Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 99. izredne seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Tadeja Šuštar Zalar od 16.30 do 19.30, mag. Dejan Židan, Marjan Šarec, Lidija Divjak Mirnik od začetka do 18.30, Aljaž Kovačič od začetka do 11., Jurij Lep od 17. dalje, Janja Sluga do 15.45, Aleksander Reberšek do 14. ure, Mojca Kociper od 9. do 13. ure, mag. Andrej Rajh od 9. do 16. ure, Marko Bandelli od 17. ure dalje, Vojko Starović, mag. Branislav Rajić, mag. Alenka Bratušek in Igor Peček do 12. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O UREJANJE POLOŽAJA ŠTUDENTOV V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 38. poslank in poslancev s prvopodpisanim Igorjem Zorčičem. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja Igorju Zorčiču. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje! Loči nas samo še eden korak do zakonsko urejenega bistvenega izboljšanja položaja mladih to je tistih, ki so se odločili za študijsko pot, ki bodo intelektualci, strokovnjaki, menedžerji in bodo odločilno prispevali k oblikovanju prihodnosti Slovenije kot si jo želimo in zaslužimo. Prvi korak k temu cilju torej je pred nami sprejetje Predloga Zakona o urejanju položaja študentov. Ta zakon celovito odgovarja na potrebe študentske populacije, ki je ena izmed najbolj ranljivih družbenih skupin in ki jih je epidemija korona virusa pa tudi prej še gospodarska kriza prizadela še posebej hudo. Kategorične trditve, ki jih slišimo v tem pa v preteklih sklicih kako je politiki mar za študente in kako si prizadeva za izboljšanje njihovega položaja se vedno znova izkažejo kot neke prazne obljube. Namreč, od kar je bil leta 2017 sprejet Zakon o urejanju položaja študentov, ki je tudi še nekoliko pomanjkljiv in zastarel se na tem področju ni zgodilo praktično nič. Danes imamo torej priložnost in obveznost, da ohranimo interes mladih za študij, da študij ne naredimo težkega kot so težkega naredile okoliščine, gospodarske krize in korona virusne pandemije. Danes je torej ta priložnost, da sprejmemo Predlog Zakona o urejanju položaja študentov, ki je bil v zakonsko proceduro vložen že julija lani pa je, zaradi drugih zakonov moral počakati tako pozno obravnavo. Ker gre za tretjo obravnavo bom navedel le bistvene elemente oziroma izboljšave, ki jih prinaša ta predlog zakona. Te so bile oblikovane skupaj s predstavniki Študentske organizacije Slovenije, ki so tudi glavni pobudniki in so avtorji danes obravnavanega zakona. Predlog je torej nastal od spodaj navzgor in sledeč logiki Nič o študentih brez študentov. Kot ključne rešitve zakon predvideva povečanje državnih štipendij za 20 % s prehodnim obdobjem do leta 2024. Predvideva se izvzem dohodkov študentskega dela in kadrovskih štipendij do višine minimalne plače iz izračuna upravičenosti do socialnih transferjev. S tem študenti oziroma njihove družine ne bodo več finančno kaznovane zaradi opravljanja študentskega dela. Nadalje višina subvencij študentske prehrane se dvigne na 3,5 evra. Varčevalni ukrepi, uvedeni že pred več kot desetletjem s t.i. ZUJF-om, še vedno veljajo, poleg tega se dražijo surovine in se bodo tudi v prihodnje zaradi vse svetovnih razmer, kar se odraža potem tudi z vsakoletnim dvigom doplačila za študentski obrok, v zadnjem času pa se je tudi več ponudnikov odločilo za odpoved pogodb, na podlagi katerih je študentom nudena študentska prehrana. Zakon nadalje podaljšuje tudi interval dnevnega koriščenja subvencionirane prehrane od 7. do 22. ure in s tem omogoča bolj fleksibilno koriščenje te pravice. Nadalje dviguje se višina namenskih sredstev za gradnjo študentskih domov s strani države, tudi to je zelo pomembna postavka, ki bo študentom omogočila lažji dostop do študija. Uvaja se t.i. digitalna študentska izkaznica, omejuje se višina administrativnih stroškov pri vpisu v študij, ki so do sedaj [[znak za konec razprave]] nesorazmerno bremenili prav študente. Ti stroški so rasli neomejeno praktično. Nadalje se celoviteje naslavlja študente s posebnimi potrebami in nadarjene mlade ter zagotavlja njihova enaka obravnava. Skratka veliko je razlogov, zakaj študentska populacija potrebuje nov področni zakon. Imamo pa situacijo, ko ni več nobenih razlogov, da danes [[znak za konec razprave]] tega zakona, v okviru obravnave katerega je vložen le en nomotehnični amandma, nebi enotno podprli. Spoštovane kolegi in kolegi, verjamem, da smo vsi prepoznali priložnost in odgovornost, da naslovimo študentsko problematiko in to tudi potrdimo pri današnjem glasovanju. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku vlade dr. Mitji Slavincu, državnemu sekretarju. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Vlada je že na začetku opozorila na določene značilnosti zakona, ki je posegal v številne druge, kar ni bilo najbolj v skladu s prakso in zaradi tega seveda tudi takrat izrazila določene pripombe. V zakonodajni proceduri pa z amandmaji so bile vse te pripombe bolj ali manj odpravljene, zato seveda sedaj vlada ne nasprotuje, nasprotno, podpira ta zakon. In vam priporočamo, da ga podprete. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališča Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil Marko Bandelli. Izvolite.
Spoštovani, hvala za besedo. Danes je pred nami še tretja obravnava Zakona o študentih. Prvotni zakon za urejanje položaja študentov je bil na podoben način kot pričujoči sprejet v prejšnjem mandatu. Kljub širokemu konsenzu pa je bil deležen očitkov, da ni sistemski in da se s poseganjem ve številne sistemske zakone na podoben način kot ZUJF ustvarja pravno nejasnost. V Poslanski skupini SAB smo že ob drugi obravnavi zakona opozorili, da smo bili tudi tokrat priča skoraj identičnim pomislekom, in izpostavili tudi, da jih delimo. Pa vendar ob tem vnovič poudarjamo, da glede na vse PKP kombinacije, ki smo jih bili priča v tem mandatu menimo, da ta odstopanja niso tako pomembna, da bi terjala zavrnitev zakona, ki sicer prinaša številne pozitivne spremembe za katere študentje prosijo in si jih želijo. Zakon je podobno kot njegov predhodnik namenjen izključno študentom, kar sicer pozdravljamo, a obenem opozarjamo, da bi se morali dotakniti tudi mladih v širšem pogledu. Ne glede na to, predlog zakona med drugim udejanja rešitve, ki bodo sledeče. Povečale bodo dostopnost do izobraževanja in študijsko učinkovitost ter izboljšale socialni položaj študentov oziroma odpravile neupravičene diskriminacije na področjih kot so socialna položaja študentov in njihovih družinskih članov, višjega in visokošolskega izobraževanja, priznavanja delovne dobe za čas opravljanja študentskega dela. V SAB vedno prisluhnemo pobudam in idejam mladim, zato smo Zakon za urejanje položaja študentov brez zadržkov sopodpisali, saj mladim želimo ne glede na njihov družbeni status zagotoviti enako dostopnost do izobraževanja in na trgu dela vzpostaviti medgeneracijsko ravnovesje. Nas pa žalosti, da se je iz predloga v zakonodajnem postopku črtal predlog brezplačnega prevoza. Varna mobilnost in utrjevanje javnega prevoza pri mladih v Sloveniji igrata izjemno pomembno vlogo pri hitrejšemu prehodu na okolju prijazne oblike prevoza, zato je imel predlog brezplačnega javnega prevoza našo veliko podporo. Dijakom in študentom dajemo zavezo, da si bomo v naslednjem mandatu prizadevali za to, da po vzoru brezplačnega prevoza za upokojence tudi zanje zagotovimo brezplačni javni prevoz. Mladim je treba zagotoviti kot do znanja, izkušenj in priložnosti, da bodo lahko gradili svojo prihodnost. Moramo jim dati možnost za oblikovanje samostojnega življenja okolja ter s tem tudi boljše ravnovesje med poklicnim in zasebnim življenjem. Seveda ne moremo čisto vsem zagotoviti službe, nepremičnine, vrtca, a vendar je naša naloga, da ustvarimo dobre pogoje za ustvarjanje stabilne prihodnosti. Za pridobitev stalne zaposlitve in nakup nepremičnine, če to želijo. V SAB izražamo veliko podporo mladim in njihovim prizadevanjem za izboljšanje socialnega in ekonomskega položaja. Predlog bomo soglasno podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Mojca Žnidarič nam bo predstavila stališče Poslanske skupine Konkretno. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Predlog Zakona za urejanje položaja študentov obravnavamo že drugič v zadnjih dobrih štirih letih. Tudi leta 2017, ko je bil sprejet prvi zakon, je bilo slišati nekaj kritik glede načina sprejemanja zakona in nomotehnike, ki pa ni več prav nobena posebnost v našem prostoru. Kot na številnih drugih področjih od sprejetja ZUJF, sploh v zadnjih dveh letih zaznamovani z boleznijo Covid 19, je poseganje v več zakonov hkrati postala stalna praksa, vendar večinoma pri interventni zakonodaji. Tudi tokrat se srečujemo s podobnimi vprašanji. Ob tej priložnosti ponovno poudarjamo, da so rešitve predloga zakona dobre. Nekaj rešitev je bilo izboljšanih že na delovnem telesu in kasneje na drugi obravnavi na seji zbora. nekatere rešitve, ki smo jih v zadnjih mesecih uspeli urediti že v drugih predpisih, so postale brezpredmetne, nekatere druge pa so se izkazale kot težko izvedljive. Subvencioniran javni potniški promet smo uredili z uveljavitvijo enotne vozovnice za dijake in študente že avgusta lani, kar zagotovo znatno pripomore k večji dostopnosti javnega prevoza za to ciljno skupino. Prvotno predvidena zahteva po dodatnem oziroma drugem osebnem zdravniku, ki bi bil študentom dodatno zagotovljen še v kraju bivanja, pa se je v danih razmerah, ko nekaj čez 100 tisoč oseb nima osebnega zdravnika, izkazala kot težko izvedljiva in je bila črtana iz predloga zakona. Problematiko pomanjkanja družinskih zdravnikov občutimo vsi, zato smo to problematiko začeli urejati lani s sprejetjem Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva s katerim smo uvedli finančno spodbudo v obliki dodatka za izbiro specializacije iz družinske medicine. Verjamemo, da se bo zaradi navedenega enkrat v prihodnje našla ugodnejša rešitev tudi za študente, ki bodo želeli imeti dodatnega osebnega zdravnika v kraju študija. Ob izpolnjevanju ključnih rešitev predloga zakona ponovno izpostavljamo spremembe pri državnih štipendijah, pri čemer gre tako za dvig štipendij kot tudi za uvedbo dveh novih dohodkovnih razredov. Ob tem poudarjamo, da je za študente že v času študija zelo pomemben neposredni stik z delodajalci, zato si želimo, da bi ta neposredna delovna izkušnja temeljila bolj na uvajanju v delovno okolje pri izbranem delodajalcu in manj na nuji, ki izhaja iz materialne prikrajšanosti. Realnost je drugačna in zaradi tega pozdravljamo dvig državnih štipendij. Tudi subvencionirana študentska prehrana je bila pred leti predmet razprave v Državnem zboru. Tokrat smo našli konsenz tako pri podaljšanju časovnega intervala, v katerem je možno koristiti subvencionirano študentsko prehrano, kot pri zvišanju subvencije za obrok študentske prehrane. Višina subvencije naj bi se po novem zvišala s sedanjih 2,35 evra na 3,50 evra. Časovni interval, v katerem bi bilo možno koristiti subvencionirano študentsko prehrano, pa bi bil po novem od 7.00 do 22. ure in ne več od 8.00 do 21. ure. V Poslanski skupini Konkretno bomo Predlog zakona za urejanje položaja študentov podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Dušan Šiško bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep pozdrav! Na mladih svet stoji, to slišimo zelo pogosto. In res je tako, mlade generacije so naša prihodnost. Študentje, ki sedaj študirajo, bodo, ko bodo odločevalci tega zakona v pokoju, delali za naše pokojnine. Prav je, da z zakonom poskrbimo, da se študentom kar se da olajša študij in omogoči njihovo kakovostno socialno varnost. Že tako imajo študentje dovolj težav s posameznimi profesorji, ki od njih zahtevajo vsako leto več, zakaj jim potem država ne bi olajšala študija. Prav ta zakon študentom omogoča več pravic, bolj pravično študijsko okolje in predvsem izboljšanje socialnega položaja. Zakon posega v res veliko področij dalj časa neupoštevane študentske problematike, zato smo tudi sopodpisniki tega zakona. Nekatere spremembe so naslednje. Zakon prinaša spremembo pri subvencionirani študentski prehrani, študentski boni se bodo po novem lahko koristili vse do 22. ure, prav tako bo subvencija višja. Poglavitna rešitev v zakonu je tudi, da se omogoči dostop do štipendij za dijake ali študente, ki se prvič izobražujejo, ne glede na starost. Zelo dobra rešitev je dvig državnih štipendij po vseh razredih ter določitev dveh novih dodatnih razredov prejemnikov državne štipendije. Dodatna sredstva se bodo zagotovila iz državnega proračuna za izgradnjo in prepotrebno obnovo študentskih domov. Zakon predvideva tudi uveljavljanje trajanja pridobljene pokojninske dobe preko študentskega dela pri izračunu dodatka na delovno dobo pri delovnem razmerju po pogodbi o zaposlitvi. To so le nekatere izmed koristnih rešitev. Skratka, zakon je dober in je namenjen predvsem študentom. Marsikateri študent poleg študija opravlja še študentsko delo in tudi na tak način poskrbi za določene reference, ki mu bodo koristile pri iskanju redne zaposlitve. Študentje, ki študirajo in poleg tega še delajo, so spoštovanja vredni gradnik naše družbe, zato jim mora državna politika pomagati tam, kjer se to le da. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Pozdravljeni kolegice in kolegi in vsi, ki nas spremljate! Pred sabo imamo Predlog zakona za urejanje položaja študentov. Cilj spremembe zakona je izboljšanje položaja študentov. V Sloveniji je izobraževanje brezplačno in tudi visokošolsko izobraževanje, kar je velika prednost Slovenije, kakovosti življenja, dela, bivanja, v njej, v naši domovi, zato je skrb za študente še posebej pomembna. Rešitve, nekatere pomembne rešitve, urejajo izboljšanje položaja. Ena izmed njih je povečanje državnih štipendij za 20 %, druga, da se razbremeni družina študenta, saj pridobitev štipendije ne vpliva več na dohodke do minimalne plače. Prav tako se končno povišuje tudi višina subvencionirane prehrane, ki zdaj znaša 3,5 evra in študentje bodo lahko živeli bolj sproščeno življenje, saj bodo lahko koristili obroke od 7. do 22. ure vsak dan. Kar pa je izjemno razveseljivo, pa je tudi to, da se določa povečanje zneska za gradnjo študentskih domov. Treba je povedati, da bi v idealnem primeru bilo najbolje, da vsi študentje bivajo v študentskih domovih, kajti bivanje v študentskem domu ne pomeni zgolj to rešitev eksistencialno rešitev, pač pa pomeni tudi deljenje znanja v največjem inkubatorju intelektualcev. Nastajajo nove zveze, nove ideje in nove priložnosti in nova ustvarjalnost, zato je to vizija, da bi seveda vsak študent imel tudi možnost nastaniti se v študentskem domu. Posodablja se njihov način življenja z digitalno študentsko izkaznico in pa, končno se ureja položaj študentov s posebnimi potrebami. Do sedaj je bil sicer urejen v Zakonu o visokem šolstvu, vendar je slednja ureditev veliko bolj pisana na kožo tem, pa tudi to, da lahko, skrb za nadarjene. Torej, vizija Slovenske demokratske stranke je, ki se pridružuje potrditvi tega zakona, je, da vsak študent lahko študira neobremenjeno, pravočasno in da ga družina podpira moralno ne pa, da je finančno obremenjena z njim. Tako da je lahko študent tudi neodvisen. Zakon o visokem šolstvu in pa Nacionalni program razvoja visokega šolstva omogočata, da bo lahko pri nas do leta 2030 študiralo zelo veliko študentov, da bojo vsi, da bo vsaj polovico študent [[…]], oziroma, ljudi, starih med 30 in 34 let, imelo vsaj prvo stopnjo visokošolskega izobraževanja. Zakon o urejanju položaja študentov torej pomaga k celostni ureditvi tega cilja, zato ga bomo v Slovenski demokratski stranki podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališča Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavil Nik Prebil. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Predstavnik Vlade, kolegice in kolegi, lepo dobro jutro želim! Zakon, ki je pred nami, je tako rečeno zakon v zadnji fazi in za razliko od Vlade, smo v LMŠ ta zakon podpirali od samega začetka, ga sopodpisali, z mladimi sodelovali, ravno zato, ker, kot pravijo sami, jih ministrstva niso poslušala in so zato sami pripravili ta zakon. No, danes jim gremo na proti. Mladi os namreč izjemno pomemben del naše družbe. Mladi, o mladih, za mlade. To je slogan, ki se ga držim sam, to je slogan, ki se ga drži pomladek naše stranke in praktično stranka LMŠ kot take. Ta zakon izboljšuje položaj mladih, izboljšuje študentsko življenje na kratek in tudi na dolgo rok. Zakon tudi odpravlja tisto, kar je posledica tistega zelo glasnega ZUJIF-a. Skupnost študentov, ki je v naši državi dobro organizirana, ni vse perfektno, a vendar je prav, da ji pomagamo in je prav, da krepimo štipendijsko politiko. Znanost in izobraževanje sta za LMŠ ključna in ta ukrep bo pripomogel k temu, da bodo študentje lažje, da se bodo lažje posvečali študiju, saj se bodo štipendije postopoma sicer, a vendar dvignile za 20 odstotkov. Drugi ukrepi, ki ga ta zakon prinaša je povišanje subvencij za študentsko prehrano. Ob vedno višjih cenah hrane je nekako pričakovano, da se ponudnike prehrane, zaradi majhne subvencije umikajo s trga ponudnikov študentske hrane in to je seveda slabo in je napačno, zato subvencijo povečujemo in upamo, da bomo s tem uspeli zadržati in spodbuditi tudi koga novega, da se pridruži ponudnikom hrane, zato da bi imeli pestro izbiro in predvsem, da bi imeli visoko kakovost hrane med študentsko populacijo. Izrazito pomemben ukrep je tudi izvzetje dohodka za opravljeno dijaško ali študentsko delo ter seveda kadrovskih štipendij do višine minimalne plače iz dohodka družine pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. Zakaj? Marsikatera družina je bila v slabšem gmotnem položaju ravno, zaradi tega, zato je to edini pravilen korak. Covid kriza, ki je bila sedaj oziroma še traja je kriza, ki je razkrila ne pokazala, ampak razkrila socialne, društvene stiske mladih tudi njihove preštevilne obremenitve šolajočih na vseh ravneh te so previsoke, zato je razbremenitev tudi takšna v tem smislu seveda izrednega pomena. Bolj dolgoročni ukrep je seveda študentsko bivanje. Za LMŠ je povečanje študentskih domov ob nova zastarelih in spodbuda k takšnim investicijam prioriteta za nas in za študentsko populacijo in sredstva, ki jih vlagamo v ta namen se bodo tako podvojila. Šolanje je v Sloveniji brezplačno to drži, a vendar se tega v celoti ne izvaja tako kot bi se moralo, zato se med drugim sedaj ukinja zaračunavanje kakršnikoli vpisnih stroškov, uvedba digitalne študentske izkaznice in pa dodatno študijsko leto za vsakega rojenega otroka za študente ter pa tudi bolj jasno opredelitev statusa študenta s posebnimi potrebami in statusa študenta s posebnim statusom. Kot rečeno za LMŠ je izboljšanje položaja mladih dijakov, študentov pravzaprav mladih na vseh področjih prioriteta. Mladi smo pomemben del te stranke in to seveda to tudi izkazujemo na politični ravni. Ta zakon je korak v pravo smer. Jaz vem in verjamem, da nas čaka na vseh področjih še veliko dela, a vendar hvala mladim, hvala študentom za to aktivnost, za predloge sedaj pa je čas, da vas v tej hiši slišimo. V naši poslanski skupini ste imeli zaveznike, ko smo bili na Vladi in imate zaveznike sedaj v opozicije in zaveznike boste imeli tudi v bodoče. Mladim namreč zaupamo in naš slogan je torej z mladimi in ne na mladih in z mladimi bo Slovenija boljša. V poslanski skupini bomo tako soglasno podprli predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil mag. Marko Koprivc. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovane in spoštovani! Želim si, da bi v tretjem branju potrdili Predlog novele Zakona o urejanju pravic študentov, saj je le ta nujno potreben in predvsem socialno pravičen. Ponovno velja spomniti, da je epidemija korona virusa in nespametno ravnanje vladajoče oblasti na čelu z ne ministrico Kustec močno prizadela študente. Zaprli so jim vrata univerz, jih deložirali iz študentskih domov ter jim namenili zgolj nekaj miloščine, čeprav se mnogi preživljajo s študentskim delom, ki ga zaradi zaprtja družbe niso mogli opravljati. Posledice so znane – generacije študentov so šele pred kratkim sedle v študentske klopi in spoznale svoje kolegice in kolege. Raziskava NIJZ o doživljanju epidemije covid-19 med študenti je tako pokazala, da je bila situacija za marsikaterega študenta stresna. Priče smo bili porastu anksioznosti, dolgočasja, osamljenosti in depresivnosti. In kljub temu se država oziroma, bolje rečeno, Vlada ni zganila. Kot smo opozorili že pri drugem branju, se letos vladni svet za študentska vprašanja še sploh ni sestal, in to se tudi med drugim in tretjim branjem, na žalost, ni spremenilo. Zadnji dostopni zapisnik je z e-seje, in sicer oktobra lani. To veliko pove, kako mar je državi in resornemu ministrstvu za dobrobit študentov. Medtem ministrica seveda najde čas za promocijska slikanja po državi, za resno in odgovorno vsebinsko delo pa, žal, časa ni. Spoštovane in spoštovani! Na srečo študentke in študenti oziroma njihovi predstavniki niso pustili, da bi jih brezbrižna Vlada uspavala. Zato je danes pred nami novela Zakona o urejanju pravic študentov, ki je nastala na Študentski organizaciji Slovenije in smo jo v parlamentarno proceduro vložili poslanci demokratične opozicije. Zakon prinaša izboljšanje socialnega položaja za študente na številnih področjih, pri katerih je na študente ta Vlada pozabila. Odpravlja tudi določene krivice, ki jih je druga Janševa Vlada z ZUJF storila študentkam in študentom. Potem, ko se je zadnje ekonomske in socialne krize druga Janševa Vlada lotila z zategovanjem pasu tistim, ki krize niso povzročili, je tretja Janševa Vlada s podtaknjenci in predvolilnimi bonbonierami predvsem skrbela za svoje potencialne volivke in volivce ter podpornike, a na študente je, žal, v celoti pozabila, na študente, ki so najnaprednejši mladi ljudje v družbi. To je na nek način pričakovano, saj aktualna oblast verjetno res upravičeno ne računa na to najnaprednejšo volilno telo, na to svobodomiselno, odprto volilno bazo. Ampak, spoštovane in spoštovani, v demokratični opoziciji na študente in njihov težak socialni položaj nismo pozabili. In čeprav Janševa Vlada zakonu nasprotuje, upajmo, da ta zbor ne bo pozabil, kako je biti študent in da moramo izboljšati njihov socialni položaj. Sploh sedaj, ko prihajajo časi, ko se znajo podražiti hrana in energenti, verjamem, da moramo izboljšati štipendijske pogoje v naši državi, študentsko prehrano, izboljšati bivanjske pogoje za študente. Spoštovane in spoštovani! Socialni demokrati bomo zakon, ki bo močno izboljšal socialni položaj študentov v naši državi, podprli. Upam, da boste tako storile tudi druge poslanske skupine. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Miha Kordiš.
Predsedujoči, hvala za besedo. Študentje pri nas niso ena izmed privilegiranih skupin, prav nasprotno. Zelo pogosto se tekom svojega študija srečujejo s socialnim pomanjkanjem, namesto da bi študirali, se morajo ukvarjati z elementarnim preživetjem. Socialna slika študentov je šla celo tako daleč, da mora prenekateri študent opravljati delo preko študentske napotnice, ne zgolj za svoje lastno preživetje, ampak tudi za preživetje svojih domačih, ki se prebijajo iz meseca v mesec komajda nekje na podeželju, običajno. Tu so najemnine, ki rastejo v nebo. Tu je vedno več oblik plačljivega načina študija. In tu so rastoči stroški življenja pa štipendijska politika, ki že zelo dolgo časa zaostaja za dejanskimi potrebami študentk in študentov. 40 tisoč študentov je zato takih, ki koristijo inštitut študentskega dela, kot rečeno, zlasti iz naslova preživetja. Kakšna polovica od teh je takih, da študentsko delo opravljajo praktično za polni čas. To je bila slika že pred epidemijo covida-19. Vlada Janeza Janše je študente še dodatno potisnila v zos. Zelo jasno je povedala in pokazala, kako ne mara pametnih ljudi. Zato so se v času, ko so leteli takšni in drugačni solidarnostni in covidni dodatki levo in desno, študenti te sreče niso kaj prida imeli. Seveda enkrat, dvakrat so dobili neko solidarnostno pomoč v nekem bolj simboličnem kot praktičnem znesku, pa še ta je prišla do vseh študentov enako, ne glede na to ali prihajajo iz revnih ali prihajajo iz privilegiranih družin. Zato sem toliko bolj vesel, da danes obravnavamo in bomo po vsej sreči izglasovali Zakon o urejanju položaja študentov, ki vsaj nekolikanj to grozno situacijo, v kateri so študenti na repu vladnih prioritet, popravlja. Dviguje subvencijo za študentske bone, da bodo študentje lažje prišli do svojih toplih obrokov, zvišuje tudi štipendije. Poleg tega se v zakonske določbe prvič sploh vnaša vsebina, ki naslavlja hudo pereč problem spolnega nadlegovanja na fakultetah. To mislim, da so trije zelo dobri razlogi, zakaj moramo gospe in gospodje v današnji obravnavi ta zakon podpreti. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališča Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov bo predstavil Blaž Pavlin. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem. V Novi Sloveniji se zavedamo, da smo s sprejetjem Resolucije o nacionalnem programu visokega šolstva 2030, Resolucije o znanstvenoraziskovalni in inovacijski strategiji Slovenije postavili temelje za razvoj kvalitetnega in vsem dostopnega visokošolskega izobraževalnega sistema v Sloveniji. Že sprejete resolucije bodo v prihodnjih letih na nekaterih področjih vplivale tudi na položaj študentov, ki naj bi se po naših željah in smernicah v resolucijah izboljševal ter omogočil dober študij tudi z omogočanje habitacije profesorjev. S tem se bo omogočalo pospešeno prenašanje znanja v naš izobraževalni in raziskovalni sektor. Zakon o urejanju položaja študentov prinaša izboljšave na področju štipendiranja, saj se štipendije povišujejo in podeljujejo za 6. in 7. dohodkovni razred, kar prinaša boljši položaj tako študentov kot njihovim družinam pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, saj se kadrovske štipendije in študentsko delo do višine minimalne plače ne všteva v dohodku celotne družine. Poslanci Nove Slovenije smo tu naredil še večji korak naprej s paketom socialne zakonodaje. Naš predlog zakonov prinaša, da se kadrovske štipendije in študentsko delo v celoti izvzame in se ne upošteva pri izračunu pravic iz javnih sredstev. Delo je vrednota in, kot pravijo priznani strokovnjaki in psihologi, se delovne navade pri otrocih začnejo že ob rojstvu. Žalostno je, da so zaradi takih uzakonjenih anomalij starši bili prisiljeni študentsko delo preprečevati svojim otrokom. Mladi so tudi zaradi te anomalije polni energije in [[nerazumljivo]]prepuščeni računalniku, ulici in izgubljajo socialne vrline. Mladi morajo pridobivati delovne navade in znanje. Te so garant za dobra delovna mesta in zaposlitev po končanem izobraževanju. Pravičnost in solidarnost vidimo tudi pri priznavanju državne štipendije. Štipendija je del družinske politike in je namenjena študentu. Ne sme vplivati na socialni status družine, ravno tako ne na otroški dodatek. Seveda tu računamo na soglasno podpro paketu socialne zakonodaje s strani vseh poslancev. V Novi Sloveniji pozdravljamo dvig subvencije za študentski obrok iz 2,82 evra na 3,50 evra ter izboljšanju položaja študentov s posebnimi potrebami. Poslanci Nove Slovenije – krščanskih demokratov bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili skladno s prvim odstavkom 140. člena Poslovnika Državnega zbora. V razpravo dajem 32. člen ter amandma poslanskih skupin nepovezanih poslancev, LMŠ, SD in SAB. Želi kdo razpravljati? Besedo ima Nik Prebil. Izvolite.
Najlepša hvala, podpredsednik, še enkrat za besedo. Bom kratek. Želim samo opredeliti amandma, ki je vložen in pa zelo na kratko se dotakniti še omenjenega zakona. V stališčih smo slišali kaj zakon spreminja, kaj zakon popravlja. Glede na slišano tudi bo zakon sprejet, kot je slišati, z vsemi glasovi tega Državnega zbora, kar po eni strani seveda kaže na to, da je tematika pomembna, a po drugi strani kaže seveda tudi na dejstvo, da smo pred volitvami. Jaz sem vesel, da je Vlada v tem trenutku spremenila mnenje, se pa, kot sem rekel, vprašam ali je to zaradi resne želje po urejanju tega položaja ali glede na to, da so volitve pravzaprav pred vrati, glede na predhodno ignoranco mladih s strani Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport. Namreč te organizacije so vse povedale, da je usklajevanje težavno bilo in da pač niso dobili posluha, zato so tudi tak zakon pripravili sami. Seveda je bilo edino pravilno, da tak zakon, ki na širšem področju ureja položaj mladih, položaj študentov, vloži prvi med enakimi, torej predsednik Državnega zbora in seveda v LMŠ kot o drugih pozicijskih strankah smo predlog zakona sopodpisali. Da grem na člen, ki je pred nami, torej amandma k 23. členu. S tem predlogom v bistvu nadomestimo besedo »socialne zadeve« z besedo »delo« in pa črtamo deveti odstavek. Zakaj? Mi smo dobili mnenje, kot seveda vi vsi ostali, Zakonodajno-pravne službe, ki opozarja, da minister, ki mora to uskladitev pravilnikov pri prvem in drugem odstavku določiti, je minister pristojen za delo in pa ne minister pristojen za socialne zadeve. Sprememba tistega devetega odstavka, torej črtanje pa je potrebno zaradi uskladitve zakona, ki je že črtal nek drug člen, zato je vsebina tega devetega odstavka pravzaprav popolnoma nepomembna in nepotrebna, ker je zadeva že v drugem odstavku urejena. Jaz upam in verjamem, da bo ta amandma sprejet, glede na to, da je bolj nomotehnične narave in ureja zakon kot tak, da bo bistveno lažji in bolj dosledno napisan, kar je seveda tudi stvar, ki je v naši Ustavi zelo jasno zapisana, da morajo biti zakoni zelo jasni in ljudem napisani tako, da ga razume vsak, kar smo pa seveda videli do danes, da velikokrat ni temu tako, zato seveda upam, da bo ta amandma tudi sprejet. Kot rečeno pa še enkrat, poslanska skupina bo z največjim veseljem tak zakon, ki je predlagan, podprla in seveda bomo z veseljem tudi urejali položaj mladih v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima Mojca Žnidarič. Izvolite.
Hvala za besedo. Tako kot je bilo rečeno, amandma je bolj kot ne nomotehnične narave, tako da ga bom tudi sama podprla. Dejansko se niti nisem nameravala najprej oglašati, ampak moram pa demantirati to kar je kolega pred mano povedal, da Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport ni sodelovalo s študenti. Jaz sem imela tudi osebno s poslansko kolegico sestanek s študenti, ki so mi takrat povedali, da je vse kar je s področja Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport, torej kar je v tem zakonu iz njihovega področja, je usklajeno z ministrstvom. To so mi sami zagotovili. Res je, da ni bilo z nekaterimi drugimi, predvsem infrastrukturnim, ampak to je potem kasneje tudi, se pravi, te karte za prevoz so kasneje bile tudi iz zakona izvzete, ker so bile predhodno že na drug način rešene. Ampak ta informacija, da ministrstvo za izobraževanje ni sodelovalo s študenti in da z njimi zakon ni bil usklajen, ne drži. Hvala.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati? Vidim, da je interes. Bom kar odprl prijavo. Prijava poteka. Izvolite. Besedo ima Iva Dimic. Izvolite.
Hvala lepa.
Se opravičuje. Repliko ste imel? [[oglašanje iz ozadja]] Izvolite. Replika najprej, Nik Prebil.
Hvala lepa. Bom zelo kratek samo replicirati želim. Ja, morda sem se nekoliko napačno izrazil. Usklajevanje na Ministrstvu za izobraževanje seveda je bilo na nižji ravni kot je bilo na drugih ministrstvih opozarjajo pa mladi študentje, da vrsto vrsto časa tudi med covidom ne samo pri tem zakonu ne more priti do ministrice za šolstvo, kar pa smo tudi v LMŠ velikokrat povedali, da svojega dela na opravlja. Kot rečeno pa študentje so sami povedali, da tudi na vrsti drugih ministrstev niso dobili odziva kakršnega bi si želeli in zato so zakon tudi sami pripravili in pač zakon takšen kot je je pred nami in mislim, da ustreza. Hvala.
Hvala lepa. Iva Dimic ima besedo.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Kot predsednica Odbora za izobraževanje, znanost, šport in mladino lahko rečem, da sem na vse seje odbora vabila mlade, mladinske organizacije in tudi študentske organizacija tako, da vsi pa lahko je to preverljivo govorijo o sodelovanju med ministrstvom in študentskimi organizacijami. Eden izmed takih je bil ne dolgo nazaj, ko je prav očitno pohvalil sodelovanje dijaška skupnost. Mislim, da govoriti ministrstvo ni bilo odzivno je skrajno neprimerno. Zakon, ki je danes je nastajal res, kar nekaj let tudi Nova Slovenija tudi sama osebno sem se z njimi dobila večkrat in sem jim polagala na srce, da naj naredijo korenite spremembe na področju kadrovskih štipendij in študentske dela. Tukaj sem rekla narediti nekaj na tem področju, saj to je za vas dobro. Tudi na področju višanja splošne olajšave na začetku. Vendarle predlog prinaša, da se kadrovske štipendije in študentsko delo v višini minimalne plače ne bo vštevalo v dohodek družine pa vendarle se mi zdi, da je pomembno, da bomo imeli še upam, da do konca dovolitev tudi možnost, da boste podprli predlog Nove Slovenije socialno zakonodajo, kjer bo [[…]]Zakon govori o tem, da se kadrovska štipendija in študentsko delo v celoti ne upošteva v izračun družine, kar pomeni, da to ne sme vplivati na to ali bo sorojenec dobil štipendijo, dobil otroški dodatek, denarno socialno pomoči. To je nujno potrebno, da sprejmemo, zato res računam tukaj, ko vsi govorimo o pravicah študentov, da je potrebno urediti njihov položaj, da bomo na tem soglasni. Delo mora postati vrednota in prav je, da če študent dela, da to ne bo vplivalo na vse ostale v družini. To je naša želja, naše prizadevanje. Prav je tudi, da se študentski obroki iz 2,82 dvigne subvencija na 3,50. Veliko smo govorili o tem, da morajo imeti sami znanje o tem, da se zdravo prehranjujejo. Mogoče je res za nekoga to edini topel obrok v dnevu, zato je prav, da na tem področju tudi v prihodnje veliko delamo. Kot sem dejala v Resolucijo o nacionalnem programu visokega šolstva do 2030 pa tudi v znanstvenoraziskovalnih inovacijskih strategiji Slovenije so notri področja, kjer bodo v prihodnjih letih prinesle izboljšanje položaja študentov tudi tistih s posebnimi potrebami in to je prav in tu ta Vlada pa tudi Nova Slovenije dela in zasleduje. Hvala.
Hvala tudi vam. Nekako običajno je, da pri prvem amandmaju dopuščamo široko razpravo, vendar apeliram na vse vas dajmo se držati vsebine amandmaja. Mojca Škrinjar ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa. Zakon o urejanju pravic iz javnih sredstev izvira iz leta 2010 želel je transparentno in pravično urediti prejemanje teh sredstev seveda pa, ko se stvari uveljavijo v praksi se vidijo tudi pomanjkljivosti in to je potrebno popraviti. Zakon, ta zakon zadaj to popravlja, tudi nekatere te stvari. Hkrati pa je treba povedati, da se študentje vedno vključujejo zelo dejavno v urejanje svojega položaja. Ukvarjam se z izobraževanjem že celo življenje. V zadnjem desetletju, in morda še več predvsem s sistemom, in lahko povem, da sem se večkrat srečala s študenti, tudi že pred mandatom te Vlade, in se pogovarjala z njimi o njihovem položaju in težavah, ki so jih navajali. Ta zakon je dejansko nastajal nekaj let, in prav je tako, saj lahko le tako res preverijo dejstva, ki so se res spreminjala zaradi vseh mogočih zadev, od krize, ki smo jo preživeli, pa na koncu zdaj finančne krize na začetku tega prejšnjega desetletja, pa tudi sedanje Covid krize. Lahko potrdim tudi to, da smo se o tem vprašanju in o drugih vprašanjih pogovarjali s študenti, posebej tudi pri naši stranki Slovenski demokratski stranki, in smo izkazali že ob prvih pogovorih tudi polno razumevanje za to. In izvedela sem tudi, da so se študentje dejavno pogovarjali tudi z Ministrstvom za izobraževane, znanost in šport, zato moram reči, da je sedanji rezultat, da imamo ta zakon na mizi, zahvaljujoč predlagatelju, predsedniku Državnega zbora, plod res debat, ki so bile zelo široke, in mislim, da nobene potrebe ni, da se tukaj kogarkoli kritizira. Mislim, da smo vsi, ki smo se ukvarjali s tem vprašanjem, in pa tudi Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport naredili največji napor in se potrudili za to, da z razpoložljivimi sredstvi, ki jih Slovenija ima ta trenutek, lahko sprejmemo ta zakon. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Nik Prebil ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Bo na tej točki zaključil, saj ne želim sprožati zdaj neke polemične debate. Strinjam se s tem, kar je bilo povedano. Škoda, da potem niste pristopili k temu na začetku, ker bi bilo to usklajevanje še boljše, vendar bi samo en komentar še podal na tisto, kar je povedala kolegica Dimic. Jaz vem, da so študenti bili prisotni na vaših odborih. Tudi sam sem prišel na vaš Odbor, ko smo te tematike obravnavali, ker mi je ta tematika pomembna. A vendar me je samo ena stvar zmotila, ki ste jo rekli, in to je to, da pozivate mlade, da naj si pripravijo in pač pridejo s tem sem. Jaz se strinjam, da je pravilno, da mlade spodbujamo k aktivnosti, da predstavijo svoje predloge, da imajo v bistvu to, pogum, da stopijo in povejo, kaj si želijo v njihovi prihodnosti. A vendar je naša naloga, v prvi vrsti pa Vlade, torej Ministrstva, da zazna, na kakšnih področjih so težave in za te področje pripravi ustrezne zakonske spremembe. Mi, poslanci Državnega zbora, pa kot tisti na najvišji ravni, torej zakonodajni, seveda te spremembe lahko ustrezno amandmiramo in jih popravljamo in tudi sprejmemo. Zato bi si želel, seveda to, kar je potrebno, najprej zagotovi vsakokratna Vlada v sodelovanju z mladimi, z njihovem usklajevanjem, da potem dobimo ustrezne rešitve, ki jim pomagajo na dolgi rok. Kot rečeno, pa še enkrat, amandma, ki je predlagan, bolj nomotehnične narave, kot ne, in upam tudi, da bo sprejet in s tem zakon še bolj kvaliteten in ustrezno dopolnjen, kot je že sedaj. Hvala.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes oziroma jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ZAGOTAVLJANJU FINANČNIH SREDSTEV ZA INVESTICIJE V ŠPORTNO INFRASTRUKTURO V REPUBLIKI SLOVENIJI V LETIH OD 2023 DO 2027, REDNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 37 poslank in poslancev s prvopodpisanim Gregorjem Peričem. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja Gregorju Periču.
Podpredsednik, hvala za besedo. Pričujoči zakon, ki je danes pred nami, predvideva investicije v športno infrastrukturo v Republiki Sloveniji med leti 2023 in 2027. Ocenili smo, da bi bil znesek 150 milijonov evrov v teh petih letih nekaj, kar bi premaknilo področje naprej, torej, 30 milijonov letno. Izhajali smo iz sklepa pristojnega Odbora za izobraževanje, ki je že v letu 2019 nekako zavezal Ministrstvo, da naredi pregled, kar je ministrstvo opravilo. Skoraj 190 občin se je na ta pregled odzvalo, pojasnilo, kaj potrebujejo, in ta zakon je dejansko odziv na to. S tem zakonom želimo dejansko razpršiti športno infrastrukturo po vseh občinah, po vseh regijah, po vseh območjih Slovenije. Gre za to, da se lahko mladi, pa tudi manj mladi v čim širšem možnem smislu udejstvujejo na športnem področju. Ne želimo si, da bi bila ta infrastruktura skoncentrirana samo v mestnih središčih, zato ta pričujoči zakon, ki bo dejansko pomagal k temu, da bo teh investicij še več. Če želimo v politiki biti na strani športa in športnikov ne samo takrat, kadar so uspehi, kadar pridejo medalje in se z njimi slikati, ampak narediti zanje tudi nekaj konkretnega, nekaj oprijemljivega. Verjamem, da so investicije v športno infrastrukturo tisti prvi korak k stiku s športom, tako profesionalnim kot rekreativnim. Zato verjamem, da podpora temu zakonu ne bo izostala. Hvala lepa za pozornost in tudi za podporo.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsednici Mojci Škrinjar.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je obravnaval Predlog zakona o zagotavljanju finančnih sredstev za investicije v športno infrastrukturo v Republiki Sloveniji v letih od 2023 do 2027, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Gregorjem Peričem. Pri delu odbora so sodelovali predstavnik predlagatelja, državni sekretar Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport, predstavnik Komisije Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport in predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Predstavnik predlagatelja je kratko predstavil cilje predloga zakona, predstavnik Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport pa je povedal, da predlog zakona pozdravljajo. Predstavnic Komisije Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport je povedal, da komisija predlog podpira, saj v Sloveniji ni ustrezne mreže športnih objektov, ki bi zagotavljali ustrezne pogoje za priprave na tekmovanja in izvedbo velikih mednarodnih športnih tekmovanj. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona preučila skladno s svojimi pristojnostmi. Njihova predstavnica je povedala, da se s tem predlogom zvišuje obseg sredstev, za katera se zakonodajalec vnaprej obvezuje, da jih bo zagotovil v proračunih prihodnjih let, ne glede na pravila proračunskega načrtovanja, določena z Zakonom o javnih financah in drugimi javnofinančnimi predpisi, ne glede na makroekonomske razmere in zahteve, ki izhajajo iz fiskalnega pravila, določenega v 148. členu ustave. V nadaljevanju je ZPS povedala, ni jasno razvidno, kaj zajema športna infrastruktura in katere investicije v športno infrastrukturo so v prihodnjih petih letih nujne in torej upravičujejo zagotavljanje sredstev s predlogom zakona. Konkretne pripombe je dala k 1., 2. in 3. členu. Glede vloženih amandmajev je povedala, da so z njimi odpravljene pripombe v zvezi z opredeljenostjo pojma športne infrastrukture v 1. členu in odpravljajo neskladje znotraj 3. člena. Ostale pripombe pa naj ne bi bile odpravljene. Amandma k 3. členu pa še povečuje stopnjo nedoločljivosti investicij, vladi pa daje široko polje presoje pri določitvi prioritetnih področij za financiranje in sofinanciranje investicij. V razpravi je bilo nato poudarjeno, da namen tega predloga ni bil ciljati predvsem na vrhunski šport, ampak na infrastrukturo v čim več slovenskih krajih. Zagotoviti želijo denar po posebnih merilih, zato so tudi na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe natančno opredelili športno infrastrukturo, na katero se zakon nanaša. Prav tako so na tej podlagi opredelili rok, do katerega vlada sprejme letni načrt investicij v športno infrastrukturo. Vlada sprejme letni načrt investicij v [[…]]Pardon. Nekateri razpravljavci pa so opozarjali, da je to popolnoma populistični in predvolilni zakon, brez kakršnekoli odgovornosti do proračuna in navajali, da se dodatno zvišuje obseg sredstev, za katera se zakonodajalec vnaprej obvezuje, da jih bo zagotovil v proračunih prihodnjih let, ne glede na pravila proračunskega načrtovanja, določena z Zakonom o javnih financah in drugimi javnofinančnimi predpisi, ne glede na makroekonomske razmere in zahteve, ki izhajajo iz fiskalnega pravila. Zakonu je seveda nemogoče nasprotovati, so bili edini, vendar pa je treba apelirati na realnost in vzdržnost javnih financ. Predlagatelji predloga zakona pa so poudarjali, da je predlog nastal na podlagi sklepov tega odbora, da v sodelovanju z lokalnimi skupnostmi in civilno družbo ministrstvo pripravi pregled načrtovanja v športne infrastrukture z oceno stroškov. In ta predlog je realen rezultat teh potreb, saj so ocene občin bile že približno za polovico višje. Ob tem pa so izpostavili tudi potrebo po športni infrastrukturi na vseh področjih in po celi Sloveniji. Odbor je nato [[…]] [[znak za konec razprave]] sprejel vložena amandmaja in vse člene, pripravljen je bil dopolnilni predlog. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku vlade, dr. Mitji Slavincu, državnemu sekretarju na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vlada predlog zakona seveda pozdravlja in podpira, še toliko bolj, saj je naravnan tako, da bo zagotovil tudi skladnejši regionalni razvoj na področju športa, na področju športne infrastrukture. Že leta 2019 je bila narejena analiza, in sicer poizvedovanje po lokalnih skupnostih glede potreb za investicije v športno infrastrukturo. In takrat se je izkazalo, da je evidentiranih za skoraj 300 milijonov potreb v investicije v športno infrastrukturo. Zato zakon, ki v 5 letih predvideva 150 milijonov proračunskih sredstev, bo pomembno pripomogel k realizaciji vseh teh projektov, še toliko bolj, saj bo lahko potem lokalna skupnost ob tej finančni injekciji s strani države lažje poskrbela za sofinanciranje tistih objektov, ki jih ocenjuje kot najbolj potrebne in posledično seveda tudi najbolj koristne za razvoj športa v njihovi regiji. Še enkrat poudarjam, je pomembno na tem področju, da se bo tako športna infrastruktura disperzirala po celotni Sloveniji, da bodo sredstev deležni tudi na do sedaj spregledanih območjih in še toliko bolj, saj bo to ključno pripomoglo tudi k razvoju športa na tistih področjih, kjer imajo talente, pa morda do sedaj še niso imeli možnosti za to, da bi se razvili, ali pa so bili prisiljeni na migracije v centre, kjer ta infrastruktura je bila. Glede na to predlagam, da se zakon podprete. Hvala.
Hvala tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mojca Žnidarič nam bo predstavila stališče Poslanske skupine Konkretno. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane in spoštovani! Slovenija je država z bogato športno tradicijo. Smo vsestranski, a le dva milijonski narod, ki lahko večjim narodom kljubuje z izjemnimi uspehi na športnem področju. Zaradi relativno dobre infrastrukture, sofinanciranja lokalne skupnosti ter države, trdega dela trenerjev, še posebej prostovoljcev, izjemne podpore staršev in predvsem vztrajnosti športnikov, smo znani kot država šampinjonov. A ne odlikuje nas zgolj vrhunski in profesionalni šport. Na eni od uradnih predstavitvenih spletnih strani Slovenije najdemo zapis, da smo Slovenci radi aktivni in da se več kot dve tretjini prebivalstva rekreativno ukvarja s športom. Med najbolj priljubljene aktivnosti v Sloveniji sodijo kolesarjenje, pohodništvo, tek in smučanje. Imamo okoli 7 tisoč kategoriziranih športnic in športnikov, naši športniki pa ne žanjejo uspehov samo v domačih klubih in na domačih prizoriščih. Vrhunski slovenski športniki beležijo uspehe tudi v najboljših evropskih, ameriških ter tudi drugih tujih močnih ligah in klubih. Od leta 2020, pa imamo v Sloveniji svoj nacionalni praznik, dan slovenskega športa, ki ga praznujemo 23. septembra, uveden pa je bil tudi na našo pobudo. V Poslanski skupini Konkretno menimo, da je Predlog zakona o zagotavljanju finančnih sredstev za investicije v športno infrastrukturo v Republiki Sloveniji v letih od 2023 do 2027 še kako potreben in nujen. Predlog zakona predstavlja podlago za dodatna finančna sredstva, ki bodo namenjena financiranju in sofinanciranju investicij v športno infrastrukturo za obdobje petih let, v skupni višini 150 milijonov evrov. Na letni ravni se iz državnega proračuna zagotavlja torej 30 milijonov evrov. Letni znesek zagotovljenih finančnih sredstev bo po predlogu zakona lahko tudi višji za znesek, ki ga ni bilo mogoče realizirati v preteklih letih, pri čemer letni obseg porabe finančnih sredstev ne sme preseči 60 milijonov evrov. Cilj, ki ga zasleduje predlog zakona, je učinkovita poraba javnih sredstev, razvoj področja športa, dvig kakovosti in trajnosti športne infrastrukture, to pomeni investiranje v posodobitev in vzdrževanje objektov, namenjenih športu, ob upoštevanju specifik in specifičnih potreb prostora, tako na lokalni, kot državni ravni. Gre torej za nov zakon, ki je neodvisen od Resolucije o nacionalnem programu športa 2014 do 2023 in razpisov, ki temeljijo na letnem programu športa. Dodatna sredstva za športno infrastrukturo se bodo zagotavljala po posebnih merilih, na podlagi letnega programa, ki ga bo sprejela Vlada do 31. marca tekočega leta in posebnega razpisa Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport. Pri tem bodo pomembna vsaj tri merila; prispevek k razvoju področja, dvig kakovosti in trajnosti športne infrastrukture ter specifika oziroma specifične potrebe prostora. Zagotavljanje materialnega okolja za šport je tudi ena od prednostnih nalog v Resoluciji o nacionalnem programu športa v Republiki Sloveniji za obdobje 2014 do 2023. S predlogom zakona se zato želi omogočiti učinkovito in dostopno mrežo kakovostnih športnih objektov in površin za šport v naravi. V Poslanski skupini Konkretno bomo zato Predlog zakona o zagotavljanju finančnih sredstev za investicije v športno infrastrukturo v Republiki Sloveniji v letih od 2023 do 2027 [[znak za konec razprave]] soglasno podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališča Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Ivan Hršak. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Z obravnavanim predlogom zakona naj bi se zagotovila finančna sredstva za financiranje in sofinanciranje investicij v športno infrastrukturo v obdobju od leta 2023 do leta 2027, in sicer v skupni višini 150 milijonov evrov. Glede na to, da gre za 5-letno obdobje, torej 30 milijonov letno, je ocenjena višina sredstev, ki bi bila sicer potrebna za uresničitev potreb po dodatnem povečanju in izboljšanju stanja športne infrastrukture v omenjenem obdobju znaša dobrih 288 milijonov evrov. Zato bi se s predlogom zakona zagotovila zgolj delna finančna sredstva. Predlagatelji kot cilj med drugim navajajo investiranje v posodobitev in vzdrževanje objektov, namenjenih športu, športu tako na lokalni kot na državni ravni. Predlog zakona je nastal na podlagi podatkov, ki so jih na poziv Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport posredovale občine. Slednje so namreč posredovale podatke o potrebah s področja športne infrastrukture, ministrstvo pa je zatem pripravilo vsebinsko in finančno analizo potreb s tega področja do leta 2027 za 186 občin. V gradivu je izpostavljeno tudi, da je ena izmed prednostnih nalog v Resoluciji o nacionalnem programu športa v Republiki Sloveniji za obdobje 2014-2023 tudi učinkovita in dostopna mreža kakovostnih športnih objektov in površin za šport v naravi. V Poslanski skupini DeSUS se v določenem delu strinjamo s predlagatelji. Zavedamo se, da je potrebna učinkovita športna infrastruktura in da so potrebe po športni infrastrukturi velike. K temu seveda ne moremo oporekati. Težava pa je v finančni nevzdržnosti predloga zakona. Tako kot opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba gre za vnaprejšnje zavezovanje zakonodajalca, da v prihodnjih letih, torej tudi v tistih, za katere ob sprejemu predloga zakona proračun še niti ni načrtovan, zagotovi določena sredstva za financiranje in sofinanciranje investicij v športno infrastrukturo. S sprejetjem tega zakona bi se torej vnaprej zavezali, da bodo v prihodnjih proračunih zagotovljena ta sredstva, in sicer ne glede na pravila proračunskega načrtovanja, določena z Zakonom o javnih financah in drugimi javnofinančnimi predpisi, ne glede na makroekonomske razmere in zahteve, ki izhajajo iz v ustavi določenega fiskalnega pravila. V tem mandatu smo sicer že sprejeli zakone, s katerimi smo se na podoben način zavezali, da bodo zagotovljena sredstva za investicije v slovenski vojski in za investicije v slovensko zdravstvo, pa vseeno se ta predlog razlikuje od prehodnih tudi po tem, da iz njega ni mogoče razbrati, katere investicije naj bi se z zagotovljenimi sredstvi sploh investirale. Iz predloga tako ne izhaja, katere investicije so v prihodnjih petih letih tako nujne, da bi upravičile zagotavljanje sredstev s tem zakonom. Ne glede na naše pomisleke v Poslanski skupini DeSUS predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Dušan Šiško. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči in vsi prisotni. Zakon je dober, saj omogoča razvoj športa s tem, da zagotavlja finančna sredstva in možnost postopnega večletnega načrtovanja in izgradnje nujno potrebne infrastrukture na področju športa. S predlogom zakona se zagotavljajo finančna sredstva za financiranje in sofinanciranje investicij v športu v obdobju 2023 do leta 2027 v skupni višini 150 milijonov evrov. Sredstva se bodo namenila za izgradnjo športnih dvoran, telovadnic, bazenov, tekaških prog, fitnes na prostem in še bi lahko našteval. V kvoti sredstev bo pridobil tudi Maribor. V letu 2023 organizira olimpijski festival evropske mladine, ki je namenjen mladim športnikom od starosti 14 do 18 let. Sredstva iz tega zakona bodo namenjena tudi za izgradnjo infrastrukture z omenjen dogodek. Sredstva pa bodo imela predvsem vpliv tudi na zdravstveno blagajno, saj zdrav življenjski stil tudi s pomočjo športa dokazano pripomore k zdravstveni sliki populacije. Slovenci smo športni narod, kar se kaže v več kot odličnih rezultatih naših športnikov na največjih tekmovanjih kot tudi v organizaciji dogodkov kot so recimo svetovni pokal v smučarskih skokih v Planici, organizacija Zlate lisice in že omenjeni evropski festival mladine, pa še bi lahko našteval, tudi med drugimi Grad Prix v Krškem v speedwayu. Šport nas kot narod povezuje, saj smo več kot ponosni na udeležbo naših športnikov na različnih športnih tekmovanjih. To dejstvo je vodilo zakonodajalca, da je v tem mandatu sprejel odločitev, da se 23. september določi kot praznik v Republiki Sloveniji, ki pa žal ni prosti delovni dan. Predvsem pa je pomembno, da se že otroci začnejo seznanjati z raznoraznimi športi, zato pa vsekakor potrebujemo objekte. Pomembno je, da je otrok seznanjen s tem kateri športi obstajajo, in da se lahko na podlagi teh informacij kasneje v življenju odloči s katerim športom se bo ukvarjal. Nikakor pa ni dobro, da starši otroke pretirano silijo v določen šport oziroma prekomerno otroka obremenijo z vsemi mogočimi športnimi aktivnostmi v prostem času le z namenom, da imajo oni potem časa za svoje življenje. Kakorkoli gledano, je športna infrastruktura pomembna, saj si brez nje je nemogoče zamisliti razvoj športa. Športnih disciplin je iz leta v leto več, zato se je treba na to tudi primerno odzvati z izgradnjo nove športne infrastrukture. Pozdravljamo pa trend, da se vse več športa seli na zunanje površine kot je vadba na prostem, tek, kolesarjenje, plavanje in še marsikaj drugega. Kljub temu, da se aktivnosti dogajajo na prostem, je treba zagotoviti nadzorovano, varno okolje kjer so rekreativci lahko popolnoma osredotočijo samo na svojo vadbo. Pri vsem skupaj pa ne smemo pozabiti na navijače, saj velikokrat s svojimi aktivnostmi pričarajo nepozabno vzdušje in s tem posredno pripomorejo k uspehu. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev bo predstavil Jurij Lep. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, vsi prisotni, lep dober dan. Verjetno ni posameznika med nami, ki bi nasprotoval vlaganju v športno infrastrukturo. Šport povezuje, motivira, disciplinira, ohranja naše zdravje in kondicijo, hkrati pa spodbuja pozitivne navade in vrednote. Slovenija je v športu izrazito pozitivno odstopa od svetovnega povprečja, zato moramo bolje izkoristiti človeške in naravne danosti, ki so nam na voljo. [[nerazumljivo]]so poslanci koalicijskih strank s prvo podpisanimi poslanci in poslankami Konkretno, v Državni zbor vložili Zakon o zagotavljanju finančnih sredstev za investicije v športno infrastrukturo v Sloveniji za obdobje med letoma 2023 in 2027. Zagotovljena višina sredstev bi bila ob sprejetju 150 milijonov evrov, kar pomeni 30 milijonov letno. V Poslanski skupini Nepovezani poslanci bomo predlog zakona podprli, saj nas šport druži in združuje in ne ločuje oziroma izključuje. Zato se pri odločanju ne želim opredeljevati politično, ampak v korist športa. Ne želimo se zapletati v prepire o tem kdo bolj in kdo manj podpira šport, ne moremo pa mimo dejstva, da je Državni zbor v tem mandatu 23. september razglasil za dan slovenskega športa. Na ta dan leta 2000 je bila na Olimpijskih igrah prvič zaigrana slovenska himna v zgodovini Republike Slovenije. In danes nismo zato tu, da bomo pogrevali ideološke delitve tudi na področju športa. Odločitev, da dan slovenskega športa praznujemo kot državni praznik, je naša posebnost. Zato je prav, da to simbolno gesto nadgradimo z zakoni, ki bodo tudi v prihodnje podpirale in spodbujale razvoj športa v naši državi Sloveniji. Verjetno se vsi strinjamo z dejstvom, da se v Sloveniji za šport namenja premalo oziroma šport je vedno nekakšen pastorek kulturi oziroma znanosti, zato bo za naslednjo Vlado izziv, da bi se finančni obseg za sofinanciranje povečal. V novem nacionalnem programu športa od leta 2023 do 2032, in da bo zagotavljal bolj stabilno financiranje športa. Tej Vladi ne moremo odreči zasluge za to, da je bil narejen premik pri davčnih olajšavah in preventivnih zdravstvenih pregledih športnikov. Namenska usmeritev sredstev za te namene iz dohodnine se je povečala iz 0,5 odstotka na 1 odstotek ter podjetjem je bil omogočen vložek 5 odstotkov dobička v šport. Zavedati pa se moramo, da pri financiranju in urejanju razmer na področju športa ne gre le za vrhunski šport, ampak tudi za druga področja rekreativni šport, športno gibalno pismenost otrok, ker je po našem mnenju prišlo do dramatičnega nazadovanja. Kljub nenehnim opozorilom Svetovne zdravstvene organizacije in strokovne javnosti, da so šole zadnje institucije, ki zaprejo svoja vrata in prve, ki jih odprejo, da je treba dopustiti športovati otrok v klubih je bila ministrica povsem gluha in je slepo brez pomisleka sledila predsedniku Vlade, saj je dokazano, da je Vlada večkrat na podlagi njegovih osebnih odločitev sprejemala omejevalne ukrepe. Se še kdo spomni zaskrbljujočih [[nerazumljivo]]raziskovalec skupine Slofit. Ugotovili so namreč, da je prišlo do je prišlo do največjega upada gibalne učinkovitosti slovenskih otrok v zgodovini spremljala teh aktivnosti, zato na ta zakon gledamo bolj kot na popravni izpit ministrice in obliž na rane, ki jih bomo stežka zacelili. Nepovezani poslanci bomo kljub temu ta zakon podprli. Nepovezani poslanci z Gibanja svoboda pa bomo v naslednjem mandatu poskrbeli za več športnih vsebin v učnih načrtih in brezplačne športne vsebine. Športna vzgoja in otroški šport sta izrednega pomena za psihofizični razvoj otrok, njihovo motoriko in krepitev odgovornosti moštvenega duha in discipline. Povezava izobraževalnega sistema z športom je ključna, zato bomo povečevali sredstva ter število ur športne vzgoje v osnovnih ter srednjih šolah. Hvala za pozornost.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegi in kolegice! Eni vlagajo v banke in delijo prvorazrednim. Drugi vlagamo v gospodarstvo in dajemo ljudem in gradimo infrastrukturo s tem zakonom športno infrastrukturo. 150 milijonov evrov v letih od 2023 do leta 2027, 30 milijonov evrov na letni ravni. Do sedaj je bilo v proračunih Republike Slovenije za področje športne infrastrukture zagotovljenih od 3 do 5 milijonov na letni ravni pa, če je samo kakšen predstavnik mestne občine kje, ki nas gleda ve, da je to minimalno, kar bi si morala zagotoviti kakšna mestna občina. Da ne govorim o tem kako pomembna je športna infrastruktura za rekreativce, za vrhunske športnike, za mlade, za starejše lahko pa gremo tudi po panogah, ki že leta, desetletja jokajo in čakajo kdaj se bo kje zgradila kakšna njim potrebna infrastruktura. Za tak zakon kot ga danes sprejemamo smo si v poslanski skupini oziroma v stranki SDS že dolgo prizadevali. Vlagali smo amandmaje k državnemu proračunu, sklicevali nujne seje Odborov za izobraževanje. Nenazadnje je ta zakon dobil osnovno v sklepih na seji Odbora za izobraževanje leta 2019, ko so bili sprejeti štirje pomembni sklepi tudi poziv občinam po njihovih potrebah. Dejstvo je, da smo vsi ponosni na nas, na naše športnike, ki pa na žalost vadijo v katastrofalnih prostorskih razmerah. Športna infrastruktura v Sloveniji je stara, podnormirana in včasih delo nevarna. Panožne zveze prosijo za pomoč, župani krpajo, kar jim ostane pri občinskem proračunu in delajo kaj je mogoče. Mladi predvsem mladi pa nimajo športnih površin in zato ostajajo doma pred računalniki in televizorji. Potreb je veliko. Po popisu iz leta 2019 za skoraj milijardo evrov bi radi imeli po slovenskih občinah za športno infrastrukturo tokrat dajemo 150 milijonov evrov. Realno upamo tudi učinkovito porabljenih. Skratka, 150 milijonov v petih letih, 30 milijonov na letni ravni in pa v zakonu podlaga, da vlada z letnim načrtom opredeli investicije in potem sledi razpis. Da zaključim. Ta Vlada gradi Slovenijo. Gradimo ceste, železnice, predšolsko in šolsko infrastrukturo, zdravstveno infrastrukturo in tudi športno infrastrukturo na podlagi zakonov, ki jih sprejemamo v Državnem zboru, da ustvarjamo pogoje za gradnjo Slovenije. Iz tega mesta pa kot enemu izmed pobudnikov tega zakona zahvala vsem tistim, ki ste v teh par mesecih sodelovali pri pripravi tega zakona, resornemu ministrstvu, državnemu sekretarju gospod Dolinšku, Ministrstvu za finance in še koga smo pozabili. Ta zakon je nenazadnje dokaz, da koalicijski poslanci ne sedimo in čakamo na usmeritve Vlade, ampak proaktivno delamo in gradimo Slovenijo. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališča Poslanske skupine Lista Marjana Šarca bo predstavil Jani Möderndorfer. Izvolite.
Ja, pred volitvami smo, saj veste, še par tednov nas loči in v glavnem se vsi samo hvalijo kaj delijo, pa omenjajo še železnice, malo ceste zraven in kaj ti jaz vem kaj še vse. Samo tisto ne kar je bistvo tega zakona. Gre za zakon, ki ni nič drugega kot eno pismo o nameri in nekoga v naprej na bianco nekaj zavezuje, ne povedo pa niti kam bodo dali ta denar niti v katero občino niti v katere objekte, skratka popolnoma nič. Kdo ni za šport, kdo ne podpira športnike v Sloveniji? Vsi jih podpiramo, ampak ta Vlada preprosto ne dela nič po zakonu in po neki normalni logiki. Imamo Zakon o javnih financah, ki točno govori na kakšen način se te stvari urejajo. Vprašajte ali je to zagotovljeno v proračunu za leto 2023. Niti enega evra ni zagotovljeno, niti enega. Je to v načrtu razvojnih programov, tako kot določa Zakon o javnih financah? Ne. Pred volitvami smo tri tedne in je treba pač na glas povedati, da je nekdo za šport in za športne objekt. Ma, kaj so delali dve leti? Kaj je delala ta vlada dve leti? To bi vse lahko naredila že pol leta nazaj, ko smo sprejemali proračun in takrat junaško povedala točno v katere občine in kam bo dala in tako bodo zopet nekatere občine dobesedno izvisele, ker morajo same financirati, medtem ko prijateljske tiste občine, ki so v sodelovanju s to koalicijo, naj bi dobile. Zadnji trenutek so z amandmaji popravljali in določali celo datume tekoče kdaj naj bi se določalo objekte za proračun oziroma za sredstva, ki naj bi bila namenjena. 31.3. Danes smo katerega? V aprilu mesecu smo. In to se pravi za tekoče leto, drugo leto naj bi nekdo bianco, ta vlada zagotovo ne, ker je ne bo več, nekaj zagotavljal. Tisto, kar je pa najbolj pomembno, pa ne povedo v kakšne objekte. Zakon o športu in pod pojmom športni objekt in površine za šport v naravi ne bi vezali in na to so se z amandmajem določili, da tam naj bi določili te športne objekte. Športne objekte poznamo različne, imamo občinske, izobraževalne, ki so dolžni jih zgraditi občine, imamo rekreativne, ki so za široke mase in imamo objekte, ki so zgolj in izključno v profesionalne namene. To se pravi za športne objekte, nič ne povedo, povedo samo za koliko milijonov je treba zadolžiti, 150 milijonov, potem pa kamorkoli bo že šlo. Jaz sem za to, da se zgradijo ti športni objekti in v stranki LMŠ podpiramo izgradnjo športnih objektov, vendar ne na ta način, ne na ta način, ko pravzaprav niti ne vemo kaj pravzaprav sploh imamo v žaklju. Verjamem pa, da se je ta koalicija že v naprej bianco dogovorila in obljubljala nekaterim županom kaj vse bodo zgradili. Samo eno stvar in eno podrobnost so pozabili, ko naj bi se izvajal ta zakon njih že zdavnaj več ne bo. V LMŠ tovrstnega načina nezakonitega ne podpiramo. Zato bomo v LMŠ predlagali drugačen sistem, drugačen način, ki bo zakonit in bo vlagal v športne objekte tako kot je potrebno vlagati in to vsem enako. Ne hvalite se v koaliciji s tem, da nekaj dajte ljudem, ljudje plačujejo davke, mi smo jim dolžni dajati na zakonit način.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Gregor Židan. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani državni sekretar, spoštovane poslanke in poslanci. Športno-gibalna dejavnost ne glede na pojavno obliko in življenjsko obdobje je pomembna družbena dejavnost. Je izraz njene dinamike in del splošne kulture, ki bogati kakovost življenja posameznika in družbe kot celote. Zaradi interdisciplinarnosti je šport prepleten z različnimi družbenimi področji, zdravstvom, vzgojo in izobraževanjem, gospodarstvom, okoljem, turizmom, kulturo, znanostjo in obrambo. Zato so pri njegovem razvoju poleg športnih društev in drugih športnih organizacij udeleženi lokalne skupnosti in država. Šport je v Sloveniji dosegel zelo dobro stopnjo razvoja, kar je odraz domišljenega sistema urejanja strokovnih, organizacijskih in upravljalnih nalog lokalnih skupnosti in države. Naloga države je skladno z Zakonom o športu in nacionalnim programom športa spodbujati razvoj športa s finančno in strokovno podporo predvsem na tistih področjih, ki pomembno vplivajo na razvoj športa, med katerimi ključno vlogo predstavlja investiranje v športno infrastrukturo. Nacionalni program športa v Republiki Sloveniji namenja posebno pozornost gradnji in vzdrževanju športnih objektov, ki naj bodo večnamenski. Ena od prednostnih nalog nacionalnega programa športa 2014-2023 je učinkovita in dostopna mreža kakovostnih športnih objektov in površin za šport v naravi. Objekti za šport morajo biti dostopni vsem kategorijam prebivalstva, športni prostori v šolah morajo biti kar najbolje izkoriščeni za potrebe učencev, staršev in društev zunaj šolskih delovnih dni. Socialni demokrati zagovarjamo, da moramo tudi v bodoče načrtno izpopolnjevati mrežo športnih objektov, ki bo podprta z oceno stanja dejanskih potreb, upoštevaje načela racionalne gradnje in opremljanja, pa tudi z gospodarnim upravljanjem in vzdrževanjem zgrajenega. V nekaterih lokalnih sredinah so bili zgrajeni za vzdrževanje stroškovno zahtevni športni objekti, ki jih bodo lokalne skupnosti zaradi omejenih lokalnih proračunov težko vzdrževali. Zakonu o zagotavljanju finančnih sredstev za investicije v športno infrastrukturo v Republiki Sloveniji v letih 2023 do 2027, ki je pred nami, ni mogoče nasprotovati, ker prispeva k dejanskemu udejanjanju zavez, ki smo jih sprejeli že dolgo nazaj. Kot pri podobnih zadevah je seveda potrebno spomniti na vzdržnost javnih financ, vendar vsebini in namenu zakonu seveda vsi, ki podpiramo slovenski šport, ne moremo in ne bomo nasprotovali. Drugo vprašanje je, a imamo za to dovolj denarja v proračunu, ki že sedaj beleži primanjkljaj, vendar v prvi vrsti mora na to odgovoriti aktualna vlada oziroma minister za finance. Pri zakonu se sicer pojavlja dodaten problem, da predlog nikjer ne opredeljuje, kaj naj bi bila športna infrastruktura, ki jo zakon naslavlja, zaradi česar predlagamo, da se dopolni tako, da se sklicuje na opredelitev športne infrastrukture, kot je opredeljeno v Zakonu o športu, in sicer kot športne objekte in površine za šport v naravi. V predlogu zakona bi bilo dobro tudi umestiti mehanizem, ki bo zagotavljal izvajanje javnega interesa s financiranjem in sofinanciranjem investicij v športno infrastrukturo na transparenten način. Trenutno zakon predvideva izvajanje letnega programa investicij na podlagi letnega načrta, ki ga za posamezno leto sprejme Vlada Republike Slovenije. Če gre za investicijski ciklus od leta 2023 do 2027, bi bilo smotrno, da se okvirni nabor identificiranih infrastrukturnih potreb ustrezno identificira ter da se v njegovo oblikovanje vključi organe in organizacije, ki jih kot pristojen za področje športne identificira Zakon o športu. Spoštovani in spoštovani, Socialni demokrati bomo to podprli razvoj slovenskega športa. [[znak za konec razprave]] Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov bo predstavila Iva Dimic. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi. Z današnjim predlogom zakona se zagotavljajo finančna sredstva za financiranje in sofinanciranje investicij v šport v letih od leta 2023 do leta 2027, in sicer v skupni višini 150 milijonov evrov oziroma to je 30 milijonov na leto. To je še en predlog zakona, ki bo poleg zagotavljanja investicij v osnovnošolsko in vrtčevsko infrastrukturo, ki je po 12 letih suše zagotovil preko 125 milijonov za naše osnovne šole in vrtce, in ta zakon bo zagotovil tudi stabilno financiranje slovenskega športa. Slovenski šport je zagotovo največji in najvidnejši ambasador Slovenije v svetu. Prav vsi smo ponosni na uspehe naših športnikov in športnic in čas je, da se na področju športa v Sloveniji stvari začnejo urejati tudi preko stabilnega, predvidljivega financiranja. Že pred leti smo poslanci Nove Slovenije želeli urediti financiranje slovenskega športa preko davčnih olajšav, pa takrat koalicija žal ni imela posluha za to. zagotovo smo zamudili priložnost in s tem tudi morda izpustili kakšnega uspešnega športnika. S sprejemom zakona o dohodnini in zakona o davku od dohodkov pravnih oseb pa je ta vlada zakonsko dvignila in določila višjo olajšavo za donacije, namenjene športu, iz 0,3 % na 1 % in z dodatno olajšavo za določene namene še dodatnih 0,2 % od prihodka podjetij, samostojnih podjetnikov in samozaposlenih. Športne organizacije so potezo pozdravile in tudi novo olajšavo za donacijo izvajalcem programa vrhunskega športa v višini 3,8 % od prihodka, se pravi več kot 5 % skoraj se namenja s pomočjo sprejetih zakonov te vlade in koalicije za slovenski šport. In to pomeni, da z dejanji dokazujemo to, kar govorimo, in da želimo razvijati in podpirati vključno z našimi športniki. Naš olimpijec in ambasador, na katerega smo vsi ponosni, Benjamin Savšek je na podelitvi zlatega reda za zasluge v predsedniški palači dejal: »Smo maloštevilen narod, narejen za velike dosežke«. Slovence šport povezuje in prav je, da zato vsi vse moči in znanje usmerimo v to. želimo si uspešnih športnih dosežkov tudi v prihodnje, zato je zakon, ki bo spodbujal in zagotavljal sredstva za vlaganje v šport, ena od naših zavez in prioritet. Poslanci Nove Slovenije bomo predlog zakona danes podprli.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil Marko Bandelli. Izvolite.
Spoštovani. S predlogom zakona, ki je pred nami, se zagotavljajo finančna sredstva za financiranje in sofinanciranje investicij v športu v letih od 2023 do 2027, ki bodo skupaj znašala 150 milijonov evrov in ki naj bi zadostovala za vsaj delno uresničitev ocenjenih potreb po dodatnem povečanju in izboljšanju stanja športne infrastrukture pri nas. Večkrat radi poudarimo, da so športniki največji in najboljši promotorji Slovenije, sreča in ponos ob njihovih dosežkih nas združujeta in poenotita. Da je temu tako, je dokazal tudi nujna seja Odbora za izobraževanje pred slabimi tremi leti, ko je bila situacija v Državnem zboru glede na današnjo obrnjena. Tedaj so bili predlagatelji seje predstavniki opozicije, ki tvorijo današnjo koalicijo. Med drugim je bil tedaj sprejet tudi sklep, na podlagi katerega je nastal popis infrastrukturnih potreb, na podlagi slednjih pa je nastal današnji zakon. Šlo je za sklep, ki mu ni nasprotoval noben predstavnik koalicije, torej zdajšnje opozicije. To kaže na to, da smo bili složni v razumevanju, kakšne so potrebe po investiranju v športno infrastrukturo pri nas. Ob že omenjenem ponosu in zadovoljstvu ob dobrih rezultatih in uspehih naših športnikov prevečkrat pozabimo, kaj vse je do tja pripeljalo in kateri osnovni pogoji so morali biti izpolnjeni za to, da se je otrok sploh lahko razvil v uspešnega športnika. Osnova za delovanje slehernega posameznika in športnega društva je seveda povezana s prostorom in športno infrastrukturo. Številke na tem področju niso preveč spodbudne, saj naj bi športna infrastruktura pri nas v povprečju dosegala skoraj 40 let, pri tem izstopata največji mesti Ljubljana in Maribor. Nuji po izboljšanju tega stanja, nuji po posodobitvi tega stanja je nemogoče oporekati. Seveda pri tem ne gre zgolj za zagotovitev osnovnih pogojev za profesionalne športnike, gre tudi za to, da mora imeti pogoje tudi vsak, ki športno skrbi zgolj zase in svoje dobro počutje. Slovenci smo prvi glede na uporabo naravnih športnih površin v Evropski uniji, prvi prav tako spadamo med najbolj športno dejavne prebivalce EU-ja. Infrastruktura temu ne sledi, in prav je, da se to spremeni. V stranki SAB pri tem izpostavljamo sledeče - da se opredeli prioritetna področja za financiranje. Če bo letni načrt podlaga za javni razpis in posledično objavo meril za izbor investicij, v stranki SAB želimo, da bi se kot merilo upoštevalo faktor razvitosti občin. Če dam primer, v kraških občinah je ta faktor pod ena. Zato je prepotrebno, da se v izboru upošteva ta pomemben faktor. Ker se zavedamo, da je treba športno infrastrukturo posodobiti in prilagoditi novodobnim trendom, bomo predlog zakona v Poslanski skupini SAB soglasno podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes oziroma jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG ODLOKA O PREOBLIKOVANJU SAMOSTOJNEGA VISOKOŠOLSKEGA ZAVODA FAKULTETA ZA INDUSTRIJSKI INŽENIRING NOVO MESTO. Predlog odloka je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 34 poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. Za dopolnilno obrazložitev predloga odloka dajem besedo predstavnici predlagatelja Mojci Škrinjar.
Pozdravljeni, predsedujoči, pozdravljene kolegice in kolegi ter vsi, ki nas spremljate! Fakulteta za industrijski inženiring Novo mesto je zasebni samostojni visokošolski zavod, ki sta ga leta 2009 ustanovila Šolski center Novo mesto ter Univerzitetno in raziskovalno središče Novo mesto, katerega ustanoviteljica in kasneje pravna naslednica je bila Mestna občina Novo mesto. Treba je poudariti, da je Šolski center Novo mesto javni zavod in da je Mestna občina Novo mesto lokalna samouprava. Fakulteta je bila potem 22. 4. 2009 vpisana v razvid visokošolskih zavodov pri takratnem Ministrstvu za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Svet nacionalne Agencije Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu ali krajše NAKVIS je fakulteti leta 2016 podaljšal akreditacijo za dobo sedmih let. Tako ima ta fakulteta akreditirane naslednje študijske programe na klasius področju: tehnika, proizvodnja tehnologije, gradbeništvo ter tehniške vede, visokošolski strokovni študij program Inženiring in vozila, univerzitetni študijski program Inženiring in vozila, magistrski študijski program inženiring in avtomobilska industrija in doktorski študijski program inženiring in avtomobilska industrija. Namen Odloka je preoblikovanje zavoda iz zasebnega v javnega. Iz ustanoviteljstva bosta, zavoda bosta izstopila dosedanja ustanovitelja, sicer osebi javnega prava, Mestna občina Novo mesto in Šolski center Novo mesto, vstopila pa bo Republika Slovenija kot edina ustanoviteljica. S tem bo FINI Novo mesto postal javni samostojni visokošolski zavod. Jasno je torej, da sta ustanovitelja tako rekoč elementa javnega prava, saj lokalna skupnost ni zasebnik, prav tako pa to tudi ni javni zavod šolski center Novo mesto. Gre pravzaprav za to, da zakonodaja, ki na tak način definira zasebno in javno, ni ustrezna, in kot taka povzroča nerazumevanje v poslanskih vrstah, kaj šele med nepoznavalci prava. Fakulteta je bila ustanovljena na pobudo industrijskih partnerjev Dolenjske regije na podlagi njihovih jasno izraženih potreb in razvojnih trendov. FINI Novo mesto ima močno mednarodno mrežo z več evropskimi univerzami na področju raziskav, vključno z izmenjavo študentov in osebja v okviru podjetja Erasmus. Prav tako je Fakulteta članica SRIP Mobilnost, Gospodarsko interesnega združenja ACS Slovenski avtomobilski grozd (GIZ ACS) in Gospodarske zbornice Dolenjske in Bele krajine (GZDBK). Zaradi stalnih sprememb, tako v gospodarstvu in družbi na področju novih digitalnih tehnologij in pristopov, FINI Novo mesto nenehno sledi najnovejšim trendom na področju globalnega izobraževanja in raziskav ter nenehno prilagaja izobraževalne in znanstvene vsebine potrebam podjetij in družbe. Vizija Fakultete za industrijski inženiring Novo mesto je ambiciozen razvoj v priznano in prepoznavno visokošolsko institucijo na področju tehniških ved z osnovnim namenom razvoja stroke in trajnostnega ožjega in širšega okolja. Vizija vključuje usmeritev v doseganje visoke kakovostne ravni pedagoškega, znanstveno-raziskovalnega ter strokovnega dela. Razvoj inovativnih, mednarodno primerljivih študijskih in raziskovalnih programov ter intenzivno mednarodno sodelovanje z vpetostjo v globalni izobraževalni in raziskovalni prostor. Novi javno zavod, glede na ustavno načelo, da je izobraževanje brezplačno v Sloveniji, torej tudi terciarno, izenačeval možnosti vseh državljank in državljanov, ne glede na to, iz kako premožne družine prihajajo, iz katere socialne in geografske sredine izhaja ter omogočil študentom iz jugovzhodne regije večjo dostopnost. Bo tudi eden nujnih stebrov nove javne univerze, glede katere je Vlada Republike Slovenije že sprejela sklep o njeni ustanovitvi. Nova javna univerza bo tako povezala že obstoječo vrhunsko znanje na področju tehnologije in naravoslovja, ter tako postala pospeševalec razvoja v, sicer že, ambiciozni in izjemno prizadevni regiji s centrom v Novem mestu, ki že sedaj prispeva v državno blagajno 60 % več od povprečja drugih regij. Prav je, da se regiji in njenim ljudem, ob njihovim izkazanim potencialih, da tudi priložnost razvoja na intelektualnem in ustvarjalnem področju. Hvala.
Hvala tudi vam. Predlog odloka je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino. Za predstavitev poročila Odbora, dajem besedo podpredsednici Mojci Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa ponovno, predsedujoč. Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 45. nujni seji 4. 4. 2022 in na nadaljevanju 6. 4. 2022 obravnaval Predlog odloka o preoblikovanju samostojnega visokošolskega zavoda Fakulteta za industrijski inženiring Novo mesto, ki ga je v obravnavo in sprejem Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. Zakonodajno-pravne službe je predloženi odloka preučila skladno s svojimi pristojnostmi. Njena predstavnica je povedala, da so državne univerze in državne visoke šole ustavna kategorija, zato mora biti ustanovitev univerze ali državne visoke šole ustavnopravno in pravno sistemsko utemeljena. V nadaljevanju je povedala, da so bile njihove pripombe glede posameznih členov predloga odloka v celoti upoštevane v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Ob koncu pa menila, da je s pravnosistemskega vidika treba ugotoviti tudi, da predstavlja vsebina predloga odloka poseben način preoblikovanja zasebnega zavoda Fakultete za industrijski inženiring Novo mesto v javni zavod. Ne gre namreč za preoblikovanje, ampak ustanovitev javnega visokošolskega zavoda, kar bi moral odražati naslov in vsebina ustanovitvenega akta. Svoje mnenje je podala tudi Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport, ki je predlog odloka podprla. Uvodoma je predlog odloka predstavila predstavnica predlagatelja, za njo pa je svoje stališče predstavil predstavnik Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport. Sledila je razprava v kateri so nekatere članice in člani odbora izrazili podporo predlogu odloka, izpostavili so, da jih je od vsega 16 javnih inštitutov kar 15 v osrednji Sloveniji in eden na primorskem, ter da se ne sme nadaljevati s centralizacijo. Menili so, da morajo imeti vse regije enakomeren razvoj, ter da so pri preoblikovanju samostojnega visokošolskega zavoda Fakultete za industrijski inženiring Novo mesto poslušali novomeško stroko, kar bo prispevalo k večji demokratizaciji in enakim možnostim za vse. Pojasnili so, da gre za postavitev javnega zavoda in ne za privatizacijo, saj se bo zavod preoblikoval v javnega, kjer bo ustanovitelj država, ter da slednji pokriva programe, ki so primerni za prihodnost. Drugi pa so menili, da bi predlog akta moralo pripraviti ministrstvo in to skupaj z vsemi raziskavami, analizami in kriteriji, ki so za sprejem takšne materije nujno potrebni. Pojasnili so, da zagovarjajo javno, kvalitetno in vsem dostopno javno šolstvo, ter da je ustanavljanje univerze ali visoke šole ustavna kategorija kar pomeni, da mora biti vsak tak poseg ustavnopravno in pravno sistemsko utemeljen. Pojasnili so, da je bilo v zadnjih dveh letih že kar nekaj takšnih primerov kot so samostojno visokošolski zavod visoke šole za opravljanje podeželja Grm Novo mesto, javni raziskovalni zavod Rudlfovo, pomursko akademska znanstvena unija in drugi, ko je država morala prevzeti zasebne iniciative in jih financirati, ter da se to počne mimo volje stroke in sindikatov. Odbor je nato sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije in predlog za amandma odbora ter v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga odloka in jih sprejel. Na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga odloka. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade, dr. Mitji Slavincu, državnemu sekretarju na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport. Izvolite.
Hvala lepa predsedujoči. Vlada ne nasprotuje predlogu zakona, smo pa opozorili, da je konec lanskega leta bil sprejet sklep o ustanovitvi univerze v Novem mestu kjer je prav ta fakulteta ena izmed predvidenih, ki se bo v to univerzo združila in tudi smo že ustanovili delovno skupino sestavljeno predvsem iz lokalnih akterjev, ki bo pripravljala in delala na tem projektu in zaradi tega opozarjamo, da v primeru te spremembe statusa fakultete je treba to upoštevati pri tistih gradivih, ki sem jih izpostavil in omenil. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Sledi predstavitev stališč Poslanskih skupin. Stališča Poslanske skupine SNS bo predstavil Dušan Šiško. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Preoblikovane fakultete za industrijski inženiring Novo mesto iz zasebnega v javni visokošolski zavod je pomemben korak k smeri ustanavljanja četrte univerze v našem slovenskem prostoru. Sedež fakultete je v jugovzhodni Sloveniji, ki je po statističnih podatkih za leto 2019 največja regija v Sloveniji. Statistični podatki nam kažejo, da izobražena sestava ni najbolj ugodna, saj je 26 % prebivalcev te regije imelo končano le največ osnovnošolsko izobrazbo. Dolenjska je po svojih naravnih lepotah marsikateremu Slovencu poznana tudi po najuspešnejših podjetjih, ki se nahajajo v regiji. Avtomobilska industrija je zelo močna. Le kdo se ne spomni legendarne Katrce, prav tako nam je dobro poznana Adria Mobil, ki proizvaja avtomobilske prikolice, pa Krka z zdravili, Trimo Trebnje in še bi lahko našteval. Vse pogosteje opažamo, da je vse centralizirano v Ljubljani, tako študijski program kot kasneje službe oziroma večje možnosti so zaposlitve. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da bo fakulteta prispevala k decentralizaciji v javnem izobraževalnem sistemu. Marsikdo bi rekel, da imamo v Sloveniji že preveč javnih univerz ter da z njihovim številom upada njihova kvaliteta. Zmotno je tudi prepričanje, da imajo tisti, ki končajo študij prava oziroma medicine v Ljubljani, več znanja, kot tisti, ki ga končajo v Mariboru in so kasneje tudi bolj zaposljivi na trgu dela. Menimo, da je treba podpirati razvoj in ustanavljanje visokošolskih zavodov v Sloveniji. Z leti opažamo, da je vse preveč interesa za družboslovne študije, ki jih je tudi lažje narediti, kot naravoslovne, problem pa nastopi pri iskanju službe, kjer je že vse zasedeno. Fakulteta mora imeti tudi ustrezen in strokoven predavateljski kader, da se po koncu študija med državljani na glas ne govori, da je na primer sosed naredil eno leto fakulteto tam dol v Novem mestu. Doprinos fakultete je v tem, da izvaja študijske programe za izobraževanje, za potrebe, želje in interese našega gospodarstva in ne gospodarstva na področju tehničnih dejavnosti v nacionalnem in evropskem okolju, kar se nam zdi tudi velik plus. Skratka, gledano pod črto, rabimo izobražen in strokovni podkovan kader, ki bo znal zadeve postaviti na pravo mesto, s svojo strokovnostjo, znanjem, izkušnjami in predvsem čutom za naše državljane. Vsekakor pa vem, da bo tukaj fakultete iz Ljubljane in Maribora, sigurno dale pripombe, da kaj »čemo« ustanavljat en javni zavod, javno fakulteto, v Novem mestu. Vendar, tako, kot sem povedal, Slovenija ni Ljubljana, Slovenija je tudi Ormož, Maribor, Primorska in nenazadnje Novo mesto, s Posavjem in Krškim. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališča Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Jurij Lep. Izvolite.
Najlepša hvala ponovno za besedo. Kolegice in kolegi, državni sekretar, vsem lep pozdrav! Začelo se je s sprejemanjem šeste protikoronske zakonodaje, kot si je želelo podaljšati časovno obdobje, v katerem morajo že obstoječi visokošolski zavodi izpolniti strožje pogoje za njihov nadaljnji obstoj. Ustavno sodišče je to arbitrarno odločitev najprej zadržalo do dokončne odločitve, nato pa v celoti razveljavilo. Sprejem takšne zakonske določbe je bilo darilo vladajoče koalicije simpatizerskim zasebnim visokošolskim zavodom ustanovljenih in delujočih pod patronažo kadrov te Vlade. Nadaljevalo se je z razpisom za podelitev koncesij za izvajanje študijskih programov na zasebnih visokošolskih zavodih. Nagrade v obliki koncesij so ponovno dobili na tistih zasebnih fakultetah, ki so blizu vladajoči oblasti. Da o reviziji Računskega sodišča, ki jo je oblast že nekaj let nazaj pozvala k zakonodajni reviziji podeljevanja koncesij v visokem šolstvu niti ne izgubljam besed. V vmesnem času se je visoka šola Grm Novo mesto preoblikovala iz zasebnega v javno, gospod Borut Rončević pa pospešeno gradi svoj fakultetni imperij z namenom ustanovitve četrte javne univerze v Novem mestu. Pri resornem ministrstvu je namreč njegova alma mater Fakulteta za informacijske študije že sprožila postopek za združitev s samostojnima visokošolskima zavodoma, z Visoko šolo za upravljanje podeželja Grm, ki je danes že javni zavod in s Fakulteto za industrijski inženiring. Ta akt o preoblikovanju iz zasebne v javno subjektiviteto pa je danes pred nami. S priključitvijo obeh zasebnih zavodov bi FIŠ predvidoma izpolnil zakonske določene pogoje za ustanovitev univerze. Vladna je v umestnem času celo ustanovila javni raziskovalni zavod oziroma Rudolfovo znanstveno tehnološko središče v Novem mestu. Nekaj dni nazaj pa je načelo tega zavoda imenovala ravno gospoda Rončevića. Stroka je do te poteze seveda kritična, saj naj bi šlo za ne razvojno, nepremišljeno in nesmiselno odločitev, ki ne naslavlja aktualnih družbenih izzivov. Vse, kar naslavlja je poizkus izgradnje visokošolskega imperija in pripojitev na državne javnofinančne jasli. Žal moramo izpostaviti še v umestnem času sprejet zakon o pomursko znanstveni akademiji, iz katerega se bodo napajali politični funkcionarji druge koalicijskega stranke, da niti ne govorimo o nezakonitem odstavljanju članov upravnega odbora Agencije za raziskovalno dejavnost in poskusi ustanovitve vojaške akademije. Vse opisano in našteto je modus operandi vladajoče koalicije na področju visokega šolstva in znanosti. V ozadju namreč ni nič drugega kot pridobitev vpliva na oblikovanje visokošolske in raziskovalne politike in zasedenem mest v strateških telesih kot so rektorska konferenca, svet NAKVIS, organe Agencije za raziskovalno dejavnost, Svet Republike Slovenije za visoko šolstvo in tako naprej. To nikakor ni korak k zagovarjanju vrednot univerzalne znanosti v naši državi je pa korak naprej k izgradnji omrežja, ki se napaja na partikularnih političnih interesih in v Poslanski skupini Nepovezanih poslancev pri tem nikakor ne bomo sodelovali in bomo glasovali proti predlogu predmetnega odloka, s katerim bi se fakulteta Industrijski inženiring preoblikovala iz zasebnega v javni samostojni visokošolski zavod. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila Anja Bah Žibert. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! Izobraževanje je eno temeljnih področij iz vidika družbenega in ne le individualnega razvoja. Predvsem pa je pomembno, da izobraževanje sledi potrebam družbe, saj vpliva oziroma spodbuja gospodarsko rast, izboljšuje socialno sliko in pozitivno vpliva na blaginjo. Področje izobraževanja in raziskovanja bosta v družbi prihodnosti odločilno vplivali na razvoj posameznika in družbe kot celote. Prihodnost bo zagotovo prinesla še večjo raznolikost in fleksibilnost in s tem tudi večjo kompleksnost izobraževanja. Pri Fakulteti za industrijski inženiring gre ravno za vse povedano. Fakulteta je bila namreč ustanovljena na jugovzhodnem delu Slovenije v Novem mestu na pobudo industrijskih partnerjev dolenjske regije in sicer na podlagi njihovo jasno izraženih potreb in razvojnih trendov. Fakulteta za industrijski inženiring Novo mesto je danes zasebni, samostojni, visokošolski zavod, ki sta ga že leta 2009 ustanovila Šolski center Novo mesto ter Univerzitetno in raziskovalno središče Novo mesto katerega ustanoviteljica in kasneje pravna naslednica je bila Mestna občina Novo mesto. Poslanstvo fakultete je izvajanje študijskih programov za izobraževanje v skladu z aktualnimi potrebami gospodarstva in negospodarstva na področju tehničnih dejavnosti v nacionalnem in evropskem okolju. Fakulteta se ponaša tudi z močno mednarodno mrežo z več evropskimi univerzami na področju raziskav ključno za izmenjavo študentov in osebja v okviru projekta Erazmus plus. Vizija fakultete je ambiciozen razvoj priznano in prepoznavno visokošolsko institucijo na področju tehničnih ved z osnovnim namenom razvoja stroke in trajnostnega razvoja ožjega in širšega okolja. Namen odloka, ki ga danes obravnavamo je preoblikovanje zavoda iz zasebnega v javnega. Na podlagi sprejetega odloka bosta iz ustanoviteljstva zavoda izstopila dosedanja ustanovitelja in sicer osebi javnega prava Mestna občina Novo mesto in Šolski center Novo mesto stopila pa bo Republika Slovenija kot edina ustanoviteljica. Ker Fakulteta za industrijski inženiring lahko veliko doprinese in dodatno obogati prostor javnega šolstva nenazadnje kasneje tudi ustanovitev javne univerze v jugovzhodni Sloveniji v Slovenski demokratski stranki soglasno podpiramo preoblikovanje tako imenovanega FINI v javni, samostojni, visokošolski zavod.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca bo predstavil Aljaž Kovačič. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Vsakdo ima pravico, se pravi da ima neke želje po ustanoviti takšnih in drugačnih zavodov. Lahko rečem, da v Poslanski skupini LMŠ razumemo regijo, razumemo tudi Mestno občino Novo mesto, da si želi dodatni razvoj in dodatne izobraževalne ustanove. Vendar pa je v tem primeru sam način sprejemanja tega zakona dokaj sporen. Da se gre v neko ustanovitev neke univerze preko poslanskega zakona je dokaj neresno. In zaradi nas, lahko rečem, zelo žalosti, da samo ministrstvo, ki bi moralo biti predlagatelj neke take resne zadeve dejansko temu ne nasprotuje. Z zaskrbljenostjo tudi gledamo, da v besedilu predloga tega odloka lahko preberemo tudi, da bo šlo za prerazporejanje stroškov znotraj Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport. In potem se lahko vprašamo, ko bo šel ta denar za to novo ustanovo, kje se bo vzelo, katere javne ustanove bodo dejansko trpele. Potrebno je poudariti, da pri tem predlogu, kot sem že omenil, gre za poslanski predlog, ni bilo nekih strokovnih posvetovanj, ni se oblikovala neka javna razprava, kjer bi dobili strokovne predloge. Nenazadnje tudi Sindikat vzgoje, izobraževanja, znanosti in kulture Slovenije v pismu javno opozarja, da se je zaobšlo princip nekega demokratičnega delovanja in načelo partnerstva, ki je v teh primerih več kot nujen. Glede na to da govorimo o nekem nastajanju četrte javne univerze in da tudi vlada o tem govori, v LMŠ, še enkrat poudarjam, ne nasprotujemo ustanavljanju novih zavodov, vendar sedaj vsakdo, ki si zaželi univerze je tudi ne more dobiti ne vemo na kakšen in drugačen način, so univerze skozi stoletja nastajale in da predvsem ko bodo nove univerze rasle morajo biti vsaj tako kvalitetne kot so že danes javne univerze, se pravi, da se ne bo zniževalo neko znanje v slovenskem šolstvu. In prav na to opozarja tudi rektorska konferenca in njen predsednik, rektor Univerze v Ljubljani in predsednik Koordinacije samostojnih raziskovalnih inštitutov Slovenije, ki sta dajala, da vlada že tako ali tako ne zagotavlja sredstev za normalno delovanje obstoječih akademskih inštitucij z uspešnimi mednarodnimi dosežki, želi pa ustanoviti nov visokošolski zavod z državnim financiranjem. Se pravi, kar je le izključno država še to kar danes ima in je zelo kvalitetno in od kod prihaja veliko svetovnih raziskovalcev, lahko rečemo, iz slovenskih javnih univerz, država dejansko ne financira v takšni meri kot bi morala. Se pravi ima mačehovski odnos do slovenske znanosti. Kot sem rekel, zaradi načina sprejemanja, ki je več kot neresen, v LMŠ takšnega predloga ne moremo podpreti in bomo glasovali proti sprejemu odloka. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati bo predstavil Blaž Pavlin. [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Oprostite, oprostite [[…]]Nekaj se je zamešalo. Oprostite. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Željko Cigler. Izvolite.
Predsedujoči hvala! Vsakemu se kdaj kaj zalomi, tudi meni se je zadnjič. Spoštovani kolegice in kolegi! Gospod državni sekretar nas verjetno tudi posluša. V ponedeljek smo stranke opozicije v tem državnem zboru, tako Lista Marjana Šarca, Stranka Alenke Bratušek, Levica in levi socialni demokrati začasno ustavili novo lobistično darilo za prijatelje aktualne vlade, ki se danes obravnava skozi predlog o oblikovanju samostojnega visokošolskega zavoda FINI v Novem mestu. Kljub temu pa se je danes zjutraj sklicala s strani koalicije nujna seja in se je potrdil predlog za slovenski visokošolski prostor enega škodljivega odloka za nov visokošolski zavod. Tik pred iztekom mandata želi vladajoča koalicija poskrbeti za svoje podpornike in pa prijatelje ter po njeni v zadnjih dveh letih že videni maniri poseči na polje javnega visokega šolstva, ki je avtonomno in mora tako ostati, ga slabiti ter razdejati s popolnoma neutemeljenimi predlogi, katerim nasprotje vsa širša strokovna javnost. Socialni demokrati smo prepričani, da gre tudi tokrat za parcialni in lobistični predlog podržavljanja zasebnega visokošolskega zavoda iz orbite vladajoče koalicije, v ozadju pa se skrivajo prizadevanja aktualne oblasti za oblikovanje javne univerze, ki bi pripadala politični sferi blizu te sedanje aktualne vlade danes. Predstavniki rektorske konference in koordinacije samostojnih raziskovalnih inštitutov Slovenije, se pravi KOsRIS-a, so se prejšnji teden na novinarski konferenci kritično odzvali na po njihovem mnenju netransparentno delovanje Vlade pri ustanavljanju novih javnih inštitutov in visokošolskih zavodov. Pravijo. Aktualno ustanavljanje novih raziskovalnih inštitutov in regionalnih javnih univerz razkriva, da pristojno ministrstvo, Vlada in pa vladajoča ekipa sledijo napačnim in cel škodljivim razmišljanjem, da bomo z drobljenjem visokošolskega in raziskovalnega prostora dvignili kvaliteto le-tega. Predsednik rektorske konference dr. Gregor Majdič pa je povedal, da kot članica EU bi morali konkurenčnost in kvaliteto dokazovati v skupnem evropskem prostoru, ne pa da ustvarjamo neko lažno konkurenco in pa navidezno uravnoteženost znotraj dvomilijonskega naroda, da vse to poteka mimo vseh strokovnih kriterijev in brez javne razprave. Poleg tega nove ustanove niso šle skozi postopke mednarodne recenzije, ki so ji podvrženi vsi ostali javni zavodi iz tega sektorja. V Ljubljani poteka shod za znanost in proti ponovni degradaciji raziskovalne dejavnosti v Sloveniji. ob tem so na Univerzi v Ljubljani zapisali, citiram: da so resno zaskrbljeni zaradi aktualnega ustanavljanja novih raziskovalnih inštitutov in regionalnih javnih fakultet oziroma univerz, kar se je v zadnjem tednu dogajalo in na hitro brez ustreznih analiz, strokovnih in strateški presoj mimo posvetovanj in transparentnih postopkov. In dovolj imamo pretvez, da bo tovrstno drobljenje visokošolskega in raziskovalnega prostora v Sloveniji dvignilo kvaliteto in prispevalo k uravnoteženemu regionalnemu razvoju. Našo odličnost in pa konkurenčnost moramo dokazovati v Evropi, ne pa znotraj dvomilijonske Slovenije. Obstoječe univerze in raziskovalni inštituti svojo kvaliteto v mednarodnem prostoru nedvomno že izkazujejo. Potrebujejo več združevanja kapacitet in vlaganj v znanost, več BDP-ja, le to bo vodilo v nadaljnji razvoj Slovenije in bo zagotavljalo, da se bomo lahko počasi približevali najbolj razvitim državam ter zagotavljali blagostanje na ta način vsem prebivalcem in ljudem, ki živijo v Sloveniji, ob hkratni skrbi za trajnostni razvoj. In da zaključim. Namesto, da bi upoštevali stroko aktualna vlada manj kot 3 tedne do rednih volitev deli darila za prijatelje in to se mora končati in sigurno se bo, če ne prej, 24. aprila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Boštjan Koražija. Izvolite.
Spoštovani, hvala za besedo. Odlok o preoblikovanju samostojnega in visokošolskega zavoda Fakulteta za industrijski inženiring Novo mesto spreminjajo trenutno v zasebni zavod v javno izobraževalno ustanovo, pri čemer se pa ohranja trenutni vodilni kader v zavodu. Gre za jasen primer političnega manevra, s katerim bo privatna ustanova, katere vodstvo in ustanovitelji so blizu vladnim strankam, postala del javnega izobraževalnega sistema z namenom izčrpavanja javnih sredstev ter zagotavljanja nadaljnjega dostopa do izvodov in tudi vzvodov moči. Jemanje javnih sredstev že obstoječim raziskovalnim inštitutom lahko brez skrbi označimo kot pravi desant na javno visokošolsko in znanstveno sfero ter očiten napad na kakovost javnega visokošolskega sistema. Pri tem se upravičeno poraja vprašanje, komu točno je fakulteta namenjena, obstaja pa tudi utemeljen sum korupcije. Predlagateljici odloka stranki SDS in NSi sta ga spisali brez vsakega dialoga s širšim krogom deležnikov na področju izobraževanja ter znanost. Osrednji slovenski raziskovalni inštituti, univerze ter sindikati niso bili del odločevalnega postopka kljub več opozorilom, da ne gre za strokovno odločitev in da obstajajo tehtni pomisleki o javnem dobrem, ki naj bi ga predstavljalo to preoblikovanje. Bom citiral predsednika Visokošolskega sindikata Slovenije gospoda Gorazda Kovačiča, ki je dejal sledeče. Citiram. »V kontekst ustanavljanja javne novomeške univerze verjetno spada tudi nedavna ustanovitev javnega raziskovalnega inštituta Rudolfovo in zagotovitev zagonskih sredstev zanj. Število študentov prihodnje univerze bo sicer zelo majhno, kljub temu pa bo pretendiralo za članstvo v rektorski konferenci. Prek rektorske konference bodo tako predlagatelji lahko direktno vplivali na visokošolsko in raziskovalno politiko ter na organe kot so Razvojni svet Republike Slovenije, NAKVIS, ARRS ter Svet Republike Slovenije za visoko šolstvo«. Tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je v mnenju navedla, da je postopek, s katerim želi vlada preoblikovati trenutno zasebni zavod v javnega, s pravnoformalnega vidika neustrezen. ZVIS, se pravi Zakon o visokem šolstvu, ki ureja visokega šolstva, možnosti preoblikovanja zasebnega visokošolskega zavoda v javni zavod namreč sploh ne določa. S tega vidika ne gre za preoblikovanje, ampak za ustanovitev javnega visokošolskega zavoda, kar bi moral odražati naslov in vsebina tudi tega ustanovitvenega akta. ZPS pa ima tudi pomisleke tudi glede ostalih členov, ki določajo status vodilnih delavcev, imenovanih pred sprejetjem odloka. Nespodobno in nedopustno je tudi to, da ima vlada očitno namen trenutnemu zasebnemu inštitutu nameniti financiranje iz javnega denarja v obdobju, v katerem ministrica, odgovorna za področje izobraževanja, trdi, da se je Vlada Republike Slovenije zavezala, da v času, ko so že razpisane volitve v Državni zbor, ne bo neodgovorno sprejemala dodatnih sistemskih obremenitev javnih financ v breme naslednjega mandatarja oziroma mandata. S sprejetjem odloka se bo v slovenskem javnem izobraževalnem sistemu pojavila še ena institucija, katere namen in poslanstvo ni kakovost, raznovrstnost in dostopnost dosežene izobrazbe, temveč služenje parcialnim interesom zasebnih akterjev in političnih institucij, ki želijo obstoječe javno šolstvo izčrpati in nadomestiti z lastnimi ustanovami. Zaradi nevarnosti nadaljnje razgradnje javnega izobraževalnega sistema ter škodljivih posledic v Poslanski skupini Levica temu predlogu odloka ostro nasprotujemo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati bo predstavil Blaž Pavlin. Izvolite.
Hvala za besedo. Danes obravnavamo predlog odloka o preoblikovanju samostojnega visokošolskega zavoda Fakulteta za industrijski inženiring Novo mesto, ki smo ga v obravnavo in sprejetje državnemu zboru predložili poslanke in poslanci. S predlogom odloka se zasebni visokošolski zavod preoblikuje iz zasebnega v javni zavod, ustanoviteljstvo pa se iz Mestne občine Novo mesto in Šolskega centra Novo mesto prenese na Republiko Slovenijo. Oba dosedanja ustanovitelja sta, kot že prej povedano, osebi javnega prava. Fakulteta za industrijski inženiring Novo mesto je bila na pobudo industrijskih partnerjev dolenjske regije kot zasebni samostojni visokošolski zavod ustanovljena leta 2009. Visokošolski zavod se je uveljavil, postal prepoznaven in uspešno deluje. Med ukrepi razvoja visokega šolstva v Mestni občini Novo mesto je v strategiji razvoja do leta 2030 sprejeto stališče, da bo občina Novo mesto spodbujala razvoj visokošolskih zavodov, ki bodo zagotavljali širše družbene potrebe na področju visokošolskega izobraževanja v jugovzhodni regiji in si prizadevali k združevanju v krovno inštitucijo, javno Univerzo v Novem mestu. Ta javna univerza bo s tem omogočila intelektualni razvoj celotne regije. Študenti bi ostajali v regiji, se tu zaposlovali, si ustvarjali družino in kariero. Za gospodarstvo jugovzhodne Slovenije je značilna velika koncentracija industrije predvsem v okolici Novega mesta, ki predstavlja razvojno središče same regije. Vsi ekonomski kazalci regije, donosnost, izvozna usmerjenost, dodana vrednost na zaposlenega kažejo na ekonomsko zelo učinkovito regijo z zdravim industrijskim jedrom, na katerem temelji njen gospodarski razvoj. Gospodarsko je najbolj aktivna subregija Dolenjska, v kateri se nahaja 2 središči gospodarskega dogajanja, to sta Novo mesto in Trebnje, v zadnjem obdobju pa se pojavljajo nova v okolici občinskih središč v občinah Dolenjske in Bele krajine. Tu ima sedež nekaj najbolj uspešnih podjetij regije, pa tudi celotne Slovenije, kot so Krka, Revoz, Adria Mobil, Ursa Slovenija, TPV, CGP, Trimo, Akrapovič in še mnogi. BDP na prebivalca je drugi najvišji regionalni BDP v Sloveniji in znaša 23 tisoč evrov. Sicer pa predstavlja bruto domači proizvod te regije 7 % bruto domačega proizvoda Slovenije. Okvir javne univerze bo tako omogočal hitrejšo in kakovostnejšo rast posameznih zavodov in s tem višjo dodano vrednost za lokalno skupnost in širše. V Novi Sloveniji smo prepričani, da je odlok o preoblikovanju samostojnega visokošolskega zavoda le ena od stopnic do Univerze v Novem mestu, kar si ena od gospodarsko najbolj razvitih, izvozno usmerjenih regij v Sloveniji zagotovo zasluži, zato bomo poslanci Nove Slovenije predlog odloka podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil Marko Bandelli. Izvolite.
Spoštovani. Odlok o preoblikovanju zasebnega visokošolskega zavoda v javni je tudi tokrat predlagala skupina poslank in poslancev koalicije s stranko SDS na čelu. Tik pred iztekom mandata koalicijski poslanci pod zastavo SDS izvajajo še en korak v smeri ustanavljanja 4. univerze. Z odlokom bi namreč novomeško fakulteto za industrijski inženiring preoblikovali v javni zavod in ji letno iz državnega proračuna zagotovili 1,6 milijona evrov. Gre za sicer neobičajno prakso, ki je očitno značilna za to stranko, kajti tudi prvi ustanovitvi Fakultete za informacijske študije v Novem mestu pred slabimi 10 leti smo bili priča podobni zgodbi. Nedavno od tega pa je koalicija SDS iz zasebnega v javni preoblikovala tudi Visoko šolstvo za upravljanje podeželja Grm Novo mesto. Ne smemo pozabiti niti neuspeli in neokusen poskus predloga noveliranja Zakona o visokem šolstvu, s katerim bi morali visokošolski zavodi spremenjene pogoje izpolnjevati šele ob drugem nadaljnjem podaljšanju akreditacije in ne že v prvem, kar bi šlo v prid predvsem vaši novi univerzi, katere solastnik je Peter Jambrek, rektor pa Matej Avbelj. Sredi marca letos je vlada ustanovila nov javni raziskovalni zavod Rudolfovo Novo mesto in mu je za prvi 2 leti delovanja namenila 5,2 milijona evra. Za v. d. direktorja zavoda je vlada postavila svojega podpornika Boruta Rončevića. Ta je bil v mandatu te vlade deležen kar številnih nagrad, in sicer je prejel koncesijo za študij mediji in novinarstvo na Fakulteti za medije, katere dekan je, mesto predsednika nadzornega sveta v RTV, sedaj pa bo njegova pripadnost očitno okronana še z realizacijo njegovega projekta, to je 4. univerze. In zakaj ustanovitev novega javnega zavoda ni predlagalo ministrstvo, pristojno za izobraževanje, pod vodstvom ministrice iz kvote nekdanje SMC? In zakaj na predlogu odloka niso podpisi vseh poslancev te stranke, temveč le podpis Gregorja Periča? Čedalje bolj postaja jasno, da je Vlada Republike Slovenije kolektivni organ samo na papirju, de facto pa je Vlada len posameznik, ki določa pravila igre za vse ostale, ki nasprotujejo nacionalnemu pravnemu redu. Vlada je namreč dne 26. 8. 2021 sprejela Sklep o nameri ustanavljanja četrte univerze v Novem mestu, preoblikovanje FIN Novo mesto iz zasebne v javno, in s tem namero vladnega posameznika uresničuje, čeprav je to v nasprotju s sprejetim Nacionalnim programom visokega šolstva za obdobje 2021-2030. Nacionalni program ohranja sedanje jedro javnih univerz, ki jih lahko dopolnjujejo koncesionarji. Zato se sprašujemo, česa trenutni sistem ne omogoča, da ga je treba dopolnjevati pod pretvezo javnega interesa, kakšen raziskovalni potencial nova univerza prinaša in predvsem kakšne bodo finančne posledice te ustanovitve za obstoječe univerze. V SAB smo že ničkolikokrat nasprotovali zajedanju zasebnikov v davkoplačevalski denar, ki je namenjen javnim univerzam in stabilni kakovostni mreži javnega šolstva. Če bo danes odlok sprejet, bo to pomenilo 1,6 milijona evrov manj sredstev za javno šolstvo letno, saj predlagatelj želi, da se že dodeljena sredstva javnemu šolstvu za leti 2022 in 2023 prerazporedijo v žepe nekdanjih zasebnikov. Vladajoča koalicija torej zopet želi financirati zasebne institucije z javnim denarjem, pod krinko decentralizacije ter razbremenitve študentov pa se skriva še en napad SDS na javno šolstvo. V stranki SAB zagovarjamo močno in kakovostno javno šolstvo, zato na njihovo šibitev brez tehtnih strokovnih argumentov ne bomo nikoli pristali. Ali je res v javnem interesu državljank in državljanov, da bi se po večletnem prizadevanju desne politične opcije posamezniki in zasebni visokošolski zavodi blizu največje koalicijske stranke dokopali do javnega denarja? Predlogu odloka bomo v SAB odločno nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga odloka. Odločanje o predlogu odloka bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes oziroma jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ELEKTRONSKIH KOMUNIKACIJAH, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo ministru Marku Borisu Andrijaniču. Izvolite, imate besedo. (Za govornico ste lahko tudi brez maske.)
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Po obsežni in celoviti javni razpravi ter poglobljenem medresorskem usklajevanju je pred vami nov Zakon o elektronskih komunikacijah oziroma tako imenovani ZEKom-2. Temeljni cilj tega zakona je prenos evropske direktive oziroma tako imenovanega Evropskega zakonika o elektronskih komunikacijah v naš nacionalni pravni red. S prenosom direktive se spodbuja povezljivost in uporaba visokozmogljivih omrežij po vsej Sloveniji. Prav tako se potrošnikom olajšuje zamenjava ponudnikov storitev, ki bo odslej brezplačna. Prav tako se zagotavlja cenovno ugoden širokopasovni dostop do interneta, ki bo omogočal uporabo širokega nabora storitev za prav vse potrošnike, ne glede na njihov dohodek ali lokacijo. Vzpostavlja se tudi sistem javnega obveščanja in alarmiranja. Tako bomo s pošiljanjem opozoril državljanom na njihove mobilne telefone v primeru naravnih in drugih nesreč učinkoviteje varovali njihova življenja in premoženje. Obenem se operaterjem povečuje regulatorna predvidljivost in stabilnost, kar bo posledično pripeljalo tudi do večjih investicij, še posebej na področju 5G tehnologij. Eden izmed ključnih ciljev predloga, ki je danes pred vami, je tudi pospešitev uvajanja širokopasovnih omrežij visoke hitrosti. Kot veste, je ta trenutek v Sloveniji kar 108 tisoč gospodinjstev brez širokopasovnega dostopa do interneta. To je nesprejemljivo. S predlaganim zakonom bomo tako zagotovili večjo pokritost in sicer bomo med drugim po nemškem zgledu uvedli možnost pokrivanja belih lis s satelitskim internetom visokih hitrosti. ZEKON 2 pa bomo v Sloveniji poleg vseh ostalih navedenih koristi deležni še dodatnih prednosti. Z njim se bo namreč pomembno okrepila varnost komunikacijskih omrežij in storitev. To je še posebej pomembno zaradi povečanih tveganj, ki jih prinaša tehnologija 5G in vse bolj zaostrene mednarodne razmere. Varnost se bo tako zagotavljala z uporabo nabora orodij Evropske unije za kibernetsko varnost na področju tehnologije 5G. Ta orodja so rezultat skupnih prizadevanj držav članic, pa tudi agencije EU za kibernetsko varnost in Evropske komisije. Slovenski pristop kakršen je utelešen v tem predlogu zakona, je izjemno podoben belgijskemu, švedskemu, finskemu, avstrijskemu in tudi španskemu pristopu. Prvotni predlog zakona na splošni razpravi v Državnem zboru dne 4. 2., žal ni prejel zadostne podpore, toda razprava je pokazala, da obstaja široko soglasje o tem, da je sprejem ZEKON 2 z nekaj popravki glede na prvotno verzijo nujno potreben. Z novim predlogom zakona se spreminja tiste določbe, ki jih je bilo mogoče izboljšati glede na izražena stališča in predloge tekom parlamentarne razprave in tudi seveda tista, ki smo jih prejeli s strokovne in druge javnosti. Vlada je predlagala ta zakon oziroma njegov sprejem po nujnem postopku. Le tega utemeljujejo tako zaostrene varnostne razmere in s tem povečana potreba po okrepitvi varnosti omrežja in storitev, čemur ZEKON 2 posveča posebno poglavje. Prav tako pa hitimo zaradi zamude s prenosom evropske direktive. Prav danes namreč o vložitvi tožbe zoper Slovenijo in ostale države, ki te evropske direktive še niso prenesle, odloča kolegij evropskih komisarjev. Zato je žalostno, da prav danes obstaja predlog za razpis [[…]], da je bil prav danes vložen predlog 43. poslancev za razpis posvetovalnega referenduma o sprejemu tega zakona. Sporočilo, ki ga s to potezo naša opozicija pošilja Bruslju pa tudi našim državljankam in državljanom, je milo rečeno slabo. Edini način, da se v Slovenija izogne skoraj zagotovi obsodbi in pa milijonski kazni je ta, da je danes ZEKOM 2 sprejet v tem cenjenem Državnem zboru. Predlog referenduma je, lahko rečemo, navadno nagajanje in pa nepotrebno zavlačevanje, ki škodi naši državi, predvsem pa našim državljankam in državljanom. Naši državljani bodo zaradi tega referendumskega predloga prikrajšani za to, da bi brezplačno prenašali številke na druge operaterje, da ne bi bili obremenjeni z administrativnimi in drugimi stroški ob menjavi paketa in tako naprej. Zaradi tega predloga se bo tudi onemogočilo hitrejše pokrivanje gospodinjstev, ki danes nimajo dostopa do širokopasovnega interneta. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon prinaša kot rečeno, številne koristi tako za uporabnike kot tudi za operaterje in celotno digitalno družbo. Upoštevali smo večino pripomb Zakonodajno-pravne službe in moram reči, da je bilo sodelovanje z njo zgledno. Ta predlog zakona je seveda kompromis, ne ustreza prav vsem, a to je nekaj običajnega pri tako kompleksnem in daljnosežnem predlogu, ki obsega več kot 320 členov. Prepričani smo, da smo kljub vsemu pripravili najboljši možen predlog zakona, ki bo v prvi vrsti koristil potrošnikom, pa tudi seveda gospodarstvu in pa razvoju digitalne družbe kot celote. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku mag. Dušanu Verbiču. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Minister, kolegice in kolegi prav lep pozdrav! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 69. nujni seji 5. 4. kot matično delovno telo obravnaval Predlog Zakona o elektronskih komunikacijah, ki ga je Državnemu zboru s predlogom za obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada in je dne 18. marca 2022 objavljen na spletnih straneh Državnega zbora. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 134. seji 25. 3. sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Državni zbor je nato na podlagi vložene zahteve skupine poslank in poslancev, da Državni zbor odloči o odločitvi Kolegija predsednika Državnega zbora, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku na 99. izredni seji Državnega zbora dne 31. 3. sprejel sklep, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Predstavnik predlagatelja minister za digitalno preobrazbo je v uvodni dopolnitvi obrazložitvi predstavil predlog zakona ter dejal, da je po obsežni in celoviti javni obravnavi ter poglobljenem medresorskem usklajevanju pripravljen predlog zakona, katerega temeljni cilj je prenos evropske direktive tako imenovanega Evropskega zakonika o elektronskih komunikacijah. S prenosom te direktive se spodbuja povezljivost in uporabo visokih zmogljivih omrežij po vsej Sloveniji. Potrošnikom se olajšuje zamenjava ponudnika storitev, ki bo od slej brezplačna, zagotavlja se cenovno ugoden širokopasovni dostop do interneta, ki bo omogočal uporabo širokega nabora storitev za vse potrošnike ne glede na njihove lokacije ali dohodek. Vzpostavlja se tudi sistem javnega obveščanja in alarmiranja tako, da se bo s pošiljanjem opozoril državljanom na njihove mobilne telefone v primeru naravnih nesreč ali drugih izrednih razmer učinkoviteje varovalo življenje in premoženje, operaterjem pa bo zagotovljena večja regulatorna predvidljivost in posledično večja varnost njihovih investicij, saj se bodo dovoljenja za uporabo radio frekvenčnega spektra za brezžično štiripasovno omrežje izdala za 20 let, s čimer se bo spodbujalo večje naložbe še posebej na področju 5G povezljivosti. V nadaljevanju se je med drugim dotaknil pokrivanje belih lis s satelitskim internetom ter omenil, da se bo s predlogom zakona pomembno okrepila varnost komunikacijskih omrežij in storitev, kar je pomembno, zaradi povečanih tveganj, ki jih prinaša tudi tehnologija 5G. Predstavnik Državnega sveta je tekom predstavitve pisnega mnenja povedal, da Komisija Državnega sveta za državno ureditev podpira predlog zakona ter dejal, da se v razpravi med drugim predlagatelje prosili za dodatna pojasnila. V razpravi je poslanec iz Poslanske skupine Lista Marjana Šarca dejal, da ne podpira predloga zakona. Prav tako iz Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev, ki se je oglasilo je naklonjen temu predlogu zakona. Iz Poslanske skupine Levice je bilo rečeno, da se ne podpira predlog zakona. Poslanska skupina Socialnih demokratov je ravno tako povedala, da predlog zakona ne podpira, da je obsežen in kompleksen. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje Poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k vsemi predlaganimi amandmaji, ki so bili predloženi članom odbora in glede na to je odbor v skladu s 128. členom Poslovnika zbora glasoval o vseh amandmajih, jih sprejel prav tako pa tudi o vseh členih zakona skupaj in sicer glasovanje o samem predlogu zakona je bilo 10 glasov za in 8 proti. Tako je sprejel naslednjo odločitev kot rečeno glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, katerega so sprejeti amandmaji vključeni. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Na vrsti je predstavitev stališč poslanskih skupin. Jurij Lep bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, minister z ekipo, vsem lep dober dan. Danes ponovno obravnavamo enak vladni predlog zakona o elektronskih komunikacijah kot smo ga obravnavali že pred dvema mesecema. Takrat je doživel močno nasprotovanje in bil na glasovanju zavrnjen, a vlada po svoji že običajni navadi tudi tokrat vztraja. Na pomisleke, nedoslednosti in nesprejemljivosti v zakonu opozarjajo številni subjekti od Gospodarske zbornice Slovenije ter Združenja za informatiko in telekomunikacije do različnih ponudnikov in proizvajalcev na trgu elektronskih komunikacij kot so Telemach in Huawei ter nenazadnje tudi Agencija za komunikacijska omrežja in storitve ter Združenje občin Slovenije. Eden od ključnih očitkov, ki jih zasledimo v njihovih mnenje, zadeva določbe, ki se nanašajo na varnost omrežij in storitev. Ti omogočajo samovoljno izključitev določenega proizvajalca s trga, kar zožuje možnost operaterjev pri izbiri najboljše opreme za njihove uporabnike ter de facto prepoved nastopanja na trgu za določenega obstoječega proizvajalca, katerega oprema se že uporablja v elektronskem in komunikacijskem omrežju, kar bi zahtevalo velike naložbe v njegovo zamenjavo. Nepovezani poslanci menimo, da tovrstno samovoljno preseganje vlade ter arbitrarno izključevanje dobaviteljev z našega trga povzroča veliko negotovost, to pa bo omejilo razvoj in gradnjo omrežja, poslovne načrte podjetij, zaviralo investicijske cikle in onemogočilo operaterjem, da bi v iskanju najboljših tehnoloških rešitev za omrežje vključili vse proizvajalce opreme. Nepovezani poslanci poudarjamo, da mora biti zaradi izvozne naravnanosti slovenskega gospodarstva in s tem odvisnosti od uravnoteženih in jasnih pravil mednarodnega poslovanja področje [[nerazumljivo]]deležno posebne previdnosti in skrbi države. Prost dostop do tujih trgov je vedno ključnega pomena, vlada pa z današnjim predlogom zakonodajno spreminja v smer zapiranja našega gospodarskega in digitalnega trga, na katerem se morebitni investitorji ne bodo več počutili dobrodošle. Namesto da bi na podlagi objektivnih in nediskriminatornih meril preverjali dejansko ustreznost opreme in s tem varnost omrežij in storitev, se uporabljena merila ne nanašajo na samega dobavitelja temveč na njegovo državo izvora, ne glede na to ali takšne okoliščine dejansko vplivajo na opremo in varnost le-te storitve ali ne. To pa je tudi v nasprotju z interesom naših ljudi, se pravi uporabnikov. Z njim bi se namreč lahko celo prepovedala prisotnost največjega proizvajalca telekomunikacijske opreme na svetu na slovenskem trgu. Tovrstnemu razkazovanju vladnih nepremišljenosti in nespametnosti na škodo slovenskemu gospodarstvu še posebej v današnjih, za gospodarstvo zelo nestabilnih časih, bi bilo dobro narediti konec. In verjamem, da se ta konec hitro bliža. V skladu z določbami naše ustave bi morala Slovenija imeti pravico dostopati v vsa podjetja kot investitorji, izvajalci ali kot ponudniki blaga in storitev ne glede na to, od kod prihajajo. Pri čemer pa je pogoj za njihov nastop spoštovanje pravil konkurence, dosledno izpolnjevanje zakonskih in varnostnih pravil, ki jih predpisujeta nacionalna in evropska zakonodaja za zaščito potrošnikov in okolja ter zagotavljanje enakovrednih konkurenčnih pogojev, ki predstavljajo elemente ekonomske in politične suverenosti. Takšno obravnavo namreč pričakujemo tudi za naša podjetja na kateremkoli drugem trgu v tujini. Zaradi vseh navedenih razlogov bom ov poslanskih skupini nepovezanih poslancev predlogu Zakona o elektronskih komunikacijah seveda nasprotovali. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Mag. Branko Grims bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav tudi v imenu Slovenske demokratske stranke. Zakon o elektronskih komunikacijah, ki je danes pred nami, je nujno treba sprejeti. Sprejeti ga je treba zato, ker prenaša evropsko direktivo in ker Sloveniji v primeru nesprejetja tega zakona grozijo velike finančne posledice, sankcije torej. Po drugi strani pa je zakon dober. Dober je za uporabnika, dober je zato, ker zagotavlja pocenitve marsikaterih storitev. Dober je zato, ker dela trg predvidljiv in storitve predvidljive in dosegljive vsakemu uporabniku. Vsak prenos številk, vse, kar je bilo doslej prepuščeno pač dobri volji ali pa ne tako zelo koga drugega, bo po samem zakonu poslej brezplačen in neomejen, kar omogoča za ponudnika hitro izbiro in menjavanje ponudnikov, se pravi vsak uporabnik lahko svobodno izbira. In tukaj ne bo mogoče vgrajevat kakršnihkoli ovir k tej svobodni izbiri uporabnika. Za potrošnika, za navadnega državljana je to zagotovo najbolj ugodna možna rešitev, poleg tega taka rešitev omogoča, da trg deluje s polnimi pljuči. Konkurenca v poslovanju pa je, kot vsi dobro vemo, na dolgi rok vedno zdrava. V zakonu je veliko določil, ki se dotikajo pač hitrejšega razvoja, hitrejše dostopnosti Slovenije na področju pač interneta oziroma elektronskih storitev in s tega vidika je tudi zelo dobra rešitev, da se bo poslej z državnim denarjem sofinanciralo samo izgradnjo hitrih omrežij, ne pa tudi počasnejših, ki v tem trenutku niso več konkurenčna z vidika vseh tistih storitev, ki jih moderen človek upravičeno pričakuje, ko gre za dostopnost do informacij, ko gre za dostopnost do interneta, in s tem, ko gre za dostopnost do tistega, čemur danes pravzaprav rečemo, zlasti med mladimi, virtualni del življenja, ki bo v življenju posameznika, zlasti mladih, zagotovo v naslednjih letih še bolj pomemben. No s tega vidika pa je pomembna tudi varnost in tudi ta določila so v zakonu zajeta in so zelo ustrezna. Omogočajo namreč, da se ukrepa v primerih, ko bi bilo to nujno potrebno za zaščito interesa potrošnika, zaščito varnosti države in predvsem za zaščito varnosti posameznika. Nekateri ponudniki danes na trgu žal očitno zlorabljajo položaj za to, da vgrajujejo v sisteme rešitve, ki omogočajo vohunjenje za posameznikom, pridobivanje, nepooblaščeno pridobivanje osebnih informacij, vse ostalo, o čemer je bolje, da v tem trenutku tukaj ne govorimo. Vlada bo na osnovi tega zakona imela ustrezna pooblastila, da v takem primeru takega ponudnika, ki bi kakorkoli poskušal zlorabljat svoj položaj, bodisi v tej smeri, se pravi, da bi ogrožal varnost države ali posameznika, bodisi na drug način zlorabljal svoj položaj na trgu, izloči. In s tega vidika je tudi tukaj ustrezna varnost vnaprej zagotovljena. Vse to so razlogi, zaradi katerih bomo v Slovenski demokratski stranki predlagani zakon v celoti in enotno podprli. Hvala in srečno.
Hvala lepa. Jani Möderndorfer bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Izvolite.
Glede na to, da smo že včeraj na odboru razpravljali o tem zakonu, kjer je minister zelo jasno povedal, kakšne so prednosti, in danes jih je ponovno ponovil, glavni očitki pa so bili, da ta zakon seveda ni ne zakonit, ne ustaven, kaj šele v skladu z evropskimi določili in da bo v vsej verjetnosti preživel marsikatero presojo, je danes minister že v svojem uvodu bil zgrožen nad postopki, ki jih imamo poslanci v skladu s poslovnikom, mimogrede zakonito, uveljavljat. In seveda niti ne ve, da se o tem zakonu danes niti ne bo glasovalo. Zato me niti ne čudi, da imamo tako nezakonit zakon. Kdo si ne želi večje varnosti v tej državi, če ne vsi skupaj? Kdo si ne želi izboljšav in vseh pridobitev, ki jih je minister napovedal v svojem nagovoru? Vendar vse to ne more in ne sme biti opravičilo za nezakonito in neustavno ravnanje, ki ga počne prav ta vlada in ta minister. Nikoli in nikdar v imenu dobrobit in bombonov, češ na eni strani poglejte, mi vam dajemo, izboljšali bomo sistem, po drugi strani pa seveda vse to bomo naredili nezakonito, ne more biti opravičilo za to, da nas nekdo poziva, poziva, da seveda sprejmemo in prevzamemo na sebe odgovornost. Ne bo ta minister tega sprejemal, ampak poslanci in poslanke Državnega zbora Republike Slovenije. In mi nosimo odgovornost, ne ta vlada. Ta vlada seveda ustvarja pogoje za nezakonitost. Če kdo in če kdaj si Slovenija ne more in ne želi privoščiti, da nagaja in omejuje svobodno gospodarsko pobudo, ki je določena z Ustavo. Ta Vlada in ta minister počne s tem zakonom ravno to. Z izgovorom, da tisti, ki izdelujejo strojno opremo in jo prodajajo na trgu tako kot vsi ostali, tisti, ki pa so operaterji in bodo večji del nosili odgovornosti s programsko opremo, kaj se bo v resnici zgodilo in tukaj je ta bistvena razlika, samo zato, ker je ta Vlada podpisala dogovor z Američani o tem koga je treba izločiti na trgu. Zraven pa naštela 100 dobrih stvari, ki na bi bile opravičilo zato, da se ta nezakonita stvar sprejem. Tukaj je problem. Spoštovani minister, imamo resen problem. Če že delate nezakonit zakon ne govorite, da še poslanci delamo nezakonito, delamo po zakonu in po poslovniku. Ta zakon ni za sprejet iz več razlogov. Eno je kršitev 2., 22. in 74. člena Ustave Republike Slovenije. Gre za neustavnost še posebej v 115. in 116. členu, kar je ugotavljala tudi zakonodajna služba, gre za nezakonito dejanje iz naslova 248. člena tega istega zakona, kjer posegajo v neodvisnost Acosa, agencije, ki vrši nadzor nad telekomunikacijami in kar je še bolj pomembno krši postopek in neizpolnjevanje obveznosti tehnične notifikacije evropske komisije Evropske unije, se pravi direktiv njihovih, [[Nerazumljivo]]in pa TBT predpisov in to so glavni razlogi zakaj ta zakon ne more preživeti današnjega dne. V LMŠ tega zakona seveda ne bomo podprli.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovani minister, spoštovani kolegi, kolegic ni. Hvala za besed. Zakon o elektronskih komunikacijah bi bilo treba uskladiti že davno nazaj z direktivo Evropskega parlamenta in Sveta, ki uvaja nadaljnja prenova štirih direktiv. Seveda minister tukaj se vsi skupaj strinjamo in če bi se prenašale zgolj direktive bi ta zakon lahko tudi podprli. Vendar iz Predloga zakona o elektronskih komunikacijah ugotavljamo, da je Ministrstvo za javno upravo že januarja 2019 pričelo s široko razprava in pozovimo strokovni in zainteresirani javnosti za predložitev predlogov oziroma mnenj in stališč do objavljenega osnutka Predloga zakona o elektronskih komunikacijah. Danes, tri leta po široki javni razpravi ugotavljamo, da sta tako zainteresirana javnost kot tudi strokovna javnost kritična do predloga zakona, saj je ta javnost že v prvem vladnem poizkusu januarja in februarja 2022 opozarjala na posamezne zakonske rešitve, ki niso v skladu z direktivo in se kljub sprejetju Slovenija ne bo mogla izogniti visokim kaznim. Pravzaprav na Ministrstvu za javno upravo niso uspeli niti minimalnega skupnega interesa, da se poleg direktive v zakonske določbe zapišejo še tiste rešitve, za katere Vlada ocenjuje, da bi jih bilo potrebno vnesti in bi pozitivno vplivale na razvoj elektronskih komunikacij v Sloveniji. Po februarskem ne sprejetju sklepa, da zakon je primeren za nadaljnjo obravnavo, Vlada skupaj s koalicijskimi poslankami in poslanci ter sateliti v zakonodajni postopek ponovno pošilja predlog zakona in tokrat po nujnem postopku. Na ta marčevski predlog zakona ni nič manj pripomb k predlogu kot jih je bilo prej oziroma lahko rečemo, da jih je že skoraj več. Socialni demokrati nasprotujemo temu, da Vlada pod pretvezo implementacije direktive posega v regulatorni organ tako, da mu odvzema neodvisnost in mu določa obseg in vsebino obveznosti, da posega v razrešitev direktorja, regulatornega organa in še bi lahko naštevali. Če v prvem Predlogu zakona z dne 22. 12. 2021 Vlada zapisala, citiram: »V skladu z določbami direktive država ne sme sprejeti predpisa v obdobju treh mesecev, odkar Evropska komisija prejme sporočilo o notifikaciji. V tem obdobju namreč Evropska komisija in druge države članice lahko podajo pripombe na osnutek.« Sedaj Vlada to gladko zaobide in se sklicuje na nove zaostrene razmere na področju kibernetske varnosti. Socialni demokrati smo želeli od ministra odgovor vsaj na eno vprašanje, povezano z rezultati postopka tehnične notifikacije Evropske komisije, a na Odboru nismo dobili nobenega odgovora, oziroma minister se po uvodni obrazložitvi sploh ni več oglasil. Spoštovani, Zakon o elektronskih komunikacijah, usklajenega z evropskim pravnim redom absolutno potrebujemo. Vendar Predlog zakona, ki je pred nami, še vedno odpira številna vprašanja in tudi veliko je protiustavnih stvari. Slovenija oziroma Vlada je bila s strani Evropske komisije opozorjena, naj Predlog zakona uredi tako, da bo skladen z evropskim pravnim redom, a tega ni storila. Zato Socialni demokrati Predloga zakona ne bomo podprli oziroma smo tudi sopodpisniki zahteve za razpis posvetovalnega referenduma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dober dan. Najprej je potrebno poudariti, da so praktično enak zakona pred dvema mesecema na redni seji Državnega zbora poslanci zavrnili. Sedaj skuša Vlada po nujnem postopku, tik pred volitvami, tik pred iztekom mandata spraviti zakon pod streho. V Levici menimo, da je sprejetje tako obsežnega in pomembnega sistemskega zakona, ki tako celovito posega v delovanje Agencije za komunikacijska omrežja, in ki odpira toliko vprašanj o regulaciji pretoka podatkov in posledično nevarnosti, ki pridejo s tem, po nujnem postopku nesprejemljivo in mu že zaradi načina sprejema samega, nasprotujemo. Dodatno, Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je na Predlog zakona podala 20 strani pripomb, kar kaže seveda na to, da zakon ni dovolj dobro pripravljen, in ni primeren, da bi ga lahko po hitrem postopku sploh sprejeli. Če se pa, torej, postopkovno, morebiti popravki v obliki amandmajev pojavijo, bodisi šele na seji Odbora ali v tem primeru na seji Državnega zbora, pa teh seveda ni mogoče ad hock pregledovati in se do njih takole na hitro roko opredeliti. Zopet poudarim, še posebej ne pri področno tako pomembni krovni zakonski materiji. Pa še nekaj besed o vsebini zakona in problematiki zagotavljanja dostopa do spleta. Naloga države je, da zagotovi pogoje, da bodo vsi državljani imeli možnost do ustreznega širokopasovnega dostopa. Še vedno imamo preveč sivih lis, ko ljudje nimajo ustreznega dostopa do svetovnega spleta. To se je, recimo, še v posebej brutalni luči pokazalo med epidemijo, ko ljudje niso mogli skočiti v delovni proces preko dela na domu, ali pa še huje, učenke in učenci, dijaki in študentje v učni proces. Tu je do sedaj država naredila bistveno premalo. V kriznih situacijah se ta razvojna neenakost najbolje pokaže, in zato v Levici upamo, da normativna ureditev ne bo samo mrtva točka na papirju. Država mora z aktivno politiko investicij v izgradnjo širokopasovnega omrežja po celotni Sloveniji. Pravica dostopa do svetovnega spleta je dandanes nujna. Pravica do dostopa do svetovnega spleta mora biti univerzalna. Upam si iti še korak naprej, zapisana v Ustavo, če hočete. In mora biti ponujena dostopno, od javnega ponudnika, ne pa »poslovna priložnost peščice iznajdljivih managerjev«, da kujejo milijone dobička letno, seveda na plečih delovnih ljudi, ki za to danes nujno življenjsko potrebščino odštevajo 50, 100 ali kolikor pač evrov mesečno težko prigaranega denarja. Torej, javno in dostopno oziroma če uporabim besedišče Levice: širokopasovni internet za vse, ne le za peščico. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati bo predstavil Blaž Pavlin. Izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem! Cilj zakona je urediti učinkovitejšo uporabo radio frekvenčnega spektra, spodbujanje investicij v visoko zmogljiva in visoko kakovostna omrežja, zagotavljanje varnosti omrežij in storitev vključno zaradi povečanih tveganj, ki jih prinaša 5G tehnologija pri zagotavljanju teh omrežij in storitev subjektom, ki z vidika države in družbe zagotavljajo tako imenovani kritične storitve, zaščito potrošnikov in izboljšan dostop do storitev ter varovanje življenj preko dostopa do številk za komunikacije v sili. V okviru univerzalne storitve se zagotavlja prenosno hitrost, ki omogoča uporabo širokega nabora storitev kot so na primer e-uprava, spletno bančništvo in video klici. V nacionalni pravni red se implementira direktiva 2018/1972EU. Konec decembra 2018 sprejeta direktiva spreminja obstoječ regulativni okvir EU za področje elektronskih komunikacij. Hkrati z uskladitvijo z določbo in direktive se predlaga izboljšanje obstoječe zakonske ureditve v delu, ko gre za nacionalne določbe ali pa je mogoče zagotavljati jasnejši in primernejši način prenosa določb predpisov EU. Ob tem se v poglavju o varnosti omrežij in storitev ter delovanju o stanjih ogroženost [[…]], stanj ogroženosti hkrati zagotavlja tudi implementacija, zlasti strateških ukrepov iz nabora orodij EU za kibernetsko varnost tehnologije 5G, ki je rezultat skupnih prizadevanj in pristopa držav članic EU, predstavnikov agencije EU za kibernetsko varnost in Evropske komisije, ki je podprla tudi Republika Slovenija. V primerjavi z obstoječim zakonom je v skladu s cilji direktive izpostavljen dodaten cilj glede povezljivosti, in sicer dostop do zelo visoko zmogljivih omrežij in njihova uporaba za vse državljane in podjetja v EU. Na področju zaščite kibernetske varnosti omrežij 5G, ki je za Slovenijo in EU strateškega pomena operater ne bo smel uporabljati strogo omejenega nabora opreme, dobavitelj z visokim tveganjem, če jih kot takšne po predhodnem mnenju Sveta za nacionalno varnost in na podlagi organa pristojnega za informacijsko varnost določi vlada po predpisanem postopku in merilih. Varnost omrežij in storitev je in bo v digitalizirani družbi vedno bolj pomembna, zato mora biti varnost čim bolj optimalna. V Novi Sloveniji podpiramo predlog zakona, katerega namen je prenos direktive v nacionalni pravni red. Podpiramo tudi cilje zakona, ki gredo v smeri večje varnosti, zlasti komunikacijskih omrežij in storitev, ki so povezane tudi z vzpostavitvijo tehnologije 5G. Še posebej moramo okrepiti varnost vseh tistih subjektov, ki z vidika države in družbe zagotavljajo kritične storitve, kar ima v končni fazi pomen tudi za nacionalno varnost. Namen zakona je tudi pospeševanje razvoja elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev v Republiki Sloveniji in s tem gospodarskega in družbenega razvoja v državi. Pomemben je čim širši dostop do visoko zmogljivih omrežij za čim širši krog državljank in podjetij ob strogih varnostih pogojih. V Novi Sloveniji smo veseli, da se je v zakon vključilo tudi uporabnike invalide in uporabnike s posebnimi socialnimi potrebami. Hkrati pa se zagotavlja boljše varstvo pravic za vse uporabnike. Tudi prenos številke k drugemu operaterju bo odslej povsem brezplačen. Poslanci Nove Slovenije podpiramo predlog zakona, ker je predlog zakona pripravljan po meri uporabnikov, zakon zasleduje njihove koristi. Zakon ne zasleduje koristi mednarodni korporacij in njihovih lobistov. Verjetno je tudi zato deležen nekaterih kritik, ker zakon prinaša uporabnikom, operaterjem, družbi kot celoti številne koristi. Ker zakon spodbuja in omogoča gradnjo visoko zmogljivih omrežij ter boljšo pokritost prebivalcev z mobilnim in fiksnimi omrežji. Ker zaostrenje geopolitičnih razmerah zakon pomembno krepi varnost omrežij in storitev, kar je ključno v primeru kibernetskih napadov. Nenazadnje, ker je sprejem zakona potreben tudi zato, da se Slovenija izogne plačilu visoke denarne kazni, zaradi zamude pri prenosu Evropske direktive, čemur pa se, zaradi predloga za razpis posvetovalnega referenduma žal ne bomo mogli izogniti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek. Izvolite.
Spoštovani minister, spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi! Danes je pred nami Predloga Zakona o elektronskih komunikacijah splošne gledano gre z vidika prenosa evropske zakonodaje v slovenski pravni red za novi zakon, saj sledi predvsem spremembam, ki jih je na tem področju uvedla Evropska direktiva. Z vidika vladnih zakonov pa gre na žalost za stari zakon, čeprav je bil namreč njegov predhodnik v februarju izglasovan kot neprimeren za nadaljnjo obravnavo je Vlada v Državni zbor poslala praktično identičen zakon z nekaj kozmetičnimi redakcijskimi popravki. Pomembna razlika je tudi v predlogu obravnave zakona, saj je Vlada tokrat zanj predlagala nujni postopek. Glede na obsežnost zakona se nam zdi to več kot nedopustno. Kot navaja predlagatelj je temeljni cilj zakona prenos direktive prav tako pa naj bi se na račun zakonskih določb okrepila varnost posebej, zaradi povečanih tveganj, ki jih prinaša tehnologija 5G. Zakon bo omogočil tudi učinkovitejšo uporabo radio frekvenčnega spektra zaščiti potrošnikov in izboljšan dostop do storitev. Nekatere določbe se nanašajo tudi na prevzem nalog Urada Vlade za informacijsko varnost. V SAB se zavedamo, da je rok za prenos direktive že pretekel in je čim prejšnja implementacija bistvenega pomena, da se izognemo sankcijam s strani Evropske komisije. Kljub temu pa ne moremo mimo podanih pripomb, ki so jih tokrat znova izpostavili deležniki. Po njihovih besedah je tudi novi predlog tako kot je veljalo za starega v nekaterih delih v nasprotju z direktivo in celo z Ustavo Republike Slovenije. Agencija za komunikacijska omrežja in storitve tako v prvi opozarja, da nekatere določbe predloga korenito posegajo v pristojnost in neodvisnost njenega delovanja. Gre za organ, ki s svojimi ukrepi posega v delovanje deležnikov in posledično tudi v delovanje podjetij v večinski državni lasti. Neodvisnost in samostojno regulatorjev poudarja tudi evropski pravni red. Na tak način se prepreči vpliv vsakokratne politične oblasti, da bi preko regulatorja uresničevala zasebne interese. Za stranko SAB je pomembno, da podjetja v večinski državni lasti v prvi vrsti zagotavljajo kvalitetno opravljanje javne službe, pridobivanje dobička pa mora ostati drugotnega pomena, zato morajo tudi nadzorne agencije ohraniti svojo neodvisnost, saj lahko le na tak način skrbijo, da je področje, za katerega so ustanovljene podvrženo ustreznemu nadzoru. Popravke lahko konkretno ponazorimo s spremembo 114. in 115. člena, ki urejata dodatno varnostne zahteve ter določitev dobavitelj z visokim tveganjem in na katera je že prvikrat prispela precej pripomb. Kriteriji za določitev dobaviteljev z visokim tveganjem naj bi bili namreč po mnenju nekaterih deležnikov predpisani preveč nejasno in posledično v nasprotju z Ustavo. Takšno določitev kriterijev po njihovih besedah pomeni tudi poseg v svobodno gospodarsko pobudo iz 74. člena stave, saj bo takšnim gospodarskim subjektom onemogočen dostop do trga. Operaterji bodo imeli posledično manj opcij pri izbiri najboljše opreme za svoje uporabnike. Kljub temu, da je predvidena prepoved uporabe opreme predvidena za zagotavljanje omrežij le za določene kategorije odjemalcev bo takšna ureditev tem subjektom popolnoma onemogočila dostop do trga, saj obstaja majhna verjetnost, da bodo operaterji gradili ločeno infrastrukturo za različne kategorije odjemalcev. Seveda je pri tem treba upoštevati varnostne vidika, zato se v SAB sprašujemo ali bi z milejšo opredelitvijo dobaviteljev z visokim tveganjem lahko dosegli z direktivo zahtevane varnostne standarde. In kaj je Vlada naredila? Je slišala opozorila in pomisleke? Na kakšen način je stopila nasproti? Ne. V 114. in115. členu tako ni spreminjala vsebinsko vanj je posegla zgolj s spremembo zapisa številka 1 namesto cifre z besedo. Pridružujemo se opozorilom, da ni vključen samo pravočasen prenos direktive v nacionalni pravni red, pomembno je tudi, da je direktiva ustrezno implementirana. V Poslanski skupini SAB smo že v okviru splošne razprave o zakonu izrazili prepričanje, da bi bilo treba v nadaljnjih fazah zakonodajnega postopka besedilo zakona prilagoditi v skladu s pripombami deležnikov. Vlada je imela vse niti v svojih rokah in bi to lahko storila, pa ni storila. Poslanci poslanske skupine SAB zato zakonu še vedno ne moremo nameniti svoje podpore. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Dušan Verbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Konkretno. Izvolite.
Še enkrat hvala za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav minister in prisotnim! Konec decembra 2018 je bila sprejeta direktiva o evropskem zakoniku o elektronskih komunikacijah, ki spreminja obstoječ regulativni okvir Evropske unije za področje elektronskih komunikacij z rokom za prenos do 21. decembra 2020. Sprejetje zakona je ključnega pomena že v izogib morebitnim finančnim posledicam v obliki denarne kazni s strani Evropske komisije zaradi zamude pri prenosu te direktive, ampak tisto kar je bistveno. Predlog zakona, ki je danes pred nami, sledi ciljem pospeševanja razvoja elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev v Republiki Sloveniji in s tem gospodarskega in družbenega razvoja v državi, vključno z razvojem informacijske družbe. V zaostrenih geopolitičnih razmerah je vprašanje varnosti izjemnega pomena. Predlog zakona krepi zahteve in pogoje glede varnosti omrežij in storitev v luči varnostnih tveganj, ki jih prinaša nova tehnologija 5G, še posebej pri zagotavljanju varnosti subjektom, ki z vidika države in družbe zagotavljajo tako imenovane kritične storitve kar ima pomen tudi za nacionalno varnost. Operaterji bodo tako morali sprejeti ustrezne ukrepe za obvladovanje tveganja, ukrepe redno izboljševati ter o varnostnih incidentih obveščati ustrezne organe. Varnost se bo zagotavljala tudi z implementacijo ukrepov iz nabora orodij Evropske unije za kibernetsko varnost. Zakon sledi tudi cilju zagotavljanja učinkovite konkurence na trgu elektronskih komunikacij ter učinkovite uporabe radio frekvenčnega spektra in elementov oštevilčenja. Prav tako zakon prinaša številne koristi za potrošnike oziroma podrobno opredeljuje tudi pravice uporabnikov storitev, vključno z uporabniki invalidi in uporabniki s posebnimi socialnimi potrebami ter pravice do komunikacijske zasebnosti uporabnikov javnih komunikacijskih storitev. Med drugim se potrošnikom olajšuje zamenjava ponudnika storitev, ki bo odslej brezplačna. Zagotavlja se večja preglednost informacij o storitvah, ki jih ponujajo operaterji. V okviru zagotavljanja univerzalne storitve se potrošnikom na celotnem območju Republike Slovenije po dostopni ceni zagotavlja prenos na hitrost, ki omogoča uporabo širokega nabora storitev. Predlagane rešitve zakona strmijo k spodbujanju investicij in zagotavljanju dostopa do visoko zmogljivih in visoko kakovostnih omrežij z novimi oziroma prenovljenimi ukrepi simetrične regulacije pa se operaterjem omogoča lažji dostop do omrežnih zmogljivosti. Menimo, da se lahko vsi strinjamo, da v današnji dobi v kateri je digitalizacija vsesplošen pojav, vse spremembe od nas terjajo tudi posodobitve številnih procesov, čemer se sledi in da predlog zakona o elektronskih komunikacijah je potreben, zato ga bomo v Poslanski skupini Konkretno, tudi podprli.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe in gospodje! Z Zakonom o elektronskih komunikacijah, ki je bil sprejet leta 2004, so bile v slovenski pravni red prenesene določbe direktiv Evropske unije, ki se vsebinsko nanašajo na to področje. Prvi nacionalni Zakon o elektronskih komunikacijah je celovito uredil njihovo regulatorno strukturo, kar krovni zakon na tem področju ureja še danes. Veljavni zakon med drugim opredeljuje pogoje za zagotavljanje elektronskih komunikacijskih omrežij in za izvajanje elektronskih komunikacijskih storitev, zagotavljanje univerzalne storitve, upravljanje radiofrekvenčnega spektra, izrabo številskega prostora. Ureja pa tudi pravice uporabnikov, pogoje delovanja omrežij in storitev, zahteve za zaščito zaupnosti elektronskih komunikacij, postavlja pravila reševanja sporov med subjekti na trgu in pristojnosti, organizacijo in delovanje Agencije za komunikacijska omrežja in storitve kot neodvisnega regulativnega organa. Pred dobrimi devetimi leti je začel veljati nov Zakon o elektronskih komunikacijah, tudi ta je v nacionalno zakonodajo prenašal določbe vseh direktiv Evropske unije iz regulativnega okvira, tokrat s spremembami in prenovitvami. Z zadnjo novelo iz leta 2017 pa je bil zakon dopolnjen s prenosom Direktive Evropske unije o ukrepih za znižanje stroškov za postavitev elektronskih komunikacijskih omrežij visokih hitrosti. Tokratne spremembe so tako obsežne, da zahtevajo sprejetje novega zakona. Konec leta 2018 je namreč pričela veljati Direktive Evropske unije o Evropskem zakoniku o elektronskih komunikacijah. Rok za prenos te direktive v nacionalno legislativo je bil določen na dve leti, kar pomeni, da je potekel 21. decembra 2020. Temeljni cilj, ki ga navaja predlagatelj, je torej prenos direktive. S tem se tudi na nacionalni ravni prenavljajo rešitve, ki so bile v preteklosti prenesene z implementiranjem štirih evropskih direktiv. Poleg tega pa predlog zasleduje cilj okrepitve varnosti, še zlasti javnih komunikacijskih omrežij in storitev, tudi zaradi povečanih tveganj, ki jih prinaša tehnologija 5G. Po nekaterih napovedih naj bi imela 5G omrežja do leta 2025 že več kot milijardo 700 milijonov naročnikov. Tehnologija pete generacije je sicer že na široko vstopila tudi med slovenske uporabnike, na trgu pa se pojavlja vedno več naprav, ki podpirajo tovrstno tehnologijo. Zato je še toliko bolj pomembno zagotavljanje varnosti, tudi za subjekte, ki z vidika države in družbe zagotavljajo tako imenovane kritične storitve, ki imajo izjemen pomen tudi za nacionalno varnost. S sprejetjem tega zakona se bodo implementirali zlasti strateški ukrepi iz nabora orodij Evropske unije za kibernetsko varnost tehnologije 5G. Ta nabor je podprla tudi Republika Slovenija. V predlogu je namen zakona opredeljen kot pospeševanje razvoja elektronskih komunikacijskih omrežij in storitev v Republiki Sloveniji. Njihova stopnja razvoja in raven njihove uporabe sta nepogrešljiv strukturni element konkurenčnih prednosti vsake države v svetovni ekonomiji, tako tudi naše. Poleg tega pa je namen zakona tudi zagotavljanje učinkovite konkurence na trgu elektronskih komunikacij, učinkovite uporabe radiofrekvenčnega spektra in elementov oštevilčenja, univerzalne storitve in varstva pravic uporabnikov, vključno z uporabniki invalidi in uporabniki s posebnimi socialnimi potrebami. Poseben poudarek je tako namenjen skrbi za skupine, ki so pri dostopu do elektronskih komunikacij prikrajšane zaradi socialnega položaja ali invalidnosti ter zagotavljanju pravice do komunikacijske zasebnosti uporabnikov javnih komunikacijskih storitev. Intenzivirajo in krepijo se pravila glede zagotavljanja varnosti omrežij in storitev, predvsem v luči obvladovanja tveganj, ki jih prinašajo nove tehnologije. Poslanci Poslanske skupine DeSUS bomo soglasno podprli predlog Zakona o elektronskih komunikacijah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili skladno s prvim odstavkom 134. člena Poslovnika Državnega zbora. V razpravo dajem amandmaja k 115. in 116. členu. Amandma Poslanske skupine LMŠ k 115. členu je povezan z amandmajem istega predlagatelja k 116. členu in bomo o njiju razpravljali skupaj. V razpravo torej dajem 115. in 116. ter amandmaja Poslanske skupine LMŠ. Želi kdo besedo? Jani Möderndorfer, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, podpredsednik. No, to je samo en dokaz, kakšen nesmisel seveda - za vlado seveda smiselno zaradi tega, ker je želela nekaj doseči s tem - prinaša ta zakon. Od tega, da 115. in 116. člen, govoril bom kar o obeh skupaj, tako kot je seveda predlagal podpredsednik, ker sta smiselno povezana, v bistvu odvisna eden od drugega, je v bistvu samo en dokaz, kjer govori tudi o tem, da smo edina evropska država, kjer bo seveda smernice oziroma mnenje na ustreznost opreme dajal SNAV oziroma Svet za nacionalno varnost. Nikjer v Evropi, v nobeni evropski državi tega ne boste srečali, samo pri nas, kjer je vlada pač začutila potrebo, da to opravlja ta SNAV. Zdaj seveda vi veste, kdo SNAV zaseda, ne? V SNAV-u sedijo večina ljudi, ki so politiki in nimajo praviloma nobenega pojma o tej tematiki. In seveda oni bodo dajali usmeritve, kaj je prav in kaj ne. Zdaj pa bistvo amandmaja, ki smo ga vložili na ta člen, pa je seveda naslednje. Spreminjamo predvsem tisti del, kjer vlada govori, da je, ker je umestitev praktično povezana in je vezana iz enakih stavkov v zvezi s samim certificiranjem EU-ja, najprej v splošno klavzulo tega odstavka, se pravi 115. člena, in nato pa seveda med merila za ocenjevanje v 6. točki prvega odstavka 116. člena in s tem povzroča ogromno zmedo glede samega namena, učinka in pa natančne razlage zlasti še posebej glede vključitve certificiranja med merila, ki se lahko učinki certificiranja zmanjšajo na zgolj enega od sedmih dejavnikov, ki jih je treba upoštevati pri določbi, se pravi, teh družb oziroma teh ponudnikov, ki bodo ocenjeni slabše zaradi samega certificiranja. To recimo pomeni ocenjevanje opreme in praks s strani organa Evropske unije, še posebej za dobavitelje pa bo povzročila manjšo preglednost glede ustreznosti uporabljene opreme, saj bo dobavitelje odvrnila od tega, da bi opravil zahteven postopek certificiranja, če ta nima pozitivnega vpliva na končni rezultat dopustnost uporabe v kritičnih sistemih. V praksi pa bo to pomenilo, da se tudi popolno varna, certificirana in ustrezna oprema v EU nebi mogla uporabljati v omrežju, če bi se vlada odločila negativno oceniti druge, bolj subjektivna merila. Tekst in obrazložitev izredno zakomplicirana za tiste, ki seveda ne vedo, kaj stoji za tem. Zdaj bom povedal pa po domače. Mi imamo v tem členu, se pravi 116., določena merila, ki so med drugim močne povezave med dobaviteljem in vlado določene tretje države, potem zakonodaja tretje države na področju varnosti ali varstva podatkov, ki omogoča vladno vmešavanje, nepregledna lastniška struktura podjetja dobavitelja, potem sposobnost tretje države, da izvaja pritisk v zvezi s poslovnimi odločitvami dobavitelja, sposobnost dobavitelja, da zagotavlja dobavo v zaostrenih ekonomskih razmera, splošna kakovost proizvodov in praks dobaviteljev na področju kibernetske varnosti in pa seveda transparentnost dobavitelja glede obdelave podatkov. V 115. členu pa seveda govorimo o 7 pogojih, ki jih mora seveda operater oziroma ponudnik, se opravičujem, v tem primeru operater izpolnjevat za to, da seveda pride na sam, bom rekel, tender, kjer bi ga lahko naša država izbrala kot, bom rekel, enega od tistih, ki bo ponujal določeno opremo. Problem pa je v 116. členu, ki seveda govori o tem, da pravzaprav ne velja več teh 7 meril, ker se omeji praktično samo na 4 merila oziroma celo izloča recimo certificiranje, ki je eden od temeljev, ki velja za celo Evropo, kjer v bistvu prestane, bom rekel, certificiranje celotne opreme, ampak to je premalo za našo vlado in seveda bo že vnaprej izgnal vse ponudnike, zato ker v resnici, vi veste, certificiranje je izredno drago in to certificiranje ne bo šel nihče delat, če ne bo vedel, da je to lahko eno od meril in kriterijev, na podlagi katerega bo izbran. Ampak naša vlada, seveda v tem primeru SNAV, saj vemo, kako je SNAV sestavljen, in pa seveda potem tisti, ki bo seveda vodil ta tender, bo preprosto odločil zaradi nekega tretjega razloga. In seveda razloge imamo pa potem tukaj, ki sem jih prej naštel, in jih bo seveda na podlagi tega izločil. To govori samo o tem, kaj pravzaprav želijo, narediti popolno zmedo na tem področju na način, zato da bojo čim lažje in čim bolj zožili kriterije na tisti kriterij, ki bo njim ustrezal, to pa je, da seveda izloči, bom rekel, ponudnika. In to je seveda samo en dokaz več, kako se gremo mi neko sveto vojno na podlagi nekih dogovorov, zato in računajoč na to, kako bomo nekomu stregli, zato ker se je pač trenutno nekdo, ki trenutno samo sedi v tej vladi, odločil, da hoče imeti te vzvode. Jaz srčno upam, jaz srčno upam, da seveda ta zakon ne bo prestal ničesar tistega, kar rečemo, bom rekel, pozitivnega, še posebej zato, še posebej zato, ker se danes hvalijo nekateri, kaj vse prinaša ta zakon. Pa roko na srce, je kar nekaj stvari noter, s katerimi bi se jaz gladko podpisal in bi jih podprl z veseljem, vendar ne na podlagi te diskriminacije, omejevanja svobodne gospodarske pobude, kršenja Ustave in še več, evropskih pravil, ki se jih dogovarjamo vse članice Evropske unije v tem prostoru. In to je tisto, kar mi seveda ne bomo nikoli podprli in ne moremo podpreti. Mi smo vložili amandma seveda z upanjem, z upanjem, da bo ta vlada vsaj v kakšnem delu prisluhnila. A veste, minister je povedal na začetku, da je bila široka razprava, da je bila medresorska obravnava. Medresorska obravnava je nekaj povsem logičnega in običajnega čisto popolnoma pri vsakem zakonu in ni nič posebnega. Ne pove pa, da so te stvari priletele zadnji hip noter. Tega 2 leti nazaj ni bilo, sploh ni bilo. In zato sta ta 115. in 116. člen, da ne govorim o ostalih členih, žal nismo mogli vložit amandmaje, ker so bili zaprti, in seveda ne more prestati, ne more prestati, a veste. To je, mene to spominja približno na vse te zakone, ki smo jih že v tem Državnem zboru sprejemali popolnoma na isti način. A veste, imamo ogromno stvari, ki so ustrezne, dobre, potem imamo pa 3 slabe in potem reče temu minister, da to je pa kompromis. A res? S kom pa? S kom je to kompromis? Z nami? Z nami to ni noben kompromis. Mogoče se je minister sam s sabo sprejel nek določen kompromis, sicer ne vem kje, na kakšen način, ampak pristal je na to igro. In ta igra seveda je predvsem neustavna in nezakonita. In to je treba kar naprej ponavljat. A veste, jaz z veseljem rečem, da nekomu nekaj dam, v resnici pa mu nič ne dam, ampak urejam nekaj, kar bi že moralo biti urejeno. Sklicevanje, koliko časa je potekala razprava, je več kot jasno, da to seveda ne more biti argument, ker so, bom rekel, nediskriminacija oziroma diskriminacija je še vedno zagotovljena v tem zakonu, predvsem pa je omejena svobodna gospodarska pobuda vnaprej. Zdaj pa še na glas tisto, kar nekateri nočejo povedati. Dejstvo je, da se se želi omejiti največjega proizvajalca opreme na tem področju, ima največji razvoj in kar je še bolj pomembno je jasno, da bodo težko igrali proti temu playerju na tem trgu. Seveda ni problem Slovenija, Slovenija je majhna, Slovenija ne bo naredila nobene resne škode temu proizvajalcu. Ampak nekje je treba začeti in treba je narediti uslugo Američanom, s katerimi smo se zavezali s sporazumom, mednarodnim sporazumom, dogovorom med dvema bilateralno se temu lepo reče dogovorom, kako bomo mi omejevali tovrstne družbe. In tukaj v 115. in 116. členu je en praktičen dokaz kako se to dela in na kakšen način se bo diskriminiralo te ponudnike na trgu, istočasno pa s tem posredno tudi tiste operaterje, ki to programsko opremo imajo, se opravičujem, tehnično opremo za komunikacije. Tako, da sam osebno sem zadovoljen, da danes niti ne bomo glasovali o tem zakonu, upam, da se bodo nekateri ohladili, razmislili kje je treba popraviti, še naprej pa ponavljam, če bi Vlada in minister sledil direktivi in bi to direktivo prenesli, takšna kot j bila tudi ponujena s strani EU, se danes verjetno sploh ne bi o tem pogovarjali, ampak bi verjetno bilo to že prejšnji teden to na dnevnega redu in tudi sprejeto in danes bi verjetno že končali sejo. Računate seveda na neodzivnost parlamenta. V tem parlamentu danes sedimo 6, 7 poslancev vključno s podpredsednikom in računate, da ni nobenega nekega posebnega interesa. Seveda je opravičljiv razlog, opravičljiv v navednicah seveda, da smo pred volitvami in da je tričetrt poslancev na terenu in išče svoje glasove. Ampak tovrstni zakoni so škodljivi za Republiko Slovenije za nenazadnje tudi za ugled v svetu, ki ga počnemo in delamo diskriminacijo in kar je najbolj pomembno nezakonit je in to po aktih, ki smo si jih sami določili v tej dvorani. Sam pozivam kolegice in kolege, da takšen amandma tudi sprejmemo, da vsaj malo popravimo vtis, da ne omejujemo svobodne gospodarske pobude. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Möderndorfer, jaz razumem te vaše očitke o neustavnosti, nezakonitosti. Samo na neustavnost odgovor, neustavnost je vložitev zahteve za presojo na Ustavnem sodišču ne za referendum, ker referendum o tem ne odloča. Želi še kdo besedo? Jani Möderndorfer, izvolite.
Jaz sicer ne vem, podpredsednik, ali ste se prijavil k razpravi ali je to vaš sestavni del, da komentirate mojo razpravo kar tako malo iz pozicije podpredsednika, ampak rešpektiram, da imate to možnost, ker mi boste vsakič odgovoril, da nekaj razlagate, ampak bom odgovoril. Poslanci in poslanke Državnega zbora lahko kadarkoli izrečeno v tej državi, v tem parlamentu in trdimo določene stvari kaj je nezakonito in kaj je neustavno. Kdo bo pa o tem odločal si pa nismo prisvojili pravice, ker za razliko od vas spoštujemo pravno državo in vemo kdo o tem odloča. Vendar tako kot vedno glede na to, da Poslovnik poznate in zakonodajo steb by step, vse korak za korakom. Sam sem prepričan, če bo v prihodnosti ta zakon obveljal, se bo znašel na Ustavnem sodišču zagotovo. Kar se tiče pa referenduma, posvetovalnega, podpredsednik, midva sva res zadnja, ki bova diskutirala o tem kaj vse si je ta koalicija še v času opozicije in kot koalicija privoščila, zato ne meni predavati levite o tem kdaj se kakšna stvar vlaga. Vložena je zakonito, če ni, boste šli na Komisijo za Poslovnik, ki se radi sklicujete na njo in jo omenjate kadar kaj ni s postopkom v redu oziroma imate še eno možnost. Greste lahko na Kolegij predsednika Državnega zbora pa tam uveljavljate in opozarjate kaj je bilo nezakonito in kaj ne. Nisem slišal dobro, je bilo nepravilno vloženo?
Hvala lepa. Samo pojasnil sem. Če so glavni očitki o tem, da je zakon, ki je pred nami, nezakonit ali neustaven, je to mnenje ali pa sum ali pa dvom poslanca, poslanske skupine ali kogarkoli. Odloča o tem Ustavno sodišče, ne tako, kot ste si vzeli pravico diskrecijsko, da ste odločili, da je neustaven. Zato sem vas opozoril. Tudi zaradi gledalcev, zaradi tistih, ki gledajo sejo, da o te odloča Ustavno sodišče. In če želite preveriti ustavnost zakona, potem je treba vložiti zahtevo na Ustavno sodišče. To, kar ste pa vi vložili, pa nima nobene zveze s tem, ali bodo ljudje presojali ustavnost ali neustavnost. O tem, na referendumu odločajo čisto o čem drugem, ne o tem. Ker tega mandata nimajo ljudje, da odločajo o tem, ali je zakon ustaven ali ne. Izvolite, imate besedo. Za postopkovni predmet ali za razpravo? [[Razpravo.]] Izvolite, imate besedo.
Podpredsednik, rad ponavljate moje besede, seveda z drugačno intenco in drugačno interpretacijo. Še enkrat, ker zgleda, se nismo dobro razumeli, čeprav jaz verjamem, da ste vi mene zelo dobro razumeli, bi pa rad ponavljal svojo trditev oziroma svoj pogled. Poslanci in poslanke lahko izrečemo dvom ali v razpravi pomislek, da je nekaj nezakonito ali neustavno ali ne v skladu z evropskim pravnim redom, kadarkoli in kakorkoli. Saj veste, da 82. člen Ustave prepoveduje komurkoli, da poslancu zapoveduje, kako bo razpravljal oziroma kako bo odločal. Kar se pa tiče preverjanja, še enkrat, ne nam predavat in nas učit, kdo odloča, ali je kaj neustavno ali ne. Ker sem že v svoji predhodni razpravi zelo jasno povedal, da z razliko do vas, z razliko do vas, mi spoštujemo pravni red in vemo, da je to Ustavno sodišče. Kar se tiče posvetovalnega referenduma, pa še enkrat: niste našteli ne člena Poslovnika, ne kakršnekoli druge ovire, ali je vložen nezakonito ali ne. Ne vem, kaj hočete doseči s svojo razlago, s svojim podukom, še posebej, ker omenjate gledalce, da gledalci oziroma tisti, ki spremljajo to sejo, si bojo ustvarili svoje mnenje. Se strinjam. In tle sva edino na skupni točki.
Hvala lepa. Saj nisem jaz problematiziral to, da ste vložili zahtevo za referendum. Samo logično na očitke, ki ste jih imeli v razpravi, je zahteva za ustavno presojo, ne za referendum. O logiki govorim, čisto o izvedenem ukrepu, ki bi moral slediti razpravi. Sicer pa, glejte, o tem nisem jaz niti govoril o tem, ali je vaša zahteva vložena v skladu s Poslovnikom ali ne, ker je, saj to noben ne oporeka. Ampak povedal sem samo o tem, da ljudje vedo, da ko se govori o neustavnosti oziroma nezakonitosti, je treba to usmeriti zahtevo za to odločanje na Ustavno sodišče, ne na ljudstvo. Izvolite, imate besedo.
Bom zelo kratek, podpredsednik. Še enkrat, bom drugače reke: o logičnosti dajva prepustiti drugim. Tisti, ki tole spremljajo, vidijo, kje je kle kleč. Vi bi radi predstavili svoj vidik, radi bi razložili, kje je kakšna logika in tako naprej. Jaz pa, za razliko od vas, ne spoštujem logike, ampak spoštujem zakonitost in Poslovnik. In za enkrat se samo tega držim. N za mene je to ključno. Vse ostalo je pleonazem, besedičenje v prazno, ki ga hočete, ne vem, kaj hočete s tem doseči. Ampak, kot sem rekel, bom krajši, kot sem bil prej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Saj nisem jaz nič narobe povedal, samo dejstva. In tako povsod se ravna, ko se da neko zadevo na presojo Ustavnemu sodišču, kdo odloči o tem, ali je zadeva ustavna ali ne. Vse ostalo je potem pleonazem, ko o tem govorite, to je pleonazem, ko govorite, ko očitke usmerjate na neustavnost in nezakonitost, odločanje pa na ljudstvo, ki o tem ne odloča. Ampak načelno odloča o zakonu, ne pa o ustavnosti in zakonitosti. Izvolite. Imate besedo.
Ja, usmerjamo na ljudi. Prav ste povedal in ljudje Zakon o ljudski iniciativi je zelo jasen in naj ljudje odločajo. Seveda bodo povedali kaj si mislijo o tem, ker je to posvetovalni referendum Ustavno sodišče pa bo to povedalo ali je to ustavno ali ne ko bo, če bo do tega prišlo. Jaz nisem vseved in vsepoved za razliko od vas, zato bom tukaj naredil piko.
Dobro. Hvala, da ste končali. Želi še kdo razpravljati? Minister, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala, predsedujoči. Najprej naj povem, da predlog zakona, ki je danes pred vami ni niti neustaven niti nezakonit niti ni v nasprotju z Evropsko direktivo. Nasprotno. Gospod Möderndorfer verjamem, da se zaveda, da je zakon pripravljen v skladu z ustavnimi, zakonskimi načeli, da v celoti sledi Evropski direktive in pa evropskim priporočilom na področju varnosti, omrežij in storitev. Verjamem, da gospod Möderndorfer tudi dobro ve, da je amandma, ki je bil vložen v nasprotju z Evropskimi priporočili, ki so zavezujoča za vse države članice. Kot rečeno določbe, ki se nanašajo na varnostno omrežje in storitev niso nikakršna slovenska posebnost. V celoti sledijo evropskim priporočilom na tem področju, ki niso samo soglasje oziroma ki niso samo usklajene med državami članicami, ampak tudi z Evropsko komisijo in pa Evropskimi institucijami na področju kibernetske varnosti. Kot sem povedal že na začetku imajo tako podoben model oziroma takšen model tudi v številnih drugih državah omenil sem Španijo, Finsko in tako naprej skratka gre za evropski model, ki ga s tem predlogom želimo prenesti v naš pravni red. Ker je vaš predlog v nasprotju z evropskimi smernicami mu seveda nasprotujemo. Če bi ga obrazložili oziroma morda niti ni potrebno, da gremo v pretirane detajle gre pa za to, da bi se strateške kriterije nadomestilo z izključno tehničnimi merili pri presoji potencialnih dobaviteljev z visokim tveganjem to je seveda nesprejemljivo ne samo z vidika logike, ampak kot sem rekel evropskih smernic na tem področju, ki veljajo za vse države članice. Sedaj slišati je bilo, kar nekaj komentarjev glede na notifikacijo in vse ostale reči, ki motijo opozicijo v tem predlogu zakona. Naj povem, da je bila notifikacija o Evropski komisiji uspešno izvedena tako, da s tega vidika ni prav nobenih ovir za sprejem tega zakona. Lahko tudi rečem, da smo zelo zgledno sodelovali z Zakonodajno-pravno službo. Konec koncev smo upoštevali večino njihovih pripomb na ta predlog zakona in moram reči, da je naša ekipa zelo trdo delala za to, da je danes pred vami predlog, ki je usklajen z večino pripombami Zakonodajno-pravne službe še več. Vnesli smo tudi, kar nekaj drugih popravkov tudi na področju, ki se dotika varnosti, omrežij in storitev. Tukaj smo zagotovili večjo pravno transparentnost in predvidljivost za vse potencialne ponudnike z visokim tveganjem. Po novem bodo morali biti vključeni v sam postopek ugotavljanja tovrstnih dobaviteljev. Prav tako se bodo imeli možnosti izjasniti na celotno dokumentacijo, ki bo služila kot podlaga za tovrstno odločanje. Skratka, tukaj je bil narejen pomemben premik in kompromis. Naj pa na zadnje tudi omenim, da smo razširili število kriterijev, ki morajo biti izpolnjeni zato, da je določen dobavitelj določen kot dobavitelj z visokim tveganjem. Skratka, upoštevali smo vrsto pripomb, ki so prišle z različnih strani. Po eni strani s strani gospodarstva, po drugi strani s strani razprave, ki smo jo imeli tukaj pred dvema mesecema v Državnem zboru tako, da nikakor ne gre za identičen zakon, ki je bil takrat zavrnjen. Verjamem, da se tega vse poslanke in poslanci tudi dobro zavedajo. Bi pa samo še komentiral izvajanje poslanca Levice, ki je večino svojega govora namenil nujnosti čim hitrejšega interneta za vse. No, to je točno tisto, kar ta predlog zakona prinaša slovenskim državljankam in državljanom, in sicer bodo z njim, če bo seveda sprejet, vsi državljani, ne glede na to, kje živijo in kakšni so njihovi prihodki, imeli dostop do hitrega interneta po vsej Sloveniji, in sicer takšnega interneta, ki jim bo zagotavljal vse ključne digitalne storitve, pa naj gre za spletno bančništvo, spletne storitve javne uprave, komunikacijo in tako naprej, vse to po dostopni ceni. Skratka, to je največja prednost, ki jo prinaša predlog tega zakona. Zato res ne razumem kolegov iz Levice, da mu tako krčevito nasprotujejo. Nikdar in nikoli nisem o vsebini tega zakona govoril s komerkoli izven te naše drage domovine, niti z Američani niti s komerkoli drugim. Zato najodločneje zavračam takšna podtikanja, češ da sem oziroma da smo po nareku Američanov pisali ta zakon. Nasprotno, upam si trditi, da nasprotniki tega zakona na mojo žalost in na žalost vseh državljanov na prvo mesto dajejo interese mednarodnih korporacij in njihovih lobistov pred interese lastne države in njenih državljanov. Tako vse obtožbe, ki so bile danes izrečene, najostreje zavračam. Še enkrat, gre za predlog predpisa, ki je izjemno uravnotežen, ki je strokoven, ki je ustaven, ki je zakonit in ki je v celoti usklajen s pravili Evropske unije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer.
Podpredsednik, strinjali se boste z mano, da je bilo zelo malo govora o 15. in 16. členu. Moram pa odgovoriti na del razprave, ki jo je imel minister, glede na to, da razpravljamo samo o teh dveh amandmajih oziroma teh dveh členih. Začel bom od zadaj. Vi veste, minister, kajne, da je z Američani govoril predsednik Vlade, zunanji minister, saj ni bilo treba vam, vi ste dobili nalogo, kaj morate izpeljati. Vam nihče ne očita, da ste vi govorili s komerkoli, vsaj jaz osebno tega nikoli nisem rekel, rekel pa sem, da je ta Vlada govorila. Res pa je, da ministri ste člani Vlade in to je kolektivni organ. To je samo v pojasnitev, ko govorite o tem, kdo je s kom govoril. Drugič, namigovanje, da so poslancem ali pa delu poslancev interesi velikih korporacij bolj pomembni kot država, varnost ali pa ljudje, je brezsramno. Tega si, prosim, ne dovolite, ker za to boste morali imeti dokaze, preden obtožujete ljudi. Veste, ker bom tudi jaz zaradi svoje varnosti moral postreči in urediti, da se bomo pogovorili, kdo ima prav in kdo ne. In vam predlagam, da dokler tega nimate stoprocentno v rokah ali pa dokaz za to, ne diskreditirati svojih sogovornikov na ta način. Jaz vas nisem. Jaz sem vam povedal, da je ta Vlada govorila in podpisala sporazum z Američani javno na Bledu, pred vsemi; kaj govori, vsi vemo. In posledica se je znašla tu v tem zakonu, ki ga pred tem v javni razpravi sploh nikoli ni bilo. Zdaj pa gremo na bistveno, to pa je razprava o teh dveh členih. Omenili ste državi, ker niste hoteli bolj podrobno razlagati, ker ste rekli, da enostavno ni potrebno, ker vas niti več ne zanima, zgleda, ker ste tako prepričani, da kako bo to sprejeto in kako je to prav. Omenili ste tudi Finsko, kot državo, ki je sprejemala na enak način to zakonodajo. Povejte mi, zakaj je Finska v resnici malce drugače urejala ta vprašanja. Namreč, Finska je za razliko [[…]]Ta model predvideva prepoved posebnih naprav komunikacijskega omrežja na kritičnih delih omrežja, ki ga tudi opredeljuje glede na značilnost opreme in na podlagi značilnosti dobavitelja. Pri nas smo za razliko od bistvenega vpliva šli na kritične elemente. Obratno, se opravičujem, namesto da bi imeli kritične elemente, imamo kar naenkrat bistveni vpliv kot prednostni pogoj kako bomo ocenjevali. In o tem vam govorim. Finski model tega nima, kot vi pravite. Bom počakal minutko, dve, da vam bodo svetovalci povedali, kaj dejansko res piše, da ne boste omenjali Finske na pamet. In tukaj je ta bistvena razlika, o kateri govorimo. Dejstvo pa je, da nobena država, in še enkrat na glas povem, nobena država članica EU nima svojih nacionalnih varnostnih svetov kot podlago, osnovo, ki bo dajala usmeritve, kaj je prav in kaj ne. Pri nas smo to določili kot najbolj strokovni veleum, ki bo določal varnost te opreme. In žal mi je, žal mi je, da zaradi tega, ker v tej vladi močno prevladuje, bom rekel, ta vojaška miselnost, ker se bojimo hudič križa pošrek in počez, da moramo seveda to spraviti na takšen nivo namesto, da bi spravili to v roke stroki, ki to obvlada, ki to zna, tako kot so to naredile druge članice Evropske unije. O tem govorim in to je za mene najbolj bistveno. Res vam predlagam, minister, ne obtožujte na pamet. Ne splača se. Res se ne splača. To ni moj stil, jaz tega nikoli ne počnem. Morate pa me razumeti, da bom tudi svojo kredibilnost ščitil. Veste, dostikrat ste mi poskušali prilepiti v tem Državnem zboru marsikoga. Najprej alkoholno industrijo, potem tobačno industrijo. Zdaj mi boste prilepili še, ne vem, Huawei slučajno ali kaj? Evo, imam tehnologijo od Huaweija. Mogoče je pa to razlog, evo, kupil sem telefon. Mogoče je to razlog. Lepo vas prosim, minister, ne na tak nivo.
Hvala lepa. Zdaj, kolega Möderndorfer, samo opozoril bi, da je minister v zaključku razpravljal o stališču Poslanske skupine Levica ne vam. Tako, da ste malo v določenem delu razpravo usmerili drugam. Pa tudi predlagam, da se koncentriramo na razpravo o amandmaju. Minister, ste želeli besedo? Izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala, predsedujoči, za besedo. Seveda gospod Möderndorfer, jaz nimam prav nič proti vam niti proti Huaweiju niti proti kateremukoli drugemu tehnološkemu podjetju. To podjetje konec koncev ni niti z besedo v tem predlogu zakona omenjeno, tako da mislim, da je ta retorika rahlo zavajajoča. Imam pa v rokah evropsko ureditev na področju dobaviteljev z visokim tveganjem, kjer so povzeti ključni ukrepi, ki so sklenjeni na ravni Evropske unije. In pokažite mi eno določbo predloga zakona, ki je v kakršnemkoli nasprotju z evropskim toolboxom oziroma seznamom ukrepov na tem področju. Naj vam pomagam, ne boste ga našli. Še enkrat, model, ki ga uvajamo mi, je zelo podoben modelu, ki ga imajo recimo v Belgiji, na Švedskem, na Finskem, v Avstriji in v Španiji. Zdaj če je nekaj tako hudo narobe z nami, potem mora biti nekaj hudo narobe tudi z vsemi temi državami. Pa mislim, da, brez zamere, temu ni tako.
Hvala lepa. Besedo ima Jani Möderndorfer. Izvolite.
Če govorimo o evropski direktivi, je več kot jasno samo po sebi, minister, da imajo države v skladu z evropsko direktivo podobno urejena vprašanja – tisti, ki seveda so to že sprejeli oziroma to urejajo. Nekatere države prav tako zamujajo tako kot mi. To pa ne pomeni, da imajo enako. Jaz sem vam prej naštel konkreten predlog, kako ima to Finska to urejeno, zato, ker ste na Finsko sklicevali. In mi nimamo tako urejeno kot Finska. Imamo pa podobno. Imamo pa v tistem delu ključno, in to je bistveno. Ne rabimo mi v zakonu omeniti, koga bomo izključil. Ne vem, pa za razliko od vas ne bom našteval firm, zato ker itak vsi govorimo samo o eni. Lahko se motim, saj so še operaterji tukaj in še ne vem kdo drugi. Ampak na načelni ravni so pa merila. In tako je tudi v razpisu. Saj v razpisu ne smemo nikoli omenjati, katera firma je izločena, ne? Lahko pa z merili določimo tako, da nekatere že vnaprej diskvalificiramo. Jaz sem vam povedal primer v 115. in 116. členu, kje je osnovni problem teh meril? Ni sedem meril relevantnih, ampak ste v členu zapisali tako, da enostavno tudi če bo izpolnjeval merila ostala, bo za vas dovolj en, ki pa sploh ni v bistvu najbolj pomemben in, bom rekel, tisti kritičen, ki ga seveda z evropsko direktivo so vse članice dogovorile kateri naj bi in kako na kakšen način naj bi urejal, da bo nekdo lahko ustrezen na tenderju. O tem govoriva. Podobno ni enako, isto ni prav tisto, takšno pa ne prav tako. To je bistvene razlike, zelo podobne besede, pa bistvene razlike. Zato ne meni prodajati zgodbo »podobno so uredile Belgija« in potem naštevava države. Različni smo si. Različni smo tudi o tem kdo presoja in daje usmeritve glede tega. Mi smo edini, da smo pooblastili svet za nacionalno varnost, lepo vas prosim?! Samo zato, ker govorimo o obrambnih oziroma varnostnih merilih imamo že takoj Svet za nacionalno varnost zraven. Pa saj oba dobro veva, da te varnostne momente lahko stroka zelo jasno predvidi, jih predlaga politiki in je potem to na nek način razumsko gledano, seveda, tudi sprejemljivo in logično, da bo ukrepala. Vsi si želimo imeti varnost. In nenazadnje jaz sem že več kot jasno večkrat povedal, vsi operaterji, vsi dobavitelji opreme si želijo imeti red in jasnost na trgu zato, da bodo vsi lahko enakovredno dostopali. Ampak mi smo se odločili, da bomo pač nekatere izločili, tudi zaradi političnih razlogov. Meni je žal, minister, ampak vi še niste bil takrat minister, ko so se o teh stvareh pogovarjali in odločali kako bodo peljali. Mogoče iskreno verjamete v to, zato ker veste kaj ste sam počel, da delate dobro tisto in da je vaš namen dober. Ampak če pozorno preberete te člene boste videli, da imate vsa orodja kako boste prav določene in prav tiste izločili iz dobav in to, ki leta že poslujejo v slovenskem prostoru in do danes nismo imeli nikoli pripomb čez njih, ampak prastrah je vedno prisoten. Normalno je, da bomo zaščitili tam kjer je potrebno na svojem področju, vendar ne na ta način. Ne na ta način, da vnaprej diskvalificiramo nekoga. O tem govorim. Zato me ne rabite prepričevati kaj spoštujete, pa kje kakšen dokument imate v roki, ker vse to je dostopno danes v digitalni družbi, glede na to, da gre za javne dokumente, še posebej poslancem s strokovno pomočjo lahko vse to pridobimo. Vemo kaj pišemo, kaj predlagamo in o čem govorimo.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Ne želi. Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes oziroma jutri v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA – TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA OBVENOSTI DRUŽBE DARS D.D. IZ NASLOVA KREDITOV IN DOLŽNIŠKIH VREDNOSTNIH PAPIRJEV NAJETIH OZIROMA IZDANIH ZA FINANCIRANJE AVTOCESTNIH PROJEKTOV V VIŠINI DO 392,44 MILIJONA EVROV V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo Alešu Miheliču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, poslanke, poslanci ter ostali vabljeni gostje! Vlada Republike Slovenije je v zakonodajni postopek predložila predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti družbe Dars iz naslova kreditov in dolžniških vrednostnih papirjev najetih oziroma izdanih za financiranje pomembnih cestnih projektov. Poroštvo je predlagano v višini 392,44 milijonov evrov in je predvideno za naslednje projekte, ki jih v celoti financira in gradi družba Dars. To so odsek Šentrupert – Velenje jug, na severnem delu tretje razvojne osi, to je odsek od priključka Osredek do priključka Maline na južnem delu tretje razvojne osi, državna cesta Gorišnica – Ormož in cesta Markovci – Gorišnica ter širitev avtocestnega odseka Koseze – Kozarje v šestpasovnico. Vsi ti projekti so tehnično in finančno zreli za izvedbo. Sprejeti so prostorski akti in potrjeni investicijski programi. Potrebna je samo še izvedba, ki pa brez bančnih posojil ne bo mogoča. Dars bo finančna sredstva lahko pridobil prav zaradi državnega poroštva, kar pa pomeni tudi znatno ugodnejše pogoje financiranja. Državno poroštvo se daje le do višine 50 % investicijske vrednosti projektov, kar je v skladu s pravili Eurostat in pomeni, da podeljeno poroštvo ne bo vplivalo na statistično klasifikacijo podjetja Dars. Ostalih 50 % sredstev bo zagotovila družba Dars brez poroštva. Kot veste, to ni prvo državno poroštvo, ki bi se dajalo družbi Dars. Do sedaj so bila tej družbi podeljena že številna poroštva, ki so omogočila gradnjo avtocestnega omrežja ter možnost, da je Dars samostojno prevzemal vse obveznosti. Zgolj s proračunskimi sredstvi teh investicij ne bi bilo mogoče financirati. Zadnji poroštveni zakon je bil sprejet konec leta 2019 in je omogočil financiranje pomembnega dela tretje razvojne osi na severu in jugu. Financiranje tretje razvojne osi je na mizi tudi sedaj, gre pa za nadaljevanje že začetega dela, ki bo to pomembno razvojno povezavo privedel skoraj do konca. Poudariti želim, da poroštvo je potencialna obveznost, ki bo potencialno bremenilo državni proračun, samo v primeru, da družba Dars svojih obveznosti ne bo mogla izpolniti. Od ustanovitve družbe Dars, torej leta 1993, do sedaj niso bila nikoli vnovčena niti v višini centa iz naslova poroštva, kar nakazuje na to, da je Dars vse svoje obveznosti tekoče poravnaval. Naj dodam še, da državni organi budno spremljajo poslovanje družbe Dars, njegovo finančno stanje, stanje dolga, tako da tveganj za unovčitev poroštva praktično ni. Za zagotavljanje likvidnosti družbe in njene zmožnosti odplačila dolgov, se država tudi odpoveduje dividendam iz dobička, ki bi sicer pripadale lastniku. V lanskem letu je bilo narejenega veliko na bodočih avtocestnih projektih, zlasti na tretji razvojni osi. Konec leta so bili zaključeni tudi investicijski programi. Veseli me, da bomo s tem zakonom pomembno prispevali k povezljivosti Slovenije. Poleg napredka na tretji razvojni osi bo narejen pomemben korak k izgradnji prepotrebnih cest na Podravskem območju, rešujemo pa tudi velike težave pretočnosti prometa v okolici Ljubljane. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku, Robertu Polnarju. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 72. nujni seji 1. aprila letos kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti družbe DARS, iz naslova kreditov in dolžniških vrednostnih papirjev, najetih oziroma izdanih za financiranje avtocestnih projektov v višini do 392,44 milijonov evrov, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 134. seji dne 25. marca sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora, so amandmaje k predlogu zakona vložile Poslanske skupine SDS, NSi in Konkretno in sicer, k trem členom predloga zakona. Predstavnik predlagatelja, državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo, je v uvodni obrazložitvi dejal, da je cilj predlaganega zakona zagotoviti vse potrebne vire sredstev, ki so temeljni pogoj za izvedbo predvidenih projektov, ki jih bo v celoti financirala in gradila družba DARS. Na podlagi omenjenega zakona bo država kreditodajalcem in kupcem dolžniških vrednostnih papirjev jamčila izpolnitev obveznosti družbe DARS. S tem bo družbi omogočena zagotovitev virov financiranja iz naslova zadolževanja v obliki kreditov ali izdaje dolžniških vrednostnih papirjev v skupni višini, ki je opredeljena z zakonom. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora je dejala, da so bile pripombe službe z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin v celoti odpravljene. V razpravi so članice in člani odbora izrazili podporo predlogu zakona ter soglasno pozdravili nadaljevanje regionalnega razvoja, ki ga bo ta omogočil. Izpostavljena je bila tudi finančna stabilnost družbe DARS, zaradi česar ni verjetno, da bi bilo poroštvo unovčeno. Po opravljeni razpravi je odbor v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval vložene amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k 1., 3. in 5. členu predloga zakona in jih sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona pa je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Franc Rosec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim. Cilj predloga zakona je omogočiti zagotovitev vseh potrebnih virov sredstev, ki so temeljni pogoj za izvedbo naslednjih projektov, projekta in predvsem projekta dela 3. razvojne osi. Tu mislimo razvojno os sever, odsek Šentrupert-Velenje, potem je tu, so dela oziroma različni odseki na razvojni osi jug in potem novogradnje na cesti od Ptuja do Ormoža in pa razširitev obstoječe avtoceste Koseze-Kozarje v 6-pasovnico. Na podlagi predlaganega zakona bo Republika Slovenija kreditojemalcem ali kupcem dolžniških vrednostnih papirjev jamčila izpolnitev obveznosti za družbo DARS, s čimer bo družbi omogočeno, da zagotovi vire financiranja iz naslova zadolževanja v obliki kreditov ali izdaje dolžniških vrednostnih papirjev v višini 392,44 milijona evrov. V Slovenski demokratski stranki omenjeni predlog zakona o poroštvu podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Jože Lenart bo predstavil stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca.
Hvala, predsednik. Zakon o poroštvu Republike Slovenije za obveznosti družbe DARS iz naslova kreditov in dolžniških vrednostnih papirjev, najetih oziroma izdanih za financiranje avtocestnih projektov v višini 392 milijonov evrov, kar predstavlja seveda 50 % celotnih investicij v vrednosti 785 milijonov, v odseke razvojnih prometnic, 3. razvojna os sever za drugi del, ki smo ga morali v prvem poroštvu decembra 2019 izpustiti, ker dokumentacija še takrat ni bila pripravljena, torej gre za odsek Velenje-Šentrupert, 3. razvojna os jug na odsekih Obrežje-priključek Maline in od priključka Osredek do priključka Maline in izgradnjo glavne ceste Ptuj-Ormož na odsekih Gorišnica-Ormož ter Markovci-Gorišnica in celo širitev avtoceste Koseze-Kozarje za širitev v 6-pasovnico. Spoštovane kolegice in kolegi, danes bomo glasovali za poroštvo Republike Slovenije, da bo lahko družba DARS dosegla ugodnejše pogoje na trgu za zagotovitev potrebnih finančnih sredstev, da se nadaljuje gradnja 3. razvojne osi od severa na Koroškem preko Celja, Laškega, Zidanega mostu proti povezavi južnega dela preko Novega mesta v Belo Krajino. Tretja razvojna os ima poseben pomen, v povezovanju pomembnih regionalnih gospodarskih središč je ena ključnih čezmejnih povezav. Gre za razvojno os, ki ni le pomembna prometna medregijska cestna povezava, ampak tudi instrument, ki prispeva h gospodarski, družbeni in teritorialni koheziji ter k bolj uravnoteženemu razvoju tako slovenskih regij kot neposrednega evropskega prostora. Z infrastrukturnega vidika je tretja razvojna os cesta visokega kakovosti, ki je sekundarna, prečna povezava med sredozemskim in baltsko-jadranskim koridorjem. Sodobna cestna povezava regijskih središč ter držav omogoča navezovanje tovornega in osebnega cestnega prometa vseh regij na glavne evropske prometne smeri. Še vedno slišimo pomisleke iz osrednje Slovenije, da je tretja razvojna os finančno potratna in neekonomična. Brez skrbi, kolegice in kolegi, tokrat namenjamo naložbe v desetletja zapostavljene regije, ki se moramo pribijati iz središč in seveda tudi sosednje države po neprimernih cestah, ki razpadajo, ki se pogrezajo, ki so ozke skozi speljane soteske, ki se ob večjih prometnih nesrečah in poplavah zaprejo in moramo v Ljubljano preko prelazov, tovorni promet pa via Maribor ali celo preko Avstrije. Za koroško govorim. Z izgradnjo tretje razvojne osi tovornjakom skozi sotesko Huda Luknja od Velenja do Mislinja tako ne bo potrebno zlagati ogledal, da jih ne polomijo, ne bodo trgali platna in zaustavljali prometa na tovornjakih ob srečanjih na ozkih ovinkih. Tako Korošci in Belokranjci, Ormožani, bomo bolj varni na poteh v šolo, na delo na križiščih, krožiščih na teh ozkih cestah. Prihranili bomo v času, prihranili na stroških prevozov. Razvoj doslej zapostavljenih pokrajin se bo krepil z novimi naložbami, z višjo dodano vrednostjo, omogočamo razvoj turizma, mladi bodo lažje ostajali doma. Državljanke in državljanih v teh pokrajinah se ne bomo počutili več zapostavljeni in bomo z večjim optimizmom gledali v prihodnost, tako bo manj vprašanj in začudenje, da recimo Koroška ni samo v Avstriji, ampak tudi v Sloveniji. In za to Korošice in Korošci na tej strani ne rkamo ko govorimo slovensko. Pred osmimi leti sva s Tonijem Gašperšičem segla v riki, da se bova povezala z boljšo cestno povezavo. Toni je doživel prvo lopato, sam si želim tudi zadnjo. Zadolževanje družbe Dars za razvojne projekte, ki povezujejo zapostavljene regije in jim s tem omogočajo nov potencial, je tako iz vidika gospodarskega, socialnega, kulturnega in nacionalnega vidika nesporna in solidarna za nas in bodoče generacije. Kolegice in kolegi! Koroška, Šaleška, Bela Krajina, Prlekija, dodeljena razvoja finančna sredstva, ki jih tokrat namenjate nam, vam, ne bomo vračali le s cestninami, vračali vam bomo s hitrejšim razvojem, delovnimi mesti, višjo dodano vrednostjo, višjimi dobički in večjo prepoznavnostjo zelenih in skritih delov Slovenije, ki jih bomo predstavili svetu. Vračali vam bomo z našim zadovoljstvom nad smehom in prijaznostjo, ko nas boste obiskali v naših zelenih pokrajinah. V LMŠ bomo zakon o poroštvu podprli, podprite ga tudi vi, kolegice in kolegi. Hvala.
Hvala lepa. Predrag Baković bo predstavil stališče Poslanske skupine SD.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Vladni predlog zakona, ki ga obravnavamo po nujnem postopku zagotavlja državno poroštvo za nekatere avtoceste in cestne odseke, ki so umeščeni v prostor, hkrati pa je zanje že izdelana investicijska dokumentacija. Ceste povezave na katere se nanaša zakonski predlog, so del dodatnih programov vključenih v nacionalni program izgradnje avtocest, za katerega je odgovorna družba DARS. Zato bodo vse omenjene ceste vključene tudi v sistem cestninjenja. Zakonski predlog pokriva širi pomembne cestne povezave, dva odseka tako imenovane trtje razvojne osi na severnem delu med avtocesto A1 in Velenjem ter na južnem delu od avtoceste A2 mimo Novega mesta do priključka Maline. Vključena pa sta tudi izgradnja hitre ceste med Ptujem in Ormožem kot tudi razširitev zahodne ljubljanske obvoznice v šestpasovnico. Tudi z izgradnjo omenjenih odsekov bo ostalo še precej prometno izoliranih področij, ki so zaradi tega tudi demografsko, gospodarsko in socialno ogrožena, zato jih bo potrebno povezati s sodobnimi prometnimi povezavami, če naj na njih zagotovimo primerne razmere za poselitev in razvoj. Seveda lahko na brzna razširitev cestnega omrežja seboj nosi tudi neželene posledice v obliki onesnaženja novih prometnih obremenitev in predvsem degradacije prostora ter zemljišč, zato je toliko bolj pomembno, da pri umeščanju novih prometnih povezav obravnavo premišljeno preudarno in potrpežljivo, da bi omejili kvarne vplive cestnega prometa, ki pa je nujen za skladni in regionalni razvoj, zato Socialni demokrati menimo, da gre predvsem pri odsekih tretje razvojne osi ter hitre ceste med Ptujem in Ormožem za pomembne razvojne projekte, ki nimajo pravih alternativ. Brez njih izgradnje namreč ni mogoče zagotavljati enakomernega razvoja na prikrajšanih območjih Koroške, Bele krajine in Spodnjega Podravja. Nekoliko drugačna pa je težnja po nadgradnji ljubljansko avtocestnega obroča v šestpasovnico, saj obstaja tudi vrsta alternativ predvsem na področju železniškega in javnega prometa, ki bi lahko bistveno prometno razbremenili ljubljansko avtocestno vozišče ne, da bi zato morali poseči po velikih razširitvah cest, ki privabljajo nove prometne tokove. Predvsem na tem urbanem in razvitem področju bi pričakovali, da bo država bolj aktivno iskala alternative, ki niso le infrastrukturne in gradbene narave temveč predstavljajo precej večjo pretočno, dostopnost in uporabniško izkušnjo javnega potniškega prometa, ki v Sloveniji še vedno zaostaja za standardi razvitega sveta. Poudarjanje potrebe po obdobju voznikov na ljubljanskem omrežju je v precejšnem nasprotju s prioritetami na drugih treh odsekih, kjer gre dejansko za zagotavljanje osnovne prometne povezljivosti prikrajšanih območij. Nepremišljeno forsiranje odločitev za novi kilometer asfalta lahko namreč dolgoročno omeji alternative, ki so sprejemljive še za okolje in trajnostni razvoj, zato upamo, da je vlada dobro razmislila o alternativah preden se je odločila za uvrstitev tega avtocestnega odseka v investicijske načrte in poroštveni zakon. Morda pa bi veljalo razmisliti tudi o postopni decentralizaciji države in pospešenem gospodarskem razvoju podeželja, pri čemer bi se kot posledica sprostil pritisk vsakodnevne delavne migracije v velika središča kot je Ljubljana. Potem tudi ljubljanska šestpasovnica najverjetneje ne bi bila potrebna. Z vidika javno finančnih obremenitev Družba za avtoceste sicer potrebuje državno poroštvo za izgradnjo novih odsekov, vendar je, zaradi velike vrednosti premoženja, s katerim upravlja DARS in zaradi njihovih cestninskih prihodkov je zelo malo verjetno, da bi prišlo do dejansko [[nerazumljivo]]poroštev. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo, zato podprli Predlog poroštvenega zakona, ki bo omogočal gradnjo ključnih razvojnih cestnih povezav s tem pa demografski in socialni razvoj prikrajšanih območij. Hvala lepa.
Hvala lepa. Blaž Pavlin bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Spoštovani. Na podlagi predlaganega zakona bo Republika Slovenija kreditodajalcem ali kupcem dolžniških vrednostnih papirjev jamčena izpolnitev obveznosti za družbo DARS. Na tej podlagi bo družbi DARS omogočen zagotoviti vire financiranje iz naslova zadolževanja v obliki kreditov ali izdaje dolžniških vrednostnih papirjev v skupni višini kot je opredeljena z zakonom, kar bo zagotovilo gladko izvajanje cestnih projektov tako na tretji razvojni osi, na njenem severnem in južnem delu njenega poteka od priključka osredka do priključka Maline na južnem delu. Za izgradnjo državne ceste Gorišnica-Ormož in Markovci-Gorišnica ter širitev avtocestnega odseka Koseze-Kozarje v šestpasovnico. Skupna višina poroštva po te zakonu je 392,44 milijona evrov. Finančne posledice pa bi prizadele proračun le v primeru unovčitve poroštva. V tem primeru ima država na podlagi predloga zakona pravico do regresiranje vseh plačnih zneskov skupaj z vsemi stroški. V zvezi s tem naj poudarim, da družba DARS posluje zelo dobro. DARS-ov čisti dobiček se je lani skoraj podvojil na 112,7 milijona evrov. Družba DARS je torej izjemno stabilna. Glede na navedeno ni pričakovati unovčevanja poroštva, zato finančnih posledic za državni proračun po našem trdnem prepričanju ne bo. Koroška je poleg Bele krajine edina regija v Sloveniji, ki nima zgrajenega niti kilometra avtoceste. Je regija, ki ima izrazito slabo prometno povezano z osrednjim delom Slovenije in ostalimi slovenskimi regijami. Tretja razvojna os, ki se navezuje na vseevropsko prometno omrežje, bo prinesla razvoj in napredek za vse prebivalke in prebivalce, višjo gospodarsko rast, povečanje zanimanja za delo v regiji in večjo možnost za zaposlitev ter preprečitev bega možganov. Ta projekt pa ne prinaša koristi samo za Koroško, temveč tudi za vse okoliške regije, s katerimi razvojna os Koroško povezuje. S tem predlogom zakona zasledujemo tudi cilje, ki smo jih določili v koalicijski pogodbi. Ta namreč določa večji poudarek infrastrukturnim investicijam ter skladen regionalni razvoj, in pri tem držimo besedo. Z izgradnjo se bo bistveno povečala pretočnost, skrajšale se bodo potovalne poti ter povečala varnost za vse udeležence v prometu. Ne smemo dovoliti, da bi bila Koroška in ostale regije še naprej zapostavljene zaradi geografske odmaknjenosti od osrednje Slovenije. Vsem moramo omogočiti enake možnosti za razvoj, kot ga imajo prebivalke in prebivalci v drugih regijah. Zamisel o izgradnji hitre ceste proti Koroški obstaja že dolga desetletja, Korošci pa si zanjo glasno prizadevajo zadnjih sedemnajst let. Pri razvoju tega projekta smo očitno morali počakati, da je ministrski položaj prevzel Jernej Vrtovec s svojo ekipo. Lani poleti so namreč končno stekla dela na območju Koroške, simbolično je bila zasajena tudi prva lopata. Tako kot na Koroškem tudi pri številnih drugih infrastrukturnih projektih premikamo stvari naprej. Zagotovili smo rekorden proračun za infrastrukturo, preko milijarde evrov. Gradimo tudi številne druge prometne povezave po desetletjih zastoja. Ker predlog zasleduje cilj večjega skladnega regionalnega razvoja, manjše centralizacije, večje možnosti za gospodarstvo in nenazadnje večjo mobilnost naših ljudi, bomo v Poslanski skupini NSi zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane kolegice in kolegi! S predlogom zakona, ki je pred nami, se znova omogoča zadolževanje upravljavcu avtocest in hitrih cest, družbi Dars, in sicer v tem mandatu že drugič. Državno poroštvo bo prispevalo k hitrejšemu in učinkovitejšemu poteku projektov, ki jih poroštvo zajema, in sicer že večkrat omenjenih. Prvi je odsek od Šentruperta do Velenja, torej severnega dela tretje razvojne osi, prvega odseka na južnem delu tretje razvojne osi med Osredkom in Malinami na območju Novega mesta, hitre ceste Markovci-Gorišnica, ceste Gorišnica-Ormož, širitev enega najbolj obremenjenih odsekov zahodne ljubljanske obvoznice med razcepom Koseze in Kozarje v šestpasovnico. Državno poroštvo je pri takšnih projektih seveda dobrodošlo, saj posojilodajalci na posel veliko lažje pristanejo, če vedo, da za poroštvo jamči država. Glede na to, da do unovčenj poroštva družbi Dars doslej še ni prišlo, je mogoče pričakovati, da bo tako tudi tokrat. Glede na to, da tretjo razvojno os v stranki uvrščamo med ključne državne projekte, predlogu zakona seveda ne moremo nasprotovati. Neuradni začetki, povezani z načrtovanjem tretje razvojne osi, segajo v 70. leta prejšnjega stoletja. Že to je jasen pokazatelj, da s tem povezane zadeve trajajo predolgo in da je treba storiti vse, kar je mogoče, za še hitrejši potek dogodkov in gradnjo ceste. Od 70. let se je namreč zvrstilo nemalo obljub, papir sicer prenese marsikaj, pretirano optimistične in nerealne so bile tudi časovnice. Na žalost se je večkrat izkazalo, da zastavljeni cilji niso bili izvedljivi. Zamude so se vrstile in zaznamovale praktično vse vidike načrtovanja gradnje severnega dela osi. Ministrstvo za infrastrukturo je v času, ko ga je vodila naša predsednica mag. Alenka Bratušek, po dolgih letih naposled presekalo gordijski vozel in projektu gradnje tretje razvojne osi dalo nov veter v jadra. V tem času je bil sprejet prvi poroštveni zakon za tretjo razvojno os in s tem je bil po dolgih letih dosežen mejnik na področju gradnje te ceste. Veseli nas, da ministrstvo v aktualni sestavi nadaljuje dobro začeto delo. Je pa pomenljivo in zanimivo, da ministrstvo vodi minister prav tiste stranke, ki je odsek, ki ga imamo danes na mizi, torej od Šentruperta do Velenja, omalovaževala, ga označevala kot vsiljenega, mu očitala slabo prometno učinkovitost in vse to pospremila z vzkliki »Hočemo cesto za Korošce, ne za gradbene barone,«. A pustimo zdaj to. V Poslanski skupini SAB smo že v obravnavi poroštvenega zakona jeseni 2019 poudarjali, da se bi nam zdelo v finančno konstrukcijo smiselno zajeti vse odseke vzdolž celotne trase osi, torej tudi dva za katera tedaj še ni bilo investicijskega načrta, dva, ki ju obravnavamo danes. Poudarili smo, da poroštveni zakon sam po sebi ne daje nikakršne garancije in ni zadostna podlaga za pridobitev poroštva, saj je treba podpisati tudi poroštveno pogodbo. Ob morebitnih zapletih in ne-potrditvi investicijskih programov je tako poroštvenih zakon zgolj mrtva točka na papirju. Prav tako smo poudarili, da bo treba ob potrditvi investicijskih programov zakon znova odpirati in dopolnjevati, čeprav bi se temu lahko izognili. In danes počnemo prav to. Izkazalo se je, da smo imeli tudi jeseni 2019 prav. Glede na to, da tretjo razvojno os v stranki SAB uvrščamo med ključne države projekte, predlogu zakona seveda ne moremo nasprotovati. Hvala.
Hvala lepa. Monika Gregorčič bo predstavila stališče Poslanske skupine Konkretno.
Spoštovani poslanski kolegi, spoštovani predstavnik vlade. V Poslanski skupini Konkretno pozdravljamo vizijo nadaljnjega razvoja in posodobitev slovenskega avtocestnega križa, saj ta mestoma več ne odgovarja potrebam prebivalcev in gospodarstva. Naj naštejem tri najbolj prioritetne projekte, ki jih naslavlja tudi današnji poroštveni zakon. Projekt izgradnje tretje razvojne osi predstavlja nujni predpogoj za vzpostavitev normalne prometne povezljivosti z osrednjo Slovenijo in za enakomernejši razvoj vseh regij. Enak cilj zasleduje projekt izgradnje glavne ceste Hajdina – Ormož, ki že nerazumljivo dolgo čaka na realizacijo. Prav tako pa je v prioritetnem načrtu tudi nujno potrebna širitev ljubljanskega avtocestnega obroča na odseku Koseze – Kozarje v šestpasovnico. Ta odsek je še posebej sezonsko preobremenjen v poletnem času turizma. Vozniki se zato v želji po izognitvi prometnim zastojem poslužujejo obvozom po okoliških cestah, kar lokalno drastično zmanjšuje prometno varnost. Investicije v prometno infrastrukturo so tudi eden od pomembnih generatorjev gospodarske rasti, ker multiplikativno povečujejo gospodarsko aktivnost v mnogih drugih panogah. Cilj danes predlaganega poroštvenega zakona je tako zagotoviti potrebne finančne vire za izvedbo teh treh prioritetno načrtovanih cestnih projektov, ki jih bo v celoti financirala in gradila družba DARS. Družba DARS bo potrebne vire financiranja pridobila z zadolževanjem s krediti ali z izdajo dolžniških vrednostnih papirjev, država pa bo kreditodajalcem oziroma kupcem dolžniških vrednostnih papirjev jamčila izpolnitev finančnih obveznosti družbe DARS ob njihovem dospetju. Ker državno poroštvo za upnike pomeni večjo varnost njihove finančne naložbe, bo za DARS finančna konstrukcija načrtovanih projektov ugodnejša, torej cenejša. Glede na zelo dobro poslovno-finančno kondicijo družbe DARS pa ni bojazni, da bi dana državna poroštva predstavljala realno grožnjo za javnofinančna sredstva. Poslanci stranke Konkretno bomo predlagani poroštveni zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci. Slovenija preureja in modernizira svoje transportno-logistične koridorje. Gre za javno infrastrukturo in običajno je to zlasti pri cestah in železnicah stvar države in njene vloge pri agregatnem povpraševanju. Stran agregatnega povpraševanja je tista, ki spodbuja angažiranje proizvodnih faktorjev, povečevanje proizvodnje oziroma gospodarsko rast. Bruto domači proizvod namreč ni dan sam po sebi, ampak je odvisen od povpraševalnih dejavnikov. Cilj zakona je določitev predvidenih pogojev zadolževanja za družbo Dars, nanaša se na državno poroštvo za financiranje avtocestnega odseka od Šentruperta do Velenja jug na severnem delu tretje razvojne osi ter za pravi odsek na južnem delu te iste tretje razvojne osi med Osredkom in Malinami na območju od Novega mesta proti Metliki. Poleg tega poroštvo zajema še projekt hitre ceste Hajdina Ormož z odsekoma Markovci-Gorišnica in Goriščnica-Ormož ter širitev zahodne ljubljanske obvoznice med razcepoma Koseze in Kozarje iz 4-pasovnice v 6-pasovnici. Izvedba tako obsežnih in zahtevnih del ni mogoča brez bančnih posojil in izdaje dolžniških vrednostnih papirjev. Dars bo na podlagi predmetnega zakona dobil za do največ 392 milijonov in 440 tisoč evrov poroštev države, kar pomeni, da bodo pogoji zadolževanja ugodnejši. Pri odločitvi o podpori predlogu zakona je pomemben pregled finančnega stanja družbe za avtoceste Republike Slovenije. Za izhodišče lahko vzamemo revidirane računovodske izkaze družbe od koncu leta 2020. Družba za avtoceste Republike Slovenije izkazuje finančno trdnost. Vredna je 5 milijard in 175 milijonov evrov. V strukturi obveznosti do virov sredstev ima za 2 milijardi in 922 milijonov evrov kapitala, kar pomeni, da je razmerje med kapitalom in dolgovi 56,5 % v prid kapitala. Ima za milijardo in 782 milijonov dolgoročnih obveznosti in za 295 milijonov evrov kratkoročnih obveznosti. Vse svoje dolgoročne kot tudi kratkoročne obveznosti tako finančne kot poslovne redno izpolnjuje. V sredstvih izkazuje tudi dolgoročna posojila drugim v višini 93 milijonov evrov in kratkoročna posojila drugim v višini 208 milijonov evrov, to se pravi, da drugim posoja letno na nivoju 300 milijonov evrov. Hkrati pa razpolaga tudi z najbolj likvidno obliko sredstev, denarjem v višini 62 milijonov evrov. Pomemben je tudi podatek o bilančnem dobičku. Konkretno ga je bilo v letu 2020 najbolj izpostavljenem z epidemijo 59,5 milijonov evrov, eno leto prej pa 139 milijonov in 600 tisoč evrov. Družba Dars razpolaga s kapitalskimi rezervami v višini 28,5 milijonov evrov in tisto kar je ključno za našo današnjo odločitev razpolaga tudi z rezervami iz dobička, ki skupaj obsegajo nekaj manj kot 800 milijonov evrov. Sestavljene so iz zakonskih rezerv, iz statutarnih rezerv in iz drugih rezerv iz dobička. Govorimo o finančno in poslovno stabilni družbi. Tveganje, da bi bilo poroštvo, ki ga bo država zagotovila za izgradnjo teh avtocestnih odsekov v prihodnosti vnovčeno je tako zelo nizko. Logistika in transport postajata v sodobni globalizacijski zgodi osrednje poslovno področje s hitro rastjo. Sodobna logistična podjetja ne ponujajo zgolj prevoza in skladiščenja, temveč kakovostno obvladovanje nabavne verige, ki je vedno pomembnejša za obvladovanje trga in stroškov. Moderniziranje cestnih povezav je zato ena od ključnih razvojnih nalog Slovenije. Poslanci poslanske skupine Desus bomo predlog zakona soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim, še posebej predstavnikom Vlade! Ena izmed najpomembnejših projektov Republike Slovenije je zagotovo projekt tretje razvojne osi, za katero se tudi namenja poroštvo. Gre za razvojno os, ki prispeva h gospodarski, družbeni in teritorialni koheziji ter bolj uravnoteženemu razvoju tako slovenskih regij kot neposrednega evropskega prostora. Poroštvo se med drugim daje tudi za izgradnjo glavne ceste Hajdina-Ormož, odseka Gorišnica-Ormož in Markovci-Gorišnica. Glavna cesta Hajdina-Ormož je bila načrtovana v resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, zato ima tudi status avtoceste, kar je bistvenega pomena. Predvidena nova cestna povezava od Ptuja do Ormoža bo preusmerila tranzitni promet na novo povezovalno cesto. Za državo je dobro, da vlada v infrastrukturne projekte, torej da se po državi gradi. Ker pa družba DARS kot nosilec izvedbe projektov nima dovolj lastnih sredstev za izvedbo investicije, tako da mora država zagotoviti ustrezno poroštvo, da se te investicije končno tudi realizirajo. Gradbeništvo je eden izmed najpomembnejših panog, saj ima velike multiplikativne učinke in odločilno pripomore h gospodarski rasti. Gradbeništvo ima tudi pozitiven vpliv na rast drugih dejavnosti, prav tako pa je pomembno iz vidika zaposlenosti. S tem, ko se država odloči za tako veliko projekt, kot je 3. razvojna os, ima ta odločitev posredne učinke skoraj na vsakega državljana. Dobro je, da se gradi infrastruktura, ki jo uporabljajo državljani. In ceste to vsekakor so. S cesto Hajdina-Ormož se bo zagotovila večja prometna varnost, povečale se bodo potovalne hitrosti, izboljšala se bo povezanost podravskega območja za osrednjo Slovenijo. Izboljšala se bo tudi dostopnost, ki bo vplivala na konkurenčnost in regionalni razvoj, skratka služila bo ljudem, kar pa je bistveno. Vrednost odseka Markovci-Gorišnica je 12,5 milijona evrov, vrednost odseka Gorišnica-Ormož pa 50 milijonov evrov z dajatvami. Ker gre za projekt, ki je ocenjen nekaj nad več kot 60 milijonov evrov, kar ni malo denarja, pa nas skrbi, da se bodo tudi tukaj sklepali raznorazni aneksi, ki bodo vrednost investicij iz leta v leto višali zaradi zahtev izvajalcev, to pa vsekakor ni prav. Ne le poroštvo, temveč tudi nadzor bi moral biti v tem primeru veliko večji, saj država prevzema velike finančne obveznosti. Dejstvo pa je, da so se ti projekti začeli prepozno, mnogo prepozno. Na območju Podravja se je s to investicijo nedvomno odlašalo predolgo, vendar je ta zakon en majhen korak v pravo smer. Ker pa prihajam iz tega področja in poznam stanje na terenu, vam povem, da so ljudje na terenu razočarani, ker se počutijo pozabljene od države. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj. In s tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O STANOVANJSKI JAMSTVENI SHEMI ZA MLADE, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 43 poslank in poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja, Tomažu Liscu.
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki ministrstva, kolegi in kolegice. Danes je pred nami pomemben zakon, ker veliko govorimo o reševanju stanovanjske problematike mladih, na žalost pa vsi skupaj premalo o tem tudi naredimo, kljub temu, da je to tematika, ki je opredeljena tudi v Ustavi Republike Slovenije, v različnih evropskih predpisih, in nenazadnje tudi ena izmed prednostnih nalog Evropske unije, torej ureditev cenovno dostopnih stanovanj za mlade. Gre za tematiko oziroma reševanje problematike, kjer smo v Poslanski skupini SDS že leta 2019 vložili podoben zakon. Takrat malo drugačen koncept v smislu, da želimo rešiti problematiko nezasedenih oziroma prostih državnih stanovanj, sedaj pa nekako drugačna smer reševanja. Morda za začetek še to, da gre za 5. ukrep te vlade na področju reševanja stanovanjske problematike. Prvi ukrep je bil sprememba Gradbenega zakona, drugi je bila sprememba Zakona o urejanju prostora, tretji ukrep sprememba Stanovanjskega zakona, kjer smo z različnimi ukrepi prav tako pospešili možnost za pridobivanje prvih stanovanj. Kot četrti ukrep pa je potrebno omeniti, da je vlada sprejela poslovno politiko stanovanjskega sklada in mu naložila, da sama preko svoje poslovne politike do leta 2025 zgradi 5 tisoč najemnih stanovanj, ki se že začenjajo graditi oziroma so nekje tudi že izgrajena. V drugem delu pa dovolite, da predstavim nekaj ključnih tematik tega zakona. Najprej sama definicija, kaj pomeni prvo reševanje Stanovanjskega sklada. Za to se šteje prvi nakup, gradnja, prenov ali dograditev stanovanjske nepremičnine, rekonstrukcija ali sprememba namembnosti stanovanja, če stanovanje ustreza površinskim normativom za primerno stanovanje. Druga stvar, ki je zelo pomembna, da rešujemo prvo reševanje stanovanjske problematike za dve kategoriji: za mlade investitorje do starosti 38 let in pa za mlade družine, ki prav tako, so del dikcije tega zakona. Nenazadnje je pomembno, da Republika Slovenija izdaja jamstvo po tem zakonu najdlje do 31. 12. 2032. Pomembno je tudi, da so sami mladi oziroma same mlade družine vključeni, ne pa, da čakajo na pomoč države in pa pomoč bank oziroma hranilnic, ki lahko dajejo jamstveno shemo. Mladi morajo imeti sklenjeno delovno razmerje za določen ali nedoločen čas, in mora biti njihova povprečna plača v treh mesecih pred vložitvijo vloge za kredit po tem zakonu enaka ali nižja od 1,5 kratnika zadnje znane povprečne mesečne neto plače v Republiki Sloveniji. Še nekaj pomembnih dejstev: ročnost posameznega kritja je lahko največ 30 let. Glavnice kreditov za posamezno stanovanjsko nepremičnino ne sme znašati več kot 200 tisoč evrov in kreditojemalec mora zagotoviti lastno udeležbo v višini najmanj 20 % sredstev glavnice kredita. Skratka, z današnjim, upam, da sprejetim zakonom, končno prehajamo od besed o tem, kako je treba mladim pomagati reševati prvo stanovanjsko reševanje, do same prakse. Verjamemo, da bo država kot porok, banke in hranilnice in nenazadnje na osnovi našega zakona, naredili nekaj dobrega za mlade. Iz tega mesta, pa dovolite, da se zahvalim našemu podmladku Slovenski demokratski mladini, ki so septembra ali oktobra 2021 prišli spet z idejo, da sedaj pa je res čas, da preidemo iz besed k dejanjem. Začeli so pisati zakon, se usklajevali z različnimi deležniki, in današnji Predlog zakona, skupaj s podporo Zakonodajno-pravne službe, je po našem mnenju super osnova, da mladim končno začnemo, tudi na področju stanovanjske problematike, pomagati. Da ne bomo govorili o tristo stanovanjih v šestih letih, kar so naredile prejšnje tri Vlade, ampak da že, poleg dela Stanovanjskega sklada, rešujemo tudi konkretno s tem zakonom stanovanjsko stisko mladih in pa mladih družin. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance. Za predstavitev poročila Odbora dajem besedo predsedniku Odbora Robertu Polnarju.
Hvala za besedo gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci. Odbor za finance je na 72. nujni seji, 1. 4. letos, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o stanovanjski jamstveni shemi za mlade, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvo podpisanim Danijelom Krivcem. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k Predlogu zakona vložile Poslanske skupine SDS, NSi in Konkretno, in sicer k desetim členom Predloga zakona. V uvodu je predstavnik predlagatelja predstavil cilje in rešitve Predloga zakona, ki je z lažje dostopnim stanovanjskim kreditom, ob poroštvu države, namenjen prvemu reševanju stanovanjske problematike mladih. Pojasnil je pojem kreditojemalca iz Predloga zakona ter izpostavil, da so pri podrobnejši opredelitvi tega pojma upoštevali pripombe Ministrstva za finance in Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Državna sekretarka iz Ministrstva za finance je uvodoma povedala, da Vlada idejo o reševanju stanovanjske problematike mladih podpira, opozorila pa je na delno vsebinsko neusklajenost v določenih delih Predloga zakona, ki potrebuje razmislek v smeri izboljšav. Pri tem je izpostavila omejeno kreditno sposobnost upravičencev po sklepu Banke Slovenije iz leta 2019, ki pod vprašaj postavlja odobritev kredita osebi, ki je po tem sklepu kreditno nesposobna. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da vloženi amandmaji upoštevajo nekatere pomisleke iz pisnega mnenja službe, v predstavitvi pa je izpostavila tri pripombe. Najprej je opozorila na določbo iz 1. člena predloga zakona glede sklepa sveta Banke Slovenije o kreditno nesposobnih upravičencih, ki bi po predlogu zakona ob jamstvu države lahko pridobili kredit. Povedala je, da bi to lahko pomenilo poseg v ustavno določeno samostojnost glede pristojnosti Banke Slovenije. Kot drugo je izpostavila nejasno določeno višino poroštva v 12. členu predlog zakona. Kot tretjo pripombo pa je navedla široko določeno omejitev poslovanja bank, vključenih v jamstveno shemo po 20. členu predloga zakona. V razpravi so se članice in člani strinjali glede pomembnosti razreševanja stanovanjske problematike mladih. Kot ključen izziv predlaganega zakona so izpostavili vprašanje ali rešitve iz predloga zakona lahko spreminjajo omejitve kreditiranja prebivalstva določene v makrobonitentem ukrepu Banke Slovenije. Koalicijski poslanci so v razpravi predloga zakona podprli ter opozorili na nujnost iskanja rešitev glede pripomb, ki jih je izpostavilo Združenje Bank Slovenije. Nekateri opozicijski poslanci so bili do rešitev iz predloga zakona kritični, saj po njihovih besedah ne rešujejo bistva problema. Ta pa je neomejena rast cen na trgu nepremičnin. Prav tako jih je zanimalo kako bo zakon v praksi s poroštvi reševal problematiko kreditne nesposobnosti kreditojemalcev. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k desetim členom predloga zakona ter jih sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona pa je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavnici Vlade, in sicer mag. Maji Hostnik Kališek državni sekretarki na Ministrstvu za finance.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik! Spoštovani poslanke in poslanci! Vlada uvodoma izpostavlja, da podpira idejo o reševanju stanovanjskega problema mlade generacije, ki si ustvarja družino s pomočjo posojil, s poroštvom države, ki jih predvideva predlog zakona o stanovanjski jamstveni shemi za mlade. Vlada je v mnenju k predlogu zakona izpostavila vsebinsko neusklajenost v posameznih delih in predlagala nadaljnji razmislek v smeri izboljšav predloga zakona. Predlagatelj predloga zakona je upošteval predlog vlade in pripravil deset amandmajev, ki so bili sprejeti na 92. nujni seji Odbora za finance, s čimer se je odpravila vsebinska neusklajenost predloga zakona. Kljub temu vlada opozarja, da je določanje upravičencev za jamstvo države na osebe, ki niso kreditno sposobne po sklepu Banke Slovenije o makrobonitetnih omejitvah kreditiranja prebivalstva vprašljivo, saj obstaja vprašanje ali bodo banke res odobrile kredit osebi, ki je po sklepu kreditno nesposobna, saj gre za pravila regulatorja bančnega trga, ki je po Ustavi samostojen. Ne glede na to pa lahko predlog zakona služi kot vzvod za morebitno omilitev pravil Banke Slovenije, saj bodo banke s predlogom zakona prejele jamstvo države za zmanjšanje tveganj, povezanih s plačilom kreditnih obveznosti kreditojemalcev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Nik Prebil bo predstavil stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca.
Spoštovani predsednik! Kolegice in kolegi! Lep pozdrav še enkrat! Danes sem to stališče želel začeti z besedami, res hvala bogu spoštovana koalicija, da ste po več letih slišali poziv opozicije in mladih na tem področju. Želel sem začeti tako, ampak vseeno ne morem. Zakaj? Zato, ker je zakon, ki je pripravljen pred nami, neizvedljiv in to opozarja Zakonodajno-pravna služba, to opozarjajo strokovnjaki s področja bančništva in številni drugi. Ampak preden gremo na to, se vrnem na začetek, v prejšnjo Vlado, tisto ki je vseeno imela nekoliko več posluha za mlade. Predlog, ki je bil pripravljen v LMŠ že v javni obravnavi takrat leta 2020, ni bil sprejet. Potem smo večkrat vložili amandma k Zakonu o izvrševanju proračunov, da bi dvignili višino poroštev za ta namen, a venomer je bila trenutna koalicija proti. Naj opozorim, da smo skupaj z ostalo opozicijo vložili tudi zakon o gradnji javnih najemniških stanovanj, tudi to ste zavrnili. In meni se postavlja vprašanje zakaj, če vsi sledimo enakemu cilju, da bi to storili čim prej. Zakaj? Ali gre zgolj za vprašanje nekega prestiža za nek predvolilni boj? Tako, da jaz se res vprašam zakaj, če je to tako dobro, ste to že štirikrat sesuli. Ključna besedna zveza tega predloga zakona je seveda to, da se jamstvo podeljuje tistim do 38 let zaposleni za določen in nedoločen čas, ki po sklepu Banke Slovenije niso kreditno sposobni za prvo reševanje stanovanjskega vprašanja. Da smo si na jasnem, v LMŠ smo ideji poroštva oziroma neke poroštvene sheme seveda naklonjeni, a pri tem zakonu se nam postavlja vprašanje, kot sem omenil na začetku, je sploh relevanten, če ga ne bomo mogli izvajati glede na to, da vemo, da banke izven svojih okvirjev kredita ne morejo dajati tistim, ki kreditno niso sposobni oziroma tistemu, kar je predpisala matična enota, torej Banka Republike Slovenije. Zakonodajno-pravna služba opozarja, da bi ta predlog zakona, ki je pred nami, pomenil razveljavitev ukrepa, ki ga je s tem sklepom določila banka Slovenije. Zakaj to govorim? Zato, ker je zelo pomembno izpostaviti tukaj že izpostavljeno oziroma že sprejeto odločbo Ustavnega sodišča iz leta 2001 o presoji o presoji Zakona o nacionalni stanovanjski varčevalni shemi, ki je razveljavila odločbo, ki posega v ravno tak sklep kot ga ima sedaj odprtega Banka Slovenije in seveda se čisto zakonito in ustrezno sprašujemo ali bo oziroma po vsej verjetnosti bo Ustavno sodišče razveljavilo tudi takšen zakon. Na sejo Odbora za finance je predstavnica Ministrstva za finance, iz katerega prihaja minister Šircelj, iz stranke SDS, dejala zelo podobne stvari, ki sem jih zdaj jaz načel. Dejala je, da Vlada opozarja, da omejevanje upravičencev na osebe, ki niso kreditno sposobne, je po mnenju Banke Slovenije izredno vprašljivo, saj ostaja to odprto vprašanje ali bodo banke sploh, in verjemite mi, ne bodo, odobrile kredita osebi, ki kreditno ni sposobna. To gre za regulacijo bančnega trga, ki pa je, kot veste, spoštovani, po Ustavi popolnoma samostojen. V LMŠ smo bili pred dvema letoma, in to veste vsi, izredno kritični do omenjenega sklepa Banke Slovenije, predsednik Šarec ja takrat to povedal javno in z vaše strani je bil deležen številnih kritik, češ kaj se vmešavamo v avtonomnost Banke Slovenije. Jasno smo povedali, da gre za neživljenjski ukrep, ki bo negativno in že, to vidimo, negativno vpliva na številen položaj mnogih državljank in državljanov, ne samo mladih. Po drugi strani pa smo vam tudi jasno povedali, da ne podpiramo vašega kandidata za guvernerja, ki je bil seveda izvoljen s pomočjo vaše stranke, torej največje vladne stranke SDS. In torej ste si izvolili guvernerja, kateremu ukrepom sedaj nasprotujete. Kot rečeno, v LMŠ zakonu sicer ne bomo nasprotovali, ocenjujemo pa, da gre ravno zaradi tega razloga, ker so bili številni zakoni, ki so stvari urejali na podoben način, morda celo bolje, s strani koalicije zavrnjeni, zato ni slučaj, da zgodba pade ravno v predvolilni čas od katere na koncu želenih koristi ne bo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček bo predstavil stališče Poslanske skupine SD.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Kaj je v bistvu pravi predlog tega zakona? Predlog tega zakona pravi takole: če ste mladi, pa niti ne tako zelo mladi, nekih kristusovih let, pa če bo banka dojela, da ste vseeno tako kreditno sposobni, vas bomo zapufali, da boste tenko piskali do penzije. To v bistvu pravi. In sočasno se teh 3 milijard, ki naj bi se jih za to uporabilo v naslednjih desetih letih, najbolj veselijo špekulativni gradbinci. Ne le, da je žalostno, ne glede na vse vlade, ki so bile v zadnjih 30 letih, osebno menim, nedopustno je, da imamo tako katastrofalno stanovanjsko politiko oziroma je sploh nimamo. Zakaj? Tri ure vožnje od mojega Maribora je Dunaj. Rdeči Dunaj ima najboljšo stanovanjsko politiko na svetu, pika. Rdeči Dunaj je uradni izraz za to. To stanovanjsko politiko so v stotih letih oblikovali socialni demokrati. Tu moram biti kritičen tudi do slovenske socialdemokracije, odkrito povedano. 79 % občank in občanov Dunaja ali, če hočete, dežele Dunaj, ni lastnikov stanovanj ali pa nepremičnin. Zakaj bi pa bili, ker jim ni treba. In namesto da bi se za 30 let zaklali za predrago štalico, se ta denar porabi za celo vrsto aktivnosti in se s tem denarjem vrti eno majhno morje ekonomij. Sočasno pa vsako leto na Dunaju tako mesto kot zasebni investitorji zgradijo nekaj deset tisoč stanovanj in sočasno prenovijo, če imam pravilen podatek, 15 tisoč starih stanovanj; prenovijo, to ne pomeni, da rukneš malo stiropora pa novo fasado gor. Na ta način seveda tudi lahko živi cela vrsta gradbeno-obrtniških dejavnosti, seveda, ne na način špekulativnega kapitala. In to je prava pot, ki bi jo dejansko morali ubrati. In s to potjo bi tudi cela vrsta drugih dejavnosti lahko živela kot že na omenjenem Dunaju. Ampak, na žalost, v tem sklicu, veste, ko smo imeli večerno šolo makroekonomije, sva se javila dva, nadomestna poslanka LMŠ in Franc Trček. Marko to razume iz svojega foha, pa mogoče še kdo, 80 % poslank in poslancev pa ne razume, kaj zdaj ubesedujem; upam, da jih bo v naslednjem sklicu vsaj 30 %, ki bodo to razumeli. Temu zakonu, takšnemu kot je, Socialni demokrati nismo naklonjeni in ga ne bomo podprli. Bomo pa prenovljeni Socialni demokrati šli v smeri tega, kar počnejo naši kolegi na Dunaju, pa tudi, navsezadnje, kar počnejo v Švicarski konfederaciji, kjer imajo čez 5 tisoč različnih in raznolikih stanovanjskih zadrug. Ko sem o tem besedoval v Državnem zboru, se je takrat še SDS-ovec Čuš (Povežimo Slovenijo) bolj drl kot govoril, da to so pa socialistično-komunistične [[…]]ne vem kaj. Okej, dobro, imejmo dunajski pa švicarski komunizem na področju stanovanjskih politik. Hvala.
Hvala lepa. Primož Siter bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala za besedo. Dober dan! Na prvi pogled je ta zakon pisan na kožo mladim družinam, mladim z nizkimi dohodki, tistim, ki rešujejo svoje stanovanjsko vprašanje. A dejstva so drugačna. Če bi hotela Vlada poskrbeti za to, da imajo mladi streho nad glavo, bi s proračunskimi sredstvi gradila cenovno dostopna, javna, neprofitna stanovanja, obdavčila prazna in luksuzna stanovanja ter omejila cene na nepremičninskem trgu, pika. A tega ne počne. Napisala je zakon, ki je napisan za banke. In pri nas imamo praktično le še zasebne banke v lasti tujega kapitala. Te banke bodo lahko delavce še naprej ožemale prosto in še bolj pospešeno z oderuškimi krediti. Če bodo zaradi kreditne nesposobnosti delavcev njihova posojila nasedla, pa jim bo država pokrila izgube z javnim denarjem. To je bistvo zakona, ki je pred nami. Zakon bo bankam omogočil, da še naprej kujejo dobičke na plečih delovnih ljudi, ki si zaradi manka kakršnekoli resne državne stanovanjske politike niti v sanjah ne morejo privoščiti stanovanja drugače kot da se za 30 let zadolžijo pri bankah in se zavežejo tlaki za njihove milijonske dobičke. Po predlagani shemi bi bila država porok za kredite, katerih ročnost je največ 30 let, glavnica pa nebi smela znašati več kot 200 tisočakov. Tako bo na primer nekdo iz Unicredit banke najel 200 tisoč evrov kredit recimo za 30 let ob fiksni 2,4 % obrestni meri. Mesečna anuiteta v tem primeru znaša 784 evrov. Kreditojemalec bo moral pri tem zagotoviti seveda tudi lastno udeležbo v višini 40 tisoč evrov. Številke same pa mislim, da dovolj zgovorno govorijo o tem, kako velik del prebivalstva je pri takšnih pogojih pridobitve tega kredita izključen. Ob danih plačah, ob danih delovnih pogojih, ki so roko na srce iz dneva v dan bolj prekarni, si večina ljudi takšnega kredita niti v sanjah ne more privoščiti. Zakon se zdi sicer zelo všečen, a je popolnoma zgrešen na več točkah. Zgrešen je zato, ker v ničemer ne posega v stanovanjski trg. Nasprotno na trgu ohranja visoke cene nepremičnin, visoke cene najemnin, od katerih imajo koristi predvsem nepremičninski baroni. Zgrešen je tudi zato, ker ustvarja dodatno maso zelo ranljivih kreditojemalcev. Pomaga bankam na ta način pri izdajanju oderuških kreditov in kovanje bančnih dobičkov zopet na plečih revežev, ki jih manko javnih najemnih stanovanj sili v dolžniško sužnjelastništvo. Zgrešen je tudi zato, ker še naprej spodbuja lastniški model reševanja stanovanjskega vprašanja pa čeprav je javni najemniški model tako cenejši kot dostopnejši. Za reševanje stanovanjske stiske mladih ne rabimo jamstvenih shem, s katerimi se bodo okoriščale zasebne banke v lasti tujega kapitala, ne. Enostavno reševanje stanovanjskega vprašanja ne smemo več prepuščati stihiji trga. Zagotavljanje primernih stanovanj za vse je naloga države. Da bi se rešili iz začaranega kroga, je treba takoj naprej zagotoviti sredstva za gradnjo vsaj 30 tisoč novih javnih neprofitnih stanovanj do leta 2030. drugič, okrepiti regulacijo najemnega trga z omejevanjem višine tržnih najemnin in omejevanjem višine tržnih cen. In tretjič, nujno uvesti progresivni davek na najemnine ter davek na prazna stanovanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Andrej Černigoj bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovana državna sekretarka, spoštovani cenjeni Državni zbor. Pri vprašanju stanovanjske problematike vlogo države prvenstveno vidimo pri tem, da ustvari okolje, v katerem bodo državljani in državljanke do svojega doma lažje prišli sami. Naloga države oziroma občin je pripraviti ustrezno prostorsko in zemljiško politiko ter infrastrukturo, da bi lahko državljani in podjetja sami poskrbeli za primerne bivalne rešitve. Zagotovitev lastnega doma je eden od ključnih pogojev za oblikovanje družine. To je prvenstveno odgovornost in naloga vsake družine, včasih pa mora predvsem pri reševanju prvega stanovanjskega vprašanja s taksnimi ali drugačnimi ukrepi na pomoč priskočiti država. Tako za mlade, ki študirajo, kot za mlade, ki že imajo zaposlitev, je reševanje prvega stanovanjskega izziva težka prepreka za osamosvajanje in ustvarjanje družine. Izziv obstaja tako v urbanih kot ruralnih okoljih in ga je potrebno reševati celovito. Zakaj gredo cene nepremičnin v Sloveniji v nebo? Po našem mnenju, ker preprosto ni praznih »nepozidljivih« [[?]] stavbnih zemljišč, ki bi bila na voljo investitorjem za stanovanjsko gradnjo. Nezadostna ponudba nepremičnin in veliko povpraševanje poganjata rast cen. Nakup stanovanja ali hiše za posameznika ali družino s povprečnimi prihodki je tako praktično nemogoč. Predlog zakona vzpostavlja stanovanjsko jamstveno shemo za mlade, s katero se bo polnoletnim fizičnim osebam v starosti do 38 let, ki so državljani Republike Slovenije in imajo v Sloveniji prijavljeno stalno prebivališče, omogočilo lažje reševanje prvega stanovanjskega problema. Gre za ukrep, ki je naveden tudi v našem, v vladnem programu, Nove Slovenije, 2022 – 2026. Ukrep bo olajšal dostop do nakupa stanovanja pri nekaterih ključnih skupinah prebivalstva. Gre torej za spodbudo na strani povpraševanja, ob tem pa velja poudariti, da ob uvedbi tega ukrepa potrebujemo tudi ukrepe iz vladnega programa Nove Slovenije, ki bodo povečali ponudbo stanovanj, sicer bodo cene še naprej močno rastle. Treba je olajšati možnost novih gradenj, predvsem po našem mnenju, s prostorsko politiko za regeneracijo degradiranih področij in zapuščenih objektov. Drugič, s hitrejšim prilagajanjem občinskih prostorskih načrtov in z omogočanjem večje dostopnosti do komunalne opreme zemljišč za eno in več stanovanjsko gradnjo. Tretjič, z odpravo vseh ovir, ki investitorjem preprečujejo nove gradnje. In nenazadnje, zadnjič, z davčnimi olajšavami predvsem za gradnjo kadrovskih stanovanj. V Novi Sloveniji, predvsem na strani povečanja ponudbe stanovanj, verjamemo, da nas čakajo še veliki izzivi. Kljub temu pa Zakon o stanovanjski jamstveni shemi za mlade za pomembno skupino prebivalstva prinaša korak naprej. Mladi bodo do kredita za stanovanje prišli bistveno lažje. Zato bomo zakon v Poslanski skupini Nova Slovenija – krščanski demokrati, soglasno podprli.
Hvala lepa. Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani kolegice in kolegi! Danes imamo na mizi Predlog zakona o stanovanjski jamstveni shemi za mlade, ki je podoben predlogu zakona, ki ga je takratna opozicija leta 2019 vložila in naj bi imel isti cilj, mladim generacijam, ki si ustvarjajo družino ali so del mlade družine, z jamstvom Republike Slovenije za njihov kredit omogočiti lažje, hitrejše reševanje prvega stanovanjskega vprašanja. Predlog zakona naj bi mladim pomagal pri tem, da bi lažje prišli do kredita in posledično lastnega stanovanja. Stanovanjska jamstvena shema tangira predvsem mlajšo populacijo, ki so zaposleni za določen ali nedoločen čas, katerih kreditna sposobnost je praviloma nizka. Prav tako so v kategorijo upravičenih vključene mlade družine, ki imajo enega ali več otrok in vsaj eden od otrok še ni šolo obvezen. Pri tem se sprašujemo, ali je etično in moralno od mladih zahtevati, da si kupijo nepremičnino z vseživljenjskim kreditom, po ceni 2, 3 ali 4 tisoč evrov na kvadratni meter. Sprva bi bilo potrebno rešiti trg nepremičnin, ki je pri nas izredno precenjen. Če se gradbena cena nepremičnine giblje okoli tisoč 200 evrov na kvadratni meter, po taki vrednosti namreč zavarovalnice zavarujejo gradbeno vrednost objekta, potem bi se morale cene gibati okoli te vrednosti. Pri predlogu naj bi šlo za vzpostavitev stanovanjske jamstvene sheme za mlade, s katero bi se polnoletnim fizičnim osebam do 38 leta omogočilo reševanje prvega stanovanjskega problema. Kot poudarja Združenje bank Slovenije, je kakršna koli oblika jamstva brez odprave hudih omejitev dostopa prebivalcev do stanovanjskih in drugih kreditov, ki so posledica zavezujočega predpisa Banke Slovenije, sprejetega leta 2019, ne bo prenesla želenega učinka, kot tudi ne predlagani zakon. V Poslanski skupini SAB se zavedamo, da imajo mladi v današnjih časih težko nalogo, ko gre za reševanje stanovanjskega problema. Pri reševanju stanovanjskega problema so z deprivilegiranim položajem ravno mlade generacije, ki si ustvarjajo družino ali zaposleni za določen ali nedoločen čas, ki nimajo visokih prihodkov. Žal pa danes predlagani zakon za kreditno nesposobne osebe ne bo imel nikakršnih koristnih učinkov za tiste, ki rešujejo stanovanjski problem in kot gre razbrati predstavlja predlog le predvolilno propagando brez vsebine. Ko je zapisano v Združenju bank Slovenije, če kreditojemalec ni kreditno sposoben v skladu s predpisi, ki urejajo bančno poslovanje vključujoč sklep Banke Slovenije mu tudi predlagano poroštvo države ne bi omogočilo pridobitve kredita oziroma pridobitve takšnega zneska kredita, ki je potreben za nakup primernega stanovanja. V Poslanski skupini SAB se prizadevamo za uvedbo garancijske sheme države pri kreditih za prvi nakup stanovanja. Poroštvo države bi pomenilo, da se lahko tudi mladi z [[nerazumljivo]]in brez pologa kupijo nepremičnino. V Poslanski skupini SAB se zavedamo, da mladi s stanovanjsko problematiko ne moremo razviti svoji premnogih potencialov in se lotevati izzivov prihodnosti. Na sodoben način pa vendar bistveno odločneje kot se to počne danes bomo reševali stanovanjske izzive mladih, kar jim bo omogočilo zgodnejšo osamosvojitev in enostavnejši nakup ali najem prvega stanovanja. Cilj je, da na letni ravni zagotovimo od 500 do 800 stanovanj za mlade, ker mi v SAB imamo rešitve. V SAB se zavzemamo za sistemske in celovite ukrepe, ki bi mladim omogočili, da se prej osamosvojijo in prevzamejo pobudo za svojo prihodnost in prihodnost Slovenije. Kljub temu, da vemo, da gre za propagandni predlog zakona v Poslanski skupini SAB mu ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Mag. Dušan Verbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Konkretno.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav državna sekretarka in vsem prisotnim! Poglejte za uvod. Kako so državne banke lahko dajali kredite in jih refinancirale pravnim osebam v globokih rdečih številkah in brez jamstev in kasneje so bile ti celo prenesene na Družbo za upravljanje terjatev bank? Kakšno je to stanje mislim, da je vsem znano. Za posojila za mlade, za rešitev njihovih problemov pa desetletja skoraj nič. Mlade generacije so močno omejene pri reševanju stanovanjskega problema še posebej tistih, ki si ravno ustvarjajo družino in zaposleni za določen čas, katerih kreditna sposobnost je nižja. Nakup stanovanj je v tej populaciji praktično onemogočen, zaradi visokih cen in finančnega rizika, ki ga prinaša nakup stanovanja in dolgoročno zadolževanje. Velik odstotek mladih se lahko zanaša predvsem na pomoč staršev in si ne predstavljajo kako bi lahko nabrali dovolj za polog kredita brez njihove pomoči. Mladi si preprosto želijo osamosvojiti, da lahko izpolnijo svoje življenjske ambicije, želijo so priti do stanovanja brez obremenitev staršev naša naloga pa je, da jim pri tem tudi pomagamo. Cilj predloga zakona, ki je danes pred nami je mladim generacijam, ki si ustvarjajo družino in so del mlade družine zaposlenim za določen ali nedoločen čas, katerih kreditna sposobnost je praviloma nizka z jamstvom Republike Slovenije za njihov kredit omogočiti lažje, enostavnejše in hitrejše reševanje svojega prvega stanovanjskega vprašanja oziroma pridobitve kredita. Za boljše razumevanje tega zakona pa naslednje. Kreditojemalci bodo pri tem morali izpolnjevati nekatere pogoje in zgolj načeloma nekaj. Starost do 38 let in državljanstvo Republike Slovenije s prijavljenim stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji: sklenjeno delovno razmerje za določen ali nedoločen čas, povprečna plača kreditojemalca v zadnjih 3 mesecih pred vložitvijo vloge za kredit enaka ali nižja od 1,5 kratnika povprečne mesečne plače v Republiki Sloveniji in podobno. Dejstvo je, da so mladi depriviligirani skupina, so na začetku sovje začetne poklicne poti brez prihrankov ali pogosto v slabi ekonomski situaciji z nizkimi dohodki ali celo v prekarnih delovnih oblikah. Ob enem je za vitalnost družbe ključno, da se mladi zgodaj osamosvojijo, se vključijo na trg dela, si ustvarijo družino in tudi lasten dom. Ker le to zgolj s tržnim mehanizmom ni mogoče doseči, je nujna vzpostavitev aktivnosti, ki s primernim stimulativnimi politikami mladih je omogočeno, da rešijo svoje prvo stanovanjsko vprašanje. Politike, ki jih zagovarja stranka Konkretno so višje stanovanjske subvencije za mlade, intenzivna gradnja državnih stanovanj, manjših površin za reševanje začetnih stanovanjskih potreb mladih, ugodni stanovanjski krediti s poroštvom države, prednostni podnajem preko državnega stanovanjskega sklada, subvencioniranje kreditne obrestne mere za obnovo obstoječih stanovanj in hiš, ter predvsem povečanje proračunskih sredstev za izvajanje stanovanjske politike. Menimo, da je zakon, ki je danes pred nami, definitivno korak v pravo smer pri reševanju stanovanjske problematike mladih, zato bomo v Poslanski skupini Konkretno predlog Zakona o stanovanjski in jamstveni shemi za mlade tudi podprli.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci. Stanovanje je pomemben element socialne varnosti in dostojanstva posameznika. Vendar pa bi veljajo pri tem upoštevati, da ni nujno povezano z njegovim lastništvom. Stanovanjska jamstvena shema mora zadostiti naslednjim pogojem: kakšno poroštvo se daje, v kolikšni višini, komu, za koliko časa in za kakšen namen. V konkretnem primeru, ko gre za poroštvo države, pa je z vidika javnih financ poleg višine ročnosti in namena še posebej pomembno sredstvo zavarovanja poroštva za primer izterjave regresnega zahtevka države. Ni mogoče zanikati, da so predlagatelji zakona v dosedanjem zakonodajnem postopku, z vloženimi amandmaji uspeli zadostiti opisanim parametrom. Ravno tako pa se ne da spregledati, da je z zakonskimi določbami nemogoče odgovoriti na temeljno dilemo. Ali se z danim poroštvom države, kreditna sposobnost posameznika poveča ali ne. To je v neposredni povezavi z makrobonitetnim ukrepom Banke Slovenije, ki velja od novembra 2019 in se nanaša na kreditiranje prebivalstva. Slovenski nadzornik poslovanja bank ga je sprejel za voljo preprečevanja prekomernega zadolževanja prebivalstva. Od takrat sta pretekli dve leti in pol, bilance stanja bank pa so se izrazito okrepile. Samo vpogledne vloge gospodinjstev so v tem času porastle za tri milijarde in 880 milijonov evrov. Iz 20 milijard in 265 milijonov ob koncu leta 2019, na 24 milijard in 245 milijonov ob koncu januarja letošnjega leta. Temeljni namen zakona je torej zagotoviti posamezniku staremu do 38 let, ki si s trenutnimi dohodki ne more pridobiti kredita za razrešitev svojega stanovanjskega problema, da bo s poroštvom države, le tega lahko pridobil. Zakonodajna oblast na ta način posega v samostojnost in neodvisnost regulatorja bančnega sistema. Precej verjetno je, da bo končno sodbo o tem izreklo Ustavno sodišče. Vse posle v zvezi z izdajo, spremljanjem, unovčevanjem in izterjavo unovčenih poroštev, ter nadzor nad namensko porabo kreditov, zavarovanih z državnim poroštvom, bo opravljala SID banka. Ni poznano kakšne bodo kadrovske in finančne posledice za to institucijo, za slovensko izvozno in razvojno banko, pridobili pa smo informacijo, da se predlagatelji o tem niso posvetovali. Poslanci Poslanske skupine DeSUS smo se pogovorili o jamstveni shemi. Imamo nekoliko različne poglede na maksimalno višino kredita, ki je 200 tisoč evrov na ročnost kredita, ki je 30 let in na delež lastne udeležbe, ki ni manjši od 20 %. Prav tako nimamo enotnega mnenja o tem ali poroštvo države zagotavlja kreditno sposobnost kreditno nesposobnemu posamezniku ali ne. Zato se bomo v skladu s to raznolikostjo pogledov na ključna vprašanja tudi odločili o tem ali je Predlog zakona o stanovanjski jamstveni shemi primeren za sprejetje ali ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala, predsedujoči. Aja, rekvizite moram menjati. Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav še enkrat vsem prisotnim! Zakon predvideva, da se pod določenimi pogoji za prvo reševanje stanovanjskega vprašanja šteje nakup, gradnja, prenova in dograditev stanovanjske nepremičnine ali sprememba namembnosti stanovanja. V osnovi je namen zakona dober, poudarjam, v osnovni je dober, kajti veliko mladih ostaja doma pri svojih starših, saj si ne morejo privoščiti odhoda na svoje. Zakon rešuje problematiko od konca proti začetku in je koristen za mlade, ki živijo v mestnem okolju. Ponovno bodo od tega zakona največ imele albanske družine, saj bodo glede na njihov življenjski stil z lahkoto izpolnili zakonske pogoje in tako pridobile nepremičnino. Po našem mnenju je treba začetek stanovanjske problematike najprej iskati na trgu delovne sile, saj je trg zelo togi in je zelo težko zamenjati delodajalca. Četudi je sklenjena pogodba za določen čas še to ni problem, večji problem je, ker trg delovne sile ne omogoča hitre zaposlitve po izteku te pogodbe. Težavo predstavljajo tudi velike nepremičnine, predvsem na podeželju, ki so posledica prejšnjega sistema in načina razmišljanja. Gre za nepremičnine, ki so prevelike za današnji stil življenja. Nekoč se je gradilo z namenom, da bodo v hiši živele dve ali tri generacije. Danes te logike ni več, saj si mladi želijo lastnega gospodinjstva. Ogromno nepremičnin ostaja prazno in več ne opravljajo prvotnega poslanstva po primernem skupnem bivališču več generacij. Po drugi strani veliko ljudi sploh na podeželju opravlja prenovo oziroma dograditev stanovanjske nepremičnine v lastni režiji. Ljudje kupujejo material, delajo pa sami, ko pridejo domov iz služb, kakor tudi gre za medsosedsko pomoč. Tem ljudem se s tem zakonom ne bo pomagalo, pomagalo se bo Albancem, ki bodo z lahkoto opravičili pogoj mlade družine, hkrati pa glede na velikost družine z lahkoto spraviti 20 % glavnice kredita. In v nepremičnini bo tako živela razširjena družina z več 10 prijavljenimi osebami na istem naslovu. Tega pa ne banka ne država ne bosta preverjali. Tisti, ki pa je priden in po službi namenja svoj čas in znanje v ustvarjanje primernega bivališča, s tem zakonom ne bo pridobil poroštva, z drugimi besedami delovnemu človeku vse to ne bo pomagalo. Za te primere bi bilo smiselno predvideti nižjo stopnjo DDV-ja oziroma nakup gradbenega materiala brez DDV-ja. To bi bil ukrep, ki bi neposredno pomagal mladim ljudem pri ustvarjanju doma. Prav je, da država omogoči primerno bivališče preko dejavne politike tako na področju trga kot tudi obdavčitve. Ni pa dobra pot, da se za državljane z obljubljenim poroštvom napeljuje sklepanje kreditov, za katere se velikokrat ve, da se ne bodo mogli vrniti. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, kolegi, jaz predlagam, da se izogibamo vsakršnim ksenofobi izjavam, to ali imajo nekatere skupine več otrok ali manj, to je relevantno. Če jim zavidate lahko vedno pokompezirate, malo akcije, veste tako gre to. Predlagam, da gremo naprej. Jurij Lep bo predstavil stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, državna sekretarka, lep pozdrav vsem! Predlog zakona o katerem bomo odločali danes ni nov. kot veste je Državni zbor leta 2019 podoben predlog istih predlagateljev že zavrnil. Takrat je bilo predlagano, da bi se osebam, ki niso kreditno sposobne, z državnim jamstvom omogočile pridobitev stanovanjskega posojila za namen reševanja stanovanjskega vprašanja. S tem bi posameznik lahko najel stanovanjski kredit za dobo 30 let z glavnico 150 tisoč evrov. Po treh letih, pri čemeri ne moremo spreminjati dejstva, že za čas volilne kampanje, so se v Poslanski skupini SDS odločili, da bodo ponovno predlagali postavitev stanovanjske jamstvene sheme, s katero se bo polnoletnim fizičnim osebam, starim do 38 let, ki so državljani Republike Slovenije, in imajo v njej prijavljeno stalno prebivališče, in ki po sklepu Banke sveta Banke Slovenije niso kreditno sposobni za pridobitev kredita pri bankah za reševanj stanovanjskega vprašanja, omogočilo lažje reševanje prvega stanovanjskega problema. Najvišja višina kredita, za katero bo lahko izdano jamstvo, po tem Predlogu zakona je 200 tisoč evrov. Ročnost kredita bo omejena na največ 30 let, pri tem pa bo kreditojemalec moral kredit zavarovati s hipoteko in zagotoviti vsaj 20 % delež lastne udeležbe. Predlog iz leta 2019 je nastal kot posledica sprejetih zaostrenih pogojev s strani Banke Slovenije, ki veljajo tudi za pridobitev stanovanjskega kredita. Takrat so namreč začela veljati nova pravila, ki jih je Banka Slovenije prejela za predplačevanje razkreditiranja in zadolženosti. Bančni regulator, tako glede pridobivanja stanovanjskih kreditov, med drugim, zahteva, da razmerje med letnim stroškom servisiranja celotnega dolga in letnim dohodkom kreditojemalca ne sme preseči 50 % za kreditojemalca z dohodkom, nižjim od dvakratnika bruto minimalne plače. Kreditojemalcu mora tako po servisiranju dolga ostati vsaj znesek v višini 76 % bruto minimalne plače. Kot veste, smo bili takrat, poleg omenjenega zakona, priča več akcijam, ki so polnile slovenski medijski prostor, in zaposlovale Državni zbor, ter ponujale takšne in drugačne rešitve za razrešitev stanovanjskih problemov, s katerimi se srečujejo zlasti mladi, mladi družine in prekarci. Z reševanjem oteženega dostopa do stanovanj, zlasti pri mladih in mladih družinah, ki svoj stanovanjski problem rešujejo prvič, je bil v tem mandatu v skladu z Resolucijo o nacionalnem stanovanjskem programu do leta 2025 sprejet novi Stanovanjski zakon, ki pa vse aktivnosti države, občin in stanovanjskih skladov v bodoče usmerjajo predvsem v krepitev fonda javnih najemnih stanovanj. Če se spomnite, je osnutek zakona celo predvideval, da bi Stanovanjski sklad nudil poroštva za državljane, ki prvič rešujejo stanovanjsko vprašanje, in jim oblika zaposlitve oziroma višina dohodka ne omogočata samostojne pridobitve kredita. Slednji predlog rešitve je zato iz Predloga zakona izpadel, saj je bil tudi po našem mnenju v nasprotju s cilji in poslanstvom državnega Stanovanjskega sklada. Nepovezani poslanci smo takrat namen predlagatelja podprli. Predlagane rešitve pa smo zavrnili, saj je imel zakon vrsto pomanjkljivosti. Zato je dobro, da so predlagatelji prvotni predlog popravili, in da se tako zagotavlja minimalna lastna udeležba, da se določa lastništvo, in da pri jamstveni shemi določena tveganja nosijo tudi banke in tako naprej. Ocenjujemo, da je predvideno izdajanje državnih jamstev za mlade, ki potrebujejo kredit, predvsem za prvo reševanje stanovanjskega vprašanja, nakupov stanovanja kot dopolnilni ukrep za dostop do lastnega primernega stanovanjskega stanovanja smiseln ukrep. Sledi namreč, dolžnost je države za ustvarjanje možnosti, da si državljani lahko pridobijo primerno stanovanje, bodisi najemno, bodisi lastniško. Očitek, ki ga naslavljamo na predlagatelja, pa je ta, da se po sprejetju Stanovanjskega zakona, ki je v pristojnosti Ministrstva za okolje in prostor, ni zgodilo nič, saj je bila priprava posebnega zakona, ki ureja jamstveno shemo Republike Slovenije, za tiste mlade, ki jih ukrepi Banke Slovenije omejujejo pri najemu stanovanjskih posojil, pri pristojnosti Ministrstva za finance. Aktualni minister je Predlog zakona, ki je bil že pripravljen v času prejšnje Vlade, pospravil v predal, stranka, ki ji pripada, pa se je na te rešitve v imenu mladih ponovno spomnila ravno v času volilne kampanje, seveda slučajno. Zdaj, glede na omenjene očitke, Nepovezani poslanci Predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Nepovezana poslanca iz Gibanja Svobode, pa želim opozoriti, da smo ukrep za uvedbo garancije države za kredit za nakup prvega stanovanja uvrstili tudi v program stranke in bomo te vsebine na politično agendo uvrščali tudi po volitvah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jure Ferjan bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Gospod predsednik, najlepša hvala za besedo. Cenjeni visoki zbor. Cene nepremičnin v Sloveniji v zadnjih dveh desetletjih občutno naraščajo. Če pogledamo zgolj cene nepremičnin v obdobju zadnjih dveh let, praktično kjerkoli po Sloveniji lahko ugotovimo, da so se znatno povečale. Dostop do stanovanj je ena izmed prednostnih nalog Evropske unije. V poročilu o napredku strategije Evropa 2020, je poudarjeno, da so poceni in kakovostna stanovanja ključni dejavnik življenjskega standarda in blaginje zlasti za najbolj ranljive skupine ljudi. Pri reševanju stanovanjskega problema so onemogočene predvsem mlade generacije, ki si ustvarjajo družino in pa tisti, ki so zaposleni za določen čas. Slednji imajo namreč praviloma žal kreditno spodobnost, ki je zelo nizka ali pa sploh kreditno sposobni niso. Nakup stanovanja je torej tej populaciji praktično onemogočeno, zaradi visokih cen in finančnega tveganja, ki ga prinaša nakup stanovanja in posledično tudi dolgoročno zadolževanje. SDS je že leta 2019 v zakonodajni postopek vložila podoben zakon o stanovanjski jamstveni shemi, ki pa takrat žal ni dobil dovolj visoke podpore v hramu demokracije. Z nastopom aktualne Vlade Republike Slovenije so se postavili temelji tako za hitrejše pridobivanje dovoljenj za gradnjo stanovanjskih nepremičnin kot tudi za hitrejši razvoj trga najemniških stanovanj po celotni državi. V letu 2021 je bila sprejeta novela stanovanjskega zakonika, ki vključuje ključne rešitve za vzpostavitev delujoče stanovanjske politike in zagotovitev zadostnega števila dostopnih najemnih stanovanj. Dodatna sredstva za gradnjo najemnih stanovanj pa se bodo zagotavljale tudi iz načrta za okrevanje in odpornost. Danes imamo pred sabo zakon, ki ga je zasnovala slovenska demokratska mladina, podmladek Slovenske demokratske stranke in veseli me, da se obeta podpora in sprejem tega predloga zakona, ki prinaša pomembne rešitve in rešujem noge stiske mladih in mladih družin. Poglavitna rešitev predloga zakona, ki ga obravnavamo je vzpostavitev stanovanjske jamstvene sheme za mlade in sicer za državljanke in državljane Republike Slovenije s stalnim prebivališčem v Republiki Sloveniji do 38 leta starosti. S tem se bo omogočilo torej lažje reševanje prvega stanovanjskega problema. Določa se, da bo maksimalna višina kredita, ki bo lahko prejel jamstvo države, torej poroštvo države po tem zakonu največ 200 tisoč evrov, kot ročnost kredita pa bo sam kredit omejen na največ 30 let. Za prvo reševanje stanovanjskega problema po tem zakonu se šteje prvi nakup, gradnja, prenova ali dograditev stanovanjske nepremičnine, pa tudi rekonstrukcija ali sprememba namembnosti stanovanja. Kadar stanovanje seveda ustreza površinskim normativom za primerno stanovanje v skladu z veljavno zakonodajo. Skratka, vzpostavlja se stanovanjska jamstvena shema za mlade, ki prinaša vsakoletnih 300 milijonov evrov namenjenih za poroštva za mlade, za mlade družine do vključno leta 2032. Predlog zakona tako prinaša večjo dostopnost stanovanj za mlade, mlade družine in s čimer se zagotavlja socialno varnost in dostojanstvo posameznika, ki sta nenazadnje temelja vsake temeljne človekove pravice. Spoštovane in spoštovani! Glede na navedeno bomo v Poslanski skupini SDS Predlog Zakona o stanovanjski jamstveni shemi za mlade soglasno podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVAVA PREDLOGA ZAKONA O UPRAVLJANJU JAVNEGA POTNIŠKEGA PROMETA v okviru nujnega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku vlade, in sicer gospodu Alešu Miheliču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Pred vami je predlog zakona o upravljanju javnega potniškega prometa, ki predstavlja pomemben in zares prepotreben korak naprej k izboljšanju učinkovitosti in optimizacijo organizacije in upravljanje javnega potniškega prometa v Republiki Sloveniji. Ureditev organiziranosti javnega potniškega prometa v državah z razvitim sistemom javnega potniškega prometa poteka praviloma na treh nivojih: strateškem, tehničnem in operativnem nivoju. V Republiki Sloveniji imamo trenutno dva nivoja. Strateški in taktični nivo predstavlja država oziroma ministrstvo, operativni nivo pa prevozniki. Med državami z razvitim sistemom javnega potniškega prometa predstavlja takšna ureditev nekakšen unikum, saj so ti nivoji med seboj praviloma ločeni. Ena izmed glavnih pomanjkljivosti sedanje ureditve javnega potniškega prometa v Sloveniji je odsotnost subjekta, ki bi imel vlogo upravljavca na taktičnem nivoju. Do sedaj se je preučevalo več možnosti, v okviru katerih bi lahko bil organiziran upravljavec, torej ministrstvo, organ v sestavi, agencija oziroma družba. Glede na slovenske razmere je bila zaradi prednosti pred drugimi oblikami kot najustreznejša izbrana družba z omejeno odgovornostjo s 100-odstotnim lastniškim deležem države. Takšna statusna oblika naj bi omogočala predvsem boljše prilagajanje javnega potniškega prometa potrebam potnikov, možnost financiranja ne le s proračunskimi ampak tudi s tržnimi viri, večjo kadrovsko prilagodljivost ter hitrejše odzivanje na razmere na trgu. Med glavne pristojnosti družbe se predvidevajo predvsem sodelovanje pri določanju strategije razvoja javnega potniškega prometa, priprava strokovnih podlag, načrtovanje ponudbe javnega potniškega prometa glede na potrebe, oblikovanje prevoznih storitev in načrtovanje njihovega financiranja, upravljanje sistema enotne vozovnice, zagotavljanje informiranja potnikov in promocija javnega prevoza ter sodelovanje pri načrtovanju razvoja infrastrukture za potnike in infrastrukture za dopolnilne potniške storitve. Na ministrstvu se zavedamo pomena javnega potniškega prometa v povezavi z okoljskimi cilji. Zato smo proaktivno pristopili k izboljšanju trenutnega stanja na tem področju. Prihodnje koncesijsko obdobje bo potekalo po t.i. bruto modelu. To postavlja pred upravljavca velike izzive. Določal bo vozne rede, prodajal vozovnice in zbiral finančne prilive, kontroliral kakovost izvajanja javnega potniškega prometa in druge pristojnosti. Na ta način bo lahko javni potniški promet v največji možni meri prilagodil potrebam prebivalcev Slovenije. Da bo lahko to izvajal, mora biti primerno kadrovsko izpopolnjen in ustrezno opremljen. Potrebujemo torej močnega in kompetentnega upravljavca javnega potniškega prometa, ki bo kos izzivom, ki ga prinaša zasnova prihodnjega javnega potniškega prometa v Sloveniji. To bomo s predlagano organizacijo obliko tudi dosegli. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku Mihaelu Prevcu.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani državni sekretar, spoštovana poslanka in poslanci. Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 58. nujni seji kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o upravljanju javnega potniškega prometa, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila vlada. V imenu predlagatelja je državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo Aleš Mihelič poudaril, da je ena izmed glavnih pomanjkljivosti sedanje ureditve javnega potniškega prometa v Sloveniji odsotnost subjekta, ki bi imel vlogo upravljavca na taktičnem nivoju. Do sedaj se je proučevalo več možnosti v okviru katerih bi lahko bil organiziran upravljalec, glede na slovenske razmere pa je bila zaradi prednosti pred drugimi oblikami kot najustreznejša izbrana družba z omejeno odgovornostjo s sto procentnim lastniškim deležem države. Namen je upravljanje javnega potniškega prometa na taktičnem nivoju organizirati v okviru strokovne organizacije, ki bo omogočala hitro odzivanje na trgu in boljše prilagajanje javnega potniškega prometa potrebam potnikov. Poleg tega takšna oblika omogoča, da se le ta financira tudi s tržnimi viri financiranja, ne le s proračunskimi, omogoča pa tudi prožnejše mehanizme za zagotovitev potrebnih kadrov, saj zanjo ne veljajo omejitve pri zaposlovanju kot to velja za oblike, ki sodijo v sistem državne uprave. Zaradi večje prilagodljivosti in prožnosti lahko zato družba lažje zagotovi potrebo po motiviranem in visoko kvalificiranem kadru za izvajanje strokovnih nalog v okviru nalog javnega potniškega prometa. Glavni namen in cilj predloga zakona je torej vzpostavitev družbe za upravljanje javnega potniškega prometa v obliki družbe z omejeno odgovornostjo v sto procentni lasti države, ki bo združila funkcije taktičnega upravljanja v enem organu. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je poudarila, da so bili vloženi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, ki večino pripomb nomotehnične narave in pripomb, ki se nanašajo na večjo jasnost in določnost besedila upoštevajo. Glede izvajanja kontrole nad uporabo vozovnic pa je izpostavila, da sta vložena amandmaja k 24. in 34. členu predloga zakona na način, da se na ravni predloga zakona ne določa več prekrška, vendar pa je treba kljub temu opozoriti, da še vedno ni jasno določeno razmerje med 24. členom predloga zakona ter 46. členom v povezavi s 132. členom zakona o prevozih v cestnem prometu oziroma med temi členi ni ustreznih povezav. Predstavnik Komisije državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj pa je poudaril, da komisija predlog zakona podpira. Po mnenju komisije je vzpostavitev močnega upravljavca javnega potniškega prometa po vzoru držav z razvitim sistemom javnega potniškega prometa nujna za učinkovitejši in kakovostnejši javni potniški promet, ki bo zmanjšal potrebo po dnevni mobilnosti z avtomobili in bo bolj privlačen za njegove uporabnike. Brez razprave je odbor sprejel večje število amandmajev koalicijskih poslanskih skupin in nato glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Željko Cigler bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Predsedujoči hvala za besedo. Spoštovani gospod državni sekretar, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Vpliv prometa na mobilnost, zlasti pa na oglični odtis v Sloveniji je izjemen. Še posebej s tega stališča, ko se izpostavlja, da družine v državi ogromni del svojih dohodkov porabijo za individualne prevoze, kar je za razpršeno poselitev, ki je v Sloveniji prisotna nekje jasen odraz te situacije, prav zaradi tega je zelo pomembno, da govorimo, da je treba močno aktivirati javni potniški promet, ki je hiter, dostopen in potrebam prebivalstva prilagojen njihovim potrebam, jasno, kot sem že rekel, da to mobilnost prometno v razpršeni poselitvi čim bolj uredimo in iz tega stališča ta zadeva ni sporna in ne sme biti tako vsaj menimo pri levih Socialnih demokratih. Namreč je pa res, da se Vladi trenutno mudi in to ni več le opažanje, ampak dejstvo. Namreč smo že globoko v predvolilnem času in nam na poslanske skupine sedaj prihaja zakonodaja in predlogi, ki bi vsekakor lahko bili predlagani v zakonodajni proces že prej. Tudi situacija prometna in kar se tiče ogljičnega vtisa iz naslova prometa potrjuje naše besede na pa tik pred koncem mandata. Že bežen pogled vseh predlogov, o katerih bomo odločali danes nam da jasno vedeti, da gre za zakone, ki si jih vladajoči želijo sprejeti ne glede na mnenje opozicije, družbe, strokovne javnosti. Eden izmed predlogov je tudi Zakon o upravljanju javnega potniškega prometa, ko predlagatelji zapišejo, da je potrebno ustanoviti družbo za opravljanje javnega potniškega prometa, če želimo uresničiti strategijo razvoja prometa v Sloveniji do leta 2030 oziroma izpopolniti celoviti nacionalni, energetski in pa podnebni načrt do leta 2030. Če bo zakonski predlog sprejet bo na podlagi njega vzpostavljen tudi primeren pravni okvir za zagotovitev učinkovitega upravljanja javnega potniškega prometa v Sloveniji. Cilj zakonske materije pa je eden sam in sicer Vlada želi, da se ustanovi Družba za opravljanje potniškega prometa v obliki družbe z omenjeno odgovornostjo v 100 % lasti države. Lahko bi dejal, da je še to eden izmed znakov, katerega rešitve lahko označimo za dobre in potrebne, a tako kot pri vsakem predlogu, ki pride izpod presa Vlade ima tudi ta predlog nekaj rešitev, pri katerih Socialni demokrati ostajamo zdržani in pa skeptični. V poslanski skupini smo zakon preštudirali, proučili in malce ugotovili, da v predlogu ne zaznavamo temeljitejših pojasnil in projekcij poslovanja. Poraja pa se nam tudi veliko vprašanj in sicer kakšni so razlogi oziroma temelji, na katerih je bilo odločeno oziroma predvideno kje bo sedež družbe? Namreč v luči decentralizacije Slovenije sicer ne nasprotujemo temu, da se sedeži in upravni organi selijo iz Ljubljane, ampak vseeno takšna predlagana rešitev pri nas poraja dvom in vprašanje. Rad bi še to rekel. Sem iz Celja in Celje ima sedež DARS. To je lepa ugledna stavba na odličnem mestu v našem mestu Celju, kjer pa so notri pajčevina, pajki, prazne sobe verjetno fikus pa tajnica drugače pa DARS posluje in funkcionira v Ljubljani in sicer na Dunajski 7. Upam, da ne bodo tudi ostale ustanove, ki jih bomo razselili po Sloveniji, kar je zelo pozitivno imeli ene podobne usode. Bom pa to rekel na koncu. Zakonski predlog ne ocenjujemo na podlagi ene predlagane rešitve, ki pri nas sicer vzbuja dvome, ko sem vprašanja, ki sem jih omenil, ampak na podlagi vseh rešitev in celostnega menja ali je zakon sporen ali ne kljub temu, da zakonu izrecno ne nasprotujemo pa podpore Poslanske skupine Socialnih demokratov ne bo deležen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mihael Prevc bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Hvala za besedo, še enkrat. Glavni cilj zakona je ustanovitev Družbe za upravljanje javnega potniškega prometa d. o. o. v 100 % lasti države. Ena izmed glavnih rešitev in sprememb v primerjavi s sedanjo ureditvijo je podelitev javnega pooblastila družbi, da kot koncendent v imenu Republike Slovenije zagotavljanje izvajanje gospodarske javne službe, javnega linijskega prevoza potnikov. S predlogom zakona se spreminja sedanji sistem financiranja javnega potniškega prometa. Tako se bo v okviru Družbe za upravljanje javnega potniškega prometa zagotovila finančna integracija tako, da se bodo na enotnem računu zbirali in upravljali v [[nerazumljivo]]financiranja javnega potniškega prometa. Nadalje se s predlogom zakona uveljavlja načelo integrirane ponudbe javnega potniškega prometa skladno s katerim morajo biti storitve javnega potniškega prometa, ki jih zagotavlja Republika Slovenija, kot gospodarsko javno službo, medsebojno povezane v enotno, dopolnjujočo se ponudbo, ki temelji na fizični, informacijski, tarifni in upravljavski integraciji, ter je prilagojena razvoju in potrebam potnikom. Tudi pristojnost upravljanja in skrb za razvoj sistema enotnih vozovnic se za večjo učinkovitost in nadaljnji razvoj prenese na družbo za upravljanje javnega potniškega prometa. Prav tako se na družbo za upravljanje javnega potniškega prometa, za dosego večje usklajenosti voznih redov prenaša pristojnost načrtovanja, usklajevanja in potrjevanja voznih redov medkrajevnega linijskega avtobusnega prevoza, kot tudi prevoza potnikov v železniškem prometu. 25. člen zakona pa omogoča, da lahko lokalne skupnosti, ki želijo zagotoviti višji standard javnih prevozov, ki bi spodbudile uporabo javnega prevoza potnikov in zmanjšanje števila voženj z osebnimi avtomobili, sofinanciranje, izvajanje javne službe. V Novi Sloveniji-Krščanski demokrati smo prepričani, da javni potniški promet mora postati učinkovita, hitra in udobna alternativa prevozu z avtomobilom. Treba je skrajšati potovalni čas, čim bolj uskladiti vozne rede, urediti prestopne točke in dostopnost postajališč, ter uvesti sodobne plačilne rešitve. Integrirano upravljanje vseh oblik javnega potniškega prometa, izdelava enotne aplikacije, uvedba digitalizirane enotne vozovnice za javni potniški promet, koncept mobilnosti kot storitve so ukrepi, ki so sestavni del tega zakona, zato ga bomo poslanci Nove Slovenije-Krščanski demokrati soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Rajh, ne? Marko Bandelli, bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovane kolegice in kolegi. Pri trajnostni mobilnosti posebej pomembno vlogo igra javni potniški promet, ki mora biti učinkovit in cenovno, ter lokacijsko dobro dostopen. Vemo, da je osebni promet, ki si ga lahko posameznik prikroji po lastni izbiri in mu zato ponuja največjo fleksibilnost in udobnost, težko preseči. Svoje morata tu narediti tako posameznik, kot država. Vsak od nas se mora zavedati, da z odpovedovanjem delu udobja in uporabo javnega potniškega prometa prispeva svoj delež k doseganju okoliških ciljev in zavez. Na drugi strani mora država z vlaganjem v sistem in prometno infrastrukturo in ciljnimi ukrepi skrbeti za to, da javni potniški promet ostane privlačen in da se poveča možnost, da se bodo ljudje odločali zanj. V stranki SAB smo prepričani, da je treba infrastrukturo in mobilnost razvijati v smeri kakovostnega javnega prevoza, e-mobilnosti in skupnostne uporabe. Izjemno pomembno je, da železnice znova postanejo glavna hrbtenica prevoza in da se v skladu s tem večina tovora in tovornjakov preusmeri na vlake. Promet na cestnem omrežju bi se posledično sprostil, emisij bi bilo manj. Javni potniški promet pa mora postati učinkovita hrbtenica vsakodnevnega transporta ljudi in namenjati mu je treba temu primerno pozornost, dvigniti pa je treba na novo raven in poskrbeti, da čimprej postane okoljsko nevtralen. Svoj prispevek k povečanju dostopnosti in popularizacij javnega potniškega prometa smo v SAB-u v tem mandatu nedvomno prispevali. Najbolj nedvomno izstopa uspešno uzakonitev brezplačnih prevozov z medkrajevnimi avtobusi in vlaki, ki so bili sprejeti v času ministrovanja naše predsednike, mag. Bratušek in ki jih koristijo upokojenci, starejši od 65 let, invalidi in vojni veterani. Prav tako smo v zakonodajni postopek večkrat vložili zakon s katerim bi bili za omenjene kategorije brezplačni tudi prevozi v mestnem potniškem prometu, četudi zakonski predlogi niso prejeli zadostne podpore menimo, da nam je uspelo, saj se lahko upokojenci in ostali v tem trenutku z mestnimi avtobusi brezplačno prevažajo v Ljubljani in Mariboru. V SAB se bomo še naprej borili, da mestni potniški promet za vse omenjene kategorije postane brezplačen tudi v vseh tistih občinah, ki imajo v tem trenutku plačljive mestne linije. Prav tako želimo med upravičence za brezplačne medkrajevne in mestne prevoze dodati tudi mlade, dijake in študente. Ocenjujemo, da bo tovrsten ukrep dal pozitiven signal za povečanje uporabe javnega in nenazadnje trajnostnega prevoza in bo predstavljal pomemben prispevek k doseganju okoljskih ciljev. Javni potniški promet nasploh v Sloveniji pestijo številne težave, med katerimi izstopajo predvsem nestabilno financiranje in razpršenost upravljanja. Prav tako je praksa pokazala, da je ena glavnih pomanjkljivosti ureditve javnega potniškega prometa pri nas prav dostopnost subjekta, ki bi imel vlogo upravljavca. Vzpostavitev družbe za upravljanje javnega potniškega prometa, ki bo imela pravno obliko družbe z omejeno odgovornostjo in bo v 100-odstotni lasti države, v Poslanski skupini SAB pozdravljamo. V Poslanski skupini SAB bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Monika Gregorčič bo predstavila stališče Poslanske skupine Konkretno.
Spoštovani poslanci, spoštovani predstavniki vlade. Pred nami je predlog zakona o upravljanju javnega potniškega prometa, ki si prizadeva vzpostaviti primeren pravni okvir za zagotovitev učinkovitega upravljanja javnega potniškega prometa v Republiki Sloveniji. Cilj tega predloga zakona je ustanovitev družbe za upravljanje javnega potniškega prometa v obliki družbe z omejeno odgovornostjo v 100-odstotni lasti države in posledično vzpostavitev 3-nivojske organizacije javnega potniškega prometa. V državah z razvitim javnim potniškim prometom, zlasti v državah članicah Evropske unije je organizacija javnega potniškega prometa oblikovana na 3 ravneh, in sicer prva strateškega raven, na kateri se sprejema zakonodaja, določa dostopnost, zmogljivost in zagotavlja financiranje v obliki subvencij, bonusov in podobno, druga taktična raven načrtuje, organizira in nadzira izvajanja prevoznih storitev, tretja pa je operativna raven, na kateri se zagotavljajo prevozne storitve. Na strateški ravni deluje predvsem država, na operativni ravni delujejo prevozniki, taktična raven pa naj bi spadala v pristojnost upravljavca. Sistem javnega potniškega prometa je v Sloveniji trenutno vzpostavljen samo na 2 ravneh, strateška in taktična raven sta združeni v pristojnosti države, operativno raven pa izvajajo prevozniki. Ena izmed glavnih pomanjkljivosti ureditve javnega potniškega prometa v Sloveniji je torej odsotnost subjekta, ki bi imel vlogo upravljavca na taktični ravni. Kot ustrezne organizacijske oblike, v katerih bi bilo mogoče vzpostaviti upravljavca javnega potniškega prometa, so se pojavljale 4 možnosti: ministrstvo, kar bi ohranilo trenutno uveljavljeno stanje, direkcija, javna agencija ali družba z omejeno odgovornostjo v lasti države. Slednja pravno-organizacijska oblika se je izkazala kot najbolj primerna. Tako bo družba za upravljanje javnega potniškega prometa, kot je predvidena s tem zakonom, nov od ministrstva pravno ločen subjekt in bo predstavljala taktično raven organizacije sistema javnega potniškega prometa ter zagotavljala večjo stopnjo samostojnosti, učinkovitosti in kakovosti pri upravljanju javnega potniškega prometa. Glavne pristojnosti družbe bodo predvsem načrtovanje ponudbe javnega potniškega prometa glede na potrebe, torej oblikovanje prevoznih storitev in načrtovanje njihovega financiranja, sodelovanje pri določanju strategije razvoja, priprava strokovnih podlag, upravljanje sistema enotne vozovnice, zagotavljanje informiranja potnikov in promocije javnega prevoza ter sodelovanje pri načrtovanju razvoja infrastrukture za potnike in infrastrukture za dopolnilne potniške storitve. Ena izmed glavnih rešitev in sprememb v primerjavi s trenutno veljavno ureditvijo je tudi podelitev družbi za upravljanje pristojnost priprave in izvajanja postopkov oddaje storitev gospodarske javne službe medkrajevnega cestnega in železniškega linijskega prevoza, sklepanja pogodb in opravljanja nadzora nad izvajanjem sklenjenih pogodb. Veliko o pomembnosti sprejetja današnjega zakona pove že sama statistika, ki kaže, da se z osebnimi avtomobili opravi kar 68 % potovanj, medtem ko se z javnim prevozom opravi samo 4,5 % vseh potovanj. Predlog zakona o upravljanju javnega potniškega prometa tako pomeni prvi korak k zagotovitvi učinkovitega upravljanja potniškega prometa v Sloveniji in s tem k povečanju števila potnikov, ki javni prevoz uporabljajo. V Poslanski skupini Konkretno bomo zato predlog tega zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani državni sekretar s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi. Razvoj prometnega sistema v Sloveniji je v preteklosti potekal predvsem v smeri izboljševanja cestne infrastrukture in posledično izboljševanja mobilnosti za uporabnike osebnih vozil, medtem ko je javni potniški promet več ali manj stagniral. Posledica takega razvoja se kaže kot slabo mobilnost uporabnikov, ki nimajo svojega avtomobila, posledično pa smo priča tudi zastojem v prometu, obremenitvi okolja z emisijami in hrupom ter slabi prometni varnosti. Na drugi strani se soočamo z enormno rastjo cen stanovanj v prestolnici, bolj oddaljene regije pa za bivanje niso privlačne tudi zaradi slabe urejenosti javnega potniškega prometa. Prenova javnega potniškega prometa je tako nujna, saj bo med drugim povečala kakovost drugih regij kot lokacije za bivanje, izobraževanje in delo. Nedvomno torej v Sloveniji potrebujemo časovno in ekonomsko privlačen javni potniški promet, za kar pa potrebujemo upravljavca, ki bo zagotavljal enotne in učinkovite ukrepe ter uspešno upravljal vse vrste javnega prevoza potnikov. Določbe za upravljanje in izvajanje javnega potniškega prometa so sicer že zajete v področni zakonodaji in podzakonskih aktih, vendar so pristojnosti nepregledno porazdeljene med državno in lokalno raven. Sistem javnega potniškega prometa je v Sloveniji trenutno vzpostavljen pomanjkljivo, upravljanje pa se spopada s številnimi težavami. Kljub vzpostavitvi sistema enotne vozovnice, ki vključuje vse prevoznike, ki opravljajo gospodarsko javno službo medkrajevnega avtobusnega prevoza potnikov in prevoza potnikov po železnici, ki sta v pristojnosti države, se organizacija in upravljanje teh prevoznih storitev še vedno ni poenotila znotraj enega upravljavca. Namen predloga zakona, ki je danes na naših klopeh, je torej vzpostavitev družbe za upravljanje javnega potniškega prometa v obliki družbe z omejeno odgovornostjo v 100-odstotni lasti države, ki bo združila funkcije upravljanja v enem organu. Glavne pristojnosti družbe bodo predvsem načrtovanje ponudbe javnega potniškega prometa glede na potrebe, oblikovanje prevoznih storitev in načrtovanje njihovega financiranja, sodelovanje pri določanju strategije razvoja, priprava strokovnih podlag, upravljanje sistema enotne vozovnice, zagotavljanje informiranja potnikov in pa promocije javnega prevoza. Zakon bo torej določil enoten način upravljanja z javnim potniškim prometom v Republiki Sloveniji ter uredil temeljna načela in cilje upravljanja z namenom zagotovitve učinkovitega izvajanja javnega potniškega prometa. V Poslanski skupini DeSUS se zavedamo, da je učinkovit javni potniški promet pomemben pokazatelj razvite družbe in je nenazadnje pomemben tudi za starejšo populacijo, ki je kot taka manj mobilna. Ne gre pa pozabiti tudi na naše ambiciozne cilje v zvezi z zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov v sektorju prometa. Poslanci Poslanske skupine DeSUS bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Jani Ivanuša, predstavil bo stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Lep pozdrav še enkrat vsem prisotnim v dvorani. V zadnjem obdobju je bilo na področju javnega potniškega prometa narejena že veliko za naše potnike, a manj za javne prevoznike, ki so v času Covid-19 dobesedno obstali, ker zaradi raznih ukrepov ni bilo turistov in posledično tudi med drugim ni bilo voženj. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da v Sloveniji trenutno nimamo upravljavca javnega prevoza potnikov, ki bi zagotavljala enotno, učinkovito in uspešno opravljanje vseh vrst javnega prevoza potnikov. Cilj predloga zakona je ustanovitev družbe, kot smo že slišali, ki bo organizirana kot družba z omejeno odgovornostjo. Menimo, da Slovenija rabi podporo za izvajanje strukturne reforme, ki bo izboljšala javni potniški promet, ki bo dober tako za naše potnike kot tudi za prevoznike. Predlog zakona tako predstavlja odskočno desko za boljšo organizacijo in upravljanje javnega potniškega prometa. Namreč, slednji se še lep čas spopadajo s številnimi težavami in ovirami na vsakem koraku. V mislih imamo v prvi vrsti predvsem nestabilno financiranje pa razna tveganja na strani prevoznikov, ki so odvisni od števila prodanih vozovnic in še bi lahko naštevali številne anomalije. Želja je, da se či bolj izvaja sistem integriranega javnega potniškega prometa, kjer bo za naše potnike poenostavljena uporaba javnega prevoza bodisi z vlakom, avtobusom in hkrati tudi cenovno dostopna. Pomemben bo moral biti tudi učinkovit nadzor nad izvajanjem storitev javnega potniškega prometa predvsem tudi nad financiranjem prevoznih storitev. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da je potrebno zagotavljati preglednost transparentnost poslovanja ter hkrati tudi imeti učinkovit nadzor nad porabo proračunskih sredstev iz našega davkoplačevalskega denarja. Po drugi strani je naš sistem potniškega prometa premalo razvit in učinkovit, kar še dodatno obremenjuje naše okolje. [[nerazumljivo]]se nam zdi, da se strogo sledi načelu okoljske trajnosti, o čemer že ves čas govorimo tukaj v tem hramu demokracije. Poleg tega se mora zmanjšati tudi izpust toplogrednih plinov v Sloveniji, kar bo precej blagodejno vplivalo na podnebne spremembe. Dejstvo je, da se bo z usklajevanjem avtobusnih linij in vlakov tudi izboljšala ponudba javnega potniškega prometa, pomembno je tudi da se stalno in neprekinjeno izvajajo storitve javnega potniškega prometa, kar bo dobro za naše državljane. Zakon sledi tudi čim krajšim časom oziroma da bodo naši potniki v največ eni uri in pol prišli recimo od doma do šole ali do službe ali obratno. Rdeča nit ponudbe storitev javnega potniškega prometa je, da se vseskozi prilagaja razvoju in potrebam potnikov. Skratka, enotni vozni red na enem mestu naj Slovence prepriča, da bodo več uporabile javni potniški promet in lažje načrtovali poti po naši lepi Sloveniji. Hvala za pozornost.
Hvala lepa tudi vam. Stališče poslanske skupine SDS bo predstavil gospod Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pozdravljamo pripravljen predlog zakona o uporabljanju javnega potniškega prometa po nujnem postopku. Države z razvitim sistemom javnega potniškega prometa imajo le-tega organiziranega na treh nivojih. Prvi je strateški nivo in ga predstavlja država, ki sprejema predpise na tem področju in ga tudi financira. Drugi nivo je taktični in ga predstavlja upravljavcev javnega potniškega prometa, ki upravlja to področje. Skladno z zakonodajo načrtuje, organizira in nadzira izvajanje prevozna podjetja, ki z zakonodajo načrtuje, organizira in nadzira izvajanje za prevozna podjetja, ki zagotavljajo izvajanje prevoznih storitev. Tretji nivo je operativni in ga predstavljajo prevozniki oziroma prevozna podjetja, ki zagotavljajo izvajanje prevoznih storitev. V nekaterih primerih praks po državah sta združena drugi in tretji nivo, nikjer pa ne najdemo primera, ko bi bila združena prvi in drugi nivo, kar pomeni, da sta združena država in upravljavec, kot je to trenutno urejeno v Sloveniji. V večini držav so ti nivoju med seboj ločeni. In ravno takšna ureditev v Sloveniji povzroča ne malo težav in problemov. Slovenija nima vzpostavljenega subjekta, ki bi imel vlogo upravljavca na taktičnem nivoju. Doslej je bilo preučevanih več možnosti kako bi lahko bil organiziran upravljavec. Ker smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke mnenja, da je kot na mnogih drugih neurejenih področjih, ki smo jih v skupno dobro uredili v teh dveh letih tudi tu na področju javnih prevozov, potnikov, potrebno urediti stvari. Smo enotnega mnenja, da je kot pri mnogih drugih področjih, kjer se je cepetalo na mestu in zapravljalo denar za študije in nenehno drago iskanje rešitev. Potrebno je narediti korak naprej ter na tem drugem nivoju vpeljati ureditev v okviru strokovne organizacije, katere namen bo omogočati hitro odzivanje na trgu in izboljšati prilagajanje javnega potniškega prometa potrebam potnikov. Poleg tega bo takšna oblika omogočala, da se bo strokovna organizacija financirala tudi s tržnimi viri financiranja, ne le z viri iz državnega proračuna oziroma denarjem davkoplačevalcev. Omogočala bo prožnejše mehanizme za zagotovitev potrebnih kadrov ustanovljene družbe v obliki družbe z omejeno odgovornostjo, saj zanjo ne veljajo omejitve pri zaposlovanju, kot to velja za oblike, ki sodijo v sistem državne uprave. S to ureditvijo želimo omogočiti, da bo družba za upravljanje javnega potniškega prometa dobila motiviran in visoko kvalificiran kader za izvajanje strokovnih nalog javnega potniškega prometa. V tem času poteka razpis za podelitev novih koncesij, ki se bodo izvajale po tako imenovanem bruto modelu, ki ga podpirajo tudi izvajalci prevoza potnikov, zato je še toliko bolj nujno, da končno primerno in v korist potnikov oziroma uporabnikov, kot tudi prevoznikov, uredimo to področje. Bistven poudarek je, da bodo prevozniki po tem modelu plačani po prevoženem kilometru poti, upravljavec pa bo določal vozne rede, prodajal vozovnice in zbiral finančne prilive, kontroliral kakovost izvajanja javnega potniškega prometa in podobno. Poslanci Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke v našem in v imenu državljank in državljanov, ki uporabljamo javni potniški promet, v en glas podpiramo glavni namen in cilj predloga zakona za vzpostavitev družbe za opravljanje javnega potniškega prometa v obliki družbe z omejeno odgovornostjo, v stoprocentni državni lasti, ki bo združila funkcije taktičnega upravljanja v enem organu. Predvsem mu dajemo polno podporo tudi zato, ker je ena od glavnih sprememb in rešitev v primerjavi s trenutno ureditvijo, podelitev pristojnosti tej družbi za pripravo in izvajanje postopkov oddaje storitev gospodarske javne družbe medkrajevnega, cestnega in železniškega linijskega prevoza, sklepanje pogodb in opravljanje nadzora nad izvajanjem sklenjenih pogodb, podpisanih z lokalnimi skupnostmi in zasebnim sektorjem. Zelo pomembno se nam zdi določilo, da mora država za opravljanje, dobiček iz morebitnih drugih gospodarskih dejavnosti v povezavi z javnim potniškim prometom, nameniti izključno za financiranje upravljanja javnega potniškega prometa. Za zaključek naj še enkrat poudarim nujnost sprejetja tega Predloga zakona [[znak za konec razprave]] o upravljanju javnega potniškega prometa, da bodo naposled vendarle vzpostavljeni pogoji in podlage za vzpostavitev močnega upravljavca javnega potniškega prometa po vzoru držav z razvitim sistemom prevoza potnikov. S tem se bomo končno zelo resno tudi v praksi in realno približali pogosto izrečenim stavkom o trajnostni mobilnosti, razogljičenju in podnebnih spremembah, ki so pogosto po naši oceni prej namenjeni različnim osebnim in strankarskim samopromocijam in nabiranju poceni političnih točk [[znak za konec razprave]] kot resnemu namenu, skrbi za okolje, naravo in podnebje. Sodoben, urejen, učinkovit, prilagodljiv, bolj hiter in varen javni potniški promet, bo zmanjšal potrebo po dnevni mobilnosti z avtomobili, bo bolj prijazen do narave in okolja ter mnogo bolj privlačen za njegove uporabnike. Predlog zakona o upravljanju javnega potniškega prometa bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke enotno podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Kot zadnji bo stališče Poslanske skupine LMŠ predstavil gospod Jože Lenart. Izvolite.
Hvala, spoštovana kolegica. Ohranitev zdravega življenjskega okolja, sprejemanje ukrepov in okoljskih politik, vključevanje Republike Slovenije v evropske mehanizme omejevanja podnebnih sprememb, s katerimi se zoperstavljamo največji globalni grožnji 21. stoletja, so vedno bile prioriteta Poslanske skupine LMŠ, ne glede na to, ali delujemo kot koalicijska ali opozicijska stranka. Kot koalicijska stranka smo v vladi Marjana Šarca sodelovali pri pripravi trajnostno in okoljsko naravnanega koalicijskega sporazuma in proračunskih dokumentov, potrdili prenovljen celovit nacionalni in [[?]] energetski sporazum. Kot odraz zavez za vzpostavitev varne, sodobne, stroškovno učinkovite in trajnostne infrastrukture, smo z mrtve točke premaknili gradnjo drugega tira med Divačo in Koprom, pripravili novelo Zakona o prevozih v cestnem prometu, ki je uvedla brezplačni linijski prevoz za upokojence, za starejše od 65 let starosti, invalide, vojne veterane in za dijake in študente, ki imajo status športnika. V luči izvedenih in sprejetih ukrepov smo okoljsko naravnano držo v Poslanski skupini LMŠ ohranili tudi kot opozicijska stranka in nasprotovali vsem okoljsko škodljivim vladnim predlogom, opozarjali na nedopustnost prevlade interesov kapitala nad interesi zdravega življenjskega okolja in ohranjanja narave in zasledovali cilj previdnostnega načela, ki predstavlja prestop k obvladovanju tveganja v smislu, da se politika oziroma ukrep ne bi smel izvajati, če obstaja kakršnakoli možnost, da bi lahko povzročil škodo javnosti ali okolju, in če o tem zavednem vprašanju, politiki ali ukrepu še ni nobenega znanstvenega soglasja. Aktivnosti v zvezi z ustanovitvijo upravljavca javnega potniškega prometa, kar seveda predstavlja ključno rešitev predlaganim zakonom, so potekale tudi že v času Vlade Marjana Šarca leta 2019. V ta namen je bila pripravljena novela Zakona o prevozih v cestnem prometu, ki je bila poslana v javno obravnavo in je predvidevala ustanovitev javne agencije za potniški promet. Predlagatelj pa s predmetnim zakonom vzpostavlja zakonsko osnovo za ustanovitev upravljavcev javnega potniškega prometa in sicer v obliki družbe z omejeno odgovornostjo, ki jo je na podlagi izvedene analize izbral kot najprimernejšo [[nerazumljivo]]obliko za ustanovitev družbe za opravljanje javnega potniškega prometa. V isti zakonski materiji pa je predlagatelj hkrati tudi ugotovil, da je izmed vseh preostalih analiziranih oblik ministrstvo, direkcija agencija seveda izbira družbe z omejeno odgovornostjo z vidika večje preglednosti porabe proračunskih sredstev najmanj ustrezna izbira. V Poslanski skupini LMŠ se zavedamo, da javni potniški promet predstavlja enega izmed stebrov trajnostne mobilnosti, ki vpliva na zmanjšanje promet na osebnih vozil in s tem tudi na doseganje prihranka energije in emisij toplogrednih plinov ter na povečano prometno varnost na cestah in zmanjševanje zastojev. Vendar pa predlaganega zakona ne moremo podpreti, saj menimo, da uresničevanje okoljskih ciljev in zavez ne sme biti razlog za sprejemanje odločitev, ki lahko povečajo netransparentna in koruptivna tveganja. Hvala.
Hvala lepa. S tem smo zaključili s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili v skladu s 134. členom Poslovnika Državnega zbora. V razpravo torej dajem 29. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno. Želi kdo besedo? Vidim, da ne. Zato zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA – NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O CESTAH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada, zato za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, gospodu Alešu Miheliču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci! Glavni namen priprave novega Zakona o cestah je prenos direktive 2019/1936 o izboljšanju varnosti cestne infrastrukture. Z navedeno direktivo se namreč nadgrajujejo že veljavne določbe, ki določajo minimalne standarde na področju varnosti cestne infrastrukture. Izvajanje presoj varnosti cestne infrastrukture se s tem ta omrežja razširja tudi na določene državne ceste v upravljanju direkcije Republike Slovenije za infrastrukturo, obenem se posebej poudarek daje ranljivim udeležencem cestnega prometa, torej pešcem, motoristom, kolesarjem. Dejstvo je, da je bil trenutno veljavni Zakon o cestah sprejet že leta 2010. Zakon je bil sicer v tem obdobju nekajkrat noveliran, kljub temu pa so posamezne določbe v obstoječem zakonu postale deloma zastarele in manj učinkovite, zato jih je treba ustrezno posodobiti, nadgraditi in prilagoditi sedanjim razmeram. Poleg tega so bili po uveljavitvi Zakona o cestah sprejeti nekateri novi sistemski in področni zakoni, na primer na področni gradbene, prostorske, geodetske in okoljske zakonodaje. Zato so nekatere rešitve v zakonu, ki se navezujejo na navedene zakone postale neusklajene, kar je treba uskladiti z veljavnimi sistemskimi in področnimi zakoni. S predlogom zakona se ureja odvoz pokvarjenih ali poškodovanih vozil z omrežja avtocest in hitrih cest, na novo se definira tudi videonadzor cestnega prometa. Gre za pomembno področje, ki potrebuje ureditev v področnem zakonu. Zakon jasno definira namene, za katere je z video nadzornim sistemom dovoljena obdelava osebnih podatkov in namene za katere to ni dovoljeno. Zakon je po svoji vsebini zelo podoben sedanjemu, a kljub temu so bile na področju določenih področij narejeni pomembni vsebinski popravki. Med drugim na področju odvoza pokvarjenih vozil, videonadzora in drugih področij. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku, gospodu Mihaelu Prevcu. Izvolite.
Hvala, podpredsednica. Spoštovani! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 58. nujni seji, 4. aprila 2022, kot matično delovno telo obravnaval predlog Zakona o cestah. Uvodni dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo, Aleš Mihelič pojasnil, da je ključni razlog za pripravo predloga zakona prenos direktive o spremembi direktive o izboljšanju varnosti cestne infrastrukture. S predmetno direktivo se namreč nadgrajuje že veljavne določbe, ki določajo minimalne standarde na področju varnosti cestne infrastrukture. Posebej poudarek se daje ranljivim udeležencem cestnega prometa, kot so kolesarji, pešci in motoristi, določneje in jasneje pa se opredeljujejo tudi redni in izredni pregledi varnosti ceste, pravice in obveznosti deležnikov, ki sodelujejo v postopku presoje varnosti ceste in način izbora presojevalca varnosti ceste. Poudaril je še, da je predlog zakona po svoji vsebini zelo podoben trenutno veljavnemu, ključne spremembe pa se nanašajo zlasti na odvoz pokvarjenih ali poškodovanih tovornih vozil z avtocest in hitrih cest. Videonadzor cestnega prometa, zaračunavanje odškodnine za škodo, povzročeno cestni infrastrukturi, v primeru preobremenjenosti tovornih vozil, obveznosti upravljalca ceste zaradi čezmerne obremenitve s hrupom, omejitev uporabe ceste, odrejanje prometne ureditve in vzpostavljanje območij omejene hitrosti, ter legalizacijo cestnih priključkov, zgrajenih pred 1. julijem 2011. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe, mag. Saša Bricelj Podgornik je pojasnila, da je Zakonodajno-pravna služba v svojem pisnem mnenju najprej izpostavila splošne pripombe, ki se nanašajo na več členov in se nanašajo na terminološko neusklajenost predlaganega besedila, neustrezno sklicevanje in pomanjkljivo obrazložitev. Pripombe pa so bile podane tudi posameznim členom. Poudarila je, da so bili pripravljeni in vloženi amandmaji s strani koalicijskih poslanskih skupin, ki sledijo izpostavljenim pripombam Zakonodajno-pravne službe, razen pri amandmaju k 7. členu, kjer je po uskladitvi s predlagateljem prišlo do vsebinske spremembe in sicer se spreminja besedilo celega člena, pri tem pa ni upoštevan s predlagateljem predhodno že usklajen popravek devetega odstavka tega člena. Predstavnik komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je poudaril, da komisija predlog zakona podpira in nima vsebinskih pripomb na predlagane zakonodajne rešitve. Izpostavil pa je nekatera odprta vprašanja glede oglaševanja ob državnih cestah, pomanjkanje obcestnih počivališč ter neustreznost projektiranja nekaterih cestnih objektov. Brez razprave je odbor sprejel večje število amandmajev koalicijskih poslanskih skupin in nato glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi stališče poslanskih skupin, predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi še enkrat dobi besedo gospod Mihael Prevc, predstavil bo stališče Poslanske skupine NSi. Izvolite.
Hvala še enkrat za besedo. Z novelo Zakona o cestah se v slovenski pravni red prenaša implementacija spremembe direktive Evropske unije o izboljšanju varnosti cestne infrastrukture. Tako se spreminjajo posamezne določbe glede minimalnih varnostnih zahtev cestne infrastrukture, presoja varnosti ceste pa se razširja tudi na tako imenovane primarne ceste v upravljanju Direkcije Republike Slovenije za infrastrukturo. Večji poudarek pa se namenja ranljivim udeležencem v cestnem prometu, kot so pešci, kolesarji in motoristi. Novela zakona uvaja tudi nekatere nove izraze in pojme. Eden teh je pojem varovanega parkirišča. Izraz cestno zemljišče pa nadomešča sedanji izraz cestni svet in označuje parcelo, na kateri je zgrajena cesta z vsemi sestavnimi deli. Nekategorizirana cesta, ki se uporablja za javni cestni promet, je zasebna cesta v lasti fizične ali pravne osebe. Po novem je izraz območje ceste opredeljen kot prostor, ki v horizontalni ravnini obsega cestno zemljišče in obojestranska varovana pasova. Vzdrževalna dela in rekonstrukcija ceste pa so izrazi, ki opredeljujejo dopusten obseg del pri posameznih delih, skladno s predpisi, ki urejajo graditev objektov. Vzdrževalna dela so torej tista dela na javnih cestah, s katerimi se ne spremeni zmogljivost ceste, velikost njenih posameznih delov, obseg napeljav, naprav in opreme ter druge infrastrukture v območju ceste. Gradnja objektov in naprav gospodarske infrastrukture v območju države ceste lahko poteka le pod pogoji in način, določenim s soglasjem upravljavca ceste, ki ne dopusti gradnje objektov in naprav gospodarske javne infrastrukture na cestnem zemljišču, če bi ti objekti bistveno oteževali njeno vzdrževanje ali onemogočali njen bodoči razvoj. Glede na večkrat dane pobude o zaostritvi oglaševalskih posegov ob državnih cestah se je predlagatelj zakona odločil, da zaradi večje jasnosti uredi oglaševanje in informiranje uporabnikov cestne infrastrukture v 2 ločenih členih, pri čemer pa se veljavni sistem oglaševanja ob državnih cestah ohranja. V času priprave predloga zakona so bile sicer dane pobude, da bi se ob državnih cestah izven naselja oglaševanje prepovedalo še 50 metrov od varovanega pasu, vendar je bil v vmesnem času sprejet Zakon o urejanju prostora, ki že prepoveduje oglaševanje na površinah zunaj poseljenih območjih, na primer na kmetijskih, vodnih ali pa gozdnih površinah. Se pa s tem predlogom zakona sankcioniranje kršitev na področju oglaševanja ureja na način, da so globe za površine oglaševalskega sporočila do 5 kvadratnih metrov nižje, ker se inšpektorji v preteklosti zaradi predpisanih visokih glob niso odločali za sankcioniranje manjših gospodarskih subjektov. Zato se pričakuje večja učinkovitost nadzora in sankcioniranje kršiteljev. Poslanci Nove Slovenije – krščanski demokrati bomo Predloga zakona o cestah vsekakor podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Dušan Verbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Konkretno. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Lep pozdrav, državni sekretar, in prisotnim. Razlog za pripravo novega besedila Zakona o cestah leži v prenosu vsebin iz Direktive o izboljšanju varnosti cestne infrastrukture v slovenski pravni red. Z Direktivo se nadgrajujejo že veljavne določbe, ki določajo minimalne standarde na področju varnosti cestne infrastrukture, izvajanje presoje varnosti pa se s Trans-European Transport Network (TEN-T) omrežja razširja na tako imenovane primarne ceste, ki so v upravljanju Direkcije Republike za infrastrukturo. Dodaten razlog za pripravo novega besedila je tudi dejstvo, da so posamezne določbe v obstoječem zakonu deloma zastarele in manj učinkovite, in jih je potrebno posodobiti ter prilagoditi sedanjim razmeram. Poleg tega so bili pri po uveljavitvi Zakona o cestah sprejete številne novele in so nekatere rešitve preprosto postale neskladne. Predlog zakona torej ne vpeljuje bistveno novih rešitev na področju upravljanja z javnimi cestami, se pa obstoječe določbe prilagajajo spremenjeni evropski zakonodaji. Ob enem se posamezne določbe prilagajajo novi zakonodaji, in to predvsem na področju gradnje objektov. Prav tako se predlaga določene rešitve oziroma poenostavitve postopkov, ki so se v dosedanjem obdobju veljavnosti zakona izkazale za pomanjkljive, in jih je mogoče izboljšati oziroma prilagoditi dejanskim razmeram v praksi. Najpomembnejši cilji, ki je danes in se jih zasleduje s tem zakonom, so pred nami in če jih nekoliko naštejem: vzpostavitev trajnostne cestne infrastrukture, ki bo zadovoljevala družbene, ekonomske in ekološke potrebe, dvig standardov varnosti, povezanih s cestno infrastrukturo, optimalno izkoriščanje in racionalna ter varna uporaba obstoječe cestne infrastrukture, uskladitev nacionalnih predpisov s predpisi Evropske unije, pravna urejenost javne cestne infrastrukture, gospodarnejša ureditev organiziranja gradnje, upravljanja in vzdrževanja državnih cest ter večja jasnost in določnost posameznih zakonskih določb, ki bosta prispevala k večji pravni varnosti uporabnikov cestne infrastrukture. Vpeljuje se tudi nekaj novih izrazov s tega področja oziroma se določeni izrazi spreminjajo in podrobneje opredeljujejo. Izraz cestno zemljišče nadomešča sedanji izraz cestni svet in označuje parcelo, na kateri zgrajena cesta z vsemi sestavnimi deli, ki je v zemljiškem katastru evidentirana z mejo parcele in označena s parcelno številko. Nekategorizirana cesta in nekategorizirana cesta, ki se kot izraz uporablja za javni cestni promet, sta po novem zasebni cesti v lasti ali naj si bo to fizične ali pravne osebe. Kot že rečeno, je Predlog zakona po svoji vsebini zelo podoben trenutno veljavnemu iz leta 2010, ključne spremembe pa se nanašajo, pa če še nekoliko se prikaže, predvsem na naslednje: odvoz pokvarjenih tovornih vozil z avtoceste, videonadzor cestnega prometa, obveznosti upravljalca ceste zaradi čezmerne obremenitve s hrupom, zaračunavanje odškodnine za škodo, povzročene na cestni infrastrukturi, v primeru preobremenjenosti tovornih vozil, omejitev uporabe ceste, poskusno označitev prometne ureditve na državnih cestah, obveščanje in oglaševanje ob državnih cestah, odrejanje prometne ureditve in vzpostavljanje območij omejene hitrosti, redefiniranje inšpekcijskih ukrepov, večja določnost kazenskih odločb in še bi lahko našteval. V vsakem primeru menimo, da je potreben ta predlog zakona in da se ga tudi potrdi, zato v Poslanski skupini Konkretno bomo Predlog Zakona o cestah podprli, ker kot rečeno je potrebna ta sprememba. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Ivan Hršak, predstavil bo stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Državni sekretar s sodelavci, kolegice in kolegi. V Sloveniji imamo okoli 39 tisoč kilometrov javnega cestnega omrežja, kar zajema tako občinske kot državne ceste. Prometna varnost je eden najpomembnejših vidikov cestnega prometa in žal s tem stanjem na tem področju ne moremo biti zadovoljni. Dejavnikov, ki prometno varnost zmanjšujejo je več. Država s svojim delovanjem vseskozi proaktivno posega na to področje. Osnovni razlog za novo besedilo Zakona o cestah, ki je danes pred nami je prenos vsebin, ki izhajajo iz Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o izboljšanju varnosti cestne infrastrukture. Na podlagi te direktive se spreminjajo posamezne določbe glede minimalnih varnostnih zahtev cestne infrastrukture. Presoja varnosti ceste se razširja tudi na tako imenovane primarne ceste v upravljanju Direkcije Republike Slovenije za infrastrukturo, uvajajo se novi postopki oziroma varnostni pregledi, ki se sicer izvajajo že v okviru obstoječega pregledovanja varnosti cest. To področje obsega oceno varnosti za celotno omrežje, ciljno usmerjene pregledovanje varnostnih cest in podobno. Dodaten poudarek pa se namenja tudi ranljivim udeležencem v cestnem prometu kot so pešci, kolesarji in motoristi. Poleg same implementacije direktive se ob tej priložnosti posega še na nekatera druga področja z ciljem vzpostavitve trajnostne ceste infrastrukture, ki bo zadovoljevala družben, ekonomski in ekološke potrebe. Predlog zakona se prilagaja tudi s spremembam drugih zakonov tako se podrobneje ureja oziroma razmejuje posamezna dela v okviru javnih cest in sicer v povezavi z zakonskimi določbami gradbene zakonodaje. Opredeljen je obseg posameznih del, ki se lahko na javnih cestah izvajajo kot redno vzdrževalna dela, vzdrževalna dela, vzdrževalna dela v javno korist, rekonstrukcija in novogradnja ceste. Spremembe so uvajajo tudi na področju določb inšpekcijskega nadzora. Podrobneje so z namenom večje učinkovitosti inšpekcijskih organov pristojni za ceste, opredeljene posamezne vrste inšpekcijskih ukrepov, ki se uporabljajo pri upravljanju inšpekcijskega nadzorstva javnih cest. V okviru prilagoditve obstoječih zakonskih rešitev se z namenom bolj jasne razmejitve, obstoječa pravna določba o obveščanju in oglaševanju ob državni cesti razmejuje na dve ločeni določbi in sicer na določbo, ki ureja sistem za informiranje uporabnikov in določbo o oglaševanju. Predlog zakona posega še na področje zaračunavanja odškodnine za prekoračitev osnih obremenitev, za obstoječe cestne priključke pa se vzpostavlja domneva iz danega soglasja za cestni priključek. V Poslanski skupini Desus nimamo pripomb na predlagano besedilo in bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem ponovno gospodu Janiju Ivanuši. Predstavil bo stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča, za besedo. Pri Predlogu Zakona o cestah gre za čisto novi sistemski zakon, ki je nastal dlje kot eno leto. V največji meri so bile upoštevane pripombe mnogih deležnikov in upravljavcev javnih cest, ki so bili vseskozi vpeti v vsebino nastajajočega zakona. v Sloveniji nedvoumno rabimo dodatne varnostne zahteve ravno na perečem področju cestne infrastrukture, da se izboljša njena varnost ne samo kot črka na papirju temveč predvsem v praksi na terenu. V Slovenski nacionalni stranki smo naklonjeni temu, da direktiva daje večjo težo tudi ranljivim udeležencem cestnega prometa. V mislih imam predvsem pešce, kolesarje in motoriste, ki jih bomo sedaj v lepem vremenu čedalje več srečali na slovenskih cestah. Eden izmed razlogov za nov zakon je tudi, da so določene zakonske rešitve postale neusklajene in jih je potrebno uskladiti z geodetsko, prostorsko, gradbeno in okoljsko zakonodajo. Slediti moramo cilju, da imamo trajnostno cestno infrastrukturo, ki bo lahko zadovoljevala tako družbene, ekonomske in ekološke potrebe naših državljank in državljanov. Varnost Slovencev, ki so udeleženi na cesti morajo biti v Republiki Sloveniji na visoki ravni, zato podpiramo dvig standardov varnosti. V Sloveniji imamo nekje bolje, drugje manj razvito cestno infrastrukturo, pa tudi pretočnost vozil je tekom dneva različna. Stremeti moramo k temu, da v največji meri izkoristimo, ter razumsko in varno uporabljamo obstoječo cestno infrastrukturo. Pomembno se nam zdi tudi odgovornost oziroma skrb naših upravljalcev cest za varnost in pretočno javnih cest. Hkrati s tem ne smemo pozabiti tudi na pravno urejenost, kar zadeva področje gradnje, upravljanja, vzdrževanja, varnosti cest na vseh naših cestah. Pogrešamo tudi več obcestnih počivališč oziroma urejenih prostorov za počitek, ob regionalnih cestah, pred večjimi mednarodnimi mejnimi prehodi, še zlasti v poletnih konicah, na vrhunci turistične sezone. Prav tako je nujno potrebno sanirati stara in čimprej zgraditi nova počivališča, ki bodo imele mize, klopce in še kaj, da se potniki po naporni vožnji lahko malce ustavijo, nadihajo svežega zraka in se okrepčajo. Tudi ustrezne sanitarije morajo biti čiste, ter da imajo potniki možnost, da si natočijo čisto pitno vodo. Več kot dobrodošel je tudi 89. člen predloga zakona, ki določa oglaševanje ob državnih cestah. Strinjamo se z drugim odstavkom, ki določa, da je postavljanje oziroma uporaba objektov za oglaševanje v območju državnih cest zunaj naselja prepovedano. Naj vas spomnimo, da je bil v Državnem zboru že sprejet tudi Zakon o urejanju prostora, ki že prepoveduje oglaševanje na površinah zunaj poseljenih območij, torej na kmetijskih, vodnih ali gozdnih površinah. Predlog zakona je gledano pod črto, v celoti usklajen s pravnim redom Evropske unije, prinaša pa dobre rešitve za dobrobit slovenskega naroda na naših cestah. Hvala za pozornost.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine LMŠ bo predstavil gospod Rudi Medved. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Kolegica in kolegi. Zakon zaostruje varnostne zahteve na področju cestne infrastrukture, vsebinsko in tehnološko se prilagaja nedavno sprejeti novi zakonodaji s področja gradnje okolja in prostora in sicer v tistem delu, ki je neposredno povezan z umeščanjem, načrtovanjem in gradnjo cest in cestne infrastrukture. In to je v tem zakonu dobro. V Poslanski skupini LMŠ pa tudi tokrat opozarjamo na neurejene, nevzdržne razmere na področju oglaševanja ob cestah. Slovenija v turističnih oglasih zagotavlja, da bo obisk naše dežele prijeten in nepozaben. Ko pa se kdorkoli zapelje po naših cestah mu pogled na prelepo krajino zakrivajo oglasni panoji na vsakih par metrov. Jumbo krajino imamo. In če bi bili ti panoji, predvsem v funkciji gospodarske pobude, bi to človek še nekako razumel. Skozi najrazličnejše krize se prebijamo, pa gospodarstvo išče pot do potrošnje tudi na ta način. Ampak ne, tudi jumbo vlado imamo. V zadnjih dveh letih so stranke vladajoče koalicije skorajda izrinile gospodarsko pobudo s teh panojev. Zato me čudi, da je iz končnega besedila zakona izpadel 50 metrski pas, kjer bi bilo oglaševanje prepovedano. Ministri strank SDS, NSi in bivše SMC, ki s teh panojev od začetka te vlade opozarjajo nase, seveda niso bili za nobeno tovrstno prepoved. Prepoved oglaševanja ostaja omejena le na območje državne ceste zunaj naselja, pa še to šele čez par let, kar pomeni, da se praktično ohranja sedanje stanje. Vrtovčevo ministrstvo v končnem predlogu Zakona o cestah ni opustilo zgolj zaostritve prepovedi oglaševanja kateri pozivajo Dars in tako rekoč vse institucije, ki se ukvarjajo s prometno varnostjo, pač pa celo predlaga odpustke za kršitelje. Tako imamo na tem področju pravi divji zahod in še ga bomo imeli. Oglaševalci na kmetijska zemljišča pripeljejo prikolice, bazene, celo ladijske zabojnike. Še več, za nosilce panojev se uporablja unikatni, edinstven simbol slovenske krajine, to je kozolec. Odnos do kozolcev je porazen. 90 % jih propada ali pa služijo samo še kot nosilci oglasnih panojev. Deloma to popravlja Zakon o urejanju prostora, ampak šele čez dve leti, ampak ne slepimo se, da bo kaj dosti bolje tudi takrat, saj tudi od takrat dalje ne bo mogoče odstranjevati obstoječih panojev, ki imajo gradbeno in uporabno dovoljenje. To prehodno obdobje tako kar samo kliče oglaševalce k novim in novim oglaševalskih prijemom ob naših cestah, torej ne bo bolje, čez leto ali dve bo kvečjemu še slabše. Prav zato ker pri vladajočih ni popolnoma nobene volje, da bi oglaševanje ob cestah resnično in celovito uredili, v LMŠ tega zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Še kot zadnji bo stališče poslanske skupine SD predstavil gospod Željko Cigler. Izvolite.
Predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani gospod državni sekretar, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Danes bomo odločali o dveh zakonskih predlogih s področja infrastrukture in sicer pri prejšnji točki smo govorili o Predlogu zakona o uporabljanju javnega potniškega prometa, pri tej točki pa imamo pred sabo Predlog zakona o cestah. In tako kot predlog pri prejšnji točki, tudi sedaj obravnava in prihaja iz vrst Vlade in je obravnavan takorekoč pet pred dvanajsto, ampak nič za to, važno je, da se problemi rešujejo. Kljub temu, da se ga obravnava in sprejema v izdihljajih tega mandata oziroma sklica Državnega zbora, to ne pomeni, da v Poslanski skupini SD zakona nismo dobro proučili in pa prebrali, ampak zakaj pravzaprav prihaja do sprememb tega zakona. Predlagatelji zapišejo, da je zakon potreben, ker gre za prenos vsebin, ki izhaja iz direktive Evropske unije, ki govori o izboljševanju varnosti cestne infrastrukture, zakon pa je posebno potreben sprejet tudi zaradi tega, ker je bil trenutno veljavni zakon sprejet leta 2010 v obdobju zadnjih desetih let sicer nekajkrat noveliran, kljub temu pa so posamezne določbe v obstoječem zakonu deloma zastarele in manj učinkovite, zato jih je pač potrebno posodobiti, modernizirati in prilagoditi sedanjim razmeram. In če bo predlog sprejet, bo zasledoval cilje vzpostavitve trajnostne cestne infrastrukture, dviga standardov o varnosti, uskladitve nacionalnih predpisov s predpisi Evropske unije ter večje javnosti in pa določenosti posameznih zakonskih določb, kar je seveda v redu in prav. Vsekakor ne gre za krajši zakon, rešitve ki so predlagane so dosti kompleksne in pa široke, ampak ob ugotovitvi predloga smo naleteli na kar nekaj rešitev, ki jih pozdravljamo. Predvsem nas veseli, kot je že bilo pred mano večkrat tudi povedano, da se končno po toliko letih in vloženih pobudah ter pritiskih ureja tako imenovano oglaševanje in informiranje ob cestah. Najprej so se premiki na tem področju naredili s spremembo Zakona o urejanju prostora, zdaj pa se še ta problem rešuje tudi zdajle v obravnavanem zakonu. Namreč oglaševanje ob cestah ni bilo samo nevarno in moteče za vse udeležence prometa, konec koncev bi lahko dejali, da smo imeli že kar obcestno oglaševalno onesnaževanje, ki je na določenih območjih še kako kazilo podobo naše kulturne krajine. In poslanke in poslanci Socialnih demokratov pozdravljamo nekatere rešite, ki jih zakon prinaša, predvsem pa nas veseli, da se je oglaševanje ob cestah uredilo oziroma, da je prišlo do medzakonske ureditve omenjenega področja. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. S tem smo zaključili s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo o členu in o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili v skladu s prvim odstavkom 134. člena Poslovnika Državnega zbora. V razpravo torej dajem 7. člen ter amandma Poslanskih skupin LMŠ in Nepovezanih poslancev. Želi kdo besedo? [[Da.]] Gospod Rudi Medved, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Saj, ko sem v predstavitvi stališča Poslanske skupine LMŠ rekel, da pravzaprav večinoma rešitve v tem zakonu potrebne dobre, nujne, ampak seveda, vladajoča koalicija ne more mimo tega, da tudi v ta zakon ne bi nečesa podtaknila, in, seveda je podtaknila, saj to je že stara praksa. In, podtaknila tako, da gre pravzaprav za direkten napad na slovensko obrt in podjetništvo. Tako polna usta so jih skrbi za ljudi, za gospodarsko pobudo, kajne, ampak prav tukaj, zdaj, ponovno dušijo gospodarsko pobudo tistih malih podjetnikov, malih obrtnikov. Za kaj gre? Na slovenskih avtocestah in hitrih cestah že kar nekaj let velja določilo, da ima Dars tako rekoč monopol pri izbiri izvajalca za odvoz pokvarjenih, težkih vozil, z pretežno, tovornjakov, z avtocestnega ali pa območja hitrih cest, kar je prav, kar je prav, ker vemo, daje v preteklosti prihajalo do najrazličnejših zlorab, na pol mafijskih prijemov pri tem in je to na dober način rešeno. Ampak, zakaj za božjo voljo, je treba to dobro rešitev nadgraditi zdaj pa s tem napadom na vse tiste obrtnike in podjetnike, ki imajo ustrezno opremo in lahko odvažajo pokvarjena vozila iz avtocestnih in hitrih cest, pod maso 3 tisoč 500 kilogramov, torej osebna vozila, kombije in tako dalje. In to zdaj kakšnim stotim obrtnikom in podjetnikom praktično poslanci, s tem podtaknjencem, poslanci koalicije, s tem podtaknjencem, dobesedno onemogočajo. Ne vem zakaj. Zakaj je to dobro? Pravijo, da gre za javni interes. Kakšen javni interes? Gre v bistvu za pesek v oči, da v skrbi za javni interes spet favorizirate neke firme, vnaprej verjetno že dogovorjene, ki bodo to počele in seveda tudi osebna vozila odvažale iz avtocest, ker, kakšen pogoj ste si pa izmislili – da mora imeti izvajalec, tudi za tisti avto, za 600 ali pa 700 kilogramov težak, najmanj dve vozili za odvoz vozil 3 tisoč 500 kilogramov, najmanj vozilo za odvoz vozil 7 tisoč 500 kilogramov in najmanj eno vozilo namenjeno odstranjevanju vozil 44 tisoč kilogramov skupne mase, zato, da bo odpeljal z avtoceste osebni avto, težak tono, tono ali pol. Nerazumno, nerazumno in pravzaprav dejansko uničevanje podjetniške pobude, pa seveda tudi vseh teh asistenčnih [[?]] , najrazličnejših pogodb, ki jih imamo ljudje za primer, ko se znajdeš na cesti, odpove avto ali pa gre za prometno nesrečo in seveda pričakuješ takrat pomoč in čim prejšnji, čim hitrejši odvoz avtomobila s tega območja in to zdaj praktično preprečujete. Zdaj bomo očitno lahko ob avtocesti, če se že kaj zgodi, čakali ure in ure, da ne rečem dneve, da se je nekdo pojavil, ta, ki ima tudi vozilo za 44 tisoč kilogramov skupne mase, in odpeljal ta avto z avtoceste. Vsi ti serviserji ali ponudniki teh storitev so živo zainteresirani, da hitro odreagirajo. In tudi nimamo nobenega podatka, da bi DARS posebej opozarjal, da so zdaj pri odvažanju teh vozil pod 3 tisoč 500 kilogrami dovoljene mase, da so kakšni problemi pri tem. DARS ni nikjer tega navedel. Torej popolnoma nobene utemeljitve ni, zakaj bi to naredili, ničesar, razen da bo javni interes prevladal nad zasebnim ali pa ravno nasprotno, zasebni interes je živo prevladal nad javnim v tem primeru. Ti pogoji so zdaj takšni, da bojo ta osebna vozila odvažali z avtoceste ravno tisti, ki jih je DARS že izbral na zadnjem razpisu za odvoz tovornih vozil, tovornih vozil. Zdaj bojo pa ravno tisti izpolnjevali pogoje še za odvoz osebnih vozil. Torej nerazumen, neživljenjski, popolnoma neživljenjska rešitev. Jaz ne vem, zakaj jezite ljudi s takimi stvarmi, saj tu ne gre samo za obrtnike, saj tu gre za vse nas, se znajdemo v taki situaciji na avtocesti. Ampak ne, ne, zaradi tega, ker se je očitno nekdo uklonil lobiranju teh firm in seveda uspešno zlobiral. Jaz ne vem, a vlada to podpira, to je zdaj neka poslanska fora z odbora, ali vlada to tudi podpira glede na to, da je seveda tako naklonjena gospodarstvu, kot govori, in seveda gospodarski pobudi. Ali je kdo o tem govoril na primer z ljudmi iz Obrtne zbornice? Najbrž nihče. Nekdo pa je govoril s temi firmami, ki so to zlobirale. Torej mi vlagamo skupaj z LMŠ in Poslanska skupina nepovezanih poslancev ta amandma, da spravimo iz tega zakona, ki sem že na začetku rekel, da mu ni kaj dosti očitati, ampak da spravimo tega, mi je že zoprno reči, ker 2 leti govorimo, tega podtaknjenca ven, prečistimo ta zakon, nehamo mahati z rdečo cunjo obrtnikom in vsem drugim, ki jih bo to živo prizadelo, odstranimo to iz tega zakona in bo kolikor toliko prebavljiv.
Hvala lepa. Besedo je želel še gospod državni sekretar. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča, za besedo. Rad bi izpostavil, da ključna naloga in ključen namen torej spremembe tega zakona in vseh izboljšav je vsekakor, da bo večja varnost v prometu in večja učinkovitost vseh aktivnosti, ki pripomorejo k boljšemu razvoju cestne infrastrukture. Med drugim vsekakor je pomembno, da torej uskladimo z drugimi področnimi zakoni, da se ustrezno definira, kako, na kakšen način, za kakšen namen se izvaja video nadzor. Torej tudi odvoz poškodovanih in okvarjenih vozil na avtocesti in hitri cesti, tako za en segment kot tudi tako za osebna kot za tovorna vozila, da se ureja, da se urejajo torej odškodnine za škodo, ki jih povzročijo preobremenjena vozila, torej da se obveznosti upravljavca zaradi previsoke obremenitve s hrupom, tu gre predvsem za pasivne zaščite, torej tudi to je zelo pomembna pridobitev, in pa da se seveda uredijo tudi vsi tisti cestni priključki, zgrajeni pred 2011, ki nimajo ustreznega statusa. Tukaj bi vsekakor glede na enega izmed očitkov v predstavitvi stališč, torej da oglaševanje ne naslavljamo, to ne drži. V našem prvotnem zametku oziroma v našem prvotnem zakonu, ki smo ga skonstruirali in obravnavali je bila tudi omejitev oglaševanja, ker se zavedamo, da to je težava, da to odvrača pozornost voznika med vožnjo in vseh udeležencev. Vendar s sprejemom oziroma s spremembi zakona o urejanju prostora je to rešeno na pravem mestu. Torej, pravilno je, da tovrstne omejitve podaja zakon o urejanju prostora. In tukaj na tem mestu te rešitve vsekakor pozdravljam in obenem je moje mnenje, da je tudi pravilno, da je prehodno obdobje določeno in da se ta določba zakona o urejanju prostora začne uporabljati iz 2024 s čimer bodo imeli vsi subjekti tudi možnost, ustrezne gospodarske prilagoditve. Očitek da dajemo nekakšne odpustke, tudi to ne morem sprejeti. Sem mnenja, da je prav, da so vse kazni, vse sankcije, vse globe, da so primerne, ustrezne višine in sorazmerne. In pri tem je vsekakor pomembno, tukaj smo želeli priti nasproti celotnemu gospodarstvu, predvsem pa tistim, ki so šibkejši. Na so nas opozorile tudi inšpekcijske službe. Namreč, imamo večje in manjše gospodarske subjekte in vsekakor globa nekomu, ki na veliko oglašuje in je velik gospodarski subjekt je prav, da je drugačna od lokalne frizerke, lokalnega avto serviserja ali koga drugega, ki ima majhen oglasni plakat nekje ob cesti oziroma tam kjer ne bi smel biti. Tako da tukaj je šlo zgolj za sorazmernost in pa da bo učinek temu, torej da ustrezno odvrača, če se že zgodi, da ima ustrezno lekcijo, ne pa da manjši gospodarski subjekt potopi. Bi vas pa od tem, mi predsedujoča dovolite, da skladno s 138. členom Poslovnika, predlagam, da se tretja obravnava opravi na isti seji Državnega zbora. Hvala za pozornost.
Hvala lepa tudi vam. Zabeleženo. Sedaj pa je želel še enkrat besedo gospod Rudi Medved. Izvolite.
Hvala lepa. Ni treba kategorično zavračati dejstva, da oglaševanje ni urejeno. Seveda ni urejeno. ZUREP na nek način že ureja to, ampak kdaj. In mi smo opozarjali, da to vmesno obdobje do začetka veljavnosti zakona o urejanju prostora je pa popolnoma odprt lov na vsa ta zemljišča ob cestah in da bomo imeli ob začetku veljavnosti zakona o urejanju prostora še večjo džunglo teh jumbo plakatov in jumbo panojev, ki jih pa preprosto ne bo mogoče odstraniti, ker bodo imeli pač vsa potrebna dovoljenja, vse potrebne papirje. Torej, dve leti je na voljo za odprt lov na še proste kvadratne metre ob cestah, kar zadeva oglaševanje. Seveda dajete odpustke, kaj pa drugega? Veste, kazni za kršitve niso socialni korektiv. Niso. Prekršek je prekršek. In sedaj bomo gledali kdo je šibkejši, kdo pa močnejši. Prekršek je pač prekršek. Tudi če prehitro peljemo je enako ali je tam socialni korektiv, pa reče, ti imaš pa majhne dohodke, ti bomo pa manj zaračunali. Ni tako. In s tem se mi ne strinjamo. To opozarjamo, da je to krivično. Niste mi pa nič odgovorili na amandma, ki ga vlagamo. Ali je vlada tudi za to, da se obrtnike in podjetnike dobesedno izžene iz avtoceste za opravljanje te dejavnosti? Na to pa nisem dobil nobenega odgovora. Jaz to ne bom spraševal poslancev koalicije, ker seveda oni so to vrnili v zakon in jih nimam kaj spraševati. Mene pa zanima mnenje Vlade v zvezi s tem.
Hvala lepa. Državni sekretar, izvolite.
Ne morem se strinjati s tem, da so to odpustki in da to nima smisla. Podjetje, ki ima sto milijonske prihodke in da trdimo, da je recimo 100, 200, 500 ali tisoč evrov, da ima enak učinek torej odvračalni učinek k temu torej, da mu da enako lekcijo torej 100 milijonskemu podjetju in nekemu lokalnemu obrtniku s tem se ne morem strinjati in verjamem, da z nekim pristopom torej, da na vse gospodarske subjekte enako učinkujemo, da jih pa po drugi strani ne ogrožamo predvsem tistega subjekta, ki so šibkejši mislim, da je to veliko boljši pristop. Kar se tiče amandmaja je bil to amandma iz poslanskih skupin. Posebnega stališča Vlade ni na ta del bi pa iz strokovnega vidika Ministrstva za infrastrukturo komentiral, da je za nas ključna varnost v cestnem prometu in varnost na avtocesti. Torej ključno bo, da se odstranjevanje vseh poškodovanih vozil in okvarjenih vozil, da bo opravljeno na ustrezen način in čim hitreje torej da bo strokovno izvajanje storitev ustrezno in tukaj verjamem, da lahko tako ena kot druga oblika ustrezno le-to opravlja.
Hvala lepa. Še enkrat želi besedo gospod Rudi Medved. Izvolite.
Takšne situacije smo že vajeni, da v določenih primerih, ko poslanci koalicije skačejo po zakonih z nekimi nemogočimi amandmaji sta pa, potem to, kar popolnoma dva ločena svetova. Eno so poslanci, drugo je pa Vlada, ampak ko pravite, da zagovarjate stališče, da mora seveda tudi reakcija oziroma odvozi v teh primerih, ko prihaja do nujnosti posredovanja pri odvozu vozil, da je treba nujno in na prvem mestu upoštevati varnost in s tem se absolutno oba strinjava sploh ni popolnoma nobene dileme. Ampak ali je bilo to vrinjeno sedaj v zakon na podlagi kakšnih izsledkov, da režim kakršen sedaj vlada povzroča nemogoče situacije, potem ne vem zmanjšuje varnost in podobno? Ker jaz bi, potem v tem primeru bil tiho in tega določila v zakonu sploh ne bi bičal, če bi seveda z nečim utemeljili, da je temu tako, zato govorim praktično v tem primeru pa dejansko v imenu obrtnikov in podjetnikov, ki so, ki bodo seveda na ta način znatno prikrajšani, ker teh intervencij ni malo kljub temu, da imamo avtocestno policijo po novem. Jaz vsak dan na avtocesti oziroma vsak dan se vozim 50 kilometrov v eno smer. Imamo avtocestno policijo res pa je, da toliko nesrečna avtocesta kot jih je v zadnjem obdobju jih ni bilo nikoli pa se vozim že dolgo na vseh odsekih pa imamo avtocestno policijo. Jaz je sicer še nisem nikjer videl. Jaz jo še nisem videl, da bi kaj intervenirala. Od kar imamo avtocestno policijo jaz policije na cesti sploh ne vidim na avtocesti prej sem jo večkrat. Imate pa spodobnega direktorja avtocestne policije to je pa res, ampak verjetno še ustanavlja delovno skupino na podlagi posvetovanj s sodelavci. Torej, ne zadovoljuje me nikakor takšen pavšalni odgovor in moram reči, da seveda v LMŠ in tudi v Poslanski skupini Nepovezanih poslancev absolutno tej rešitvi nasprotujemo in verjemite, da bomo takoj, ko bomo imeli možnost, ker seveda zdaj bo to šlo čez ta parlament, ne glede na vse, ampak takoj ko bomo imeli možnost, bomo šli nasproti obrtnikom in podjetnikom in to določilo zanesljivo izločili iz tega zakona.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Če ne, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in tudi 99. izredno sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 16.40. (Seja je bila prekinjena ob 16.12.) (Seja se je nadaljevala ob 16.60.)
Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje. Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Državni zbor bo glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 10., 8., 12., 1., 2., 9., 3., 7., 4., 5., 6. in 11. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda – s tretjo obravnavo Predloga zakona za urejanje položaja študentov v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 6. aprila 2022, ki je objavljen na e-klopi. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin Nepovezanih poslancev, LMŠ, SD in SAB k 32. členu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za 65, proti 1. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih v drugi obravnavi oziroma tretji obravnavi predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda – s tretjo obravnavo predlog zakona o zagotavljanju finančnih sredstev za investicije v športno infrastrukturo v Republiki Sloveniji v letih od 2023 do 2027 v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda – z obravnavo Predlog odloka o preoblikovanju samostojnega visokošolskega zavoda Fakulteta za industrijski inženiring Novo mesto. V drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bili vloženi. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetega amandmaja na seji matičnega delovnega telesa predlog odloka neusklajen. Obveščam vas tudi, da zbor o obravnavanem predlogu odloka na tej seji ne bo odločal, saj je bil vložen predlog za razpis posvetovalnega referenduma z referendumskim vprašanjem, ki se nanaša na vsebino tega predloga odloka. Zaradi vsebinske povezanosti obeh predlogov ter upoštevajoč 28. člen Zakona o referendumu in ljudski iniciativi mora Državni zbor o predlogu za razpis posvetovalnega referenduma odločiti preden končno odloči o predlogu odloka. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda – z drugo obravnavo Predloga zakona o elektronskih komunikacijah v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 6. aprila 2022, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine LMŠ k 115. členu. Amandma je povezan z amandmajem istega predlagatelja k 116. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postane navedeni amandma brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 39. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine LMŠ k 115. členu ni bil sprejet, je postal amandma istega predlagatelja k 116. členu brezpredmeten. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo Predloga zakona v okviru nujnega postopka. V drugi obravnavi predlagana amandmaja nista bila sprejeta. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev na seji matičnega delovnega telesa Predlog zakona neusklajen. Obveščam vas tudi, da zbor z obravnavanjem Predloga zakona na tej ne bo odločal, saj je bil vložen Predlog za razpis posvetovalnega referenduma z referendumskim vprašanjem, ki se nanaša na vsebino tega Predloga zakona. Zaradi vsebinske povezanosti obeh predlogov ter upoštevajoč 28. člen Zakona o referendumu in ljudski iniciativi, mora Državni zbor o Predlogu za razpis posvetovalnega referenduma odločiti, preden končno odloči o Predlogu zakona. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda – to je s tretjo obravnavo predloga zakona o poroštvu republike Slovenije za obveznosti družbe Dars, d.d., iz naslova kreditov in dolžniških vrednostnih papirjev, najetih oziroma izdanih za financiranje avtocestnih projektov v višini do 392,44 mio eurov v okviru nujnega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k Dopolnjenemu Predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo Predloga zakona, to je na odločanje o Predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu Predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine, Željko Cigler.
Hvala za besedo. Obrazlagam svoje mnenje, lastno.
Ima kdo še v imenu Poslanske? [[Ne.]] Potem imate v lastnem. [[glasovi iz ozadja]] Imate v lastnem imenu. Imate besedo za obrazložitev glasu v svojem imenu.
Tretja razvojna os je nujna, čimprej, da poveže, ker je to njen namen, regijska, gospodarska središča, Slovenj Gradec, Velenje, Celje, Novo mesto, Črnomelj. In da Korošci, Zasavci, Belokranjci čim prej pridejo do varne pretočne hitre povezave na avtocestno omrežje. Vendar bom glasoval proti. Zakaj? Ker upoštevam revizijsko poročilo Računskega sodišča, ki je ugotovilo neučinkoviten voden sistem s strani Ministrstva za infrastrukturo glede dela na tej trasi od Šentruperta do Slovenj Gradca, da Ministrstvo za okolje delno učinkovito v prostor traso postavlja prav zaradi tega, zaradi nestrokovnega izbora trase, neupoštevanja direktiv EU, nespoštovanja mnenja javnosti in lokalnih skupnosti in pa zlasti Ministrstva za kmetijstvo in pa vladne strokovne komisije, je sofinanciranje projekta s strani EU praktično zelo malo verjetno. Ker trasa, ki je strokovno neprimerna, nepovratno učinkuj, uničuje kmetijska zemljišča, gozdove, zahteva rušitev preko 40 hiš, družin v Podgori, v Šmartnem, uničuje zaščitene habitate, predvsem pa ukinja vodne vire v Šmartnem ob Paki. Ker je s stališča javnih financ nesprejemljivo, da bo poroštveni zakon potrdil traso, ki bo stala od Arje vasi do Slovenj Gradca milijardo sto evrov, strokovno mnenje in stroka, ki je pripravila pa posodobitev obstoječe regionalke od Arje vasi do Slovenj Gradca, pa bi stala 270 milijonov evrov. Gre praktično za isto zadevo, kot se je šlo pri Zakonu o dohodnini, kjer smo stranke zaradi negativnega učinka na javne finance, stranke opozicije, ta zakon zavrnile. Tudi pri tem zakonu bo praktično prišlo do oškodovanja javnih financ v višini 800 ali še več milijonov evrov. Korošci in Belokranjci bojo še pa dolgo čakali na to cesto. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 1. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o stanovanjski jamstveni shemi za mlade, v okviru rednega postopka. Ker k drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. [[oglašanje iz dvorane]] Prosim malo tišine. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je s drugo obravnavo Predloga zakona o upravljanju javnega potniškega prometa, v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne, 6. aprila 2022, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno, k 29. členu. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 2. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona, v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor k drugi obravnavi sprejel amandma k 29. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih k drugi obravnavi predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu poslanske Dušan Šiško.
Predsedujoči, nimam obrazložitev glasu. Predlagam vam, ker zelo potiho govorite, da snamete masko, ker po tistem mikrofonu ne bo za vami nobeden sedel in mi bomo tudi bolje slišali. Hvala.
Okej. Se strinjam. Izjemoma, ker je mogoče zadnja seja. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o cestah, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne, 6. aprila 2022, ki je objavljen na e-klopi. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin LMŠ in Nepovezanih poslancev, k 7. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, Rudi Medved.
Hvala lepa, predsednik. Poslanke in poslanci vladajoče koalicije ste res mojstri rešitev, s katerimi znate jeziti ljudi. In v še tako nedolžnem zakonu, kot je ta Zakon o cestah, se je spet znašel podtaknjenec, kako že v bistvu sovražim to besedo, pa jo je treba vselej znova ponavljati. Namreč, kaj je narobe s sedanjo ureditvijo, pomoči na avtocestah in hitrih cestah, z odvozom pokvarjenih vozil ali karamboliranih vozil. DARS ima tako rekoč monopol nad odvozom oziroma ureditvijo tega področja, ko gre za težke tovornjake, tiste s skupno maso nad 3 tone in pol in to je v redu, ker vemo, da je v preteklosti tukaj prihajalo do raznoraznih nepravilnosti, skorajda mafijskih poslov. Ampak zakaj izgnati z avtocest in hitrih cest ob nudenju te storitve obrtnike in podjetnike, Avto-moto zvezo Slovenije, ker po vašem podtaknjenem amandmaju mora pa zdaj tudi za avto, ki tehta, ne vem, 700 kil ali pa 1 tono, izvajalec imeti najmanj 2 vozili s težo za odvoz 3 tisoč 500 kilogramov težkih vozil, pa eno vozilo za 7 tisoč 500 kilogramov in še eno vozilo za 44 tisoč kilogramov skupne mase. Torej podjetniki, obrtniki, ki pridejo na pomoč, ko se znajdeš v stiski na cesti, so zdaj izgnani z avtoceste. Pravite, da gre za javni interes. Ne, gre za pesek v oči. S tem gre absolutno spet za branjenje zasebnega interesa nekih firm, morda že vnaprej dogovorjenih, ki so izsilile takšno anomalijo. Zato smo skupaj z nepovezanimi poslanci v LMŠ vložili ta amandma, ker je še možno popraviti to norost praktično, ki se je pojavila v zakonu. [[znak za konec razprave]] Še ljudje iz vlade tukaj pojma niso imeli, zakaj se je to v zakonu pojavilo. Nimajo stališča do tega in kažejo s prstom na vas, da ste pač to vložili koalicijski poslanci.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 39. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandma k dopolnjenemu predlogu zakona ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 12. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o urejanju trga dela, v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 31. marca 2022, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Levica k 1. členu. Primož Siter, obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine.
Ja, hvala lepa za besedo, predsednik. Pozdravljeni, kolegice in kolegi. V Sloveniji imamo eno kopico upokojencev, skoraj 100 tisoč upokojencev, ki živijo pod pragom revščine, 97 tisoč je točna številka. To so ljudje, ki s pokojninami ne morejo preživeti, ki ne morejo zvezat začetka meseca s koncem meseca, ki ne morejo lahke vesti postavit kosa kruha na mizo, ki ne morejo plačevati vseh položnic. Aktualna kriza, energetska kriza, siceršnja poepidemijska kriza jih je prizadela, jih je prizadela še bolj. Številke o revščini med upokojenkami in upokojenci naraščajo. In upokojenci lahko bizarno se odpravijo delat, če s svojimi težko zasluženimi pokojninami, za katere so delali 40 let, ne morejo preživeti. Lahko se zatečejo k institutu upokojenskega dela, podobno kot to lahko naredijo študenti in delajo ob študiju. In to so upokojenci, spoštovane kolegice in kolegi, ki niso pripravljeni delati, ampak so upokojenke in upokojenci, ki so prisiljeni delat, prisiljeni, zato da preživijo, prisiljeni po 40 letih dela, namesto da bi uživali v zasluženi pokojnini, iti zlagat artikle na police, morebiti v kakšno tovarno, v kakšno družinsko podjetje tako ali drugače delati. Upokojenci delati. In zato si, če že kot družba toleriramo to, moramo vsaj poskrbeti, da je njihovo delo vsaj približno dostojno plačano. Ali pa vsaj plačano toliko kolikor so za svoje delo plačani študentke in študenti v okviru študentskega dela. In vse, kar s predlogom, ki ga imate kolegice in kolegi na mizi, urejamo, je izenačevanje plačila študentskega dela s plačilom za upokojensko delo, ker ni nobenega razloga, da bi bili upokojenci 75 centov manj plačani na uro kot so za isto delo morebiti plačani študentke in študenti. Torej kličemo samo po enaki obravnavi študentov, študentk in upokojenk in upokojencev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 35. (Za je glasovalo 28.)(Proti 35.) Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. (Za je glasovalo 65.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda – druga obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 31. 3. 2022, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine NSi k 18. členu. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 4. (Za je glasovalo 39.)(Proti 4.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine NSi k 21. členu. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 6. (Za je glasovalo 41.)(Proti 6.) Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaja k 18. in 21. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo k tema členoma vložiti amandmaje. Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Obveščam vas tudi, da zbor o obravnavanem predlogu zakona na tej seji ne bo odločal, saj je bil vložen predlog za razpis posvetovalnega referenduma z referendumskim vprašanjem, ki se nanaša na vsebino tega predloga zakona. Zaradi vsebinske povezanosti obeh predlogov ter upoštevajoč 28. člen Zakona o referendumu in ljudski iniciativi mora Državni zbor o predlogu za razpis posvetovalnega referenduma odločiti, preden končno odloči o predlogu zakona. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda – druga obravnava predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o socialnovarstvenih prejemkih v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 31. 3. 2022, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine NSi k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 5. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 4. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo k tem členu vložiti amandmaje? Ugotavljam, da ne. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil, zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Obveščam vas tudi, da zbor o obravnavanem predlogu zakona na tej seji ne bo odločal saj je bil vložen predlog za razpis posvetovalnega referenduma z referendumskim vprašanjem, ki se nanaša na vsebino tega predloga zakona. Zaradi vsebinske povezanosti obeh predlogov ter upoštevajoč 28. člen Zakona o referenduma in ljudski iniciativi mora Državni zbor o predlogu za razpis posvetovalnega referenduma odločati pred končno odloči o predlogu zakona. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregled vloženih amandmajev z dne 31. 3. 2022, ki je objavljen na e-klopi. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k 10. členu. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k 12. členu. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 1. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločam o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k 19. členu. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k 62.a členu. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SDS, NSi in Konkretno k 67. členu. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanje o amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil, zaradi amandmajev sprejetih v tretji obravnavi predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanske? Kolega Koražija.
Predsedujoči, hvala za besedo. V tem mandatu smo v Levici petkrat predlagali prepoved freakinga, ki se bo tudi dejansko danes zgodil s tem sprejetjem zakona in dejansko bili smo vedno na strani malega človeka oziroma na strani narave se pravi, da se fracking prepove in tudi, da se Prekmurcem omogoči boljše in bolj kvalitetno življenje, saj fracking kot tak sam povzroča še pa še raznoraznih zdravstvenih težav oziroma kar resnih bolezni, saj je dejansko regija Prekmurje znana, žal, po tem, da je tam največ obolelih za rakom oziroma največ rakastih obolenj. V Levici bomo ta zakon podprli, prav zaradi tega, ker se dokončno ureja, da se prepove fracking, je pa res, da zakon ni perfekten in da so še stvari, ki bi jih bilo potrebno boljše narediti oziroma tudi napisati, sploh, ko se gre za te rudnike in bomo tudi v bodoče zelo pozorni in vam bomo tudi pozorno gledali pod prste, karkoli boste želeli sprejeti oziroma karkoli boste tudi želeli podati v državnozborsko proceduro, se pravi zakonodajo. Kot rečeno, še enkrat, v Levici bomo zaradi tega, ker se črta oziroma ker se ukinja sam fracking, ta zakon podprli, bi pa še rad na koncu tudi opozoril na eno dejstvo, ki se je v tem času, ko se je ta zakon sprejemal oziroma, ko se je tudi, kot smo že predlagali prejšnje [[…]] [[nemir v dvorani]] Ali lahko prosim? [[oglašanje iz dvorane]] Jaz govorim o Prekmurju, oni se pa tam smejijo, mislim, halo?
Nihče se ne smeji, prosim nadaljujte.
[[…]]Pa celo poslanec z Prekmurja, no, kaj sem rekel [[…]] [[nemir v dvorani]] Zdaj bodite pa tiho, v redu, okej. No, kot rečeno, gre se za to, da se zaščiti tudi kot Prekmurje samo in tudi takrat se je, ne vemo, kdo in zakaj je širil neke, bom rekel, nebuloze oziroma tudi »fake news« po Prekmurju, v smislu, čez, da Levica želi prepovedati geotermalno energijo oziroma pač samo uporabo, kar ne drži. V Levici smo za geotermalno energijo, smo pa seveda proti [[znak za konec razprave]] in strogo proti frekingu, to kar ste želeli vi doseči prej, ampak ste potem videli, da zaradi glasovanja, ki se je že zgodilo na prejšnji seji, da tega ne boste dosegli in ste tudi morali popustit. In srečen sem za Prekmurje in srečen sem za vzhodno Slovenijo, da smo končno nekaj pametnega naredili. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] V lastnem imenu, Primož Siter.
Hvala lepa. Saj, vsi razumemo, da je center, vsebinski center tega zakona torej prepoved frackinga in jaz osebno v vsakem primeru podprem vsako prizadevanje v smeri opustitve pridobivanja fosilnih goriv, ampak moram pa kot Zasavčan tukaj Prekmurcem v popotnico čestitat ob takšnem nekem dobrem koraku, ker, pridobivanje fosilnih goriv, kolegice in kolegi, je škodljivo na dveh ravneh. Eno, zato, ker fosilna goriva, Co2 izpusti in vsa nesnaga in podnebni kaos, ki pride s tem, druga stvar pa je samo pridobivanje fosilnih goriv; ne samo uporaba, ampak pridobivanje fosilnih goriv v regiji, ki terja svoj davek, ki uniči ne samo regijo okoljsko, ampak posledično z uničenjem za sabo potegne njen socialni zemljevid, gospodarsko in tako naprej in tako naprej in tako naprej. Mislim, da je Zasavje lep primer tega, po desetletjih in stoletjih rudarjenja, se še vedno zdaj po dvajsetih, tridesetih letih opustitve pridobivanja fosilnih goriv, spravlja k sebi, po domače rečeno, išče neko novo regionalno identiteto in se sprašuje, kaj zdaj, z uničenim okoljem, z gospodarstvom, ki je pase, kaj zdaj naredit z desetimi tisočimi ljudmi, z njihovimi delovnimi mesti, [[znak za konec razprave]] z njihovim socialnim položajem? In to je ta, to vprašanje pravičnega prehoda v praksi, ki si ga moramo zastavljat v Zasavju, v Prekmurju, v Pomurju ali kjerkoli v Sloveniji in svetu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev za je glasovalo 54, proti nihče [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 99. izredno sejo zbora.