1. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 240/2000 Sb., o krizovém řízení a o změně některých zákonů (krizový zákon), ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 250/2016 Sb. o odpovědnosti za přestupky a řízení o nich, ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 1152/ - zkrácené jednání Je navrženo zkrácené jednání. Podle toho bychom měli podle § 99 posoudit, zda jsou podmínky pro projednání zmíněného návrhu zákona ve zkráceném jednání. Otevírám rozpravu o zkráceném jednání. Pan předseda klubu ODS Zbyněk Stanjura. Máte slovo.
Děkuji za slovo. Já jsem přesvědčený, že nejsou splněné podmínky pro jednání, mimo jiné proto, že jsme ve stavu legislativní nouze projednávali jinou novelu, která tady už visí několik týdnů po vrácení tohoto tisku a jeho zamítnutí v horní komoře Parlamentu České republiky. Vládní většina není schopna sehnat 101 poslanců pro to, aby to prohlasovala, čemuž rozumím a děkuji těm, kteří pro to nechtějí zvednout ruku, a vláda, místo aby dotáhla jeden legislativní proces s jednou novelou, přichází s novelou novou, a znovu ve stavu legislativní nouze. Můj dotaz na pana ministra vnitra je, co se bude dít s tou první novelou a s tou druhou, jak si to vlastně představují, jak to půjde. V této chvíli, pane ministře, nemáte většinu na zvýšené pokuty, které tady leží - já teď nevím, kdy to Senát zamítl, ale už je to několik týdnů, asi tři nebo čtyři. Teď to chcete projednat příští úterý. Tak já myslím, že by bylo logické nejdřív dokončit jeden legislativní proces - nechci tipovat, jak to dopadne příští úterý, to skutečně nevím, vím, že my budeme hlasovat proti, to je jediné, co mohu s jistotou prohlásit, jak dopadne hlasování, nevím. Ale já bych chtěl vědět to zdůvodnění, proč to máme projednávat ve stavu legislativní nouze, když novelu téhož zákona vláda nebyla schopna ve stavu legislativní nouze přivést k hlasování o konečném rozhodnutí a žene nás do nové novely. Děkuji za toto zdůvodnění. Teď nechci debatovat o obsahu toho zákona, ale procedurálně - v jakém stavu se vlastně nacházíme a proč je znovu použit stav legislativní nouze. Děkuji za vysvětlení.
Děkuji. Kdo dál do rozpravy? Pan ministr vnitra, prosím.
Děkuji. No, ten důvod je jednoduchý a trošku souvisí s tím, co tady pan předseda Stanjura říkal, když se mě ptal, jak se mi to tady líbí. Důvod je, že pro tento zákon chtějí hlasovat tři strany, které by za normálního stavu měly pohodlně přes 101, nicméně vzhledem k počtu karantén a onemocnění v důsledku covidu na 101 hlasů nedosáhnou. To je férové a pravdivé vysvětlení. Tudíž nevidím důvod, proč bychom nemohli projednat tento zákon. Nevím, proč bychom ho měli předem odsuzovat ke stejnému osudu, jako měla první novela v Senátu - třeba je šance, že senátory přesvědčíme. Já všechny občany, kteří mi píšou a říkají: Proč policie nepostihuje ty notorické porušovače? Tak je všechny odkazuji do Senátu, protože tam je celá řada senátorů, kteří byli zásadními odpůrci té novely a de facto přesvědčili zbytek Senátu, aby to zamítl. Třeba kolegové ze Senátu změní názor, já nevím. Já nevím, jak dopadne tento zákon v Senátu. To, co vím, je, že kvůli tomu, že 15 poslanců je v karanténě nebo má covid, nedává koalici nebo uskupení, které by normálně 101 hlasů mělo, možnost těch 101 hlasů uplatnit. To je férová odpověď.
Děkuji. Ještě do rozpravy pan předseda Stanjura. Prosím.
Já myslím, že to pan ministr vnitra popsal dobře, ale bavíme se o jiném tisku. Není pochyb, že pan ministr vnitra mluvil k tisku, který jsme dneska zařadili pevně na příští úterý, a rozumím praktickým důvodům a plně je respektuji. Ale moje otázka zněla, proč se znovu používá stav legislativní nouze, když ve stavu legislativní nouze tady máme jiný tisk. Tomu já nerozumím. To jsem chtěl vysvětlení. Teď jsem se nechtěl věnovat vnitřku a zdůvodnění, proč tento tisk. [[(16.40 hodin)]] Já myslím, že popsání té situace bylo férové, tak to přesně je, že díky tomu, že mnozí kolegové jsou buď nemocní nebo v karanténě, vládní většina tu většinu nemá, to já plně respektuji, ani nenamítám, že se odkládá ten tisk, já tomu fakt rozumím. Já jsem ani nehlasoval pro to příští úterý, protože si myslím, že to úterý bude stejná situace. Ale otázka zněla, jak zdůvodníme, že tento návrh zákona projednáváme opět ve stavu legislativní nouze, když minulou, minulou změnu toho zákona ve stavu legislativní nouze jsme ještě nedotáhli. Děkuji za vysvětlení.
Ještě jednou v rozpravě pan místopředseda vlády.
Já se to pokusím vysvětlit. Možná se tam ale samozřejmě nevyhneme tomu, abychom nezačali debatovat obsahy těch zákonů, pokud to mám vysvětlit. Ten první zákon, nebo ta první novela, ta vznikla ve chvíli, kdy bylo evidentní, že ta úplně velká novela krizového zákonodárství se zarazila v meziresortním připomínkovém řízení, a dokonce vůči ní byly uplatněny výhrady kolegů napříč politickým spektrem, tudíž se muselo hodně přepracovávat, a současně praxe ukázala, že máme problém s tím, že nejsme schopni de facto stejné jednání, které porušuje nařízení vydaná podle různých zákonů, postihovat stejně. Zjednodušeně řečeno, byli jsme schopni pokutovat porušování opatření vydaných podle režimu zákona na ochranu veřejného zdraví, neumíme pokutovat v některých případech porušování krizového zákona. To je obsahem té novely, která tady visí vrácena, zamítnuta Senátem. Vzhledem k tomu, že od té doby uplynulo několik týdnů, spíš měsíců, a situace s vymáháním nebo schopností postihovat zejména opakované porušování těchto zákonů není úplně ideální, na základě podnětů Policie České republiky jsme udělali velmi rychlou novelu, na jejíž doporučení - nebo z její zkušenosti - obsahuje tři věci, které z jejího pohledu tu situaci zlepší. To znamená: rejstřík nebo zapisování do rejstříku, případný zákaz činnosti a tak dále. To znamená, to jsou věci, které vznikly z praxe mezi tím, kdy ta první novela putovala někde mezi komorami, a dneškem. Neříkám, že to je úplně standardní postup, ale doba standardní není, a pokud naší snahou je, abychom byli schopni dát pokutu někomu, kdo si z toho celého dělá srandu, tak jiný postup prostě možný není. Proto legislativní nouze, protože pokud bychom postupovali řádně, tak se k tomu dostaneme pravděpodobně někdy v létě a to už se asi - doufejme - bude... by se to míjelo účinkem.
Děkuji. Ještě někdo do rozpravy? Ještě kolega Marek Benda. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážený pane ministře, vážené dámy, vážení pánové, abychom to trošičku shrnuli, tak ten zákon má v podstatě tři myšlenky. První byl zákaz činnosti až na dobu jednoho roku, druhý byl registr přestupců, do kterého budou zapisovány přestupky na úseku při porušení krizového zákona, a třetí byla novela zákona o přestupcích. Z toho bych rád upozornil, že ústavně-právní výbor, který to projednal, doporučil vyhodit novelu zákona o přestupcích a řízení proti nim jako zcela, zcela nadbytečnou a vůbec nesouvisející s legislativní nouzí. Doporučil vypustit zákaz činnosti jako v této chvíli naprosto brutální zásah do práv a svobod a jediné, co tam zůstává, je, že se začne vést registr přestupců. Jestli tohle fakt pokládáme za věc, která má být projednávána v legislativní nouzi, já to za takovou věc nepokládám. Je to úplně zbytné. A přestaňme pokračovat v tomto projednávání ve stavu legislativní nouze.
Děkuji. Nyní pan Dominik Feri, přihlášený v reakci na kolegu Bendu. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já jsem na ústavně-právním výboru poměrně zevrubně vysvětloval, proč mám za to, že mít možnost uložit správní trest zákazu činnosti je něco naprosto nemyslitelného a přestřeleného. Ve zkratce se dá říci, že ministerstvo vůbec neuvedlo, proč jsou současné správní tresty, to znamená pokuty, proč jsou nedostatečné, proč najednou - to není bič na podnikatele, to je popravčí sekyra na podnikatele. Vy prostě v tom nejtvrdším možném režimu můžete uložit to, že zavřete třeba jedinou hospodu na vesnici. Co to asi v té vesnici přinese? To je totální likvidace jakéhokoliv kulturního života, společenského života na té vsi. To jako... dobře, tak ten člověk ze zoufalosti otevře a bude mít nad sebou tu popravčí sekyru, že dostane zákaz činnosti. To je něco, něco naprosto nemyslitelného, neuvěřitelného, neslušného, odtrženého od reality. Když pan ministr říká, že to tam musí být, tak ať to odůvodní, ať řekne: Uložili jsme tolik a tolik pokut. Ale on to nemůže říct, protože nemá takový přehled. Neví, kolik těch pokut bylo uloženo, v jaké úhrnné výši, v jaké jednotlivé výši, v jakých částech té republiky, prostě to neví. Ale stoprocentně ví, že musí být možnost uložit trest zákazu činnosti. To je něco, to překračuje jakékoliv chápání. Pojďme se s tím vypořádat tak - a ústavně-právní výbor v tomto dal tomuto pohledu za pravdu - že to vyhodíme, když ten zákon tedy bude vůbec projednáván, což nepokládám za šťastné, tak ale ať tam aspoň není ten zákaz, zákaz činnosti. Děkuji vám.
Děkuji. Nyní se paní zpravodajka hlásí do rozpravy. Prosím.
Vážený pane předsedající, vážené dámy, vážení pánové, já bych chtěla jenom k tomu zákazu činnosti, že pro mě jako člověka, který řešil přestupky v praxi, je tam to slovíčko "může". To znamená - nemusí a je vždycky na správním uvážení, zda ten čin dosáhl takové intenzity, aby zákaz činnosti byl uložen. To znamená, nemusí být ten zákaz činnosti uložen vždy. Může - nemusí.
Děkuji. Zatím nediskutujeme o obsahu zákona, ale o tom, zda bude nebo nebude projednáván ve stavu legislativní nouze. Ještě Zdeněk Ondráček, přihlášen do rozpravy. Máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážený pane ministře, kolegyně a kolegové, v rámci projednávání na ústavně-právním výboru jsem navrhl vypuštění té části druhé, která se týká odpovědnosti za přestupky a řízení v nich, ten registr, protože to v podstatě s legislativní nouzí nemá v této chvíli nic společného. Věci, o kterých tady zde hovoříme - a my jsme na ústavně-právním výboru vedli širokou diskuzi, jestli vůbec je stav legislativní nouze pro tu danou věc, a zkusme si říct, v kolika sněmovních tiscích teď máme otevřen anebo připravujeme otevřít zákon, krizový zákon, tu dvěstěčtyřicítku. Je to sněmovní tisk 1111, o kterém jsme dneska hovořili, který se nám vrátil ze Senátu, kde nám ho Senát zcela zamítl, který se týká sankcionování právnických osob a podnikajících fyzických osob. Jde nám o tu disproporci, která tam je. Horko těžko budeme mít nebo bude mít vládní koalice problém to prohlasovat, protože již dvakrát nebo třikrát jste požádali o to, abychom to odložili, buď na jinou schůzi, nebo někde jinde, protože počet hlasů na to se tady v Poslanecké sněmovně nenašel, přestože klub KSČM tuto disproporci podporuje, anebo odstraní tyto disproporce, pardon, abych mluvil správně. Teď přicházíme s tiskem 1152 - 1111 a 1152, to znamená o nějakých čtyřicet čísel dál. V podstatě během pár týdnů přicházíme s další novelou dvěstěčtyřicítky, kterou zase říkáme, že ve stavu legislativní nouze, a snažíme se tam docílit těch zákazů. Úplně souhlasím s paní zpravodajkou, která říká: Pokud zákon říká "může", tak neznamená, že musí. Máme to mnohokrát v zákoně, kde správní orgán může uložit nějaký trest, ale samozřejmě to neznamená, že ho tak vždycky ukládá. Kontroverzní už je to, že jestli zrovna tady máme v těchto případech využívat nebo hrát na recidivu a zvyšovat ty sankce, když - jak zmínil pan předseda ústavně-právního výboru Marek Benda - ani nevíme, kolik vlastně sankcí je ukládáno, v jaké výši. A jenom z těch věcí, které jsou mediálně známé, kdy došlo k porušení zákona, ať krizového, nebo zákona na ochranu veřejného zdraví, a projednávají to buď oerpéčka nebo Krajské hygienické stanice, tak víme, že tam, kde je sankce až 50 000 korun u fyzických osob, tak sankce, které jsou ukládány těmito správními orgány, se pohybují v řádech jednotek tisíců korun, 2 000, 3 000 korun. [[(16.50 hodin)]] My teď mluvíme o navýšení za případnou recidivu, ale kdyby v prvoinstančním nebo prvém provinění ta osoba dostala sankci, řekněme, v horní polovině trestní sazby, tak by se možná od nějaké recidivy potom taky nějakým způsobem odvrátila, protože částka 1 000, 2 000 korun pro některé lidi není motivační k tomu, aby je odvrátila nebo oddálila od protiprávního jednání. Ale další protiprávní jednání zase zatěžuje orgány policie, které to dokumentují a zpracovávají, posíláme znovu na další krajské hygienické stanice, a v tom prvním porušení na jaře spadlo do takzvaného koše díky rozhodnutí soudu cca 15 000 oznámení, která dala policie. Já jsem ji žádal, ať nám někdo řekne, jaké množství oznámení dává policie ať na ORP, nebo na krajské hygienické stanice, a jaké výše pokut tam jsou ukládané, jestli to má vůbec smysl. Ale nic takového my tady nemáme, a teď předkládáme něco, co nám umožňuje sankcionovat v rámci recidivy a zároveň ještě ukládat další trest, kterým je zákaz činnosti, byť češtinářsky a právnicky víme, že ten, kdo může, neznamená, že musí. Máme tady připraven další sněmovní tisk, a teď nevím, jestli se trefím úplně do čísla, 1162, který je další z dílny Ministerstva vnitra, předkládán zde do Poslanecké sněmovny a je zařazen do této schůze. Je to další novela krizového zákona. Takže my během jedné stovky, když to tak nazvu, 1111, 1152 a 1162, se dostáváme, že máme třikrát otevřen nebo třikrát projednáváme jeden a ten samý zákon 240. Nevím, jak z vašeho pohledu, ale mně to nesvědčí o dobré práci předkladatelů, a je na zvážení, jestli to, co teď tady chceme projednat, jestli je opravdu ve stavu legislativní nouze, protože tisk 1162, který je zařazen na této schůzi, není navrhován ve stavu legislativní nouze a bude podroben klasickému - pokud projde, já jsem zpravodaj, takže vím, mám to načteno poměrně dobře - takže říkám, pokud to projde, tak bude v rámci klasického čtení prvního, druhého a třetího. Nic by nebránilo, pokud by to prošlo díky hlasům vládních poslanců, do druhého čtení, abychom se tam vypořádali i s tiskem 1152. A popřípadě, když máme otevřen i přestupkový zákon - to asi bude vědět paní zpravodajka daleko líp než já, ale máme, myslím - abychom řešili požadavek, který my považujeme za přílepek a který jsem v rámci té části druhé v rámci jednání ústavně-právního výboru nechal vyřadit. Takže já osobně se připojuji k tomu, že v dané chvíli také nevidím stav legislativní nouze, a nechal bych to, ať projdeme zákon standardním řízením. Děkuji.
Děkuji. Nyní paní poslankyně Hyťhová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající, za slovo. Já jsem chtěla říct za Trikolóru, že rozhodně nepodpoříme, aby tento návrh byl projednáván v legislativní nouzi. Nevidíme k tomu důvod a myslím si, že takováto zásadní věc, která omezí našim občanům svobodu, a může - jak tady řekla paní zpravodajka, může - až zakázat jejich činnost, činnost, kterou si celý život budovali. Takže tohle opravdu není potřeba, nebo je naprosto skandální, abychom to tady dneska odmávli a vláda v podstatě dostala bianko šek, když ani neví - v podstatě tady ani nepadlo, za jakých podmínek, co by ten člověk všechno musel udělat, aby mu byla zakázána činnost. Pouze víme, že tam je napsáno slovíčko "může". Opozice si tady již prohlasovala s vládou pandemický zákon a já nevidím důvod, proč bychom dneska tady měli rychle, rychle odsouhlasit evidenci hříšníků pana ministra Hamáčka a ještě ve zkráceném jednání. Je to opravdu skandální a vůči našim občanům tohle není fér. Myslím, že už jsme jim toho naložili na bedra až dost, a není potřeba tady dneska odsouhlasovat další evidenci, která jim zase zničí o kousek víc jejich život a jejich živnost. Děkuji.
Děkuji paní poslankyni Tereze Hyťhové. Kdo dál do rozpravy? Pan kolega [[nesrozumitelné]]. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající, já bych se také chtěl v krátkosti vyjádřit. Ve stavu legislativní nouze bychom měli projednávat zákony, které mají pomáhat lidem a mají pomáhat lidem rychle, ale ne takové zákony, které lidem mají škodit. Přece není možné tady projednávat drakonické tresty pro lidi, kteří jsou v zoufalé situaci, dovolí si třeba porušit nějaké nařízení a otevřít svoji živnost nebo něco podobného pro souseda. Prostě není možné navyšovat tresty a zakazovat činnost. Já si myslím, že tohle je novodobý pendrekový zákon, a my bychom vůbec o něm neměli jednat.
Děkuji panu poslanci Hrnčířovi. Kdo dál do rozpravy? Pokud už nikdo, rozpravu končím. Ještě než přednesu návrh usnesení, zagonguji. Vzhledem k tomu, že jsem požádal kolegy a kolegyně, aby případné diskuze o něčem jiném přenesli do předsálí, odhlásím vás všechny. Požádám vás o novou registraci. Prosím, přihlaste se svými identifikačními kartami. Jakmile se počet přihlášených ustálí, přednesu návrh usnesení. "Poslanecká sněmovna konstatuje, že nadále existují podmínky pro projednání vládního návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 240/2000 Sb., o krizovém řízení a o změně některých zákonů [[krizový zákon]], ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 250/2016 Sb., o odpovědnosti za přestupky a řízení o nich, ve znění pozdějších předpisů, sněmovní tisk 1152, ve zkráceném jednání." Zahájil jsem hlasování číslo 36 a ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování číslo 36 z přítomných 95 pro 46, proti 31. Návrh nebyl přijat. Protože nebyl schválen stav legislativní nouze... [[Konzultace s organizačním odborem.]] Rozumím tomu, že přejdeme do běžného režimu. Potřebujeme tedy několik málo chvil, protože je potřeba potvrdit zpravodaje, protože teď je potřeba rozhodnout o tom, že předseda Poslanecké sněmovny přikáže výborům pro běžné projednávání a pro prvé čtení, protože budeme projednávat zákon v celé šíři. Vzhledem k tomu, že jsme snad připraveni, to je věc, kdy pan předseda Sněmovny může svým rozhodnutím přikázat tisk pro prvé čtení, protože to nemusí dělat organizační výbor a může to předseda udělat sám, tak bych ho požádal o vystoupení a zopakování jeho rozhodnutí, které učinil při projednávání ve stavu legislativní nouze. To znamená, já tak učinit musím, pokud někdo máte nějakou pochybnost. [[Poslanec Stanjura mimo mikrofon: Máte něco s mikrofonem? My vás vůbec neslyšíme, ale vůbec. Je něco s mikrofonem?]] Já nevím, co je s mikrofonem. [[Poslanec Stanjura: Vůbec nevíme, co jste říkal.]] Dobře, tak já to zopakuji. Vzhledem k tomu, že postupujeme jiným způsobem, než byl původní návrh, požádám předsedu Poslanecké sněmovny, jestli by zopakoval svoje rozhodnutí, které učinil pro projednávání ve zkráceném jednání, a svým rozhodnutím, protože k tomu není potřeba organizační výbor, může to udělat předseda sám, potvrdil, že přikazuje tento tisk výboru ústavně-právnímu a ustanovuje zpravodajkou paní poslankyni Ožanovou. Abychom mohli pokračovat hned. Pokud tak učiní...
Já bych s dovolením do toho vstoupil. Tento zákon byl poslán do takzvaného zkráceného jednání, kde se jenom určuje výbor pro projednání. Jestliže tento režim padá, tak by mělo následovat klasické rozhodnutí přikázání nějakému výboru a určení zpravodaje, což dělá buď organizační výbor, nebo když to nestihne organizační výbor, mohu já ze své pozice. Já ten krok udělám, ale dejte mi třeba tři minuty a já nachystám rozhodnutí předsedy, že se tisk přikazuje tomu a tomu výboru, a pak budeme o tom hlasovat v rámci prvního čtení. [[Reakce v sále.]] Jestliže neprošel nouzový stav, tak nemůžeme projednávat ve zkráceném jednání. A máme lhůty, pane předsedo [[Stanjuro]], máme splněné lhůty. Můžeme projednávat v prvém čtení, ale potřebuji určit výbor a zpravodaje.
Ještě mimo rozpravu pan předseda klubu ODS.
Já tedy fakt varuji před tím, že tady vymýšlíme nové postupy. My jsme schválili, že tento bod budeme projednávat ve zkrácené lhůtě, a Sněmovna to odmítla jako suverén. Žádná alternativa, že budeme pokračovat v prvním čtení, prostě neexistuje. Netvořme to na místě, to je hrozně nebezpečné. Já to vůbec nechápu. Schválili jsme první čtení tohoto bodu? Neschválili! Před půl hodinou, když jsme schvalovali program, takže nemůžeme pokračovat. Nenuťte pana předsedu... On to samozřejmě udělá, to je jenom formalita. Ale nemůžeme pokračovat. Navíc si sociální demokraté prosadili, že od pěti máme projednávat už jiný zákon. Absolutní chaos v té Sněmovně! Fakt. Dva zákony z dílny sociální demokracie, ani jeden nebude hotový. [[Poslanec Chvojka reaguje ze svého místa.]] Omlouvám se předsedovi Chvojkovi. Je to můj odhad.
Pane předsedo, já vás přeruším, protože jsem vázán usnesením Poslanecké sněmovny, že od 17 hodin se projednává jiný bod. Já jsem jenom ten čas do 17. hodiny chtěl využít k tomu, abychom udělali rozhodnutí, která můžeme učinit v Poslanecké sněmovně vzhledem k tomu, že pan předseda Sněmovny byl přítomen a i bez organizačního výboru může učinit pro prvé čtení, klasické jednání, rozhodnutí, ke kterým je oprávněn.
Já se omlouvám, pane předsedající. Fakt mi nemůžete vzít slovo, když jste mi ho udělil. Udělil jste mi ho v 17.01, já za to nemůžu. A nemůžeme... Žádné první čtení není schváleno na programu. Vůbec nerozporuji, že pan předseda může přikázat nebo navrhnout přikázání nějakému výboru, může navrhnout nějakého zpravodaje, nemusí to dělat organizační výbor. Rozporuji to, že nemůžeme pokračovat. První čtení musí někdo navrhnout, třeba zítra ráno, zařadit do schůze tento tisk, prvé čtení. To je legitimní. Když se to zítra odhlasuje, tak je to na programu a pak si může Sněmovna rozhodnout, kdy první čtení proběhne. To je všechno v pořádku. Ale nemůže to být tak, že když neprojde zkrácené čtení, že budeme automaticky to mít v prvém čtení. To prostě není možné. Děkuju.
Tak já předám řízení schůze. Předtím tedy ještě poděkuji místopředsedovi vlády a ministru vnitra Janu Hamáčkovi a paní zpravodajce. Pokračovat budeme bodem číslo dvě.
Ano. V souladu s rozhodnutím Poslanecké sněmovny se budeme nyní zabývat bodem