Lep pozdrav tistim, ki ste že v dvorani, tiste, ki še manjkajo, pa se niso opravičili, pa vabim, da vstopijo v veliko razpravno dvorano državnega zbora. Pričeli bomo 22. redno sejo. Najprej bi vas želel obvestiti, da so se nekatere kolegice in kolegi opravičili. To so: po 16.00 uri dalje kolegica Stanislava Stopar in kolega Jože Avšič. Sicer pa so opravičeni za današnje razpravljanje in odločanje kolegi Barovič, dr. Bernik, Čeligoj, Jakič, Juri, Kacin, Kangler, Kavčič, dr. Merlo, Peče, Peterle, Podobnik, kolegica mag. Potrata ter za pričetek seje kolegica Majda Širca in Dušan Vučko Prosim za pozornost v dvorani. Preden bomo prešli na določitev dnevnega reda, bi povedal, da smo na sejo vabili tudi predsednika vlade, mag. Antona Ropa k 1. točki, predstavnike vlade k vsem ostalim točkam, k 17. točki pa tudi varuha človekovih pravic, kandidata za namestnika varuha človekovih pravic, predsednico skupščine Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije in predstavnika sodnega sveta. Prosim za vašo pozornost. Smo pri določanju dnevnega reda 22. seje državnega zbora. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje dne 17. januarja letos. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda v poslovniškem roku nisem prejel. Pač pa sem v poslovniškem roku prejel predlog sedmih poslanskih skupin in samostojnega poslanca za širitev dnevnega reda z obravnavo predloga za razpis posvetovalnega referenduma o vstopu Republike Slovenije v Evropsko unijo - odločalibomo o tem posebej, ter predloga za razpis posvetovalnega referenduma o vstopu Republike Slovenije v organizacijo severnoatlantske pogodbe. Kot rečeno, bomo o obeh predlogih za širitev odločali ločeno. Poslovniški pogoji pa so izpolnjeni. Najprej dajem besedo, če tako želi kdo od predlagateljev. [[Ne.]] Potem sprašujem, ali želijo pri predlogu za razpis posvetovalnega referenduma o vstopu Republike Slovenije v Evropsko unijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Želijo. Prosim, kolega Janez Janša v imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Tri minute imate na voljo. Prosim. Prosim za mir v dvorani.
Hvala za besedo. Naša poslanska skupina nasprotuje širitvi dnevnega reda s to točko. Ne drži, da so izpolnjeni poslovniški in proceduralni pogoji. Stališče, ki ga je dal sekretariat za zakonodajo, je bilo tukaj zelo jasno. Res pa je poslovniška komisija potem ugotovila, da je dnevni red možno širiti s to točko, vendar pa so za takšno stališče v poslovniški komisiji glasovali tisti, ki so posvetovalni referendum vložili. In s takšnim načinom odločanja bo, jasno, vedno vse v skladu s poslovnikom. To so formalni razlogi, zakaj mi nasprotujemo širitvi dnevnega reda. Vsebinski razlog pa je v dejstvu, da je danes kvalificirana večina, kot jo določa ustava, kvalificirana večina poslancev vložila predlog za spremembo 124. člena ustave, in s to spremembo, ki je bila, mimogrede, oblikovana na skupini mednarodnih in ustavnih pravnikov, ki jo je oblikovala sama vlada oziroma sklicala skupaj vlada in nekateri predstavniki parlamenta. S to rešitvijo, ki je vložena, se odpravljajo vse tiste dileme, ki obstajajo pri posvetovalnem referendumu, kot ga predlaga vladajoča koalicija s podporo dveh poslanskih skupin, ki običajno podpirata vladajočo koalicijo, ko gre za ključne stvari. Skratka, predlagamo, da se v interesu nekih strateških odločitev te države vzame še nekaj minut za razmislek in da se zdaj, ko sta na mizi dva predloga, kjer lahko tehtamo argumente za in proti pri obeh, dejansko poišče rešitev, ki bo zagotavljala čim večjo možnost za uspeh teh dveh referendumov, še posebej ko gre za referendum o Natu, kjer so stvari bolj na tesno. Kolikor bo vladajoča koalicija izglasovala tak avanturističen pristop k odločanju o Evropski uniji in Natu, s tem da se ne glede na to, ali bomo na teh referendumih sodelovali ali ne, prevzame vso odgovornost za uspeh obeh projektov - še enkrat ponavljam, prevzame na svoja ramena vso odgovornost za uspeh ali neuspeh teh dveh projektov.
Želi še kateri od predstavnikov poslanskih skupin besedo? Prosim, kolega Anderlič in kolega Potrč. Kolega Anderlič, poslanska skupina LDS, prosim. Tri minute.
Poslanci in poslanke Liberalne demokracije bomo podprli predlog za širitev dnevnega reda, z razlogom, ki je že bil obrazložen pismeno in so ga vse poslanke in poslanci prejeli. In sicer, da je treba do 26. marca v Republiki Sloveniji ugotoviti nesporno voljo državljank in državljanov glede vstopanja Slovenije v Nato in pa ob tem ugotoviti tudi voljo državljank in državljanov glede vstopa v Evropsko unijo. Vlada je danes dodatno podkrepila to pričakovanje. Tudi sama bi predlagala razpis referenduma, če bi za to obstajale ustavne in zakonske možnosti, pa to naši predpisi onemogočajo. Republika Slovenija, predvsem seveda državni zbor se je zavezal, da bo vprašal oziroma spoštoval voljo državljank in državljanov ob tem vprašanju, preden bo opravil vse zaključne razgovore in dejanja v zvezi z vstopom v Nato. V vsakem primeru v tej luči vidimo tudi vso odgovornost državnega zbora in poslanci ter poslanke smo po nešteto razpravah in predlogih, ki so bili na mizi od sprememb ustave do sprejetja ustavnega zakona, do sprejetja posebnega zakona za razpis referenduma o vstopanju v Nato ugotovili, da v tej fazi ob poznavanju teh stvari, ki so sedaj, ni mogoče razpisati drugačne vrste referenduma kot posvetovalnega. In zato smo ta predlog skupaj še z drugimi poslanci, tako s skupino, s poslansko skupino Združene liste, s poslansko skupino Slovenske ljudskestranke, DeSUS-a, Slovenske nacionalne stranke, poslansko skupino Stranko mladih Slovenije, s poslanko madžarske narodne skupnosti gospo Mario Pozsonec, Robertom Battellijem, poslancem italijanske narodne skupnosti, in z gospodom Francijem Čebuljem, samostojnim poslancem, to pobudo vložili. Vložili torej takoj, ko so, ko je bila prejšnji teden razpisana seja za januar in določen dnevni red. In ker so razlogi, po našem mnenju, nastali po sklicu seje in ker je iz današnjega zaključka poslovniške komisije popolnoma jasno, da lahko tak predlog oblikujemo, zato bomo ta predlog podprli.
Hvala lepa. Še dva kolega sta se prijavila v imenu svojih poslanskih skupin, kolega Potrč in kolega Sok. Prosim, najprej kolega Potrč. Ste želeli besedo? Ne. Ja, prosim, kolega Potrč, imate besedo.
Hvala lepa. Poslanska skupina podpira predlog za razširitev. In rad bi ugotovil, da je poslovniška komisija danes ne samo z večino glasov, potrebnih, ampak tudi na podlagi nespornih strokovnih mnenj ugotovila, da 6., 7. in 8. člen 64. člena poslovnika dopuščajo razširitev seje državnega zbora, če so izpolnjeni tudi dejanski pogoji. In danes bo državni zbor samo o teh dejanskih pogojih odločal. Kolega Anderlič je povedal, s čim so izpolnjeni, da ne bi tega ponavljal. To je glede proceduralnih pogojev. Kar pa zadeva vsebinske pogoje, ki jih je omenil gospod Janša, naj povem, da smo danes dopoldan dobili predlog za začetek postopka za dopolnitev 124. člena ustave Republike Slovenije. In tako kot jaz predlog razumem, to je, da predlog ne rešuje vprašanja referenduma o vstopu v Nato pred 26. marcem, ampak obratno, zahteva, da se referendum opravi pred vstopom, to se pravi pred ratifikacijo mednarodne pogodbe. Tako piše v rimski ena in rimski dva členu predloga, ki ga je vložilo 20 poslank in poslancev. In če je tako, potem seveda pogoji za to, da bi do 26. marca, kar je eden od razlogov za naš predlog, da bi 23. bil referendum, ne bi bili izpolnjeni in bi se s tem postavilo vprašanje, ali sploh so države ki ne ratificirajo našo željo za vstop, pripravljen takšno ratifikacijo opraviti ali ne. In, drugo, ob tem predlogu bi se postavila vsa proceduralna vprašanja, ki so bila postavljena ob sprejemanju našega predloga, saj vemo vsi, da je treba opraviti zelo zahtevno proceduro v ustavni komisiji in v državnem zboru, tako o predlogu za začetek ustavnih sprememb kot ustavnih spremembah ustave. Ko bi ustavno spremembo sprejeli, bi prišlo do tega, da bi morali zopet sprejeti odlok o razpisu referenduma in bi seznašli v situaciji, v kateri tudi zdaj razpravljamo, kako zadostiti vsem potrebnim pogojem, da bi referendum lahko bil korektno razpisan in da bi bilo dovolj časa, da lahko državljanke in državljani vedo, o čem bodo odločali, da lahko sodelujejo naši državljani v tujini in podobno. Hvala lepa.
Besedo ima kolega Sok v imenu poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bi se želel dotakniti samo formalnih razlogov, zaradi katerih mislimo v naši poslanski skupini, da teh dveh točk ni možno uvrstiti na današnjo sejo državnega zbora. 184. člen, ki govori o postopkih v zvezi z referendumom, v tretjem odstavku pravi: "Predlog se uvrsti na dnevni red prve naslednje seje državnega zbora, če je vložen najkasneje 30 dni pred to sejo." Ravno iz teh razlogov je tudi gospod predsednik, gospod Pahor zastavil vprašanje zakonodajno-pravni službi, ki mu v zadnjem odstavku odgovarja: "Ob taki, precej nejasni ureditvi vzvezi z vašim vprašanjem, ki se tiče možnosti razširitve, menim, da poslovniška ureditev kaže smer, da bi bila ob doslej znanih podatkih razširitev januarske redne seje s tema točkama dnevnega reda vprašljiva." Torej, tako govori o tem vprašanju zakonodajno-pravna služba, sekretarka Tina Bitenc Pengov. Jasno je, da komisija za poslovnik s takšno večino sedmih svetniških skupin, ki so ta dva predloga vložile, ima zadostno število glasov v komisiji za poslovnik in se je gladko izognila temu mnenju zakonodajno-pravne službe in seveda izglasovala nekaj povsem drugega. Izglasovala je, da tretji odstavek 184. člena v teh dveh primerih ne pride v poštev. To seveda kaže na jasno kršitev poslovnika, ki smo ji bili priča prej v tem državnem zboru, preden smo spreminjali poslovnik, kakor tudi sedaj, ko imamo novi poslovnik. Ne želim se spuščati v vsebinske razloge, ker so bili ti že velikokrat povedani. Ampak, iz formalnih razlogov pa smo prepričani v naši poslanski skupini, da gre za eklatantno kršenje poslovnika. Če torej tretji odstavek 184. člena pri teh dveh predlogih ne pride v poštev, zakaj je v poslovniku na takšen način zapisano in kakšno ima potem funkcijo 184. člen poslovnika, ki govori o postopkih v zvezi z referendumi? To zadevo bi bilo možno narediti drugače. Časa je dovolj. Če ne drugo, je bilo tudi s strani gospoda Potrča danes na komisiji za poslovnik omenjena možnost izredne seje parlamenta, vendar pač, predsednik poslanske skupine, največje stranke v tem parlamentu, tega ne odobrava in zato se pač vsiljuje, če je potrebno tudi samosvoje in pa tolmačenje poslovnika, kot pač v nekem trenutku paše. Hvala lepa.
Mag. Kramberger želi sporočiti stališča poslanske skupine SLS.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo to razširitev podprli. Predvsem iz tega razloga, ker se pač vedno iščejo takšni in drugačni proceduralni zapleti kako bi napravili, da bi eni prišli do referenduma, drugi pa ne. Mi smo ves čas imeli to stališče, da referendum bo in bomo tudi to rešitev podprli. Sicer bi pa, po večinski presoji naše poslanske skupine, bilo bolj primerno, da bi to obravnavali na izredni seji, ker s tem bi dali tudi večjo težo tem vprašanjem. Ampak z oziroma na to, ker mora pač tisti rok, 30 dni, poteči do tega, da bi lahko komaj, mislim da 17. februarja, sklicali izredno sejo, smo prepričani, da je to, kar je danes tudi ugotovila poslovniška komisija in bomo tudi ta predlog podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Kebrič želi sporočiti stališča poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, kolegi! V poslanski skupini menimo, da je tolmačenje poslovnika stvar komisije za poslovnik. Vsak od nas, ki bere, si lahko tolmači, morda po svoje in če pride do različnih tolmačenj imamo za to edino pravno veljavno institucijo, to je naša komisija za poslovnik. Če njej ne verjamemo ali ne spoštujemo njenega mnenja, čigavo mnenje bomo potem spoštovali, če bomo imeli vsak svoje? Zato v poslanski skupini menimo, če je, in to je dejala komisija za tolmačenje poslovnika, da je zadeva v redu in zato bomo podprli predlog za razširitev dnevnega reda, kakor je bil predlagan. Hvala za vaše poslušanje.
Želi še kdo od kvalificiranih govornikov sedaj besedo? Ugotavljam, da ne. Zato bomo prešli na odločanje. Še enkrat opozarjam državni zbor, ločeno. Najprej o predlogu za razširitev dnevnega reda s predlogom za razpis posvetovalnega referenduma o vstopu Republike Slovenije v Evropsko unijo in pri naslednjem glasovanju še za referendum o Natu. Najprej, predlog za razpis posvetovalnega referenduma o vstopu Republike Slovenije v Evropsko unijo, dajem na glasovanje. Smo sredi glasovanja. Navzočih je 62 članov, 51 za. Prosim, kolega Sok. Se opravičujem, kolega Sok, imate besedo, želeli ste, dvignili ste roko. Prosim.
Jaz bi vas prosil, gospod predsednik. Glasovalna naprava mi ne deluje.
Meni tudi ne.
No, večim ne.
Kolegu Brejcu tudi ne, opozarjam torej, da je z več sedežev, predvsem tukaj v delu desno od mene, prišlo do ugovorov zaradi ne delovanja glasovalne naprave, in bi prosil tehnično službo, da to prouči. Za pet minut bom prekinil sejo. Prosim tehnične službe, če to lahko takoj preverijo.
Ali lahko prosim spoštovane kolegice in kolege, da zasedejo svoja mesta. Kot sem obveščen, težav pri nadaljevanju vodenja seje ne bi smelo biti. Prosim, če se lahko usedete. Prosim, če lahko zasedete svoja mesta, smo pri odločanju. Smo vsi na svojih mestih? Torej, zaradi opozorila, da morda pri delovanju glasovalnih naprav ni vse v redu, smo prekinili odločanje. Kot sem obveščen iz tehnične službe državnega zbora, zdaj razlogov za to, da ne bi nadaljevali, ni več. Odločali bomo o predlogu za širitev dnevnega reda z obravnavo predloga za razpis posvetovalnega referenduma o vstopu Republike Slovenije v Evropsko unijo. Glasujemo. Smo sredi glasovanja, prosim za mir v dvorani. Navzočih 71, 54 za in 17 proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je predlog za razširitev sprejet. Zdaj bomo podobno odločali o predlogu za razpis posvetovalnega referenduma o vstopu Republike Slovenije v organizacijo severnoatlantske pogodbe. Glasujemo. Navzočih 71, 54 za in 17 proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je tudi ta razširitev sprejeta. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu komisije državnega zbora Republike Slovenije po zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo za razširitev dnevnega reda z obravnavo spremembe poročila o gospodarskih družbah, podjetjih ali zavodih, za katerev skladu s prvim odstavkom 20. člena zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo velja prepoved poslovanja z državo, javnimi podjetji in javnimi zavodi. Želi predsednik komisije besedo? [[Ne želi.]] Jo želijo predstavniki poslanskih skupin? [[Prav tako ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za razširitev dnevnega reda s to točko. Prosim, glasujemo. 68 navzočih, 51 za in 3 proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da smo to točko izglasovali. Zbor bo ta predlog sprememb poročila obravnaval kot 17.A točko dnevnega reda, prejšnji dve točki pa ob koncu predvidenega dnevnega reda, v sredo pozno zvečer ali v četrtek. Glede na to, da sem slišal nekaj različnih mnenj o tem, bi se želel o tem jutri med sejo posvetovati z vodji poslanskih skupin, predvidoma v četrtek. Glasovanje o določitvi dnevnega reda je sedaj pred nami. Ta predlog dnevnega reda z dopolnitvami, kot smo jih izglasovali, dajem na glasovanje. Prosim, glasujemo. 63 navzočih, 47 za in 16 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je dnevni red 22. seje zbora določen. Prehajamo na 1. točko dnevnega reda, to je obravnavO zadev v zvezi s prenehanjem IN potrditvijo mandatov. To bi še opravili pred 15.00 uro, potem pa ob 15.00 nadaljevali s poslanskimi vprašanji. Določitev kandidata, ki v skladu s 17. členom zakona o volitvah v državni zbor Republike Slovenije postane poslanec za preostanek mandatne dobe namesto poslanca, ki mu je prenehal mandat. Državni zbor je dne 20. decembra lani ugotovil, da je poslanki Danici Simšič prenehal mandat. Republiška volilna komisija je zboru posredovala ugotovitev, da je mandat dosedanje poslanke prešel na dr. Rada Bohinca. Ugotovitev je obravnavala mandatno-volilna komisija. Želi predsednik besedo? [[Ne.]] Želi kdodrug besedo? [[Ne.]] Ker ne želi nihče razpravljati, razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Potrdi se poslanski mandat gospodu dr. Radu Bohincu, rojenemu 23. junija 1940, stanujočemu Hacetova 9, Ljubljana. Glasujemo. 62 navzočih, 54 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na ugotovitev o prenehanju opravljanju funkcije poslanca v skladu s prvim odstavkom 14. člena zakona o poslancih. Ker je bil dr. Rado Bohinc imenovan za ministra na podlagi prvega odstavka 14. člena zakona o poslancih, ne more opravljati funkcije poslanca. To ugotovitev je obravnavala mandatno-volilna komisija. Želi predsednik besedo? [[Ne.]] Zato zbor seznanjam z naslednjim ugotovitvenim sklepom, da dr. Rado Bohinc, minister za notranje zadeve, od današnjega dne na podlagi prvega odstavka 14. člena zakona o poslancih ne more opravljati te funkcije. Zato bomo zdaj prešli na določitev kandidata, ki v skladu s 14. členom zakona o poslancih opravlja funkcijo poslanca namesto poslanca, ki opravlja funkcijo v vladi. Republiška volilna komisija je državnemu zboru posredovala ugotovitev, kateri kandidat ima pravico nadomeščati poslanca dr. Rada Bohinca, ki opravlja funkcijo ministra za notranje zadeve. Ugotovitev je obravnavala mandatno-volilna komisija. Predsednik ne želi besede. Ali jo želijo kvalificirani poslanci, poslanke in poslanci? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: V času, dokler poslanec dr. Rado Bohinc, ki je bil imenovan za ministra v skladu s prvim odstavkom 14. člena zakona o poslancih, ne more opravljati funkcije poslanca, opravlja to funkcijo v skladu z drugim odstavkom 14. člena navedenega zakona od današnjega dne gospa Jerica Mrzel, rojena 11.4.1945, stanujoča Stritarjeva 7 v Ljubljani. O tem bomo sedaj glasovali. Prosim, glasujemo. 63 navzočih, 62 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Vabim kolegico Jerico Mrzel, da se nam pridruži. [[Aplavz.]] Hvala lepa. Kolegice in kolegi, s tem tudi zaključujem to točko dnevnega reda. Ob 15.00 uri pa bomo prešli na vprašanja poslank in poslancev, do takrat pa sejo prekinjam. Hvala.
Spoštovane kolegice in kolegi, poslanke in poslanci, predsednik vlade, ministri. Dober dan, še enkrat. Smo pri 2. TOČKI DNEVNEGA REDA, to je pri VPRAŠANJIH POSLANK IN POSLANCEV. Na klopeh imate, menim, da ja, inventuro tistih vprašanj, ustnih in pisno zastavljenih predsedniku vlade, vladi oziroma pristojnim ministrom na katere še niso bili dani odgovori. Prosim predsednika vlade in ministre, da odgovarjajo na vprašanja, ki jih postavljajo poslanke in poslanci državnega zbora. Še vedno je nekaj vprašanj, na katera niso doli odgovorov. Večkrat sem že omenil, da nimamo drugih poslovniških možnosti, kot to, da opozarjamo na poslovniške roke, v katerih mora vlada odgovoriti na zastavljena vprašanja. Vrstni red postavljanja poslanski vprašanj je postavljen tako, da je za dvema poslanca opozicije na vrsti poslanec vladajoče koalicije. Na prva tri poslanska vprašanja bo podal odgovor predsednik vlade mag. Antona Rop. Med nami lepo pozdravljam predsednika vlade. Poslanec lahko postavi največ dve vprašanji, za kar so mu na voljo 3 minute za vsako vprašanje, predsednik ali pa generalni sekretar pa odgovori na vprašanja v največ 5 minutah. Poslanec lahko zahteva dopolnitev odgovora. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora ne sme trajati več kot 2 minuti, dopolnitev odgovora predsednika vlade ali pristojnih ministrov pa ne več kot 3 minute. Dva ministra sta se opravičila za sodelovanje pri tej točki dnevnega reda, to sta dr. Rado Bohinc in ministrica Andreja Rihter. Prvi bo poslansko vprašanje postavil Marko Diaci. Kolega Marko Diaci, imate besedo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni, spoštovani predsednik vlade, ministrice in ministri, predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani predsednik vlade: Sprašujem vas za komentar dogajanj in izjav okoli vključevanja Slovenije v Evropsko unijo in zvezo Nato. Ustava je jasna, vsak minister kot član vlade odgovarja za delo vlade, predsednik vlade pa skrbi za enotnost politične usmeritve in usklajuje delo ministrov. Na podlagi ustave je bil sprejet tudi zakon, naj citiram prvi odstavek 14. člena zakona o vladi Republike Slovenije, ki pravi: "Predsednik vlade vodi in usmerja delo vlade, skrbi za enotnost politične in upravne usmeritve vlade, usklajuje delo ministrov, predstavlja vlado ter sklicuje in vodi njene seje." Skladno s tem vas, spoštovani predsednik vlade, sprašujem: Kako komentirate stališče oziroma izjavo gospoda ministra za obrambo glede služenja obveznega vojaškega roka in premisleka o obveznem služenju morebiti tudi za ženske ter izjavo gospoda direktorja vladnega urada za informiranje, da razume nevključitev Slovenije v zvezo Nato kot dejstvo za ponovno uvedbo naborniškega sistema? V Stranki mladih Slovenije se zavzemamo za ukinitev obvezne vojaške dolžnosti in uvedbo profesionalizacije Slovenske vojske, ker naborniški sistem ne zagotavlja varnosti Republike Slovenije. Nabornikov je vse manj zaradi demografskih razlogov, poleg tega se jih vse več odloča za civilno služenje vojaškega roka, in to za Slovenijo pomeni znižanje varnosti, in alternativa je prav gotovo projekt profesionalizacije Slovenske vojske. To je seveda neodvisno od vključevanja Slovenije v zvezo Nato. Minister za obrambo, gospod Grizold, je projekt profesionalizacije Slovenske vojske lani v državnem zboru predstavil kot pogoj, da Slovenija sama sebi zagotavlja varnost. Tudi predstavniki zveze Nato so večkrat poudarili, da mora Slovenija sama zagotoviti svojo nacionalno varnost. Druga izjava je izjava oziroma stališče gospoda ministra za zunanje zadeve, ko je izjavil, da gre pri zvezi Nato in Evropski uniji ter vstopanju Slovenije v ti organizaciji tako rekoč za dve plati iste medalje: Ali je to stališče vlade? Prosim vas, da kot predsednik vlade predstavite stališče vlade do omenjene tematike. Ali gre za notranjo neusklajenost vladne ekipe? Za odgovore se vam najlepše zahvaljujem.
Hvala lepa, kolega Diaci. Gospod predsednik vlade, imate besedo.
Najlepša hvala, gospod poslanec, za postavljeno vprašanje. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Mislim, da gre za pomembno vprašanje v tem trenutku, na katerega velja morda bolj natančno odgovoriti. O tem bomo verjetno zlasti v nekaterih vsebinskih izhodiščih in predpostavkah še veliko diskutirali v naslednjem obdobju. Zato bi rad uvodoma poudaril, da je odločitev za članstvoSlovenije v Evropski uniji in v zvezi Nato skupna odločitev, tako vlade Republike Slovenije kot velike večine političnih strank državnega zbora. Ne nazadnje se ta odločitev o sočasnem vstopanju v Evropsko unijo in Nato zrcali skozi pomembne dokumente državnega zbora, tako v deklaraciji o zunanji politiki Republike Slovenije, kjer je zelo jasno povedano, da je strateški razvoj in varnostni interes Republike Slovenije vključitev v Evropsko unijo in v Nato. Podobno je tudi v resoluciji o strategiji nacionalnevarnosti Republike Slovenije, ki jo je državni zbor sprejel junija 2001, posebej poudarjeno, da je prednostna naloga slovenske zunanje politike vključitev Republike Slovenije v Evropsko unijo in Nato. Torej gre zelo jasno in večkrat poudarjeno za dve plati enega zunanjepolitičnega cilja, in ta je vključevanje v evroatlantske integracije. In seveda v tem kontekstu tudi razumem izjave ministra za zunanje zadeve. Ne nazadnje velja ob tem poudariti, da je bila konec lanskega leta sprejeta posebna deklaracija Evropske unije in Nata, v kateri se posebej poudarja strateško partnerstvo med Evropsko unijo in Natom; v kateri se posebej poudarjajo nekateri temeljni demokratični principi, ki vežejo obe organizaciji, in v kateri se posebej poudarja, da bo Nato in da Nato podpira evropsko varnostno in obrambno politiko, in tudi našteva točno, na katerih področjih bo to sodelovanje v prihodnjih letih še posebej poudarjeno in izpostavljeno. Gre za znane akcije na področju preprečevanja kriz v različnih regijah po Evropi, zlasti v jugovzhodni Evropi, protiteroristično aktivnost in podobno. Seveda pa je popolnoma jasno, da vključevanje Slovenije v Evropsko unijo in tudi v Nato je nek proces, ki ga je treba obravnavati v tem sklopu, o katerem je govoril zunanji minister, pa tudi ločeno, tudi na ta način, da se posebej preverjajo argumenti za vstop tako v Evropsko unijo, pa tudi posebej argumenti za in argumenti proti vstopu v Nato. Nedvoumno, in to dobro veste, je vstop v zvezo Nato ena od tistih stopinj in en od tistih korakov, ki v kontekstu 5. člena severnoatlantske pogodbe pomeni tisto najvišjo stopnjo nacionalne varnosti, ki je zagotovljena s tem vstopom in ki s samim vstopom v Evropsko unijo ni zagotovljena in zato je smiselno in prav, da se govori o obeh povezovanjih tudi ločeno. Sam tega nikakor ne izključujem, je pa smiselno, da se o obeh temah govori sočasno in za to se bomo tudi trudili v nadaljevanju v teh dnevih, pred odločanjem na referendumu. Kar se tiče druge izjave, mislim, da je obrambni minister že sam dovolj pojasnjeval, kaj je mislil s tem, ko je izjavil tisto, kar je v zvezi z naborništvom, in kakšna je resnica o naborništvu. Nedvomno drži teza, da smo se v Sloveniji odločali za profesionalizacijo Slovenske vojske, zato ker menimo, da za to obstajajo številni razlogi, zato ker menim, da za to veljajo številni argumenti. Trdno sem prepričan, da bomo, v kolikor bomo vstopili v zvezo Nato, v kolikor uspemo na referendumu, to profesionalizacijo izvedli v tistih rokih, kot je bilo predvideno. V kolikor se to ne bo zgodilo, pa je zaradi komplementarnosti ob vstopu v zvezo Nato in zaradi dodatnih potreb ob profesionalizaciji nedvomno potreben razmislek o tem, na kakšen način izvesti profesionalizacijo in s kakšno dinamiko. Kar se tiče naborništva žensk, nedvoumno in jasno zatrjujem in lahko dogovorno povem, da seveda tega ne bo pod nobenim pogojem.
Hvala lepa. Naslednji ima vprašanje za predsednika vlade dr. Andrej Bajuk. Želite dopolnilno vprašanje? Prosim, pogledal sem vas in sem hotel vprašati, če imate dopolnilno vprašanje. Prosim, izvolite.
Še enkrat hvala za besedo. Zahvaljujem se vam za odgovor. Bi še dodatno eksplicitno vprašal: Ali se bo profesionalizacija Slovenske vojske nadaljevala tudi, če se Slovenija na referendumu ne odloči za vstop v Nato? Eno vprašanje. In še dodatno vprašanje v zvezi z Evropsko unijo: Vodja delegacije Evropske unije v Sloveniji meni, da Nato in Evropska unija nista podobni organizaciji oziroma da ne moremo govoriti o dveh plateh iste medalje?
Prosim, gospod predsednik vlade.
Najlepša hvala za dodatno vprašanje. Tako sem dobil dodaten čas, da nekaj dodatno povem o profesionalizaciji Slovenske vojske. Prej sem posebej poudaril, da smo se zavestno odločili za profesionalizacijo Slovenske vojske, zato ker menimo, da to izboljšuje kvaliteto Slovenske vojske, ne nazadnje posledično tudi celotno nacionalno varnost, da so številni argumenti za to, da to izvedemo. Seveda je popolnoma jasno, da profesionalizacija brez vključevanja v zvezo Nato nosi s seboj večje stroške. Zahteva seveda, da imamo profesionalno vojsko na številnih področjih ali na nekaterih področjih, na katerih je sicer ne bi imeli. To s seboj nosi seveda dodatne stroške in dodane javnofinančne obveznosti. Ker to nosi dodatne javnofinančne obveznosti, je torej profesionalizacija mogoča v daljšem časovnem horizontu. In lahko vam povem, da sta ministrstvo za obrambo in Slovenska vojska v tej svoji prvi analizi ocenila, da bi bilo možno profesionalizacijo izvesti do leta 2008. Seveda pa nam je vstop v Nato ravno to omogočil, da na nekaterih področjih pospešimo profesionalizacijo in torej prej pridemo do nje, to je v letu 2004. Odgovor je torej zelo jasen: profesionalizacija da, verjetno pa bo potrebno bolj postopoma, razen če se ne bi vsi skupaj odločili, da namenimo večje izdatke za obrambne namene v krajšem času in torej profesionalizacijo izvedemo prej, kar pa bo seveda glede na prioritete, ki jih imamo, po moji oceni relativno težko. Kar se tiče projekta Evropske unije in Nata, sem povedal. Nedvomno na nekaterih področjih velja, da sta to povsem ločena projekta, so pa nekatera področja, kjer se ta dva projekta stikata, kjer so stične točke, kjer gre za enake vrednote in za enake temelje zato je treba na oba projekta gledati z obeh plati, tako ločeno kot tudi skupaj.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Naslednje vprašanje vam bo zastavil dr. Andrej Bajuk. Imate besedo, kolega Bajuk.
Hvala za besedo. Spoštovani! Splošno znano je, da je zadnja leta, predvsem pa v letu 2002 rast tako imenovanih kontroliranih cen pomembno prispevala k previsoki inflaciji. Med njimi so najpomembnejše cene vseh vrst komunalnih storitev, ki jih plačujejo vsa gospodinjstva ali vsi porabniki. Trenutno smo seznanjeni, da se je vlada odločila za adiministrativni ukrep četrtletne zamrznitve cen, kot sredstvo za dosego letošnjih inflacijskih ciljev. Očitno je, da dosedanja kontrolirana politika cen ni rodila pravih sadov. Ker želim biti čim bolj konkreten in razumljiv za večino državljanov, vas prosim, da nam pojasnite: S katerimi instrumenti dejansko razpolaga vlada Republike Slovenije za oblikovanje in predvsem za nadziranje politike cen, in sicer v zvezi s konkretnim primerom Energetike Ljubljana? Na podlagi kakšnih pravnih podlag oziroma državnih dokumentov je Energetika Ljubljana v zadnjih letih v cene svojih storitev vkalkulirala dobiček oziroma akumulacijo [[dobiček plus amortizacija]] v višini cca 5 milijard tolarjev za vlaganje v bančni sektor? V letu 2001 je vložila 3 milijarde tolarjev v nakup slovenske investicijske banke, minuli petek pa smo v dnevnih časopisih brali, da jo je tudi v letu 2003 pripravljena dokapitalizirati kar v višini skoraj dveh dodatnih milijard tolarjev. Banka Slovenije je namreč te dni ugotovila ali pa vsaj tako je pricurljalo v javnost, da v tej banki obstajajo skrite izgube, in je istočasno določila potrebo po povečanju jamstvenega kapitala. V katerih dokumentih je vlada Republike Slovenije določila, da komunalna podjetja zagotavljajo skozi ceno storitev dobiček za vlaganje v druge dejavnosti, kot na primer bančništvo? Na kakšen način vlada torej kontrolira kalkuliranje in zaračunavanje dejanskih cen komunalnih storitev? Kateri organ to nalogo izvaja? Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega dr. Bajuk. Prosim, gospod predsednik vlade, imate besedo.
Najlepša hvala. Gospod poslanec, dr. Bajuk, torej sprašujete v zvezi s cenovno politiko vlade, s posebnim poudarkom na Energetiki Ljubljana. Najprej bi, seveda glede na to, da ste vprašali, kakšne mehanizme ima vlada na voljo, nekaj kratkega povedal na to temo, ne da bi šel v širšo diskusijo o pomenu protiinflacijske politike v kontekstu vključevanja v Evropsko unijo, vključevanja v ERMZ in zniževanja disparitet cen med Evropsko unijo in pa Slovenijo. Kot veste, je v skladu z zakonom o kontroli cen možen vpliv vlade na nekatere cene na nekaterih področjih, ki so eksplicitno omenjena v tem zakonu. Gre za cene, na katere lahko vlada neposredno vpliva, gre za elektriko, za tarifne odjemalce, za železniški prevoz potnikov, RTV, cestninO, učbenikE in naročninO. Potem gre za določeno kontrolo nad cenami, ki so pod neposrednim nadzorom lokalnih skupnosti - tam je v skladu S to zakonodajo možna samo delna kontrola vlade in vpliv na dvigovanje in dinamiko dvigovanja cen. Potem gre seveda za cene, ki se oblikujejo v skladu s posebnimi modeli. Pred kratkim je vlada spremenila naftni model, in kot veste, v skladu s tem modelom omogočila dodatne instrumente, s katerimi bomo kompenzirali enkratno dvigovanje svetovnih cen naftnih derivatov zaradi venezuelske krize in povezano seveda tudi z negotovostjo glede Iraka. V temprimeru ima seveda vlada možnosti, da dviguje in znižuje trošarine in na ta način kompenzira pritisk na dvigovanje cen in znižuje inflacijo. Potem gre za davčne in druge dajatve, ki vplivajo na regulirane cene oziroma gre njihov sestavni del za različne takse, povračilo pri komunalnih storitvah, povračilo za uporabo cen. Torej, na tem področju je možen neposreden vpliv vlade in to področje zaobsega približno 13% indeksa cen. Torej, je možnost vpliva vlade na ta področja relativno omejena, vendar smo se miodločili, v skladu z načrtom povišanja cen, reguliranih cen za 2003, da bomo na tem področju zelo striktni. Ravno v kontekstu generalnega cilja doseganja 5,1% inflacije v 2003 in pa seveda okoli 4% inflacije v letu 2004 smo naredili natančen načrt dvigovanja reguliranih cen, tako da bodo agregatno dosegle splošno raven cen. V tem kontekstu bi rad poudaril, da to seveda pomeni pritisk na javne gospodarske službe v številnih sektorjih in seveda zmanjšuje, pomembno zmanjšuje, možnost oblikovanja profitov, akumulacije in seveda tudi investiranja na različnih področjih, zlasti pa seveda na tovrstnih področjih in področju, o katerem ste vi govorili. Kar se tiče pa oblikovanja cen ravno na tem področju, o katerem vi govorite, gre seveda za podjetje, ki je v lasti mesta Ljubljana in v tem kontekstu holding konkretno, holding v lasti mesta Ljubljana, kot veste. V tem kontekstu vlada nima neposrednih ingerenc niti lastniških niti posrednih preko zakona o cenah, pač pa preko energetskega zakona. Vendar pa energetski zakon določa poseben način, metodo in metodologijo, kako se v teh primerih lahko cene dvigujejo. V zadnjih dveh letih se cene na tem področju torej dvigujejo v skladu z energetskim zakonom. In v skladu z energetskim zakonom so se tudi v tem primeru dvigovale. Konkretno o tem odloča Agencija za energijo. Naj še povem, absolutno ne podpiram nikakršne tovrstne aktivnosti javnih podjetij. Ravno tovrstna protiinflacijska politika bo bistveno zmanjšala možnost za oblikovanje presežnih dobičkov, profitov in pa nepotrebno investiranje tovrstnih podjetij.
Dopolnilno vprašanje, dr. Bajuk? Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Ko so predstavniki mednarodnega denarnega sklada na zadnjem obisku v parlamentu lani konec leta povprašali, zakaj cene komunalnih storitev tako hitro rastejo, so iz vrst poslancev vladajoče koalicije dobili odgovor, da zato, ker jih moramo izenačiti z evropskimi cenami. Predstavniki mednarodnega denarnega sklada so bili nad odgovorom oziroma neznanjem ekonomije videti presenečeni, saj cene komunalnih storitev ne sodijo v menjalni sektor. Kako bi šele bili začudeni, če bi slišali današnji odgovor, ki v svojem bistvu potrjuje našo oceno, da v teh primerih gre predvsem za financiranje tranzicijskih ciljev politične elite, kar je še kako očitno v konkretnem primeru SIB Banke v Ljubljani. V opoziciji smo prepričani, da je politika kontroliranih cen neuspešna zato, ker tisti, ki imate v rokah škarje in platno, preprosto ne želite imeti mehanizmov za nadzor nad izvajanjem vladnih oziroma državnih politik, ali pa jih tisti, ki bi morali, niso sposobni zagotoviti. Vprašanjem vas: S čim imamo torej opravka, z načrtnim prezirom ključne vloge države ali z nesposobnostjo tistih, ki bi morali to izvajati? Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, gospod predsednik vlade.
Hvala za vprašanje. Mislim, da bi najboljši odgovor dr. Bajuk dobil, če bi si prečital poročilo mednarodnega denarnega sklada in tudi tisti del teksta, ki je namenjen ravno temu delu reguliranja cen. In če si boste to prečitali, boste ugotovili, da so ukrepi, ki jih predlagamo, tisti, ki so dobrodošli, ki so priporočljivi in s katerimi so se ravno ti ljudje, ki jih vi citirate, na takšen način strinjali. Gre za popolnoma normalne priporočljive ukrepe na tistih področjih, kjer je prav, da država posega na področje cen. Gre za tista področja, kjer je monopolna in oligopolna tržna struktura, in seveda za tista področja, na katerih obstajajo veliki disproporci v cenah. Sproščanje teh cen bi seveda lahko povzročilo nove disparitete in velik pritisk na cene. Naj povem, da ne glede na to iztočnico, ki ste jo dali v zvezi z evropskimi cenami, je, vsaj kar se tiče cene električne energije za tarifne odjemalce, približno na nivoju 87 odstotkov povprečnega nivoja cen v državah Evropske unije. In tisto, s čimer se jaz strinjam in sem se strinjal v diskusiji z mednarodnim denarnim skladom, je nedvomno to, da ni nobene potrebe, da bi imeli avtomatično enak nivo cene električne energije, kot je v Evropski uniji. Da je pa seveda možno, da na nekaterih področjih imamo tudi nižje cene, in to tudi imajo nekatere evropske države, članice Evropske unije in je to stvar zavestne politike. Lahko bi vam citiral še relativne cene in njihove disproporce na nekaterih drugih področjih, kot je na primer na področju potniškega prometa in pa železnic. Lahko pa seveda zagotovim, in to bodo pokazali rezultati, da v kolikor ne bo prišlo do posebnih, izjemnih disproporcev na področju naftnih derivatov, kar je možno zaradi tistega, kar se dogaja v svetu, v kolikor bodo ti premiki znotraj tistih meja, ki so še obvladljivi, se bo seveda ta politika, ki smo jo zastavili, pokazala v tem delu za učinkovito. Nivo in rast reguliranih cen bo v teh mejah, o katerih sem govoril, in vam zagotavljam, sem prepričan, da bo to tudi mednarodnih denarni sklad pozdravil. Seveda pa to pomeni pritisk na javne gospodarske službe, da znižujejo svoje stroške, da prilagajajo svoje poslovanje glede na eksogeno dane pogoje. Mi smo jim dali eksogeno dane pogoje. Omejili smo jim cene, omejili smo jim rast cen in seveda znotraj tega so dolžne in morajo poslovati, in seveda bodo poslovale, zato da bodo lahko preživele.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. Prosim, proceduralno? Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Na podlagi drugega odstavka 246. člena predlagam javno razpravo o tem vprašanju. Dejstvo je, da to ni diskusija, kaj mednarodni denarni sklad misli, temveč kaj si mislijo slovenski državljani ob dejstvu, da ko imamo takšno politiko kontroliranja cen, ki dovoljuje ne prvič, že drugič, da mestna občina Ljubljana vlaga v bankrotirane bančne ustanove, mislim, da je zadnji čas, da ta državni zbor to stvar dokončno prouči in da ne bomo samo odvisni od nekih administrativnih ukrepov, ki imajo samo štirimesečno veljavo. Nujno je, da o tem opravimo javno razpravo, da slovenski državljani razumejo, kdo dejansko ima odgovornost, da se take stvari sploh lahko še v naši državi dogajajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega dr. Andrej Bajuk je torej dal postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika vlade na vprašanje, ki ga je zastavil. O tem bo državni zbor odločil brez razprave, odločil pa bo kot ponavadi v torek, jutri popoldan, ko bomo začeli z odločitvami, povezanimi z današnjo in jutrišnjo sejo državnega zbora. Naslednje vprašanje bo predsedniku vlade zastavil kolega Zmago Jelinčič. Imate besedo, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Prav lep pozdrav predsedniku vlade, vsem ministrom in sploh vsem prisotnim! Gre za že znano pobudo o delitvi RTV Slovenija na dva televizijska programa, vladnega in opozicijskega. V Slovenski nacionalni stranki to pobudo pozdravljamo, ker imamo z zdajšnjo garnituro, ki neuspešno vodi javni zavod RTV Slovenija v vedno večje izgube, zelo slabe izkušnje. Konkretno, 7. januarja je opozicija dobila možnost v televizijskih intervjujih pojasniti svoja stališča do aktualnega dogajanja, vendar je bila Slovenska nacionalna stranka deležna neenakopravne obravnave, saj smo dobili na voljo le pet minut približno, nekako tako kot Stranka mladih, medtem ko sta lahko predsednika Nove Slovenije in pa Socialdemokratske stranke govorila 50 minutv živo. Poleg tega ostale stranke koalicije [[gre za Združeno listo, Ljudsko stranko in DeSUS, razen LDS]] sploh niso imele možnosti nastopa na televiziji. Sprašujem vas: Kateri kodeks upoštevajo uredniki na nacionalni televiziji pri svoji strokovni presoji, kdo lahko nastopa, saj parlamentarne politične stranke preprosto nimajo enakih možnosti, čeprav je to zapisano v ustavi? To pomeni, da ti uredniki kršijo ustavo, poleg tega pa si brišejo noge tudi ob zakon o medijih, zakon o RTV in ob lastni kodeks informativnega programa. Moje mnenje je, in mnenje Slovenske nacionalne stranke tudi, da bi morali ukiniti pobiranje naročnine, ki javnemu zavodu prinaša precejšnje vsote denarja, ki izginjajo neznano kam, medtem pa ta zavod proizvaja diskriminatoren program, ki gledalce in gledalke enostransko obvešča in ki ga tako ali tako vse manj in manj ljudi gleda. RTV Slovenijo bi preprosto morali prepustiti trgu. Obenem pa bi vaša vlada, gospod premier, morala storiti vse, da bi končno ustanovila sklad za pluralizacijo medijev. Zanima me torej, gospod premier: Kakšno je vaše mnenje o teh naših predlogih? Hvala lepa.
Prosim, gospod predsednik vlade, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Najprej o prvem delu vprašanja, ki se nanaša na delitev televizije Slovenija na dva programa, vladnega in opozicijskega. Nekaj v zvezi s tem sem že javno povedal in tudi govoril. Moram reči, da je v zvezi s tem predlogom bilo že kar nekaj povedanega v slovenski javnosti; opravljene so bile diskusije, ki temeljijo na mednarodnih primerjavah in na temeljiti analizi tovrstnega organiziranja televizij. Mednarodna primerjava kaže, da v Evropi takšne ureditve ni. To verjetno veste, da je bila podobna rešitev v Italiji, ki pa je pripeljala do številnih sporov, prepirov in na koncu do ukinitve tovrstne ureditve. Postavlja se tudi zelo jasna teza, da bi bilo in da bi bila takšna delitev v nasprotju s temeljnimi načeli medijske zakonodaje v Sloveniji. Tako da je vsaj moja ocena, da bi bilo to nesprejemljivo, da bi takšen način delitve televizije Slovenija pripeljal do zelo čudne slike in poročanja slovenske televizije. Sam trdno verjamem, da so slovenski novinarji, da so slovenski mediji dovolj neodvisni in da to pravzaprav kažejo vsak dan, da so sposobni nevtralnega poročanja in poročanja o vseh plateh političnega življenja v Sloveniji ter da jim je to samostojnost treba ne samo dopustiti, pač pa tudi omogočiti in podpreti. Kar se tiče drugega vprašanja, ki se nanaša na pobiranje naročnine za javni zavod RTV Slovenija, naj povem, da so rešitve v Evropi različne, da imamo nekatere zelo podobne rešitve kot pri nas na primer v Grčiji in na Portugalskem, da so podobne rešitve v Veliki Britaniji in še nekaterih drugih državah, ko pobirajo to naročnino agencije. V nekaterih državah pa tega res ni, vendar v teh primerih se takšna sredstva zagotavljajo direktno iz državnega proračuna. Jaz mislim, da bi mi v tem primeru zelo težko pristali na tovrstni način financiranja Televizije Slovenije in da to v nobenem primeru ne bi samo po sebi pripeljalo do večjega varčevanja ali racionalizacije znotraj. Nasprotno, po vsej verjetnosti bi na ta način politika dobila dodatne in večje možnosti, da bi se vpletala v delovanje javnega zavoda in povsem mogoče je, da bi se neodvisnost javnega zavoda tako zmanjšala. Zato mislim, da je ta ureditev, ki jo imamo, dobra in da se velja pogovarjati zlasti o drugih temah v zvezi s tem, seveda tistih, ki govorijo o možnostih za večjo racionalizacijo in tudi učinkovitost poslovanja televizije. Kar se tiče zadnjega vprašanja, mi imamo medijsko zakonodajo in v njej tudi nekatere instrumente. Zlasti se mi zdi pomemben tisti, ki izhaja iz evropskega pravnega reda in je povezan z zakonom o medijih in pa avdio vizualnim skladom, ki del te naloge, o kateri je govora, že opravlja. V kolikor pa se v državnem zboru meni, da je treba to diskusijo opraviti, jo razširiti tudi na sklad, je seveda diskusija možna, argumenti pa so različni. Tudi evropske izkušnje, če pogledamo, kateri tovrstni skladi obstojijo in funkcionirajo, so zelo različni. Velikokrat pa smo priča tezam, da v tem primeru gre za subvencioniranje in sofinanciranje vseh medijev, če govorimo o časopisnih, da so v tem primeru deležni tudi največji, da pride do relativno velike razpršenosti sredstev in da je potem efekt relativno majhen. Zato verjamem, da bi bilo potem potrebno opraviti res tehtno diskusijo. Hvala.
Kolega Jelinčič ima dopolnilno vprašanje za predsednika vlade. Prosim!
Hvala lepa, gospod predsednik! Gospod premier: Ali se vam ne zdi, ko pač javni zavod RTV Slovenija troši ogromna finančna sredstva iz javnega proračuna, ko je ta luknja, kamor mečemo denar iz dneva v dan večja in se nikakor noče zapolniti? Ali ne bi bilo morda bolje izvesti francoski sistem in spraviti televizijo v stečaj in potem naslednji dan ponovno zaposliti tiste, ki na televiziji delajo, teh je največ ena polovica, vse ostale pa pustiti izven te zadeve? Na ta način bi dobili kvaliteten program. Dobili bi neodvisne urednike, predvsem pa država ne bi tako z lopato metala denarja skozi okno.
Gospod, predsednik vlade.
Hvala za dodatno vprašanje. Jaz seveda menim, da z neko politiko, preko katere bi zavestno pošiljali v stečaj javne zavode, ne bi prav zelo daleč prišli. Tudi sicer je načrtovano pošiljanje v stečaj podjetij in zavodov zakonsko zelo sporno. Mislim, da je to precej preveč enostavna in poenostavljena pot in da bo po njej zelo težko iti. Mislim, da so na voljo druge poti, ki so sicer težje. To je diskusija znotraj sveta javnega zavoda, diskusija z upravo in seveda tista najtežja pot, to so prestrukturiranje in racionalizacija znotraj zavoda ter iskanje rezerv. Pri tem pa ni prav nič narobe, da se v to smer izvaja tudi določen pritisk. Na ta način, kot vi sprašujete, ga nedvomno izvajate.
Hvala lepa, gospod predsednik vlade. To so bila tri vprašanja, na katere ste bili dolžni odgovoriti vi. Na naslednja vprašanja kolegic in kolegov bodo odgovarjali ministrica in ministri. Prva bo zastavila vprašanje kolegica Maria Pozsonec. Prosim!
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsem prisotnim lep pozdrav! Ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano sprašujem: Nenehno izobraževanje kmetov je zelo pomembno. Ravno zaradi tega sprašujem in me zanima organizacija predavanj v zvezi s škropljenjem. Preseneča me namreč visoka kotizacija za to predavanje, saj menim, da je 12.000 SIT na osebo pretirana vsota, kajti na seminar je bilo povabljenih 130 ljudi. Vem, da so iz te vsote plačali najem dvoran, elektriko, plin in tako naprej, kar znaša 59.000. Pomeni pa, da je organizator s tem seminarjem zaslužil 1.560.000. Sprašujem se: Kaj je bil namen seminarja? Kajti, če je bil ta organiziran z namenom pomagati kmetom in kmetijstvu, bi moral biti organiziran zastonj. Če pa je bil namen pomagati organizatorju oziroma kmetijsko gozdarski zbornici, pa je šlo za absolutno zgrešeno stvar, kajti kmetje ne morejo podpirati te državne ustanove. Zanima me: Zakaj jim je dovoljeno pobiranje sredstev za nekaj takega, kar je samoumevno, da spada med njihove naloge kot razširjanje sodobnega znanja in vedenja o medijskih opravilih tudi je? Hvala lepa!
Na vaše vprašanje bo odgovoril minister za kmetijstvo. Prosim, imate besedo, mag. But.
Hvala lepa za vprašanje gospe poslanki. V bistvu zakon o fitofarmacevtskih sredstvih določa obvezno izobraževanje, ki se ga morajo udeležiti tako prodajalci kot izvajalci ukrepov. Torej, tisti, ki prodajajo, in tisti, ki koristijo ta sredstva. Glede na to, da gre zaradi vedno večje okoljske občutljivosti za opravek z nevarnimi snovmi. Ne bom našteval zakaj in čemu. Ta program nekdo izvaja. Ta program izvajajo takoimenovane pooblaščene organizacije oziroma tisti, ki lahko na osnovi tega izvajajo pravzaprav tovrstno dejavnost in so vpisani v ustrezni register. Celotna zadeva vključuje 15-urni tečaj, praktično delo, pisni izpit, literaturo in izkaznico o uspešno opravljenem delu. Skratka, ker tega programa ne izvaja država, je jasno, da tega programa v tej državi očitno ni nihče pripravljen opravljati zastonj. Teh organizacije 13, ki so vpisane v posebni register. Te organizacije se seveda na osnovi strokovnih znanj in visoko izobraženih strokovnjakov, ki v okviru teh 15 ur podajo svoje znanje in izkušnje, ukvarjajo s tem. Skladno z zakonodajo stroški krijejo kandidati sami. Tako je bilo tudi lansko leto in prej. Obstaja pa posebna komisija, ki določi ceno. Ta komisijaje sestavljena mešano. V njej so tudi predstavniki kmetijsko gozdarske zbornice, ki zagovarjajo interese proizvajalcev oziroma izvajalcev varstva rastlin. Lansko leto je ta cena znašala 9.000 tolarjev, letos pa znaša 10.000 tolarjev na osnovi odločitve dne, 25. novembra lanskega leta. Na to ceno pa še dodatna 2.000 predstavljata davek na dodano vrednost in literatura, ki jo dobijo. Tako da je namesto lanskih nekaj čez 10.500 letošnji znesek 12.000 tolarjev. Če pa bo moč najti koga, ki bo to opravil zastonj bo pa tudi to mogoče. Vendar poudarjam, da se na žalost država ne ukvarja s tem. To izvajajo pooblaščene organizacije in te pooblaščene organizacije očitno med drugim ali predvsem živijo od tega, da preko strokovnjakov, ki jih angažirajo, strokovnjaki paočitno, žal, niso zastonj, razen tistih, ki so to po funkciji. To je znesek, ki ga je določila posebna komisijam je približno 10% višji od lanskega leta. Hvala!
Hvala lepa, gospod minister. Dopolnilno vprašanje, prosim!
Hvala lepa! Moram povedati, da se ne morem strinjati z odgovorom, ker te organizacije živijo na državni račun, torej iz proračuna dobivajo denar. Imamo tudi pospeševalno službo, katere naloga je, da delajo, kar so delali na tem seminarju. Torej, samo na enem seminarju so pobrali milijon 560 tisoč. Ni res, da je organizacija tega seminarja toliko stala. In ni res, da od kmetov lahko potegnemo še toliko krvi in masti.
Prosim, minister!
Hvala! Še enkrat, tečaj stane 10.000 tolarjev. Na to se plača DDV in strošek literature. Mi kot država nimamo s tem tečajem nič, razen tega, da moramo zagotoviti, da kdor ne opravi tega tečaja, ne more prodajati ali izvajati operativnega dela. Če pa je kmetijsko-gozdarska zbornica, v okviru katere je svetovalna služba, pripravljena izvesti ta tečaj zastonj ali ga sploh izvajati, nimamo mi nič proti. Izpolniti morajo pogoje, prijaviti se morajo na razpis in za to pridobiti ustrezno koncesijo. To lahko naredijo.
Hvala lepa! Kolega Branko Kelemina želi zastaviti vprašanje ministru za notranje zadeve. Kot je obveščen tudi sicer, ministra ni, se je opravičil. Iz opravičenih razlogov ministra na seji ni. Boste vprašanje vseeno zastavili, kolega Kelemina? Kolega Kelemina, boste ali boste preložili to na naslednjo sejo?
Raje bi počakal, če pride danes.
Ne, danes ga ne bo, iz opravičenih razlogov.
Potem pa drugič.
Drugič. Hvala lepa! Kolega mag. Janez Drobnič ministru za promet. Prosim!
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Rad bi zastavil vprašanje ministru, gospodu Presečniku, in ministru za delo, gospodu Dimovskemu. Gospod minister za promet: V propagandnem gradivu o referendumu ste napovedali, če se bodo državljani odločili proti referendumu, da bodo prihranki zelo veliki [[omenili ste številko 151 milijard tolarjev]] . Zdaj seveda državljani pričakujejo ustrezne ukrepe glede na ta dosežen cilj. Navedli ste več alternativnih rešitev, šest onkoloških inštitutov, pediatrične klinike, 3.000 stanovanj, potem dve pokojnini za upokojence pa 193.000 tolarjev na posamezno glavo oziroma na posameznega državljana. Verjetno ste to imeli v mislih samo simbolično. Ljudje pa so razmišljali resno. Zato me sedaj sprašujejo kot poslanca, kaj od tega bodo dobili. Ne pričakujejo, da bo 600 onkoloških institutov. Veseli bi bili, če bi po 30 letih dobili eden onkološki institut. Sedaj, pa k vprašanjem: Danes ste začeli s privatizacijo. Kakšen dobiček pričakujete v letošnjem letu v slovenskih železnicah? Kaj bo s posodabljanjem? Kje ste dobili denar, iz katere postavke, za vašo kampanjo, ki je prišla tako rekoč v vsak dom naše domovine? Sedaj, še gospodu Dimovskemu, dr. Dimovskemu: Že pred enim letom sem postavil vprašanje v zvezi s klasifikacijo invalidnosti. Postavil sem to vprašanje, pravzaprav kar vladi v celoti. Dobil sem odgovor, da pač je težava v naši državi, ker imamo različne sisteme ugotavljanje invalidnosti in na podlagi tega tudi različne socialne transfere, različno ocenjevanje, kar nekateri ljudje razumejo tudi kot diskriminacijo. Po enem letu, torej, od tega odgovora me zanima: Kaj ste v tej smeri naredili? Konkretno merim. Ali ste kaj aplicirali mednarodno klasifikacijo okvar in oviranosti? Hvala lepa!
Hvala lepa! Torej dve vprašanji. Najprej bo odgovarjal minister za promet. Prosim, Presečnik!
Hvala lepa, gospod magister Drobnič za vprašanje. Seveda je bila trditev okrog ostalih zadev, kaj se bo zgodilo oziroma kaj se zgodi v primeru uspeha ali neuspeha. Pri izidu referenduma je bilo samo navedeno, kaj se s temi sredstvi, kaj je možno zgraditi oziroma kaj je možno izboljšati. Seveda, to je retorično vprašanje. Mislim, da nima smisla, da sedaj naštevam podrobnosti. Seveda so vsi ti projekti v projektih vlade. Vlada bo in država bosta seveda realizirali tudi te tako potrebne zadeve, kot jih navajamo in kot ste jih vi navedli. Torej, na podlagi izida referenduma je potrebno najprej sprejeti Zakon o preoblikovanju in privatizaciji Slovenskih železnic. Ne samo o privatizaciji, kot se večkrat poudarja, ker je seveda privatizacija v drugem planu. Najprej je potrebno reorganizirati Slovenske železnice. Takoj v naslednji fazi oziroma že vzporedno je potrebno sprejeti tudi poslovni načrt javnega podjetja Slovenske železnice že za letošnje leto, v katerem se bomo dogovorili za vse elemente poslovanja v letošnjem letu. Tudi na podlagi te reorganizacije in preoblikovanja Slovenskih železnic ter na podlagi programa sanacije se je potrebno tudi dogovoriti, kaj bomo storili z vsemi dolgovi, ki so nastali v preteklih, najmanj 10-ih letih. S temi dokumenti bo seveda možno dati točne odgovore. Kar pa zadeva podlago za stroške, ki smo jih imeli, ne s propagando, bi rekel s pojasnjevanjem državljanom, državljankam o teh referendumskih vprašanjih. Javno mnenjska raziskava, ki je bila izdelana okrog novega leta, je pokazala, da so državljanke in državljani izrednoslabo seznanjeni s problemi teh referendumskih vprašanj oziroma je bila jasnost teh referendumskih vprašanj silno vprašljiva. To se je pokazalo tudi pri obravnavi, pri razpisu referenduma v državnem zboru. Torej bi rekel tako. Finančna podlaga je med drugimi tudi v proračunu Republike Slovenije za leto 2003 v tem tekstovalnem delu, kjer pod postavko materialni stroški, kjer so navedena tudi sredstva za oglaševanje. Torej, vlada in ministrstva v okviru vlade morajo pojasnjevati državljankam in državljanom posamezne podrobnosti iz posameznih tudi referendumskih vprašanj. Hvala lepa!
Na drugo vprašanje bo odgovoril minister, dr. Vlado Dimovski.
Hvala lepa, za vprašanje. Tudi mi delimo skrb za to, da bi enotna klasifikacija invalidnosti čimprej postala operativna tudi v slovenskem prostoru. Zato smo takoj, praktično po sprejemu te klasifikacije, ki je bila sprejeta maja 2002, tudi ustanovili medresorsko komisijo, to se pravi s sklepom vlade 3. avgusta 2001, ki je takoj pričela z delom. To delo je izjemno obsežno, ker filozofija nove klasifikacije invalidnosti ni tako, kot je bila do sedaj ocena enotne klasifikacije, ampak je vezana na neko konkretno situacijo, ki seveda tudi omogoča bolj natančno prilagajanje invalida posameznemu delovnemu procesu. Ta komisija, ki je bila medresorsko sestavljena in katero jo vodi predstavnik urada za invalide in bolnike je praktično v dobršnem delu svoje delo zaključila. Poteka lektoriranje tistega dela, ki bo namenjeno praktični uporabnosti. Ker pa je veliko število določb v tem besedilu tudi praktično uporabljivih, je potrebna revizija. Ko bo končana revizija posameznih pojmov, mora biti potem tudi potrjena s soglasjem Svetovne zdravstvene organizacije. Sam pričakujem, ker je to delo izjemno pospešeno, da bomo to lahko uporabljali v čim doglednejšem času. Smo namreč v letu invalidov, leto 2003 je leto invalidov. Želim si, da bi tudi v letošnjem letu na nek način že pridobili sadove tega prevoda. Pri pripravi zakonodaje, tako Zakona opokojninskem in invalidskem zavarovanju, kot tudi Zakona o usposabljanju in izobraževanju invalidov, upoštevamo oziroma nameravamo upoštevati to klasifikacijo. Slednji zakon je v delovnem osnutku praktično pripravljen in ga bodo projektna skupina ter socialni partnerji v relativno kratkem času tudi obravnavali.
Mag. Drobnič, želite dopolnilno vprašanje oziroma dopolnitev odgovora? Prosim.
V zvezi z železnicami: S pričakovanji čakam na ta poslovni načrt, ki, upam, da ne bo predvideval kakršnih koli izgub zdaj ob tako dobrem rezultatu glede na referendum. Pričakujem torej pozitivne učinke, predvsem pa nekaj. Državljani bodo zelo gledali, ali boste postavili spet kakšne zahteve za poroštva in za najete kredite. Vkolikor se bo to pojavljajo v državnem zboru, vas bomo prijeli za besedo. In seveda na koncu leta glede poslovnega izzida. Tudi to! Glede te zakonodaje, klasifikacije invalidnosti je pa tako: Mednarodni standard. Lahko zadostuje že sam uradni prevod. Ni potrebno nobene preureditve. Bolj me je zanimalo, kako je s konkretno implementacijo, zato da ne bi imeli toliko sistemov. Verjamem vam, gospod minister, na besedo, da se bo to zgodilo. Vas bom pa povprašal morda spet čez eno leto. Ta čas bo spet preteklo dosti vode, kaj se je naredilo. Državljani bodo pa ocenjevali to početje, ki ga imava midva tu v parlamentu dve leti ali tri. Vi seveda na izvršni veji oblasti, jaz pa na tej. Na vas pa je odgovornost, kaj boste naredili. Hvala!
Hvala lepa! Želita ministra dopolniti odgovor? [[Ne.]] Prav! Kolega Kontič bo zastavil vprašanje ministru za kmetijstvo. Prosim!
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani gospodje ministri, kolegice in kolegi! Poslansko vprašanje, kot je dejal predsednik, naslavljam ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano: Zakon o zaščiti živali je vstopil v veljavo 18.12.1999. V 27. členu predvideva zagotovitev zavetišča kot lokalno zadevo javnega pomena, ki se zagotavlja kot javna služba, pri čemer mora biti na vsakih 800 registriranih psov v občini zagotovljeno eno zavetišče. Odgovornim v lokalnih skupnostih se zastavlja vprašanje, kako pridobiti register, ki ga posredujejo veterinarji, in tako omogočiti izpolnjevanje obveze iz Zakona o zaščiti živali in tudi občinskih odlokov, ki opredeljujejo obveznosti lastnikov glede vzreje psov, pa tudi vzdrževanja čistoče javnih površin. Prav slednje postaja v urbanih središčih eno pomembnejših vprašanj. Kolikor mi je znano, je v zvezi s tem celo sprožen ustavni spor. Veterinarji se seveda upravičeno bojijo, da bi se s posredovanjem registra oziroma podatkov lahko zmanjšalo število cepljenj. Prepričan pa sem, da se na drugi strani tudi lastniki psov, vsaj velika večina, zavedamo odgovornosti, ko se odločamo za nakup oziroma nabavo psa. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano torej sprašujem: Kdaj in kako bodo pristojni zagotovili pridobitev registra za potrebe lokalnih skupnosti?
Minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Že sedaj tako imenovane delne registre psov po posameznih občinah vodijo veterinarske organizacije, ki opravljajo svoje delo. Na primer, cepljenje proti steklini na osnovi koncesij, ki jih podeljuje veterinarska uprava. O vsem številu cepljenih psov se redno poroča območnim uradom veterinarske uprave, kjer so ti podatki že sedaj na razpolago, če želi tudi lokalna skupnost za te podatke zaprositi. Tako, ti podatki se lahko na tak način dobijo že sedaj. V letu 2003 pa je predvidena vzpostavitev centralnega računalniškega registra psov v Sloveniji, ki bi pooblaščenim osebam omogočila neposreden vpogled v podatke o registriranih psih na določnem območju in o njihovih lastnikih. To bo v bistvu olajšalo pregled nad številom psov v posameznih lokalnih skupnostih. Na ta način bo stvar bolj transparentna, sploh če bo potem to povezano z ustreznim označevanjem psov preko čipov, ki bi bili in so po našem mnenju najbolj sodobna, ustrezna in pregledna oblika.Takšen je tudi načrt za leto 2003. V ta namen so tudi določena in predvidena sredstva v proračunu leta 2003.
Ali ste zadovoljni z odgovorom, kolega Kontič? Potem dajem besedo za vprašanje ministrici za gospodarstvo, kolegici Sonji Areh Lavrič. Imate besedo!
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane poslanke, poslanci! Poslansko vprašanje na enako tematiko sem sicer že zastavila v novembrski seji državnega zbora, ga naslovila na ministrico, gospo Teo Petrin. Kljub zagotovilu predsednika, gospoda Pahorja, da bom odgovor dobila v pisni obliki, ministrice oziroma predstavnika ministra za gospodarstvo namreč na omenjeni seji ni bilo. Odgovora do danes nisem prejela, pa čeprav je zakonski rok 30 dni. Glede na to, da je danes gospa ministrica tukaj, bom svoje vprašanje postavila še enkrat: V Uradnem listu številka 28/2 je bil objavljen javni razpis za spodbujanje uvajanja metod in orodij za povečanje produktivnosti in sofinanciranje stroškov.Namen razpisa je bila podpora podjetjem pri sistematičnem prenosu znanja in uvajanju metod in orodij za povečanje produktivnosti s poudarkom na sistemih stalnih izboljšav. Predvidena sredstva javnega razpisa za leto 2002 so bila 50 milijonov tolarjev, za leto 2003 in 2004 pa glede na odobrena sredstva v proračunu Republike Slovenije za leto 2003 in 2004. Vsi vemo, kako težko slovenska podjetja namenjajo denar za posodobitev proizvodnje, ne ker se ne bi zavedala nujnosti, ampak enostavno niso sposobna investicij. Državna sredstva, ki so namenjena za ta namen, so zato še toliko bolj zaželena in potrebna. Z namenom transparentnosti postopkov javnih razpisov, ekonomične in poštene razdelitve sredstev, seveda namena porabe, želim vedeti: Kako ministrstvo izbere podjetje: Kako nadzoruje postopek razdelitve, višino sredstev in namen porabe? Konkretno: Kakšni so bili postopki v primeru sredstev javnega razpisa za spodbujanje uvajanja metod in orodij za povečanje produktivnosti? Zanima me tudi: Kaj so ugotovili pri preverjanju in nadzoru? Hvala lepa!
Imate besedo za odgovor, gospa ministrica, gospa dr. Tea Petrin.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dobili smo vaše vprašanje glede sredstev javnega razpisa za spodbujanje uvajanja metod in orodij za povečanje produktivnosti in kaj ste ugotovili pri nadzoru [[to je bilo pismeno vprašanje]] . Moram povedati, da je bil pismeni odgovor pripravljen, z moje strani podpisan, ampak izgleda, da se je nekje zataknilo pri odpošiljanju, če tega niste dobili. Ker ga imam tudi pred sabo. V skladu z zastavljenim vprašanjem vam lahko odgovorim naslednje. Namen razpisa je, kot ste ugotovili, podpora podjetjem pri sistematičnem prenosu znanja in uvajanja metod in orodij za povečanje produktivnosti s poudarkom na sistemu stalnih izboljšav. Podjetja se lahko prijavljajo v naslednjih fazah: uvajanje metode v dveh fazah. Prva faza je uvajanje metode sistema stalnih izboljšav za podjetja, ki bodo šele začela z uvajanjem metode. Druga faza je nadgradnjametode za podjetja, ki so že začela z uvajanjem metode in so dosegla merljive rezultate. Predmet sofinanciranja so upravičeni stroški, ki vključujejo svetovanje in mentorstvo pri uvajanju tega pristopa, svetovanje izvajalca za uvajanje informacijskega sistema za logistično pomoč pri izpeljavi projekta, usposabljanje za delo na projektu, usposabljanje menedžerjev in delavcev na projektu doma in v tujini, informacijski sistem in opremo za izvajanje in spremljanje projekta, stroške nakupa licence za uporabo metode in podobno. Merila so jasno zapisana in so v skladu s temi cilji ministrstva. Usklajenost projekta z vidika poslovne utemeljenosti se spremlja, transparentnost predložene vloge, organizacija izvajanja projekta in predvidenih učinkov. 50% je točkovanje. Cilji ministrstva 25%, finančna konstrukcija projekta z vidika stroškovne spremenljivosti in transparentnost ter skladnost stroškov z načrtom uvajanja pa 25%. No, to so merila, ki so objavljena. To sploh ni problematično. Mislim, da obstaja možnost spremljanja. No, če zdaj pogledamo rezultate, lahko povemo, da se je na razpis v sredini leta 2002 oziroma v prejšnjem obdobju za to leto financiranja prijavilo 65 podjetij. Odobrenih je bilo samo 18 projektov za uvajanje metod in orodij za povečanje produktivnosti v skupni višini 99 milijonov SIT za obdobje dveh let. Od tega je bilo za leto 2000 namenjenih 8 milijonov tolarjev. In kako se izvaja nadzor? Nadzor nad namensko porabo sredstev izvajamo sprotno, z izstavljenimi računi in potrdili podjetij o izvedbi aktivnosti. Zato podjetja, ki ne dokažejo izvedbe postavljenih aktivnosti, tudi ne prejmejo sredstev po pogodbi. Kot primer, v letih 2000 in 2001 je pogoje izpolnilo samo 12 podjetij. Rezultati, zabeleženi v teh podjetjih, to je za dveletno obdobje, ker se rezultati dajo spremljati - ker vendar gre za proces, ne pa za nakup nekega stroja ali pa kaj podobnega - so znižanje stroškov v teh podjetjih, povečanje produktivnosti, povečanje števila inovativnih predlogov. To pomeni, inovativne kulture, skrajšaničas nastavitev in druge tehnološke izboljšave v podjetjih, povečana motivacija zaposlenih, kar se je na primer odrazilo v znatnem zmanjšanju bolniških dopustov in podobno. Vsi ti rezultati so bili objavljeni, so tudi na spletnih straneh ministrstva za gospodarstvo. Ravno tako so bili objavljeni v času mednarodne konference, ki je bila v Ljubljani v lanskem letu, prav tako v tisk in drugih medijih. Kaj bi, pri tem še dodala? Skratka, nadzor poteka zelo sistematično in, kot rečeno, podjetja, ki ne dokažejo izvedbe zastavljenih aktivnosti, tudi ne prejmejo sredstev po pogodbi. No, o rezultatih sem pa povedala. Morate pa vse to dobiti po pošti, ker je zelo veliko še drugih stvari, s tem povezanih, dali smo vam tudi pregled.
Hvala, gospa ministrica. Želite postaviti dopolnilno vprašanje? [[Ne.]] Prav! Potem bo naslednje vprašanje zastavil kolega Peter Levič in sicer, ministru za promet in ministru za informacijsko družbo. Prosim!
Hvala lepa, gospod predsednik. Moje vprašanje je bilo namenjeno ministrstvu za promet in ministrstvu za informacijsko družbo, vendar me je gospod Drobnič prehitel. Tako, da bom vseeno povzel moje vprašanje in odgovor ni obvezen. Nekaj ste že odgovorili v odgovoru njemu. Bolj se bom osredotočil na vsebino oglasnih letakov, ki so bila deljena po gospodinjstvih. V njih je bilo polno informacij, koliko oziroma kaj vse bi se lahko naredilo s tem denarjem, ki bi se privarčeval. Gospod Drobnič je omenil šest onkoloških, štiri pediatrične klinike, 3.000 stanovanj za mlade družine, neprofitna in tako naprej. Po mojem gre za očitno zavajanje volivcev, saj sta se oba ministrstva zavedala, da tudi v primeru, da referenduma ne bi bila izglasovana, ne bi dobili ne novega onkološkega instituta, ne pediatrične klinikeprej, kot bi jih dobili. Pravzaprav, po mojem gre to za posmeh vsem, ki se trudijo za čimprejšnjo izgradnjo obeh omenjenih objektov. Še posebej, če vemo, da se pediatrična klinika gradi že deset let. Bolniki onkoloških institutov so pač v nemogočih razmerah, kar se je lahko videlo tudi po televiziji. Zanimalo me je v bistvu: Ali bodo ta sredstva, ki so ob neizglasovanju referenduma železničarjev prihranjena? Ali bodo nakazana na postavke za izgradnjo teh omenjenih objektov? Dajem tudi pobudo oziroma gojim upanje, da bo vsaj 10% sredstev, ki so se omenjala kot alternativa v vaših letakih, namenjena za stvari, ki ste jih obljubljali. Hvala lepa!
Prosim, gospod minister za informacijsko družbo. Prosim, gospod Gantar.
Hvala lepa za vprašanje. Najprej o direktni pošti. K temu, kar je kolega minister Presečnik dodal, bi rekel še to, da so razlogi za to, da se je ministrstvo, verjetno tudi ministrstvo za promet, poslužilo te oblike, dvojni. Prvič. Mi smo dolžni, da informiramo državljanke in državljanke, ki so se ali se bodo odločali na referendumu o stališčih, ki jih imata ministrstvo in vlada o pomembnih vprašanjih, ki prinesejo določene finančne posledice. K temu razlogu je treba dodati tudi to vsaj kar mene osebno zadeva - da me je skrbela razmeroma velika ravnodušnost. Vse ankete so kazale na to, da bo udeležba izjemno majhna, da večina ljudi trdi, da to sploh niso vprašanja, o katerih naj bi se sploh odločalo na referendumu in da bo udeležba res nizka. Pravobveščanje s temi letaki je povečalo zanimanje in tudi navsezadnje prineslo neko udeležbo, ki jo lahko nekako za silo še sprejmemo kot tisto, za katero bi lahko rekli, da je referendum legitimen, ne legalen v vsakem primeru, da je legitimen - če poznate razliko med legitimnostjo in legalnostjo. Prav to je na neki način to pomenilo. Druga zadeva, ki je pomembna, je ta, ko očitate, kaj bi se lahko zgodilo. Številke, ki so v igri, so številke, ki vsakemu državljanu in državljanki, tudi nam, niso vedno prezentne. Kaj to pomeni? Govorim o milijardah ali desetinah milijardah. Včasih si marsikdo težko predstavlja, kaj vse to pomeni. Po neki določeni številki pravzaprav se nam zdi, da vse, kar je več, je približno enako. In prav to smo poskušali pokazati s temi našimi primerjavami. Koliko to pomeni, ta vložek oziroma številka, ki je bila v igri na referendumu? Kaj to pomeni? Jaz bi se tu spomnil ali pa bi vas opozoril, da pred časom, ko je bila vlada, predvsem s strani opozicije, tudi medijev, včasih močno napadena zaradi očitkov o nakupu letal, so mediji in tudi marsikateri poslanci počenjali na neki način prav isto. Kaj vse bi vlada storila, če ne bi kupila letala? Povem vam, kljub vsemu je referendum za vračanje vlaganj v telekomunikacijsko omrežje pravzaprav uspel za tiste, ki so ga predlagali. Vlada in ministrstvo ne bosta odstopila od programa zagotavljanja širokopasovnega prenosa podatkov, tudi na podeželju, šli bomo v ukrepe, ki bodo omogočili boljšo informacijsko dostopnost tudi na podeželju. Toliko zaenkrat. Hvala lepa!
Hvala lepa. Kolega Levič sporoča, da nima dopolnilnega vprašanja, tako da lahko zastavi vprašanje ministru za finance kolega Fabjan. Imate besedo.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Poslansko vprašanje postavljam ministru za finance glede zadeve reorganizacije Davčne uprave Republike Slovenije. Spoštovani gospod minister, dr. Mramor! Z vzpostavitvijo enotne davčne službe v letu 1996 se je pričela reforma davčne uprave, ki poteka v različnih fazah in časovno različno po posameznih območjih. Kot mi je znano, je namen reorganizacije davčnih služb vzpostavitev bolj učinkovite, racionalne in ekonomične davčne službe in s tem vzpostavitev vseh davkov in obveznih dajatev na organizacijski predpis davka na dodano vrednost. Na podlagi pisnih zagotovil direktorja Dursa, ki so jih prejeli nekateri župani, naj reorganizacija ne bi prizadela davčnih zavezancev, torej obrtnikov in podjetnikov, saj naj bi ti tudi po izvedbeni reorganizaciji na posameznem davčnem uradu pridobivali vse potrebne informacije, kot tudi vsa potrdila na posameznih izpostavah ter da naj bi izpostave postale kakovostni servis vsem davčnim zavezancem. Na območjih, kjer je bila reorganizacija davčnih uradov že izvedena, pa podatki občin, kot tudi območnih obrtnih zbornic ter obrtnikov in podjetnikov kažejo, da je praktičen učinek drugačen, kot je zatrjevano s strani Dursa. Praktične izkušnje prizadetih obrtnikov in podjetnikov so pokazale, da postopki priglasitve samostojnega podjetnikaoziroma sprememb in dopolnitev priglasitve, ki sedaj poteka preko izpostave davčnega urada, trajajo bistveno dlje kot pred reorganizacijo, ko je podjetnik lahko to opravil na davčni izpostavi. V primerih, ko posamezni obrtnik oziroma podjetnik želi zadevoizpeljati hitro, lahko le-to opravi osebno na sedežu davčnega urada. Prav tako je nujna pridobitev potrdila o plačanih davkih možna le osebno na sedežu davčnega urada. Tudi uskladitev plačila davkov in drugih prispevkov v primeru, ko se dejansko stanje pri obrtniku oziroma podjetniku ne ujema z davčnim knjigovodstvom, je treba urediti le na davčnem uradu. Da so opozorila z območij, kjer je organizacija že bila izvedena, kot tudi naša izražena bojazen, realna, se kaže v tem, da je sedanji predsednik vlade Republike Slovenije mag. Anton Rop v začetku meseca decembra 2002, ko je še opravljal funkcijo ministra za finance, imenoval posebno komisijo, sestavljeno iz predstavnikov finančnega ministrstva in predstavnikov prizadetih z davčno reformo, ki naj bi na podlagi nadzora ugotovila dejansko stanje glede na opozorila iz prakse. Zato vam postavljam sledeča vprašanja: Z ozirom na vse navedeno bi želel, da nas seznanite z vašimi eventualnimi ukrepi, ki jih boste sprejeli, da bo reorganizacija davčne službe sledila tistemu namenu, ki ga ministrstvo oziroma Durs zagotavlja v več pismenih dokumentih. Do kakšnih ugotovitev je prišla posebna komisija, ki jo je imenoval vaš predhodnik, mag. Anton Rop. Hvala lepa!
Hvala lepa, kolega Fabjan. Prosim, gospod minister za finance, imate besedo.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovani poslanec. Kot ste omenili, je cilj celotne reorganizacije davčne uprave racionalnost in tako učinkovitost. Vendar ne samo to. Predvsem ne na račun davčnih zavezancev. Bistvena cilja sta, da je zavezanec obravnavan na enem mestu, kar ni bilo prej vedno slučaj. To se pravi, načelo ne delitve dela po davkih, pač pa delitev po zavezancih, in da je enotno in dosledno izvajanje postopkov za vse davčne zavezance, kar tudi prej ni bilo vedno slučaj. Tretja faza reorganizacije Dursa predstavlja prenos knjigovodstva fizičnih oseb - med njimi so tudi obrtniki in samostojni podjetniki - z izpostav na davčne urade. Na petih od petnajstih je bila reorganizacija opravljena. Iz obrtnih zbornic so bile ministrstvu za finance posredovane informacije o določenih težavah, ki so jim bili izpostavljeni davčni zavezanci zaradi te reorganizacije. Minister za finance, kot ste že omenili, mag. Anton Rop je začasno zaustavil reorganizacijo in imenoval posebno komisijo, ki naj bi analizirala, podala sklepe in predloge za spremembe, ki so potrebne za odpravo teh težav. Komisija naj bi pregledala tri reorganizirane davčne enote, in to tiste, ki so bile v bistvu najbolj problematične.Komisija je do sedaj pregledala eno od treh, in to Tolmin. Preliminarno ugotavlja, da bodo potrebne določene spremembe, in to notranje organizacije dela, v postopkih do strank, verjetno celo v zakonodaji. Zaradi tega, pač teh sprememb na ministrstvu za finance, bo komisija svoje delo nadaljevala 1. februarja, ker sem moral določene spremembe v komisiji narediti zaradi tega, ker v skladu z Zakonom o upravnem postopku je komisija lahko sestavljena samo iz notranjih, ne more pa imeti zunanjih članov. Svoje delo bo zaključila v februarju in potem bodo sledile ustrezne spremembe.
Ste zadovoljni z odgovorom? Hvala. Kolega Rudolf Petan bo zastavil vprašanje ministru za promet in ministru za obrambo. Ministra za obrambo tudi kličem v dvorano. Ni opravičen, da ga tukaj ne bi bilo. Želite najprej zastaviti vprašanje ministru za promet, ali [[...]]Kako? Prosim, zastavite vprašanje! Še enkrat pravim, minister za obrambo je bil tukaj in prosim, da pride v dvorano. Ni opravičen.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica in ministri, kolegice in kolegi! Vprašanje je eno. Ampak, ker gre za medresorski program, sem ga naslovil na ministra za promet in ministra za obrambo. Če je eden tu bo verjetno lahko odgovoril. Verjetno bi bilo potrebno vprašanje nasloviti še na koga, predvsem na ministra za finance. Kot sem rekel, gre za medresorski program. Gre za nabavo opreme za reševanje v predorih. Slovenija se je z izgradnjo avtocestnega križa - kar je pozitivno. V okviru tega križa gradi tudi predore. Dolžina teh predorov je vsako leto daljša. Z izgradnjo avtocest se prav gotovo povečuje varnost v cestnem prometu, pretočnost. Istočasno pa se z izgradnjo predorov povečuje potencialna nevarnost za udeležence v prometu v primerunesreče v predorih. Za preprečitev te nevarnosti - da gre res za nevarnost, so pokazali zadnji primeri velikih nesreč v predorih v Avstriji - se je Slovenija, kar je pravilno, opredelila za nabavo ustrezne potrebe za reševanje v predorih. Kljub večkratnim razpisom za nakup ustrezne opreme do realizacije tega projekta ni prišlo. Zanima me, in zato naslavljam na ta dva ministrstva vprašanje: Kako daleč smo danes s tem projektom? Namreč, dolžina predora je vsako leto daljša. S tem pa je seveda tudi potencialna nevarnost možnih nesreč toliko večja. Zato me zanima: Ali je dogovor dosežen o standardizaciji opreme, ki je potrebna? Kako daleč je sedaj ta projekt? Ali lahko računamo, da bo ta razpis, ki mislim, da je sedaj tudi objavljen, uspel ali je kaj drugega Hvala za odgovor!
Hvala lepa, kolega Petan. Kdo od ministrov želi odgovoriti? Prosim, gospod minister za obrambo.
Hvala lepa za vprašanje, gospod Petan. V skladu z aktivnostmi za izboljšanje varnosti v cestnih predorih je bil konec devetdesetih let sprejet program reševanja te problematike v daljših cestnih predorih na avtocestnem križu. Z Darsom, kot ste rekli, je ministrstvo za obrambo sklenilo poseben sporazum, ki predvideva sukcesivno postopno nabavo šestih reševalnih vozil, usklajeno z dinamiko izgradnje avtocestnih predorov. S sporazumom so določene tudi obveznosti v zvezi z usposabljanjem ter predori, za katere se vozila zagotavljajo. Torej, po tem sporazumu naj bi nabavo financiral Dars. Vse ostalepogoje, vključno s postopki nabave vozil, pa pripravi ministrstvo za obrambo. Na podlagi omenjenega sporazuma se je v januarju 2000 začel prvi razpis za postopno nabavo vozil za reševanje v predorih. Zaradi zahteve za revizijo je postopek delno razveljavila državna revizijska komisija. Po ponovljenem razpisu, na katerega so se prijavili štirje ponudniki, je bil razpis ocenjen kot neuspešen, ker nobena ponudba ni ustrezala zahtevanim pogojem. Drugi razpis se je začel v novembru 2001 in je predvideval nabavo treh vozil v enem letu. Tudi ta razpis se je končal neuspešno v septembru 2002, ko je državna revizijska komisija dokončno odločila o zahtevku enega od ponudnikov. Sedaj je v teku tretji razpis - kot ste rekli - ki se je začel v novembru 2002. Celotna dokumentacija je bila dopolnjena. Upoštevale so se vse ugotovitve iz prejšnjih dveh razpisov. Razpis je bil objavljen v Uradnem listu 24.1.2003. Po terminskem načrtu izvedbe javnega naročila naj bi bil razpis zaključen v prvi polovici letošnjega leta. V skladu s potekom nabave reševalnih vozil se je z dodatki k osnovnemu sporazumu urejalo tudi razmerje med ministrstvom za obrambo in Darsom. Pri nabavi vozil je glede na potek izgradnje avtocestnih predorov že nastala določena zakasnitev. Pri predoru Malence je nastalo situacijo reševalo ministrstvo za obrambo tako, da je začasno pristojni gasilski enoti dalo na uporabo namensko reševalno vozilo za reševanje v predorih iz izobraževalnega centra. V juliju leta 2002 je bilo izvedeno usposabljanje. Izvedene so bile ustrezne predpriprave, tudi za reševanje v predorih Zajesovnik in Ločnica. Usposabljanje so že opravile enote iz Domžal, Sežane in Maribora. Enote iz Slovenskih Konjic, Jesenic, Ajdovščine in Kopra pa bodo predvidoma usposobljene v letošnjem oziroma prihodnjem letu. Vozila, ki bodo namensko zagotovljena za reševanje v predorih, bodo dodeljena gasilskim enotam, ki so določene za intervencije v primeru nesreče, v skladu z uredbo vlade o organiziranju, opremljanju in usposabljanju sil za zaščito, reševanje in pomoč. Najprej bodo dana tistim enotam, ki so pristojne za reševanje v že zgrajenih predorih, torej Slovenske Konjice, Celje in podobno. Na ministrstvu za obrambo pričakujemo, da bo razpis, ki je v teku, uspel in da bodo predvidena reševalna vozila končno dobavljena. Hvala!
Ali ste zadovoljni z odgovorom, kolega Petan? [[Ste.]] Hvala lepa! Naslednje vprašanje bo zastavil kolega Bevk, in sicer ministru za šolstvo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Ministra za šolstvo, znanost in šport dr. Slavka Gabra: Sprašujem o aktivnostih, ki jih je ministrstvo pripravilo oziroma jih pripravlja v zvezi s prenovo poslopja Gimnazija Jurija Vege in novogradnje pripadajoče šolske telovadnice v Idriji. V državnem proračunu za leto 2003 je za prenovo gimnazije zagotovljenih 32 milijonov tolarjev, kar naj bi zadostovalo za pripravo projektov in pridobitev gradbenega dovoljenja. V letu 2004 pa skoraj 100 milijonov tolarjev za začetek dejanske prenove. Preostali del potrebnih sredstev za dokončanje investicije v gimnazijo v višini 295 milijonov tolarjev pa je v razvojnem načrtu države za leto 2005. Navedena investicija je tudi sestavni del Zakona o financiranju programov na področju vzgoje, izobraževanja in znanosti v obdobju 2003 - 2008. Gimnazija v Idriji ima zelo slavno preteklost, saj se v literaturi omenja kot prva državna realka na Slovenskem, v kateri je bila slovenščina pri pouku prevladujoči oziroma uradni jezik v pedagoškem procesu. Leta 2001 smo praznovali njeno stoletnico. Takrat je ministrica za šolstvo dr. Lucija Čok na slovesnosti v Idriji temu projektu dala vso podporo. Ta projekt je bil zapisan v najpomembnejših finančnih dokumentih države, se pravi, v proračunih za leto 2003 in 2004. Sicer pa naša prizadevanja nosijo že zelo dolgo brado, saj smo se na ministrstvu za šolstvo glede nujnih investicij v srednješolski prostor v občini Idrija obrnili že v letih 1995, 1997. V tem času nam je vso podporo za projekt zagotavljal tudi takratni in sedanji minister, dr. Slavko Gaber. V naslednjih letih je ministrstvo poleg prenove gimnazije v svojih načrtih imelo tudi novogradnjo pripadajoče šolske telovadnice. Ministra za šolstvo, dr. Slavka Gabra sprašujem: Ali so na ministrstvu že naročili projekte za prenovo gimnazije v Idriji? Kakšen bo terminski plan prenove gimnazijskega poslopja in morebitne novogradnje šolske telovadnice? Za odgovor se najlepše zahvaljujem. Hvala lepa!
Gospod minister za šolstvo, imate besedo.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec! Lahko vam povem, da je po mnenju naših služb predvidena v letu 2003 izdelava projektne dokumentacije in na začetku leta 2004 začetek prenove prostorov gimnazije, o kateri ste govorili in katere pomena se zavedamo tudi na ministrstvu. Kar pa zadeva šolsko telovadnico, pa je zaenkrat do leta 2008 ni v planu. Hvala!
Želite postaviti dopolnilno vprašanje? [[Ne.]] Potem smo to izčrpali. Kolega Vnučec želi zastaviti vprašanje ministru za okolje. Prosim!
Hvala za besedo. Ministra sem videl na hodniku. Ali ga počakamo ali [[...]]?
Prosim, kar zastavite vprašanje, minister je dolžan biti tukaj.
Moje vprašanje se nanaša na področje varne gradnje. In sicer, vemo, da podzakonski akti in drugi predpisi nalagajo, da je uspešen tehnični prevzem tisto merilo, po katerem se ocenjuje varna gradnja. Tako za investitorje, kot tudi za prevzemnike. Zanima me: Kaj pa v primeru, ko se naknadno opozori, da ni bilo vse tako v redu? Konkreten primer - ki sem ga navedel tudi pismeno - ko se v neki stanovanjski soseski ugotovi, da so ogrožene tudi ustavne pravice, ki zagotavljajo zdravo življenjsko okolje, in da je to napaka izvajalca oziroma projektanta. Vendar pa so tu tisti uporabniki prepuščeni sami sebi. Da, preden se dokaže, kaj je res, se morajo posluževati tako tožb kot - bom rekel - odvetnikov in drugih takih storitev, ki seveda tudi stanejo. Zato me zanima: Ali ima ministrstvo za okolje, prostor in energijo tu kakšne elemente, ki lahko pomagajo v takih primerih oziroma ali se tudi pokliče na odgovornost? Kakšne so tu možne oblike reševanja takih problemov, ko bi se lahko ugotovilo, da tehnični prevzem le ni bil tak, kot bi moral biti? Hvala!
Hvala lepa. Gospod mag. Kopač, minister za okolje, prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani, poslanec Vnučec! Gre za primer, o katerem sva že večkrat govorila. Na poslansko vprašanje smo tudi pošiljali že pismene odgovore. No. Na to konkretno lahko povem samo to, da gre za zadevo s področja civilnega prava, za medsebojna razmerja med tistimi, ki so sklenili kupoprodajno pogodbo. V takšnih primerih upravni organ ne more, formalno tudi ne sme, nobeni od vpletenih strank nalagati, da nekaj mora storiti ali pa da nečesa ne stori. To lahko naredi samo sodišče. Če se omenjeni kupci z investitorjem, ki jim je prodal stanovanje z napako, ne bodo uspeli dogovoriti za odpravo napak oziroma ne bodo sklenili z njim ustreznega dogovora, je na prvem mestu oziroma najprimernejša civilna tožba. Žal je to - razen sporazumnega dogovora - edini način za uveljavljanje pravic prizadetih lastnikov stanovanj iz naslova pogodbenih obveznosti. Tudi kakšno morebitno vmešavanje inšpekcijskih služb nima za kaj takega pravne podlage. Zato bi bilo najprimerneje, da se prizadeti stanovalci oziroma lastniki stanovanj po ustrezno pravno pomoč obrnejo k ustreznemu strokovnjaku, ki bo vložil tudi tožbo. No. Ne glede na to, da mi sicer za tako pravno pomoč nismo ne pristojni ne odgovorni, ter lahko rečem, da na primer 458. člen Obligacijskega zakonika jasno določa, da prodajalec odgovarja za stvarne napake, ki jih je stvar, v tem primeru stanovanje, imela takrat, ko je nevarnost prešla na kupca,ne glede na to, ali mu je bilo to znano ali ne. Prodajalec odgovarja tudi za tiste napake, ki se pokažejo potem, ko je nevarnost prešla na kupca, če so posledica vzroka, ki je obstajal že pred tem. Zato tudi menim, da opravljeni tehnični pregled tega stanovanjskega objekta ne more biti razlog, da investitor kot prodajalec v zvezi odprave pomanjkljivosti, kot jih opisujejo prizadeti stanovalci, ne bi bil odvezan od svojih obveznosti. To je, da na svoj račun v obravnavanih stanovanjih vzpostavi takšno stanje, da bodo v njih stanovalci živeli varno. Če pa tega ta, ki je gradil stanovanja, ne bi storil prostovoljno, ga bodo morali v to s pomočjo pristojnega sodišča prisiliti lastniki stanovanj sami. Hvala lepa!
Zadovoljni z odgovorom? Lahko nadaljujemo? Lahko! Besedo ima gospod France Cukjati, minister za promet. Prosim!
Hvala za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovani ministri. Vprašanje je namenjeno gospodu Presečniku, ministru za promet: Namreč, pred referendumom o Slovenskih železnicah ste nas obvestili, da v kolikor bomo referendumsko pobudo zavrnili, bomo privarčevali sredstva, s katerimi bi lahko zgradili 6 onkoloških inštitutov. Glede na to, da mi ne potrebujemo 6 onkoloških inštitutov in da je tudi nov inštitut že dokaj zgrajen in da so celo za dograditev tega dela inštituta, v katerega naj bi se preselila stara konjušnica, že zagotovljena sredstva. Vendar minister za zdravje pravi, da mu je zmanjkalo 3 milijarde sredstev. Če bi imel 3 milijarde, bi bil onkološki inštitut končan leta 2004 - tako zagotavlja minister za zdravje. Gospod Presečnik, menim, da se lahko odpovemo 6 oziroma 5 ali, rekel bi, 5.7 onkološkim institutom. Ampak 0.3 onkološkega instituta bi pa vendar iz teh sredstev, ki smo jih mi volivci prihranili po vaših besedah, le lahko sfinancirali. Jaz se ne bi kar na hitro opredelil, da je šlo za neko tako predvolilno potegavščino ali kakorkoli. Namreč, beseda ministra je vendarle nekaj bolj resnega kot pa predvolilna demamogija. In še celo, če je ta beseda napisana in podpisana. Glede na nujnost izgradnje onkološkega instituta in glede na to, da se bodo slovenski bolniki zadovoljili, kot sem povedal, le z enim onkološkim institutom. Sprašujem vas, pa morda tudi predsednika vlade: Ali ste že začeli z administrativnimi in organizacijskimi nalogami, da bi bila izgradnja inštituta končana že v tekočem letu 2003, če ne vsaj 2004 - sredstva smo namreč volivci z referendumskim glasovanje že zagotovili? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Sicer sem že prej vašemu kolegu, magistru Drobniču, odgovarjal. Predvsem smo v našem poudarjanju in pojasnjevanju državljankam in državljanom oziroma ljudem, ki smo jih vabili na referendum, poskušali prikazati, da so na Slovenskih železnicah potrebne spremembe. To poskušamo doseči oziroma bomo poskušali doseči z ustreznim zakonom o preoblikovanju in v naslednji fazi privatizacije Slovenskih železnic. Ampak, v prvi vrsti poudarjamo preoblikovanje Slovenskih železnic. To okoli onkoloških inštitutov itd. so bile samo prikazane primerjave, kaj se eventualno lahko zgodi, če bomo sistem pustili tak, kot je, da v bistvu propada naprej in ustvari izgube. Toliko v ponovni odgovor. Kar se tiče konkretnega drugega dela vprašanja - mislim, da kolega dr. Keber, minister za zdravja, lahko pojasni, kje so z aktivnostmi, tudi pri teh, kot sem že prej rekel, za državo tako pomembnih projektih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite. Gospod Cukjati.
Hvala, gospod minister. Nekako nisem zadovoljen s tem odgovorom. Namreč, zapisali ste: »S tem denarjem, bi lahko zgradili...« Bi lahko zgradili. In niste mi odgovorili, zakaj ne bomo. Niste odgovorili! Ker pa tudi nimam uvida v prioritete financiranja iz državnega proračuna, v primerih, ko ni dovolj sredstev, potreb pa je več, bi se tudi vprašal: Ali so še kakšne druge prioritete, res vse druge potrebe, pred dograditvijo onkološkega inštituta? In če na to ne odgovorite, potem lahko samo zaključim, da ste se navzeli navad nekaterih ministrov te vlade, ki ne skoparijo s populističnim sprenevedanje ali celo z drznim zavajanjem volilcev. Namreč, besedilo, ki smo ga dobili vsi na račun davkov, ki jih plačujemo vsi, v poštne nabiralnike, je povsem jasno, kaj je mišljeno in kaj bi lahko naredili s tem denarjem, če imamo seveda politično voljo za to. Če temu ni tako, potem lahko samo zaključim, da ste eden tistih ministrov, ki z zavidljivo lahkotnostjo in brez kakršnihkoli skrupolov, oprostite, naravnost lažejo.
Hvala. Gospod minister.
Mislim, da ste že sami prebrali, kaj bi. Prej sem poudaril, da ne smemo pustiti, da gredo dogodki na Slovenskih železnicah tako naprej. V tem primeru bi seveda prišlo do zadev, ki so tam napisane, da bi izgubo enostavno povečevali naprej. Nikakor ne pristanem na to, da smo lagali ali zavajali. Mislim, da je bilo vsem državljankam in državljanom - ali pa večini - popolnoma jasno, kaj hočemo s tem povedati. Sem pa že prej pri odgovoru mag. Drobniču tudi pojasnil, da je javnomnenjska raziskava, ki je bila narejena okoli novega leta, jasno pokazala, da Slovenke in Slovenci niso seznanjeni z izredno kompliciranimi referendumskimi vprašanji. To se je pokazalo tudi v razpravah. Konec koncev se nismo mi izmislili tega referenduma in zaradi tega smo morali pojasniti ljudem, kaj pomeni oziroma govorite samo o tej drugi strani, ne govorite pa o tem, katera so naša prizadevanja, ki so bila napisana na prvi strani in za katerimi, seveda, tudi stojimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Ivan Mamić.
Hvala lepa. Pred slabim letom sem postavil vprašanje, enega od sklopov vprašanj, ki se tičejo Podkraja, naselja med Colom in Kalcami, tam je namreč infrastruktura "na nuli", vsaj takrat je bila [[no, zdaj je malo bolje]] . Zanimalo me je, kdaj se bo preplastila cesta od Podkraja do Cola v dolžini 4.200 metrov. Odgovor je bil, da zaradi tehničnih priprav, zaradi načrtov in tako naprej ne morejo začeti pred oktobrom. In res, oktobra se je tudi začelo asfaltiranje, tako da je gospod minister držal besedo, kar se tiče samega termina. Vendar pa je delo narejeno samo v obsegu dveh tretjin, se pravi, 2.800 metrov, 1.400 metrov je še ostalo; ne vem, ali zaradi tega, da bom še letos vprašal, kot da sem tu samo zato, da me zanima, kdaj se bo asfaltiral ta kos ceste, in se bom štiri leta ukvarjal samo s tem. Pa me zanima: Ali bo res letos to dokončano? Zanima me predvsem tudi to: Zakaj se ni naredilo lani? Oziroma vprašanje sem postavil in dobil odgovor, da se bo asfaltiralo. Da ne govorim o tem, da je bilo lani predvideno, da se bo obnavljala tudi cesta še naprej; od Cola proti Predmeji, do Lokov in ne vem še do kam. Bilo je ogromno napisanega v Poročevalcu, pa od vsega praktično nič, vsaj kar se tiče tega dela, kar mene najbolj zanima Zato bi res vprašal, kdaj bo ta stvar končana. Rekel sem, da je to eden od sklopov vprašanj, ker sem vprašal pravzaprav tudi gospoda Gantarja za frekvence, ker tam razen Vala 202 in prvega programa Slovenije se nič ne sliši, da ne govorim o mobitelih, ki sploh ne funkcionirajo v tistem delu na dolžini mogoče petih kilometrov [[govorim na pamet]] . Pa bi mogoče še gospod minister Gantar na to odgovoril. Sicer pričakujem, kaj bo odgovoril. Rekel bo, da je 80% Slovenije pokrite z vsemi mediji in da to bo, ko bo. Zdaj, če je še zmeraj tako, potem mi ni treba niti odgovarjati. Hvala lepa.
Hvala, vendar po poslovniku ste najavili eno vprašanje, drugega niste, tako da bomo dali besedo samo gospodu ministru Presečniku. Prosim.
Hvala lepa. Torej, gospod Mamić, vam je seveda poznan državni proračun, tako za leto 2002 kot tudi za leto 2003. In v skladu s tem proračunom je bila v letu 2002 sklenjena gradbena pogodba in so bila tudi izvedena ta rekonstrukcijska dela v dolžini te ceste. Torej, gre za cesto Kalce-Col, R-3-621/1412, v dolžini 2.950 metrov. To so bila dela, ki so bila izvedena. Preostanek je še odprt: prvič, ni bilo sredstev v proračunu, drugič ima pa na tem odseku občina Ajdovščina nekatere projekte, ki jih mora najprej izvesti, in nato bo možna tudi preplastitev. Gre, mislim - kolikor imam podatek - za en podhod pri osnovni šoli v Colu, gre za izgradnjo kanalizacije in še nekaterih komunalnih naprav. Torej, gre za dela, ki jih mora občina napraviti, in potem bo država zagotovila v proračunu sredstva in takrat bodo tudi dela dokončana. Torej, glede dveh tretjin, kot ste uvodoma rekli - jaz bi bil kar vesel, če bi bile vse potrebe v državi po rekonstrukcijah izvedene v višini dveh tretjin, tako da je stanje na marsikaterem področju še slabše. Vendar, v skladu s proračunom so bila dela tudi izvedena. Na naslednjem odseku pa - še enkrat poudarjam - zaradi nekaterih del, ki jih mora izvesti občina, niti ni možno del dokončati. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Mamić.
Na to bi nekoliko repliciral gospodu ministru.
Ne, replicirati ne morete, lahko prosite za dopolnitev odgovora.
Za pojasnilo gre. Kar se tiče del. Pri osnovni šoli je narejen podhod pod cesto, to je že končano, na tistih 10 ali ne vem koliko metrov je makadam, ali še manj. To je ves problem. To je že končano. Tako se asfaltirati že danes lahko začne. Sam sem gradbenik, te stvari poznam in me tudi zanimajo. To sem že slišal med ljudmi, ki pravijo, da bi bilo to že narejeno, če bi bilo vse pripravljeno. To je samo zavajanje javnosti, nič drugega. Ne vem, ali je to zraslo na vašem zelniku ali kje drugje, samo tako ljudje govorijo. Sam pa vem, kaj jim bom odgovoril v soboto, ko bom imel z njimi srečanje. Hvala.
Izvolite, gospod minister.
Ne vem točno, kaj ljudje govorijo. Vem, da sem si ta odsek tudi osebno ogledal že pred leti, ko vem, da je bil problem, in sem si marsikateri odsek v Sloveniji ogledal in mi je kolikor toliko jasno, kako zadeve stojijo. Vi ste zdaj omenili, mogoče - to imam kot uradni podatek od vzdrževalcev glede tega podhoda. Niste mi pa odgovorili oziroma niste mi pojasnili, kaj je s kanalizacijo. Imam uradni podatek, da občina pripravlja izgradnjo kanalizacijskega omrežja v trasi ceste, ki jo je treba potem urediti. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Franc Pukšič. Dve vprašanji dvema ministroma.
Hvala lepa. Dne 12.11.2002 je bila izdana odločba tržnega inšpektorja Republike Slovenije enote Ptuj nekaterim občanom, ki se jim prepove prodaja cvetličnih aranžmajev. Dobili so tudi sklep o tem, da so dolžni plačati denarno kazen v znesku 100.000 tolarjev v roku treh dni. Pritožba ne zadrži izvršbe sklepa. To so dobili kljub temu, da so dobili od upravnega organa - vsi so imeli izdana dovoljenja oddelka za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano upravne enote za opravljanje dopolnilne dejavnosti na kmetijipo 68. členu zakona o kmetijstvu. Kasneje je upravni organ postavil vprašanje ministrstvu za gospodarstvo, ministrstvu za kmetijstvo in ministrstvu za notranje zadeve - 18.11. Do danes ni bilo odgovora, razen iz ministrstva za kmetijstvo. Ljudje so plačali kazni kljub vsem dokumentom, ki so jih imeli. Sedaj se postavlja vprašanje zaupanja v odločitev državnih organov, ker eden ti izda odločbo, drugi te kaznuje. Drugo: verodostojnost ministrstev pri razlagi zakonodaje. In: Kdo bo tisti, ki bo ne samo vrnil tistih 100.000 tolarjev plačane kazni, ampak nastalo materialno škodo? Prosil bi ministrstvo za notranje zadeve za odgovor. Hkrat pa bi ministrstvo za notranje zadeve prosil, da mi odgovori: Kdaj bodo lahko upravne enote začele delovati v skladu z zakonodajo? Namreč, že od leta 2001 morajo občine plačevati najeti vod za informacijske pisarne. Če občine tega ne bi plačale, informacijske pisarne ne bi mogle delovati. To pa plačujemo "na črno" iz občinskih proračunov in smo župani prisiljeni delati prekrške zaradi države. Moje drugo vprašanje se nanaša na ministra dr. Gantarja v zvezi z izidom referenduma. Gospod minister, opozarjali smo vas že - posredno od 1997. leta, vsekakor pa ves čas, ko ste minister -, da je vračanje v telekomunikacijsko omrežje na način, ki ste ga potem predstavili vi v svojem zakonu, enostavno nesprejemljivo. Na referendumu se je izkazalo plebiscitarno, da smo imeli tisti iz opozicije prav in vi ne. Ker ste prej nekako podučevali poslance, če vedo, kaj je to legitimno in legalno,se strinjam, da je legalno, da ste minister. Legitimno ali pa v drugem jeziku politično odgovorno ali moralno pa bi seveda bilo, da bi zaradi, v tem primeru objektivne, ne samo subjektivne, ampak objektivne odgovornosti, tudi podali odstop. Navsezadnje se postavlja vprašanje: Zakaj ste lahko uporabili toliko davkoplačevalskega denarja prek tiska in seveda prek Kocjančičeve TV Slovenija? Če gre za porabo davkoplačevalskega denarja, bi računali, da bi tudi nasprotna stran imela možnost ta sredstva pridobitiin enako možnost nagovarjati državljanke in državljane. Od ministrstva se pa seveda pričakuje, da bo to lahko naredilo samo z besedo, ne pa tudi s tiskanjem teh pozivnih letakov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Za poslansko vprašanje se zahvaljujem. Mislim, da ni prvo, ki se je pojavilo. Če bi potekal referendum o nekih vsebinskih ali tudi materialnih vprašanjih, ki so usodni ali pa zelo pomembni za razvoj telekomunikacij, oziroma če bi bila s takšnim referendumom bistveno prizadeta tista - ali pa takšna -telekomunikacijska in informatizacijska politika, za katero mislim, da je prava in je ne bi mogel več izvajati, bi seveda nemudoma odstopil. Ta referendum ne pomeni tega. Pomeni samo način, kako se bo iz privatizacije Telekoma, ko bo pravzaprav razdelila oziroma delila kupnina. V tem smislu ne ogroža temeljnih osnov in bistev telekomunikacijske politike. Sam sem že omenil, da bo projekt informatizacije in zagotavljanja širokopasovnih povezav potekal naprej. Čeprav moram odkrito reči, da bi nam bilo žal - da se bomo večkrat spomnili teh, recimo, 14 milijard, vendar od teh ciljev nismo odstopili. Tako s tega vidika mislim, da ni nobenega razloga, zakaj bi odstopil. Hkrati pa tudi mislim to, da pravzaprav kot politik oziroma kot minister včasih zagovarjam tudi stališče, ki ni večinsko, ki je manjšinsko, če menim, da je pravilno. Meni se zdi bistveno bolj z vidika legitimnosti vprašljivo, če bi bil minister, ki bi se prilagajal splošnemu toku, ki bi, kot bi rekli v narekovajih, pač "lajal z volkovi", če bi se uklonil splošnemu mnenju. Ne! Takšnemu mnenju se, kadar mislim, da imam prav, se ne uklonim in to poskušam tudi zagovarjati; če uspem, je eno, če ne uspem, je drugo. Tako je to pač mojatrdna politična opredelitev. Naslednja stvar. Kar zadeva televizijo, smo imeli vsi enako odmerjen čas. V svojem računalniku hranim sporočilo ene od novinarskih hiš, medijske hiše, ki je povedala, da naših materialov, naših - ne vem, tudi, če hočete - pogovorov, informacij, obvestil ne želi objavljati, ker naj za to pač sami plačamo. Zato je jasno, da smo se morali obrniti s pošto direktno na gospodinjstva in za to porabili 8,8 milijona, kar bremeni postavko materialnih stroškov. Hkrati pa bi rad tudi opozoril na osnovi meni razpoložljivih podatkov, da je tudi združenje upravičencev obveščalo občine, pa tudi krajevne skupnosti in jih prosilo, naj na krajevno običajen in lokalen način to pomeni tudi z javnimi sredstvi, - vodi kampanjo v obratni smeri, kot jo je pač vodilo ministrstvo. Mislim, da je to legitimno in je šlo tudi v tem primeru za uporabo javnih sredstev. Vsekakor pa bi lahko rekel, da smo imeli na televiziji vsi povsem enako odmerjen čas. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Pukšič.
Seveda, o legitimnosti in legalnosti sva spregovorila. Čisto normalno in moralno politično bi bilo, da bi po takšni večinski odločitvi, kot jo je ljudstvo izglasovalo, pač rekli, da greste s tega položaja; to bi bilo moralno odgovorno. Gospod minister, sprašujem vas: Kdaj boste začeli s postopkom privatizacije Telekoma? In sprašujem vas: Ali ne boste po preteku enega leta ponovno vložili spremembe zakona v tistem delu, ki je sedaj bil izglasovan na referendumu? Hvala lepa.
Gospod minister.
Torej, najini pogledi na moralo in legitimnost se razlikujejo, razlikovali so se verjetno že prej in se bodo tudi naprej, tako da tu verjetno nimam kaj več dodati. Kdaj bomo začeli s privatizacijo Telekoma? Na nek način so bile opredelitev za privatizacijo in osnovne usmeritve so bile že podane lansko leto septembra. Ocenjujem, da bi sama privatizacija, ko bi jo sprožili, trajala približno leto dni, verjetno še kakšen mesec dlje. Razmere na svetovnih telekomunikacijskih trgih niso takšne, da bi to omogočale. Moram reči, da vsaka dva meseca skupaj s strokovnjaki preverjamo stanje na trgu, preverjamo možne opcije, pa tudi igralce, če smem tako reči, ki bi se vključili v privatizacijo; teh v tem trenutku tako rekoč ni. Vsi Telekomi, če morejo, danes, kot veste, odprodajajo določeno premoženje, ne pa kupujejo - če to spremljate. Vendar je ocena, da bo leto 2004, predvsem pa 2005 tisto, ko bo mogoče ta proces dokončati oziroma takšno zadevo tudi izpeljati. Pred tem bi težko razumeli kogarkoli, ki bi po sedanjih cenah želel oziroma prodajal premoženje, za katerega ni nujno, da ga takoj prodajamo. In še naprej, ali nameravam, ali vlada namerava po letu dni spremeniti to referendumsko odločitev - nikakor ne! Odločitev je bila, sam seveda takšne odločitve ne bom predlagal - sprememb - in mislim, da je tudi vlada ne bo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Marija Ana Tisovic.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Pozdravljeni ministri, kolegice in kolegi! Imam vprašanje za gospoda ministra dr. Kebra, ministra za zdravje. 28. februarja 2001 smo v državnem zboru govorili predlogu zakona o genski tehnologiji. Takrat se je tudi na pobudo poslanske skupine LDS izvzelo poglavje humane genetike. Ker so bila nasprotovanja, je vlada takrat oziroma ministrstvo obljubilo, da bo poskušalo do konca leta 2001 dati predlog v zakonodajno proceduro, samostojen zakon humane genetike. Sedaj je že mimo 2002, smo v2003, vemo, da so na tem področju velike raziskave, je veliko novega znanje, na našem zakonodajnem področju pa je velika pravna luknja. Sprašujem vas: Kdaj boste imeli pripravljen ta zakon, da bomo mi lahko o tem zakonu tu govorili in s tem zaščitili tiste ljudi, ki so prek tega zakona lahko tudi prizadeti, če ni uveljavljen? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Gospa poslanka, gospe poslanke in poslanci. Res je zakon o genski tehnologiji izpustil tako imenovano "človeško poglavje" iz pričakovanih razlogov, da sicer državni zbor ne bo pravočasno mogel sprejeti preostalega dela zakona, kar je bilo potrebno, zaradi prilagajanja Evropski uniji. V tem času seveda nismo ostali brez zakonskih podlag, ki dovolj učinkovito v vmestnem obdobju rešujejo nekatera vprašanja, ki so etične narave in ki povzročajo vsak dan novo vprašanje. Dovolite, da ob tem povem, da ravno zaradi hitrih sprememb tudi nekaterih novosti in tudi mednarodno spreminajočih se pogledovna etične odgovore na ta vprašanja ta čas med strokovnjaki na tem področju - ne na ministrstvu -zlasti v komisiji za etična vprašanja pri ministrstvu za zdravje, prevladuje mnenje, da bi bilo "kazno" še odložiti ta zakon. Dva temeljna razloga sta za to. Ker ta čas na ravni Evropske unije nastajata 2 protokola, in sicer protokol o človeški genetiki in protokol o varstvu zarodka, ki bosta dokončana približno v letu in pol in ki bosta dala pravzaprav osnovo za spremembe ali pa za opredelitev nove zakonodajepo članicah Evropske unije in morda tudi širše. To je torej razlog, da bi morda s pridom uporabili ta protokola, če bi se seveda odločiti, da čakamo. Seveda, obratni pogled na oba protokola pa je, da mi pohitimo s svojim zakonom in ta dva protokola najdemo že pripravljeni in skušamo vplivati nanju. Drugi vsebinski razlog je - po mnenju strokovnjakov na tem področju -, da je Slovenija, za razliko od kar nekaj držav, že opremljena, da odgovori na te temeljne izzive, ki vznemirjajo javnost. Na primer, ratificirali smo konvencijo Sveta Evrope o človekovih pravicah v zvezi z biomedicino - to je tako imenovana "oviedska" konvencija -, ki seveda tudi prepoveduje kloniranje človeških bitij. Ne nazadnje imamo tudi zakon o oploditvi z biomedicinsko pomočjo, ki eksplicitno dovoljuje te tehnike izključno samo za namen rojevanja otrok in prepoveduje vse ostale postopke, vključno tudi, na primer, kloniranje človeka. Vsemu navkljub je naše ministrstvo ob teh pomislekih "za" in "proti", kako hitro priti do zakona - smo zakon dali v program ministrstva za letošnje leto, pri čemer bomo ustanovili komisijo za etična vprašanja in ta komisija naj potem morda tudi odgovori na to temeljno vprašanje, ki si ga tudi sam zastavljam, kako hitro priti z zakonom pred vas v državni zbor. Na vsak način pa imamo tudi telo, ki ta čas dosti učinkovito spremlja vse dogodke na tem področju, to je državna komisija za medicinsko etiko, ki ta čas tudi s svojim članstvom v mednarodnih telesih in tudi z javnim oglašanjem pri nas pravzaprav ustrezno spremlja razvoj na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Besedo ima gospod Jože Tanko. Izvolite.
Hvala za besedo. Vse prav lepo pozdravljam! Vprašanje namenjam ministru za zdravje, gospodu dr. Dušanu Kebru. Že lep čas poteka postopek menjave oziroma imenovanje novega direktorja Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Po prvem neuspešnem poskusu v državnem zboru, da bi soglasje za novi mandat dobil dosedanji direktor, gospod Franc Košir, je zavod začel ponovno postopek imenovanja novega direktorja. 6. novembra lanskega leta je upravni odbor Zdravstvene zavarovalnice Slovenije na podlagi domnevno spornega načina glasovanja sklenil skupščini zavoda predlagati, da se za generalnega direktorja zavoda za naslednje mandatno obdobje imenuje Borut Miklavčič, upokojenec in nekdanji direktor Savskih elektrarn. Iz medijev je bilo možno razbrati, da naj bi gospod Miklavčič pred upokojitvijo prejemal plačo, ki je presegala 90% ministrove plače. Prav tako je bilo moč izvedeti, da naj bi ob sporazumni prekinitvi delovnega razmerja prejel bistveno previsoko odpravnino. Skratka, videti je, da je gospod Miklavčič do sedaj imel zelo veliko srečo in da je prejel precej spornih bonitet brez posledic. Mediji so tudi poročali, da je neizbrani kandidat za generalnega direktorja, Emil Židan, vložil tožbo zaradi kršitve postopka imenovanja. V njej zaradi procesnih napak predlaga začasno odredbo, po kateri naj bi odločili veljavnost odločitve o imenovanju novega generalnega direktorja zdravstvene zavarovalnice. Na skupščini zavarovalcev je bilo izraženo tudi stališče, da je program dela predlaganega kandidat slab oziroma neustrezen glede na finančne razmerje na področju zdravstvenega zavarovanja. Če to drži, me zanima: Kako lahko ministrstvo podpira kandidata, ki je koristil sporne bonitete in ki nima nobenih izkušenj na področju poslovodenja zdravstvenega zavarovalništva in ki je za sanacijo, za ureditev zdravstvene blagajne predložil slab program? Ali to pomeni, da aktiviranje upokojenca pomeni, da vladajoča koalicija oziroma LDS nima primernih kadrov, ki bi se lahko prijavili na razpis za tako odgovorno delovno mesto? Hvala.
Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Poslanke in poslanci! Lahko bi - in to utemeljeno - rekel, da ministrstvo za zdravje nima vloge pri postopku imenovanja direktorja Zavoda za zdravstveno zavarovanje; in celo res je tako. Poudarjena je avtonomija zavoda, ki ima pravzaprav stično točko samo s parlamentom. Parlament potrjuje oziroma daje soglasje k direktorju. Pa kljub vsemu, ker je znano, da je ministrstvo za zdravje podprlo program tega kandidata, dovolite, da bolj v osebnem imenu kot pa kot stališče ministrstva, ki res ni pristojno za to, odgovorim vsaj na nekatera vprašanja. Najprej o sami spornosti načina glasovanja. Jasno je, da je to v rokah upravnega odbora zavoda za zdravstveno zavarovanje in nato skupščine, ki je potrdila tega kandidata. Naši pravni službi je znano samo iz medijev bistvo pritožbe neizbranega kandidata in z ozirom na medijsko poročilo, kaj je bistvo, menimo po pravni plati, da je bil postopek legalen in da je spoštoval poslovnik upravnega odbora, ki govori, da mora biti glasovanje za direktorja zavoda javno. Namreč, sporno naj bi bilo vprašanje, zakaj ni bilo glasovanje tajno. Hkrati, kot nam je znano, teče postopek pred upravnim sodiščem in prepričani smo in verjamemo, da bo upravno sodišče ustrezno odločilo v tej zadevi, seveda mnogo bolj meritorno kot pa na primer naša služba. Drugo vprašanje je vprašanje upokojenca ali neupokojenca. Treba je pač povedati, da je razpis javen in da sta se na ta razpis javila samo dva kandidata. In zgolj o teh dveh kandidatih je beseda. Seveda bi si želeli, dovolite, da rečem, da bi bilo večje število kandidatov. Tudi mi bi si želeli še na kakšno drugo mesto večjo število kandidatov, med katerimi bi bilo mogoče izbirati. Ampak, pred seboj imamo dva kandidata in v tej točki seveda mi ne vidimovprašanja, čemu upokojenec. Mislim, da vsak državljan v tej državi lahko kandidira na vsako delovno mesto. Vprašanje višine plače in odpravnine je področje, ki ga je kandidat za direktorja urejal s prejšnjimi zaposlovalci. Interpretacije in poročila in njegove izjave so, da so bili ti postopki legalni in legitimni - ne samo v obrambo ali pa vsaj v nevtralno pripoved tega rečem , da so bile enake odpravnine izplačane nekaterim drugim delavcem na istem področju dela in da je kandidat izjavil, da bo polovico odpravnine vrnil. Torej, odpravnina, ki bo potem v končnem znesku, ko bo preostala vrnjena, bo pri njem ostalo še pred prijavo na davčno upravo slabih 4 milijone tolarjev in ne torej več, kot je bila prikazovano, 20 milijonov bruto, kar sploh ne drži. Šlo je za približno 14 milijonov bruto. Na koncu bo to slabe 4 milijone neto. Pri tem je treba povedati: pravico do odpravnine imajo tudi na drugih delovnih mestih in to je enkratna sama odpravnina, ki je ni mogoče ponoviti še na drug način. Jasno pa je, da se jaz sam kot minister za zdravje, sprašujem o vseh raznoraznih odpravninah, ki se pojavljajo v različnih točkah tega sistema. Vendar mislim, da to ni vprašanje, ki se lahko razreši ob samo eni osebi. Kar se pa tiče programa, pa mi dovolite, da rečem, da za nasprotje od nekaterih mnenj - ker če bi bilo mnenje na skupščini zavoda prevladujoče, namreč, da je program slab, potem ta kandidat ne bi bil potrjen. Torej, prevladujoče mnenje je očitno bilo, da je program dober. Mi se temu pridružujemo. Program kandidata smiselno povzema tisto, kar je tudi politika ministrstva za zdravje na tem področju, pri čemer bi pa le še dodal, da kandidat nikakor ni brez izkušenj na področju zdravstva. Navsezadnje je bil v prejšnji državi en mandat tisto, čemur bi danes rekli minister za zdravje oziroma je bil sekretar sekretariata za zdravstveno in socialno varstvo, in v teh časih so znani podatki o njegovi veliki uspešnosti; navsezadnje je pustil takrat zdravstvene ustanove brez izgube. Hvala lepa.
Hvala. Lahko nadaljujemo? Lahko. Besedo ima gospa Majda Zupan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor! Obračam se na gospoda ministra za zdravje. Na začetku mandata, natančno bo dve leti od tega, sem postavila vprašanje v zvezi z izgradnjo onkološkega inštituta. Takrat mi je odgovoril državni sekretar, gospod Vrhunec, in izpostavil med drugim tudi [[citiram]] , da "v Sloveniji ni na voljo denarja, da bi lahko investirali v slovenski zdravstveni sistem tako, da bi bil vreden veselja". Verjamem, da takšnega veselja prav kmalu ne bo, vendar pa si želim, da bi vsaj kakšen žarek posijal v sistem slovenskega zdravstva, še prav posebej pa v zvezi z onkološkim inštitutom. Nemogoče razmere so se z decembrsko poplavo še bolj razkrile. Velika sreča je, da se strop ni sesul na bolnike, in sprašujem se, kaj naj se sesuje še nanje, da se bo v tej smeri sploh kaj spremenilo. Javna skrivnost je, da nevselitev v stavbo H ni posledica pomanjkanja denarja, pač pa medsebojnih nagajanj in neodločnosti tistih, ki so odgovorni in plačani za odločanje. Decembrska nesreča je res pospešila reševanje odprte rane slovenskega zdravstva in zavedanje, da bi se razmere za zdravljenje in nego bolnikov z boleznijo raka le dvignile na človeka dostojno raven. Gospod minister, v svojih nastopih ste v zadnjem času dejali: "Našli bomo denar". Vendar pa mislim, da boste morali sprejeti še kakšno drugo odločitev. Po 40 letih obljub - nekje ste zapisali, da ste že kot gimnazijec namesto rož zbirali denarne prispevke za onkološki inštitut - kot minister storite tisto, kar slovenska javnost od vas upravičeno pričakuje, in to v tem mandatu. Zato vas javno sprašujem: Ali lahko zagotovite, da je končno onkološki inštitut med prvimi prednostnimi investicijami sedanje ekipe ministrstva za zdravje? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister.
Hvala lepa, spoštovana gospa poslanka, za to vprašanje. Te priložnosti ne želim na nek način zlorabiti, da bi pač ugotovil znano dejstvo, da na področju investicij kljub vsemu ni mogoče v zdravstvu opraviti vsega in da zato prioritete so. Lahko potrdim, da smo že ves čas tega mandata govorili, da imamo dve prioriteti na prvem mestu, in to je pediatrična klinika in onkološki inštitut. Dovolite, da rečem, da zakon, ki ga je sprejel ta državni zbor in ki je bil podaljšan do leta 2008, govori - po tekočih cenah iz lanskega leta - o 90 milijardah potrebnih sredstev. To pomeni, da bi lahko rekli: na številnih področjih slovenskih javnih zdravstvenih zavodov so pomanjkljivosti in so slabe razmere, nekatere podobne tistim na onkološkem inštitutu, in vprašanje prioritet se seveda ves čas zastavlja. Pri tem bi želel povedati in uporabiti to priliko, da rečem: onkološki inštitut, seveda vsa ta leta, vseh teh 40 let, ni samo stavba kasarne, o kateri je sedaj v javnosti govora, ampak da je v tem času pridobil veliko novih površin. Da skrajšam, zaradi kratkega časa. Z novo stavbo H, ki bo vseljena letos aprila in v katero se bodo preselili pacienti še iz ene slabe stavbe onkološkega inštituta, to je Šlajmerjev dom oziroma gluhonemnica, bo onkološki inštitut deloval za paciente na vsaj 75% novega ali adaptiranega prostora. Pred nami, če povem preprosto, je samo še kasarna. Kasarna, ki ima 250 metrov. Za to kasarno smo si po sedanjih načrtih zastavili prioritetni plan leta 2006. Poplava, ki se je dogodila in ki se lahko zgodi tudi v novi stavbi, je seveda sprožila vprašanja vrednosti popravljanja te stavbe in ugotovili smo, da je ni vredno popravljati, če jo bomo izselili. In zato je odgovor naših služb po tehnični plati: to stavbo je možno dograditi do konca leta 2004. Naj povem tudi poslancem, da ta stavba že stoji. Ta stavba je že sezidana do faze III. in se imenuje stavba G. Za njeno dokončanje bi rabili v štirih letih 8 milijard in te smo tudi zagotovili v proračunu; seveda, polovica od tega do leta 2004, polovica je prepuščena proračunom nadaljnjih letih. Zaradi nesreče, ki se je pripetila onkološkemu inštitutu, smo začeli proučevanje. Ustanovili smo skupno skupino, delovno skupino, tudi s pomočjo ministrstva za finance, ki proučuje možnosti, da bi to stavbo lahko dali v namen prihodnje leto. Poročilo o tem, kako oziroma če sploh je to možno in kako je to možno, bomo zagotovili v najkrajšem času. Menim, da najkasneje v 14-ih dnevih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Zupanova.
Hvala lepa. Če dovolite, bi še dodatno vprašanje postavila. Potem, ko si je varuh človekovih pravic ogledal stanje na onkološkem oddelku in bil tudi zgrožen nad razmerami, je dejal, da je to posledica neuravnoteženih prioritet v državi in zdravstvu, zato bi bilo smiselno vzpostaviti kriterije za razdeljevanje sredstev in izvajanje programov. Ali se s tem strinjate? In če se: Ali razmišljate o vzpostavitvi takšnih kriterijev in kdaj? Hvala lepa.
Izvolite, gospod minister.
Varuh človekovih pravic seveda na tem področju ni povedal nič novega, ravno zaradi obstoja teh kriterijev, sta onkološki inštitut in pediatrična klinika na prvem mestu. In zaradi teh kriterijev, smo morali številne investicije odriniti v prihodnja leta. Tako jih bomo morali najbrž v prihodnosti še naprej odrivati, kar bo sprožilo številna zelo občutljiva politična vprašanja Da bi tudi obstoječe programe, ker to je bilo v bistvu med vrsticami razbrati v predlogu varuha človekovih pravic, da obstoječe investicije v vrednosti približno 8 milijard - dve leti zapored, letos in prihodnje leto - prerazporedimo, bi pomenilo, da moramo nekatere preprosto odložiti, pri čemer so bile že pogosto odložene. Med temi investicijami pa seveda so pediatrična klinika, psihiatrija Sevniškega Pohorja, kirurški oddelek v Novem mestu. Ne bom naprej našteval, gre za investicije, za katere menimo,da jih ni mogoče več odlagati. Tako sledimo prioritetam. Saj, če ne bi sledil, potem bi bila situacija še slabša. Dovolite, da rečem, da smo ta mandat začeli z investicijskimi sredstvi v višini približno 2,5 milijardi na letni ravni. Če to primerjamo z 90 milijardami, potrebnih do leta 2008, je to nesorazmerje očitno. V tem času, v času tega mandata je vlada pripoznala potrebnost večjega investiranja in v letošnjem letu, torej po dobrih dveh letih te vlade, smo sedaj na 8 milijardah, kar pomeni, da smo realno podvojili, nominalno pa skoraj potrojili sredstva. To pomeni, da smo bistveno povečali sredstva. Seveda je pa res, da so potrebe še toliko večje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Sušnik. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Moje vprašanje se dotika težav nedorečenosti in problemov, ki so povezani s prometom s stavbnimi zemljišči v povezavi z institutom zaščitene kmetije. Dogaja se namreč to, da so po uveljavitvi zakona o dedovanju kmetijskih gospodarstev, ki je imel posledico, da je upravni organ določeno kmetijo razglasil za zaščiteno, so lokalne skupnosti sprejele vrsto prostorskih planov, s katerim so dele teh zaščitenih kmetij razglasile za stavbna zemljišča oziroma s katerimi se uveljavlja sprememba namembnosti kmetijskih zemljišč, tudi na delih teh zaščitenih kmetij. Odločil sem se postaviti vprašanje vam, spoštovani minister, zato ker se zatakne pri poskusu vpisa spremembe lasntištva na zemljiški knjigi, ker je povezano s prepovedjo, ki je posledica tega sprejetega akta o zaščiti kmetij. Sprašujem vas: Kako nameravate ta problem razrešiti? Dejstvo je, da je ta problem prisoten in to vedno večji meri, sorazmerno z množico sprejetih prostorskih planov občin. Kakšne spremembe oziroma kakšna navodila imajo "vaše zemljiške knjige" v okviru sodišč pri prometu oziroma pri zaznambah pri teh nepremičninah v sklopu instituta zaščitenih kmetij. Dejstvo je namreč, da je to velik problem pri realizaciji prostorskih planov, s katerimi se soočamo predvsem na območjih, kjer je več zaščitenih kmetij in kjer je realizacija prostorskih planov oziroma določenih investicij kot posledica spremenjene namembnosti kmetijskih zemljišč - da je praktično nemogoče pristopiti k realizaciji takih prostorskih planov. Zato vas prosim, da mi poskušate odgovoriti: Na kakšen način - če ste že razmišljati, kako razrešiti ta problem s prometom stavbnih zemljišč, ki so v sklopu zaščitenih kmetij? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister Bizjak, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, gospe in gospodje! Vprašanje, ki je bilo postavljeno, je pravzaprav novo vsaj za naše ministrstvo, morda tudi zaradi tega, ker je problematika, ki jo navajate oziroma celotno vprašanje, povezano z vrsto predpisov. Samo manjši del teh spada v pristojnost našega ministrstva. Povezana je tudi z delovanjem več državnih organov z navodili, ki jih izdajajo pretežno tudi nekatera druga ministrstva. Zaradi tega, da ne bi dajal le polovičnih odgovorov oziroma odgovorov, ki ne bi v celoti pravzaprav se dotaknili tega vprašanja in ne bi dajali tudi celovite rešitve, je treba predvsem to, da obljubim, da bomo proučili v sodelovanju z drugimi ministrstvi, ki se jih to tiče, v sodelovanju z okrajnimi sodišči, ki izvajajo postopke, povezane z zemljiško knjigo in eventualno tudi še z določenimi oddelki upravnih enot, v čem je težava, kje pride do zapletov, kje pride do morebitne neusklajenosti, bodisi kar zadeva predpise bodisi kar zadeva prakso Na tej osnovi lahko predvsem obljubim celovit odgovor in računam, da je možno ta problem ustrezno rešiti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Dve vprašanji.
Hvala. Najprej vprašanje finančnemu ministru, gospodu Mramorju. Zakon o lastninskem preoblikovanju zavaovalnic, ki je bil sprejet lansko leto, čaka na odločitev ustavnega sodišča v zvezi z ustavnimi pritožbami. Moje vprašanje se glasi: Ali finančno ministrstvo, gospod minister, pod vašim vodstvom, še zastopa enaka stališča glede uresničevanja zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic? Po nekaterih informacijah naj bi prišlo na ministrstvu za finance do spremembe strategije glede uresničevanja določil zakona in tudi glede izvajanja zahtev agencije za zavarovalniški nadzor, ki se nanašajo na dolžnosti Zavarovalnice Triglav v zvezi z odpravljanjem nepravilnosti, ki so se tam dogajale. Ali drži, da se ministrstvu ne mudi in da je sedaj bistveno bolj naklonjeno pogledom in apetitom menedžerske strukture glede deleža nenominiranega kapitala zavarovalnice? Ali se s tihim političnim soglasjem kupuje čas za takšno urejanje razmer v Zavarovalnici Triglav, ki objektivno pomeni oškodovanje nenominiranega družbenega kapitala v korist delniškega kapitala? Navzven se to kaže s ponovno preselitvijo gospe Milojke Kolar iz Zavarovalnice Triglav na mesto državne sekretarke, kjer je bila pred letom 2000 dolga leta državna sekretarka, in ima veliko zaslug za to, da zakon o zavarovalnicah deset let ni bil sprejet, da je ministrstvo za finance takrat zavlačevalo, kar je ob razpravah ob sprejemanju zakona implicitno potrdil tudi sedanji predsednik vlade, gospod Rop. Simbolno sporočilo take kadrovske rešitve je nedvoumno in pomeni tudi rehabilitacijo ravnanja prejšnje direktorice Zavarovalnice Triglav, katere najožja sodelavka je bila gospa Kolarjeva. Pri vsem skupaj gre seveda za izredne finančne interese, za to, kje bodo pristale milijarde denarja: v državnih rokah ali v privatnih, menedžerskih. Gre za finančne mogotce, ki ukazujejo državi. In drugo vprašanje ministru za okolje. Ministru za okolje in prostor postavljam vprašanje v zvezi z oddajo transportnih poti za izvoz elektrike s strani Elesa "pod mizo", brez javnega razpisa. Pokrivanje takega ravnanja s strani vlade kaže na velike interese in vpletenost visokih državnih funkcionarjev, posle in ravnanja, ki objektivno pomeni oškodovanje državnega proračuna v korist določenih posameznikov. Da je v ozadju koruptivno ravnanje, potrjuje tudi izjava bivšega državnega sekretarja za energetiko dr. Goloba za Večer 24.1., ki pravi, da gre za zaslužek ene milijarde, se pravi, tisoč milijonov tolarjev! In nadaljuje [[citiram]] : "Za milijardo tolarjev je mogoče že marsikoga kupiti, ljudje pa so za tak denar pripravljenitudi marsikaj narediti." Za prikrivanje kolektivnega ravnanja in izogibanja zakonskim določilom je vlada tudi tokrat marsikaj naredila, očitno. Tako se izgovarja na poskusne komercialne zmogljivosti, ki jih energetska zakonodaja ne pozna, in krši tudi pravila Evropske unije. Na ta način se izogiba javnim postopkom oddaje. Zaradi jasnih indicev o koruptivnem ravnanju sprašujem vlado: Ali je zahtevala kriminalistično preiskavo? Na to vprašanje zahtevam tudi pismeni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister za finance, dr. Mramor, izvolite, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, te informacije nikakor ne držijo. Ministrstvo za finance ni spremenilo politike glede lastninjenja zavarovalnic in v zvezi z določitvijo nenominiranega kapitala v Zavarovalnici Triglav je v samem zakonu rešitev, ki sem jo v svojem osebnem mnenju prejšnjemu ministru za finance posredoval, ko je zaprosil za njega.
Hvala. Dopolnitev odgovora želi gospod Jerovšek gospodu ministru Mramorju.
Gospod minister, glejte, gospod Rop, ko je bil finančni minister, ni ponovno vzel nazaj bivše državne sekretarke, ki se je bila takrat zatekla na Zavarovalnico Triglav. In, kot sem že omenil, je na nek način potrdil, da je veliko prispevala k temu, da dolgih deset let ni bilo zakona, da se je pravzaprav na ministrstvu zavlačevalo - pa še ena druga državna sekretarka -, sedaj pa takšna kadrovska rešitev. Ne vem, to malo bolj razjasnite. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, dr. Mramor, izvolite.
Hvala lepa. Milojka Kolar pokriva davčno področje, medtem ko področje zavarovalnic pokriva sekretar mag. Svilan. Ko sem že prej omenil, pač ta zakon ima to rešitev takšno, kot sem jo sam predlagal, in seveda za tako rešitvijo stojim.
Hvala lepa. Pred odgovorom gospoda ministra Kopača samo pojasnilo. Ustna vprašanja, ustni odgovori; pismena vprašanja, pismeni odgovori. Taka so pravila igre v tem državnem zboru in prosim za razumevanje. Gospod Kopač, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani poslanec, upam, da sem dobro razumel vprašanje, ki sicer ni bilo zelo natančno, ampak ste bolj spraševali oziroma navajali posamezne trditve, kaj vse da je kršil Eles pri delitvi prenosnih kapacitet, če sem pravilno razumel. Poglejte! No, časopisni članki so stvar, s katero, mislim, da nima smisla polemizirati tu, v tej dvorani, kajti navsezadnje je parlament vseeno bolj resna institucija kot pa nekdo, ki bi na take opravljive zgodbe repliciral. Ampak, če poskušam na kratko pojasniti delitev čezmejnih prenosnih kapacitet, dovolite, da najprej povem, da fizični tok prek daljnovodov iz Slovenije v Italijo ima v povprečju pretoka prek tisoč megavatov [[to je fizični tok]] . Mi že leta dolgo, Slovenija - še preden sem sam bil minister - že leta dolgo želi od Italije dobiti sprostitev večjega zneska komercialnih kapacitet, teh je samo za 380 megavatov namreč. V praksi to pomeni, da se pretakav resnici prek tisoč megavatov, obračuna se pa 380 megavatov. In vsa ta razlika pa pomeni dobiček, ki ga imajo Švicarji, Francozi - skratka, vsi drugi, Avstrijci ne, ampak drugi mejaši Republike Italije. No, in zaradi tega si mi prizadevamo povečati prenosne kapacitete na tej meji, saj je navsezadnje italijanski trg zelo donosen in je zelo zanimiv za izvoz elektrike. No, Italija na to ne pristane, zato ker bi morala znižati znesek komercialnih čezmejnih kapacitet s Švico in Francijo, in tega ne želi storiti. Zato nam pač s to zahtevo ni uspelo. Na vztrajanje Slovenije in tudi navsezadnje samih potrošnikov električne energije v Italiji pa so italijanske oblasti, ki dodeljujejo količino zmogljivosti, prenosnih zmogljivosti, mislim, da 14. decembra lani pa le odobrile povečanje teh prenosnih kapacitet za 100 megavatov, vendar na način, da so vseh 100 megavatov razdelili sami. Seveda je reakcija z naše strani bila ta, da če so pa razdelili sami, potem pa pač mi na to ne pristanemo in teh dodatnih kapacitet ne bo No, in temu je sledil potem sestanek, ki je bil 24. decembra v Rimu, predstavniki Elesa so bili tam, so se pogajali, in končni iztržek je bil ta, da so 30. decembra lani italijanske oblasti sporočile, da pristajajo na to, da se kapacitete delijo paritetno - torej 50% Slovenija 50% Italija; so odobrili te dodatne zmogljivosti in zagrozili oziroma niti ne zagrozili, ampak bilo je samo po sebi umevno, da če ne bo odgovora do polnoči 31.12., potem seveda s temi dodatnimi čezmejnimi kapacitetami ne bo nič. Te dodatne čezmejne kapacitete pa so kapacitete, ki gredo na rovaš varnostne rezerve. Varnostna rezerva, s katero razpolaga Eles kot upravljavec prenosnega omrežja, je taka, da je v resnici prebogata. Lahko bi bila manjša, vendar seveda italijanske oblasti nato niso pristale vse do, kot sem rekel, 14. decembra. Torej bi zmanjšale tisti delček varnostne rezerve, ki je potreben, s stalno razpoložljivostjo in dovolile, da se v določenem obsegu del tega prostora dodeli kot prekinljiva prenosna kapaciteta - taka, ki se lahko vsak dan sproti prekine. Če bi nam uspelo s tako dodelitvijo [[opozorilni znak za konec]] - če dovolite, samo še malo - no, če bi nam s tem uspelo, bi to bilo zelo dobro, ker če bi eno leto ta režim trajal, bi potem trajne prenosne kapacitete lahko povečali in to bi bilo v veliko korist slovenskih proizvajalcev elektrike. No, samo da zaključim: Eles ima vso pravico tisto razdeliti, kot ve in zna. Imel je časa od 30. do 31. decembra, ta čas je izkoristil s tistim, kar je tisti hip imel na razpolago, dodelitev te kapacitete je tako ali tako prekinljiva. Mi na ministrstvu pa smo jih pozvali, naj pravilnik o dodelitvi čezmejnih kapacitet, ki te problematike sploh ne ureja - to lahko rečem, da je zaenkrat neregulirano področje -, dopolnijo ta pravilnik in predvidoma ga bodo že v začetku februarja dopolnili in potem bo stvar posebej regulirana. Vsekakor pa s tem ni bila narejena nobena škoda, nasprotno: narejena je bila velika koristi. Kajti, Eles z tranzitom te elektrike, ker gre za tranzit, seveda tudi krepko zasluži in narejeno je bilo to predvsem v skladu s pravili ETSO, katere član Eles je, ker če ne bi bilo v skladu s temi pravili, bi seveda Eles bil deležen tudi ustreznega opomina ali kazni v tej mednarodni organizaciji. Tako je vse bilo neproblematično.
Gospod Jerovšek, dopolnite odgovor.
Gospod minister, ste dejali, da sem bil nerazumljiv, vendar ste vi zakomplicirali in niste jasno odgovorili. Strinjam pa se z vami, da je bila storjena velika korist, vendar za nekatere posameznike. Gospod Golob se spozna na to, ker je prej tržil te zadeve, in navaja milijardo zaslužka pri takem poslu in tega niste oddali na tečaju oziroma vsaj javno, ker se te službe na Elesu niso potrudile, da bi del tega denarja pripeljala v državno blagajno. To ni bilo narejeno in zaradi tega ste potrebovali tako dolg odgovor, da ste ljudi zmedli. Popolnoma jasno, ker to se ni prvič zgodilo. Tudi pred imenovanjem Bajukove vlade. Bajukova vlada je s tem posli presekala in potem ste popravljali, da so prišli nazaj vsi tisti, ki kot posredniki služijo pri teh zadevah. Nemogoče se je tako izogibati odgovoru in tudi javnim poslom. Dela se "pod mizo", to je jasno. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Kopač, izvolite.
Problematika je prezapletena, da bi jo razložil v dveh minutah in se opravičujem, tega enostavno krajše ne znam narediti. Dejstvo pa je, da bo po dopolnitvi tega pravilnika, ki sem jo sam zahteval, bo objavljen ustrezen postopek, kjer se bodo lahko prijavili čisto vsi, ki bodo želeli. Razumem pa izjave ne samo bivšega državnega sekretarja, ki je sedaj trgovec za elektriko, ampak tudi nekaterih drugih trgovcev, da so nezadovoljni, ker sami niso prišli k temu poslu, čeprav so vsi imeli možnost, ampak, ne vem zakaj, se niso prijavili. Vsi so imeli možnosti vložiti vlogo v natančno istem času, kot so jo nekateri in so potem, seveda, tudi prišli do teh kapacitet. Dejstvo pa je, da je treba vsako tako pisanje ali pa take izjave gledati skozi optiko privatnega interesa tistega, ki to govori. Država in Eles, ki je javna služba, smo tu zato, da ščitimo interese javnosti oziroma javno korist in to si upam zmeraj z odprtimi računi dokazovati. Tisti, ki pa izjavlja take izjave in ki so za vas potem inspiracija za poslanska vprašanja, pa imajo povsem privatne interese in to je vseeno treba nekoliko vzeti na znanje.
Hvala. Besedo ima gospod Janez Cimperman.
Hvala za besedo. Spoštovana ministra, kolegice in kolegi. Svoje vprašanje naslavljam ministru za šolstvo, znanost in šport, gospodu Slavku Gabru. Lansko zimo se je pod Poncami podrla skakalnica, mislim, da smo ji rekli Bloudkova velikanka, ki je bila vrsto desetletji nacionalni ponos, v hipu pa je postala nacionalna sramota. Kot mi je znano, še ni prišlo do sanacije, zato vas sprašujem, gospod minister: Ali bo ministrstvo za šolstvo in šport sodelovali pri sanaciji te nacionalne sramote in kako?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Gospe in gospodje, gospod poslanec! Najkrajše je mogoče reči, da ministrstvo bo sodelovalo pri sanaciji oziroma pri ponovni vzpostavitvi te skakalnice, in sicer v okviru sredstev, ki jih imamo za to na razpolago, potekajo dogovori, da bi prek občine Kranjska Gora letos za to namenili 20 milijonov tolarjev neposredno za to skakalnico in še 4 milijone za dograditev oziroma prenavljanje velikanke. Naj pa ob tem vendar povem, da pri tem čakamo na gradbeno dovoljenje in na urejanje lastniških razmerij, povezanih s tem. Morda ni odveč povedati in opozoriti na to, da je občina Kranjska Gora, ki je bila v skladu z zakonom o lastninjenju športnih objektov lastnica tega objekta, ta objekt leta 2001 predala v last Športnemu društvu Planica. Prav Športno društvo Planica ta trenutek pridobiva gradbeno dovoljenje. Vi pa veste, da mi ne moremo namenjati sredstev za katerokoli investicijo, brez da bi bila ta gradbena dovoljenja pridobljena. Pri tem jim bomo poskušali sicer po naših močeh pomagati, vendar bomo hkrati poskušali v dogovoru z občino Kranjska Gora omogočiti Kranjski Gori kot občini, da se vknjiži kot solastnica na tem objektu, ker je, meni se zdi, brez potrebe dopustila prenos tega tako pomembnega objekta iz njenega lastništva v last društev. Poskušali bomo doseči tudi vknjiženje dosedanjega vložka po času lastninjenja s strani države v ta objekt v višini 60 milijonov za ime občine Kranjska Gora. Vse to počnemo zato, da bi upravljavski delež te občine postal večji na tem objektu, inzato, da bi se tudi v nacionalnem interesu ali pa, bolje rečeno, v javnem interesu s tem objektom gospodarilo. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Cimperman.
Ali se predvideva, kdaj bo končana sanacija?
Hvala. Prosim za odgovor.
Hvala. Sam vam na to vprašanje težko odgovorim. Informacije, ki jih imamo mi s strani tistega, ki je na objektu investitor, so, da naj bi v mesecu dni imeli oni pridobljeno gradbeno dovoljenje. Tako, naj bi se potem, kar nas zadeva, dela začela. Seveda pa dva pogoja postavljamo: pridobitev lastniških deležev s strani občine Kranjska Gora na objektu, ker bomo mi sami svoja sredstva namenili občini Kranjska Gora, zato da bi ona pridobila večji delež in na ta način ustrezno upravljala s tem premoženjem.
Hvala lepa. Še zadnji, gospod Bogomir Zamernik.
Hvala lepa. Hvala gospodu kolegu iz Šoštanja za njegovo opazko, da bodo zadnji prvi. Gospoda Gabra bi prosil, če še ostane, ker vprašanje, ki ga imam za gospoda Kopača, bo kratko in bi prosil tudi za kratek odgovor, da izkoristim prisotnost gospoda Gabra tudi z vaše strani. Pa naj začnem kar pri gospodu Gabru. Nekateri predstavniki letalskih prevoznikov so me prosili, da vprašam: Kaj je z izdelavo poklicnega standarda za poklic pilota? To naj bi nekako se že precej dolgo časa mlelo po državnih uradih in prosijo, da odgovorite; kakršenkoli odgovor bo za njih tudi dober, le poda naj se. Gospodu Kopaču pa postavljam vprašanje v zvezi z odpravo posledic poplav. Novembra leta 2000 je bila 10. obletnica katastrofalnih poplav v letu 1990 v Zgornjesavinjski dolini in na celotnem porečju Savinje. Stroka si je bila edina, da so bile poplave leta 2000 tudi posledica še nesaniranih ran iz leta 1990. Upam, da ne bodo potrebne ponovno poplave. Občine so se trudile pač, kolikor so se lahko - ali pa smo se lahko, ko sem še sam opravljal funkcijo župana - in z lastnimi sredstvi urejale vodotoke za katere pa vemo, da so v pristojnosti ministrstva za okolje in prostor. Konkreten primer občine Solčava, mislim, da je bila ocenjena vrednost škode nekje 700 milijonov tolarjev, ob tem da ima občina letni proračun nekje pod 100 milijonov tolarjev. Jasno, da zalogaja te sanacije občine same ne bodo mogle prenesti, zato sprašujem ministra za okolje in prostor: Kdaj se bodo dolgovi teh ran sanirali? Kajti, v nasprotnem primeru se lahko ponovno zgodi katastrofa. Hvala lepa.
Torej, navedeno imam samo eno vprašanje, ampak verjetno je tudi do kakšnega neskladja prišlo, ne vem. Mogoče začnemo z gospodom Gabrom, če lahko odgovori, prosim.
Gospod podpredsednik, spoštovane gospe in gospodje! Gospod poslanec, če mi dovolite, bi si pridržal možnost, da pismeno odgovorim na to vprašanje. Moram priznati, da ne znam odgovoriti kar tako, vam bom pa dostavili odgovor, upam, da ugodnega za tiste, ki sprašujejo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Kopač, izvolite.
Hvala za besedo. Novembra 2000 so res bile poplave, ki jih omenjate, gospod poslanec Zamernik, in v skladu z zakonom o javnih financah je takratna vlada 9. novembra 2000 v resnici tudi razdelila 200 milijonov tolarjev nekaj občinam, to je Solčava, Črna na Koroškem, Tržič, Bohinj, Jesenice, Duplek in pa Brda, in to za zagotavljanje normalnih osnovnih življenjskih pogojev. Seveda, ta znesek zagotovo ne zadostuje za sanacijo vsega, kar je bilo takrat poškodovanega ob teh poplavah, vendar zakon o javnih financah ne omogoča delitve kakšnih sredstev proračunske rezerve, na primer v letu 2001 ali 2002 ali 2003, za elementarno nesrečo, ki se je zgodila na primer leta 2000. Take zakonske podlage ni, zato tudi kakšne delitve namenskih sredstev iz rezerve za te namene ni mogoče pričakovati. Dejstvo pa je, da bo treba del teh poškodb, ki niso sanirane, sanirati skozi redna vzdrževalna dela iz rednih proračunskih sredstev, kar je navsezadnje program tako imenovanega vodnega sklada. Zagotovo pa z njegovo časovno dinamiko ne boste zadovoljni, to si upam reči kar v naprej, ker je pač obseg sredstev precej omejen, čeprav je dinamika, predvidena skozi leta, taka, da se ta sredstva sicer pomembno povečujejo, ampak v slovensko vodarstvo smo v desetih letih tako zelo malo vložili, da posledic tega še dolgo ne bo moč odpraviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ali lahko zaključimo z vprašanji in odgovori? Prosim, gospod Zamernik. Dopolnitve odgovora torej.
Ministru se kljub nezadovoljivemu odgovoru zahvaljujem, zato seveda pravilno predvidevate, da s takim odgovorom je človek težko zadovoljen. Jaz upam, da tudi vi kot minister niste s tem, kar ste povedali, zadovoljni in da se boste zavzemali za to, da se bodo sredstva, namenjena za sanacijo tega, v proračunu povečala. Saj vendar to vi predlagate oziroma vaše ministrstvo predlaga višino teh sredstev. Vendar bi vas vseeno prosil, kako bi pomagali občini iz zagate. Takrat, leta 2000 ji je podrlo most. Za sanacijo, obnovo tega mostu potrebuje - ne vem, na pamet bom rekel - 100 milijonov. Most, ki se je postavil, je tako imenovani pontonski most. Posodilo ga je ministrstvo za obrambo s posojilno pogodbo. Sedaj se ta pogodba izteka - že tretjič podaljšana. Ministrstvo za obrambo zahteva ta most nazaj, da ga bo v nasprotnem primeru začelo vseeno podirati in tega mostu ni. Ministrstvo za okolje in prostor oziroma komisija za sanacijo poplav ima predračune, koliko bi izgradnja takega mostu stala,vendar nič kaj več od tega. Kako bi sedaj ministrstvo za okolje in prostor lahko pomagalo taki občini iz zagate?
Izvolite.
Upam, da sem bil že prej dosti jasen, čeprav še enkrat pravim, verjetno ne boste zadovoljni s tem, kar bom zdaj znova povedal. Če se ne motim, gre za most na lokalni cesti, torej most, ki je pod pristojnostjo občine, ne države, direkcije za ceste ali ministrstva za promet nasploh. Torej, če bi želeli, da se ga financira iz sredstevodprave posledic naravne nesreče, kar sem razumel iz intence vašega vprašanja, potem bi za to potrebovali podlago v nekem zakonu. Kajti sredstva rezerve se smejo črpati samo v skladu z zakonom o javnih financah, v skladu z nobenim drugim zakonom. Tudi če sredstva rezerve obstajajo in tudi če bi obstajala velika volja, da se ta sredstva nakažejo, za kaj takega zakonske podlage nimamo. Tudi če bi minister za okolje, prostor in energijo to želel, bi mu moral minister za finance oziroma službe ministrstva za finance to zavrniti, ker zakonske podlage za kaj takega ni. Tako da skozi uporabo sredstev proračunske rezerve, mislim da - vsaj v okviru tekočega proračunskega leta tega, v katerem smo zdaj - take rešitve ni moč iskati.
Hvala lepa. S tem smo izčrpali seznam vseh, ki so želeli vlado vprašati karkoli že. Zahvaljujem se ministrom za prisotnost. Prekinjam to točko dnevnega reda. Sejo zbora bomo nadaljevali jutri ob 10.00 uri. Hvala.