Prosim poslance, da pridejo v veliko razpravno dvorano državnega zbora. Pričel bom 18. izredno sejo. Odbor za notranjo politiko je končal delo in ponovno odločanje o plačah v javnem sektorju, tako da so izpolnjeni pogoji, da državni zbor nadaljuje sejo. Drage kolegice, dragi kolegi! Vložite glasovalne kartice v glasovalne naprave. Tako bom imel približen pregled nad navzočnostjo v dvorani in bom sejo tudi začel. Prosim za vašo prijaznost in pozornost! Še enkrat prosim, da vložite glasovalne kartice v glasovalne naprave. Kolegice in kolege, ki še niso prišli v dvorano, pa prosim, da se nam pridružijo. Gospe in gospodje dober dan. Dober dan tudi predstavnikom vlade, ki so z nami, predstavniku državnega sveta. Pričenjam 18. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi prvega in drugega odstavka 51. člena Poslovnika državnega zbora. Nekaj naših kolegic in kolegov je tudi danes odsotnih. To so kolegica Pozsonceva, kolegi Fabjan, Jelinčič, Štemberger, dr. Bernik in kolega Rupar. Vsi ostali pa, prosim, vstavite glasovalne kartice v glasovalne naprave in prijavite svojo navzočnost s pritiskom na gumb "kvorum". Prosim! Ugotavljam navzočnost v dvorani! V dvorani je navzočih 49 poslank in poslancev. Državni zbor Republike Slovenije je torej sklepčen in lahko odloča. Najprej bomo določili dnevni red 18. izredne seje, zatem pa prešli na 1. točko. S sklicem dne 26. aprila letošnjega leta ste prejeli dnevni red, ki obsega eno samo točko, in sicer obravnavo predloga zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, po hitrem postopku. Zdaj bomo najprej o predlogu dnevnega reda odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika, in sicer o umikih - predloga za umik nisem prejel - in o širitvah. Imam predlog za širitev dnevnega reda. Kot veste, je Državni svet Republike Slovenije na svoji seji 3. maja letossklenil, da na podlagi tretje alinee 97. člena ustave Republike Slovenije zahteva od Državnega zbora Republike Slovenije, da ponovno odloča o zakonu o sistemu plač v javnem sektorju. Z dopisom z dne 6. maja sem vas obvestil, da bom zboru predlagal, da se dnevni red izredne seje razširi z naslednjo točko, in to je ponovno odločanje o zakonu o sistemu plač v javnem sektorju. Enako je včeraj to predlagala tudi slovenska vlada. Sprašujem, ali želi predstavnik vlade besedo. [[Ne želi.]] Želi besedo poročevalec, predsednik matičnega delovnega telesa, odbora za notranjo politiko? [[Ne želi.]] Želi besedo sekretarka sekretariata? [[Ne želi.]] Sprašujem, ali želijo besedo predstavniki poslanskih skupin, gre za predlog za širitev dnevnega reda. [[Ne želijo.]] Potem bomo glasovali o predlogu za razširitev dnevnega reda s ponovnim odločanjem o zakonu o sistemu plač v javnem sektorju. Ta predlog dajem na glasovanje. Smo sredi glasovanja o postopkovnem predlogu za razširitev dnevnega reda. Prosim za mir v dvorani. Navzočih je 56, od tega je 50 poslank in poslancev predlog podprlo, eden pa mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet in bom predlagal, da to sicer obravnavamo kot 1. točko dnevnega reda. Predlog za širitev ima tudi kolega Peče in mu dajem besedo. Prosim za mir v dvorani.
Spoštovani navzoči! 26.4. letošnjega leta smo predsedniku državnega zbora podali pobudo za sklic izredne seje, in sicer z eno samo točko, to je postopek privatizacije bank. Glede na to, da imamo danes izredno sejo, in glede na to, da smo v Slovenski nacionalni stranki prepričani, da bi lahko omenjeno točko dnevnega reda obravnavali na tej seji, predvsem zaradi elementov transparentnosti, zakonitosti in ustavnosti glede samih postopkov prodaje slovenskih bank, predlagam, da to točko uvrstimo na dnevni red današnje izredne seje. Hvala.
Hvala lepa. Prosim, gospod minister želi besedo.
Spoštovani poslanci! Naša ocena je, da je v takšni obliki, kot je predlagana uvrstitev tovrstne točke na izredno sejo, neprimerna. Sami ocenjujemo, da bi bilo smiselno, če poslanci želite tovrstno obravnavo, tovrstno obravnavo dejansko opraviti poglobljeno, to pomeni, na osnovi dejanskih dokumentov, ki so nastali ob pripravi transakcij ter konkretne transakcije Nove Ljubljanske banke in pa KBC - gre sicer za dokumente, ki so poslovna tajnost, vendar sam ne vidim nobenega problema - da bi skupaj s celotno ekipo, celotno privatizacijsko komisijo, ki je pripravljala celotno transakcijo in se tudi pogajala, prišli na matični odbor, na zaprto sejo, in šli natančno skozi vse dokumente in jasno, transparentno ter nedvoumno povedali, kaj je v dokumentih, kaj je bilo dogovorjeno, kaj je bil temelj za transakcijo, in seveda nam bo v veliko zadovoljstvo, da bomo s tem vse poslance, ki boste za to zainteresirani, ustrezno seznanili. Moja ocena je, da gre za pomembno politično diskusijo, vendar pa tudi strokovno, zapleteno diskusijo, ki zahteva posebno pozornost, ki zahteva svoj čas.Moja ocena je, da se potrebuje vsaj pet do deset ur za celovito predstavitev vseh dokumentov, in če se odločate za takšno predstavitev, kar je smiselno in česar jaz ne odklanjam, potem jaz resnično predlagam, da se odločite za poglobljeno diskusijo in pa seznanitev z vsemi dokumenti. Mi bi seveda takšno sejo matičnega odbora, ki bo seveda zaprta, ker gre za poslovne tajne, podprli in bomo z velikim veseljem prišli na to sejo in vam predstavili vse te dokumente. Hvala.
Hvala lepa. Moram opozoriti kolega Pečeta, da njegova pobuda, ki sem jo prejel konec prejšnjega meseca, ne izpolnjuje poslovniških pogojev, da bi jo uvrstil na dnevni red, in to opozorilo, kolega Peče, velja tudi danes. Če dokumentov, o katerih bi državni zbor odločal nimate, potem moram ugotoviti, da vaša pobuda ni utemeljena. Prosim vas, da to razumete in sprejmete. Želite še enkrat besedo? Prosim. Potem bom to razpravo zaključil.
Po mojem prepričanju bi bilo smiselno utemeljenost prepustiti državnemu zboru in ne vam. Jaz le pravim, da privatizacija bank in posledično s tem povečanje oziroma sprememba javnega dolga, kakor tudi ustavni zakoni iz 1994. leta so zadosten argument, da bi se s tem ukvarjal državni zbor. Strinjam pa se z ministrom Ropom, ministrom za finance v okviru Vlade Republike Slovenije, in sicer, da se predhodno opravi obravnava na matičnem delovnem telesu ter da se po tej obravnavi opravi razprava na seji državnega zbora. Prav tako se strinjam, da za to dajemo posebno sejo državnega zbora. Posebej s tem namenom, da bi argumente, ki jih navaja minister Rop, torej argumente o potrebi po tajnosti, da bi to pač opravili v okviru matičnega delovnega telesa. Glede na povečanje javnega dolga, izhajajoč iz leta 1994, preko sanacije Nove Ljubljanske banke, Nove kreditne banke, kot obveznosti za državljane Republike Slovenije, ki pa mislim, da imajo vso pravico izvedeti, kaj se dogaja z njihovim premoženjem, kaj se dogaja z njihovimi obveznicami in v končni fazi, kaj se odvija z javnim dolgom. Zatosem prepričan, da je bila še kako potrebna točka dnevnega reda, ali naj bo na tej seji ali naj bo, upoštevajoč predlog ministra Ropa, da se predhodno opravi sestanek na matičnem delovnem telesu in se pozneje srečamo na samem kvorumu državnega zbora.
Mislim, da so bile stvari pojasnjene. Ministru in drugim ne bom dal besede, ker, ugotavljam še enkrat, to pojasnilo sem dolžan dati, da ni poslovniških pogojev, da bi državni zbor odločal o vašem predlogu. Če bi bili dokumenti oziroma gradivo pred nami, potem bi državni zbor odločal v skladu s poslovnikom o razširitvi, tako pa te možnosti nima. Želel pa sem vas tudi po tej poti opozoriti na to. Če nihče drug nima predloga za širitev, dajem na glasovanje predlog dnevnega reda v celoti. Dajem na glasovanje predlog dnevnega reda v celoti s spremembami, ki smo jih sprejeli. Prosim, glasujmo! Navzočih je 64 kolegic in kolegov. 53 jih je bilo za, 3 proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je dnevni red 18. izredne seje zbora sprejet. Predlagam, da danes zbor zaseda do zaključka obravnavanih dveh točk dnevnega reda. Najprej se bomo odločili, po katerem vrstnem redu bomo delali. Moj predlog je, da bi najprej odločali o odločitvi državnega sveta, torej da ponovno odločamo o zakonu o sistemu plač v javnem sektorju, pri čemer moram opozoriti, da pisnega poročila še ni pred vami. Če bi kdo vztrajal, da ga imamo, bomo seveda to spoštovali in bomo o tem odločali kasneje, če pa bi državni zbor sprejel, da zadostuje ustno poročilo predsednika matičnega odbora, našega kolega Lavrinca, pa bi potem dali kot prvo točko. Sprašujem najprej torej, ali kdo ugovarja, da slišimo samo ustno poročilo, ali kdo zahteva, da dobimo tudi pisno poročilo odbora. Če zadostuje ustno, potem bomo odločali o tej točki kot prvi. Ugotavljam, da nihče ne nasprotuje temu, da kolega Lavrinc poda stališče matičnega delovnega telesa in ga prosim, da to tudi stori. Prosim, smo torej pri ponovnem - samo hipec, kolega Lavrinc, [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Se opravičujem, najprej moram dati besedo predstavniku državnega sveta. Prosim, dr. Zoltan Jan, imate besedo, da obrazložite zahtevo sveta, potem bom pa dal besedo predsedniku odbora. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred mano je dokaj nehvaležna naloga, da utemeljujem to, kar je bilo danes, ker so bili danes v Delu pravzaprav že vnaprej najavljeni izidi glasovanja. Kljub temu se mi zdi, da so stvari, ki jih je ugotovil državni svet, dovolj pomembne, da lahko predlagamo, da še enkrat razmislite o tem, o čemer boste odločali: Ali naj ta zakon velja ali ne? Vsi se strinjamo, da je to zelo pomembno področje in da je ta segment, plače v javnem sektorju, nujno potrebno temeljito in čimprej urediti in postaviti skladen sistem. Minister, ki bo govoril, ki bo imel zadnjo besedo v imenu predlagatelja, bo tudi pokazal številne prednosti in dosežke, ki so jih dosegli, ko so oblikovali to besedilo. Kljub temu je ostalo nekaj stvari odprtih, nekaj takšnih in tako pomembnih, da lahko, mislim, ogrozijo vprecejšnjem delu celoten javni sektor. Gre samo za postopek, ko se je usklajevalo med socialnimi partnerji. Tukaj je prišlo do velikih nesoglasij, in kot je bilo povedano že večkrat v javnih razpravah, štirje od sindikatov, reprezentativnih sindikatov niso pristali na takšno rešitev. To pa pomeni polovica zaposlenih v javnem sektorju. In če smo se pred enim letom strinjali, da so recimo plače v šolstvu v nesorazmerju z drugimi primerljivimi poklici, potem je danes to ista stvar in ravno tako aktualna kot takratm, s tem, da ta zakon tega problema ne rešuje in ne postavlja nobenega vprašanja okrog teh. Prav tako veste, da so prejšnji mesec stavkali zdravniki in da se napoveduje nova stavka. Če k temu dodamo še vprašanje nezadovoljstva v sindikatu policije, potem vidimo, da je to tako pomemben segment, da se je nad tem treba resno zamisliti in še enkrat premisliti, ali so te rešitve takšne, da omogočajo to, kar vsi vemo, da je sporno in problematično. Gre seveda za velika sredstva, za eno tretjino proračuna, vendar ob teh velikih sredstvih se je treba vendarle spomniti, da so te stvari dokaj drugačne, kot se zdijo na prvi pogled. Ta velikanska vsota sredstev, ki gredo za plače v javnem sektorju, ni plod velikih ali pretiranih plač, ampak predvsem ekstenzivnega zaposlovanja. Povprečje v državni upravi, povprečna izplačana plača v državni upravi je nižja od povprečno izplačane plače v Republiki Sloveniji. In to, se mi zdi, je ključno. Kaj se je dogajalo na področju zaposlovanja, vemo vsi, in v kakšne razsežnosti so šle te zaposlitve; ne bi navajal primerov, lahko pa bi ilustriral s številnimi primeri, od šolstva, kjer je nastalo, recimo, po sprejetju zakonodaje vsaj šest kompletno novih državnih institucij. Enako je dovolj, če si pogledamo vse marmornate palače,ki so bile zgrajene po Sloveniji. To je tisto, česar ne prenese gospodarstvo, ne pa, dobrega in učinkovitega delavca v javnem sektorju. In tu smo potem pravzaprav pri ključnem argumentu. Po mnenju državnega sveta - in današnja razprava v odboru je tudi pokazala - da pojem javnega sektorja in kaj spada v javni sektor ni opredeljeno v tem zakonu, niti ne s tem, kar trdi ministrstvo v imenu predlagatelja, da je to zajeto pri javnih uslužbencih. Preprosto, v ta zakon so vključeni tudi funkcionarji in tu se vsi strinjamo in vsi podpiramo, vendar se tega ne da rešiti na podlagi zakona o javnih uslužbencih, in je tu preneseno pooblastilo vladi, zelo pomembno pooblastilo, kaj spada med javne uslužbence, v javni sektor. In seveda se lahko zgodi, po sprejetju zakona je prišlo na dan, da spadajo v javni sektor tudi novinarji. Morda bo prišlo na dan, da spada v javni sektor tudi vrtnar v Volčjem potoku in cela vrsta drugih vprašanj. To so stvari, o katerih bi bilo treba razmisliti in jih rešiti, po našem mnenju, že v tem predlogu zakona. Prav tako tisto ključno razmerje, tista ključna naloga, ki naj bi jo ta sistemski zakon, na podlagi katerega se bo naprej razreševalo, to je razvrstitev plač in pokazati razmerja med posameznimi profili - tega ni. Priloga 2 kaže samo na spodnje in zgornje meje, v tem razponu pa so znotraj iste dejavnosti prikazani tako različni profili, da je vprašanje, kaj bo pri tem nastalo. To je prepuščeno potem nadaljnjemu dogovarjanju med socialnimi partnerji, vendar je to dogovarjanje temeljito zamejeno s točno določenim datumom, ko se potem prenesejo pooblastila na vlado oziroma na državni zbor. To pomeni po našem mnenju tudi konec tega dogovarjanja in to, kar se zavzemamo in kar je konec koncev sprejel tudi državni zbor s svojim sklepom, da se vsak tak zakon lahko obravnava samo, če podamo soglasje med socialnimi partnerji. Gre seveda za to, da je bil postopek zelo hiter pri sprejemanju. V enem mesecu so bile opravljene vse tri obravnave in seveda v takšnem času, ko je potekalo istočasno usklajevanje in istočasna obravnava v državnem zboru, gotovo, da ni bilo možno najti in uskladiti vseh interesov. Nihče si seveda ne dela iluzij, da bi bilo mogoče popolnoma uresničiti vse interese, vendar to, kar je tukaj, ne rešuje tistega, zaradi česar imamo stavke v zdravstvu, zaradi česar se napovedujejo nemiri in nezadovoljstva v šolstvu in na številnih drugih področjih javnega sektorja. Poročilo državnega zbora je naletelo na kritiko tudi v obravnavi matičnega delovnega telesa, češ da je to slabo argumentirano. To je seveda samo povzetek vseh tistih razprav in vseh tistih obsežnih argumentov, ki so bili pokazani, bodisi na zborovanju v Cankarjevem domu bodisi na javni predstavitvi mnenj, ki jih je pripravil državni zbor, bodisi da je zavzel stališča, ki jih je zavzel državni svet. Tako, da tu so tiste stvari samo povzete. Z argumenti, natančnejšimi utemeljitvami ste bili že seznanjeni. Ena od najbolj spornih stvari, ki jih zakon ne rešuje, je seveda tudi vprašanje razmerja plač - kot sem že omenil - posebno na področju vzgoje in izobraževanja in seveda tudi v zdravstvu so tukaj v bistvu zacementirana sedanja razmerja za dobo najmanj dveh let. Če je bilo do sedaj opozorjeno in smo se strinjali, da so ta razmerja nepravična ali pa vsaj nesmiselna, potem jenemogoče zahtevati, da se takšna razmerja podaljšujejo vsaj za dve leti, to je do leta 2004, ko se bo zakon uveljavil v praksi. Kakšna je trenutna situacija, morda ilustrira primer, če pogledamo, kakšne so osnove za izplačevanje pokojnin. Če gledate osnovo med letoma 1981 in 1982, znaša pokojninska osnova v vzgoji in izobraževanju 135.000 tolarjev. Pokojninska osnova za leta 1993 - 2000 pa znaša 111.000. Bolj nazornega in neodvisnega izračuna, kot je ta, je težko najti. Prav gotovo je tukaj cela vrsta stvari, ki zahtevajo, da se ta zakon ne more uveljaviti zato, ker ne rešuje tistega, kar je ključno v tem mesecu. In seveda, kaj sedaj, če zakon ne bi obveljal? Če je bil ta zakon sprejet in speljan skozi proceduro v enem mesecu, ni nobene škode, če si državni zbor oziroma predlagatelj vzame še en mesec časa in potem reši tiste probleme, ki so ostali odprti in za katere si vsi, verjamem da vsi, želimo, da bi bili rešeni na tem segmentu. Spoštovani poslanci in poslanke, pred vami je odločitev, ali pustite predlagatelju še nekaj časa, da razreši odprta vprašanja - en mesec je bil potreben, da je šel skozi vse tri obravnave - ali pa boste danes zacementirali za dve leti, nadaljnji dve leti, sedanje razmere. Meni se zdi, da gre tu za pomembno vprašanje, ki omogoča da se izognemo konfliktom in da se zagotovi funkcioniranje te države. Takšen zakon, kot je bil sprejet na pobudo predlagatelja, ne bo omogočal funkcioniranja te države, tako kot si vsi želimo in kot je pričakovano. Država, vlada in državni zbor pa ima bistveno nalogo, da zagotovi delovanje javnih služb. Tu se bodo s tem zakonom stvari zaostrovale. Marsikdaj se je že izkazalo, da je državni svet opozarjal na stvari, ki so bile potem bodisi korigirane s spremembami zakona ali pa razveljavljene na ustavnem sodišču, ali pa je življenje samo pokazalo, da so neuresničljive. Upam, da danes ne boste sprejeli podobne odločitve. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, dr. Zoltan Jan. K besedi vabim predstavnika vlade, ministra dr. Rada Bohinca. Zatem bomo poslušali odločitev, ki jo je sprejel odbor, ter prešli na glasovanje. Prosim.
Spoštovane gospe poslanke in gospodje poslanci! Nov razmislek ni prinesel nobenih novih argumentov in vlada v celoti vztraja pri izhodiščih, na katere je naslonila zakonsko besedilo, ki ste ga tudi že sprejeli. Predvsem pa sloni na argumentaciji, da gre za izjemno pomemben sistemski predpis, ki ga država nujno potrebuje, iz več razlogov. Eden od teh je nujna javnofinančna obvladljivost tega področja, ki pomeni velik strošek, na drugi strani pa zaradi vzpostavitve novih motivacijskih vzvodov za boljše delo v javnem sektorju. Tu je bila izrečena, in tudi v razpravah na državnem svetu, vrsta navedb, ki niso povsem točne, ki ne ustrezajo dejstvom. Med drugim tudi ta, da so bile vse tri obravnave v parlamentu opravljene v enem mesecu, kar vi sami najbolje veste, da ni res - parlamentarna razprava o tem zakonu se je začela že v januarju tega leta, partnerska razprava s socialnimi partnerji pa že v oktobru lanskega leta. Večkrat je bil izrečen in tudi državnemu zboru ponujen podatek o tem, da je osem od dvanajstih reprezentativnih sindikatov, kolikor jih je oblikovalo koordinacijo za usklajevanje tega zakona, zakon uskladilo domala v vseh členih, le v dveh ne. Tudi glede prilog smo se uskladili in pri tem nismo nikoli razvrščali sindikatov na velike ali majhne, na to, kolikšen del javnega sektorja predstavljajo, pač pa na to, da so oblikovali koordinacijo reprezentativnih sindikatov javnega sektorja. In prav je, da vemo, da smo vodili z njimi korekten partnerski dialog. Pred nami je nadaljevanje tega dialoga. Veliko nam je do tega, da se sindikati, ki se v zadnjem času niso vključevali v razprave o zakonu, ampak so se bolj posvetili svojim razpravam, v pogajanjih o posameznih vprašanjih, torej da tudi s temi vzpostavimo dialog, ker končno sistem temelji na partnerskem dograjevanju nižjih izvedbenih ravni, kot smo že večkrat tudi tu obrazložili. Potrebno bo nemudoma začeti delo na kolektivni pogodbi za javni sektor, ki bo določila orientacijska delovna mesta, na metodologiji za uvrščanje delovnih mest in nazivov, tudi na panožnih in poklicnih kolektivnih pogodbah. Skratka sistem ne more biti zgrajen brez sodelovanja s partnerji in zato vztrajamo pri opredelitvi, da ga v dialogu z njimi tudi dograjujemo. Zakon prinaša nekaj pomembnih novih razsežnosti v sistem plač na področju javnega sektorja. Ne samo tiste večkrat omenjene in ključne za interese države, to je javnofinančno obvladljivost, kjer gre za povezljivost proračunskih postopkov s postopki določanja vrednosti plač na vsakoletni lestvici, ampak tudi tiste, ki se nanašajo na položaj zaposlenih v javnem sektorju, ker gre za nove motivacijske vzvode in za ohranjanje vertikalnih instrumentarijev napredovanja v področnih zakonih. Prav tako je pomembna razsežnost zakona v usmeritvi, da je potrebno vzpostaviti nova razmerja, razmerja, ki temeljijo na partnerskem dialogu in na analitičnih podlagah, vse tja do leta 2008 in do tega leta je potrebno tudi zmanjšati razmerje s sedanjih 1 proti 12 na 1 proti 10, med najnižjo in najvišjo plačo. Te pomembne usmeritve bodo sestavina javnofinančno obvladljivega plačnega sistema, kar prinaša državi in davkoplačevalcem, in tudi povezanosti z gospodarstvom, odločilne koristi. Zato vam seveda predlagam, da tudi po tem razmisleku, ki je vsekakor legitimen, ki pa ni prinesel novih argumentov proti temu zakonu, sprejmete odločitev, ki bo dokončno postavila zakon v funkcijo, da se bomo lahko obrnili k socialnim partnerjem in nadaljevali izvedbeno razpravo o dokončni dograditvi sistema. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, gospod minister. Kolegice in kolegi, na klop ste že prejeli tudi pisno mnenje k zahtevi državnega sveta za ponovno odločanje. Vabim predsednika odbora za notranjo politiko, kolega Lavrinca, da da še ustno poročilo. Prosim.
Hvala. Spoštovane kolegice in kolegi! Moje poročilo bo kratko. Torej povedati moram, da smo po uvodni predstavitvi predstavnika državnega sveta, ki je obrazložil, zakaj je državni svet sprejel takšno odločitev, in po seveda ponovni predstavitvi razlogov, zakaj je takšen zakon nujen s strani predstavnika vlade, pretežno poslanci različnih poslanskih skupin ponovili mnenje, ki je bilo izrečeno ob sprejemanju tega zakona, to pa je, večinsko mnenje, torej takšno, da je zakon treba podpreti, ker je to prvi korak iz kaosa na področju plač v javnem sektorju. Izraženo je bilo tudi stališče, da se je državni svet tokrat preveč pavšalno lotil te zadeve in na ta način skorajda zlorabil to svojo vlogo, ki jo ima, predstavniki opozicije so pa povedali, zakaj po njihovem mnenju tega zakona še vedno ne morejo podpreti. To bi bilo v kratkem. Drugo pa je, da je odbor z veliko večino sprejel predlog sklepa, ki ga predlaga poslankam in poslancem državnega zbora, da naj v skladu z 91. členom ustave ponovno glasujejo za sprejetje tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik odbora. Prehajamo na glasovanje. Obrazložitve glasu bodo mogoče. Pred tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju, skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije, za sprejetje navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Zdaj pa bom dal besedo za obrazložitev glasu. Najprej seje prijavil zanjo kolega Peče. Prosim.
Še enkrat hvala za besedo. Pred ponovnim odločanjem o zakonu o sistemu plač v javnem sektorju bi v imenu poslanske skupine zaprosil za eno uro pavze, predvsem zaradi argumenta, ki ga je navedel tudi gospod Lavrinc, da je njegovo poročilo in se v naši poslanski skupini med 9.00 uro, ko je zasedalo matično delovno telo, še nismo mogli pregledati dogajanja. Zato prosim za eno uro pavze pred odločanjem. Hvala.
Ali je mogoče, da nadaljujemo z 2. točko dnevnega reda, ali želite vztrajati pri tem, da je sedaj odrejen odmor? Prosim.
Glede na to, da ima današnja seja samo dve točki, bi prosil za eno uro pavze, da se lahko umaknemo iz teh prostorov. Hvala.
Prav. Ob 11.40 uri bo državni zbor odločal. Preden bom dal odmor, bom še vprašal, ali želi še kdo obrazložiti svoj glas? Mislim, da bi bilo prav, da končamo ta del procedure. Prosim, kolegice in kolegi? Ali želi še kdo pred glasovanjem obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Prav. Ob 11.40 uri bo državni zbor odločal.
Nekaj minut nas loči do 11. ure in 40 minut, ko bom ugotavljal navzočnost v dvorani, zato vas vabim, da pridete in priglasite svojo navzočnost. Gospe in gospodje, kolegice in kolegi, ura je 11 in 41 minut, torej so izpolnjeni pogoji, da državni zbor lahko nadaljuje sejo. Najprej bom ugotavljal navzočnost v dvorani. Prosim, če pritisnite tipko "kvorum". Ugotavljam navzočnost v dvorani! Državni zbor je sklepčen. Navzočih je 66 kolegic in kolegov. Uro premora je zahtevala poslanska skupina nacionalne stranke in vabim kolega Pečeta, če želi sporočiti stališča. Prosim.
Prvo bi se rad zahvalil za razumevanje, da ste nam omogočili to poslansko pavzo. Po drugi strani bi pa rad povedal, da navkljub uvodnemu nastopu ministra gospoda Bohinca in navkljub kvalitetnemu poročilu gospoda Baroviča o dogodkih na seji delovnega telesa, ki se je odvijala danes zjutraj s tega področja, v Slovenski nacionalni stranki nismo in ne najdemo niti enega dobrega razloga, zakaj podpreti ta zakon. Po našem prepričanju oziroma ostajamo na prepričanju iz tretje obravnave, bomo s predlogom zakona oziroma z zakonom ob današnjem morebitnem sprejemu rušili trg delovne sile v Republiki Sloveniji in s tem pripomogli k nestabilnosti v javnem sektorju in pa posledično do večje inflacije v naši državi. V Slovenski nacionalni stranki predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa, kolega Peče. Že prej sem vprašal, ali želi kdo besedo. To bom storil še enkrat. Prosim, imate besedo za kratko obrazložitev glasu. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Mislim, da se ponavljamo, vendar je prav, da še enkrat rečemo, da v naši poslanski skupini, Novi Sloveniji, že od vsega začetka opozarjamo, da naglica pri sprejemanju zakona o sistemu plač v javnem sektorju ni dobra. Zakon je res nastajal več let, vendar je bil praktično sprejet v kratkem času, in če je zakon zorel v pripravah kar nekaj časa, kar gospod minister rad priznava, mislim, da bi moral zoreti tudi v zakonodajnem postopku. Res pa je, da se je približeval konec aprila, vendar bi morala vlada na to računati prej. Pogajanja z vsemi sindikati niso bila zaključena niti do tretje obravnave in menimo, da v takšnem razpoloženju ni mogoče sprejeti dobrega sistemskega zakona, ki ga nujno potrebujemo za urejanje plač v javnem sektorju. Skozi vse obravnave smo opozarjali, da predlagane rešitve ne omogočajo ureditve plač tako, kot mislimo, da bi morale, da razmerja niso takšna in da tako imenovani enotni plačni sistem ni enoten ter da pojem javnega sektorja ni čist in dokončno dodelan. Pri tem mislim tudi na vključitev novinarjev RTV med državne uslužbence, pa še najbrž na koga drugega. Opozarjali smo, da zakon ne dopušča v zvezi s tem odločanja v lokalni skupnosti, in izražali skrb za zaposlene v 15 najnižjih plačnih razredih ter opozarjali na možno povečanje, zaradi tega zakona, sredstev državnega proračuna. Državni svet se je zavedal posledic sprejetja slabega zakona. Zato ne čudi odložilni veto, kar pomeni, da je o tej materiji treba še razpravljati in doseči večje soglasje s sindikati. Naša poslanska skupina se zaveda, da se bodo s sprejetjem zakona lahko začele nove stavke, bele stavke, protesti in nezadovoljstva, zato takšnega zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Školč.
Gospod predsednik, sam bom zakon podprl. To proceduro pa izkoriščam samo za to, da opozorim, da smo se podali s tem, ko vi dajete besedo poslanskim skupinam za obrazložitev glasu, na zelo spolzko pot, ki lahko pomeni ponovno razpravo. V postopku sprejemanja zakonov je posebna procedura takrat, ko se glasuje o vetu, in je praktično nemogoče to, kar se v tem trenutku dogaja, zato bi res opozoril, da ljudje v osebnem imenu lahko obrazložijo svoj glas, sicer pa ne, drugače bo to lahko nekdo v procedurah, ki jih bo zopet ta zakon eventualno uporabil drugje, uporabil kot proceduralno napako.
Splošna razprava je bila končana. V tej točki sprejemanja zakona je mogoče dati obrazložitev glasu. Vodje poslanskih skupin ali predstavniki niso dobili besede, zato pa ima vsakdo od poslancev pravico, da v petih minutah pred glasovanjem dobi besedo, in to sem tudi dal; in kolegica Zupanova je besedo dobila kot poslanka. Sprašujem, ali želi še kdo besedo. Če ne, bomo prešli na glasovanje. Prav. Prehajamo na glasovanje. Še enkrat opozarjam državni zbor, da mora pri ponovnem odločanju, skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije, za sprejetje navedenega zakona glasovati večina poslancev zbora, to je 46 ali več. Glasujemo. Prosim? Samo hipec! Med glasovanjem ste dvignili roko. Kaj je narobe s kartico? Roko ste dvignili med glasovanjem. Če bi jo po koncu, ne bi odrejal minute odmora. Prosim tehnično službo, da pride in ugotovi, ali je kaj narobe z vašo glasovalno napravo. Prosim, tehnična služba. Pri kolegu mag. Vizjaku. Ali lahko pogledate, kaj je narobe [[...]]Prosim? Je v redu? Prav. Ponovimo glasovanje. Glasovali bomo o sprejemu zakona. Še enkrat poudarjam, za sprejem zakona mora biti 46 ali več poslank in poslancev. Glasujmo za ali proti sprejemu zakona. Navzočih je 75 kolegic in kolegov. 53 jih je glasovalo za, 20 proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je zakon dobil potrebno podporo. Zanj je glasovalo 53 poslank in poslancev. Zakon je sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O LASTNINSKEM PREOBLIKOVANJU ZAVAROVALNIC. Ta predlog zakona je vložen po hitrem postopku. Predlog zakona je zboru predložila vlada. Želi predstavnik vlade besedo? Prosim, minister mag. Tone Rop.
Spoštovane poslanke, poslanci! Vlada Republike Slovenije predlaga državnemu zboru v sprejem predlog zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic po hitrem postopku. Gre za izjemno pomemben zakon, zakon, s katerim bomo določili načine in postopke ugotavljanja deleža družbenega oziroma nenominiranega kapitala zavarovalnic, kot tudi načine in postopke razdelitve tako določenega družbenega oziroma nenominiranega kapitala zavarovalnic med posamezne lastniške upravičence. Gre za zakon, s katerim bomo končali več kot desetletno, bistveno predolgo, obdobje, v katerem družbeni kapital v zavarovalnicah ni imel in ni mogel imeti svojih predstavnikov in so zato z nekaterimi zavarovalnicami upravljali in razpolagali samo manjšinski delničarji oziroma lastniki. V tako dolgem obdobjuse je nedvomno zgodilo veliko poslovnih sprememb, odločitev in dogodkov, kot tudi mnogo z njimi povezanih pomembnih sprememb v bilancah stanja zavarovalnic, zato je z vsakim letom, mesecem in tednom, z vsako kapitalsko spremembo v strukturi zavarovalnic težje in bolj komplicirano ugotavljati in zagotavljati pravilno in korektno razmerje med družbenim in zasebnim kapitalom, kot izhaja iz bilanc stanja na dan 1.1.1991. Spoštovane poslanke, poslanci! Menimo, da je skrajni čas, da odločno ustavimo in prekinemo lastninsko negotovost in netransparentnost v zavarovalnicah in da ugotovimo, koliko je družbenega kapitala v zavarovalnicah, kolikšno je razmerje med nominiranim in nenominiranim kapitalom, da nenominiranemu kapitalu jasno določimo končne lastnike in vsem slovenskim zavarovalnicam zagotovimo normalen razvoj in upravljanje, o katerem bodo odločali dejanski in predvsem tudi večinski lastniki le-teh. In ne nazadnje, da z odpravo pravne praznine in nedorečenosti, ki smo ji bili priča do sedaj, onemogočimo nadaljevanje razvrednotevanja nenominiranega oziroma družbenega kapitala. Gre za to, da tudi na področju zavarovalništva dobimo jasno in transparentno lastniško strukturo in s tem jasno in transparentno upravljavsko strukturo, ki bo odgovorno in varno, v skladu z interesi zavarovancev, kot tudi pravih in vseh lastnikov, upravljala z zavarovalnicami. To je nujen predpogoj za hitrejši razvoj in večjo konkurenčnost vseh zavarovalnic in celotnega slovenskega finančnega sistema. Nobenega dvoma tudi ni, da konkurenčno stopanje zavarovalnic na druge trge, kot tudi enakopravno in konkurenčno združevanje slovenskega finančnega sistema z evropskim v bodoče ni možno brez jasne, poznane in transparentne lastniške in upravljavske strukture zavarovalnic. Spoštovane poslanke, poslanci! Zavarovalnice, v katerih obstaja nenominirani kapital, so nastale konec leta 1990 s preoblikovanjem skupnosti premoženjskega in osebnega zavarovanja ter pozavarovalne skupnosti v delniške družbe. Statusno preoblikovanje se je izvršilo na podlagi zakona o temeljnih sistemih premoženjskega in osebnega zavarovanja, ki je te skupnosti zavezal, da najkasneje do 31.12.1990 uskladijo svojo organizacijo, poslovanje in akte z zakonskimi določili. Preoblikovanje je potekalo tako, da so pravne in fizičneosebe, ustanovitelji, sprejeli sklep o ustanovitvi delniške zavarovalne družbe in vložili sredstva v začetni, varnostni sklad. S tem so te osebe pridobile položaj delničarja. Državni zbor Republike Slovenije je 27.2.2000 sicer že sprejel zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, vendar je ustavno sodišče 18.5.2000 začasno zadržalo izvrševanje izpodbijanih določb zakona, dne 19.4.2001 pa je zakon v celoti razveljavilo. Ustavno sodišče v svoji odločbi poudarja, da je potrebno pričakovane pravice do lastninjenja po obstoječi ustavi in praksi sodišča upoštevati kot ustavnopravno zavarovane pravice. Zato mora tudi zakonodajalec v novi zakonski ureditvi upoštevati upravičenja oseb v zvezi z lastninjenjem družbenega kapitala, ki izhaja predvsem iz 123. in 123.a člena zakona o temeljih sistema premoženjskega in osebnega zavarovanja iz leta 1990. Pri pripravi zakona smo sledili zahtevam ustavnega sodišča, kot tudi dejstvu, da je v skladu z odločbo ustavnega sodišča potrebno izhodiščno razmerje med znanim delniškim kapitalom ter nenominiranim kapitalom določiti na dan 1.1.1991, kar se zagotavlja na temelju bilance stanja zavarovalnice na ta dan. Kot izhodišče za določitev razmerja med delniškim in nenominiranim družbenim kapitalom je upoštevano stanje sredstevin virov na dan 1.1.1991, kot je izkazano v računovodskih izkazih posamezne zavarovalnice. Za osnovo za določitev kapitala, ki pripada nenominiranemu kapitalu, so uporabljeni podatki o obsegu skladov, ki v računovodskih izkazih zavarovalnice predstavljajonenominiran kapital, v skladu z odločbo ustavnega sodišča in akti o preoblikovanju zavarovalnic v delniške družbe. Zavarovalnice, ki so poslovale po preoblikovanju v delniške družbe z dobičkom, so tega delile samo znanim delničarjem. Nerazdeljeni del dobička, ki pripada nenominiranemu kapitalu, zakon šteje kot terjatev in jo v obliki stvarnega vložka v času njenega nastanka spremeni v kapital. Na ta način se opravijo uskladitve kapitala namesto vzpostavljanja denarnih obveznosti zavarovalnic do bodočih lastnikov nenominiranega kapitala za izplačilo doslej neplačanih dividend. Navedene uskladitve lastniških deležev med delniškim in nenominiranim kapitalom opravi slovenski inštitut za revizijo po zakonsko določenih kriterijih za obdobje od 1.1.1991 do 1.1.2001. Na podlagi usklajenega razmerja vlada s sklepom določi takšne potrebne spremembe v osnovnem kapitalu zavarovalnice, ki bodo odražale pravilno lastniško strukturo, s katero bodo imetniki pričakovanih pravic do lastninjenja pridobili nove delnice. Po ugotovitvi deleža nenominiranega kapitala pridobi za nenominirani kapital začasno lastniška upravičenja skrbnik, Slovenska odškodninska družba. S tem pridobi nenominirani kapital takoj po določitvi deleža možnost, da prek svojega zastopnika, skrbnika, do prenosa delnic v last vsakemu posameznemu upravičencu sodeluje pri upravljanju zavarovalnice. Na ta način je v najkrajšem možnem roku zagotovljeno sodelovanje nenominiranega kapitala pri upravljanju zavarovalnic, in sicer v sorazmerju z deležem v celotnem kapitalu. Uvedba skrbnika torej omogoča hitrejše doseganje pomembnega cilja zakona: omogočiti zavarovalnicam status lastninsko definiranega pravnega subjekta in zagotoviti enakopravno sodelovanje nenominiranega kapitala pri odločanju o morebitnih statusnih spremembah. Drugi razlog za uvedbo instituta skrbnika je poenostavitev in bistvena skrajšava postopkov v zvezi z razdelitvijo nenominiranega kapitala upravičencem. Skrbnik, ki je za to usposobljena institucija, izvede vse postopke razdelitve delnic v zakonsko predpisanih rokih, predvsem pa nastopa kot stranka v postopku. Tak status skrbnika namreč omogoča, da se lastninjenje zavarovalnic izvede hitro, saj bi v nasprotnem primeru imetniki pričakovanih upravičenj, posamezni zavarovanci, lahko z morebitnimi pritožbenimi postopki celotno lastninsko preoblikovanje zavlekli neznansko dolgo. Skrbnik in zavarovalnica namreč zastopata pravice obstoječih delničarjev in lastninskih upravičencev v vseh postopkih, tudi pritožbenih do vpisa lastninskega preoblikovanja v sodni register. V fazi določitve delnic posameznemu upravičencu pa bodo postopki za vsako od teh oseb po naravi stvari lahko tekli povsem ločeno. S tem pa morebitna dolgotrajnost razreševanja položaja ene osebe ne more zavirati postopkov, ki se tičejo drugih oseb, predvsem pa ne krni lastninskega statusa zavarovalnic in ne omejuje njihovih postopkov dokapitalizacije. Spoštovane poslanke, poslanci, zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic ni pomemben samo zaradi določitve razmerja med nenominiranim in nominiranim kapitalom v zavarovalnicah. Pomen tega zakona je veliko večji. Z udejanjenjem tega zakona v Sloveniji dokončujemo pomemben del lastninskih tranzicijskih procesov v finančnem sistemu. Pomembno vplivamo in določamo, kdo, kako in na kateri osnovi bo razpolagal s pomembnim delom slovenskih zavarovalnic in finančnim sistemom v celoti. Odgovor kdo je seveda jasen. To so tiste pravne in fizične osebe, ki so sodelovale pri vplačavanju premij, ki so sodelovale pri rasti zavarovalnic in njihovem razvoju. Ni mogoče in ne sme biti dopustno, da bi na račun pravne praznine v zadnjem desetletju nekateri posamezniki ali skupine posameznikov brez dejanske osnove, brez zadostnih vlaganj praktično v celoti prevzeli pomemben del našega finančnega sistema. To je nedopustno, tako z vidika pravne etike, z vidika najelementarnejše ekonomske pravičnosti, kot tudi z vidika spodbujanja dolgoročnega razvoja finančnega ekonomskega sistema v celoti. Prav je sicer, da so tisti, ki so s svojimi kapitalskimi vlaganji v zavarovalnice podprli in omogočili njihov razvoj v začetku devetdesetih, deležni sorazmernih lastniških deležev in primerljivih pričakovanih donosov, nikakor pa ni dopustno, da bi takšna vlaganja, kogarkoli, pomenila pravico ali možnost za prilaščanje ali razvrednotenja družbenega kapitala, pa naj se to poskuša preko zakonskih ali pa kapitalskih lastniških sprememb. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Predlog zakona, ki je pred vami, omogoča korektno in hitro izvedbo lastninskega preoblikovanja zavarovalnic. Upošteva odločbo ustavnega sodišča, omogoča sodelovanje pri lastninskem preoblikovanju zavarovalnic tistim, ki so z vplačevanjem premij sodelovali pri njihovi krepitvi v sedemdesetih in osemdesetih letih, in zagotavlja primerne deleže tistim, ki sosodelovali pri njihovi kapitalski krepitvi v devetdesetih. Zlasti pa zagotavlja takšno lastniško in upravljalsko strukturo zavarovalnic, ki nikogar ne bo privilegirala in nikogar vnaprej izločila. Ki bo zagotovila ustrezen delež nenominiranega oziroma družbenega kapitala ter ne nazadnje omogočila polno sproščanje razvojnih potencialov slovenskih zavarovalnic v dobro in korist zavarovancev, gospodarstva in vseh slovenskih državljanov. Zato predlagam, da predlog zakona sprejmete. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko. Predsednika, kolega Pucka vabim, da predstavi mnenje odbora. Prosim, kolega Pucko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Navedeni zakon, ki ga je v proceduro predložila Vlada Republike Slovenije, je matično delovno telo obravnavalo na dveh sejah, in sicer na svoji seji 11. aprila in na svoji seji 24. aprila tega leta. Po uvodni obrazložitvi s strani vlade je bilo odboru na samem začetku prve prej navedene seje posredovano mnenje sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, ki z vidika 175. člena Poslovnika Državnega zbora Republike Slovenije ugotavlja, da predlog zakona vsebuje vseposlovniško obvezne sestavine. Pri tem se v uvodnem delu nahaja posebno poglavje 2 - Povzetek vsebine zakonskih določil, ki pa vsebuje tudi nekatere dodatne elemente, ocene stanja in razlogov za sprejem zakona ter ciljev in načel zakona, dodana pa je še posebna obrazložitev, kot 4. poglavje na koncu gradiva. V splošni razpravi je bilo na seji odbora izpostavljeno predvsem naslednje. V okviru hitrega postopka je večina razpravljavcev menila, da je potrebno lastninsko preoblikovanje zavarovalnic urediti hitro in transparentno, ob upoštevanju že omenjene odločbe ustavnega sodišča glede razveljavitve zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, ki zakonodajalcu nalaga enako vrednotenje tako zasebnega kot tudi družbenega kapitala. Ob tem je bilo izraženo mnenje, da je koncept, ki temelji na ugotavljanju vrednosti celotnega kapitala v zavarovalnicah, tako zasebnega, kot družbenega, na osnovi otvoritvenih bilanc po statični metodi pravilen in nakazuje rešitev vprašanja lastninskega preoblikovanja zavarovalnic, kar od nas terja ne le prilagajanje naše zakonodaje evropskim, temveč tudi potrebna krepitev slovenskega zavarovalniškega trga. Ob tem pa je bilo poudarjeno tudi, da od tod naprej v zakonskem besedilu obstaja vrsta nejasnosti. Z vidika izvajanja predlaganih zakonskih rešitev se zastavlja vprašanje glede ugotavljanja deleža nominiranega in nenominiranega kapitala v celotnem kapitalu zavarovalnic, kakor tudi nadaljnjega ugotavljanja deleža posamičnih upravičencev, zavarovancev, tudi fizičnih oseb v okvirurazdelitve nenominiranega kapitala. Predlagatelj je kot osnovni princip za ugotavljanje vrednosti celotnega kapitala zavarovalnic določil vrednost iz otvoritvene bilance v primeru izstopa znanega delničarja, kakor tudi v primeru odplačnega načina uresničitve pravice zavarovancev, pravnih oseb, do pridobitve novih delnic zavarovalnice pa je uporabil drugačne kriterije. Zastavljeno je bilo tudi vprašanje, iz katerih strokovnih razlogov se vlada ni odločila za ugotavljanje nominiranega kapitala po ključu, predvidenem v 15. členu predloženega zakona, ki določa denarno odpravnino znanim delničarjem pri izstopu, saj bi bil v tem primeru delež nenominiranega kapitala ugodnejši od predvidenega. Glede na predlagani koncept zakona vlada verjetno razpolaga tudi z določenimi izračuni glede razmerja med nominiranim in nenominiranim kapitalom, zato je bilo predstavnikom vlade zastavljeno vprašanje glede pričakovanih razmerij med obema oblikama kapitala, kakor tudi pričakovanih razmerij med posameznimi vrstami lastninskih upravičencev v okviru nenominiranega kapitala. Na vsa ta vprašanja so bili podani ustrezni odgovori s strani ministra za finance in drugih predstavnikov vlade. Predvsem je izhajal iz pripravljenega strokovnega izhodišča dr. Dušana Mramorja, po mnenju katerega je glede na odločbo ustavnega sodišča, ki kot datum ugotovitve razmerja opredeljuje 1.1.1991, mogoče uporabiti tako statično metodo na osnovi otvoritvenih bilanc, kakor tudi dinamično metodo na osnovi vrednotenja zavarovalnic. Minister je opozoril na slabosti druge, zelo dolgotrajne metode, katere končni rezultat bi bil popolnoma negotov, v vmesnem obdobju pa bi morali reševati še dodaten problem glede potrebne dokapitalizacije zlasti največje zavarovalnice. Simulacija začetnega deleža nenominiranega kapitala v zavarovalnici Triglav na dan 1.1.1991, brez upoštevanja dividend in dokapitalizacije, izkazuje 70% družbenega kapitala in 30% zasebnega kapitala. Ob upoštevanju izplačila dividend in dokapitalizacije, izvedene konec leta 2001, se to razmerje spremeni na 85% proti 15% v korist družbenega kapitala. Pri tem se je vlada odločila za povečanje deleža nenominiranega kapitala na osnovi terjatve iz naslova nerazdeljenega dela dobička, ki pripada nenominiranemu kapitalu, s čimer se vzpostavlja uskladitev kapitala namesto vzpostavljanja denarnih obveznosti zavarovalnic do bodočih lastnikov nenominiranega kapitala za izplačilo doslej neplačanih dividend. V zvezi s potekom razdelitve deleža med lastninske upravičence je predstavnik vlade opozoril na temeljno izhodišče ustavne odločbe, to pa je upoštevanje vplačanih zavarovalnih premij, vendar predloženi zakon tega izhodišča ne upošteva za celotno obdobje od leta 1976 do 1990, ker je pridobitev podatkov o vseh zavarovancih v tem obdobju, zlasti pa o fizičnih osebah, praktično nemogoče. Z vidika zaščite ustavnosti zakona predlagana rešitev 15. člena predvideva alternativno varianto znanim delničarjem za zamenjavo delnic za gotovino, s čimer je ta naložba delničarjev upoštevana kot naložba pri banki, ki je ustrezno obrestovana. Ob zastavljenem vprašanju, ali je takšno metodo mogoče uporabiti v smislu celotnega zakona, pa je minister za finance opozoril na neprimernost takšne rešitve. Vlagatelji v zavarovalnico so namreč ob sprejemanju svojih odločitev lahkotehtali med različnimi naložbami in se odločali na osnovi takrat znanih podatkov, torej ob upoštevanju otvoritvenih bilanc, bilanc uspeha, morebitne izgube zavarovalnice v tistem obdobju in višine premij. Delež na osnovi takratnih bilanc je bil vlagateljem poznan, zato v ničemer niso kršene njihove pričakovane pravice oziroma takrat pričakovani donosi. Ob navedenih pojasnilih predstavnikov vlade je bilo v odboru izraženo mnenje, da še vedno ni jasnega odgovora na vprašanje, kako bo tehnično potekala delitev deleža nenominiranega kapitala med pravne in fizične osebe. Izražen je bil tudi skepticizem glede pripravljenosti zavarovalnic za posredovanje ustreznih podatkov o zavarovancih iz leta 1990. Odprto je tudi vprašanje določitve razmerja med pravnimi osebami in fizičnimi osebami, če bo slednje urejal drugi zakon. Prav tako ni jasen način vrednotenja zavarovalnih polic posameznih fizičnih oseb, saj je brez teh podatkov delitev med pravne in fizične osebe vprašljiva. Zastavlja se tudi vprašanje glede cene delnic za pravne in fizične osebe. Delež pravnih oseb je predmet predlagane zakonske materije, tehnika razdeljevanja deležev pa je prepuščena posebnemu zakonu, zato bi bilo potrebno dodatno pojasnilo. Vsa ta pojasnila so bila v nadaljevanju razprave v okvirusplošne razprave v okviru hitrega postopka s strani predstavnikov vlade tudi ustrezno podana in v nadaljevanju oziroma na naslednji seji so bili dani tudi določeni izračuni, ki jih je pripravila agencija za nadzor nad lastninskim preoblikovanjem podjetij. Glede na to, da je odbor mnenje sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve prejel na začetku 20. seje ki je bila začeta in zaključena 11. aprila letošnjega leta, je odbor na koncu splošne razprave sprejel sklep, da vlada upošteva mnenje sekretariata za zakonodajo in razpravo na samem odboru in v zvezi s tem predlaga tudi ustrezne amandmaje, s katerimi bi upoštevala pripombe oziroma predloge, podane v splošni razpravi odbora, zlasti glede vprašanja zagotovitve enakopravne in pravične podlage za razdelitev nenominiranega kapitala med pravne in fizične osebe oziroma glede opredelitve načina udeležbe fizičnih oseb pri razdelitvi nenominiranega kapitala med lastninske upravičence. Na 21. seji je odbor razpravljal o amandmajih vlade Republike Slovenije z dne 17.4.2002, s katerimi vlada sledi mnenju sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, ter o amandmaju k 21. členu, s katerim vlada sledi razpravi na 20. seji odbora v zvezi z upravičenji fizičnih oseb iz naslova vplačanih premij v zavarovalnico. Prav tako je na tej seji bilo članom odbora posredovano dodatno mnenje sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, z dne 23.4.2002, v katerem ta opozarja, da predlagatelj ni navedel razlogov za neupoštevanje pripomb k 9., 11. in 15. členu. Na tej seji je bil članom odbora razdeljen tudi zapisnik o postopku delnega preverjanja zakonitosti in pravilnosti izvajanja predpisov, ki urejajo finančno monetarno poslovanje in razpolaganje z družbeno lastnino pri zavarovalnici Triglav d.d., Ljubljana, z dne 6.3.1998, Agencije Republike Slovenije za revidiranje lastninskega preoblikovanja podjetij, z dopisom Agencije Republike Slovenije za revidiranje lastninskega preoblikovanja podjetij z dne 11.4.2002. Tako so se lahko člani odbora tudi seznanili z vsebino le - tega in ugotovitvami. Poslanci, kot sem že prej navedel, smo od ministrstva za finance prejeli izračun uskladitve nenominiranega kapitala v skladu s predlogom predmetnega zakona, in sicer uskladitve deleža nenominiranega kapitala zavarovanice Triglav d.d., v celotnem kapitalu, vendar bi kazalo podobne izračune narediti tudi za ostale zavarovalnice in pozavarovalnice iz 1. člena predloga zakona. V nadaljevanju razprave na matičnem delovnem telesu, so vsi plani soglašali, da je zakon potrebno sprejeti čim prej, da ne bi prihajalo do nadaljnjih oškodovanj družbenega kapitala. Pri tem pa so nekateri člani odbora ponovno poudarili, da bi postavitev tujih izvedencev za revizijo zavarovalnic pomenila nadaljnjo izgubo časa in vračanja stanja na začetno točko, pri tem pa bi obstajala nevarnost nadaljnjega oškodovanja družbenega kapitala. Tako bi lahko bil rezultat nezaupanja vladi nadaljnje oškodovanje družbenega kapitala v zavarovalnicah. Poudarjeno je bilo tudi, da gre v primeru zavarovalnic za delniške družbe, ki kot pravni subjekti samostojno poslujejo na trgu in vlada nima podatkov o neplačanih premijah, o zamudah s plačili, o posojilih zavarovalnic in drugih podatkov. Gre za avtonomijo tržnih subjektov, v katero vlada po naši zakonodaji ne more posegati. Poleg vsega se je obsežna razprava razvila tudi v zvezi s pristojnostmi slovenskega instituta za revizijo iz 3. člena predloga zakona, v povezavi z 9. členom, in sicer v zvezi z njegovimi pristojnostmi v veljavni zakonodaji in ingerencami v primeru sankcij, ko zavarovalnica ne bi spoštovala svojih obveznosti po predlogu zakona. Prav tako je bila določena razprava opravljena tudi v zvezi z rešitvami 18. člena predloga zakona, ki urejajo pooblastila slovenske odškodninske družbe, ki prevzame nenominirani kapital in z njim upravlja in razpolaga vse do končnega prenosa delnic na upravičence, na pravne osebe, na fizične osebe in državo. Na koncu je v skladu s proceduro odbor za finance in monetarno politiko razpravljal o vseh amandmajih vlade Republike Slovenije in podprl te amandmaje, in sicer k 9. členu, k 11., 12., 15. členu, tri amandmaje k 17. členu, k 18., 21., 22., 24., 26. in 27. členu. Prav tako je odbor povzel še nekatere v amandmajih vlade neupoštevane pripombe sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve državnega zbora, in sicer k 10. členu, amandma na amandma vlade Republike Slovenije k 11. členu ter amandmaje k 11., 18. in 19. členu zakona. V imenu odbora državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko predlagam, da državni zbor predlog zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic po hitrem postopku obravnava in sprejme skupaj z amandmaji odbora in amandmaji, ki jih odbor podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo sekretarka sekretariata? [[Ne želi.]] Preden bom povabil k besedi predstavnike poslanskih skupin, bi rad prosil za vašo pozornost. V skladu z 204. členom so bili naknadno, po koncu dela odbora za finance in monetarno politiko, vloženi s strani več predlagateljev amandmaji. Državni zbor lahko odloči, da se glede amandmajev izreče tudi matično delovno telo. Predlagam, da do 13.00 ure ugotovimo, ali bo kdo tak predlog dal, da bi potem poskušali izkoristiti čas za odmor tudi za zasedanje matičnega delovnega telesa. To bi nam omogočalo lažjo organizacijo deladržavnega zbora, ki je sklenil, da bo danes končal sejo v zvezi s predlogom zakona. Hvala lepa za pozornost. Zdaj pa vabim k besedi predstavnike poslanskih skupin. Najprej dajem besedo kolegu dr. Bajuku. Kolega dr. Bajuk bo predstavil stališča poslanske skupine Nove Slovenije, za njim bo dobil besedo kolega Vnučec za predstavitev stališč poslanske skupine stranke mladih.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister in predstavniki vlade! Spoštovane kolegice in kolegi! Skrajni čas je, da se lotimo končno teh odprtih vprašanj lastninjenja na področju zavarovalnic. Vendar časovna stiska ne sme zamegliti našega presojanja, predvsem pa ne naše odločnosti, da ta odprta vprašanja rešimo pošteno, pregledno, v skladu s principi pravičnosti in enakosti vseh pred zakonov, ki sta temelj pravni državi. Koalicija Slovenija je predlog zakona o lastninjenju zavarovalnic ob prvi obravnavi na pododboru državnega zbora za lastninjenje in privatizacijo in na prvi seji odbora za finance in monetarno politiko podprla z vidika deklariranih ciljev, ki naj bi jih ta zakon uresničil. Že tedaj pa smo opozarjali, da predlog zakona v svoji obrazložitvi ne vsebuje nobenih podatkov, nobenih finančnih ocen, da bi poslanci lahko vsaj načelno preverili, ali skopo nakazana metodologija v obrazložitvi zakona za pravilno vzpostavitev razmerij med delniškim in družbenim kapitalom ter pravilno delitev dobička lahko pripelje do deklariranih ciljev zakona. Tudi ob drugi obravnavi zakona na odboru za finance in monetarno politiko vlada svojih obrazložitev zakona ni v celoti dopolnila. Različnih finančnih ocen, ki jih je izrekel gospod minister za finance na omenjenih sejah delovnih teles in v javnosti, ki so jih povzemali tudi vsi mediji, vlada ni zapisala v nobenem svojem dokumentu. Ker je v javnosti v zadnjih desetih letih in pred obravnavo razveljavljenega prvega zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic bilo veliko informacij o nepravilnostih v zavarovalnicah, zlasti v največji, si je morala Koalicija Slovenija sama pridobiti uradne informacije v kratkem času, ki ji je bil na razpolago pri obravnavi sedanjega zakona po hitrem postopku. Gre namreč za zapisnike pregledov, ki jih je agencija za revidiranje lastninskega preoblikovanja Republike Slovenije opravila v zavarovalnicah za leta od 1990 do 1996. Zapisnikov o pregledih, ki jih je taista agencija opravila za kasnejše obdobje, nam ni želela predložiti, ker naj ne bi bili dokončni, saj je svoje preglede z razveljavitvijo prejšnjega zakona, ki ji je določil posebne naloge, enostavno prekinila. Agencija bi seveda svojo nalogo o pravilnosti in zakonitosti poslovanja z družbenim kapitalom lahko nadaljevala po uradni dolžnosti, celo morala bi jo, na podlagi svojih lastnih dognanj, da se v zavarovalnicah poslovanje izkazuje nepravilno ali nezakonito. Zapisnikov, ki niso dokončni, nam torej ni bilo mogoče videti. Gospod predsednik odbora za finance in monetarno politiko kljub naši pobudi ni želel na sejo odbora povabiti odgovornih predstavnikov agencije. Kljub naši pobudi tudi ni želel povabiti na sejo odbora slovenskega inštituta za revizijo, ki bo kot svojo izredno nalogo dobil po tem zakonu v bistvu najpomembnejšo strokovno nalogo. Ker smo prepričani, da je slovenski inštitut za revizijo strokovno najbolj poklican za predstavitev izvedbe zakona, je nerazumljivo, zakaj ni bil prisoten na seji odbora za finance. Zato smo na drugi seji odbora za finance in monetarno politiko ponovno zahtevali pismeni prikaz ocen, ki jih je ustno podal finančni minister in državni sekretar. Nismo jih dobili. V nadaljevanju seje nam je gospod sekretar predložil na enem listu tabelico, v kateri so prikazani, in zdaj citiram, "rezultati simulacije uskladitve deleža nenominiranega kapitala v celotnem kapitalu zavarovalnice Triglav na podlagi predloga osnutka zakona". Teh podatkov ni podpisal nihče iz ministrstva, podpisal jih je en sam revizor lastninskega preoblikovanja agencije za revidiranje, kar pomeni, da jih nista podpisali pooblaščeni osebi, direktorica ali namestnica agencije ki sta izvoljeni in odgovorni temu državnemu zboru. Agencija za revidiranje pa po predlaganem zakonu nima več nobenih dolžnosti. Vse to, za kar bi bila poklicana, bo opravil Slovenski inštitut za revizijo na podlagi računovodskih izkazov, poslanih agenciji za plačilni promet za statistične namene. Zato želimo, da sekretariat državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve poda pred zborom uradno stališče, kakšno pravno veljavo ima dokument, ki ga je v simulaciji rezultatov tega zakona na primeru ene zavarovalnice predložil gospod državni sekretar ministrstva za finance. Povedati moramo, da ta dokument nima nobene strokovne vrednosti, saj podaja le rezultate, deleže družbenega kapitala, ki naj bi jih ugotovili po zakonu na podlagi korekcij izplačila dividend. Ne prikazuje metodologije, ne pove, kako so pri izračunih bile upoštevane nepravilnosti, na primer nepravilno razporejeni učinki revalorizacije na obe vrsti kapitala, ki jih je agencija za revidiranje ugotovila v svojih zapisnikih. Gospod državni sekretar nam je sicer skušal ustno pojasniti metodologijo ter utemeljiti, da so izbrali za korekcijo deležev obeh vrst kapitala metodologijo, na katero nepravilnosti, kot na primer omenjeno nezakonito razporejanje učinkov revalorizacije, naj ne bi vplivale. Njegova pojasnila so bila nerazumljiva ali natančneje, odgovor se ni na nanašal na prej omenjeno problemsko vprašanje. Do takega sklepanja pridemo tudi po večkratnem prebiranju magnetograma. Mislil je na revalorizacijo dobička, ki ni bil v posameznih letih razporejen družbenemu kapitalu. Mi nismo govorili o revalorizaciji dobička, čeprav bi ekonomsko tudi bila ugotovljena in je bila predpisana, temveč o revalorizaciji kapitala skladov, ki se je ugotavljala in razporejala pred delitvijo dobička. Toda zakaj je potrebno tako ugibanje? Zakaj vlada oziroma ministrstvo za finance ne pojasni v svojem dokumentu, na primer, izračuna korekcij deležev kapitala na podatkih, ki so znani iz zapisnikov agencije za revidiranje. V zapisniku za Zavarovalnico Triglav so navedeni podatki, ob katerih piše, da so nepravilno ali nezakonito izkazani. Pravi podatki tudi niso izračunani, izračune popravkov pa lahko najdemo v zapisnikih drugih zavarovalnic oziroma drugih revizorjev lastninskega preoblikovanja. Naj omenim, da revizor, ki tolmači simulacijo popravkov razmerij med obema vrstama kapitala za potrebe vlade je bil tudi isti revizor, ki nakazanih nepravilnosti v zapisniku Zavarovalnice Triglav ni izračunal, temveč jih je le opisal. Kljub vsemu pa je v zapisnikih agencije za obdobje 1990-1996 dovolj dokazov, da ciljev predlaganega zakona na podlagi nepravilnih in nezakonitih računovodskih izkazov ni mogoče doseči. Delni pregledi, ki jih je opravila agencija za revidiranje lastninskega preoblikovanja podjetij pri preverjanju zakonitosti in pravilnosti izvajanja predpisov, ki so urejali finančno materialno poslovanje zavarovalnice za leta od 1990 do 1996, nedvoumno kažejo, da so podatki, ki naj bi bili podlaga za izvedbo novega zakona, neverodostojni. Podatki računovodskih izkazov, ki so jih izkazali v upravi ali poslovodstva zavarovalnic v posameznih letih, so nepravilni in nezakoniti do take mere, da po naši oceni ne omogočajo uresničitve opredeljenih ciljev tega zakona. Pregledi so bili opravljeni po uradni dolžnosti, saj je ta agencija pristojna skladno s svojo diskrecijsko pravico preverjati zakonitost in pravilnost poslovanja pravnih oseb, ki še imajo nenominiran družbeni kapital. Poudarek pregledov je bil na kapitalu in delitvi dobička, s ciljem preveriti vsebino in strukturo kapitala oziroma višino družbenega kapitala, namenjenega lastninjenju. Pri tem pa je treba opozoriti, da agencija ni imela pri vseh zavarovalnicah enakega metodološkega pristopa. Tako je na primer pri manjših zavarovalnicah za ugotovljene nepravilnosti in nezakonitosti izdelala preračune, ni pa tega storila pri največji zavarovalnici Triglav; ni naredila pravilnih izračunov in je le zapisala oziroma sporočila, da so v računovodskih izkazih podatki nezakoniti in nepravilni. Tak metodološki pristop agencije po našem mnenju ni skladen z načeli nadzornega postopka, določenega za njeno delovanje oziroma načeli splošnega upravnega postopka in ne opravičuje poslanstva, ki naj bi ga imela kot naslednica na področju revidiranja lastninskega preoblikovanja. Prav gotovo pani mogoče opravičiti takšnega pristopa z besedami "saj gre samo za delni pregled". Agencija je po prejšnjem zakonu o lastninjenju zavarovalnic dobila izrecna pooblastila in naloge v izvedbi postopka lastninjenja. Z njimi je že pričela, vendar, kot sem že omenil, jih je ustavila po razveljavitvi zakona s strani ustavnega sodišča. Postopkov nadziranja s ciljem izkazovanja pravilne višine nenominiranega družbenega kapitala v zavarovalnicah agencija tudi ni nadaljevanja po svoji uradni dolžnosti. Ugotovitve agencije omogočajo sklepati, da pooblaščeni gospodarski revizorji pri svojem revidiranju računovodskih izkazov zavarovalnic niso upoštevali vseh mednarodnih revizijskih standardov, ki pa so del našega pravnega reda. Zlasti niso upoštevali naslednjih: MSR-250, spoštovanje zakonov in drugih predpisov pri reviziji računovodskih izkazov in MSR - 240, revizorjeva odgovornost za obravnavanje prevar in napak pri reviziji računovodskih izkazov. Moramo omeniti, da revidiranje računovodskih izkazov s strani pooblaščenih revizorjev oziroma revizijskih družb je bilo po zakonu o gospodarskih družbah obvezno za zavarovalnice šele za leto 1995, ko so z dveletno zakasnitvijo, glede na podjetja, začeli izkazovati svoje poslovanje po slovenskih računovodskih standardih. Do konca leta so vodili računovodstvo in izkazovali poslovanje po nekdanjem zveznem zakonu o računovodstvu, ki je bil del našega pravnega reda. Zakon o računovodstvu SFRJ iz leta 1989 se je v javnem sektorju uporabljal še za leto 1999. Ta zakon je iz vsebinskega stališča omogočal pravilno izkazovanje poslovnega uspeha sredstev ter obveznosti do virov sredstev, vendar so ga zavarovalnice kršile. Kršile so tudi tista določila statutov, ki so na podlagi zakona pravilno urejali zadevi. Zavarovalnice so revizijo pri pooblaščenih revizorjih naročale tudi pred letom 1995. Zavarovalnica Triglav je to poverila avstrijski revizijski družbi. Agencija za revidiranje poroča, da ji zavarovalnica Triglav ni omogočila vpogleda v revizijska poročila te tuje revizijske hiše. Vpogled ji je omogočila samo v revizijsko mnenje, ki ga citira v zapisniku. Mnenje, ki ga je ta tuja revizijska hiša zapisala, je pa po naši oceni oblikovano v nasprotju z mednarodnimi revizijskimi standardi. Prav bi bilo, če bi svoje stališče do citiranih revizijskih mnenj avstrijske revizijske hiše podali pristojni strokovnjaki slovenskega inštituta za revizijo, čeprav se zavedamo, da tega po uradni dolžnosti niso dolžni storiti. Seveda pa se moramo zavedati, da pooblaščeni gospodarski revizor v revidiranju ne izvrši popravkov, če tega ne želi poslovodstvo. Za pravilnost računovodskih izkazov odgovarja namreč poslovodstvo. Revizor je dolžan le izraziti svoje mnenje k računovodskim izkazom. Kadar poslovodstvo ni pripravljeno popraviti računovodskih izkazov, pa ga revizor na to nujnost opozori, seveda računovodski izkazi tako ne podajajo poštene slike. Posledica tega pa je, da revizor ne da pozitivnega mnenja ali pritrdilnega mnenja. Glede na vrsto ugotovitev lahko poda mnenje s pridržkom, negativno mnenje ali mnenje zavrne. To je v primeru, ko mu podatki in drugi dokazi ne omogočajo, da bi si ustvaril pravo sliko. Na primer, na strani 10 zapisnika za Adriatic d.d., najdemo mnenje revizorja, ki se glasi, in citiram: "Ne moremo izraziti mnenja o resnični in pošteni predstavitvi finančnega stanja na dan 31. decembra leta 1993 in poslovnega izida za leto, ki se je končalo s tem datumom zavarovalne družbe Adriatic d.d. Koper." Naj ponovim: pooblaščeni gospodarski revizor opravlja revizijo za lastnike. V primeru zavarovalnic so v tej funkciji nastopali le delničarji, ki so sodelovali v dokapitalizaciji, zato je še dodaten razlog, da njihova mnenja ni mogoče obravnavati kot primerno podlago za oceno poštene in resnične slike o izkazu nenominiranega družbenega kapitala od leta 1990 naprej. Za ugotovitev pravilnosti poslovnih izidov zavarovalnic je tudi zelo pomembno mnenje pooblaščenih zavarovalniških aktuarjev, ki ugotovijo, ali je zavarovalnica v breme odhodkov svojega poslovanja oblikovala dovolj velike zavarovalne rezervacije. Ali te niso prenizke oziroma previsoke. Teh mnenj zavarovalnice v vseh letih niso zagotovile. Mnenja, ki so bila izdana, tudi niso bila vedno pritrdilna, inšpektorjem agencije pa tudi niso bila vedno razkrita. Na primer, za leto 1990 zapisnik agencije sploh ne omenja mnenja zavarovalniških aktuarjev. V pregledu za poslovno leto 1991 je agencija zapisala, da uprava Zavarovalnice Triglav enostavno, citiram, "ni predložila mnenja zavarovalniških aktuarjev". Ta mnenja potem najdemo v letih 1992 in 1993, v letu 1994 pa se zgodba uprave, ki ni predložila mnenja aktuarjev, ponavlja in tako dalje. A vendar, brez pozitivnega mnenja aktuarja po našem mnenju pooblaščeni gospodarski revizor ne more potrditi poštene in resnične slike računovodskih izkazov. Ugotovitve kažejo, da dokapitalizacija zavarovalnic, ki je bila izvedena leta 1990, 1991, po zahtevah takratnega veljavnega zveznega zakona ni bila v celoti verodostojno izvedena. Tako imenovani delničarji niso, vsaj ne vsi oziroma v vseh zavarovalnicah, opravili dejanskega vplačila delnic. Zavarovalnice so jim odobrile za nakup delnic posojila. Dejansko se je nakup delnic izvedel le v tako imenovani delniški knjigi. Nazorno je to prikazano v zapisniku Zavarovalnice Tilia d.d. Njeni prvi kupci delnic so dobili posojilo za njihov nakup in ga enostavno niso v celoti odplačali. Zato je iste delnice poslovodstvo odprodalo naprej na enak način z odobritvijo posojil. Ta operacija se ponavlja. Evidenc o posojilojemalcih niso vodili, izdelali so jih šele na zahtevo agencije. Iz njenih ugotovitev je pa razvidno na primer leta 1990, da je Tilia 29 družbenim podjetjem odobrila za nakup 1.300 delnic, posojilo za 13 milijonov tolarjev. Ti se naj bi revalorizirali in obrestovali. Po stanju konec leta 1996 so imela podjetja pri Tilii od skupno 16 milijonov tolarjev posojil neodplačanih še 2,6 milijonov SIT in fizične osebe 13,5 milijonov in to lahko preverite v zapisniku na straneh 35 in 36. Ob prikazanih podatkih je inšpektor agencije zapisal [[citiram]] : "Prav tako ni vzpostavljena analitična evidenca, iz katere bi bilo razvidno začetno stanje, promet in končno stanje po posameznih kreditojemalcih, zato točnosti in skladnosti podatkov v poslovnih knjigah in v pregledu gibanja dolgoročnih kreditov za delnice od leta 1991do 1996 ni mogoče potrditi. Tilia d.d. poslovnih knjig tudi od 1. januarja 1995 ni vodila po določilih 51. člena zakona o zavarovalnicah, saj ni upoštevala določb 50. in 54. člena zakona o gospodarskih družbah, ki predpisujeta uporabo slovenskih računovodskih standardov." [[Konec citata.]] V zapisniku zavarovalnice Adriatic d.d., na primer, ugotovimo, da je ta, nasprotno, znižala delniški kapital, ko ji potencialni delničarji posojil niso plačali. V zapisniku zavarovalnice Triglav sicer ni prikazanih večjih nepravilnosti pri vplačilu delnic oziroma način vplačila konkretno ni opisan. Treba bi bilo preveriti, ali se v tej zavarovalnici novi delničarji niso poslužili druge metode odloga plačila, to je neplačila svojih zavarovalnih premij ali morebitnih drugih posojil, prejetih od zavarovalnice. Zavarovalnica Triglav ima zelo visoke popravke in odpise iz naslova terjatev za zavarovalne premije in druge plasmaje ali naložbe [[o tem še malo več vnaprej]] , ki so bili zlasti veliki za prelomno leto 1990, ko je zavarovalna skupnost Triglav odpisala veliko več terjatev od nepokrite izgube, ki je nato zmanjševala nenominiran družbeni kapital in dala podlago za zgodbo enajstih let. Zakaj pa to danes sploh omenjamo? Enostavno zato, ker so po naši presoji delničarji lahkole tisti, ki so dejansko delnice vplačali. Zavarovalna skupnost Triglav, ustanovljena leta 1976, je izkazala v zaključnem računu za leto 1990 skupno izgubo 811 milijonov tolarjev in nepokrito izgubo v skupni višini 741,8 milijona tolarjev. Ta izguba je v veliki meri posledica neizterjanih terjatev za zavarovalne premije. Zavarovalna skupnost Triglav je v letu 1990 imela 1.044,4 milijona SIT neplačanih terjatev iz naslova zavarovalnih premij, kar 84,9 milijona tolarjev jih je ocenila za nepravočasno izterjane ter jih je kot popravek vrednosti terjatev knjižila v breme odhodkov za leto 1990. Za njih je torej povečala stroške oziroma izgubo. V breme rezultata tega leta pa je odpisala tudi druge terjatve oziroma popravke vrednosti terjatev in tako so odhodki iz naslova odpisa in popravkov kratkoročnih terjatev znašali za leto 1990 621,9 milijona tolarjev. 59% nepokrite skupne izgube ali 435,7 milijonov tolarjev je prevzela novo ustanovljena zavarovalnica Triglav d.d. Ostala izguba pa je bila porazdeljena na novo organizirano zavarovalnico Maribor, zavarovalnico Tilia in zavarovalnico Adriatic. Novo ustanovljene zavarovalnice so v letu 1991 knjižno krile nepokrito izgubo v celoti v breme nenominiranega družbenega kapitala. To ni bilo v celoti skladno s tedaj veljavnim zveznim zakonom. Če bi jo krile skladno z zakonom, je ne bi odpisale v celoti v breme nenominiranega družbenega kapitala, temveč tudi v breme dobička prihodnjega leta 1991. To je agencija za revidiranje tudi ugotovila, vendar je potrebno poudariti, da izhajajoč iz ekonomske vsebine je mogoče to dejanje upravičiti, saj delničarji, ki so to postali leta 1991, niso formalno, soodgovorni za izgubo, nastalo za leto 1990. V predlaganem zakonu o lastninjenju zavarovalnic je v 6. točki drugega odstavka člena otvoritvena bilanca. Kakšna otvoritvena bilanca? Tista, ki jo je predložilo poslovodstvo zavarovalnice Triglav. Nobena državna institucija doslej ni preverjala, komu so bile odpisane terjatve iz zavarovalnih premij in iz drugih naložb. Zato bi pred določitvijo verodostojnosti vpisanega delniškega kapitala oziroma njegove velikosti bilo potrebno preveriti, ali niso bile terjatve odpisane tudi bodočim delničarjem, ali niso tudi ti prispevali k izgubi in posledično k zmanjšanju knjižne vrednosti nenominiranega družbenega kapitala ter na takšni podlagi oblikovali sedanji delniški privatni kapital. Agencija za revidiranje je ugotovila pri vseh zavarovalnicah, da so revalorizacijo izkazovale nezakonito oziroma v nasprotju z zakonom o računovodstvu in v nasprotju s slovenskimi računovodskimi standardi. Nepravilno so zavarovalnice ugotavljale višino revalorizacije in revalorizacijske rezerve, nepravilno so razporejale tudi končne učinke na delniški in nenominirani družbeni kapital. Zakon o lastninjenju zavarovalnic, ki ga je predlagala vlada, izhaja iz tega, da so računovodski izkazi, ki so jih zavarovalnice predložile agenciji za plačilni promet, pravilni oziroma zakoniti. Toda nepravilno povečanje delniškega kapitala z revalorizacijskimi učinki skozi vseh deset let ne omogoča pravilne vzpostavitve razmerij med obema kapitaloma. V drugem odstavku 3. člena zakona je predpostavljeno, da je, citiram: "...po izhodiščnem dnevu je lahko prišlo v zavarovalnicah do spremembe razmerja med obema vrstama kapitala samo zaradi izplačil dobička." Preprosto spregledano je, da je do tega prišlo tudi zaradi nepravilno obračunane revalorizacije. To pa nima le posledice na ugotavljanje razmerij med kapitaloma, temveč tudi na sam izračun stopnje kapitalskega donosa. Nepravilnosti do izvajanja revalorizacije kapitala imajo po naši oceni celo večji vpliv kot nepravilnosti pri razporejanju dobička. Nepravilno obračunana revalorizacija pa ima tudi vpliv na samo višino dobička, ki je bil v teh letih predmet delitve. Zavarovalnice so si delile fiktivni dobiček. Zelo nazorno je to prikazano pri Zavarovalnici Adriatic, ko je ta po ugotovitvah agencije za revidiranje imela izgubo, Zavarovalnica Adriatic pa je izkazovala dobiček. To lahko tudi preverite na tabeli na strani 63. Pravilnih razmerij med obema vrstama kapitalov ni mogoče vzpostaviti na podlagi napačnih podatkov o revalorizaciji kapitala in fiktivnih izgub. Pogrešamo tudi vsakršno omembno še vedno nerešenih davčnih zadev zavarovalnic, predvsem največjih. Obstajajo pravnomočne sodbe Vrhovnega sodišča Republike Slovenije in ne vemo, kaj se je s temi zgodilo. Zato danes javno sprašujem gospoda ministra za finance, naj temu državnemu zboru poroča o izvajanju ali neizvajanju teh in drugih odprtih vprašanj odnosa teh ustanov do davčne uprave Republike Slovenije. Spoštovane kolegice in kolegi! Ob takem načinu priprave zakona ni mogoče graditi zaupanja v to, da bodo deklarirani cilji vlade s tem zakonom resnično doseženi. Zato smo predlagali, da deklarirane cilje zakona dosežemo z drugačnim pristopom, z metodologijo ali izračunom, ki bo vsem jasen in uresničljiv, brez zahtevnih ali celo v normalnem času neizvedljivih revizijah za 10 let nazaj. Predlagali smo preprostejšo in verodostojnejšo rešitev. Bistvo koncepta, ki ga je Koalicija Slovenija ponudila za dosego enakih ciljev, kot so deklarirani z vladnim predlogom, je naslednje: Vsako leto, od 1. januarja leta 1991 naprej in do 31. decembra leta 2000, se naprej ugotavlja pravilna višina. To se pravi, znesek delniškega kapitala, družbeni kapital v posameznem letu pa se ugotovi kot razlika med pravilno višino delniškega kapitala in knjigovodsko izkazano vrednostjo celotnega kapitala. Pri tem se realna vrednost delniškega kapitala ohranja z revalorizacijo, ki je predpisana z zakonom za revalorizacijo državnih obveznic za sanacijo NLB in Nove kreditne banke Maribor. Delniškemu kapitalu pripada vsako leto udeležba na dobičku v višini v enakem donosu iz naslova obresti, ki so jih priznavale poslovne banke na vloge nad 1 leto ali najmanj 8% letno. Dobiček, ki pripada družbenem kapitalu v posameznem letu, se ugotovi kot razlika med celotnim izkazanim dobičkom v posameznem letu in dobičkom, ki pripada delniškemu kapitalu po prejšnji točki. 1. januarja leta 2001 se z vrednotenjem zavarovalnicugotovi poštena tržna vrednost celotnega kapitala. Celotna razlika med pošteno vrednostjo celotnega kapitala in knjigovodsko vrednostjo delniškega kapitala, ugotovljeno po stanju 31.12.2000, pripada družbenemu kapitalu. Na ta način družbenemu kapitalu po stanju 1.1.2001 pripada celotni goodwill ali dobro ime, ki so ga slovenske zavarovalnice ustvarjale več kot sto let. Družbeni kapital se po stanju 1.1.2001 prenese v določenem razmerju v upravljanje kapitalski družbi in slovenski odškodninski družbi, in končno, razpolaganje z državnim kapitalom v KAD in SOD ali njuna privatizacija se določi s posebnim zakonom. Predlog koalicije Slovenije sledi vsem obveznim napotkom odločbe ustavnega sodišča. Predlog koalicije Slovenije omogoča ugotoviti verodostojno višino in razmerja med delniškim in nenominiranim družbenim kapitalom zavarovalnic pred dokapitalizacijo v letu 2001 in 2002 in hkrati verodostojno delitev dobička, ki ga je ustvaril celotni kapital. Spoštovane kolegice in kolegi! Rad bi zaključil to predstavitev z jasno izpovedjo svojih trdnih prepričanj, da Slovenija ni obsojena, da bo poštenost gledala kot neko abstraktno romantično kategorijo, ki bo samo predmet filozofskih razprav in pesniškega navdiha. Nismo obsojeni se pokoravati ozkim zasebnim interesom peščice privilegiranih ljudi, ki so zlorabljali svoj trenutni položaj in danes spretno predstavljajo svoje interese za masko naročene strokovnosti. Je mogoče reševati vsa ta odprta vprašanja na strokovni podlagi, na podlagi stroke, usmerjeni v službo skupnega dobra. Slovenija ni obsojena prelagati v nedogled, v daljno prihodnost uveljavitev pravne države, ki bo resnično, in ne samo v besedah, temeljila na pravičnosti, enakosti vseh pred zakonom in ustvarjanju enakih možnosti za vse državljane in državljanke Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega dr. Bajuk. To so bila stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Zdaj dajem besedo kolegu Vnučcu, predstavil bo stališča poslanske skupine Stranke mladih. Naj potem povem vrstni red predstavnikov poslanskih skupin do konca: kolega Peče, kolega Kebrič, kolega Podobnik in kolega Grošelj. Sem morda koga izpustil? Kolega mag. Vizjak. To bodo potem predstavitve vseh poslanskih skupin. Prosim, vi ste zadnji v dopoldanskem delu. Prosim kolegaVnučec.
Hvala za besedo gospod predsednik, spoštovani gospod minister, državni sekretar, kolegice in kolegi. V stranki mladih Slovenije si želimo čimprejšnjega razpleta lastninskega preoblikovanja zavarovalnic. Predlog zakona o lastninskem preoblikovanju podpiramo, in sicer ne le zaradi časovne stiske, temveč predvsem zato, ker je ta predlog po naši oceni še najbližje rešitvi in se približuje ciljem, ki jih zasleduje zakon. Leta 1990 so se takratne zavarovalne skupnosti, ki so bile po svoji zasnovi in organizaciji vzajemne zavarovalnice, preoblikovale v delniške družbe po tako imenovanem sistemu prenosnega preoblikovanja. Bistvo tega postopka je, da se ustanovi nova delniška družba in se nanjo prenesejo pravice, obveznosti in premoženje, članom bivše skupnosti pa se razdelijo delnice sorazmerno z njihovim vložkom. Takšno preoblikovanje in lastninjenje so si izmislili avtorji takratnega jugoslovanskega zakona o zavarovalništvu. Tako bi se morale lastniniti naše sedanje zavarovalnice, vendar v desetih letih lastninjenja ni bilo zaradi različnih interesov, med katerimi pa ni zaslediti dejanskega interesa bivših zavarovancev v zavarovalni skupnosti. Pri obravnavi predloga zakona smo se prepričali, da je ugotavljanje lastninskih deležev v največji slovenski zavarovalnici zelo zahtevna naloga, ki si jo mnogi predstavljajo po svoje. Izbor strokovne institucije, kot je slovenski inštitut za revizijo, ki bo ugotavljal delež nenominiranega kapitala, v Stranki mladih Slovenije ocenjujemo kot solidno rešitev. Dejstvo je tudi, da je metoda vrednotenja več, vendar menimo, da je potrebno glede na predstavljena strokovna mnenja ubrati srednjo pot s politično odločitvijo. Zato je danes državni zbor še posebej pred pomembno in zahtevno nalogo, nad katero visi tudi morebitna preverba na ustavnem sodišču. Po našem mnenju je edina prava pot glasovati za zakon, ki vsebuje princip enakopravnega obravnavanja tako družbenega kot zasebnega kapitala. Pozabiti tudi ne smemo, da bi se s sprejemom tega zakona lahko zmanjšal javni dolg, kar pa pomeni manjše breme za davkoplačevalce, kar je seveda naš poglavitni cilj. Če zakona ne bomo sprejeli v kratkem roku, se bo vrednost nenominiranega oziroma družbenega kapitala zmanjšala, tako da ne bodo dobile kaj dosti pravne niti fizične osebe niti država. To pomeni, če zakon ne bo sprejet, nenominiran oziroma družbeni kapital ne bo imel možnosti sodelovati pri sorazmernem povečanju svojega deleža v primeru dokapitalizacije, kar bi še poslabšalo razmere med nominiranim in nenominiranim kapitalom in prineslo še večjo škodo družbenemu kapitalu. Po našem mnenju je zato zadnji čas, da se s sprejetjem omenjenega zakona proces privatizacije zavarovalnic zaključi ter pozabi na stare zamere, ker nam zakon ponuja pravično rešitev in omogoča zavarovalnicam vzpostavljanje okolja, v katerem bodo lahko uspešno poslovale tudi v prihodnje. Zdajšnje razmere namreč niso v korist nikomur, ampak so kvečjemu v posmeh stoletni tradiciji slovenskega zavarovalništva. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Peče, boste dolgi v svojem nastopu, ali vam lahko dam besedo še pred odmorom? Prosim, imate besedo. Kolega Peče bo predstavil stališča poslanske skupine slovenske nacionalne stranke, potem bo pa res zmanjkalo časa za naslednjega, ki bo dobil besedo ob 14.30 uri, v nadaljevanju. Prosim, kolega Peče.
Spoštovani! Potrudil se bom, da bomo lahko vsi pravočasno zapustili dopoldanski del seje. Če smo v slovenski nacionalni stranki trdili, da v prejšnja točki, torej zakonu o plačah v javnem sektorju, nismo videli niti ene same pozitivne točke, lahko z gotovostjo zatrdim, da je za razliko od prejšnje točke, v zakonu o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic le obstaja ena svetla točka, toda poudarek je samo svetla točka. Tokrat za spremembo s podobnimi zakoni, ki jih daje od sebe finančni minister Tone Rop, obstaja oziroma na podobnih področjih obstaja vsaj zakon. Če se spomnimo, finančno ministrstvo Republike Slovenije in pa s tem celotna vlada Republike Slovenije razprodaja oziroma prodaja, kakorkoli hočete, ostalo svojo lastnino mimo zakona, čeprav je državni zbor, sicer v mandatu pred nami, posebej naročil, da se morajo izvajati posamezna preoblikovanja na podlagi zakonov. Toda vladi Republike Slovenije je to vseeno. Hočem poudariti, daena sama točka le obstaja. To je to, da se danes srečujemo z zakonom. Poudariti pa je pa treba, da vsaj po naši presoji je vsebina tega zakona več kot farsa. Primerna je pač trenutnemu vodenju finančnega ministrstva, sposobnosti in pa ekipi tega ministrstva. O strukturi, višini, izračunu nenominiranega kapitala je govoril pred mano gospod Bajuk, po naši oceno zelo tehtno in se mu v tem delu približujemo. Če pogledam sam zakon in da ne bom ponavljal stvari, ki so bile izpostavljene iz druge politične organizacije, pa vidimo, da tista farsa oziroma argument, zakaj si upamo trditi, da je ta zakon farsa, nastopa v pregledu povzetka zakonskih določil, ki se nahaja v Poročevalcu v točki 2.1. in izkazuje namen tega zakona. Po našem prepričanju so optimisti vsi tisti poslanci, ki verjamejo v dobronamernost tega zakona. Po našem prepričanju gre izključno za zasledovanje enega samega cilja. To je, za obvladovanje zavarovalniškega sistema s strani Liberalne demokracije Slovenije, kar je razvidno s točke 2.6. oziroma konkretno, v 21. členu omenjenega zakona, kjer se postavlja oziroma določa upravičenec do lastninjenja za nenominirani kapital v vlogi Slovenske odškodninske družbe do skrbnika. Če malo pogledamo v preteklo leto, kaj pomeni SOD oziroma kaj predstavlja SOD, kakšno institucijo, navkljub zagotovilom tega istega ministra, ki se podpisuje pod zakon, da je SOD - Slovenska odškodninska družba, nevladna družba, da se na njo pač ne da vplivati, se bomo vsi spomnili, da v dogodkih prodajanja Unionovih delnic, kjer seje SOD odločal po tisti taktirki, za katero naj bi bil tudi ustanovljen, torej svobodno, je vlada Republike Slovenije, državni sekretar, nadzorni odbor Uniona takoj zamenjal direktorja SOD-a. Torej vidimo, da v tem primeru, v primeru predloga zakona, ki nam ga predlaga finančno ministrstvo, ne gre za nič drugega, kot za to, kako obvladovati, kako razpolagati z bančnim sistemom tudi v višini nenominiranega kapitala. Nam se absolutno zdi to smešno, nevredno podpore in pa zavajajoče s strani vlade Republike Slovenije, da poskuša z medijskim pozitivnim pristopom, ne vem, zakaj so ga tu deležni, ko vsak, ki prebere zakon, vidi, da si s tem obstoječa vladna garnitura, predvsem pa Liberalna demokracija, utrjuje svoj položaj tam, kjer ne bi smela, kjer politika ne bi smela imeti svojih lovk, to je tudi v zavarovalniškem sistemu. Dovolite, samo še minuto vam vzamem. Sama primernost zakona pa nakazuje, da je na 31 členov zakona vloženih kar 52 amandmajev, torej še enkrat več sprememb, dopolnitev, predlogov za spremembo k samemu zakonu. Po oceni Slovenske nacionalne stranke zakon ni primeren za obravnavo, kakor tudi ne sam postopek obravnave, katerega sprejemamo po hitrem postopku. V Slovenski nacionalni stranki mu ne bomo dali podpore. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Peče je bil zadnji predstavnik poslanske skupine, ki je danes v dopoldanskem času predstavila svoja stališča. Popoldan bom najprej dal besedo kolegu Kebriču, za njim bodo dobili besedo kolegi Podobnik, Grošelj in mag. Vizjak, nato pa poslanke in poslanci za splošno razpravo. Do začetka popoldanskega dela prekinjam sejo.
Prosim kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. Nadaljevali bomo z 18. izredno sejo. Prosim kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. Kmalu bom ugotavljal navzočnost. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Državni zbor ni sklepčen. Ali lahko še enkrat poskusite? Ali je zdaj vse v redu? Še enkrat bom ugotavljal navzočnost v dvorani. Prosim, če pritisnete tipko "kvorum". Državni zbor je sklepčen. 54 poslank in poslancev je v dvorani, tako lahko odloča. Najprej bom nadaljeval z razpravo. Prosim za mir v dvorani! Kolega Kebrič bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS. Za njim bo dobil besedo kolega Podobnik. Najprej kolega Kebrič, poslanska skupina DeSUS. Vse ostale prosim za mir in za spoštljivo poslušanje stališč našega kolega. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, sodelavec! Kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini se zavedamo zahtevnosti tega zakona, posebej pa še, da je potrebno in ne le koristno, da ta zakon čimprej sprejmemo. Naša stališča, kako bomo o tem zakonu in posameznih amandmajih glasovali, izhajajo iz naslednjih ugotovitev, ki jih bom predstavil ob posameznih točkah. Usklajevanje in priprava predloga zakona je trajala zelo dolgo. Tisti, ki smo že bili v prejšnjem mandatu poslanci, poznamo zadevo že dlje časa. Vsi, ki so sedaj sodelovali v njegovih pripravah, so bili soglasni, da je treba to jaro kačo spraviti z dnevnega reda, saj sedanje stanje neupravičeno traja s presledki že več let. Drugič - v medijih je bilo objavljeno marsikaj, vendar mi nismo nasedali takim ali drugačnim medijskim poročilom, ampak smo si priskrbeli iz verodostojnih virov dodatne realne stvarne informacije, zato iz teh razprav se občasno še vedno sliši očitek, da želi država zavarovalnico - recimo, v oklepaju Triglav - podržaviti. To ni točno, saj država svoja zakonita upravičenja za katera bi bila kot zavarovanka svojega premoženja upravičena, celo prenaša na odškodninsko družbo. V 24. členu drugi odstavek predloga tega zakona je rečeno: "Na podlagi premij, ki so jih plačale osebe, ki so bile osebe javnega prava, država in državni organi, agencije, javni zavodi, javni skladi, javna podjetja oziroma ki so opravljali dejavnost posebnega družbenega pomena in niso osebe iz prvega odstavka tega člena, pridobi nove delnice odškodninska družba." To je za našo poslansko skupino zelo pomembno določilo. Torej, takšne utemeljitve nimajo osnove in zato niso niti najmanj utemeljene. Tretjič - zahtevnost predloga tega zakona izvira iz dejstva, da gre pri tem predlogu zakona za izrazit konflikt interesov. To je za ta zakon zelo pomembno in za presojo tega predloga. Posamezniki, zlasti člani uprave, so lastniki pomembnega dela doslej nominiranih delnic, ki si jih pridobivajo v vedno večjem odstotku. Tako je leta 1991, ki pa jemljemo za osnovo, znašal delež tako imenovanih notranjih lastnikov le štiri promile, leta 1996 slabih deset odstotkov, leta 1999 že sedemnajst in zdaj okroglo osemindvajset odstotkov. Plačani znesek je bil takrat vreden manj kot štiri promile kapitala zavarovalnice, danes pa imajo notranji delničarji v lasti 1.511 delnic, kar je 28% vseh delnic. Kako izrazit je ta konflikt interesov, je lažje razumeti, če boste prisluhnili številkam, če vemo, da je leta 1991 delnica stala 50.000,00 tolarjev, danes pa je njena tržna vrednost nič več in nič manj okroglo 3.300.000,00 SIT, kar pomeni indeks 6.600. To bi lahko bil očitni primer neopravičenega bogatenja. Posamezniki iz vodstvenih struktur imajo zdaj v lasti po petdeset in več delnic, največji posamični lastnik jih ima nič manj kot enaindevetdeset. Četrtič - dileme o tem tako imenovanem izhodiščnem dnevu za določitev razmerja med že nominiranim in še nenominiranim kapitalom so bile predmet mnogih razprav. Ustavno sodišče Republike Slovenije se je v odločbi, s katero je razveljavilo zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, naj ga citiram, Uradni list številka 13 iz leta 2000, a tudi strokovnjaki, ki so sodelovali pri pripravi sedanjega teksta zakona, so se odločili, da je treba izhajati iz bilance stanja zavarovalnice na dan, ko se je preoblikovala v delniško družbo, to je 1. januar 1991. Temu nekateri seveda oporekajo in med njimi je tudi uprava zavarovalnice Triglav, četudi dobro vedo, da je bilanca tega dneva bila tudi osnova za razdružitev dotedanje zavarovalne skupnosti Triglav na štiri samostojne delniške družbe. Torej, razdelitev na zavarovalnico Maribor, Adriatic in Tilio, kar je bilo tudi svojevrstno lastninjenje, tako lahko to povzamemo, je bila takrat taka bilanca v redu, zdaj pa ji naenkrat to verodostojnost skušajo odreči. Petič. Tiste zavarovalnice, ki še niso olastninjene, je treba čim prej olastniniti tudi zaradi njihovih gospodarskih načrtov. Neolastninjenost gre lahko v korist samo tistih, ki bi si v tej dolgovezni zmedi želeli prilastiti čim večji del pogače. Če zares hočemo dobre zavarovalnice, potem je skrajni čas, da se z dokončanjem lastninjenja ustvarijo zdravi odnosi med lastniki in menedžmentom, če ne, bo medtem ta isti menedžment postal pretežni lastnik zavarovalnice, ki je nastajala sto let in so jo v vseh teh letih ustvarjali vsi zavarovanci in vsi, kiso plačevali premije. Pri tem pa ne smemo pozabiti, da je bila taista zavarovalnica tako rekoč svoj čas monopolist v Sloveniji in so jo ustvarile vse generacije državljanov in vsa naša podjetja. Šestič. Na predlog zakona je že vloženih nekaj amandmajev, ki so večinoma utemeljeni in izboljšujejo prihodnji zakon. In sedmič, amandmaji, ki sta jih vložila vlada Republike Slovenije in odbor državnega zbora za finance in monetarno politiko, po našem mnenju in prepričanju izboljšujejo besedilo zakona. Posebej pomembni so za nas amandmaji k 11. in 18. členu, ki preprečujejo oškodovanje oziroma razvrednotenje še nenominiranega deleža v zavarovalnicah, do česar bi sicer z dokapitalizacijami nujno prišlo. To vprašanje je bilo do sedaj urejeno nepopolno. Poznano nam je, da so pri pripravi tega predloga zakona sodelovali novi strokovnjaki, tudi takšni, ki jih angažirajo znanstvene in izobraževalne institucije v drugih državah. Zaradi tega ne vidimo razlogov za predloge, da moramo v proces lastninjenja zavarovalnic vključiti nekakšne tuje institucije, kar ima v bistvu edino le namen, da se vse skupaj ponovno zavleče in odloži. Imamo dovolj domačih strokovnjakov in končno je prav, da jih sami priznamo in cenimo. Tudi dosedanje razprave in javne polemike kažejo na to, daimamo končno tekst zakona, ki bo spravil z dnevnega reda to pregreto problematiko. Zato naša poslanska skupina predlagani zakon skupaj z amandmaji vlade Republike Slovenije in odbora za finance in monetarno politiko podpira in bo zanj glasovala. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa, kolega Kebrič. Kolega Podobnik bo predstavil stališče poslanske skupine SLS, za njim kolega Grošelj.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Gospod minister! Smo v drugi rundi, v drugem zakonodajnem poskusu, da s sprejetjem zakona omogočimo lastninsko preoblikovanje zavarovalnic. Državni zbor je prvič pričel z obravnavo tega zakona, s to vsebino januarja 1994, drugo branje je bilo novembra 1995, tretje branje pa februarja 2000. Ustavno sodišče je zakon 19. aprila 2000 v celoti razveljavilo. Pomlad 2002 prinaša nov poskus. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke upamo, da bo tokratni poskus sprejemanja zakona pripeljal do njegove uveljavitve in da se bo lastninska negotovost v zavarovalnicah prekinila. Na tem mestu bi radi tudi poudarili, da smo še vedno mnenja v poslanski skupini, da so bile številne finančno - tehnične spremembe v zakonu, ki ga je ustavno sodišče leta 2000 razveljavile, zelo dobre. To so rešitve, ki niso bile povezane z, po mnenju ustavnega sodišča, neustavnimi rešitvami. So predvsem strokovne narave. Nekatere rešitve sedanji vladni predlog ponovno predlaga, nekatere ključne pa prilagodi, kot je edino prav, že omenjeni odločitvi ustavnega sodišča. Tudi zato je mnenje poslanske skupine Slovenske ljudske stranke o zakonu pozitivno. Ocenjujemo, da je vsebina predlaganega zakona sprejemljiv kompromis, še posebej pri najbolj občutljivih rešitvah glede pravičnega razmerja med delniškim - lahko bi rekli znanim oziroma, kot se grdo s tujko rečen, nominiranim - in družbenim ali, kot se reče, nenominiranim kapitalom. Bila je izrečena beseda "pravično", ne prvič na tem mestu; kaj je pravično - večna dilema vseh zakonodajalcev tega sveta. In vsak parlament, vsak zakonodajalec bi stremel k temu, da bi sprejemal rešitve, ki bi bile pravične; to je najtežja naloga vsakega parlamenta. Že nastopi nekaterih kolegov pred menoj, še posebej bi rad izpostavil kolega dr. Bajuka, ki je dokazal, da se lahko v poslanski nastop vgradi ogromno strokovnega znanja in tako znanje je možno samo ob dobrem sodelovanju poslanskih skupin in poslancev s kompetentnimi sogovorniki ter strokovnjaki in svetovalci, in take nastope v poslanski skupini podpiramo in so dobro vodilo za delo državnega zbora v prihodnje. Torej, že nastopi nekaterih kolegov pred menoj dokazujejo, da ta zakonska materija odpira nekatera zelo zapletena finančno - tehnična, še posebej računovodska oziroma še posebej, detajlneje, vprašanje revizijskih postopkov in njihovih standardov. Odpira pa tudi pravna in tudi ustavnopravna vprašanja. Pri finančno - tehničnih postopkih in vprašanjih in tudi računovodskih standardih bi želeli izpostaviti dejstvo, da so bile v pripravo tega zakona kot konsultanti vključene strokovno najeminentnejše institucije in posamezniki, ki jih Slovenija kot država premore. Želimo verjeti, da so svoje delo opravili pošteno, neodvisno in strokovno. Pri tem pa v naši poslanski skupini ostajajo odprte dileme, ki smo jih v številnih koalicijskih oziroma strokovno koalicijskih usklajevanjih vedno izpostavljali, namreč kdo bo ugotavljal delež nenominiranega oziroma družbenega kapitala - domača ali mednarodna revizijska družba. O tej dilemi bom na koncu svojega nastopa še nekoliko podrobneje spregovoril. Pri pravnih oziroma eventualnih ustavnopravnih vprašanjih pa želimo poudariti, da v poslanski skupini nasprotujemo možni špekulaciji sprejemanja eventualno spornih ustavnih rešitev, kajti s tem bi v take rešitve že vgradili pričakovanje, da bo o nekem ustavno spornem vprašanju tako ali tako odločalo ustavno sodišče. To je po mnenju naše poslanske skupine nekorektno in seveda, kar ni nepomembno, bi lahko pomenilo tudi dodatno kupovanje časa. Čas pa je kljub vsemu, ob prejšnji kratki predstavitvi, v katerih letih, v preteklih desetih letih se je ta zakon že obravnaval, vendar pomemben element. Ko se govori o vsebinskih rešitvah tega zakona, pa bi bilo nepogumno, če na tem mestu kot poslanci ne bi izpostavili tistega vprašanja, ki ga moramo: vprašanje odgovornosti, predvsem moralne, lahko pa tudi kazenske. Danes je imel gospod minister pogumen nastop. V nekdanjih časih bi podobno nastopal eden od podpredsednikov neke prejšnje vlade, prav iste besede bi uporabil kot on. Dovolite mi, da jih citiram: "Ni mogoče in ne sme biti dopustno, da bi na račun pravne praznine v zadnjem desetletju nekateri posamezniki ali skupine posameznikov brez dejanske osnove, brez zadostnih vlaganj praktično v celoti prevzeli pomemben del našega finančnega sistema. To je nedopustno tako z vidika pravne etike, z vidika najelementarnejše ekonomske pravičnosti kot tudi z vidika spodbujanja dolgoročnega razvoja finančnega ekonomskega sistema v celoti. Prav je sicer, da so tisti, ki so s svojimi kapitalskimi vlaganji v zavarovalnice podprli in omogočili njihov razvoj v začetku devetdesetih, da so deležni sorazmernih lastniških deležev in primerljivih pričakovanih donosov. Nikakor pa ni dopustno, da bi takšna vlaganja kogarkoli pomenila pravico ali možnost za prilaščanje ali razvrednotenje družbenega kapitala, pa naj se to posluša prek zakonskih ali pa kapitalskih, lastniških sprememb." Konec citata iz naslova ministra mag. Ropa. Vsebino njegovega nastopa v poslanski skupini podpiramo. Opozarjamo pa, da so bili omenjeni izrazi, kot so prilaščanje ali razvrednotenje družbenega kapitala. Prilaščanje ali razvrednotenje družbenega kapitala je po danes veljavni zakonodaji nezakonito in tudi kaznivo dejanje. Če so bila taka ravnanja sprožena na tem mestu, za govornico državnega zbora,mora priti vprašanje, ki se glasi: ali so bili sproženi kakršnikoli postopki v zvezi s tem. Če poslanci teh vprašanj na tem mestu ne bi izpostavili, ne bi opravljali svoje dolžnosti poslancev. Prej je bilo omenjeno vprašanje pravičnosti. Ko v načelu podpiramo rešitve, ki jih ta zakon predlaga, pa je geneza njegovega nastanka in problemov, ki so z njim povezani, taka, da je potrebno odpreti še nekatera vprašanja. Uradni list Republike Slovenije, leto 1996, številka 96/04724. Pri subjektu opisa Zavarovalnica Triglav, d.d., sedež Miklošičeva 19, Ljubljana, osnovni kapital 180 milijonov tolarjev, leto 1996. Na podlagi katerih zakonov in s kakšnimi računovodskimi akrobacijami je zavarovalnica svojo vrednost enkrat tako nizko vrednotila ter drugič tako visoko, brez bistvenega vmesnega dodatnega gotovinskega vlaganja? Po katerih pravilih so in kdo je določil izbrance, da so sodelovali pri pridobivanju lastniških deležev premoženja v papirni obliki ali morda s fiktivnimi delnicami? Ali se je vrednost s 180 milijonov tolarjev na cca. 100 milijard tolarjev povečala z enkratnim ali večkratnim papirnim fiktivnim prevrednotenjem premoženja zavarovalnice? Ob tem seveda poudarjamo, da poznamo dokapitalizacije, ki so se potem vršile v zadnjem času. Kaj se je zgodilo z zavarovalnico od takrat do danes, da se danes v medijih pojavljajo številke o cca. 500-kratnem povečanju njene vrednosti? Ali obstajajo potrdila o gotovinskih vplačilih, s katerim so povečali vrednost zavarovalnice? Vse druge oblike povečanja pa pomenijo zelo blago rečeno finančno - računovodske akrobacije, ki so vsaj moralno sporne. Zelo moralno sporne! Če ne pomenijo tudi kršitev zakonov o enakopravnosti in enakih možnostih državljanov Republike Slovenije. Svoj nastop bi zaključil z vprašanjem oziroma dilemo, ki se dotika 9. člena. Gre za vprašanje, kdo bo določal delež nenominiranega kapitala: ali mednarodna revizijska družba, ki jo določi vlada, ali domača slovenska revizijska družba. V naši poslanski skupini ocenjujemo, da zgolj odgovori na argument, da je časovna dimenzija razlog, da naj to stori slovenska revizijska družba, premalo prepričljiv. Predlog zakona namreč predvideva ugotovitev deleža nenominiranega kapitala ter izdelavo posebnega poročila s strani slovenskega instituta za revizijo. Zaradi potrebe po zagotovitvi izjemne strokovnosti pri ugotovitvi nenominiranega kapitala in vseh drugih zakonsko predvidenih zahtev, je primerneje določiti priznano mednarodno revizijsko družbo, ki že ima določene tovrstne izkušnje. Tuja revizijska družba bo sposobna zaradi pridobljenih izkušenj in strokovnega znanja opraviti revizijo in ob tem ugotoviti delež nenominiranega kapitala o zavarovalnicah v bistvu krajšem času, kot bo za to potreboval slovenski institut za revizijo. Poleg tega pa ni mogoče prezreti pomembnosti zagotovitve objektivnosti in neodvisnosti opravljanja revizije, kar pa je mogoče doseči predvsem s sodelovanjem tuje priznane revizijske družbe. In končno, se je tudi pri lastninjenju zavarovalnic treba zgledovati po enem od načinov, ki je zelo aktualno v zadnjih mesecih. To je lastninjenje bank, ki se v Sloveniji vrši ravno iz istih razlogov, toda ob pomoči tujih mednarodnih priznanih finančnih in revizijskih družb. Mi bi želeli dobiti ponoven odgovor s strani predstavnikov vlade. Če bi nas prepričali, da nimamo prav, potem amandmaja ni bi vložili, sicer pa bi ga v skladu s postopkom vložili. Kot dodaten argument za nas na naše vztrajanje, pa bi rad omenil stališče zelo spoštovanega strokovnjaka na področju financ v Sloveniji. Tako pravi. "Drugi pomemben element pa je, kdo naj tako cenitev opravi. Zelo jasno je, jasno povedano, da to lahko opravi samo mednarodno priznana, v tem primeru vsekakor tuja ocenjevalna institucija, ki ima na tem področju takšne reference, ki jih bo dokazala v tenderskem postopku za izbiro najboljšega cenilca. V tem primeru morata biti najmanj dva ali trije, verjetno tri ponudbe, ki bodo omogočale primerjavo med ustreznimi referencami teh ocenjevalcev, ki bodo izvedli cenitev po mednarodnih cenilskih standardih, ne po kakršnikoli domačih, prirejenih ali prisojenih. Na osnovi tega elementa, se pravi, neodvisne in objektivne ocenitve vrednosti posamezne zavarovalnice, pride na vrsto seveda cenitev deleža med privatnim in družbenim kapitalom." To stališče je leta 2000 v sprejemanju postopka, tukaj na tem mestu zagovarjal takratni minister za finance mag. Gaspari. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Podobnik. Kolega Grošelj predstavil stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov in stališča poslanske skupine Socialno-demokratske stranke za njim kolega Vizjak, ki bo tudi zakon pred predstavnikom poslanske skupine, prosim.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister, državni sekretar, predstavniki vlade, predstavniki sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, drage kolegice in kolegi lepo pozdravljeni. Uvodoma je potrebno ugotoviti, da gre za zahtevno materijo, saj gre za določitev metode za ugotovitev razmerja med lastniškim in nenominiranim kapitalom ter na drugi strani načinom razdelitve tako imenovanega družbenega kapitala med lastniške upravičence. Zato je bilo treba tudi v skladu z odločbo ustavnega sodišča v zakonu opredeliti temeljno načelo enakopravnega obravnavanja obeh virov kapitala. Z novim predlogom zakona se upoštevajo pričakovane pravice oseb, ki so v skladu s 123. členom zakona o temeljih sistema premoženjskega in osebnega zavarovanja iz leta 1990 upravičene do deleža tako v osnovnem kapitalu zavarovalnice. Sam predloženi zakon opredeljuje oba cilja, saj objektivizira postopke ugotavljanja deleža in nominiranega kapitala v kapitalu zavarovalnice na način, ki zagotavlja potrebno varstvo in ne posega v obstoječe pravice delničarjev in jasno izenačuje pravice obeh lastniških segmentov, to je delniškega in nenominiranega kapitala. Zato poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov daje podporo zakonu, hkrati tudi zavedajoč se, da je že skrajni čas, da se lastninsko preoblikovanje zavarovalnice opravi, saj je ustavno sodišče zakon v celoti razveljavilo že pred letom dni. O metodi ugotavljanja nenominiranega kapitala v celotnem kapitalu zavarovalnice je bilo veliko razprav, tako znotraj koalicije, kjer so se upoštevala tako mnenja stroke in drugih strokovnjakov. Na seji pododbora za gospodarstvo za lastninsko preoblikovanje in privatizacijo, ki je bila dne 10. aprila 2002, so v okviru splošne razprave sodelovali predstavniki zavarovalnic, poglobljena razprava pa je potekala tudi na sejah odbora za finance in monetarno politiko. Ob številnih različnih mnenjih in interesih je prevladovalo mnenje, da je predlagani način sprejemljiv, ker boljšega ali idealnega v tem trenutku ni. Ugotovljeni nenominirani kapital zavarovalnice bi moral čimprej dobiti znane lastnike, tako pravne in fizične osebe. Predolgo zadrževanje države v nenominiranem kapitalu zavarovalnice prek Kapitalske družbe in Odškodninske družbe bi bilo po našem mnenju škodljivo v tem smislu, da bi še vedno obstojala nevarnost vnašanje dnevne politike v dejavnost zavarovalništva. Zato je treba predlagano podlago za določitev pričakovanih upravičenj v posamezni zavarovalnici razumeti kot osnovo k razreševanju prvega koraka - določitev upravičencev do lastninjenja za nenominirani kapital. Predlog zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic razumemo tudi v tem smislu, da mora dokončno olastninjenje zavarovalnic zagotoviti normalno poslovanje in razvoj te zelo pomembne dejavnosti, tako z vidikov varnosti, kakovosti in novih proizvodov ter zlasti večjo vlogo zavarovalnic na finančnem trgu v povezavi z bankami in bančnimi institucijami in nenazadnje, prodor na tretja tržišča, saj bi bila glede na znanje in izkušnje velika škoda, če bi zamudili in ne izkoristili priložnosti na tretjih tržiščih. Vse to je še posebej pomembno ob odpiranju zavarovalniškega trga in vse večji konkurenci in prodoru tujih zavarovalnic v omenjeni prostor. V poslanski skupini menimo, da bi morala vlada oziroma ministrstvo za finance ali minister okrepiti strokovno ekipo za zavarovalništvo v smislu sistema, nadzora in podobno. Prepričani smo, da je prešibka strokovna kreativnost prispevala k lastništvom lastninskega preoblikovanja zavarovalnic in tudi oviralo iskanje ustreznih rešitev. Tako zahteven, projekt je imel precej težav, ki jih največkrat označimo kot subjektivne vplive, ki pa niso izhajali le iz različnih interesov in pogledov, ki bi zagotavljali potrebno pravno varstvo obeh lastniških regulativov, to je delniškega in nenominiranega kapitala, ampak tudi iz osebnih zamer v odnosu do posameznih zavarovalnic oziroma - bom celo tako rekel - vodilnih delavcev v zavarovalnicah. Zato, spoštovane kolegice in kolegi, v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov bomo glasovali za sprejetje tega zakona in podprli vse amandmaje vlade oziroma odbora, katerih cilj predloga zakona je korektna in transparentna ugotovitev vrednosti družbenega kapitala in vzpostavitev korektnih razmerij. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Vizjak, imate besedo. Predstavili boste stališče poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Zatem bomo prešli na splošno razpravo. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani minister, predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic se deli v glavnem na dva vsebinska sklopa. Prvi vsebinski sklop se ukvarja z določitvijo razmerja med nenominiranim in delniškim kapitalom v zavarovalnicah. Drugi vsebinski sklop govori o upravičencih do lastninjenja nenominiranega kapitala. V Socialdemokratski stranki in v Koaliciji Slovenije smo prepričani, da omogoča izvedba zakona, kot ga predlaga vlada, zlasti glede prvega vsebinskega sklopa poljubne končne rešitve in da izpeljava predlaganih zakonskih določb lahko vodi k ciljem in napovedanemu razmerju med nenominiranim in delniškim kapitalom, kar je danes tudi v uvodu obrazložil in zagovarjal finančni minister, lahko pa tudi ne. In to je ključni očitek prvemu vsebinskemu sklopu. Po našem mnenju zakon ne prinaša jasnih določb glede zaščite nenominiranega kapitala nasproti apetito znanih delničarjev. Velja opozoriti zlasti na nedoločenost določb v 18. členu, po katerih je lahko na koncu razmerje med nenominiranim in nominiranim kapitalom poljubno, v odvisnosti od uveljavljanja pravic Slovenske odškodninske družbe, ki jih določa zlasti v prvem stavku drugega odstavka 18. člen. Kljub precejšnjim razpravam na odboru za finance in tudi kljub napovedanim amandmajem vlade se ta pravica še zmeraj pojavlja kot pravica. In če je v prvem stavku 18. člena napisano, da ima Slovenska družba zgolj pravico, to pomeni, da lahko to pravico uveljavi, lahko je pa tudi ne uveljavi, in iz tega naslova je lahko izid končnega razmerja med nenominiranim in delniškim kapitalom negotov, odvisen pač od volje takratne, ne sedanje, takratne politične in siceršnje vplivne volje. V Koaliciji Slovenija zato predlagamo amandmaje, ki jasneje in pravičneje določajo razmerje med nenominiranim in delniškim kapitalom. Predlagani amandmaji imajo cilj ugotoviti čim bolj pravično višino delniškega in nenominiranega kapitala na izhodiščni dan oziroma 1.1.1991 in v vseh nadaljnjih letih. Nadaljnji cilj amandmajev je pravilno ali sorazmerno deležem obeh vrst kapitala razdeliti čisti dobiček, to je dejansko tudi uresničiti cilje, ki jih je vsaj na načelni ravni zavzel tudi vladni predlog. Temeljni problem uresničitve ciljev zakona namreč izhaja iz dejstva, da v zavarovalnicah ni na razpolago verodostojnih računovodskih podatkov, ki bi omogočili neposredno izvedbo popravkov v izkazovanju višini nenominiranega kapitala in njemu pripadajočega dobička. To je jasno razvidno iz javno dostopnih zapisnikov o delnih pregledih zavarovalnic, ki jih je za te potrebe pripravila Agencija Republike Slovenije za revidiranje lastninskega preoblikovanja za obdobje 1990-1996. Ker so navedena dejstva znana tudi vladi oziroma pripravljavcem tega zakona, so v zakonu za uskladitev razmerij med delniškim in nenominiranim kapitalom uporabljene rešitve, ki ne temeljijo na neposrednem popravku računovodskih podatkov in strokovno pričakovanih postopkih. Zato se izvedba teh nalog tudi ne poveri Agenciji za revidiranje; da bi predlagane rešitve dobile večjo verodostojnost, se za izvedbo nalog, potrebnih za uresničitev zakona, pooblašča Slovenski inštitut za revizijo, čeprav le-ta z zakonom o revidiranju za izvajanje takih nalog ni pooblaščen. Inštitutu se s tem zakonom dodeljuje enkratna naloga, da v postopku lastninjenja zavarovalnic deluje kot izvedenec vlade in na podlagi določb samega zakona izdela podlago za izdajo odločbe vlade. Ob dejstvu, da za enajstletno obdobje nazaj ni mogoče v kratkem času preveriti in popraviti računovodskih izkazov zavarovalnic, in ob dejstvu, da je treba čimprej nenominiranemu družbenemu kapitalu zagotoviti upravljavska upravičenja, z amandmaji predlagamorešitve, ki so obema ciljema najbližje in omogočajo doseči tudi temeljni cilj zakona. Prvi cilj predlaganih amandmajev je s pomočjo knjigovodskih podatkov in ekonomsko pravično določene revalorizacije delniškega kapitala in načina uveljavljanja donosa, kinaj pripada delniškemu kapitalu, ugotoviti pravilno višino delniškega kapitala v posameznih letih od 1.1.1991 do 31.12.2000. Nenominirani družbeni kapital se nato začasno ugotovi v posameznih letih do 31.12.2000 kot razlika med celotnim kapitalom, izkazanim v računovodskih izkazih, in po tem zakonu ugotovljenem delniškem kapitalu oziroma njemu pripadajoča udeležba na dobičku kot razlika med celotnim čistim dobičkom in dobičkom, ki pripada delniškem kapitalu po tem zakonu. Ker tudi po tej metodi izkazani nenominirani družbeni kapital po stanju 31.12.2000 ostaja nepravilno knjigovodsko vrednoten, se po stanju 1.1.2001 opravi vrednotenje zavarovalnic in na tej podlagi določi poštena vrednost nenominiranega družbenega kapitala. Vrednost "good willa" oziroma dobrega imena, ki ga je pričakovati pri vrednotenju največje in monopolne zavarovalnice, to je Zavarovalnice Triglav, pripada po določbah amandmajev v celoti nenominiranemu družbenemu kapitalu, višina delniškega kapitala, ugotovljena po stanju 31.12.2000, ostane nespremenjena, saj je dobro ime rezultat več kot stoletne tradicije zavarovalniške dejavnosti na slovenskih tleh in ne le zgolj desetletne politike sedanjega vodstva Zavarovalnice Triglav. Za dokapitalizacije, ki so jih obstoječi delničarji že opraviliv letih 2001 in 2002, se razmerje med delniškim in državnim kapitalom v Slovenski odškodninski družbi in KAD-u ugotovijo po vpisu novih delnic, ki izvira iz poštenega vrednotenja nenominiranega družbenega kapitala, in po pošteni ceni delnice na podlagi vrednotenja po stanju 1.1.2001. Nenominirani družbeni kapital se prenese v upravljanje Slovenski odškodninski družbi in Kapitalski družbi naprej po začasno knjigovodsko popravljeni vrednosti po stanju 31.12.2000 ter dokončno po uveljavitvi poštene vrednosti Pravice razpolaganja s kapitalom, dodeljenim v upravljanje Slovenski odškodninski družbi in Kapitalski družbi, se določi v posebnem zakonu, kjer se določijo tudi upravičenja zavarovancev Zavarovalne skupnosti Triglav do lastninjenja oziroma privatizacije tega do tedaj družbenega kapitala zavarovalnic. Take rešitve omogočajo, po našem mnenju, najhitrejšo izvedbo zakona in izvajanje upravljavskih upravičenj SOD-a in KAD-a in v celoti spoštujejo odločbo ustavnega sodišča. V amandmajih nadalje predlagamo in določamo, da mora vlada Republike Slovenije s posebnim zakonom v 90 dneh po odločitvi v višini poštene vrednosti nenominiranega kapitala, določiti lastninjenje oziroma privatizacijo tega kapitala ter pri tem enakopravno upoštevati lastninska upravičenja pravnih in fizičnih oseb. Hvala.
Hvala lepa. S tem nastopom kolega Vizjaka smo končali predstavitev stališč poslanskih skupin. Mislim, da prav vseh. K razpravi, ki ni omejena na 5 minut, sem dobil samo eno prijavnico, kolega Jerovška. Vse ostale, ki se bodo prijavili za njim, bom omejil na 5 minut. Minister želi prav tako razpravljati in mu bom dal besedo kasneje. Najprej pa kolegu Jerovšku. Kolega Jerovšek, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Predlog zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic je prav gotovo eden najpomembnejših zakonov, ki jih sprejemamo v tem mandatnem obdobju v tem sklicu državnega zbora. Seveda, zakon kasni 10 let. Kasni pa prav gotovo iz enih znanih razlogov, ker ni bilo politične volje, da bi se tako pomembno področje, od katerega je odvisno marsikaj v državi, z zakonom uredilo. In to stanje pravne praznine, kot je omenil minister v svojem uvodnem nastopu, so seveda izkoriščali tisti, ki so bili pri vzvodih moči znotraj zavarovalnic oziroma predvsem v zavarovalnici Triglav kot najmočnejši, kot monopolni zavarovalnici v Sloveniji. Zakaj je ta zavarovalnica monopolna in zakaj je prišla do takšnega, na nek način posebnega - statusa v slovenskem prostoru, sem sam razbral iz razprave na pododboru za lastninjenje v okviru odbora za gospodarstvo, kjer smo prvi opravili razpravo o tem zakonu. Tam je direktor Zavarovalnice Maribor v svojem nastopu dejal: "Tudi mi bi bili monopolna zavarovalnica, če bi država tako darežljivo in radodarno zavarovala največ premoženja pri naši zavarovalnici. V tem slučaju bi bili mi tista mogočna Zavarovalnica Triglav." Prav zanimivo je bilo pri tem, da je pri tem omenil, da je ta država preveč darežljiva oziroma premalo jamči sama, zavaruje preveč stvari. Ker je bil to, očitno, v prejšnjih časih, pod prejšnjimi ministri, del politike, kako državni proračunski denar prelivati na nek drug račun. To je več kot očitno. Tega ni delala samo država, pač pa iz današnje kadrovske zasedbe v zavarovalnicah vidimo, da so se mnogi pomembni funkcionarji države znašli po svoji funkcionarski karieri v nedrjih monopolne zavarovalnice. Prej pa, ko so bili funkcionarji države na finančnem ministrstvu, pa so seveda zavirali sprejetje transparentnega zakona oziroma danes je že popolnoma jasno, da so v veliki meri nastopali v interesu zavarovalniškega lobija oziroma tega dela zavarovalniškega lobija. Eden od razlogov, da se je moral minister Rop posloviti od nekaterih takšnih državnih funkcionarjev, je ravno to, da so delali v interesu zavarovalnice, monopolne zavarovalnice, ne v interesu finančnega ministrstva in ne v interesu države, ki zastopa davkoplačevalce, državljane oziroma zastopa tiste, ki so skozi dolga leta, skozi sto let zavarovalništva na Slovenskem plačevali premije, imeli sklenjene pogodbe in prispevali k osnovnemu kapitalu zavarovalnic, ki se ga je na tako rafiniran način potem v teh desetih, dvanajstih letih zavlačevanja znatno prevrednotilo, preoblikovalo, tako da je danes zamegljenorazmerje med tako imenovanim delniškim kapitalom in nominiranim kapitalom, o čemer govorimo v celotni razpravi. Danes je bilo že omenjeno, da je minister nastopil pogumno; s tem se strinjam, da je govoril jasno, da je govoril o pravni praznini, o moralnih in etičnih načelih, ki bi morala biti spoštovana vsaj v naprej. Vprašanje je, če je vladna večina v stanju temu slediti. Vemo za silne pritiske, vemo za silna lobiranja, ki so sicer legitimna, vemo za moč tega zavarovalniškega lobija, ki ga sam štejem tudi za legitimnega. Država jih ni nadzorovala, država ni skrbela zase v preteklih desetih letih in so se razbohotili. Razbohotili so svoje interese, pognali so lovke do številnih poslancev, do številnih organov države, in na uspešen način zavirali sprejetje zakona, ki bi moral biti sprejet pred desetimi leti. Pred nedavnim smo razbrali, da so se te lovke pravzaprav razpasle do najvišjih vrhov, do različnih delov in udov vladne koalicije, tako da je tudi sprejetje takšnega zakona danes oziroma v končni konsekvenci izvajanje takšnega zakona, ki je danes predlagan, vprašljivo. To bojazen je bilo najbolje razbrati iz nastopa gospoda Podobnika, vodje poslanske skupine močne koalicijske stranke, ki je omenil možnost, da bodo v zakon namerno vgrajeni protiustavni členi, ki bodo omogočili nadaljnjo blokado izvajanja zakona in ta bojazen je vsekakor prisotna in je realna. Za kako pomemben zakon gre, nam priča ne samo današnji nastop gospoda ministra, ampak po mojem mnenju še bolj nastop ministra na takratni prvi obravnavi na tem pododboru za lastninjenje, ko je, bom citiral, dejal: "Nekateri so še preden so zakon videli, rekli: zakona ne poznam, ampak sem proti njemu. Jasno, da so nekateri proti njemu, ker seveda globoko posegamo v materialna razmerja. V materialna razmerja ne samo ene, generacije, ampak večih generacij. Tu je nedvomno s strani finančnega strokovnjaka, finančnega poznavalca nakazano, kako ogromna sredstva so v zraku in kako neverjetne posledice na to generacijo in naslednje generacije bo imela rešitve tega zakona. Bojim se, da tudi če bomo danes sprejeli dober zakon s popravki, z amandmaji, ki jih je predlagala naša stranka, ki bi zakon znatno izboljšali in ga napravili transparentnejšega in bolj pravičnega, ali pa, če ga bomo sprejeli v vladni obliki, da ga bo ta moč, ta finančni lobij, ta finančna oligarhija, ki vlada v Sloveniji, izigrala. In da bo lastnina na koncu pristala v točno predvidenih žepih. To je velika nevarnost. Pri mnogih pomembnih delih slovenskega premoženja se je zgodilo tako. Davkoplačevalci ali pa tisti, ki so bili zaposleni, so bili razlaščeni, danes imamo finančno oligarhijo v Sloveniji, ki praktično vlada vsem in pred njo, pred to finančno oligarhijo, je nebogljena in tudi velik del vladne koalicije; žal so nebogljeni tudi številni poslanci. Mislim pa, da je pomembno, kakšna bodo materialna razmerja v tej družbi še naši generaciji in generaciji naših otrok in naših vnukov. Tu odločamo dejansko o svojih otrocih, o svojih vnukih. To je nam ponazoril minister Rop in če bi [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]rekel: se strinjam, da je bil njegov nastop danes tudi hraber, vendar je bil za precej odstotnih točk manj transparenten in manj jasen in manj radikalen, kot je bil na tisti prvi obravnavi. Verjamem in sem prepričan, da je minister šel skoz obdelavo te finančne oligarhije, ki ne izpusti nikogar. To se mu je seveda v današnjem nastopu že poznalo in to je velika nevarnost za končno realizacijo kakršnegakoli zakona, ki ga bomo sprejeli v tem parlamentu. Namreč, večkrat je bilo rečeno tudi iz ust ministra, da so tiste 4 promile delniškega kapitala, ki je bil leta 1991 last uprave oziroma tistih, ki so se v tistem trenutku znašli na tako pomembnih mestih in so seveda v tistem trenutku pokazali svoj menedžerski interes, ki ga jemljem za legitimnega, je to legitimno. Če država ni bila sposobna parirati oziroma jasno rečeno je treba povedati, da ni želela parirati takšnim ambicijam, potem je to legitimno. Potem bi si v tisti situaciji na podobnem mestu in ob podobnem mencanju države verjetno marsikdo drug obnašal tako, ker takšni državi, ki ne želi uresničevati svojega interesa, itak ni zaupati. Upam, da so se razmere trajno spremenile, da so se razmere spremenile tudi v glavah, ne zgolj kot posledica obupnega stanja javnih financ. Ne zgolj kot posledica tega, da se minister prav gotovo zaveda, da če iz tega naslova ne pripelje nekaj denarja v državno blagajno, da je zapečatena njegova politična usoda, kariera, kajti veljal bo za finančnega ministra, v času katerega je država doživela finančni bankrot. Brez tega denarja je Argentina na pomolu oziroma je za Slovenijo neizogibna. Tega se, kolegi poslanci, morate zavedati kljub temu in ne glede na to, kako daleč oziroma kako močan je lobistični vzvod, ki sega tudi do marsikatere poslanske klopi. Posledica tega boja oziroma teh prizadevanj, kako spraviti na točno določene znane naslove oziroma v znane roke znanih lastnikov čim večji del tega kapitala, so pretekla dogajanja v Sloveniji, ki so služila za dimno kuliso tudi pri tem. Prav gotovo se polemika o razkošju vlade glede vladnega letala ne bi tako razbohotila, bi ostala pod kontrolo, če ne bi služila tudi, bila namenjena kot dimna zavesa pri sprejemanju tega zakona. Vendar "falcon", sokol, ki je bil tam pač problematiziran, ki na nek način ni bil ukraden, ki bo prišel v Slovenijo [[...]]
To ni primerna diskusija. Samo opozarjam.
[[...]]primer navajam -, ki kaže na prevelik pohlep in razkošje vlade. Vendar pri zavarovalništvu vidimo zgolj iz takega obskurnega dejstva, kako se delijo vsakoletne nagrade - upravi in nadzornemu odboru. V letošnjem letu 120 milijard in milijonov. To je milijon mark. Da bodo poslanci vedeli. In v preteklih letih vsako leto narašča ta delež dobička, ki so ga razdelili. To je zastonj denar, ki si ga nekdo deli, s katerim lahko vlada in obvladuje Slovenijo. In na ta način - to je eden od načinov, kako se je potem tudi povečeval ta delniški kapital - na ta način, ko je vsako leto nekaj "falconov" odletelo v neznano smer, treba je ta kapital prenesti v "falcone", to naši ljudje boljše razumejo. Milijone mark ne razumejo. V "falconih" pa boljše razumejo. Tu so frčali "falconi" in še frčijo. Mi smo izvoljeni predstavniki ljudstva in moramo stati na poziciji, da se postavimo na nek način v bran interesov države in v bran interesu tistih vlagateljev, tistih davkoplačevalcev, tistih državljanov, ki so skozi 3 milijone zavarovalnih pogodb izgrajevali ta kapital skozi stoletja. Vsi verjetno ne bomo v tej dvorani slišali nikogar, ki bi si upal na glas oponirati temu, kar je omenil tudi minister, da bi bilo krivično, če bi ne vem, tisti 6 tisočkratnik oplemenitenja tega kapitala - smo slišali v teh desetih letih, da bi bilo to nepravično. Predpostavljam, da takega poslanca, ki bi rekel, to je pravično in to je popolnoma legitimno, to je menedžersko, to je vse sprejemljivo, to je v skladu z našim sistemom, tranzicijski in tako naprej - predpostavljam, da ga ni, ki bi upal iti za govornico in to potrditi. Hkrati jih je pa mnogo, ki so na nekaterih mestih že obljubili, da je to najboljši način in da nam zagotavlja najboljše, boljšo perspektivo slovenskega zavarovalništva. In plediram seveda na kolege poslance, da ta razmerja spravimo v nek razumen okvir. Minister je zadnjič, takrat prvič, tudi omenil, da je razmerje, ki ga je vlada pripravljena priznati temu delniškemu kapitalu - se pravi, o nekih 28 procentih, je bilo takrat celo govora -, da je to izredno darežljivo. Da je to darilo države, ki je 10-krat povečala, povečala tisti delež, ki so ga vložili oziroma tisočkrat ga je povečala. Tisočkrat! Kajti po mnenju finančnih strokovnjakov s področja zavarovalništva - tudi to je bilo tam rečeno -, bi ta delež danes lahko znašal s priznanjem vseh dividend in vsega, kar je na tisti osnovni delež prišlo, bi lahko znašal 3do 4%. Vlada bo na koncu pristala na desetkrat večji delež, pomeni stokratno povečanje - od začetka. Jaz vam zastavljam vprašanje: ali je to legitimno, je legalno, je pravično, je dopustno? Zavarovalniški lobi zasleduje svoje interese, ki so legitimni. Šeenkrat poudarjam, država jih je spustila v to vlogo in vse to dovolila. V prejšnjih desetih letih. To je delala zavestno. Šele sedaj končuje s tem, ko državi na nek način grozi bankrot. Uvedlo se je, da mora del tega denarja spraviti pod svoje okrilje, tako daleč, da bo skozi skrbnika nekako prišlo do tega kapitala in da bo vsaj malenkostno popravila svoje stare grehe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Jerovšek je bil, kot rečeno edini, ki je dal pisno prijave in zato njegove razprave nisem časovno omejil, vse ostale poslej pa. To ne velja za ministra, ki želi zdaj besedo. Prosim, gospod minister.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vsekakor te diskusije, ki so bile danes, zahtevajo nekaj pojasnil, morda tudi komentarjev. Mene vsekakor veseli, če sem seveda prav razumel predstavnike poslanskih skupin, da velika večina vseh poslanskih skupin podpira temeljne osnovne cilje, načela tega zakona in v tem smislu se mi to zdi seveda pomemben uspeh, bi rekel tudi pomembna odločenost državnega zbora za to, da pridemo stvari do konca in da ugotovimo lastnike v slovenskih zavarovalnicah, da zaščitimo družbeni in nenominirani kapital. Seveda pa je popolnoma jasno, da so pogledi na to, kako priti do tega deleža, na kakšen način ga ugotoviti, različni. Tudi sicer so bile strokovne diskusije, ko smo opravljali in pripravljali zakon, različne in tudi pisno stališče dr. Mramorja, ki smo ga tudi predstavili, je, da so možne različne metode, po katerih ugotovimo te deleže. Tisto, kar smo mi prepričani, je, da smo izbrali metodo, ki je najbolj transparentna, ki je enostavna, ki jasno pove, kaj želimo, kaj hočemo in kam gremo. V tem kontekstu seveda menimo, da smo pravilno izbrali. Izbrali pravilno tudi zaradi tega, ker je še kako pomembno pri zavarovalnicah to, koliko časa bomo ugotavljali delež, kako ga bomo ugotovili in kako bomo seveda potem zagotovili v nadaljevanju normalno funkcioniranje teh zavarovalnic. Predlagam, da diskusijo o posameznih trditvah, ki so bile dane v zvezi z načini ugotavljanja deleža družbenega kapitala, opravimo ob ustreznih amandmajih in da tam soočimo pač različne, tudi strokovne poglede na posamezne rešitve. Vsekakor se mi zdi vredno podpreti tista razmišljanja, ki govorijo v to smer, da je treba nepravilnosti, ki so se dogajale - če so se in navedbe iz poročil Agencije za revidiranje lastninskega preoblikovanja gredo v to smer, da so se take stvari tudi ugotavljale, da vsekakor drži, da je prihajalo do odpisov določenih terjatev, da obstojijo pač možnosti, da so se določeni poboti zgodili - in jaz vsekakor močno podpiram željo poslancev državnega zbora, da se tem stvarem pride do dna. Postavlja se vprašanje, na kakšen način, po kakšni metodi, kako to storiti. Sam seveda sem sodeloval pri pripravi amandmaja k17. členu, ki ga je pripravila posebna skupina, gospod Pucko, Trofenik, Grošelj in pa Kebrič, ki po moji oceni zelo kvalitetno zagotavlja možnost izvedbe posebne revizije, na osnovi katerega bi ugotovili in preverili posamezne posle zavarovalnic od 1.1.1990 dalje. Seveda je pomembno, da bo revizor, ki bo izbran v skladu s posebnimi določili zakona o prevzemih, moral pri tem upoštevati - to eksplicitno piše - vsa poročila Agencije Republike Slovenije za revidiranje lastninskega preoblikovanja podjetij; torej vse tisto, o čemer je bilo tukaj govora in na kar ste tudi vi opozarjali. To se mi zdi izjemno pomembno in mislim, da je bil tukaj uporabljena posrečena rešitev, gre za rešitev, ki jo sicer poznajo v nemški praksi, v njihovem zakonu o gospodarskih družbah, rešitev, ki je bila v treh primerih že uporabljena v slovenski praksi, tožbe v zvezi s tem tečejo prek manjšinskih delničarjev, vendar o tem bomo kasneje, ko bomo konkretno govorili, lahko po mojem dovolj kvalitetno diskutirali. Kar se tiče tega, kar je gospod Jerovšek govoril v zvezi s finančnim bankrotom in povezavo bankrota s tem zakonom ali pa potrebe države po finančnih sredstvih, moram zelo jasno povedati. Prav nobene povezave ni med kakršnimkoli pomanjkanjem javnofinančnih sredstev in pa tem zakonom. Lahko bi sicer razlagal, kakšna je trenutno makroekonomska situacija in javnofinančna slika, tudi sam sem javno povedal, da bo nedvomno treba določena varčevanja v proračunu v letošnjem letu in v naslednjih letih izvesti, vendar je naša javnofinančna slika bistveno boljša kot npr. v Nemčiji in v nekaterih drugih državah Evropske unije, kjer imajo bistveno večje deficite, bistveno večje javnofinančne težave. O Argentini ne bi govoril, ker res ni primerjave - tukaj je namreč Argentina bila poudarjena - na srečo smo še daleč od Argentine, če lahko temu tako rečem. Vendar je to tudi predmet diskusije, verjetno na drugem koncu. V zvezi s tistim, kar me je pozval dr. Bajuk in se nanaša na Durs in pa nekatere tožbe oziroma postopke, bi ga poprosil, če mi da pisno material, da bomo točno videli, na katere tožbe se nanaša in bomo seveda naročilin in promptno - no bomo promptno odgovorili ali pa bomo odgovorili v paketu v zvezi z vsemi postopki, ki tečejo v povezavi z zavarovalnico. Če pa imate kakšne konkretne, pa če želite, pa lahko tudi te posebej omenite. Samo še dve navedbi bi komentiral. Prva je bila seveda vprašanje gospoda Janeza Podobnika v zvezi s tem: ali domača ali tuja revizijska hiša. Sam sem absolutno prepričan, da je primerna edino domača revizijska hiša, da imamo usposobljene revizijske hiše, da smo v tem primeru vrhovno revizijsko hišo predvideli. Seveda, ne obstoja popolnoma nobena povezana, nobene povezave ni med cenitvijo bank in pa ugotavljanjem vrednosti nenominiranega oziroma družbenega kapitala v skladu s tem zakonom. V skladu s tem zakonom ugotavljamo deleže na osnovi otvoritvene bilance oziroma bilance stanja na dan 1.1.1991; torej bilanci stanja, ki se na novo, v tem primeru vladnem, ne ugotavlja. Torej, ne potrebujemo cenitve, ne delamocenitve in med dvema možnima metodama vrednotenjem in statično metodo na osnovi bilance smo se odločili za to, ker je hitrejša, ker je bolj transparentna. V primeru banke smo pa ugotavljali pošteno tržno vrednost bank in je bila potrebna, cenitev, potreben je bil dew diligence; skratka, skrbna preveritev vrednosti celotne banke in zato so bili potrebni tako domači kot tuji strokovnjaki z vseh področjih pravnega, kadrovskega, finančnega, cenitvenega - skratka, za popolnoma drug problem gre. Tam smo prodajali banko ključnemu investitorju v 34% deležu in smo morali za sebe opraviti cenitev in seveda so potem tudi kupci za sebe cenitev opravili in to vam bomo predstavili, če bo prišlo do te zaprte seje matičnega odbora, zelo natančno, koliko naše cenitve kažejo koliko njihove cenitve. Skratka, obseg problema je popolnoma drugačen, narava je popolnoma druga. Gre za bilanco stanja. Nič drugega. Za bilanco stanja, na osnovi katere so pravne osebe in pa fizične osebe, predvsem pravne osebe, leta 1991 dokapitalizirale zavarovalnice. In to je popolnoma jasno in transparentno. To se vidi iz poročila Agencije za revidiranje lastninskega preoblikovanja, mi smo to tabelo pokazali. Lahko da morda ni bil pravi podpisnik, takrat smo hiteli s tem, da smo dobili, ker je bila to želja matičnega odbora in smo želeli zelo hitro dobiti tisto tabelo, ki prikazuje, kako se deleži nominiranega in nenominiranega kapitala spreminjajo v odvisnosti od gibanja dobička izplačil dividend in seveda potem časovne vrste, ki izhajajo iz predloga zakona. Rad bi tudi zelo jasno opozoril, če bi izbrali tujega cenilca, sicer ne vem, zakaj cenilca, če je treba pogledati samo bilanco stanja, bi imeli pravzaprav prvič problem z njim, da verjetno ne bi točno vedel, kaj je to družbeni kapital in bi morali razložiti, kaj je to družbeni kapital. Potem je pa seveda ključni problem čas, zato da bi tujega cenilca pridobili - brez potrebe, po moji oceni - bi morali iti v mednarodni tender, morali bi zbirati ponudbe, nato bi morali izbrati takšnega cenilca. Lahko da bi ga zavarovalnice same plačale, vendar v mesnem času bi poteklo veliko časa in kot vemo, nekatere zavarovalnice nas opozarjajo na potrebo po dokapitalizaciji. In mi smo videli iz prakse, tudi na odboru; gospod Vizjak je na to danes posebej opozarjal, da vsaka dokapitalizacija, ki se izvede brez ustreznih korekcij, ki so opredeljene v 18. členu tega zakona - in zdaj prehajam na to, kar je gospod Vizjak govoril -, seveda pomeni razvrednotenje nenominiranega kapitala in da moramo pravzaprav v tem smislu izvesti dokapitalizacijo s Slovensko odškodninsko družbo. Tukaj pridemo na trditev gospoda Vizjaka, ki je govoril, da je to samo pravica. Prepričan sem, da ste se zdaj že prepričali, da so ustrezni amandmaji vloženi in eksplicitno je sedaj dikcija takšna da je dolžnik dolžan plačati v zavarovalnico denarni vložek in prevzeti nove delnice po enaki ceni in tako naprej, da ne bom citiral celega odstavka v tem 18. členu. Torej, to izhaja tako iz novega, če bo amandma sprejet, drugega odstavka 18. člena in desetega odstavka, nedvomno izhaja, da je Slovenska odškodninska družba dolžna ustrezen znesek vplačati, dokapitalizirati in na ta način zagotoviti tisti lastniški delež oziroma relativni delež, o katerem vseskozi govorimo. In ciljni delež ni 30%, ampak smo zelo jasno povedali, je 15%, je 85%, 15%. Mimogrede, samo za konec, kot veste, je bil prvotni predlog ene od zavarovalnic, ki je pripravila celo svoj predlog zakona, ravno obraten - 15% nenominiranega družbenega kapitala in 85% zasebnega kapitala. In sam sem zelo jasno in zelo odločno povedal, in bom tudi še naprej, da je to popolnoma nesprejemljivo, da je to nedopustno, in tu verjamem, da smo vsi na istem bregu in da si vsi prizadevamo za isti cilj, to je, da izvedemo korektno lastninsko preoblikovanje vseh slovenskih zavarovalnic, tam, kjer pač je nenominiran kapital oziroma družbeni kapital. Toliko sem imel. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Jerovšek, prosim. Želi potem za njim še kdo besedo, da bomo imeli približen pregled nad razpravo? Dr. Bajuk in kolega Drobnič.
Imel bi samo kratko repliko gospodu ministru, ki je v repliki meni na nek način zagotavljal, da pri nas ni nobenega pomanjkanja javnofinančnih sredstev. Točno ta stavek je izrekel in sem si ga zapisal. Seveda se je opredelil, da so njegova stališča jasna, vendar če je tako, gospod minister, ali ne pošiljate napačnih sporočil, če prav ste rekli, da bo treba določeno varčevanje? Ali ne pošiljate napačnih sporočil, ali s tem na nek način ne sporočate pijavkam na ožilju države, da lahko še kar korajžno sesajo, da se še ni treba odklopiti? Mislim, da pošiljate napačna sporočila. Če ne gre za pomanjkanje javnofinančnih sredstev, potem seveda sprašujem, zakaj je pa bilo treba v tem primeru, čeprav temu ne nasprotujem, v taki situaciji, če ne gre za to pomanjkanje javnofinančnih sredstev, razprodajati družinsko zlatnino države pod relativno zelo slabimi pogoji. Potem bi s tem lahko počakali, da bi ta družinska zlatnina pač ponovno dobila tisto realno vrednost. Mislim, da je v tej državi že treba biti plat zvona glede javnofinančnih sredstev, glede stanja javnih financ, in bi bil vesel, če bi bili v tem smislu do konca transparentni vsi tukaj; gre za odgovorne stvari, ki nas silijo v transparentnost. Dodatno pa bi še vprašal, ko ste se zavzeli, da je treba oceniti oziroma preveriti, kako je s tem, kar izhaja iz poročila Agencije Republike Slovenije za revidiranje lastninskega preoblikovanja. Vas bi vprašal tudi, ali je vlada preverila, ali so bile na podlagi veljavnih razsodb na sodišču - tu pred seboj imam konkretno sodbo vrhovnega sodišča, ki mislim, da je bila pravnomočna - ali so zavarovalnice plačale davek od storitev, kar je bilo v teh tožbah, pač, določeno oziroma je sodišče odločilo, da so dolžne plačati. Takšnih odločb, sodnih odločb je baje več. In me zanima, kaj je vlada v tej smeri preverila, ali so se zavarovalnice držale vsaj sodnih odločb ali pa je to bilo na nekatere najnižje točke v predalih funkcionarjev potisnjeno in se je na to enostavno pozabilo. Prav tako me še zanima, ali je vlada vzela oziroma je naredila kako poizvedbo o tem, ko so se pred kratkim predstavniki DeSUS-a - ne ti, ki tu sedijo - tako nedvoumno pač opredelili do tega, da so sklenili pač nek džentlemenski, ne džentlemenski, nek sporazum z zavarovalnico Triglav, da bo financirala njihovo predvolilno dejavnost, zato da bodo poslanci tukaj - vsaj nekateri, kot je bilo zagotovljeno - pač podpirali njihova stališča oziroma njihove rešitve. Zanima me v tej zvezi uradno vladno stališče, kaj ste v tej smeri podvzeli. Mislim, da je to nekaj tako precedenčnega, kar so tako prostodušno nekateri funkcionarji DeSUS-a izjavili in ponazorili, da vsekakor kaže na silno razsežnost politične korupcije v tej državi. In finančno ministrstvo je dolžno ukrepati. Me zanima, kaj ste ukrepali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj dajem besedo kolegu dr. Bajuku, za njim kolegu Drobniču.
Hvala lepa, gospod predsednik. Samo dva komentarja na predstavitev gospoda ministra. Seveda, z velikim veseljem mu bomo posredovali pisno zahtevko glede položaja odnosov vseh teh ustanov, zavarovalnic na Slovenskem, predvsem pa največje, do davčne uprave. Že vnaprej vam pa povem, me ne zanimajo samo nekatere stvari, me zanimajo absolutno vse. Moram vam pa povedati, da me čudi, da sploh je to za vas neko vprašanje, ker ne morem razumeti, če gledamo ravno vse te, vsa ta poročila agencije za revidiranje, o katerih sem na široko razpravljal danes dopoldan, vidimo, koliko je Zavarovalnica Triglav plačala davka in je dejansko - no, da bom zelo korekten, bom rekel: smešno. Smešno premalo in je proti vsakemu pričakovanju ali pa poznavanju, ki ga lahko vsakdo ima, če hoče do tega spoznanja priti, koliko celotna panoga zavarovalništva pomeni pri davčnih sredstvih neke države. Organizirane, seveda, države, ne pa o kakšne take, kjer ti se stvari razvijajo očitno po domačih pravilih ne pa po zakonih. Torej, čudi me, da je sploh to za vas vprašanje in da tega še niste rešili, ker očitno ne glede na to, čeprav vam priznam, da smo še daleč od Argentine, ne se bati, ne bom o Argentini razpravljal, smo še daleč od takšne situacije, vam pa moram reči, da smo pa zelo resno na isti poti. Zelo resno smo na isti poti, ker nočemo sprejeti ali pa sploh se tega nočemozavedati, da dejansko ta naša država živi prek meja svojih lastnih sredstev in to se prikriva, se skriva in se ustvarja ljudem tak občutek, da je vse mogoče. In dejansko ni vse mogoče, ker obstajajo določene meje in meje so pač vseh sredstev, ki jih slovenska država lahko prek davčne uprave dobi. Dejstvo pa je, da to tudi zvemo, da ne moremo povečati, ker že itak je naše gospodarstvo preobdavčeno, na popolnoma neracionalen način, to vsakdo razume; me pa čudi, da vas ni zanimalo zaenkrat sploh zvedeti, kaj pa se tukaj dogaja. Ker o tem je bilo veliko govora pred dvema letoma: o davčnih dolgovih velikih podjetij in pa posameznikov, ki dejansko imajo do zakona nekoliko pavšalen odnos. Torej, z veseljem vam bomo to podali in to čimprej. Druga stvar, ki me pa zanima malo komentirati, je pa vaša podpora k amandmaju, ki ga je vložil kolega Pucko in še drugi njegovi kolegi. Zanimivo je, da se na tem področju sklicujemo, kar naenkrat privlečemo v igro zakon, ki dejansko ni bil napisan za odnose - je bil napisan konkretno samo za odnose zasebnega gospodarstva, ko pa hkrati ignoriramo nekaj, kar je v naši zakonodaji zelo jasno napisano; namreč, mi imamo veljavne zakone danes, ki zahtevajo in so ustanovile institucije, ki imajo dolžnost, da varujejo integralnost družbenega kapitala. Na te agencije, na te ustanove dejansko smo pozabili. Ne samo, da smo pozabili, jih sploh ne vključimo, da bi odigrale svojo dokončno vlogo, pravno vlogo v zvezi s tem zakonom. Torej že to samo po sebi se mi zdi čudno. Po drugi strani pa seveda, me zanima, je lepo, da se vlada zavzema in gospod minister in pa nekateri poslanci podprejo pač en predlog, ki naj bi skušal ugotoviti, kaj se je tam dogajalo. Jaz bi pa samo za boljše razumevanje še nekaj podatkov vam prebral. V letu 1990 je imela Zavarovalniška skupnost Triglav 1044 milijonov terjatev. Od teh je odpisala 484,9 milijonov ali 46,4%. Odpisala. Potem naslednje leto 26,7%. Potem 27%, 42%, 47%, 52,1%. Spoštovane kolegice in kolegi! Kaj pa se dogaja v tej ustanovi, da tako pavšalno šenkava sredstva, ki jih vsi, ki smo zavarovani, plačujemo. Upam, da bodo do tega prišli. Bojim pa se, ne bojim, prepričan sem, da je ta predlog prepozen in napačen pristop. Prepozno, zakaj? Ker to bi moral biti del ugotovitve in podlaga tega zakona, ne pa nek popravek, ki nam bo odprl vrata, da se bomo pravdali na sodišču v Sloveniji, ko dobro vemo, koliko let je treba čakati, da pride do kakšne odločbe. Če pa pride do odločbe, kot imamo že odločbe in sklepe vrhovnega sodišča, jih pa nihče ne spoštuje, predvsem pa ne lastna vlada. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Drobnič, imate besedo in 5 minut na voljo. Meni je zelo neprijetno prekinjati kolege, ki niso dokončali misli, ampak sem to dolžan storiti zato, da bi imeli vsi enake možnosti. Kolega Drobnič, za vami kolega mag. Vizjak.
Hvala lepa za besedo. Dovolite nekaj besed tudi z moje strani. Pri sprejemanju tega zakona gre pravzaprav za dve vprašanji, ki sta se odkrili oziroma ki sta predmet tega. Razdelitev torej tega kapitala, ki je očitno huda neznanka, kakšna formula, na kakšen način in drugo se je odprlo vprašanje poslovanja te zavarovalnice, ki bi zagotovo moralo biti predmet poglobljenega postopka revidiranja in glede na podatke, ki smo jih dobili, ne samo predmet revidiranja, ampak še morda kakšen predmet kakšnega drugega postopka, recimo, kazenskega postopka. Po eni strani vidimo, da bodo nekateri izredno dobro naložili svoje premoženje, pa niti ne svoje premoženje, premoženje, ki so ga si sposodili nekje drugje in so ga naložili in ga pač spremenili - pač, te razdelitvene deleže. Ampak, gre tudi za nekaj drugega: kaj se je dogajalo z nekaterimi fizičnimi osebami v tej zavarovalnici. Poglejte, imam primer, da je nekdo sklenil kot fizična oseba zavarovanje, zavarovalno polico, kjer je mesečna premija znašala 3.000 tolarjev, sklenil jo je za 12 let, od leta 1987 do leta 1999 in na koncu tega obdobja mu je ta zavarovalnica poslala lep dopis. Ta dopis se glasi takole: "Obveščamo vas, da vam je tega in tega dne potekloživljenjsko zavarovanje po polici številka ta in ta. Za izplačilo 3.123 tolarjev potrebujemo podatke in vašo osebno izkaznico. Izguba police med trajnim zavarovanjem ni ovira za izplačilo." Torej, po dvanajstletnem vlaganju, 3.000 je bila premija, dobi nakoncu 3.000 tolarjev. Veste kaj, to je goljufija številka ena v tej državi! In če dobro razmislimo, in tisti, ki se pač ukvarjamo s sistemi, kako tečejo, vemo, da vse teče po sistemu obveznih posod - če nekaj izprazniš, gre torej nekam drugam. Kje se je pa potem ta stvar nabirala, pa se je pokazalo v določenih revizijah. To je pravzaprav tudi tisto, kar omogoča rast dobičkov, reprezentance in da drugih stvari niti ne omenjam; to je sestavni del. Poglejte, ta zavarovalnica je opeharila veliko število zavarovancev, seveda na račun nekoga drugega, da bo to dobil v lasten žep. Na tak način se ne moremo pogovarjati - nekomu 1.000% pozitivnih obresti, drugemu 1.000% negativnih, da se vse izgubi. Zato opozarjam novinarje in apeliram na njih, da ko bodo pisali v časopise, da je državni zbor sprejel tak zakon, naj bodo natančni. Naj napišejo, kdo je potrdil takšen in takšen zakon in kdo mu je nasprotoval, zato da se bo vedelo, za kaj gre v tej državi, ne da se vse pomeša naokrog. Torej, še enkrat, nad delovanjem zavarovalnice se je treba resno zamisliti. Treba se je pa tudi resno zamisliti nad predlogi rešitev, ki jih tudi vlada predstavlja, in zato je treba še kako upoštevati predloge, ki smo jih vložili kot opozicija. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Drobnič. Zdaj dajem besedo mag. Vizjaku. Potem je za besedo prosil minister, sprašujem pa ga, ali želi, da slišimo prej še nastopa kolega Kelemine in Soka, kajti drugih prijav nimamo, preden želi besedo? Potem se strinjate, prav. Najprej mag. Vizjak, ostala dva navedena kolega in minister. Prosim.
Hvala lepa. V tej svoji neke vrste repliki bi se dotaknil zgolj navedb ministra, češ da glede 18. člena in navedb, da so odpravljene anomalije in da je tu obligacija, da Odškodninska družba vzpostavi ponovno to razmerje, ki so ga porušile dokapitalizacije po 1.1.2001. Pred seboj imam, na ta 18. člen je bilo že na amandma vlade in amandmaji na amandmaje in še amandmaje. Tako je zadeva dokaj nepregledna, če jih gledamo brez prečiščenega besedila in pred seboj imam prečiščeno besedilo, ki v drugem odstavku eksplicitno pravi, to se pravi: V primeru iz prvega odstavka ima skrbnik pravico, da proti vplačilu denarnega vložka prevzema sorazmerni delež povečanje osnovnega kapitala zavarovalnice, ki ustreza." In nadalje: "Skrbnik je dolžan vplačati po enaki ceni [[...]]" in tako naprej. To se pravi, v prvem stavku govorimo o pravici, v drugem stavku govorimo pa o načinu izpolnitve te pravice. Skratka, ko to berem, to ni zaveza, to je pravica, ki jo nekdo lahko izpolni ali pa tudi ne. Skratka ni res, da to dilemo, ki sem jo izpostavil v uvodnem govoru, da to dilemo amandmaji odpravljajo. Hvala.
Hvala lepa. Minister meni, da bi s pojasnilom lahko odpravil nadaljnje diskusije. Bo videli [[...]]
Morda samo na tale del, ker je pomemben, ker gre za amandma in imamo isti namen. To je, da je SOD dolžan to storiti. Zdaj bom prebral, tako kot ste vi, gospod poslanec, prebrali. V prvem delu se dejansko stavek tako glasi, kot ste rekli, da ima to pravico, da to stori. V nadaljevanju pa piše: "Skrbnik je dolžan," potem ste pa rekli, po enaki ceni. Ne!Piše: "Skrbnik je dolžan vplačati v zavarovalnico denarni vložek in..." potem po enaki ceni. Torej, naše tolmačenje tega je popolnoma jasno. Skrbnik je dolžan to vplačati in ima seveda to pravico. Samo za to gre. Bom potem dal [[...]]
Smo po 183. členu zdaj sredi splošne razprave. O amandmajih bomo govorili v drugem branju. Kolega Kelemina, kolega Sok. Najprej kolega Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani. Osebno mislim, kar je že bilo povedano, da ta zakon prav gotovo potrebujemo, vendar mislim, glede na razpravo, ki se je odvijala tako na odboru kot tudi tukaj v državnem zboru, kaže vse skupaj na to, da je vlada izredno neodgovorno pristopila k predstavitvi tega zakona in posredovanju določenih podatkov. To je dejstvo. Bil sem - ker je to tudi na sejah delovnega telesa trajalo kar nekaj časa - večina prisoten, vendar ste vedno tako po delčkih prinašali neke dodatne podatke in tako naprej. Enostavno ste neodgovorno predstavili ta zakon, ker niste hoteli - enostavno, kot da nočete obremenjevati poslancev z nekimi informacijami, ki so izredno nujne, da sploh lahko korektno odločamo. Zakaj ste se takega sistema lotili, ne vem, je pač vaš problem, vaša stvar. Ampak tudi ena od zadev - bom sam zdaj omenil [[...]]ki sem jo sam sprožil in ko sem hotel dobiti neke podatke, jih še kljub temu nisem mogel dobiti. Zanimalo me je, kaj je s temi nevplačanimi premijami oziroma to, o čemer je prej govoril tudi dr. Bajuk, ko je potem dejansko prišlo do popravka teh terjatev iz naslova premij in enostavno se ministrstvo ni potrudilo, da bi poskušalo te podatke pridobiti od zavarovalnic ali jih tudi samo posredovati, če z njimi razpolaga, ali od drugih institucij, potem se pa izgovarjajo s tem, da pač niso pristojni. In ko bodo imeli v nadzornih odborih večino, potem bodo seveda te podatke dali in tako naprej. Skratka, izredno, po moji oceni, neodgovorno. Bom vam pa povedal, zakaj vi nočete dati podatkov o teh neplačanih premijah in terjatvah. Zato, ker sem izvedel, da je država ena izmed tistih institucij, ki je največ dolžna in ni plačala določenih premij. Pogodbe ste podpisali, potem pa premij niste plačali. Država je tu eden največjih dolžnikov. Kako je to mogoče? Kako je to mogoče, da ste podpisali določene pogodbe za določena zavarovanja, kar je seveda nujno, in potem teh stvari niste plačali? Koliko je tega? Zakaj nam teh podatkov ne date? Kako se je to obravnavalo? Kje ste vi to knjižili? Na kakšen način ste potem naprej te stvari uveljavljali? Ne, nimamo podatkov. In vi samo hočete, da na vašim lepim besedam, ki jih seveda tukaj izgovarjate cel čas sprejemanja tega zakona, enostavno slepo verjamemo in potrdimo ta zakon, zato da si boste vi spet nabirali neke politične točke ali kakršne koli že, češ, skozi sem pravil tak in tak zakon, ki je izredno pomemben za državo in ne vem za koga še vse. Skratka, zelo neodgovorno ste pristopili, niste nam servisirali podatke, ki bi jih morali servisirati takoj ob predstavitvi zakon. Takoj vso dokumentacijo, pa četudi je meter, 2 metra - kdor hoče, naj pogleda vanjo. Marsikdo ne bi pogledal, mogoče bi pa kdo hotel. Vi ste dolžni te podatke dati, če hočete, da državni zbor in poslanci odgovorno odločamo. Potem se pa norčujejo iz poslancev na vseh nivojih, da ne poznajo stvari, da odločajo na pamet in tako naprej ali pa, da sploh ne vejo, za kaj gre. Seveda ne, če nam ne date informacije, če skrivate informacije! Še danes nismo dobili teh podatkov in je veliko vprašanje, zakaj država, kot baje eden večjih dolžnikov, neplačnikov teh premij, teh premij ni plačevala. Zakaj? Tega odgovora nismo dobili in ga tudi ne moremo dobiti. Zdaj me zanima, kdaj ga bomo dobili. Ali res takrat, ko boste imeli večinski delež v nadzornih odborih in da boste lahko imeli svoj večji vpliv tam in da nam boste takrat te podatke postavili? Ne vem, kdaj to bo. Skratka, zelo sem nezadovoljen s takim načinom dela s strani vlade, predlagatelja in se čutim v bistvu izigranega in zelo težko tudi potem korektno in pa v prid nekim državnim interesom odločam, če ne vem, za kaj dejansko gre. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Kelemina. Kolega Sok.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Pravzaprav se mi zdi velika škoda, da slovenski narod ne more te razprave neposredno spremljati prek nacionalne televizije, kajti tukaj danes govorite o veliki temi. In tukaj bi med nami pravzaprav moral sedeti predsednik vlade, dr. Drnovšek, in odgovarjati na postavljena vprašanja. Namreč, osnovno vprašanje je, zakaj je vendar ob vsem tem, kar je bilo povedano, ob vseh teh odpisih terjatev, ob vseh teh ugotovljenih napakah, celo s strani vrhovnega sodišča, ob vsem tem, kar je zapisano, da so nekateri posamezniki v tej državi na račun neurejenosti v tem sistemu silno obogateli. Na drugi strani pa lahko poslušamo zgodbe, da so ljudje, ki so varčevali po več let, iz tega dobili praktično nič; vsi pa poznamo, kako so se zviševale redno premije pod neko predpostavko izgube v največjem zavarovalniškem sistemu. In pravzaprav bi na to vprašanje moral odgovoriti dr. Drnovšek, ki že deset let vodi to državo in ki je praktično deset let dovoljeval, da se to dogaja. Verjetno je sumil, da bomo lahko poslanci zahtevali, da pride sem v parlament in odgovori na nekatera vprašanja in je tako kot ponavadi ob tako delikatnih temah, kot je ta, odšel, da bi ga ne mogli priklicati. Torej, to se mi zdi silno zanimivo in na to pravzaprav ni bilo odgovora. Ali se vlada ne čuti odgovorna? Ali se največja vladna stranka, ki že deset let vlada v tej državi, s takšno ali drugačno koalicijo, ne čuti odgovorna, da je praktično to dovoljevala in da je ta sistem pripeljal do takšne nepreglednosti, o kateri danes tukaj lahko poslušamo. Kako je vendar mogoče, če so ti podatki, ki so tukaj zapisani, točni, da so izplačila nagrad uprave in pa nadzornemu svetu od leta 1997 naprej celo presegala višino izplačanih dividend. Moram reči, da se sam ne razumem čisto, kako te zadeve potekajo, ampak da bi lahko bile nagrade uprave in pa nadzornemu svetu večje kot izplačane dividende, to se mi ne zdi logično. To namreč kaže potem, da sta takšna uprava in pa takšni nadzorni svet delala samo zase. Se pravi, celotne postopke je vodila tako, da so ti ljudje ogromno zaslužili in da danes lahko zahtevajo, da je njihov delež v tem sistemu - ne vem, 15% -, kar je silno veliko denarja pri tej vrednosti zavarovalnic. Tukaj je bilo rečeno, da je minister Rop zbral veliko poguma in da zagovarja ta zakon, ki ga je treba prejkoslej sprejeti, vem, da niste bili vedno finančni minister, da ste bili prej v enem drugem ministrstvu, ampak res bi pričakoval, da bi na to odgovoril vaš predsednik vlade. Če pa seveda njega ni, pa bi prosil vas, da odgovorite: ali se vlada čuti kriva, da je deset let dovoljevala takšno stanje in da nas je pravzaprav vlada pripeljala v situacijo, v kateri ne vemo, koliko je družbenega kapitala v tem sistemu in koliko je privatnega. Vsekakor pa še enkrat povem: nekateri posamezniki so silno obogateli in začenjam verjeti tistemu, kar piše v Mladini, da so s tem pač povezani nekateri politiki, ki sedijo v takšnih in drugačnih upravnih odborih, športnih klubov in podobno, in da je to vse financirala zavarovalnica in da so sami pripomogli oziroma zavirali ta proces, ki je tako dolgo trajal in se nekako ni zaključil. Torej, zdaj smo pred to rešitvijo, ampak napaka je storjena in prepričan sem, da bi pred slovenskim narodom tisti, ki je to povzročil, moral odgovarjati. Tako pa kot trdi dr. Bajuk, v tej državi ni nobene odgovornosti, največkrat seveda zato, ker ljudje praktično niti nisos tem seznanjeni, in tudi od te razprave kaj dosti, kot iz prakse vem, ne bodo izvedeli; pač, parlament je sprejel nek zakon, kakšen zakon in tako naprej, to pa seveda ostane slovenski javnosti prikrito. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam besedo ministru, naj samo pojasnim, da je s pooblastilom vlada ministra, mag. Ropa, imenovala za predstavnika v tej razpravi, da ima s tem polna pooblastila, da jo zastopa. Minister, imate besedo.
Hvala. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Zdi se mi izjemno pomembno, da odgovorim na to, kar je dr. Jerovšek, ne doktor, gospod Jerovšek omenil. Morda je šlo za nesporazum. Nisem rekel, da ni pomanjkanja javnofinančnih sredstev, zato se popravljam, če sem to rekel, in se opravičujem. Zelo jasno sem povedal, da pomanjkanje javnofinančnih sredstev ni razlog za to, da smo ta zakon pripravili. Razlogi so drugje; povedal sem, kje so razlogi, povedal sem, kaj so cilji, in povedal sem, kaj so nameni. Povedal sem pa tudi zelo jasno, da javnofinančna slika v Sloveniji je takšna, da je potrebno varčevanje, je takšna, kot je bilo rečeno, da je treba jasno povedati, da obstajajo določene meje in da bo potrebno varčevanje. In tu vam, seveda, jasno povem, da bomo v tem primeru prišli v državni zbor in tudi jasno ter transparentno povedali, kje bomo varčevali in na kakšen način bomo kje varčevali, ko se bomo in če se bomo za to odločili. Prej sem povedal, da tu ni mesto niti trenutek, da bi razlagal, kakšna je makroekonomska in javnofinančna situacija, vendar glede na to, da je bilo povedano, je pač dejstvo, da so v letu 2001 in 2002 določeni makroekonomski agregati takšni, da so javnofinančni viri manjši, kot se je ocenjevalo Po zadnji oceni urada za makroekonomske analize je ocena zasebnih izdatkov nižja, in še nekaterih drugih, in iz tega naslova je seveda določen primanjkljaj. Vendar iz teh sredstev nikakor in nikoli ne bomo pokrivali tekočih javnofinančnih izdatkov, ampakv tistem delu, kjer bo to pripadlo SOD-u, in SOD-u samo javni dolg iz naslova denacionalizacije, ki je nedvoumno eden tistih največjih dolgov, ki čaka to državo in davkoplačevalce v prihodnosti. In s tem zakonom nedvomno ta del javnega dolga manjšamo, ga lajšamo in lajšamo bremena davkoplačevalcev. Drugače pa, kar se tiče ostalih stvari, ki so bile tu navedene, povezane z nepravilnostjo, mislim, da se moramo ob naslednjih členih o nepravilnostih pogovarjati, na kakšen način in kako priti do dna tem stvarem, priti transparentno do njih in o njih tudi ustrezno spregovoriti. Težko komentiram, ne vem, posamezne zavarovalne police, ker je to stvar poslovne politike, ki so jo tam peljali, in je verjetno težko od mene pričakovati, da bom to branil, takšno poslovno politiko - nedvomno ne! In se strinjam, da če je temu tako, da je to vredno vse graje. Če pa so bili odpisi terjatev - in so bili odpisi terjatev in vemo, da so bili -, se ve, kdo bo moral to pojasniti. In ta zakon bo omogočil, da bodo tisti, ki to morajo pojasniti, na koncu tudi to morali pojasniti in da bojo za to tudi odgovarjali. In zato je ta zakon, tudi za to je ta zakon tako zelo pomemben. Posamezniki, da so obogateli. Ja, posamezniki bodo res obogateli, če ta zakon ne bomo sprejeli, če bomo pustili, da se bo nadaljevalo razvrednotenje družbenega kapitala. Potem bo res prišlo do tistega, na kar opozarjam. In s tem zakonom točno to delamo: preprečujemo, da bi posamezniki, posamezne skupine prišle do takšnih lastniških deležev, ki so absolutno nesprejemljivi za to družbo. In jaz sem imel občutek, da ni poslanske skupine, ki se ne bi s tem strinjala in da se z vsem tem tudi vsi skupaj strinjamo. Kar se tiče, seveda, časovnih rokov in časa, zakaj in v kakšnem času je bil zakon pripravljen. Mi smo ta zakon - ta ekipa, ki je sedaj - takoj začeli pripravljati. Vložili tudi ustrezne tožbe v vmesnem času, ko so se vršile posamezne dokapitalizacije, kot ste lahko spremljali. Ta postopek in procedura teče že več kot leto, praktično celoten naš mandat. Naša odločenost je popolnoma jasna. Vendar pa je treba tudi povedati, da je v prejšnjem mandatu prejšnji minister vendar tudi prišel z zakonom, ki pa je bil razveljavljen na ustavnem sodišču. Toliko seveda lahko povem v zvezi s tem.
Ali želi še kdo v okviru splošne razprave besedo? [[Ne.]] Potemtakem zaključujem splošno razpravo. Smo v branju po hitrem postopku, zato je pred nami druga obravnava. To je razprava in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Najprej bom dam državnemu zboru v odločanje postopkovni predlog, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika zdaj po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bosprejet, če mu bo nasprotovala najmanj 1/3 navzočih poslancev. Ta postopkovni predlog dajem na glasovanje. Navzočih je 52 kolegov in kolegic. Za jih je glasovalo 44, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je ta postopkovni predlog sprejet. Zdaj pa prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Pregled imate pred seboj, odpiram razpravo k 2. členu. Mag. Vizjak.
Hvala lepa za besedo. V koaliciji Sloveniji, to je v Socialdemokratski stranki in Novi Sloveniji, smo vložili praktično niz amandmajev, ki so, tako kot je tudi splošna opomba pri pregledu amandmajev, vsebinsko povezani. In zato se tako dopolnjujejo in nekako nadgrajujejo, da je težko jih obravnavati vsakega zase in jih je treba čez cel sklop, seveda, tudi obrazložiti. Obrazložila sva jih že s kolegom Bajukom tako na matičnem odboru v obliki tez in tudi danes vsak posebej v svojem uvodnem nastopu. Bistvo teh amandmajev, ponavljam danes še tretjič, kajti to je koncept, za katerega nekako menimo, da bi bil najbolj jasen, najtransparentnejši in tudi najpravičnejši način določitve razmerja med nenominiranim in delniškim kapitalom, ki hkrati sledi tudi odločbi ustavnega sodišča. In sicer, bistvo tega niza amandmajev je v tem, da se določidelniški kapital na podlagi znanih jasnih vplačil delniškega kapitala do 1.1.1991 in enako, kot tudi vlada predlaga, je to, da se na podlagi otvoritvene bilance določi tudi razmerje med tako ugotovljenim delniškim in seveda tudi nenominiranim kapitalom. Za vsako leto se delniškemu kapitalu pripiše in se ga revalorizira in se pri tem tudi upoštevajo izplačane dividende in se tako vsako leto vrednosti delniškega kapitala in seveda knjigovodski vrednosti celotnega kapitala zavarovalnice - na podlagi tega se lahko določi tudi razmerje med nenominiranim in seveda tudi delniškim kapitalom. Na koncu 1.1. leta 2001 se z vrednotenjem zavarovalnic ugotovi poštena, to je tržna, vrednost celotnega kapitala. Razlika med to pošteno vrednostjo in knjigovodsko vrednostjo delniškega kapitala, ki ga vseskozi ustrezno revaloriziramo, ta razlika je tako imenovani nenominirani kapital - "good will" pripada nenominiranemu kapitalu. Skratka, na ta način je najlažje, najenostavneje določiti tudi v končni fazi delež tako delniškega kot nenominiranega kapitala in na ta kapital je z vrednotenjem popolnoma enostavno in transparentno prišteti tudi vse vložke po 1.1.2001. To je naš predlog, ki ga nadgrajujemo, da se s posebnim zakonom določi tudi upravičenost do lastninjenja tega nenominiranega kapitala, pri čemer je treba enakovredno in enakopravno obravnavati tako pravne in fizične osebe, seveda s posebnim zakonom. V amandmaju je tudi določen rok, v katerem časovnem obdobju je treba to določiti. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi samo opozoril in dodal neko obrazložitev, ki vidim, da ni bila vključena v celoti, in to je obrazložitev, kar se tiče 2. člena. Res je, kot je moj kolega Vizjak ravnokar razložil, da vsi ti naši amandmaji so ključno povezani. Rad bi pa opozoril samo na prvega in to je glede 2. člena, ker ni samo povezan z našo vizijo ali predlogom, kako naj bi se to vprašanje v celoti reševalo, ampak je tudi pomemben za to, kar je vladni predlog. Rad bi opozoril predvsem na 4. točko drugega odstavka, ki pravi, da "so celotni kapital skupnosti, zavarovalnice oziroma pozavarovalnice na izhodiščni dan naslednje postavke računovodskih izkazov na ta dan: začetni varnostni sklad, ki predstavlja nominirani kapital, ter nenominirani kapital, ki ga sestavljajo poslovni sklad in polovica sklada varnostne rezerve" in še druge stvari. Vprašanje, zakaj samo polovica tega sklada, smo že načeli na seji odbora za finance in monetarno politiko. Dobili smo odgovor,da bi naj to bilo na podlagi nekih aktuarskih dognanj, pa vendar bi vas radi opozorili na sledeče. Nesmiselno in nemogoče se je sklicevati na takšno ali drugačno strokovno mnenje, da se zniža polovica enega sklada, pavšalno, brez vsakega razloga, ker to ni nič drugega kot darilo sedanjim delničarjem. Zame je to popolnoma jasno, in to, kar nam je vlada razlagala na seji, je neutemeljeno iz pravno formalnih in vsebinskih razlogov. Predpisov za nazaj ni mogoče spreminjati, to je jasno za vse. Čemu bi danes postavili kot podlago, kaj bi bil celoten nenominirani kapital, samo polovico enega sklada, to samo poveča vrednost delniškega, in sicer na zelo pavšalen način. Ne more pa tudi veljati argument, ki smo ga tudi slišali v razpravi na odboru, češ, stalno se namponavlja, ljudje, ki so investirali, so investirali na podlagi bilance. Bilanca je bila za celoten sklad, ne pa polovica. Zakaj polovica, gospod minister, zaenkrat tega niste obrazložili in po mojem globokem prepričanju tudi ni nobene razlage za to. Predlagam vam, da sprejmete amandma k 2. členu, ki ga je predstavila Koalicija Slovenija, in sicer, da celotni kapital zavarovalnice oziroma pozavarovalnice na izhodiščni dan predstavljajo postavke računovodskih izkazov na ta dan, izkazani skladno z določili veljavnega zakona o računovodstvu, zmanjšani za nekrito izgubo, ne pa na podlagi takih pavšalnih argumentov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Če dovolite, bi komentiral 2. členu. Amandmaju k 2. členu nasprotujemo. Naše stališče je popolnoma jasno. Menimo, da na osnovi posvetovanj z najbolj eminentnimi strokovnjaki v Sloveniji smo izbrali eno od dveh možnih metod, da v četrtem odstavku 2. člena zelo jasno opredeljujemo, kaj se šteje vcelotni kapital, medtem ko v 4. členu, ki je tu predlagan, se sklicuje na veljavni zakon o računovodstvu in bi bilo dobro, da bi iz njega ven povedali, kako tisti veljavni zakon o računovodstvu določa celotni kapital. In ugotovili boste, kako - pravzapravtako, da ga pušča odprtega. Tudi ne vidimo nobene potrebe, da bi v 5. in 7. členu navajali dan uskladitve 31.12.2000; mi to urejamo v svojem zakonu. Poleg tega je pa skrajno sporen tudi trinajsti odstavek tega amandmaja: "Upravičenci do lastnine so osebe, ki so bili zavarovanci Zavarovalne skupnosti Triglav." Mi smo eksplicitno izločili vse tujce, tuje pravne osebe iz lastninjenja, vi zdaj tujce pripeljete notri in lastninite slovenske zavarovalnice. To pomeni ta člen nedvomno. Kar se tiče pa polovice sklada, pa predlagam, da državni sekretar pojasni, mi smo do tega prišli na osnovi posvetovanja s strokovnjaki z aktuarji, celotna zadeva izhaja iz potrebe vsebinske, da je treba izravnalne rezervacije oblikovati. In seveda, saj jih je bilo treba oblikovatitudi takrat na tisti datum, in sicer v obliki varnostne rezerve. Poleg tega pa v zakon pripeljete tudi vrednotenje. In čim ste pripeljali vrednotenje na dan 1.1.2001, je popolnoma jasno, da ne veste, kakšno bo vrednotenje, popolnoma jasno je, da ste odprli postavko in ne vemo transparentno, v kakšen delež celotno zadevo peljemo, ker nimamo vrednotenja in bo treba vrednotenje izpeljati, bo treba cenilce dobiti, bo seveda to zahtevalo svoj čas, postavi se potem diskusija o tujih cenilcih pa teh primerih, če bo cenitev delana, koliko časa bomo to delali, kaj bomo v vmesnem času in kaj bodo v vmesnem času zavarovalnice delale, ali jim bomo dopustili, da se bodo v vmesnem času dodatno dokapitalizirali in kaj vse bo na koncu ven iz tega prišlo, pravzaprav ne vemo Potem so bili še za varnostne rezerve. Skratka, naše stališče jasno: nasprotujemo.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar, gospod Kušar izvolite.
Hvala za besedo. Mi smo pri oblikovanju celotnega zakona posebej še pri definiranju kapitala, ki ga ne definira noben zakon o računovodstvu, še najmanj v zavarovalnicah, predloge temeljili na stroki. Zavarovalna stroka varnostno rezervo, sklad varnostne rezerve - ali je to kapital, ali obveznost, ali je začetna varnostna rezerva, ki se je tudi imenovala varnostna rezerva v takratnem žargonu in v takratnih bilancah, bil je pa vplačan delniški kapital - ne pojasnjuje, zakaj je to kapital. Mi smo s strokovnega stališča definirali kategorije kapitala in kategorija ki se imenuje varnostne rezerve, je po mnenju aktuarske stroke, take kategorije se danes imenujejo izravnalne rezervacije, torej obveznosti. Po mnenju aktuarske stroke je takšna, da je vprašljiva, seveda, s stališča takratne zakonodaje. Varnostne rezerveso nastale tako, da se je iz dela premije, vplačane premije, izločal en del, potem ko so se poravnale vse škode in vse škodne rezervacije v varnostno rezervo. Danes bi temu, kot sem že rekel, rekli izravnalne rezervacije. Ker takrat ni bilo zakona, ki bi definiral izravnalne rezervacije, je seveda lahko tolmačiti, da se je ta varnostna rezerva uporabljala v funkcijskem namenu, vsebinskem namenu tudi kot izravnalna rezervacija, torej kot obveznost. Ker je to hibrid, - se pravi, izravnalna rezervacija, lahkoje pa tudi kapital, smo se odločili po posvetovanju z zavarovalno stroko, da opredelimo, da je polovica varnostnega sklada obveznost kot izravnalna rezervacija, ki je z zakonom leta 1994 tudi uzakonjena, polovica pa kapital. To dejstvo ne spreminja bistvav lastninjenju, ker gre za razliko približno 1% v največji zavarovalnici, če štejemo izravnalno rezervacijo v celoti - torej sklad varnostne rezerve v celoti ali pa samo polovično, tako kot je po našem strokovnem prepričanju pravilno.
Hvala lepa. Gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Zanimivo je, da govorite o stroki. Dejansko, kolikor mi je znano, in tudi na podlagi podatkov, ki ste mi jih sami posredovali, je to samo en strokovnjak, ena oseba. Sam bi pa samo rad opomnil vse kolegice in kolege, da sem danes svojo predstavitev končal ravno z nekim povabilom, da delujemo strokovno, ampak sicer na stroki, ki je naravnana v službi skupnega dobrega, ne pa stroka, ki vedno najde takšne in drugačne razloge, da se ene in iste vedno "ofrnaži" v tej državi. Tu ni nobene podlage, to ni pravilna podlaga. In če vi menite, da je to bilo hibrid, pa ni jasno, če je bil kapital ali ne, ne vem, na kakšni podlagi ste se pa kar naenkrat odločili: polovica je, polovica pa ne. Torej, očitno se tukaj gre - in pravite, to je malenkost. Seveda, to je ena od velikih malenkosti celotnega zakona, ki bo počasi podarila sedanjim delničarjem to, kar ne bi nikdar v pravni državi smeli doseči. Hvala lepa. Oprostite. Da pa seveda gospod minister nasprotuje drugim odstavkom 2. člena, se pa ne motim, ker so očitno povezani z našim celotnim pristopom, s katerim se pa vi ne strinjate, mi pa ne z vašim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, razpravo zaključujem. Toliko seveda v pojasnilo: ker so vsi amandmaji, ki sta jih predlagali poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije in poslanska skupina Nove Slovenije, vsebinsko povezani, bomo, ko bomo glasovali o prvem amandmaju,to je k 2. členu, v primeru, da sprejmemo amandma, bomo glasovali v nadaljevanju tudi o vseh povezanih amandmajih, katerih predlagateljici sta obe poslanski skupini. Če pa amandma ne bo sprejet, bom v skladu s poslovnikom ugotovila, da o ostalih ni treba glasovati, ker so izgubili pomen. To je v skladu s 192. členom, drugim odstavkom. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju dveh poslanskih skupin k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 19, proti 42. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma k 2. členu ni bil sprejet. Tako ugotavljam v skladu z drugim odstavkom 192. člena, da ob ostalih povezanih amandmajih, katerih predlagateljici sta poslanski skupini SDS in Nove Slovenije, ni treba glasovati, ker so izgubili pomen. Odločamo še o 2. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 65. Za je glasovalo 47, proti 16. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je 2. člen v celoti sprejet. Prehajamo na peto stran pregleda amandmajev. K 9. členu je pod zaporedno številko 2 vložen amandma, katerega predlagateljica je vlada Republike Slovenije. O členu in amandmaju odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati? Ker ne, razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje o amandmaju, obrazložitev glasu, gospod Vizjak, proceduralni predlog, izvolite.
Ja, v imenu Socialdemokratske stranke vas prosim za 15 minut odmora za posvet v poslanski skupini.
Pred glasovanje. Na predlog poslanske skupine odrejam 15 minutni odmor za posvetovanje pred odločanjem. Nadaljujemo ob 16.52. Hvala lepa.
Spoštovani in spoštovane, ker bomo nadaljevali, lepo prosim, da pridete v dvorano. Poslanska skupina Socialdemokratske stranke je zahtevala odmor pred odločanjem o amandmaju pod zaporedno številko 2 k 9. členu. Preden povprašam predstavnika, če želi besedo, bomo ugotavljali navzočnost v dvorani, zato prosim za nekaj pozornosti. Ugotavljamo navzočnost v dvorani. Navzočih nas je 54, državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Besedo dajem predstavniku poslanske skupine socialdemokratske stranke. Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. V socialdemokratski stranki in tudi v Koaliciji Slovenija smo veliko napora vložili v ta zakon, v način izpeljave in izvedbe tega zakona. Zato smo se po tehtnem premisleku in tudi po pridobitvi nekaterih dokumentov odločili, da zakon amandmiramo oziroma da vpeljemo in želimo uveljaviti koncept, po katerem mislimo, da bi pravičneje določili vrednost in delež nenominiranega kapitala v celotnem kapitalu zavarovalnic in predvsem zavarovalnice Triglav. Ta koncept je z zavrnitvijo amandmaja k 2. členu praktično zavrnjen v celoti, kajti sami ste ugotovili, da glasovanja o drugih členih ni. Želimo povedati, da bi naš koncept, ki je jasen in ki bi dal tudi nedvoumne in enoznačne rešitve, pripeljal do tega, da bi na eni strani delničarjem, ki so znani, omogočal spodobne donose, hkrati bi pa zaščitil to, kar so Slovenci vlagali v zavarovalno skupnost, ne samo v tem desetletju, ampak praktično v bistveno daljšem obdobju. Sicer moram povedati, da iz obrazložitev ministra za finance sledi podobna želja, sledi podobnim ciljem, zaščititi ta nenominirani kapital. Vendar iz dikcije zakona to ne izhaja povsem enoznačno. Vemo, da je lahko posledica tako sprejetega zakona čez dve leti ali pa tudi prej in je lahko to razlog tudi za zamenjavo finančnega ministra in za namestitev nekoga, ki bo neko drugo aplikacijo, ki jo prav tako ta zakon zagotavlja, lahko izpeljal. Zato menimo in ne želimo prevzemati odgovornosti za take rešitve, ki jih bo danes po vsej verjetnosti državni zbor sprejel. Zato socialdemokrati napovedujemo obstrukcijo nadaljevanja teseje oziroma tudi te točke dnevnega reda. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Tudi poslanska skupina Nove Slovenije se je odločila za obstrukcijo, in sicer v prepričanju, da predlog, ki ga je osnovala Koalicija Slovenija, predstavlja veliko boljšo rešitev, da je rešitev tega zakona, ne glede na cilje in deklarirane cilje, da so nedosegljivi na podlagi takšnih podatkov, o katerih sem na dolgo razpravljal danes dopoldan. Ker ne želimo na noben način prevzemati odgovornosti za takšen zakon, kot bo prav gotovo sprejet, bomo zapustili to sejo na podlagi pravic, ki nam jih daje poslovnik. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peče, izvolite.
Hvala za besedo. Tudi v imenu Slovenske nacionalne stranke nočemo sodelovati pri sistemu sodelovanja v okviru liberalne demokracije in zato tudi v imenu naše poslanske skupine napovedujemo obstrukcijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ugotavljam, da so tri poslanske skupine, to je Socialdemokratska stranka, poslanska skupina Nove Slovenije in Slovenska nacionalna stranka v skladu s poslovnikom napovedale obstrukcijo in so predstavniki tudi zapustili dvorano. Mi pa prehajamo na odločanje o drugem amandmaju k 9. členu. Predlagatelj amandmaja je vlada. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o 9. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 9. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 10. členu in pod zaporedno številko 2 amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma odbora sprejet. Odločamo še o 10. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 10. člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 11. členu in o štirih amandmajih. Pod zaporedno številko 2 je amandma vlade, pod 3 odbora, pod 4 amandma na amandma vlade, katerega predlagatelj je odbor, in pod 5 amandma vlade. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, jo zaključujem in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod zaporedno številko dve. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod tri. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju na amandma vlade pod zaporedno številko štiri. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko pet. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In zdaj odločamo še o enajstem členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 12. členu in pod zaporedno številko dve, amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 12. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na stran dvanajst pregleda amandmajev in v razpravo in v odločanje dajem 15. člen in pod zaporedno številko dve amandma vlade k temu členu. Želite razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 15. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 17. členu in o štirih amandmajih k temu členu. Pod 2, 3 in 4 so amandmaji vlade, pod 5 pa amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Cirilom Puckom. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod 3. Glasujemo. Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.( (Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod 4. Glasujemo. Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 5. Glasujemo. Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 17. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o l8. členu in o štirih amandmajih. Pod zaporedno številko 2 je amandma na amandma vlade, katerega predlagatelj je Zoran Gračner, pod 3 je amandma vlade, pod 4 amandma odbora in pod 5 amandma Zorana Gračnerja. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej pod zaporedno številko 2 je amandma na amandma vlade. Glasujemo. Žal prvo glasovanje ni bilo uspešno, zato prosim za nekaj pozornosti. Drugič glasujemo o amandmaju na amandma pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 48, proti 1. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma pod 2 sprejet. Odločamo o amandmaju pod 3. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod 4. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju pod 5. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 18. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 19. členu in pod zaporedno številko 2 amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 2. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 21. členu in pod zaporedno številko 2 amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 21. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 22. členu in pod zaporedno številko 2 amandmaju vlade k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 47, proti eden. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in 22. člen spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o [[...]]Samo trenutek. Prehajamo na razpravo in odločanje o 24. členu in amandmaju vlade, ki se nahaja pod zaporedno številko 2 k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 24. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 26. členu in amandmaju vlade pod zaporedno številko 2 k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 47, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 27. členu in o amandmaju pod zaporedno številko 2 k temu členu, katerega predlagatelj je vlada. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujmo! Navzočih nas je 48. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o 27. členu v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo! Navzočih nas je 47. Za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na glasovanje o naslovu zakona. Glasujmo! Navzočih nas je 49. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji. Če želijo k tem odprtim členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? [[Ne.]] Sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, čeje zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona? [[Ni.]] Hvala lepa. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujmo! Navzočih nas je 50. Za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 18. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije. Predstavnikom Vlade Republike Slovenije in sekretariata se najlepše zahvaljujem za sodelovanje. Tudi poslankam in poslancem hvala lepa in na svidenje.