Dame i gospodo narodni poslanici, sinoć je DOS-ovska većina pokušala da nam nametne da radimo kao vampiri, a evo danas u 11,00 časova jedva smo se uspeli okupiti. Zato čekajući da obrazložim svoj amandman, gotovo sam izgubio strpljenje. Predlog zakona sa enormno povećanim novčanim iznosom u sudskim taksama nije prihvatljiv, velika je neusklađenost povećanih sudskih taksi sa standardom građana, zato poslanici SRS svojim amandmanima žele da sudske takse budu primerene opštoj ekonomskoj situaciji. Ne bi trebalo da cilj ovog zakona bude samo razlog za punjenje budžeta. Želimo da amandmanima uredimo da sudstvo radi nezavisno, da sudije budu plaćene za svoj rad, ali da se ne uskraćuju prava građana na zaštitu u sudovima. Član 10. ovog predloga zakona određuje visinu sudske takse za raspravljanje zaostavštine u prvostepenom postupku plaća se taksa prema čistoj vrednosti zaostavštine. Raspravljanje zaostavštine je prenos prava vlasništva sa pravnog prethodnika na pravnog naslednika. Tu se radi o sticanju prava svojine, o ostavinskom postupku. Tu imovinu stiče naslednik bez tereta, pravnim poslom, te se ne radi o kupoprodaji. Zbog toga ne treba globiti nekoga ko je nasledio, jer je zaostavština već dovoljno isharačena ranijim dažbinama. Ljudi svakodnevno umiru i sve više ih umire pod DOS-ovom vlašću. Zato će zaostavštine biti sve više i više. Zbog toga se poslanici SRS zalažu da ove takse budu razumne, jer će se dešavati da pravni sledbenik nema para da plati takse. Evo jednog klasičnog primera - doduše, ministar Batić je juče govorio o guskama, a ne znam da li gospodin ministar ima nekog prethodnika na selu, pa da mu kao zaostavština pripadne neka guska ili možda patka ili nešto slično, morao bi tada, po članu 10. njegovog predloga, da plati taksu 300 dinara, a mi predlažemo, ovim amandmanom, na član 10. da vrednost koja je do 5.000 bude 100 dinara, i ministar plati samo 100 dinara za patku. Predlažem da se sudske takse smanje za raspravljanje zaostavštine u prvostepenom postupku, prema istoj vrednosti zaostavštine, a manje od predložene iz navedenih razloga. (Predsednik: Vreme.) Predlažem takođe da ministar prihvati kao i DOS-ovska većina ovaj amandman, jer se verovatno kao advokat susretao u praksi sa obrazloženim primerom. Naši predlozi su da se vrednosti koje su predložene ovim zakonom umanje i to: do 5.000 dinara vrednosti - 100 dinara,umesto predloženih 300 dinara; preko 5.000 do 20.000 dinara vrednosti - 150 dinara,umesto predloženih 300 dinara; preko 20.000 do 50.000 dinara vrednosti - 200 dinara,umesto predloženih 700 dinara; i, preko 200.000 dinara vrednosti - 1.200 dinara umesto predloženih 3.450 dinara, naravno, uvećano sa ovim ... (Predsednik: Gospodine Kesejiću, upozoravam vas na prekoračenje vremena, drugi put.) ... od vrednosti zaostavštine. Upravo završavam i nisam čuo da ste me opomenuli ranije, jer bih veoma revnosno sišao sa govornice. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 32, protiv 105, uzdržana dva, nije glasalo 20, od 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Živko Selaković. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Živko Selaković.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, amandman poslaničke grupe SSJ koji sam podneo na Predlog zakona o sudskim taksama, a koji se odnosi na član 10, reguliše raspravljanje zaostavštine, odnosno nasleđa u prvostepenom postupku. Mi znamo da se najčešće oko nasleđa sude seljaci, radnici, obični građani. Ovim članom, pored znatnog povećanja iznosa sudskih taksi u paušalnom iznosu, predviđa se još opterećenje dodatnih vrednosti takse i to u procentualnom iznosu, a sve zavisno od vrednosti spora. Evo teksta predloženog amandmana poslaničke grupe SSJ: u članu 10. stav 2. - posle reči "300 dinara" staviti tačku, a reči "uvećanja za 2% od vrednosti zaostavštine" brisati. To isto se odnosi i na stav 3. -posle reči "700 dinara" opet staviti tačku, a reči "uvećano za 1,5% od vrednosti zaostavštine" takođe brisati. U stavu 4. - posle reči "1.450 dinara" staviti tačku, a takođe reči "uvećano za 1% od vrednosti spora" brisati. Konačno u petom stavu - posle reči "3.450 dinara" staviti tačku, a reči "uvećano za 0,5% od vrednosti zaostavštine, a najviše 10.000 dinara" brisati. Zašto sam ovo predložio, evo i obrazloženja. Nasledstvo se ne smatra dobitkom, kako neko kaže, bez rada. To je stečeno radom predaka, dedova, očeva i drugih, koji su u većini slučajeva sa mukom sticali pomenutu imovinu. Posebno smatram da su prethodnici kroz raznorazne obaveze, poreze i druge dažbine, mnogo puta već plaćali razne takse na imovinu koja je predmetzaostavštine. S obzirom da poslanička grupa SSJ prihvata predložene takse u ovom članu u paušalnom iznosu, stoga vam predlažemo da ovaj amandman prihvatite sa brisanjem predloženih procenata na vrednosti spora zaostavštine koju sam pobrojao. Još jednom da podvučem: imajmo u vidu da se oko nasleđa najviše, spore seljaci, radnici, obični građani, oko to malo imovine što im je ostalo! Ne bi trebalo dodatnim opterećenjem, stavljati ih u još teži položaj. Stoga smatram da ovaj amandman treba prihvatiti.
Zahvaljujem narodnom poslaniku. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Izvolite, narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, ovlašćena predstavnica SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, možda je amandman narodnog poslanika Živka Selakovića iz poslaničkog kluba SSJ i dobar, pogotovu kada se ima u vidu da ovako visoke takse neće umnogome pogoditi naslednike koji nasleđuju malu imovinu, sa malom vrednošću, ali razmislite, gospodine ministre, jednog dana, ne daj bože, ali to će se svima nama desiti, kada vi umrete, pa vaši naslednici treba da naslede imovinu od 20 miliona maraka, kolika će ta taksa da bude. Razlog zbog koga sam izašla je, pre svega, da kažem da poslanici SRS neće glasati za amandman SSJ, niti ovaj, niti bilo koji drugi, jer je SSJ prišla DOS-u i Đinđiću, napravivši koaliciju na lokalnom nivou u Jagodini i time praktično manifestovala da je spremna da u koaliciju uđe i sa crnim đavolom, samo da bi svoje uskostranačke interese ostvarila, odnosno da bi došla do neke sitne vlasti.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite, narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe SSJ.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, SRS i njena biografija je veoma poznata Srbiji i široj javnosti. Ne želim i neću da govorim o SRS, jer SSJ se mnogo razlikuje od SRS i ne želimo da u ovoj Srbiji bude sve crno. (Nataša Jovanović neprekidno dobacuje sa mesta.) Dalje, SSJ će uvek razdvojiti globalnu politiku od lokalne politike. SSJ u Jagodini... Molio bih ovu gospođu ili gospođicu... (Predsednik: Molim vas da ne dobacujete.) ... ne znam šta ste, da ne dobacujete i da budete kulturni. (Nataša Jovanović i dalje dobacuje sa mesta.) (Predsednik: Molim vas da ne dobacujete.) SRS, nisam se zbunio gospođo, vi treba da se zbunite i da vas je stid zato što je jedino zanimanje političara u SRS politikazato se vi i borite, borite se kako ćete da obmanete narod, a najbolji pokazatelj je to koliko ste glasova dobili kao kandidat za odbornika u Kragujevcu, gde vi živite. Vi kada dođete u Beograd ili odete u Novi Sad, možete da pričate o nekom političaru ako ti ljudi tog političara ne poznaju. Ja mogu da dođem u Kragujevac i da pričam o vama, ali ne želim, to su rekli vaši građani - a, što se tiče SSJ i mene u Jagodini, da vas informišem da SSJ je najpopularnija stranka. Mi ne želimo da pravimo paralizu u opštini u Jagodini i da se sada zbog togašto su se posvađali DSS i DS u naš grad uvede prinudna uprava. Mi hoćemo da oni isteraju ovaj mandat do kraja, da građani Srbije vide da li oni vrede ili ne vrede, a na sledećim vanrednim izborima, mi ćemo izaći i, u svakom slučaju, SSJ će imati vlast u Jagodini. Prema tome, mi ne želimo kao vi da se što pre negde uvedu neke prindudne uprave, da se što pre neštološe desi ovoj Srbiji, kako biste se vi možda ponovo pojavili da pričate građanima; da kažete kako postoje neke crvene veštice, a vi ste sa istom tom vešticom imali koaliciju i imate veliku odgovornost za sve ovo što se desilo u Srbiji u poslednje dve i po godine. SSJ i njeni funkcioneri nešto su u životu uradili i imaju svoja zanimanja, za razliku od vas i gospođe koja sedi do vas. Njen muž je zaposlen zato što je SRS imala vlast u Srbiji, a ona se žali kako je njen muž izgubio posao. Njen muž je izgubio posao jer politika koju je vodila SRS, za nju više niko ne želi da čuje u ovoj Srbiji. U tome je poenta gospođe -veoma je ružno kada žena izađe za govornicu i izgovara ružne reči, a to smo mogli od vas dve da čujemo više puta za ovom govornicom. To je veoma ružno. Ja ne želim da vas uvredim i ne želim da pričam o vašoj biografiji. O vašoj biografiji su rekli građani u gradu gde ste imali vlast, u Zemunu. Pa, ako ste toliko dobri, kako to nijednog odbornika niste dobili, gospođe? To mi nije jasno, je li vas mrzi narod? Možda vam je Slobodan Milošević pokrao glasove, a možda vam je i Đinđić pokrao glasove! Ko vam je pokrao glasove u Zemunu? Stranka srpskog jedinstva, gde god je izašla na izboredobila je jedan određeni procenat glasova, čak i u vašem Zemunu dobili smo više glasova od vas.
Gospodine Markoviću, upozoravam vas na prekoračenje vremena.
U Kragujevcu SSJ je više dobila gospođo od vas, iako se niste skidali sa malih ekrana lokalne TV u Kragujevcu i sa RTS, vi lično, tako da je to pravi pokazatelj, a ovo je poslednji put da SSJ izlazi (ovde za ovu govornicu) da sebe navodno brani od napada jedne propale politike SRS [[Nataša Jovanović, sa mesta traži repliku.]]
Nemate pravo na repliku. Repliku je izazvala (poslanik Nataša Jovanović) tako što je kršila Poslovnik član 103; uporno ste dobacivali, dva puta sam vas opominjala i uopšte ne možete da dobijete pravo na repliku, budite srećni da vam ne oduzmem reč pošto imate dve opomene. (Nataša Jovanović i dalje dobacuje sa mesta.) Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Vi imate prava na repliku, a gospođa Nataša Jovanović nema. Izvolite. Ne možete da dobacujete, pomenuti ste zato što ste dobacivali i pored mog upozorenja. (Nataša Jovanović i dalje dobacuje sa mesta.) Kao predsednik poslaničke grupe imate pravo na repliku, gospođa Gordana Pop-Lazić, a vi nemate pravo na repliku. Hoćeteli da koristite ili nećete? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, vi ste se izgleda već stavili u funkciju predsednika Republike. Ali, sačekajte, Milan Milutinović još nije izručen Hagu. A, kada se preselite u onu tamo zgradu preko puta, pa onda kada dođete u Parlament, bićete gost, ali dok ste još uvek na ovoj funkciji, molim vas da vodite računa da poštujete ovaj naš Poslovnik. Repliku, evo da vas malo poučim, izazvala sam ja svesno, nakon toga pošto se gospodin Marković iz SSJ direktno obraćao Nataši Jovanović i vređao nju i stranku.Ona je tražila repliku i trebalo je da joj pružite mogućnost da ona replicira. Ja, naravno, mogu da preuzmem na sebe repliku, ali ne želim svojoj koleginici da uskratim to pravo, i neću ja da je branim, nego ona može sama da izađe za ovu govornicu, jer joj to pravo pripada po Poslovniku. Zbog toga reklamiram povredu Poslovnika i tražim da gospođi Jovanović date reč da replicira gospodinu Markoviću.
Da li ste završili?
Očekujem da mi date odgovor.
Ja ću vam odgovoriti, a vi se vratite na mesto.
Ako mi odgovorite...
Ne mogu da vam odgovorim okrenuti ste leđima.
... a meni ne odgovara, ja ću onda preuzeti na sebe repliku. Nemate nameru da odgovorite na...
Imam, čekam da se sklonite sa govornice, pošto je takav red, razumete, i do sada smo uvek tako radili.
Ja neću polemisati sa vama, odgovorite mi!
Imate još minut i po vremena, čekaću, pa ću vam onda dati odgovor.
Gospođo Mićić, ja sam izašla po Poslovniku.
Daću vam odgovor kada se udaljite sa govornice. Neću vam davati odgovor, a vi ćete tu stajati okrenuti leđima.
Očigledno nam se ne žuri.
Vreme, molim vas da se udaljite sa govornice. gospođo Pop-Lazić, molim vas da se udaljite sa govornice, pošto je prekoračeno vreme.
Čekam da mi odgovorite, a ako ne dozvolite Nataši Jovanović da govori ja ću preuzeti repliku na sebe, zašto biste me šetali.
Ne možete vi određivati; pravila postoje, unapred određena, pravila koja su sadržana u Poslovniku.
Da ih vi poštujete ja ne bi imala uopšte potrebe da izlazim za govornicu.
Molim vas da se udaljite pa da vam dam odgovor, treći put. Piše (član 97. Poslovnika) da je tri minuta vreme (za obrazlaganje povrede) i da posle toga predsednik daje odgovor.
Ja sam završila pre tog vremena i mogli ste već do sada da mi date odgovor.
Gospođo Pop-Lazić, izričem vam prvu opomenu zato što nećete da se sklonite sa govornice. Smatram da nema povrede Poslovnika. Nisam dozvolila traženu repliku - narodnoj poslanici Nataši Jovanović ne dozvoljavam repliku, iz prostog razloga, što je narodna poslanica Nataša Jovanović kršila Poslovnik član 103. koji kaže da se opomena izriče narodnom poslaniku koji prekida govornika u izlaganju ili dobacuje, odnosno ometa govornika, ili na drugi način ugrožava slobodu govora. Prema tome, vi ste (poslanik Nataša Jovanović) izazvali repliku neprekidnim dobacivanjem. Dva puta sam vas molila, čak vam nisam izrekla ni opomenu i ne mogu da vam dam repliku. (Tomislav Nikolić: Po Poslovniku.) Već je imala reč po Poslovniku u ime poslaničke grupe gospođa Pop-Lazić. Sada će cela poslanička grupa da ima reč po Poslovniku. Ona je sada bila ovlašćeni predstavnik. Bili ste u sali. (Tomislav Nikolić: Nisam bio u sali. Imam novu povredu Poslovnika.) Da li se još neko javlja za reč o amandmanu na član 10. koji je podneo narodni poslanik Živko Selaković? Za reč se javio ministar pravde i lokalne samouprave, gospodin Vladan Batić.
Uvažena gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani posmatrači, Vlada ne može da prihvati amandman uvaženog narodnog poslanika Živka Selakovića iz prostog razloga što se amandmanom predlažu fiksne sudske takse, odnosno fiksni iznosi sudskih taksi. Mislimo da je predlog pravičniji, budući da se takse uvećavaju srazmerno vrednosti zaostavštine a to je jedan racionalan razlog zbog koga ne možemo prihvatiti ovaj amandman.
Ponovo po Poslovniku.
Vaše obrazloženje je povreda Poslovnika i zaboravljate da sam ja isključen sa sednice kada su mi dobacivali poslanici iz sale, i to Ženska mreža a ja ih nazvao sa ove govornice džaftarama. Tada niste rekli da su one izazvale moju reakciju i da zbog toga one treba da snose posledice, nego ste rekli da treba ja da snosim posledice zato što sam upotrebio jedan narodni izraz da bliže objasnim to što su one učinile dobacujući mi neprekidno dok sam bio za govornicom.
Jel, to replika ili po Poslovniku?
To je po Poslovniku, gospođo Mićić.
Koji član?
Onaj isti član koji ste vi upotrebili da kažete gospođi Jovanović da nema pravo na repliku, isti taj član, a mislim da ste rekli broj 103, 104. ili kako ste već rekli, nije ni važno, ali taj isti član koji tumačite kako vi hoćete kada vi hoćete. Ili ćete opominjati one koji dobacuju ili ćete pustiti one koji govore i kojima drugi dobacuju da im kažu šta god žele. Ili ćete kažnjavati one koji dobacuju ili ćete kažnjavati one koji reaguju na dobacivanje, ali to mora da bude jedinstven princip. Kada sam već izašao za ovu govornicu, vi ste povredili dostojanstvo Narodne skupštine. Vi ste dozvolili da jedan kriminalac napada jednu divnu mladu osobu.
Gospodine Nikoliću, upozoravam vas da imate dve opomene i da ćete dobiti treću meru, a to je oduzimanje reči.
Ja sam nažalost, morao bolestan da dođem da reagujem na ponašanje nove koalicije u Narodnoj skupštini. Vi ste dozvolili da se ovde svašta priča. Gospodinu koji pravu stranku od otpadaka JUL-a i SPS-a...
Niste dobili pravo replike gospodine Nikoliću.
Ja vam pričam kako ste povredili dostojanstvo Narodne skupštine i moram to da obrazložim. Onome koji od julovca, bivšeg dekana Medicinskog fakulteta u Kragujevcu pravi predsednika svoje stranke u Kragujevcu, onome koji je trpao ljude u podrum da bi glasali kako on hoće, onome koji liferuje ugalj za Vojsku Jugoslavije, kao da Vojska Jugoslavije ne može sama da nabavi...
Gospodine Nikoliću, žao mi je ali na osnovu člana 104. oduzimam vam reč.
... onome preko koga sav ugalj iz Kolubare ide, onome koji je lažirao utakmice, koji je hapsio sudije i igrače...
Gospodine Nikoliću, molim vas da se udaljite sa govornice, oduzela sam vam reč.
Vi branite kriminalce, a ne branite damu, samo zato što vam omogućava da u Jagodini vršite vlast. Šta tebi ne valja kod Srpske radikalne stranke? Hvalio si mi se da je cela tvoja familija glasala za mene, kao kandidata.
Gospodine Nikoliću, molim vas da se udaljite sa govornice, da odgovorim na povredu Poslovnika. Dokaz da sam jednako postupala prema svim narodnim poslanicima je to, da narodnoj poslanici Nataši Jovanović nisam oduzela reč po osnovu člana 103. a mogla sam, iz prostog razloga što to nisam učinila nijednom poslaniku, pa nisam ni vama, a mogla sam da vam oduzmem reč. Pravo na repliku narodni poslanik Dragan Marković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj gospodin koji je rekao da sam ja kriminalac zato što sam privatnik 20 godina i zato što sam platio najveći porez 1993, 1994, 1995, 1996. i 1997. godine, za razliku od njega koji se predstavlja za domaćina u izbornoj kampanji, za predsednika, taj gospodin, taj domaćin, evo izveštaja izborne komisije, u svom gradu, kao kandidat Srpske radikalne stranke, čiji je on predstavnik, kao potpredsednik Vlade Republike Srbije, dobro je sredio Srbiju, pa je onda otišao da bude potpredsednik Savezne vlade i dobro je sredio i Saveznu vladu - dobio je (svega) 5,52% glasova. A, ja sam, kao kriminalac, po njegovim rečima, u istom tom gradu dobio 9,99%. E, to je pokazatelj. U Kragujevcu svako poznaje i gospodina Nikolića i mene, pošto su to dva grada koja nisu mnogo kilometara udaljena jedan od drugog. Dalje, taj isti gospodin kada je imao saobraćajnu nesreću,moja televizija ode kod njega u stan da pravi intervju, (bio je u pidžami), da bi mogao da kaže javnosti šta to nudi njegova partija u izbornoj kampanji! Često radikali kažu, odnosno Tomislav Nikolić kako ja prodajem ugalj Vojsci. Za razliku od vas, gospodo, mi nešto radimo. Dobijam posao na licitaciji kao najbolji ponuđač, plaćam porez na to, nisam jedini dobavljač, ima više dobavljača, dvadesetak dobavljača, i šta tu ima loše! Pa, valjda ima loše ako je neko dobio funkciju potpredsednika Vlade Srbije i predstavljao se kao domaćin da ima kuću, i da će živeti u Kragujevcu, a dobije jednu sobicu od 200 kvadrata gospodo. Opljačka ovu državu. I, taj isti se sada predstavlja kao dobronameran i human čovek, i on vodi računa i sekira se za ovu Srbiju. Taj isti, bio je jedan od pregovarača na Kosovu i Metohiji, i on sada kaže - kriva je Socijalistička partija; pa bio je u timu gospodo i on, i on je kriv za sve ono što se desilo, ako možemo da kažemo da je kriv. Stranka srpskog jedinstva ne želi više to da pominje, evo sada jošjednom, zato što je izgovorio ružne reči, ali - u svom selu gde živim, selu Končarevu, koje ima skoro 3.000 stanovnikadobio sam 95% glasova na izborima 1996. i na izborima 2000. godine.Imam skoro 2.000 birača, a koliko je on glasova u njegovojulici dobio?Kakav je on kapital imao pre nego što je ušao u Srpsku radikalnu stranku, a kakav kapital ima danas? To više kod građana Srbije ne prolazi. (Predsednik:Vreme.) Zahvaljujem, i više nećemo da pominjemo Srpsku radikalnu stranku, jer dajte mi jednu javnu ličnost u Srbiji a da Srpska radikalna stranka nije pomenula tu javnu ličnost. Oni su počeli da nas napadaju kada smo glasali za Zakon o ekstraprofitu, onaj ko je pokrao mora da vrati i da mu se oduzme imovina. Zbog toga nas mrze.
Upozoravam vas na prekoračenje vremena. Po kom osnovu tražite reč? (Obraća se poslaniku Vučiću koji traži reč.) Ne možete, vama je oduzeta reč. Oduzeta reč, nemate pravo po Poslovniku. Reč ima narodni poslanik Branislav Ivković, replika. Tražili ste po Poslovniku (obraća se poslaniku Vučiću.) a u međuvremenu sam dala reč narodnom poslaniku Ivkoviću. Nismo na pijaci da se pogađamo. Lepo sam vas pitala a vi ste tražili po Poslovniku, a ne da se predomišljate. Dozvolite da prođe narodni poslanik Branislav Ivković, do govornice. (Poslanik Vučić insistira i dalje.) Dala sam reč narodnom poslaniku Branislavu Ivkoviću. Dala sam reč narodnom poslanikuBranislavu Ivkoviću. Ne mogu vam dati repliku jer je izazvao zamenik predsednika poslaničke grupe. Izvolite, narodni poslanik Branislav Ivković. [[Žagor, poslanik Vučić i dalje insistira.]] Neću vam dati. Neću vam dati repliku. Izvolite, reč ima narodni poslanik Branislav Ivković, pravo na repliku.
Dame i gospodo poslanici, na političkoj sceni Srbije zasigurno ima mnogo političkih stranaka, više nego što je ovoj Srbiji potrebno, ali bez obzira na taj broj stranaka treba svi da prepustimo građanima u datom trenutku, kada ostanu sami, glasajući, da se opredeljuju i procenjuju, sami po sebi, vrednost tih stranaka. Ono što se izdogađalo u 2000. godini nije jednoznačno rešenje, i zasigurno to rešenje može već ove godine, možda i pre nego što mi svi ovde mislimo, i da se promeni. Samo bih zamolio predstavnike Stranke srpskog jedinstva i Srpske radikalne stranke da u svom međustranačkom obračunu ne petljaju Socijalističku partiju Srbije. Što se tiče učešća Socijalističke partije Srbije na Kosovu i Metohiji, mogli su svi građani Srbije juče da vide kada se gospodin Bakali našao u "nebranom grožđu" i tako se proveo da će Karla del Ponte lasom morati da hvata naredne svedoke za Haški tribunal.
Pravo na repliku, na izlaganje narodnog poslanika Branislava Ivkovića, ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, vi ste [[predsednice]] prekršili Poslovnik jer ste morali da date pravo na repliku predstavniku Srpske radikalne stranke, morali ste da date, ali je to dobro, jer se u ovoj skupštini videlo malopre mnogo toga. Videlo se sa kakvim oduševljenjem su poslanici DOS-a pozdravljali njihovog koalicionog partnera, kažu - novog koalicionog partnera a ranije je bio koalicioni partner Socijalističke partije Srbije i JUL-a, doneću dokaze u roku od sat vremena, a danas su sa DOS-om. Nikakva razlika posebna. Ali, nije ni to naročito važno. Ovde je jedan kriminalac izašao za govorinicu i govorio o Srpskoj radikalnoj stranci, govorio o broju glasova. [[Žagor.]] Što ste nervozni? Svaki put kada vam neko pomene vaše koalicione partnere strašno reagujete. Pustite gospođu Mićić, ona je već nervozna kada treba da izađe neko od srpskih radikala! Neki su ovde pominjali tuđe stanove. Pominjali su o kakvoj se sobici... [[Žagor.]] Izvinjavam se, hoćete li da umirite gospodina Šutanovca ili nećete? Dakle, pominjali su nečije stanove od 200 kvadrata, pa viču ovde, sipaju pravedni gnev. Lažete i za to. Vi imatedve hiljade i dvesta kvadrata otetih od ovog naroda, dve hiljade i 200 kvadrata od prodaje uglja, od preprodaje uglja, otimačine od Vojske Jugoslavije i onda to uzmete i navodno vi to prodajete Vojsci - ne može rudnik da prodaje pa ćete vi da prodajete! Imate para da kupite celu Narodnu skupštinu ne računajući trojicu četvoricu iz DOS-a. Vi nekome pričate. Pokažite narodu čime se vozite. Zamerka vam je što se vozimo u "Jugu" - vozi drtavog "Juga", ili ne znam ni ja šta. Kažite čime se vi vozite. Kako ste to zaradili? Pameću velikom? Obrazovanjem velikim? Čime to? Čime? Profesori su vam - za šta, za udaranje nogom u glavu. Za šta još? Šta to radite? Šta to pokazujete u Srbiji? Smeta vam Srpska radikalna stranka, spotove pravite oTomislavu Nikoliću, da li je bacio mikrofon ili nije bacio! Treba da vas je sramota za to što radite. Ne pravite spotove o tome kako narod nema hleba da jede, ne pravite spotove o tome kako ljudi teško žive pod Đinđićevim režimom. Zato sa Đinđićem idete u koaliciju. Zato milion i po dobijate za kik boks. Zato sve tomože danas u Srbiji da se dešava, a vi ćete - nećemo mi o njima, ali ćemo zato spotove o radikalima, pa su radikali takvi i takvi, pa vam je Nataša Jovanović kriva za to što kažete- edukacija leševa umesto - ekshumacija leševa! Za to vam je kriva Nataša Jovanović? Za to su vam krivi srpski radikali? Nije to sve naročito bitno... (Predsednik: Vreme.) Nećemo mi nikome više... ni na jedan ni na drugi način, ni lepo ni ružno da se obraćamo nego svakome onako kako to zaslužuje. Vi ste u timu Zorana Đinđića, zajedno sa Zoranom Đinđićem i njegovim čaušima ćete pred sud istorije. Da li ćemo da dobijemo tri glasa ili tri miliona glasova - od toga je mnogo važnije da se sačuva obraz. To je ono što je najvažnije pa makar dobili i tri glasa. A videćete... (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) Vreme je lepo a ubrzo završavam. Dakle, videćete na sledećim izborima ko će koliko glasova dobiti, bez obzira na sve medije koji vas podržavaju i vas i vaše koalicione partnere, bez obzira na to što samo srpski radikali ne mogu da gostuju ni na jednoj centralnoj televiziji. Videćete kako će narod na sve ovo reagovati i više nećete postojati nigde. Hvala vam najlepše.
Pravo na repliku, narodni poslanik Dragan Marković. [[Žagor.]] Replika na izlaganje narodnog poslanika Branislava Ivkovića. On je izazvao narodnog poslanika Dragana Markovića, pratite šta se dešava pa će vam biti jasno.
Dame i gospodo narodni poslanici, možda sam ja nekada napravio neki lapsus, jer mi nije zanimanje samo politika, kao gospodinu Vučiću, da samo pripremam govore koji se prenose demagoški na narod. Jeste, on je završio fakultet i fakultetski je naobrazovan zato je i dobio mesto ministra za informisanje, a takođe je dobio i jednu sobicu od 200 kvadrata. Nemojte gospodine Vučiću više... pa vi ste sa jednom tročlanom porodicom uzeli dva ara placa, pa kako vas nije sramota od srpskog naroda sa Kosmeta. I vi sada pričate o poštenju, gospodine Vučiću. Dalje, bili ste gost na TV "Palma plus" više od 50 puta, 90% više nego SSJ. Kada ste došli, gospodine Vučiću, vi ste se oduševili kako se to radi, da je to najbolja kuća, pa ste doveli vašeg oca, brata i ženu, da vide kako se to radi u "Palmi plus". Oduševljavali ste se. Jedne večeri, gospodine Vučiću, da vam kažem kako ste nepismeni, nemate pojma ni o čemu, ništa o životu, glupo je što to pričam, ali je jedne večeri toliko ružne reči izneo ovaj gospodin iza mene. Bila je večera i došla je proja, koja se sprema u onom plehu za rolat, i on kaže:jao, vidi kako je lep kolač. Svega mi, slave mi ako lažem. On nije znao kako izgleda proja, ovaj ovde, on i njegova partija, i njegov šef, su urnisali ovu Srbiju. Urnisali su. Ali, SSJ opet kažem, ukoliko Vojislav Šešelj bude trebalo da se isporuči Haškom tribunalu, SSJ će ga braniti svojim članovima, dame i gospodo. Tako, kad je u pitanju nacionalno pitanje. Dalje, nismo mi u koaliciji sa DS. Stranka srpskog jedinstva jedva čeka da ode ova vlast i tražimo nove vanredne izbore. To što smo mi nekada glasali za neki zakon, pa gospodo, nije sve crno u ovoj državi, i ne možemo biti opozicija koja će reći - ništa ne valja u ovoj državi, ali kada je nacionalno pitanje posredi, tada ćemo uvek imati tvrdu nacionalnu opciju. Oni nam zameraju što smo glasali za Zakon o lokalnoj samoupravi, pa mi smo glasali za taj zakon, jer imamo kandidate za predsednika, najmanje 50 gradova dame i gospodo, za predsednike opština, a oni nemaju ni jednog. I kažu: zašto ste glasali za taj zakon? Pa glasali smo zato što znamo da nama taj zakon odgovara i da će građani na sledećim izborima glasati za nas. Njima je odgovarao izvršni odbor u skupštini opštine. Zašto izvršni odbor - zato što u izvršnom odboru ima od 15-25 članova, i onda se donese odluka izvršnog odbora da se Vojislavu Šešelju da plac i da napravi kuću od 1.000 i nešto kvadrata, na ime svoje majke. E, to se pokazalo na izborima, koliko je placeva uzela SRS. O meni najbolje znaju moji građani, a isto tako znaju i o njima. Zahvaljujem [[Narodni poslanik Aleksandar Vučić traži pravo na repliku.]]
Vi ste izazvali repliku, kao predstavnik SRS, nemate osnova kao predstavnik, vi imate lično, izvolite. Imate lično pravo na repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, slušali smo ovde velikog lažova. Bedniče jedan, nemam dvesta kvadrata, ne laži.
Gospodine Vučiću, već sam vas upozoravala da vodite računa kako se obraćate narodnim poslanicima, koji su narodni predstavnici, i zato, pošto vam je oduzeta reč....
Vodiću računa. Rekli ste da imam 200 kvadrata, kako vas nije sramota. Dobio sam od države trosoban stan, a ne sedmosoban. Ja nema 3.000 soba kao vi. Gospodin Šešelj je pošteno zaradio, prodajući ugalj, ne 1.000 kvadrata, nego svoju kuću pre 12 godina, 15 možda. Kako vas nije sramota, kako je jadno to što govorite. Dovodio sam, naravno da sam dovodio, prisustvovali smo još nečemu kod vas, ali koliki ste bednik. Reći ću vam jednu stvar - to za proju i kolač, kako ste to jadno slagali. Moja supruga pravi proju, moja majka pravi proju čitavog života, a vi se time služite, ni to ne znate da kažete. Ali dovoljno je pogledati, gospodine Markoviću, vaš prsten i vaš sat. Vaš prsten vredi više nego što vrede nečiji automobili, nego što vrede nečije kuće. Vaši satovi vrede desetine hiljada maraka, gospodine Markoviću, kako ste to zaradili, kako ste to stekli? Vi ćete da branite Vojislava Šešelja! Nemojte vi da branite ni Vojislava Šešelja, ni jednog drugog Srbina, branite vi svog Zorana Đinđića, završićete na istom mestu i na isti način, kako i gde će završiti Zoran Đinđić.
Prelazimo na raspravu o amandmanu. Da li se još neko javlja za reč o amandmanu na član 10. koji je podneo narodni poslanik Živko Selaković? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 38, protiv 101, uzdržan jedan, nije glasalo 43, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni posalnik Arsen Kurjački. Vlada, Odbor za finansije, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni posalnik Arsen Kurjački.
Uvaženo predsedništvo, kolege poslanici, teško je sada ponovo vratiti pažnju na ono što nam je osnovni zadatak, da radimo i za šta smo plaćeni ovde. Nažalost, došlo je opet do zloupotrebe govornice u neke međustranačke svrhe, ili lična prepucavanja. Ali, nadamo se da toga neće više danas biti i da možemo početi sa radom. Dakle, moj amandman se ponovo odnosi na raspravljanje o zaostavštinama, o kojima su i prethodnici govorili, s tim što sam ja precizirao određenu grupaciju i određene iznose, koje bi trebalo promeniti. Zašto sam to pokrenuo - iz prostog razloga što je raspravljanje o zaostavštini vanparnični postupak gde građani svojom odlukom ne utiču i ne izazivaju taj postupak, tako da je normalno, u skladu sa tom prilikom, treba imati u vidu i visinu te sudske takse, koja treba da tereti tog naslednika. Naime, svaki naslednik je u prilici da učestvuje u postupku raspravljanja zaostavštine, i bez obzira na njegova mala ili nikakva lična primanja, on je u obavezi da plati tu taksu.To je suština cele priče. Zašto sam predložio da baš naslednici prvog naslednog reda, bračni drug i roditelji ostavioca, i to baš za iznos zaostavštine veći od 200.000 dinara, budu oslobođeni plaćanja sudske takse, dakle samo za tu kategoriju? Svi mi znamo kakva je situacija u našim selima, da su nam sela opustela, da je poljoprivreda totalno u jadnom stanju, da su imanja ispod svake kritike, ispod svake građevinske vrednosti. Imamo naslednike koji su po gradovima, po fabričkim halama, koje ne rade, i koji iščekuju nešto da se desi pa da ne moraju da se vraćaju u sela, bez ikakve perspektive. Međutim, ipak, svaka tanekretnina, koja ostane na selu, objektivno vredi više od 7.000 DM, koliko je predviđeno u ovoj kategoriji za plaćanje takse. Dakle, po predlagaču, naslednik je dužan da plati do 10.000 dinara sudske takse. Pitamo se kako tajosiromašeni naslednik, koji se vodi kao zaposleni, a faktičkine prima već dugo godina nikakva primanja, da plati to? I još da podsetim, po Zakonu o sudskim taksama, sud taksenog obveznika oslobađa jedino ako nema imovinu, ili ako je nezaposlen. Samo u ta dva slučaja, po pitanju zaostavštine. Dakle, veliki broj građana je na prinudnim odmorima, primaju najniže neto zarade. Jednostavno, u momentu kada sud donese rešenje o nasleđivanju, tada se smatra da on ima imovinu i ne može da bude oslobođen plaćanja takse. To je praksa o kojoj sam već govorio. Zato se postavlja pitanje da li on treba da proda tu kuću, zemlju, tu svoju dedovinu da prodaispod cene, da bi mogao da plati tu taksu do 10.000 dinara, jer objektivno, u ovim momentima nije u mogućnosti da pribavi toliki novac. Ili, da se odrekne te svoje imovine u korist nekog drugog naslednika koji može da plati tu taksu. Još jedna stvar koja je vrlo simptomatična, a to je porez na nasleđe. Mi smo doneli Zakon u aprilu 2001. godine, gde je članom 21. tačka 1. određeno da porez na nasleđe i poklon ne plaća naslednik prvog naslednog reda, bračni drug i roditelj ostavioca, upravo oni koje sam i predložio. Onda, analogno tome, treba isti princip da primenimo i za sudske takse. Znači, ovim amandmanom se neće u većoj meri umanjiti neki priliv u budžetu Republike Srbije, a to je daleko pravičnije za građane. Ovim amandmanom bismo harmonizovali tu osnovnu zamisao i po pitanju poreza i po pitanju sudskih taksi. (Predsedavajuća Gordana Čomić: Četiri i po minuta.) Moramo imati u vidu da su u sticanju te predmetne zaostavštine često učestvovala i deca ostavioca, bračni drug i roditelji. Znamo kako izgledaju porodične zadruge. Zbog toga, između ostalog, ovi naslednici su i oslobođeni plaćanja poreza, pa bi zbog toga trebalo da ih oslobodimo i plaćanja ove visoke takse. (Predsedavajuća: Pet minuta.) One niže takse nisu toliko problem, ali ove visoke takse bi trebalo da ih oslobodimo, naročito ako imamo u vidu da smo ih oslobodili poreza koji je mnogo značajniji za budžet nego što su ove takse.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 57, protiv 71, uzdržan jedan, nije glasalo 44, ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Miroljub Veljković. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković.
Poštovani narodni poslanici, zaista je teško govoriti posle takvog domaćina i takvog vrhunskog intelektualca iz ove stranke, kako se beše zove, ove najmoćnije političke opcije u zemlji - Stranke srpskog jedinca, jedinstva. Zamislite tu pretencioznost. No, šta ćemo, posle takvih oratora i takvih kapaciteta, moramo se obratiti ovom visokom domu. U prethodnom periodu smo mnogo puta čuli da je ministar Batić sa ove govornice rekao - neka bude pravde, pa makar i svet propao. U svom revolucionarnom zanosu, on je to ovde bar jedno desetak puta rekao. To je u redu. Neka bude pravde, ali te pravde treba da bude za sve. Ovakvim rešenjima, ovakvom visinom i nivoom sudskih taksi, mi ćemo, praktično, devedesetak posto naših građana onemogućiti da traže sudsku zaštitu, pravnu zaštitu, od ove države. Desetak posto,ovih koji prodaju ugalj itd, normalno da će moći da idu i u privredne sporove itd. i da se pravno zaštite, a velika većina sirotinje neće moći to da uradi. Apsolutno ne sporim da je materijalni položaj pravosuđa i uopšte nosilaca pravosudnih funkcija izuzetno težak i ne sporim da treba značajno da se taj njihov status i materijalni položaj poboljša. Ali, objašnjenje od strane gospodina Batića mi nekako ne pije vodu. Sada su nosioci pravosudnih funkcija u zemlji u depresivnom stanju, velika je depresija zbog tog njihovog materijalnog položaja i sada ćemo povećati 5, 10, 20 puta sudske takse. Pa iz tih sudskih taksi ćemo im povećati plate na 1.000 maraka, i uopšte popraviti materijalni položaj pravosuđa. Pa, i rudari su depresivni, depresivni su kada čuju ko njihov ugalj prodaje. To je velika depresija. Šta bi trebalo, cena uglja sada da bude 500 maraka po toni? I pekari su depresivni - ajde cenu hleba da podignemo na 100 dinara. Suština mog amandmana na član 11. je što sam predložio daumesto 150 dinara, koliko je do sada bila taksa, a predlog Vlade je da to bude 500 dinara, to bude 200 dinara, da se za 35% poveća taksa. Mislim da je to primereno trenutnom materijalnom položaju građana. U stavu 2. ovog istog člana, predložio sam da se za vraćanje testamenta koji se nalazi na čuvanju u sudu plaća 80 dinara, a predlog je bio 150 dinara. Znači, mišljenja sam da su ovi predloženi iznosi, ne samo u ovom članu nego i u svim članovima, izuzetno visoki i da ih treba smanjiti. Zato vam predlažem da ovaj amandman prihvatite.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 42, protiv 80, uzdržanih nema, nije glasalo 46,ukupno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisuprihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula, u ime zajednički podnetog amandmana.
Prema predlogu, za predlog da se sprovede deoba zajedničkih stvari ili imovine, za odluku po predlogu, za deobu, za žalbu protiv odluke po predlogu, kao i za drugostepenu odluku, plaća se 1.000 dinara. Mi smo predložili smanjenje na pola zato što je prosečna plata 7.200 dinara, a dnevnica je 240 dinara, kada je plata u pitanju. Znači, taksa ne bi trebalo da premaši iznos dve dnevnice. To je naš kriterijum, pošto vidim da ostali ne obrazlažu čime se rukovode kada predlažu smanjenje taksi. Mislim da su dve dnevnice dovoljno razumna suma da se naš amandman prihvati. Mislim da tonski podaci ne pokazuju pravo stanje sa kvorumom, pa pošto su važna pitanja, ipak bismo trebali da se izjasnimo onako kako bi trebalo da se odlučuje u Skupštini.
Narodni poslanik je izrazio sumnju u rezultat elektronskog sistema, kada je u pitanju kvorum. Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum, da bismo mogli da nastavimo rad. Konstatujem da imamo kvorum i možemo nastaviti sa radom. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 51, protiv 78, uzdržanih nema, nije glasalo 17, ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vujić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 12. koji je podnela SRS, pokušaj je da se pozovu poslanici skupštinske većine na zdravorazumsko, normalno i logično razmišljanje, i možda je (izgleda) uzaludan pokušaj, pošto je amandman sličan prethodnom amandmanu koji je na isti ovaj član podnela i grupa poslanika iz DSS-a. Radi se o sledećem: baš kroz obrazloženje Vlade pokušaću da nađem kontraargument da vas ubedim da je potrebno da se usvoji ovaj amandman. Molim vas, da mi vreme citirajući obrazloženje Vlade ne računate u predviđeno vreme za obrazloženje. Obrazloženje Vlade glasi: "Vlada ne prihvata amandman, budući da je taksa određena ovim članom Predloga zakona uvećana srazmereno ostalim taksama. Visina takse predložena amandmanom je nedovoljna da bi omogućila osnovni cilj zbog koga se predlaže povećanje taksi, a to je njihovo usklađivanje sa promenjenim ekonomskim prilimama i uvećanim troškovima rada suda u odnosu na 1997. godinu kada su takse poslednji put menjane". Ono što je Vlada pogrešila, po meni, jeste to da nije trebalo ovo da stavi i time umanjuje svoj predlog, a to je sledeće: "taksa je uvećana srazmerno ostalim taksama". Kao da se predlagač tj. Vlada rukovodila samo nivelisanjem postojećih sudskih taksi, pa i u ovom slučaju. Ono kada kaže da treba usklađivati sa promenjenim ekonomskim prilikama, pa u tome i jeste suština amandmanaSRS - neopotrebno je dosadašnju taksu koja je iznosila 200 dinara povećati na 1.000 dinara; to je od 500 posto povećanje. To nisu promenjene ekonomske prilike koje su nastale od 1997. godine, pa do danas; ako je trebalo uskladiti sa promenjenim ekonomskim prilikama, onda je trebalo uvažiti ekonomski momenat porodica u našoj Srbiji. Stoga smo predložili da se to povećanje sa 200 poveća na 400 dinara, povećanje za 100 posto moći će da doprinese da svi građani koji učestvuju u zaštiti svojih sudskih prava (a naročito se odnosi na ovaj član) mogu da učestvuju i da to po svojoj ekonomskoj moći mogu da podnesu. O čemu se uopšte radi u ovom članu? Plaćaju se takse za odluku po predlogu za deobu, za žalbu protiv odluke po predlogu, kao i za drugostepenu odluku. Radi se o deobi zajedničke imovine. Velika većina građana učestvuje u sudskim procesima po ovom pitanju. Ako Vlada želi da pomogne sudu i našem pravosuđu i za dobijanje onih 1.000 maraka kroz ovakvo povećanje taksi, možda će i dobiti. Ali s druge strane, svi oni koji žele da učestvuju u sudskim procesima gde se određuje deoba zajedničke imovine, radiće to ... (Predsedavajuća: Tri minuta i 30 sekundi.) ... vaninstitucionalnim sistemom. Ovo Vlada nije dobro razmišljanja i pozivam vas da ako niste usvojili prethodni amandman, ovaj sada usvojite i da pomognete građanima da svoju zaštitu ostvare u sudu, a ne mimo suda.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 31, protiv 98, uzdržanih nema, nije glasalo 18, od 147 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanika Gordana Pop-Lazić, kao predstavnik poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanik SRS Aleksandar Vučić podneo je amandman vezan za tarifni broj 11, a koji se odnosi na predlog za uređenje međa, za odluku po predlogu, za žalbu protiv odluke po predlogu, kao i drugostepenu odluku, da se plaća po 1.000 dinara. Ranije je to bilo 300 dinara, a našim amandmanom mi tražimo da to bude najviše 400 dinara. Zašto? Zato što jednostavno uređenje međa ne može da se završi, a da se ne iskoriste, ne plati četiri puta taksa za tako nešto. Prvo ide predlog za uređenje, pa morate da platite za odluku, a uglavnom bude žalba, jer da nema potrebe da se međe urede, ne bi se ni išlo preko suda. Znači, ide posle žalba na odluku i uglavnom zbog žalbe drugostepenom organu morate da platite i drugostepenu odluku. Znači, da biste odredili svoju među sa komšijom, a što je ponekada nužno, ako hoćete nešto da gradite ili ograđujete (imamo dosta sporova ove vrste) onda morate da izdvojite bar 4.000 dinara, pa plus još da prevezete, dovezete ljude iz suda, pa pošto su u depresiji, morate da ih odvedete i na ručak i još mnogo štošta. Dakle, to je onda 4.000 dinara umesto da to bude maksimum 1.600 dinara. Obrazloženje Vlade koje je gotovo istovetno za odbijanje svih amandmana, zaista je neprincipijelno, jer Vlada kaže da želi da zadrži isti parametar i da to uvećanje bude proporcionalno (srazmerno) za sve takse. Evo, za prethodni amandman koji je obrazlagao gospodin Vujić, to uvećanje je bilo četiri puta, a ovde je uvećanje tri puta. Sve vreme rasprave o ovom predloguzakona poslanici SRS su se zalagali da principijelno uvećanje taksi bude, ako imamo u vidu parametre koji su na to uticali, dva puta, tri ili pet puta, a da se Vlada na takav način odlučila za povećanje taksi na sasvim drugačiji način bi mogli o tome da razgovaramo. Ovako mi držimo svoj princip da uvećanje taksi može da ide najviše duplo, a kod onih naplata taksi u sporovima koji su najčešći, ili kada su u pitanju prepisi ili overa potpisa, to je gotovo svakodnevna potreba i od čega se i najviše sredstava ubira, gledali smo da to bude i manje nego duplo. I kada sam već tu, obzirom da mi predsednik Narodne skupštine nije dozvolila repliku, zarad javnosti, ovom gospodinu Markoviću koji se drznuo da spomene i moju familiju...
Podsećam narodnu poslanicu da je za govornicom, po osnovu sadržaja amandmana na član 13, koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Ja bih molila da se govori o amandmanu za govornicom.
... i supruga, da mu kažem da je moj suprug čovek koji je radio 25 godina i koji je zaista dobio otkaz od nove vlasti, samo zato što je moj suprug, a ja imam 46 godina života i 22 godine staža, završen pravni fakultet. Da li sam radila ili nisam nešto radila u životu, evo možete na osnovu toga da procenite.
Četiri minuta gospođo Pop-Lazić uz kršenje Poslovnika. S obzirom da je ovakav stav narodnog poslanika, i narodni poslanici koji izlaze za govornicu to im je više praksa nego presedan, aiz poslaničke grupe SRS došao je zahtev o striktnoj primeni Poslovnika, ja onda mogu da vas poslednji put zamolim da ako tražite da se striktno primenjuje Poslovnik, najmanje što možete da učinite je da ga i sami primenjujete. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Narodni poslanik Petar Jojić dobacuje iz klupe, i da li želite da odmah počne da važi za dobacivanje iz klupe? Stavljam na glasanje amandman. Za 27, protiv 106, uzdržanih nema, nije glasalo 23, od 156 narodnihposlanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanikBožidar Vučurović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici i ovaj amandman kao i svi amandmani SRS idu ka razumnom opterećenju građana. Sada se ovde verovatno potkrala neka greška u obrazloženju Vlade, jer Vlada kaže da ne prihvata amandman zbog toga što bi za poništaj isprave vrednosti od (ovde se radi o poništaju isprave) od 20.000 dinara plaćala sudska taksa od 1.000 dinara, za vrednost isprave od 25.000 dinara plaćala bi se taksa od 800 dinara, pa sam ja, budući da dobro znam račun, shvatio a i video da ovde piše za sporove od 20 do 50 hiljada dinara vrednosti 300 dinara, a kod mene u amandmanu piše 500 i to je verovatno štamparska greška pa ćemo ovo obrazloženje Vlade zanemariti. Onda bi bio i za spor od 20 i za spor od 25 hiljada isto hiljadu dinara, ali to nije neka velika vrednost spora. Međutim, treba razbiti ovde jedno demagoško obrazloženje za primenu odredbi ovog zakona. Obrazloženje je da je onog momenta kada se zakon donosio, da je to iznosilo 100 dinara iliti 30 maraka. Mi ne menjamo zakon onda kada on donosi, mi ga menjamo sada. Sada je to 3 marke. Da je zakon menjan 1995. godine mogli bismo o tome da pričamo i svi zakoni koji se menjaju, pozivaju se na vreme kada je taj zakon donesen koliko je to bilo u markama. Zašto kada je donesen, kada ga menjamo. Do juče su naši građani plaćali za poništaj isprave tri marke, a danas će plaćati 20 maraka. Znači, jedan dan i to je demagogija. to je samo jedan dan i kaže se da se 50% sredstava vraća u sudove. Umanjite takse za 50% i 100% sredstava dajte u sudove. Ovo je sistem - hajde da se operišemo, a da ne boli. Kao budžetu će ostati isto, a još toliko će ići u sudove. Nemoj budžetu da ide ništa. Neka sve ide u sudove, a takse će onda biti manje 50%.
Da li se po ovom amandmanu još neko prijavljuje za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 27, protiv 99, uzdržanih nema, nije glasao 31, od 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović, podnosilac amandmana na član 15. Predloga zakona.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo ovde izabrani od naroda i mi ovde treba u ovom Parlamentu da se ponašamo dostojanstveno. Niko ne bi mogao i niko i ne sme da sedi ovde, ako iza sebe ima neku mračnu prošlost dok pojedinci nemaju hleba, dok pojedinci ne mogu da izvrše obaveze, da plate električnu energiju, da plate grejanje. Moramo ovde u ovom Parlamentu nastojati da rešavamoprobleme za koje su nas naši građani i izabrali. Ja sam podneo amandman na član 15. koji se menja i glasi: "U tarifnom broju 13. stav (1.) reči "10 novih" zamenjuju se brojem "30". U stavu (2.) reči "20 novih" zamenjuju se brojem "50". U stavu (3.) reč "100 novih" zamenjuje se brojem "120". U stavu (4.) tačka 1) reči "20 novih" zamenjuju se brojem " 40". U tački 2) reči "200 novih" zamenjuju se brojem "300". U stavu (5.) tačka 1. menja se i glasi: "1. Za novozaključene ugovore čija se vrednost: - do 10.000 dinara, vrednosti - 200 dinara; - od 10.000 dinara vrednosti - 100.000 dinara, vrednosti - 300 dinara uvećano za 1% vrednosti ugovora;preko 100.000 do 1.000.000 dinara vrednosti - 800 dinara uvećano za 0,5% vrednosti ugovora; preko 1.000.000 dinara vrednosti - 2.500 dinara uvećano za 0,25% od vrednosti ugovora, a najviše 8.000 dinara". U tački 2) reči "500 novih" zamenjuju se brojem "800". Posle tačke 3. dodaje se tačka 4. koja glasi: "Za overu potpisa ugovora o poklonu, plaća se 35% od takse iz tačke 1. odnosno 2. ovog stava." Obrazloženje - mislio sam da su predloženi iznosi i sudske takse preveliki i da ih treba znatno smanjiti. Zato predlažem da se uvoji ovaj amandman za umanjenje takse za molbu, usmenu ili pismenu, gde se traži overavanje potpisa, rukopisa ili prepisa. Hvala vam.
Zahvaljujem narodnom poslaniku. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Da.) Izvolite, narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SRS.
Da se ne bi stekao utisak da mi zaista demagoški prilazimo ovom zakonu i uopšte potrebi plaćanja sudskih taksi, da razjasnimo nekoliko stvari. Ono što je osnovno to je da mi smatramo da sudske takse treba da se povećaju, da treba da budu primerene i da treba celokupan iznos sudskih taksi da ide sudovima, jer su građani kroz ostala davanja prema državi već ispunili svoju obavezu i nepotrebno je da država dodatno zavlači ruku u džep građana. Kada je ovaj amandman u pitanju, koji se odnosi na tarifni broj 13 postoji jedna nelogičnost i moglo je da se ide sa ovim predlogom zakona na jedan novi sistem plaćanja sudskih taksi, a ne samo na povećavanje ili usklađivanje iznosa. Zašto? Ako već platimo za molbu, bilo da je usmena ili pismena, kojom se traži overavanje potpisa, rukopisa ili prepisa, a nema razloga da se to ne dozvoli, zašto ponovo plaćamo taksu za tu istu overu? Znači, mogla je jedna taksa da se plati ili da se zauzme stav da jednom platimo taksu, ali na kraju postupka, dakle kada se iscrpe svi pravni lekovi pred nadležnim organima da onda građanin plati taksu onoliko koliko je zakonom predviđeno, a ne da prvo molimo, pa onda platimo da nam se to uradi, pa se onda žalimo, opet platimo i kada god imamo neku potrebu da pred sudom bilo šta tražimo moramo da plaćamo takse. Dakle, trebalo je proceniti koja je to visina takse primerena određenoj radnji u sudi i da se ona jednokratno plati, najbolje bi bilo na kraju postupka kada stranke u postupku dobiju ili pravosnažno rešenje ili kada dobiju neki dokument, overen potpis, a ne da u više navrata moramo to da činimo, pa još ako treba sudski tumač, pa naravno moramo da overimo potpise punomoćnika i tome slično, onda se to i te kako nagomila i ako je svuda po 100 dinara ili 500 dinara, kako je ovim tarifnim brojem Vlada predložila, onda kada se sabere izađe pozamašna suma. Zbog toga bi bilo dobro da na ovaj način razmišljate kada glasate o amandmanima, a ne da odbijate amandmane samo zbog toga štodolaze od strane poslanika opozicije, a Vladu bismo upozorili da ubuduće kada već radi predloge zakona o izmenama i dopunama postojećih zakona, da gleda da ih malo usavrši, a ne samo da vodi računa o kaznama ili o visini taksi, odnosno kako da napuni budžet. Na ovaj način svako bi znao da puni budžet, samo ne znam ko će u ovoj državi da ga puni, kada evo jutros u novinama piše miliončetristo hiljada građana živi u bedi.
Da li se po ovom amandmanu javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 30, protiv 92, uzdržanih nema, nije glasalo 38, ukupno 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Petar Cvetković.
Poslanička grupa Demokratske stranke Srbije podnela je amandman na član 15. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudskim taksama. U tom članu 15. (objasniću o čemu se radi) menja se tarifni broj 13 ranijeg Zakona, odnosno povećavaju se iznosi predviđene takse. Tarifni broj 13 odnosi se na taksu za molbu, usmenu ili pismenu, kojom se traži overavanje potpisa, rukopisa ili prepisa, zatim za overu potpisa, odnosno rukopisa, overu potpisa sudskog tumača, overu rukopisa i overu fotokopije itd. Ono što želimo da ukažemo je da je u ovom tarifnom broju predloženo povećanje takse za pet puta. Primer, u stavu 1. za molbu kojom se traži overa potpisa ili overa fotokopije nekog dokumenta do sada je bila taksa 10 dinara. Objasniću bliže koja je to molba. To je ona molba koja se, recimo, u opštinskom sudu piše u jednoj rečenici - molim vas da mi izdate uverenje o kažnjavanju ili nekažnjavanju. Taksa je do sada bila 10dinara samo za tu molbu. Zatim je taksa za isto to uverenje ili fotokopiju nekog dokumenta po formatu A4 naplaćivana za svaki list, odnosno za jednu stranu tog formata 20 dinara i to je bilo 30 dinara ukupno, molba plus overa dokumenta. Sada se predlaže pet puta veća taksa pa se umesto 10 predlaže 50 dinara, samo za molbu koja glasi u jednoj rečenici i koja može biti i usmena, ne mora biti pismena, kao i 100 dinara za svaki od papira, recimo fotokopija A4, a najčešće overa diplome, recimo fotokopija diplome. Ne overava se najčešće samo jedan primerak nego više njih i znači, ide od 150 dinara za jedan papir pa naviše. Za svaki sledeći papir se povećava 100dinara i to su recimo fotokopije koje imaju dve - tri, pet ili 10 strana, pa vidite koji su to iznosi i u ovom članu, što je bitno da istaknem, ne radi se o nasleđivanju, ni o parničnom postupku, ni o krivičnom, nego se prevashodno radi o taksi u slučajevima gde sud kao državni organ izdaje uverenje o nekim bilo statusnim, bilo drugim pravima o kojima vodi evidenciju i kojim overava potpise, odnosno istovetnost potpisa i fotokopija. Stoga je predlog poslaničke grupe Demokratske stranke Srbije da se ovaj predlog umanji za polovinu, pa da za molbu koja može biti usmena i pisana taksa bude 25 dinara i za svaki list formata A4 50dinara umesto 100, tako da je povećanje dva i po puta umesto pet puta, koliko je bilo predviđeno Predlogom zakona. Obzirom da je gospodin Batić tek sada naišao, odnosi se na tarifni broj 13 i molio bih gospodina Batića da se izjasni o tome.
Reč ima ministar pravde i lokalne samouprave.
U ime Vlade Republike Srbije prihvatam predloženi amandman.
Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SRS.
Gospodin Petar Cvetković i Đorđe Mamula su imali amandman na isti tarifni broj kao i narodni poslanik Srboljub Živanović iz Srpske radikalne stranke, a ja nisam uopšte iznenađena što je predstavnik Vlade ministar Batić prihvatio ovaj amandman, pošto će to njega po džepu veoma koštati da je ostalo onako kako je Vlada predložila, jer vas podsećam da za parlamentarne izbore i za predsedničke izbore morate da imate overene potpise onih koji podržavaju vašu listu ili vašu kandidaturu, 100 dinara po jednom potpisu, i teško da bi Batić to lako mogao da izdvoji, a izbori su tu. Izbori su tu, samo što nisu, na proleće će biti sigurno predsednički, a uz njih, nadam se, i savezni, ove godine gospodo i savezni i republički, i lokalni, pa prema tome građani će to teško iz svojih džepova vaditi da vam podrže liste i moraće to stranke da plate.
Reč ima ministar pravde i lokalne samouprave gospodin Vladan Batić.
Dame i gospodo, narodni poslanici, prvo amandmani nisu identični i zato Vlada nije mogla da prihvati amandman uvaženog narodnog poslanika, gospodina, magistra, Srboljuba Živanovića, a između ostalog i što taj amandman ne podrazumeva srazmerno uvećanje takse, zavisno od visine vrednosti, ponavljam, jer se radi o tarifnom broju 13 - postupak overe potpisa, rukopisa, prepisa i prevoda. Ima čak i jedna anomalija, recimo, u tom amandmanu gospodina Živanovića predviđeno je da bi za novozaključene ugovore vrednosti do 10.000 dinara trebalo da se plaća taksa od 200 dinara, što je manje od iznosa koji se sada plaća po ovom Zakonu koga menjamo. Dakle, nema argumenata. A, ponavljam - nisu identični amandmani.
Zahvaljujem. Znači, Vlada je prihvatila amandman, odbori nisu. Stavljam na glasanje amandman na član 15. Za 119, protiv jedan, uzdržan jedan, nisu glasala 43, od 164 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula.
I kod ovog amandmana kriterijum je bio prosečna plata od 7.200 dinara. Dakle, kao što vidite po alinejama išli smo za tim da taksa ne bude veća od 4 prosečne plate, tamo gde je predloženo da bude 1.000 dinara, odnosno da tamo gde se predlaže 100 dinara ne bude veća od polovine dnevnice prosečne plate. Time smo se rukovodili.
Zahvaljujem narodnom poslaniku. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 43, protiv 65, uzdržana četiri, nisu glasala 53, ukupno 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Janjić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić.
Svojim amandmanom hteo sam da pomognem građanima Srbije da i onako osiromašeni mogu da plate bar ove osnovne sudske takse i da zaštite koliko toliko svoja prava. Tražio sam da se sve ove "kazne", sudske takse umanje za 50%, u stvari u iznosu. Pogotovu u alineji 2. preko 20.000 dinara vrednosti plaća se 400,00 dinara, uvećano za 5%, a najviše do 2.000 dinara. Mislim da je taj iznos veoma velik, pogotovu ako se zna da oni koji naplaćuju te takse uvek idu i primenjuju najveći iznos, tako da je to jedan, za osiromašene građane, ogroman iznos. Pored toga, u ovom parlamentu se istorija ponavlja. Mi se izgleda vraćamo u DžVI vek. Ovde u Skupštini se vodi procedura da se skupštinskom restoranu uvede desetak vrsta kolača, jer su poslanici nezadovoljni. Juče su skupljani potpisi od strane poslanika DOS-a, čak su i nama nudili, kad građani nemaju hleba da jedu, gospodin Kovačević ide od poslanika do poslanika i pravi listu - ko podržava listu da poslanici imaju deset vrsta kolača u restoranu.
Molim narodnog poslanika da se vrati na temu.
Mislim da je to sramota. Evo, vraćam se na temu. Ovde je tema bilo puno. Kod mene na jugu Srbije se kaže - teško onom ko nema ništa ni na glavi ni u glavi. Ovog puta se to odnosi na nekog iz zadnjih klupa. Gospodine biznismen, pošto ste me uvredili kao radikala, radikali se svak ponaosob brani kad ih napadnete lično, ali uvredili ste me lično. Reći ću vam nešto o vašem biznisu. Vaši biznis parnteri...
Podsećam narodnog poslanika, da s obzirom da je predstavnik vaše poslaničke grupe pozvao na striktno poštovanje Poslovnika da ako izađete i dobijete reč u raspravi o amandmanima, da morate da govorite o sadržaju amandmana koji ste podneli na član 16.
I za ovo se plaćaju takse, pa ću vam navesti primer. Biznismeni sa kojima posluje dotični biznismen obično ih, po njegovoj priči, edukuju a ja kažem ekshumiraju, obično ih zadnji vide patolozi, a on kaže - patalozi, tako da o njegovom biznisu ne mogu mnogo da raspravljam ovde.
Molim narodnog poslanika da ne izražava netoleranciju...
Gospodo izađite na crtu, vreme je za izbore.
... na način na koji ljudi govore. Neukusno je i neprimereno dostojanstvu Narodne skupštine, svako govori onako kako je naučen u detinjstvu i ima pravo da to čini i nije primereno ponašanju narodnog poslanika da ismeva govor drugog narodnog poslanika...
Nije primereno ako ti edukovani patolozi vide na tim pacijentima betonske cipele.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 28, protiv 82, uzdržanih nema, nije glasao 51, ukupno 161 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram da se osvrnem na jučerašnje izlaganje gospodina ministra pravde i lokalne samouprave Vladana Batića. Naime, on je u svom izlaganju rekao da ove sudske takse koje se naplaćuju od građana ne idu na račun Ministarstva pravde već u poseban fond, poseban račun budžeta, i da će se deo tih prihoda od 50% vratiti sudovima za poboljšanje njihovog materijalnog položaja. Mene interesuje, a čini mi se da ministar to nije juče rekao, šta je sa ostalih 50% od ovih prihoda, gde oni idu i šta se od njih finansira. Takođe moram da napomenem da je ministar rekao da se radi o značajnim prihodima, negde oko 400 miliona dinara. Znači, pitanje je gde je ostalih 50%, zašto se to sve ne vraća sudovima, jer znamo da su nam sudovi u lošem materijalnom položaju. Što se tiče želje i namere Vlade da ostvari ovaj budžet, koji je projektovan za ovu godinu u iznosu od 230 milijardi dinara, to je blizu osam milijardi maraka, ta želja Vlade je sasvim legitimna i legalna, i ona je logična. Međutim, Vlada je svojim potezima, koje čini, posebno u ovoj godini, a počela ih je prošle godine, otpuštanjem velikog broja radnika, jedan svoj značajan izvor budžetskih prihoda uskratila. Naime, mnogobrojni radnici koji su otpušteni, više neće plaćati porez na dohodak građana, a taj porez je bio jedan od značajnih prihoda budžeta. Vlada pokušava da to nadomesti na drugi način, pokušava to da nadomesti astronomskim kaznama za saobraćajne prekršaje, astronomskim porezima, i evo sada i ovim astronomskim sudskim taksama. Što se tiče samog amandmna koji sam podneo u ime SRS,on se odnosi na član 17, odnosno, bolje rečeno na tarifni broj 15 - Zakona o sudskim taksama - ovaj amandman je u skladu sa zalaganjem SRS da se ove takse smanje i da budu primerene trenutku u kome živimo, odnosno ekonomskoj moći građana Srbije, koji plaćaju ove takse. Tarifni broj 15 odnosi se na uknjižbu, ili predbeležbu prava svojine, i u ovom predlogu zakona predviđeno je da se takse za uknjižbu i predbeležbu prava svojine povećaju od tri do osam puta. Ovde postoje četiri stava, četiri tarifna stava, i povećanje iznosi od tri do osam puta. Moj predlog, odnosno predlog SRS, jeste da se ovo povećanje svede na maksimalnih 100 posto, u odnosu na postojeće stanje, po sada važećem Zakonu. Znači, da ovi iznosi ne pređu povećanje od sto posto. Smatram da je to sasvim realno za ovaj trenutak u kome živimo i da je to ono što građani Srbije mogu da plate po osnovu sudskih taksi za uknjižbu i predbeležbu prava svojine.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Ima reč ministar, gospodin Vladan Batić.
Pa evo, samo u jednoj rečenici pokušaću da odgovorim na pitanje uvaženom poslaniku, gospodinu Zlatanu Jovanoviću. Tačno je da je Zakonom o budžetu projektovano da vrednost od oko dve milijarde dinara na godišnjem nivou praktično predstavlja novi sudski, odnosno pravosudni budžet, i to je van konta, van računa Ministarstva pravde, i to ide na unapređenje pravosuđa i direktno se ubrizgava u pravosuđe. Dakle, ne preko zajedničke kase, ne preko budžeta, nego direktno preko te vrste sudskog, odnosno, praktično pravosudnog budžeta za unapređenje rada sudova, za materijalne troškove, posebne namene, i pre svega pobošljanje materijalngo položaja nosilaca pravosudnih funkcija. Preostalih 50% prihoda, koji se realizuju putem naplate sudskih taksi, ulazi u budžet i vršiće se distribucija, kao što je to činjeno i do sada. Ja sam rekao da nam je želja da se upravo rastereti budžet, što se tiče nosilaca pravosudnih funkcija, materijalnih troškova, posebnih namena, i da onda ono što se vraća pravosuđu iz zajedničke kase, posluži za unapređenje materijalnog položaja ostalih zaposlenih u pravosuđu, a njih je praktično, mimo tri hiljade nosilaca pravosudnih funkcija još 60.000, jer moramo da napravimo jedan balans, jednu nivelaciju, a ne neko da dobija velike plate, a drugi mrvice. Dakle, takođe, će se ta sredstva trošiti i ona idu na ovaj standardni dosadašnji način, preko budžeta, ka računu Ministarstva pravde.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Ako ne, stavljam amandman na glasanje i molim narodne poslanike da se izjasne. Za 27, protiv 91, uzdržanih nema, nije glasalo 40, od ukupno 158 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? U ime podnosilaca, ima reč narodni posalnik Petar Cvetković.
Amandman poslaničke grupe DSS na član 17. odnosi se na izmenu predloženih iznosa povećanja takse iz tarifnog broja 15. Tarifni broj 15 predviđa taksu za uknjižbu, ili za predbeležbu prava svojine, ako pravni posao, ili pravni osnov sticanja .... itd. takse su povećane, da ne bih čitao sve. Tarifni broj je dug. Predloženo je povećanje takse za 2,5 puta. Tako u stavu 1. od 400 na 1.000, u stavu 2. od 160 na 500. Ovo povećanje takse od 2,5 puta nije veliko i naš amandman ne predviđa značajnije smanjenje predloženih taksi od strane Vlade, pa je tako u stavu prvom predloženo 1.000 dinara. Mi smo predložili 800. Znači, vrlo malo smanjenje, itd. u ostalim novčanim iznosima. Pored argumenata koje je gospodin Đorđe Mamula istakao, koja je visina prosečne plate i koliko je neka projekcija, gde smatramo da bi trebalo u ovom trenutku da se kreće visina sudskih taksi, ja bih naročito za ovaj tarifni broj 15, a složićete se, tu je slučaj da se on i ne primenjuje svuda u Srbiji, jer i nema zemljišnih knjiga, ustrojenih u svim sudovima po Srbiji. To je za manji deo Srbije. Smatramo da će manjim taksama u ovom tarifnom broju donekle biti moguće rešenje nekog haotičnog stanja, gde nisu sva svojinska prava, odnosno ostala stvarna prava, u potpunosti upisana, odnosno nije potpuno raščišćeno stanje, ono koje je stvarno na terenu, odnosno u pogledu prava svojine. Drugim rečima, to pravo svojine koje neki poseduju nije i upisano u tim knjigama, ubeleženo, ili kako to zakon kaže. S toga smatramo da ćemo manjom taksom stimulisati građane da sva ta svoja prava upišu. Stoga je amandmanom predviđeno vrlo malo smanjenje predloženih taksi. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Ako ne, stavljam amandman na glasanje. Za 39, protiv 67, uzdržanih nema, nije glasalo 37, ukupno 143 narodna poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. (Narodni poslanik Nataša Jovanović traži reč.) Ima reč narodni poslanik Nataša Jovanović, kao predstavnik poslaničke grupe SRS (povreda Poslovnika).
Gospođo predsedavajuća, vreme je da utvrdite kvorum u sali, s obzirom na to da su vam najrevnosniji poslanici SRS, koji iznose svoje stavove i brane amandmane, od kojih Vlada ni jedan nije prihvatila, pa pre nego što dobijem reč, da obrazložim svoj amandman, utvrdite kvorum u sali.
Narodni poslanik Nataša Jovanović izražava sumnju, u elektronski rezultat, za kvorum, za rad Narodne skupštine te molim poslanike da utvrdimo kvorum. (Utvrđivanje kvoruma.) Pretpostavljam da od prisutnih poslanika i narodni poslanik Lazar Marjanski nije zainteresovan za amandman člana svoje poslaničke grupe, te napušta salu. Konstatujem da imamo kvorum. Na član 18. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Po ko zna koji put nekako ste uspeli da namaknete kvorum. To je jedini način da poslanici SRS .... (Predsedavajuća: Molim narodnu poslanicu da ne izriče slične sudove i stavove o onome što su postupci drugih narodnih poslanika.) ...nemojte da me prekidate, govorim o amandmanu i predstavljam SRS. (Predsedavajuća: Narodna skupština Republike Srbije ima kvorum i bez poslanika SRS i sa dva poslanika SPS-a.) Na jedvite jade i to je cela javnost mogla da vidi. Moj cilj je bio da se vi po ko zna koji put izbrukate i da pokažete da ste morali da skupljate poslanike po skupštinskom restoranu, oko bifea i po hodnicima. (Predsedavajuća: Molim narodnu poslanicu Natašu Jovanović da se vrati na sadržaj amandmana na član 18.) Gospodođo Čomić, niti je ovo aucijska prodaja, niti autobuska, železničkastanica. Vi se lepo strpite, sačekajte da poslanici kažu šta imaju o svojim amandmanima i nastojite da i vi učestvujete, kao predstavnik svoje stranke, na ovakav način u diskusijama o Predlogu zakona. Što se tiče člana 18. i amandmana koji sam podnela ispred poslaničke grupe SRS, tu je dato apsolutno isto obrazloženje Vlade, gde se kaže da ne prihvata ovaj amandman srpskih radikala zbog toga što su predstavnici Vlade odlučili da, u skladu sa nekom svojom proporcijom, propišu ovakav iznos sudskih taksi. Međutim, ja sam ovde podnosilac amandmana, kao i ostali poslanici SRS, da kažem da se mi oštro protivimo i mi smo jedino razumno povećanje dali kroz smanjenje i to je princip od početka do kraja, gde smo tražili da se prepolovi ovaj iznos koji je Vlada predložila. U skladu sa sadašnjom veoma teškom ekonomskom situacijom u kojoj se naši građani nalaze, a naročito zbog toga što tarifni broj 16 na koji se odnosi moj amandman tretira neobično parničenje, parničenje iz obesti, nego to su najčešći slučajevi kod stranaka koja pokreće postupak da se pripiše deo nepokretnosti dela kuće, stana ili zemljišta. Smatramo da bi trostruko uvećanje taksi za ove veoma česte slučajeve bilo potpuno neprimereno u situaciji kada nas i današnja dnevna štampa izveštava o tome da 1,5 milion ljudi živi u bedi, ne na ivici siromaštva, njih je oko tri miliona, ali onih koji žive u potpunoj bedi. Amandmani srpskih radikala je uopšte prilika da i pojedinačno govorimo o predlozima zakona koje nam daje Vlada Republike Srbije - odlična su prilika da pokažemo građanima da je naš cilj da kao predstavnici stranke poštenih i odgovornih ljudi želimo da štitimo interese najširih slojeva stanovništva, da sa skupštinske govornice poručimo svim Đinđićevim psima koji laju sa govornice [[(žagor u sali), da ćemo im se suprotstaviti ... (isključen mikrofon)]]
Prekoračili ste vreme narodna poslanice Nataša Jovanović, sa tri minuta i 17 sekundi. Podsećam vas na obavezu da se obraćate sa uvaževanjem narodnim poslanicima i da je ovo Narodna skupština i da nam je zajednička dužnost da čuvamo dostojanstvo Narodne skupštine. (Nataša Jovanović sa mesta: Hvala vam na savetu.) Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 13, protiv 106, uzdržanih nema, nije glasalo 24, od 143 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, predložio sam da se u tarifnom broju 17. člana 19. ovog predloga zakona taksa poveća sa 80 na 150 dinara. Dame i gospodo narodni poslanici, kada je u pitanju materijalni položaj pravosuđa, a zbog čega se uglavnom i ide na izmene i dopune ovog zakona, srpski radikali smatraju da bi bilo kud i kamo logičnije i pametnije da sudske takse 100% idu za unapređenje rada i materijalnog položaja pravosudnih organa, ali ne samo sudija. U sudovima radi 19.000 zaposlenih. Imao sam priliku jutros, da me sretne čovek sa 27 godina radnog staža, a koji radi kao referent u opštinskom sudu i kaže, da on radi za dve kile jabuka dnevno. Njegova dnevnica je dakle, 2 kile jabuka. Ne treba se ovde isključivo zalagati da se materijalni položaj samo sudija poboljša, već i onih 17.000 zaposlenih imaju pravo, jer oni učestvuju u velikom i pretežnom delu za celokupan uspeh i efikasnost pravosuđa i nosilaca pravosudnihi funkcija u celosti. Zbog toga i onih 17, 18.000 zaposlenih koji u proseku imaju u porodici po tri člana, skoro 60.000 duša treba da izdržavaju i na njih mora Vlada i država da misli. Zbog toga je trebalo da se sudske takse ne povećavaju, ali da sudske takse u celosti 100% idu na račun resornog ministarstva pravde i da resorno ministarstvo pravde raspolaže i odgovara za utrošak ovih sredstava. Da se poveća stepen naplate sudskih taksi. U tom slučaju bi se postigao cilj i postigla svrha povećanja sudskih taksi. Ovako, šta će se dogoditi u praksi. U praksi će se dogoditi da mnogi građani baš iz razloga ogromnog povećanja sudskih taksi, kao i njihovog procenta odvraćaju i onemogućavaju ogromnom broju građana da ne mogu da ostvare svoja prava. U praksi će vam izgledati i sledeće, mnogi koji treba da ostvare svoje pravo i dobiju određene odluke nadležnih organa odnosno sudova, neće ići momentalno na sprovođenje zemljišne, katastarske i druge javne knjige, jer će to odložiti i sačekati povoljniji trenutak kada budu u prilici da mogu da plate. Zbog toga je sasvim pogrešan bio potez ovoliko drastično povećanje sudskih taksi. Odraziće se dame i gospodo narodni poslanici, to u praksi vrlo brzo. Danas i za sedam dana narednih imaćete ... (Predsedavajuća: tri minuta i 30 sekundi.) ... građana koji će da overavaju, ali posle kada stupi na snagu ovaj zakon, dođite na šaltere sudova, videćete da li su građani pošli da ostvare svoja prava. Ako mi dozvolite samo još dve-tri rečenice, doneti su zakoni o pravosuđu, ali se u praksi pokazalo da nisu dobri ... (Predsedavajuća: četiri minute.) ... završavam, nisu bili dobri, jer nisu usledili od pravih predlagača.
Podsećam vas da je prekoračenje dužine vremena određeno za raspravu kršenje Poslovnika Narodne skupštine. Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 18, protiv 105, uzdržanih nema, nije glasalo 23, od 146 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada, Odbor za finansije, Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaja amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč?(Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred SRS podneo sam amandman na član 20. koji se odnosi na tarifni broj 18. Tarifni broj 18 služi za upis potvrđene tapije u knjigu tapije, kao i za upis prava svojine putem prenosa tapije, na istom ili novog sopstvenika, ako pravni osnovi ili osnov sticanja i na osnovu toga se može izvršiti upis, ne podleže porezu na promet nepokretnosti, plaća se i predloženo je 1.000 dinara, bez obzira na vrednost prava. U sledećem stavu, u stavu 1. ovog tarifnog broja, osnov sticanja na osnovu koga će izvršiti upis ugovora o poklonu, plaća se 500 dinara bez obzira na vrednost prava, a što po meni nije logično. Prvo, ove su takse višestruko povećane, nesrazmerno platežnoj moći stanovništva. Inače sama izjava da sa povećanjem taksi biće bolje i nezavisnije pravosuđe, to je u stvari mač sa dve oštrice, zato što neće imati ko da plaća ove takse. Ja sam predložio da u članu 20. glasi: "U tarifnom broju 18. stav 1. reči "400 novih" zamenjuju se brojem "800" i to je jedno drastično povećanje ove takse. U stavu 2. reči "160" zamenjuju se brojem "300". U stavu 3. tačka 1) reči "160 novih" zamenjuju se brojem "300", a u tački 2) reči "40 novih" zamenjuju se brojem "80". U stavu 4. reči "40 novih" zamenjuju se brojem "80". Mišljenja sam da su predloženi iznosi za sudske takse preveliki, da ih treba smanjiti. Zato predlažem da se usvoji ovaj amandman jer je ovo jedno povećanje, mada je argument samo radi poboljšanja stanja u pravosuđu koje je u jako teškim uslovima. Zato apelujem na poslanike da prihvate ovaj amandman kako bi se ove takse srazmerno povećale.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 19, protiv 107, uzdržanih nema, nije glasalo 24, od 150 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 41, protiv 78, uzdržan jedan, nije glasalo 29, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 42, protiv 80, uzdržan jedan, nije glasalo 26, od 149 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana nije prisutan. Reč želi predstavnik poslaničke grupe SRS narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, više tarifnih brojeva ovog predloga zakona odnosi se na zabeležbe ili upis u zemljišne knjige vlasništva, poklona, nasledstva ili tereta, a u ovom slučaju je teret u pitanju. To su raznorazna potraživanja, odnosno tereti kao što su hipoteka, založno pravo, postojanje ugovora, recimo o doživotnom izdržavanju, postojanje spora oko izvesne nepokretnosti i to su vrlo česti sporovi i često se traži i po službenoj dužnosti upis pojedinih tereta. Takse koje je Vlada predložila su znatno uvećane, a mi tražimo da one samo budu našim amandmanima za 100% uvećane u odnosu na one koje su postojale 1997. godine. Međutim, čudi zaista nezainteresovanost Ministarstva pravde i Vlade da se nešto učini po pitanju ažurnosti zemljišno-knjižnih odeljenja naših sudova. Mi ćemo recimo platiti 1.000 dinara za upis neke zabeležbe, ili čak 2.000 ili 5.000 u zavisnosti od toga da li je kupoprodajni ugovor u pitanju ili je nasledstvo u pitanju, a dobićemo izvod iz zemljišne knjige na svoje ime, odnosno zemljišno-knjižno odeljenje će to sprovesti za četiri ili 5 godina. Tako se dešava u Beogradu. Sada se recimo radi 1995, 1996. godina, a ako ste kupili stan 1996. godine do dan danas niste mogli da ga uknjižite, pa to vezano za ono što smo zastupali u načelnoj raspravi zašto da građani Srbije kreditiraju budžet Republike Srbije. Zar ne bi bilo logično da to platimo onda kada sud i upiše određenu zabeležbu. Ne bi li smo ih na taj način naterali da budu ažurni, ako nam je to cilj, ako ova sredstva treba tome da doprinesu, onda je Vlada i minstar pravde, ukoliko je uopšte upućen u svoj posao i ako zna kakvo je stanje u našim zemljišno-knjižnim odeljenjima u opštinskim sudovima, da na taj način koriguje ovaj zakon, mogao je da iskoristi tu priliku, a nažalost nije jer ih ne interesuje ažurnost, ne interesuje ih to da građani što pre ostvare neka svoja prava, nego samo da se uzmu pare od građana, a onda će ministar finansija kada će i tih 50% da se prenese sudovima, umesto da, ako već postoji neki poseban fond to ide resornom ministru, pa onda da on vodi računa kao resorni ministar o tome da to zaista bude i ažurno i da se mesečno ta sredstva preusmeravaju na sudove. Ovako ćemo, znamo to kako već ide, čekati da se ministar finansija smiluje da li mu trebaju pare za penzije pa će uzeti odatle, ili mu trebaju za nešto drugo, da li će uopšte sudije dobiti ta sredstva koja treba da poboljšaju njihov materijalni položaj i materijalni položaj sudova.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 18, protiv 98, uzdržan jedan, nije glasalo 26, od 143 narodna poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanikVeroljub Arsić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Podnosilaca amandmana nije prisutan. Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 17, protiv 97, uzdržan jedan, nije glasalo 30, od 145 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 39, protiv 78, uzdržanih nema, nije glasalo 30, od 147 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na član 23. Član 23. menja se i glasi: "U tarifnom broju 21 stav 1. reči "100 novih" zamenjuju se brojem "200". Ministar je u Predlogu zakona predložio da to bude 500, a amandmanom Srpske radikalne stranke stav (2) menja se i glasi: "Za prijavu poverioca u stečajnom postupku i u postupku likvidacije plaća se prema vrednosti potraživanja: - do 250.000 dinara vrednosti - 300 dinara"; - preko 250.000 dinara vrednosti - 350 dinara uvećano za 1% vrednosti potraživanja, a najviše 800 dinara, U Predlogu zakona to je 500, odnosno 2.000, znači, amandmanom Srpske radikalne stranke to je mnogo manji iznos, odnosno radi se o 350 i 8.000 dinara. U stavu 4. reči "120 novih" zamenjuju se brojem "250", a u Predlogu zakona je 500; otprilike, amandmanom Srpske radikalne stranke finansijske obaveze su duplo manje nego u Predlogu zakona. Podsetiću vas da se tarifni broj 21. u stvari odnosi,pre svega, da seza predlog za otvaranje stečajnog postupka i postupka likvidacije, kao i za predlog za prinudno poravnanje i drugo, za prijavu poverioca u stečajnom postupku, u postupku likvidacije plaćaprema vrednosti potraživanja. Znači, sami vidite da se radi upravo o stečajnom postupku, o postupku likvidacije i znači, oni pravni subjekti koji nisu finansijski sposobni, odnosno u stečaju su ili u procesu likvidacije i, samim tim Srpska radikalna stranka je predložila da upravo budu manje dažbine i izdvajanja, iz prostog razloga što ti subjekti nemaju finansijska sredstva, jer da imaju oni bi adekvatno poslovali. Obrazloženje Vlade apsolutno nije adekvanto, jer se kaže da je visina takse nedovoljna da bi omogućila osnovni cilj, a to je njihovo usklađivanje sa promenom u ekonomskim prilikama i uvećanim troškovima rada sudova u odnosu na 1997. godinu. Upravo o tome se i radi, što su ekonomske prilike potpuno promenjene i to na žalost građana Srbije, promenjene u negativnom kontekstu. Za razliku od firmi koje odlaze u stečajni postupak i postupak likvidacije pojedine firme poput Fabrike cementra "Novi Popovac" u Praćinu, koja na platnom spisku ima oko 2.500 radnika, a prodata je za 52 miliona dolara i znači, postoje firme gde bi pojedini, navodno opozicioni poslanici trebali da znaju, pošto se radi o njihovom kraju i u toj firmi "Novi Popovac" negde oko 20 radnika su članovi Demokratske stranke i njima se, pretpostavljam, dobrovoljno uzima 0,5% od plate za članarinu. Postavlja se pitanje zašto je gospodin Križan Darko, koji je direktor cementare i član Demokratske stranke dozvolio da na svim platnim listićima zaposlenih u cementari bude odštampan naziv Demokratske stranke iznad kolone obustave. Tako se, podsetiću vas nekada radilo i plaćala se članarina u Savezu komunista, gde su direktno uzimali članarinu ljudima.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 22, protiv 98, uzdržanih nema, nije glasalo 30, ukupno 150 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Miroljub Veljković. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković.
Poštovani narodni poslanici, tarifni broj 22 definiše iznose taksi prilikom stečaja, prilikom pokretanja stečaja firmi i likvidacija firmi. U dosadašnjem predlogu zakona taj iznos taksi se kretao između 500 i 5.000 dinara, a sadašnjim predlogom se predlaže da to bude između 1.000 i 10.000 dinara, a ja sam predložio neko srednje rešenje ispred poslaničke grupe SRS da to bude između 800 do 6.000 dinara. Zašto sam to uradio? Sasvim je jasno da zbog teškog nasleđa prošlosti, strukturne neusklađenosti naše privrede i tranzicije, odnosno metoda tranzicije naše privrede kakva se priprema, za koju apsolutno nisam, da će ogroman broj firmi u ovoj zemlji u vrlo kratkom periodu ući u period stečaja i na kraju likvidacije. To je potpuno jasno i potpuno izvesno i sada se postavlja jedno principijelno pitanje. Znači, budžet neće biti oštećen ako se prihvati ovo rešenje da to bude neko srednje rešenje između 800 i 6.000 dinara, budžet neće biti oštećen, jer će jedna ogromna masa firmi morati u sudskom postupku stečaja da plati te takse. Olakšaćemo ipak mnogim firmama u teškom postupku otvaranja stečajnog postupka, olakšaćemo im koliko toliko njihovu ekonomsku situaciju. Mene iznenađuje, pošto je sasvim jasno za veliki broj naših ministara da su to provereni marksisti i da su iz marksizma verovatno imali 9 i 10, doktori nauka, a ne znaju jednu osnovnu činjenicu iz marksizma da kvanitet prelazi u kvalitet. Ako očekujemo da će 20.000 ili 30.000 firmi u vrlo kratkom periodu ući u period stečaja, zašto ne olakšati koliko toliko tim firmama taj finansijski položaj i u tom trenutku i smanjiti ove takse na predloženi nivo, kako sam ja to predložio.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 27, protiv 100, uzdržanih nema, nije glasalo 29, ukupno 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vujić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Božidar Vujić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman na član 25. odnosi se na plaćanje sudskih taksi na upise u sudski registar. Srpska radikalna stranka predlaže da se ne prihvati predlog predlagača tj. Vlade da ovo povećanje bude skoro 400%, nego da se poveća svega 100 posto. Argument za povećanje od svega 100 posto nalazimo u situaciji i u ekonomskom trenutku u kojem se naše društvo nalazi a povećanje od 400%, koje će doprineti poboljšanju finansiranja pravosuđa, nije primereno današnjem ekonomskom trenutku. Mislim da bi adekvatnije i bolje bilo da ono iznosi svega 100 posto. Činjenica je da je osnovna intencija Vlade da se sa povećanjem sudskih taksi i to na enorman iznos, kao što se u Predlogu daje, pokušava na neki dodatni način da se finansira sudstvo. Ono što je činjenica je da se i sudovi i celo pravosuđe u našoj državi u osnovi finansira iz budžeta, dok su sudske takse kao namera da se povećava i efikasnost sudova a i činjenicadaće tako povećane sudsketaksedovestidopovećanjaplata sudija i zaposlenih u pravosuđu, naročito kod sudija u iznosu i do nivoa od 1.000 maraka biti malo problematični ako to bude samo iz sudskih taksi. Ove sudske takse su dodatni prihod i nepoznatog su godišnjeg finansijskog iznosa, a čak i u 100% iznosu nisu izvorni prihod dotičnih, odnosno matičnih sudova, i pada u vodu predlog Vlade da će te povećane sudske takse doprineti da sudije imaju platu od 1.000 maraka. Povećanjem sudskih taksi Vlada kaže da će se poboljšati i kvalitet i efikasnost rada suda. Isto glupost od strane Vlade, jerpovećanje efikasnosti i kvaliteta rada suda može se postići samo dobrim kadrovskim rešenjima i povećanjem profesionalnog poimanja struke. Stoga vam predlažem da prihvatite amandman Srpske radikalne stranke i da je dovoljno za upis u sudski registar povećati tu sudsku taksu od vega 100% a nikako 400%.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 28, protiv 95, uzdržanih nema, nije glasalo 32, ukupno 151 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vučurović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogao bih prvi put da se složim da ove takse, kada se radi o upisu preduzeća, nisu velike. Ali, Äajde da ispratimo princip. Princip za koji ministar ovde danima tvrdi ...
Molim narodne poslanike da poštuju član 100, 101. i 103. iz Poslovnika i ne dobacuju...
Ne zovem ja na ručak, nemojte da se prijavljujete. Počinjemo od nule gospođo predsedavajuća. Ako ne umirite svoje onda je zaista besmisleno da ikome dajete reč.
Svi ste vi ovde moji, a možete da počnete odakle god hoćete.
Prihvatam da budem vaš ali ne ovde.
Moraćete jer ste narodni poslanik a ja sam predsedavajući Narodne skupštine. Izvolite, narodni poslaniče, da počnete iz početka sa vremenom. Izvolite.
Princip za koji se ministr ovde zalagao danima je: ujednačenost povećanja taksi. A, u ovom članu zakona koji se menja imamo u tarifnom broju 24 stav 1, 3, 7, povećanje od 2,5 puta, u stavovima 2, 4, 5, 6, 9, 10. i 11. povećanje od 3,5 puta, a u stavu 8. povećanje od 5 puta. Hajde sve da svedemo na 3,5 puta i da onda budemo svi zadovoljni i da ministar bar jednom bude u pravu. Ovo nije taksa koja se plaća na rešenje doneto po prijavi. To je taksa koja se plaća pre donošenja rešenja po prijavi, a na rešenje se onda čeka i opet građani i pravna lica kreditiraju budžet Republike Srbije, i opet sredstva idu na račun Ministarstva finansija, umesto na račun Ministarstva pravde, i opet sa računa Ministarstva finansija znamo kako će, kada će, a neznamo - da li će uopšte doći na račun Ministarstva pravde, jer uvek ima prečih troškova. Znači, zaista smatram da takse nisu prevelike. Takse od 1.000 dinara za rešenje o osnivanju preduzeća nisu prevelike. Mi smo tu išli na 800,00 dinara, ali smo išli tako da ujednačimo povećanje, da ga ujednačimo na otprilike dva puta. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku. Da li se još neko prijavljuje za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 29, protiv 96, uzdržanih nema, nije glasao 31, ukupno 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podneo narodni poslanikSrboljub Živanović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović. Intervencija iz poslaničkih klupa narodnog poslanika Milorada Mirčića - da bi trebalo da piše magistar Srboljub Živanović. Ja ću pročitati, ali u sinopsisu piše Srboljub Živanović.
Pre nego što obrazložim svoj amandman gospođo predsedavajuća zamolio bih da utvrdite kvorum.
Zahvaljujem, narodni poslaniče Živanoviću, molim vas da zauzmete svoje mesto i spremite svoju poslaničku karticu. Po Poslovniku moraćete ponovo da ubacite karticu kada tražimo utvrđivanje kvoruma. Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum za rad Narodne skupštine. [[Žagor.]] Obaveštavam prisutne narodne poslanike, koji intervenišu slično narodnom poslaniku Miloradu Mirčiću, da se izriču opomene za neubacivanje kartica, da to nije moguće pošto u ovom trenutku sednica Skupštine ne teče, jer utvrđujemo kvorum. Obaveza svakog poslanika je da poštuje Poslovnik i da ubaci karticu. [[Žagor.]] Obaveštavam prisutne narodne poslanike da određujem pauzu u današnjem radu. Nastavićemo rad u 15,00 časova. Molim sve narodne poslanike da budu prisutni. Hvala.
Dame i gospodo, molim vas da radi utvrđivanja kvoruma, ubacite svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada sam branio i obrazlagao amandman na član 15. tada sam od ovog Parlamenta tražio dostojanstvo i nivo ovog doma. Opet pojedinci zloupotrebljavaju ime narodnog poslanika. Kada srpska javnost prati događaje u Skupštini Republike Srbije, određene moralne norme ne mogu da se ispune, i to prisustvom u republičkom parlamentu. Kada radnici ostaju bez posla, kada ne primaju plate, kada se problemi poljoprivrede ne rešavaju, mi ovde rešavamo minorna pitanja. Podneo sam amandman na član 27. koji se menja i glasi: "U tarifnom broju 25. reči "40 novih" zamenjuje se brojem "80". Obrazloženje - mišljenja sam da je iznos od 80 dinara adekvatan iznos za sudsku taksu, za dostavljanje upisanih podataka, objavljivanje u "Službenom listu Savezne Republike Jugoslavije". Mi, srpski radikali, se zalažemo za smanjenje ove takse i mislim da će predlagač prihvatiti ovaj amandman. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 25, protiv 118, uzdržanih nema, nije glasalo 13,ukupno 156narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Janjić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić.
Amandmanom na član 28. tražio sam da se broj 500 zameni brojem 300, odnosno da se visina takse umanji sa 500 na 300 dinara. U stavu 2. tražio sam da se umesto broja 300, stavi broj 160. Smatram da takse koje su se do sada plaćale, da je dovoljno da se povećaju u stoprocentnom iznosu i da je ovaj iznos petostrukog uvećanja veoma veliki. Hteo bih samo da ukažem na nekorektan potez jednog poslanika, ovde u Skupštini, gospodina Stanka Kovačevića. Gospodin Stanko je juče nosio onu deklaraciju za kolače, a danas maltretira novinare i neće da da izjavu. Potvrdite da ste tražili kolače raznih vrsta i boja, u skupštinskom restoranu, a građani nemaju šta da jedu. Ja sam vas štitio kad vas je reketirao premijer Đinđić sa 300.000 maraka.
Da li se o ovom amandmanu još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za glasalo 30, protiv 114, uzdržanih nema, nije glasalo 23, od ukupno 167 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Stanko Kovačević, (pravo na repliku na izlaganje narodnog poslanika Slobodana Janjića).
Ja ne znam zaista, gospođo predsedavajuća, šta za ovom govornicom treba učiniti da pojedini poslanici prestanu da se bave glupostima za ovom govornicom? Aleksandre Vučiću, ja se nisam time bavio ovde, u Skupštini. Mislim da nije korektno da ti to meni kažeš, ali ja govorim o glupim pričama, o nekom reketu. O tome govorim, a ne govorim o kolačima. Da li se može jedanput za ovom govornicom stati sa tim glupim pričama? O tome govorim gospodine Vučiću, i vi to dobro znate, zašto ja to kažem. Hvala [[Aleksandar Vučić traži pravo na repliku.]]
Nije vas aposlutno uvredio, samo vam se obratio. Dobro, ako vi smatrate da ste vi uvređeni, ali samo vam se obratio, nije vas uvredio. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam razumeo da se gospodin Kovačević javio zbog kolača. Dobro bi bilo da građani mogu da stave u svoj jelovnik više vrsta kolača. Ovde je bilo reči pre svega o tome što je potpisivan nekakav akt, ne može to da bude verovatno deklaracija, ili ne znam koji zahtev nadležnim skupštinskim službama, verovatno peticija da se narodnim poslanicima omogući da jedu više vrsta kolača. Ono našta ukazuju poslanici SRS jeste pitanje i problem, a to je da narod ima sve manje da jede, i nije valjda najpreča briga i najpreči i najveći problem da li će neko imati više vrsta kolača ovde u restoranu? Neću da budem nekorektan i da ulazim u to, i da govorim šta je sve bilo u odnosima između gospodina Kovačevića i nekih drugih ljudi, premijera i još nekih drugih ljudi, kako se za veče pojavi na različitim konferencijama za novinare, nije ni bitno. Razumem gospodina Kovačevića, ja ga razumem. (Glas iz sale: sit je proje.) Možda je sit, a možda i nije, verovatno onih koji bi mogli da ga reketiraju, ja to znam, onih koji bi mogli da mu prete, za to nemojte da brinete. Vi znate ko to radi, ko bi to mogao da radi. Srećom pa ste deo vlasti, pa vam to niko danas ne može da čini. Nemojte za to da brinete. Kada odete u opoziciju, gospodine Kovačeviću, štitićemo vas, verujte mi na reč, neće vas niko reketirati, neće vas niko dirati i maltretirati, a ono što je sigurno, o čemu biste morali da vodite više računa kao narodni poslanik, to je - koliko će kolača građani Srbije imati na svom jelovniku, a ne narodni poslanici. Mi ih ovde imamo dovoljno.Hvala.
Nastavljamo raspravu u pojedinostima. Na član 28. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Ima reč narodni poslanik Petar Cvetković.
Dame i gospodo, amandman na član 28. se odnosi na utvrđenu taksu u tarifnom broju 26. Tarifni broj 26 odnosi se na taksu koja je utvrđena za privatnu tužbu i protivtužbu. Radi se o taksi koja je utvrđena za blaže krivično delo, gde država nije zainteresovana za gonjenje preko javnog tužioca, pa su ta najblaža krivična dela, kao što su uvreda, kleveta i slična krivična dela, za koja ocenjuje država da nije u znatnoj meri povređen društveni interes, pa je prepušteno oštećenom da to goni podizanjem privatne tužbe. Dosadašnja taksa je bila u iznosu od 160 dinara za privatnu tužbu, a sada se predlaže povećanje na 500 dinara. Imajući u vidu da se taksa za privatnu tužbu sa tim iznosom plaćanja takse za tužbu ne završava, već ide normalno, kao i u svim ovim predmetima pred sudom, i taksa za prvostepenu presudu, pa eventualno, taksa za žalbu, taksa za drugostepenu presudu, to se uvećava za duplo, otprilike, dva i nešto puta. Stoga, obzirom da se radi o krivičnim delima koja ne predstavljaju veliku društvenu opasnost, da se radi o blažim krivičnim delima, smatramo da ne treba izvršiti povećanje u ovolikom iznosu, jer to podrazumeva da se na iznos takse na tužbu plaćaju, kao što rekoh, i takse za prvostepenu presudu, žalbu i drugostepenu presudu. Stoga bi trebalo, po nama, odnosno po predlogu amandmana poslaničke grupe DSS, predviđenu taksu umanjiti, pa umesto 500 dinara za tužbu, da stoji 300 dinara, kao i za žalbu, umesto 300 dinara, 150 dinara. Mislim da, imajući u vidu sve one argumente koje smo dali u načelu i u prethodnim amandmanima, te da nisu ogromni iznosi koji bi se po ovom osnovu prikupljali, a da dovodi do jedne pravne sigurnosti, jer će taksa biti bliža materijalnim mogućnostima građana i povredi njihovih, prevashodno zakonom zaštićenih prava, a to su čast i ugled, trebalo bi u ovom članu prihvatiti amandman DSS-a.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 65, protiv 88, uzdržana dva, nije glasalo 28, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodnip oslanik Dragan Čolić, podnosilac amandmana na član 29.
Dame i gospodo narodni poslanici, motivacija podnošenja mog amandmana na član 29. je ono što su svi poslanici SRS-a želeli svojim amandmanima, a to je da se smanje enormno visoke sudske takse čija visina sigurno neće da obraduje eventualne učesnike sudskog postupka. Vlada Republike Srbije pokušava da ubedi građane Srbije da još jedan ataka na standard građana, povećanje cena sudskih taksi, zaista građanima nedostaje. Toliko im nedostaje da su se zabrinuli, zašto Vlada nije i ranije reagovala i podigla cene sudskih taksi, kada je sve poskupelo: hleb, struja, kada su uvećani porezi, kada privreda ne funkcioniše. Zašto onda da boravak u sudovima građanima ne učinite prijatnim time što ćete podići cene sudskih taksi. Pa, i u Evropi, koju često zagovarate, cene sudskih taksi su velike. Zašto onda mi da zaostajemo za Evropom, zašto da budemo dekadentni? Mi, srpski radikali, smatramo da je materijalni položaj i blagostanje svih građana Srbije imperativ za svaku vlast. Nikako se ne možemo složiti sa neracionalnim povećanjem cena. Glasaćemo protiv lošeg predloga zakona, a vaša DOS-ovska većina automatski "za", za ono što će neizbežno ugroziti mnogo porodica u Srbiji. Građani Srbije od svojih neredovnih plata nemaju dovoljno novca ni da se prehrane, a o zadovoljenju ostalih potreba nema ni govora. Vi, gospodo iz DOS-a, kao da živite pod staklenim zvonom. Narod je ogorčen vašom vladavinom i sve većim i većim prohtevima države. Da li je normalno da pojedine takse iznose 12.500 dinara? Da li će se materijalni položaj radnika u pavosuđu, koje ste srozali na najnižegrane, popraviti povećanjem sudskih taksi? Da li vi, gospodo iz DOS-a, jedino znate da podižete cene? (Milka Marinković: Da.) Neko od poslanika mi reče da su Milku zvali "papiga". Sa velikim zadovoljstvom želim da vam čestitam skori silazak sa vlasti, na oduševljenje i sreću građana Srbije.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 37, protiv 115, uzdržanih nema, nije glasalo 33, ukupno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman, da ispravkom, zajedno supodneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne želi.) Stavljam na glasanje amandman. Za 58, protiv 92, uzdržan jedan, nije glasalo 36, ukupno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković, podnosilac amandmana na član 30. predloga zakona.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 30. Vladinog Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudskim taksama odnosi se na promene u tarifnom broju 28, u stavovima 1, 2, 3. i 4, i to tako što se u stavovima 1, 2. i 3. reči "80 novih" zamenjuju brojem "200", a u stavu 4. reči "160 novih" zamenjuju brojem "500". Konkretno, Vlada traži da se za tužbu protiv upravnog akta, kojom se pokreće upravni spor, odnosno za tužbu protiv rešenja nadležnog organa, kojom se pokreće upravno-računski spor, plaća 200 dinara. Do sada se to plaćalo 80 dinara. Za tužbu protiv odluke prvostepenog suda do sada se plaćalo 80 dinara, a Vlada traži da to sada bude 200 dinara. Za tužbu za ponavljanje postupka Vlada traži 200, a plaćalo se 80 dinara. Dakle, za ova tri slučaja, tri stava tarifnog broja 28, Vlada traži povećanje od dva i po puta, a poslanička grupa SRS predlaže da to bude 160 dinara po svakom stavu. Najzad, u stavu 4) Vlada predlaže povećanje od preko tri puta, odnosno traži da se za zahtev za vanredno preispitivanje sudske odluke u upravnom sporu, umesto dosadašnjih 160 dinara, plaća 500 dinara.Mi predlažemo znatno manji iznos, a to je iznos od 300 dinara. Možda bi ministar i prihvatio ovaj moj amandman, ali trenutno nema vremena, jer je zauzet nekim drugim stvarima. Kao što vidimo, ono što zaista već počinje da zabrinjava, Vlada rešavanje svih problema vidi u povećanju cena. Kažu da će od toga polovina ići na povećanje plata sudijama koji sude u sudovima i po onoj narodnoj, dok jednom ne smrkne drugom ne svane, izgleda bez toga neće moći da im obezbedi povećanje od 1.000 maraka, a kako su obećali. Opet se pitam, a onda nam ostaju zdravstveni radnici, ostaju nam prosvetni radnici, ostaju nam zaposleni u želenici i drugim javnim preduzećima i javnim službama koje Vlada treba da finansira iz budžeta. Šta ćemo sve morati više da platimo, kako bi svi dobili pristojne plate od kojih bi mogli da žive. Dakle, poslanička grupa SRS poziva Vladu i vas da podržite ovaj amandman i omogućite da se ovi sporovi vode pod povoljnijim uslovima.
Zahvaljujem. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 39, protiv 121, uzdržanih nema, nije glasalo 28, ukupno 188 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Branislav Blažić.
Dame i gospodo, ovde imamo jedno razmišljanje koje se, pre svega, svodi na to da li je visina predloženog povećanja takse adekvatna trenutnoj situaciji u društvu i materijalnim mogućnostima građana. Sve se svodi na to, jedna procena predlagača je da to treba da ide nekoliko puta, a mi procenjujemo da trenutne mogućnosti i materijalne građana nisu takve i da je stvarno ovo jedan prevelik namete, da je ovo jedna represivnost. Nije dobro da stvaramo demokratsko društvo isključivo represivnim metodama. Ovo (više) prelazi u neku participaciju građana u sudstvu, nego što možemo reći da su takse. Ovo je praktično učešće građana u sudskom procesu. Zbog toga mislim kako je ovde predloženo u članu 31. tarifni broj 29, da se sa 160 dinara taksa poveća na 1.000 dinara, mislim da je to ipak previše. Nekoliko puta sam pokušao da ispred SRS ovde, koliko toliko, ublažim i da dam jedan predlog koji bi bio možda konstruktivniji, znači na 300 dinara. Da je to povećanje duplo, možda bi moglo i više, ali u suštini toliko toga je povećano da građani ovo vrlo teško mogu da podnesu. Zbog toga mislim da ovaj amandman treba u svakom slučaju prihvatiti.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 39, protiv 124, uzdržanih nema, nije glasalo 28, ukupno 191 narodni poslanik. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom na član 32. SRS se zalaže da se takse smanje, tako da on (amandman) reguliše tarifni broj 30 za podneske kojima se traži izdavanje uverenja. Zakon predlaže 50 dinara, a amandmanom predlažemo da to bude 20 dinara. Skromno. Po stavci dva za uverenja se plaća 200 dinara, a mi predlažemo da to bude 160 dinara. Mišljenja sam da su predloženi iznosi za sudske takse preveliki, da ih treba znatno smanjiti. Predlažem da se usvoji ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku. Da li se još neko prijavljuje za diskusiju o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 35, protiv 127, uzdržanih nema, nije glasalo 30, ukupno 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Petar Cvetković.
Vidite, biću vrlo kratak. Amandman na ovaj član i na tarifni broj 30 u vezi je sa tarifnim brojem 13 koji ste prihvatili. Predstavnik ministra pravde je prihvatio. Ovde se u jednoj rečenici predlaže da se za uverenje plaća taksa 100 dinara. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku. Za reč se javio gospodin Vladan Batić, ministar pravde i lokalne samouprave, izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, u ime Vlade Republike Srbije prihvatam predloženi amandman.
Vlada je prihvatila amandman, ali odbori nisu, pa zato stavljam na glasanje amandman. Za 144, protiv nema, uzdržana tri, nije glasalo 44, ukupno 191 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaja amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Amandman na član 33. koji reguliše takse u tarifnom broju 31, odnose se na izdavanje usmenog punomoćja na zapisnik pred sudom i Vlada predlaže umesto dosadašnjih 50, zato što će stranka na zapisnik u toku ročišta izjaviti: moj punomoćnik u ovom sporu biće taj i taj. Zapisničar će to da otkuca. Tada treba da plati 150 dinara. Isto tako, za usmeni opoziv ili otkaz punomoćja, a za sudsko obaveštavanje o opozivu, to je onaj slučaj kada, recimo, punomoćnik otkaže punomoćje u odsustvu onoga koji mu je punomoćje dao, onda je sud u obavezi da ga obavesti za jedan takav dopis, moraće da se plati 300 dinara. Za jednu presudu, koju će sudija na dvadesetak i više strana da napiše, platiće se 400 dinara. Sada vi vidite koliko tu ima u svemu tome, u odmeravanju visine takse, koliko ima logike. Bilo bi dobro da ova sirotinja koja u sudu radi, pored toga što ima 3.000 sudija i tužilaca, ima jako puno stručnih saradnika, asistenata i zapisničara, te bi barem ove pare obzirom da to zapisničari rade išle za plate tih zapisničara. Ovako ćemo imati zapisničare sa platom od 150 maraka i sudije sa platama od 1.000 maraka. Ja ne sumnjam da će ova plata moći da se isplati sudijama, obzirom da se računa, na priliv sredstava od blizu 400 miliona mesečno, tri hiljade sudija puta 1.000 maraka, to je 300 hiljada maraka i ostaje još stotinak za materijalne troškove, a u budžetu smo na konto Ministarstva pravde imali ta sredstva još za materijalne troškove i ostale potrebe sudova. Prema tome, sudije i tužioci će imati te plate, njih je 3.000 a ostalih 17.000 nisu uopšte interesantni za našu Vladu.
Reč ima ministar pravde i lokalne samouprave gospodin Vladan Batić.
Uvažena gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, cenjeni posmatrači, želim da demantujem da ostali zaposleni u pravosuđu neće imati povećane plate. Mi naravno želimo da podignemo nivo slobodnog i nezavisnog sudstva i da afirmišemo, da podignemo plate nosilaca pravosudnih funkcija i da na taj način podignemo stepen njihove odgovornosti. To je nešto što je potpuno primereno, što je praksa u svim zemljama u okruženju i to nije nikakav izum ovdašnje vlade ili ovdašnjih vlasti. Sa druge strane želim da kažem da najveći procenat povećanja plata zaposlenih u bilo kojim društvenim delatnostima su upravo zaposleni u pravosuđu i to na raznim administrativnim, tehničkim i drugim poslovima. Dakle, u svakom slučaju, vodi se računa o socijalnom statusu ovih ljudi koji takođe obavljaju jedan težak i odgovoran posao. Što se predloženog amandmana tiče, mislim da je on racionalan. U ime Vlade Republike Srbije prihvatam predloženi amandman.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Vlada je, znači, prihvatila ovaj amandman na član 33, međutim, pošto ga odbori nisu prihvatili, stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne glasanjem. Za 141, protiv 12, uzdržanih deset, nije glasalo 30, od 193 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podneo narodni poslanikMilorad Mirčić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić, podnosilac amandmana na član 34.
Generalne primedbe na ovaj zakon, odnosno na ovaj tarifni sistem koji je predložila Vlada i iznela i unutar DOS-ove koalicije, jedna od stranaka ili grupa poslanika, tako da je to očit dokaz da ovom Zakonu i ovom predlogu nešto fali. Možda fali onima koji imaju primedbe unutar vladajuće koalicije, jer to je prvi put do sada da se vladajuća koalicija ovako odnosi prema svojoj vladi. Ono što je druga primedba, načelna primedba SRS, je što ovde ne može da se prepozna metodologija po kojoj je izračunato povećanje. Bilo bi dobro da je predlagač, u ovom slučaju Vlada, odnosno resorno ministarstvo, dalo otprilike metodologiju koja bi sadržala u sebi i procenat zastupljenosti pojedinih predmeta, ili brojčano koliko su zastupljeni pojedini predmeti da bi to bio neki osnov za eventualno ovoliko višestruko povećanje cena taksi. Ono što je predlog na članu 34. to je da se u tarifnom broju 32 a radi se o razmatranju završnih predmeta i izveštaja i podataka koji se traže iz završnih predmeta. Vlada je predložila da se to poveća pet puta, a mi srpski radikali, i u ovom predlogu preko amandmana nastojimo da to bude u okvirima realnosti. Kolika je realnost od strane SRS to će odlučiti većina u ovoj Skupštini. Mi mislimo da ovo nema realno pokriće i procentualno i brojčano mislim da je ovo jako malo zastupljeno,i da bi se na ovim taksama zasnivala neka realna mogućnost povećanja ličnih dohodaka, odnosno plata, svima onima koji rade u sudu. Mislim da bi čisto psihološki bilo dobro da se, a i iz profesionalnog odnosa pošto znamo ko se najviše koristi ovakvim predmetima, odnosno ko ima potrebe na sudu, čisto bi profesionalno trebalo da se zadrži ta korektnost prema kolegama advokatima i svima onima koji su vezani, ali šta da radimo, to je predlog Vlade. Vlada i većina u ovoj Skupštini ima neku drugu realnost u vidu, a mi i dalje stojimo pri stavu da to ipak trebada bude umerenije.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 37, protiv 122, uzdržanih nema, nije glasalo 32, od 191 narodnog poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Lazar Marjanski. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Gospodo narodni poslanici, ispred SRS podneo sam amandman na član 35. a u vezi tarifnog broja 33. (stava 1.) Zakona koji glasi: "Za prepisivanje sudskih akata, kao i za prepisivanje akata iz zbirke isprava, koje je sud izvršio na zahtev stranke, plaća se 5 novih dinara, po stranici teksta izvornika". Vaš predlog je 20 dinara po stranici teksta izvornika, a ja predlažem za reč: "5 novih" da se zameni brojem: "10". Naime, lično smatram, a pošto nisam u toj struci, da broj "10" treba da se prepolovi i da je svrsishodnije i jeftinije za nas koji tužimo ili koji ovde prepisujemo i mislim da je u ovom trenutku, gospodin ministar, odnosno dr Batić, najmerodavniji da to kaže.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja? (Da.) Ministar, gospodin Vladan Batić.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, mislim takođe da ovaj predlog ima elemente racionalnosti i u ime Vlade ga prihvatam.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman na član 35. koji je u ime Vlade prihvatio ministar, a nisu odbori, pa molim narodne poslanike da se izjasne. Za 126, protiv 9, uzdržanih devet, nije glasalo 43, od 187 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Mucić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničkog kluba SPS podneo sam amandman na član 36. i kratko ću ga obrazložiti, pošto sam ubeđen i duboko uveren da će ga gospodin ministar Batić i prihvatiti. Članom 36. sam predvideo da umesto predloga koji je uputila Vlada da se takse povećaju za pet puta, odnosno sa 20 na 100 dinara, a ja sam predložio da se takse povećaju na 50 dinara u odnosu na one koje su i bile. Ovo su takse koje se plaćaju na najveći broj usluga koje koriste građani, odnosno to su takse koje se plaćaju za vađenje popularnih posedovnih, odnosno A listova. Najveći broj građana Srbije koristi izvod iz zemljišne knjige ili druge javne knjige o nepokretnostima za ostvarivanje svojiih prava, što znači da bi povećanje ove takse direktno ugrozilo najsiromašnije slojeve građana u ostvarivanju svojih prava, a građani su iskazali svoje mišeljenje o ovim pravima na izborima u Latkoviću u Ljigu, gde je Socijalistička partija Srbije osvojila 82 glasa, dok je DOS imao samo 33 i mislim da bez obzira na ove mere koje su preduzete od strane Vlade, zadržavanje srazmere u plaćanju taksi, a takođe i prihvatanje člana 15. gde je takođe za overu prepisa, rukopisa i ostalog taksa smanjena sa 100 dinara na 50 dinara, da ako se zadržava ovaj princip srazmernog povećanja taksi, da će Vlada prihvatiti ovaj amandman.
Reč ima ministar gospodin Vladan Batić.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram da priznam da ne razumem nikakvu logičku vezu između dopunskih izbora u Ljigu i povećanja takse za vlasničke listove, ali svejedno u ime Vlade prihvatam ovaj amandman.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 120, protiv 9, uzdržanih 10, nije glasalo 43, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Stevan Kesejić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima Stevan Kesejić.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da je ministar prihvatio ovaj amandman samo bih ukazao na ono što se inače ovde moglo čuti u toku rasprave, a vezano je za sredstva koja se ubiraju taksama od onih građana koji koriste svoja prava u sudovima. Naime, ovde je bilo reči o tome da se ovim želi ostvariti nezavisno ekonomsko sudstvo, ali u isto vreme ažurnost i efikasnost rada suda. Međutim, moram da kažem da u praksi ima i drugih slučajeva i zbog tog slučaja želim da iznesem samo nekoliko stvari. Građani nisu zaslužili da pojedine sudije i tužioci, javni tužioci, zamenici javnih tužilaca dobijaju sredstva od građana koji izdvajaju kroz taksu i poreze ta sredstva, a da se oni u sudovima ponašaju kao kabadahije. Naime, radi se o tome da pojedini tužioci jednostavno iskazuju svoju političku pripadnost i to tako što u jednom sudskom postupku, iako nije bio predmet narodni poslanik, on jednostavno advokatu branjenika kaže na primedbu da će se žaliti višim organima zato što je Miškov zamenik javnog tužioca Miškov Vojislav rekao na tu njegovu primedbu- žali se narodnom poslaniku. Naravno, rekao je i ime narodnog poslanika te jena taj način diskriminisao određene političke grupacije. Takvima nije mesto ni u tužilaštvu, ni u sudstvu i iz tih razloga sam hteo u vezi ovog amandmana, koji se odnosi na izvod iz zemljišnih i drugih javnih knjiga, kažem da su sva sredstva koja se ubiraju od građana, od svih građana bez obzira na to da li su pripadnici određenih političkih grupacija, narodnosti i vera u potpunosti jednaki pred sudovima i da tako treba da se ponašaju i oni koji dobijaju sredstva iz budžeta, a koje izdvajaju građani Srbije.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 32, protiv 108, uzdržanih nema, nije glasalo 42, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 31, protiv 102, uzdržanih nema, nije glasalo 49, ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo, lepo je to što Vlada želi da naše sudije imaju platu 1.000 maraka, da postanu materijalno nezavisni, međutim naša vlada mora da razmišlja i o drugim korisnicima budžeta, o obrazovanju, zdravstvu i drugim korisnicima koji su na samoj ivici egzistencije. Amandman koji sam podneo ispred Srpske radikalne stranke na član 38. odnosi se na tarifni broj 37. Predloga zakona, u stvari postojećeg Zakona. Po predlogu koji danas razmatramo za sastavljanje pred sudom ugovora o zemljišnoj knjizi i intabulacionim stvarima plaća se prema vrednosti: - do 5.000 dinara vrednosti predlog Vlade je da se plaća taksa od 300 dinara, a mojim amandmanom je predloženo da ta vrednost bude 150 dinara; - preko 5.000 do 20.000 dinara, vrednosti, predlog Vlade je da se plaća 300 dinara uz uvećanje od 1% od vrednosti ugovora, a moj amandman kaže da se plaća 150 dinara uz uvećanje od 1% od vrednosti; - za vrednost preko 20.000 dinara predlog Vlade je da se plaća 500 dinara takse uz uvećanje od 0,5%, a najviše do 2.000 dinara. Moj predlog jeste da se plaća 250 dinara uz uvećanje od 0,5%, a najviše do 500 dinara. U tački 2. ako je vrednost ugovora neprocenjiva predlog Vlade je da taksa iznosi 300 dinara, a predlog koji sam ja dao ovim amandmanom jeste da to bude 200 dinara. Mi smo se jednostavno rukovodili razumnim i racionalnim objašnjenjem, da povećanje može i treba da ide najviše do 100 posto u odnosu na postojeće vrednosti, tako da smatram da bi Vlada trebalo da prihvati i ovaj amandman, s obzirom da je ministar Batić naglo promenio mišljenje i postao vrlo raspoložen za prihvatanje amandmana.
Zahvaljujem narodnom poslaniku. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 32, protiv 98, uzdržan jedan, nije glasalo 46, ukupno 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, već smo pri kraju rasprave o Predlogu izmene Zakona o sudskim taksama i tarifni broj 38 koji ima tri tačke tretira nešto što su česte pojave a i neke koje su retke u sudovima u Srbiji danas. Ono što sam predložila svojim amandmanom u ime poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, je naš principijelni stav otpočetka, da se predložene takse od strane resornog ministra i Vlade Republike Srbije smanje na primerenu meru, po mišljenju nas srpskih radikala, koja neće ionako osiromašeni budžet građana još više isprazniti. Ovde se radi o slučajevima koji su uobičajeni, naročito kod izdavanja potvrda o pravosnažnosti ili izvršnosti presude izbranog suda. Predlagač je stavio da to treba da bude 500 dinara, a mi smo našim amandmanom tražili da se to smanji na 400 dinara. Pretpostavljam da svi vi znate da svaka presuda kod nadležnog suda mora da ima klauzulu o pravnosnažnosti i zbog toga smatramo da je ovaj iznos primereniji. Takođe, kada smo tražili da se na predlog stranke da sud postavi sudiju ili predsednika izbranog suda plaća 200 umesto predloženih 300 pa zatim da se za predlog o izuzeću sudije izbranog sudaplaća umesto 300 takođe 200 dinara, mi smo to sa razlogom predložili zbog toga što su i ovakvi slučajevi veoma česti. Kada stranka traži da se promeni sudija nadležnog suda, a u praksi to je najčešće u situacijama kada stranka otvoreno sumnja, i to advokati vrlo dobroznaju, na nešto što je nažalost i te kako prisutno kod nas u pravosuđu, da su, recimo, u tesnoj vezi sudija i advokat, pa se stranka tu nalazi kao oštećena strana. Jednostavno, sudija vrši opstrukciju, jer nije retkost kod nas da se i ostavinske rasprave vode po 15 ili 20 godina, i da jednostavno mnoge sudije nisu u stanju ili ne žele, iz njima poznatih razloga, da takve slučajeve reše. To su uglavnom i najčešće žalbe građana nama poslanicima, ako dolaze da nam se obrate za pomoć u takvim situacijama, a veoma često su prigovori uglavnom takvi da pristrasno sude sudije, odnosno da oni izražavju otvorenu sumnju u njihov način vođenja tog postupka. Zbog toga smatramo da ovo nije nešto što treba da shvatite samo kao predlog istinske opozicione političke stranke, Srpske radikalne stranke, koja ne želi po svaku cenu samo da ide na promenu člana da bi ga menjala, već je to jedan razuman, izrazito razuman predlog, kao što su bili i svi do sada. Smatramo da je neophodno da se ovo prihvati a naročito zbog toga što na svakoj presudi mora da stoji klauzula opravnosnažnosti neke presude.
Zahvaljujem narodnom poslaniku. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 36, protiv 98, uzdržanih nema, nije glasalo 49, ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime Srpske radikalne stranke sam podneo ovaj amandman i izvršio takvu korekciju što sam predložio da se smanji taksa na opomene koje se građanima upute, ukoliko na vreme nisu isplatili određenu taksu sudu. Istovremeno, želeo bih da istaknem jednu činjenicu, kolika je bila želja predlagača da se postigne određeni efekat i određeni cilj, a koja ima velikog značaja za pravosuđe. Međutim, vidim jedan problem ovde, a to je - utoliko se on manifestuje u praksi, što je takse trebalosto posto usmeriti na Ministarstvo pravde, koje je resorno, i da ono raspolaže i odgovara, usmerava sredstva za lične dohotke sudija ali istovremeno, kao što je juče ministar izneo, 16.000 zaposlenih, i vidim da je želja da se poboljša materijalni položaj u prvom redu sudija, i treba, ali isto tako i ostalihzaposlenih u sudstvu, što je najavio ministar. Međutim,osnovni problem će biti što će ministar za onih drugih 50% sredstava morati stalno da insistira, da kuka i da traži od ministra finansija. Imao sam prilike da se uverim u to da tu leže problemi, utom republičkom ministarstvu. Trebalo je resornom ministarstvu sto posto taksu usmeriti, da taksa ide isključivo za poboljšanje materijalnog položaja sudija i svih zaposlenih u sudu. Hvala lepo.
Reč ima ministar, gospodin Vladan Batić.
Dame i gospodo narodni poslanici, budući da se radi o jednom konstruktivnom predlogu, odnosno amandmanu, koji ne remeti uopšte smisao predloženog zakona u ime Vlade Republike Srbije prihvatam predloženi amandman.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman na član 40, koji je u ime Vlade prihvatio ministar, ali odbori nisu. Molim narodne poslanike da se izjasne glasanjem. Za 105, protiv 10, uzdržanih 10, nije glasalo 56, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbora za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandamna želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za glasalo 50, protiv 81, uzdržan jedan, nije glasalo 51, od ukupno 183 narodna poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandamna želi reč? Ima reč narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred SRS podneo sam amandman na član 41. koji glasi: Član 41. menja se i glasi "u tarifnom broju 40 stav (1) reči "100 novih" zamenjuju se brojem "200". Mišljenja sam da su predloženi iznosi za sudske takse preveliki i da ih treba znatno smanjiti. Zato predlažem da se usvoji ovaj amandman. Tarifni broj 40 odnosi se na odluku kojom se odbacuje ili odbija zahtev za izuzeće sudije, sudije porotnika, predsednika suda, javnog tužioca i drugih službenih lica, a plaća se taksa u inosu od, kako sam naveo u amandmanu, 200 dinara, a Vlada je podnela zahtev za 300 dinara. Znači, po onom istom principu kojim sam se rukovodio kada sam podnosio amandman na član 20. i sada podnosim na član 41. analizirajući ekonomsku moć i snagu naših građana. Mislim da je dovoljno da se sudske takse povećaju za iznos od sto posto. Sve što je više od sto posto otežava ono zadovoljenje pravde u pravom smislu reči. Mislim da ima argumenata da se ovaj amandman prihvati. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 41, protiv 111, uzdržanih nema, nije glasalo 33, ukupno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima gospođa Gordana Pop-Lazić, ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SRS.
Član 42. odnosi se na tarifni broj 41, koji određuje visinu takse za molbu kojom se traži odlaganje izvršenja krivične sankcije, ili za odluku suda po toj molbi. Za molbu Vlada predlaže iznos od 300 dinara, a za odluku suda 500 dinara. Imajući u vidu da se odlaganje kazne, izvršenja krivične sankcije, najčešće traži iz zdravstvenih razloga, a da nisu u pitanju uvek samo teška krivična dela, pa čak da su i teška krivična dela, razlozi su ti koji opredeljuju da li će se odlaganje prihvatiti, odnosno zahtev za odlaganje prihvatiti, ili ne, ali vrlo često imamo i krivična dela koja ne predstavljaju neku veliku društvenu opasnost, kao što su ugrožavanje bezbednosti saobraćaja, ili recimo jedna krađa, obična šumska krađa, gde neko pokrade pola metra drva i dobije neku kaznu zatvora, a deca su mu bolesna, traži odlaganje izvršenja krivične sankcije. On mora da plati 800 dinara za to. Zato smo mi podneli ovaj amandman i tražimo daza molbu, umesto dosadašnjih 100 dinara, taksa iznosi 200 dinara, a za odluku suda, umesto dosadašnjih 200 dinara, to bude 400 dinara.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu. Reč ima ministar, gospodin Vladan Batić.
Uvažena predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, Vlada ne može prihvatiti predloženi amandman, iz prostog razloga što je česta praksa zloupotrebe instituta odlaganja krivične sankcije, a opet, čitav mehanizam komisije koja to radi, mora da stupi u dejstvo. To je ogroman angažman i bagatelišemo čitavu proceduru. Mislim da je onaj predlog koji je Vlada dala apsolutno primeren, čak i objektivno je i on skroman. Radio sam to 17 godina i imam dosta iskustva u tim stvarima, tako da mislim da je taksa sasvim primerena.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Molim vas da se izjasnite glasanjem. Za glasalo 42, protiv 112, uzdržanih nema, nije glasalo 34, od ukupno 188 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 42. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Vlada, Odbor za finansije i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandamna želi reč? Ima reč narodni poslanik Petar Cvetković.
Amandman na član 42. se sastoji iz dva dela. Onaj osnovni deo, na Zakonodavnom odboru smo se sinoć dogovorili o tome, to je da dva člana imaju isti broj - broj 42. To će biti uređeno pravno-tehnički, a onaj prvi deo amandmana u pogledu taksi, prihvatamo obrazloženje predstavnika Vlade, pa stoga odustajemo od ovog amandmana.
Konstatujem da je narodni poslanik Petar Cvetković povukao amandman na član 42. Na član 42. koji se odnosi na stupanje zakona na snagu,amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Petar Cvetković i Đorđe Mamula. Da li se o ovom amandmanu javljate za reč? Reč ima gospodin Vladan Batić, ministar pravde i lokalne samouprave.
Pa, budući da je ovde u pitanju očigledno štamparska greška - dva puta je ponovljen član 42. preko amandmana, ali to može da se ispravi, tako da prihvatamo taj amandman. To je više redakcijska stvar, nego pravna.
Amandman glasi da član 42. postaje član 43. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Vlada je prihvatila amandman. Gospodine ministre, da li sam vas razumela, da li ste vi prihvatili, da li je Vlada prihvatila ovaj amandman?
Dva puta je ponovljen član 42. To je više redakcijska stvar. Vlada taj amandman prihvata.
Pošto je Zakonodavni odbor prihvatio pravno-tehničku redakciju, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima i odlučivanje o amandmanima, da li predlagač želi reč? (Ne.) Zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudskim taksama, u celni. Molim vas da se izjasnite glasanjem. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 130, protiv 55, uzdržanih nema, nije glasalo 9, od ukupno 194 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sudskim taksama, u celini. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU (načelna rasprava) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Srđan Petrović, Dragan Lazić i Dušan Ilić, Božidar Vučurović, Veroljub Arsić, Dragan Čolić, Goran Cvetanović, Dragoljub Stamenković, Branislav Blažić, Vitomir Plužarević, Gordana Pop-Lazić, Lazar Marjanski, Stevan Kesejić, Miroljub Veljković,Aleksandar Vučić, Božidar Vujić, Srboljub Živanović, Slobodan Janjić, Zlatan Jovanović, Nataša Jovanović, Petar Jojić, Ljubomir Kragović, Tomislav Nikolić, Milorad Mirčić, Rade Bajić i Hranislav Perić, Stevan Ž. Guduruć, Ljubomir Mucić, Slobodan Tomović, Nebojša Jović, Golub Rajić, Joca Arsić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić i Zoran D. Nikolić, Hranislav Perić, Vladimir Garčević, Jovan Todorović i Radojko Petrić. Amandmane su, pisanim putem, povukli narodni poslanici: Rade Bajić i Hranislav Perić na član 58. a narodni poslanici Srđan Petrović, Dragan Lazić i Dušan Ilić na član 12. Predloga zakona. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade Republike Srbije o podnetim amandmanima. Na sednici Odbora za finansije mišljenje je izdvojio narodni poslanik Ljubomir Mucić. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje srazmeno broju poslanika te poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da predaju liste prijavljenih govornika po ovoj tački dnevnog reda. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača, ministar finansija, gospodin Božidar Đelić želi reč? (Da.)
Gospođo predsednice, poštovani potpredsednici, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, prvo bih hteo da vam pokažem ove dve stvari: u mojoj levoj ruci je budžet za 2000. godinu, on ima deset stranica i 30 članova; da ne bi ispalo da sada ponovo pričam o tome kakva je ova ili ona vlast, sada je u mojoj levoj ruci budžet koji ste izglasali pre nekoliko nedelja, to je budžet za 2002. godinu. Tu je pomno obrazloženje, ali u celosti je on stao na 36 stranica i u nekih 20 članova. U mojoj desnoj ruci je budžet Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca za 1927/28. godinu. To je bila jedna parlamentarna monarhija. Ako otvorite ovo štivo na bilo kojoj strani, vidite tu našu bivšu državu, jer imamo neki kontinuitet, zar ne, i vidite, na primer, predviđena sredstva za osoblje u raznim banovinama, vidite po svakom ministarstvu šta je tačno predviđeno, do zadnje šibice. Mogu da vam dam nekoliko primera: Univerzitet u Beogradu - predviđeno je bilo 100.000 dinara za kancelarijski materijal; ogrev za sve zgrade Univerziteta, sa klinikama, univerzitetski dom i univerzistetsku biblioteku - milion dinara; osvetljenje i voda 600.000 dinara. Bilo je tu isto i obaveza po ugovorima. Troškovi službe u pograničnim zajedničkim stanicama, prema ugovorima itd. Ruku na srce, donošenje ovakvog budžeta nije nikada bilo lako. U mnogim godinama Vlada je morala da radi po dvanaestinama, jer je bilo teško izglasati ovakav budžet, a ako bih uzeo i budžet nekih drugih zemalja u našem okruženju... (Glas iz sale: Ko je bio tada ministar finansija?) ... ne znam ko je bio tada ministar finansija, nije potpisano. U svakom slučaju, mogu da kažem da su budžetska rasprava i kontrola izvršenja budžeta na mnogo zavidnijem nivou u drugim zemljama i bile su na zavidnom nivou pre Drugog svetskog rata i u našoj zamlji. Samim tim, izuzetna mi je čast danas što se pred nama nalazi ovo štivo - zakon o budžetskom sistemu, koji je u mnogo čemu tehnički zakon, mislim da je možda jedan od najvažnijih, ako ne i najvažniji, od onih koji je vama predložen otkada zasedate u poslednjih 13 - 14 meseci. Zašto iznosim ovakvu ocenu? Zato što mislim da je ovaj zakon jedan od najvažnijih koji će ovaj dom doneti, ako glasate za njega. Ovaj zakon je sistemske prirode i uveren sam da će unaprediti duh parlamentarizma i u značajnoj meri ojačati kontrolu zakonodavne nad izvršnom vlašću. U ovom zakonu se veoma precizno uređuje planiranje, priprema i donošenje budžeta Republike Srbije, planiranje, priprema i donošenje budžeta autonomnih pokrajina, opština, gradova i grada Beograda, izvršenje budžeta, izdavanje državnih garancija, preuzimanje garancija. Kao što ste videli, to je bilo pre dva dana, po prvi put za dugi niz godina, predmet rasprave. Ovim zakonom je to još bolje regulisano. Upravljanje dugom, budžetsko računovodstvo koje mora biti specifično, ne može više biti isto posvećeno onome čemu i računovodstvo privatnih preduzeća, jer cilj države nije da napravi profit. Budžetsko računovodstvo mora biti tu da obezbedi bolju kontrolu, pre svega. Sve to će biti moguće zahvaljujući jednoj novouvedenoj instituciji trezora Republike, odnosno trezora nižih nivoa vlasti. Ovde je isto uvedena interna kontrola i revizija, a to ne samo na nivou Republike, nego i na nižim nivoima vlasti. Oni su osnovani ne samo za direktne i indirektne budžetske korisnike, nego i za javna preduzeća i za sva ona preduzeća u kojima ta javna preduzeća imaju većinu. Mogu da kažem da i ovaj zakon u ovom momentu, sa ovim Ustavom Republike Srbije, ne može da ide onoliko koliko bi trebalo da ide. Ovaj zakon će omogućiti da prvi put ovaj dom ima precizan uvid u to šta se dešava u domenu obaveznog socijalnog osiguranja. Šta to znači? Znači da i u Fond PIO, i u Republički zavod za zdravstveno osiguranje, i u druge penzione fondove, za poljoprivrednike, za nezavisne, isto tako i u Zavod za tržište rada, ovim zakonom će najzad ovaj dom imati uvid. Za sada nećete glasati zato što Ustavom to nije moguće, ali ćete dati saglasnost na finansijske planove, a to je i te kako važno. Danas, u tim budžetima, budžetima tih fondova obaveznog socijalnog osiguranja, ima više novca nego u budžetu Republike Srbije. Samim tim, ovaj zakon će omogućiti da ovaj dom ima celokupnu sliku i da se izjasni o svim aspektima javnih finansija naše države. Uz to, ovim zakonom će se uspostaviti veoma čvrsta pravila igre. To je veoma važna stvar zato što, ako pogledamo kakvo je bilo nasleđeno stanje javnih finansija, a ne bih danas ovom prilikom hteo da se ponovo osvrnem na one godine rasula u tom domenu, mislim da će izveštaj budžetske inspekcije za 2000. godinu, koji je priložen u završnom računu za budžet 2000. godine, koji će biti, koliko znam, jedna od tačaka na sledećem zasedanju ovoga doma, biti prilika da o tome ponovo pričamo. Nasledili smo jednu nepostojeću budžetsku inspekciju koja je imala samo četiri čoveka za celu teritoriju Srbije. Pa, eto, za tu budžetsku inspekciju, na budžetu za 2002. godinu smo bili primorani da zaposlimo ljude iz ZOP-a, ljude iz Republičke uprave javnih prihoda, sve bivše SDK-ovce, da urade taj nužni posao. To napominjem samo da bih podsetio na ono što je već urađeno na uvođenju fiskalne discipline i jačanju javnih finansija u proteklih 13 meseci. Međutim, ovaj zakon, ako ga izglasate, daće onaj pravi okvir za uvođenje reda u javnim finansijama. On uvodi nove sisteme interne kontrole u ministarstvima i ustanovljava tu pravu budžetsku inspekciju i reviziju kao mehanizam preko kojeg će Ministarstvo finansija i ekonomije, u ime Vlade, kao i u svim savremenim državama, moći da ostvaruje kontrolu nad onima koji su već obavili internu kontrolu, kontrolu nad primenom zakona u oblasti materijalno-finansijskog poslovanja korisnika budžetskih sredstava i javnih preduzeća, a što je i te kako važno. Videli smo to u mnogim javnim preduzećima, gde je uz kontrolu krenula revizija načina rada i efikasnije sprovođenje zakona, što znači da ta interna budžetska inspekcija i revizija ne treba da se ograniči samo na pronalaženje nekih nezakonitih radnji ili pak nenamensko trošenje novca, već da se pretvori u savetodavno telo, kako bi se te pojave otklonile na duži rok i popravio način na koji se radi u javnim finansijama. Naravno, ovim slika neće biti kompletna; kao što znate, radićemo i u ovom domu do juna meseca, jer treba da se izradi nacrt zakona o vrhunskom računovodstvenom sudu. To će biti tzv. eksterna revizija koja će odgovarati vama, a ne Vladi i koja će raditi sličan posao, ali na različiti način od ove interne revizije koja je isto tako veoma važna. Ta interna revizija će služiti izvršnoj vlasti da proveri da li sve ide po zakonu i da daje savete, a eksterna revizija, koju će drugi zakon regulisati i stvoriti taj vrhunski računovodstveni sud do 1. januara 2003. godine, biće onaj nužni komplementarni dodatak koji će još pojačati kontrolu, nezavisnu kontrolu javnih finansija od strane parlamenta. U zavođenju čvrstih pravila igre, međutim, u ovom zakonu se ide znatno dalje. Njime se u naš budžetski sistem uvode i nove institucije, kojima će se obezbediti daleko efikasnije upravljanje javnim sredstvima, kao i garantovati stabilno sprovođenje fiskalne politike. Ključne institucije - i mogu da kažem da je nažalost danas Srbija jedina zemlja u Evropi koja nema tu instituciju, a to je trezor Republike Srbije i samim tim trezor autonomne pokrajine i lokalnih samouprava. Ta preko potrebna institucija će se uvesti na ta tri nivoa i u njoj će se vršiti različite funkcije. One su u skladu sa svim rešenjima koja su se pokazala kao celishodna, a u nekim slučajevima i pre Drugog svetskog rata, a sigurno i u praksi drugih zemalja u našem okruženju i u razvijenim zemljama. Želeo bih samo da napomenem ovde da će se ovim uvesti tzv. konsolidovani račun trezora, kome će svi budžetski korisnici morati da nose njihov novac, i to ne samo novac koji dolazi iz budžeta nego i sve njihove druge prihode. Time budžet ne želi da stavi "šapu" na te izvorne prihode, ali time će se najzad evidentirati sve ono što te institucije primaju. Samim tim, ono što smo uočili u budžetskoj inspekciji, a to je dosta zloupotreba sa tim sopstvenim prihodima koji se pre uopšte nisu ni evidentirali, prestaće. Pod tim imaćemo mnogo jače i efikasnije upravljanje sa svim onim sa čime Republika raspolaže. Koje su ključne funkcije trezora? Napominjem ponovo, kroz ovo se ne uvodi jedna centralizacija na mala vrata posle glasanja o Zakonu o lokalnoj samoupravi ili o omnibus zakonu o vraćanju nekih nadležnosti AP Vojvodini. Ne. Trezor se mora uvesti ne samo na nivou Republike, nego i na nivou pokrajine, na nivou lokalniih samouprava, gradova i grada Beograda. Nadam se da će u kraćem roku to biti urađeno i na saveznom nivou, ukoliko on opstane. Imamo pet ključnih funkcija u trezoru. Prva funkcija trezora je finansijsko planiranje. To podrazumeva da će se projektovati i pratiti svi prilivi na računu trezora i svi zahtevi za izvršenje rashoda, kako ne bi dolazilo do nekih nepredviđenih, kratkoročnih deficita. Danas, ruku na srce, još danas, do dana današnjeg, način na koji se izvršava budžet više liči na svakodnevno limitiranje htenja i zahteva raznih budžetskih korisnika, a znam da mnogi od vas imaju veoma odgovorne funkcije na lokalnom nivou i znam da je to tako na tom nivou. Nažalost, javne finansije nisu se oporavile do te mere da možemo sve predvideti tako da budžetski korisnici, kada se usvoji budžet, budu sigurni svakog meseca, kao u razvijenim i uređenim zemljama. Nadam se da će Srbija biti na tom nivou. Oni će znati svake nedelje koji nalozi mogu da se izvrše i u kom ritmu. To je ono prema čemu treba da stremimo, ali naravno moraćemo sačekati još koji mesec i koju godinu da dođemo do te situacije. Međutim, uvođenje trezora će veoma jako unaprediti tu funkciju i bićemo spremni da to mnogo bolje vodimo. Druga funkcija je upravljanje gotovinom. Danas se izvršenje budžeta često svodi, na svim nivoima, na prebacivanje neke svote novca na neke račune na kojima upravljaju neki drugi ljudi i posle toga vrše optimizaciju tog novca na njima svojstven način. Dešava se prečesto da u momentima kada je novac preko potreban na jednom mestu, leži neupotrebljen na drugom mestu. To nije u većini slučajeva zato što je neko zlonameran, već zbog toga što u nestabilnim situacijama ljudi žele "da se obezbede". To u globalu daje veoma nepovoljnu sliku i u svakom momentu ne dovodi do optimalne situacije upravljanja gotovinom kojom Republika raspolaže. Republika u tom domenu mora da se ugleda na najefikasnija preduzeća kod nas i u inostranstvu. Ako se upravlja gotovinom na izuzetno strog način, u svakom momentu se mora znati koliko novca ima u globalu, da bi se taj novac prosledio onima kojima je najnužniji u tom momentu, ali isto tako ako ima viška da se on plasira na najpovoljnije načine. Samim tim, novac koji dolazi od poreskih obveznika biće optimalno upotrebljen, a to danas nije slučaj. Sa tom funkcijom će to biti slučaj sutra. Uz to, u toj funkciji već ove godine, ukoliko osetimo potrebu, a rekao bih i momenat za to, počeće se sa izdavanjem obveznica, državnih obveznica trezora. One neće biti moguće na nižem nivou od Republike, a na nivou Republike to će najzad postati jedan normalan civilizacijski način da se pokrije kratkoročni deficit do 12 meseci. Nećemo krenuti sa nekim dugoročnim obveznicama u početku, naravno. To će u doglednoj budućnosti, a nadam se u sledećih 18 do 24 meseca biti ono što fali našem tržištu kapitala danas. To je kičma tržišta kapitala i obveznica, gde svi rokovi državnih obveznica pokazuju ono što je najmanje rizičan papir, ponovo u normalnoj državi, kao što sada postaje Srbija - prema kojem će moći da se vrednuju obveznice preduzeća i nekih drugih pravnih lica. Treća funkcija trezora je kontrola rashoda. To je, pre svega, kontrola koja je blagovremena i to je preuzimanje obaveza od strane budžetskih korisnika. Šta se danas dešava? Znam da se to dešava na nivou Republike, ali isto na lokalnom nivou. Imamo sistem kada razni nivoi i razni indirektni budžetski korisnici preuzimaju na sebe obaveze, neki uvek, neki često, neki ponekad, neki nikada, ali u globalu prečesto preuzimaju obaveze koje su budžetske, a da za to nije obezbeđen novac ili nije obezbeđen u toj dinamici. Samim tim ceo sistem ulazi u veliki rizik i preuzimaju se obaveze od strane države, a ni u jednom momentu neko ko upravlja u celini nije siguran da će to moći da se izvrši u datom momentu. Odakle ogromne kamate koje plaća naša država na svim nivoima? Od svih onih kod kojih se onda mora zadužiti; banaka koje u tom momentu imaju zaradu samo zbog toga što država ne upravlja efikasno svojim sredstvima. Zbog toga kontrola rashoda, koja mora biti stroga, je ona kontrola gde ne mogu budžetski korisnici odlučivati kada će se nalog izvršavati, iako će imati budžet, kvote i uvid u to šta se dešava, ali trezor mora znati kada dolazi skraćivanje. To mora da se predvidi, da može da se izvrši u datom momentu drugi nalog, jer nijedan drugi mehanizam ne sme biti omogućen da se ne bi ponovo ušlo u ovu disciplinu koju danas imamo. Biće puno ljudi na svim nivoima u sistemu koji će se žaliti. Neki koji su upravljali i možda su mislili da imaju neki deo vlasti što su upravljali delom gotovine misliće da su pogođeni ovim. To nije tačno, ukoliko se uzme kao zajednički cilj da se što efikasnije upravlja sa ovim čime država raspolaže, bilo da je to na nivou Republike, lokalne samouprave ili pak pokrajine ili gradova. Četvrta funkcija je upravljanje dugom. Danas smo u situaciji kada moramo ručno da evidentiramo koliko država na svim nivoima duguje i to kome, po kojim uslovima, po kojoj kamati, kada stvari dospevaju. Nasledili smo u tom domenu haos, da ne govorim o tome o čemu smo pričali kada smo govorili o zakonu o garanciji za zaduživanje kod EPS-a, a nasledili smo i situaciju kada je na nekom parčetu papira data garancija, a da za to niko nije znao, bar nije znao ovaj dom. Sve to mora uredno da se evidentira i time se mora upravljati. Dug nije inertna masa, dug će sve više biti jedna živa masa sa kojom će profesionalci u trezorima na svim nivoima upravljati, tako da u svakom momentu smanjuju troškove za svoj nivo, troškove tog duga i pokušavaju u svakom momentu da nađu optimalno rešenje, da smanje kamate, rok otplate i nađu izvore finansiranja. Zadnja, peta funkcija trezora je budžetsko računovodstvo i izveštavanje. Napomenuo sam već da budžetsko računovodstvo ne može biti isto kao privatno računovodstvo, jednostavno cilj tih pravnih lica uopšte nije isti. U ovom momentu, o tome smo već pričali povodom budžeta za 2002. godinu, mi smo već krenuli bez zakonske obaveze, u tzv. GFS metodologiju, koju imaju sve zemlje na svetu, ali to smo hteli da uradimo da bi već imali serije koje će biti uporedive. Ovim zakonom to će biti obavezno i samim tim mi ćemo biti sasvim uporedivi sa drugim zemljama. I kada budemo govorili o deficitu ili o potrošnji za zdravstvo itd, moći ćemo mnogo lakše da se uporedimo i da vidimo da li više ili manje trošimo, u kom obimu i kako, za ključne funkcije u našoj državi. Dakle, da rezimiramo što se tiče trezora: trezor je jezgro budžetskog sistema jer će izvršenje budžeta preko njega biti daleko efikasnije, pravičnije i u velikoj meri će smanjiti eventualne fiskalne rizike u našoj zemlji. Još nešto, zahvaljujući tome izbrisaćemo još jedno mesto gde smo zadnji u Evropi, gde smo jedina zemlja koja nema jednu instituciju koju sve druge imaju. Znam da su neki amandmani, nažalost rekao bih, dovodili do rugla neke odredbe oko samog kalendara donošenja budžeta. Čini mi se i to smo napomenuli pri izglasavanju budžeta za ovu godinu, koji je donesen po hitnom postupku, da nije u redu da se budžet donosi po hitnom postupku, osim ako postoje izuzetno ozbiljne okolnosti zbog čega to mora da se uradi na taj način. I zbog toga se ovog puta zakonski uređuje veoma pedantno jedan budžetski postupak i želim da vam napomenem nekoliko datuma. Prvo, postupak prema ovom zakonu, ako i kada ga budete usvojili, počinje već 30. aprila. Znači, već 30. aprila kreće godišnji točak za pripremu sledećeg budžeta. Već 15. maja Vlada mora da usvoji memorandum o budžetu, koji sadrži sve podatke o makroekonomskoj i fiskalnoj politici, i to ne samo za budžetsku godinu, nego i za naredne dve fiskalne godine. Samim tim, ovaj zakon i ovaj postupak će omogućiti da sagledamo i neke projekte na dve, tri i više godina, tako da kada se odlučuje o projektima imamo celu sliku, možete da je pratite, a da Vlada mora da prati nešto u nekoj celosti, da se ne desi kao što se, nažalost, toliko često dešavalo u istoriji naših javnih finansija, i ne samo u poslednjih 10 godina, da se krene u neki projekat, ali da posle toga to nestane iz budžeta i da jednostavno ti radovi nestanu. Prema ovom zakonu i na ovaj način, naravno, Parlament može sve; može odlučiti da ne izglasa sredstva u budžetu za godinu posle toga za jedan projekat da bi bio nastavljen. Ali, na ovaj način svi ćemo imati podsetnik i svi ćemo znati da ima sijaset projekata koji su počeli, pa će se postaviti pitanje pred vama i pred nama da li treba plasirati nove projekte ili pak neke od ovih koji su već plasirani završiti. Do 1. avgusta korisnici budžetskih sredstava i organizacije obaveznog socijalnog osiguranja moraju da dostave svoje predloge finansijskih planova Ministarstvu finansija i ekonomije. I najzad će biti u našoj zemlji kao u svim razvijenim zemljama, a to se zove vrelo budžetsko leto. Onda kada dođu ti predlozi raznih budžetskih korisnika, dešava se ta prva sinteza i arbitraža, dok se naši građani, nadam se u sve većem broju, odmaraju, idu na more i na odmor, budžetski korisnici su u nekom prijateljskom klinču i pokušavaju da se izbore za što bolju poziciju u budžetu za sledeću godinu. I to je dobra stvar zato što ćemo u tom slučaju biti u mogućnosti da već 15. oktobra pripremimo nacrt budžeta Republike, a Vlada je dužna najkasnije do 1. novembra tekuće godine da usvoji predlog budžeta i da vam ga pošalje na usvajanje, tako da ni u kom slučaju ovaj dom neće imati manje od šest nedelja da to kroz odbore, kroz diskusiju, mnogo detaljnije proanalizira. Kao što sam najavio, u momentu rebalansa budžeta zbog omnibus zakona, koji će doći na dnevni red, imaćemo mnogo detaljniji uvid u to šta se troši, a možda na nivou onoga što ste videli, ali videćemo.U svakom slučaju, do četvrte ili pete decimale metodologije GFS. Znači, samim tim, mislim da će ovaj zakon unaprediti ulogu parlamenta u onome što je možda najvažnije, a to je odobravanje sredstava iz državne kase za sledeću godinu, u nekoj perspektivi i na tri godine predvideće se, a to je bilo pitanje koje je nekoliko poslanika sa pravom postavilo, planovi zaduživanja i davanja garancija. Parlament može da zna unapred koje su to garancije i koja su to zaduženja gde se predlaže državna garancija, tako da možete o tome da prodiskutujete. Zaključujući, želim samo da kažem, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, usvajajući ovaj zakon mislim da ćete uraditi mnogo za zemlju, ali čini mi se i veoma mnogo za parlament. Mislim da se sfera javnih finansija u mnogo čemu već promenila, u ažurnosti isplate, u transparentnosti, u poštenju. Međutim, ovaj zakon će se u stvari odlučno unaprediti. Kada ga usvojite, uz nekoliko ovih dopuna o kojima sam pričao, moći ćemo da kažemo da smo u ovome ušli u red nekih civilizovanih zemalja. Hvala vam puno na pažnji.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li želi reč narodni poslanik Ljubomir Mucić, koji je izdvojio mišljenje na sednici Odbora za finansije? Izvolite, narodni poslanik Ljubomir Mucić.
Gospođo predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, izdvojio sam mišljenje na sednici Odbora za budžet i finansije i mogu da obrazložim nekoliko stvari zbog čega sam izuzeo svoje mišljenje, a uglavnom osnovni je motiv ograničenje vremena za diskusiju, imajući u vidu da ovaj restriktivni Poslovnik o radu ne dozvoljava svim poslanicima da učestvuju i razmatraju ovaj materijal. Hteo bih zaista da kažem da smo dobili jedan dobar materijal, jedno dobro štivo, kako sam gospodin ministar reče, i da ovo što je on rekao, iz njegovih usta u božje uši, ali mislim da nije tako, imajući u vidu da smo budžet za ovu godinu doneli po hitnom postupku na decembarskoj sednici, a ja moram da podsetim ministra, ako je zaboravio, da još nije donet zakon o učešću opština u finansiranju, tako da opštine treba svoje budžete, one koji se utvrđuju privremenim finansiranjem, da donesu do kraja marta, pa bi zaista trebalo doneti i taj zakon kako bi opštine mogle odrediti svoje limite i svoje okvire sredstava. Zakon o budžetskom sistemu je obećan prilikom usvajanja budžeta za 2001. godinu i dobili smo ga u decembru i evo, ovog trenutka započinjemo sa razmatranjem. Mogu da kažem zaista da treba na jedan jedinstven način da se uredi ova oblast javnih finansija, nešto slično kao što je bilo i kroz Zakon o javnim prihodima i javnim rashodima koji je bio još opširniji od ovog zakona, kao i ovaj budžet koji je bio u Kraljevini transparentniji, nego ovaj naš. Mislim da je i ovaj zakon posledica onih ocena koje je ministar rekao na prethodnom zasedanju, odnosno prethodnoj sednici svojim nadahnutim nastupom. Kada imate pred sobom kreditni aranžman, citiram, ako mogu ministre, "na 11 godina i 8 meseci sa početkom od 3 godine i 2 meseca", to su aranžmani koje bi kao država sami nastupajući, ne bi mogli da dobijemo. Jednostavno, još nije rešena naša spoljna finansijska situacija do te mere da možemo ili da izdajemo obveznice ili bar da dobijemo kredite na tako dugi rok. Mislim da ove ocene, a i ocene od strane eksperata iz međunarodnih finansijskih organizacija, da su doprinele da ovaj zakon moramo brzo da donesemo i da ga razmatramo. Inače i ja koji sam radio ove finansije odavno sam očekivao ovaj zakon, ali me on podseća na određene zakonske propise iz vremena 80-tih godina, samo ne znam po čijem modelu, da li je francuski model javnih finansija i regulisanja ili je to model Evropske unije i zato sam očekivao da će ministar bar reći - ovo smo preuzeli, a ja moram da kažem da smo 80-tih godina imali sličan kalendar, postupak pripreme za donošenje budžeta, tako što smo imali razne rezolucije, imali petogodišnje, odnosno trogodišnje planove ekonomskog razvoja. Ekonomska i fiskalna politika sa pravcima razvoja utvrđene su do kraja avgusta, pa smo vodili jednu javnu raspravu isto kao što sada predviđamo i zaista, ako se pretvara u to mislim da nema potrebe ovom prilikom tako nešto da regulišemo. Mislim da zaista kroz osnove budžeta, koje su tada važile, sada je memorandum o budžetu i ministar je već rekao u avgustu kada idemo svi na godišnje odmore, pa i mi poslanici, Ministarstvo kreće u ofanzivu u pogledu utvrđivanja nacrta odluke o budžetu. Mišljenje nas socijalista je da ovaj zakon o budžetskom sistemu neće zaživeti brzo, imajući u vidu nekoliko stvari. Prvo, čini mi se da je Ministarstvo i sam ministar obavezan, ministar finansija ima najviše obaveza po ovom zakonu, da u roku od 12 meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona donese prateće propise i odgovarajuća akta, a organi lokalne smaouprave, odnosno organi finansija u lokalnoj samoupravi 24 meseca, tako da mislim da bi trebalo obavezati na neki način da se to što pre reguliše ako krećemo u budžet za 2003. godiniu u avgustu mesecu. Do tog roka primenjivaće se odredbe od 18. do 91. člana Zakona o javnim prihodima. Mislim da je dobro da se u ovom trenutku na jedan način se reguliše budžetsko računovodstvo. Zaista je u prethodnom periodu bilo dosta lutanja oko budžetskog računovodstva, kako i samih korisnika budžeta, tako i oko samog knjigovodstva budžeta i budžetskih fondova. Mislim da bi ta metodologija vrlo brzo trebalo da izađe na Vladu ili ministar da propiše, kako bi imali ove podatke.
Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković, koji će biti ovlašćen (predstavnik SRS) po ovoj tački dnevnog reda. Dostavite mi za sutra ovlašćenje.
Na početku bih hteo da se zahvalim gospodinu ministru što je ovaj parlament i srpsku javnost podsetio na istorijsku činjenicu da su između dva svetska rata u ovoj zemlji non-stop na vlasti bili srpski radikali i tačno je ono što ste držali u desnoj ruci, onaj transparentan budžet i to je budžet koji su donosili ministri ispred Srpske radikalne stranke i tako će ako bude pravde i ako da Bog biti već od sledećih izbora. Zašto ste nervozni, gospodo? Gospodine ministre, apsolutno se ne dovodi u pitanje neophodnost da se na jedinstven i celovit način uredi budžetski sistem, odnosno da se jasno definiše postupak planiranja, kako ste vi rekli donošenje i kontrole budžeta Republike i lokalnih samouprava. Znači, ovakav zakon je potreban državi i tu apsolutno nema nikakvog spora. Ja u svojoj diskusiji neću ukazivati na izrazito loša rešenja u ovom zakonu. To će uraditi moje kolege iz poslaničke grupe SRS, kako u diskusiji u načelu, tako i kada budu obrazlagali svoje amandmane. Govoriću o jednom suštinski pogrešnom konceptu koji sprovodi ova državna administracija, kada se radi, gospodine ministre, o reformi celokupnosti finansijskog sektora u zemlji. Zbog strukturne neusklađenosti u fiskalnoj sferi, velikog fiskalnog deficita, prekomerne javne potrošnje i ogromnog unutrašnjeg duga i nepostojanja apsolutno nikakvog finansijskog tržišta, svima nama u ovoj sali koji malo pratimo ovu problematiku i poznajemo ovu problematiku je jasno da se mora pristupiti temeljnoj reformi finansijskog sektora u zemlji. Međutim, za tako nešto mora da postoji koncept. Znači, mora da postoji određena strategija. Ne može se to raditi s brda s dola, smušeno kako to radi ova vlada, a ja ću to bliže obrazložiti. Koncept bi trebalo da nam posluži pre svega za donošenje nekih strateških odluka u pravcima finansijske reforme. Nadam se da će se gospodin ministar složiti sa mojom tvrdnjom da u okviru reforme finansijskog sektora treba pokriti nekoliko oblasti, pre svega fiskalna reforma, zatim reforma centralne banke, formiranje javnog duga i to se mora priznati zbog velikog negativnog nasleđa prošlosti, restrukturiranje bankarskog sektora i na kraju razvoj finansijskih tržišta. Nadam se da se tu slažemo gospodine ministre i to je abeceda struke, to se tako mora uraditi u struci i verujte mi oko toga nema nikakvih dilema. Međutim, šta radi ova državna administracija? Ovoj državnoj administraciji fiskalne reforme su to što su povećane stope poreza na promet i što se uvode non-stop neki novi nameti koji opterećuju kako privredu tako i građane. Zona sive ekonomije, koju hvali se ova državna administracija da je sasekla itd, verujte mi da nije ni taknuta. Znači, tamo gde se kriju ogromne fiskalne rezerve nije ni taknuta. Zatim, ako su vama reforme centralne banke to što se Mlađan Dinkić reklamira po bilbordima ili televiziji, a to je jedino što smo videli od reformi u monetarnoj sferi, ako vi restrukturiranje bankarskih sistema shvatate kao likvidaciju srpskog bankarstva, onda to nije to. Šta sa javnim dugom? Da li nam je država odgovorila šta je sa javnim dugom i koliki je taj javni dug? Šta je sa finansijskim tržištima? Zaigrala ova obveznica stare devizne štednje, pa prvog dana ste naterali one iz Vojvođanske banke, pa kao došli i kupili 99,9% i platili. Gde su ta finansijska tržišta? Tu nema nikakvog pomaka. Mislim da je sasvim očito u delovanju ove vlade da nema nikakvog koncepta i strategije na ovom polju. Potezi i pokušaji reforme u finansijskom sektoru su amaterski i stihijski a to je ono što zabrinjava. Tako i sa ovim zakonom. Ovaj zakon, za koji ne sporim da država mora da donese, on mora biti deo promišljene državne politike i to u okviru ukupne reforme finansijskog sektora u zemlji. Palo je na pamet ovoj vladi da, na primer, uspostavljanjem trezora i jedinstvenog konsolidovanog računa izvrši neviđenu centralizaciju u finansijskoj sferi. To se ni Josip Broz Tito nije usudio da uradi. Kažete vi tamo da to nije tako, da će korisnici imati podračune itd. Molim vas, svi žiro računi korisnika se ukidaju, kako direktnih korisnika, a tu mislim na ministarstva, tako i onih indirektnih, recimo, zdravstvo, i da uzmemo zdravstvo kao primer. Znači, svi se ukidaju, dolazi jedan konsolidovani, pa nam ministar obećava i Vlada da će dobiti neke podračune. To je jedna neviđena centralizacija svih finansijskih tokova i sredstava pod jednom šapom. Vi znate čijom. Nije pod Đelićevom sigurno. Zbog toga što su rešenja u zakonu izrazito loša, zbog toga što zakon nije deo, ponavljam - nije deo jednog celovitog koncepta i strategije roformi finansijskog sektora, poslanička grupa Srpske radikalne stranke neće podržati ovaj zakon. Isto tako, gospodine ministre, vašom diskusijom ste me stimulisali da vas pitam nešto. Ne treba valjda mi da vas učimo, da bi izveli uspešnu reformu finansijskog sektora, ta reforma mora biti podržana i nekim drugim reformama, pre svega svojinskom transformacijom, znači liberalizacijom privrede, pravom liberalizacijom privrede, mora da se postigne puna ekonomska stabilnost, mora da se izgradi pravni sistem koji pospešuje savremenu tržišnu privredu, i na kraju, što je izuzetno bitno, to napominjem - izuzetno bitno, sve to mora biti praćeno jasnim socijalnim programom. Za ceo proces tranzicije, ne samo u ekonomskom sektoru, nego uopšte za ceo proces tranzicije, iza toga mora da bude toliko jasan socijalni program. Širom Srbije ste krenuli, hiljade radnika, i onda je - zamislite, socijalni program - da neko izvadi i da vam da tri ili pet hiljada maraka i idi kući. To je socijalni program ove vlade. Činjenica je da je deo zakona ovde donet za ovih godinu dana i nešto više, ali kakva su ta rešenja - već pokazuju i daju rezultate. Mislim da su izuzetno loša. Na kraju, gospodine Đeliću, zaprepašćen sam jednom činjenicom iz vaše biografije. Znam da ste vi učestvovali u sprovođenju privrednih tranzicija u nekoliko zemalja u Istočnoj Evropi, i bilo je za očekivati da bi trebalo da znate da je reforma finansijskog sektora najsloženija faza tranzicije. JelÄ tako gospodine ministre? To je nešto najosetljivije i najsloženije, i ono što je bitno je da ta reforma uvek dođe na kraju te ukupne tranzicije. Po pravilu je tako i pozitivna iskustva u ovim istočno - evropskim zemljama to govore. Šta sada treba da znači ovaj zakon o budžetskom sistemu, bez ove i ovakve temeljne i promišljene reforme celog sektora i sa pratećim reformama. Apsolutno ništa, sem onoga što sam rekao - jedne neviđene centralizacije. Mnogo ozbiljnijeg posla treba pre toga uraditi. Znači, ogromnu stručnu i organizacionu logistiku treba obezbediti, pa tek onda krenuti u ovaj ozbiljan posao. Ovo što radi ova vlada, oprostite, ali to je čist amaterizam. Iz svih ovih razloga poslanička grupa Srpske radikalne stranke neće podržati ovaj zakon u načelu. [[Žagor.]] Svojim amandmanima ... [[Žagor.]] vi ste videli šta je ministar držao u desnoj ruci, to je program Srpske radikalne stranke ... naša poslanička grupa probaće da popravi, napominjem - ovo izrazito loše, u stručnom smislu, predloženo rešenje i u zavisnosti od toga konačno uobiličenog teksta ovog zakona opredelićemo se da li ćemo prihvatiti zakon u celini. Mada, među nama, predloženo rešenje je tako loše da bi najbolje bilo da se povuče iz skupštinske procedure. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, predstavnik poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije.
Poštovana gospodo narodni poslanici, pred nama se nalazi zakon tehničkog karaktera sa detaljnim uputstvom za izradu budžeta Republike Srbije, teritorijalnih jedinica, organa lokalne samouprave i finansijskih planova organizacija obaveznog socijalnog osiguranja. Kada bi se posmatrao samo sa ovog stanovišta kalendarskog tipa, ko šta radi, kada donosi, koja su čija ovlašćenja, tu zaista čovek ne može značajno da stavi primedbu, jer jedino može da raspravlja o tome da li je neki datum u ovom dokumentu valjan ili nije, što po mom mišljenju nije ni važna činjenica, nisu ni bitni detalji. Međutim, postoji jedna stvar koja svakako zaslužuje pažnju i o kojoj smo mi u Socijalističkoj partiji, kada smo dobili ovaj predlog zakona, dugo razmišljali i razgovarali kako da ocenimo uopšte tu oblast. To je kod osnivanja trezora Republike i nije sporno, on je bitan i neophodan za funkcionisanje jedne države, međutim, postoji problem jedne apsolutne centralizacije finansijskih sredstava Republike Srbije, a kada se u to uključe i finansijska sredstva Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje, Republičkog fonda penzijskog i invalidskog osiguranja i Republičkog zavoda za tržište rada, onda to predstavlja zaista jedan složen konglomerat različitih prava utvrđenih Ustavom. Prava kod fondova i socijalnih osiguranja su prava korisnika i davaoca, znači ne prava države već korisnika i davaoca, a njihova su prava uređena odlukama na drugi način i imaju karakter javnog sektora, i korisnici i davaoci usluga u toj oblasti najviše imaju prava da odlučuju o svojim sredstvima. Ovde se događa obrnuta situacija. Najveća prava da odlučuju o njihovim sredstvima ima Ministarstvo finansija. Doduše, tamo se kaže - mi ćemo odobravati finansijske planove, može sredstvima da se raspolaže po tim planovima, i otvaraće se podračuni u svim oblastima, tako da ne stoji da oni neće raspolagati sredstvima. Ali, ipak, kad saberete sva sredstva i stavite pod jednu kapu, u jedne ruke, utvrdite im dinamiku stroge primene, onda ne mislim da je to pravo korisnika i davaoca, već mislim da je to isključivo centralizacija države. Apsolutna centralizacija. Po već ne znam koji put pokazuje se da Srbija polako u finansijskom smislu ulazi u diktaturu, definitivnu diktaturu, a ne mislim da je takva diktatura na Zapadu donela nešto dobro ili je u nekoj državi tranzicije bila primenjivana i pokazala neke značajne rezultate. Pominjani su termini da se sredinom maja meseca govori o makroekonomskoj i fiskalnoj politici. Po ne znam koji put vam kažem da nam je fiskalna politika na niskim granama. Borba protiv sive ekonomije je zaista maliciozna priča od koje u ovom momentu nema ništa, a kada govorimo o makroekonomskoj politici valjda je neko mislio na privredu. Privreda u Srbiji, u ovom momentu, se nalazi u značajnom padu. Čak mislim da i instituti koji se bave svim drugim osim onim od čega treba da živi ovo građanstvo, najviše se bave time - čiji je ugled najveći u javnosti. Da li jeste ili nije - to će verovatno reći birači na narednim izborima, ali nikako da kažu koliki nam je rast proizvodnje u Srbiji u ovom momentu, da li ga uopše ima, kakav je u nekim granama proizvodnje, ima li pada, koliko se zaposlilo ljudi u Srbiji u prošloj godini, koliko je ostalo bez posla, da li smo tu u plusu ili minusu. To su neki elementi makroekonomske politike. Kakve su nam perspektive zapošljavanja mlade generacije, kada pričamo o odlasku i odlivu pameti iz Srbije. To stalno stavljamo u reper bivšem režimu. Moram da kažem da je prošla godina pokazala da je najveći broj ljudi u Srbiji u prošloj godini napustio Srbiju i otišao "trbuhom za kruhom" u druge države. Kada govorite o kontroli finansijskih planova organizacija socijalnih i penzionih fondova, možda bi bilo bolje da je u ovaj dom došao zakon o reformi socijalnog i penzionog osiguranja. Mislim da preko dva miliona ljudi u Srbiji očekuje promenu penzionog osiguranja, posebno u oblasti poljoprivrednog osiguranja, odnosno osiguranja za penzionere na selu. Već godinama postoje napori i uporno pokušavaju poljoprivredni proizvođači da obezbede dobrovoljno penziono osiguranje. Mi smo o tome često govorili i upozoravali da je to važna karika, i da se vratimo realnom oporezivanju, posebno tog dela stanovništva, da se ne bavimo uravnilovkom, bruto zaradama u privredi, koje nemaju veze sa ostvarivanjem dohotka u poljoprivredi, dakle, nemaju veze sa stvarnim prihodima koje ostvaruju poljoprivredni proizvođači, sa stvarnim troškovima i rashodima koje imaju u toku svoga obavljanja, bavljenja svojim zanimanjem, a ovamo imaju situaciju da plaćaju porez na osnovu bruto zarade zaposlenog radnika u privredi. Kada saberemo i vanprivredu, onda moramo reći da su tu ove silne organizacije, gde su značajno visoki lični dohoci, koji ne mogu nikako biti reper za poljoprivrednu proizvodnju, niti predstavljati bilo kakav element u ovoj oblasti. Govorim o makroekonomskoj politici. Naravno da ima još jedna činjenica - sada nam ulazi u Srbiju na velika vrata budžetski deficit. Bojim se da stoji, lepo ste ga u članu obradili, budžetski deficit, i rekli ste da su elementi za finansiranje budžetskih deficita privatizacija i prodaja preduzeća, drugi element je donacija i treći kredit od MMF-a, koji je još uvek tajna, šta će biti sa njihovih oko 800 i nešto miliona dolara. Prosto je neverovatno da niko ni sa jedne strane ne sagledava kako podići nivo proizvodnje u Srbiji, kako otvoriti nova radna mesta, kako ne sužavati obime u proizvodnji, kako se ne baviti samo projekcijama u jednoj oblasti i štititi samo pojedine oblasti proizvodnje? Prosto je neverovatno kako uopšte nešto može onda normalno izgledati, kada stavimo pred sebe ovakav Predlog zakona. Ja tu u suštini ne vidim neki značajan problem, ali kada govorite o makroekonomskoj politici, o organizacijama obaveznog socijalnog osiguranja i načinu kako konstruišete trezor, već dolazimo u situaciju da nastaje jedna apsolutna centralizacija finansija u ovoj državi. Da podsetim da Srbija nema svoju narodnu banku, da nema svoju politiku u toj oblasti, tako da zaista definitivno čovek mora da bude najmanje uzdržan, mada će i SPS, kad je u pitanju ovaj predlog zakona, biti protiv. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Ovim završavamo današnji rad i nastavljamo sutra u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo Prvo vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 147 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum i da možemo nastaviti rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milan Radulović, Stevan Lilić, Dragoslav Bošković, Nada Kolundžija, Vladimir Dobrosavljević, Dragan Jočić, Miloš Lukić, Dragiša Binić, Sava Popadić, Ratimir Svirčević, Milutin Prodanović, Pal Šandor, Radič Joković, Petar Mišić, Sredoje Mihajlov, Kasa Jožef, Biači Anton, Išpanovič Ištvan, Zoran Novaković i Zoran M. Nikolić. Odsutni pre podne Anita Beretić i Milena Andrić, po podne Srđa Popović, a zakasniće narodni poslanik Višnja Nežić. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, saglasno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam na ovu sednicu pozvala predstavnike Narodnog pokreta "Otpor" i predstavnike Udruženja porodica otetih i nestalih Srba sa Kosova i Metohije. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU (načelna rasprava) Podsećam vas da je na jučerašnjoj sednici uvodno izlaganje o Predlogu zakona podneo gospodin Božidar Đelić, ministar finansija i ekonomije, da je izdvojeno mišljenje obrazložio narodni poslanik Ljubomir Mucić, kao i da su u pretresu učestvovali narodni poslanici Miroljub Veljković, predstavnik poslaničke grupe SRS i Dragan Tomić, predstavnik poslaničke grupe SPS. Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa prijavljuje za reč? Reč ima narodni poslanik Srđan Petrović, zamenik predsednika poslaničke grupe DOS-DSS.