Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 11. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: Eva Irgl, Janez Janša, Ljubo Germič, mag. Franc Žnidaršič od 16. ure dalje, Rudolf Petan od 10. do 14.30 ure, Vili Trofenik in Janez Ribič. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GOSPODARSKIH ZBORNICAH, V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima dr. Matej Lahovnik, minister za gospodarstvo. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke, poslanci! Predlog zakona o gospodarskih zbornicah je potreben, zaradi odprave neskladja z ustavo, kot je to ugotovilo to Ustavno sodišče v svoji odločbi. Ustavno sodišče je namreč odločilo, da je šesti odstavek 29. člena Zakona o gospodarskih zbornicah, ki se nanaša na določitev deleža upravičenja po razdelitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije, med reprezentativne zbornice, neskladen z ustavo. Predlog zakona je v skladu z odločbo Ustavnega sodišča in na novo določa delež upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, na podlagi katerega nastopa pri razdelitvi premoženja. Ustavno sodišče je namreč kot neskladno z ustavo ugotovilo tisti člen, ki določa, da se v delež upravičenj pravnega naslednika GZS vštevajo deleži upravičenj tistih subjektov, ki so izstopili iz Gospodarske zbornice Slovenije in svojega deleža niso prenesli nikamor ali pa so ga prenesli na nereprezentativno zbornico. Takšna ureditev namreč vzpostavlja neenako obravnavo reprezentativnih zbornic, za kar Ustavno sodišče ni našlo razumnega razloga. Predlog določa, da je delež upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije enak vsoti deležev upravičenj vseh članov Gospodarske zbornice Slovenije na dan uveljavitve zakona o gospodarskih zbornicah, torej 24. junija 2006, zmanjšan za deleže članov, ki so izstopili iz pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije. Predlog vsebuje tudi rešitev v primeru neuspešnega dogovora med reprezentativnimi zbornicami do 17. aprila 2009. In sicer postanejo vse reprezentativne zbornice solastnice premoženja GZS v razmerju z deleži upravičenj reprezentativnih zbornic. GZS mora podatke o deležu upravičenj reprezentativnih zbornic skupaj s svojim deležem upravičenj objaviti na svoji spletni strani. Ti podatki so pomembni za izračun razmerja delitve premoženja Gospodarske zbornice Slovenije oziroma če se reprezentativne zbornice ne dogovorijo o razdelitvi premoženja. S tega vidika je to pomembno za izračun deleža solastnine na premoženju Gospodarske zbornice Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Viliju Rezmanu za predstavitev poročila Odbora. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem spoštovanim prisotnim! Naj v kratkem predstavim poročilo Odbora za gospodarstvo, ki je obravnavalo predlog zakona o gospodarskih zbornicah oziroma njegove spremembe v okviru svoje 14. redne seje, in sicer tako, da ga je obravnaval kot matično delovno telo. Ta predlog je bil pripravljen na osnovi odločbe Ustavnega sodišča Republike Slovenije in iz razlogov, ki so bili navedeni, ponavljam le zato, ker je Ustavno sodišče ugotovilo neskladje, in sicer v zvezi z določitvijo deležev upravičenj pri razdelitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije in v zvezi z razdelitvijo tega premoženja med reprezentativnimi zbornicami. Vlada je bila tista, ki je predlagala gradivo predloga zakona, Vlada je bila tudi tista, ki je predlagala, da se zakon sprejema po skrajšanem postopku in tudi na Kolegiju je bila sprejeta takšna odločitev. Gradivo, ki je bilo pripravljeno za obravnavo, je sam predlog zakona z obrazložitvami, je mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je pretehtavalo ustreznost zakona v zvezi z ustavo, nomotehniko in pravnim sistemom, kot tretje gradivo pa je bilo predloženo h gradivu v obliki amandmaja k 2., 3. in 4. členu, ki so ga pripravile koalicijske poslanske skupine. Na Odboru za gospodarstvu so pri njegovem delu so sodelovali razen članov odbora še predstavniki Ministrstva za gospodarstvo, torej Vlada kot predlagatelj, Zakonodajno-pravne službe in vseh treh zbornic: Gospodarska zbornica Slovenije, Obrtno podjetniške zbornice in pa Trgovinske zbornice Slovenije. V uvodni dopolnitvi je minister dr. Matej Lahovnik pojasnil razloge, namen in rešitve v zvezi s tem zakonom in jih sedaj najbrž res ne kaže ponavljati, ker jih je danes zjutraj že enkrat predstavil. Prav pa je, da povemo, da so bili člani odbora s predlaganimi amandmaji zadovoljni in bili kasneje tudi sprejeti. Tudi niso čutili, da je treba posebej razpravljati o predlogu zakona in o amandmajih. Razprave torej ni bilo. Je pa interveniral predstavnik Trgovinske zbornice Slovenije, ki je menil, da bi bilo dobro natančneje določiti 2. člen, ker po njihovi sodbi ni povsem jasno, ali gre za propadle deleže tistih, ki so dali izjavo volje o izstopu, ali tudi tistih, ki so na kakšen drugi način prenehali poslovati oziroma so bili izbrisani iz poslovnega registra. Ker na sami seji Odbora za gospodarstvo tega strokovnega vprašanja ni bilo mogoče rešiti, je bilo predlagano, da se to razmisli do seje Državnega zbora, ker je bila še vedno možnost, časovna vsaj, da se to stori, ampak amandma kasneje ni bil vložen. Opozoriti je treba tudi, da je Zakonodajno-pravna služba sporočila, da je bila večina njenih pripomb z amandmaji upoštevana, da pa je zadržala Zakonodajno-pravna služba pomislek v zvezi s 4. členom, ko je sodila, da ni najboljša rešitev, da so tisti, ki so naslovniki podatkov, in tisti, ki so zavezanci za objavo teh podatkov, v isti osebi. Ocenjevala je, da bi bilo najbrž boljše, če bi to bila neka tretja pooblaščena oseba, vendar ta pomislek Zakonodajno-pravne službe, kot sem povedal, ni bil sprejet. Sprejeti pa so bili amandmaji, dopolnjen je bil predlog zakona in ta dopolnjeni predlog zakona je danes v obravnavi na Državnem zboru.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališče poslanskih skupin. Besedo ima Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, dobro jutro, dober dan! Na seji matičnega delovnega telesa res, da ni bilo nobenih pripomb o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih zbornicah. In to iz preprostega razloga - ker je ta predlog zakona posledica odločbe Ustavnega sodišča, ki je ugotovilo neskladje z Ustavo Republike Slovenije. Ob tem se je seveda treba zamisliti, zakaj je prišlo do tega, da je dosedanja zakonska ureditev Gospodarski zbornici Slovenije omogočala, kot pravnemu nasledniku, da je poleg deležev upravičenj tistih gospodarskih subjektov, ki so ostali njeni člani, obdržala tudi delež upravičenj gospodarskih subjektov, ki so izstopili iz pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, pa svojega deleža niso prenesli na nobeno novo zbornico. Ustavno sodišče je s svojo odločbo želelo napako popraviti. V prepričanju na matičnem delovnem telesu, da je ta popravek zadovoljil tudi odločbo Ustavnega sodišča, smo se vsi strinjali, da naj bi ta zakon sprejeli. Vsekakor pa ne moremo iti mimo pripombe, ki jo je dala Trgovinska zbornica, za katero je sicer načelno predlog spremembe zakona sprejemljiv, pa vendar so postavili dvom, da pa le ta predlog o katerem danes govorimo, ni popolnoma oziroma ne sledi v celoti odločbi Ustavnega sodišča. Ne sledi v celoti zaradi tega, ker ocenjuje, da se za propadle deleže upravičenj štejejo tudi deleži upravičenj pravnih subjektov, ki so bili zakonito izbrisani iz poslovnega registra. Predlagatelj je seveda trdil, da predlog zakona in nova odločitev izhaja iz odločbe Ustavnega sodišča, kjer naj bi bilo natančno določeno, kaj sodi med propadle deleže in na kakšen način je treba opredeliti nov delež upravičenj pravnega naslednika. Predstavniki Trgovinske zbornice pa se s tem niso strinjali iz preprostega razloga, ker so ocenili, da iz odločbe Ustavnega sodišča izhaja, da se odštejejo vsi propadli deleži, torej deleži tistih, ki so izjavili voljo o izstopu, na katero se pripravljavec tega zakona izrazito sklicuje, torej izjavo volje. In Trgovinska zbornica meni, da odločba Ustavnega sodišča zajema tudi tiste, ki so iz različnih razlogov prenehali s poslovanjem, pa tega niso izrecno izrazili z izjavo volje o odstopu. V Slovenski nacionalni stranki verjamemo, da bi bilo dobro več truda in več časa vložiti v proučitev trditve Trgovinske zbornice Slovenije. Dogovorjeno je bilo, da naj bi to vprašanje proučili in po potrebi amandmirali dopolnjen predlog tega zakona. Kolikor jaz vem, do tega amandmiranja ni prišlo. V Slovenski nacionalni stranki izražamo dvom, ali je ta usklajenost res stoodstotna ali pa ima mogoče pri tem Trgovinska zbornica tudi prav, predvsem iz stališča, kot se spomnim, smo pri sprejemanju zakona o prostovoljnem članstvu v Gospodarsko zbornico napovedali, da bo velik boj za sredstva in za dediščino prejšnje gospodarske zbornice. Ne morem mimo tega pri mnenju Slovenske nacionalne stranke o predlogu tega zakona, da je ta dvom toliko večji, ker je na čelu gospodarske zbornice človek, ki svojih obveznosti na svojem delovnem mestu kot direktor ni izpolnjeval, ker ni plačeval delavcem prispevkov. Če kdo vodi takšno zbornico, je treba biti po mnenju Slovenske nacionalne stranke, in to upravičeno, zelo v dvomih in zelo previden. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Milan Gumzar v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Spoštovani gospod predsednik, gospod minister, kolegice in kolegi. V obravnavi imamo predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o gospodarskih družbah, ki ga bomo v Poslanskem klubu Liberalnih demokratov tudi podprli. Ustavno sodišče je na seji 9. aprila 2009 v postopku za preizkus pobude in v postopku za oceno ustavnosti na pobudo Trgovske zbornice Slovenije in Avtoprevozniške zbornice Slovenije odločilo, da je del zakona o gospodarskih zbornicah v neskladju z ustavo. Zaradi tega je danes pred nami predlog zakona, ki sledi odločbi Ustavnega sodišča, ki je odločilo, da je šesti odstavek 29. člena Zakona o gospodarskih zbornicah v neskladju z Ustavo Republike Slovenije. Ustavno sodišče je bilo namreč mnenja, da ta odstavek onemogoča neenako obravnavo reprezentančnih zbornic pri delitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije. Veljavni zakon je namreč v šestem odstavku 29. člena omogočal pravnemu nasledniku Gospodarski zbornici Slovenije, da je poleg deležev upravičenj tistih gospodarskih subjektov, ki so ostali njeni člani, obdržal tudi deleže upravičenj tistih, ki so izstopili iz pravnega nasledstva Gospodarske zbornice Slovenije, pa hkrati svojega deleža niso prenesli na nobeno zbornico ali pa so ga prenesli na zbornico, ki do delitve premoženja Gospodarske zbornice Slovenije ni pridobila statusa reprezentativnosti. Ker je bilo v postopku ugotovljeno neskladje z Ustavno Republike Slovenije kot najvišjim splošnim aktom. Ker se odločbe Ustavnega sodišča ne spoštujejo, je omenjeno neskladje treba odpraviti, zato bomo v Poslanskem klubu Liberalnih demokratov Slovenije podprli predlagani zakon, ki to neskladje odpravlja. Pri tem pa opozarjamo na mnenje Trgovske zbornice Slovenije, ker so izpostavili določene zadržke pri sami interpretaciji spremenjenega zakona, zato menimo, da je nujno, da se interpretacija zakonske določbe uporablja v skladu z odločbo Ustavnega sodišča. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Matevž Frangež, v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Spoštovane in spoštovani! Socialni demokrati bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Danijel Krivec v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Spoštovani minister. Dosedanja zakonska ureditev v šestem odstavku 29. člena Zakona o gospodarskih zbornicah omogoča pravnemu nasledniku Gospodarski zbornici Slovenije, da je poleg deležev upravičenj tistih gospodarskih subjektov, ki so ostali njeni člani, obdržala tudi deleže upravičenj tistih gospodarskih subjektov, ki so izstopili iz pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, pa svojega deleža niso prenesli na nobeno novo zbornico ali so ga prenesli na zbornico, ki do delitve premoženja Gospodarske zbornice Slovenije ni pridobila statusa reprezentativnosti. Zato je Ustavno sodišče v odločbi št. 120/08-25 odločilo, da je šesti odstavek 29. člena Zakona o gospodarskih zbornicah v neskladju z Ustavo Republike Slovenije. Po tem odstavku je po mnenju Ustavnega sodišča Republike Slovenije omogočena neenaka obravnava reprezentativnih zbornic pri delitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije. Zato je Ustavno sodišče odločilo, da mora Državni zbor Republike Slovenije ugotovljena neskladja z ustavo odpraviti. Predlog zakona odpravlja neenakosti in razlikovanje med reprezentativnimi zbornicami pri delitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije in na novo določa delež upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, od katerega je odvisna razdelitev premoženja med reprezentativne zbornice. Predlog zato določa, da je delež upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice enak vsoti upravičenj vseh članov gospodarske zbornice na dan uveljavitve Zakona o gospodarskih zbornicah, to je 24. junij 2006, zmanjšan za delež članov, ki so izstopili iz pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, v skladu s četrtim odstavkom 29. člena Zakona o gospodarskih zbornicah. Četrti odstavek 29. člena je omogočal pridobitev potrdila o deležu upravičenj posameznega člana, če član izstopi iz pravnega naslednika v roku 22 mesecev po uveljavitvi Zakona o gospodarskih zbornicah. Na ta način se zadosti odločbi Ustavnega sodišča, kjer se tako imenovani propadli deleži upravičenj ne prištevajo več samodejno k pravnemu nasledniku Gospodarski zbornici Slovenije. Deleži upravičenj tistih članov, ki so izstopili iz pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije in svojega deleža niso prenesli na drugo reprezentativno zbornico, ampak so ga prenesli na drugo nereprezentativno zbornico ali pa ga niso prenesli nikamor, se torej ne upoštevajo več v deležu upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, ki je bistven pri razdelitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije med reprezentativne zbornice. V predlogu sprememb je zaradi večje jasnosti zapisano, da se mora pri dogovoru o razdelitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije to razdeliti v razmerju z deleži upravičenj posamezne reprezentativne zbornice. Če se reprezentativne zbornice ne bodo dogovorile o razdelitvi premoženja na z zakonom določen rok, postanejo vse reprezentativne zbornice solastnice oziroma soimetnice premoženja Gospodarske zbornice Slovenije v razmerju z deleži upravičenj reprezentativnih zbornic. Za upravljanje tega premoženja se potem uporabljajo določbe stvarnega prava. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo ta zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Lojze Posedel v imenu Poslanske skupine Zares.
Spoštovani predsednik, spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares smo že na matičnem odboru, to je na Odboru za gospodarstvo brez razprave potrdili predlog Vlade oziroma predlog Ministrstva za gospodarstvo za spremembo Zakona o gospodarskih zbornicah. Enako bomo v Poslanski skupini Zares tudi danes na zasedanju Državnega zbora vsi glasovali za predlagane spremembe zakona, saj gre za uveljavitev določil odločitve Ustavnega sodišča in bo s sprejetjem tega zakona urejena delitev premoženja Gospodarske zbornice med pravne naslednike, to je med reprezentativne zbornice. Kot rečeno, vsi v Poslanski skupini Zares bomo potrdili ta predlog sprememb zakona.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Rezman v imenu poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa, gospod predsednik, še enkrat. Ja, res, rad bi predstavil kot član skupine DeSUS in kot poslanec poslansko stališče, in sicer v zvezi z zakonom, ki ima svoje korenine nekaj let nazaj. In tudi takrat smo pozorno spremljali, kaj se dogaja in opozarjali na nekatere morebitne slabosti. Spomnimo se, da so se takrat, ko se je gospodarska zbornica transformirala, najavljale možnosti nastajanja problemov v zvezi z zastopanjem interesov gospodarstva, v zvezi z roki za oblikovanje reprezentativnih zbornic, v zvezi z delitvijo premoženja, ne samo premoženja, tudi kadra, in še več takšnih pomislekov je takrat bilo treba premisliti, preden je padla odločitev. To je treba ponoviti zato, ker so se kasneje kot realne res pokazale nekatere hibe. In najbrž je treba to omeniti tudi zavoljo tega, ker se tudi zdaj razmišlja o nadaljnjem odločanju o tem, kakšen bo status oziroma bo članstvo v drugih zbornicah. Ali bo še obvezno ali ne? Čeprav so bile takrat opravljene številne ankete, analize, študije, se ni bilo moč izogniti vsem slabostim, na kar je opozorilo Ustavno sodišče Republike Slovenije s svojo odločbo. Danes gre v bistvu za to, da je premoženje vseh tistih, ki so ostali člani oziroma članice Gospodarske zbornice, ostalo Gospodarski zbornici, da pa je treba ob tem narediti dva minusa. Tisto premoženje, minus premoženje tistih, ki so izstopili in prenesli svoje premoženje na nove zbornice, oziroma minus premoženje tistih, ki so izstopili, vstopili v novo zbornico, pa ta nova zbornica ni dosegla praga reprezentativnosti. Ti deleži so torej ostajali Gospodarski zbornici Slovenije. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je zdaj upoštevana odločba Ustavnega sodišča, da je treba upoštevati predloge za nove delitve, tudi to je dobro, da se je vnaprej razmislilo o možnosti zapleta, če ne bi prišli do dogovora, in je to v zakonu predvideno, kako takšen morebitni zaplet razrešiti. Ocenjujemo tudi mi, da je bila pripomba Trgovinske zbornice Slovenije vsaj vredna opozorila, če že ni bila implementirana. Ampak strokovne razlage so šle v drugo smer, v smer da ni potrebna takšna sprememba in da je tudi to razrešeno v odločbi, ki jo je Ustavno sodišče izdalo. Pomisleki, ki jih je navedla Zakonodajno-pravna služba, so po naši sodbi tudi upravičeni, vendar ne takšni, da bi zaradi tega mi odtegnili podporo temu zakonu. Poslanska skupina DeSUS bo Predlog sprememb Zakona o gospodarskih zbornicah podprla.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Pukšič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Lep pozdrav, kolegice in kolegi, gospod predsednik Državnega zbora, gospod minister. Ustavno sodišče je v svoji odločbi ugotovilo oziroma razsodilo, da je dosedanja zakonska ureditev v neskladju z ustavo, ker je omogočala pravnemu nasledniku - Gospodarski zbornici Slovenije, da je poleg deležev upravičenj tistih gospodarskih subjektov, ki so njeni člani, obdržala tudi deleže upravičenj tistih gospodarskih subjektov, ki so izstopili iz pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, ali pa svojih deležev niso prenesli na nobeno novo zbornico, ali pa so ga prenesli na zbornico, ki do delitve premoženja Gospodarske zbornice Slovenije ni pridobila statusa reprezentativnosti. Takšna ureditev je namreč vzpostavila neenako obravnavo reprezentativnih zbornic pri delitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije. Predlog zakona, ki je pred nami, to neskladje odpravlja, saj na novo določa deleže upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice, od katerega je potem odvisna razdelitev premoženja Gospodarske zbornice med reprezentativne zbornice. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlog takšnega zakona podprli. Veseli smo, da je predlagatelj že v 3. členu upošteval, da če se reprezentativne zbornice o delitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije ne dogovorijo do 17. aprila 2010, da potem postanejo reprezentativne zbornice solastnice premoženja Gospodarske zbornice. Zdi pa se nam, da je to iz previdnosti upošteval, ker se zaveda, kdo vodi Gospodarsko zbornico Slovenije, in ker predsednik gospod Pavček v nekaterih drugih primerih ne spoštuje zakonskih obveznosti.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, to je pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ODLOKA O PREOBLIKOVANJU UNIVERZE V MARIBORU. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga odloka. Besedo ima dr. Jozsef Györkös, državni sekretar na Ministrstvu za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Dobro jutro spoštovani gospe in gospodje. V odloku o spremembah in dopolnitvah odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru je predlagana ustanovitev nove članice univerze, to je Fakulteta za turizem v Brežicah, ter sprememba sedeža Fakultete za kmetijstvo in biosistemske vede. Hkrati se v 3. členu odloka usklajujejo tudi imena ulic članic univerze. V 6. členu odloka je upoštevana novo ustanovljena članica Univerze v Mariboru z opredelitvijo dejavnosti in uskladitev odloka v smislu pravilne navedbe Fakultete za kmetijstvo in biosistemske vede. Poimenovanja študijskih področij so tudi usklajena z uredbo o uvedbi in uporabi klasifikacijskega sistema izobraževanja in usposabljanja. Predlagano je tudi črtanje tretjega odstavka 12. člena odloka, ki članom upravnega odbora Univerze v Mariboru daje pravico do povračila stroškov, saj bo omenjeno področje predmet ustrezne ureditve v okviru Zakona o visokem šolstvu. Z ustanovitvijo Fakultete za turizem v Brežicah se dopolnjuje ponudba študijskih programov s področja turizma, ki jih že ponujajo visokošolski zavodi in izobraževalnega programa Gostinstvo in turizem, ki ga izvajajo višje strokovne šole. Za ilustracijo naj na koncu povem, da je sorodnih programov pet plus dva na visokošolskih zavodih, to pomeni pet koncesioniranih in dva nekoncesionirana, in osem skupaj na višjih strokovnih šolah, od tega šest koncesioniranih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog odloka je obravnaval Odbor za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku mag. Branku Grimsu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Vsem zbranim prav lep pozdrav tudi v imenu Odbora za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj, ki je obravnaval Predlog odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru na svoji 6. redni seji 5. novembra 2009. V uvodni obrazložitvi je bilo povedano, da je ključna sprememba ustanovitev nove fakultete v občini Brežice. Rektor Univerze v Mariboru dr. Ivan Rozman, ki je bil tudi povabljen na sejo, je poudaril, da gre tukaj za strateško odločitev univerze, da izven svojega matičnega središča, torej Maribora, ustanovi novo fakulteto. Glede na opozorilo predstavnika Zakonodajno-pravne službe, da del zakonodaje, ki bi urejal financiranje, zlasti financiranje v začetni, torej najbolj občutljivi fazi ustanovitve nove fakultete, je bil predlagan amandma, in sicer kot amandma odbora, v osnovi pa ga je oblikovala sama univerza v Mariboru, da bi zagotovili zagonska sredstva za prvi dve leti obstoja nove fakultete s strani države. Univerza kot ustanoviteljica je sicer sklenila z občino Brežice posebno pogodbo o ustanoviteljstvu, v katerem je predvideno financiranje večine potrebnih sredstev s strani občine Brežice same. Ob sicer praktično enotni podpori vseh članic in članov Odbora za visoko šolstvo za ustanovitev nove fakultete in za potrditev predlaganega odloka je bila ključna razprava prav o tem predlogu za amandma odbora, in sicer so zagovorniki te rešitve poudarjali, da slaba gospodarska situacija, v kateri Slovenija brez dvoma je, lahko povzroči težave pri zagonu nove fakultete, saj se zaradi izjemno slabe gospodarske situacije bistveno znižajo prilivi, tudi na nivoju občine, ki bi lahko zato imela težave z uresničevanjem te pogodbene obveznosti, in da bi bilo zato dobro, da se da s sprejetjem tega amandmaja neka pravna osnova, da del sredstev lahko prispeva tudi država. Temu je izrazito nasprotoval minister, ki je dejal, da bi bila nova sredstva upravičena le v primeru, če bi šlo za povsem novo fakulteto in nov program. Glede na to, da Univerza v Mariboru deloma že izvaja ta program in da gre tukaj za ustanovitev fakultete na novi lokaciji, to je v občini Brežice, pa da temu nasprotuje, ker da bi šlo za nesistemsko rešitev. Kljub opozorilom, da lahko celo ogrozi ustanovitev nove fakultete morebitno zmanjšanje prilivov zaradi slabe gospodarske situacije, je na koncu večina amandma zavrnila, sam odlok pa je bil povsem soglasno potrjen in predlagamo Državnemu zboru, da ga sprejme.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Milan Gumzar v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Ponovno lepo pozdravljeni. Iz poročila matičnega delovnega telesa je razvidno, da odlok o spremembi in dopolnitvi odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru matično delovno telo podpira, tako ga podpiramo tudi v Poslanskem klubu Liberalnih demokratov in bomo glasovali za.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Majda Potrata v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, poslanke in poslanci! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla odlok o spremembi odloka o ustanovitvi Univerze v Mariboru, kot je vedno doslej sledila željam, avtonomnim željam Univerze v Mariboru in njihovim strateškim usmeritvam. Ustanovitev nove fakultete v Brežicah je strateška odločitev univerze in raste tudi iz potreb okolja, v katerem bo fakulteta delovala. Specifičnost mariborske univerze je ravno v tem, da je zrasla in rasla z okoljem, v katerem je delovala. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da v Univerza v Mariboru pokriva dobršen del slovenskega prostora in izpolnjuje osnovna načela tega, da je to javna univerza na nacionalni ravni s sedežem v Mariboru, in z nekaterimi drugimi sedeži raztresenimi po Sloveniji. Ne bom govorila o tem, katere novosti prinaša odlok in zakaj ga je treba spreminjati, ker je bilo to že trikrat povedano, ampak dovolite, da se zadržim pri tistem delu, pri katerem smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli odločitev ministrstva oziroma Vlade in sledili tudi tistim, ki so odločali o ustanovitvi nove fakultete. Gre za študijski program, ki ni docela nov, ampak je samo v enem delu, ki zadeva gostinstvo oziroma gastronomijo. In prav zaradi tega je dobil tudi podporo na strokovnih organih in iz tega izhaja tudi naše prepričanje, da ne moremo pristati na drugačno obravnavo, ampak da je pri ustanoviti treba upoštevati določila, ki veljajo do zdaj, ne glede na to, da se uredbi počasi izteka čas veljavnosti. Ampak dokler ni sprejetega novega zakona, ki bi morebiti urejal stvari drugače, moramo upoštevati veljavne zakonske podlage. Tu gre za dogovor med univerzo in občino Brežice in ni mogoče za isto stvar ali v istem znesku dveh virov financiranja zapisati. Enega s strani države, drugega pa s strani donacijske pogodbe. Ravno ta pogodba o donatorskih sredstvih občine Brežice je bila odločilnega pomena pri pristanku na ustanovitev nove fakultete. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo torej odlok o ustanovitvi nove fakultete v Brežicah podprli, s tem pa seveda tudi druge spremembe, ki jih odlok prinaša. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims v imenu poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Še enkrat prav lep pozdrav tudi v imenu Slovenske demokratske stranke, torej SDS. Dovolite, da že na začetku storim tisto, kar v imenu celotne stranke in še v svojem osebnem imenu tudi kot predsednik odbora za trenutek želim storiti že od začetka te zgodbe. To pa je, da iskreno čestitam občini Brežice in Univerzi v Mariboru za ta pogum, da storijo pomemben korak v regionalnem razvoju in v razvoju države Slovenije kot celote z ustanovitvijo nove fakultete v občini Brežice, in to v trenutku, ko se sicer gospodarstvo sooča z velikimi težavami. To je nekaj, kar je pomembno. Namreč vsaka taka institucija, potem s svojo sinergijo, s tem, ko pritegne najbolj sposobne ljudi, visoko izobražene kadre in obenem s sodelovanjem z okoljem, z novimi gospodarskimi programi, s krepitvijo znanja odpira nove razvojne možnosti za Slovenijo. In to je bistveno za naš dolgoročni razvoj. Zato še enkrat, iskrene čestitke vsem, ki so sprejemali te odločitve, tako na nivoju občine Brežice kot Univerze v Mariboru. Glede stališča SDS je situacija že na osnovi teh besed največ povsem jasna, SDS bo predlagani predlog podprla. Menimo, da gre za pomembno strateško odločitev, za pogumen korak in upamo, da bo fakulteta s svojim obstojem in kvalitetnim delom ne samo opravičila svoj obstoj, ampak tudi bistveno pripomogla k nadaljnjemu razvoju te obmejne regije, ki je že zaradi svoje posebne lege, zaradi bližine meje, ki je v tem trenutku schengenska, še toliko bolj občutljiva in obenem toliko bolj nujno potrebna nadaljnjih razvojnih spodbud. In na nek način je tudi ustanovitev nove fakultete razvojna spodbuda. Kar se tiče stališča do predlogov za morebitne spremembe, ki sedaj glede na to, da v samem besedilu ni bilo več možno vložiti amandmajev, ostajajo odprte, pa bi po našem prepričanju vendarle prav glede na to, da je gospodarska neuspešnost sedanje vlade povzročila, da prihaja do teh znižanih prilivov tudi na občinskem nivoju in tako posredno država oziroma Vlada ali pa vladajoča koalicija, če želite, nosijo odgovornost za morebitne težave, ki lahko bistveno vplivajo tudi na zmožnost ustanavljanja in v tem ključnem začetnem obdobju preživetja nove fakultete, nove univerzitetne institucije, nosi torej država en del odgovornosti, če do teh težav pride, bi vendarle bilo upravičeno po našem prepričanju, da bi sprejeli tisti amandma, s katerim bi zagotovili ta začetna zagonska sredstva. Če se zgodi, da bo prišlo na občinskem nivoju do zmanjšanja prilivov, do težav pri izpolnjevanju pogodbe, bo prizadeva celotna univerza, ki bo potem tista, ki bo očitno morala nadomestiti sredstva. Ker pa gre za javno ustanovo pa torej pomeni, da se pravzaprav samo vrtimo okoli enega in istega problema. Vsekakor pa težave pri ustanovitvi zaradi gospodarske neuspešnosti obstoječe vlade ne opravičujejo njenega nasprotovanja temu amandmaju, ki je bil konec koncev predlagan s strani same univerze, in to na osnovi mnenja pravne službe Državnega zbora, ki je opozorila, da nekatere ključne stvari za financiranje v zakonodaji še niso urejene. Odgovornost za to pa spet nosi Vlada in vladajoča koalicija. Vse to so razlogi, zaradi katerih, ne glede na to, da ta program deloma na Univerzi v Mariboru že obstaja, se že izvaja in da torej ne gre res za povsem nov program, gre pa za novo fakulteto, da bi to pomenilo tolikšno nesistemskost, kot je bilo s strani nasprotovanja Vlade in vladajoče koalicije razbrati v razpravi in tudi v samem glasovanju. Kljub vsemu smo trdno prepričani, da je ta institucija pomembna. Podprli bomo odlok in pričakujemo, da bo v bodoče [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]tudi zakonodajo na tem področju in izpolnila vse tiste pomanjkljivosti, na katere je opozorila tudi pravna služba Državnega zbora. V prvi vrsti pa je seveda predlagateljstvo tukaj naloga Vlade.
Hvala lepa. Besedo ima Lojze Posedel v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! V matičnem Odboru za visoko šolstvo sva oba člana iz Poslanske skupine Zares glasovala za predlog sprememb odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru in enako bomo storili tudi danes na glasovanju tu v Državnem zboru. V razpravi na matičnem odboru, sem prepričan, da je bilo spoštovanemu gospodu rektorju in tajniku prijetno poslušati vse pozitivne ocene, ki smo jih podajali oziroma ki so se slišale na tej seji, kako dobro politiko dela in razvojno razmišljanje na tej univerzi obstaja in da je tudi ta ustanovitev nove članice v Brežicah ena od takšnih odločitev, da je to izredno pozitivno. Še predvsem z vidika lokacije same občine Brežice ob hrvaški meji in zato tudi toliko bolj ta potreba, da se nepotreben spor s Hrvaško čim prej uredi in da Hrvaška vstopi v EU, ker potem se bo to območje še bolj odprlo in je že danes ustanovitev te fakultete izrednega pomena. To smo poudarjali vsi na seji. Enako kot nas je večina nasprotovala vloženemu amandmaju za zagotovitev dodatnih sredstev, ki je bil podan čisto populistično brez upoštevanja vsebinskih sistemskih rešitev na tem področju. In tudi sam se pridružujem čestitki občini Brežice. Ob tem je treba poudariti, da ta primer ni osamljen in da je enake čestitke treba izraziti vsem županom vseh občin, in teh ni malo v Sloveniji, ki so se odločili za takšen način sodelovanja z ministrstvom in fakultetami in da je to tudi dobra pot in dobro popotnica. In zato ne bi bilo niti korektno, če bi s takšnim amandmajem eni izmed občin dodelili dodatna sredstva, ob dejstvu, da se je donatorska pogodba podpisala, da so bila ta zagotovljena obljubljena sredstva tudi eden od bistvenih pogojev za samo ustanovitev nove članice in da bi s takšnim amandmajem porušili sistemsko rešitev na tem področju. Predvsem pa so odveč tudi bojazni, da tudi ob tej točki izpostavljamo slabo delo Vlade. Na lokalnem nivoju se prilivi popolnoma nič ne zmanjšujejo. Proračun Republike Slovenije je likviden, je v dobri kondiciji in na lokalnem nivoju tudi ob sprejemanju državnega proračuna se vidi, da lokalne skupnosti s tega vidika še ne občutijo časa recesije. Iz vsega navedenega bomo v Poslanski skupini Zares glasovali za ta predlog sprememb odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru.
Besedo ima Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Še enkrat na kratko v imenu Poslanske skupine DeSUS, in sicer o predlogu odloka o spremembah Univerze v Mariboru. Mi sodimo, da je vsaka univerza, ne le mariborska, ključna za razvoj in najpomembneje se to občuti v tistem lokalnem okolju. Za mariborsko univerzo pa smemo reči, da je s svojimi številnimi članicami, kar 19 jih je, močno zasidrana tudi na drugih koncih Slovenije. In na ta način prispeva ne le k regionalnemu razvoju tistih krajev, ki so nekako gravitacijsko vezani na Maribor, pač pa tudi na druga okolja. Pospešuje se regionalni razvoj na ta način tudi v tistih krajih, naj jih nekaj naštejemo, Krško recimo, kjer je sedež ene od članic, celo v Ljubljani, in tudi v Kranju, v Hočah in, kot zdaj slišimo, dobivamo novo univerzo v Brežicah, pardon, fakulteto. Gre torej za širitev dejavnosti Univerze v Mariboru. Ampak to presojamo v Poslanski skupini DeSUS, da ni edino, kar je pozitivnega. Še bolj bistveno je, da univerza s svojimi članicami krepi kvaliteto svojega dela. Ko se ozremo po številnih lestvicah, ki razvrščajo naše univerze - tako v Evropski uniji oziroma v Evropi kot po svetu, smo lahko kljub občasnim kritikah o kvaliteti našega študija, zadovoljni. Univerza v Ljubljani se najde precej visoko na svetovnih lestvicah, ne tako strašno, vendar v resnici zaostaja Univerza v Mariboru, je pa daleč pred novoustanovljenimi oziroma med mlajšimi univerzami in to govori o tem, da je tradicija, ki si jo neka univerza in njene fakultete, članice, pridobijo in izkušnje, vendarle pomembna tudi za razvoj kvalitete. Vesel sem, da se, in o tem smo govorili tudi v poslanski skupini, ustanavlja fakulteta, ki bo krepila znanje na področju turizma, na področju gospodarske dejavnosti, ki je v zadnjih letih dobila velik razmah v Sloveniji, ki ni še dosegla svojega vrha. Mislim, da bo lahko tej primerjalno zelo uspešni panogi tudi ta univerza z novi kadri, novimi znanji, tudi z raziskavami in vsem ostalim, kar sodi na fakulteto, kaj prispevala. Še eno zadovoljstvo bi rad izrazil, kajti ena izmed članic mariborske univerze je tudi Zavod študentski domovi. Čeprav nam, tistim, ki smo se prizadevali, da bi v okviru Univerzijade pridobili 11,6 milijonov evrov, ni uspelo, je pa vendarle uspelo Univerzi v Mariboru pridobiti sredstva v znesku nekaj več kot 8 milijonov evrov za to, da se pridobijo novi namestitveni prostori za študente in del teh sredstev bo deležna univerza že v letošnjem letu, del pa v prihodnjem letu. Tudi to govori o tem, da se tudi Vlada zaveda in tudi ministrstva, da je treba krepiti univerzitetni potencial. Zato smo v Poslanski skupini DeSUS tudi pripravljeni dati vse svoje glasove v podporo temu odloku o spremembi Univerze Maribor.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Dober dan. Spoštovani predsednik! Spoštovani kolegi, vsi tudi tisti, ki že dajete v naprej opombe! Zelo jasno, iskreno čestitke sosedom v Brežice za to, da lahko sprejmemo danes ta odlok o ustanovitvi Fakultete za turizem v Brežicah,v sodelovanju tudi s Pomursko regijo. Zelo sem vesel in danes je bilo že tukaj potrjeno, da ima Univerza v Mariboru to odprto politiko in se zaveda, da ni nujno, da so fakultete samo v tistih največjih mestih, kjer so sedeži univerz, ampak da je to decentralizacija, dekoncentracija Slovenije moč na ta način tudi urediti. Danes sem prepričan, bomo soglasno podprli ustanovitev nove članice Univerze v Mariboru, Fakultete za turizem v Brežicah. Podobne podpore sta bili deležni v preteklosti tudi dve fakulteti, ki smo ju ustanovili tudi v našem okolju, se pravi v Krškem, najprej skupaj z Mestno občino Celje Fakulteto za logistiko in skupaj z Mestno občino Velenje Fakulteto za energetiko, s sedežem v Krškem. Na ta način mislim, da smo storili skupaj z Brežičani to, da okolju, kjer so logistika, energetika, turizem osnovne panoge bodočega razvoja, približali to, kar je najbolj potrebno, da te panoge uspevajo: se pravi inštitucije znanja. Zelo zanimivo je, da so takšna mesta, kot sta omenjeni, pa tudi Velenje, pa še katero drugo mesta, ki vlagajo svoja občinska sredstva v te namene. Na ta način, kljub temu da ni regionalizacije, poudarjajo svojo pomembnost na slovenskem regionalnem zemljevidu in hkrati se na najboljši način zavedajo svoje odgovornosti za svojo prihodnost. Moram reči, da je polemika sedaj okoli teh amandmajev zelo zanimiva in poskušal bi osvetliti sistem financiranja novonastalih fakultet tudi v drugi luči. Kot sem že dejal, se v našem mestu odvija program energetike, sedaj sta vpisani dve generaciji. Sistem financiranja visokošolskih institucij je takšen, da se v količnik za izračun denarja za fakulteto štejejo tako število vpisov, prehod v naslednje letnike, kakor tudi število diplomantov v tistem letu. Vsem nam je najbrž znano, da v prvih letih fakulteta ne more imeti diplomantov in zaradi tega pride do takšnih razkorakov, da tudi ne samo za materialne pogoje za začetek delovanja, za redno delovanje se prispeva v teh novonastalih članicah tretjina pa tudi do polovice sredstev. Občina Krško sedaj to izvaja in mislim, da bi na takšen način bilo treba, če ta amandma danes ne bo deležen podpore, zagotovo takoj pogledati uredbo, to je vladni dokument, na osnovi katere se financirajo univerze, in to anomalijo odpraviti. Mislim, da bo za državo najmanjši vložek, če sofinancira delovanje takšnih institucij, ne pa, da sprejema posebne zakone za spodbujanje regionalnega razvoja za posamezne pokrajine. Razumem ministra, da je mogoče kakšna težava in anomalija s tistimi, ki smo v preteklosti že dajali polne zneske za sam zagon fakultete, zagotovo pa mislim, da je do teh mest, do teh okolij krivično, da morajo potem tudi prva štiri, pet let spravljati skupaj sredstva, da imajo profesorji plačo v državni, javni univerzi. Mislim, da je potreben temeljit razmislek. Mislim, da nam je v veliko oporo in v pomoč pri tem temeljitem razmisleku tudi koncept razvoja v eni državi v Evropi, na katero se vsi radi sklicujemo, jo želimo tudi posnemati, to je Finska, dežela s 5,2 milijona prebivalcev, dežela z bruto družbenim prihodkom, ki je med prvimi desetimi na svetu, se je v preteklosti odločila, da bo njihov razvoj šel lahko naprej, če bodo inštitucije znanja dispergirali po celi državi. Tako ima ta država danes 13 univerz razkropljenih po celi Finski, nima pokrajin v smislu političnih ureditev, ima pa razvojne. In temelj tega razvoja so bile ravno inštitucije znanja. Čestitke še enkrat Brežičanom, čestitka Univerzi Maribor. Mislim pa, da bi glede na to, kar je bilo sedaj že tudi izrečeno o sistemu financiranja novonastalih institucij, bil potreben temeljit razmislek in pravično financiranje v vseh članicah javnih fakultet. Hvala.
Besedo ima Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, kolegice in kolegi. Dober dan ponovno, v drugo! Slovenska nacionalna stranka predlog odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru absolutno podpira. Absolutno podpira zaradi tega, ker Slovenska nacionalna stranka je vedno želela in hoče širiti znanje. Podpiramo tudi način, da se je fakulteta iz Univerze v Mariboru preselila v enega od slovenskih mest. V tem primeru v Brežice. To pozdravljamo, pozdravljamo iz več razlogov. Zaradi tega, ker je decentralizacija dajanja znanja koristna. Drugič, zaradi tega, ker so problemi z nastanitvami študentov, z življenjem, z delom v samih centrih, kjer so po navadi univerze in fakultete koncentrirane, ta problem je zelo velik. S tem, ko je fakulteta v Brežicah, je omogočila določenemu številu študentov, ki so bližje temu okolišu, da fakulteto obiskujejo bližje svojemu domu, s tem imajo lažje in boljše pogoje za svoje delo. Slovenska nacionalna stranka je hvaležna tudi za prispevek dr. Janvita Goloba, ki je na obravnavi opozoril oziroma je imel pripombo v imenu Državnega sveta, da bi mariborska univerza v svojem elaboratu morala obdelati področje habilitacije učiteljev, ki bodo v Brežicah delali. In je opozoril, da naj bi imeli tovrstno habilitacijo samo gostujoči učitelji iz Hrvaške. V Slovenski nacionalni stranki smo preverili trditev in ugotovili, da je od 41 profesorjev 6 gostov iz sosednje države. Slovenska nacionalna stranka je pa hvaležna za to opozorilo in si želi, da bi veliko število priznanih slovenskih znanstvenikov, strokovnjakov delalo na čim večjem področju fakultete in univerz v državi Republiki Sloveniji. In na zadnje ni odveč dotakniti se vprašanja predloga amandmaja, predloga, ki ga je odbor želel dati kot amandma, pa na žalost ni bil sprejet. Iz razprave, ki sem jo zdaj poslušal od svojih spoštovanih kolegic in kolegov, je bilo med vrsticami čutiti ali prebirati že spet tisti tipičen slovenski odnos oziroma vprašanje, češ, pa zakaj bi nekomu nekaj dali, saj mariborska univerza dela uslugo občini Brežice in obratno, češ saj občina Brežice z donacijo dela uslugo univerzi. Ni res, usluga gre predvsem znanju, usluga gre mladim, usluga gre državi Republike Slovenije, ki pridobiva znanje in ne nazadnje najbrž že tudi razvoju turizma in še kaj bi lahko našteli. Pa vendar, tudi če ima občina voljo, željo, hotenje in da donira neke pogoje za ustanovitev fakultete je ta država lahko tudi hvaležna in bi lahko naredila izračun koliko bo pa na ta račun prihranila. Lahko bi, tako kot je moj predhodnik povedal, ugotovila, da pa vendarle en delež tistega, kar ta država mora, poudarjam, mora dati za razvoj znanja, da tudi tistemu, ki za ta razvoj skrbi. In tukaj se sedaj izgovarjati ali na krizo, ali na eno ali na drugo, ali neenakopraven položaj, se nam zdi seveda v tem primeru ne fer. Ko storimo na eni strani nekaj dobrega, se s tem, ko obrnemo z ritjo, vse dobro podremo. Občina Brežice je veliko žrtvovala, dala, pomagala in še bo, seveda pa si kot vsaka druga lokalna skupnost za ves svoj trud, delo tudi na osnovi zakonskih določil, tudi na osnovi priporočil oziroma mnenja Zakonodajno-pravne službe in predloga Univerze v Mariboru zasluži finančno pomoč, ki pa bi znesla v tem konkretnem primeru 560 tisoč v dveh letih, kar pa je pri številnih milijonih, ki so "sputheli" in le bog ve, kam, seveda malenkost. Bistveno je, da tudi če teh 560 tisoč država da, da bo od tega ena velika korist, nov napredek in nadaljnji razvoj tako lokalne skupnosti kot tistega širšega okoliša, ogromno sredstev pa prihranjenih državi. [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[.. ..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]na drugi strani mogoče, zaradi zmanjšanja subvencij za študentsko bivanje ali pa še kaj. Čestitke Brežičanom in univerzi in veliko uspeha bodočim študentom.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Matično delovno telo k predlogu odloka ni sprejel nobenega amandmaja. Odločanje o predlogu odloka bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA SKLEPA O IZBIRI REVIZORSKE DRUŽBE ZA REVIDIRANJE RAČUNOVODSKIH IZKAZOV RAČUNSKEGA SODIŠČA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2007 IN 2008. Predlog sklepa je v obravnavo zbora predložila Komisija za nadzor javnih financ. Besedo dajem predstavniku predlagatelja mag. Andreju Vizjaku za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi. Komisija za nadzor javnih financ je imela pravzaprav lahko delo, saj je na podlagi 31. člena Zakona o Računskem sodišču kot pristojno delovno telo predlagala Državnemu zboru v sprejetje sklep, kdo bo revidiral računovodske izkaze zaključnega računa Računskega sodišča. Edino merilo pri tem je bila cena, seveda ob določenih predpogojih. Namreč, družba je morala biti vpisana v register revizorskih družb pri Slovenskem inštitutu za revizijo, in je morala izpolnjevati tudi druge pogoje. Na primer, eden je, da ima vsaj tri pooblaščene revizorje s petletnimi delovnimi izkušnjami, in drugi je, da poslovno ne sodeluje s tistim, ki ga revidira, to je z Računskim sodiščem. Torej na podlagi tega, teh predpogojev, je bila kriterij za izbiro cena in na podlagi tega komisija predlaga v sprejetje sklep, da se za revidiranje računovodskih izkazov Računskega sodišča Republike Slovenije za leto 2007 in 2008 izbere ABC revizija, d.o.o. Ljubljana, Dunajska cesta 101. Moram pa opozoriti, da je bilo na komisiji tudi slišati pobudo oziroma predlog, da bi poleg tega suhoparnega revidiranja računovodskih izkazov Računskega sodišča veljalo razmisliti ali pa začeti postopke tudi o reviziji smotrnosti, gospodarnosti in učinkovitosti Računskega sodišča pri revidiranju revidirancev. O čem je pravzaprav tekla beseda? O tem, da velja pri izbiri revidirancev s strani Računskega sodišča seveda spoštovati to načelo, da se z revizijo več ne zapravi kot pa se potencialno na podlagi revizije prihrani javnih sredstev. To se pravi, da so tarče, ki jih izbira Računsko sodišče takšne, da ima sploh smisel in da je gospodarno to opraviti in ne nazadnje, kakšni so učinki revizij. Koliko javnih sredstev se na ta način prihrani, kakšna je tudi ta preventivna funkcija, da se kršitve ne ponavljajo in da se tudi odpravljajo v prihodnje. Seveda smo naleteli na celo kopico formalnih težav, da bi kdor koli opravil takšno revizijo Računskega sodišča. Povprašali smo tudi institucije, Inštitut za revizijo, kakor tudi druge institucije, kako bi se lahko tega dela lotili. Ugotovili smo, da pravnih podlag za to ni, in na koncu sprejeli sklep, da se pri izbiri oziroma oblikovanju revizijskega programa Računskega sodišča za prihodnje leto več sodeluje z državnozborsko komisijo za nadzor javnih financ, torej, da tudi poslanci, ne glede na določbe Zakona o Računskem sodišču, kjer parlament in delovna telesa parlamenta imajo možnost predlagati posamezne primere za revizijo. To se pravi, da se kljub temu na podlagi določenih pogovor in diskusij v okviru komisije in Računskega sodišča, pravzaprav skupaj tudi sodeluje pri pripravi tega revizijskega programa, da bi bile tarče oziroma tisti, ki bodo v prihodnje revidirani, tudi najbolj korektno izbrani. Torej, s tem je Računsko sodišče tudi zavezano, da, recimo temu, bolj sodeluje s komisijo. V pričakovanju te diskusije še v letošnjem letu za prihodnje leto, se pravi, za program revizije v prihodnjem letu smo se tudi razšli ob tej točki. Torej, komisija predlaga sklep, da se za revidiranje računovodskih izkazov Računskega sodišča izbere ABC Revizijo, d.o.o. Ljubljana za leti 2007 in 2008.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Breda Pečan v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Dober dan, gospod predsednik. Dober dan kolegi in kolegica v dvorani. Moram reči, da se počutim malo osamljeno in kar strah me je, a vendarle lahko povem stališče poslanske skupine glede izbire revizorske hiše za revizijo poslovanja Računskega sodišča. Naša poslanska skupina se z izbiro strinja in bo sklep podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Lojze Posedel v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo. kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Zares bomo podprli izbranega revizorja za nadzor. Za to, da pa kolegice ne bi bilo strah v nadaljevanju, se bom do popolnitve parlamenta usedel k njej. Hvala.
Hvala lepa. Saj, tudi jaz ščitim hrbet govorcem tako, da ni pretirane potrebe za strah. Besedo ima Matjaž Zanoškar v imenu Poslanske skupine DeSUS. Lahko se potem vrne nazaj na svoje mesto.
Hvala, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi. Iz ustave sledi, da je edina revizorska hiša, ki je kompetentna za revizijo vseh državnih računov in računov javne porabe ter državnega proračuna, Računsko sodišče. Računsko sodišče bi bilo tudi tisto, ki naj bi revidiralo samo sebe, to pa bi bilo že protiustavno in popolnoma nesmotrno ter nezakonito. Zato se odločamo in Državni zbor je institucija, ki je kompetentna za odločanje o revizorski hiši, ki bo revidiralo Računsko sodišče. Pri tem Poslanska skupina DeSUS podpira odločitve matičnega delovnega telesa, torej Komisije za nadzor javnih financ, da se za to revizorsko hišo izbere gospodarska družba ABC revizija, Ljubljana, čeprav poslanska skupina meni, da te revizijske hiše ne poznamo, vendar so priporočila oziroma so poročila o tej hiši taka, da nam dajejo zaupanje v to hišo in bomo tudi to revizorsko hišo v glasovanju potrdili. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Vsi poslanci, ki so se prijavili so se odjavili, vendar ostaja še vedno čas za razpravo 10 minut. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Domnevam, da ne. Ugotavljam, da ne, zato zaključujem predstavitev stališč. Razprave nismo imeli. Odločanje o predlogu sklepov bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU NA MOTORNA VOZILA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade mag. Heleni Kamnar, državni sekretarki na Ministrstvu za finance.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanci in poslanke! Pod to točko dnevnega reda obravnavamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na motorna vozila. Gre za davek, ki se plačuje ob prvi registraciji osebnih motornih vozil na območju Republike Slovenije. Zakon torej ne ureja obdavčitve tovornih vozil, kar je bilo v dosedanjih razpravah pogosto omenjeno kot potrebna in pomanjkljivost tega zakona. Po veljavni ureditvi se davek odmerja tudi ob prenosu lastništva že registriranih rabljenih motornih vozil na drugega lastnika. Davčna osnova za odmero davka predstavlja prodajna cena motornega vozila, davčna stopnja pa so progresivne glede na višino prodajne cene in se gibljejo od 1 do 13%. Spremembe in dopolnitve, kot jih je predlagala Vlada Republike Slovenije,se nanašajo predvsem na zmanjšanje možnosti davčnih utaj, ohranitev finančne izdatnosti sistema, posodobitev sistema z vključevanjem okoljskih meril, ter uveljavitev rešitev, ki bodo v skladu s pravili Evropske unije preprečile dvojno obdavčenje. Najpomembnejša je sprememba, ki se nanaša na način določanja davčnih stopenj, ki se po novem veže na višino izpustov CO2, pa tudi na druge kazalnike okoljske primernosti motornih vozil, kot so emisija prašnih delcev ter evroemisijski standard. S predlaganimi spremembami je Vlada zasledovala tako fiskalni kot okoljski vidik. Pri določitvi višine stopenj pa je izhajal iz sedanje ravni obdavčitve bencinskih oziroma dizelski vozil ter cilja, da zmanjša davke na vozila z nižjimi izpusti CO2 in poveča davke za vozila z visokimi izpusti. Za izpuste drugih onesnaževal, poleg CO2, je Vlada predlagala, da se do uveljavitve emisijskega standarda EURO6 za vozila na dizelski pogon določijo višje davčne stopnje. Dopolnitve predloga zakona, kot jih je pripravil Odbor za finance in monetarno politiko za drugo obravnavo, sledijo ciljem in ohranjajo učinkovitost predlaganih rešitev, zato jih Vlada podpira. Prav tako je skladno z veljavnimi načeli davčnega postopka predlog amandmaja k tretjemu odstavku 4. člena, ki smiselno nadgrajuje postopke določanja davčne osnove z upoštevanjem podatkov iz katalogov za vrednotenje vozil, zato ga tudi Vlada podpira. Glede amandmajev Poslanske skupine Slovenske demokratska stranke za določitev novih davčnih stopenj, bi želela opozoriti [[...]]
Gospod Rezman, prosim, izklop mikrofona. Kar nadaljujte.
[[...]], da tak sistemski predlog pripelje do tega, da bi bila v prehodnem obdobju, če bi bil tak amandma sprejet, v prehodnem obdobju znatno znižana sedanja višina davčnih prihodkov iz tega naslova, in sicer v prehodnem obdobju kar za 10% glede na sedanje stanje, zato seveda Vlada takega amandmaja ne more podpreti. Glede na vse povedano Vlada predlaga Državnemu zboru, da podpre Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona za motorna vozila, kot je bil oblikovan na Odboru za finance in monetarno politiko, hkrati pa predlaga, da se istočasno z drugo obravnavo opravi tudi tretja obravnava predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko in matično delovno telo. Predstavitev poročila odbora bi moral opraviti članica odbora gospa Renata Brunskole, je ni v dvorani. Članice in člani ste dobili poročilo odbora na mizo, zato bomo nadaljevali. Ker je Državni zbor na 9. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jih bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 11. 2009. V razpravo dajem 4. člen in amandma Poslanske skupine SD, Zares in DeSUS in LDS ter sedem amandmajev Poslanske skupine SDS. Prosim za prijavo. Besedo ima Bogdan Barovič.
Kljub temu, da je stališče Slovenske nacionalne stranke glede odločitve oziroma da temu zakonu jasno in glasno, smo povedali, nasprotujemo iz večjih razlogov, bomo seveda storili vse skozi obravnavo amandmajev, da bomo vseeno pripomogli k boljšemu izboljšanju tega zakona zato, da bi bili do nekaterih, ki se jih ta zakon tiče, bolj pošteni, bolj korektni. Jaz se bom v tem primeru naslonil predvsem na amandma SDS-a oziroma na neke amandmaje SDS-a, ki pa se tičejo predvsem posledičnih sprememb cen motociklov, motorjev in načina, kako meriti davčne stopnje pri tej vrsti vozil. Tako kot smo v Slovenski nacionalni stranki milijonkrat poudarili, da ne moremo na osnovi prostornine motorja ocenjevati stopnjo plačevanja cestnin, ampak na osnovi teže, ker tovornjak je dvajsetkrat težji od osebnega avtomobila in s to svojo težo dvajsetkrat bolj uničuje cesto, bi radi poudarili, da ne moremo določiti davčnih stopenj konkretno pri motociklih z močjo motorja, temveč bi bilo bolj pošteno, če bi to naredili s prostornino motorja, pa še to ob upoštevanju tega, koliko časa v enem letu se motociklisti, motoristi vozijo. To so parametri, ki so pošteni, to so parametri, ki govorijo po svoje in naštete davčne stopnje, ki jih v amandmajih SDS-a seveda skušamo nekoliko znižati, niso poštene. Niso fer in so seveda samo želja napolniti na vse načine državno blagajno in proračunsko blagajno. Seveda je potreben denar, ampak naj se pridobi na pošten način. Ob tem, da če bomo na takšen način, kot je predlagano v tem zakonu, ne bomo storili nič: nič za varnost, nič za ohranitev cest, nič za privarčevanje, zmanjšali bomo potrošnjo, ljudje se bodo vozili s slabšimi in starejšimi avtomobili in motorji, nesreč smrtnih bo več, cest ne bo čisto nič več boljših in lepših, uničevali pa jih bodo vsi na enak način. Še posebej bom to poudaril in se navezoval, ker mogoče se tudi kateri od kolegov kasneje oglasil tudi na, še enkrat bom poudaril, tudi na tovorna vozila, o katerih pa boste kolega povedala še kaj več. Skratka, Vlado še enkrat prosim in pozivam, naj bo razumna pri izračunavanju davkov, naj pogleda vse parametre, naj pogleda koliko časa se kdo vozi, koliko uničuje, koliko onesnažuje ozračje. Naj izračuna prave parametre in na osnovi le-teh naj potem določa davčno stopnjo, ne pa kar po dolgem in počez. Celo prehitevamo Evropo. Evropske direktive so popolnoma jasne, kdaj in kako naj se kaj spreminja, pri nas bi - seveda, tako kot vedno - bili radi prvi in tekli takoj v Evropo in rekli, poglejte, kako smo mi pridni, v resnici pa na račun ljudi in ob tem, ko naredimo eno stvar dobro, verjemite mi, veliko ljudi ta trenutek enako razmišlja, smo naredili 10 stvari slabih. Tukaj bi se dalo narediti veliko dobrega, ker je imela vlada veliko pomoč stroke, veliko pomoč ljudi, ki so izkušeni na tem področju in iz mojih izkušenj jim lahko dokažem in iz izkušenj kolegov iz Slovenske nacionalne stranke, nobenega ali nobenih dobrih pomoči in vsebin, ki so jih ponujali, Vlada ni hotela sprejeti. To vam lahko tudi dokažem.
Hvala lepa. Besedo ima Dušan Kumer.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana državna sekretarka. Spoštovane kolegice in kolegi. Jaz bi seveda bil najbolj zadovoljen, če Vlada s tem predlogom zakona sploh ne bi prišla v tem času, ampak če je že prišla, je seveda o njem nekaj povedati in se je treba do njega opredeliti. Če je bila osnovna podmena uveljavljanja zelene politike, potem je pa Vlada povsem udarila mimo. Največji onesnaževalci na slovenskih cestah so zajeti v nekaterih drugih zakonih in bi lahko prišla Vlada z nekaterimi drugimi zakoni, če je hotela slediti temu. Ko sem zadnje dni in tedne prebiral bloge v zvezi s tem, mi je ostal v spominu ali pa nekako najbolj se poistovetim z enim blokom ali pa z enim mnenjem, ki je šlo takole: "Kasno stiže Marko na Kosovo in nikoli ni prepozno. Pa dajmo še politike obdavčiti po teži, višini, starosti, zgovornosti in še čem, da bomo tudi davkoplačevalci imeli kaj od tega." To je poanta tega predloga zakona v tem trenutku. Menim namreč tudi sam, da v tem primeru res ravnamo amatersko, kot je dejal od mojih kolegov pred tremi dnevi, ko je ocenjeval predlog nekega drugega zakona. Vse vlade v svetu, predvsem pa znotraj držav Evropske unije, gledajo na to, kako bodo znižale davke in prispevke ter tako pospešile prodajo in novo gospodarsko rast, mi pa ravnamo prav nasprotno. Druge vlade na tem področju, če govorimo o ekologiji in področju avtomobilske industrije in prodaje, sprejemajo ukrepe subvencioniranja. Pri nakupu novih vozil ter tako pospešuje prodajo in istočasno izrinjajo s cest stara in rabljena vozila, ki nekajkrat bolj onesnažujejo okolje kot nova osebna vozila. Na ta način seveda uveljavljajo tudi en del zelene politike oziroma ekologije. Ta naš predlog pa ima kar nekaj napačnih nastavkov in jaz bom skušal skozi tri, štiri te nastavke to svoje nestrinjanje s tem predlogom argumentirati. Tako kot je sam predlog koncipiran, le-ta se posredno [[....]]
Kolega Kumer ne bi želel, vendar mi smo splošno razpravo o zakonu opravili. Govorimo o amandmajih. Želite govoriti o amandmajih, ki se nanašajo na emisije, to je amandma SDS [[...]]?
Bom začel drugače.
Prosim o amandmajih, kolega Kumar.
[[....]]ja, ja, bom začel drugače. Podpiram amandmaje, ki jih vložila SDS, ker vsaj malo omilijo osnovni koncept tega predloga zakona. Glede na to bom skušal s tremi, štirimi svojimi argumenti podkrepiti, zakaj bom podprl te amandmaje. Prvič, tako kot je koncipiran zakon in tako kot so stvari zapisane, se neposredno vtikujemo v sourejanje cen na trgu pri prodaji motornih vozil in motociklov. Drugič, tabelarna razdelitev v kilovatih je nerealna in diskriminatorna, če govorimo o zeleni politiki, ekologiji in izpustu neprijaznih emisij. Tretje, z višjim davkom ne kaznujemo, tako kot sem prej rekel, največjih onesnaževalcev. To so predvsem tovorna vozila na slovenskih cestah, da ne govorim š o nekaterih drugih vozilih, ki so izven avtocestnega križa in ravno tako onesnažujejo. Zato bi bilo bolj smotrno, če bi prišli s predlogom, da to ekološko takso ali za uveljavljanje zelene politike damo v ceno litra bencina. Tisti, ki potroši več, naj več plača in da v ta sklad ali v to vrečo za ekologijo. In zadnje. Zelo dobro bi bilo, da bi denar, ki se zbere iz te ekološke takse, da bi imel strogo namensko porabo. Se pravi, naj se vrne v uveljavljanje zelene politike. Ne bi rad sedaj, ko se gre v integralni proračun, da bi na račun te ekološke takse naslednje leto ali čez dve leti pride Vlada s predlogom nakupa novih avtomobilov in bo vladni vozni park, ki kupuje nekaj sto kilovatov težke avtomobile, kupil sedaj s tem, ko jaz plačam to takso, si bo kupil boljši, močnejši avto, ki bolj onesnažuje naše okolje. In ne nazadnje še zadnji argument zakaj podpiram te predloge. V letošnjem letu, to so pa dejstva - nisem motociklist, z njimi pa sočustvujem sedaj, ko so se znašli v tej situaciji. V letošnjem letu se je po podatkih prvič zgodilo, ampak to zaradi recesije in očitno tudi gospodarskih, ekonomskih razmer, da se je v Sloveniji registriralo več uvoženih rabljenih motociklov iz tujine, kot pa se proda novih. To nakazuje, na žalost, dejstvo, da postaja Slovenija neke vrste odlagališče ali smetišče v tem delu Evrope za rabljena in iztrošena vozila. Pa še nismo uvedli tega dodatnega ekološkega davka. Torej s tem dejstvom pade v vodo ekološka naravnanost tega predloga zakona. Torej na cestah bo občutno več ekološko nesprejemljivih vozil pri uveljavitvi tega zakona, kot jih imamo sedaj, in iz tega razloga seveda podpiram, ker vsaj malo omilijo ta predlog zakona, amandmaje, ki jih je vložila SDS.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak, potem bomo dali še krog za razpravo seveda. Prosim mag. Andrej.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Le redko sem pozitivno presenečen v tem parlamentu in razprava mojega predhodnika je bila eno veliko pozitivno presenečenje zame. Hvala lepa, gospod Kumer. Vesel sem, da delite pravzaprav stališče, ki jih ima tudi Slovenska demokratska stranka ob tem zakonu. Seveda bi bilo moje veselje še veliko večje oziroma bi verjetno ta ideja, da nima smisla dodatno obdavčevati v času gospodarske krize, toliko večja, če bi tudi vaši poslanski kolegi v SD-ju delili to stališče in da bi na koncu pravzaprav cel zakon zavrnili kot neprimeren ali pa vsaj v najbolj mili obliki sprejeli naše amandmaje. Tudi sam sem prepričan, da je zelo neprimerno v času finančne in gospodarske krize dodatno privijati davčni primež, obdavčevati tiste, in celo selektivno obdavčevati tiste, ki jih nekje drugje po Evropi celo subvencionirajo. Namreč, slovenska avtomobilska industrija se pravzaprav "šlepa" na račun subvencij, ki so jih uvedle druge države, Nemčija, Francija. Namreč, delo slovenskega avtomobilskega grozda in naročila slovenskega avtomobilskega grozda so seveda odvisna od povpraševanja po avtomobilih, ki jih proizvajajo v Nemčijo oziroma v Franciji. Posledično se seveda odražajo njihove politike tudi na naše gospodarstvo. Namesto da bi mi sledili temu trendu in tudi pri nas uvedli subvencije - mimogrede Slovenska demokratska stranka to predlagala -, seveda zdaj uvajamo nove in višje davke za praktično večino motornih vozil, tako avtomobilov kot motornih koles in koles z motorjem. In to pravzaprav zelo perfidno, pod krinko ekologije. Glejte, če bi bilo Vladi res v največjo skrb, kako z obdavčitvami v prometu stremeti k izboljševanju okolja in znižanju emisij, potem bi morala najprej in najbolj obdavčiti največje onesnaževalce. Tu se s svojim predgovornikom v celoti strinjam. To je tranzit, ki prečka Slovenijo, ki svinja po Sloveniji, ki emitira emisije - in ne samo to, tudi pušča smeti in vse ostalo - od tega pa imamo Slovenci samo škodo. Namreč, ta promet uničuje slovenske ceste, avtoceste, smeti po Sloveniji, mi pa se do tega sektorja zelo brezbrižno obnašamo, udarimo pa po tistih ubogih ljudeh, ki želijo oziroma morajo kupiti avto, kajti avto je zdaj že osnovna življenjska potrebščina. In ne nazadnje uvajamo, po novem, tudi davek na motorje. Torej, mislim, da gre prvenstveno za zelo neposrečen poskus Vlade, da z nekim parcialnim, delnim pristopom obdavči zgolj nek segment pod krinko ekoloških prizadevanj, da izpusti celo kopico drugih segmentov, ki so prav tako ali še bistveno bolj pomembni v tem ekološkem smislu. Ne vem, čemu se ta predlog ali podobni predlogi ne ukvarjajo, na primer, z obdavčevanjem tovornega prometa, traktorjev, ladij, avionov in še marsikaterih drugih, ki emitirajo v ozračje CO2. Ne, zgolj na en segment, to je tisti segment, ki ga je največ in ki ga je najlažje obdavčiti. Zato mislim, da je vrsta pomanjkljivosti v tem predlogu in res je, da se bo zgolj eni, zelo ozki skupini ljudi, morebiti davek znižal, to je tisti, ki kupujejo dejansko najmanjša vozila, ampak zgolj res tisti, ki kupujejo najmanjša. Že vsi, ki kupujejo nižji srednji razred, srednji razred in tako naprej, bodo po tem predlogu obdavčeni bolj kot doslej. Da ne govorim - in tukaj bi res podčrtal najpomembnejše, kar mislim, obdavčuje se po moje drastično, po novem drastično, tiste začetnike, ki se šele vključujejo v promet, torej ki bi morali dobiti neko pozitivno sporočilo in se šele priučujejo varnosti v cestnem prometu. Torej teh, ki gredo kot udeleženci v prometu, recimo, s kolesom z motorjem. Doslej kolesa z motorjem niso bila obdavčena, po novem so obdavčena. In to kar precej. Izračunano je, koliko se bodo podražila, zaradi tega kolesa z motorjem in za koliko bodo zaradi tega tudi manj dostopna tem prvim udeležencem. Torej, namesto da bi tem ljudem spodbujali čimprejšnjo varno vključitev v promet, jim to možnost oddaljujemo s temi davki. Še posebej govorim o teh najmanjših zaradi tega, ker so tudi drastično najmanjši onesnaževalci okolja. Torej, Vlada si je izbrala za obdavčitev segment ljudi, ki se ali ki se namerava začeti vključevati v promet z mopedi. To je invalidnost takih predlogov. To ilustrira to nesmiselnost predloga. Progresivnost obdavčitve avtomobilov glede na izpust CO2 je previsoka, je pravzaprav takšna, kot jo ne pozna praktično nobena država članica Evropske unije ali pa je na maksimumu. To se pravi, takšne drastične obdavčitve ne pozna nihče, zato v Slovenski demokratski stranki predlagamo znotraj tega 4. člena najprej, da se ta progresivnost te davčne lestvice zniža. Menimo torej, da bi morali najmanj prepoloviti davčno lestvico iz tega predloga za avtomobile. Kar je pozitivno v tem predlogu - ker nekaj pozitivnega tudi je -, da se uvaja obdavčitev na emisijo Co2. To je pozitivno. To se pravi, da se ne pri avtomobilih, zgolj ne, govorim zdaj samo o avtomobilih, ker bom potem prišel na motorje, kjer je slika žal drugačna. Pri avtomobilih je osnova emisija in ni osnova neka prodajna cena, za katero vemo, da je lahko odvisna tudi od cele kopice oziroma govorimo o stopnji, stopnja je odvisna od emisije. Kajti, s tem sledimo temu okoljskemu delu. Ne vem, zakaj Vlada ni podobno usmerila tudi svojo pozornost pri motorjih oziroma motornih kolesih in kolesih z motorjem. Tudi tam proizvajalci razpolagajo s podatki o emisiji. Šli smo na neke indirektne podatke in na koncu pristali na moči motorja. Mislim pa, da bi lahko tudi tu sledili zgledu in šli lestvico delati po emisijah, ne pa po moči. Tu je ena invalidnost tega predloga povsem po nepotrebnem. Potem imamo tudi neke nesmisle, ki nimajo nobene zveze z ekologijo. Po tem novem predlogu je predvidena obdavčitev tudi vseh motorjev izključno na električni pogon. To se pravi, tudi avtomobili, ne vem, kolesa z motorjem, motorna kolesa na električni pogon bodo poslej obdavčena s tem davkom, katerega cilj je obdavčiti onesnaževalce. In veste, kaj je bil odgovor? Tudi tu predlagamo, v tem amandmaju v 4. členu, da je ta davčna stopnja nič. Odgovor je bil, da tudi, a veste, tisti avto na električni pogoj potrebuje elektriko, ki je lahko proizvedena v Šoštanju, ki "svinja" okolje. Spoštovani, sleherna naša sekunda bivanja na tem planetu ima neko posledico na emisije CO2 v okolje in potem je verjetno res treba obdavčiti sleherni korak človeka. Če naredimo en korak, emitiramo CO2 v okolje. To vsi vemo, saj dihamo. In v našem izdihu je tudi CO2. Torej, če gremo po tej logiki, da so avtomobili na električni pogon tudi krivci za emisije CO2, potem smo tudi mi, ko hodimo, ko se rekreiramo in sedaj bodo še tekači verjetno, ki hodijo na Šmarno goro ali pa jaz na Šentvid, morali plačati zaradi tega, ker hodimo in zaradi več emitiramo CO2. Poslušajte, takih absurdnosti, ki so v tem predlogu, pa res še ni nihče videl. Da ne govorim o tem, da so obdavčeni bolj tisti motorji z dvotaktnim motorjem kot štiritaktnim motorjem in podobne zanimivosti tu najdemo. Spoštovani! V Slovenski demokratski stranki smo z amandmajem želeli vsaj nekoliko popraviti ta tekst. Torej z amandmajem k 4. členu bistveno znižujemo progresivnost obdavčitve avtomobilov. Bistveno znižujemo progresivnost obdavčitve motorjev in ga tukaj prepolovimo. Odpravljamo tudi te razlike med dvotaktnimi in štiritaktnimi motorji, brišemo obdavčitev motorjev na električni pogon in podobno. Še enkrat, najbolje bi bilo, spoštovani, da bi Vlada umaknila ta predlog. Ker pa se to verjetno proceduralno ne da, ga je treba zavrniti v celoti, ne glede na sprejetje teh amandmajev, in Vlado zadolžiti, da pripravi paket sistemskih ukrepov, ki bodo res imeli cilj, da se obdavčijo vsi udeleženci v prometu, še posebej pa tranzit skozi Slovenijo glede na to, koliko emitirajo ogljikovega dioksida in ostalih, "enoiksov", in podobnih stvari v okolje. V tem primeru bi res lahko govorili o nekem zakonskem predlogu, ki ima skrb za okolje, ki ima skrb za naravo, ne morem pa drugega videti iz tega predloga, kot da samo sledi cilju kako še nekaj milijonov evrov "pribiti" v državni proračun, pa tudi če "crkne" del slovenskega gospodarstva, ki danes živi od prodaje motorjev ali pa od prodaje avtomobilov, tudi servisiranja, zagotavljanja rezervnih delov in tako naprej. Tudi vsi ti, ki opravljajo še servis, so malo ogroženi ali pa ne malo, kar precej ogroženi. In pametno bi bilo, da bi Vlada počakala vsaj, da malo mine najhujši udarec gospodarske krize, in potem šla s takšnim predlogom. Prav bi bilo, če že danes gre s takšnim predlogom, da bi vsaj dajala večja prehodna obdobja in s tem omilila posledice za tiste, ki bodo soočeni s tem, da se tudi pripravijo ne nazadnje. Torej, vrsta pomanjkljivosti je in pri nas v Slovenski demokratski stranki smo jih skušali skozi amandmaje vsaj nekoliko popraviti. Predlagam Vladi, lotite se problema tam, kjer je problem največji. Pri emisijah je največji problem tovorni tranzit skozi Slovenijo. Gotovo. Tam se ga lotite, potem bomo pa lahko govorili o tem. Verjetno marsikdo, ki se ne vozi veliko po Sloveniji, ne diha izpuhov za tovornjaki iz južnih držav, ki jih je v tistem dimu, ki ga povzročajo, skoraj težko opaziti, ker je samo oblak dima, ki se vali skozi Slovenijo. Tu je po moje srž in bistvo problema! Če boste takrat predlagali tudi sorazmerno obdavčitev teh, ki v Sloveniji "svinjajo" - v redu, bomo to razumeli. Ker ste se pa najprej spet lotili teh ubogih naših ljudi, ki jih najbolj pesti ta kriza, zanemarili pa vse ostale, pa mi niti približno ne moremo takšnega predloga zakona podpreti. Upam, da je stališče gospoda Kumra, ki je prej predstavil stališče Socialnih demokratov - žal vidim, da je to stališče zgolj poslanca, poslancev je na oni strani več kot 30 ali 30, kar pomeni, da tudi, če bo eden za naš amandma, še ne pomeni, da bo ta sprejet. Ampak, jaz trdo držim pesti, da imate v svojih vrstah več somišljenikov, kot mogoče izgleda na prvi pogled.
Hvala lepa. Ponovno prosim za prijavo. Prijavil se je Srečko Prijatelj. Gospod Podkrižnik, ste želeli tudi vi? Dobro. Srečko Prijatelj, Iztok Podkrižnik, Zmago Jelinčič Plemeniti je vrstni red naslednjih treh. Prosim, gospod Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, za besedo. Ja, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na motorna vozila prav gotov ne sledi osnovnemu cilju, to je ekologiji. Če bi sledil osnovnemu cilju, potem bi danes bili ti amandmaji sprejeti in v tem zakonu največji onesnaževalci pri izpustu CO2 in onesnaževanju okolja seveda ne bi bili izpuščeni iz tega zakona. V Slovenski nacionalni stranki smo že večkrat opozorili, da bi morali obdavčiti predvsem kamione, ta tranzitni promet, ker Slovenija je tranzitna država in se skozi Slovenijo vali ogromno tega težkega tovora, ki onesnažuje okolje in dejansko tudi po nepotrebnem uničuje ceste. Mi imamo Slovenske železnice popolnoma neizkoriščene, in upam, da bo kaj bolje, ko bo premier enkrat mesečno vodil sejo kolegija direktorjev. Mogoče tudi zaradi tega ali mogoče samo zato, da se smotrno in čim bolj "po vaše" porabi to milijardo evrov, ki je namenjena za obnovo železniške infrastrukture. Če je to vzrok, potem tudi na tem področju ne bomo nič rešili. Še na nekaj bi rad opozoril, tudi če sprejmemo te amandmaje, zakon za Slovensko nacionalno stranko ni sprejemljiv. Bi pa na dvoličnost Državnega zbora bilo treba potrkati z dejstvom, da je Zakon o varnosti cestnega prometa največkrat spremenjeni zakon. Mi smo kamionom dovolili večji osni pritisk, zmanjšali smo kazni in zato smo ta zakon v prejšnjem mandatu 4-krat odpirali. In dejansko privilegirani kamionisti danes onesnažujejo okolje in uničujejo avtocesto, ki jo bomo morali plačati mi, to avtocestno povezavo, in naši zanamci. In ne vem, če bomo izplačali ta dolg. Zato bi bilo resnično pametno, že 100-krat povedano v Državnem zboru, razmisliti, da gremo na kombiniran promet in zlasti težjo tranzitno robo in tisto, kar uničuje ceste tudi v ekološkem smislu, preusmerimo na železnice. To lahko storimo takoj in bomo na tem področju naredili ogromno! Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Iztok Podkrižnik. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik. Spoštovana sekretarka. Kolegice in kolegi. Sedaj, povedano je bilo že veliko, tako da tukaj veliko dodati bo verjetno zelo, zelo težko. Smo pa pred dnevi že razpravljati tudi o Naturi 2000 in tam smo tudi veliko posvetili tej temi - se pravi, kar se tiče same ekologije. Kar se tiče samih prioritet, mislim, da je bilo vse omenjeno. Kar se tiče javnega prometa - mislim, da dejansko je to prioriteta, ker na naših cestah se vali preveč kamionov, osebnih avtomobilov in vsega ostalega prometa. Potem je pomembna tudi prometna infrastruktura, ker mislim, da bi se dalo tu še marsikaj narediti in sam ta tranzit neko res preusmeriti na železnico. Mislim, da bi bilo to res dobro za ekologijo. Drugo pa, sedaj učiti ljudi o ekologiji z nekimi malimi stvarmi, drobtinami tukaj pa pustiti velike onesnaževalce, ta tranzit, kot je - zagotovo -, pa ekološko sporna industrija, mislim, da to ni spodbudno. Se pravi, tukaj bi morali se mi lotiti teh stvari res na drugem koncu. Imam en predlog. Se pravi, ta avtomobilska industrija v Evropi je kar zelo prisotna, močna. Zakonodaja, kar se tiče prometne hitrosti - v večini držav Evrope so te omejitve 130 kilometrov na uro. Imel bi predlog, da bi mi dali pobudo, da tem proizvajalcem nekako damo signal, da začnejo proizvajati avtomobile, ki bi bili limitirani na hitrost 130 kilometrov na uro, in z manjšo kubaturo. S tem mislim, da bi veliko, veliko pripomogli k sami ekologiji. Enako velja tukaj za ostala vozila. Če že uvajamo ta ekološki davek, bi dejansko ta davek moral biti namenjen v ekološke namene. Iz tega predloga zakona ne vidim, da bodo ta sredstva, če bo ta zakon sprejet - kar mislim, da ni dobro - namenjena tudi za ta namen. Dobro bi bilo to: če ljudje že plačajo ta davek, pa tega, ki ga mi predlagamo z amandmajem v 4. členu, bi bilo pozitivno v tem smislu, da se vsi skupaj zavemo, da vsak posameznik mora pripomoči k temu, da vsak en kanček tega vloži v to, da to področje izboljšamo. Tu bi bilo dobro, da se iz tega ljudje tudi nekaj naučijo. Ta zakon ali ta predlog amandmaja, ki smo ga vložili, bi lahko deloval preventivno. Kar se tiče prodaje in upada naročil trgovcem, ki prodajajo ta motorna vozila, pa mislim, da je to slabo. Država veliko sredstev ravno iz tega naslova - iz srednjega in visokega razreda motornih vozil - po moje, dobi največ DDV-ja: iz naslova same cene teh motornih vozil, na drugi strani pa servisov teh motornih vozil in dodatne opreme teh vozil. Tu ne vidim logike. Posledično to pomeni, da v Sloveniji ne bomo več vozili srednjega ali visokega, ali luksuznega razreda teh avtomobilov in posledično tudi mislim, da bo sredstev bistveno manj prišlo v sam proračun in državno blagajno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod predsednik. Amandmaje bomo podprli. Jasno, ker drugače pač ne gre. Kljub temu pa je zakon še en dokaz nesposobnosti slovenske vlade, da bi naredila nekaj dobrega na tem področju. Kajti, ti amandmaji vsaj do neke mere popravljajo grozljive intence tega zakona, ki je nesmiseln, nedodelan in v bistvu ne ve, kaj hoče - razen tega, da na hitri pobrati kaj denarja, pa vtakniti vse skupaj v luknjo proračuna. Govori se o izpustih, pa vendar se govori o tem, da imajo močnejši motorji večje izpuste. To je nekako implicirano. Pa to ni res. Z novimi tehnologijami prihajamo do tega, da prvič, močnejši motorji porabijo manj goriva, kar pomeni, da imajo manjše izpuste. Seveda pa Vlada s svojimi ukrepi dovoljuje samo to, da se bodo za slovenski trg kupovala stara vozila, ki imajo še zmeraj grozljive izpuste. Če pogledamo, kaj se dogaja na slovenskih cestah, vidimo, da je cela vrsta tovornjakov iz Slovaške, Romunije, Bolgarije, Ukrajine, ki absolutno ne dosegajo standardov Evropske unije in ki smejo pripeljati samo do Slovenije in preko Slovenije. Da bi uredil promet tako, da bi železnice pobrale te kamione in jih pripeljale preko Slovenije, to pa ne! Pa imamo nek GH holding, ki ga zopet vodi gospod Miklavčič, ki je že veliko slabega naredil na železnicah. Seveda, njegov sekretar je zopet gospod Šimenc! Mislim, da bi morali tudi o tem kaj reči, kako, kaj, zakaj. Ampak ne! Zdaj bo gospod Pahor enkrat na mesec vodil seje, kaj jaz vem, uprave na železnicah. Ja kaj bo pa naredil? Ne vem, od kdaj na FDV-ju predavajo zadeve, kako reševati gospodarska podjetja. Mislim, že tako ali tako so sami ljudje, ki so tam notri nabrani, ki zagotovo ne bodo storili nič dobrega za železnice. Če bomo pa še Pahorja poslušali, kako bo tam govoril, kako je fantastičen dan, šla bo pa milijarda evrov v nepovrat - mislim, da je to slabo. Tudi pri drugih zadevah v zvezi s temi kamioni bi lahko kaj naredili za okoljsko ozaveščenost. Peljite se kdaj pa kdaj iz Ljubljene v Maribor, govorim vsem tistim, ki se ne vozijo na tej relaciji, pa boste videli, kaj pomeni prehitevanje tovornjakov. Prerivajo se eden drugega z 80, 90 kilometri na uro. Tisti, ki prehiteva, ima hitrost en kilometer več kot tisti, katerega prehiteva. In: nesreče, onesnaženje, obremenitev cest in tako naprej. Človek se vpraša, kdo pobira od teh gospodov prevoznikov denar in si ga baše v žep, da preferiramo škodo v slovenski državi pred tisto koristijo, ki jo imajo nekateri. Mislim, da je to grozljivo in bolje bi bilo, če bi uvedli ekološko takso na meji, tako kot so naredili Črnogorci. Vsako motorno vozilo, ki pride v Črno goro - pok, mora plačati toliko in toliko. Pa ni Evropa nič skočila v zrak! Pa še nekaj. Črnogorci so imeli evro prej kot Slovenija, pa tudi Evropa ni skočila v zrak. Mi smo morali vse maastrichtske kriterije zagotavljati pa kontrole pa vse skupaj. Oni tega niso potrebovali. Naredili so in imajo vse skupaj. Mi seveda pa požiramo vso svinjarijo, ki nam jo Evropa porine, in bomo, kot kaže, tudi to. Zdaj, če bi uvažali oldtajmerje, bi jaz rekel krasno. Bogati se neka dediščina, tehnična dediščina slovenskega naroda oziroma civilizacije sploh. A ne! Mi bomo stare "klumpaste" kamione, avtomobile, motorje uvažali zaradi tega, ker bo Vlada poskrbela za to, da ja ne bi kakšen Slovenec kupil kaj novega, razen Vlade, ki bo iz tega denarja, tako kot je rekel kolega Kumer, verjetno kupovala kakšne nove avtomobile.
Hvala lepa. Ponovno prosim za prijavo. Razpravljamo o amandmajih k 4. členu. Besedo ima mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Hvala lepa, predsednik. Rad bi še enkrat podčrtal, da ponazorim to razliko, ki jo imamo v Slovenski demokratski stranki glede na vladajoče načelo ob teh davčnih vprašanjih. Torej v času gospodarske in svetovne finančne krize bi morala vlada, slovensko gospodarstvo spodbujati, spodbujati gospodarske aktivnosti, skozi razbremenitve in seveda skozi tudi stimuliranje prebivalstva k večji potrošnji. To se da delati, da se gospodarstvo razbremenjuje administrativnih in tudi finančnih primežev ter da se, po drugi strani, ljudi spodbuja k potrošnji, torej da se jih spodbuja h kupovanju, recimo, tudi avtomobilov, stanovanj in podobnega. Na eni strani zniževanje davkov in na drugi strani spodbude za nakupe. Poslušamo očitek, češ ja, kako spodbujati nakupe, če imamo v blagajni manj denarja. Na primeru Nemčije se je pokazalo, da je uvedba subvencij za nakup avtomobila pozitivno vplivala na stanje v državni blagajni zaradi tega, ker je subvencija manj stala državo, kot je država skozi večjo potrošnjo dobila davka. Zaradi gospodarske aktivnosti teh, ki so proizvajali avtomobile, je dobila več davka, kot je plačala subvencije. Torej, ta ukrep je bil že kratkoročno finančno pozitiven za državo. Dala je nekaj, državljani so dodali še nekaj in država je skozi davke in gospodarsko aktivnost dobila vse, kar je dala in še več nazaj. To je pametna gospodarska politika. In k sreči se velika večina naše slovenske avtomobilske industrije "šlepa" na te ukrepe, ki so jih uvedli v Nemčiji in Franciji. Sedanja oblast, Vlada pa dela ravno nasprotno. Želi polniti državni proračun s tem, da privija davčni vijak, da zateguje in povečuje davke. To je eden od primerov, davek na motorna vozila je eden do teh primerov, kjer želimo s povečanjem obdavčitve avtomobilov, praktično vseh, in motorjev, nekaj več priliva v državno blagajno. So še drugi primeri, ki tudi tangirajao motorna vozila. Poglejte, visok uradnik te vlade mag. Janez Kopač je napovedal uvedbo dajatev za spodbujanje obnovljivih virov in učinkovite rabe in je povedal, da se bo kurilno olje izenačilo v ceni z nafto na bencinskih servisih, kar pomeni, da se bo kurilno olje podražilo za okrog 70%. Zakaj? Zaradi tega, ker bo uvedel neko dajatev, s katero bo, bog si ga vedi kaj počel, a ljudje bodo plačevali bistveno dražje kurilno olje. Pa ne samo ljudje, tudi gospodarstvo. Želim povedati, novi davčni vijaki so v času gospodarske krize neprimeren ukrep in jih aplicirajo samo tisti, ki nimajo ideje in ne razumejo situacije. In spoštovani, skozi obdavčitve, praktično vseh tipov avtomobilov in motorjev boste povzročili samo to, da se jih bo še manj prodalo, da se bodo ljudje vozili s starimi naprej in bolj onesnaževali okolje in bodo tudi s tem prizadeti vsi, ki so v tej verigi, od proizvodnje do prodaje in servisa motornih vozil. Mislim, da je to nespametna politika in ji nasprotujemo. To je ena stvar. Druga stvar je. Ponazoril bom še na enem primeru, kako je ta zakon krivičen. Pravite, da bo sledil temu, da bodo več plačevali tisti, ki onesnažujejo več. Poglejte, na novo uvajate davek za motorna kolesa, se pravi za motorje. Vedeti moramo, da motorji naredijo povprečno približno 3500 do 4000 kilometrov in imajo pol krajšo sezono vožnje: namreč, pozimi jih ne vidite ali pa so motoristi na cestah zelo redki. Skratka, motorji bistveno manj emitirajo v ozračje zaradi manj prevoženih kilometrov in zaradi krajše sezone vožnje. Torej, ne glede na moč motorja, in glede ostale, emitirajo manj. Obdavčeni pa so nekajkrat več, gledano na moč motorja in emisije, kot avtomobili. In ko smo primerjali motorje in avtomobile, smo ugotovili, da so motorji v povprečji 10-krat bolj obdavčeni, glede na to, koliko emitirajo ogljikovega dioksida v okolje kot pa avtomobili. Zakaj? Čemu? Ni fer! Zakaj je ta skupina, motoristi, sedaj tako udarjena s temi davki? In samo malo od tega želimo popraviti skozi ta amandma. Pa še nekaj. Upam, da bo Vlada pojasnila, čemu obdavčuje po novem tudi motorje na električni pogon, in pojasnila, zakaj ne obdavčuje lokomotiv. Tudi to so vozila na električni pogon - ali niso? Tudi te trošijo energijo, ki je nek emitator ogljikovega dioksida v okolje. Zakaj torej lokomitive - ne, avto na električni pogon pa - ja? Takih nedoslednosti in nelogičnosti je v tem predlogu toliko, da bi jih lahko našteval verjetno do večera, ampak se bom tu ustavil, ker imajo verjetno še kaj kolegi za povedati o tej nesmiselnosti tega predloga. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Tudi sam bi se morda dotaknil teh tabel v členu 4 in amandmajev k temu členu. Jaz podpiram ta amandma in menim, da bi dejansko na ta najnižji razred, torej razred, ki ima izpust CO2 od 0 do 110 gramov na kilometer, ne bi smelo biti davka. Sam sem ob prejšnji razpravi, torej to je prvo pomembno dejstvo, razpravljal predvsem o tem, da je razlika med bencinskimi motorji in dizelskimi motorji preprosto prevelika. Predvsem v teh nižjih razredih, kjer je razlika krat dva, torej so dizelski motorji dvakrat bolj obdavčeni kot bencinski motorji. Že res, da imajo dizelski motorji nekatere emisije, ki jih bencinski nimajo, tukaj mislim predvsem na prašne delce, pa vendar prašni delci zagotovo ne morejo ustvarjati tako velike škode za okolje, kot se izkazuje skozi ta davek ob dejstvu, če poznamo sestavo motornih bencinov, ki imajo kar nekaj izredno nevarnih sestavin, med drugim benzen, ki je kancerogen, ki ima veliko aromatskih spojin, veliko spojin, ki so izredno hlapljive in ki tudi pri manipulacijah v veliko večji meri izhajajo v okolje, kot je to v primeru dizelskega goriva. Ti dve zadevi bi zagotovo bilo treba upoštevati tudi pri teh tabelah in pri teh obdavčitvah. Naslednje, kar me moti, da je pri višjih razredih, torej če vzamemo razred od 230 do 250 grama izpusta CO2 na kilometer, razlika 1,13 oziroma nad 250 samo še 1,1. Zakaj je razlika pri nižjih razredih, torej je obdavčitev dvakrat večja, medtem ko je v višjih razredih ta razlika bistveno bistveno manjša. Človek dobi res občutek, kot da bi želeli spodbujati nakupovanje tistih avtomobilov, ki imajo višje emisije CO2. In če naredimo še eno navzkrižno primerjavo s tabelo, ki predvideva obdavčitev motornih koles, ko pravi, da do vključno 25 kilovatov je stopnja od davčne osnove 4%. Če to preračunamo, je to približno 40 konjskih moči. In če vemo, da avtomobili, ki emitirajo 110 gramov CO2 na kilometer, imajo 80, 90 konjskih moči, pa je v tem primeru obdavčitev 0,5 oziroma 1 za dizelsko, smo tu dejansko pretiravali, če se pogovarjamo o emisijah CO2. Če se pogovarjamo o čem drugem, potem je to treba povedati. Ampak ne more skuter ali ti mopedi, ki imajo 40 konjskih moči, v primerjavi, na primer, s polom, ki ima nižjo emisijo kot 110 gramov CO2 na kilometer biti štirikrat bolj obdavčen, če se pogovarjamo o emisijah CO2, spoštovani gospodje in gospe. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Jaz bi želele malo evropske primerljivosti, ko rešujemo tako pomembna vprašanja, kot je današnje, in če je izgovor, da se uvaja dopolnitev Zakona o davku na motorna vozila zgolj zaradi onesnaževanja, ker je ekološko vprašanje, potem moram poudariti, da smo zelo slabo pot ubrali. Že kar nekajkrat smo bili priče, da tudi tisto stvar, ki bi jo lahko naredili prav, naredimo narobe. Jaz ne vem, zakaj preprosto ne moremo pogledati čez mejo in kakšno stvar tudi kopirati, saj za zgled sta nam lahko tukaj Nemčija in pa Francija. Spodbuda pri nakupu novih avtomobilov, ki so v evro ekološkem tehnološkem razredu narejeni z veliko tehnološko dodano vrednostjo, so prav gotovo rešitev. Ker to so najmanjši onesnaževalci. Avtoceste se končujejo in vendarle v bistvu ugotavljamo, da je avtocesta eno samo gradbišče. To kaže, da imamo zelo veliko obremenitev v Sloveniji, v prometu. Slovenija bo ostala še naprej tranzitna država, tako da skozi Slovenijo se bo ves težji tranzitni tovor valil, s poudarkom na tem, da se bo luka širila. Seveda bo tega tovora samo še več, manj ne. Izkoriščati to prednost, ki jo imamo, da bi peljali vzporednost pretočnosti, ne želimo, to je železnica, čeprav bomo s sedanjo železnico porabili 1000 oziroma milijardo evrov, ker v tem letu iz proračuna namenjamo 380 milijonov evrov, milijardni zneski bodo do konca tega mandata porabljeni za infrastrukturo. Jaz verjamem, da se ekološkega, v tem smislu, da bi zagotavljali manjše onesnaževanje, ne bo zgodilo nič. Kamioni bodo še vedno na cestah. Avtoceste bodo popolnoma uničene, ker so že danes. Peljite se od Kopra do Maribora, boste videli, to je eno samo gradbišče, samo dela se in dejansko popravlja tisto, kar smo že zgradili. Zanimivo pa je, da bodo pa graditelji prav gotovo, to pa povem zato, da bo zapisano, GH holding bo eden od teh graditeljev in tudi te seje Vlade verjetno ne bodo za to, da bo premier sam pomagal, ampak da bo pravilno oddan posel tistemu, ki je že naprej načrtovan izvajalec. Če želimo resnično nekaj dobrega, potem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]še enkrat odprimo Zakon o varnosti cestnega prometa, spremenimo osno obremenitev, ki smo jo za kamione v bistvu dovoljeno povečali in pa povečajmo tudi kazni za kamione. Predvsem pa obdavčitev na tem področju mora biti izvršena prva in dosledno tudi v bistvu pobrana skozi ekološko takso ali pa na osnovi izpusta. Predvsem zaradi tega tudi, ker Slovenija dovoljuje starejšim kamionom, da prevažajo tovor po avtocestah, medtem ko, že povedano in slišano v tem Državnem zboru, so to druge države že zdavnaj prepovedale. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Han.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi. Jaz mislim, da v tej dvorani ni nobenega, ki mu ne bi bila skrb za ekologijo, za zdravo okolje, za naravo prva v neki lestvici. In tudi meni je, bom rekel, ena od prvih stvari. Zakon, ki ga je Vlada vložila, ima sigurno pravi namen, vprašanje je pa časovnica, kdaj se takšni zakoni sprejemajo. Mi smo v času gospodarske krize, ko je treba gospodarstvu, ko je treba podjetnikom, industriji pomagati. Verjetno z davki jim žal ne moremo na neki način pomagati. Meni je žal in tukaj moram biti kritičen tudi do prejšnjih vlad, vlade gospoda Janeza Janše, pa tudi prejšnjih vlad, ko je bilo denarja v izobilju, da takrat niso sprejemali takšnih zakonov, ker tudi takrat je bil problem ekologije, narave, itd. Zaradi tega je danes odveč politizirati, govoriti, kdo je bolj pameten od drugega. Jaz v glavnem samo zaradi enega razloga, to pa je, da ta moment v težkih časih gospodarstvu pomagamo, tega zakona in tudi amandmajev, ki jih je SDS dal ne bom sprejel, tako da bom glasoval, ne po svoji vesti, kot je to popularno reči, ampak po tem, ker sem se pogovarjal s podjetniki, z gospodarstveniki, da ta zakon ta trenutek ni najbolj modra poteza. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Čepič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka! Parlament je seveda stičišče različnih mnenj. In dobro je, če so ta različna mnenja o isti stvari in o tem, ko se pogovarjamo. Danes, ko poslušam ta mnenja tukaj, mislim, da se pogovarjamo o različnih stvareh in zato so toliko bolj različna mnenja. Sam zakon o davku na motorna vozila ima več delov, ampak o enem sploh ne govorimo, pa je po mojem mnenju najpomembnejšem znotraj tega, to je, da bi ustavil davčne utaje pri uvozu starih izrabljenih, neprimernih vozil znotraj tega. Tudi o tem govori ta zakon, in to v pomembnem delu. Moram reči, da smo s trgovci, ko smo se pogovarjali o tem, ta del zakona izjemno pozdravili. Tudi oni so se strinjali, da je treba te stvari na neki način omejiti, jih onemogočiti in dajati. Nadalje zakon obdavčuje registrirana vozila, osebna in motorna kolesa, ne obdavčuje pa tovornjakov, ne posega v področje tovornega prometa, ki se strinjam z razpravami, ki so bile v tem zboru, da v veliki meri ali pa najbolj onesnažuje ta promet. Sam se dostikrat vozim na relaciji Ljubljana - Maribor, Maribor - Ljubljana. Ko se postavim za kakšnim tovornjakom, ker ne moreš prehitevati, si res pod udarom smrdljivih izpušnih plinov. In res je to problem. Ampak tega problema s tem zakonom žal ne moremo razrešiti, treba ga bo s katerim drugim zakonom. Ta zakon verjetno tudi ni primerljiv z nekaterimi drugimi evropskimi zakoni, ker vsaj po zagotovili Ministrstva za okolje in Ministrstva za finance, je nek poskus, kjer smo želeli učinek na področju ekologije in tudi davčnih stvari spraviti v neko enoto. Zato je bila takšna davčna lestvica predlagana, ki znižuje osnovni davek na motorna vozila, ki je bil do sedaj za vozila, ki imajo manjši izpust Co2 v ozračje oziroma pri delovanju. V neki meri sodobnejša, boljša vozila zmanjšuje sam davek. To so tudi izračuni, ki smo jih imeli in so zelo dobro pokazali, da je res tako. Res je tudi, da v Sloveniji še vedno proizvajamo nekatere avtomobile, kjer ne dosegamo teh ciljev. In tudi tam smo za prehodno obdobje, kot je bilo dogovorjeno, poskušali najti nek model, neke stvari, zato smo za to prehodno obdobje tudi zniževali davke in se dogovorili. Moram reči, da sam, ko sem sodeloval pri obravnavi in razpravah tega zakona, mislim, da smo v veliki meri upoštevali tako mnenje prodajalcev, ki jih je največ, trgovinske zbornice za prodajo teh vozil in tudi proizvajalcev in smo jim prisluhnili, kjer se je le dalo, da smo vsaj v neki meri še obdržali duh tega zakona. Duh tega zakona pa je na dveh, treh področjih. Prvič, da ustavimo in onemogočimo davčne utaje in verižne stvari, ki so se pojavljale, in na drugi strani, da bi spodbudili nakup vozil, ki so okolju prijaznejša in da bi na nek način kaznovali ali pa z davčnimi primeži poskušali omejiti nabavo starih ekološko potratnih vozil, ki najbolj onesnažujejo. To pa je predvsem uvoz starih vozil iz drugih držav in tudi spodbujati trgovce in proizvajalce, da bi nabavljali in ponudili slovenskemu trgu sodobnejša vozila. Zato so ta prehodna obdobja enega leta, zato so tudi v tem obdobju nekoliko nižje davčne stopnje, ker so nas prav na to opozorili ti prodajalci, da oni že danes naročajo za leto 2010 in 2011 in da bi za njih bilo to področje in ta usklajenost dobro tudi urediti. Še mogoče to. Zakaj so pri motornih kolesih ne izpust CO2, ampak kilovati? Povedali so nam, da nimajo v homologacijah napisano, kolikšni so izpusti. Vsaj v večini. Tako so seveda rekli in zato je seveda prišlo do tega, da je v zakonu napisana moč motorja, ne pa izpust CO2. Jaz mislim, da bo to možno tudi uskladiti. Prav tako smo v zakonu uskladili, kaj pomeni evro pet in evro šest, poskušali uskladiti predvsem pri evru pet, ker je to pri evru šest tehnologija, ki je v nastajanju in je danes zelo redka in so redki proizvajalci. Sam seveda bom podprl predvsem prvi amandma k 4. členu, ta je tudi tisti, ki poskuša davčne utaje ali pa neko nepravilno obdavčenje sankcionirati, to je, kdaj bo davčni organ in kaj bo uporabil za vrednotenje starejših vozil, ostalih amandmajev pa ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Bezjak.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Lepo pozdravljena državna sekretarka, poslanke in poslanci. Ta zakon moram reči, da je Vlada pripravila ob nepravem času in je tudi daleč od tega, kar bi Slovenija potrebovala. Zakaj smo se mi odločili in vložili amandmaje? Da bi vsaj delno popravili ta popačen zakon, ki ga je Vlada dejansko predlagala. Davek, ki bi se sedaj pobiral, mora Vlada povedati, za kaj ga bo namenila. Ali spet za dodatno širitev dejansko javnega zavoda, javnih služb ali bo dejansko ta davek namenila za boljše okolje za Slovenijo. Rad bi poudaril to, da samo lahko gledate v sezoni Piran, kako onesnažujejo avtobusi okolje. Če bo ta denar namenjen za električne avtobuse, potem se strinjam. Tako bi moralo biti v vseh večjih mestih. Ne pa verjetno za polnjenje neke luknje, ki ga državna birokracija dejansko iz dneva v dan bolj rabi ali pa dejansko dela večjo luknjo. Tudi ni nihče tako osveščen, da bi ti avtobusi, ko čakajo 15 ali 20 minut ugasnili motorje in imeli električne klimatske naprave. Avtobus mora biti prižgan in onesnaževati okolje, ki je v Sloveniji že tako ali tako onesnaženo. Tukaj ne vidim razloga, da bi povečali davek na motorna vozila na motorje, ki se vozijo pet, šest mesecev na leto, ali še manj. Tudi ni opredeljeno, katera motorna vozila bolj onesnažujejo okolje ali katera manj. Kilovat je zelo relativna stvar. Prav tako se spuščate v evro 4 vozila. V Sloveniji je veliko evro 4 vozil, ampak bil bi prehud udarec, da bi sedaj šli na obremenitev dodatnega davka na evro 4 vozila. Z evro 3 vozili se strinjamo, z evro 4 pa sigurno ne. Govorite o evro 6 vozilih, ki jih še dolgo ne bo. Ne govoriti o tistem, ki ga še ni ali bo čez dve ali tri leta. Govorite tudi, da je ta davek namenjen za uvoz starih vozil in zaradi utaje davkov prekupčevalcev teh vozil. S tem ne boste nič zmanjšali tega. Za to bi morali biti drugi ukrepi, ne pa takšen ukrep. Če se daje dodatni davek na ta vozila, potem ne vidim razloga, da bo število manjše. Treba je določiti, do katerega leta se lahko uvažajo stara vozila, ne pa kar tako povprek. Absolutno sem za to, da se ta zakon zavrne. Naj se pripravi tako, kot se mora. To pa v tem času gospodarske krize, ki je v celotnem svetu, ne samo v Sloveniji, v Sloveniji bi lahko bila manjša, kot je, ampak žal. Vsi ukrepi so nesmiselni ali nepravilni in zaradi tega tone slovensko gospodarstvo vsak dan je niže. Birokracija pa se, žal, širi. Da bi bilo obratno, bi bilo pohvalno. Državljani Slovenije bi to pričakovali, ne samo mi tukaj. Plače za ljudi, ki delajo v javni upravi, niso problem, plače za ljudi, ki delajo v gospodarstvu, pa so velik problem. Dirigirati, kako naj imajo ljudje 600 evrov plače v gospodarstvu, reči je lahko, ustvariti je težko. In s tem davkom, ki bi ga pobrali, sem stoodstoten, da ne bi bil ta denar namenjen za širitev gospodarstva, razvoj gospodarstva, ampak kot sem rekel, za še dodatna delovna mesta, namesto zmanjševanja delovnih mest, javne uprave. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Frangež. Prosim.
Spoštovane in spoštovani! Jaz ne vem, o čem se pogovarjamo. Mi smo včeraj kar nekaj časa namenili sprejemanju deklaracije o podnebnih spremembah. Takrat je izostala pri tisti točki podpora opozicijske SDS, ker so ocenili, da je to strel v prazno in da v boju zoper podnebne spremembe manjkajo konkretni ukrepi. Potem dan kasneje pridemo z drugo obravnavo zakona o davku na motorna vozila, ki uresničuje enega od teh ciljev. Kje imamo mi težave? Vemo, kaj so ključni onesnaževalci. Zakaj tudi v Sloveniji spuščamo v zrak preveliko število emisij, toplogrednih plinov? Zato, ker imamo takšen tranzit po državi, kot ga imamo, in s tem se v veliki meri strinjam in tudi to rešujemo. Rekli smo, strateška usmeritev je krepitev tranzita in selitev tega tranzita na železnice, ob tem pa mislim, da imamo v razpravi o novem sistemu cestninjenja po načelu, da uporabnik in, beri, onesnaževalec plača, da tudi preko tega v večji meri spodbudimo ta tranzit na železnico, ker se bo tudi gospodarstvu to bolje splačalo. Zato pa moramo maksimalno pospešiti svoje investicijske načrte na področju posodobitve železniškega omrežja, kjer pa žal dediščina prejšnje vlade ni ravno sijoča. Še več. Nekaj moramo narediti na področju javnega potniškega prometa. Moramo tudi spremeniti strukturo voznega parka osebnih vozil. To lahko naredimo na dva načina. Eno je, da spodbudimo kupca novih vozil, da razmisli o tem, kaj je danes trend. In danes je trend ne voziti velike cestne mastodonte, ampak voziti ekološka vozila, okolju prijazna vozila, s čim manjšimi emisijami CO2. Na drug način lahko seveda tudi pristopimo s pametnimi spodbudami in subvencioniranjem nakupa okoljskih vozil. Lahko rečem, da tudi o tem v koalicijskih vrstah vodimo en aktiven razmislek. Čakajo nas konkretni ukrepi na področju energetike, na področju poljedelstva in tudi na drugih področjih. Nasprotniki predlagane ureditev trdite, da bo to imelo negativen učinek na svetovno gospodarsko in finančno krizo. Vaši prijatelji, ameriški neoliberalci vam lahko iz prve roke povedo, na kakšen način je mogoče krizo izkoristiti za velike spremembe. Te spremembe žal pretežno v civilizacijskem, ekonomskem in socialnem pogledu so s pridom, trdo roko, pa tudi s številnimi smrtnimi žrtvami uvajali povsod po svetu, od južne Amerike do Rusije. Danes je čas za spremembe. Mi se trudimo, da so te spremembe pozitivne, zasledujoč cilj, da se je kot država kot skupnost kot civilizacija aktivno odzovemo na nujno potrebne prilagoditve za to, da zaustavimo in omilimo posledice podnebnih sprememb ter nekaj naredimo. Eden od korakov v tej smeri je tudi to. Kar se tiče lestvice in amandmaja, naj povem, da je situacija zelo zanimiva. Poglejmo, kako imamo te stvari urejene danes. Vidimo, da če ocenimo, da je prodajna cena povprečnega vozila najbolj prodajnega vozila v Sloveniji tam nekje med 12.000 in 14.000 evri, kar pomeni nekje do treh milijonov tolarjev. Glede na to, da imamo v sedanjem zakonu te vrednosti zapisane še v tolarjih, vidimo, da je takšno vozilo bilo danes obdavčeno s 5% stopnjo. Nov predlog pomeni bistveno znižanje davčne obremenitve za napredna vozila. Če štejemo napredna vozila tam nekje do vsaj 150 gramov emisij na prevoženi kilometer, vidimo, da smo na isti ravni, kot določa to sedanji zakon. V naprednejših razredih z manjšimi izpusti pa se ta točka bistveno znižuje. Gospod Ziherl je včeraj povedal, da vozi golfa dizel z izpusti, kolikor smo preverili, 99 gramov na prevožen kilometer. Ta golf, ki stane približno 3 milijone nekdanjih slovenskih tolarjev ali okoli 15.000 do 20.000 evrov, bo danes bistveno manj davčno obremenjen. Zakaj? Zaradi tega, ker moramo spremeniti tudi strukturo voznega parka na področju osebnih vozil. Jaz mislim, da amandma stoji na poti do te naše skupne ambicije. Jaz bi si želel, da bi bila ta naša ambicija res skupna in da ne bi bilo takšnega razkoraka med tem, kar zelo radi govorimo o naprednih politikah, in tem, kar počnemo. Jaz bom zakon, tak kot je brez tega amandmaja, ki mislim, da je škodljiv za te ambicije, absolutno podprl.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Da.]] Zato odpiram ponovno prijavo za razpravo o 4. členu in o vseh amandmajih k temu členu. Gospod Juri, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Včeraj smo sprejeli deklaracijo o podnebnih spremembah, ki jo je že omenil moj kolega Matevž Frangež. V razpravi o deklaraciji je bilo rečeno, da deklaraciji bodo sledili koraki v prid boja proti podnebnim spremembam, ki bodo včasih neprijetni in bodo včasih boleči, ker moramo vsi skupaj spremeniti naše navade, naše življenjske navade. Še nekaj je bilo rečeno včeraj. Da na poti, dolgi tisoč milj, ki smo jo z enim korakom začeli včeraj, bo drugi korak sledil že danes. In tukaj smo. Gre za drugi korak na poti potrebnih ukrepov in zagotovo nezadosten korak, ker bodo sledili še drugi. Vendar pri tem vprašanju postavljamo pod vprašaj našo prihodnost. Vem, da takšna trditev izgleda pretirana, če se pogovarjamo samo o enem sektorskem ukrepu. Ampak, kot rečeno, potrebno jih je narediti, enega za drugim. Kaj bomo naredili, če ne bomo ukrepali? Vlada bi lahko rekla, saj svet se ne bo zaključil leta 2012, nekateri sicer pravijo, da ja, ampak mi upamo, da ne. In bi to vlada lahko rekla, ne bomo se tega dotikali. Bomo pustili, naj to naslednja vlada reši. In naslednja bi rekla, bomo pustili, da bo naslednja vlada rešila in naslednja in naslednja. In tako ne bomo problema rešili nikoli, dokler se problem ne bo rešil nas. Pomembno je, da gremo ta korak naprej. Pomembno je, da ukrepamo zdaj.
Hvala. Gospa Brunskole. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni. Danes smo tako hitri, da je tudi mene osebno čas prehitel pri predstavitvi poročila odbora za finance. Vendar naj povem, da je bilo v današnji razpravi, nadvse zanimivi razpravi, povedanega veliko vsega, o čemer verjetno ni nikogar med nami, ki se ne bi strinjal, da je podpora večji skrbi za okoljsko problematiko oziroma tudi na področju, na eni strani življenja in dela, ki nas spremlja. V želji po zaposlitvi moramo na eni strani poskrbeti v veliki meri tudi za zdravo življenje. Skrb za davčno okolje in na drugi strani za okoljsko problematiko je tudi tukaj v Državnem zboru potekala izredno pestro in zanimivo, morebiti še bolj tudi na seji odbora za finance. Tudi sama se strinjam s predlaganimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin in tudi nekaterih kolegov poslancev, ki so jih vložili. Bistvo pa je tudi to, da je pri sami pripravi spremembe in dopolnitve zakona o davku na motorna vozila šlo tudi za pomemben moment, da je šlo za uskladitev tudi s tistimi, ki v veliki meri zagotavljajo zaposlitve in delovna mesta v avtomobilski industriji v Sloveniji. Več kot 100.000 ljudi v Sloveniji je zaposlenih na področju avtomobilske industrije, in sicer kot pogodbeni proizvajalci posameznih rezervnih oziroma posameznih delov za vozila ali če omenim največjega proizvajalca v Sloveniji, tovarno Revoz v Novem mestu, ki zagotavlja dolenjskemu, posavskemu, belokranjskemu in zasavskemu bazenu zagotovo v veliki meri tudi zaposlitev. Samo s tem podjetjem je povezanih v Sloveniji, vse do Koroške in okoli, več kot 20.000 ljudi, ki so zaposleni v tej dejavnosti. Tukaj je šlo tudi za uskladitev skupaj z avtomobilsko industrijo, da ne bomo s kakršnokoli davčno zaostritvijo, torej spremembo zakonodaje kakorkoli ovirali tudi te proizvajalce, na drugi strani pa gre samo za prehodno obdobje enega leta. V tem času z velikim poudarkom in posluhom za okoljsko problematiko se morajo tudi ta podjetja oziroma proizvajalci temu prilagoditi. Sama podpiram spremembe in dopolnitve zakona v želji po zdravi in čisti neokrnjeni naravi in zdravem okolju. Hvala.
Hvala. Želi še kdo? [[Da.]] Odpiram prijavo. Gospod Černač, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Ta zakon nima nobene zveze z deklaracijo glede podnebnih sprememb, o čemer je govoril prej kolega iz SD-ja. Tudi zelo malo zveze z ekologijo in ekološkimi vprašanji. Ker dodatno obremenjuje in bistveno bolj obdavčuje motoriste oziroma motorna kolesa. Če bi res imel neko povezavo v zvezi s tem, potem bi moral biti ta davek nižji, ne pa večji. Ta zakon ima izključno fiskalni oziroma davčni pomen. Če bi bilo res, da zmanjšuje davčne obremenitve, kako potem v finančnih posledicah za preko 20 milijonov evrov več predvidenih prihodkov v letu 2010? Jaz se bojim, da je tu že en del tistega paketa dodatnih obdavčitev prebivalstva, ki izhajajo iz memoranduma za leti 2010 in 2011, kjer je iz naslova tako imenovanih okoljskih obremenitev onesnaževalcev predvidenih okrog 180 milijonov evrov. En del tega paketa je očitno tudi ta zakon. Se pravi zakon, ki bo najbolj obremenil tiste na eni strani, ki si ne morejo privoščiti nakupa osebnih vozil in se vozijo z motorji, in tiste, ki so sicer ekološko osveščeni, ker se vozijo z motorji in s kolesi namesto z osebnimi vozili. To je problem tega zakona. Bojim se, da temu zakonu sledi še en drug zakon, ki je bil že napovedan s strani gospoda Kopača, ki bo izenačil ceno kurilnega olja z dizelskim gorivom. Se pravi, da bo vsem, ki se ne morejo čez noč prilagoditi drugemu sistemu ogrevanja, podvojil ceno ogrevanja in strošek gospodinjstev. To je napačna politika. Ta politika ni premišljena. Če bi bila ta politika premišljena, potem bi se dalo s stimulacijo ukrepov, ki omogočajo prehod na obnovljive vire energije, kar se tiče ogrevanja, tako glede sistemov solarnega ogrevanja, kot solarnih central, kot glede prehoda na lesno biomaso. Vendar na tem področju se dogaja ravno nasprotna politika. Prejšnja vlada je v lanskem letu ustanovila center za obnovljive vire energije in varstva okolja, ki ga ta vlada ukinja. Niti prve stopnice mu ni dovolila, da bi naredila. Namen je bil, da se pospeši črpanje evropskih sredstev za okoljevarstvene naložbe, v nasprotju z vsemi veliki besedami in s tistim kar ste včeraj pri tej deklaraciji govorili, polni lepih besed šibki v dejanjih. Zaradi tega je nesmiselno izgubljati ure in razpravljati o stvareh glede katerih ne delate tako, kot deklaratorno govorite. Yamaha FZ6 se bo podražila za 470 evrov na podlagi tega zakona. Honda Goldwing za 2720 evrov. Je to ekološko, vas vprašam? Verjetno ne. Namesto da bi tiste, ki s svojim načinom ravnanja in delovanja, ki že sami po sebi uporabljajo tista vozila in prevozna sredstva, ki so ekološko bolj sprejemljiva, stimulirali, jih dodatno obdavčujete. In tukaj ima gospod Kumer prav, ko pravi, da ne samo, da vaš amandma glede tega ni primeren in da podpira naš amandma, pravi celo, da ta zakon v tem trenutku ni primeren. S tem se je mogoče strinjati. O tem smo govorili pol leta nazaj, ko smo predlagali zniževanje davčnih osnov za spodbujanje zasebne potrošnje, kar so storile vse evropske države, ker niso gledale ozko fiskalno in so s tem, ko so znižale davke, povzročile, da je prišlo v državne blagajne bistveno več denarja, kot bi ga sicer prišlo. Naša vlada pa gleda ozko, ozko birokratsko, ozko administrativno in meni, če bomo davke dvignili, bo prišlo več denarja. Ravno narobe je res. In to se bo tudi zgodilo. Te finančne posledice, ki so tukaj ocenjene, tudi ne bodo takšne, ker bodo preprečile nakupne ambicije tistih, ki bi jih sicer v tem trenutku imeli in izkoristili, če bi bila najmanjša podpora države za ta namen. Iz tega razloga je treba vsaj amandma podpreti, če je že zakon kot celota slab. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo o 4. členu in amandmajih k temu členu ter prehajamo na razpravo o 14. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Odpiram prijavo. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! 14. člen uvaja prehodno obdobje in najbolje bi bilo, da bi bil za ta zakon prehodno obdobje dveh ali treh let, da izzvenijo, vsaj delno, ti prvi negativni učinki krize, da gospodarstvo zadiha, da potrošniki pridejo k sebi in da pride do teh večjih davkov kasneje. Prej sem slišal enega izmed razpravljavcev, bil je to poslanec Han, ki je hitel razpravljat o nesmiselnosti tega zakona in je hkrati pokazal na prejšnjo vlado, češ, da je ona kriva, da ga že ni uvedla v času debelih krav, v času konjukture. Prejšnja vlada je imela povsem drug pristop. Prejšnja vlada je davčno razbremenjevala gospodarstvo in ljudi, ne pa davčno obremenjevala gospodarstvo in ljudi. To je razlika in naša vlada ne bi nikoli počela takšnih neumnosti, da bi selektivno, kar tako udarila po nekaterih, še posebej tudi po takšnih, ki imajo problem z življenjem, kaj šele, da bi lahko prenašali nova davčna bremena. Zato smo v Slovenski demokratski stranki predlagali, da bi v prehodnem obdobju ublažili posledice dviga davkov na motorna vozila. Osnovni namen je, da bi poskusili morebiti tudi v tem prehodnem obdobju ob tem, ko pričakujemo dodatne ukrepe Vlade, razmisliti ali le niso ti premočno odmerjeni in jih morebiti spustiti nekoliko nižje. Predlagal bi sedanji vladi, da tudi na podlagi razprav koalicijskih poslancev premisli in naredi davčno breme res sorazmerno onesnaževanju. Ne pa, da izpostavi nekatere segmente, nekatere pa povsem zanemari. To ni v redu. In verjetno bi takrat, ko bo ta predlog na mizi, videla tudi sama Vlada, da je udarila po tej skupini, ki jo sedaj obdavčuje, preveč. In zato menim, da je prehodno obdobje pametno tudi za to možnost popravnega izpita, da bo v tem prehodnem obdobju pravzaprav bilo uvideno s strani vladajočih in koalicije, da so pa tukaj res pretiravali. Morebiti bi ob tem členu podčrtal tudi neke vrste perverznost, ki sem ji bil danes priča. Na eni strani del koalicijskih poslancev govori, tukaj bi izpostavil gospoda Kumra in gospoda Hana, kako je nesmiselno v času krize dodatno obdavčevati ljudi, zategovati pas marsikomu, po drugi strani pa je večina poslanske skupine takšna, ki bo to podprla. Nekdo, ki to spremlja si misli: Ja, saj modro govorijo ti Socialni demokrati. Ampak slišali smo enega, ki je modro govoril, 29 drugih pa bo stisnilo tipko in podprlo te rešitve, ali pa 28 ali 27 - vendar dovolj, da bodo uveljavljene in da bodo ljudje dobili po riti, in ne samo ljudje, tudi gospodarstvo. Jaz vas sprašujem, ali je kdo naredil finančno bilanco tega ukrepa, koliko bo prišlo v državni proračun zaradi teh povečanih davkov in koliko bo posredno odšlo iz državnega proračuna zaradi uvedbe teh davkov, kajti manj se bo prodajalo, vsaj nekaj časa, posledično bo manj izpada in ne nazadnje bo tudi kakšen brezposeln več. Ta sektor bo ob teh novih davčnih bremenih težje živel in bo zaradi tega tudi kdo pristal na cesti in bo tako povzročal državi odhodke. Jaz mislim, da tega izračuna ni nihče naredil, in to je problem in to je neodgovorno.
Hvala. Gospod Podkrižnik, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegi in kolegice! Veliko časa ni ostalo, sam pa mislim, da ta skok na glavo ni vedno najboljši in se mi zdi, da je to prehitro in mislim, da je treba iti postopoma v to zadevo. Ta naš predlog, to prehodno obdobje - mislim, da je dobro, in predlagam, da ta amandma podprete. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ponovno odpiram prijavo, ker vidim še roke. Govorimo o 14. členu in amandmaju k temu členu. Gospod Juri, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz bi samo opozoril, da prehodno obdobje že obstaja, je že predvideno. Gre samo za to, ali bomo res [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]popustili našemu lagodnemu življenju ali se bomo odločili, da bomo uvajali zelene davke. Tudi pri prehodnem obdobju, ki ga uvajamo. Slišal sem, da danes ni čas. Nikoli ni čas, vedno je čas, ker je treba zdaj [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 18.15. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O BANČNIŠTVU. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospa Helena Kamnar, državna sekretarka, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala. Sprememba zakona, ki je v drugem branju, obravnava tri ključna področja. Prvo področje se nanaša na obravnavo jamstva države za bančne vloge. Gre za implementacijo Evropske direktive, ki je bila nazadnje spremenjena leta 1994 in zvišuje jamstva države za bančne vloge iz 20 tisoč evrov na 50 tisoč evrov. Pri tem je treba opozoriti, da želimo implementirati to direktivo v naš zakon, hkrati pa je že v proceduri sprememba Evropske direktive, ki bo to višino po vsej verjetnosti v letu 2010 dvignila na 100 tisoč evrov. V letu 2010 pri nas še vedno velja sprememba zakona o javnih financah, ki pravzaprav državi daje neomejeno jamstvo za bančne vloge, kar pomeni, da tudi če bo spremenjena določba v zakonu o bančništvu, bo v tem trenutku še veljala ureditev iz sprememb v času finančne krize. Prav, zaradi tega Vlada ni naklonjena sprejemu amandmaja, ki dviguje jamstvo na 100 tisoč evrov, in meni, da bi bilo primerneje počakati do leta 2010, ko bo direktiva tudi implementirana in šele takrat prilagoditi tudi zakonodajo. Druge spremembe v zakonu, ki jih predlagamo, so spremembe, ki se nanašajo na tako imenovani EU mandat Banke Slovenije, ki predvideva večje sodelovanje pri nadzoru z drugimi članicami EU. Ukinjajo se tudi nekatere dodatne zahteve glede poročanja podružnic bank držav članic in tretjih držav, ki imajo podružnice v Sloveniji. Gre predvsem za poročanje glede tistih podatkov, ki niso relevantni za stranke v bankah, ampak so bolj relevantni za nadzorno funkcijo. Predlagamo še izvzem iz sistema zajamčenih vlog vloge kolektivnih naložbenih podjemov, vlog pokojninskih skladov in vlog kritnih skladov zavarovalnic. V zakon je vgrajena še ena rešitev, ki v večji meri predvideva sodelovanje nadzornih organov in sistema zajamčenih vlog med državami članicami. To je na kratko sprememba zakona, ki je pred vami in predlagam, da jo podprete. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsedniku odbora, Radu Likarju, za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav gospe državni sekretarki, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je na 11. seji dne 28. oktobra 2009 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada Republike Slovenije. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki posreduje konkretni opozorili k 2. in 14. členu zakonskega predloga. V okviru dodatnega delovnega gradiva je odbor sprejel tudi mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance. K predloženemu zakonu so v poslovniškem roku na podlagi posredovanih opozoril Zakonodajno-pravne službe amandmaje vložile koalicijske poslanske skupine k 2. in 14.- členu in poslanska skupina SDS k 14. in 16. členu zakonskega predloga. Temeljni cilj besedila je delni prenos direktive 2009/14 Evropskega sveta v slovenski pravni red, ob ureditvi tako imenovanega EU mandata za Banko Slovenije in hkratnim poenotenjem pravil glede revidiranja in objave podatkov podružnic bank iz držav članic in tretjih držav. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je v okviru dodatne obrazložitve mnenja navedene službe poudaril, da predložena amandmaja koalicijskih poslanskih skupin k 2. in 14. členu sledita danim opozorilom navedene službe. Iz obrazložitve amandmaja poslanske skupine SDS k 14. členu in vsebinsko povezanim amandmajem k 16. členu izhaja predlog povečanja jamstva bank s sedežem v Republiki Sloveniji za izplačilo zajamčene vloge pri banki nad katero je bil začet stečajni postopek do neto stanja vloge v višini 100.000 evrov. Ob tem je predstavnica Vlade poudarila, da sistem zajamčenih vlog v naš pravni red vnaša trenutno spremembo direktive Sveta, ki dviguje znesek zajamčenih vlog iz 20.000 evrov, kar je bilo sprejeto leta 1994, in od takrat ni bilo spremenjeno, na 50.000 evrov. Sicer se predvideva tudi nadaljnje višanje ravni jamstva na 1.000.000 evrov, kar naj bi države članice izvedle do konca leta 2010. Zato velja po mnenju Vlade na predložitveni dvig ravni jamstva na 100.000 evrov počakati do uvedbe na evropski ravni. Ker trenutno velja v naših predpisih določba, ki predvideva neomejeno jamčenje države za vloge do konca leta 2010 prej navedena sprememba v prihodnjem letu niti ne bo aktualna. V okviru obravnave je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SD, Zares, LDS in DeSUS k 2. in 14. členu zakonskega predloga. Ker amandmaja Poslanske skupine SDS k 14. členu odbor ni sprejel, je postal vsebinsko povezani amandma istega predlagatelja k 16. členu zakonskega predloga brezpredmeten. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejeta amandmaja je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega sta vključena oba sprejeta amandmaja. Predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Zvonko Černač bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovane kolegice in kolegi! Vsi ostali prisotni. Več ali manj gre pri spremembah tega zakona o bančništvu za prenos direktiv v naš pravni sistem in glede tega v Slovenski demokratski stranki nimamo nobenih zadržkov. Ena izmed pomembnejših sprememb, ki je bila v predstavitvi s strani predstavnice Vlade že omenjena, se nanaša na višino zajamčene vloge. Vemo, da gre za pomembno vprašanje. Kako je to vprašanje pomembno, smo se soočili lani, 8. oktobra 2008, ko sta pred Slovenke in Slovence stopila takratni finančni minister gospod Bajuk in takratni predsednik Vlade gospod Janez Janša in povedala, da so njihove vloge varne v slovenskih bankah, in to do neomejene višine. To je bilo tisto zagotovilo, ki je bilo nujno, hitro in ki je učinkovalo na tak način, da je kljub temu, da smo o tej spremembi odločali v Državnem zboru dva meseca kasneje, preprečilo probleme na področju bančništva v Republiki Sloveniji. In tudi zaradi teh hitrih reakcij banke v Sloveniji oziroma naš finančni sistem ni utrpel neke izgube. Preprečena je bila panika in mogoče še kaj hujšega. Če bi temu zgledu sledila Pahorjeva vlada in bi z enako hitrostjo sprostila še likvidnostni krč, ki še vedno traja, potem Slovenija gotovo ne bi padla tako globoko, kot je v zadnjem letu dni. To neomejeno jamstvo za hranilne vloge velja do konca prihodnjega leta. S to spremembo se predvideva, da naj bi po 1. januarju 2011 bilo to jamstvo omejeno do 50 tisoč evrov. V Slovenski demokratski stranki ne vidimo prav nobenega razloga za nasprotovanje Vlade našemu amandmaju, kjer predlagamo ta dvig na 100 tisoč evrov, ki ga bo tako in tako na podlagi direktive, ki je, kot je že povedala gospa Kamnar, v proceduri potrebno uveljaviti s 1. 1. 2011. Ne vidimo nobenega razloga, da bi morali o tem v Državnem zboru, ob vsej zahtevni proceduri še enkrat odločati. Ob spremembi te zakonodaje pa je mogoče zamujena priložnost za en drugi del, s katerim bi lahko zagotovili ustreznejši način delovanja Banke Slovenije, predvsem pa omogočili učinkovitejši nadzor nad ekscesnimi odločitvami, ki se dogajajo v posameznih poslovnih bankah. Vemo, da smo bili v preteklosti priča odobravanju številnih kreditov politično kompatibilnim posameznikom glede menedžerskih prevzemov in na drugih področjih. In še danes Komisija za nadzor javnih financ, kljub temu da gre za parlamentarno nadzorno komisijo, ni dobila podatka o tem, na kakšen način so bili v mesecu decembru, ko je bil kreditni krč na vrhuncu, odobreni večmilijonski krediti v evrih, ki so bili neustrezno zavarovani, podjetju, katerega solastnik je minister Golobič, torej podjetju Ultra. Dobili tudi nismo točne številke glede dveh obveznic, ki sta bili kupljeni v času, ko je Banko Slovenije vodil gospod Gaspari, sedanji minister. V časopisih smo pred dnevi prebrali, da je Banka Slovenije vložila terjatev v višini 54,1 milijona ameriških dolarjev. Ta odločitev je bila sprejeta v času, ko je bil na vrhu Banke Slovenije gospod Gaspari, ki ne samo, da ni v ničemer odgovarjal, napredoval je. On je sedaj minister v Pahorjevi vladi. Takrat je sedel v Svetu banke gospod Nučič, ki je sedaj na visokem položaju v Novi Ljubljanski banki, gospod Božo Jaševič, ki je celo predsednik uprave Nove Ljubljanske banke. Banka Slovenije je v obdobju, ko jo je vodil gospod Gaspari, kar smo tudi prebrali v časopisih, je bila izredno dobrohotna pri nadzoru nad odobravanjem tako imenovanih menedžerskih kreditov. V časopisu smo lahko prebrali, da se je največja kvota tega zgodila v obdobju, ko je Banko Slovenije vodil gospod Gaspari, torej med leti 2004 in 2008. Zanimivo pa je, da so takrat oziroma v obdobju malo prej v svetu Banke Slovenije sedele osebe, ki so ta menedžerska posojila potem tudi dobila. Govorim o gospe Tatjani Fink, ki je izvedla menedžerski prevzem Trima Trebnje, govorim o gospodu Binetu Kordežu, ki je izvedel menedžerski prevzem Merkurja in tako naprej. Komplot, povezanost politike in posameznih akterjev iz iste politične opcije je tisti, ki bi ga po našem mnenju bilo smiselno tudi s to spremembo zakona o bančništvu urediti, vendar je žal tu zamujena priložnost. Pričakujemo pa, da bo podprt vsaj naš amandma in dano večje jamstvo za vloge ljudem. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Vili Rezman, ki ga ni. Gospod Radovan Žerjav pa bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Zakon o bančništvu je bil do sedaj spremenjen trikrat. Tokrat je pred nami četrta sprememba, ki v naš pravni red delno prinaša direktivo Evropskega parlamenta in Sveta iz marca letošnjega leta. Največja sprememba, ki jo ta predlog zakona prinaša, je sprememba ureditve sistema zajamčenih vlog. Leta 1994 je bila v direktivi o sistemu zajamčenih vlog najnižja raven kritja določena v višini 20.000 evrov, ki pa ne zadostuje več. Lansko leto smo sprejeli spremembo zakona o bančništvu, s katero je postala višina zajamčene vloge v obdobju do 31. 12. 2010 neomejena. S tem ukrepom smo preprečili paniko, ki bi ob finančni krizi in dejstvu propada mnogih bank drugje po svetu lahko povzročila neobvladljivo praznjenje bank preko dvigov prihrankov fizičnih oseb. Vendar gre za začasen ukrep, ki s stabilizacijo finančnega in gospodarskega sistema ne bo več potreben, ker se konec naslednjega leta po veljavni rešitvi v zakonu tako ali tako izteče sam od sebe. Ker pa se je, kot rečeno, situacija od leta 1994 že kar dodobra spremenila, je prav, da se višina zajamčene vloge, za katero mora jamčiti banka, dvigne na 50.000 evrov. V tem se nam ne zdi niti tako pomembna rešitev, ali je to 50 ali 100.000 evrov, saj je pravzaprav ta razlika za veliko, veliko večino slovenskega prebivalstva nepomembna. Predlog zakona, ki je pred nami, uvaja tudi nekatere druge rešitve. Na primer širi obseg storitev, ki se uvrščajo med plačilne storitve in storitve izdajanja elektronskega denarja, potem določa tudi razširitev nabora oseb v posebnem razmerju z banko na osebe, v katerih ima član uprave, član nadzornega sveta ali prokurist ali njegovi ožji družinski člani posredno ali neposredno najmanj 10% glasovalnih pravic in tako dalje. V poslanski skupini bomo predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala, gospod predsedujoči za besedo. Kolegice, kolegi! Slovenska nacionalna stranka ne bo nasprotovala predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o bančništvu, ker tako kot večina, ki je danes že govorila, vemo oziroma vidimo, da je bistvo spremembe glede varnosti naših in vaših vlog, torej vseh tudi, ki nas gledajo. Ampak jaz bom tukaj zelo odkrit, pa bom govoril v osebnem imenu, da ne bi slučajno kdo izkoristil mojo radovednost, pa to uporabljali še za moje kolege. Jaz v bistvu, ko sem pogledal malo na to stran, ne razumem [[...]]Razumem, da je direktiva evropska, ki jo moramo spoštovati in zaradi tega prilagajamo meje varnosti naših vlog oziroma jamstva za naše vloge do nekega zneska. Ne razumem pa nekaj. Lani, kot smo slišali, oktobra 2008 je bila dana zaveza in obljuba vsem Slovenkam in Slovencem, nam in vsem, ki nas gledajo za neomejeno jamstvo ali absolutno varnost vlog. Za tistega, ki ima 20 evrov na bančnem računu, ali pa za tistega, ki ima milijardo. Med tistimi seveda, ki je dovoljeno. To velja do 31. 12. 2010. Jaz ne razumem, če to imamo, zakaj zdaj, ne glede na evropsko uredbo, zakaj zdaj spreminjamo in v nek zakon zapišemo, da je jamstvo 50 milijonov, zgornje jamstvo, in sem se potem vprašal, ti nevedni Barovič, poglej še, kdaj začne zakon veljati, in piše, da zakon začne veljati po objavi v Uradnem listu. Dobro, prej še piše, da se v treh mesecih morajo neke vsebine usklajevati. Ampak, ali naj zdaj sprašujem naprej, kdaj bo to objavljeno v Uradnem listu? Pa recimo, da bi bilo to objavljeno v Uradnem listu, bom rekel na pamet, 1. februarja 2010. Kaj zdaj to pomeni? Ali zdaj to pomeni, da Slovenke in Slovenci glede na besede, izrečene oktobra 2008, nimajo več absolutnega jamstva, torej varnost za absolutni znesek, ki ga imajo na računu, in da imajo varnost samo do 50 milijonov? Ne razumem, niti ne razumem, zakaj pogovori in prepiri okoli amandmaja 50 ali 100 milijonov evrov, če naj bi veljalo do 31.12. absolutno jamstvo za vse vloge. Jaz, oprostite, res osebno ne razumem, zakaj danes o tem govorimo. Aprila sicer je bilo, jaz vem, da so bile tiste direktive s strani Evrope takrat, ko smo mi dobili, absolutno jamstvo 22 milijonov evrov, če se ne motim, in se zdaj spreminjajo, aprila letos so se spremenile na 50. Jaz to čisto razumem in če mi tega ne bi imeli, bi danes to sprejemali, ker imamo pa absolutno varnost, pa ne vem, zakaj to sprejemamo. In ne vem, če bo to sprejeto in če bo to objavljeno v Uradnem listu, ponavljam, 1. februarja 2010, ali mi nimamo več absolutne varnosti, ki nam je bila zagotovljena do zadnjega decembra, prihodnje leto? Nič mi ni jasno več v tej hiši modrosti, ali pameti, ali pravice, ali demokracije ali kakorkoli že. To bi rad vedel. Me ne skrbi, ker nimajo, osebno govorim, kaj jamčiti, ampak so ljudje, ki imajo neko varnost, ki varčujejo, ki želijo vedeti, za kaj gre. In dejansko ukvarjati se z nekimi zakoni in sprejemati neke zakone ob veljavnosti nekih drugih zakonov - pride vsaj do neskladja med temi zakoni. Ali v tem primeru prihaja ali ne, kje prihaja, kje so zapisani in kako veljajo, pa je veliko odprto vprašanje. Devet let že hodim na Odbor za finance, saj nisem ne vem koliko pameten, sem se pa marsikaj naučil, zdaj pa, kako vse to, česar še sam ne razumem ta trenutek, razložiti vsem ljudem, za katere pa mi ta zakon sprejemamo. Tako upam, da mi bo kdo razložil. Kot rečeno, nasprotovali v stranki temu predlogu ne bomo.
Hvala. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanke skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Prijazen pozdrav vsem. Da ne bo kakšne panike in nerazumevanja, govorimo o tisočih evrih, dilema je, ali 50 tisoč evrov ali 100 tisoč evrov. Moram reči, da bi bilo jamstvo v milijonih preveliko, da se pa strinjamo tudi s kolegi iz Slovenske demokratske stranke, da je v tem trenutku tudi razmislek, da se zedinimo pri številki 100 tisoč evrov, povsem na mestu in s tistim amandmajem v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije nimamo nobenih težav. Gre res za prilagoditev evropski direktivi, kajti Zakon o bančništvu ureja pogoje za ustanovitev, poslovanje, nadzor in prenehanje kreditnih institucij s sedežem v Republiki Sloveniji in pogoje, pod katerimi lahko osebe s sedežem zunaj Republike Slovenije opravljajo bančne storitve, vzajemno priznane finančne storitve in storitve izdaje elektronskega denarja na območju Republike Slovenije. Konkretno tokratne spremembe se nanašajo na prenos Evropske direktive o sistemih zajamčenih vlog glede stopnje kritja in pa rokov za izplačilo, s čimer se določa višina jamstva, sodelovanje z drugimi jamstvenimi shemami ter objave in oglaševanja informacij o sistemu jamstva. Sprememba zakona se nanaša tudi na prenos direktive, ki ureja področje plačilnih storitev na notranjem trgu. Prav tako predlog zakona upošteva pobude Evropske komisije za neuporabo diskrecije, saj komisija ugotavlja, da so dodatno zahtevani podatki potencialno zanimivi le za nadzornike, za druge stranke, na primer investitorje, vlagatelje, pa vsaj načeloma ne. Zakon v končni posledici prinaša smiselne in pa učinkovite rešitve, ki se nanašajo predvsem na trajno povišani ravni zajamčenih vlog z 22 tisoč evrov na 50 tisoč evrov ob upoštevanju, da do 31. decembra naslednjega leta, torej december 2010, višina zajamčene vloge ni omejena. In ker je danes stanje tako, zakaj bi šli na manj ali na slabše, se strinjamo tudi s podporo amandmajev kolegov iz Slovenske demokratske stranke. Druga pomembna uvedba tako imenovanega EU mandata pri opravljanju nalog in pristojnosti Banke Slovenije na področju nadzora bančnega poslovanja. Bistvo tako imenovanega EU mandata je usklajevanje nadzora nad finančnim sektorjem Evropski skupnosti v obliki krepitve sodelovanja med nacionalnimi nadzornimi organi in približevanje praks nadzora in poročanja v Evropski uniji. Pomembno se nam zdi tudi natančneje določena objava in oglaševanja informacij v sistemu jamstva za vloge. Pomembno je tudi predpisano sodelovanje slovenskega sistema zajamčenih vlog s sistemom zajamčenih vlog države članice in tretje države, v kateri ima banka iz Republike Slovenije podružnico in s sistemom zajamčenih vlog podružnice banke države članice in tretje države, ki prav tako posluje v Republiki Sloveniji. Zagotovo smo si vsi enotni, da predlagane spremembe prinašajo pozitivne učinke za državljane Republike Slovenije, dajejo večjo varnost, predvsem pa povečanje višine zajamčene vloge, povečan nadzor na finančnem sektorju, natančneje določeno oglaševanje in druge rešitve - mislimo, da so to dobre, spodbudne novice za varčevalce - in zato bomo takšnemu predlogu zakona s pozitivnim glasovanjem sledili tudi v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije. Hvala.
Hvala. Gospa Renata Brunskole bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni, spoštovani podpredsednik, spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi. Že pred menoj je bilo v predstavitvi stališč poslanskih skupin že večkrat povedano, da gre na eni strani s Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu, druga obravnava za prenašanje. S predlogom novele se v slovenski pravni red delno prenaša Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o spremembah Direktive o sistemih zajamčenih vlog glede stopnje kritja in rokov za izplačilo. Prenašajo se določbe glede višine jamstva, sodelovanja z drugimi jamstvenimi shemami ter objave in oglaševanja informacij o sistemu jamstva. Preostale določbe direktive pa od slovenskega sistema zajamčenih vlog zahtevajo večje prilagoditve. Natančneje določanje rokov pristojnim institucijam, krajšanje zamud pri izplačilu in nadaljnje višanje ravni kritja niso predmet tokratnega prenosa. Zakon o bančništvu tudi sledi pobudi Evropske komisije za uporabo diskrecije, opredeljene v četrtem odstavku 2. člena direktive. Evropska komisija tudi ugotavlja, da so dodatno zahtevani podatki potencialno zanimivi le za nadzornike, za druge stranke, na primer investitorje in vlagatelje, pa načeloma ne. V vsakem primeru pa te dodatne zahteve, ki jih mora pregledati tudi pooblaščeni revizor, zvišujejo stroške podružnicam. Najpomembnejša rešitev zakona je zagotavljanje ustrezne ravni jamstva za neto vloge, ki se uresničuje s povišanjem dosedanje meje 22 tisoč evrov kot mejnika, za katero je zagotovljeno jamstvo vlog, na 50 tisoč evrov. Takšno povišanje odraža povprečno vlogo državljana Republike Slovenije, ki znaša približno 30 tisoč evrov. Seveda pa to povišanje velja po 31. decembru 2010, ker do takrat višina zajamčene vloge ni omejena. Zatorej tudi sama ponavljam, danes je bilo v razpravi že sedaj pri predstavitvi stališč nekako omenjen dvom, pomislek - zadeva velja; torej ta predlog, 50 tisoč evrov, vselja od 1. 1. 2011. Torej do 31. decembra 2010 je zelo jasno bilo povedano in poudarjeno, da je višina zajamčene vloge neomejena. V primeru, da bo potrebna sprememba, je možnost tudi v letu 2010 spremembo storiti navzgor, če bi bila dilema oziroma dvom o tem, ali je 50 tisoč evrov dovolj visok znesek jamstva za državljanke in državljane Republike Slovenije oziroma varčevalce v Republiki Sloveniji. Predlog sprememb Zakona o bančništvu tudi širi obseg storitev, ki se uvrščajo med plačilne storitve in storitve izdajanja elektronskega denarja, v primerjavi z zdaj veljavno opredelitvijo teh storitev. Razširjen je tudi nabor oseb v posebnem razmerju z banko, na osebe, v katerih ima član uprave, član nadzornega sveta ali prokurist ali njegovi ožji družinski člani posredno ali neposredno najmanj 10% glasovalnih pravic. Zakon pa tudi predpisuje sodelovanje slovenskega sistema zajamčenih vlog s sistemov zajamčenih vlog države članice in tretje države, v kateri ima banka iz Republike Slovenije podružnico, in sistemom zajamčenih vlog podružnice banke, države članice in tretje države, ki poslujejo v Republiki Sloveniji. Na osnovi vsega navedenega bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o bančništvu.
Hvala. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 19. 11. 2009. V razpravo dajem 14. člen ter amandmaja Poslanske skupine SDS k temu členu. Odpiram prijavo za razpravo. Gospod Černač, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Pri tem členu in pri tem amandmaju govorimo seveda o tisočih evrih, ko govorimo o zajamčeni vlogi, ne govorimo o milijonih evrih. O milijonih evrih sem jaz govoril, ampak tukaj žal noben člen ni odprt, v povezavi z nagradami v Novi LB, ki so bile izplačane v preteklosti in glede katerih bi bilo pametno tudi v tem zakonu kaj urediti. V tej povezavi sem govoril tudi s številnimi milijoni dolarjev, ki so za Slovenijo izgubljeni v propadli banki Lehman Brothers. Tukaj imam članek, Dnevnik, 17. november, iz katerega izhaja, da je Banka Slovenije prijavila 54,1 milijona dolarjev terjatev v tej stečajni masi propadle banke Lehman Brothers in kot tistega, ki je odgovoren za te poteze, navedla bivšega guvernerja, gospoda Gasparija. Ne le, da ni zaradi tega trpel nobene škode, ta človek po mojem ne bi smel imeti več vidne funkcije ne v bančništvu ne v javni sferi, ampak bi moral delati kaj drugega, kjer ne bi povzročal škode tej državi in ljudstvu; celo več, bil je nagrajen. In prav zanimivo, simptomatično, samo obrnete članek na spodnji strani in vidimo gospo, ki je bila kaznovana, sankcionirana, grobo odstreljena zaradi tega, ker je zagovarjala interes države in teh državljanov. Govorim o gospe Zadravec Capriolo, ki je bila najprej s strani Pahorjeve vlade razrešena s strani generalne direktorice Direktorata za zakladništvo. Vemo, da je opravljala svojo funkcijo pod več kot petimi finančnimi ministri, dobro jo je opravljala, to ji priznavajo vsi, tako stroka kot politiki, in zaradi tega, ker ni poslušala politike, Pahorjeve politike, je bila odstavljena, razrešena brez razlogov. Se pravi, tako deluje trenutno ta politika na tistem področju, ki je najbolj občutljivo in ki je najbolj tenkočutno. In če bi ta politika bila v hlačah 8. oktobra lani, se bojim, da bi v Sloveniji beležili propad kake banke, ker ne bi bila sposobna odreagirat tako, kot se je takrat odreagiralo. Kot kaže sedaj nesposobnost pri eni zelo enostavni zadevi, ki je popolnoma administrativne in birokratske narave in ki jo Evropa že uveljavlja. Govorimo o tem, da bo od 1. 1. 2011 veljalo jamstvo za hranilne vloge v višini 100.000 evrov in naša vlada predlaga ne 100.000, kar bo veljalo, ampak dajmo najprej 50.000, pa bomo potem še enkrat spreminjali. Zakaj, čemu? Zakaj? Nobene potrebe za to ni. Tudi nobene potrebe, da se na tem področju dela kakršna koli panika ali negotovost. Pomembno je, da so trenutno vse vloge do konca leta 2010, do konca prihodnjega leta, da je zagotovljeno jamstvo države v neomejenem znesku, in pomembno je, da se s 1. 1. 2010 to jamstvo sicer znižuje, ne vem, zakaj na 50 tisoč, na 100 tisoč evrov. Če sedaj ni problema, ko je neomejeno, zakaj bi bil potem problem, če ga znižamo na 100 tisoč evrov? Saj v končni fazi tukaj ne gre mogoče niti za kakšno praktično aplikacijo, bolj gre za ta psihološki občutek varnosti, ki je, kadar gre za finance, izjemno pomemben in mu je, po moje, treba slediti. Res ne vidim nobenega razloga, da se tega amandmaja ne bi podprlo. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Brunskole, izvolite. Imate besedo.
Hvala lepa. Nekajkrat sem že povedala in bom še enkrat, kako hitro čas mine oziroma predvsem kako izredno hitro se lahko zgodijo spremembe. 7. novembra lani, torej leta 2008, sem govorila o težavah, o krizi na območju, od koder prihajam. Torej o povečevanju brezposelnosti v Beli krajini, o poslovnih odločitvah nekaterih podjetij, za katere ne bi govorila, da so blizu, kar je bilo prej govora o tem, kateri vladi, itd. - vendar se je zgodilo. Več 100 ljudi je brez dela, stopnja brezposelnosti se je povečala, vendar istega tega dne so nekateri kolegi razpravljavci govorili, češ kakšna kriza, krize ni, itd. Seveda je zanimivo, da ni bilo treba več kot treh mesecev, ko smo bili v tej dvorani za razprave praktično vsi enotni, ne glede na to, iz katere poslanske skupine prihajamo, vsi smo govorili o krizi. Zatorej tudi sama pri tem predlogu amandmaja, ko govorimo o zvišanju zneska s 50 tisoč evrov na 100 tisoč evrov, o tem predlogu menim, da bo tudi čas v letu 2010 lahko pokazal, ali je morebiti ta znesek 50 tisoč evrov, ki ga bomo, vsaj sama bom podrla ta predlog, sprejeli, treba celo zvišati. Torej, ali bo treba zvišati na 100 tisoč evrov ali pa bo, glede na naše razmere, 50 tisoč evrov celo za povprečnega varčevalca - namreč, povprečna vloga znaša v Evropski uniji 30 tisoč evrov. Bojim se in po izkušnjah sodeč si skoraj upam trditi, da je višina povprečne vloge pri nas celo nižja od 30 tisoč evrov na varčevalca. Torej bo za sedaj ta predlog 50 tisoč evrov od 1. 1. 2011 zagotovo zadostoval. Če pa ne bo, bomo pa zagotovo tudi sama podprla spremembo, ki bo šla navzgor. Danes pa, ko vemo, da vse varčevalke in varčevalci imajo za celotno leto 2010, torej do 31.12.2010, neomejeno jamstvo, pa tukaj ni skrbeti. Tudi ne za milijone. Ko smo ravno pri tem prebiranju člankov za nazaj, za nekaj dni nazaj, ali pa za še več dni nazaj ali pa nekaj mesecev, se ne spomnim, da bi bilo več milijonov evrov izplačanih za odpravnine v banki, tako verjetno to ni bilo mišljeno, da je bilo to malo splošno povedano. Sama pa nekako nisem pristaš tega, da se imenujejo posamezni ljudje. Pri osebnih razpravah ima človek lahko tudi pravico podajanja osebnega mnenja o dotičnih ljudeh, pri predstaviti stališča me pa preseneča, kadar se govori o konkretnih osebah in podjetjih, vendar demokracija vlada in je prav, da se tudi demokratično predstavi svoje stališče. Sama tega amandmaja v danem trenutku ne bom podprla, menim, da to ni potrebno, če bo potreba, bom zagotovo tudi jaz za to, same spremembe v Zakonu o bančništvu pa bom danes tudi podprla. Hvala.
Hvala. Je še interes za prijavo. Prosim, prijavite se. Gospod Černač, izvolite, imate besedo.
Zdi se, da je bilo nerazumevanje glede tistega, kar sem povedal. Torej, govoril sem o tem, da če lani 8. oktobra, ko so začele propadati nekatere banke po Evropi in po svetu, ne bi bilo hitre reakcije takratnega finančnega ministra in takratnega predsednika vlade o tem, da je jamstvo vlog v bankah zagotovljeno do neomejenega zneska, kljub temu da ta zakon takrat še ni bil sprejet, sem govoril o tem, da bi se nam tudi v Sloveniji lahko zgodil propad katere izmed bank, in govoril sem o tem, da če bi nova vlada, Pahorjeva vlada nadaljevala s tako hitrimi, odločnimi potezami tudi na drugem delu, ki ga je imela na mizi se bi tudi ta likvidnostni krč, ki še sedaj ne popušča, ne zgodil v takšnem smislu, kot se dogaja sedaj. Glede tega, kdo je govoril, ali je kriza ali pa ni, pa glejte, spoštovane kolegice in kolegi, se je treba spomniti, kaj je premier Pahor tukaj v Državnem zboru v začetku marca letos, ko je predstavljal prvi rebalans proračuna za 2009, dejal. Govoril je o tem, da letos bo imela Slovenija plus 0,6% pozitivno gospodarsko rast in da na tej osnovi je tudi pripravljen rebalans. To je rekel gospod Pahor. To ni govorila opozicija. Isti dan, ko je to rekel, je prišla napoved o minus 4,5, sedaj smo na minus 8. To so dejstva. Torej, tistih katastrofičnih razmer, ki so se zgodile v zadnjih mesecih, še v začetku letošnjega leta in še marca ni bilo. In tega ni ugotavljala opozicija. To je ugotovil celo sam premier Pahor. Zakaj so se potem zgodile, pa seveda vemo. Pri tem amandmaju gre pa za tisti minimum. Evropa določa minimum. In če bo Evropa določila v direktivi, da je minimum 100.000, bomo mi celo zakonodajno proceduro samo zaradi tega še enkrat peljali skozi Državni zbor. Čemu? Če že danes vemo, da se bo to zgodilo v kratkem. In tudi ni nobene potrebe, da ne določimo višjega minimuma in s tem omogočimo trdno zagotovilo tistim, ki imajo prihranke v naših slovenskih bankah. Ne vidim nič slabega v tem amandmaju, same dobre pozitivne učinke, niti enega negativnega. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ne, potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKLJUČNEGA RAČUNA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2008. Predlog zaključnega računa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zaključnega računa. Gospa Helena Kamnar, državna sekretarka, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani. Zaključni račun za leto 2008, ki ga imate pred seboj, ima hkrati tudi revizijsko poročilo Računskega sodišča. Če se čisto na kratko dotaknem zaključnega računa proračuna. Proračun za leto 2008 je bil sprejet konec leta 2007, v aprilu je bila pripravljena sprememba oziroma rebalans tega proračuna, ki je bil sredi leta tudi potrjen. Ta rebalans se je dotikal predvsem B bilance in je prinašal dodatne izdatke, namenjene dokapitalizaciji bank, ker strukture in višine prihodkovne strani in odhodkovne strani ni spreminjal. Leto 2008 se je končalo v nekoliko drugačnih makroekonomskih okvirih, kakršni so bili predvideni ob pripravi proračuna. Naj se dotaknem samo ključnih kazalnikov. Bruto domači proizvod je bil še vedno zelo visok, rast je bila 7,7%, vendar je bila za pol odstotne točke nižja od tiste, ki je bila prvotno načrtovana. Rast izvoza je bila 5,2%, kar je bilo za 7-odstotne točke nižje od tistega, kar je bilo ocenjeno ob pripravi proračuna. Tudi zasebna in državna potrošnja, ki sta bili še vedno na zelo visoki ravni, sta bili nižji od prvotno načrtovane. Masa plač je bila bistveno višja od tiste, ki je bila prvotno načrtovana, kar je seveda pogojevalo drugačne prilive in tudi drugačno delovanje avtomatskih stabilizatorjev, tako v državnem proračunu kot tudi v nekaterih blagajnah javnega financiranja, ki so neposredno povezane z državnim proračunom. Skupni prihodki državnega proračuna so bili realizirani za slabe 4-odstotne točke na nižji ravni od tistega, kar je bilo prvotno načrtovano, nižji pa so bili tudi odhodki državnega proračuna v bilanci A. Tudi izdatki in prejemki v tako imenovani B bilanci so bili nekoliko drugačni od načrtovanega, zadolževanje je bilo nekoliko nižje od načrtovanega, vendar v mejah, ki so bile določene z Zakonom o izvrševanju proračuna. Po zaključnem računu proračuna je bila bilanca v presežku v višini približno 68 milijonov evrov. Računsko sodišče, ki je pogledalo ta zaključni račun, je ugotovilo, da bilanca prihodkov in odhodkov ne izkazuje dejanskega stanja in vsebuje napake v izkazovanju na odhodkovni strani, prav tako je ugotovilo, da izkazuje tudi napake v izkazovanju v računu financiranja. Vlada je to revizijsko poročilo obravnavala in v prvem hipu želela odpraviti ugotovljene napake, vendar bi se pri tem srečala s pristojnostjo Državnega zbora, ker bi morala v zaključni račun proračuna vzpostaviti proračunsko postavko, ki jo v samem proračunu ni bilo. Zato Vlada ni opravila popravka zaključnega računa proračuna kot je sledilo iz revizijskega poročila Računskega sodišča, in je prepustila odločitev Državnemu zboru, ali se ta zaključni račun proračuna popravi in na kakšen način se ta popravek opravi. Zato je na vas, spoštovani poslanci in poslanke, da ugotovitev, ali je zaključni račun treba popraviti ali ga lahko sprejmete takšnega, kot vam je bil predložen. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zaključnega računa je obravnavala Komisija za nadzor javnih financ. Besedo dajem predsedniku komisije mag. Andreju Vizjaku za predstavitev poročila komisije. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, državna sekretarka! Res je, Komisija za nadzor javnih financ je na svoji 8. redni seji 4. novembra obravnavala kot matično delovno telo predlog zaključnega računa. Po uvodu državne sekretarke, ki je povedala podobno kot danes uvodoma, da je bilo v letu 2008 še zelo dobro gospodarsko okolje in dobra gospodarska rast, ki pa je v zadnjih mesecih začela šepati. Zelo pomembno je, da je omenila, da je v proračunskem letu 2008 ustvarjen presežek prihodkov nad odhodki v državnem proračunu. Torej, glede na dokumente, ki bodo sledili, je verjetno to zadnje leto, ko smo, pa še verjetno dolgo ne bo prišlo takšno leto, ko je državni proračun imel presežek prihodkov nad odhodki. Opozorjeno je bilo tudi s strani Vlade na nekaj drugih odstopanj, tudi odstopanje glede nekoliko slabšega črpanja sredstev iz evropskega proračuna in podobno. Seveda je Računsko sodišče revidiralo zaključni račun. Vlada je ugotovila, da je glavni razlog za negativno mnenje v načinu izkazovanja bilance prihodkov in odhodkov, ker se med odhodki niso izkazovala tudi sredstva, ki so bila izplačana upravičencem v javno telekomunikacijsko omrežje, tu je prišlo do razlike 110 milijonov. Namreč, kot veste, je država v letu 2008 oziroma že v letu 2007 prenesla na Slovensko odškodninsko družbo delnice Telekoma in to je bil vir za poplačilo, ker pa so bili trendi na kapitalskih trgih slabi, je Sod namesto prodaje teh delnic, pokrival ta upravičenja iz najemanja posojil in iz drugih virov. Torej predstavnik Računskega sodišča je še kar nekajkrat tudi podčrtal, da je negativno mnenje tudi zaradi ponavljajočih se napak. Ta, ko govorimo o izplačilih sredstev upravičencev za vlaganje v javno telekomunikacijsko omrežje, je le ena izmed njih. Na izrek je pomembno vplivalo tudi dejstvo, da gre za neustrezno evidentiranje določenih tudi drugih poslovnih dogodkov, ki niso bila tudi v zvezi s temeljnimi razvojnimi programi, je bil tu očitek Računskega sodišča in podobno. Seveda se je vnela kar zanimiva razprava med člani koalicije in opozicije. Predvsem je bila izpostavljena ta problematika - ta je bila največkrat tudi nekako v osrčju spora med koalicijo in opozicijo - glede pravilnosti evidentiranja odhodkov, povezanih z vračili vlagateljem v javno telekomunikacijsko omrežje. Zelo pomembno se mi zdi tu podčrtati ugotovitev Vlade, ker je Vlada povedala v svoji 7. točki, da Vlada ugotavlja, da izkazovanje stanja javnih financ, kot torej širšega sektorja države, ni imela to drugačno prikazovanje odhodkov, kot bi ga pričakovalo Računsko sodišče, nobenega vpliva. Vpliv je imelo zgolj na proračun, kajti Slovenska odškodninska družba sodi v obseg javnega sektorja oziroma širše države in če gledamo, da je šlo namesto iz proračuna iz Slovenske odškodninske družbe, pravzaprav je državni proračun ozirom državni proračun tu drugače prikazovan, na širši sektor države pa je to zelo nevtralno vplivalo. To se mi zdi pri vsem tem zelo pomembno. Na koncu je državna sekretarka izrazila pripravljenost, da bi šli s popravki v zaključni račun. Ugotovili pa smo, da za to ni pravne podlage in smo tudi hkrati ugotovili, da je bil kar nekajkrat lani oziroma letos v proceduri zakon o javnih financah, pa ni bilo vanj vneseno, recimo, poglavje ali členi, ki bi omogočali poseg tudi za nazaj ob ugotovljenih nepravilnostih Računskega sodišča. Seveda Državni zbor ne more sprejeti rebalansa zaključnega oziroma rebalansa proračuna za leto 2008, torej za leto, ki ga ni več, in zaradi tega je večina tudi sklenila, da se [[...]] [[Opozorilo za konec razprave.]] [[...]]seveda Vlade ne bo na nek način zadolžilo, da pripravi popravke, kajti za to res ni pravnih podlag. Menim pa, da bi veljalo razmisliti o tej možnosti, da bi v zakon vključili tudi določbe, ki bi to omogočale ob ugotovitvah Računskega sodišča.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Posedel bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares predloga zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2008 ne bomo podprli. Enako stališče smo člani naše stranke zagovarjali tudi na seji Komisije za nadzor javnih financ. In kako utemeljujemo našo odločitev, da predloga zaključnega računa ne bomo potrdili oziroma sprejeli? Računsko sodišče je v okviru revizije zaključnega računa za izkaze splošnega dela zaključnega računa za leto 2008 izdalo negativno mnenje, zaradi ponavljajočih napak iz preteklega leta, torej iz leta 2007. Pri tem gre za nepravilno računovodsko evidentiranje izplačil upravičencem po Zakonu o vračanju vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje. Za pravilnost izvršitve državnega proračuna za leto 2008 pa je Računsko sodišče izdalo mnenje s pridržkom. Revizorji Računskega sodišča so namreč za leto 2008 ugotovili, da državni proračun ni zabeležil 65 milijonov evrov presežka, ampak 43,1 milijon evrov primanjkljaja. Pri preverjanju pravilnosti izvršitve proračuna za leto 2008 je Računsko sodišče ugotovilo več primerov ravnanja v neskladju s predpisi, in to pri izplačevanju plač, pri prevzemanju obveznosti, kjer so se obveznosti poravnavale v daljših rokih, kot je zakonsko predpisano ali pa so bile predobremenitve določene v prenizkih zneskih. Neskladja s predpisi so bila pri reviziji ugotovljene tudi pri javnih naročilih, pri kapitalskih naložbah, pri dodeljevanju transferjev, kjer med drugim ni bilo ustrezne preveritve ustreznosti projektov, ni bilo zagotovljenega ustreznega nadzora in ni bil pojasnjen način določanja obsega sredstev za nakazila javnim skladom ali javnim agencijam. V Poslanski skupini Zares smo izpričane nepravilnosti do neke mere tudi pričakovali, saj se je že pri reviziji zaključnega računa proračuna za leto 2007 pokazalo in so se pokazale številne nepravilnosti pri ravnanju prejšnje vlade. Že pri obravnavi zaključnega računa proračuna za leto 2007 se je ugotovilo, da se je v mnogih primerih ravnanja z davkoplačevalskimi, proračunskimi sredstvi ravnalo precej po domače. Ob teh ugotovljenih nepravilnostih nas preseneča ob tem samo obseg. Je namreč zelo velik. Na primer, ugotovljeno je, da je Vlada nepravilno porabila sredstva od prodaje kapitalske naložbe Republike Slovenije v SIJ za dokapitalizacijo Nove Ljubljanske banke v znesku 14,5 milijonov evrov. Nadalje je ugotovljeno, da je bila dokapitalizacija Nove Kreditne banke Maribor v višini 22 milijonov izvedena brez ustreznega sklepa Vlade, ugotovljeno je bilo tudi, da je Vlada s sklepom nepravilno konvertirala terjatev v DSU iz kupnine od prodaje delnic SIJ-a v stvarni vložek države v DSU v znesku 17 milijonov in še nekaj takšnih nepravilnosti je bilo pri reviziji ugotovljeno. Ugotovitve revizije zaključnega računa za leto 2008 so alarmantne zaradi dejstva, da je bilo ravnanje prejšnje vlade načrtno in da je očitno šlo za zavestno prirejanje oziroma prikazovanje javnih financ in da se ta ravnanja tudi ponavljajo, kar se vidi iz revizije leta 2007 in 2008. Domnevni in nepravilno prikazani presežki državnega proračuna v obeh letih so očitno služili za lepšo javno podobo dela prejšnje vlade, kar smo v tem obdobju velikokrat slišali in bomo še slišali, verjetno tudi v današnji razpravi. Na Komisiji za nadzor javnih financ smo pri obravnavi predloga zaključnega računa za leto 2008 poslušali podobne ali celo enake razprave kot pri obravnavi zaključnega računa proračuna za leto 2007. V Poslanski skupini Zares upamo, da danes ob tej razpravi ne bo podobnih dejanj, kot je bilo pri obravnavi zaključnega računa za leto 2007. Treba je poudariti, da smo bili takrat priča nesprejemljivemu pogojevanju ter izsiljevanju s strani stranke SDS in na koncu tudi izsiljeni ponovitvi glasovanja oziroma sprejemanja zaključnega računa za leto 2007. Že takrat smo v naši poslanski skupini vztrajali na stališču, da je nemogoče barantati tudi za cilje, ki so višji ali bili prikazani kot državni cilji, zaradi vstopa naše sosede Hrvaške in države Albanije v Zvezo Nato, da ti cilji ne morejo biti nad tem, čemur se reče revizija, čemur se reče verodostojno prikazovanje zaključnega računa. Zato upamo, da danes ob sprejemanju zaključnega računa proračuna za leto 2008 ne bo podobnih dogodkov. Vprašanje zaključnega računa vsake države ni zgolj samo strokovno vprašanje, kako država izkazuje svoje bilance in kako izvršuje svoj državni proračun, ampak je zaključni račun tudi vprašanje verodostojnosti, legitimnosti in pravne zavesti vsake vlade. Glede na naveden naj ponovim, da Poslanska skupina Zares ne bo sprejela predloga zaključnega računa proračuna za leto 2008. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi. Predstavil bom stališče Poslanske skupine DeSUS glede predloga zaključnega računa za leto 2008, čeprav menimo, da je to stanje, ki je bilo, stanje, ki je za nami, vendar vseeno smo se precej ukvarjali s tem predlogom zaključnega računa predvsem v luči razprav, ki so jih pogojevale sledenje oziroma zaključki Računskega sodišča ob obravnavi tega gradiva. V Poslanski skupini smo sicer deljenega mnenja glede potrditve zaključnega računa. Enotni pa smo si tam, ko podpiramo predlog sklepa, ki ga je sprejelo matično delovno telo. Le-ta predlaga Vladi, naj sprejemni zakonodajo na področju javnih financ v smislu možnosti odprave nepravilnosti, ki jih je ugotovilo Računsko sodišče ob reviziji zaključnega računa za leto 2008. Sicer pa smo bili v Poslanski skupini DeSUS negativno presenečeni, da je seznam nepravilnosti, ki jih je našlo Računsko sodišče med revizijo predloga zaključnega računa državnega računa za leto 2008 tako zelo dolg. Seveda je logična posledica ta, da je Računsko sodišče za izkaze državnega proračuna izreklo negativno mnenje, za pravilnosti izročitve proračuna pa mnenje s pridržkom. Presenečeni smo predvsem zato, ker se to ni zgodilo prvič, temveč smo podobno zgodbo opazili preko Računskega sodišča že ob reviziji zaključnega račun za leto 2007. Očitno je, da Vlada in celotni državni aparat nista resno jemala opozoril Računskega sodišča. Na tej točki ne moremo deliti optimizma s predsednikom Računskega sodišča, ki meni, da bodo odgovorni poslovne dogodke v prihodnje vendarle evidentirali pravilno. Bojimo se namreč, da bodo vsa opozorila spet naletela na gluha ušesa. Negativno mnenje Računskega sodišča pa je po naši oceni kar resno opozorilo za ponavljajoče se napake. Torej, kot že rečeno, je eden od glavnih vzrokov na negativno mnenje predvsem posledica dejstva, da Ministrstvo za finance ni upoštevalo opozoril Računskega sodišča. Tako pa med kazalci zaključnega računa v bilanci prihodkov in odhodkov med prihodki niso izkazali izplačanih dividend družbe Telekom, med tekočimi transferi pa ne izplačil upravičencem za vložke v telekomunikacijsko omrežje ter med tekočimi odhodki ne obresti za sredstva, ki jih je v ta namen založil Sod, in stroškov za vračanje teh vložkov. V bilanci so investicijski odhodki izkazani prenizko, tekoči odhodki za investicijske transfere pa previsoko. Pod črto je zato za okoli 65 milijonov evrov presežka, čeprav je po revizijskem razkritju bilanca v resnici za 43 milijonov v negativnem trendu. Poseben poudarek so revizorji namenili črpanju sredstev Evropske unije, ugotovili so, da so bili prihodki iz Evropske unije lani kar za 53,6% nižji od načrtovanih. Država je pričakovala, da bo v proračunu dobila 407 milijonov evrov več kot bo nakazala v Unijo, v resnici pa je pridelala primanjkljaj, in to v višini skoraj 65 milijonov evrov. Najslabša je bila realizacija pri strukturnih skladih, pri katerih se je lani delež uresničenih načrtov zmanjšal za kar 12%. Ob tem je treba opozorili, da slabi rezultati niso le posledica počasnega črpanja, ampak je za to krivo predvsem neustrezno načrtovanje prihodkov iz Bruslja. Ko je govor o črpanju evropskih sredstev, moramo ločevati med proračunskimi uporabniki in državo kot celot. Država je namreč neto prejemnica sredstev iz Evropske unije, vključeni so tudi tisti, ki prejemajo sredstva neposredno, mimo državnega proračuna. V izogib nesporazumom predlaga Računsko sodišče, in tako je tudi že naša poslanska skupina že večkrat predlagala, da se vzpostavi zbirni center, ki bo prikazoval popolno sliko črpanja evropskih sredstev. Zadovoljni ne moremo biti niti z informiranjem javnosti o poslovanju države, če zaključni račun ne vsebuje bilance stanja in posameznih postavk, niti ne transakcij, ki so v denarnih tokovih. Računsko sodišče so zmotile tudi spremembe načina evidentiranja poplačil posojil po Zakonu o temeljnih razvojnih programih obrambnih sil. Po njihovem mnenju namreč ne dajejo popolne informacije o proračunskem primanjkljaju in zadolževanju zaradi te postavke. Ko so revizorji proučevali pravilnosti izvrševanja proračuna, so našli več neskladij s predpisi. Zakon o javnih financah, na primer, ne daje pravne podlage za ustanavljanje ustanov, ki ne opravljajo javne službe ali z javnostmi v javnem interesu, ampak so le splošno koristne ali dobrodelne, kot je na primer Hiša eksperimentov, Slovenska znanstvena fundacija in še nekatere. Država je imela lani osem takšnih ustanov, ki so iz proračuna prejele kar 2,8 milijona evrov. V prihodnje naj se torej najde pravna podlaga zanje ali pa naj se jih preneha financirati. Predpisi so bili kršeni že pri zaposlovanju, plačah in drugih osebnih prejemkih, prevzemanju obveznosti iz proračuna, oddaji javnih naročil, pri dodeljevanju transferjev in tako dalje. Revizorji so odkrili nepravilnosti tudi pri kapitalskih naložbah. Država je 14,5 milijona evrov kupnine od prodaje Slovenske industrije jekla porabila za dokapitalizacijo Nove ljubljanske banke. Novo Kreditno banko Maribor je dokapitalizirala z 22 milijoni evra, brez sklepa vlade pa je družbo Steklarska nova pa je nepravilno prenesla na Kapitalsko družbo. Zato so revizorji morali izreči tudi temu negativno oziroma mnenj s pridržkom. Naj na koncu še enkrat povem, da Poslanska skupina DeSUS podpira predlog sklepa matičnega telesa, da naj Vlada pripravi ustrezno spremembo zakonodaje v smislu odprave nepravilnosti, ki jih je ugotovilo Računsko sodišče ob razpravi in ob obravnavanju zaključnega računa za leto 2008. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Radovan Žerjav, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi. Izvrševanje proračuna za leto 2008 se je končalo v nekoliko drugačnih razmerah, kot so bile prvotno načrtovane. Makroekonomske razmere ob koncu leta 2008 so se v taki meri poslabšale, da so pomembno odstopale od napovedi, ob katerih je bil rebalans za leto 2008 sprejeman. Tako je BDP za pol odstotne točke BDP nižji, kot je bil načrtovan. Izvoz je nižji za 7-odstotnih točk, uvoz pa za 2-odstotni točki. Rezultat tega proračuna je pravzaprav v okviru načrtovanega, se pravi, končal je s proračunskim presežkom, za malenkost manjšim od tistega, ki je bil načrtovan. Revizija Računskega sodišča pa je zopet pokazala drugačne rezultate zaključnega računa proračuna za leto 2008, kot so izkazani v pričujočem zaključnem računu. Glavna odstopanja, na katera opozarja Računsko sodišče, se nanašajo na odhodke v bilanci prihodkov in odhodkov in Računsko sodi, da so dohodki v bilanci prikazani za 111 milijonov evrov in pol prenizko. Glavni razlog za to naj bi bil v načinu izkazovanja odhodkov, povezanih s povračili upravičencem po telekomunikacijskem zakonu. Zanimivo, to je ista vsebina, s katero smo se srečali že ob zaključnem računu proračuna za leto 2007, s tem da je prejšnji zaključni račun predlagala še prejšnja vlada in je bilo vse narobe, sedaj pa zaključni račun z enakimi pomanjkljivostmi predlaga trenutna vlada. Seveda pričakujem, da bo tudi tokrat prisoten strašen vik in krik in da tudi tega zaključnega računa ne boste sprejeli. Zakaj se pod novo vlado srečujemo z enakim očitkom Računskega sodišča? Strinjam se s predstavniki Vlade: zato, ker Vlada takega popravka sama preprosto ne more narediti, ker bi sicer posegla v pristojnosti Državnega zbora po eni strani, po drugi strani pa bi odstopala od siceršnjih pravil, po katerih se pripravlja zaključni račun proračuna. Državna sekretarka na Ministrstvu za finance pravi, citiram: "Gre namreč za pravila ravnanja po načelu denarnega toka in denarnih tokov na tej točki ni bilo." - konec citata. Naj izpostavim, da je prepiranje okoli tega popolnoma neproduktivno in da gre za čisti politični prestiž. Očitno je nekaj narobe s samimi zakonskimi okviri, če niti ena niti druga vlada ne more drugače sestaviti zaključnega računa kot tako, da ga Računsko sodišče ocenjuje kot napačnega. Spremenimo pravne podlage in zadevo zaenkrat za vselej rešimo, da ne bomo vsako leto izgubljali časa na obravnavah stvari, ki pravzaprav interpretirajo stvari iz preteklosti. Zaključni račun za leto 2008 bomo v Poslanski skupini SLS podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Silven Majhenič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovani minister! Poslabšanje makroekonomskih razmer ob koncu leta 2008 v odstopanju od predvidenega presegajo rebalans za leto 2008. Bruto domači proizvod se je zmanjšal od načrtovanega, izvoz je nižji, zmanjšala se je potrošnja in zmanjšal se je uvoz za 2%. Proračun, ki je bil popravljen z rebalansom za skoraj 3% točke se je na nek način odražal tudi z rastjo plač, ki je bila ves čas v porasti in je presegla predvideno stopnjo. Nižji prihodki in odhodki proračuna za skoraj 4% točke pa so odsevali v črpanju evropskih sredstev in posledično tudi v izvedbah samih projektov, ki so bili povezani s sredstvi evropskega proračuna. To so pa tudi vidnejša odstopanja na ravni investicijskih transferjev in samih investicij. V revizijskem poročilu Računskega sodišča je zaznati nepravilnosti v zaključnem računu za leto 2008, ki se nanašajo predvsem v prikazani bilanci odhodkov in prihodkov, ki pa je na nek način povezana z vsebino že iz leta 2007. Zanesljivo pa je treba upoštevati mnenje in rezultate Računskega sodišča, ki je ugotovilo, da ta zaključni račun ne izkazuje pravilnega rezultata ter izreka negativno mnenje. Računsko sodišče že dlje časa opozarja tudi na problematiko bilance stanja, ki pa ni sestavni del zaključnega računa proračuna, bi pa morala Vlada poročati o vseh poslovnih dogodkih, ki so evidentirani samo v bilanci stanja in niso proračunski izkazi. Na te nepravilnosti se opozarja že vrsto let. Nobena vlada do sedaj pa ni bila pripravljena prisluhniti tem opozorilom s strani Računskega sodišča. Pričakovati bi bilo, da bo Vlada predlagala spremembe zakonodaje v smeri boljše informiranosti v poslovanju države, vendar, kot vidimo, se to še ni nič zgodilo. Kot sem že omenil, da smo bili neuspešni pri črpanju evropskih sredstev, je bilo to milo povedano. Da so bili prihodki nižji od načrtovanih kar za 53% predvsem na področju strukturnih politik. Računsko sodišče opozarja še na kup nepravilnosti, ki jih je zaznalo, in nekaj od teh jih je prav, da vam jih tudi omenim. Problematika plač. V zvezi s sprejemanjem prevzemne obveznosti, poravnave v daljših rokih, kot so zakonsko predpisane, podeljevanje koncesij in poroštev, izrazita nepravilnosti pri kapitalskih naložbah države, delovanje ustanov v Sloveniji, ki jih ustanavlja država, to je povsem nova zadeva. Iz prejšnjega leta. Računsko sodišče ugotavlja, da ima država tako premoženje organizirano kar v 8-ih takih ustanovah, ki so iz proračuna prejele okoli 3 milijonov evrov za svoje delo in poslanstvo. Seveda se bo moral Državni zbor opredeliti za potrebe po ustanavljanju oseb zasebnega prava v imenu države. Če povzamem zadevo okoli delnic Soda in države vlagane v telekomunikacijsko omrežje. Denarnih tokov v tem primeru ni bilo, bil je samo prenos delnic na Sod, ki je z lastnimi sredstvi poplačal upravičence, ki so vlagali v infrastrukturo, in s tem šel na roko Vladi, da niso rabili "keš" in da je bila s tem slika proračuna ugodnejša. Kot vidimo, sta v tej zgodbi vpleteni obe vladi - tako prejšnja, kot zdajšnja. Zdajšnja zaradi tega, ker tega ni popravila z rebalansom, ko je bil še čas, in se ji očita premalo delovnega elana in znanja, prejšnja pa zato, ker je vse to zakuhala. Kot vidimo, je kup nepravilnosti, tako da bi bilo nekorektno govoriti, da se zaključni račun uporablja s pomočjo Računskega sodišča v politične namene. Seveda se vprašamo v Slovenski nacionalni stranki, ali imamo kakšne instrumente, da odpravimo te nezakonitosti in nepravilnosti. Premalo je, da samo ugotavljamo nezakonitosti, najti moramo tudi odgovore za nepravilnosti. V Slovenski nacionalni stranki bomo zadevo podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Anton Anderlič.
Spoštovani. Ponovno se srečujemo s stvarjo, ki marsikomu ni razumljiva, pa tudi ne v kontekstu neke poštene in odkrite diskusije o tem, ali je neko obdobje, na katero se zaključni račun nanaša, izkazano korektno, pravilno in da lahko na tej osnovi tudi ugotovimo, kaj je tisto, kar je bilo dejansko na tem področju storjenega, kje so bile tudi nepravilnosti. Na to nas je opozorilo Računsko sodišče in za to vemo in najmanj, kar je, mora Državni zbor upoštevati te ugotovitve in ni mogoče pričakovati, da kdorkoli bi sestavljal zaključni račun za leto 2008, da bi ga lahko naredil drugače. Trditev, da zdaj, ko bi lahko druga vlada drugače sestavila zaključni račun, pa ga ni, ne more biti točna, ker se nanaša na neko obdobje, ki je bilo stvarno, ki se je nadaljevalo iz leta 2007 in ni bilo mogoče drugače ugotavljati nekatere izkaze, kot so se zapisali v zaključnem računu in kot jih je tudi Računsko sodišče ugotovilo. Podprli bomo napore in pričakujemo od Vlade, da bo v čim krajšem času spremenila predpise, kjer bo mogoče popravljati zaključni račun na način, kot se to sugerira tako s strani Računskega sodišča kot tudi sama Vlada v svojem mnenju sedaj pravi, kaj naj bi tudi Državni zbor naredil, če hoče, da se stvari spremenijo. Ampak, v bistvu gre za ugotavljanje nekega stanja v letu 2008, ki je bilo drugačno, kot je bilo vseskozi poudarjeno, kot se je poskušalo prikazati. In zato, ker gre za nekatere nepravilnosti, ki ne morejo, tudi če bomo spremenili zakonodajo in predpise na tem področju, na koncu ne bodo se spremenili iz minusa v plus, ampak bodo take ostale. S tega vidika je razumljivo, da v poslanskem klubu ne moremo ravnati drugače, kot smo ob zaključnem računu za 2007, ker samo ponavljamo vajo. Poudarjamo seveda, da ne glede na to, kdo sestavi neko listino, nek dokument, kajti vsak se mora ozirati ali pa mora upoštevati pri tem realne dokumente in realna dogajanja v tistem obdobju in tako, kot predpisi naročajo, tudi poročati Državnemu zboru. Ker je mogoče pričakovati, da se Vlada zaveda tega in da bo prišla s temi predpisi - tudi je v enem delu že sanirala, ko gre za rebalans za leto 2009 v zvezi s telekomunikacijami in še z nekaterimi drugimi stvarmi, pričakujemo, seveda, da bo tudi v tem delu ta predlog pripravljen, zato bomo še v razpravi kasneje povedali še kakšen argument, zakaj tega zaključnega računa za 2008 ni mogoče podpreti. Pa tudi nič se ne bo zgodilo, če ta zaključni račun ne bo podprt, bo pač nepodprt, ne bo dobil ustrezne večine - ali pač bo, če boste drugi menili drugače. Samo, mi menimo, da nekaj, kar ni v skladu s tistim, kar od nas zahteva zakonodaja in na kar opozarjajo nadzorniki, revizorji, ne moremo tega podpirati. Zato, kot rečeno, predloga zaključnega računa za leto 2008 ne bomo podprli. Bomo pa vse tisti, kar bo sledilo naprej, vključno s tistimi sugestijami Vladi, da naj spremeni zakonodajo tako, da bo mogoče to popravljati, ampak kot rečeno stanja, ugotovitev za konkretno obdobje se ne bo dalo spreminjati. Nekatere napačne knjižbe ali pa predstavitve pač, ne pa tudi tega, ali je šlo za plus ali minus, ko gre za nekatere konkretne zadeve.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila gospa Breda Pečan. Izvolite, gospa Breda Pečan.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poslanska skupina Socialnih demokratov se je v zvezi z zaključnim računom za leto 2008 večkrat posvetovala, pa ne samo znotraj poslanske skupine, ampak tudi s kolegi iz ostalih treh koalicijskih poslanskih skupin. Veliko je bilo razprav okoli vprašanja, kaj storiti z zaključnim računom za leto 2008 ob dejstvu, da je Računsko sodišče tokrat poostrilo oziroma zaostrilo svoje mnenje v primerjavi s svojim mnenjem iz leta 2008 k zaključnemu računu za leto 2007 in izreklo negativno mnenje k zaključnemu računu. Mislim, da je dovolj jasno, da je to negativno mnenje povezano ne le z napačnim prikazovanjem odhodkov iz naslova povračil upravičencem, ki so vlagali v telekomunikacijsko omrežje, ampak, da je napak, tako kot smo že slišali danes izza tega pulta, cela serija. Med njimi nekatere, ki bi v normalnih razmerah zaslužile tudi povečevalno steklo sodstva in tožilstva. Vendar je na Komisiji za nadzor javnih financ, čigar poročilo smo prej slišali, ki je bilo bolj poročilo ene od opozicijskih strank kot Komisije za nadzor javnih financ. Pa vendarle, ki je sestavljena tako, da ni možno sprejeti realne ocene nekega akta tako, kakor bi ta akt to zaslužil, se je zgodilo, da je, recimo, na komisiji bil predlagan sklep, ki bi lahko razrešil dilemo oziroma zagato okoli negativnega mnenja Računskega sodišča v povezavi s samim zaključnim računom, glede na to, da sta Računsko sodišče in Vlada povedala, da ni možno tega zaključnega računa popraviti brez sklepa Državnega zbora ali spremembe relevantne zakonodaje: se pravi zakona o Računskem sodišču ali pa Zakona o javnih financah. Vendar je bil posluh članov Komisije za nadzor javnih financ iz opozicije zelo razglašen, kot da ne bi znali razmišljati realno, kot da bi šlo za politični problem. Gre za problem, ki se ponavlja, ki se bo lahko znova ponovil, ker nikoli in nikdar ni rečeno, da katerakoli Vlada ne more ponoviti drugačnih sicer, ampak enako težkih napak, ki bi jih lahko Računsko sodišče ocenilo s svojim negativnim mnenjem. Zaradi tega nam ne ostane drugega v Poslanski skupini Socialnih demokratov, kot da zaključni račun za leto 2008 zavrnemo in s tem Vladi damo vedeti, da mora pripraviti take spremembe ali enega ali drugega zakona, o katerem sem govorila, se pravi zakona o Računskem sodišču in ali zakona o javnih financah ali pa kar obeh, na osnovi katerih bo lahko zaključni račun, če ne ta, pa katerikoli naslednji, popravljen, da bo prikazoval pravo stanje stvari v preteklem proračunskem letu, da se ne bomo znova in znova zaletavali eden v drugega in razmišljali o tem, kako hoče nekdo nekomu nagajati, kako hoče nekdo nekoga oblatiti ali karkoli podobnega. Rokohitrske in dramaturške prijeme, ki smo jih gledali in poslušali na seji Komisije za nadzor javnih financ, ostro zavračamo, ker pavlihovstva, mislim, da imamo v Državnem zboru daleč preveč. In govorimo o preveč resnih stvareh, da bi se šli prikazovanje raznih dramatičnih dejanj in komičnega prikazovanja tako resne stvari, kot je zaključni račun proračuna. Mislim, da bo Vlada lahko storila tisto, kar bi sicer lahko storila že v času tega leta, ker je vendarle vedela po izkušnji ob zaključnem računu za leto 2007, da se nam obeta podobna situacija tudi ob zaključnem računu tudi za leto 2008 in bi lahko na lastno iniciativo Državnemu zboru predlagala spremembo zakona o javnih financah ali zakona o računskem sodišču in bi mi ta zaključni račun sprejemali že popravljen, se pravi, da sploh ne bi bilo treba, da bi Računsko sodišče izreklo negativno mnenje, ker bi bil zaključni račun pripravljen tako, kot je Računsko sodišče reklo že za leto 2007. Tudi Vlada, naša vlada, če lahko tako rekočem, današnja vlada je naredila napako, ker ni pravočasno reagirala, ker ni pravočasno storila korakov, ki so bili v zvezi s tem potrebni. Vse kaže, da seveda nekateri ljudje v Vladi mislijo, da bo Državni zbor lahko storil nekaj, kar ni mogoče storiti. Če je delovno telo Državnega zbora, ki je pooblaščeno, ki je matično delovno telo za odločanje o zaključnem računu in je to matično delovno telo sestavljeno tako, da ima v njem večino opozicija, in tako razmerje moči v delovnem telesu odloča o zaključnem računu, ki ga je sedanja opozicija sprejemala oziroma proračun izvajala, potem seveda ni pričakovati, da bo predlog, ki ga Vlada želi dobiti, lahko na taki komisiji sprejet. Zaradi tega moram reči, da sem tudi sama, ne morem tega v imenu poslanske skupine povedati, nezadovoljna s počasnim in nepravilnim reagiranjem Vlade Republike Slovenije v zvezi s pripravo tega zaključnega računa. Še enkrat naj ponovim. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo glasovala proti potrditvi zaključnega računa za leto 2008.
Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister! Kolegice in kolegi! Verjetno je treba nekaj čisto enostavnih stvari najprej povedati, da bo razvidno, kako in kaj je s tem zaključnim računom. Zaključni račun za leto 2008 je bil vročen Računskemu sodišču 31. marca letos. To se pravi, zaključni račun je pripravila aktualna sedanja vlada. Zaključni račun je torej narejen, to je računovodski izdelek, ki je poslovne dogodke, ki so se izvršili v letu 2008. Kaj je Računsko sodišče v reviziji povedalo? Prikaz dogodkov, negativno mnenje, se pravi, izkazovanje poslovnih dogodkov, to, kar je sedanja vlada naredila, negativno, se pravi, ni pravilno izkazovanih odhodkov in prihodkov v tem proračunu, v bilanci a. In kaj je še reklo Računsko sodišče? Mnenje s pridržkom o pravilnosti izvršitve proračuna za leto 2008. To se pravi, če po domače povem, prejšnji vladi mnenje s pridržkom, sedanji vladi negativno mnenje. Tako jaz to berem in tako beremo v SDS in tako je edino korektno brati. Ne samo, da je sedanja vlada naredila edino, kar je možno v smislu obstoječih predpisov, naredila je poročilo oziroma računovodski izkaz, ki je prejel negativno stališče. Ali je to jasno, spoštovani kolegi? Sedanja vlada je prikazala določene odhodke, kot jih ne bi smela. Tako je razbrati iz poročila Računskega sodišča. In sedaj poglejmo, za kaj gre. Gre za 111 milijonov, kar je velik denar, gre za denar, ki je bil namenjen poplačilu upravičencem vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje. Denar so ljudje dobili, dobili ga niso iz državnega proračuna, temveč so ga dobili od Slovenske odškodninske družbe, ki tudi sodi v širši sektor države. Če gledamo z vidika davkoplačevalcev, je zadeva povsem minorna, ali je izplačano iz enega žepa države ali iz drugega žepa države. O tem se, spoštovani, danes prepiramo. In to je razlog, zakaj bodo nekateri to zavrnili. In ne morem drugače kot pritrditi poslanskemu kolegu, da gre za politični prestiž. Gre za to, da je sedanja vlada tako prikazala, da so javne finance širše gledane povsem nevtralne vizavi tega in je to tak greh, če prav razumem, tak greh, ki je bil pripisan prejšnji vladi, da boste zavrnili zaključni račun. Lepo, lepo, jaz nimam s tem nobenih težav. Zavrnili boste delo svoje vlade, ki je naredila ta zaključni račun, in boste pri tem zelo neprepričljivi, češ, da ni mogla drugače. Lahko bi naredila drugače. Ta vlada bi lahko na podlagi mnenja revizorjev, ki so ga dali v tem revizijskem poročilu, pripravila spremembo Zakona o javnih financah, jo vložila v ta parlament na podlagi spremembe Zakona o javnih financah, ki bi omogočil poseg v računovodske izkaze za poslovne dogodke, ki so se že zgodili na en čarovniški način, spremenila tudi ta zaključni račun in prišla v parlament s spremenjenim zaključnim računom. To bi bilo vse možno. To bi lahko vse vladajoča koalicija naredila, pa ni. Tudi prav je, da ni, ker je brez zveze, da bi to naredila. Izguba časa in prepiranje z oslovsko senco. Ne rečem, da pri izkazovanju oziroma da pri pravilnosti izvršitve proračuna, da je bilo vse v redu. Tu je bilo izrečeno mnenje s pridržkom. Bila je ugotovljena vrsta nepravilnosti, ki jih je treba odpraviti, tako kot je bila doslej v vsakem revizijskem poročilu izrečena vrsta nepravilnosti. In prav je, da se jih skozi napore Vlade odpravlja. Ampak še enkrat, o načinu oziroma o pravilnosti izvršitve proračuna za leto 2008 je bilo izrečeno mnenje s pridržkom, ne pa negativno mnenje. Negativno mnenje je bilo izrečeno za prikazovanje dogodkov, za izkaze. In še nekaj. Kako bi aktualna vlada - pa je nič ne jemljem v bran, ker je Vlada leta 2008, ko je delala zaključni račun za leto 2007, naredila isto - bi evidentirala odhodke iz državnega proračuna, če se evidentirajo odhodki po načelu denarnega toka, če tega denarnega toka ni bilo. Iz državnega proračuna ni šel niti en evro v letu 2008, niti v letu 2007 za namene poplačil vlagateljem, temveč je šlo iz Slovenske odškodninske družbe. Slovenska odškodninska družba je pa za to poplačilo dobila delnice Telekoma, in to po zakonu, ki ureja vračilo vlaganj. V teh delnicah je bil vir za poplačilo teh upravičencev. Slovenska odškodninska družba zaradi padcev tečajev delnic Telekoma v letu 2008 ni teh delnic prodajala in s tem poplačevala, temveč je iz drugih sredstev zagotavljala poplačilo vlagateljem, tudi z najemanjem kratkoročnih posojil in tako naprej. Ljudje so denar dobili in tudi Slovenska odškodninska družba je dobila vir s strani države, iz bilance B, ne iz bilance odhodkov in prihodkov, iz bilance kapitalskih naložb in terjatev in tako naprej, torej iz tiste bilance je dobila vir za poplačilo. Korektno izpeljana zadeva. Računsko sodišče je ocenilo, da je bilo narobe evidentirano. Sedanja in prejšnja vlada je narobe to evidentirala po mnenju Računskega sodišča. In še enkrat, gre za to, da za širši sektor države je ta zadeva povsem finančno nevtralna. Ni res, da ni bilo izkazano stanje korektno. Stanje je bilo izkazano zelo korektno. Nekateri ste rekli, da ni za nazaj prikazano korektno stanje in je to problem, ki ga je treba rešiti. Ni res. Izkazano je stanje korektno. Vendar po mnenju Računskega sodišča bi ga bilo treba izkazati drugače. Za to pa ni zakonskih podlag. In bi bilo treba sedaj, če bi se nekdo odgovorno tega lotil, pripraviti zakonodajo, ki bo omogočalo drugačno izkazovanje le-tega in potem izkaze ustrezno prilagoditi v prihodnje. Tako se odgovorna politika loteva stališč Računskega sodišča. Zato smo tudi na Komisiji za nadzor javnih financ sprejeli te sklepe, da je treba Vlado pozvati, da pripravi zakonodajo, ki bo omogočala takšno izkazovanje, kot si želi Računsko sodišče. Ne pa takšno, kot sta ga prikazali dve vladi do zdaj. In najbolj sprevrženo je pa to, da nekdo očita, da je bilo izkazovanje takšno zato, da se je prikazovalo lepše stanje, kot je v resnici. To se pravi, če prav razumem, je sedanja vlada želela prikazati lepše stanje za prejšnjo vlado. Ta je pa res bosa! Če mislite, da bi sedanja vlada, sedanji minister želel prikazati stanje za leto 2008 boljše, kot je v resnici, in narediti s tem uslugo prejšnji vladi. No, prosim lepo! Se pa čudim, če je delil prepričanje, in državna sekretarka, ki je bila na sejah Komisije za nadzor javnih financ, ko smo obravnavali zaključni račun za leto 2007, je takrat zatrdila, da bodo popravili to za prihodnje. In je tudi v nas gledala, ali želimo, da že za sedaj, za leto 2007. Ampak ni popravila za leto 2008. Enako evidentiranje imamo kot doslej. In tudi ni mogla Vlada narediti drugače, ker če bi kar koli drugače naredila, bi bilo to nezakonito. Sedanja vlada in prejšnja vlada sta ravnali zakonito, izkazovali računovodske izkaze oziroma stanje prihodkov in odhodkov tako, kot so res v državni proračun prišli in odšli. In je bila to pravzaprav odslikava dejanskega stanja. In stanje je takšno, kot ga izkazuje zaključni račun. O čem se torej mi sedaj prepiramo? O tem, ali bi bilo prav, da bi prikazali teh 111 milijonov, da gre iz državnega proračuna, ker je šlo 111 milijonov iz Slovenske odškodninske družbe, pri čemer jih je država zagotovila skozi prenos delnic Telekoma na Slovensko odškodninsko družbo. Sedanja vlada je korektno ugotovila, da je imel državni proračun v letu 2008 presežek, spoštovani kolegi, presežek v višini 65 milijonov evrov. Mi govorimo o presežku v višini 65 milijonov evrov. Kaj pa vi delate? V ponedeljek bomo imeli na mizi dokument, ki bo govoril, da bomo imeli v letu 2009 milijardo 900 milijonov evrov minusa primanjkljaja. Ali boste tisto podprli zavestno? Milijardo 900 milijonov minusa? 65 milijonov evrov, ker je napačno, da je šlo iz Soda, ne pa iz države, pa ne. Ta je pa tudi močna! Res. Spoštovani, več politikantstva, kot ste ga izrekli ob obravnavi tega zaključnega računa, pa res še nisem slišal. Pa ne samo politikantstva. Tudi nepoznavanja in pljuvanja v lastno skledo. Pljuvate v skledo svoje vlade, spoštovani koalicijski poslanci, ker govorite, da je negativno mnenje pridobila sedanja vlada, ker ga je res. Negativno mnenje je pridobljeno na način oziroma pravilnost izkazovanja odhodkov in prihodkov, izkazovanja in ne na pravilnost, zakonitost trošenje denarja, ampak način izkazovanja. Način izkazovanja je bil narejen skozi zaključni račun, ki ga je pripravila ta vlada, saj je bil šele marca letos predstavljen Računskemu sodišču. Če boste zavrnili ta dokument, ne boste prvič, kot ste včeraj zavrnili en zakon, ki je nastal v koaliciji, to je zakon o tem, da bi omejili funkcionarje, poslance, ampak boste še enkrat zavrnili dokument, ki ga je pripravila vaša vlada, to je zaključni račun za leto 2008, in ji dali rdeči karton pri izkazovanju računovodskih izkazov. To je možno, to je dopustno, vendar jaz mislim, da je daleč od tega, da bi bilo produktivno. Jaz menim, da bi bilo bistveno bolj produktivno, da se tem različnim interpretacijam računovodske zakonodaje, kar se gre Vlada pri pripravi zaključnega računa in Računsko sodišče pri revidiranju tega zaključnega računa, naredi konec tako, da se ob usedeta skupaj, povesta, kako je treba zadevo rešiti. Če pri tem potrebujeta parlament in spremembo zakona, naj prideta s to spremembo zakona v parlament, mi jo bomo podprli in bomo zadevo končali. Da se pa tukaj delajo politične zgodbe pri tem vprašanju, je pa res žalostno. Še enkrat, da bi sedanja vlada naredila zaključni račun takšen, da bi prikazovala nedejansko stanje oziroma lepše stanje, ker je to všeč prejšnji vladi, oprostite, tega pa res ne morem sprejeti. Namesto da bi, spoštovani poslanci koalicije, svojo pozornost in energijo vlagajo v to, da ne boste v letih 2010 in 2011 zapravljali davkoplačevalskega denarja vsepovprek in ustvarjali v obeh letih približno 3 in pol milijarde evrov minusa, bi vas ta vsebina, ki je predvsem na prihodnost uravnana, lahko bolj zaposlovala, kot pa vas dejansko. V Slovenski demokratski stranki bomo zaključni račun podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev o poročilu in predlogu sklepa. Besedo ima gospod Damijan Perne. [[Ne bo razpravljal.]] Gospod Vili Rezman. [[Ne bo razpravljal.]] Gospod Bogdan Barovič. Izvolite.
Jaz se opravičujem, jaz sem videl, da je na spisku pred menoj še predstavnik SLS, zato sem bil tiho, oprostite. Res je marsikaj, kar je sedaj kolega Andrej Vizjak povedal, ampak jaz bom to povedal na drug način. Zelo pozorno sem si prebral predlog zaključnega računa. Ugotovitve. Prvič. Računsko sodišče, sodišče poudarjam, je ugotovilo napačno izkazan nek postopek v računu financiranja. Računsko sodišče v postopku revizije zaključnega računa niti v popravljalnih ukrepih Vladi ni naložilo popravka zaključnega računa proračuna. Sodišče ni naložilo. Ko prideš k sodniku za prekrške, sodnik sodi in presodi in naloži Bogdanu Baroviču kazen zaradi prehitre vožnje. Računsko sodišče ni naložilo Vladi, da mora nekaj narediti. To je absurd v tej državi. Zakaj ga potem imamo? Zakaj imamo Računsko sodišče? Drugič, Vlada ni mogla napake odpraviti, ni je odpravila zato, ker je ni mogla. Obrazložitev: ni mogla. Ne more popraviti zaključnega računa, ker bi s tem posegla v pristojnost Državnega zbora. Tudi razumem, prav. In zdaj prenaša Vlada in pravi, če Državni zbor ocenjuje, da je treba tudi formalno popraviti zaključni račun, mora Državni zbor Računskemu sodišču naložiti, da naloži način izvedbe. In smo tam, kjer smo začeli. Moraš biti zelo neumen, da ne razumeš, da je to nekaj zelo hudo narobe. Sodišče je ugotovilo in ni nič naložilo. Vlada ni mogla nič narediti, ker posega v naše pristojnosti in nalaga nam, da sodišču nazaj povemo, da naj naredi tisto, kar bi moralo takrat narediti. Kolegice in kolegi, to je zame dokaz, da gre zgolj in samo za politično obstreljevanje med eno in drugo oblo, za nabiranje, čeprav zelo prekmalu, političnih točk, za lažno obsojanje enih in drugih, v resnici je pa izid na koncu enak. Tudi ob tej napaki ni nič narobe s celoto. V treh blagajnah se je iz ene narobe prikazalo drugi. Kar je res. Ampak rezultat je pa isti. Je tak, kakršen je bil, pa tudi če je en milijon ali pa šest milijonov plusa. Sprašujem, zakaj Računsko sodišče ni opravilo svoje naloge, zakaj ni naložilo Vladi, zakaj Vlada prenaša vse skupaj na Državni zbor, ki se zdaj ukvarja z nečim kar sodi v zgodovino, v smeti. Nič se ne bo spremenilo. Nič. Zaključni račun je tu, sprejmemo ga, ne sprejmemo, takšen je. Namesto da bi se ukvarjali s proračunom za leti 2010 in 2011. To je vsa zgodba in me je sram, da se moramo o takšnih stvareh pogovarjati v predvidenih, ne vem koliko urah časa, ko je zgodba popolnoma jasna, ko sodišče ni opravilo svojega dela, ko Vlada ni opravila, ko zdaj prelaga na Državni zbor. In komaj čakam, čez en mesec bo pa Državni zbor kriv, da ni opravil svoje naloge, ker ni naložil, tako kot tukaj piše, nazaj Računskemu sodišču, naj Računsko sodišče vendarle opravi svoje naloge. Koliko je zaposlenih v Računskem sodišču, koliko je zaposlenih po vseh ministrstvih in administracijah? Toliko, da je indeks za prihodnje leto, pa še za prihodnje leto - hvala bogu, da imamo ministrico tako, kot je, da je vsaj malo nekje zajezila. Vsi indeksi na vseh ministrstvih gredo preko 110, 120. Zato, da ne opravljajo svojega dela. To je vsa resnica okrog tega proračuna. Jaz ga bom podprl. Bom ga. Zato, ker je, kar je. Naj Računsko sodišče opravi svoje delo in naj Vlada opravi svoje delo. Ne bom pa jaz prenašal zdaj nedela dveh inštitucij, nedela sodišča in odgovornosti Vlade, ki jo zdaj prelaga na nas, kot da nimamo druge zakonodaje, da bi jo skupaj obravnavali.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matevž Frangež.
Najlepša hvala za besedo. Žal ni tako preprosto, da bi lahko danes samo rekli, o.k., imamo pred seboj zaključni račun, to je evidenca stanja in to je to. Tega ne moremo reči. Mi se moramo iz napak zaključnega računa za leto 2008 marsikaj naučiti, da v teh težkih razmerah in v teh težkih časih vodimo boljšo politiko, kot smo jo nasledili. Naj uvodoma rečem, da je zaključni račun za leto 2008 ena od tistih zadnjih priložnosti, ko lahko zelo poglobljeno razpravljamo o tem, kakšna je dediščina prejšnje vlade. In ta dediščina je, kot jasno ugotavlja tudi Računsko sodišče, slaba. Še več. Mislim, da je vse bolj jasno, da smo državo nasledili v izjemno šibki kondiciji in da moramo danes zaostrene gospodarske, socialne in finančne probleme naše skupnosti reševati skozi zelo slabo vzdrževan državni aparat. Med drugim Računsko sodišče ugotavlja nekaj zanimivosti. Vsi smo vedeli in v mnogih razpravah v Državnem zboru v letošnjem letu že nakazovali na to, da prikazani presežki niso presežki, ampak so primanjkljaj, ustvarjen zaradi slabega gospodarjenja, zaradi zgrešenih političnih odločitev, volilnih bombončkov, zaradi slabega črpanja evropskih sredstev in v končni fazi tudi zelo zanimive ugotovitve o zgrešeni industrijski in gospodarski politiki. V eni izmed prejšnjih točk je nekdanji gospodarski minister tukaj kot po navadi nam držal predavanje o tem, kaj je dobra, kaj je pametna gospodarska politika. Rad bi mu sporočil, da mu mnenje Računskega sodišča danes postavlja eno zelo slabo spričevalo. Recimo, glede usmeritve fiskalne politike v letu 2008 Računsko sodišče omenja, da je prejšnja vlada nadaljevala napačno usmeritev fiskalne politike. Iz prikaza ciklično prilagojenega primanjkljaja, to je primanjkljaja, ki ne upošteva vpliva gospodarskega cikla na javnofinančne zadeve oziroma primanjkljaj, od leta 2004 do leta 2008 lahko sklepamo, da je Vlada Janeza Janše pustila slabše stanje javnih financ, kot je to bilo v letu 2004. V letih 2006 in 2008 je celo vodila napačno fiskalno usmeritev, ker je vodila prociklično ekspanzivno politiko. Ta je večala inflacijske pritiske in pregrevala gospodarstvo v Sloveniji. Takšna politika je precej poslabšala manevrski prostor za delovanje te vlade v času krize. Žal prejšnji mandat kljub visoki gospodarski rasti vemo pa, da je ta gospodarska rast bila ustvarjena v panogah z nižjo dodano vrednostjo, najbolj v gradbeništvu in deloma v trgovini, in ta zlata leta, ki jih mnogi od sedanjih opozicijskih poslancev tako radi opevajo, ko govorijo o 7% gospodarski rasti, ta čas žal ni bil izkoriščen za to, da bi mi fiskalno konsolidirali to državo in ustvarili zaloge za boljše čase. Malo teh zalog bi danes bilo neprecenljivih za to, da bi lahko bili odzivnejši v času te krize. Takšnemu mnenju pritrjuje tudi Evropska komisija, ki ugotavlja, da dobre gospodarske razmere niso bile izkoriščene za izvajanje fiskalne konsolidacije. Prav tako pa bi bila po mnenju Evropske komisije upravičena restriktivnejša fiskalna politika z vidika močnih inflacijskih pritiskov v letu 2008. Velikokrat v Državnem zboru poslušamo levite na temo, kako premalo pozornosti namenjamo srednjim in malim podjetjem. Zanimive so te ugotovitve. Namreč, med horizontalnimi cilji v letu 2008 so se najbolj znižale pomoči za majhna in srednje velika podjetja za zaposlovanje in varčevanje z energijo. Spoštovane in spoštovani! Ali ni to prav tisto, kar nam skuša sedanja opozicija ves čas postavljati kot ogledalo naše zgrešene gospodarske politike, ker ne vidimo v teh stvareh prioritete, pa četudi skušamo na vsaki od teh točk dokazovati, da tukaj so prioritete, da tukaj so ukrepi in so pomembna sredstva v sprejetih rebalansih za letošnje leto in tudi v predlogih za proračun za leti 2010 in 2011. Jaz mislim, da bi moralo biti tisto, kar bi se morali v političnem prostoru dogovoriti, ena skupna mantra, eno skupno soglasje, da moramo v obdobju vsakokratne vlade, ne glede na obete, ki jih predstavljajo vsakokratne volitve, vendarle skleniti, da želimo in da moramo po koncu vsakega mandata to državo pustiti v boljšem stanju. Danes lahko nesporno ugotovimo, da je bila prejšnja vlada v tem neuspešna in da so bili tisti veliki uspehi, ki jih tako rada opeva sedanja opozicija, nič kaj dosti več od poceni računovodskega trika. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Repliciram zaradi tega, ker mladi poslanec niti ne pozna pristojnosti resorjev za fiskalno politiko, minister za gospodarstvo, žal, res ni pristojen, to je minister za finance. In če ste že usmerili ost, bi verjetno bilo korektno, da jo usmerite kam drugam. Samo ta ost je pravzaprav totalno deplasirana. Nekaj javnofinančnih podatkov za nazaj. V mandatu prejšnje vlade je delež javne porabe v bruto domačem proizvodu padel, in sicer za dve do tri odstotni točki v celem mandatu. Zdaj v času vaše vlade ste vse to že porabili in greste strmo navzgor. To se pravi, javna poraba v tem, kar ustvarimo v Sloveniji, narašča. To je prva stvar. Druga stvar, v času prejšnje vlade, po podatkih vaše vlade, se je primanjkljaj drastično zmanjšal, tudi po poročilu vaše vlade je bil presežek dosežen ne le v letu 2007, tudi v letu 2008. Javni dolg se je zmanjševal v odstotkih bruto domačega proizvoda in je dosegel 21,5%, vi ga boste že v letošnjem letu "nagnali" preko 30. Da ne omenjam gospodarske rasti in najnižje brezposelnosti. To so številke, ki so javno ugotovljive, in ne bom bral vaših političnih programov, iz katerih citirate te neumnosti, ki ste jih navedli. Ampak še nekaj. Vaš nastop me spominja na enega, bi rekel, razvajenega mladega kmeta, ki nasledi kmetijo od svojega očeta. Oče je naredil to kmetijo - prvič, konkurenčno, primerljivo s kmetijami v soseski, naredil je takšno kmetijo, da manj porabi kot ustvari, ima nek presežek, zmanjšal je dolg in tako naprej. Sedaj se pa pojavi mlad naslednik te kmetije v obliki enega razvajenega šmrkača, ki ugotovi [[...]]
Gospod Vizjak, malo se zadržite v besedah. Ne v ocenah. V besedah se malo zadržite. [[...]]
[[...]]Jaz govorim v neki prispodobi, kaj se lahko zgodi na eni realni zadevi, kot je ena kmetija, ko začne svojemu očetu očitati, češ, oče, ti si mi premalo pustil, da bi jaz zdaj to zapravljal. Premalo si ustvaril. Ti si kriv, da sem jaz zdaj v težavah, ker nisi ustvaril še več, ker nisi bil še boljši.
Gospod Vizjak, jaz vas še enkrat opozarjam. Dve minuti vam je izteklo, zahtevali ste repliko.
Ko govorite o tem, kaj je treba sedaj narediti, povejte in se usmerite v prihodnost. Rešujte to državo, mi vam bomo pri tem pomagali. Če se boste pa nenehno ozirali nazaj, je pa to samo izraz vaše res velike nemoči.
K besedi se je javil gospod Anton Anderlič. Gospod Anderlič, proceduralno? Izvolite.
Tako je. Ugotavljam, da v tem trenutku ta replika ni bila uresničena replika, ker je gospod Vizjak ne bi smel dobiti, ker ni razpravljal in gospod Frangež ga ni napačno razumel in gospod Vizjak ni popravljal napačno navedbe, ki bi jo naj gospod Frangež ne razumel. To, da nekdo nekoga omeni, ni po poslovniku razlog za repliko. In tudi ni mogoče polemizirati s predstavitvami poslanskih skupin. Če smo vsi pozorno poslušali repliko, tudi če bi šlo za to, da bi bila replika prava, torej po poslovniku, je šlo čisto, čisto mimo tistega, kar bi naj bili popravki navedb.
Gospod Andrelič, najbrž veva oba tudi to, kar ste vi naredili, ni bilo v skladu s poslovnikom. Ni bil proceduralni predlog. Ne, ni bil noben proceduralni predlog. Komentirati delovanje Državnega zbora tudi vi kot poslanec ne morete. Proceduralno, gospod Vizjak.
Jaz sem repliciral povsem po poslovniku, ker sem popravil napačno navedbo poslanskega kolega, ker je govoril, da sem bil jaz kot minister za gospodarstvo odgovoren za fiskalno politiko.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Lojze Posedel.
Hvala lepa, gospod podpredsednik za besedo. Mislim, da je enkrat že bilo rečeno, da bi bilo dobro, če bi pred obravnavo kakšne točke dnevnega reda preverjalo znanje posameznih poslank in poslancev glede razumevanja določene teme. In zagotovo bi na Komisiji za nadzor javnih financ pogosto bila tisa sejna soba prazna ali pa zelo malo tistih, ki bi lahko pristopili k razpravi, saj takšne razprave se v zadnjem času ali pa v tem mandatu vodijo na tej komisiji. Videli smo jih tudi in slišali danes. Jaz mislim, da je tudi že, bom omenil gospoda Vizjaka, da bo lažje repliciral, mu je že nekdo rekel, da je vprašanje, koliko lahko poučuje druge. Tudi ta nastop, ki smo ga danes videli, kjer prikazuje negativno oceno za leto 2008 kot slabo oceno te vlade, je res salto mortale neverjetno ali pa, ki ste ga sposobni samo vi, kolega Vizjak. Poglejte, izgovarjati se na to vlado, ki je prevzela v lanskem letu vodenje te države, pustimo, v kakšni kondiciji ste pustili javne finance, ampak v trenutku nastopa izrazito hude krize sprejemanja potrebnih ukrepov rebalansov, se danes vi sprašujete tu in očitate tej vladi, da ni sprejela ustreznih ukrepov in ni popravila tega, kar bi morala, da bi bili podatki drugačni in da bi bilo stanje drugačno. Ob tem verjamem, da niste pozabili, ker eno leto res ni tako dolga doba, da bi človek pozabil, da vam je Računsko sodišče to naložilo in to pokazalo že v zaključnem računu za leto 2007, popolnoma enake stvari. Temeljno vprašanje nesporazuma s prikazovanjem in knjiženjem določenih transakcij, ki ste si jih vi razložili po svoje in potem tudi tako evidentirali ter jih potem ponovili tudi v letu 2008. In tu ne gre za nič usodnega, ne gre za nič katastrofalnega ne za to državo, ne za posamezno vlado, ne prejšnjo ne zdajšnjo. Gre samo za nekaj, kar vi s svojim načinom uveljavljate. Uveljavljate to, da velja neko domačinsko pravilo razumevanja zakona, tako kot v določenem trenutku nekomu "paše". In mogoče z ostro oceno, pa vendar tudi vodenje finančne politike v prejšnjem mandatu je bilo malo domačinsko in smo ga poslušali tudi na tej seji, zakaj toliko sej Odbora za nadzor javnih financ, zakaj toliko "galame" za nek papir, s katerimi bi bilo drugače poknjiženo in bi bil rezultat drugačen. In ravno v tem je največji problem in tragika tega, kar se dogaja, da se s takšnim načinom, sem prepričan zavestno, ruši ugled inštitucije, ki je na področju revidiranja v naši državi najvišja - to je Računskega sodišča. In da s takšnimi nastopi, s takšnim prikazovanjem in takšnim domačinskim razlaganjem, kot ste ga tudi danes povedali, da če pogledamo širše, je poponoma vseeno, ker je rezultat enak: ali je plačano iz enega žepa ali je plačano iz drugega žepa. Gledano s prispodobo, je velika razlika, ali je plačano iz vašega žepa, ali iz mojega žepa! Generalno gledano širše je pač plačano iz enega žepa. In to je temeljni nesporazum, ki ga niste želeli razumeti in sem prepričan, da ga tudi po tej razpravi ne boste želeli razumeti, da ni drugega problema, kot da v tekočem letu 2008 niste popravili tega, kar je bilo ugotovljeno, in bi morali bi z rebalansom ali s kakšnim drugim sklepom popraviti. Ta zaplet, ki je nastal, je rešljiv na ta način, kot bo verjetno rešljiv, da bo ta proračun nesprejet in da se bo potem s sklepom parlamenta popravilo za nazaj, če se bo sploh popravljalo. Vse ostalo je pa merjeno v tej smeri, da takrat, ko je ocena Računskega sodišča ali kakšnega drugega organa je za vas in za vašo stranko dobro, če pa to ni, je pa to takoj inštrument neke politične zarote in nekega političnega prestiža, ali ne vem česa. V razpravi na Komisiji za nadzor javnih financ v današnji razpravi je govor o zaključnem računu. In zaključni račun je dokument, ki se ga ne da po domače obravnavati skupaj še s kakšno drugo blagajno in potem zapakirati, po vaše, v širšo državno blagajno, tako kot to razlagate. In mi se ne pogovarjamo o tem, ali plus ali je minus na področju vseh javnih financ v preteklem letu ali v letu 2007, ampak se pogovarjamo o dokumentu, ki je predpisan, ki ga vsaka vlada, prejšnja, sedanja, mora izpolniti tako, kot je. In pri tem je bilo ugotovljeno to, kar je bilo ugotovljeno, da ni toliko plusa, ampak da je minus v zaključnem računu. To mislim, da so vam predstavniki Računskega sodišča dopovedovali, predstavniki ministrstva dopovedovali. Prepričan sem, da bomo v nadaljevanju poslušali ponovno zgodbe, da je bil ta mandat najbolj uspešen, da to ni minus, ampak je plus, iz preprostega razloga, ker sem prepričan, da ne želite razumeti, da je zaključni račun pač eden od dokumentov, v katerem je evidentirano to, kar je. V izvrševanju proračuna vse nepravilnosti, od izplačevanja plač, javnih naročil, vsega, kar se je dogajalo in se bo dogajalo tudi v tej vladi, v tem mandatu in se bo verjetno dogajalo tudi v naslednjem mandatu. In zato je treba, sami ste predlagali, da se ti usedejo skupaj, spremenijo zakonodajo in bo zadeva urejena. In tako se bo zgodilo tudi v tem mandatu. In je nepošteno in nekorektno samo to, da to očitate tej vladi, sami pa v letu 2008 ali v 2007, ko ste še bili na vladi, tega niste storili. Samo za to gre. In tu gre ta politični prestiž, ki ga želite dokazati drugim, gre v bistvu v vašem primeru. Kot je bilo napovedano za našo poslansko skupino, bom tudi sam glasoval proti sprejemu takšnega zaključnega računa.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, replika na repliko ni mogoča. Vi ste repliko že dobili, zdaj je govoril gospod Posedel. Besedo ima gospod Černač. Izvolite.
Hvala lepa. Lep pozdrav še enkrat. Govorimo o zaključnem računu za leto 2008. Tega pa je pripravljala, sprejela in v zakonodajno proceduro vložila Pahorjeva Vlada, ne Janševa vlada. Janševa vlada je v zakonodajno proceduro vložila zaključni račun za leto 2007, Pahorjeva vlada pa je vložila v proceduro zaključni račun za leto 2007 in Računsko sodišče je pri obeh zaključnih računih ugotovilo približno enako, če poenostavim: da odhodki, ki so se izplačevali upravičencem do vlaganja v telekomunikacije preko Slovenske odškodninske družbe, tukaj imam en primer nakazila na občine, Sod na občino, niso bili zavedeni v zaključnem računu državnega proračuna. Kako pa naj bi bili zavedeni, če jih je izplačevala neka druga pravna oseba, to je Sod, in so zavedeni tam. In na Komisiji za nadzor javnih financ smo pred kratkim obravnavali poročilo Soda za leto 2007 in smo se lahko prepričali, da je v letu 2007 približno 46 milijonov evrov kot odhodek knjiženih, zavedenih in tudi prikazanih v bilanci Soda. Isto plačilo, isti odhodek pa ne more biti prikazan dvakrat. In če je Računsko sodišče po svojih metodologijah ugotovilo, da bi ga bilo treba prikazati tukaj v državnem zaključnem računu, potem bi bilo treba izboljšati bilanco Soda za teh 46 v primeru 2007 in v primeru 2008 za teh cca 108 milijonov evrov. To je cela zgodba. Efekt te zgodbe pa je tako, kot nekateri ugotavljate, če gledamo vse bilance javnega sektorja, ničen, ker pomeni, da se ta odhodek izravna. Državni proračun pa je de facto, tako v 2007 kot v 2008, posloval z minimalnim, vendar še vedno presežkom, ki ob teh številkah, ki jih bomo letos sprejemali: milijardo 800 minusa, zbledi. Tukaj pa se res lahko začnemo pogovarjati o vsebini, kako iz nič priti na milijardo 800 v slabem letu dni. To je bistveno vprašanje. In tisti, ki tega še ne verjamete, da je tako, da gre za neko administrativno formalnost, ki jo uradniki na Ministrstvu za finance tolmačijo na en način in so zaradi tega po isti metodologiji naredili tako zaključni račun za 2008 in za 2007, po isti. Računsko sodišče pa drugače. Če vas ne prepriča, vas bodo mogoče prepričale besede mag. Milana M. Cvikla, generalnega sekretarja Vlade, ki se je v imenu Vlade podpisal pod sledeče navedbe: "Plačilo iz državnega proračuna 2008 ni nastalo, v sprejetem in veljavnem proračunu za leto 2008 niso bile oblikovane ustrezne proračunske postavke, s pripadajočimi pravicami porabe, ustrezna knjigovodska listina, na podlagi katere bi se lahko nastali poslovni dogodek evidentiral, ni bila sestavljena, poleg tega se za pripravo zaključnega računa proračuna uporablja načelo denarnega toka." In še pravi mag. Milan M. Cvikl: "Na koncu Vlada tudi ugotavlja, da izkazovanje stanja javnih financ sektorja države za leto 2008 zaradi nepravilnosti, ki jo je ugotovilo Računsko sodišče, ni napačno, saj so omenjeni dohodki in zadolžitev zajeti v drugi enoti sektorja države." Se pravi, Vlada v dokumentu z dne 3. 11. 2009, podpisan mag. Milan M. Cvikl, nesojeni član Evropskega računskega sodišča, nesporno velika avtoriteta za vas, je to podpisal. Mislim, da se debata okrog tega dejansko lahko konča, ker se dogaja prepir za oslovo senco. Je pa imel ta prepir za oslovo senco pred letom dni zelo velike politične implikacije. Po tistem, ko ste na vsak način želeli utemeljiti, kako ne gre za administrativno zgodbo, ampak gre za vsebinsko zgodbo, ste govorili o tem, da vas opozicija s tem, da ste glasovali "za" za zaključni račun za leto 2007, izsiljuje. Na podlagi tega si je premier premislil in ni podpisal tako imenovanega partnerstva, na podlagi katerega bi se lahko sprejemale dobre rešitve za Slovenijo in mogoče tudi zaradi te banalnosti je Slovenija danes tam, kjer je - ker niste vzpostavili sodelovanja z opozicijo, ki je, kot kažejo meseci za nami, imela kar nekaj dobrih idej, ki so bile vse po vrsti zavrnjene iz takšnega ali drugačnega razloga. Kar je slabo predvsem za državo, predvsem za Slovenke in Slovence, ki bodo vse to morali nekoč plačati. In res je, kar trdite nekateri. Ob teh podatkih, o katerih smo priča danes, ob enormnem upadu gospodarske rasti, ob tem, da se po napovedih Pahorjeve vlade v naslednjih dveh letih javni dolg povečuje z 21,5 % bruto domačega proizvoda [[...]]
Gospod Černač [[...]]
[[...]]v lanskem letu na 50% [[....]]
[[...]]jaz razumem, da želite vsako priložnost izkoristiti za ponavljanje istih zgodb, samo to ni vsebina zaključnega računa za leto 2008.
Gospod podpredsednik, še kako je povezano to, kar govorim, z vsebino zaključnega računa za leto 2008. Vendar tudi če jaz tega ne povem, kar sem še nameraval povedati, mislim, da bi bilo koristno tudi za vas, predvsem pa za tiste, ki sedite na stolih vladajoče koalicije. Mogoče bi le pomagalo pri kakšni odločitvi. Imate prav, res je bilo o tem dosti povedanega. Mislim, da bi bil že čas, da bi tisti, ki samo govorijo, sprejeli tudi kakšen ukrep. Zaključni račun za leto 2008 je zaključni račun, ki je eden izmed zadnjih zaključnih računov, ki kaže pozitivno sliko te države. Od sedaj naprej bomo, žal, priča katastrofalni sliki in katerakoli vlada bo prevzela to državo po letu 2012, bo imela težko breme, kako jo izvleči iz katastrofalne situacije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Joško Godec. [[Ne bo razpravljal.]] Franc Bogovič.
Zelo na kratko bom razpravljal in predlagam tudi vam, spoštovane kolegice in kolegi, da okoli te teme tudi vnaprej zelo na kratko razpravljamo. Mislim, da smo že v dosedanji razpravi ugotovili, da gre za strokovni konflikt dveh državnih institucij. Na eni strani Ministrstva za finance, na drugi strani pa Računskega sodišča, ki že drugo leto vztrajno stojita vsak na svoji strani, kako je pravilno knjiženje zaključnega računa Republike Slovenije. Sam sem ta zaključni račun in tudi poročilo Računskega sodišča pregledal, ugotovil, da se je dejansko v vsebinskem delu pokazalo, da je na področju črpanja evropskih sredstev še marsikaj za postoriti. Mislim, da je tudi prav, da se izvedbene stvari izpeljejo, da bo črpanje naprej lažje. Enkrat smo šli skozi to vajo, ko smo ugotavljali, kako potekajo ti razpisi. Upam, da bo v prihodnosti predvsem na tem področju zadeva stekla v pravo smer. Sicer pa se ne mislim ponavljati in delati kakršnekoli slavospev stari vladi, ali pa razmerjem v vladi v kateri je bila tudi Slovenska ljudska stranka. Želim pa povedati samo to, da sem resnično pri tem pregledu, ko smo videli, da je država s takšnim gospodarstvom, s takšnim gospodarskim stanjem, kot je bilo tako v našem okolju kot okoli nas, resnično v tem letu lahko izravnamo te prihodke na teh 8,5 milijarde evrov, ne glede na to, ali govorimo o nekih deset milijonih na pozitivni strani ali negativni strani. Dejansko gre za leto, v katerem smo to še zmogli. Vsi se zavedamo, da se je to makrookolje bistveno spremenilo, da smo v drugih časih, zato jaz ne vidim razloga, da ne bi takšnega zaključnega računa tudi s temi pripombami ali pa ugotovljenimi nepravilnostmi ali pa strokovnimi razhajanji potrdili in se resnično usmerili v leti 2010, 2011, ko je zaradi okolja, v katerem se nahajamo, praktično nemogoče sestaviti številke skupaj, tako kakor kaže v tem zaključnem računu, ampak kažejo na ta rigorozen razkorak, kjer imamo pokritost davčnih prihodkov z našimi planiranimi odhodki v rangu od tri četrt pa do 80%. Se pravi, da skoraj že od ene petine ali ene četrtine financ potrebujemo za krpanje luknje iz računa financiranja, se pravi z zadolževanjem. Zato predlagam, kolegice in kolegi, skrajšajmo debate, glasujte po vaši vesti ali pa po navodilu pri tem zaključnem računu in usmerimo vso energijo v ponedeljkovo in torkovo debato o naši prihodnosti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Kampuš.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister Križanič. Tukaj je bil, zdaj ga ni. Gospa Kamnar, spoštovane kolegice in kolegi! Jaz se tudi moram strinjati s kolegom Bogovičem, da je treba nekatere stvari skrajšati in pripeljati tako, da bi poskušali se dotakniti vsak enega segmenta. Jaz bom tudi poskušal, ne bom govoril o teh nepravilnostih in pa o negativnem mnenju, ki je bilo izdano iz Računskega sodišča. Iz tega konteksta bi skrajšal na to, da imamo opraviti s kar precejšnjim številom nepravilnosti v smislu javnih naročil, premeščanja, neupravičenega napredovanja v višje razrede in tako naprej. Dotaknil bi se enega izmed pomembnih segmentov. Predvidevam, da mi gospodar kmetije, ki je prej omenil nekatere stvari, ne bo teh stvari zameril. Realizacija prejetih sredstev iz EU v državni proračun kaže, da je bila prejšnja vlada vsako leto manj uspešna pri črpanju evropskih sredstev. In bom poskušal malo razporediti. V letu 2008 je bila le 46% realizacija glede na sprejeti proračun. V letu 2008 je Slovenija v državni proračun prejela 363 milijonov evrov evropskih sredstev od predvidenih 783. Vplačala pa je 427 milijonov evrov. Na podlagi metodologije denarnega toka v državnem proračunu za leto 2008 je bila Slovenija neto plačnik v višini 64 milijonov evrov sredstev. Na teh 64 milijonov evrov se bom pozneje še vrnil. Na podlagi teh podatkov realizacije za prejšnja leta so se težave za črpanje evropskih sredstev iz leta v leto slabšale. Za primerjavo, v letu 2007 pa so bili realizirani prihodki iz sredstev Evropske unije za 40% oziroma 234 milijonov evrov nižji od načrtovanega proračuna. Leto 2006, če še grem tako daleč, realizacija je bila 23% od predvidene. Če bi naredil krajši rezime, bom danes kratek. V letu 2006 23% manj od predvidenega, v letu 2007 40% manj od predvidenih sredstev, v letu 2008 46% manj od predvidenih sredstev. In če poskušam zdaj iti nazaj na razprave, ki so bile tako bogate, široke in tako naprej, pa se omejim samo na teh 64 milijonov evrov, ki bi jih po normalni logiki morali dobiti, pa jih nismo, če bi teh 64 milijonov evrov razporedili v prestrukturiranje našega gospodarstva v Sloveniji, v pridobitev novih delovnih mest, bi potem verjetno naredili korak naprej in ne bi samo grdo govorili o Muri, kako se je sesula, ampak bi lahko tej Muri pomagali. Lahko bi preko razvojnih sredstev naredili različne - po celi Sloveniji, ne samo v Pomurju - inkubatorje, kjer bi lahko nastajala nova podjetja, mikro in mala podjetja. Lahko bi se ljudje samozaposlovali. Iz tega lahko jasno in glasno povem, da bi gospodarska situacija v Sloveniji tudi na račun tega, da bi ta sredstva lahko bila naložena v gospodarstvo, bila nekoliko boljša, kot je danes. Še cel splet okoliščin bi lahko na račun tega povedal. Lahko bi imeli boljše gospodarstvo, nova delovna mesta, lahko bi tudi naš proračun za leti 2010 in 2011 bil nekoliko drugačen, lahko bi imeli nekoliko manjši primanjkljaj, lahko bi bil padec gospodarske moči manjši. Ampak to je zdaj sorazmerna razprava. In zaradi tega sem zelo, zelo razočaran, da prejšnja vlada ni izvedla ukrepov za pospešeno črpanje evropskih sredstev. Lahko pa brez skrbi rečem, da je sedanja vlada konec preteklega leta pričela s sprejemanjem ukrepov za pospešitev črpanja sredstev kohezijske politike. Samo dve pomembni zadevi bom omenil, ki sta v tem trenutku že na mizi, in sicer možnost avansiranja iz evropskih sredstev. To verjetno vsi poznate. Drugič. Omogočeno je prerazporejanje sredstev s projekta na projekt, če je projekt zaključen v tekočem letu. To so napredki. In predvidevam, da bo iz tega izplen nekoliko boljši. Vsaj želim si tako. Iz tega kompleta, samo tega segmenta realizacije projektih sredstev iz EU v državni proračun, lahko povem, da je realizacija proračunskih prihodkov bila za 3,9% nižja od sprejetega proračuna za leto 2008. Samo iz tega segmenta nepridobitve razvojnih sredstev iz EU. Načrtovanje. V primerjavi z realiziranimi prihodki izkazujejo prejeta sredstva iz Evropske unije, kjer so bili realizirani prihodki komaj na 53,6%. To lahko brez skrbi ocenim kot stanje, ki je katastrofalno za Slovenijo. In ni čudno, da imamo v Sloveniji takšno finančno in gospodarsko krizo, če smo tako delali v prejšnjih letih. Ocenjujem, da bi lahko bila, če bi bilo drugače, nekoliko milejša in si lahko samo želim, da bi to vzeli za poduk in da bomo v bodoče sposobnejši pri črpanju Evropskih sredstev. Iz tega konteksta predloga zaključnega računa ne morem podpreti, ker samo iz enega segmenta, pa mi verjetno nihče ne more oponirati, je nesprejemljiv in na nek način izkazuje katastrofalno stanje, kam je Slovenija prišla tudi na račun tega. Hvala.
Hvala. Besedo ima mag. Borut Sajovic. [[Ne.]] Miran Györek. [[Ne.]] Bogdan Čepič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Zaključni račun proračuna za leto 2008 ima res dva dela, kot je že bilo ugotovljeno v razpravi. En del je pripravljala sedanja vlada in je zagotovo morala evidentirati prihodke in odhodke, kot so tekli v poslovnem letu 2008. In za pravilnost evidentiranja teh dohodkov je zagotovo odgovorna. Težko je seveda nekaj evidentirati, če nimaš proračunske postavke ali pa seveda moraš tudi evidentirati, kadar so ali presežki ali primanjkljaji. Ustavil bi se na drugem delu tega poročila zaključnega proračuna, to pa je, ob tistem delu pregleda o pravilnosti izvršitve proračuna. Predsednik oziroma mag. Vizjak je že prej ugotovil, da ta del je pa dobil samo mnenje s pridržkom. Lahko bi tudi verjetno dobil negativno mnenje. Namreč, v tem delu gre - in to pa je izključna odgovornost prejšnje vlade, razen za zadnji mesec v mesecu decembru, ko je ta vlada nastopila, ko so seveda bili jasno kršeni nekateri predpisi, neskladja tako pri zaposlovanju, plačah, drugih osebnih prejemkih, kjer se je iz poročila, ki ga je napravilo Računsko sodišče, da ugotoviti, da se je delalo kar dosti po domače. Na primer, kršenje Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, kjer so nepravilno uvrstili uslužbenca v plačni razred, nepravilno določili nominalne zneske osnovne plače in še nekatere stvari. Potem so tu neskladja s predpisi in pri prevzemanju obveznosti iz proračuna. Celo tako daleč so šli, da tudi če ni bilo proračunske postavke, so se izplačila vršila ali pa se niso dovolj dobro evidentirala, vključno z kupnino od prodaje kapitalskih naložb države v SIJ, Slovensko industrijo jekla, kjer so del porabili za dokapitalizacijo Nove Ljubljanske banke, dokapitalizirali pa so tudi Novo Kreditno banko Maribor brez vladne odredbe, kot je bilo to seveda določeno. Ne nazadnje tudi pri Zakonu o izvrševanju proračuna imamo v letošnjem letu oziroma smo imeli predlog, da je 15-dnevni rok plačila za investicije in za storitve, pa ko gledamo ta del, ki je bil kontroliran Zakon o izvrševanju proračuna Slovenije za leti 2007 in 2008, se ugotavlja, da so se obveznosti poravnavale v daljših rokih, kot je bilo zakonsko predvideno. Vemo pa, da so bili uzakonjeni 60-dnevni roki in 30 za storitve. Kar pomeni, kljub temu da verjetno ni bilo nekih velikih finančnih težav, da so prilivi bili dokaj redni, se teh rokov, ki jih je prejšnja vlada sprejela, tudi ni upoštevalo. Nadalje, Zakon o javnih naročilih in Zakon o javnem naročanju. Prevzemali so obveznosti, ki ni bil predmet pogodbe oziroma so sklenili pogodbo, ne da bi izvedli predpisani postopek oddaje javnega naročila. Niso pravočasno objavili sprememb javnega naročila, presegli so limite za sklenitev aneksa, niso začeli s postopkom s sklepom o začetku postopka, niso zagotovili gospodarne rabe javnih sredstev, prenesli so pristojnosti v zvezi z javnim razpisom na osebo zasebnega prava, niso zavrnili nepopolnih in neustreznih ponudb. Torej tudi na tem področju se je delalo z javnim davkoplačevalskim denarjem kar dosti po domače. Vse to izhaja iz ugotovitve Računskega sodišča. To niso moje ugotovitve, to niso ugotovitve, ki bi ne imele teže v poročilu Računskega sodišča, pa da ne naštevam, kje vse katere stvari so bile. To je pravzaprav še večji, razlog zakaj ne morem podpreti takšnega zaključnega računa. Ne samo tisto, kako je evidentirano vračilo v telekomunikacijska omrežja, kot je bilo rečeno. Ta res niso šla iz proračuna, saj ni bilo proračunske postavke. Šla so iz nečesa drugega. Ampak to je bilo ugotovljeno že v letu 2007 ob zaključnem računu, v letu 2008 pa se to ni popravljalo. Na koncu pa, če bi s takšnimi kritikami in če bodo takšne kritike na zaključni račun za leto 2009, bi rad videl poročilo Komisije za nadzor proračuna, kakšno bo. Ali bo tudi takšno? Sprejmimo to, saj bomo sprejeli neke ukrepe in bomo potem od jutri dalje delali pa bolje. Zagotovo ne. In zato sem seveda, da vrnemo Vladi ta zaključni račun, da uskladi predpise in napravi proračun, ki bo izkazoval dejansko stanje javnih financ v Republiki Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Cvetka Zalokar Oražem ne bo razpravljala. Gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi. Sicer sem o tej točki - pravzaprav ne o pregledu zaključnega računa, ampak ob tem pa pregledu zaključnega računa, kjer je tudi črpanje sredstev iz Evropske skupnosti, že govoril na poslanskem vprašanju oziroma sem ministru postavil poslansko vprašanje. Ampak, poglejte, nekatere farse, ki se danes tukaj poslušajo, so res skoraj neverjetne in to s strani tistih, ki bi pa vendar morale vedeti in vedo, kako te stvari potekajo. Pa gremo po vrsti. Na začetku, ne, v sredini leta 2007 je bil v Evropi sprejet proračun, kjer je bila sprejeta tudi perspektiva razvoja in sredstev za obdobje 2007 - 2013. Potem je leta 2008 bil sprejet proračun Republike Slovenije in v prvi polovici je minister Žagar pravzaprav pripravil čisto vse, kar je bilo potrebno, za razpise tako teh operativnih programov, tako za kohezijo kot za razvoj regij. Konkretno. Za razvoj regij so bili štirje razpisi za obdobje 2007-2013 do obdobja 2009. Na tej osnovi smo izčrpali - bili so sprejeti projekti, projekti so bili sprejeti na svetu regij, potem iz tega sledijo gradbena dovoljenja, razpisi za izvajalce, sama izvedba in zahtev lokalne skupnosti do Republike Slovenije, torej do ministrstva. In šele od tu pridejo potem zahtevki s strani Republike Slovenije do EU. Vse te table, ki pravzaprav danes stojijo, in vse to, kar se dela, bo v zaključnem računu za leto 2009. O.k., ampak iz dela prejšnje vlade ministra Žagarja, kar se tiče razvoja regij. Veste, kaj me skrbi? Skrbi me, kaj bo v zaključnem računu 2010 in 2011. Kolegice in kolegi, do danes ni razpisov za gospodarsko izhodišče, pa sedite ali pa se sedi na 500 milijonov evrov. Celo letošnje leto se je govorilo o tem, da bo prišlo do petega razpisa za razvoj regij, torej teh 300 milijonov evrov. Niti tistih 200 se ni razpisalo, čeprav se jih nekaj sto hoče zadržati, ne vem za koga, za Jankovića v Ljubljani, za ne vem kaj? Naslednje leto, leto 2010, ki prihaja, ne bo več teh tabel, teh investicij ne bo, ker enostavno ni bilo razpisa. Kaj potem? V pregledu zaključnega računa za 2010 tega ne bo, ker finančnega toka enostavno ne bo, ker za vse tisto, kar sem prej povedal, od samega razpisa, ki ga mora minister pripraviti, in do tega, da pride do zahtevka s strani lokalne skupnosti oziroma koristnikov evropskih sredstev, potem pa s strani Republike Slovenije do zahtevka do Evropske skupnosti, je potreben določen čas, minimalno eno leto. 4 milijarde evrov, ki jih ima v celotnem obdobju na razpolago Republika Slovenija, kolegice in kolegi, prav zaradi tega "razštelanega" orkestra enostavno ne bomo izkoristili. Plačali bomo to, kar Slovenija vseskozi plačuje v evropski proračun, izkoristili pa ne. Ni najhujše, če v enem letu tega finančnega toka ni, je pa katastrofa, če se to več ne bo dogajalo za leto 2010.
Hvala lepa, gospod Pukšič. Besedo ima gospod Rado Likar.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav gospe državni sekretarki, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Nekaj je gotovo, te debate v Državnem zboru so podobne pogovorom gluhih: govorimo, pa se ne slišimo. Ni v moji navadi, pa tudi ne želim biti žaljiv, vendar trditev, da je ta predlog zaključnega računa za leto 2008 slab zaradi, mislim, da je glavni vzrok ta napačna knjižba, gre za teh 118 milijonov, je milo rečeno smešno in če je ta zaključni račun za leto 2008 slab, če izkazuje slabo finančno kondicijo, potem si res ne upam misliti, kakšni bodo zaključni računi v prihodnje. Moje mnenje je, da je predlog zaključnega računa za leto 2008 smiselno podpreti kljub negativnemu mnenju Računskega sodišča in kljub nekaterim odstopanjem nekaterih ekonomskih kategorij od načrtovanih, kar je delno posledica neuspešnega črpanja EU sredstev, pa tudi posledica spremenjenih makroekonomskih razmer. Vračilo vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje in s tem povezanih odhodkov, to je bilo predmet že ob sprejemanju zaključnega računa predmet diskusije ob sprejemanju zaključnega računa za 2007, in država ta vlaganja tudi v letu 2008 ni evidentirala med svojimi odhodki, kar je glavni očitek Računskega sodišča pri izdaji negativnega mnenja. Mislim, in taka je tudi ugotovitev Vlade, da to niti ni bilo mogoče, če upoštevamo načelo denarnega toka. Država je namreč po Zakonu o vračilu vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje prenesla na Sod tako obveznosti kot tudi 10% Telekomovih delnic. Se pravi, da je ta država na Sod prenesla tudi premoženje, iz katerega bi se lahko črpala ta obveznost vračila. Torej, skupaj s prenosom obveznosti je država zagotovila tudi vir za poplačilo teh vlaganj, do katerih so državljanke in državljani vsekakor upravičeni. Kot rečeno, gre za popolnoma isti situacijo kot pri potrjevanju zaključnega računa za leto 2007, le da gre sedaj za drugega pripravljavca. Po mojem mnenju drugače sploh ni moglo biti, ker so bili ti odhodki evidentirani že pri Sodu in če bi izvedli ta manever preknjiževanja kategorije odhodkov, bi bil po mojem rezultat enak oziroma nič - nekje moramo zmanjšati, če hočemo na drugi povečati, to je eno od načel računovodenja. Pa še nekaj me utrjuje v mojem prepričanju, da bom podprl predlog zaključnega računa za leto 2008, namreč, ugotovitve Vlade, ki pravi, da Računsko sodišče v postopku revizije zaključnega računa niti v popravljalnih ukrepih v revizijskem poročilu Vladi ni naložila popravka zaključnega računa proračuna; in drugo, tudi Vlada ugotavlja, da izkazovanje stanja javnih financ sektorja države za leto 2008 zaradi nepravilnosti, ki jih je ugotovilo Računsko sodišče, ni napačno, saj so omenjeni odhodki in zadolžitve v drugi enoti sektorja, se pravi v Sodu. Proračun je del sektorja države, vendar, če poenostavim, ko je bilo danes že rečeno, za kmetijo je mogoče na družinskem proračunu, pri tem je pomembno, da je na koncu plus oziroma, da mogoče še kaj ostane za kakšne investicije, za kakšna vlaganja in ni toliko pomembno, ali ta sredstva da mož ali žena, da se izrazim slikovito - seveda, če je vse tako v družini, kot je treba. In drugo, da bi popravljali zaključni račun za nazaj, posebej še ob takšnem stališču Vlade, ki sama kaj takega ni pripravljena storiti, bi bilo zelo čudno. Sicer pa je pomanjkljivost, ki je bila ugotovljena v letu 2009, po besedah Vlade Vlada že odpravila v rebalansu proračuna. Se pravi, da je spremenila evidentiranje teh odhodkov, da so to odhodki proračuna. Posledično ste verjetno spremenili tudi evidentiranje odhodkov pri Sodu, predpostavljam. To je po mojem mnenju tehnično vprašanje, ki ga mora rešiti Vlada in po potrebi pripraviti tudi kakšno spremembo zakonodaje na področju javnih financ, da se te pomanjkljivosti odpravi. Kot sem v uvodu povedal, bom predlog zaključnega računa za leto 2007 podprl. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Srečko Prijatelj. Ne boste? Ja, časa je zelo malo. Hvala lepa. Besedo ima dr. Luka Juri.
Hvala lepa. Izpostavil bi le nekaj točk in zaključkov iz teh točk. Začel bi z vprašanjem: čemu je namenjena presoja Računskega sodišča zaključnega računa, še preden bi ga sprejel Državni zbor? Čemu? Morda zato, da bi Računsko sodišče lahko podalo neodvisno mnenje in to mnenje lahko deluje kot napotek tako pripravljavcem računa kot tistim, ki ga morajo sprejeti, kot napotek, kaj je v redu in kaj ni. Drugo vprašanje. Čemu mora Državni zbor potrditi zaključni račun? Verjetno zato, da se v Državnem zboru pred to morebitno potrditvijo sproži razprava in če moramo na koncu sklepati, kjer poslanci glasujemo za ali proti, je predvidena možnost, da se zaključni račun potrdi ali pa se ga zavrne. Seveda na osnovi tega logično sklepam, ali menimo, da je zaključni račun korektno napisana, ali da ni. Vidim, da nekateri kolegi iz opozicije odkimavajo, ampak to je bilo doslej le logično sklepanje, nič drugega. In če sem ocenil, da sem zaključni račun leta 2007, ki je imel enake težave, ki je uporabljal enako metodologijo in kjer je Računsko sodišče ugotovilo podobne zadeve, zavrnil, in to dvakrat, bi bilo zelo nelogično in nekoherentno do samega sebe, da bi pa ga tokrat za leto 2008 sprejel. Zato bom glasoval proti temu zaključnemu računu. Pričakujem pa, da bo popravljen tako, da bodo ugotovitve neodvisnega organa, ki v Sloveniji obstaja zato, da neodvisno presoja dokumente, kot so zaključni račun, upoštevani. Pri tem pa ni pomembno, ali bo končni rezultat plus, minus ali nula. Ta ugotovitev v ničemer ne spremeni delovanje prejšnje ali sedanje vlade, delovanje v letu 2007 ali 2008, ker kar je bilo narejenega dobrega, je bilo narejeno, kar je bilo narejeno slabega, je bilo narejeno. Gre samo za neko koherentnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vito Rožej ne bo razpravljal. Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Jaz bi rada samo pojasnila nekaj kratkih pripomb, ki sem jih slišala, mimogrede. Rada bi povedala, da Vlada je, seveda, rekla, da ji Računsko sodišče ni naložilo, da naj popravi zaključni račun, ker Računsko sodišče po sedanjem Zakonu o Računskem sodišču tega ne sme in ne more storiti. Zato so tudi v razgovorih, ko so zaključni račun za leto 2008 pregledovali, povedali, temu bi lahko rekli "off record" po angleško, da je treba nekaj storiti v zvezi z zakonodajo - ali o Računskem sodišču ali Zakonom o javnih financah. Tako da pretvarjanje in sprenevedanje okrog tega, da Računsko sodišče nečesa ni naložilo Vladi in da je sektor država pozitiven; sektor država skupaj z gospodarstvom je v Sloveniji bil tudi pozitiven pri koriščenju evropskih sredstev, ampak državni proračun, to je tisto, o čemer mi tukaj razpravljamo in glasujemo, pa ni bil pozitiven niti pri pridobivanju evropskih sredstev niti pri pravilnem prikazovanju bilance, takšne kot bi premoženje prihodkov in odhodkov - kakor je Računsko sodišče že za leto 2007 ugotovilo. [[...]] [[Opozorili znak za konec razprave.]] [[...]]Torej, popolno sprenevedanje in veliko govorjenja okrog te zadeve je v bistvu zgubljanje časa. Dejstvo je, da se je treba lotiti akcije in stvari popraviti.
Hvala lepa. Gospod Anton Urh ne bo razpravljal. Gospod Anton Anderlič, izvolite.
Spoštovani. Ta razprava sodi v tisto rubriko "Saj ni res, pa je" ali pa "Nemogoče je mogoče". Ni res, da bi pri tej zadevi šlo samo za to, da so napačne knjižbe, da so izkazi nekam čudni in da ni temu tako, ampak gre predvsem za to, kaj je bilo in je moralo biti knjiženo kje. In seveda, ali so imeli kaj knjižiti, ti, ki so pripravljali ta zaključni račun. Ni res, da ta zaključni račun nima negativnega mnenja. Tukaj je povzetek, ki pravi: "Računsko sodišče je predlogu splošnega dela zaključnega računa proračuna za leto 2008 izreklo negativno mnenje." In potem utemeljuje. Danes je bilo zatrjevano neštetokrat, kako negativnega mnenja ni bilo, ampak samo neki pridržki in tako naprej. To je negativno mnenje in navaja naprej. Ampak seveda, ko govorimo o tistem delu, kjer so mnenja s pridržki - jaz sem trdno prepričan, da bi tukaj morala biti celo ostrejša definicija in da tukaj bi moralo biti tudi za negativna mnenja - sploh, če upoštevamo nekatere naslednje ugotovitve. Neskladja s predpisi pri zaposlovanju, plačah in drugih osebnih prejemkih. Zakon o javnih uslužbencih. V javnem natečaju za zasedbo delovnega mesta niso objavili vseh pogojev iz veljavne sistematizacije oziroma so razširili pogoje glede smeri izobrazbe, niso izvedli javnega natečaja, niso zagotovili enakopravnosti kandidatov, v pogodbi o zaposlitvi niso navedli določil o dodatkih, zaposlili so javne uslužbence, ki niso izpolnjevali pogojev. Zakon o delovnih razmerjih. Razporedili so javne uslužbence na delovna mesta, za katere niso izpolnjevali pogojev. Ali pa, recimo, po Zakonu o zunanjih zadevah, očitno na Ministrstvu za zunanje zadeve, zaposlili uslužbenca, ki ni izpolnjeval pogojev za zasedbo delovnega mesta in podobno, da bi kasneje, v nadaljevanju, ko govorimo o javnih financah, pravzaprav šlo za celo vrsto ugotovitev, nekaj je bilo že danes povedanih, ko gre za to, ko se niso izpolnjevali pogoji in so bile napake. Samo med drugim: pri upravljanju z državnih dolgom so povečali stroške dolga in dolg države, so ga povečali, piše - vi pravite, da ste ga zmanjšali - torej, to se ne da razumeti drugače, kot piše Računsko sodišče; prevzeli so obveznosti in iz proračuna izplačali sredstva za digitalizacijo RTV Slovenije, ne da bi bili izpolnjeni vsi z zakoni in drugimi predpisi izpolnjeni pogoji, izdali so državno poroštvo Slovenskim železnicam brez veljavne zakonske podlage za izdajo poroštva in tako naprej. Menim, da to ni samo za mnenje s pridržkom, ampak v to se ne spuščam, ker je to stroka in je to zakon in revizorji to delajo skladno s svojimi zakoni; ampak ti očitki, ki so tukaj, so zagotovo hudi očitki. Ko se mi toliko časa že ukvarjamo z reformo plač v javnem sektorju in podobno s celotno sfero zakonodaje s tega področja in tukaj - cela vrsto ugotovitev, kaj se je dogajalo. In seveda to je zdaj v konfliktu s tistim, kar je problem tudi pri tej vladi, katere oster kritik sem tudi sam. Nemogoče je, da se povečuje število zaposlenih v javnem sektorju, pa se je menda tam preko 1.000, ampak najbrž tudi zaradi tega, ker so bili zaposleni ljudje, ki ne izpolnjujejo pogojev, ki so bili zaposleni mimo razpisov, ki so bili zaposleni z razširjeno predpisano izobrazbo, tako kot je bilo pravilo v prejšnjem mandatu v Državnem zbor, da če si bil teolog, si zagotovo dobil službo. Tako je očitno tudi še kje drugje. Nič nimam proti tem profilu, ampak predpisani mednarodni pravnik, razširjeno na teologa - in mimogrede izpolnjuje pogoje! In ko govorimo o tem, verjemite mi, da vam ne morem verjeti, da gre samo za to, da je bilo nekaj narobe knjiženo in da ta vlada, ker ni znala knjižiti, ker ni prav knjižila ali pa predpisi niso omogočali, da bi prav knjižila v tem zaključnem poročilu, zato je to mnenje Računskega sodišča s pridržki. Je pa tudi negativno tej vladi, pa početjem, ki so se dogajala na tem področju v dotičnem letu 2008, saj vendar se nanaša na vsebino dogajanj ali ravnanje za javnim denarjem - če hočete, zelo preprosto, da se vsi razumemo - na transparenten, zakonski in predpisan način, tudi z drugimi predpisi, ki urejajo nekatera vprašanja. Če gremo potem naprej, neskladja s predpisi o oddaji javnih naročil - prav tako očitki. Neskladje - kar je pa hudo, to pa je hudo, ker tukaj gre za subjektivne odločitve in privilegiranja nekaterih skupin - neskladje s predpisi pri dodeljevanju transferjev, ki so se prelivali. Tukaj imate celo vrsto teh stvari, da ne bom bral, ampak po mnenju Računskega sodišča se je delalo narobe. In kako naj jaz rečem potem, da je to prav in to potrdim? Ne morem! In na koncu, ni vprašanje - mislim, da je kolega Juri prej govoril o tem - potrditi ali nepotrditi, ker bi bilo v sramoto Državnemu zboru ali nehigienično, da nimamo potrjenega zaključnega računa za neko leto. Tudi razrešnice se ne dobi v gospodarskih družbah, če ni - pa še tisti, ki so bivši. Recimo, za leto 2008 so že sredi leta 2008 ali pa konec leta 2008 - jih ni več, pa ne dobijo nerazrešnice, ker je bilo poslovanje v tistem času slabo, ali v nasprotju z zakoni, ali s čimerkoli. Tukaj imamo opravka s podobnimi stvarmi. Poslovanje po mnenju Računskega sodišča, tudi če na koncu rečemo, ali je šlo za minus ali plus, lahko da je bil plus in bomo ugotovili, da ni bilo v finančnem toku nič narobe in da ni nič izginilo, ampak iz teh očitkov, o katerih sem zdaj bral, izhaja, da je bila vrsta nepravilnosti, nedoslednosti ali pa namernih malomarnosti - da ne rečem kaj drugega - pri upravljanju z javnim denarjem. In samo za to gre. Zato gotovo ne morete pričakovati podpore z moje strani. Veliko je bilo govora o črpanju evropskih sredstev in neizvajanju razpisov v letošnjem letu. Poznam primer, ko je bil objavljen razpis, še celo tako daleč, da je bil skoraj na kožo pisan ali blizu nekaterim, ker se je pričakovalo, da bodo lahko nekateri kandidirali. Šlo je tam sicer za 20 milijonov, za dva projekta, v štirih tranšah in tako naprej. Ampak - kaj se je ugotovilo? Ta denar ni bil podeljen; zato ker ti, ki so to želeli, da se razpiše, niso pripravili dokumentacije in je razpis propadel. Tisti, ki so danes tukaj najbolj glasni. Ne bom z imeni, ne bom z občinami, ne bom s projekti, ampak tukaj moramo biti do kraja korektni v eno in v drugo smer. Jaz sem res nesrečen v tistem delu, ko se prepiramo, ali smo dobri v črpanju sredstev ali nismo in tako naprej. Seveda je narobe, da ne poskušamo narediti največ, in ne samo, da vse izčrpamo, ampak da vidimo, če so kje še kakšne rezerve, pa še kaj pripeljemo skozi različne projekte v to državo. Ampak tukaj je problemov več kot dovolj. Predvsem pa ni problem v prikazovanju. Lahko se trudimo kakorkoli, in tukaj z ministrom Žagarjem in še kasneje smo imeli neverjetne diskusije in na koncu razne televizijske oddaje in vse in tako naprej - ampak šteje samo tisto, kar je pod črto, kar je dejansko bilo realizirano in kar skozi vse te projekte v to državo pride. To, da imamo nekatere notranje predpise, ki se mi zdi, da sicer so v skladu s predpisi Evropske unije, ampak vendarle so bolj zaostreni, bolj komplicirajo nekatere stvari, kot bi mogoče bilo potrebno. Nočem se spuščati v konkretne zadeve, ker spet je potrebna kontrola in nadzor tega denarja do potankosti, ampak ne more biti to, da je za kontrolo nekega projekta, ki je običajno tako - po 10, 15 škatel, meter, dva, tri in tako naprej - ne more biti na razpolago dva meseca časa, za pripravo pa en mesec. Torej za kontrolo, da preverjajo, ali izpolnjujejo te pogoje za to, da lahko pride na vrsto za izplačevanje, stvari pa že tečejo. To je zame nerazumljivo, nedopustno, kajti seveda ta kontrola mora biti hitrejša in sproščanje teh potencialov. Tudi konec koncev zaradi tega, sploh sedaj v tem jesenskem času, ko nimamo časa več veliko, da bilance za leto 2009 "počistimo", v narekovajih, da tisto, kar imamo odobreno, bomo lahko počrpali do tiste točke, ko to tudi lahko uspemo. Ampak ta slika tukaj ni črno-bela. Ni res, da samo se ne delajo razpisi in tako naprej, ampak je veliko, veliko od tistih, ki načrtujejo, do tistih na koncu, ki to odobrujejo, izplačujejo in tako naprej. Ampak o tem bomo, verjamem, še kaj govorili. Ne bom podprl. Ali nasprotno! Glasoval bom proti zaključnem računu. Če bo pa Vlada na osnovi spremenjenih zakonov prišla s čim drugim, s popravkom, bom pa mogoče se premislil.
Hvala lepa. Gospod Tadej Slapnik ne bo. Gospod Franc Jurša. Ne. Se odpoveduje. Gospa Alenka Jeraj. Ne bo. Gospod Franco Juri. Ne. Vili Trofenik. Ne. Dr. Pavel Gantar ne. Mag. Andrej Vizjak. Ne. Gospod Tanko izvolite.
Hvala lepa. Sem se že bal, da bom izpadel iz te zaključne bilance. Spoštovani kolegi, spoštovana državna sekretarka. Danes bo, kot kaže, drugič, da bo Vlada v dveh dneh doživela poraz v Državnem zboru. Včeraj je z glasovanjem padel koalicijski sporazum na točki nezdružljivosti funkcij, danes bo najbrž padel zaključni račun, ki ga je pripravila Vlada Republike Slovenije. To je Vlada Boruta Pahorja. Vlada je ugotovila v svoji 7. točki pri tem spremnem dopisu, ko je sprocesirala zaključni račun za leto 2008 v Državni zbor, da izkazovanje stanja javnih financ sektorja države za leto 2008 zaradi nepravilnosti, ki jih je ugotovilo Računsko sodišče, ni napačno - kolega Anderlič-, izkazovanje, saj so omenjeni odhodki in zadolžitve zajeti v drugi enoti sektorja države. Če se vrnem na zaključni račun, ki smo ga sprejemali marca ali pa aprila letošnjega leta, lahko ugotovim, da je ta zaključni račun pravzaprav pripravljen po enakem konceptu in na osnovi enakih ugotovitev ali predpostavk pri temeljnem argumentu, ki ga je uporabilo Računsko sodišče. To je pri pravilnosti izkazovanja. Glede na to da Vlado sestavljajo mnogi, ki so v prejšnjem mandatu ostro kritizirali način izkazovanja v zaključnem računu za leto 2007, bi pričakoval, da bo Vlada storila vse, da bi ta model, ta koncept, ki je bil uveljavljen do zaključnega računa za 2007 in ki mu je tudi oponiralo Računsko sodišče, da bi ta izhodišča popravila. Navsezadnje je imela vlada mesec in pol časa, da bi pripravila rebalans proračuna za leto 2008, kjer bi te ugotovitve Računskega sodišča lahko tudi popravila in uredila. Kajti gospod Cvikl in ostali, ki so se podpisali pod ta akt in tudi kritizirali rešitve in izvedbo proračuna v preteklem mandatu, so vedeli, kako se to stori. Vlada je imela čas, da bi to z rebalansom na koncu leta uredila in poskrbela, da bi se ta del, ki zadeva izkazovanje, uredil drugače - tako kot misli Računsko sodišče, da bi bilo to potrebno storiti. Vendar Vlada tega ni storila. Celo več, najhujši kritik prejšnje vlade, prejšnjega izkazovanja javnih financ je bil nominiran celo za člana Evropskega računskega sodišča, gospod Cvikl, ki se je podpisal pod dokument in ga posredoval v Državni zbor v sprejemanje in z zavestjo, da ni tak, kot je zapisalo Računsko sodišče, je za nagrado bil na zadnji seji Vlade predlagan ali imenovan za kandidata Republike Slovenije za člana Evropskega računskega sodišča [[....]]
Gospod Tanko, ko boste to tretjič omenili, vas bom opozoril, da nehajte o tem govoriti, ker to ni vsebina zaključnega računa.
Neposredno povezano s podpisnikom predloga za Državni zbor [[....]]
[[...]]ki ima svojo funkcijo, ki jo mora opravljati, dokler jo ima.
Gospod podpredsednik, mislim, da sem prvi, ki sem doživel vaš opomin, pa zadnji razpravljam danes pri tej točki dnevnega reda. In tudi vsi drugi so govorili o vsem mogočem: o predzgodovini in o prihodnosti. Pri točno tej točki dnevnega reda. Se pravi, da je Vlada šla zavestno v predložitev in sprejetje takšnega zaključnega računa, kot ga je predložila Državnemu zboru. In zdi se, da v tem primeru izredno problematično, da bo ta zaključni račun zrušila koalicija - koalicija predlagatelja. Vsaj iz razprav, ki so bile tu zaznane, lahko ugotovim, da bodo koalicijske stranke zrušile predlog lastne vlade. Zanimivo! Mislim, da bi se marsikdo v tej državi moral vprašati o marsičem. Najprej o tem, kako je mogoče, da lahko Vlada predlaga zaključni račun, in to zavestno v nasprotju z Računskim sodiščem; in drugič, tudi to, da predlaga ljudi, ki takšno zadevo sprejme, za institucije Evropske unije. Gre za svojevrstno sprenevedanje pri teh zadevah. V primeru, da boste ta zaključni račun zrušili in boste potem tudi naložili lastni vladi predloge za spremembo zakonodaje, se mi postavlja vprašanje tudi o retroaktivnosti. Prvič. In drugič se mi postavlja vprašanje, kaj je pravzaprav ta sanjska ekipa v tem letu počela, da že ni predlagala nobenih ustreznih ukrepov, da bi lahko vsaj za naprej uredili zadeve. Zdaj bomo sprejemali neke akte, s katerimi bomo za nazaj popravljali rešitve, stare leto ali leto in toliko. Zanimivo. Vendar, očitno je metodologija, ki se je poslužuje ta vlada, prav takšna, da je ta retroaktivnost eden temeljnih modelov. Spomnimo se Zakona o lokalni samoupravi, spomnimo se obdavčitve menedžerskih prejemkov in tresoče roke predsednika republike, ki nam je vsem poslancem v Državnem zboru poslal nek dopis, in zdaj bomo storili nekaj, kar bo spremenilo določene postavke v zaključnem računu za davno leto 2008. Mislim, da je treba ravnati v teh in takšnih primerih drugače. Še posebej, če vas ponovno opozorim, da smo na tej seji ponovno odločali o postopku - recimo, pri zakonu o cestninjenju, pa ga niste podprli; v tem zakonu je predvidena nadgraditev cestninskega sistema brez javnega razpisa. Brez javnega razpisa. In sprašujem se, kako lahko katera koli koalicija ima toliko povedati in toliko pripomb na nekaj, kar se je zgodilo: za naprej pa istočasno, ko sprejema na Vladi zakon o javnih naročilih na enem in na drugem področju in tudi zakon o reviziji postopkov javnega naročanja, ko govori o tem, da bo storila vse, da bo transparentnost bistveno večja, prinese istočasno v Državni zbor zakon, s katerim bo nadgradila cestninski sistem na slovenskih avtocestah, ki je izredno zastarel in na neevropski frekvenci, brez javnega razpisa, brez postopka javnega naročanja. Mislim, da bi se morala Vlada in tudi koalicija najprej vprašati, kako je to mogoče, da prihaja do takih, bom rekel, ekscestnih situacij. Tako po eni strani nobena stvar, ki je bila narejena v preteklosti, ni dobra, ni pravilna, ni pravilno niti poknjižena, niti pravilno izkazana, za naprej pa se sprejemajo in predlagajo rešitve, ki so v izrazitem nasprotju z veljavno zakonodajo! Z veljavno zakonodajo. Če boste pa predlagali zakone, ki bodo na tem področju še ostrejši, zahtevali še večjo transparentnost, pa sploh. Menim, da bi morali vsi tisti, ki delate na teh področjih, posvetiti predvsem veliko dela prihodnjem delu, v prihodnosti, vendar, očitno, ti ukrepi so drugačni. S tem, ko boste poskrbeli za to, da se bo ta zaključni račun ponovno vrnil v vladni postopek, zagotovo ne boste prispevali k protikriznim situacijam [[...]] [[Opozorilo za konec razprave.]] [[...]], ker ne boste storili nič protikriznega, ampak samo še eno zgodbo več, da se bo Državni zbor ukvarjal z jalovimi postopki in jalovimi zadevami. S stvarmi, ki ne prinesejo popolnoma nič, ampak samo [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Gospod Anderlič je želel pojasnit svojo razpravo. Izvolite.
Ja, tako je. Ker je gospod Tanko napačno navajal moje izvajanje, in sicer jaz sem imel v rokah povzetek revizijskega poročila predlog zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2008 in iz tega papirja sem to citiral. On je seveda izvršil manipulacijo in je prebral samo 7. točko iz predloga, ki ga je poslala Vlada, in v tem delu je več kot očitno nekorektna razlaga, kajti v poročilu in potem povzetku jasno piše: "Računsko sodišče je o predlogu splošnega dela zaključnega računa proračuna za leto 2008 izreklo negativno mnenje, ker v bilanci prihodkov in odhodkov med nedavčnimi prihodki niso izkazane izplačane dividende..." in tako naprej. In iz tega je Vlada razumela in je zapisala, da so "glavni razlog za izrek negativnega mnenja prenizko izkazani proračunski odhodki upravičencem za vlaganje v javno telekomunikacijsko mrežo v višini 101,5 milijonov evrov. Če bi bili odhodki pravilno izkazani, bi proračun v letu 2008 izkazoval 43 milijonov evrov primanjkljaja. Iz istega razloga so napačno izkazani tudi prejemki v proračunu financiranja v višini 108,1 milijona evra, zato je tudi obseg zadolžitve državnega proračuna po ugotovitvi Računskega sodišča večji, kot ga izkazuje predlog zaključnega računa." To je vse in o tem sem jaz govoril. Ni mogoče tega interpretirati drugače, kot sem navajal prej. Zdaj, ali je to razlog za to, da ima nekdo pomisleke in zadržke, da to z eklamacijo podpre ali ne, je stvar proste presoje. Kot rečeno, ti dve najini navedbi se bistveno razlikujejo in jaz vztrajam pri svoji in bom tako tudi ravnal pri glasovanju.
Hvala lepa. Želi besedo tudi predstavnica Vlade? Mag. Kamnarjeva, želite besedo? Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi se odzvala na očitek gospoda Tanka, ki pravi, da Vlada pri pripravi zaključnega računa proračuna ni spoštovala mnenja Računskega sodišča. Mislim, da je pojasnilo, ki ga je Vlada poslala v Državni zbor, tisto, ki odgovarja, zakaj to preprosto ni bilo mogoče. Zakon o javnih financah jasno določa, kaj pomeni zaključni račun proračuna. To je poročilo o izvršitvi sprejetega proračuna in ker sprejeti proračun za leto 2008 ni vseboval odhodka in zadolžitve, ki je ključna za to, da je bilo izkazano negativno mnenje, seveda tudi zaključni račun proračuna tega ne more vsebovati. Trditev, da je Vlada imela dovolj časa, da pripravi rebalans proračuna in napako v proračunu za leto 2008 odpravi, mislim, da je neprimerna, ker zanesljivo v enem mesecu in enem tednu, kolikor je bilo novi vladi na razpolago, da to opravi, ni bilo moč pripraviti in sprejeti rebalansa državnega proračuna po veljavnem poslovniku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi, ki ste želeli in bili prijavljeni, ste dobili besedo. Ker pa čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati o tej temi? Ne. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes, v okviru glasovanj čez pol ure. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, in tudi 11. sejo Državnega zbora. nadaljevali jo bomo ob 15.30 uri z glasovanji. Hvala.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslanke prosim, da preverite delovanje svoje glasovalne naprave. Nadaljujemo prekinjeno 11. točko dnevnega reda - to je obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih zbornicah, po skrajšanem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, [[prosil bi mir]] , prehajam na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Nadaljujemo prekinjeno 17. točko dnevnega reda - to je obravnava Predloga o spremembah in dopolnitvah Odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospod mag. Vizjak. Izvolite.
Spoštovani. Gre za izjemno pomembno odločitev; odločitev o ustanovitvi nove fakultete, Fakultete za turizem v Brežicah. Tisti, ki poznamo kompletno proceduro ustanavljanja fakultet izven središč, vemo, kakšen velik dosežek je to. Namreč, številne visokošolske institucije, tudi univerze, še posebej tudi Univerza v Mariboru je odprta do pobud po decentralizaciji študija visokega šolstva. Odprta je do pobud, da se študij približa gospodarstvu in tudi približa šolajočim. Zaradi angažiranja Univerze v Mariboru in tudi številnih, še posebej pa številnih občinskih oblasti v Brežicah, je prišlo do te odločitve, ki jo imamo danes. Jaz sem vesel, da je tudi sedanja vlada to poslala naprej, čeprav mi ni jasno, zakaj je potrebovala eno leto, da je ta stvar tukaj v parlamentu. Vendar, kakorkoli, vesel sem, da je prišlo do te odločitve, ki je pomembna tako za Univerzo v Mariboru kot seveda tudi za Brežice in Posavje in celo Slovenijo. S tem dobiva Univerza v Mariboru novo članico na področju turizma, ene najbolj perspektivnih gospodarskih panog. Posavje pa dobiva institucijo, ki bo, prvič, približala študij šolajočim; drugič, omogočila bo hitrejši razvoj turističnemu gospodarstvu in seveda še posebej posavskemu turističnemu gospodarstvu, razbremenila bo stroške marsikaterega šolajočega in starša in predvsem je ta današnja odločitev ena velika naloga vsem za prihodnje. Namreč, pomembno je ustanoviti takšno fakulteto, še pomembneje pa je to fakulteto razvijati kot kakovostno oziroma kvalitetno visokošolsko institucijo naprej. Torej, danes je rojeno dete, ki ga moramo vzgajati, negovati od začetka, da postane zgled v smislu kakovosti, da postane privlačna, prestižna fakulteta, na katero se bodo študentje radi vpisovali. V Slovenski demokratski stranki bomo ta predlog podprli, ne samo to, naredili bomo vse, da bo takšnih predlogov tudi v prihodnje še nekaj v Državnem zboru.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti nihče. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je obravnava Predloga sklepa o izbiri revizorske družbe za revidiranje računovodskih izkazov Računskega sodišča Republike Slovenije za leti 2007 in 2008. Prehajamo na odločanje. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na motorna vozila v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 4. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o prvem amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Gospod mag. Vizjak v imenu poslanske skupine, prosim.
Spoštovani! Poslanska skupina bo ta amandma podprla, predvsem iz razloga, ker deli prepričanje, da je v času gospodarske in finančne krize nespametno in škodljivo povečevati davčna bremena. S tem delamo dvojno škodo, prvič delamo škodo gospodarstvu, kajti težje bo prodalo svoje artikle. Moram podčrtati, da slovenski avtomobilski grozd, ki proizvaja veliko za evropsko avtomobilsko industrijo, živi tudi od takšnih zakonov, ki jih danes tu obravnavamo. V Slovenski demokratski stranki s tem prvim amandmajem predlagamo nižjo progresijo, to se pravi, nižje stopnje davkov za avtomobile za vse razrede izpustov CO2 na prevoženi kilometer. Menimo, da to, kar predlaga Vlada, je ekstremna obdavčitev, ki je skoraj unikatna v evropskem prostoru, zato predlagamo nižjo, blažjo, še kljub temu pa neko obdavčitev, ki sledi progresivnosti v luči izpustov CO2 na prevoženi kilometer. Druge države članice Evropske skupnosti nasprotno uvajajo subvencije in s tem spodbujajo potrošnike in avtomobilsko industrijo. Mi pa v nasprotju s temi dobrimi praksami drugih držav dodatno davčno obremenjujemo avtomobile in to v času gospodarske krize pod krinko skrbi za okolje. Torej, v Slovenski demokratski strank taki nameri Vlade nasprotujemo in popravljamo tisto, kar je storjeno v osnovnem tekstu s tem vloženim amandmajem.
Gospod dr. Luka Juri v imenu poslanske skupine, obrazložitev glasu.
Včeraj, ko smo sprejemali deklaracijo o aktivni vlogi Slovenije pri boju proti podnebnim spremembam, smo vsi skupaj ugotavljali, da besedam morajo slediti dejanja. In da bodo ta dejanja včasih tudi težka, ampak neizogibna, če želimo rešiti nas. Prvo dejanje, ki sledi tistim besedam včeraj, je današnji zakon in je zavedanje, da moramo davčno politiko obrniti v smer, da tisti, ki onesnažuje več, plača več, in tisti, ki onesnažuje manj, plača manj. Socialni demokrati ne bomo podprli tega amandmaja, zato ker podpiramo zakon v celoti, kot je sedaj oblikovan, predvsem zato, ker bo ta lestvica kot je sedaj predlagana, znižala obdavčitev za okolju bolj prijazna vozila in zvišala obdavčitev za bolj potratna vozila. Bo torej šlo za prestrukturiranje davčne obremenitve, ne za povišanje, za prestrukturiranje, ker bodo okolju prijazna vozila manj obremenjena. Socialdemokrati se tudi zavedamo težav gospodarske krize. Vemo, da to ne more biti opravičilo, da se ne lotimo zelene politike. Mora pa biti razlog, da uvajamo prehodna obdobja. Zato v tem zakonu že imamo uvedeno prehodno obdobje enega leta, kjer bodo obdavčitve skoraj za vsa osebna vozila nižja kot sedaj. Zaradi tega ne vidimo razloga, da bi sprejeli takšen amandma, katerega ocenjujemo, da je predvsem namenjen iskanju političnih točk, ne pa iskanju sistemske rešitve za eno prvotno skrb, in to je skrb za ljudi, kar pomeni posledično skrb za okolje, v katerem ti ljudje živijo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu poslanske skupine. Prosim.
Hvala lepa. Občutek imam, da smo imeli, dobili smo na mizo en "zblojen" zakon, kakršnih je Vlada predložila že celo vrsto. Gre za zadevo, kjer se kaže, da zakonodajalec ne pozna problematike. Moram reči, da sem bil danes dopoldan zelo vesel, ko je kolega Kumar iz stranke Socialnih demokratov sam ugotovil, da je zakon popolnoma neskladen z realnim stanjem. Dejstvo je, da se tukaj govori zelo na pamet in da kolegi iz SD-ja verjetno ne vedo, kaj hočejo, in verjetno, upam, da bodo glasovali tako, kot so glasovali včeraj pri [[...]]
[[...]]Polemika gospod Jelinčič. Prosim, obrazložitev glasu.
Saj obrazlagam.
Ne.
Dejstvo je, če govorimo o onesnaževanju okolja, je treba vedeti, da stari avtomobili onesnažujejo okolje bistveno bolj kot novi. Zakon bo pripeljal do tega, da Slovenci ne bodo več kupovali novih avtomobilov, ampak, da bodo iz Evrope uvažali stare avtomobile. Dejstvo je tudi, da močnejši motorji danes ne delajo večjih emisij, ampak manjše emisije, manjša je poraba goriva, manjše so emisije. Samo zato je treba imeti nekaj pameti v glavi, da se ve, da nek dizelski motor izpred petnajstih let onesnažuje približno sedemkrat več kot dizelski motor iste moči, ki je narejen danes. Ampak seveda, Vlada se tega ne zaveda, ne razume. Še enkrat pravim, da glede na včerajšnje - upam, da bodo razmislili nekateri in da bodo glasovali tako, kot so glasovali ob županskem zakonu, kot so oni rekli včeraj po svoji vesti. Upam, da imajo vest še danes. Hvala.
Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za 38, proti 39. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o drugem amandmaju poslanske skupine SDS k 4. členu. Gospod mag. Vizjak v imenu poslanske skupine, obrazložitev glasu.
Hvala lepa, podpredsednik. S tem amandmajem v Slovenski demokratski stranki predlagamo, da se za določena osebna vozila, ki imajo skupaj z vozniškim še sedem sedežev in za katerega obstaja od proizvajalca tudi različica tega vozila v tovorni izvedbi, da se stopnja davka prepolovi. Zakaj? S tem želimo narediti korak nasproti majhnim podjetnikom oziroma gospodarstvu splošno, in sicer s tem davčno razbremeniti tista vozila, ki se uporabljajo tudi za gospodarske namene pri celi kopici storitev na terenu in tudi sicer. Veliko imamo teh malih vozil, ki imajo poleg prostora za osebje tudi nek dodatni tovorni del bodisi za material bodisi za orodje ali karkoli. Predlagamo, da se ta motorna vozila davčno razbremenijo, saj so ta motorna vozila namenjena ustvarjanju prihodka, ker jih uporabljajo v glavnem za gospodarske dejavnosti. Nihče od nas za prevoz oseb ali za prevoz na delo ne rabi tovorne različice osebnega vozila kategorije M1. Zato želimo skozi to tudi narediti eno pozitivno gesto do gospodarstva in gospodarstvo nekoliko davčno razbremeniti.
Gospod dr. Luka Juri v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Socialni demokrati ne bomo podprli tega amandmaja, ker v predlogu zakona, kot ga imamo sedaj v obravnavi, imamo že določilo, ki uveljavlja nižjo obdavčitev, nižjo obdavčitev za tista vozila z več potniki prav zaradi tega, ker so z okoljskega vidika okolju prijaznejša, čeprav vozilo morda v celoti onesnažuje nekaj več, kot manjše osebno vozilo, pripelje več potnikov in zaradi tega imamo manj vozil na cesti. Ne bomo podprli tudi iz doslednosti, kajti Socialni demokrati smo že izkazali stališče, da je treba premisliti tudi o konkretnejši obdavčitvi tovornjakov. In nismo edini v Državnem zboru, ki imamo takšno stališče. Če se pogovarjamo o konkretni obdavčitvi tovornjakov, bi bilo nekoherentno, da bi manjšim tovornjakom zniževali, večjim tovornjakom pa zvišali. Gre za eno celovitost in te celovitosti se bomo držali. Hvala.
Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 78 poslank in poslancev, za 35, proti 43. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o tretjem amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 79 poslank in poslancev, za 33, proti 46. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 46.]] Amandma ni sprejet. Odločamo o četrtem amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Gospod mag. Vizjak izvolite, v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Če prosim za katerega od amandmajev za podporo tudi druge, poleg seveda nas, ki bomo ta amandma podprli, je to ta. Oziroma osnovni tekst, ki je, drastično na novo obdavčuje motorje. Če upoštevamo, da motorna kolesa opravijo približno štirikrat manj povprečno kilometrov na leto kot osebna vozila, in če upoštevamo, da velja za motorje polovična sezona, glede na avtomobile, lahko ugotovimo, da so ob isti moči motorja nekajkrat nižji onesnaževalec, če govorimo o emisijah CO2. Vendar se za te motorje po predlogu Vlade predvideva višjo obdavčitev, glede na emisije, kot pa za avtomobile, in sicer za približno desetkrat. Amandma Slovenske demokratske stranke znižuje obdavčitev in progresijo obdavčitve za motorje, ki kljub temu se uvaja, vendar je vsaj primerljiva sedaj po tem amandmaju obdavčitvi avtomobilov. Menimo, da je krivično do tistih, ki so tudi prvi udeleženci v prometu, torej tisti, ki recimo kupijo skuter, da so obdavčeni bolj, kot pa primerljivo, če kupijo avto. Ne pozabite, da se po tem zakonu obdavčijo skuterji za dodatnih 7% glede na sedanjo uveljavitev. S tem se bodo obdavčili tudi mopedi iz Tomasa, ki so proizvedeni v Sloveniji in doslej niso bili obdavčeni. S tem se dostopnost ljudi do teh prevoznih sredstev oziroma koles z motorjem zmanjšuje, proizvodnji artikli so v Sloveniji manj konkurenčni oziroma so bolj odtujeni od ljudi, obremenjuje se gospodarski subjekt, ki to proizvaja, zato menim, da bi Vlada tu lahko imela nekoliko bolj previdno roko in jih nižje obdavčila. Amandma k trinajstemu odstavku želi predvsem zmanjšati to obdavčitev motorjev, in sledi prvemu predlogu Vlade. Ta predlog je prvi predlog, ki ga je Vlada imela in ga je poslala v neko usklajevanje, ki pa ga je potem še 2-krat zvišala. Torej je pil tudi strokovno vlogo, vendar se je Vlada verjetno zaradi fiskalnih razlogov odločila, da poveča to davčno breme. V SDS bomo to podprli in prosimo tudi za širšo podporo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič v imenu poslanske skupine. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Poslanska skupina Socialnih demokratov tega amandmaja ne bo podprla. Gre prvič za načelnost samega zakona, želimo seveda obdavčiti vsa motorna vozila v tem razredu, torej motorna kolesa in osebna vozila. S tem ne obdavčujemo tovornjakov. Drugo je pa seveda zelo relativno, kdo onesnažuje več ali manj. Če pogledamo po moči, imamo tukaj davčne stopnje, so to tudi onesnaževalci, ki dosegajo približno takšna onesnaženja povzročajo takšna onesnaženja, kot tudi osebna vozila te moči in prevažajo mnogo manj potnikov. Prej smo slišali, da je bilo pri kombijih bilo možno tudi znižanje, ker je tudi to relativno, kaj je več in kaj je manj. In kombi pravzaprav tudi manj onesnažuje. Drugo pa je, da imamo možnost do tretjega branja o predlogu še razmisliti. Kar nekaj pobud je bilo tudi okrog teh združenj motoristov. Verjamem, da je treba to tudi pregledati in če bo predlog zakona v tretjem branju na decembrski seji, bomo tudi to opcijo lahko pogledali, jo proučili. Kar tako pa zdaj tega ne bi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu poslanske skupine.
Hvala lepa. Jaz bom še enkrat ponovil, da ne "blejat" tako zaprt in govoriti samo eno. Dajte malo pomisliti! Ne morete primerjati motorjev in z motorji reševati globalni svet in onesnaževanje. Ne biti tako hecni! Dajte pogledati, da želite, da bodo od 150 do 3 tisoč evrov dražji. To je vaš cilj in čisto nič drugega. Tisti, ki se bodo vozili, se bodo vozili. Jaz zdaj pričakujem, da boste rekli, da je to ukrep, s katerim boste zmanjšali število mrtvih motoristov, ker bodo kupovali manj motorjev in tako naprej. Takšne imate! Bodite enkrat pametni! Stare motorje bodo kupovali, ker kdor se bo vozil, se bo vozil. S starimi motorji se bodo ubijali še bolj. Zakaj ne sme imeti slovenski otrok Tomosovega mopeda, tistega za 25 kubičnih centimetrov, ki ne onesnažuje, s katerim se lahko vozi v trgovino? Zakaj ga morate podražiti takoj za 100 evrov? Zakaj morate 50 kubični skuter podražiti? S tem boste rešili onesnaževanje? Včeraj je naš predsednik jasno povedal, ne bomo rešili, ne Kopenhagen ne bo rešil tega sveta, dokler bodo Američani in Kitajci delali tako, kot delajo, samo cel svet ga bo rešil. In ne sedaj prikrajšati in se zgovarjati, ne morete se zgovarjati na moč motorjev in onesnaževanje. Ne morete se zgovarjati, da toliko onesnažujejo, če se že po naravni poti ne morejo več voziti kot 8 mesecev. Če že po vseh drugih parametrih, vsaj enkrat jih sestavite skupaj in jih poglejte, sigurno so tri do sedemkrat manjši onesnaževalci kot veliki. Seštejte in odštejte, to je navadna matematika. Dobili boste zelo malo v proračun, naredili bomo pa ogromno škodo. Saj se ta vlada trudi, ampak vse pa tudi ni dobro, kar naredi, pa dajte enkrat priznati. Vsak ima napake. Tudi prejšnja jih je imela, ta jih ima in jih bo imela. Ampak pri takšnih vsebinah, takoj se vidi, samo izračun pogledaš, 3.000 evrov želite povečati cene samo na račun tega zakona in davkov, ki so predpisani. Druga poslanska skupina prav tako ponuja neke davčne stopnje, ki pa so dosti nižje in bolj sprejemljive, in to z enakim učinkom. Ne, povejte po resnici, da hočete vzeti vse in onemogočiti ljudem še tisto malo veselja, kar ga imajo. Da pa bi kdo od vas rekel, da naj začnejo prodajati in proizvajati, pa pomagal, električne motorje, to pa ne. Da bi jih v Sloveniji delali in bi s tem nekaj pomagali. Saj je brez zveze sploh govoriti. Mi bomo ta amandma podprli. In na koncu zakona ne bomo, če ti amandmaji ne bodo sprejeti. In naredili boste veliko škodo, kar naj si vsi zapomnijo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej. V imenu poslanske skupine? Ne, v osebnem imenu.
Hvala lepa za besedo. Moram reči, da se z obrazložitvijo predlagateljev amandmaja strinjam. Takšna ali vsaj podobna je bila večkrat v debati tudi v raznih usklajevanjih, preden je ta zakon prišel v parlamentarno proceduro. In težko mu je kaj dodati. Res je, da je motoristična sezona krajša, kot so kakšne druge. Res je, da se na njih vozi samo en človek, ne pa več, kot je to v kombiju. Če boste pogledali, kolikšen je izkoristek vožnje po skuterju in izkoristek vožnje v kombiju, si boste zlahka odgovorili. Skuter je 100% izkoriščen kadarkoli vozi, kombi pač redkokdaj. In kup je še stvari. Če je bilo na začetku rečeno, da je temeljni namen tega, da kdor onesnažuje več, naj plača več, in kdor onesnažuje manj, naj plača manj, je ta amandma točno to. Tisti, ki onesnažuje manj, naj plača manj. Predlog, ki je tukaj na mizi, dober, meni je žal, da tega ne morem reči v imenu cele poslanske skupine, govorim v svojem imenu in tukaj nekaj kolegov. Upam da, če ne prej, do tretjega branja, kot je bilo rečeno, se bodo te stvari razjasnile. Ne gre za govorjenje na pamet, kot je bilo tukaj očitano. Na pamet je nasprotovanje takemu predlogu, ki je bolj utemeljen, kot pa zdajšnji vladni predlog. Amandma bom podprl. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod mag. Grims. Obrazložitev glasu.
Hvala. Vsem prav lep pozdrav. Vsekakor je prav zabavno takrat, kadar se za v besedah izjemno izraženo skrbjo za naravo skriva čisto navadna banalna molža volivcev. Kajti točno to vi v tem trenutku počnete. Če bi vas res skrbelo za naravo in za emisije, potem bi se zdaj pogovarjali o problematiki termoelektrarn, kar je naš problem in predvsem bi se pogovarjali o problematiki, ko gre za promet tovornega, tranzitnega prometa, ki je v resnici največji onesnaževalec in najbolj uničuje slovenske ceste. Ne pa o drastičnem povečanju davkov na motorje, ki so v primerjavi s problemom, ki sem ga navedel, torej tranzitnim in tovornim prometom, naravnost zanemarljiv, majhen, nepomemben problem s tega vidika. Ne gre za okolje, gre za čisto navadno stiskanje, iztiskanje ali pa kot tisti humoristični tednik rad uporablja izraz "molža volivcev". In to je pač ena politična izkušnja za nadaljnjo rast politične kulture v Sloveniji. Naj vsi vedo, da takrat, kadar se voli levico, to pomeni višje davke in temu sledijo še višji davki in potem sledijo še višji davki, in ne boste verjeli, nato se še dvignejo davki. Ker je to pač edino, kar levica zna. Kadar je pa treba krepiti gospodarstvo, je treba pač voliti modro. To je izkušnja, ki jo pozna ves svet. In danes jo bodo očitno spoznavali vsi, ki uporabljajo motorna vozila tudi v Sloveniji. Bomo pa te sezname zagotovo vsi z veseljem publicirali in si bodo vsi motociklisti lahko ogledali, kdo jim je nabil te davke na glavo. Upam, da bodo v klasični motociklistični [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]tradiciji vedeli, kaj je potem jim storiti.
Odpiram prijavo, prosim. Gospod Kontič, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov prosim za 15 minut odmora skladno z možnostjo, ki nam jo daje poslovnik.
Vaši prošnji bom ugodil. Samo bi zaključil z obrazložitvijo glasu, če se strinjate. Ima še kdo? Potem prekinjam to točko pred odločanjem o amandmaju k 4. členu. Nadaljujemo ob 16.15.
Poslanke in poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Odločamo o četrtem amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Obrazložitev glasu je bila podana. Gospod Kontič, izvolite.
Glede na to, da smo zahtevali odmor pred odločanjem, naj povem, da smo se v Poslanski skupini Socialnih demokratov posvetovali pred odločanjem, pa tudi s poslanskimi skupinami znotraj koalicije in se dogovorili, da amandma Slovenske demokratske stranke podpremo. Vendar že v tej fazi napovedujem, da bomo v tretji obravnavi zakona poiskali ustreznejšo rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo in odločamo o petem amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 44. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o šestem amandmaju Poslanske skupine SDS k 4. členu. Gospod mag. Vizjak v imenu Poslanske skupine. Obrazložitev glasu. Prosim.
Hvala lepa, podpredsednik. Če je res poslanstvo tega predloga neka aplikacija načelne skrbi za varstvo okolja, potem je treba ta amandma podpreti. Zakaj? Ta amandma želi spraviti obdavčitev motornih vozil na električni pogon na 0. Po sedanjem predlogu je predvidena obdavčitev motorjev izključno na električni pogon z določeno stopnjo davka, torej 0,5%. 0,5% verjetno ne pomeni tudi prav veliko denarja, ampak eno simbolno sporočilo, ki je negativno. To se pravi, tudi če ne emitiraš kot motorno vozilo, si obdavčen iz naslova ekološkega poslanstva tega zakona. Mislim, da je to slabo sporočilo. Mislim, da je obrazložitev, ki je šla v luči, češ, tudi vsa motorna vozila, ki so na električni pogon, uporabljajo za svoje delovanje električno energijo, pri proizvodnji katere pa tudi nastajajo emisije. Ni res, pri določeni proizvodnji električne energije ne nastajajo emisije. Večina proizvodnje je v Sloveniji produkt proizvodnje iz brezogljičnih ali obnovljivih virov energije. In ne vem, zakaj bi pod tem argumentom obdavčevali po manjšini proizvodnje, ne pa po večini. Večina je torej iz rek in nuklearne elektrarne. Posledično je to po moji oceni vredno podpore. Tukaj tudi ne bo nobenih fiskalnih učinkov ali pa bodo zanemarljivi. Gre za simboliko, gre za sporočilo, da tisti, ki bodo kupili motorno vozilo na električni pogon, ne bodo podvrženi obdavčitvi po tem zakonu o davku na motorna vozila. Mislim, da je to dovolj argumentirano in da boste prisluhnili temu amandmaju.
Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 77 poslank in poslancev, za 35, proti 37. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o sedmem amandmaju Poslanske skupine k 4. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 76 poslank in poslancev, za 31, proti 40. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 14. členu. Gospod mag. Vizjak v imenu poslanske skupine. Obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Ta amandma je v bistvu komplement prvega amandmaja Slovenske demokratske stranke k prejšnjemu členu. In prejšnji amandma ni bil izglasovan, pa kljub temu je lahko ta amandma, recimo temu tudi samostojen. Ta amandma predvideva nekoliko nižjo obdavčitev v prehodnem obdobju in zaradi tega možno pripravo vseh, tako kupcev kot tudi prodajalcev motornih vozil, avtomobilov, na pogoje višjih davkov. Zato mislim, da je dobro, da bi ga podprli.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 78 poslank in poslancev, za 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji zbora. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi Vlada Republike Slovenije. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu, v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 14. členu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 46. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju in s tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi k dopolnjenemu predloga zakona amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2008. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor Republike Slovenije sprejme zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2008. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine gospod mag. Vizjak. Prosim.
Hvala lepa. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo predlog podprla, torej bo podprla zaključni račun proračuna za leto 2008. Zakaj? Zaradi tega, ker je bistvo spora glede na kontroverzno razpravo ob zaključnem računu 2007 in bistvo je enako: ali je Vlada pravilno evidentirala odhodek, povezan z izplačili vlaganj v javno telekomunikacijsko omrežje. Obe vladi, prejšnja vlada in sedanja vlada, sta na enak način evidentirali ta odhodek oziroma ga ni evidentirala kot odhodek proračuna, ker ni bilo denarnega toka, temveč je bil evidentiran na Slovenski odškodninski družbi. Računsko sodišče je v obeh primerih ugotovilo, da to ni prav in izdalo mnenje. Ta odhodek se je zgodil in je nevtralen, če gledamo širši sektor države. Računsko sodišče pravi, da bi moral biti iz proračuna, ne iz Soda, bil je iz Soda in ne iz proračuna. Obe družbi sta državni oziroma država je edina upravljavka in ustanoviteljica. Gre za davkoplačevalski denar in prepir za oslovsko senco, po domače povedano, če gledamo iz naslova vsebine in javnih financ. Če gledamo pa iz naslova evidentiranja standardov, knjiženja, revidiranja, potem pa lahko to ni tako. Zato pa je treba spremeniti zakon, da bo to možno drugače evidentirati in tudi ustrezno to servisirati. Mislim, da je neizpodbitno dejstvo to, kar tudi sedanja vlada ugotavlja, to je, da je bil zaključni račun proračuna pozitiven, da smo imeli presežek v višini 65 milijonov evrov in da je bil to eden zadnjih proračunov, ki je bil na nek način zaključen s presežkom in da bo sledilo obdobje ogromnih primanjkljajev, ki jih Vlada najavlja s proračunskimi dokumenti za leti 2010 in 2011. Spoštovani! Mislim, da bi bilo zelo nekorektno zreducirati odločanje o zaključnem računu kot odločanju o spopadu med prejšnjo in sedanjo vlado, med zapuščino in dediščino, ki jo je prejšnja vlada zapustila tej. Mislim, da o tej zapuščini pričajo statistični podatki, ki so neizpodbitni. Statistika beleži dejstva. Statistične podatke si lahko preberete, da jih ne bom ponavljal, tudi v poročilih sedanje vlade, v proračunskih dokumentih sedanje vlade, zapuščina je dobra. In na tej osnovi bi bilo moč tudi bolje vladati. Ocenjujem, da je zaključni račun korekten, da ugotavlja tudi Računsko sodišče nepravilnosti, ki jih je treba odpraviti. In tu bomo lahko tudi sodelovali. Sprevračati dejstva za nazaj, pa ni v redu.
Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 37. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2008 ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 11. sejo zbora, ki jo bomo [[...]] [[oglašanje iz klopi.]] [[...]]preden prekinem, ima še gospod Tanko proceduralni predlog.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Dobil sem sklic nadaljevanja 4. nujne seje Komisije za peticije [[...]]
Prosim poslanke in poslance, če se usedete.
Ugotavljam, da je ta sklic narejen mimo poslovnika, mimo vednosti predsednice delovnega telesa gospe Eve Irgl in ugotavljam, da se je s tem načinom v tem delovnem telesu zgodil udar. Jaz predlagam spoštovanim članom Komisije za peticije in tistim, ki so se odločili za tovrsten način dela v Državnem zboru, da dobro premislite svoja ravnanja. Predlagam, da to sejo prekličete tisti, ki ste jo sklicali in da upoštevate drugi odstavek 20. člena Poslovnika, ki pravi: "Če je predsednik Državnega zbora odsoten ali zadržan, ga nadomešča podpredsednik, ki ga določi predsednik." Za delovna telesa so postopki analogni. In če ste se to odločili izpeljati na tak način, potem se znajo zadeve v Državnem zboru izredno zakomplicirati.
Hvala lepa, gospod Tanko.
In ponovno pozivam tiste, ki ste se odločili za tak način dela, da sejo komisije odpoveste, kajti nemogoče je, da gospa Potrata mimo predsednice Državnega zbora ali pa gospod Magajna ali kdorkoli drug odredi sklic seje delovnega telesa. V naslednjem primeru se lahko zgodi, da bomo tudi mi sklicali sejo Državnega zbora in tudi druga delovna telesa v Državnem zboru na tak način ali pa se odločili za kakšno drugo rešitev, ki bo [[....]]
Hvala lepa, gospod Tanko. To ni bil proceduralni predlog, ampak [[...]]
Seveda je bil.
To je bilo samo obvestilo poslankam in poslancem.
Spoštovani podpredsednik [[.....]]
Prekinjam 11. sejo, ki jo bomo nadaljevali v ponedeljek [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]
[[...]]Gospod podpredsednik. Predlagam, da predsednik Državnega zbora zagotovi, da se izvaja Poslovnik Državnega zbora. Tako kot delate sedaj, je to prava anarhija. In če želite anarhijo, jo bomo pa nadaljevali.