Hvala, poštovana predsednice. Koristiću i pet minuta koji mi pripadaju. Poštovani gospodine Vujoviću, ova Skupština je zaista lavirint, jel tako, kao što je lavirint i Vlada Srbije, pa ste se, po svemu sudeći, bili izgubili u tom lavirintu. Nije meni što ste se izgubili u Skupštini, nego što se ova Vlada izgubila i što se nalazi u lavirintu. Gospodine Vujoviću, vi ste podneli Narodnoj skupštini Predlog zakona o izmeni Zakona o akcizama, kojim tražite da se uvede akciza na električnu energiju, što niko do sada nije učinio od dana kada je u Srbiju stigla struja. Zbog toga Pokret za preokret traži da povučete ovaj zakon i da odustanete od uvođenja nameta na električnu energiju, nameta građanima Srbije. Ovaj amandman i svi ostali amandmani koje sam podneo jesu u tom cilju, u cilju da shvatite da Srbija nije ni Nemačka, ni Francuska, kada poredite cenu struje u Nemačkoj, Francuskoj i drugim razvijenim zemljama EU, da morate da poredite i plate i penzije, gospodine Vujoviću, koje ste smanjili i broj socijalnih slučajeva koji su u Srbiji nikad veći, koji ne mogu da plaćaju ni ovu cenu struje, gospodine Vujoviću. Pitao sam vas prošli put, odgovorite mi sada, vezano za ovaj amandman. Kolika je naplata električne energije u Srbiji? Ko ne plaća električnu energiju? Zašto ne plaća? Zašto će neki građani, pošteni penzioneri i socijalni slučajevi plaćati električnu energiju za one koji je ne plaćaju, time što ćete uvesti akcizu, namet, na struju i što narednih mesec dana će svi građani dobijati veće račune koje neće moći da plaćaju? Gospodine Vujoviću, evo jedno pitanje – da li ste vodili računa kada ste doneli odluku o povećanju cena električne energije, odnosno uvođenje akcize, da poslanik koji će glasati za to povećanje električne energije, poslanik iz Niša, duguje za električnu energiju 1.009.554 dinara? Osamnaest puta mu je isključivana električna energija. On je, usput, i predsednik opštine Pantelej. Da li ste razmišljali o tome da takvi poslanici treba da podrže ovakvu meru i neće njima biti problem da podignu ruku za poskupljenje električne energije - zato što je oni ne plaćaju, ali biće problem građanima koji treba da iz svojih džepova, iz svojih plata, istanjenih plata koje ste vi smanjili, i penzija plaćaju električnu energiju. Da li ste se, gospodine Vujoviću, zapitali kako se troše sredstva u Elektroprivredi Srbije? Da li ste se zapitali kako je primljeno 49 ljudi u EPS, konkretno u Novom Sadu pre dva meseca, samo da bi obavljali stranačke poslove? Da li ste se, gospodine Vujoviću, zapitali šta radi direktor Kolubare? Da li ste se zapitali koliko on sredstava troši u restoranu, na kafanske račune namećući svakom onom ko plaća električnu energiju svoj trošak kafanskih računa? Gospodin Grčić, Milorad Grčić koji je inače završio srednju školu i kurs za konobara i preko noći završio fakultet u Sremskoj Kamenici, radio u pečenjari, a sada je direktor Kolubare. Da li ste se zapitali koliko on troši na ugostiteljske usluge? On mesečno košta državu, građane Srbije koji će makar jedan dinar morati u plaćanju električne energije da izdvoje za gospodina Grčića, makar jedan dinar. Dva miliona i 55 dinara mesečno troši na ugostiteljske usluge gospodine Vujoviću. Da li ste se zapitali kada ste donosili odluku o tome? Da li ste se zapitali kako se troše sredstva koja EPS ima i koje kalkulacije ulaze u tu cenu gospodine Vujoviću? Kopate po papirima i po torbi, verovatno ćete naći odgovor na ta pitanja. Dakle, da li ste prvo izanalizirali da li građani Srbije mogu to da plate, kolike su im plate, pa onda govorili da je to usklađivanje sa standardima EU? Kako niste uskladili standarde u oblasti ekologije, u oblasti pravosuđa, zaštite pravne države itd, nego ste krenuli tako da usklađujete standard što ćete natovariti na leđa građana Srbije još jedan novi namet. Ne samo struja, u ovom članu koji tražimo da se povuče kao i ceo zakon, vi uvodite namet i na elektronske cigarete koje su zamena za štetnije cigarete, klasične cigarete. Da li vi na ovaj način idete na ruku, recimo, „Britiš amerikan tobako“ i gospodinu Bajdenu koji je suvlasnik te kompanije? Je li vi nikada ne dođete ovde u Skupštinu, a da ne donesete zakon koji ide na štetu građana Srbije, a u korist moćnih tajkuna, u korist vaših stranih partnera koji vam pomažu verovatno da održite ovu Vladu i verovatno vas finansijski pomažu, ne mislim vas lično, nego stranku koja vas je delegirala na ovo mesto. Gospodine Vujoviću, povucite ovaj zakon, spasite građane Srbije od još jednog nameta, od nameta na električnu energiju koja treba da se koristi i za spremanje, pečenje jaja, jeste, i za kuvanje mleka deci i roditelji će zaista sada morati voditi računa o tome i da li će uključiti grejalicu u sobi gde spavaju deca zato što ne mogu da plate grejanje, recimo, u Nišu zato što je toplana podigla cenu grejanja, kao što je to učinila na kraju u svim gradovima Srbije. Povucite zakon, gospodine Vujoviću.
Hvala. Hvala, potrošili ste vreme ukupno. Reč ima Aleksandar Marković.
Hvala uvažena predsedavajuća. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da predlažem da se odbije ovaj ovakav amandman. Ali, gospođo predsedavajuća, mi danas imamo ovde zanimljivu zamenu uloga, rekao bih. Naime, predlagač ovog amandmana, izvestan samostalni poslanik ili nezavisni poslanik, iako ono voli drugačije da se predstavlja, podneo je amandman koji glasi – u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama član 2. briše se. I, čitam niz amandmana danas je podneo u istovetnom tekstu koji glasi – briše se. Izgleda da kako koji poslanik koji postane samostalan krene masovno da piše amandmane „briše se“ i preuzeo je ulogu nekih drugih samostalnih poslanika, ali nije to ono što je važno. Ono što je važno to je da ovaj amandman direktno narušava smisao predloga zakona i koncept ovog predloga zakona, predloga zakona kojim se nastavlja aktivan program konsolidacije državnog budžeta, dakle fiskalne konsolidacije i ozdravljenja javnih finansije. Mislim da bi trebali da odbijemo ovaj amandman i pozivam sve da ne prihvatimo ovaj amandman. Hvala vam.
Zahvaljuje. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, prateći izlaganje predlagača amandmana primetio sam da ispod njegovog imena stoji „Pokret za PREOKRET“. Gospodin Babić je nazvao to „pokret za suncokret“, ali poenta je u sledećem. To nije politička stranka i ne znam ko je dozvolio, a vi to pogledajte da li je u skladu Poslovnikom, da se predlagač amandmana potpiše imenom udruženja građana imajući u vidu da to nije politička stranka, da udruženje građana osnivaju tri lica. Ovim putem upućujem protest zato što se predlagač amandmana potpisuje po udruženju građana. Ako se svi budemo potpisivali po udruženjima kojima pripadamo onda ja ne znam na šta će ličiti ova Narodna skupština. Nije problem da se nazove po izbornoj listi, nije problem da se nazove i po političkoj stranci koja nije učestvovala na izborima. Ali ako se budemo potpisivali po nazivu udruženja građana koja ne mogu da budu politički nosioci, niti političke liste, niti izborne liste na izborima, onda ćemo daleko otići. No, predlagač amandmana je predložio amandman sledeće sadržite, to je profesor doktor, on ima prigovor oko nekih fakulteta, ja imam prigovora oko njegovih studenata. Ne znam šta će on korektno naučiti svoje studente ukoliko predlaže ovako pametne amandmane. Ne znam da li je ovo smislio sam ili mu je to neko pomagao, s obzirom na prigovore da je zabrinut za studente koji studiraju na nekim fakultetima, takođe mogu da budem zabrinut za sudbinu studenata kojima on predaje, s obzirom da predlaže ovako kvalitetne amandmane. Slažem se sa predlagačem amandmana da Skupština nije lavirint. Dakle, to što u Vladi, ministarstvu imaju određene obaveze i to što smo čekali nekoliko minuta nije razlog za prigovor. Njega može da iznese neko ko je redovan na sednici Narodne skupštine, ali ne svakako profesor, doktor koji svoje predloge da, a onda ga u danu za glasanje nema. Pa, sam na poslednjoj sednici ja iskoristio priliku da glasam za predlog uvaženog profesora doktora i glasao za njegov predlog, ali njega nije bilo. Njegovi predlozi su dobili nula glasova, a ja ću i ovog puta podržati njegovo predlog za usvajanje ovog amandmana. Naravno, predlažem da se odbije, ali pod uslovom da mi u trideset sekundi nabroji sve političke organizacije u kojima je bio u poslednjih godinu dana. Hvala vam.
Hvala. Samo da vam otklonim dilemu. Poslanik je doneo izvod iz Registra političkih stranaka. Znači, poštujemo samo našu obavezu da kako postupamo prema svima i potpisujemo, tako i u slučaju ovog poslanika. Reč ima doktor Dušan Vujović. Izvolite.
Samo kratko da pojasnim nije reč ni o kakvim lavirintima, reč je o sastanku Vlade Republike Srbije, delegaciju predvodi Aleksandar Vučić, premijer i delegacije Narodne Republike Kine koju je predvodio zamenik premijera Džang Gaoli. Sastanak je bio od deset do jedanaest sati, a u 11,05 sati sam izašao i došao najbrže moguće do Skupštine. Izvinjavam se na kašnjenju. To je bio jedini termine. Potpredsednik Vlade Kine je otišao pravo na aerodrom sa tog sastanka. Što se tiče vašeg komentara, opravdanosti ovog zakona, mislim da smo o tome govorili juče, vrlo detaljno i nema potreba da u amandmanu na član koji kaže „briše se“ ponavljam argumente. Argumenti su bili juče saopšteni i ja mogu da ih ponovim ako je to potrebno, ali to možemo u završnoj reči, mislim da na ovaj amandman nema potrebe da ponavljam sve te iste argumente opravdanosti uvođenja akcize u skladu sa direktivom EU. To je pre sto godina. Nije ni bilo direktiva, nije bilo ni EU. Struja nije bila ograničen faktor, danas jeste. Prirodni resursi koje proizvodnja struje troši jesu ograničen faktor i akciza na ograničene prirodne resurse, neobnovljive prirodne resurse je vrlo opravdana mera svuda u svetu, posebno što Srbija 30% ispod prve naredne zemlje u regione je po ceni struje. Srbija troši više struje po jedinici društvenog proizvoda nego bilo koja uporediva zemlja. Srbija troši više struje na grejanje nego bilo koja uporediva zemlja kada ima na raspolaganju druge ekološki podobnije i ekonomičnije izvore za grejanje. Prema tome, ova politika akciza je potpuno usklađena sa direktivama EU, sa racionalnom upotrebom prirodnih resursa i sa dugoročnom strategijom Srbije da ima efikasnu energiju, da obezbedi energiju za industriju, za razvoj, rast, za nova radan mesta. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. U prilog amandmanu koji je podneo narodni poslanik Janko Veselinović i u odbranu prava narodnih poslanika da propise koji smatraju neprimerenim, lošim, po kratkoročnim i dalekosežnim posledicama po građane Srbije, porukom da svaki amandman treba brisati, da traže da se i zakon u celini briše, kada ostane bez članova ili da se povlači iz procedure. To je prosto i legitimno i legalan na osnovu Poslovnika. Ja razumem politički folklor kojima se osporava pravo, kao što razumem i politički folklor kojim se osporava pravo da se narodni poslanik potpiše kako želi, i u odbranu predsednice Narodne skupština koja vrlo pažljivo vodi računa o redu, to ne samo da je po Poslovniku, nego ne bi u ovoj Skupštini bilo poslaničke grupe Napred Srbijo – Tomislav Nikolić, da nije po Poslovniku, tako da sa dosta nepažnje ovde diskvalifikujemo ljude, a ne govorimo o temi. Samo kratka opaska ministru, pošto za žaljenjem moram konstatovati da ga vrlo često loše interpretiraju i vade iz konteksta rečenice, struja nije prirodni resurs. Molim vas da to pažljivo, vodite računa zato što nije. Postoje neobnovljivi prirodni resursi koji služe za proizvodnju energije, ali struja kao takva nije prirodni resurs da vas ne bi ponovo pogrešno interpretirali i stavljali van konteksta, a podrška amandmanu zato što akcizu od 8,5% na cenu struje u Srbiji ne možete ni jednim argumentom podržati. Ne stoje ni argumenti za Evropsku uniju, jer ima zemalja koje akcizu imaju, ima zemalja koje imaju akcizu od 0% i ima zemalja koji akcizu nemaju. Ne možete podržati ni obnovom elektroprivrede, jer ovo je iznos novca koji ide direktno u budžet. Ne možete podržati ni fiskalnom konsolidacijom. Možete podržati obavezama koje neko drugi za nas, kao što je MMF ima kao predlog, a kada je u pitanju cena struje i to je jedino o čemu možemo da razgovaramo. Naš je posao da posmatramo održivost kućnih budžeta, da se iz kućnih budžeta daju još tih 7,5% u budžet Republike Srbije, a da ne znamo kako će se trošiti. Naša je obaveza da pažljivo gledamo svaki član zakona i da imamo stav koji će umanjiti štetne posledice, jer povećanje akcize struje će proizvesti samo štetne posledice, kako po elektroprivredni sistem Srbije, kako po standard građana, tako i po ono što stavljamo kao naslov ispred i kao argument, a to je fiskalna konsolidacija sa kojom nema veze, taman toliko koliko struja nije prirodan resurs. Hvala vam.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, prvo, mislim da je trebalo da prisustvujete i Odboru za finansije, gde smo raspravljali o ovim amandmanima i mislim da je tema veoma značajna, tako da je trebalo da budete prisutni. Predložio sam amandman kojim se briše stav 7. ovog člana, briše se deo o akcizi na električnu energiju, iz prostog razloga što nije usaglašen sa direktivom na koju se pozivate. Ako već želimo da primenjujemo neke evropske standarde i direktive, onda bi trebalo da krenemo, pre svega, od onih stvari koje se tiču građana i njihovog boljitka, a ovo je direktan udar na njihov standard i mislim da jeftine političke poene koje Vlada skuplja na smanjenom deficitu, će skupo platiti građani Srbije. A to je potpuno jasno. Da bih objasnio na koji način pokušavate, a to smo slušali u vašim obrazloženjima, na kojima nismo mogli da reagujemo, da dobijemo repliku, jer mi to iz opozicije ne možemo uvek, doneo sam jedan prosečan račun za električnu energiju građanina Srbije. Ako bi se primenila direktiva EU da se minimalna akciza na megavat električne energije primeni od jednog evra, dobili bi za potrošnju od 386 kilovat časova, dobili bi cenu od 46 dinara, akcize. To je ono što piše u direktivi i na šta mi imamo primedbu, takođe. Ono što će Vlada naplatiti građanima Srbije za isti taj račun je gotovo pet puta više, a to je 176,94 dinara. To je zaista nečuveno da vi primenjujete evropsku direktivu, još strožije prema građanima Srbije, nego što je to zakonodavac u Evropskoj komisiji smatrao da treba. Na šta se još u Srbiji, od sledeće nedelje naplaćuje akciza? Naplaćuje se na obračunsku snagu. Dakle, to je angažovana snaga, u ovom slučaju 11 kilovata na 472 dinara obračunate snage za ovog potrošača, država će u budžet direktno inkasirati preko 50 dinara. Šta je to akciza na obračunatu snagu? Čiju snagu, zašto se to naplaćuje građanima Srbije i zašto nije po kilovatu? Druga stvar, takođe još besmislenija, građani će plaćati akcizu za trošak javnog snabdevača, u ovom slučaju 120 dinara, gotovo preko 10 dinara će plaćati svakog meseca za trošak javnog snabdevača. Zašto građani da plaćaju akcizu na trošak javnog snabdevača? Ja vas pitam, kolege poslanici, jer građani Srbije ovo treba da čuju i ovo je neverovatna stvar. Još jedna stvar, naknada za povlašćene proizvođače iz Zakona o energetici. Oni već dobijaju naknadu od građana, a sada će građani za tu naknadu koju njima plaćaju, da plaćaju i akcizu. Dakle, građani plaćaju njima naknadu i plaćaju akcizu na tu naknadu koju uvodi Vlada Republike Srbije, kako bi na što efikasniji način napunila svoj budžet i kako bi što kvalitetnije falsifikovala fiskalne rezultate, jer potpuno je jasno kakvo je stanje u Srbiji, da je recesija i u ovoj godini, da je bila u prošloj i da smo jedina država u regionu koja dve godine zaredom ima recesiju, jedina smo država koja se nalazi u ovakvoj situaciji. U privredi su najniže plate, najveći rast troškova u ovom delu Evrope, masovan odlazak naših građana u inostranstvo, zbog egzistencije i to je ministre, nešto što ne možete da poreknete. Ogromni resursi kojima raspolaže EPS treba da se koriste u svrhu razvoja ove zemlje. Ja se tu slažem sa vama, ali to treba da rešite sa menadžmentom koji ste vi postavili. Menadžment se ponaša bahato, neodgovorno, štedi se samo na građanima i mislim da daleko racionalnije treba da se koriste ti resursi, da to može da se koristi i za privredni razvoj i da može daleko više da doprinese, ukoliko bi imali menadžment koji je izabran na javnom konkursu, otvorenom, međunarodnom, gde ne bi imali partijske vojnike na ključnim pozicijama koji onda mogu da proizvode samo gubitke, lažno iskazani uspesi EPS-a kroz poslovne knjige, a i sami znate kako su se iskazali, na koji način je umanjen trošak amortizacije, da bi ova firma prikazala profit i na taj način kasnije uplatila sredstva u budžet Republike Srbije. Mislim da ovo treba da prekinete, ako želite da zaista stabilizujete zemlju, jer nije način da se građanima uzima. Način je da država uštedi na sebi, na partijskim delovima svojim, da ih očisti iz onog sektora u kome ne treba da budu i da onda možemo na jedan pravi način da finansiramo one troškove koje ova država ima. Hvala.
Reč ima ministar dr Vujović.
Zahvaljujem se, poslanici, gospođi Čomić i prihvatam korekciju. Znači, skraćena rečenica i puno vam hvala. Reč je o tome da se preko 60% struje koja se proizvodi u Srbiji, proizvodi na osnovu neobnovljivih izvora. To sam imao u vidu i hvala vam na korekciji. Želim takođe da vas zamolim da i vi govorite precizno. Prema tome, akciza ulazi u budžet i u budžetu se za svaki dinar zna na šta se troši, svaka aproprijacija i svaku stvar koju merimo dnevno gde se troše sredstva se meri vrlo precizno do poslednjeg dinara. Prema tome, želim da građani znaju da u dnevnim izveštajima koji se mesečno objavljuju na sajtu Ministarstva finansija i koji će se kvartalno, odnosno godišnje davati svim poslanicima na uvid, se vrlo precizno prati svaki dinar. Tu ne mogu da se složim sa vama da se ne zna na šta se troši. Troši se na sve. Šta više, prekjuče sam u raspravi naglasio da je akciza strukturni izvor prihoda koji Srbiji pomaže da uravnoteži strukturne, dugoročne strukturne obaveze koje su pre svega u tri elementa, četiri elementa, a to su plate, penzije, materijalni troškovi i kamate, pomaže Srbiji da uravnoteži strukturne dugoročne obaveze koje je teško menjati i strukturne dugoročne izvore prihoda. Nažalost, standardi međunarodnih organizacija i svih kreditora su takvi da tekuće prihode, povećanje naplate gde imamo 13,8 milijardi bolji rezultat ove godine od plana se ne smatra trajnim izvorom prihoda dok se ne potvrdi najmanje kroz 12 meseci, a posle toga podleže verifikaciji. Za razliku od toga akciza predstavlja trajni izvor prihoda pošto su metodi njenoga razreza i naplate takvi da daju 99,9 sigurnost naplate. Drugo jako važno, teret za građane Srbije je na nivou prosečnog potrošača prema podacima koje nam daje EPS. Elektroprivreda Srbije je javno preduzeće, mi imamo pristup podacima iz Vlade isto kao i vi, 2.640 dinara je prosečni račun. Povećanje i akciza i povećanje struje će biti 325 dinara. Trista dvadeset pet dinara je iznos povećanja i to će biti teret za građane Srbije, od toga će otprilike dve trećine biti akciza, a jedna trećina će biti povećanje cene struje u ovom momentu. Akciza se određuje sada na ovom nivou, ali će kasnije biti predmet razmatranja i korekcije i možemo i mi da spustimo do nule onog momenta kada izađemo iz fiskalnih ograničenja koje danas imamo. Znači, zemlje Evrope imaju uveden instrument akcize, a samo tekućim odlukama menjaju stopu koja se primenjuje. Moram da kažem da se ne slažem sa konstatacijom da mi falsifikujemo fiskalne rezultate. Naprotiv, mi plaćamo sve obaveze, čak više nego što je to bilo uobičajeno prethodnih godina. Znači, nemamo rast, nego smanjenje obaveza kojima je dospeo rok plaćanja i prema tome rezultat koji imamo sa današnjim danom suficit u junu od jedne milijarde, 0,8 milijardi posle, gde je bio deficit 25 milijardi …
Hvala ministre, vreme ste prekoračili.
…mi se danas nalazimo na 24,2 milijarde što je u procentima ispod jednog procenta društvenog proizvoda. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Gospođo predsednice, gospodine Vujoviću, dame i gospodo narodni poslanici SNS je protiv ovog amandmana iz jednog prostog razloga. Neiskrenost. Neiskrenost, predlagača amandmana. Neiskrenost u pokušaju da se predstave kao zaštitnici interesa građana Republike Srbije, jer bih voleo da ovu argumentaciju koju tako stravstveno predstavljaju sada prilikom traženja saglasnosti za amandman, da su istu argumentaciju upotrebili 1. marta 2008. godine kada je cena struje u Srbiji povećana za 7,6%, da su istu argumentaciju upotrebili i 1. avgusta 2008. godine kada je cena poskupela, cena struje je poskupela za 8,4%, pa bih voleo da su istu argumentaciju, istu zabrinutost upotrebili i 1. marta 2010. godine kada je cena struje u Srbiji poskupela za 10%, pa bih voleo da su istu argumentaciju upotrebili i 1. aprila 2011. godine kada je cena struje poskupela za 15,1%. Da li će cena poskupeti kroz akcize ili kroz povećanje cena struje? Građanima Republike Srbije je bitno kakav i koliki račun će dobiti. Ne želim da se sakrivamo ni iza kakvih direktiva, niti da se svađamo sa onima čije mesto tražimo, ne tražimo mesto, tražimo mesto u njihovom društvu, ali je ova mera neophodnost, ovu meru bi svako prihvatio i svako bi uradio da je na mestu ove Vlade Republike Srbije. Nećemo glasati za ovaj amandman zbog neiskrenosti jer tada kada su povećavali struju za 7,6, pa za 8,4%, pa za 10%, pa za 15,1% morali su da kažu da povećavaju cenu struje zato što im je potrebno više novca za finansiranje medijske kampanje EPS-a. Da li ste videli negde reklamu EPS-a u proteklih godinu dana? Da li je potrebna medijska kampanja i reklama EPS? Nije i nema je zato što ne želimo da se na takav način ophodimo prema novcu građana Republike Srbije. Da li je bilo reklama EPS na svim televizijama do 2012. godine? Da, bilo je. Ko je imao koristi? Medijske kuće. Ko je kontrolisao te medijske kuće? Pa podnosioci amandmana. Kakve veze ima ESP sa finansiranjem koncerta, a finansirali su koncert sa 353 miliona dinara, pa ste morali tada kada ste povećavali struju od 7,6 do 15,1% da kažete građanima – evo povećavamo struju da bi finansirali koncerte, da bi finansirali sportske klubove, da bi hranili marketinške kampanje i agencije koje su u našem vlasništvu. Zašto tada niste bili iskreni? Zašto tada niste, zašto se tada niste pobunili protiv povećanja cena struje? Zašto niste bili iskreni tada? Zašto tada niste vodili računa koliko će i da li će imati roditelji da skuvaju jaje ili da skuvaju mleko? Olako je reći – pa znate, oni se ponašaju bahato. Ako je bahatost to što je za tri godine upravljanja Kolubarom, izvršena ušteda od pet milijardi dinara, prihvatam da je to bahatost. Šta ćemo sa tim da je za protekle tri godine sa 374 automobila, službena automobila koji su bili dostupni 24 časa, omiljenim pojedincima u Kolubari, taj broj službenih automobila sada sveden na 80? Da li je bahatost na nama, na gospodinu Grčiću, na SNS, koja je svela broj službenih automobila na 80 ili na vama tako zabrinutima za interese građana, koji ste koristili službene automobile 24 časa na dan i to 372 auta? Da li je bahatost to što ćemo ove godine i pored svih problema i nedaća koje su donele poplave prošle godine, ova godina će biti rekordna po proizvedenom uglju od 29 miliona tona u Kolubari, za mene su to rezultati. Da li je bahatost to što je uveden red u eksproprijaciju ili da vas podsetim na sve one afere oko nekog Keneta, oko nekih kuća koje su pretplaćivane i šta je sve rađeno? Sa čijim novcem je to rađeno? Sa novcem građana Republike Srbije za koje ste tek sada zabrinuti, a onda kada ste imali mogućnost da vodite računa o tom novcu, davali ste nekom Kenetu, davali ste za službene automobile, povećavali cenu truje, davali za sportske klubove, za marketinške kampanje, marketinške agencije u vašem vlasništvu, davali za koncerte 353 miliona dinara, samo za jedan koncert, i sada odjednom ti „suncokreti“ su tada rekli – bravo, to je dobro; a sada su se preokrenuli pa su sada rekli da im to ne odgovara, da im ne odgovara im jedan domaćinski odnos. Ja samo ne znam kada koleginica kaže – neće poboljšati javne finansije, neće poboljšati poslovanje EPS, neće modernizovati EPS, a gde će otići taj novac ili je to možda neka auto-projekcija, pa će otići za neke koncerte kao što ste vi radili ili za neke marketinške agencije? Ne neće. Otići će za ozdravljenje javnih finansija koje ste vi razboleli, otići će za modernizaciju EPS i za jedno bolje, poštenije i domaćinskije poslovanje. Zbog toga je SNS protiv ovog amandmana.
Reč ima dr Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što je rekao moj uvaženi kolega Zoran Babić, SNS neće podržati ove amandmane iz više razloga. Pored toga što su neiskreni, pored toga što su licemerni, ja želim da istaknem nekoliko činjenica. Prvo, gospođo Gojković, gospodin Janko Veselinović nije registrovao politički stranku, nego je registrovao…
Ja se izvinjavam, da li ste tražili vi u okviru amandmana? Mi to sada sve proveravamo. Proveravamo rešenja, ali ne samo rešenje puko, proveravamo ukupno da li i šta se potpisuje ili ne potpisuje, u tom smislu. Ako je to ključni problem ove sednice, samo da vam kažem da proveravamo da li pravo na potpis u televizijskom prenosu imaju i političke stranke ili udruženja itd, pošto je rešenje predato generalnom sekretarijatu i na osnovu toga generalni sekretarijat je odlučio da ide potpis. Mislim da to nije ključni problem danas, ali ćemo proveriti i sve ćemo u skladu sa propisima učiniti. Da pređemo na diskusiju o amandmanu, molim vas.
Dakle, gospodin Janko Veselinović je 10. juna 2015. godine dobio rešenje od Agencije za privredne registre, koje glasi: usvaja se jedinstvena registraciona prijava osnivanja pravnih lica i drugih subjekata i registracije…
Poslaniče, ja vas pozivam da pričate o amandmanu jednako kao i drugi.
Povezaću, pričaću o amandmanu.
Pa, nikako da pređete na amandman.
Pa, čekajte, gospođo Gojković, Janko Veselinović je pričao o nekim tajkunima koji finansiraju SNS, o nekim konobarima koji vode javna preduzeća, o jajima, o mleku itd…
Pa, molim vas, vas niko ne sprečava da vi kažete to.
Niste ga prekidali. Dozvolite mi da odgovorim na neistine koje su izrečene na račun SNS. Dakle, gospodin Janko Veselinović je registrovao u registru udruženja Pokret za PREOKRET, oblik organizovanja, udruženje, skraćeni naziv Preokret, sedište i adresa Mutapova 48, Vračar, Srbija, oblast ostvarivanja ciljeva, aktivizam u svim društvenim oblastima od značaja za život građana u Srbiji itd. Dakle, nije politička stranka, nego udruženje građana. Između političke stranke i udruženja građana postoji velika razlika, a ovo je rešenje od 10. juna 2015. godine Agencije za privredne registre, koje svako od vas može preko internet prezentacije ove Agencije da dobije. Što se tiče konobara koji vode neka javna preduzeća, gospodine Veselinoviću, bili ste član DS… (Janko Veselinović, s mesta: Ovo nije moj amandman.) Dolazite iz Novog Sada, vi znate i gospođa Gojković…
Poslaniče, ne obraćam pažnju šta dobacuje poslanik Janko Veselinović, nego moram vama. Meni je sve jasno. Obraćajte se meni, nemojte da replicirate. (Aleksandar Martinović, s mesta: Evo, vama se obraćam.) Postoji institut replike. Nije zabranjeno tražiti repliku i amandman je od poslanika Ivana Jovanovića. Bez uzdisanja, kolutanja očiju i svega, apsolutno sam u pravu. Znači, ono što važi za druge poslanike, ja ljubazno molim da važi i za vas. Znači, ovo je amandman Ivana Jovanovića, a ne Janka Veselinovića i to ne mogu sad da se pravim samo zato što ste vi moj, pa da ja prećutim. To ne mogu. Te vas molim da se vratite na amandman Ivana Jovanovića ili da sačekate naredni amandman dr Janka Veselinovića. Mislim da bi tako svaki predsedavajući postupio, bez obzira kako se zove.
Dobro, evo obraćam se vama. Gospođo Gojković, vi dolazite iz Novog Sada. Ovde je bilo u argumentaciji zašto treba prihvatiti amandman, reči o tome kako je neki kadar SNS po zanimanju konobar. Ako se ne varam, predsednik Izvršnog odbora pokrajinskog odbora DS za Vojvodinu je Dušan Elezović, koji je takođe konobar, a završio je, ako se ne varam, ili treba da završi, Fakultet za menadžment u turizmu i ugostiteljstvo. Čudi me kako to da gospodi nije smetalo da ih vodi konobar u DS, a sada im smeta ko je navodno konobar koji vodi „Kolubaru“. To su dvostruki standardi i to su dvostruki aršini. Ali, nešto što je mnogo važnije. Prvo, ovo što radi Vlada Srbije je mera zbog koje niko nije srećan i zbog koje niko nije radostan. Da li je ova mera nužna? Jeste. Ova mera će doprineti konsolidaciji javnih finansija. Ja zaista ne razumem poslanike bivšeg režima koji tvrde da ovo neće doprineti konsolidaciji javnih finansija. Naravno da hoće. Ono što je takođe bitno da se naglasi, akciza, kao javni prihod, kao pojam u javnim finansijama, postoji dugi niz godina i u Republici Srbiji i u mnogim drugim evropskim i svetskim državama. Dakle, akciza nije neki novi prihod. Akciza postoji već u našem finansijskom sistemu. Akciza je javni prihod iz koga se puni budžet. Akcizama se ne pune džepovi političkih funkcionera, ne pune se džepovi političkih stranaka. Puni se budžet. Iz tog budžeta se, naravno, pored toga što se finansira država, pored toga što se jednim delom finansiraju jedinice lokalne samouprave, pa valjda se finansiraju i građani, između ostalog i oni građani koji su socijalno ugroženi. Ove pare ne idu u budžet neke druge države. Idu u budžet naše države, idu u budžet Republike Srbije. Ne znam zašto bi neko imao nešto protiv toga. Konsolidacija javnih finansija je bitna zato što nam stvara preduslove, a o tome je i premijer Vučić više puta govorio, da razmišljamo o tome da do kraja godine, ako se nastave ovi pozitivni ekonomski i finansijski trendovi, možemo da razmišljamo o povećavanju plata i penzija. Da li će do toga doći ili ne zavisi i od toga da li ćemo biti istrajni u ekonomskim reformama koje je ova Vlada počela. Gospoda iz bivšeg režima su zaboravili da je Vlada koju vodi Aleksandar Vučić prva Vlada u modernoj istoriji koja je bukvalno naterala javna preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija da dobit uplaćuju u budžet Republike Srbije. Niko nije znao kuda ide novac javnih preduzeća dok je ovu državu vodila DS. Sada je praksa potpuno drugačija. Svi prihodi, sva dobit ide u budžet. To, takođe, doprinosi konsolidaciji javnih finansija. Oni koji nam danas drže lekcije o tome kako ćemo da ojadimo građane, kako se oni brinu o njihovom socijalnom položaju, pa, lepo je rekao kolega Babić – zašto se o tome nisu brinuli kada su povećavali cenu električne energije od 2000. do 2012. godine ko zna koliko puta? Povećavali su je. Da li je iko znao kuda ide taj novac? Nije znao. Da li je taj novac korišćen za finansiranje DS i drugih stranaka koje su bile na vlasti? Korišćen je. Ovde se priča o nekim partijskim kadrovima. Hajde, kažite mi vi iz bivšeg režima kojeg direktora javnog preduzeća ste vi izabrali na nekom javnom konkursu i da je taj direktor pokazao rezultate u vođenju javnog preduzeća kojem stoji na čelu? Ja, koliko znam, ni jednog jedinog. Vlada Srbije je preuzela teške mere, ali za razliku od drugih vlada u okruženju, ove mere smo preduzeli sami i ovde se ne radi o tome da nas neko tera, ni MMF, ni EU, da mi sada povećavamo, odnosno uvodimo akcizu na električnu energiju. Mi sami hoćemo da spasemo državu od teške ekonomske situacije u kojoj se ona nalazila kada ju je vodila DS. Pre dva dana je kolega Babić izneo činjenicu koju su poslanici bivšeg režima izgleda zaboravili. U leto 2012. godine Vlada Srbije je nasledila budžet iz kojeg su mogli da se servisiraju rashodi u narednih 15 dana. Posle tih 15 dana sledio nam je bankrot. Grčka danas mora da preduzima teške ekonomske mere zato što su joj bukvalno postavili ultimatum. Naterali su Grke da štede. Nas niko ne tera. Sami preduzimamo mere da ne bi došli u situaciju u kojoj se danas nalazi Grčka. O tome se radi. Ovde se priča o tome kako Srbija nije ni Italija, ni Francuska, ni Španija. Pa, nije. Nažalost nije. Vi nama 2012. godine i niste ostavili u nasleđe državu kakva je Italija, Španija, Norveška ili neka druga dobro uređena država. Ostavili ste nam ruinu od države, neuređene javne finansije, pljačku, kriminal, korupciju, budžetsku rupu koja je bila takva da je za 15 dana pretio bankrot. Vlada Srbije je za kratko vreme uspela sve te probleme da reši. Naravno da ima još problema u Srbiji koji treba da se reše, ali nemojte vi koji ste doveli Srbiju u ovakvu situaciju da nam držite lekcije o tome kako treba brinuti o interesima građana. Na kraju krajeva imate primer AP Vojvodine. Brinite tamo malo o interesima građana. Što ne brinete o interesima građana kad uzimate novac iz Fonda za kapitalno ulaganje? Što ne brinete o interesima građana kad uzimate novac iz Razvojnog fonda Vojvodine? Što ne brinete o interesima građana kad uzimate novac iz pokrajinskih sekretarijata i za nauku i tehnološki razvoj i iz Pokrajinskog sekretarijata za poljoprivredu itd. Pričate ovde o interesima građana koji nešto treba da plate. Pa, građani Vojvodine plaćaju „Vojvodina Šumama“, „Vojvodina Vodama“ razne takse, između ostalog, taksu za čišćenje kanalske mreže u Vojvodini. Godine 2014. imali smo u pojedinim delovima Vojvodine poplavu, zato što „Vojvodina Vode“ javno preduzeće koje vode kadrovi iz DS nisu dobro radili svoj posao. Građani su platili taksu, ali kanali nisu čišćeni. Umesto očišćenih kanala imali ste deponije. Ko je za to odgovoran? Oni koji upravljaju Vojvodinom 15 godina. Dakle, sve ovo je u vezi sa ovim amandmanom i sa prethodnim amandmanima. Mera je teška. Mera je bolna. Teška je mera i smanjivanje jednog dela penzija, teška je mera i smanjivanje jednog dela plata u javnom sektoru. Biće teška mera i eventualno otpuštanje jednog dela zaposlenih koji rade u državnoj administraciji. To su teške mere, ali to su lekovite mere. To su mere koje su jedini način da se ozdravi srpska privreda. Ovde se govori o nekim jeftinim političkim poenima. Da smo hteli da postižemo jeftine političke poene, mogli smo da vodimo istu politiku kakvu je vodio bivši režim – zadužujemo se, ništa ne diramo, sve ostavljamo kako jeste, a za dve godine šta nam Bog da. Ali, vodili smo računa o interesima budućih generacija. Ovu državu želimo nekome da ostavimo u nasleđe, ali da je ostavimo u boljem stanju nego što smo je mi zatekli. O tome se radi. Biće još teških mera i biće još bolnih mera. Sad razumem bivši režim, on se sad upinje da se predstavi da je on jedini zastupnik interesa građana, ali svi izbori od 2014. godine pa na ovamo vas demantuju. Građani razumeju politiku Vlade Republike Srbije. Građani razumeju teške mere koje preduzimamo. Moramo da preduzimamo, jer nema drugog načina da ozdravimo javne finansije i da ozdravimo srpsku privredu. Da postoji drugi način, naravno da bi Vlada Srbije tom drugom načinu pribegla, ali drugog načina nema. Ovaj način se pokazao kao dobar, daje rezultate. Svako od nas bi voleo da su rezultati i veći i bolji, ali nažalost država je bila do te mere zapuštena da se više od ovoga objektivno nije moglo uraditi. Za ovakve stvari potrebna je hrabrost. Mnogo je lakše podići cenu struje na telefonskoj sednici Vlade, nego doći u Narodnu skupštinu, pred narodne poslanike, dovesti ministra finansija i pred građanima Srbije pokazati kako se vi navodno brinete za interese građana. Mnogo je lakše to uraditi na telefonskoj sednici, ali mi to ne radimo. Sve što radimo radimo javno, radimo transparentno. Ono što takođe radimo, obaveze koje preuzmemo, obećanja koja dajemo – ispunjavamo. Ispunjavamo zato što želimo da budemo ozbiljna država, država za respekt, država koju će druge države i međunarodne organizacije da poštuju. Ova mera je preduzeta upravo zbog toga. Teška je, bolna je, ali istovremeno niko ne može da kaže da ova Vlada intenzivno ne radi na privlačenju domaćih i stranih investitora. Svuda u Srbiji otvaraju se nova postrojenja, nove fabrike i Vlade Srbije vodi aktivnu ekonomsku politiku. Dakle, nije tačno da je Vlada koju vodi Aleksandar Vučić, a to nam zagovaraju naši politički protivnici, koji su preko noći postali komunisti i levičari, navodno neka neoliberalna Vlada. Nije tačno. Neoliberalna Vlada se ne meša u privredu. Vlada Republike Srbije pokušava da reši nagomilane ekonomske probleme, sa jedne strane, preduzimamo teške fiskalne mere, ali i sa druge strane, vodimo aktivnu ekonomsku politiku, pomažemo na svaki mogući način od privlačenja domaćih i stranih investitora, i to vide građani Srbije. To se vidi u svakoj opštini. Gotovo svakog dana se otvori neka nova fabrika, neki novi pogon, neko novo postrojenje, neko dobije posao. Pokušavamo da izvučemo iz krize preduzeća koja su bila godinama u fazi restrukturiranja i o kojima niko nije brinuo. To je teška politika. To je politika za koju treba imati hrabrosti. Vlada Srbije za ovakve stvari ima hrabrosti i mi ovakvu politiku podržavamo i mi se ovakve politike ne stidimo i mi ćemo da je branimo, da je branimo od onih koji su nas praktično doveli u situaciju da ovakve teške mere ne moramo da preduzimamo. Da li bismo morali da povećavamo, odnosno da uvodimo akcizu na električnu energiju, da smanjujemo jedan deo plata, da smanjujemo jedan deo penzija, da nije bilo Razvojne banke Vojvodine, Agrobanke, da nije bilo raznih pljačkaških privatizacija, da nije bilo hiljade stvari koje se nisu desile ni u jednoj drugoj evropskoj državi? Bivši režim je ušao u političku istoriju po tome što je uspeo da razori sopstvenu državu. Pored pljačkaških privatizacija, imali smo jedan oblik privatizacije koji se u političkoj teoriji smatra za najgoru moguću…
Poslaniče, izašli ste skroz iz teme.
… Mi smo imali privatnu državu …
Potpuno. (Dragan Šutanovac, s mesta: Odavno.) Nije odavno, ali je sada otvorio novu temu koja nije u vezi amandmana.
Zbog toga što smo imali privatnu državu…
Poslaniče, nemojte da govorimo u glas. Budite ljubazni.
… mi sada hoćemo da imamo javnu državu, državu koja će da radi u interesu svih građana.
Hvala. Nema potrebe da govorimo u glas. Moja jedina namera je da vodim sednicu, što bi i vi uradili. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Nemojte vikati replika. Znam da imate pravo na repliku. Izvolite.
Hvala, uvažena predsednice. Zahvaljujem se na reklami Pokreta za Preokret. Pedeset i dva člana se elektronski uključilo od kada je počela rasprava na sajtu Preokret tačka org i biće ih sigurno sve više. Samo da vas podsetim, gospodo, vi ste bili potpisani sa Napred Srbijo – Tomislav Nikolić i niste imali registrovano udruženje, niti stranku, toliko o tome. Smatram da vi mene sa pravom shvatate kao ozbiljnog političkog protivnika, ali ja nisam vaš politički neprijatelj. Nemojte me nazivati pogrdnim imenima. Nemojte me vređati. Molim predsednicu da vodi o tome računa, da vodi računa o tome da opozicija ovde ima pravo da kaže da je protiv poskupljenja struje i da će to nauditi građanima i da će ih sve više biti prisiljeno da napusti Srbiju i da neki ljudi koriste sredstva Elektroprivrede nenamenski i gospodin Martinović bi o tome mogao pričati jako dugo. Voleo bih da on ponovi deo priče do skora, kada je bio član SRS, kada je pričao o svim tajkunima SNS-a. To niko ne može bolje da kaže od gospodina Martinovića. On zna ko su tajkuni u Novom Sadu, Sremu, Beogradu. Ja mogu da citiram ovde, gospodine Martinoviću, vaše reči kada su u pitanju tajkuni SNS-a. Ako vi to ne učinite, mogu ja to da učinim, ali hvala vam svakako na brizi za mene i za moj politički pokret koji će dovesti do toga da vi nećete biti na vlasti u Republici Srbiji i da će cene struje biti niže, a plate veće…
Hvala, poslaniče.
… ono što ste vi nekada obećavali. Hvala.
Poslaniče hvala vam na replici. Stefanoviću, da li ste tražili povredu? Odustali ste. Dobro. Hvala. Ko je još tražio repliku? Ivan Jovanović, pa se vraćamo.
Replika. Hoću da kažem da se ne treba vraćati u prošlost i ako već govorimo o neiskrenosti, kao što je kolega rekao, hajde da se vratimo na neiskrenost izvršne vlasti i da svim kolegama još jednom ponovim da mi u parlamentu ne odlučujemo o poskupljenju struje. To je potpuno jasno zakonski regulisano i zna se kako se donosi odluka o većoj ceni električne energije. Nikada poslanici o tome nisu odlučivali i to je još jedna stvar koja treba da se zna. Sada prvi put parlament odlučuje o poskupljenju struje, ali preko akcize i nikakve veze sa parlamentom nema poskupljenje struje koje će ići preko ove akcize od 4,5%. Šta je neiskrenost? Neiskrenost je kada sadašnja ministarka infrastrukture kaže 2011. godine – struja će biti jeftinija za 20% u predizbornoj kampanji, pa onda ministar Antić 2014. godine kaže – ne razmišljamo o uvođenju akciza, pa onda Antić takođe, još jedna neiskrenost – uvođenje akciza na struju ne bi bilo dobro. Znači, ovo danas što odlučujete je loše, to kaže gospodin Antić. Gospođa Mihajlović – prvo socijalne karte pa nove cene struje i gasa. To je neiskrenost. To je jedna politička manipulacija kojom se koriste pojedinci i to nije dobro. Da se ne bi pretvorio, kao što se ponekad ovaj parlament pretvara i to sve češće što više odmiče vlast trogodišnja SNS, u društvo hroničara, preći ću na konkretne podatke. Kada se radi o EPS, umanjena vrednost imovine, o kojoj sam govorio ministre, je 18 milijardi dinara. To je nezakonito i to je konstatovao državni revizor, nije u skladu sa procedurom, 2013. godine. To je šteta za EPS, naročito sada kada je gotovo očigledno da se …
Vreme.
Koristim vreme poslaničke grupe. Nastaviću kao ovlašćeni.
Hvala.
Po vremenu poslaničke grupe.
Ne možete kada ste tražili repliku.
Ja sam ovlašćeni.
Uzmite Poslovnik dok drugi ne budu dobili reč pa ćete videti da ste u velikoj zabludi. Nema to veze – ovlašćen ili ne ovlašćen. Kada tražite repliku imate dva minuta i to je to, plus minus nešto sekundi, pošto niko neće da se zaustavi na dva minuta. Pretpostavljam da su svi replika. (Ivan Jovanović, s mesta: Dobro, prijaviću se ponovo.) Zoran Babić, samo mi recite kome replicirate. (Zoran Babić, s mesta: Pomenuto je ime SNS i od strane kolege Jovanovića i od strane kolege Veselinovića.) Martinović je pritisnuo taster, ali on je rekao – na Veselinovića.
Samo da vam objasnim. Kolega Martinović se javio na lično pominjanje i mislim da ima pravo na repliku, a ja sam se javio na pominjanje SNS. Ono što bih želeo da kažem je da ni u jednom jedinom minutu ni kolega Martinović ni ja nismo rekli da je Narodna skupština glasala o povećanju cene struje, ali ste glasali i birali Vladu koja je povećavala cenu struje, koja nije imala hrabrosti kao ova Vlada i kao gospodin Vujović, da dođu u parlament i da traže povećanje, odnosno uvođenje akcize i povećanje cene struje sa jasnim planom gde se ide i šta se radi. Možete me nazvati hroničarem, ali odgovor nisam dobio – zašto ste povećavali cenu struje za 7,6%, za 8,4%, za 10% i 1. aprila 2011. godine za 15% kada niti je javni dug smanjivan, već povećavan, niti je došlo do modernizacije EPS? Gde je otišao taj novac? Gde je otišlo to povećanje? Niste dali odgovor – zašto ste za jedan koncert dali iz EPS 353 miliona dinara? Zašto je 300 do 500 miliona dinara godišnje iz EPS išlo na medijske kampanje ako se zna da su te medijske kuće preko kojih su išle medijske kampanje bile u vlasništvu lidera DS? Zašto ne objasnite zašto ste davali i koji je interes i zašto će građani imati kvalitetniju distribuciju struje ili šta god od 80 miliona samo jednom fudbalskom klubu? Ono što bih želeo da kažem, ono što je bilo neiskreno i lažno predstavljanje nečega što je kolega Martinović i lepo dokazao i pokazao, SNS, poslanički klub je nastao u septembru mesecu 2008. godine, osnivačka skupština je bila 21. oktobra 2008. godine, a potpisi kojima su građani Republike Srbije rekli da žele promene …
Vreme.
… promene koje su nastale nakon četiri godine smo dali tamo gde trebaju i po Zakonu o političkim partijama već mesec dana nakon osnivanja.
Hvala.
Prema tome, nemojte da govorimo nešto što nije istina.
Reč ima dr Aleksandar Martinović. Replika na lično pominjanje.
Hvala gospođo predsednice. Ne znam zašto se neko smatra uvređenim ako se pročita rešenje Agencije za privredne registre. Velika je razlika između političke stranke i udruženja građana. Gospodin Janko Veselinović je registrovao Udruženje građana koje se zove „Pokreta za PREOKRET“. Datum osnivanja je 2.6.2015. godine, datum donošenja statuta 2.6.2015. godine, zastupnik je Janko Veselinović. Oblast ostvarivanja ciljeva je Aktivizam u svim društvenim oblastima od značaja za život građana u Srbiji, ma šta to značilo itd. Vi nemate političku stranku. Možda ćete jednoga dana imati, možda će ta politička stranka biti najjača u Evropi i svetu. Ne sumnjam, ali je trenutno nemate. Što se tiče citata, slobodno citirajte sve što sam rekao. To bi bilo politički korektno, ali citirajte i sve ono što sam rekao o politici DS kojoj ste vi pripadali od ne znam ni ja koje godine. Ja sam poslanik od 2007. godine i citirajte sve što sam rekao za DS od 2007. godine do dan danas. Navedite usput i sve novčane kazne koje sam dobio zato što sam bio protivnik režima koji ste vi podržavali. Novčano sam kažnjen sa nekih u evrima 3.500 evra. Izbacivali su me iz sale, oduzimali reč, uveli su pravilo da pojedini delovi Poslovnika ne mogu da budu povređeni, da se posle dve sekunde izriče opomena itd. Takve mere se danas ne primenjuju kada su u pitanju poslanici bivšeg režima …
Vreme.
Prema tome, situacija kada su u pitanju prava poslanika su mnogo bolja nego kada ste vi bili na vlasti.
Hvala. Prelazimo na listu govornika po amandmanu. Reč ima dr Ljubiša Stojmirović.
Poštovane kolege, nemam problema da priznam da je struja, što se tiče cene, visoka u Srbiji, da će ovo donošenje zakona o akcizi uticati još više na to da položaj naših stanovnika bude još teži, a kako građani Srbije nisu suva drenovina, nismo ni mi Marko Kraljević i teško verujem da će moći neko da dugo cedi još vodu iz suve drenovine i zato moramo dobro da razmislimo o svakom koraku. Radujem se ako dođe vreme koje je pominjao malopre kolega koji je rekao – kada dođe na vlast on i njegova politička stranka da će doći do pojeftinjenja struje. Ne verujem u to s obzirom u kakvoj situaciji je Srbija, ali radujem se da postoje i ljudi koji misle da će brzo doći to vreme. Kako izađi iz ove muke? Pa veoma teško. Mnogi potezi koji dođu posle ovog zakona biće i bolni i teški, kako reče premijer, ali ja molim gospodina ministra da u prvom redu on i ministar privrede imaju na umu da se od njih očekuje da stvore ambijent u kome će građani Srbije moći mnogo lakše da posluju i u kome će moći mnogo lakše da žive. Ako želimo da ostvarimo komparativnu prednost u odnosu na druge, moraćemo da povedemo malo više računa i obrazovanju jer to je preduslov za sve ovo što pokušavamo da radimo. Nije nikakav problem videti kako građani reaguju na ovakve predloge i kakav je njihov život, porazgovarajte sa svojim komšijama, porazgovarajte na svojim putovanjima sa građanima Srbije, videćete da nisu zadovoljni i da im je teško. Ali, ne morate da čekate, i ja neću da čekam da odem u opoziciju pa kritikujem neke predloge, nego danas kažem – jeste, teško je. Ne kažem zbog toga da bih mogao sutra da se vadim, da kažem - pa ja sam rekao da je ovaj zakon opterećujući za građane Srbije, ali ne moramo da čekamo da dođemo u opoziciju, da nam se otvore oči i da onda počnemo da mudrujemo. Potrudite se od onog trenutka kad se ušli u parlament da radite u interesu građana Srbije, jer na to nas obavezuje zakletva koju smo položili. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Gospođo predsednice, hvala. Dakle, i ovaj amandman, kao i ostali koje smo podneli, ima za jasan cilj da pokušamo da zaustavimo Vladu u onome što i prethodni govornik govorio, a to je dodatno opterećenje građana Srbije kroz povećanje cene električne energije, u ovom slučaju konkretno kroz akcize. Ne vidimo, i nismo dobili bilo kakva uveravanja, gde će konkretno taj novac da ode, sem što će naravno otići u budžet, kao i druge stvari koje su otišle u budžet, pa nemamo nikakav dokaz gde su na kraju završile, a da je to bilo u korist građana Srbije, razvoja EPS-a, razvoja tržišne privreda i svega onoga što ste govorili prethodnih dana. Ne vidim konkretizaciju ovog, osim da će se smanjivati budžetski deficit i da će uopšte suštinski naš budžet biti u boljoj situaciji nego pre godinu dana, u smislu brojeva knjigovodstva i onoga na šta svodite građane Srbije, a to su brojevi. Za vas su građani Srbije brojevi. Nije vama bitno sada uopšte kako će oni ovo da plate. Ne mogu da plate, sve cene su povećane u Srbiji, plate su male, nikakve. Imamo armiju nezaposlenog sveta. Zašto pre ovoga niste napravili socijalne karte? Zašto niste uradili nešto, pa da možemo da kažemo - sada kad je 70 hiljada građana Srbije zaštićeno od ove mere, hajde da razgovaramo o akcizama. Nego to nije urađeno, prosto i jednostavno. Šta me još više uverava u to da smo u pravu? Kažete, kad branite ovaj potpis, to je potpuni apsurd, kažete - vi ste birali, mi smo birali Vladu koja je povećavala cenu električne energije, ne znam, 10 puta. Pa, vi to isto radite, još gore. Kakva vam je to odbrana? Stvarno ne razumem. Shvatam da morate nešto da kažete, ali bar razmislite šta kažete. Dakle, vi niste birali Vladu koja povećava cenu električne energije? Pa, evo dokaza da ste birali. Građani Srbije, imaćete povećanje od 12,4% cene električne energije na vaše mizerne plate, na mizerne penzije, na sve ono što su vam ovi loši učenici evropskih neoliberala uradili. Zašto ste neoliberali? Pa, niste vi za vas, vi ste za sebe etapisti, vi koristite sve državne pogodnosti za vas i vaše prijatelje, ali narod jeste, na njima primenjujete te eksperimente. Prihvatio bih da ste u pravu, sada da ustanete i kažete – evo, mi ovo nećemo uraditi, reformisaćemo EPS, izbacićemo partijske ljude, zaustavićemo endemsku korupciju, zaustavićemo činjenicu da direktor „Kolubare“ ima preko dva miliona dinara za potrošnju u restoranima, evo, to zaustavite, zaustavićemo činjenicu i da je „Eletkrovojvodina“ sponzorisala fudbalske klubove i koncerte. Pa, što o tome ne pričate? Nećete, ne odgovara vam, nego pričate o tome, kažete, što mi je vrhunac cinizma – mi radimo ono što Grke pritiskaju, a nas niko ne pritiska, a mi baš hoćemo to da uradimo. Ljudi, time se ne hvali. Žrtve su građani. Voleli bi to što ja pričam ili ne, to su činjenice. Njih pritiskaju, oni se bore za svoje građane i nadam se da će uspeti u toj borbi. Gde se vi borite? Vi bez pritiska radite ono što je neko rekao da treba da se radi, a oni koji su smislili tu filozofiju i ideologiju sami je se danas odriču, samo ne Vlada Srbije. O tome se radi. Pokušavam da vam ukažem na to da ova mera, uz niz drugih stvari koje radite, neće dovesti do boljitka građana Srbije, dovešće do punjenja budžeta, do knjigovodstvenog salda koji je pozitivan za Vladu, ali, ponavljam, knjigovodstveni budžetski saldo može biti i plus, može biti fenomenalan, ali šta vredi kada niko ništa ne plaća u Srbiji, kada se ništa ne troši za građane, za infrastrukturu, za razvoj. Znate li koja je cena poljoprivrednih proizvoda danas? Nema ničega. Svi će se iseliti iz Srbije, ljudi. Vi povećavate cenu struje i pravdate evropskim potezima. Kako, samo recite šta konkretno će to doneti građanima Srbije, recite im zašto će platiti toliku cenu? Prvi ću da vam čestitam ako ima grama argumenta istine, verujte u to, samo ne vidim još uvek, osim onoga što je ministar pričao, što prihvatam, što jeste budžetski finansijski objašnjeno, ali ja vas pitam životno, objasnite mi šta će to građanima doneti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Izvolite.
Koristiću vreme poslaničke grupe. Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, kolege poslanici, za informaciju onih koji podržavaju gospodina Siriza, dao je predlog svojoj Vladi i poslanicima da prihvate plan reformi i dogovora sa EU. Prema tome, tako se ponašate u trenucima kada imate zemlju koja je dovedena do kolapsa. Onda morate da pristanete na sve uslove koje vam neko postavlja. Srpska napredna stranka od kada vodi ovu Vladu i pre toga, kada je imala prvog potpredsednika Vlade, uopšte nije htela da dozvoli da dođemo u takvu situaciju. Šta radimo konkretno za građane? Samo restrukturiranje EPS-a i ukidanje šest direktora i stavljanje sedam izvršnih direktora jednog velikog sistema koji se naziva EPS je velika stvar. S druge strane, od 1. jula, za sve one koji ne znaju, postojaće samo jedan žiro-račun EPS-a. Neće biti žiro-računa termoelektrana, neće biti žiro-računa „ćerki firmi“, neće biti žiro-računa uslužnih firmi koje su u okviru EPS, postojaće samo EPS koji će biti definisan u tri sektora – proizvodnja, distribucija i EPS snabdevanje. Prema tome, takav vid restrukturiranja će mnogo toga doprineti, da mi, pre svega, dovedemo EPS na jedan nivo u kome će zaista poslovati na održiv način. To znači da ovakav vid poskupljenja neće više biti praksa, kao što je bila praksa od 2000. godine, pa do danas. Moj kolega Babić je želeo da govori isključivo o periodu od 2008. godine, ali ako govorimo o periodu i ranije onda vidite da su ta povećanja električne energije diskontinualno bila na nepredvidiv način. Bila su ad hok upravo zbog toga što je mnogo žiro-računa bilo u okviru EPS-a, što se mnogo trošilo bez kontrole, što su mnoge javne nabavke rađene da čak ni ministri energetike, ni premijeri nisu znali na šta se sve troše određena sredstva, da su remonti takođe rađeni ad hok. Zbog toga je ovo jedini način u kome suštinski vi možete da definišete restrukturiranje EPS-a, ali sa druge strane i da finansijski dovedete u red jedan ceo sektor koji se zove energetika. Nemojte da pričamo o prošlosti, jer to negde boli sve i to nazivamo hroničarima Srbije, ali treba reći da se mnogo pre vremena, deset godina pre nego što je trebalo, otvorila pokrivka u „Kolubari“ i eksploatisani su prirodni resursi da bi se budžet punio na određeni način, iz koga su se trošila, na neadekvatan način, finansijska sredstva kroz različite vidove javnih nabavki EPS-a. Nećemo da pričamo o tome da je postajao veliki broj vozila, veliki broj zaposlenih, veliki broj direktora, 600 direktora, pa nisu oni nastali preko noći. Neko je vodio državnu politiku na takav način. Sada je ta politika jednostavno došla do kraja, dovela državu do toga da u trenutku 2012. godine je budžet imao svega 15 dana do isplate svih davanja i onda je jednostavno morala da se donese određena politika konsolidacije javnih finansija, da ne bi došli u situaciju kao što je Grčka, da pregovaramo pod silom i da dajemo svom narodu na silu da nešto što se zove smanjivanje plata 50%, 40% otpuštanja. To jedna odgovorna politika ne sme da dozvoli. Poslednje dve godine pokazali smo da se odgovorno ponašamo prema svojim građanima, a odgovornost kako će građani i na koji način moći da podnesu povećanje ovih akciza se ogleda u tome što šest miliona evra iz budžeta će biti dato za podršku socijalnim kategorijama, to su te socijalne karte. Napravljen je popis stanovništva u kome od 120 do 250 kilovat časa godišnje će imati praktično neki vid besplatne potrošnje električne energije. To jedan vid podrške socijalno ugroženim kategorijama. Prema tome, nije istina da ova Vlada ne misli na građane Srbije i na one koji ne mogu da plate svoje račune. S druge strane, građani Srbije, ali to nije samo negde u načinu života u Srbiji, nego je to i u regionu, nisu imali do 2012. godine naviku da izmiruju svoje račune. Tu je negde na određeni način zaista i ova Vlada dala mogućnosti da se refinansiraju dugovanja koja su građani imali prema EPS-u, da se ta dugovanja daju na rate i samim tim da se pokaže da možete održivo da poslujete kada je u pitanju uopšte sistem energetike. Ono što i prethodne vlade nisu uradile, nisu uradile ništa na polju razvoja obnovljivih izvora energije i energetske efikasnosti. To je započeto takođe posle 2012. godine. Ovaj parlament je na tadašnji predlog Ministarstva energetike usvojio nove zakone koji se odnose na energetsku efikasnost i to je ono o čemu smo zaista razmišljali. Prema tome, odgovornost stoji na nama, na onima koji sada donose ove odluke. Te odluke jesu teške, ali pre svega su dobre za sve nas, za ozdravljenje privrede i pokazuju na koji način će u budućnosti poslovati budžet, a to znači da onoliko koliko prihodujete možete i da rashodujete. To je jedini mogući način na koji država može da funkcioniše. Gospodine ministre, zahvaljujem vam se uopšte što dolazite ovde i pokušavate da razgovarate i pokažete i onima koji ne mogu da shvate zbog čega se donose uopšte mere fiskalne konsolidacije i zašto je to važno za sve nas. Mnogima to jednostavno ne predstavlja veliki problem, jer im nije uopšte bitno da li će moći da plate te račune, s obzirom da su proteklih godina zaista imali veliku ušteđevinu na kontu toga što su sedeli na određenim političkim funkcijama. Prema tome, svima nama je ovde jasno zbog čega mnogi predlagači ovde pokušavaju da na krajnje zlonameran način napadaju nešto za šta suštinski žele da prikriju svoju prošlost, u kojoj su mnogo toga poslovali na krajnje neodgovoran način i na trošenje budžetskih sredstava na nenamenske svrhe. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ova opozicija koja je bila u jednom momentu kompletna, a sada se razvrstala u nekih 10 stranaka, nikako ne može da prihvati ono što su radili od 80-ih godina pa do 2012. godine. Dakle, ovo su sada posledice njihovog nerada. Dakle, uništavanje kompletne privrede, nezaposlenost, sve se to dešavalo u njihovo vreme. Ne može se ni čarobnim štapićem rešiti ni za pet godina. Ono što se rušilo 12 godina ne može se za četiri godine popraviti. Hajte malo da utišamo ove buntovnike tamo. Tako da, nikako ne mogu da prihvatim njihova obrazloženja da je poskupljenje struje neki namet koji je nerealan. Realan je samo zato što su ga oni naterali da bude realan. Dakle, nemamo priliva u budžetu, a hoćemo reforme koje je nagovestio Aleksandar Vučić, premijer Srbije, koji je nagovestio da će biti teških rezova. To su prihvatili naši građani koji su glasali za te reforme i ne možemo ni na kakva način prihvatiti pritisak ove opozicije koja je raslojena u više stranaka, da oni nama sada drže lekciju kako mi nešto ne radimo kako treba. Dakle, ovo je prinuđeno, nešto što se mora uraditi. Budžet je prazan, nema redovnih priliva i mora se odnekud naći. Ta sredstva će se opet vratiti na neki način ili u socijalnu politiku ili tamo gde je mnogo bitno, tako da neće propasti ta akciza što je na struji nametnuta. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, po Poslovniku. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, mislim da je povređen član 107. Duboko vas poštujem, ali bih vas zamolio da gospodinu Šutanovcu samo skrenete pažnju da ne okreće ovako nepristojno leđa narodnim poslanicima dok pričaju o veoma važnim temama za građane Republike Srbije i, ako je predstavnicima DS do konverzacije, da izađe u hol, pa nek se ispričaju, jer ovo je stvarno vređanje dostojanstva Narodne skupštine i poslanika u istoj. Hvala.
Hvala, poslaniče. Neću komentarisati zato što poslanici inače pričaju dok drugi diskutuju, okreću se, ustaju, unose piće, hranu itd. Zaista mislim da moja uloga nije takva. Ako hoćete, mi ćemo glasati, ali ne vidim zaista svoju krivicu u tome. Reč ima ministar Vujović. Dve minute imate za diskusiju. Izvolite.
Hvala lepo. Zbog građana Srbije moram da ispravim neke stvari koje je rekao poslanik Stefanović. Možda je tačno da je vaša namera da zaustavite Vladu Srbije, ali ne u tome da povredi građane, nego u racionalnom planu ekonomskog zaokreta sprovođenja reformi koje decenijama odlažemo. Prema tome, ne može retorika da izmeni suštinu ovde. Suština je da želimo da sprovedemo teške reforme i zato ne radimo nešto samoubilački, nego znamo da teške reforme zahtevaju i trošak i vreme da bi se sprovele. Zato imamo trogodišnji program koji je podržao Fond. Zato imamo program koji je u svim delovima podržao i Fond i sve meritorne institucije u celom svetu, uključujući i zemlje koje imaju slične probleme ili zemlje koje su daleko bolje od nas. Rezultati koje smo već ostvarili na osnovu tekućih mera štednje su konkretni rezultati. Oni su materijalni, mada ovo što želimo da uradimo traži da oni budu i održivi na duži rok. Želimo da bude sve transparentno i održivo. Ovde ste diskutovali u ovom parlamentu do poslednjeg detalja budžet i mi ne menjamo nijedan element tog budžeta. Prekjuče smo odgovarali na pitanje - zašto nemamo rebalans? Zato što su nam svi troškovi manji. Zato što smo uštedeli ukupno 75 milijardi otprilike, od toga preko 40 milijardi na strani, da budem precizan, prihoda, skoro 14 milijardi veći porezi, skoro 29 milijardi veći neporeski prihodi, na strani rashoda 34 milijarde manji rashodi, a od toga, slažem se, 8,5 milijardi manja je potrošnja za investicione projekte zbog raznoraznih faktora, ali ne i ukupno, samo centralne države, tj. samo u republičkom budžetu. Republički budžet je nadležnost ovog parlamenta.
Vreme.
Poslednje što želim da kažem, dozvolite mi samo minut jedan, to je…
Minut ne mogu, ali samo završite rečenicu, molim vas.
Dobro, mogu i da prekinem, ali je jako važno. Pre ovog povećanja Srbija plaća cenu struje 5,96 evro centi. Prva naredna najjeftinija zemlja u Evropi je Bosna sa 8,05, Makedonija – 8,23, Bugarska – 8,95, Crna Gora – 9,88. Ako građani budu napuštali Srbiju, napustiće je zato što pet puta do sada nismo sproveli reforme, a ne zato što je cena struje velika. Nema jeftinije zemlje u Evropi po ceni struje.
Samo da vam objasnim, ne prekidam ja zato što ne želim da čujem vaš odgovor, nego moram da vodim računa o pravilima po kojima radimo po Poslovniku, da bi nekako tok sednice imao svoj početak i svoj kraj. Samo zbog toga i pokušavam sa svima nekako da se izborim, niste vi jedini. (Borislav Stefanović, s mesta: Replika!) Samo redom i to ćete svi po amandmanu dobijati vreme. (Borislav Stefanović, s mesta: Replika, pomenut sam.) Ne, član 104. kaže ako vam je uvredljivo spomenuto ime i prezime. Nije vas ničim uvredio. Vi ste izneli svoje mišljenje i svoj politički stav, a ministar je odgovorio kao neko ko kroji politiku Vlade u tom smislu. Znači, da je bilo bilo čega pežorativnog, ja bih vam dala reč po ovom osnovu. Daću vam da trošite vreme po amandmanu, ali prvo Ivan Jovanović. Izvolite.
Predsedavajuća, mislim da nije u redu da dvostruki aršini se primenjuju, prosto, gospodin Babić je dobio reč, a nije pežorativno pomenut malopre, a sada Stefanović ne može. Ali, nema veze, ja ću krenuti po temi zato što gospodin ministar mi nije odgovorio ni na jedno pitanje. Rekao sam da se falsifikuju rezultati fiskalne politike. Evo, primer EPS-a. Imate neporeske prihode koji su jednokratni, koji se neće ponoviti, na tome počivaju navodni rezultati. EPS koji je 2013. godine, to je revizor potvrdio, nezakonito umanjio vrednost imovine za 18 milijardi dinara i potpuno je jasno da se sprema privatizacija, EPS koji ima negarantovane kredite, dakle država ih ne garantuje, za njih od preko milijardu evra, takav EPS uplaćuje dividendu u budžet Republike Srbije i vi ostvarujete bolju situaciju, što se tiče prihoda neporeskih. To je potpuno tačno. Ja vas hoću da pitam ovu stvar - zašto će građani plaćati akcize na obračunsku snagu, angažovanu snagu „Elektroprivrede Srbije“. Zašto će građani plaćati trošak javnog snabdevača, odnosno akcizu na trošak javnog snabdevača? Kakve veze imaju građani sa njihovim troškovima? Dalje, zašto će građani plaćati akcizu na naknadu za povlašćene proizvođače? To mi odgovorite, gospodine ministre, ništa drugo ne tražim. Hvala.
Ne može da vam odgovori kada vi pitate nešto što nije u ovom amandmanu navedeno. (Ivan Jovanović, s mesta: Kako nije?) Neću mu dozvoliti da odgovori na nešto jer mi smo počeli da pričamo na slobodnu temu. (Ivan Jovanović, s mesta: Nije. To je suština amandmana.) Zahvaljujem što vičete na mene, ali nekako sam danas otporna na to. (Ivan Jovanović, s mesta: Ne vičem, to je pitanje.) Svi ste svesni Poslovnika. Ne može ministar, nažalost, do besvesti da vam odgovara. Po amandmanu, Goran Kovačević.
Dame i gospodo, svi koji su studirali ekonomiju znaju da je do kraja 90-ih godina na ekonomskom fakultetu postojao predmet koji se zvao politička ekonomija. Parlament Republike Srbije svakako jeste mesto gde se vodi politika, ali suštinski, ako nemate više predmet politička ekonomija, onda ga imate u parlamentu Republike Srbije. Imate sa jedne strane, politiku, a sa druge strane imate ekonomiju. Uvek je zanimljivo da shvatite da politička ekonomija nije samo bitna samo za socijalizam. U drugim zemljama u Evropi koje su kapitalistički orjentisane, u stvari, imali ste tu politiku koja je mislila da može iznad ekonomije. Nekako, Grčka je dobar primer. Kako funkcioniše Grčka? U stvari, funkcionišu ne politički-ekonomski sistemi, nego ljudi u tim sistemima. U Grčkoj nije bio problem kada je 240 milijardi evra grčki narod trošio da bi lepše živeo, koji nije proizveo, nego je borba za grčki narod danas, u trenutku kada ti krediti treba da se vraćaju. Nije problem kada zaposleni doktori u 80-oj, 90-oj primaju po 5.000 evra, ali jeste problem danas kada doktori u Grčkoj primaju po 1.700 evra, jer vraćaju tih 5.000 evra. To je stvar različitog načina razmišljanja, političkog opredeljenja, ideje da u ekonomiji sve što se potroši treba da se plati. Danas u javnoj raspravi čujemo suštinski različite stvari. Ovde se govori o dva nivoa priče – prva, o makroekonomskim parametrima, koji nisu predmet ove analize, i fiskalnim parametrima. Odluka o akcizi se pre svega uvodi zato što je jasan problem u fiskalnom funkcionisanju države Srbije u ovom trenutku i ma koliko je taj problem rešiv i koliko se rešava, on ne može da se reši brzo i efikasno. Ove mere i ove akcize su pre svega posledica težnje da u budućem vremenu ti fiskalni nedostaci budu što bolji. Kada govorimo o EPS-u, onda svakako treba da kažemo da je to sistem koji u ovom trenutku, iako ćemo drugačije slušati, naplaćuje 95,75% prihoda. Znači, firma koja, mogu sada da pročitam, na nivou privrednih društava u „Elektrovojvodini“ naplaćuje 97,43%, u PD „Centru“ Kragujevac – 96,36% naplate, „Elektrosrbija“ Kraljevo – 95,96%, „Jugoistok“ Niš – 95,38%, „ED Beograd“ – 94,01%. To je naplata za 2015. godinu. Znači, to govori o promenama koje se dešavaju ne samo u fiskalnom sistemu u funkcionisanju javnih preduzeća, već i u javnim preduzećima, u načinu razmišljanja jer jeste tačno da u 2012. godini stepen naplate je bio oko 80%. Promene su neminovne u svim sferama života, ali su one rezultat pre svega situacije koju smo mi nasledili, ne samo u javnim preduzećima, već i u budžetu Republike Srbije.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Građanke i građani Srbije znaju da je Vlada u liku predstavnika ministra Vujovića rekla da se akciza na električnu energiju uvodi iz nekoliko razloga. Jedan od razloga je konsolidacija budžeta, a drugi razlog je zato što je to harmonizacija sa propisima EU plus zahtev MMF-a. To nije tačno, ni prvi razlog, ni drugi razlog, ni ovaj drugi dodatni, drugi plus. Ovo je spisak 28 država EU. Ovo roze, to su države gde nema akcize za električnu energiju. U 18 država nema akcize za električnu energiju, a od ovih 10 gde ima, negde je akciza nula, odnosno samo evidencija. Prema tome, to je neistina, ili što bi neki rečitiji poslanici s druge strane rekli – laž. Sa time se pokušava da se ubedi srpski narod i drugi građani Srbije u to da ova Vlada radi na dobro tog naroda i svih građana Srbije. Međunarodni monetarni fond nema nikakav predlog da se podigne cena struje, nego traži da EPS posluje bez subvencije države, bez pomoći države, što, naravno, sada ne radi, a ne radi zato što ostvaruje ogromne gubitke koji su posledica kriminala, korupcije, stranačkog zapošljavanja i svega onoga što već predugo traje u ovoj državi, a intenzivira se u poslednje tri godine. Preko 15.000 ljudi je višak u EPS-u, to je kategorija dovedenih.
Hoćete li trošiti vreme dalje?
Da, naravno. To je neko doveo u poslednjih 10 godina, ne zato što je to bila potreba EPS-a, nego što je to bila potreba neke političke elite, pod navodnicima. Smenjeno je 600 direktora, ali ovi su ostali da rade na istim mestima, u istim kancelarijama, imaju iste sekretarice, ne znam da li imaju iste vozače ili su doveli nove i to je čista demagogija. Krađa struje je ovde ustavna kategorija. Godine 2012. je ukradeno tri milijarde kilovat-časova električne energije. To je razlika između isporučenog i fakturisanog. To nisu tehnički gubici, nego netehnički gubici. Znači, ne gubici u transportu, nego je to čista krađa. Onda se promenila vlast, već sam rekao, i desila se velika promena, nije više tri milijarde godišnje, nego je 4,6 milijarde godišnje u 2013. godini. Čak i sam vaš predsednik Vučić i predsednik Vlade Srbije je rekao da 18% struje se krade. Ako tome dodamo da se 15 do 20% struje ne naplati nikad, a fakturiše se, to znači da skoro 40% struje u ovoj državi se baci. Kada bi se bar deo toga rešio, bar 30%, ne bi bilo potrebe da se povećava cena struje, naravno, zajedno sa smanjivanjem broja prezaposlenih, ne bi bilo potrebe da se povećava bilo kakvo novo ulaganje u EPS, nego bi EPS mogao da živi sam, bez dotacija, što, naravno, sada nije slučaj. Pored toga što je izrečena laž da su svuda u EU akcize na struju, rečeno je i da je kod nas struja najjeftinija u celoj Evropi. To je tačno, ali time treba da se ponosimo, a ne da zbog toga budu kažnjeni građani, naravno, oni koji plaćaju struju, naravno, oni koji se nisu uz pomoć nekog sa vlasti i nekog iz EPS-a nakačili direktno na Đerdap ili na neku drugu termoelektranu bez da im prolazi struja kroz strujomer, kako se kolokvijalno kaže za one koji kradu struju. Imamo javne nabavke. To sam već govorio, koji su tamni vilajet najvećeg nivoa. To je nešto što je apsolutno neobjašnjivo. Zamene strujomera. Zašto se menjaju? Kad se menjaju? Koji se kupuju? Zašto se kupuju baš ti? Zašto se kvare? Zašto stotine hiljada brojila i strujomera koji su kupljeni pre par godina za daljinsko merenje nikad nisu uključeni u daljinsko merenje, itd? Imamo, gde god se okrenemo veliki problem. Drugi razlog je, ako nije EPS, drugi razlog za povećanje cene je to, čuli smo prvo da je struja prirodni resurs, onda smo čuli da se proizvodi 60% struje iz neobnovljivih prirodnih resursa i da je to razlog za uvođenje akcize. Voda je prirodni resurs. Da li se spremate da uvede i akcizu na vodu. Akcize ove druge na koje se plaća, osim naftinih derivata ništa nisu prirodni resursi, ni kafa, ni alkohol, ni duvan. Takva poređenja, to manipulisanje, to šibicarenje, mogu da očekujem od mnogih u srpskoj Vladi i od još više njih u skupštinskoj većini, ali ne mogu da očekujem od ministra koji je ovde prisutan. On je bio svedok svega što se dešavalo u ovoj državi od 90-ih na ovamo. On je bio svedok i tih poskupljenja struje u 2001, 2001, 2003. godini, reformi, a sada ćuti kad sluša laži o tome šta se tu dešavalo. (Aleksandar Martinović, s mesta: Pa, šta je ovo.) Ovo je razgovor na temu cene struje odnosno uvođenja akcize.
Gospodine Živkoviću, vi morate da govorite o vašem amandmanu. Poslanici sa pravom negoduju.
Ja govorim upravo o tome zašto ne treba da se uvede akciza na električnu energiju, a to je napisano u amandmanu koji sam dao. U amandmanu koji smo dali gospodin Pavićević i ja, traže se i ukidanje akcize na biogoriva i na biotečnosti. U odgovoru zašto se to ne prihvata, kaže se da su tu uvedene akcize da bi se sprečio nelegalni promet derivata nafte, pa i biogorivo. Gde ste našli takvo obrazloženje? Ako je to razlog, ako nema drugog način da se spreči delegalno, a može da se spreči, onda se uvodi akciza od 0%, samo je…
Gospodine Živkoviću, ako već ne poštujete Poslovnik, onda ja moram da poštujem vreme koje imate za obraćanje. (Zoran Živković, s mesta: Šta sam rekao?) Gospodine Živkoviću, molim vas. (Aleksandar Martinović, s mesta: Ma, ti si bitanga.) Molim vas, gospodine Martinoviću. Gospodine Martinoviću, dozvolite, upozoravali smo gospodina Živkovića na reči koji koristi u visokom domu Narodne skupštine, ali to opet govori o njegovom domaćem vaspitanju, ali vas takođe molim, gospodine Martinoviću, da ne dobacujete i da to što imate da kažete gospodinu Živkoviću, to možete van ove sale. Gospodine Janko Veselinović, moram da obrišem listu da bi mogao da dam reč, pošto se prijavio po povredi Poslovnika. Izvolite.
Poštovani predsedavajući Narodne skupštine, reklamiram član 106, 107. Upravo je gospodin Martinović rekao gospodinu Živkoviću da je bitanga. Vi mu niste izrekli opomenu, kao što ni gospođa predsedavajuća Gojković, neki dan nije izrekla opomenu gospodinu Babiću, kada je meni rekao da sam džukela. O čemu se ovde radi, gospodine predsedavajući? Da li vi smatrate da su ovo normalni….
Neću dozvoliti gospodine Veselinoviću da se na ovakav način govori u Narodnoj skupštini. Ja ću imati uvid u stenografske beleške, da bi to što ste vi čuli, a ja nisam čuo, da bih video da li je to izrečeno, da bih pogledao i pročitao da li je to izrečeno u Narodnoj skupštini Republike Srbije. To što vi insinuirate, to što vi kažete da je rečeno, to ste samo izgleda vi čuli u ovoj sali. (Gordana Čomić, s mesta: Ne, nije samo on.) I, vi gospođo Čomić ste čuli takođe. Evo, ja ću imati uvid u stenografske beleške da vidim da li je to rečeno u velikoj sali Narodne skupštine. Reč ima ministar, doktor Dušan Vujović.
Samo kratko, za prethodno pitanje oko načina obračuna električne energije. Nemam tačan podatak kada je uveden ovaj način obračuna električne energije gde se plaća posebna naknada, fiksna naknada za obračunsku snagu. To je de fakto mreža koja određenog profila dolazi do svakog potrošača. Prema tome, EPS to održava i naplaćuje posebno. Znači, ako uopšte ne trošite električnu energiju, odete na godišnji odmor, on vam naplaćuje neku fiksnu cenu. Zatim, postoji naknada, u pravu ste, trošak javnog snabdevača, to su svi administrativni troškovi koje oni imaju za odražavanje celog sistema koji je imao 14 jedinica, sada će imati tri i očekujem da se to smanji. Pa, onda postoji obračun električne energije po zonama za višu i nižu tarifu, jedinstvenu, za onog ko nema dvotarifno brojilo i to je tako godinama. Ova cena koju ja navodim, koja se prijavljujem našoj statistici je eurostatut, to je cena sve što je naplaćeno podeli sa brojem kilovata časova koji su isporučeni i onda se dobije ta prosečna cena. Mi govorimo o toj ceni jednostavnosti radi. Možemo da razgovaramo, znači, ova cena de fakto penalizuje, evo, to je način obračuna električne energije. Svako od vas to ima kod kuće, možete da pogledate. Znači, onaj ko troši malo struje plaća veću cenu po kilovatu časa, ali za one koji imaju niske dohotke postoje specijalni uslovi do 20 kilovata. To su ljudi koji se de fakto ne greju na struju ali to troše za elementarne potrebe u domaćinstvu, radio, televizor, bojler i tako dalje. Za sve druge, neke pogađa, a nekim daje nižu cenu. Ona cena koju citira, 4,90 evro centa po kilovatu plus 1,06 centi poreza, to je ta cena prosečna kada se na nivou celog sistema saberu svi prihodi i podele sa ukupnim brojem naplaćenih kilovata časova. Sa gospodinom Živkovićem se u gomili stvari slažem, ali postoje neke stvari gde se očigledno ne slažemo. Znači, imamo program reforme EPS-a koji će sve te stvari koje pominjete staviti na sto i rešavati pitanje nabavke efikasnosti, organizacije sistema i svega ostaloga. To je sve sastavni deo programa koji je usvojen početkom juna i koji će se sprovoditi uz pomoć strukturne vlasti.
Zahvaljujem se ministre. Nemate pravo na repliku gospodine Živkoviću. (Marko Đurišić, s mesta: Što ministar? Da li je uvredio nekog?) Gospodine Pavićeviću, da li želite po amandmanu? Da li neko pravo ne repliku traži? (Marko Đurišić, s mesta: Ja ne smem ni da pričam.) Molim vas, pošto imam puno prijavljenih. Gospodine Marko Đurišiću, nemojte da dobacujete. (Aleksandar Martinović, s mesta: Ko si ti?) (Marko Đurišić, s mesta: Ti čitaš sinopsise.) (Aleksandar Martinović, s mesta: A ti kradeš što je veći greh.) Vrlo ste duhoviti gospodine Đurišiću. (Aleksandar Martinović, s mesta: On je krao dok je mogao.) Sačekaću da gospodin Đurišić dozvoli i da nastavimo raspravu u Narodnoj skupštini. Molim vas. Dajem pauzu od tri minuta. Rekao sam tri minuta gospodine Stefanoviću zbog toga što dobacujete i vi i gospodin Đurišić. [[Gordana Čomić, s mesta: Ako ste dali pauzu ne možete da komunicirate, da razgovarate.]] Gospođo Čomić ako imate nešto možete da priđete predsedavajućem, a ne da dobacujete s mesta. Pošto gospođa Čomić kao potpredsednik nešto ne razume, član 112. – ako predsednik Narodne skupštine ili predsedavajući redovnim merama ne može da održi red na sednici određuje se pauza dok se ne uspostavi red. Gospodine Šutanovac, tri minuta. [[Gordana Čomić, s mesta: Pa, pauza je, ne opominjite me.]] Gospođo Čomić, ja vas molim da ne dobacujte, ako imate nešto priđite predsedavajućem. [[Posle pauze]] Nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući Bečiću, mislim da su se gospoda Đurišić i Stefanović javili po povredi Poslovnika. Čini mi se da ste vi to videli malo pre, gospodine Bečiću, i da je možda red da date gospodinu Đurišiću reč…
Gospodine Pavićeviću, da li ste se javili po dnevnom redu, da govorite po amandmanu?
Jesam, jesam, po amandmanu mojih pet minuta, tri su napomene…
Izvolite gospodine Pavićeviću, imate reč da govorite po amandmanu. Zahvaljujem gospodine Pavićeviću. Da li još neko drugi želi reč? Isključili ste se gospodine Pavićeviću. Da li još neko želi reč? Reč ima Aleksandar Marković.
Hvala gospodine predsedavajući. Govoriću o amandmanu na član 2. koji su predložili samostalni poslanici. Naravno da predlažem da se odbije ovaj amandman iz svih onih razloga koje je Vlada u svom mišljenju dostavila nama. Međutim, iz obrazlaganja amandmana predlagača ovog amandmana, čuli smo i neke reči kao što su – kriminal, nesposobnost rukovodstva, stranačko zapošljavanje, prekobrojna zaposlenost u javnim preduzećima…
Molim vas gospođo Čomić, gospođice Jerkov, nemojte da dobacujete.
Predsedavajući, jel mogu da nastavim?
Nastavite gospodine Markoviću, samo da dozvolim i da napravim mogućnost da možete da govorite.
Predlagač ovog amandmana se ponaša kao da je prespavao 15 godina, pa je sada svratio u Narodnu skupštinu i drži nam ovde lekcije i pridike, ali svi ti problemi koji su navedeni i mnogi drugi problemi, dakle, su direktno produkt njihove vlasti i njegove vlasti lično, dok je bio premijer, nažalost, svih građana, bio je u nekom trenutku premijer, ili stranke na čijoj listi su izabrani predlagači ovog amandmana. Dakle, i uništena privreda i razorena ekonomija i ogroman javni dug i svi ostali problemi i opustošena svaka oblast i svaki segment u srpskoj privredi, to su posledice njihove vlasti i zato predlažem da se odbije ovaj amandman. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospodine Božoviću, po Poslovniku? Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Bečiću, dame i gospodo narodni poslanici, 107. dostojanstvo Narodne skupštine. Pre nego što ste, gospodine Bečiću, odredili pauzu od tri minuta koja je očigledno trajala, i prenos, sve vreme, ono što ste uradili mislim da nije u skladu sa dostojanstvom Narodne skupštine, to jeste da gospodinu Đurišiću, gospodinu Stefanoviću niste dali povredu Poslovnika. Mislim da ste samim tim prekršili Poslovnik Narodne skupštine…
Gospodine Božoviću, upravo zbog toga je određena pauza, posle pauze nastavlja se rasprava po dnevnom redu. Smatram da nisam prekršio Poslovnik, zahvaljujem. Za reč se, po povredi Poslovnika, javio narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Smatram da ste povredili član 103. o tome kada narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu Poslovnika, o čemu govori stav 1.
Kada sam učinio povredu Poslovnika?
Ako možete da me pustite da kažem. Član 112. …
Samo vas molim da mi kažete kada sam učinio povredu Poslovnika, da li pre pauze ili posle pauze?
Posle pauze, ja sam tražio reč po povredi Poslovnika.
I dobili ste. Izvolite.
I član 112. govori da se određuje pauza dok se ne uspostavi red. Ne govori o tome da ono što se desilo pre pauze se briše i ponašanje poslanika ili predsedavajućeg pre pauze …
Zahvaljujem gospodine Đurišiću. Smatram da nisam učinio povredu Poslovnika. Da li želite da se Skupština izjasni? (Da) Hvala. Za reč se javila gospođa Gordana Čomić. Izvolite gospođo Čomić. Po kom osnovu?
Govorim o amandmanu.
Izvolite. Izvinjavam se gospođo Čomić, pošto gospodin Pavićević se javio po povredi Poslovnika…
Gospodine potpredsedniče, ja vas molim da za zajedničko… [[isključen mikrofon]] dobro, konsultujete zamenika sekretara da vam pomogne, u kratkoj pauzi, kako se dobija reč, kako se ophodi prema narodnim poslanicima, i zaista, zaista vas molim da poštujete Poslovnik. Ja vas zaista molim u ime svih nas zajedno.Mora da se napravi pauza, gospodine Bečiću,prekidate poslanike nepotrebno, mene pitate da li se ja javljam za reč, dajete mi reč….
Po kom osnovu vi sada govorite gospođo Čomić? (Gordana Čomić, s mesta: Po osnovu toga...) Ali nemate reč gospođo Čomić. (Gordana Čomić, s mesta:…što radite to što radite..) Gospođo Čomić, biću prinuđen da vam dam opomenu, zato što govorite a niste dobili reč. Vrlo dobro znate, poštujte Poslovnik, gospođo Čomić. (Gordana Čomić, s mesta: Dali ste mi reč.) Dajem vam opomenu, gospođo Čomić. (Gordana Čomić, s mesta: Dali ste mi reč.) Gospođo Čomić, dao sam vam opomenu. (Gordana Čomić, s mesta: Dali ste mi reč.) Povreda Poslovnika, gospodin dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Vujoviću, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, vi ste direktno prekršili sadržinu člana 158. Poslovnika Narodne skupštine, kojim se definiše kada jedan samostalni narodni poslanik, dakle, narodni poslanik koji nije član ni jedne poslaničke grupe, može da koristi pet minuta amandmanskog vremena povodom amandmanske rasprave.
Do pet minuta, gospodine Pavićeviću.
Do pet minuta. Ja sam se javio gospodine Bečiću, da iskoristim svojih pet minuta povodom amandmana koji smo zajednički podneli narodni poslanik Zoran Živković i ja. Vi ste me prekinuli posle 30 sekundi gospodine Bečiću, ja insistiram da mi omogućite, na osnovu Poslovnika da iskoristim svojih pet minuta amandmanskog …
Gospodine Pavićeviću, ako kažete istinu, dobićete vaših pet minuta. Vrlo dobro znate da ste se isključili, da ste završili obraćanje i da ste isključili mikrofon i time završili vaše obraćanje.
Da li je tako bilo gospodine Pavićeviću?) Ne. Mogu li da objasnim?
Da li ste sami sebi isključili mikrofon?
Jer je prošlo 30 sekundi…
Posle 30 sekundi da li ste sami sebi isključili mikrofon?
Ali ostalo mi je još 4.30 sekundi, gospodine Bečiću.
Pa znate da možete samo u jednom obraćanju do pet minuta, gospodine Pavićeviću. Ako ste govorili 30 sekundi i isključili sebi mikrofon i završili obraćanje, vi nemate više pravo gospodine Pavićeviću, ali ću ja biti tolerantan i dobićete vaših pet minuta, gospodine Pavićeviću.
Ali 30 sekundi je otišlo proceduralno. U redu.
Ali moramo ipak da kažemo istinu u Narodnoj skupštini. Zahvaljujem. Za reč se javio narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite. Povreda Poslovnika.
Pa smatram da ste povredili član 27. stav 2. koji kaže da se predsednik Narodne skupštine, u ovom slučaju vi, kao predsedavajući, stara o primeni Poslovnika. Znači, prvo prekidate poslanike, mene konkretno, pre isteka vremena do dva minuta, koliko obrazlažemo povredu Poslovnika, iako govorim isključivo o postupanju predsedavajućeg kako član 103. definiše kako se govori i o povredi Poslovnika. Nemate pravo da me prekinete dokle god ne završim svoje izlaganje ili dok ne isteknu dva minuta kada imate pravo da me prekinete. Naravno, bilo bi lepo da koristite to pravo prekida na dva minuta i kada govore poslanici iz vaše stranke, a ne da oni govore 2.30 minuta, 2.40 sekundi ili koliko god vremena im treba da završe svoje izlaganje. Drugo, povredili ste Poslovnik dajući opomenu koleginici Čomić, samo zato što je ona diskutovala na isključen mikrofon baš bez ikakvog obrazloženja zašto nekome isključujete mikrofon. Niti je koga uvredila, niti je koristila izraze koje koriste, neprekidno, u toku ovog zasedanja kolege iz vaše poslaničke grupe. Ja neću sada da ih govorim jer se plašim da ću da dobijem opomenu. Jer izgleda, kada mi ponovimo te reči koje čujemo sa one strane, mi dobijamo opomene, a vi se pravite gluvi. Gluvi i kažete – čitaćete sinopsis, transkript, šta god. Pročitajte to u pauzi, trebate da napravite pauzu, pa da pročitate, ako je zabeleženo šta su kolege iz vaše poslaničke grupe izgovorile ovde i kakve su uvrede uputile kolegama svojim poslanicima sa ove druge strane, i onda se vratite ovde i u skladu sa Poslovnikom izrecite disciplinske mere. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Đurišiću. Da bi bilo opet radi istine, gospođa Čomić je dobila reč, ali se pre toga javio gospodin Pavićević po povredi Poslovnika. Gospođa Čomić je onda rekla da je dobila reč da želi da govori o amandmanu. Ja sam zamolio gospođu Čomić da sačeka zato što gospodin Pavićević ima pravo po povredi Poslovnika da govori pre gospođe Čomić. Ona u tom trenutku nije dozvolila da gospodin Pavićević koji je dobio reč govori, nego je neprestano govorila bez obzira što nije dobila reč, bez obzira što nema uključen mikrofon, ona je čitavo vreme govorila i pored mojih upozorenja kao predsedavajućeg. U tom trenutku ja na drugi način nisam mogao da uspostavim red u Narodnoj skupštini osim da dam opomenu gospođi Čomić. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Marko Đurišić, s mesta: Da.) Zahvaljujem. Gospođo Čomić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem. Povredili ste član 27. i član koji se odnosi na redosled davanja reči u raspravi u pojedinostima u toku sednice Narodne skupštine. Kao predsedavajući, vi odlučujete ko će dobiti reč. Kada ste jednom odlučili da mi date reč to je vaša odluka i vaša je greška u predsedavanju ako se predomislite u trenutku kada ste narodnom poslaniku već dali reč. Činjenica da sam dobila reč da govorim o amandmanu u raspravi u pojedinostima je vaša odluka i ja sam tu raspravu počela. Vi odlučujete tokom mog obraćanja Narodnoj skupštini da ste vi pogrešili i da ne treba da dobijem reč ja, da raspravljam o pojedinostima nego neki drugi narodni poslanik. Zbog vaše greške vi narodnom poslaniku dajte opomenu. Ni prva ni poslednja. Ja mogu samo da vam ponovim molbu, najiskrenije, da konsultujete zamenika sekretara i da zbog Narodne skupštine, ne zbog poslanika vlasti ili opozicije, ne proizvodimo bez ikakve potrebe ovakvu atmosferu na sednici Narodne skupštine. Jednom data reč narodnom poslaniku odlukom predsedavajućeg može se oduzeti samo na Poslovnikom propisan način. Ne može se oduzeti zato što predsedavajući pravi previd i krši odredbe Poslovnika koje govore o tome po kom redosledu, zašto narodni poslanici dobijaju reč. Mislim da je u zajedničkom interesu da o ovome povedete računa u daljem toku sednice jer je pitanje poštovanja Poslovnika naš zajednički interes. Hvala vam.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Opet radi istine u velikoj sali Narodne skupštine, pošto imamo punu listu i veliki broj prijavljenih poslanika, mi kao predsedavajući, vrlo dobro znate jer ste jedna od predsedavajućih od potpredsednika Narodne skupštine, mi ne možemo da znamo da li se neko javio po jednom ili po drugom osnovu dok ne pitamo narodnog poslanika. Ja sam dajući vama reč pitao po kom osnovu ste se javili. Gospodin Pavićević mi je u tom trenutku rekao da se on javio po osnovu povrede Poslovnika i ja sam onda morao da dam prednost gospodinu Pavićeviću. To vrlo dobro znate, gospođo Čomić. Vrlo dobro znate, ja ću ponovo imati uvida u stenografske beleške, da li sam vas pitao po kom osnovu se javljate. Kada ste rekli da govorite o dnevnom redu, ja sam morao da dam prednost gospodinu Pavićeviću, kao što pitam neke druge poslanike takođe u toku današnje rasprave po kom osnovu se javljaju. Ja vas molim da toliko poštujete kolegijalnost i korektnost u Narodnoj skupštini. Zahvaljujem gospođo Čomić. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Gordana Čomić, s mesta: Poslovnik.) Nemate mogućnost ponovo gospođo Čomić, jer nisam mogao da učinim ponovo povredu Poslovnika. (Gordana Čomić, s mesta: Imam, kako ne? Mogli ste.) Zahvaljujem gospođo Čomić. Ne možete dobiti sada reč gospođo Čomić osim ako želite da potvrdite ovo što sam rekao.Izvolite, evo, ja ću vam dati ponovo reč.
Poštovani potpredsedniče, postoji pravilo kada dobije reč neko kada traži povredu Poslovnika i to je čim prethodni govornik završi svoju diskusiju ako se javlja dok prethodni govornik govori. I svojim obrazloženjem ste potvrdili da ste napravili grešku. Ja to razumem. Ono što ne razumem je potreba i volja da se bez razloga pravi jedna neprijateljska atmosfera tokom sednice Skupštine. Vi ste meni svojom voljom dali reč. Ja sam mogla tu reč da budem u situaciji neka bude oduzeta samo zbog prekršaja, ne zbog vaše greške. Kada bih da sam kao što sam pokušala da završim raspravu u pojedinostima o amandmanu, onda ste mogli da date reč narodnom poslaniku koji traži povredu Poslovnika, to jasno piše u Poslovniku, zašto narodni poslanik dobija reč preko reda kada se javlja o povredi Poslovnika. Niste vi predsedavajući, ni vi ni bilo ko, da pita zašto traži poslanik reč, nego da reč dodelite na osnovu članova Poslovnika koji tačno određuju zašto i kada koji narodni poslanik može dobiti reč. Ja sam tražila reč bez podignutog Poslovnika Narodne skupštine i bilo je jasno da ja tražim reč po amandmanu. Vi ste mi reč dali i vaša je greška što ste se usudili da svojevoljno i samovoljno meni isključujete mikrofon, da me svojevoljno optužujete za govor kada mi reč nije data, a jeste i da svojevoljno tumačite da vi niste videli da je to bio narodni poslanik Vladimir Pavićević. Hvala, ne tražim da se izjasni Skupština.
Zahvaljujem gospođo Čomić. Opet, moram da priznam da vas nisam razumeo. Gde piše u Poslovniku da mora da se podigne Poslovnik da bi neko dobio reč po Poslovniku? Gde to piše? Ja sada pitam, da li ima narodnih poslanika koji traže reč po povredi poslovnika, a ne dižu Poslovnik ili dignu ruku ili se na neki drugi način obrate? Kao što znate, po Poslovniku gospođo Čomić, narodni poslanici mogu da traže reč po nekoliko osnova i po osnovu replike i po osnovu povrede Poslovnika i po osnovu diskusije. Kako mi kao predsedavajući kada imamo ovde na listingu prijavljenih pet narodnih poslanika da znamo ko želi i po kom osnovu da govori? Tako što nečim maše? Vrlo dobro znate, gospođo Čomić, da to baš nije tako i da to ne piše u Poslovniku, ali ja ako vi želite da dalje doprinosite načinu na koji već unazad pola sata pokušavate da stvorite atmosferu u Narodnoj skupštini, vi koja čitavo vreme govorite da želite da ovde bude atmosfera kakva doliči Narodnoj skupštini, vi činite sve da atmosfera bude upravo ovakva kakva je bila u proteklih pola sata, vi i poslanici vaše poslaničke grupe. Ja takođe kao predsedavajući potpuno vas podržavam o tome da ovde atmosfera treba biti atmosfera koja priliči Narodnoj skupštini i građanima koji žele da čuju kako narodni poslanici diskutuju u interesu njih kao građana. Ja vas molim da u tom duhu se i u narednom nastavku sednice i ponašamo svi zajedno. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Po amandmanu. Izvolite, imate vaših pet minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Vujoviću, poštovani gosti iz ministarstva, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, tri su napomene koje želim da saopštim ovde i našim gostima iz ministarstva, ali i narodnim poslanicima koji će na kraju da odluče o predlogu sa kojim nas danas suočava Vlada Republike Srbije. Najpre, ministra Vujovića moram ovde da zamolim da odgovori na pitanja koja mu je postavio narodni poslanik Zoran Živković, a povodom našeg amandmana na član 2. ovog Predloga zakona. Podsećam vas, poštovana gospodo, da je obaveza jednog ministra kada dođe na sednicu Narodne skupštine da pojasni, da odgovori na sva pitanja, na sve dileme sa kojim ga suočavaju narodni poslanici tokom naše rasprave. Druga stvar, poštovana gospodo i poštovana gospodo narodni poslanici pre svega, mi smo podneli amandman na član 2. zato što nismo saglasni da je Vladin Predlog dobar i evo ja ću na osnovu izvedenih posledica usvajanja mogućeg ovog predloga, da pokažem da ovaj predlog nije dobar, poštovana gospodo. Vlada je predložila da se akcizom oporezuje i električna energija za krajnju potrošnju. Posledica primene ovoga što je predlog odluke, koji ide uz zakon je da se akcizom oporezuje i električna energija za domaćinstva. Posledica toga, poštovana gospodo, je da će električna energija za građane naše Republike da bude skuplja, poštovana gospodo. Posledica toga je da ćemo imati smanjenu ličnu potrošnju, dakle, potrošnju svakog pojedinačnog građanina u našoj Republici, a da će vlast, budući da taj novac ide u budžet, moći, poštovana gospodo, da troši više. Šta to znači da imamo kao krajnju posledicu? Kao krajnju posledicu usvajanja ovog predloga koji nam je Vlada poslala u Skupštinu je dalje siromašenje naroda, poštovana gospodo. Na naš amandman Vlada je reagovala ovako. Rekli su – ne prihvatamo, a onda su u obrazloženju, gospodin ministar Vujović i njegovi saradnici, napisali, kaže – ne možemo da prihvatimo amandman, jer je opredeljenje Vlade da se proširenjem predmeta oporezivanja akcizom stvaraju uslovi za povećanje poreskih prihoda, poštovana gospodo. Dakle, stvaraju se uslovi za povećanje poreskih prihoda. Ja se onda pitam, ministre Vujoviću, molim vas da mi odgovorite na to pitanje, a gde je onda ta granica oporezivanja, poštovana gospodo? Gospodin Živković vam je, ja mislim, vrlo logično postavio jedno pitanje – da li to znači da ako Vlada zadrži ovakvo opredeljenje, da je moguće da narednog meseca i do kraja ove godine ili tokom mandata ove Vlade dođe predlog da se akcizom oporezuje udisanje vazduha, da bi se povećali poreski prihodi, gospodine Vujoviću? Pa, da li je to filozofija ove Vlade, siromašenje naroda, veće trošenje vlasti, povećavanje poreza na vazduh, kad odvrneš slavinu, ja očekujem da ćete vi da dođete u Skupštinu da kažete - hajde da akcijom oporezujemo i to? Zašto? Da bi se povećali poreski prihodi. Nema logike, poštovana gospodo, koju ja mogu da razumem. Treća napomena, gospodine Vujoviću i dame i gospodo narodni poslanici, ovim predlogom Vlada otkriva svoju usmerenost ka nepravdi i neefikasnosti. Pa, Zoran Živković je ovde rekao, pozivajući se na statistiku, na podatke, da imamo 18% električne energije koja nekuda ide. To niko ne plaća. Neko to koristi, a onda Vlada dolazi ovde sa predlogom da oni koji inače redovno plaćaju, dakle, ne pripadaju ovoj grupi od 18% koji su se negde tu smestili da se troši, a da se ne plaća, Vlada onda predlaže da redovne platiše plaćaju još više, poštovana gospodo. Pa, to je nepravedno. To mene podseća na onu ideju da se smanje plate u javnom sektoru i da se smanje penzije umesto da se evidentiraju stranački dovedeni, ovde su svi priznali koji su bili iz Napredne stranke da su dovodili ljudeda zapošljavaju u javni sektor, da se otpuste ti ljudi,pa da nema potrebe za smanjenjem plata i penzija. Vlada je ovim predlogom pokazala da ne može da napravi evidenciju onih 18% i da mi koji redovno plaćamo, zbog toga moramo da plaćamo poštovana gospodo. Pa, kako da glasam za to, poštovana gospodo?
Vreme. Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Za reč se javio ministar Dušan Vujović. Izvolite, gospodine Vujoviću.
Dozvoljavam neslaganje, ali ne smemo da dozvoljavamo greške. Znači, povećanje akciza će biti povećanje na strani prihoda koje ima strukturni karakter. To sam već četiri puta govorio i ponavljam još jednom. Strukturno povećanje prihoda nam omogućava da korigujemo one mere koje smo donosili prošle jeseni, pošto na kratak rok nismo imali drugog izbora. Što se tiče vaše tvrdnje da će povećanje akciza omogućiti vlasti da troši više, moram da vas razočaram. Ovo je strana prihoda, strana trošenja je strana rashoda. Vi ste odobrili budžet sa vrlo precizno definisanim elementima rashoda. Mi ne možemo da potrošimo ni dinar van toga. Prema tome, ova Skupština bi makar trebalo da poštuje budžet koji je sama usvojila. Znači, povećanje strukturne strane prihoda ne daje nama zeleno svetlo da potrošimo ni dinar više. Štaviše, mi smo u pet meseci ove godine potrošili 34,5 milijarde manje nego što ste vi tim budžetom odobrili. Prema tome, potpuno je suprotno od onoga što vi govorite. Mi smo uštedeli 2,5 milijarde dopunski na platama i penzijama, tri milijarde na robama, dve milijarde na kamatama, iako su unutra ušle kursne razlike, 2,7 milijardi na socijali, 18,5 milijardi na transferima, jer smo bolje ubirali i slali transfere i nenamerno, zbog loše organizacije, 8,5 milijardi smo manje potrošili na kapitalnim izdacima, ukupno 34,5 milijarde. Mi ostvarujemo veće prihode od 42 milijarde i trošimo manje od 34 milijarde. Potpuno je netačno to što govorite, što implicirate. Hvala.
Zahvaljujem. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Gospodine Pavićeviću, ministar je dobio repliku na vaše izlaganje. Da li smatrate da imate pravo na repliku, takođe? (Vladimir Pavićević, s mesta: Ja mislim da da.) Ali, gospodine Pavićeviću, smatrate da je bilo čime ministar izazvao repliku i dao vama mogućnost? (Vladimir Pavićević, s mesta: Mogu u dva minuta da objasnim.) Izvolite, gospodine Pavićeviću, bez obzira što smatram da nemate pravo na repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče gospodine Bečiću, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti, evo, tri stvari da kažem u odgovoru gospodinu Vujoviću na ovaj njegov govor, koji je bio intervencija na mojih pet minuta o amandmanu na član 2, koje smo zajedno podneli narodni poslanik Zoran Živković i ja. Najpre, mi smo, gospodine Vujoviću, ovde raspravljali protiv vašeg Predloga budžeta. Tačno je da je Narodna skupština usvojila taj Predlog zakona i tačno je da kada Skupština usvoji nešto kao zakon, svi mi, naravno, to moramo da poštujemo, bez obzira što smo bili protiv toga. Ali, ja vas podsećam da smo i tada argumentovali, ja mislim vrlo dobro, protiv tog predloga koji ste vi branili ovde u Narodnoj skupštini. Druga stvar, poštovana gospodo, ja sam vama, gospodine Vujoviću, rekao da ovim predlogom građanin ima manje, a da vlast dobija više, da se lična potrošnja nužno smanjuje ako će građanin od 1. avgusta da plaća skuplju električnu energiju. Ja se sada kao jedan građanin ove države, poštovani gospodine Vujoviću, pitam da li je moguće da bilo ko iz Vlade veruje da će neko drugi, pa i Vlada, bolje raspolagati tim novcem koji uzima Vlada, nego što će da raspolaže Vlada? Čekajte, pa valjda ću ja, šta god bile moje preferencije, gospodine Vujoviću, bolje raspolagati svojim novcem nego što ćete to da radite vi ili gospodin Vučić.
Molim vas, gospodine Pavićeviću, samo malo tiše.
Ma, naljutio sam se sada…
Molim vas, samo malo tiše, jer ako ne primećujete, imate povišen ton u Narodnoj skupštini. Ja vas molim da samo malo budete tiši.
Dobro, evo, da zaključim onda u jednoj rečenici. Dakle, loša Vlada, koja kontinuirano siromaši i građane i državu, poštovana gospodo. [[Isključen mikrofon.]]
Vreme. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, po amandmanu. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo, i ja kao građanin ove države pitam se kako je moguće da ovaj Predlog zakona kritikuje čovek koji je bio eksponent i glavni zagovornik krađe struje, koji je rekao – nemojte da plaćate struju režimu Slobodan Miloševića i onda je pred kamerama račune za struju spaljivao u buretu u Nišu, dok je bio gradonačelnik Niša? Dalje, ja jesam mlađi čovek od podnosioca amandmana, ali se sećam 1996-1997. godine, kada su održani u Srbiji lokalni izbori, pa je, između ostalog, po mom mišljenju na nesreću građana Niša, u Nišu pobedila, bar je tako rekla ona čuvena Gonzalesova komisija, Koalicija „Zajedno“, i u Nišu i u nekim drugim opštinama i gradovima u Srbiji. Sada ovi koji kritikuju EU, koji su preko noći od evrofanatika postali evroskeptici, marksisti, lenjinisti, trockisti, pitaj Boga šta, 1996. godine, ispravite me ako grešim, EU je usvojila program koji se zvao „Energija za demokratiju“. U prevodu, šta je to značilo? Mazut iz EU je mogao da ide samo u one jedinice lokalne samouprave u kojima je na vlasti bila Koalicija „Zajedno“, između ostalog i u Nišu. Da li se vi tada niste osećali nelagodno, neprijatno, kada ste u Nišu mogli da se grejete iz mazuta EU, a u nekoj drugoj opštini, gde nije bila na vlasti Koalicija „Zajedno“, ljudi nisu mogli da se greju iz tog mazuta? Dalje, vi koji kritikujete Vladu, Predlog zakona i koji ste inače, gospodine Bečiću,ovde je bilo reči o tome da je neko upotrebljavao nepristojne reči. Evo,ja ću sad za koji minut da dobijem stenogram izlaganja gospodina Živkovića.On je rekao – u Vladi sede šibicari, lažovi, lopovi, prevaranti itd. Pre dva dana je rekao da ne postoji bruto domaći PDV, pa je onda rekao prenesite predsedniku Vlade da ne postoji bruto domaći PDV, pa mu je gospodin Vujović preneo da postoji, ali njemu izgleda ne vredi bilo šta objašnjavati. Što se tiče podnosioca amandmana on je od evrofanatika postao sad evroskeptik. Sad on tu pokazuje ružičaste tabele gde postoji, gde ne postoji itd. Ono što je činjenica, dok je podnosilac amandmana vedrio i oblačio ovom državom, cena je povećana 15. aprila 2001. godine za 36,9%, 1. juna 2001. godine za 40%, 9. oktobra 2001. za 15%, 1. jula 2002. za 50%, 1. jula 2003. godine za 15%. Kako je u to vreme to bilo dobro, to nije bio udar na džepove građana, to nije bilo zavlačenje ruke u džep, to je bilo moderno, to je bilo demokratski, to je bilo evropski, to je bilo super. Sad kad se uvodi akciza za potrošnju električne energije da bi se napunio budžet države Srbije, ne bilo koje stranke, nego države Srbije, naše države, nemamo drugu državu sem ove naše, onda je sad to odjedanput problem. Ja veću količinu licemerja, veću količinu neznanja, veću količinu političke ostrašćenosti stvarno nisam nikad ni video, ni čuo. Nemoguće je da godinama radite sve suprotno od ovoga što sada pričate i da onda kažete vi ste taj koji zastupate interes građana i interes naroda. Ko vas je sprečavao da uvedete socijalne karte? Ko vas je sprečavao da izvršite restrukturiranje EPS-a od 2000. godine? Ko vas je sprečavao da stanete na put kriminalu i korupciji u EPS-u i u svim drugim javnim preduzećima. Ko? Niko. Ne da vam niko nije stajao na putu, nego ste vi bili protagonisti tog kriminala i te korupcije. Za vaše vreme su napravljeni ovi silni gubici, ova silna dugovanja, ove silne rupe u budžetu itd, i sad se kao pravimo nevešti, pa da popuniće se ta rupa u budžetu, biće manji budžetski deficit, ali šta će građani imati od toga? Danas momentalno neće imati ništa. Za godinu dana, za dve godine imaće mnogo više. Nikome nije pošlo za rukom da nešto što je porušeno za temelja podigne za jedan dan. To ne može da pođe za rukom ni ovoj Vladi, ali će za godinu dana, za dve godine mere koje preduzima Vlada Srbije dati rezultate. Ja sada razumem vašu političku logiku. Vi ste 15 godina u Vojvodini, 12 godina u Srbiji, radili ste šta ste hteli, radili ste sve naopako, upropastili ste sve čega ste se dohvatili. Narod vas je oterao u opoziciju, prešli ste nekako taj cenzus od pet, šest posto i sada odjedanput znate šta treba da se radi, a za 12 godina ništa od toga niste uradili. Što niste uradili? Da li vas je neko sprečavao? Da li vam je neko rekao da ne smete to da radite? Ne, nego nije vam padalo na pamet da uradite bilo šta dobro za građane Republike Srbije, sem za sebe lično. To ste radili i neki se vređaju kada se to kaže. To radite i dan danas u Vojvodini. To pokazuju svi javni konkursi koje raspisuje bilo koja pokrajinska institucija, samo u mesnu zajednicu gde je DS na vlasti, samo u opštinu gde je DS na vlasti. To je politika koju vi vodite. Što se tiče amandmana, ja bih amandman podržao da je podnosilac amandmana radio u vreme kada je imao vlast u ovoj državi ono što sada govori. Ne, dok je bio na vlasti kao gradonačelnik Niša, račune u bure, rekao građanima – nemojte da plaćate struju, dobijao mazut iz EU besplatno. Tada mu EU nije smetala. To je tada bilo po evropskim standardima, a sada kada treba da se uvede akciza da bi se napunio budžet države Srbije, koji je vlasništvo svih građana, sada je to, zamislite, teški neki kriminal u režiji Aleksandra Vučića i SNS. To nije tačno. Što se tiče vas koji predsedavate sednicama Narodne skupštine, reći ću moje lično mišljenje. Kao što bivši režim ima političko pravo da napada Vladu, ja imam političko pravo da je branim i braniću je svim sredstvima koje Poslovnik dozvoljava, ali neću da dozvolim da neko ko je bio na koncertu zajedno sa Legijom, zajedno sa Crvenim beretkama, koji se slikao sa Arkanom kaže da u Vladi sede šibicari, lažovi, prevaranti, itd. Pokažite mi i jednu fotografiju na kojoj je Aleksandar Vučić u društvu sa ljudima kao što su bili Milorad Ulemek Legija, Arkan, itd. Ja sam to ovde pokazivao, pa su me nazivali lažovom, ko zna šta, bivšim radikalom, ratnim zločincem, itd. Dakle, gospodine Bečiću, slobodno vi vodite sednicu kako mislite da treba, oni neka napadaju Vladu, mi ćemo da je branimo, ali ćemo da ih podsećamo na sve ono loše što su uradili za državu Srbiju, pa ova Vlada mora da preduzima mere koje nikome nisu drage i koje nisu popularne. Da smo hteli da vodimo popularnu politiku, politiku koja će se dopasti građanima, mogli smo da ih držimo u zabludi – super je situacija, nema nikakvih problema, dajte još koji kredit, ne da nećemo da smanjujemo plate, već dižemo plate, ne da nema zabrane zapošljavanja u javnom sektoru, zapošljavamo u javnom sektoru i za dve godine Srbije ne bi bilo. To je suština cele priče. Mi hoćemo da Srbija traje, hoćemo da Srbije bude, drugu državu nemamo. Hoćemo da Srbija postoji i kada ne budemo na vlasti, ali neko drugi će morati da nas pobedi. Ne Zoran Živković, ne Boris Tadić, jer su oni ovu državu doveli u situaciju u kojoj se sada nalazi. Neko treći će morati da se pojavi i da pobedi SNS. Ovi da nas pobede, nikada. (Balša Božović, s mesta: Bojan Pajtić.)
Zahvaljujem. Nemojte da dobacujete, gospodine Božoviću. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Dobićete pravo na repliku, gospodine Živkoviću. Gospodine Pavićeviću, vi nemate pravo na repliku, jer niste pomenuti. Gospodin Đurišić ima pravo, jer je pomenut predsednik stranke gospodin Tadić, tako da ćemo tim redosledom, kao i gospođa Čomić po amandmanu. Tim redosledom ćemo davati reč. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Naravno, ova salva neistina, uvreda, kleveta, neosnovanih optužbi nije ništa novo. Pitanje je – kako dođe do toga da neko u svojoj glavi smisli i onda kaže to što je smislio sa svim tim…Što bi rekao moj kolega Pavićević, tri su načina za to, ili da neko ne čuje dobro, ili da neko ima zle namere ili da je neko glup. Priča o tome da sam pozivao na neplaćanje struje je laž koja se može ponoviti sto hiljada puta, ali će ostati laž. Energija za demokratiju je bila pomoć, ovo zbog javnosti, gradu Nišu i gradu Pirotu. Ne svim gradovima gde je pobedila koalicija Zajedno, a u Nišu je vlast formirana pre leks specijalisa vašeg lidera Slobodana Miloševića. To što se Vučić nije slikao sa svojim liderima u tom trenutku, koji ste pomenuli malopre, govoreći neistinu da sam se ja sa njima družio, je zato što je on tada bio zamenik pomoćnika asistenta vođe navijača, ne znam gde, i bio je daleko od toga. Znači, ta tri razloga očigledno, sada da prepustimo srpskoj javnosti da se proceni zašto je moj prethodnik izgovorio te neistine. Znači, da li on dobro čuje? Očigledno je da mora dobro da čuje. Da li je on zlonameran? Naravno da nije. Dakle, ostaje treći razlog zbog čega je on to rekao.
Zahvaljujem se, gospodine Živkoviću, mada bih voleo da ste poštovali dostojanstvo Narodne skupštine. (Aleksandar Martinović, s mesta: Mogu li da priznam da sam glup?) Nažalost moj problem je što sam u Narodnoj skupštini 18 godina i vrlo dobro znam ko je kad izgovarao neke reči, tako da mogu da reagujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. (Aleksandar Martinović s mesta: Ja sam se javio pre njega.) Gospodine Đurišiću, molim vas, samo da objasnim, vreme ću vam vratiti. Gospodine Martinoviću, morate da razumete, gospodin Đurišić, kao što sam rekao, ima repliku na vaše izlaganje, pa tek onda otvaramo novi krug replika i onda vi imate na izlaganje gospodina Živkovića. Izvolite, gospodine Đurišiću. Prijavite se ponovo da mogu da vratim vreme iz početka, da vas ne bi oštetio.
Hvala predsedavajući. Ova rasprava je, naravno, najmanje o akcizama na struju i kada nema argumenata da se brani jedna potpuno ne logična mera, kao što je uvođenje dodatnog budžetskog prihoda, a argumenti koje slušamo već drugi dan su da je budžet nikad boljem stanju, najboljem mogućem stanju, onda se kreće sa uvredama, klevetama, lažima, ne znam ni ja sa čim sve ne. Zemlja je u ovakvom stanju, vi je vodite već tri godine. Tri godine vodite ovu zemlju i vi ste odgovorni za to što je danas prosečna plata manja nego pre tri godine, što je javni dug gotovo za dve trećine veći nego što je bio pre tri godine, zato što je deficit takav kakav je, bio je prošle godine… (Zoran Babić s mesta: Deficit.)
Molim vas, gospodine Babiću, dopustite da gospodin Đurišić završi izlaganje
… prošle godine deficit na kraju godine je bio duplo veći nego što je bio na kraju 2011. godine. Da li će ove godine i kakav će biti? Videćemo. Mi smo i dalje po usvojenom budžetu, na koji se poziva i ministar, projektovali deficit veći nego što je bio 2011. godine. To je istina. Da li će on biti takav ili ne na kraju, videćemo. Vi sada tvrdite da neće, ja mogu da vam verujem ili ne, govorili smo o tome, ima različitih podataka koliko je taj deficit stvarno i slične stvari. Ono što smo mi uradili za 12 godina građani znaju i cene… (Zoran Babić s mesta: Vidim.) …i nemojte vi da vodite. Nemojte se negativno izražavati o tome, probajte da budete upola toliko dobri, da bi građani mogli bolje da žive.
Vreme. Zahvaljujem gospodine Đurišiću. Ja se izvinjavam gospođo Čomić, ali moram da dam pravo na repliku. Reč ima narodni poslanik, gospodin Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja, evo priznajem sve što je rekao Zoran Živković i da sam glup, i da mi je lider bio Slobodan Milošević i da sam ratni zločinac, sve priznajem. Ali, evo, poštovani građani Srbije, gospodine Bečiću, fotografija, Arkan, odnosno gospodin Zoran Živković rukuje se sa Arkanom, pored njega je čovek koji mi je poznat, ne mogu da mu se setim imena, i u pozadini je pokojni Milovan Ilić – Minimaks. Ovde ima još fotografija gde se Zoran Živković, inače, pušeći cigaretu smeška zajedno sa Dušanom Mihajlovićem, na koncertu Crvenih beretki u Kuli. To je bilo u vreme kada su Crvene beretke bile heroji petooktobarske revolucije, pa su onda preko noći postali državni neprijatelji broj jedan. Dakle, evo ja sve priznajem što je rekao Zoran Živković i da ne znam ni za energiju za demokratiju i da je samo Niš dobijao, što nije tačno. Priznajem i da sam glup i sve sam, evo, priznao, sve ste gospodine Živkoviću upravu. Jedino mi nije jasno kako vi kao jedan uglađeni i fini evropejac, demokrata, u društvu sa Željkom Ražnatovićem Arkanom. Evo to mi stvarno nije jasno. Ako uspete da mi objasnite kako je moguće da neko bude za EU, da neko bude za demokratiju… Evo slika je odštampana, pa neka građani vide. Dakle, Zoran Živković sa Željkom Ražnatovićem Arkanom. Sad, ako mi objasnite kako…
Vreme, molim vas
Evo završavam. Ako mi objasnite kako ide Evropa, demokratija, ljudska prava itd sa ljudima sa kojima se rukujete, biću vam veoma zahvalan.
Zahvaljujem vam gospodine Martinoviću. Gospodine Živkoviću, imate pravo na repliku. Pominjano je vaše ime i prezime. Izvolite.
Naravno, salva uvreda i neistina se nastavlja i to je logična posledica priznanja prethodnog govornika o svojim intelektualnim, moralnim i svim drugi sposobnostima. [[Isključen mikrofon.]]
Gospodine Živkoviću, neću dozvoliti više da se vređaju poslanici u Narodnoj skupštini. (Zoran Živković s mesta: Ja sam vređao? Kako?) Ja vas molim da ne ponavljate te reči, da ne koristite te reči u visokom domu Narodne skupštine. Molim vas da ne koristite te kvalifikacije. (Balša Božović dobacuje sa mesta.) Gospodine Božoviću, molim vas da poštujete jedni druge, da poštujete u Narodnoj skupštini. (Balša Božović, s mesta: Jesi li glup?) (Aleksandar Martinović s mesta: Priznajem. Rekao sam prvi.) Gospodine Božoviću nemojte da dobacujete. (Balša Božović, s mesta: Pitam – jel glup?) Imate opomenu gospodine Božoviću zato što pitate drugog narodnog poslanika … (Aleksandar Martinović s mesta: Priznajem. Rekao sam prvi.) (Dragan Šutanovac s mesta: Pa priznaje.) Ja neću to da izgovorim, gospodine Šutanovac. (Balša Božović, s mesta: Šta radim?) (Aleksandar Martinović s mesta: Rekao sam da sam glup. Priznajem.) Da li vi stvarno mislite, gospodine Božoviću, da je u redu tako da se ponašate i da tako vređate svoje kolege? Da li mislite da je u redu da se na takav način obraćate svojim kolegama? (Balša Božović, s mesta: Kako i na koji način?) To govori o vama, gospodine Božoviću. Ja sam mislio da ste ipak osoba koja poštuje svoje kolege, a ne na takav način da se izruguje sa svojim kolegama. Ako mislite da to priliči ovom visokom domu i ako priliči da se tako obraćate svojim kolegama, ja ću se izvinuti da nisam u pravu. Neću dozvoliti više na ovakav način da se jedni drugima obraćate i molim vas da se poštujete bez obzira što imate drugačije političko mišljenje. Vi to možete da izgovarate u Narodnoj skupštini, možete da se zalažete za vaše političko mišljenje, ali nemojte da se vređate, molim vas. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem [[Zoran Živković, s mesta: Dajte mi repliku.]] Za podršku amandmanu na član 2. koji su podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević jer se njime uklanja predložena odredba da se električna energija za krajnju potrošnju stavlja u akcizu, kao i biogorivo i biotečnosti. Vrlo sličan amandman koji je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Razlika je u biogorivima i biotečnostima. Pošto je ovde rečeno da opozicija treba da napada Vladu, ja nisam još počela, ali mogu, nije problem, i Vladu i ministra finansija i Aleksandra. Mogu da počnem da napadam sasvim jednostavno, ali to ne radim jer se razgovara o zakonu, a ne o napadima na Vladu. Evo ministra prisutnog koji može da posvedoči ako se ne predomisli da to se ne radi nego se govori o amandmanu. Dakle, zašto je bilo potrebno da ministar odgovori o plaćanju akcize na angažovanu snagu i snabdevače? Zašto je bilo potrebno da ministar odgovori o pravim razlozima za uvođenje akcize na struju i da se dokaže da je netačno da to imaju sve zemlje EU i da se dovede u vezu sa onim što jeste, a to je zahtev MMF, kao što je i zahtev MMF da novac iz budžeta kao državna pomoć, subvencija ne ide u Elektroprivredu, zato što MMF postoji da bi bio garant poveriocima da će država prve pare koje ima dati za dugove. Zato, potpuno uprošćeno, postoji MMF i zbog toga MMF kaže – ako hoćete aranžman sa nama, mi moramo znati da će sav novac koji postoji u budžetu prvo ići poveriocima, a vi ne možete prvo da date pare ni za državnu pomoć, ni za subvencije, ni za bilo šta ostalo dok mi nismo sigurni da će novac koji uđe prvo ići poveriocima. Tome služi MMF u međunarodnom finansijskom sistemu posle Breton Luca 1946. godine. To baš ne radi sada i ja ne bih imala ništa protiv da razgovaramo o tome da li je potrebno napraviti dogovor sa MMF ili ne, možemo da razgovaramo. Akciza je uvedena zato što je siguran prihod. Obrazloženje da je angažovana snaga i plaćanje snabdevača, da je to tako godinama nije dobro obrazloženje. Bili smo bez akcize isto godinama, pa sada uvodimo akcizu. Naša debata ovde treba da služi, zaista mi je iskreno žao što ovde nema volje da se kroz dijalog zajedno obraćamo ljudima zbog kojih i za koje radimo i koji će izneti teret ovih poskupljenja, trebalo bi da služi analizi i uvođenja akcize i efekata na kućne budžete, a ne ovome čemu, voljom većine, izgleda služi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospodine Vujoviću, nemate pravo da se javite, već ste govorili po ovom amandmanu, ali preći ćemo na sledeći amandman, pa ćete imati mogućnost. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Vesna Martinović i Aida Ćorović. Reč ima ministar u Vladi gospodin Vujović. Izvolite. (Dragan Šutanovac, s mesta: Ja sam podnosilac amandmana.) Da gospodine Šutanovac, vi ste podnosilac amandmana, imate pravo da govorite, ali prednost ima ministar, osim ako ministar, evo, daje vam prednost. Izvolite, prijavite se. (Dragan Šutanovac, s mesta: Imate u sistemu puno ljudi ili ne?) Ne, prazna je lista. Sada vas imam u sistemu. Imate reč gospodine Šutanovac. Kao što vidite, koncentrisan sam. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine ministre. Ovo je jedan od amandmana koji je podnela DS u želji da vam da mogućnost da povučete predlog zakona za koji smatramo da je katastrofalno loš, da će posledice biti izuzetno velike, pre svega po pitanje životnog standarda građana Srbije, koji su već do sada izmrcvareni, od 2012. godine do danas, raznim porezima koji su povećavani i koji se i sada uvode. Često smo ovih dana slušali šta se dešavalo u nekoj prošlosti. Išli smo u istoriju, ali pokušaću samo da vam u kratkoj analizi iznesem stav zbog čega smatramo da pravite veliku grešku i zbog čega smatramo da je krajnje vreme da shvatite da država postoji zbog građana, a ne građani zbog države. Dakle, ne može deficit budžeta da bude važniji od životnog standarda građana Srbije, koji osiromašuju iz godine u godinu, u poslednje tri godine kao nikada do sad. Država je, nakon promena 2012. godine, povećala PDV sa 18% na 20%. To je bio prvi udar i na privredu i na građane Srbije. Zatim je država povećala porez na dobit sa 10% na 15%, to je povećanje od 50%. Zatim smo sada dobili rešenja o porezu na imovinu za koje ne možemo da utvrdimo koliki je procenat povećanja. Država u poslednje tri godine sve vreme gradi jednu naopaku politiku koja se bazira na jačanju države i slabljenju građana Srbije. Naravno, postoje dve političke filozofije u kojima je država jača od svih, država rukovodi svime, po pravilu je jedan čovek država, ali to nije ideja demokratskog društva koje se gradi u Srbiji od 2000. godine. Ideja je da građani budu solventni, da građani imaju novac, da građani mogu da plaćaju račune, a ne da se građanima svakog dana uzima sve više i više. Zbog čega se uzima? Po Izveštaju NBS, za koji verujem da koristite, u Srbiji je sve manje zaposlenih i sve više nezaposlenih, odnosno po biltenu NBS u Srbiji u prva četiri meseca ove godine imamo 28% manje stranih investicija direktnih nego u prošloj godini, koja je bila katastrofalna. Danas je ministar unutrašnjih poslova dao slavodobitničko saopštenje da imamo porast korupcije od 28% u ovoj godini u odnosu na prošlu godinu. To su problemi sa kojima treba da se suoči Vlada Republike Srbije i njih da rešava. Sa druge strane, harmonizujete i uvodite porez sa EU. Imao bih razumevanja da ste ijednog momenta rekli – hajdemo da harmonizujemo plate sa EU, hajdemo da harmonizujemo prihode koje građani ostvaruju sa EU, hajdemo da harmonizujemo standard sa EU, hajdemo nešto da harmonizujemo što je dobro sa EU pre nego što građanima Srbije uzmemo još 7,5% za akcizu, 4,5% za porez, 12,33%, tačno kao što ste rekli, nameta na struju koja nije nigde u svetu, i ne treba da bude, luksuz. Netačno je da sve zemlje EU imaju akcizu. Naše prve komšije, Hrvati nemaju akcizu i u EU su. Zbog čega mi harmonizujemo nešto do čega možda nećemo doći godinama? Mi nismo započeli još pregovore, ova Vlada je nesposobna da otvori pregovore sa EU već dve i po godine. Smatram da imate još uvek šanse da ne ostanete upamćeni samo po tome da ste smanjili penzije i plate, podsećam, to je vaš legasi koji imate na vašem imenu i prezimenu, imate šansu još uvek da povučete ovaj zakon i da budete čovek na mestu, kao što ste i bili ranije, jer znam, da za razliku od kolega koji sede preko puta mene, vi odlično znate šta je rađeno do 2012. godine. Znam da ste vrlo često sedeli sa bivšim predsednikom Republike i savetovali ga po pitanju ekonomije, znam da ste u odličnim odnosima sa bivšim premijerom Cvetkovićem, dakle, znam da ovo što pričaju kolege koje sede preko puta vi znate da ne stoji. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Šutanovac. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Sa vašim dobrim željama se potpuno slažem i mislim da bi trebalo da postoji veći prostor da možemo da vidimo u čemu se slažemo. Nažalost, moram da vam kažem da je životna realnost takva da traži ozbiljno sagledavanje posledica onoga što se dešavalo u prošlosti. Ne želim da opredeljujem ko je kriv, samo želim da vam kažem sledeće. Srbija je do svetske globalne krize imala stope rasta od 4,5% do 6%, ali, kao što dobro znate, to je bilo zasnovano na agregatnoj tražnji koja je finansirana zaduživanjem, grantovima i doznakama i to je bilo neodrživo. To je generisalo i fiskalne deficite i deficit platnog bilansa, koji je bio neodrživ na dugi rok. Zadužili smo se u periodu 2008-2012. godina preko četiri milijarde dolara zato što smo morali da pokrivamo te deficite, a u 2013. i 2014. godini po inerciji su dopunski napravljeni deficiti koji nisu mogli na kratak rok drugačije da se finansiraju. Ono što mi radimo, pokušavamo da taj brod koji ide pravo na liticu, da preokrenemo i da zaokrenemo. (Janko Veselinović, s mesta: Preokret. Replika.) Molim?
Molim vas gospodine Veselinoviću, nemojte da dobacujete.
Izvinjavam se, zaokrenemo, jer brod je išao pravo na liticu. Kada sam postao vršilac dužnosti ministra finansija imali smo procenu deficita od 8,8%. Pre nego što smo sproveli početak mera spustili smo deficit na 6,6%, direktnim merama štednje. Od 1. januara smo ostali u marginama 2%, a trenutno smo ispod 1%. Do kraja godine očekujem da ćemo ostati ispod 3%. Ako ne uštedimo ništa dopunski u odnosu na ono što smo uštedeli već za ovih pet i po meseci, bićemo u tom domenu.
Vreme, gospodine ministre.
Zašto nam je važna akciza? Zato što smo sve uštede koje smo ostvarili, o kojima sam već nekoliko puta danas govorio, nisu uštede kojima možemo pred tim konzervativnim organizacijama da prezentiramo kao rezultate, nisu održive na dugi rok. Akciza jeste, akciza je strukturni prihod koji nam omogućava da preispitamo sve ono što smo morali da uvedemo kao inicijalnu meru smanjenja troškova, a to su plate, penzije, troškovi goriva, materijala i svega ostalog, da restrukturiramo dug i da izađemo zdravi iz ove situacije, da vratimo te investicije gde treba da budu. Tu se apsolutno slažemo, samo to što vi ne vidite smisao akciza u svemu tome čini mi se da je kombinacija nedovoljnih informacija i nedovoljnog razumevanja strukturnih promena koje su neophodne.
Vreme, gospodine ministre.
Pominjete savetovanje od pre. Jesam, savetovao sam često, nisu slušali te savete, jer je politički i socijalno teško prihvatiti strukturne reforme.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Zašto mislite da imate pravo na repliku, gospodine Šutanovac? Nemate nikakvo pravo, gospodine Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: Prvo me je pogrešno protumačio. Drugo je rekao da to što ja mislim da je pogrešno …) Gospodine Šutanovac, ministar vam se ni u jednom trenutku nije obratio, niti vas je prozvao imenom i prezimenom. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako mi se nije obratio? Gospodine ministre, molim vas, recite gospodinu predsedavajućem da li ste se meni obraćali.) Zahvaljujem, gospodine Šutanovac. Ne želim uopšte sa vama, nastavite to na Tviteru, gospodine Šutanovac. Gospodine Babiću, izvolite. (Dragan Šutanovac, s mesta: Stvarno nema smisla. U čemu je štos?) Gospodine Šutanovac, rekli ste da smo izgubljeni u ovoj raspravi na Tviteru i rekli ste mnogo drugih stvari. Nastavite vaše … (Dragan Šutanovac, s mesta: Dajte pročitajte sinopsis da vidimo …) Gospodine Šutanovac, izričem vam opomenu, pošto ne dozvoljavate da se sednica nastavi. Gospodine Šutanovac, moraću i drugu opomenu ako ne dozvolite da se sednica nastavi. (Dragan Šutanovac, s mesta: Opomenu što pišem na Tviteru?) Ne, gospodine Šutanovac, nego zato što ne dozvoljavate da se sednica nastavi. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako?) Pa ometate rad sednice, gospodine Šutanovac. Vrlo dobro znate Poslovnik i poštujte Poslovnik. Pročitajte Poslovnik, gospodine Šutanovac. Vi ne dozvoljavate da sednica ide svojim normalnim tokom, zato što ustajete bez dozvole predsedavajućeg, javljate se, govorite i ometate druge poslanike da govore, a onda se čudite što vam je izrečena opomena. Rekao sam vam da nemate pravo na repliku zato što vas ministar nije pomenuo, nije se obratio vama … (Dragan Šutanovac, s mesta: Nije se meni obratio? Pitajte ga.) Imenom i prezimenom, gospodine Šutanovac. Ja ne mogu kao predsedavajući svaki put da tumačim da li vas je neko pogrešno protumačio i šta ste vi mislili, a šta niste izgovorili ili šta je neko drugi izgovorio. Nemojte to da tražite od nas, gospodine Šutanovac. Slobodno pišite, gospodine Šutanovac, šta god hoćete. Rekli ste i napisali ste da niste dobili reč, da ste upravo hteli da govorite, a niste se ni javili, gospodine Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: Nisam se javio?) Ranije, gospodine Šutanovac, po nekom drugom amandmanu. Vrlo dobro znate o čemu govorim. Izvinjavam se, reč ima gospodin Babić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine Bečiću. Drago mi je što nam je kolega dozvolio da nastavimo normalan tok i raspravu po amandmanu i što argument povišenog tona ne znači više od argumenata znanja i struke koje je izneo gospodin Vujović i pre dva dana i danas. Mogu da razumem neke kolege podnosioce ovog amandmana koji se zalažu za manju cenu struje jer nikada nisu glasali za veću cenu struje. Cena struje se menja u Srbiji na način što Ministarstvo energetike uputi takav zahtev Vladi, Vlada glasa, pa odobri, a onda upućuje zahtev Agenciji za energetiku, koja poveća cenu struje. Godine 2007, tačnije 15. maja 2007. godine samo jedan čovek koji sedi u ovoj sali je bio ministar i samo jedan čovek koji sedi u ovoj sali je glasao na Vladi i dao saglasnost da se struja poveća u Srbiji za 15% i to je predlagač amandmana. Kako to da građani Srbiji tada nisu bili izmrcvareni, a sada su izmrcvareni? Kako se tada živelo sjajno i bajno, pa je bilo potrebno povećati cenu struje za 15%? Samo jedan čovek u ovoj sali je 1. marta 2008. godine takođe bio ministar i takođe je glasao na toj istoj Vladi da se cena struje poveća za 7,6%. I tada su ljudi u Srbiji bili izmrcvareni i tada su ljudi u Srbiji loše živeli, ali je glasao da se poveća cena struje za 7,6%. Takođe, 1. avgusta iste 2008. godine, verovatno na nekoj telefonskoj sednici, jer to je vreme za Hanioti i letovanje u Grčkoj, verovatno da je glasao na toj telefonskoj sednici, ali je dao saglasnost da se poveća cena struje za 8,4%. Samo je jedan čovek, isti, bio ministar i 1. marta 2010. godine, kada je verovatno tada već sa Kopaonika, sa skijanja, verovatno nekim helikopterskim prevozom, ali nemojte ja oko vazdušnog saobraćaja, molim vas, glasao da se cena struje poveća za 10%. I tada su građani Srbije bili izmrcvareni i tada su građani Srbije loše živeli, pa mu i to nije bilo dosta, pa 1. aprila građani Srbije nisu dobili prvoaprilsku šalu, već su dobili saglasnost Vlade za koju je isti kolega koji je sada poslanik, a tada bio ministar, glasao da se cena struje poveća za 15,1%. Kako verovati u tu politiku zabrinutosti nad sudbinom građana Republike Srbije, kada jednim podizanjem ruke, odnosno saglasnošću putem telefona, jer se te sednice Vlade nisu ni održavale u Nemanjinoj, tamo gde treba da se održavaju, već putem nekih telefonskih sednica ili video linkova ili gde su se nalazili po svetskim destinacijama, ali je uspeo da građanima Srbije stavi namet od 15%, pa 7,6%, pa 8,4%, pa 10%, pa 15,1%? Jednom ili dva puta godišnje je davao saglasnost da se cena struje poveća, a sada sa takvim žarom priča o zaštiti građana Republike Srbije. Zašto tada o građanima Republike Srbije nije razmišljao? Zašto nije razmišljao gde će otići taj novac? Bio je jako moćan, izuzetno moćan čovek u ovoj zemlji. Zašto nije okrenuo direktora EPS-a, pa rekao – zašto trošite sredstva za marketinške kampanje? Zašto 300 do 500 miliona dinara je EPS godišnje trošio do 2012. godine za marketing? Kakav marketing je potreban EPS-u, monopolisti, jedinom igraču na našem tržištu, osim što se sa 300 do 500 miliona dinara godišnje nije prelivalo iz džepova građana Republike Srbije u EPS, a iz EPS-a u marketinške agencije? Ako znamo da je zamenik predsednika DS-a kontrolisao i bio vlasnik tih marketinških agencija, kako će da nam objasni zašto je povećavao i glasao za povećanje struje od 7, 8, 10 i dva puta po 15%, a nije kao moćan čovek pozvao direktora EPS-a i rekao kakav interes ima EPS sa koncertom, pa je 353 miliona dinara EPS dao samo u 2011. godini za jedan koncert. Zašto nije kao moćan čovek pozvao direktora EPS-a na odgovornost zašto je u jednoj godini samo jednom fudbalskom klubu donirao 80 miliona dinara, čijeg novca, sa kojih pašnjaka skinutog i odakle donetog? Od građana Republike Srbije. Znači, povećanje da bi se organizovali koncerti, povećanje da bi otišlo u fudbalske klubove i iz džepa građana Republike Srbije u marketinške agencije zamenika predsednika DS. E, to je način na koji se rukovodilo i EPS-om i energetikom u Srbiji i našom državom. Zbog toga i zbog takvih koncerata, marketinških kampanja, čega sve ne, bahatog trošenja sredstava, sada smo primorani da uradimo ovo što radimo, a što nije za radost, što je teško, što smo na kraju krajeva i obećali građanima Republike Srbije u kampanji pred prošle parlamentarne izbore. Slažem se sa gospodinom Vujovićem da je to samo još jedna mera kako bi što pre ozdravili naše javne finansije i kako bi mogli, ne da razmišljamo, već u dogovoru sa MMF-om da vratimo i penzije i plate u javnom sektoru, ali na osnovu onoga što se zaradi, što se napravi, što se uštedi, a ne na osnovu, kao što ste i rekli gospodine Vujoviću, takve politike kojom je naš brod onako sigurno plovio, ali ka hridima, ali da se razbije u param parčad. Otklon od takve politike je napravljen izborima 2012. godine, još veći otklon je napravljen izborima 2014. godine. Ljudi u Srbiji neće se radovati ovom zakonu, neće se radovati većem računu, ali će znati da taj novac ide u budžet Republike Srbije, ide za ozdravljenje javnih finansija, ide da što pre dođemo do one zelene grane koja nam je neophodna, a ne ide za koncerte od 353 miliona dinara, ne ide za finansiranje fudbalskih klubova, ne ide za marketinške agencije, marketinške kampanje i marketinške agencije bilo kojeg člana i bilo kojeg čoveka, zato što EPS-u nije potrebna marketinška kampanja, već je potrebna modernizacija. E, u tome je razlika između nas i vas. E, u tome je razlika i zbog toga nama ljudi u Srbiji i kada su teške mere veruju, ali i veruju u podatke koje sam siguran u ovoj državi najbolje znaju premijer i ministar finansija, a to je stanje u javnim finansijama. Zbog toga, gospodine Vujoviću, SNS će glasati protiv ovog amandmana i,naravno, za zakon u celini, kako ste i predložili.
Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika. Prepoznao sam se vrlo jasno.) Da, izvolite, gospodine Šutanovac, prepoznao sam vas u rečima „bivšeg ministra“ i „na pašnjaku“. Izvolite.
Gospodine Bečiću, i ja sam vas prepoznao na pašnjaku isto, jednom prilikom kad sam prolazio.
Gospodine Šutanovac…
Apropo pašnjaka što ste me pitali.
Gospodine Šutanovac, vi ste tražili pravo na repliku, je li tako? Nije pomenuto vaše ime i prezime.
Pomenut je jedan ministar koji je 2007. godine…
Gospodine Šutanovac, dozvolite da završim. I onda ste rekli da sam trebao u izlaganju gospodina Babića da vas prepoznam. I ja sam prepoznao u njegovoj rečenici: „bivši ministar“ i prepoznao kada je govorio o pašnjaku, tako da znam da se o vama govorilo i time ste dobili mogućnost za repliku. I šta da mi sad zamerate?
Ništa vam ne zameram. Kažem, naprotiv, iz Vrbasa ljudi kažu isto da su vas viđali na pašnjaku, ja ne vidim šta je tu problem. Što ne mogu ja sad da govorim o replici gospodina Babića koji je imao nadahnuto izlaganje od 2007. godine do 2015. godine. Jel mi dozvoljavate?
Ja vas ne razumem, gospodine Šutanovac. Kada dobijete reč - vi se bunite što ste je dobili, kada ne dobijete - bunite se što niste dobili. Ja ne znam kako da se postavim prema vama. Vidim da ste vi i dalje nervozni zato što je vaša bezbednosna provera takva kakva jeste, ali ja tu ne mogu ništa da vam pomognem. Izvolite, gospodine Šutanovac.
Možete li samo vreme da mi vratite?
Ne, izvolite, nastavite.
Pa, kako to mislite?
Nastavite, gospodine Šutanovac.
Gospodine Bečiću, ja vas molim…
Ja ne mogu da vratim vaše vreme unazad i da ispravim vašu bezbednosnu proveru. Izvolite, nastavite.
Iskoristiću svoje pravo da u ovih dva minuta ćutim.
To je vaše pravo, gospodine Šutanovac.
To je moje pravo i vaša sramota.
Nek bude meni sramota, gospodine Šutanovac. Ako ja treba da se stidim u Srbiji, nije problem. Ja mislim da trebate mnogo više nego ja, gospodine Šutanovac. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. (Marko Đurišić, s mesta: Poslovnik.)
Hoćete li dati za Poslovnik?
Govorite, govorite. Gospodin Đurišić se javio već kad sam dao vama reč, tako da mora da sačeka red.
Samo što se tiče ovog amandmana, u svakom slučaju ga ne možemo ga prihvatiti, jedino što mi je u izlaganju prethodnog govornika, koji je hteo da oda neku počast valjda nekom ćutnjom, itd, ali očigledno je hteo da oda počast privredi Srbije koju su razorili od 2000. godine i privatizacijama koje su nakaradno odradili u Srbiji, jer mi je zasmetalo kada je taj gospodin koji je vodio jedno ministarstvo rekao – zašto ne harmonizujemo plate sa EU? Nameće se jedno pitanje – da li u EU, u bilo kojoj državi EU, ne računajući možda ove koje su poslednje ušle, mislim na one razvijene zemlje, da li su imale preko 600 propalih i pljačkaških privatizacija, da li je svakodnevno rastao na desetine miliona javni dug njihovih zemalja, da li su imale toliki deficit i da li su njihovi političari preko noći se toliko obogatili, da su mogli da grade, da rade, da rade šta god hoće u ovoj zemlji? Da ste vi, gospodo, kojim slučajem, kao što ste obećavali, od 2000. godine sproveli 2.000 normalnih, zdravih, poštenih privatizacija u Srbiji, da ste podsticali privatni sektor, da ste smanjili javni dug, a ne povećavali ga, da vam deficit nije rastao iz godine u godinu, da ste se ponašali odgovorno, čestito i da ste se zaista brinuli, pošto ste rekli da država postoji zbog građana, da ste tu državu vodili na jedan odgovoran i pošten način, danas, sasvim sigurno, ne bismo ni smanjivali niti plate, niti penzije. Ali, pošto ste se tako bahato ponašali, to je bila nužna mera koju su građani Srbije prihvatili jer to smo rekli da je jedina šansa da ozdravimo našu ekonomiju, našu privredu i da možemo nešto da ostavimo generacijama koje dolaze, pošto ste nama ostavili, vidimo šta, samo čemer, jad, tugu, bedu, prazan budžet, razorena javna preduzeća, opljačkana javna preduzeća i ovo što je gospodin Babić govorio za marketinške agencije itd. Kada govorimo o EPS-u, ova akciza na električnu energiju ide u budžet Republike Srbije.
Molim vas, gospodine Jovičiću, samo se vratite na amandman.
Vraćam se na amandman, ovo je veoma važno. Ta akciza ide u budžet RepublikeSrbije. S druge strane, ako posmatrate budžet Republike Srbije, vidite da se tim budžetom danas rukovodi na jedan pošten i čestit način, jer deficit koji je smanjen na skoro ispod 1% znači da se ne pljačkaju građani Republike Srbije. Ne pljačkaju se građani Republike Srbije jer da se pljačkaju, deficit bi najverovatnije bio 15%, a javni dug bi skočio za još nekoliko milijardi. Kao što ste vi to znali u 2012. godini, zbog izbora, da šest milijardi evra se zadužite i s jedne strane raste vam deficit, raste vam javni dug, preduzeća su javna u katastrofalnoj situaciji, a onda iz tih kredita zamažete narodu oči pa kažete – povećaćemo vam plate 5% i budite srećni zbog toga. To može svako da uradi. To mi možemo sutra da uradimo, evo, od ponedeljka takvu politiku da sprovodimo u Srbiji. Međutim, nećemo, pa po cenu da izgubimo izbore. Ali, neće građani Srbije nikada optužiti SNS za bilo koju meru koju povučemo jer znaju šta ih čeka ako se vi vratite. Znaju šta ih čeka, ogladneli ste. Dosta dugo ste bili na vlasti, na opoziciju ne možete da se naviknete. Mi se rukovodimo interesima građana Srbije i interesima građana Beograda, ako govorimo i o onome što nas je sačekalo u Gradu Beogradu, a to je deficit od 20,8%.
Molim vas, gospodine Jovičiću, vratite se na amandman.
Vraćam se na temu. Gospodin Vujović zna šta to znači. Zato nemojte držati predavanje da mi ne želimo da harmonizujemo primanja sa EU. Želimo, ali želimo da napravimo i sistem koji je u EU. Kada takav sistem napravimo i kada se tako budemo ophodili sa našom zemljom, onda će i plate i penzije biti na tom nivou. Ali, 15 godina je proćerdano. Da ste to radili na vreme, danas ove probleme ne bismo ni imali.
Zahvaljujem. Gospodine Đurišiću, da li i dalje želite reč? Izvolite.
Predsedavajući, mislim da već neko vreme u ovoj raspravi kršite član 100. Poslovnika koji kaže da predsednik Narodne skupštine, kada predsedava sednicom Narodne skupštine, ako želi da učestvuje u pretresu prepušta predsedavanje jednom od potpredsednika Narodne skupštine. Vi već neko vreme sa mesta predsedavajućeg se upuštate u raspravu sa poslanicima, potpuno van dnevnog reda, vređajući poslanike zloupotrebljavate svoju funkciju predsedavajućeg. Molim vas da, ako imate nešto da kažete što smatrate da može da koristi raspravi koju danas vodimo, siđete sa tog mesta, javite se za reč onome ko bude predsedavao u tom trenutku, dobijete reč i to kažete, a ne da konstantno sa tog mesta zloupotrebljavate funkciju predsedavajućeg i polemišete sa diskusijama kolega poslanika. To nije po Poslovniku. Zato postoji ovaj član 100. koji obavezuje predsednika da ako želi da učestvuje u raspravi postoji način na koji to može da uradi, a ne čineći to korišćenjem funkcije predsedavajućeg i zloupotrebljavajući jer vi sebi ne merite vreme, ne možete da date ili oduzmete sami sebi reč, kao što radite sa drugim poslanicima, i to gotovo uvek, po pravilu i isključivo sa poslanicima opozicije. Sa njima polemišete, njima isključujete mikrofon, dozvoljavate da se oni vređaju, gluvi ste za sve ono što dolazi od strane poslanika iz vaše poslaničke grupe. Hvala vam.
Gospodine Šutanovac, zašto mislite da imate pravo na repliku? (Dragan Šutanovac, s mesta: Eksplicitno je rekao. Pogledajte u sinopsisu.) Mogu da pogledam u stenografskim beleškama.. (Dragan Šutanovac, s mesta: Samo sam ja vodio ministarstvo. Ja sam se prepoznao u tome.) Vi se prepoznajte i dalje, gospodine Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: Stvarno nema smisla.) Reč ima narodni poslanik dr Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije.. (Marijan Rističević, s mesta: Šta je ovo, ljudi moji?) … poštovani potpredsedniče, jel mogu nastaviti? Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, naravno da ovaj amandman neću podržati zato što on ne ide u smislu konsolidacije naših finansija i ukupnog budžeta, a to je bio jedan od glavnih zadataka ove Vlade još prilikom podnošenja ekspozea prilikom izbora ove Vlade. Kako vidimo javne finansije se pomalo sređuju i ukoliko bi usvojili ovaj amandman ne bi to išlo u prilog. Pošto sam danas i prethodne diskutante saslušao, prosto sam šokiran kad čujem od nekih poslanika koji su bili akteri pražnjenja budžeta u prethodnom periodu, a sada se zalažu da se ne uvedu akcize. Mi ne bi sigurno uvodili akcize da se prethodna četiri ministra u bivšoj Vladi nisu našli na optuženičkoj klupi, a to su Oliver Dulić, Jasna Matić, gospodin Bubalo i Saša Dragin. To su četiri ministra iz bivšeg režima našli su se na optuženičkoj klupi. Ja se nadam da će u budućnosti lista biti proširena, svakog dana, po mojoj proceni, na osnovu podataka koje sam vodio, na osnovu državnog revizora, trebalo bi se još naći tri, četiri bivša ministra na ovoj optuženičkoj klupi. Naravno da ne bi akcize, gospodine ministre uvodili, da se nije prazni budžet, a ne samo budžet, na nelegalan način od strane bivšeg režima, nego i džepovi građana. Dozvolite da citiram da je samo tzv. „đubretarska mafija“ u Beogradu, dok je na vlasti bio prethodni režim proneverila 310 miliona dinara, a osuđeni su za to 73 godine zatvora“, završen citat. Dakle, evo, poštovani građani Srbije, gde je otišao novac iz budžeta Republike Srbije od privatizacije i inače od poreza. Mi ne bi, gospodine ministre, danas uvodili ove akcize, da nije jedan od bivšim ministara u bivšoj Vladi, a tako kaže državni revizor za 2011. godinu, platio bilborde sa porukama „Očistimo Srbiju“, ni više ni manje nego pola miliona eura, koliko je platio i za oglašavanje u jednom dnevnom listu“, završen citat, neću da kažem kojem. Zbog toga, poštovani građani Srbije i poštovani narodni poslanici uvodimo dana, pored ostaloga, akcize. Isti taj ministar, platio je izradu sajta 25 hiljada eura itd. Mi danas, gospodine ministre, ne bi uvodili akcize da jedan od bivših ministara u bivšoj Vladi nije platio nadogradnju softvera za VMA 850 hiljada eura, a to je čak četiri puta više nego što je kompjuterski program koštao kada je kupljen, završen citat, izveštaj revizora.
Molim vas, gospodine Atlagiću, samo se vratite na amandman.
Dabome da se vraćam.
Ne mogu da dozvolim da više govorite, ako ne pričate o amandmanu.
Dakle, poštovani potpredsendiče, govorim o uvođenju akciza, a ne bi akcize uvodili, je li, a ovaj amandman o kome govorim, da nije ispražnjen budžet. Dakle, danas na kraju ovde sam čuo i nekoliko, poštovani potpredsedniče, izraza koji ne dolikuju ovoj Narodnoj skupštini, išli su od čoveka koji je rekao ovde i vama direktno da ste stoka. Nazvao je poslanike SNS, aprila 2015. godine, da su manje pametni, završen citat, od onih koji se kod kuće nalaze. Nazvao je Vladu Srbije „streljački stroj“, tačno ću i datum reći ako treba.
Ja vas molim gospodine Atlagiću, javnost zna ko šta govori u Narodnoj skupštini, ne morate to da ponovite, jer mislim da to ne doprinosi današnjem radu. Tako da vas molim privedite raspravu kraju.
Evo, završiću s tim, poštovani potpredsedniče, s tim da isti poslanik i danas rekao ovde jednom delu poslanika da smo bitange. Hvala lepo. Mislim da to ne dolikuje, to treba sprečavati. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović, po amandmanu.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre i poštovani građani, kao što ste rekli da je ovaj novi namet kada je u pitanju cena električne energije tu zbog strukturnih reformi koje vrši Vlada Republike Srbije, ja vas pitam gospodine ministre, da se potpuno vratimo na temu i da zanemarimo ova međusobna optuživanja i ove neistine koje smo čuli do sada, jeste – kako mislite da građani mogu da podnesu te strukturne reforme koje je premijer zajedno sa vama pokušao da realizuje u poslednje tri godine, a ovo je četvrta godina? Kako mislite da na svojim leđima građani mogu da obezbede sa i ovako malim platama i penzijama koje su pritom i smanjene? Povećan porez na imovinu, povećane cene osnovnih životnih namirnica, povećana cena električne energije. Kako mislite da uz…
Gospodine Božoviću, važi i za vas, kao i za gospodina Atlagića i za gospodina Jovičića, da se vratite na temu i da govorite o amandmanu.
Kako mislite da građani mogu da plate cenu električne energije, gospodine Bečiću, ukoliko mislite ako ukinete, kao što jeste, sve moguće subvencije, od lokalnih samouprava, gradova, pa do republičkog nivoa? Kako ako su ukinute trinaeste socijalne peznije? Kako ako je povećana cena lekova, a onda je nastala i nestašica istih? Kako mislite da cena električne energije ne utiče na funkcionisanje svake porodice u Srbiji? I, vi kažete cilj je manji deficit, ali taj manji deficit u vašoj eksel tabeli pravi mnogo veći deficit u kućnom budžetu svake porodice u Srbiji.
Gospodine Božoviću, ako ne znate tekst vašeg amandmana, ako ne znate kako glasi amandman koji ste podneli, ja mogu da vam pročitam sada.
Molim vas, zašto mi ne dopustite da završim. Amandman je „ briše se“, gospodine Bečiću i obrazloženje zbog koga se briše i o njemu sada govorim i vi ne želite da me pustite da govorim.
Molim vas, onda da govorite o amandmanu, o vašim razlozima zbog čega ste podneli amandman i tražili brisanje ovog člana.
Da li mogu da završim pošto imam još par minuta.
Izvolite.
Obrazloženje zašto mi ne želimo da ova izmena i dopuna uopšte bude izglasana u ovoj Skupštini.
Molim vas, samo o ovom članu. Možete da govorite o ovom članu, a ne o zakonu, o svim članovima ovog zakona.
Da, samo o ovom članu, on je suštinski zato što se nameće ovim članom novi namet kada je u pitanju električna energija. Novi namet građanima Srbije. Ja znam da vas to boli, zato što to direktno radi SNS, pa mi ne date da završim, ali mi dopustite da završim. Građani treba da znaju, sa ko god nivoa dolazi neko poskupljenje i povećanje to radi SNS.
Gospodine Božoviću, kao što sam opomenuo gospodina Atlagića, kao što sam opomenuo gospodina Jovičića da govore o amandmanu, ja opominjem i vas, a ne zato što ne želim da se nešto kaže u Narodnoj skupštini. Tako da vas molim da se vratite na amandman i da kažete zbog čega ste podneli amandman i tražili da se ovaj član briše.
Moraćete da mi nadoknadite ovo vreme.
Samo izvolite, nastavite, ne nadoknađujem ništa.
Naravno da, da, nije ovo vaša Skupština, gospodine Bečiću.
Ovo je Skupština građana Srbije, gospodine Božoviću.
Tako je i zato mi dopustite i u njihovo ime da pričam.
Izvolite, ali da poštujete i Poslovnik, gospodine Božoviću.
Građani su nezadovoljni, gospodine Bečiću zato što država ne ide u dobrom smeru. Ne ide iz prostog razloga zato što ministri iz Vlade Republike Srbije tvrde kako nam ide dobro, a očigledno misle na sebe, a ne misle na one koji su ih izabrali. Oni su prevareni zato što su na izborima glasali za 20% nižu cenu električne energije, a dobili su poskupljenje od 12 koma nešto više i to su novi nameti, sve u cilju navodno strukturni reformi koji građani na svojim leđima više ne mogu da podnesu i ne mogu jednostavno da plate, nemaju od čega da plate. Ono što se danas u nekoliko navrata pominjalo, jeste, kako je moguće da se to isto događalo 2008. i 2010. godine. Da li neko misli da na osnovu tih argumenata će danas građanima biti bolje. Neće. Tada se povećavala cena električne energije zato što se i živelo bolje, a danas se živi neuporedivo gore nego pre nekoliko godina. Kada govorite o tome da su strukturne reforme takve da podrazumevaju da građani prežive sa ono malo resursa koje imaju, govori vam o tome da ćete vrlo brzo ostati bez građana. Sto dvadeset hiljada ljudi je od 2012. godine do danas ostrišlo iz Srbije i vi kažete da nisu zbog cene električne energije zato što je najniža u regionu, ali i najniže su plate u regionu, najniža su primanja u regionu, najgori je standard u regionu. E, to je ono što je problem kada su u pitanju građani Republike Srbije.
Molim vas, isteklo je vaše vreme gospodine Božoviću. Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Samo kratko, razgovaramo o realnom vremenu, realnom prostoru, realnoj zemlji Srbiji, a ja vas pitam šta je alternativa. Objasni sam jako dobro da je strukturna strana prihoda važna da bismo mogli što pre da izvršimo reviziju naviše plata i penzija, da ljudi osete boljitak ovih rezultata koje sada već ostvarujemo. Šta je vaš predlog? Da odustanemo? Ja mislim da ne. Ne želim da odustanemo, želim da konačno jedanput izađemo iz ovog procesa završetka reformi i transformacija, da postanemo zdrava privreda u koju će ljudi da ulažu, da ostvaruju nova radna mesta, da se industrijska proizvodnja povećava i da Srbija dobije investicije treće generacije. Idemo u dobrom smeru i ostajemo i prebacujemo plan. Napravili smo vrlo racionalan, transparentan i jasan plan izlaska fiskalne konsolidacije, izlaska iz situacije koju smo nasledili i ostajemo na tom putu. Pre ovog povećanja struje, Srbija je bila 26% niža od BiH, prve sledeće zemlje u regionu koja nema veće plate od Srbije i bila je još više iza Makedonije, Bugarske, jer tamo su cene struje 8,05 centi i 8,23 centa. Posle povećanja, Srbija će i dalje biti 17% jeftinija od Bosne. Nađite mi bilo koji drugi strateški proizvod, koji je toliko jeftiniji u tim zemljama, nego u Srbiji. Drugo, jako važno, ovo povećanje bez pogrešnog citiranja je u proseku, po računici, oficijelnoj računici EPS 325 dinara po brojilu. Neka domaćinstva imaju više brojila i verovatno taj podatak nije baš reprezentativan za sva domaćinstva, ali po brojilu EPS-a. Sve elemente troškova koje je kolega Jovanović pominjao, ulaze u tu cenu, ukupno prihodi EPS-a, kada se podele sa brojem isporučenih i naplaćenih kilovata, dobije se ta cena. To je cena najniža u regionu i Evropi. Hvala lepo. (Balša Božović, s mesta: Replika, ministar me je pitao šta je alternativa?)
Zahvaljujem gospodine ministre. Gospodine Božoviću, vi ste neozbiljni, jer sigurno da to nije osnov zbog koga možete da dobijete repliku. To što vas ministar pita ili kaže… (Balša Božović, s mesta: Pitao me je, kako nije osnov.) To nije osnov da bi mogli da dobijete pravo na repliku, a to što vas ministar pita ili kaže, ipak nije osnov da dobijete pravo na repliku. To je retoričko pitanje, gospodine Božoviću. Ne želim na takav način, moraću da vam dam opomenu, ako ne dozvolite da se rasprava nastavi. Ja vas molim da sednete i da dozvolite da se rasprava nastavi. Ja ne mogu tražiti iz govora svakoga ko govori u Narodnoj skupštini bilo koju reč, da bi neko imao osnov za repliku. Zna se šta je osnov za repliku, kada ste pomenuti, kada ste pomenuti u negativnom kontekstu… (Balša Božović, s mesta: Ili kada ste član SNS-a.) Imate opomenu, gospodine Božoviću, pošto ne želite da dozvolite da se nastavi rad u Narodnoj skupštini. Zahvaljujem gospodine Božoviću. (Balša Božović, s mesta: Od koga je, čast je.) Gospodin Jovičić, ima reč.
Hvala gospodine predsedavajući. Zamislite, uvaženi ministre da vam govornik pre vas kaže šta je alternativa, a dok sam i govornika pre vas slušao kako priča o građanima Srbije i koliko im je teško, samo što nisam zaplakao. On priča kako je građanima Srbije teško i kako žive i kako će da plate bilo šta. (Balša Božović, s mesta: Šta je sada ovo?)
Gospodine Božoviću, nemojte da dobacujte, moraću da vam dam drugu opomenu. (Balša Božović, s mesta: Dali ste mi dve.) Gospodine Božoviću, nemojte da dobacujte. Kako sam vam dao dve opomene. Dao sam vam samo jednu opomenu, gospodine Božoviću, ali ako nastavite da dobacujte i da remetite red u sali, moraću da izreknem i drugu opomenu. (Goran Ćirić, s mesta: Šta je ovo?) Gospodine Ćiriću, nemojte vi da dobacujete. (Dragan Šutanovac, s mesta: Kako može dva puta da govori, objasnite mi to.) Gospodine Šutanovac, ja sam vas ranije zamolio da pročitate Poslovnik. Svaki poslanik ima pravo da se javlja po jednom amandmanu, onoliko puta koliko ima vremena, a poslanička grupa SNS ima dosta vremena i svaki poslanik u ovoj sali može da se javlja više puta po jednom amandmanu. Da li je to u redu, gospodine Šutanovac? Izvolite gospodine Jovičiću.
Hvala predsedavajući. Ja zaista nisam imao nameru bilo koga da uvredim, niti sam nekome pomenuo ime i prezime. Nažalost, govornik pre ministra je izašao iz sale i to se radi redovno, a ja samo želim konstruktivnu debatu, kako bismo mogli građanima Srbije da pokažemo ko kako radi, šta je radio i šta planiramo da radimo u budućnosti. Znate, uvaženi predsedavajući, kada neko ministru Vujoviću kaže – vaš deficit u eksel tabeli, sve mi je jasno, kako su oni taj deficit posmatrali 15 godina unazad, kao deficit u eksel tabeli. Zbog tog deficita u eksel tabeli, jer su ga tako i posmatrali, u zavisnosti od toga kako upale kompjuter, Srbija danas jeste ovde gde jeste, ali mi deficit u Srbiji ne gledamo, kao deficit u eksel tabeli, nego gledamo kao budžet koji pripada svim građanima Republike Srbije i to jeste suštinska razlika. Ne možete vi ovde spinovati ili prosipati demagogiju narodu da država može biti u katastrofalnom stanju, finansije, javna preduzeća, budžet Republike Srbije, prevelika zaduženost, a sa druge strane, građani da žive lepo, prosperitetno, da postoji blagostanje, visoke plate itd. To ste radili dok ste bili na vlasti. Meni nije jasno kako to možete i dalje da pričate, i sada dok ste opozicija? To je zaista strašno. Kažete, država ne ide u dobrom smeru. Ja mislim da država ide u dobrom smeru, međutim…
Molim vas gospodine Jovičiću, vratite se na amandman.
Vraćam se na amandman i evo vezujem ga odmah, automatski. Međutim, stranka koja je ovaj amandman predložila, ide u pogrešnom smeru i u lošem smeru i meni je samo gospodine Bečiću, uvaženi predsedavajući ove naše Narodne skupštine, nešto nejasno. Time završavam, videli smo kako ste vodili vlade i kako ste dizali cene i javni dug Republike Srbije, dok ste imali formalne vlade. Ali, mi nije jasno kad pre pade Vlada u senci, pa više ni jedan ministar da kaže bilo šta ili da da neki predlog? Pa vi ljudi, ne možete ni u senci da vladate kada nemate nikakvu odgovornost i nikakve finansije. Neka vas je sramota.
Zahvaljujem. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika.) Gospodine Šutanovac, molim vas… molim vas, dozvolite samo da saslušam gospodina Šutanovca. (Dragan Šutanovac, s mesta: Okrenu se prema nama i rekao – Vlada u senci.) (Aleksandar Jovićić, s mesta: Niko nije pomenuo stranku.) Rekao je – Vlada u senci, da. Kako onda mislite da imate osnov za repliku, ako je neko pomenuo Vladu u senci? (Dragan Šutanovac, s mesta: Ja sam ministar Vlade u senci.) Vi ste ministar Vlade u senci? Izvolite gospodine Šutanovac, iako smatram da kršim sada Poslovnik, što dajem vama reč, ali izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući, moram da priznam da, verujem da građani koji gledaju ovu sednicu, jedini uz nas iz opozicije i ministra, se ne smeju, tako slatko. Građani su zabrinuti. Ovo što mladi kolega priča je izraz njegove mladosti i neznanja, moguće što vojsku nije služio, pa ne zna ni kako funkcionišu neki ozbiljni sistemi, ali nije to za zanemariti. Gospodine ministre, ja ću iskoristiti priliku da kroz repliku vama kažem par stvari. Dakle, pošto se od nas traži da damo rešenja, zbog čega imamo stranih direktnih investicija od 28% u prva četiri meseca, 28% pad u prva četiri meseca. Zbog čega se već nekoliko godina nalazimo u recesiji? Da li će građani Srbije moći da izdrže vaše mere koje se rastežu poslednje tri godine kao lastiš i sve vreme pravo u džep građanina, pojedinca. Ne možete zidati državnu piramidu naopako. Ne može biti jak krov ako temelj ne valja, a vi ovom odlukom urušavate temelje onoga što je najvažnije. Verujte mi, ali ovo iskreno mislim, uopšte nemojte mislite da je ovo politikanstvo. Ja mislim da je ovo pogrešna odluka. Dakle, smatram da postoji niz drugih mera koje ste mogli, a možda ih ne vidite, ne ljutim se zbog toga, možda ih ne vidite da povučete, ne bi li sprečili dalje urušavanje životnog standarda građana Srbije. Kada vam ovo kažem, jedan kolega je rekao da je juče ili prekjuče u novinama bilo da je direktor jednog zavisnog preduzeća EPS-a, platio račun dva miliona dinara u kafani…
Zahvaljujem, gospodine Šutanovac. (Dragan Šutanovac, s mesta: To tražim…) Poštovani narodni poslanici, dobićete reč gospodine Babiću, zbog korektnog ponašanja narodne poslanice Gordane Čomić, u nastavku ove sednice, povlačim opomenu koju sam izrekao u toku sednice. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Gospodine Bečiću, reklamiram povredu Poslovnika 27. i 107. i tražim da se o toj povredi Poslovnika glasa. Kažite mi osnovu u Ustavu i u zakonu, gde piše da postoji Vlada u senci? Znate, mogao je gospodin Šutanovac da se proglasi Napoleonom, pa svaki put kada se pomene Napoleon, da on ima pravo na repliku. Mogao je sebe da proglasi admiralom, ali to nije. Građani Republike Srbije određuju koga će u Vladi, a samo oni koji žele da budu u senci, sebe stavljaju u senku. Nemate ni u Ustavu, ni u zakonu, nigde da je gospodin Jovičić, uvaženi kolega Jovičić, pomenuo pašnjak, pa da se kolega Šutanovac javi, u redu, pa da je pomenuo krivične prijave Agencije za borbu protiv korupcije pa bih i to razumeo, pa bih razumeo da se prijavi na pominjanje toga što nije prošao bezbednosne provere, pa bih i to mogao da razumem. Mnogo toga bih mogao da razumem, za sve anomalije u okviru Ministarstva odbrane od 2007. do 2012. godine da, ali za „Vladu u senci“, koja ne postoji ni u jednom zakonu Republike Srbije, ni u Ustavu Republike Srbije da svako ko sebe proglasi ne znam ti čime da može da dobije reč u Narodnoj skupštini, mislim da je protiv Poslovnika i ja vas molim da ubuduće vodite računa na te, ipak, uličarske fazone.
Zahvaljujem, se gospodine Babiću. Ja sam dužan da dam objašnjenje. Ja vas molim da me razumete, jer ja čitavo vreme trpim pritisak od strane jedne poslaničke grupe i kada je govornik u tom trenutku viknuo prema meni - ja sam Vlada u senci, ja sam bio uplašen i ja sam morao da dam reč. (Dragan Šutanovac, s mesta: Nisi.) Znači, oprostite što nisam imao pravo na to, ali kada neko u mom pravcu tako povišenim tonom kaže – ja sam Vlada u senci; ja sam, verujte bio zatečen, uplašen i ja sam morao da dam reč, tako da se izvinjavam što nisam imao pravo na to po Ustavu i po Poslovniku. (Dragan Šutanovac,s mesta: Hajde što ste dali reč, nego što ste povukli kaznu.) Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Zoran Babić, s mesta: Ne) Zahvaljujem što ste prihvatili moje objašnjenje. Pošto imamo više prijavljenih, gospodina Rističevića, gospodina Bradića, gospodina Đurišića i gospodina Jovanovića. Samo vaš osnov javljanja da li po amandmanu ili po nekom drugom osnovu? (Marko Đurišić, s mesta: Po amandamnu.) Po amandmanu. Onda ću dati reč po redosledu javljanja. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se ja tako pre jedno 20 minuta odmah pošto je govorio onaj poslanik kojem ste dali opomenu i molim vas ubuduće kada on bude govorio, gospodine predsedavajući da mi obezbedite jednog tumača, jednog tumača za srpski jezik, jeste da kolega poslanik govori nekom verzijom srpskog jezika, ali ja njega ništa ne razumem. Govorim o poslaniku kome ste izrekli opomenu, ja sam se javio odmah posle njega za reč, međutim, nisam je dobio. U međuvremenu je govorio „senčeni ministar“, ministar „Vlade u senci“ i ja više ne znam koja pravila vladaju u ovoj Narodnoj skupštini, ali ne prihvatam amandman koji glasi „briše se“ iz prostog razloga što su predlagači veoma neubedljivi, što treba da razumemo jedan izraz koji se upotrebljava u Sremu – teško reduši u praznoj kući; a ja ću to da parafraziram – teško Vladi u zapuštenoj, napuštenoj, prezaduženoj zemlji koju smo zatekli. Dakle, akcize će biti javni prihod pomoću koga treba iskoreniti, odnosno pokušati iskoreniti siromaštvo koje smo zatekli, koje gotovo je gotovo neizdrživo za gledanje. Sa tim novcem Vlada će svakako pokušati da izleči bolesnog, da obuče golog, da obuje bosog, da nahrani gladnog, da zbrine siromašnog, neće pare da idu tek tako, znači biće neki javni prihod od akcize. Možda ta akciza ne bi bila potrebna da, pa ni njihov amandman koji glasi „briše se“, da nismo zatekli potpuno zapušteni privredni sistem, dakle državu bez privrede u kojoj je privreda toliko bila devastirana da je trošila dva i po puta više struje po jedinici BDP, nego što to čine evropske zemlje. Takođe, ništa nije učinjeno da se podigne energetska efikasnost, posebno u domaćinstvima, tako da nikakav stepen izolacije veći nije postignut već 15 godina, odnosno 12 godina koliko vladaju na teritoriji cele države i 15 godina koliko vladaju na teritoriji AP Vojvodine, gotovo da beli dinar nije uložen u poboljšanje energetske efikasnosti, odnosno u izolaciju kuća, promenu stolarije, itd, tako da naša domaćinstva troše dva puta više energije po kvadratnom metru površine, nego što to troše domaćinstva u Evropi. Dakle, ja preporučujem Vladi da deo novca koji dobije od ubiranja ove akcije da iskoristi da stimuliše naša domaćinstva da ih subvencioniše, da podiže energetsku efikasnost, odnosno da poboljšavaju izolaciju, da malterišu zidove, poboljšavaju izolaciju, da menjaju stolariju i da im Vlada na odgovarajući način da stimulacije za takvu aktivnost, a sa druge strane treba naterati i privredu, odnosno ostatak privrede koji smo zatekli da poboljša svoju energetsku efikasnost i da troši manje struje po jedinici BDP i verujem da takva politika, energetska politika, zajedno sa ovom akciznom politikom mora da da rezultate. Takođe, Vlada treba da povede računa i o malom čoveku, a ja ću reći o seljaku, zemljoradniku i da njima da odgovarajuće popuste s obzirom da oni ne mogu da se uklope u one kvote koje su propisane po broju kilovata ne zato što troše previše energije za domaćinstvo, odnosno za kuću, već troše električnu energiju za okućnicu, za ekonomske objekte, pa to treba imati u vidu da seljaci ne troše energiju samo da bi se grejali, to najmanje čine, greju se na drva, ali pri tome pripremaju hranu za stoku, imaju ekonomsko dvorište gde troše odgovarajuću količinu električne energije. Zato predlažem da u budućnosti se povede računa da se stimulišu na takav način i poljoprivredna gazdinstva koja izađu iz kvote električne energije koje garantuju olakšice zahvaljujući činjenici da deo svoje energije troše za ishranu stoke, a ne za potrošnju koja ide za grejanje i za neke druge aktivnosti. Mislim da ubuduće Vlada treba da vodi o tome računa, kao i da pokuša da spoji poljoprivredu i proizvodnju električne energije, s obzirom da se akciza uvodi zbog razloga da nismo zatekli ni jednu izgrađenu elektranu, posebno onu koja bi iz poljoprivrede i iz biomase davala električnu energiju i na takav način podigla energetske potencijale ove zemlje. Predlažem Ministarstvu finansija i Vladi da deo koji ubere od ove akcize, i zato ne prihvatam ovaj amandman „briše se“, da iskoristi da se ubuduće podižu farme koje će uz meso, mleko, proizvoditi i odgovarajuću količinu energije za napajanje same farme, ali i za korišćenje, odnosno za isporuku te električne energije u mreži, tako da pomoću te električne energije koju će isporučivati u mrežu, preradimo one primarne poljoprivredne proizvode prerađivačke industrije, korišćenjem te energije napravi jedan dobar prehrambeni proizvod, da napravi više robnih marki i na takav način zatrpamo domaća i strana tržišta iz realnih izvora za koje će ove akcize i zahvaljujući podizanju novih energetskih potencijala, zahvaljujući proizvodnji električne energije u poljoprivredi, podignemo ne samo prerađivačku industriju, već na takav način iz realnih izvora, podignemo plate i penzije. Mislim da je Vlada na dobrom putu i samim tim vodeći državu u pravom pravcu, to je jedan, koliko ja vidim, mali korak, ali bolje jedan mali korak u dobrom pravcu, nego njihovo galopiranje koje je trajalo 12 godina u pogrešnim pravcima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, uvažene koleginice i kolege, građani Srbije, poštovani građani Niša, evo, danas smo u četvrtom satu rasprave, pri kraju i iz ovoga što se videlo iz diskusija dosadašnjih i onome što će biti do kraja ove sednice, najsigurnije će se desiti to da će skupštinska većina usvojiti Predlog izmene Zakona o akcizama, naročitoovaj član 2. o kojem sada diskutujemo, da će odbiti naše amandmane i da ćete vi od zakonom propisanog roka plaćati skuplje struju za, kako reče gospodin ministar, samo 325 dinara. Verovatno je mislio da kaže da to nije mnogo. Ja vama da kažem, gospodine ministre, građani Niša duguju preko devet milijardi dinara za struju, ne zato što su nesavesni, ne zato što su neodgovorni, ne zato što mrze državu i sistem, nemaju odakle. Nemaju odakle da plate. U Gradu Nišu 40.000 ljudi ne radi, u Beogradu 103.000. Beograd ima preko 1.5 miliona stanovnika, Niš ima 240.000. Znači, u Nišu polovina grada nema prihode. U Nišu više od polovine ljudi priključenih na toplanu idu da se isključe sa daljinskog grejanja, ne zato što mrze toplanu, ne zato što ne žele da se greju preko radijatora, nemaju odakle da plate, a plaše se sudskih izvršitelja i zaplene nepokretnosti jedinog što imaju - stanova. Da li hoćete da u Nišu počnu da se isključuju sa elektroenergetske mreže zato što nemaju da plate? Nemaju ljudi odakle da plate. Jedan čovek je u Novom Selu izgubio kuću zbog neplaćenih računa. Došli izvršitelji i uzeli kuću. U redu je da se plati kada se ima odakle.Rekao sam vam pre dva dana, suvu drenovinu niko nije iscedio. Ja vas molim da prihvatite naše amandmane i da ukinete akcize za struju. Dajte investicije iz budžeta, pokrenite energetsku efikasnost o kojoj smo pričali. Dajte, pokrenite iskorišćenje biomase. Dajte, povećajte površine pod navodnjavanjem da dignete proizvodnju tri, četiri puta više na selu. Dajte realne prihode, nemojte samo budžet da punite tako što ćete povećavati, udarati porez na namet. Rekao sam da ste relaksirali budžet za 300 miliona evra. To je ministar Krstić, tu sedeo gde vi sedite i skinuo je 2% sa pozicije zdravstva, doprinosa na zdravstvu, prebacio u penziono, da bi rasteretio davanje iz budžeta za penzije. Bio je tada minus 450 miliona evra, 300 miliona ste prebacili sa zdravstva, tako da sada verovatno dajete 150 miliona evra na godišnjem nivou za penzije. I tada smo govorili da ne radite to, da podižete proizvodnju koju ste obećali u predizbornoj kampanji, jer ćete urušiti zdravstvo. Ja neću da kažem, ima puno lekara ovde, neka kažu kakva je situacija u zdravstvenim ustanovama. Ne moram ja ništa da kažem. Neka kažu pacijenti da li ima ili nema. Isto će proći i ova mera. Postoji život koji je van Beograda, ljudi, pa postoji i uža Srbija, postoji i južna Srbija. Nemaju ljudi odakle da plate. Džabe vama konsolidovan budžet Republike Srbije akcizama ako nemate za koga. Ako nastavimo tako, hajde da se dogovorimo koji će od ministara da ugasi svetlo u Nišu. Evo, ja za moj grad znam. Pola grada nema prihoda. Molio sam vas, kada je bilo produženje roka za privatizaciju, da ostavite „Mašinsku“ i „Elektronsku“. Rekli ste – nemoguće zato što ne možemo da finansiramo. Pa, kako ste finansirali „Simpo“, „Jumko“, „Smederevsku železaru“? Kako? Pa, „Smederevska železara“ treba da radi zbog Smederevaca, ali oni su dužni preko 400 miliona evra, dolara, čega li. Kako to ima interes, a nema interes u Nišu? Nemaju ljudi odakle. Insistiram i tražim od narodnih poslanika da ne prihvate Zakon o akcizama. Šta ćemo da radimo kada počnu da idu sudski izvršitelji zbog neplaćenih računa za struju? Da pomognemo tim ljudima, pa kako? Kako da pomognemo? Grad Niš da pomogne, lokalna samouprava, jeste li rekli da Vlada ne može da vodi računa, tj. Ministarstvo finansija, da vodi računa o lokalnim samoupravama, jer one gazduju svojim budžetima. Odakle? Pa, grad Niš, nije da su nesposobni ljudi toliko u gradskoj vlasti, nemaju odakle da plate. Grad duguje za javnu rasvetu 200 miliona, duguje 200 miliona za toplanu. Odakle da plate ljudi? To odgovorite. Lepo je vama da pričate – mi ćemo da izjednačimo, da ispeglamo budžet, deficit, super. Sad ja samo kažem – naučite me kako da kažem građanima Niša kako da prežive zimu bez prihoda, a stižu non-stop novi nameti, povećan porez na imovinu od 50 do 300%, pa povećana ova taksa, pa povećana ona taksa, pa smanjen doprinos za zdravstvo, pa mora više da se plaća iz kućnog budžeta za lekove, pa sad povećana akciza na struju. Odakle da se plati to? To što piše na ovim papirima, od toga narod ne može bolje da živi. Samo kažem vodite računa. To što mi izglasamo neko mora da plati. Da li vaše komšije to mogu da plate, o tome razmišljajte kada treba da glasate da li ćete prihvatiti ili ne ovaj amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar. Izvolite.
Samo kratko. Moram da kažem ovako. Ne želim da se direktno obraćam, ali opravdanost vaše tvrdnje o stanju u gradu Nišu, gde sam imao prilike da budem i da vidim nekoliko pogotovo tzv. složenih sistema, uključujući „Minel“, „Elektronsku industriju“ itd. i opravdanost ovih zahteva da se pomogne ljudima koji ne mogu da plate ne ruši ovu meru, jer Niš verovatno ne sudeluje više sa 4, 5% u prihodu EPS-a. Ne možete 95% struje da dajete. Zašto bismo subvencionisali one koji proizvode i zarađuju profit i strane ambasade i ljude sa visokim primanjima. To se rešava socijalnom politikom, a ne merom koju dajemo. Već sada Srbija subvencioniše elektro-energiju, kao što rekoh, 26% u odnosu na Bosnu, 100% u odnosu na neke druge zemlje. Znači, cena struje u Evropi je mnogo viša. Nema nikakvog rezona da struju delimo besplatno. Mi povećavamo minimalno da bismo ostvarili ciljeve koje smo sebi postavili i u uštedi energije i supstituciji energije, da se drugi izvore koriste i svemu ostalom. Ovo o čemu vi pričate, postoji već program koji targetira, koji ciljano ide na grupe koje ne mogu da plate. Možemo da gledamo taj program ponovo, ali to nije dovoljan razlog da se ova mera ne sprovodi. Setite se, to su bili stari principi, da su kod nas struja i gas bili, to nas je dovelo dotle da je pola povećanja duga za proteklih 10 godina upravo došlo preko deficita javnih preduzeća koji nisu ništa naplaćivali. Ne možemo mi istovremeno da govorimo o tome da želimo da restrukturiramo ta preduzeća, da želimo da imamo zdrav početak, a da nudimo struju u bescenje. To ne ide zajedno. A socijalni programi koje vi tražite, mislim da su opravdani i mislim da o tome treba govoriti posebno. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala. Čuli smo od gospodina ministra više puta kako ova mera treba strukturno da promeni prihodnu stranu budžeta i kako je ovo deo mera fiskalnekonsolidacije. Cilj je smanjiti učešće penzija u BDP čini mi se sa 11 na 9%. Sad smo negde na 10 došli, možda malo ispod toga. Da bi ostvarili taj cilj, ministre, postoje dva načina. Jedan način je smanjenje plata i penzija. Vi ste krenuli tim putem. Drugi način je povećanje BDP-a. Tu nema nikakvog rezultata već tri godine. Praktično u 2013, 2014. i u 2015. godini Srbija će imati pad BDP. Kada kažete šta je alternativa, to je alternativa. Sami ste rekli juče, 3,7 milijardi evra odobrenih kredita mi ne koristimo. Zašto, ministre? U čemu je problem da to počnemo da radimo? Ušli ste u ovu Vladu kao ministar privrede, verovatno ste imali neke planove vezano za to. Danas ste ministar finansija i vaša primarna nadležnost jeste da gledate republički budžet, ali on ne može da se puni bolje i više ako ne raste privreda, ako nema investicija. Rekao je član Fiskalnog saveta, niste rekli da je to netačno, da je poreska efikasnost danas manja nego 2012. godine, a da je danas na tom nivou u budžetu bi bilo od 20 do 30 milijardi dinara više. Rekao je ovde u Skupštini na skupštinskom odboru. Ovom merom 17 milijardi planirate da uđe u budžet u sledećoj godini. Evo vam uštede. Podignite tu efikasnost samo na onaj nivo na kojem je bila 2012. godine. Kažete – sada je poraslo u odnosu na 2014. godinu. Te 2014. godine je ova Vlada bila, vi ste bili u Vladi, pet meseci kao ministar finansija. Pre vas je bio neko ko je proglašavan za genija. Hajde da se poredimo sa nekim drugim vremenima. Zašto je rast privrede u svim zemljama okruženja tri posto, 3,5%, 4%, a mi pričamo da li će biti minus pet nula ili plus pet. Te stvari mi hoćemo da Vlada radi, a ne da ponovo zavlači ruku u džep građana u kome nema gotovo ništa. Smanjene su plate i penzije, povećane su cene. Inflacija postoji, nije velika, ali postoji, 2-3% će biti na kraju ove godine. Povećani su ovi porezi na imovinu. Sada će se povećati cena struje. Smatramo da to nije put. Put je razvoj privrede, ulaganja, strana ulaganja, otvaranje novih radnih mesta, stvaranje nove vrednosti. Kada kažete – da li postoji alternativa, postoji, i to ova Vlada ne zna da radi. Već tri godine nikakvog rezultata nema. Svake godine su sve manja i manja strana ulaganja. Nema povećanja zaposlenosti. Bez toga ne može da raste društveni proizvod. Kada bi rastao društveni proizvod, smanjio bi se udeo iz budžeta, bez smanjenja plata i penzija. Verujem da je to istina. To je prosta matematika, a na tome se ne radi. Nema povećanja bruto društvenog proizvoda, nego gledamo da smanjimo plate i penzije onako surovo. Smatramo da građani ne mogu da prežive ovu meru. Slušamo ovde dva dana kako je neko dizao cenu struje. Da sluša samo to, ispalo bi da je cena struje najskuplja u Evropi, a vi stalno govorite da je najjeftinija u Evropi. Verujem da je to tačno, ali čemu onda te priče da je neko dizao cenu struje u prethodnim godinama. Ovo nije povećanje cena struje, odnosno električne energije, u smislu da će taj prihod doći EPS-u, da će se on dalje razvijati. Neće se razvijati. Neće biti ulaganja. Dve godine, tri godine ne rade se kapitalni remonti na objektima u Elektroprivredi. Sve termoelektrane su uradile kapitalne remonte od 2002. do 2012. godine. Dve stotine pedeset megavata nove snage je instalirano u TENT-u. To je jedan ceo blok. Šta je sa japanskim kreditom za odsumporavanje? Najpovoljniji kredit koji Srbija može da povuče ne može da se realizuje, jer neko hoće da nešto. Realizujte te kredite, pokrenite privredu, zaposlite ljude i onda će biti više para u budžetu i neće morati da se uvodi ovaj novi namet na građane Srbije.
Gospodine Babiću, po kom osnovu? (Zoran Babić, s mesta: Po amandmanu.) Po amandmanu se javio i gospodin Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovani ministre, malopre sam čuo odgovor od vas i zahvaljujem se na tome zašto će građani plaćati na završni račun akcizu, i to na obračunsku snagu, dakle na angažovanu snagu, i trošak javnog snabdevača, i na naknadu za povlašćene proizvođače. Moj amandman je bio u smislu da izuzmemo električnu energiju iz ovih akciza iz tog razloga što nije dobro pripremljen predlog, jer Direktiva EU govori drugačije. To ide po megavatu. Imaju jedan izuzetak, koji jedna zemlja ima obavezu da to promeni u narednom periodu. Ovaj amandman koji su podnele kolege razlikuje se od tog amandmana, koji ste vi malopre komentarisali. Mislim da je suštinski isti. Jedino što se ne slažem da ne treba na duvanske proizvode. Mislim da je to razumno, ali ovo na električnu energiju nije dobro pripremljeno, nije dobro po građane i da će ih mnogo više koštati nego što bi to bio slučaj da je po megavatu, kao što piše u Direktivi EU. Šta je još jedna pozicija koju sam želeo da prodiskutujem? Mislim da Vlada pokušava na sve načine da uvede novu zakonsku regulativu kako bi, na neki način, naplatila dodatni novac i od privrede i od građana. Sa druge strane, kada treba da se ispoštuje ta ista privreda ili taj isti građanin, tu se onda zakon ne poštuje od same Vlade. Uputio sam vam pitanje još pre šest meseci, a koje sam ponovio pre tri meseca, a po pitanju otpisa PDV-a za privrednike koji su stradali u poplavama, PDV-a na robu koja je uništena u tim poplavama. Još uvek nisam dobio odgovor. Poreska uprava ćuti. Ti ljudi imaju strašne probleme, moraju da vode zalihe te robe koja faktički ne postoji, ali ne postoji odgovor i to je način na koji država finansira taj smanjeni deficit. To nije trajna stvar, to je privremena stvar, jer ako država ne ispunjava svoje obaveze prema privredi i građanima, to se onda drugačije zove. Ako država ne izvršava ona plaćanja koja treba, onda treba da kažemo kako se to zove u ekonomiji i u finansijama i da probamo nešto drugo. Mislim da ovaj namet ništa neće doprineti, nećemo rešiti problem, a Vlada se oglušuje o sve one zahteve kada građani pokušavaju da ostvare svoje pravo. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, ovaj amandman nije prihvatljiv za SNS zbog licemerja koje je pokazao kolega koji je obrazlagao i tražio podršku za ovaj amandman. Mislim da je licemerno i da je vređanje, ne samo narodnih poslanika, već i građana Republike Srbije, kada se kaže – znate, nije dozvoljeno i nije dobro uvođenje akciza, ali je dobro i dozvoljeno povećanje cena struje. Sve je dobro što su oni radili i dozvoljeno je to što su 1. marta 2008. godine povećali cenu struju za 7,6%, pa je dobro što su 1. avgusta iste godine, valjda se nisu setili da su dovoljno povećali cenu za tu godinu, povećali za još 8,4%, pa su 1. marta 2010. godine povećali cenu struje za 10%, pa su 1. aprila povećali cenu struje za 15,1%. Malopreje kolega rekao – znate, dozvoljeno je povećanje cene struje, i to što su oni radili je dozvoljeno. Niko nije rekao da nije dozvoljeno, ali zašto se tada niste brinuli za egzistenciju i za novčanik i za građane Republike Srbije? Zašto tada niste stavili prst na čelo i rekli – ljudi u Srbiji teško žive? Još veće licemerje je da kažu – ljudi su 2009, 2010. godine živeli odlično, pa zato što su živeli odlično povećavali smo im cenu struje. Nikako da čujem odgovor – zašto ste plaćali iz tog povećanja cena struje, zašto ste plaćali koncerte 353 miliona dinara? Zašto ste fudbalskom klubu, samo jednom, dali u jednoj godini 80 miliona godina? Zašto ste samo u jednoj godini iz EPS-a trošili od 300 do 500 miliona dinara za kampanje, marketinške kampanje koje su išle samo i isključivo preko marketinških agencija čiji ste vlasnici? Recite jednom ljudima zbog čega ste to radili. I u redu je kada se povećava struja i u redu je kada se napada budžet građana Republike Srbije i kada se taj novac preliva u vaše džepove i u vaše marketinške agencije. Koje obrazloženje dati da se EPS reklamira? Monopolisti, jedina kompanija koja distribuira i naplaćuje električnu energiju. Jedina. Jedini igrač na našem tržištu. Do 2012. godine u svim mogućim medijima reklama za EPS i samo preko jedne marketinške agencije. I gle čuda ta marketinška agencija u vlasništvu zamenika predsednika Demokratske stranke. I zbog toga se menja cena struje i to je dozvoljeno, kako neko reče, malopre kolega - znate, to je legitimno, to je u redu, to je dozvoljeno. Zbog tih razloga je neophodno povećati cenu struje. Investicije. Stalno se nekako neki ljudi u ovoj sali kite nekim i nečim zapravo tuđim. Mišković prodao „Deltu“ „Delezu“, a oni kažu to je investicija. Jedna kompanija privatna drugoj privatnoj kompaniji, to je investicija. Ali, samo mi jedna stvar nije jasna kod tolikih silnih vaših investicija kako ste uspeli da izgubite 400.000 radnih mesta? Pa valjda sa investicijama idu nove fabrike, nove proizvodnja, nova radna mesta, zadovoljniji ljudi. A, vi se hvalite nekim investicijama, a ljudi u Srbiji su izgubili posao. Četiristo hiljada ljudi su izgubili posao. Četiristo hiljada ljudi je izgubilo posao, a vi kažete ma prepuna je Srbija investicija. Možda ste vi imali neke investicije, možda ste vi gradili neke zgrade, kafiće, firme, pašnjake, pašnjaci se ne grade, kupuju se, održavaju se, grade se. Možda ste vi imali i tu prihvatam, ali građani Srbije to nisu osetili. Građani Srbije su živeli lošije, građani Srbije su gubili posao, vi dovodili investicije, a ljudi u Srbiji sve nezaposleniji. Sve više bez posla. To jedno sa drugim ne paše se, nema logike nikakve. Nema istine u svemu tome. Licemerno je kada kažete - dozvoljeno je povećati cenu struje, a li nije dozvoljeno uvesti akcizu. Znate mog komšiju u Vrnjačkoj Banji, nije ga briga da li je povećanje struje ili je akciza. Zna da će dobiti račun koji je uprosečen po jednom brojilu za mesec dana za 300 i nešto dinara i znam da mu je teško. Ali, znam da veruje da tih tri stotine i nešto dinara koliko će mesečno izdavati više neće otići za vaše koncerte, neće otići za vaše fudbalske klubove, neće otići za vaše marketinške kampanje, neće otići u vaše privatne džepove, već će otići za ozdravljenje javnih finansija. Otići će na mesto i u mesto, iz jednog u drugi džep, jer i budžet i nije budžet Vlade, nije budžet Aleksandra Vučića, Zorana Babića, Aleksandra Martinovića, već budžet građana Republike Srbije. Ja sam im zahvalan zato što veruju u pošten odnos prema javnim finansijama i ono što je potvrda poštenog i odgovornog odnosa prema novcu koji nam je poveren je sporazum sa Međunarodnim monetarnim fondom. Sa istim ovim Međunarodnim fondom koga ste oterali iz Srbije samo da bi mogli da se bahatite novcem i budžetom, samo da bi mogli taj budžet da koristite u predizbornoj kampanji, samo da bi mogli da koristite da bi dobili izbore. To je neodgovorno, to je loše. Mi želimo sporazum sa MMF-om da bi dobili još jednu potvrdu o stabilnosti naše države. Mi želimo i napravili smo sporazum sa MMF-om zato što smo spremni na kontrolu trošenja javnih finansija, na ono na šta vi nikada niste bili spremni zato što ste prema javnim finansijama i državi kao prema svojoj prćiji, kao prema onome da vam je dedovina. Nije. I vlast i država i javne finansije se dobijaju na revers, poverenjem, i kao što je rekao kolega Martinović, spremni smo i želimo da budućim generacijama, nekim novim ljudima, boljim od nas, a mnogo, mnogo boljim od vas, ostavimo bar bolji polaz, stabilniju, uređeniju, bogatiju, da to unapređuju. Od vas smo ostavili samo dubioze, dobili smo dugove, dobili smo javne finansije u kojima je 2012. godine bilo toliko novca da smo imali samo za pola penzije, za pola plata u javnom sektoru. Ostavili ste nam javne finansije koje su bile 15 dana do totalnog kolapsa i do totalnog bankrota. Sada se više u Srbiji, ne da se ne govori o tome, nego smo svemirskim godinama udaljeni od bankrota zbog hrabre politike, a ne populističke, zbog odgovornog i poštenog odnosa, zbog štednje a ne rasipanja, zbog onih 80 automobila u Kolubari u odnosu na 350 i nešto, koliko ste ih vi držali, zbog toga što niko nema prednost, pa ni Kene, zbog toga što niko od nas nema bager u Kolubari koji kopa 25 sati na dan. Zbog takvog odnosa, iako ima anomalija, iako ima još mnogo mesta za napredovanje, iako ima još mnogo mesta za uštede, ova Vlada vodi državu Srbiju, vodi javne finansije u pravom smeru i zbog toga SNS u punom kapacitetu daje podršku i ovom zakonu, kao što smo i do sada radili, ali kao što ćemo raditi i u budućnosti.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Po amandmanu se javio narodni poslanik Ivan Jovanović.
Hvala poštovani predsedavajući. Ja bih da vratim diskusiju na realne stvari, da se ne bavimo prošlošću jer da li je veća šteta za EPS to što je neko plaćao fudbalske klubove ili je veća šteta što je prošle godine pravljen lift iz garaže do direktora kancelarije u upravnoj zgradi EPS-a, to treba neki drugi organi da provere i nadam se da oni funkcionišu pošto je očigledno da nam je korupcija sve veća i ne vidi se kraj tome. Mislim da se vraćamo na početak, gospodine Vujoviću, da treba da se prestane, da se prekine sa partijskim upravljanjem ozbiljnim javnim resursima kao što EPS da ne bi građani, na kraju krajeva, plaćali i obračunsku snagu, akcizu na obračunsku snagu, da ne bi plaćali akcizu na trošak javnog snabdevača. Zašto je građanin dužan da plaća trošak javnog snabdevača? To ne treba da bude obaveza građana. Ako želimo da napunimo budžet i sa tih 18 milijardi, vi ste to priznali, gospodine Vujoviću, u svom odgovoru, da vi gledate završni račun, krajnji račun potrošača i prema tome ste odrezali procenat da se tih 17,5 milijardi, odnosno da se napuni budžet za tih 17,5 milijardi i to je sa stanovišta Vlade u redu jer vi onda možete da kažete – mi smanjujemo deficit, mi smo sjajni, mi smo divni, ali ne vodite računa o tome da li građani mogu dalje da plaćaju to, pri tom, ne sprovodite zakon i ne omogućavate građanima da dođu do svojih prava. Od njih tražite da poštuju zakone i tražite od njih da plaćaju svoje obaveze, ali država ne plaća svoje obaveze i tu je problem. Zbog toga, između ostalog, imamo i stagnaciju i recesiju. Nemamo rast BDP. To je problem ove zemlje i treba da pričamo o tome na koji način ćemo ga rešiti, a ne o tome šta je radila neka vlast pre tri ili 13 godina jer to zaista građane Srbije više ne zanima. Svi smo odgovorni za sadašnje stanje, i ova vlast koja traje tri godine, i ona koja je bila pre, ali treba da nađemo modele koji će nam omogućiti da izađemo iz postojeće situacije. Tu Vlada treba da da predloge, a ne da beži od tih problema i da ih svaljuje na leđa građana. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani ministre Vujoviću, ja vam se zahvaljujem na čestom pominjanju reči „preokret“. Međutim, obzirom na činjenicu da ste bili u Vladi Republike Srbije, možete biti samo simpatizer. Kada je u pitanju član broj 3, predlog je da se on briše i da se ne uvodi akciza na elektronske cigarete. Zašto, ministre Vujoviću? Nesporno je da od elektronskih cigareta štetu nemaju neaktivni pušači, odnosno oni koji udišu duvanski dim. Po nekim analizama štetnost elektronskih cigareta, ja kažem po nekim analizama, je znatno manja od običnih cigareta. Vi ste ovom merom, gospodine Vujoviću, na neki način atakovali i na zdravlje građana Srbije, zato što su neki građani Srbije umesto klasičnih cigareta izabrali manje štetne cigarete, manje štetne pre svega za njihovu okolinu. Umesto da na neki način to bude interes države Srbije, zato što u Srbiji godišnje umre 20.000 ljudi od posledica aktivnog pušenja ili posledica pasivnog pušenja, a za 10 godina 200.000 ljudi, pa umesto da ste omogućili tim ljudima da na neki način izaberu manje zlo, ne, vi ste oporezovali i njih i na neki način ih opet uputili da se vrate klasičnim cigaretama, cigaretama koje su ranije koristili, a možda su bili na putu odvikavanja, gospodine Vujoviću. Koje je obrazloženje? Dve zemlje u Evropi su samo ovakvu akcizu uvele.
Zahvaljujem, gospodine Veselinoviću, isteklo je vreme. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Jankov Veselinović. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Ne samo što je Vlada uvela akcize na električnu energiju, namet na građane Srbije, nego je ona i ovim zakonom uspela da napravi određene popuste, olakšice ovlašćenim grupama građana. U ovom slučaju se radi o diplomatskim predstavništvima, ambasadama, ambasadorima i članovima ambasada koji su izuzeti od plaćanja akcize na duvanske proizvode, cigarete i alkoholna pića. Ministar je prošli put rekao da je to samo korigovanje prethodnog člana. Pa, ministre, čak da je to tako, vi ste nastavili sa lošom praksom, da su oni koji su bogati oslobođeni akciza, a oni koji su siromašni da im uvodite nove akcize. Zbog čega bi neko bio povlašćen da ne plaća akcizu na duvanske proizvode i alkoholna pića, a građani Srbije, koji jedva sastavljaju kraj sa krajem, tu obavezu plaćaju? Šta to znači? To znači da vi vodite računa samo o onima koji su moćni, koji imaju novac, da treba da ga imaju još više, a ostalo je udri po građanima. Takav je ovaj član, za koji mi smatramo da je nepotreban i smatramo da ste trebali odustati od povlastica predstavnicima ambasada, konzulima itd, jer je ovo koruptivna mogućnost, mogućnost da neki drugi uvoze ove proizvode kao za ambasade i konzulate, a u stvari će ih stavljati u dalju prodaju. Vi znate, gospodine Vujoviću, da se treba kloniti odredaba koje su visoko koruptivne. Ove odredbe su visoko koruptivne i omogućavaju da se roba…
Zahvaljujem, gospodine Veselinoviću. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Jednom rečenicom ću na oba vaša pitanja da odgovorim. Prvo smo uradili po predlogu stručnih službi koje prate uvođenje akciza na sve duvanske proizvode i supstitute i nema osnova da mi ne uvedemo, isto kao što uvode svi drugi. Što se tiče ovog četvrtog člana koji daje poseban status diplomatsko-konzularnim predstavništvima i onim subjektima koji imaju pravo na tzv. carinska skladišta, mi nismo promenili smisao tog člana, samo smo precizirali formulaciju. Ako bi Srbija to promenila, onda bi de fakto narušila reciprocitet koji imaju sve zemlje u svetu, koje takav isti status daju našim diplomatsko-konzularnim predstavništvima i svim drugim operaterima. Prema tome, ja ne mislim da Srbija treba da narušava međunarodno usvojena pravilakoja se poštuju u svim zemljama u svetu. Hvala lepo.
Zahvaljujem ministru Vujoviću. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Ovaj amandman je, naravno, deo naše vekovne borbe za zaštitu srpskog jezika, pravopisa i gramatike. Ovoga puta je to odbijeno sa obrazloženjem da nije suštinski amandman, nego da je to praktično jezička redakcija i da je to razlog, bez obzira što smo u pravu sa ovom ispravkom, zašto to ne treba prihvatiti kao amandman. To je predlog Vlade Skupštini. Vrlo interesantno je to što je već nekoliko desetina takvih amandmana usvojeno, ti amandmani koji su štitili srpski jezik, pravopis, gramatiku i stil pisanja. Sada se ja pitam da li se ovo sada opametila Vlada time što će da odbija te amandmane, ili je Vlada pre toga bila pametna a sada više nije, kada je počela da odbija ovakve amandmane? Značaj jedne reči, jednog slova, jednog zareza je vrlo velika i ona može suštinski da promeni značaj jednog teksta, a posebno ako su u pitanju zakoni, jer zakoni moraju da budu apsolutno precizni. Po Ustavu zakoni moraju da budu napisani pre svega na zvaničnom jeziku i pismu ove države, naravno da mogu biti i prevođeni na jezik i pisma nacionalnih manjina, ali ovakvim ponašanjem prema samom jeziku kojim se piše zakon se uvodi dodatna pravna nesigurnost u život građana Srbije. Ne postoji nikakav razlog da jedan ovakav amandman bude odbijen. Bilo koje izmišljotine ili bilo šta što neko može da u svojoj glavi zamisli, pa da lažno kaže ovde, neće popraviti nepismenost u pisanju zakona, a ta nepismenost ima za posledicu pravnu nesigurnost. Ja mislim da je lepo da ministar prihvati ovaj naš amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se odbije, naravno, ovaj amandman, amandman na član 4. Predloga zakona. Evo, kao što vidimo jezička sekcija u parlamentu je ponovo aktivna, dežurni lektori se ponovo bave interpunkcijskim znakovima, zarezima, tačkama itd. Ja im predviđam vrlo uspešnu karijeru u tome, vrlo uspešno buduće zanimanje. Dakle, imaju sada priliku da se dobro pripreme za buduću profesiju.
Molim vas, gospodine Markoviću, ne govorite o amandmanu.
Evo, prelazim na amandman. Dakle, rekli smo već da ovaj amandman nije suštinski, da ne tretira suštinu ovog zakona i to su i predlagači ovog amandmana malopre potvrdili, a ja ću upravo iz suštinskih razloga da pozovem da se odbije ovaj amandman. Suština zakona je da se ovim predlogom zakona i ovim merama nastavlja program, kao što smo rekli, aktivne konsolidacije javnih finansija. Mislim da se ovim i sličnim merama dovodi do smanjenja budžetskog deficita na taj način što će se povećati opšti prihodi budžeta. Dakle, to je nešto što moramo da ponovimo po nekoliko puta zbog građana Srbije, da je najbitnije to da će ovo predstavljati trajni i održiv izvor budžetskih prihoda. Iz tih razloga predlažem da usvojimo ovaj zakon, odnosno da odbijemo ovaj i slične amandmane. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Ja sam detaljno još jednom pogledao vaš amandman i na ličnu odgovornost prihvatam vaš amandman. Hvala lepo. Na član 4. amandman je podnela Vlada. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio je amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Imate reč gospodine Veselinoviću.
Gospodine Vujoviću, vi ste govorili malo pre o reciprocitetu, možda nema potrebe da vas podsećam na reciprocitet i nepoštovanje reciprociteta u međunarodnom pravu i kako, recimo taj reciprocitet doživljava susedna Mađarska kada podiže zid prema Republici Srbiji. Vi smatrate da bi to, što bi mi možda odstupili od konvencija, kojim bi diplomatsko-konzularna predstavništva oslobodili plaćanja akcize na duvan i na alkohol, da bi se zaštitili od visoke koruptivnosti, a naša zemlja je po nivou koruptivnosti u svetskom vrhu. Vi smatrate da bi na taj način mi povredili međunarodno pravo. Ne, gospodine Vujoviću mi bi se samo prilagodili društvenim okolnostima i pravnom sistemu u kome je Srbija, odnosno ne funkcionisanju pravnog sistema. Svaka država ima pravo i po međunarodnim konvencijama, da zaštiti svoje vitalne vrednosti, a naša vitalna vrednost jeste da održimo pravni sistem, a ovaj član ugrožava pravni sistem, jer jednu grupu povlašćujete i stvarate visoku mogućnost koruptivnosti. Dakle, ne smatram da mi treba da izađemo iz okvira međunarodnog poretka, međutim poređenje da sve druge države se drže slepo pravila međunarodnog prava, ne drže se u onom delu koji međunarodno pravo dozvoljava da zaštite svoje vitalne interese. Vidimo kako to druge države čine i kako to čini pomenuta država, ali kako čine i države koje su vama uzor Nemačka, Amerika itd.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Vujoviću, poštovana gošćo iz ministarstva i poštovani podpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Bečiću, ja sam veoma kritikovao nastup ministra Vujovića jutros, pre svega oko našeg amandman na član 2, ali sada prosto želim da čestitam ministru Vujoviću, što je i sam uradio jednu stvar koja se očekuje od svakog čoveka koji sedi u velikoj sali Narodne skupštine, a to je da se u našem delanju pridržavamo pravopisa srpskog jezika. Čestitam sada i ministru Vujoviću, što je preuzeo odgovornost, uprkos stavovima poslanika SNS i prihvatio još jedan amandman ove stranke. Ministre Vujoviću, naš amandman na član 6. je ista stvar, kao i amandman na član 4. Neophodno je, poštovana gospodo, da se na izvesnom mestu, posle reči izuzetno od stava 1. ovog člana, doda zapeta. Moram samo da kažem ovde, nije ovde reč o nečemu onako nevažno, jezik je takođe pitanje suštine i smatram da bi bilo uredu da ministar Vujović sada prihvati i ovaj naš amandman na član 6. Predloga zakona. On ministre, nije u vezi sa sadržinom našeg amandmana na član 2. kojim se menja ono što je smisao vaše izmene zakona, nego želimo da ono što se ovde usvoji kao predlog zakona, u smislu gramatike i u smislu pravopisa bude apsolutno ispravno. Mislim da je uredu da ministar Vujović sada prihvati i ovaj amandman ove stranke, to bi bio do sada onda drugi prihvaćeni amandman od sedam amandman koliko smo podneli na ovaj Predlog zakona. Tako da ministre očekujem da kažete da će te da prihvatite i ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima doktor Dušan Vujović.
Da preciziram, zbog svih u sali, znači, amandman da se posle izuzetno od stava 1. ovog člana stavi zapeta se prihvata. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Konstatujem da je ministar Vujović kao predstavnik Vlade prihvatio amandman. Izvolite. Replika, narodni poslanik Zoran Babić.
Nikada sa SNS nije bio problem priznati i ispraviti, mislim da je to posao svih nas. Međutim, ono što je sporno je legitimitet, jer kada neko u ovoj sali upotrebi, koji se tako hvali svojim poznavanjem srpskog jezika i pravopisa, a upotrebi u sali opisujući drugog kolegu sa stoko, ološu, đubre, spodobo. Kada u sali, odnosno u centralnom holu uporedi svoje kolege sa konjima. Kada daje različite epitete i predsedniku Vlade, a ja bih mogao da mu dam epitet jednog rimskog imperatora koji je zapalio Rim, samo što je ovaj zapalio Narodnu skupštinu Republike Srbije, e, onda to predstavlja problem i za kolegu Aleksandra Markovića i za SNS. Ukoliko neko želi da se predstavi kao vrstan poznavalac pravopisa ili bar lepog ponašanja ne bi smeo da meri kada će se neko od narodnih poslanika, kolega tuširati ili upotrebljavati dezodorans, jer na isti taj način bih mogao da pitam kada je otkrio bunde ili ono špricanje o kojima govori gospodin Marijan Rističević ili o takvim nekim stvarima. Vulgarizovali bi Narodnu skupštinu. Svaka ispravka, sve što dovodi do boljeg i kvalitetnije teksta je prihvatljivo za SNS, ali ovakav izraz i ovakvi izrazi koji polaze i dolaze samo od jednog kolege narodnog poslanika ovde u sali su za svaku osudu i ostalih poslanika ma iz koje poslaničke grupe bili, ali i srpske javnosti, sigurno.
Zahvaljujem. Reč ima doktor Ljubiša Stojmirović. Izvolite.
Poštovane kolege, posle Babićeve diskusije moram da kažem nešto vezano i za to, a nisam mislio da kažem. Pa, ja se ne slažem sa kolegom Babićem da je lepo vaspitanje ili nevaspitanje razlog da neko ne mora ili neće da poštuje pravopis. Ja sam se baš javio zbog toga. Da kažem, ja se potpuno slažem sa tim da sve mora da bude u skladu sa našim jezikom i našim pravopisom. Samo bih hteo da ukažem kolegama na jednu sitnicu. Veoma često kažu zarez, umesto zapeta. U našem pravopisu ne postoji zarez, kod nas se taj znak zove zapeta. A ovo drugo što sam rekao, to što je neko nevaspitan, što čačka nos ili ne znam, ne znači da ne mora da se izražava jezikom našim i da poštuje pravopis. Hvala.
Zahvaljujem doktore Stojmirović. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Imate reč gospodine Veselinoviću.
Ovim članom, poštovani gospodine Vujoviću vi ste dali još jednu povlasticu, još jednoj kategoriji. Korigovali, dopunili povlasticu postojeću i dali ste mogućnost avio kompanijama i brodskim kompanijama da koriste alkoholna pića, cigarete bez akciznih markica, bez akciza. Nijedan zakon vi gospodine Vujoviću i Vlada ne donesete, a da ne date neku povlasticu nekom vama dragom licu fizičkom ili pravnom. Ovde je u pitanju Etihad, očito je to vidljivo. Dakle, kada se pije alkohol u avionima te kompanije nema potrebe da platite akcizu. Šta će? Pa, platiće to građani Srbije kada kuvaju supu, kada peku jaja detetu ili kada kuvaju mleko. To je sistem, gospodine Vujoviću koji ste vi prihvatili. Ne znam da li je takav sistem u državama u kojima ste vi ranije radili. Ja znam da vi imate bogato iskustvo u drugim državama. Međutim, vi ste ovde došli, misleći da građani Srbije imaju novaca da plate ove vaše eksperimente, gospodine Vujoviću sa tim da građane oporezujete i uvodite im akcize na osnovne životne proizvode, a da im smanjujete platu. To jednostavno nije moguće. Čujemo šta se dešava u Nišu. Ljudi se isključuju sa centralnog grejanja, a sutra će se isključivati sa struje. Kada oporezujete vodu i vazduh, verovatno će se isključiti i sa tih životno potrebnih namirnica.
Vreme. Zahvaljujem gospodine Veselinoviću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, po amandmanu.
Hvala uvaženi predsedavajući. Možda se ne bih javio da me nije podstakla ovakva jedna diskusija, kako sada neko žali ljude koji detetu peku jaje, kuvaju mleko, a preko 100 i nešto posto su nam poskupeli struju i to na vrlo pokvaren način, tako što nikada rasprava u parlamentu nije vođena. Mi makar kažemo, da, uvešćemo akcizu, jer je to obaveza od EU, za koju se inače, navodno, oni zalažu. Znači, ovo je obaveza po direktivi koja se nalaže, ali oni to nikada nisu hteli da sprovedu, nego su na kvarno, na telefonskim sednicama Vlade povećavali cenu struje i to su tako radili, da su nam EPS doveli do duga od 400.000.000 dinara. Toliko je on iznosio 2012. godine, EPS kao monopolsko preduzeće je poslovalo u minusu. Kako tada nisu mislili na roditelje koji detetu peku jaje ili kuvaju mleko, kada su monopolska preduzeća uspeli da dovedu do bankrota, i tako nešto originalno nikome na svetu nije uspelo i zaista sada ovo lamentiranje, navodno, nad teškom sudbinom nekoga ko detetu peče jaje ili kuva mleko, to nema nikakvog smisla, posebno kada se kaže da bi navodno putnici u avionima „Er Srbije“ pili alkohol. Vi ste taj istiJAT doveli do stravičnog minusa, da smo nenormalne pare svake godine bacali, kako bismo spašavali JAT.
Gospodine Đukanoviću, molim vas da se vratite na amandman.
Naravno. Prosto, kada govorimo o ovom amandmanu, red je bio da opomenete i malopređašnjeg govornika, pa da zaista ne iznosi ovakve neistine. Ti koji su nam privredu i preduzeća, koja su imala monopolski karakter i koja još uvek imaju, dovele do minusa, do haosa, do bankrota, nemaju pravo da pričaju kako će danas roditelji da ispeku detetu jaje ili kako će navodno da detetu skuvaju mleko, jer su oni upravo doveli do toga da ti roditelji danas nemaju detetu ni da kupe to jaje niti da kupe to isto mleko.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Dušan Vujović.
Samo kratko, ponovo je ovde reč o ponavljanju formulacija koje se nalaze u zakonima svih zemalja, a koliko ja znam i firme, brodovi, avioni, ovo ne opredeljuje niko konkretno. To su firme koje inače imaju izbor gde će da kupuju, gde će da tankuju gorivo, gde će da kupuju cigarete, gde će da kupuju sve. Prema tome, ako mi ne budemo dali takve povoljnosti, oni će to kupovati u Frankfurtu, Minhenu, Beču i mislim da je bolje da to kupuju kod nas. Oni pošto imaju eksteritorijalni status, oni i onako, kao što znate, ti boksovi moraju da budu zatvoreni svi, kada se uđe u vazdušni prostor Srbije, i to ne ulazi na naše tržište, ne remeti odnose na našem tržištu, tako sve zemlje rade, tako i mi predlažemo da radimo. Hvala.
Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Hvala. Ja sam se javio i malopre za repliku, ali nije važno. Dakle, i ovde se radi u ovom članu o suzbijanju moguće koruptivnosti. Kada, gospodine Vujoviću, pričamo da smo mi suigeneris, da mi imamo visok nivo korupcije, mi moramo donositi zakone koji će biti primenjivi ovde, a da se ne remeti tržište. Vi znate, gospodine Vujoviću da u Srbiji 90, do 90% prava iz oblasti intelektualne svojine su na crnom tržištu. Vi znate koliko je robe na crnom tržištu, gospodine Vujoviću. Vi znate koliko je cigareta i alkohola na crnom tržištu. Ovim se otvara ta mogućnost. Sa druge strane kada su u nekom ranijem periodu dizane cene, kako sam malopre rekao, struje, električne energije, tada su rasle i plate. Plate su rasle brže nego cene struje, a ovako su izgledale novčanice za vreme vaše vlasti, za vreme koalicije tamo pre dvehiljaditih godina, osam nula, radilo se o jednom drugom vremenu. Cene struje su posle 2000. godine rasle, tačno je, ali su rasle i plate sa nula evra, odnosno maraka, su došle na 350 do 400 evra i to je 400%. Rasle su cene i struje, a sada cene struje rastu, a plate i penzije padaju. To je problem, gospodo, problem je što vi nemate koncept, što vi imate samo način kako da dižete i stvarate namete za građane Srbije, a nemate model, nemate sposobnog ministra, niti čoveka u Vladi koji zna kako da poveća produktivnost, kako da zaposli ljude, već da samo ovim ljudima, koji jedva sastavljaju kraj sa krajem, uvedete nove namete.
Zahvaljujem gospodine Veselinoviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada slušam prethodnog govornika, doktora, profesora, ja se čisto zapitam ko je osiromašio i opljačkao ovaj narod? Danas o osiromašenom i opljačkanom narodu najviše govore oni koji su ga opljačkali. Verujem da ono dovoljno dobro poznaju tematiku, ali verujem i u to da građani ne mogu da veruju, bez obzira na onaj natpis koji gore stoji kada govori kolega koji je pre mene govorio i koji kao dr pravnih nauka ne zna razliku između političkog pokreta i udruženja građana. Na kraju, gospodine predsedavajući, dopustićete, pošto je to rešenje iz Agencije za privredne registre, vi ćete dopustiti da se potpisuju po preduzećima iz kojih dolaze ili po preduzećima tajkuna koji su opljačkali ovu zemlju. Slažem se da akciza nije popularna, ali da je nužna. Zašto? Zato što je država temeljno opljačkana, osiromašena itd. Lako bi mi zbrinuli siromašne o kojima je govorio moj prethodni kolega, dr pravnih nauka koji nastupa kako nastupa, jedan dr pravnih nauka ne zna razliku između političkog registra, registra političkih stranaka i političkih pokreta i Agencije za privredne registre. Lako bi mi zbrinuli te siromašne, ali ne možemo da zbrinemo njihove bogate, njihove alave, one tajkune koji su se bogatili, dok su oni vladali. Njih ne možemo nikako da nahranimo. Lako bi obukli, obuli i nahranili siromašne, ali ne možemo bogate i alave, jer njima nikad nije dosta, njima je ruka uvek ispružena, daj, daj i daj. Opisaću samo jedan slučaj. Vlada Mirka Cvetkovića koju je podržavao moj prethodni govornik je dala 15.000 tona, kupila 15.000 tona šećera za 1,2 milijarde po ceni od 80 dinara, a danas je cena na veliko šećera, 50 dinara. Godine 2011. je kupila zbog mogućih nestašica u daljoj budućnosti, 15.000 tona šećera od njihovog bivšeg finansijskog direktora stranke bivšeg režima. Kupila je tako da je dala i novac i šećer. On je dobio 1,2 milijarde, ali je šećer zadržao, jer su mu plaćali skladišninu. Da li o tom siromašnom narodu priča, koji je dobio 1,2 milijarde od Vlade iz budžeta, a da pri tom šećer do dana današnjeg nije isporučio? Današnja cena šećera je 50 din. i Vlada je već na gubitku negde oko 700.000.000 dinara. Da li te bogate i alave ne možemo da nahranimo, s obzirom da su stvoreni, kad su stvoreni u periodu kada su vladali i dan danas vladaju u Vojvodini, a ovamo pričaju o opljačkanima i siromašnima. Slažem se da ih ima, ali njihovo učešće u siromašenju i pljačkanju tih naroda je nemerljivo. Onaj ko veruje od građana da će ih u bolje sutra uvesti oni koji su ih opljačkali juče, taj je zreo za psihijatra. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
I ovaj amandman je deo vekovne borbe za pravopis i gramatiku srpskog jezika. U trećem redu drugog stava, počinje umetnuta rečenica, a koja glasi – u skladu sa članom 19. stav 1. tač. 1) i 4) ovog zakona i tu nije stavljena „zapeta“, kao što je pravilno rekao gospodin Ljubiša Stojmirović, koji je dao jedno dobro tumačenje ponašanja jednog dela svojih kolega, tako da bez zalaženja u suštinu zakona, mislimo i gospodin Pavićević i ja da je pristojno i da je u redu da se prihvati ovaj naš amandman u cilju jednog čistog jezika kojim treba da budu napisani naši zakoni, čak i kad suštinski nisu dobri. Neke kolege koje su se bavile ocenom ko je vaspitan i nevaspitan i ko koristi koju reč, ima tu par narodnih poslovica. Jedna glasi – popu pop, a bobu bob. Druga glasi – ne kara majka sina što se kocka, nego što se vadi. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Šta god ovo značilo, moram da priznam da je delovalo jako glupo, ali dobro, kako god.
Molim vas gospodine Đukanoviću.
Ne znam samo šta je smisao ovoga, to ste negde mogli na odboru ili kako gde nekom tehničkom redakcijom ako vam je baš toliko stalo do pravopisa, ali ovde se govori o ozbiljnim stvarima, zato što se zaista pokušava valjda na ozbiljan način da se bavimo parlamentom, zato što ovde kada slušamo neverovatne stvari, kaže – jeste, poskupljivala je struja, ali su i plate rasle. Ja zaista takvu originalnu glupost nisam čuo nikada u životu zato što plata, znate, može da raste, ali ako povećate privrednu aktivnost države i kada imate neki realan izvor, a vi ste plate isplaćivali u javnom sektoru tako što ste podizali kredite i zaduživali zemlju i to je ono što je strašno. Nekada ste bili u istoj partiji sa gospodinom Đelićem, koji se javno jednom prilikom pohvalio kako je podigao kredit da isplatimo plate i penzije. To je zaista nešto što nema nikakve veze sa istinom. Lagali ste ljude, a zapravo ste uništavali privredu i ljudima ste povećavali 2008. godine plate i penzije na potpuno nerealnim osnovama i doveli ste zemlju gotovo pred bankrot, tako da smo 2012. godine kada smo došli i zatekli situaciju u državi, shvatili da možda imate da isplatite plate i penzije za još narednih mesec ili dva dana. Tako ste vodili državu i bogu hvala, više vam se ta prilika nikada neće ukazati. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Đukanoviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću vrlo kratko, verujem da se moj kolega poljoprivrednik razume u kocku i da je njegova ona poslovica iz njegovog vlastitog iskustva i da je tačna. Ja ću samo reći da povodom svih ovih zahteva koje smo čuli svih amandmana, ja ću reći nešto o akcizama. Akcize se otprilike uvode na akcizne proizvode, ovog puta i na struju. Uglavnom se najviše akcize uberu u državi na duvan i alkohol. Na duvanu i alkoholu stoji natpis, uvek stoje natpisi da su štetni po zdravlje. Na nekim ljudima tog natpisa nema „šteta“, a među njima ima takvih štetočina. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Rističeviću. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Reč ima prof. dr Janko Veselinović.
Ovaj amandman se takođe tiče činjenice da ste, gospodine Vujoviću, oporezovali ono što je bolje za zdravlje, odnosno uveli akcize za ono što je bolje za zdravlje građana Srbije, kako bi građani Srbije trošili proizvod koji je štetniji za zdravlje njih i njihove okoline. Dakle, oporezovali ste manje štetne elektronske cigarete da bi vaši prijatelji iz Britiš Amerikan tabako, čiji je suvlasnik jedan uticajni političar, imali veći promet i to je činjenica. (Vladimir Đukanović, s mesta: Kažite ime i prezime.) Mi smo u ovoj Skupštini imali sličnih primera. Vrlo često su kompanije koje se bave proizvodnjom duvanskih proizvoda imali ovde svoje lobiste. Mi nemamo zakon o lobiranju, ali to je više nego očito, gospodine Vujoviću, da je ovo u njihovu korist.
Molim vas gospodine Veselinoviću, ja znam da vi po svaku cenu želite da skrenete pažnju na vas i vaš Pokret, ali nemojte na takav način što vređate članove Vlade koji su došli kao gosti u Narodnu skupštinu.
Šta to ima, gospodine Bečiću?
Ja vas molim da nastavite da govorite o vašem amandmanu i o onim razlozima zbog čega tražite da se ovaj član briše, o ovom članu.
Dakle, elektronske cigarete su manje štetne, naročito za okolinu onih pored kojih se koristi, za decu, za omladinu, itd, nego klasične cigarete i smatram da u tom smislu nije trebalo akcizom opteretiti ove proizvode. S druge strane ja se samo bojim da u registar nevladinih organizacija i udruženja da je upisana zajednica srpskih opština …
Ako treba da vam ja dam komentar na rečenicu koju ste vi sada izrekli, onda, mislim da to nema potrebe. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja baš nisam razumeo lidera ove udruge Pokret za PREOKRET, nisam baš najbolje razumeo, ali sam čuo, ne znam da li ste vi čuli predsedavajući da je rekao da je suvlasnik Britiš tabaka jedan domaći političar? Ja bih voleo da to raspravimo i da to znamo, s obzirom privatizacija Vranja i Niša je izvršena od 2000. do 2003. godine, tačnije izvršena je u nevreme, odnosno za vreme „Sablje“. Želeo bih da znam koji su to političari sebe ugradili, zato bih voleo da ovaj vođa udruge u ovom parlamentu nama kaže koji su to političari sebe ubacili u vlasništvo Duvanske industrije Vranje, jer tu je izvršio privatizaciju Britiš tabako, i to bi bilo vrlo interesantno s obzirom da su akcize na dnevnom redu i da takav suvlasnik može obezbeđivati političke prilike i političke neprilike na tržištu duvana i da može obrazovati akcize kako se njemu hoće, ukoliko je dovoljno uticajan taj suvlasnik, taj političar koji je suvlasnik Britiš tabaka …
Ja vas molim gospodine Rističeviću, o toj temi sa gospodinom Jankom Veselinovićem van ove sale … (Zoran Babić, s mesta: Rekao je bre Bečiću.)
Ne razumete, ja govorim o akcizi. Sačekajte gospodine Bečiću, ja govorim o akcizama. Dakle, ako je to tačno, onda može doći do uticaja i na ovaj zakon, mogu se utvrđivati akcize na razno-razne načine. Ja verujem da je on mislio na bivšeg premijera koji je bio od 2003. godine do 2004. godine. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
U članu 10. mi predlažemo da se menja član 30. stav 1. na način da se iz njega izbriše i električna energija, odnosno bio gorivo u ovom slučaju, jer je izmenama zakona sa kraja 2013. godine, ako se ne varam, uvedeno i bio gorivo i bio tečnosti kao akcizna roba, što je iz razloga koji sam već naveo u načelnoj raspravi na početku ove, potpuno nerazumno i neprihvatljivo. Bio gorivo ima svoje ekonomsko opravdanje, proizvodnja bio goriva i potrošnja bio goriva, a sa druge strane ima i svoje veliko opravdanje u smislu zaštite životne sredine. Ovakvim tretiranjem bio goriva i bio tečnosti se postižu potpuno suprotni ciljevi koji su stavljeni kao cilj ovog zakona. Naime, umesto da se proizvođači i potrošači bio goriva stimulišu zbog toga što to rade, zbog toga što su bio goriva biljni ostaci, posebno bio goriva treće i četvrte generacije su ostaci nekih bioloških sadržaja ili čak novi biološki proizvodi, umesto da se time ide na smanjenje potrošnje iscrpljivih izvora energije, mi ovde imamo kaznu za te ljude. U obrazloženju u odbijanju piše, ako me čuje ministar, da je za to razlog to što je neophodno da se evidentiraju proizvođači, ne bi li se sprečile zloupotrebe. Ako želite da evidentirate, onda stavite akcizu ili drugu neku meru od 0% ili od 0,1%, a ne da to bude 50 dinara po litru bio goriva, kao što je sada slučaj.
Zahvaljujem. Na član 11. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, zajedno narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Goran Ćirić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Marjanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Vesna Martinović i Aida Ćorović i zajedno narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Gospodine Šutanovac, vi imate pravo, ali pre vas se javio gospodine Veselinović. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović.
Dakle, ovaj amandman zahteva, traži da se povuče Zakon o akcizama, odnosno izmeni i dopuni Zakona o akcizama, kojim se prvi put u istoriji Srbije od uvođenja električne energije u kafani „Hamburg“ u Beogradu, pre 100 i nešto godina, kada je zasvetlela prva sijalica u Beogradu, gospodine Vujoviću, vi uvodite namet na ono na čemu je radio Nikola Tesla i mnogi drugi. Smatrate to luksuzom, smatrate da građani Srbije treba da se odreknu električne energije, kao što se odriču grejanja po gradovima Srbije, kao što su se odrekli svega onog što nije hleb i mleko, čak im stvarate problem da kuvaju to mleko. Dakle, gospodine Vujoviću, bilo bi moralno da vi ili povučete ovaj zakon iz procedure ili da podnesete ostavku, gospodine Vujoviću, jer vi sve ono što ste učinili do sada jeste da ste opterećivali građane Srbije. Oni to, gospodine Vujoviću ne mogu da izdrže, ni ljudi kojima je smanjena plata, ni koji su ostali bez posla, ni penzioneri kojima ste smanjili platu. Gospodine Vujoviću, povucite ovaj zakon ili se vi povucite. Ovo bi bilo jedino rešenje kako bi vi bili moralni i kako ne bi snosili posledice sa svima onima koji će glasati za ovaj zakon, pa makar dugovali za električnu energiju preko milion dinara, makar krali struju kao što to rade neki poslanici koji će verovatno glasati za ovaj zakon.
Vreme.
Povucite ovaj zakon iz procedure.
Zahvaljujem. Ali, korektno je i kad pomenete nekog poslanika, da kažete ime i prezime. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je poslednji amandman koji je podnela poslanička grupa DS. Svedoci ste da smo podnosili samo suštinske amandmane. Koristim priliku da po drugi put apelujem na vas da još jednom proispitite svoju odluku da ne povučete ovaj, za nas nakaradni i loš zakon, koji će još više ugroziti ono što je najvažnije, a to su građani Srbije i njihov budžet i životni standard. Postavili ste pitanje – šta mi predlažemo, šta bi mi uradili, kako smo došli u ovu situaciju? Mislim da je krajnje vreme da, gospodine ministre, kao čovek koji je imao očigledno hrabrosti, jer pretpostavljam da vam nije lako da sedite danas ovde. Obično kada su ovakvi zakoni sa premijerom sedi mnogoviše ministara i štiti ga na neki način od napada. Vi ste ovde sami danas, i uvažena koleginica, ali mislim da ste vi sami kao ministar. Pa, skupite hrabrosti i uvedite i progresni porez na one koji se danas bogate u Srbiji na račun zaposlenih. Uvedite progresni porez na dobit. Napravite iskorak u pravcu toga da ne povećavate cenu električne energije koji nemaju, već naplatite onima koji imaju. To je suštinska razlika između politike koju sprovodi ova Vlada, Vlada koja brine pre svega o budžetu Republike Srbije i o deficitu, ne brine o građanima, a pri tom oni koji se bogate danas u Srbiji nemaju strah ni na koji način, jer njima povećanje od 7,5% akcize i 4,5% povećanja struje ne znači u životu apsolutno ništa. Suštinski, gospodoine ministre, suštinski, red bi bio da nam kažete da je zbog recesije i zbog pada društvenog proizvoda budžet došao u takvu situaciju da moramo da uvedemo akcize. To bi bilo nešto najpoštenije što bi čuli sa vaše strane, a onda da raspravljamo zbog čega smo došli u takvu situaciju.
Vreme.
Zahvaljujem još jednom, gospodine ministre. Sve što smo rekli, nije bilo lično. Sve je strogo profesionalno i verujem da ćete još malo razmisliti, pa možda čak i poslušati. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala. Znate kako, možda ovi u EU mrze svoje građane, pa su im tako naredili da uvedu akcizu na električnu energiju. Verovatno i oni ne podnose svoje sunarodnike, sve te države, koje su inače to direktivom EU iz Brisela uvele. Objasnite nam da li ste vi za ulazak ili niste za ulazak u EU, jer ovo je 2003. godine doneto. To što ste vi izbegavali da biste upravo tajno na sednicama Vlade i telefonskim sednicama donosili odluke o poskupljenju, to je nešto drugo. Ali, ovo je nešto što je naša obaveza na kraju krajeva. Ne znam, recite nam onda otvoreno da niste za ulazak Srbije u EU, nemamo ništa protiv. Ono što je ovde veoma važno i što mora da se naglasi, gospodine Bečiću, to je činjenica da mi za sve vremenjihove vladavine nismo nijedno rudno polje napravili, nijednu elektranu. Ništa nije uloženo u EPS. Jedino što je uloženo, to je u povećanje administracije. Zato smo došli u situaciju da npr. EPS kao monopolsko preduzeće sponzoriše jedan fudbalski klub koji je morao da nosi na svojim dresovima EPS, iako nikome nije jasno zašto je EPS sponzorisala jedan fudbalski klub i šta će njoj reklama, na kraju krajeva, s obzirom da ima toliki monopol. Takođe nam nije jasno kada neko ostavi takvo preduzeće koje ima monopol sa dugom od 400 miliona dinara, odakle vam sada prvo da vi pričate kako neko pokušava građanima da uvede neki novi namet. Možda tog novog nameta ne bi bilo da ste vi EPS pripremili za tržište, pošto ste 2011. ili 2012. godine doneli zakon po kome će biti sada i privatnih distributera električne energije i idete na tržište. Vi ništa niste uradili da pripremite EPS za tako nešto, a doneli ste takav zakon jer ste želeli da se dodvorite za neke glasove upravo u Briselu, čiju direktivu nećete da ispoštujete. Prema tome, to vaše licemerje zaista ide do neverovatnih granica. Moram da priznam da mi nije jasno i niko više ne može vas da uhvati za šta ste vi, da li ste za ulazak u EU, da li ste možda za fabrike radnicima, da li ste za samoupravni socijalizam, da li ste za surovi kapitalizam, to Bog sveti zna šta vi danas ovde pričate i za šta se vi zalažete. U svakom slučaju, ovo je nešto što je donekle iznuđena mera, ali i naša obaveza koju nam predviđa sama EU. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, predlagač amandmana.
Hvala. Još jednom ću pokušati kroz raspravu po ovom amandmanu da ukažem na štetnost uvođenja akciza na električnu energiju, što će dovesti do povećanja cene električne energije za građane od 12,34%prosečno, kako je rekao ministar, a što će za 12,34% ili prosečno 325 dinara po domaćinstvu umanjiti budžet svakog domaćinstva u Republici Srbiji. Ponovo se čuje ovde kako je to obaveza koju treba da uradimo zbog usklađivanja propisa u Republici Srbiji sa pravilima EU, stalno, kao da ne želimo da čujemo da akciza na električnu energiju je moguća po pravilima EU, ali ne i obaveza, da jedan broj zemalja nema uopšte uvedenu akcizu, da jedan broj zemalja ima uvedenu akcizu, ali da je ta stopa nula i da samo, čini mi se, 10 od 28 zemalja EU naplaćuje akcizu na električnu energiju, znači, manje od pola. Na početku rasprave sam zamolio da ne koristimo na taj način argument EU i evrointegracija kao nametanje ove obaveze, jer on jednostavno ne stoji, ne stoji i nije fer da na taj način pravdamo ovu odluku. Ova odluka mora da se uradi zato što se Srbija na to obavezala dogovorom sa MMF-om, koji je isti ovakav program i imao sa Vladom Republike Srbije u 2009, 2010. i 2011. godini, u godinama kada su najgore stvari, kako čujemo u ovoj raspravi, rađene u ekonomiji Republike Srbije. Tu jednostavno fali jedna logička veza. Ako je to bilo najgore vreme, a misija MMF je sve vreme radila sa Vladom Republike Srbije na merama koje su u vreme najveće ekonomske krize u 21. veku, svetske ekonomske krize pogodile ceo svet, pa i Republiku Srbiju, Vlada Republike Srbije je u to vreme sa misijom MMF radila na merama koje su trebale da stabilizuju stanje u srpskoj privredi. Tada su preduzimane teške mere i privreda Srbije je u tim teškim okolnostima očuvana. Postoji samo jedne godine pad BDP. U svim ostalim godinama bio je rast, bilo je povećanje investicija, bilo je otvaranja novih fabrika i dogovaranje za nove fabrike koje su završene u prethodne dve godine. Ko ne veruje može da ode u Kragujevac da pogleda „Fijat“, može da ode u Pirot, može da ode u Staru Pazovu, u Suboticu, u Leskovaci da vidi šta je dogovoreno, realizovano u to vreme. Šta može da vidi šta je dogovoreno, realizovano u ove tri godine? Može da vidi bilbord „Beograda na vodi“ i maketu „Beograda na vodu“. Vi ste, ministre, kada smo govorili o projektu „Beogradu na vodi“, govorili da će nas to lansirati u skroz drugu sferu. Projekat „Beograd na vodi“, kako smo čuli, kad je sklopljen ugovor, konačno, treba da se realizuje narednih 30 godina. Trideset godina, a ne četiri ili 10, kako smo slušali ovde. Čuli smo da je to investicija vredna tri milijarde dolara, evra, čega god, a na kraju smo videli da je to 150 miliona evra investicije partnera i 150 miliona kredita koji smo uzeli od partnera kao država Srbija. Gde je sada taj veliki privredni rast koji će nam „Beograd na vodi“ doneti? Nema ga. Šta imamo tamo gde taj projekat treba da se realizuje? Nemamo ništa. Posle tri godine priče nemamo ništa. To je problem, ministre, ove Vlade. Nema aktivnih mera koje treba da dovedu do rasta privrednih aktivnosti u Srbiji. Svake godine, svako tromesečje podaci su sve lošiji i lošiji. Pad industrijske proizvodnje konstantan. Pravdali ste to prošle godine poplavama. Sada kada se merilo prvo tromesečje ove godine, sa prošlom godinom, tada nije bilo poplava, 7,7% je manja industrijska proizvodnja u ovoj godini. Nije bilo poplava. Nadam se, naravno, i da neće biti. Ne može se voditi računa samo o deficitu budžeta kao nekoj izolovanoj kategoriji. Budžet reprezentuje stanje u jednoj državi, kako je država razvijena, koliko je efikasna u naplaćivanju svojih potraživanja, kako troši pare, način na koji skuplja i kakva je ekonomija u toj državi. To se vidi kroz budžet. Mi ovde pričamo da treba smanjiti deficit. Na koji način? Smanjiti plate i penzije, a uvesti akcize i dodatno opteretiti građane. Gde su aktivne mere za povećanje prihoda, bolju naplatu poreza, veću ekonomsku aktivnost? Toga nema. Samo stabilizovanje budžeta neće dovesti do ekonomskog razvoja Srbije. Ponavljam, sami ste rekli, 3,7 milijardi odobrenih kredita za projekte koje Srbija ne realizuje. Zašto ne realizuje? Ko je za to odgovoran već tri godine? Za tri godine ste mogli da nađete nekoga ko će to da realizuje. Znači, na tim stvarima ova Vlada pada. Sami ste rekli da je ovo stanje u budžetu privremeno, na osnovu privremenog karaktera. Dvadeset osam milijardi je više ne poreskih prihoda, prihoda koji su sada naplaćeni, a pitanje je da li sledeće godine mogu da se računaju za budžet. Osam milijardi manje na investicije je potrošeno u prvih pet meseci. Niste rekli da li će to biti nadoknađeno do kraja godine. Postavljali smo ovde pitanje na koji način se isplaćuju subvencije poljoprivrednicima, a ste vi rekli – kasni se, jer se seli uprava iz Šapca u Beograd, pa je došlo do zastoja. Koliko se kasni sa vraćanjem PDV-a privrednicima u Srbiji i da li se te pare onda pokazuju kao suficit o kome pričamo? Na koji način će građani bolje živeti zbog tog manjeg deficita, da ne kažem suficita, jer ga nema. Ima samo manjak deficita, što je dobro, naravno. Sami ste reklida je ova mera za strukturnu stabilizaciju budžeta, ali nigde nema mere, evo već godinu dana, koje trebaju da povećaju BDP. Ove mere neće dovesti do toga. Mogu samo da dovedu do suprotnog. Da ljudi, pošto imaju sve manje para, sve manje troše, da se stvari uruše na unutra. Znači, ovo je jedna strana i ona bi imala smisla kada bi se radilo na ovoj drugoj strani. Ne radi se na toj drugoj strani, gospodine ministre. Nema tih mera Vlade, nema nikakvih rezultata i zato ne možemo da podržimo ovo što je danas predloženo. Da ima rasta na ovoj drugoj strani, možda bi sve ovo imalo smisla. Ovako samo dovodimo u opasnost budžet da se uruši sam u sebe, da se stvari vrlo brzo okrenu na gore. Naravno, nemam dilemu da će ovaj novi namet na budžet građana Srbije biti usvojen. Videćemo da li je to kraj žrtve, kako ste rekli, koju građani treba da podnesu, kako bi bilo nagrađeni, da li je ovo poslednje prilagođavanje koje građani treba da istrpe, kako bi bili nagrađeni i kako bi im bila data šansa da makar malo bolje žive, pošto u prethodne tri godine, iz meseca u mesec, iz godine u godinu, žive sve lošije i lošije. Taj trend da preokrenete, to je ono što mi od vas očekujemo. Smatramo da ova mera, ovako kako je predložena, bez nekih drugih mera neće dovesti do te promene, da će se trend osiromašenja građana nastaviti. Možda će naš budžet super izgledati na papiru, ali građani od toga neće bolje živeti. Naša je obaveza da o tome ovde govorimo i odgovornost za to što kažemo bude u skladu sa politikom za koju se zalažemo, da bude odgovorno prema budućnosti ove zemlje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Naravno, ovim amandmanom tražimo da se briše član 11. Predloga zakona o izmeni zakona, što podrazumeva brisanje praktično celog poglavlja 12g – električna energija sa članovima od 40z do 40n. Jasno je u raspravi ukazano na to da uvođenje akcize na električnu energiju nema nikakve veze sa harmonizacijom sa EU, nema nikakve veze sa zahtevima MMF, nema nikakve veze sa konsolidacijom budžeta. Pitanje – zašto se to onda radi? Odgovor je vrlo jednostavan. To je prilika da se uvođenjem novog nameta na osiromašene građane Srbije stvore budžetski uslovi, da se vrate, odnosno kako bi rekli lažno povećaju penzije i plate u javnom sektoru, a da se to uradi na jesen ove godine, neposredno pred izbore koji nas očekuju. To je jedna vrlo providna strategija, taktika, ako može tako da se nazove. Očekuje se priliv od 140 miliona evra na godišnjem nivou, a to do kraja godine dođe oko 40 miliona, ako se ne vara. To je taman dovoljno da se ispuni olako dato obećanje da će biti vraćene plate i penzije na onaj nivo sa kojeg su plate nerazumno, a penzije nezakonito smanjene na početku ove godine ili krajem prošle godine, ne sećam se više. To je cela ideja ovoga. Mislim da je dobro da građani Srbije znaju o čemu se radi. Znači, biće oporezovani svi, kako bi državni službenici, pre svega ovi dovedeni, dobili ponovo veće plate.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, meni je žao što je vođa nevladine udruge trenutno izašao iz sale, ali već kada moj kolega poljoprivrednik insistira na pravopisu, ja vas moram upozoriti da je ovde rečeno od strane vođe te nevladine organizacije, rečeno je - penzionerima kojima ste smanjili platu. Jeste on doktor, profesor, doktor pravnih nauka, ali ja nikako ne razumem koju to platu primaju penzioneri. Da njega nije kao predstavnika nevladine udruge ja ne bi znao da penzioneri primaju platu, ja bih mislio da oni primaju penziju. Takođe, kada moj kolega poljoprivrednik insistira na pravopisnim greškama red je bio da opomene vođu nevladine udruge, jer obraćajući se predsedniku Narodne skupštine, Maji Gojković, rekao je - uvažena predsednico. Mogao je da kaže uvažena predsednice, ali s obzirom na te gramatičke greške koje su veoma očite, ja sam zabrinut za školovanje studenata kojima on predaje. Nije tu, pa ne mogu ponovo da ga pitam da mi kaže - koji se to političar ugradio u suvlasnistvo „Britiš tabaka“, ali ću…
Molim vas, gospodine Rističeviću, vratite se na amandman.
Gospodine predsedavajući, gospodin o kome govorim kada je obrazlagao svoj amandman je izrekao mnogo toga što ne spada u obrazloženje amandmana i ja pokušavam samo da protumačim šta je on to nas hteo da pita i šta je hteo da nam ispriča. On je do slovce nas pitao da mu kažemo koji je to vođa politički sebe ugradio u „Britiš tabako“. S obzirom da je on to izrekao, ja verujem da on kao profesor, doktor prava, profesor na fakultetu, da raspolaže sa pravnim elementima, činjenicama itd. Ali, ja ću pitati gospodina Martinovića - gospodine Martinoviću ako pobedi nevladina udruga, ja vas pitam s obzirom da se radi o nevladinoj organizaciji da prevedem na srpski, da li ta nevladinaudruga može da formira Vladu?
Molim vas, gospodine Rističeviću ne možete da se obraćate drugom narodnom poslaniku.
Ja sam se obratio predsedniku Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i očekujem od njega odgovor. Vama se izvinjavam što nisam rekao da se obraćam predsedniku za ustavna pitanja i zakonodavstvo i očekujem od njega i odgovor i da časti s obzirom da se rešio takvog člana kao što je doktor Janko. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Ne, hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, malopre ste čuli nešto kao i cela Skupština, a vi me demantujete ako nije tačno. Obrazlažući amandman kolega je optužio sadašnju vlast da ona uvodi ove akcize na električnu energiju kako bi vratila, jel tako, plate i penzije na neki raniji nivo i optužuje nas za to, a onda s druge strane kritikuje što su uopšte te plate i penzije ranije bile smanjene. Sada ne znam za šta su ti ljudi? Da li su za to da se državnim službenicima smanje plate ili da im se vrate plate, ali bi bilo dobro da nam konačno pojasne šta oni zapravo ovde kritikuju? Nikako ne mogu da ih uhvatim koji je njihov konačan stav. Zašto? Zato što, uvaženi predsedavajući, trenutno se vodi na nivou sveta velika bitka za Grčku. U Grčkoj je zatraženo i smanjene su i plate i penzije, ne samo u javnom nego i u privatnom sektoru za 40%. Da su oni ostali mi bismo doživeli Grčku. Definitivno bismo doživeli Grčku da su nastavili s politikom koju su imali. Umesto da se neko od njih zapitao – a na osnovu čega smo podigli ranije te plate i penzije u javnom sektoru, koji je to bio realan izvor prihoda, umesto što su podizali kredite do besvesti i zaduživali državu do besvesti, oni ovde sada, ja ne znam, šta kritikuju, da li želimo da vratimo ljudima plate i penzije ili zašto smo ljudima to skinuli. Ja ih molim da se jednom dogovore da bismo znali za šta i šta im uopšte odgovara. Eto. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Đukanoviću. Reč ima ministar, dr Dušan Vujović
Imam jako kratko vreme tako da ću pokušati da budem veoma konkretan. Prvo da se dogovorimo oko toga ko je za šta odgovoran. Moja dužnost je fiskalna strana. Moja dužnost je vraćanje poverenja u finansijskom sektoru, smanjenje kamatnih marži koje su trenutno 6 ili 7%, da je sve drugo super u ovoj zemlji, investicije bi teško išle. Spremamo se da radimo razrešenje kredita koji se ne servisiraju. Radi se trenutno ocena svih aktiva u svim bankama i to će biti osnov za refinansiranje finansijskog sektora. Mislim da ćemo time što ćemo da ozdravimo budžet, fiskalnu konsolidaciju završimo, uraditi ono što se od nas očekuje. Svako treba da radi ono što je u njegovom domenu. Tako ćemo našoj deci, našim sugrađanima svim, bez obzira na partijske boje i na percepciju problema naših stvoriti najbolje uslove za budućnosti, stvoriti uslove za ekonomski rast, za nova zapošljenja, za nova radna mesta, za vraćanje Srbije na put rasta i razvoja. Investicije treće generacije. Kada smo prodavali 2000. godine i pre toga tržište, mogli smo da prodajemo to u nesavršenim uslovima. Svako će vam kupiti fabriku duvana i fabriku cementa jer kupuje tržište, kupuje sigurnu prodaju. Da bi došla investicija treće generacije koje kupuju Srbiju kao centar za Balkan i svet koja valorizuje naše komparativne prednosti, a to su firme koje valorizuju ljudski kapital u Srbiji i komparativne prednosti koje imamo u metalskom sektoru, u agrosektoru i mogućim mnogim drugim sektorima u budućnosti će doći tek onda kada budemo imali uslove. Radimo paralelno ne samo na reformi finansijskog sektora, na poboljšanju tzv. okruženja za investicije. U četiri ključne oblasti smo napravili napredak. Moglo je to i pre da se uradi, ali je urađeno za protekli 12 meseci. Zakon o građevinskim dozvolama, da sada ne preciziram naziv zakona, promena uslova dobijanja električne energije, promena uslova plaćanja poreza. Mi se trudimo da svi pređemo…
Vreme.
Ne mogu ja da odgovorim na pola sata njihove diskusije za tako kratko vreme. Onda ću da odustanem.
U pravu ste gospodine ministre, ali ja moram da poštujem Poslovnik. Zahvaljujem. Gospodine ministre, moći ćete po sledećem amandmanu. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovani ministre, ja sam želeo da čujem do kraja, pa se nadam da ćete završiti vaše obrazlaganje. Predložio sam amandman kojim sam, pošto je jasno da Vlada neće povući ovaj predlog iz procedure, mislio da ga usaglasim sa direktivom Evropske komisije 2003/96 u smislu da se naplata akcize vrši prema potrošenoj električnoj energiji. Tu sam predložio da bude ona minimalna cena od 120 dinara, koliko je jedan evro, po megavat času. Takođe, predložio sam da se iskoristi pozicija iz direktive koja omogućava da se uvedu izuzeci kada su u pitanju humanitarne socijalne ustanove, obrazovne, to sam takođe naveo u amandmanu, da takve ustanove ne treba da plaćaju akcizu. Nažalost, Vlada je ovaj moj predlog odbila i prosto obrazloženje koje sam dobio za odbijanje ovog amandmana je u potpunoj koliziji sa obrazloženjem koje se odnosi na sam Predlog zakona. Vi kažete u odbijanju ovog amandmana da se on ne prihvata zato što je opredeljenje fiskusa da se ovakvim predloženim zakonskim rešenjem stvaraju uslovi za realizaciju programa koji se odnosi na fiskalnu konsolidaciju, odnosno da će ovakvim zakonskim rešenjem se obezbediti stabilniji priliv sredstava od akciza u republički budžet i ekonomičnija potrošnja električne energije. Potpuno je jasno da ste vi ovo opterećenje građanima uveli zato da obezbedite tih 17 milijardi nedostajećihu budžetu RS i da sada nije bitno kako je potrošnja električne energije. Malopre sam objašnjavao na primeru računa jednog građanina. Dakle, ukoliko se primeni moj predlog, građanin koji troši 386 kilovat sati bi plaćao 46 dinara mesečno, a po vašem predlogu plaćaće se 176,94 dinara više po osnovu akciza na električnu energiju. Zašto? Zato što će svaki građanin, čak i onaj koji ne troši električnu energiju, koji ima samo brojilo na vikendici, plaćati obračunsku snagu u kilovatima, odnosno angažovanu snagu koja iznosi gotovo 500 dinara. Znači, 473 dinara je angažovana snaga i taj građanin će plaćati akcizu na angažovanu snagu, na snagu koju mu je opredelila Elektroprivreda Srbije. To je putno jedan nonsens zakonodavni. Zatim, on sada plaća 121,29 dinara trošak javnog snabdevača. On će plaćati akcizu na trošak javnog snabdevača. To je zaista besmisleno. Čak i kada se čita, to besmisleno zvuči. Mnogo je bilo bolje, ako se već pozivate na direktivu, da ste primenili onako kako piše u direktivi i onda bi i za građane bilo bolje. Ovako mi imamo izgovore. Zatim, naknada za povlašćene proizvođače. Takođe, građani em što im plaćaju subvenciju, i to je u redu, plaća se subvencija za one koji proizvode zelenu energiju, ali zašto da sada ti isti građani plaćaju i akcizu na tu istu subvenciju koja se njima uplaćuje? To je još jedan nonsens potpuni i sigurno je da je bilo boljih rešenja i povoljnijih za građane. Jer, gospodine ministre, ako vi hoćete da stimulišete manju potrošnju i da štede privreda i građani, trebalo je onda to da uradite po obračunu potrošenih kilovata, jer je potpuno logično da onaj koji više troši treba i da plati više. Ovako procentualno najviše će platiti oni koji najmanje troše i oni koji uopšte ne troše. Ako gledamo prema tome koliko su kilovata potrošili, najviše će trošiti oni koji uopšte ne troše ništa. Dakle, potpuno je jasno da će se njima naplatiti, čak i ako ne troše, akciza na angažovanu snagu, naplatiće se akciza na troškove elektroprivrede, naplatiće se akciza na povlašćene proizvođače. Da ste to opredelili da se plaća prema potrošnji, ti korisnici ne bi plaćali naknadu ako ne troše kilovate, već bi plaćali oni koji dosta troše, malo više, ali mislim da je to svakako u slučaju Srbije pravednije. Ovako mislim da smo građane doveli u jednu situaciju da budu servis jedne države koja mnogo troši, koja je neadekvatna i koja je skupa. S druge strane, Elektroprivreda Srbije ništa ne dobija ovim. Mislim da se Elektroprivreda nalazi u jednoj teškoj situaciji. Videćemo kada se krajem meseca bude ozvaničio taj finansijski izveštaj o poslovanju Elektroprivrede kakva je situacija u njenom slučaju. Mislim da nije sjajno ako se pogledaju finansijski rezultati i bilansi od prošle i pretprošle godine i da to nikako nije u skladu sa onim što se čuje u medijima. Suština je da mi imamo jedan sistem koji ne može na ovaj način da donese benefit državi, a građani se s druge strane opterećuju troškovima skupe partijske države i to je danas daleko više nego što je to bilo u bilo kojoj godini pre i to je potpuno jasno. U situaciji kada imamo recesiju i pad BDP-a, mislim da je potpuno pogrešan način da se ovako dolazi do popunjavanja budžeta Republike Srbije, da se građanima povećavaju nameti, jer sami ste priznali da su investicije u padu. Ako imamo prošlu grejnu sezonu, gde imamo ceo mesec jedan veliki grad u Srbiji bez električne energije, potpuno je jasno da se investiciono održavanje ne realizuje i da je to jedan od uzroka tog kolapsa. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Jovanoviću. Gospodine ministre, da li želite reč? Izvolite. Reč ima dr Dušan Vujović.
Hvala lepo. Da krenem od vašeg poslednjeg komentara, tri puta sam se danas vraćao na to. Evo, gledam jedan račun, sličan je verovatno ko i vaš račun. Ovde se način obračuna nije decenijama menjao. Znači, EPS može da razmotri kako to drugačije da radi, ali EPS naplaćuje fiksni trošak na mrežu, pošto on mora da drži mrežu pod naporom, da održava mrežu, da očitava brojila i ostalo. Svi problemi koje ste naveli potpuno su mi jasni i to sve mora da se proveri, da vidimo daljinsko očitavanje i sve ostalo. Danas je ovako, račun ide - fiksni trošak, plus snabdevač, plus po tarifama sve, pa se podvuče linija, ukupni trošak struje, pa se na to primenjuje 20% PDV. Mi ćemo samo ovde dodati kod PDV još akcizu. To je najjednostavniji način i uključuje ukupan trošak. Na nivou proseka niša se ne menja, a na nivou pojedinačnih potrošača, onih koji nemaju veliki fiksni trošak, tj. malo troše struje, oni će morati da plaćaju angažovanu snagu, pošto EPS održava i brojila i mrežu i sve ostalo. Ako ste imali tea peći, pa imate 30 kilovata instalisane snage, moraćete to da platite ili otkažite, pa se vratite samo na televizor ako koristite daljinsko grejanje. Neki ljudi drže i danas po 35-40 kilovata, a ne troše to uopšte, a EPS mora da drži toliku snagu, tolike žice za sva ta domaćinstva. Drugo pitanje. Vraćamo se nazad. Neko je pomenuo rast. Jeste, ukupna industrija ima lošu dinamiku, ali je prerađivačka industrija 3,5% rasta posle prvog kvartala i posle četiri meseca. Šta vuče ukupnu industriju naniže? To su proizvodnja uglja i proizvodnja električne energije. Očekujemo u julu, kada je bio najveći pad, da će ovo što je vraćeno pokazati rast. Stope rasta su revidirane sa -0,5% na 0, a sada već govorimo o 0,2 i 0,5%. Ako Smederevo, ako hemijski kompleks i sve fabrike koje trebaju posle privatizacije da krenu da rade, urade minimum koji se od njih očekuje, očekujemo da će stopa rasta biti +0,5%, a možda i više. Ali, to je stari rast. Ja očekujem najveći rast u uslugama, gde pripremamo investicije treće generacije. Neće doći veliki proizvođači dok ne sredimo NPL-ove u bankama, dok ne sredimo finansijski sektor, dok ne smanjimo marže kamata sa 6-7% na 1,5-2%, kao što je svuda u svetu, a to jedino može ako uradimo i fiskalnu konsolidaciju i konsolidaciju banaka i rešavanje svih makro stvari. Najvažnije je što investicije ukupne rastu 4,4%. To što javne investicije ovoliko kasne, kao što smo već konstatovali, samo smanjuje, bile bi one još veće da mi ostvarujemo u javnom sektoru. Zašto ne ostvarujemo? To možete da pogađate. Zato što nismo dobro organizovani, što građevinska operativa i država nisu dovoljno organizovani. Tu se potpuno slažemo. Nemojte da se raspravljamo oko stvari gde se slažemo. Samo, nije lako toliko stvari jednim potezom uraditi u kratko vreme. To svi radimo. Pred nama je put od pet godina da to vratimo, ali prvi korak je najteži i njega realizujemo. Ono što je najvažnije za mene, to je da smo u onom delu koja je moja odgovornost sa projektovanih 191 milijarda, o kojoj smo pričali ovde do šest ujutru, planirali 107 milijardi deficit sa krajem juna, a trenutno se nalazimo na 24 milijarde. Očekujem 30 do kraja meseca. Bićemo 75-76 milijardi ispod plana. To je 600 miliona evra. To je zarađeno. To nije strukturno, ali je zarađeno i to će nam pomoći da ovu godinu završimo sa mnogo manjim deficitom, da se manje zadužimo i da imamo prvu odskočnu dasku za budućnost. Ovo će nam omogućiti strukturni prihod u narednoj godini, da možemo na fonu tog uspeha da izvršimo ponovo razmatranje svih restriktivnih mera i da ih prilagodimo našim mogućnostima na dve-tri godine. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, koristiću vreme poslaničke grupe. Ono što danas imamo prilike da čujemo, a i po ovom amandmanu, to je da postoji velika dilema od strane stranaka bivšeg režima šta su to uopšte evropske integracije. Kada se zalažete za evropske integracije, onda je verovatno to u proteklih 12 godina, od 2000. do 2012. godine, bilo deklarativno, a onda kada treba određene direktive i standarde da usvojite, onda vam to ne odgovara i onda jednostavno to ne radite. Evropska unija je shvatila da zaista u strankama bivšeg režima ne može da ima adekvatnog partnera, pogotovo kada je u pitanju taj evropski put, s jedne strane. S druge strane, ništa nisu uradili po pitanju dela kada govorimo o primeni obnovljivih izvora energije, energetske efikasnosti, a sada su kadri da nam drže određene lekcije. Upravo se postavlja osnovno pitanje, gospodine ministre, zbog čega nije bilo fiding tarife iz budžeta, odnosno subvencija za obnovljive izvore energije, sve dok Srpska napredna stranka praktično nije uzela učešće u Vladi Republike Srbije? Zbog čega nisu doneseni zakoni koji bi dali određene lokacije za minihidroelektrane na krajnje transparentan način? Dakle, 350 lokacija i raspisani su konkursi i date energetske dozvole. Zbog čega nije bilo budžetskih stavki koje će jednostavno na određeni način pospešiti uopšte ovaj sektor u oblasti energetike? Onda se postavlja pitanje zašto nije donešen akcioni plan za obnovljive izvore energije, tako da je Vlada u proteklim godinama do 2012. imala Ministarstvo energetike, a onda kada je došlo do rekonstrukcije čak i ukinula Ministarstvo energetike, pa je plan za izdavanje dozvola za solarne elektrane praktično pripao Ministarstvu za zaštitu životne sredine i Ministarstvu građevine koje je vodio gospodin Dulić. Znači, to je suština na kakav se način energetika vodila do 2012. godine, a pri tome, povećanje cene električne energije su išli na onaj način kako je gospodin Babić nekoliko puta danas u toku dana govorio, i to po principu odluka Vlade, Agencija za energetiku i sutradan računima građana Srbije. Računi građana Srbije i struktura po kojima se povećava cena se nije menjala do sada i potpuna je neistina da će oni koji najmanje troše platiti najviše električnu energiju. To nikada nije bilo niti će biti. Jednostavno to sama logika govori o tome.
Molim vas vratite se na amandman.
Amandman upravo o tome i govori. Amandman govori da struktura plaćanja ovog računa treba da ide u korist onih koji najmanje troše. To jednostavno nije istina i zbog toga ovaj amandman ne treba prihvatiti. Treba još nešto reći, da osim suštinskog principa prema kojima se ove direktive nose, ako je mi praktično ovim zakonom usvajamo, a neprihvatajući ovaj amandman, želimo da implementiramo i direktive koje se odnose na akcize i politiku uopšte oporezivanja, pokazuje naše suštinsko opredeljenje koje je ministar Vujović imao prilike da da, da obnovljivi izvori energije i politika u kojoj ćemo mi morati do 2020. godine da obezbedimo učešće od 27%, ide u korist onoga da investitori, a pogotovo za strane direktne investicije, u narednih sedam godina će biti u korist projekata kao što je Vetropark u Kovinu i Vetropark u Plandištu gde će se obezbediti priliv stranih direktnih investicija samo za ove projekte blizu 700 miliona evra. Prema tome, ako uzmemo u obzir da će prema planu za obnovljive izvore energije, se smatra da 20% ukupnog učešća električne energije, beograđani će koristiti iz geotermalnih voda, onda to pokazuje ozbiljnu odgovornost ove Vlade da sa ovakvim strateškim projektima moći će u budućnosti da se nosi. Zašto ovo govorim? Zato što smo danas i u amandmanima koje su predlagači davali slušali sve ono što do sada nisu bili sposobni da sprovedu kroz politiku energetske reforme ali i kroz poresku politiku i kroz politiku akciza koja je danas na adekvatan, odgovoran način ministar finansija prezentovao Skupštini. Zbog toga sa potpunim opravdanjem ovakav amandman nije prihvaćen.
Zahvaljujem. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandmane u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici prof. dr Janko Veselinović i zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima uvaženi dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Vujoviću, poštovani gosti iz ministarstva i poštovan potpredsedniče Bečiću, ovo je naš poslednji amandman na predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i želeo bih ovu priliku da iskoristim da obavestim pre svega narodne poslanike, pa i ministra Vujovića, da je od sedam naših podnetih amandmana za ovaj predlog zakona, da su prihvaćena dva amandmana, poštovana gospodo. Narodni poslanici to već znaju, naročito narodni poslanici SNS ali ministar Vujović ne zna i budući da raspravljamo o amandmanu na predlog zakona koji ovde danas brani ministar Vujović želim danas i njega da obavestim da smo mi za ovih godinu dana i dva meseca uključujući i ovih sedam amandmana podneli 1.282 amandmana, poštovana gospodo. Evo, gospodin Jovičić se javlja. Prihvaćeno je 83 amandmana, gospodine Vujoviću, narodnih poslanika Narodne stranke, što u procentima, poštovana gospodo, iznosi 6,47%. Ako sledimo izvesnu analogiju, to bi moglo da znači da Nova stranka sama zahvaljujući jednom upornom, marljivom radu u Narodnoj skupštini danas ima podršku u biračkom telu od 6,47%. Hvala gospodi narodnim poslanicima i iz SNS što prepoznaju trud, što čestitaju sada ovde, samo što ne krene jedan aplauz, poštovana gospodo. Moram ovde da kažem povodom ovog amandmana i gospodinu Vujoviću, poštovana gospodo, naš cilj nije da se zadržimo na 6,47%, ministre Vujoviću, mi hoćemo 20% podrške na narednim parlamentarnim izborima samo za Novu stranku, poštovana gospodo i gospodine Vujoviću. Hvala.
Samo da vidimo gospodine Jovičiću, da li je ovo virtuelna stvarnost. Molim vas replika, jer ste pomenuti imenom i prezimenom. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Uvaženi predsedavajući, želim da kažem da je gospodin Pavićević rekao potpunu istinu i mi smo svesni i hvala vam gospodine Pavićeviću što ste dali veliki doprinos za građane Republike Srbije jer smo usvojili dosta vaših amandmana, pogotovo u domenu kada su ljudi u stručnoj službi prilikom brzog kucanja možda negde nisu stavili zarez, tačku, veliko, malo slovo itd. Ja mislim, jer su vaši amandmani u većini slučajeva bili ispravljanje nekih gramatičkih grešaka ili eventualno gde smo stavili zarez ili nismo, ali jedini problem jeste što ti amandmani koji su usvojeni teško da će doneti nešto dobro građanima Srbije. Ali, vi nastavite da radite kao i do sada, da lektorišete naše amandmane, naše zakone, mi smo vam duboko zahvalni zbog toga. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Dragana Barišić, po amandmanu.
Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ne znam da li ću glasati za ovaj amandman kolege Pavićevića jer kada pomislim na to da jedan od predlagača ovog amandman je 1996. godine pozivao u Nišu građane na građansku neposlušnost lupajući u šerpe, obmanjivao građane Niša i Srbije zarad toga da bi došao do lične koristi, a sada predlaže neke amandmane i sada ne znam kako mi da verujemo u njegovu iskrenost da on želi time da poboljša ovaj predlog zakona. Inače, ne znam da li mi možemo verovati u neke koji se sada nazivaju Novom strankom ili starom strankom ili ko zna kakvom već, kada su to isti oni političari od pre 15-ak godina jedino sada preobučeni u neka nova odela. Tako da SNS će dobro razmisliti o svim amandmanima da li će ih prihvatiti, ali vidim da su oni napravili pomak i da više nisu amandmani tipa „briše se“, sad su više neke lektorske, pravopisne ili gramatičke greške. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Vladimir Pavićević, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Bečiću, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti iz ministarstva, hoću da obavestim gospođu Barišić da sam i ja kao student prve godine fakulteta Političkih nauka beogradskog univerziteta pozivao i studente i građane Republike Srbije na građansku neposlušnost, poštovana gospodo, jer je bilo reči o krađi izbora i onda smo mi kao građani, naravno, 1996. godine morali da reagujemo na očiglednu krađu izbora. Mislim da je to jedna od onih stvari u savremenoj srpskoj istoriji koja služi na ponos akterima koji su pozivali na građansku neposlušnost. To govorim gospođi Barišić. A, gospodinu Jovičiću da kažem, još jednom ovde da ga podsetim, 1.282 amandmana za godinu i dva meseca koji sadrže i alternativne predloge za rešenje nekih problema u odnosu na one predloge koje je u Skupštinu slala Vlada Republike Srbije. Evo, da podsetim gospodina Jovičića, ali i gospođu Mrdaković i gospođu Rakić i gospodina Babića i Martinovića da smo mi ovde u skupštinsku proceduru uputili potpuno novi, poštovana gospodo, predlog zakona o planiranju i uređenju prostora naselja jer ima mnogo primedbi na Zakon o planiranju i izgradnji koji sada važi, koji je usvojen u decembru 2014. godine. Pa mi smo gospodine Jovičiću, u stvari gospođo Gojković, da čuje i gospodin Jovičić, ovde uputili u skupštinsku proceduru i Predlog dopuna Zakona o visokom obrazovanju, da jedna velika koncepcija i princip akademske čestitosti postane deo sistema visokog obrazovanja. Potpisali Predlog zakona o slobodi od straha itd, itd, poštovana gospodo i ceo dan da pričamo o aktivnostima Nove stranke u Narodnoj skupštini.
Hvala. Kaže predsedavajući pre mene, Zoran Živković pa dr. Dragana Barišić.
Pomenuta je Nova Stranka, ja sam predsednik te stranke, tako da imam pravo na repliku i raduje me to zadovoljstvo kad kolege dođu do novog saznanja da to pokažu glasno. Naravno da sam ponosan na ono što sam radio u svom političkom životu, radu, a posebno na zimske proteste 1996. godine kada je snagom koalicije, ali pre svega snagom građana prvi put jedan nenarodni režim uhvaćen u krađi, tako da je bilo svima jasno i da su ljudi mesecima bili po hladnom vremenu na ulicama da se izbore za svoju političku volju. Time je počela demokratija u Srbiji modernog doba. Taj ponos koji osećam zbog toga je meni i stimulans da nastavim sa tim delovanjem, kao što zadnjih godinu i nešto dana radim u Novoj stranci i u parlamentu zajedno sa gospodinom Pavićevićem i nikakva izmišljotina, nikakva laž, nikakva projekcija, bilo šta što bi imalo na bilo koji način cilj da umanji vrednost onoga što je rađeno ili da umanji vrednost onoga što sada radimo, neće imati nikakav uticaj. Apsolutno je bilo dovoljno vremena za razne kabadahije, za razne spasioce, da provere šta sam ja radio i u politici i u privatnom poslu i u životu. Svako ko je hteo da istražuje i ko danas želi da istražuje ja mu preporučujem da nastavi sa tim, ima puno toga da nauči, da nauči o patriotizmu o demokratiji i o zdravom životu. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik dr Dragana Barišić.
Uvažena predsednice, dame i gospodo kolege poslanici, ja sam dva puta pomenuta od kolege Pavićevića pa želim da mu odgovorim. Ja sam bila i tada student Niškog univerziteta redovnih studija Medicinskog fakulteta i jedino što su kolege tada dobili jeste to da su izgubili godinu, jer su morali da lupaju tri meseca u šerpe, a građani Niša i dan danas ne mogu da otplate te dugove za struju, jer im je tada obećano da neće platiti struju, a išle su kamate na kamatu, odmah kad je gospodin stupio na funkciju, tako da je poznato građanima i građani su to prepoznali i zamolila bih vas da te vaše precenjene i megolomanske ideje sa tih 6% ostavite tu negde u salama vaše grupe, jer građani su vam jasno pokazali koliku podršku vam daju na prethodnim izborima, a na sledećim vas nećemo ni videti u ovoj sali. Hvala.
Vladimir Đukanović.
Hvala predsedavajuća. Ja ne bio žitiju malopređašnjeg govornika o tome neka neki drugi organi govore. Ja bi naravno o amandmanu koji je jedan u nizu kako ste rekli 1.200, koliko rekoste amandmana ste podneli? Dakle, 1.283 amandmana ste podneli i moram da priznam to se zaista svodi na ono „dokon pop i jariće krsti“, tako da ako vi mislite da ste alternativna rešenja predložili tako što kažete „briše se“, onda svaka vam čast na tom alternativnom rešenju, ali jednu stvar ste u pravu, tačno je da možda vi danas imate tih dosanjanih ili nedosanjanih 6,81%. Ja sam ubeđen da ste vi jači od Demokratske stranke, svaka vam čast ako ste uspeli njih baš u ovoj sali tako da sahranite. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, jedan od razloga zašto se uvodi akciza na struju je svakako i ponašanje političkih prvaka. Nije greška samo predlagati da se određeni računi ne plaćaju. To predlažete dok ste opozicija, a onda kada dođete na vlast, onda sa pozicije vlasti naplatite sve to sa kamatama, što ste kao opozicioni prvak predlagali da ne plaćaju. Prvo kažete – bacite sve te račune u ovo bure, nemojte ništa da plaćate, a onda kada dođu na vlast, onda im naplate i glavnicu i kamatu. Dakle, to je jedna hipokrizija i ja verujem da je narod imao najbolju nameru kada je hteo demokratiju i kriminal. Međutim, zahvaljujući prvacima koji su nas izdali od 2000. do 2004. godine, umesto demokratije i tržišne ekonomije, dobili smo samo monopol i kriminal. Narod je ostao i dalje na ulici, ali su oni politički prvaci koji su ga kobajagi predvodili, otišli u dvorce i žive kao u bajci. Za takve političare narod ima poruku – pošto se bavite već pravopisnim greškama u ovim amandmanima, ja mogu da vam kažem da sam više glasao za vaše amandmane, nego vi sami, i nova kola se prave uvek od novih delova, ne od starih, tako i nove stranke se ne mogu praviti od polovnih političara. Što se tiče ovih 6,8% zapeta vam je na pogrešnom mestu, premestite je jedno mesto napred i dobićete pravu vašu vrednost 0,68%. Hvala.
Replika Ivan Jovanović na izlaganje gospodina Đukanovića, zato što ste DS u poslednjoj rečenici, moram da priznam, pomenuli.
Žao mi je što ova rasprava nije protekla u jednoj konstruktivnijoj atmosferi i jedino se ministar trudio da se govori o realnim stvarima. Čini mi se da su predstavnici vlasti opčinjeni jedino tim rejtingom koji suštinski danas možda nešto znači, znači tu golu izvršnu vlast ali sutra, verujte to može potpuno da se okrene i da potpuno bude drugačije i da budete krivi za sve, što jeste i što nije i suštinski, ako se nastavi ovakva rasprava u Skupštini Srbije, bez ikakvih argumenata, bez paušalnih napada, bez ikakvih oslonaca u realnosti, mislim da nećemo daleko otići, ako i dalje danas kada se raspravlja o akcizama na električnu energiju, vi govorite o 2001. godini, godini kada je pokojni premijer Zoran Đinđić vodio Vladu, koji nije imao ni šest meseci da pokaže šta zna i nije imao prava da se brani time šta je uradila prethodna Vlada u kojoj ste vi bili, koja je izgubila jedan rat, onda ne znam kako očekujete da građani vama prihvate to što govorite o tome šta se dešavalo pre četiri ili pet godina. Ako postoji bilo čija krivica, zna se koji su organi dužni da sprovode red i zakon i da se prosto završi jednom već sa tom besmislenom pričom. Nadam se da će u budućnosti da se sprovodi bolji i red i zakon i da korupcija neće biti veća nego što je bila ikada i da neće biti recesija i ove i prošle godine i da ćemo imati daleko bolju poziciju u ovoj državi i da će građani biti daleko u jednoj boljoj situaciji, što se tiče životnog standarda. Ovakvim predlozima koji dolaze od Vlade, gde se isključivo od građana traži da trpe, da snose sve posledice, jedne loše, ekonomske i finansijske politike, mislim da sigurno taj rejting o kome govorite i sanjate, nećete sačuvati, ali svakako ja građanima Srbije u budućnosti želim mnogo bolje.
Hvala. Vreme vam je isteklo. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Ne, izvinjavam se, nego Zoran Babić. (Vladimir Đukanović, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku, vi ste spomenuli DS.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Poručio bih kolegama kojima je samo rejting u glavi, da se SNS ne bori za rejting, borimo se za boljitak naše države. Da se borimo za rejting, sigurno ne bi bili sa ovakvim merama i danas u parlamentu, već bi verovatno te mere bile uspavanka koja je mnogo puta pevana građanima Republike Srbije, ali je zato buđenje bilo izuzetno bolno. Ono što je omalovažavanje građana, a vezano za rejting, je kada sa 6% podrške, pa i ispod 6% podrške, kada sa rejtingom koji je ispod cenzusa, a držite svu vlast u AP Vojvodini, kao što to radi lider vaše DS Bojan Pajtić. O kakvom onda tu rejtingu da govorimo? O kakvom interesu građana da govorimo? O kakvoj onda borbi za boljitak tih ljudi da govorimo, kada onako silujući demokratiju, držeći se lancima i katancima za fotelju u banovini, samo zarad vršenja vlasti, samo zbog bahatosti, samo zbog daljeg pražnjenja svih mogućih fondova u AP Vojvodine? Podržavam i naravno da je posao svakog narodnog poslanika i po Ustavu i po zakonu i po Poslovniku je da predlaže amandmane. Prihvatanje amandmana znači pobedu demokratije, pobedu dijaloga, na kraju krajeva i bolji tekst zakona, usaglašeniji. Mislim da građani Srbije su više pretrpani nekim nadgovornjavanjem i time što ćemo promovisati različitosti mislimo da ćemo se dopasti građanima Srbije. Mislim da građani Srbije traže dogovor i da je u dogovoru stabilnost i loše je kada se dogovor predstavi kao pobeda jednih nad drugima, jer ukoliko bi bio neodgovoran kao predlagač amandmana, pa predstavio da od 1.283 amandmana prihvaćeno je 70 i to je pobeda, a šta ćemo sa onih 1.200 što su odbijeni? Šta ćemo sa 1.200 pobeda Vlade Republike Srbije? Koliko puta je to pobeda Vlade Republike Srbije? Loše je zamajavati ljude u Srbiji na taj način. Loše je predviđati neku podršku od šest zarez ne znam koliko procenata. Podsetiću da je predlagač amandmana, verovatno da bi ovu zgradu i dalje gledao samo sa spoljne strane, da nije bio na jednoj koalicionoj listi. Kada pogledamo koliko je ta koaliciona lista osvojila pre godinu i nešto dana, pa vidimo da je mnogo manja podrška sada. Ja se ne bih radovao tome. Evo, gospodin Pavićević klima glavom i pocrveneo je, shvatio je koliko je pogrešio i vidim da uviđa grešku i vidi da je ovo u stvari gubitak poverenja, gubitak poverenja koji smo spremni da dokažemo i pokažemo na izborima u AP Vojvodine, ali vi niste spremni da te izbore raspišete. Vi niste spremni da izađete na birališta, vi niste spremni da izađete pred sud građana. Evo, pokažite da imate tih, zajedno, da imate tih šest i nešto posto. Odlično. Ja ću vam pružiti ruku i čestitaću vam ukoliko zajedno budete u Vojvodini imali toliki procenat, ali nisam siguran. Zbog te vaše nesigurnosti, zbog lošeg odnosa prema resursima kojima raspolažete u AP Vojvodini mi ćemo do tog suda jako teško doći. Mislim, i time ću završiti, da je svaki usvojeni amandman, bilo ih je i biće ih, pobeda demokratije, pobeda parlamentarizma, pobeda dogovora, pobeda razuma nad nerazumom i da to građani Srbije od nas očekuju. Svaki put kada se usvojeni amandman bude predstavio pobedom predlagača, predstaviću da je svaki odbijeni amandman pobeda Vlade i siguran sam da ćemo pobediti, i zbog toga bih zamolio predlagača amandmana da više tu argumentaciju ne koristi zato što mu ne ide u prilog i zato što je to omalovažavanje i parlamentarizma i svega onoga što parlament u Republici Srbiji znači.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Vujoviću, gospodine Mijailoviću, poštovana gospođo Gojković, ja mislim da je gospodin Jovičić za razliku od gospodina Babića uvideo važnost ovakvog posvećenog i marljivog rada narodnih poslanika Nove stranke, jer je odlučio da ne komentariše posle toga. Prihvata, dakle, našu argumentaciju i ja sugerišem gospodinu Babiću da se ugleda nekada, ne mora svaki put, ali nekada i na delovanje svojih mlađih kolega u svojoj poslaničkoj grupi. Kada je govorila gospođa Barišić, neophodno je ovde da kažem, drago mi je što se uključila u raspravu, ali nisam saglasan sa njom kada je saopštila da su građanski i studentski protesti 1996. godine bili gubljenje vremena. Poštovana gospodo, ne može borba za velike ideale, pravde i čestitosti da bude gubljenje vremena. To je nešto što je uvek vredno hvale, ja mislim. I studentski i građanski protesti, ne da nisu bili gubljenje vremena, nego sam ja na primer i dan danas ponosan na svoje profesore sa Fakulteta političkih nauka Beogradskog univerziteta, koji su mi tokom ta tri i po meseca na ulicama, na trgovima, držali predavanja o principu građanstva, o demokratiji, o građanskoj neposlušnosti, o građanskoj hrabrosti, nije bilo ni trena izgubljenog vremena u tim godinama 1996. i 1997. godine. Još jednu stvar da kažem gospodinu Babiću, 6,47% podrške koju Nova strana prema ovim skupštinskim istraživanjima ima danas u biračkom telu je samo, gospođo Gojković, rezultat jednog posvećenog rada narodnih poslanika Nove stranke i delanja članova Nove stranke po celoj Srbiji na terenu u informisanju građana, šta su sistemi ideja vrednosti verovanja Nove stranke. Hvala.
Reč ima Dragana Barišić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, ja samo želim da ispravim kolegu, ja ni jednog trenutka nisam rekla da su građanski protesti bili gubljenje vremena, već da su lideri koji su predvodili te proteste, davajući lažna obećanja, obmanjivali građane Srbije, što se potvrdilo i što su građani pokazali. Zahvaljujem.
Hvala. (Borislav Stefanović, s mesta: Javljam se za reč.) Pretpostavljam replika, ali niste bili u sali. Ivan Jovanović je… (Borislav Stefanović, s mesta: Bio sam.) Da vam objasnim, on je ovlašćen, te time vas menja, a i javio se na repliku i potrošio vaše dve minute. On se javio na repliku. (Ivan Jovanović, s mesta: Posle.) Ne možete obojica u isto vreme biti ovlašćeni, vi bar ste godinama tu. Marijan Rističević želi šta u ovom momentu? (Marijan Rističević, s mesta: Po amandmanu.) Dame i gospodo narodni poslanici, ja mislim da ne treba prihvatiti ovaj amandman, s obzirom da su predlagači malo neozbiljni i ne dolaze na sednicu da glasaju za svoje predloge, pa ima više predloga njihovih amandmana za koje sam ja glasao nego oni sami. Ne treba glasati za ovaj amandman tim pre što među predlagačima ima i docent koji je zaboravio da po zakonu on ne sme da poziva studente na političke proteste, na političku neposlušnost i da je to protiv zakonito i on se još time ponosi. Stvarno ne znam dokle više misli tako. Hvala. Svi vidimo da ste obojica tu, ne možemo sada ko deca izvučem karticu i nisam tu, kao deca u zabavištu deca zažmure i misle proći će problem, ne može. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, akademik Ninoslav Stojadinović, Goran Bogdanović, Snežana Malović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala poštovana predsednice. Ovaj amandman je usaglašavanje sa prethodnim amandmanom vezano za to kada stupa na snagu naplata akcize na električnu energiju. Da podsetim još jednom građane, usvajanjem ovog zakona a ne usvajanjem ovog amandmana što je gotovo izvesno da će se desiti, od 1. avgusta ove godine računi za električnu energiju imaće novu stavku od 7,5% akcize znači prvi put otkada se građanima Srbije isporučuje električna energija, na tu električnu energiju će biti naplaćena i akciza. Ta akciza treba da konsoliduje stanje u budžetu u kome, slušali smo u prethodna dva dana je sve sjajno i bajno, to nije govorio ministar, ali su govorili kolege poslanici koji će glasati za ovaj zakon. Onda još jednom mi postavljamo pitanje – ako je sve tako bajno i sjajno, čemu novi namet, čemu novi prihod, ako smo, kako kaže ministar, uštedeli ove godine 600 miliona evra? Ako je stanje tako dobro i bajno i sjajno, onda bi bilo logičnije da umesto novog nameta i novog uzimanja iz džepa građana Srbije imamo povraćaj para, onih para koliko manje oni koji su zaposleni u državnoj upravi i javnim preduzećima dobijaju od novembara prošle godine, a to je 10% na plate preko 25 hiljada dinara, odnosno 5, 10, 15, 20% koliko su umanjene penzije. Čuli smo da građani mogu da se nadaju da će njihovim mukama brzo doći kraj i da će biti nagrađeni, ali to nismo čuli kada će se desiti. Ovaj član, ovog zakona, uvodi obavezu svakog građana da će avgustovski računi za električnu energiju biti uvećani za 7,5%, samo na ime akcize, i uz priču da je to usklađivanje sa evropskim obavezama, što se pokazalo u diskusiji kao netačno, jer, još jednom moram da ponovim, akciza na električnu energiju se naplaćuje u deset zemalja EU, znači, u 18 se ne naplaćuje. Pored toga, ova Vlada je rešila na ovaj način da popuni budžet, pet milijardi dinara u ovoj godini, 17,4 u narednim godinama. Ono što je naš strah je da to nije kraj, da će Vlada morati, zato što ne radi ništa na povećanju ekonomske aktivnosti u Srbiji, povećanju na taj način bruto-društvenog proizvoda, povećanju prihodne strane budžeta sa te strane, zato što će se povećavati privredna aktivnost u Srbiji, da zbog svega toga što nema takvih mera uskoro ćemo imati ponovo neke nove namete na građane, nove akcize, nove poreze, nova usklađivanja, da li će to biti izmene Zakona o PDV-u, sa nekim novim stopama, različitim u odnosu i, naravno, sigurno većim u odnosu na ono što danas građani Srbije plaćaju, ostaje da vidimo u narednim mesecima. Mi nećemo podržati ni ovaj Zakon, zato što smatramo da on ne doprinosi boljem životu građana Srbije ni kratkoročno, ni dugoročno. Nismo ubeđeni od strane ministra da će ova mera konačno stabilizovati budžet, omogućiti da se ono prilagođavanje, kako je ministar to rekao, plate i penzija iz oktobra meseca poništi. On nije rekao da će se to izvesno desiti i da će biti stavljen van snage zakon kojim su plate smanjene za 10%, a penzije za, u nekim slučajevima, i 20% i da iz tog razloga nemamo poverenje u Vladu. Nećemo dati podršku na kraju kada se bude glasalo o ovom zakonu. Hvala.
Hvala. Ko se prvi javio? Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Nisam baš najbolje shvatio obrazloženje kolege sa samim amandmanom, ali hajde, ako je to obrazloženje, prosto moram da se osvrnem na jednu veoma važnu stvar zarad građana Srbije. Prvo, ne vidim razloga za strah cene električne energije, jer ste vi 2011. godine, još jednom ponavljam, doneli prosto zakon po kome ste predvideli da će postojati i privatni distributeri električne energije. Znači, tržište će određivati cenu. Možda će neko dati bolju ponudu, pa možda ljudi neće biti prikačeni, odnosno neće tražiti da im EPS, recimo, distribuira električnu energiju. Ne znam čemu, odakle toliki strah vezan za samo tržište? Zašto ovo govorim? Znate, možda mi ovo ne bismo ni uvodili da ste vi, recimo, pametnije rukovodili EPS-om, ali vi ste nju upropastili i niste je uopšte pripremili za to korporativno upravljanje za koje mi prosto danas moramo da uradimo nešto kako bi EPS mogao da izađe normalno na tržište. Nije mi jasno zašto onda ljude obmanjujete sa ovakvim stvarima? To što ste vi podizali cenu električne energije do besvesti na sednicama Vlade, a ništa niste uradili pod milim Bogom da EPS revitalizujete, da EPS krene, da bilo šta izgradite, to je nešto što smo mi nasledili i mi sad to moramo da ispravimo. Da li se meni sve to dopada? Pa, ne dopada mi se, ali negde ste nešto prinuđeni da uradite. Ako vi mislite da je nekome lepo i da je to jako popularno da uvodite akcizu na električnu energiju ili da ljudima smanjujete penzije i plate, pa nije. Ali, izvinite, za razliku od vas, mi smo spremni na to, pa taman da građani i ne glasaju za nas, taman i da nas oteraju sa vlasti, ali ovo je jedini način da privreda preživi. Žao mi je što vi niste imali tu hrabrost da to uradite, nego ste EPS doveli do duga od 400 miliona dinara, ali šta ja da vam radim. Mi smo ovo nasledili. Želimo zdravu državu, želimo zdrave temelje. Jednostavno, ovo ćemo uraditi zato što želimo EPS da pripremimo za tržište, da može da se nosi ravnopravno sa privatnim distributerima električne energije. Hvala.
Gospodine Đurišiću, vi ste se javili tako? (Marko Đurišić, s mesta: Po amandmanu.) Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, kolege poslanici, koristim vreme poslaničke grupe. Na kraju predlagač amandmana sublimira svoj stav kroz ovaj amandman zbog čega zakonski ne treba suštinski da stupi uopšte na snagu, ali ne shvata da sva opterećenja i kada govorimo o akcizama je rezultat jedne ružne prošlosti u kojoj je ostao veliki dug svima nama, pa ne samo nama, nego i našoj deci i deci naše dece, sa kojom su došli do toga da budžet Srbije maltene je bio na ivici sloma. Upravo to pokazuje zbog čega je SNS sa svojom odgovornošću i Vlada Srbije ta koja pokazuje veliku snagu i sposobnost da može da se nosi i ako treba da ukine 600 direktorskih mesta unutar EPS-a i da svede na sedam, i ako treba da izvrši racionalizaciju funkcionisanja EPS-a, i ako treba da uvede tzv. tvrdu liniju budžeta kroz akcize, koja se naziva akciza za električnu energiju. To nije tako popularna mera, ali razlog zbog čega druge države EU nemaju su potpuno druge prirode. Ako jedna Hrvatska, Mađarska i Velika Britanija nemaju ovakav sistem priliva u odnosu na akcize koje se tiču električne energije, to je razlog zato što imaju veliki dotok stranih direktnih investicija u oblasti obnovljivih izvora energije i energetske efikasnosti. Ako za to još uvek srpska elektroprivreda nije bila sposobna do 2012. godine, jer se ništa nije uradilo u tom pogledu, SNS od te godine je počela užurbane pripreme za tako nešto. Od 2012. godine u decembru mesecu donela je izmene i dopune zakona iz oblasti energetike za obnovljive izvore energije, u 2013. godini Zakon o energetskoj efikasnosti, usvojila plan 2013. godine i program u vezi obnovljivih izvora energije u šta će to sve ulagati, usvojila nove ugovore u vezi fiding tarife koju do dana današnjeg nijedna vlast nije uradila i, na kraju, i ako treba da bude povećanja električne energije da bi se uskladile i evropske direktive, ali i uskladila određena cena električne energije sa zemljama u regionu, opet smo najjeftiniji sa tom cenom električnom energije, i donela takav predlog zakona u ovu Skupštinu. Time smo pokazali potpunu transparentnost u funkcionisanju u ovom sektoru i nije nas sramota da takav zakon ne podelimo sa građanima Srbije na ovaj način baš sa narodnim poslanicima. Zahvaljujem se, gospodine ministre, što ste u krajnje dobronamernom predlogu i obrazloženju ovog zakona izneli sve one ekonomske efekte koji su pokazali da zaista ove poslednje dve godine je ova Vlada i SNS marljivo radila na reformi javnog sektora, na konsolidaciji javnih finansija, pored svih problema koje je imala. Ono što nije vest, možda, za poslanike opozicionih stranaka, ni za novinare, ali prekjuče je cena gasa spuštena i došlo je do pojeftinjenja upravo za 12,58%. To znači da korisnici prirodnog gasa će imati manje račune. Prema tome, koliko god možete da izađete u susret građanima i da određene socijalne kategorije zaštite od povećanja troškova na mesečnom nivou, vi to činite. Na kraju krajeva, socijalne kategorije će biti finansirane iz budžeta i šest miliona evra biće izdvojeno za one koji ne mogu da plaćaju električnu energiju u potrošnji do 250 kilovat časa godišnje, što znači da ipak negde mislimo na te socijalne kategorije i kada govorimo o električnoj energiji. Ono što je važno, na kraju da završimo, to je da će budućnost obnovljivih izvora energije, energetske efikasnosti u Srbiji zaživeti i pokazati da Srbija zaista može da se nosi sa evropskim putem i u energetskoj politici, a pogotovo posle usvajanja novog zakona u decembru mesecu, gde su direktive trećeg paketa, koje su izazov za sve zemlje regiona, pa i za nas, ali mi te izazove na adekvatan način rešavamo i možemo da se nosimo sa njima, jednostavno budućnost u koju možemo da verujemo i sa kojom možemo da se nosimo. Naravno, imamo teškoće i, naravno, postoje mere sa kojima ćemo moći teško da se nosimo, ali naši građani imaju poverenja u sve ovo i jednostavno daju podršku svemu tome. Zbog toga ćemo u danu za glasanje zaista podržati ovaj Predlog zakona i ovaj amandman predlagača nećemo usvojiti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
U nekoliko minuta, koliko imam, da probam da odgovorim na neke teze koje su izrečene na kraju, a kako ništa nije rađeno prethodnih godina, a kako se sada radi. Upravo je stvar suprotna. Do 2012. godine radilo se puno u EPS-u. Govorio sam o tome kako su izvršeni kapitalni remonti svih postrojenja na termoelektranama, čime je produžen vek za 20-30 godina. Instalirana je nova snaga. Samo u TENT-u 250 megavata godišnje, što je veličina jednog celog bloka. U poslednje tri godine ne radi se ništa i danas je Srbija u opasnosti da do 1. januara 2017. godine, kada treba da stupi na snagu Ugovor, koji je Srbija prihvatila, o emisiji ugljenmonoksida iz termoelektrana da svede na evropski nivo. Nažalost, dolazimo u opasnost, pošto nisu započeti radovi na desumporizaciji, denitrifikaciji termoelektrana, da ćemo termolektrane morati da ugasimo, da će moći da rade samo određeni vremenski period od 2013. i da će u tom trenutku Srbiji nedostajati otprilike 13-15% električne energije. Ako se to desi, mi ćemo od zemlje koja može da izvozi električnu energiju i da to bude glavni zamajac naše privrede doći u poziciju da uvozimo električnu energiju. Dodatno ćemo destabilizovati naš spoljnotrgovinski deficit i napraviti velike probleme u budžetu, gospodine ministre, a na tome se ništa ne radi. Japanski kredit za desumporizaciju se ne realizuje. Trebao je tender da bude zatvoren ovog meseca, a produžen je još za tri meseca. Sve da počne da se radi danas, ne možemo da stignemo do 1. januara 2017. godine da završimo taj posao, a na manjim blokovima do 300 megavata nije urađeno ništa i njih ćemo morati sve da pogasimo 1. januara 2017. godine. To nas čeka, kada govorimo o proizvodnji električne energije. Ne pravi EPS zaradu na distribuciji struje, nego na proizvodnji struje, i to je glavna vrednost EPS-a. Zato on ne vredi dve, tri, četiri milijarde, nego vredi 10, 15 milijarde evra, a ono što neko radi poslednje tri godine, ovim pričamo o korporizaciji, smanjuje vrednost EPS-a, a sa namerom da za male pare proda jedan deo Elektroprivrede, što je premijer najavio u svom ekspozeu. Mi smo protiv te prodaje EPS-a, bilo kakve. Naravno da smo protiv toga da se bilo koji deo Elektroprivrede proda za male pare, a to je ono što se danas radi sa EPS. Zato smatramo da ova mera upravo vodi tome da se dodatno umanji vrednosti EPS-a, kako bi se nekome to prodalo za male pare i videćemo u godinama i mesecima pred nama da li je ovo o čemu govorim istina ili ne. Razgovarao sam sa ljudima, nisam stručnjak za tu oblast, ali sa ljudima koji jesu i koji govori da će se ovo desiti, da je ovo realan scenario, scenario o kome nažalost Vlada Republike Srbije ne vodi računa. Bojim se da ćemo o tome razgovarati vrlo brzoi da ćemo ponovo čuti prebacivanje krivice na nekoga ko je bio do 2012. godine. Za tri godine mnoge ove stvari su mogle da se završe ili makar da se započnu. Ništa od toga nije urađeno i imaćemo situaciju da će ova zemlja, kao što možete da čitate, u nekim drugim zemljama se o tome govori, morati da uvozi struju.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se, gospođo predsednice. Srpska napredna stranka neće glasati za ovaj amandman, jer u toku rasprave u načelu i u pojedinostima nismo čuli bar delić argumentacije ovih sada tako zabrinutih za sudbinu građana Republike Srbije, pa bih voleo da čujem argumentaciju zbog čega su glasali i zbog čega su podigli cenu struje, o kojoj je govorio moj uvaženi kolega Đukanović, 15. maja 2007. godine u okviru Vlade, koju nisu vodili, ali su participirali kao najveći faktor, pa su povećali cenu za 15%, pa 1. marta 2008. godine za 7,6%, pa 1. avgusta 2008. godine za 8,4% , vidim da kolega odmahuje rukom, to mu nije bitno, pa 1. marta 2010. godine za 10%, pa 1. aprila 2011. godine za 15,1%. Svake godine jednom ili dva puta su vršili povećanje cene struje. Zašto je to tada bilo dozvoljeno? Zašto je to tada bilo regularno? Zašto je to tada bilo isplativo? Zašto to tada nije bio udar na budžet građana Republike Srbije, kada su se ove cene donosile i ovo povećanje cena donosilo na čuvenim telefonskim sednicama Vlade Republike Srbije? Dokaz da bi neko drugi, da je u situaciji, poziciji 2012. godine, ne daj Bože, nastavio da vodi državu i Vladu Republike Srbije, posegnuo za ovim merama i da bi ove mere bile još i veće, još i teže, govori i ovaj članak od 19. februara 2012. godine. Tada je generalni direktor EPS-a, žao mi je što nekim kolegama ovo nije zanimljivo, Dragomir Marković, kojeg je izabrala Vlada, koju je predvodila DS i Mirko Cvetković, izjavio da planom poslovanja kompanije nije predviđeno povećanje cene struje u 2012. godini, ali da do kraja 2014. godine, a mi već trošimo prvu polovinu 2015. godine, tada je Dragomir Marković najavio, da pod vođstvom EPS-a i Vlade Republike Srbije od strane bivšeg režima, cena struje mora da poraste 60%. Šezdeset procenata su najavljivali, predviđali i uradili bi oni kojima je sada strašno što se uvodi akciza na utrošenu električnu energiju i zato što, iako nisam srećan zbog toga što ću ja dobiti račun, ostale kolege i moje komšije će dobiti račun veći u proseku za 300 i nešto dinara. Pa šta mislite da smo ostavili ovom Markoviću i bivšem režimu da vode EPS? Imali bi do kraja prošle godine povećanu struju ne za 12%, dame i gospodo. Za 60%. Ovo nisu moje reči. Ovo citiram gospodina Dragomira Markovića koji je to izjavio i objavljeno je u svim sredstvima javnog informisanja 19. februara 2012. godine. Još strašnije od toga što nismo dobili odgovore – koji su razlozi i koje je obrazloženje za povećanje struje 7, 8, 15% od 2007. do 2012. godine po jednom ili dva puta godišnje, nismo dobili odgovore – pobogu ljudi zbog čega ste tako rasipnički trošili taj novac, pobogu ljudi zašto ste finansirali koncerte, 353 miliona dinara EPS je finansirao samo jedan koncert, pobogu ljudi zašto ste davali fudbalskim klubovima po 80 i kusur miliona dinara godišnje, pobogu ljudi zašto ste finansirali marketinške kampanje 300 do 500 miliona dinara godišnje, pobogu ljudi zašto su te marketinške kampanje bile potrebne za monopolistu na tržištu distribucije električne energije, pobogu, zašto je monopolisti potrebna kampanja i to preko marketinške kampanje u vlasništvu zamenika predsednika DS, pobogu ljudi zašto ste rasipali taj novac? Nisam čuo odgovore na ova pitanja ni pre dva dana ni danas. Siguran sam da neću čuti ni u budućnosti. Ono što je najvažnije je da se ovaj novac sliva u budžet Vlade Republike Srbije, da to nije novac kojima će se povećati rashodna strana, već prihodna strana, da je rashodna strana zakucana onim što smo usvojili u decembru 2014. godine i da ne može da se menja. Radujem se i radovaću se daljim znacima oporavka naših javnih finansija jer to znači da smo postali i da postajemo stabilnija i uređenija država. To znači da postajemo država koja je zanimljivija i za strane, ali i za domaće ulagače. To znači da postajemo država koja može svojim penzionerima i zaposlenima u državnoj upravi da isplaćuje zarade iz realnih izvora, da postajemo država koja troši onoliko koliko zaradi, da postajemo država koja ne troši nezarađeno i da nismo država koja na taj način opterećuje buduće generacije. Sa takvom politikom i sa takvim ophođenjem prema javnim finansijama stavljena je tačka 2012. godine. Tačku su stavili građani Republike Srbije na fer i demokratskim izborima. Zbog toga će SNS verujem u narednim minutima i satima koji su pred nama, gospodine Vujoviću, dati podršku ovom predlogu zakona kako bi krenuli dalje sa ozdravljenjem naših javnih finansija.
Replika.
Gospođo predsednice, samo da jednu stvar pokušamo da razjasnimo. Kaže se – nadgornjavanje, a ne nadgovornjavanje. Sedmi put molim uvaženog kolegu. Moram da kažem da vam se potkrao jedan Frojdovski lapsus gospodine Babiću. Vi ste rekli – budžet Vlade Srbije. To je budžet Republike Srbije, a pošto vi sve gledate kroz prizmu vaše vlasti za koju mislite da je nepotkupljiva i neoboriva, što će se ubrzo pokazati da nije tačno, time ste pokazali šta mislite o građanima i o povećanju cene struje koju im sada stavljate za vrat. Ako je povećana cena struje u prethodnim godinama, to smo razjasnili, povećavana je, ne sporimo, povećavane su i plate i penzije. Problem je sledeći – obećali ste smanjenje struje za 20%, a povećavate ga sada za 12 koma nešto. Obećali ste vi puno toga pa niste ispunili. Da ste povećali plate i penzije za 15%, pa da razumem zašto povećavate akcizu na struju, ali niste ništa ispunili od onoga što ste obećali. I sada ja da pričam o direktoru Markoviću, hajde da pričamo o direktoru Kolubare koji ima mesečno dva miliona i 55 hiljada dinara za ručkove i reprezentaciju. Normalno je da vas građani pitaju zašto im povećavate cenu struje. O tome vi meni pričajte, a ne o Markoviću koji nije ni bio član DS. Pa i da je bio, niste vi tužilac, niste ni DRI, niste ni inspekcija, koliko vidim. Time treba da se pozabave nadležni organi, time se stalno hvalite, ali niko živ vam nije u zatvoru. Sve ste pustili ove što ste optuživali. Dakle, nemojte zamajavati ljude. Molim vas na kraju, činjenica je da ste tri godine na vlasti, da je sve poskupelo, da je zaposlenost pala, da narod nema para, a vi sada dižete cenu struje. To je jedina istina.
Vreme. Replika, Zoran Babić.
Moji lapsusi, kojih je bilo i biće ih, Frojdovski ili obični ne koštaju građane Srbije ama baš ništa, ali vaši koncerti od 353 miliona dinara, vaše marketinške kampanje od 300 do 500 miliona i to preko zamenika predsednika vaše stranke, ali vaše sponzorisanje različitih klubova i klubića, ali vaše delenje samo članovima DS, kao što to radi Bojan Pajtić u Vojvodini, i šakom i kapom, to košta. Ti lapsusi su mnogo, mnogo skupi. Možemo da govorimo i o direktoru Kolubare. Zašto da ne? Znate li koliko je vaš direktor Kolubare imao službenih automobila na raspolaganju? Tristasedamdesetdva. Da li je Ćeran član DS ili nije više ili ćete se i njega odreći? Znate li koliko je sada službenih automobila? Osamdeset. Sada je završena revitalizacija 95% svih mašina i opreme za razliku od Ćerana i njegovih mašina i bagera od po 25 sati na dan koliko su radili. Uveden je red u eksproprijaciju. Hoćemo li da govorimo kako su razne kućice i kuće i razni placevi plaćani po 10, 20, 50 puta većoj ceni? Ne verujem da će vam se isplatiti ta priča o Kolubari. Ono što je dobra vest iz Kolubare je da će Kolubara ove godine doći do jedne istorijski velike proizvodnje uglja od 29 miliona tona i ja sam siguran da će se ta proizvodnja odraziti i na BDP i da će se odraziti na budžet Republike Srbije. Čuli smo sve. Čuli smo i uvrede i nije dovoljno reći – da, povećana je cena struje …
Vreme. Potrošili ste vreme za repliku. Prekoračili ste.
… Koji su razlozi da dajete šakom i kapom sredstva građana Republike Srbije?
Reč ima Borislav Stefanović.
Hvala gospođo predsednice. Nema uvreda zaista. Pitanja su vrlo precizna. Možemo mi sto puta reći – neka rade nadležni organi svoj posao. Vi ćete uvek to da zloupotrebljavate i oko eksproprijacije i oko vozila i oko svega. Činjenice su neoborive, gospodine uvaženi. Činjenice su te da vaš direktor, koga ste vi stranački postavili, mesečno, dragi građani, troši dva miliona na ručkove i reprezentaciju. Vaš direktor. Za to vreme kopovi i dalje plivaju, gospodine Babiću, zato što firma koju ste angažovali, koja se zove „Južna Bačka“, nije završila posao na vreme. Nema penala. Nema kontrole. Novac je uplaćen. Nema transparentnosti. Nema ničega. To su činjenice. Marketinške kampanje i sponzorisanje, pa jeste, evo tu je uvaženi kolega prisutan, pa mi recite kakve veze ima „Elektrovojvodina“, koju ste isto ukinuli, sa sponzorisanjem fudbalskog kluba „Jagodina“? Kakve ima veze? Kakve ima veze marketinša kompanija gospodina Gorana Veselinovića, koja danas kontroliše sve te sekunde za koje optužujete Đilasa? Čiji je taj Goran Veselinović? Nije valjda u DS? Znate vrlo dobro ko je i zato se smeškate. Vrlo dobro znate ko je čovek. Dakle, to vi nama recite. Problem je što vi niste, i tu ste u pravu, moram da vam odam priznanje, u pravu ste da se ne vidi za šta, za koje namere, gde ide ovo povećanje. Za šta, osim ono što je ministar objasnio, za pitanje deficita? Šta ima EPS? Šta ste reformisali osim što ste tri upravne zgrade napunili stranačkim ljudima? To je osnovno i suštinsko pitanje.
Vreme.
Gde će ovaj novac da ode?
Vreme, hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Vidim da smo raširili temu i da se tu sada beži od odgovornosti ne davanjem odgovora kakav interes je imala Elektroprivreda Srbije za jedan koncert od 353 miliona dinara, ili za različite fudbalske klubove, ili za različite marketinške kampanje. Da li gospodin Goran Veselinović radi neki marketing za EPS? Da li je EPS-u potreban marketing? Ne, nije. I baš u tome je razlika između nas i vas. Ali, da je EPS jedini, pa bi i preživeli. Ali, šta ćemo sa onih 500 hiljada evra za dva, tri bilborda u Beogradu za „Očistimo Srbiju“? Pa, tada je Dulić očistio budžet, a Srbija je, nažalost, ostala zatrpana divljim deponijama i smetlištima. Šta ćemo sa „Lastom“, saobraćajnim preduzećem „Lasta“? Devet izvršnih direktora, plate od tri do pet hiljada, dug 80 miliona evra, ali je važno da se računi za Demokratsku stranku drže u fioci. E, važno je da samo Demokratska stranka ne mora da plaća ništa. Svi ostali smo koristili, svi koristimo i svi ćemo koristiti usluge prevoza, ali je važno samo da Demokratska stranka ne plaća ništa. E, to je režija i to je ono kako ste se odnosili prema javnim preduzećima, iako „Lasta“ nije javno preduzeće, već akcionarsko društvo. Znate li koliko su tu imali direktori bonusa i trošenja po kafanama i po restoranima, za razliku od sadašnjeg vremena? Verujem da bi gospodin Radenković, samo da je tu, mogao da govori izuzetno kvalitetno o tome. Znate li koliko je takvih kompanija i takvih firmi koje ste doveli, ne na nulu? Pa, vi ste „Lutriju Srbije“ doveli da radi u minusu. To u istoriji nikome nije uspelo, „Lutrija“ da radi u minusu.
Vreme, gospodine Babiću. I to vam je bilo u redu. Možemo da nabrajmo koliko god firmi i da pravimo poređenje sa sadašnjim rezultatima, ali neće ispasti po dobru za vas.
Zahvaljujem, gospodine Babiću. Gospodine Stefanoviću, prijavili ste se, po kom osnovu? (Borislav Stefanović, s mesta: Replika.) Da li ste spomenuti, ili je spomenuta stranka ili bilo šta drugo? (Borislav Stefanović, s mesta: Jeste.) Mislim da nije. Evo, i zamenici sekretara kažu da niste spomenuti, niti da je spomenuta stranka. Gospodine Babiću, da li ste spomenuli gospodina Stefanovića ili stranku? Zahvaljujem. Evo, ceneći to da nisam bio predsedavajući u trenutku kada vi tvrdite da ste pomenuti, ja ću vam dati repliku, a ako ste me obmanuli, vama to neka je na teret. Izvolite, gospodine Stefanoviću.
Gospodine Bečiću, možete utvrditi vrlo lako, naknadno ili odmah, i videćete da vas nisam obmanuo. Dakle, ja zaista nemam nikakav interes da uzimam pravo koje ne mogu da koristim uopšte u ovoj situaciji. Zašto bih se javljao ako nije spomenuta Demokratska stranka, a spomenuta je i to vrlo negativno. Ne znam, možda niste čuli, ali ako možete da mi vratite vreme? Dakle, spomenute su neke firme i neko loše postupanje, nezakonsko postupanje. Ja se slažem da to sve treba da se procesuira i da se reši, ko god da je direktor bio, jeste ili će biti. To uopšte nije sporno, uključujući i EPS, problem je samo u tome što nekako ne vidite ono što vaši direktori sada rade po Srbiji. Ne vidite da se ista praksa, tj. još gore se danas nastavlja u Srbiji. Problem je što ste obećali da ćete tu praksu da zaustavite, a niste je zaustavili. Pa, ako se vi i ja u bilo čemu slažemo, mi se slažemo u tome da se, eto, uvede red i da se odgovara po zakonu. Moje je pitanje, pošto ste vi na vlasti, zašto to sada ne radite? Zašto ne radite to? Bili ste u vlasti vi lično. Taj generalni direktor je bio i za vaše vreme generalni direktor. Što ga tada niste uhvatili za kravatu, pa rekli – čoveče, šta radiš to? Pa, zamislite sutra kada se bude istraživalo koliko ste vi autobusa za vaše mitinge koristili, tu će biti materijala strašno, mnogo autobusa. (Zoran Babić, s mesta: Ali smo platili.) Pa dobro, videćemo kako ste platili i odakle. Kad se uvede zakon o poreklu imovine, onda ćemo videti ko šta ima, a nadam se da ćete to podržati. Ono što je sigurno, jeste da morate da nam kažete, ne samo koliko Grčić ima dva miliona mesečno za ručkove, nego nam recite zbog čega su kopovi još pod muljem i vodom i gde će taj novac od povećanja da ode?
Vreme, gospodine Stefanoviću. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Ono što bih vas podsetio i voleo bih da prenesete kolegi koji je tako neinformisan da je u vreme od nekih 14 meseci, koliko sam proveo na čelu Nadzornog odbora „Laste“, taj direktor smenjen, da je smanjen broj izvršnih direktora, da su plate sa tri do pet hiljada evra svedene na maksimum od 160 hiljada dinara, da ljudi koji su nastavili da vode „Lastu“ vode je i dan danas i to rade na jedan odgovoran način, zaista se bore sa ogromnim dugom i rade na veoma pošten i odgovoran način. Da, Srpska napredna stranka je angažovala „Lastu“ kao prevoznika. Da, ali smo svoje račune platili. Nismo tražili, nismo zahtevali, nismo terali nijednog direktora da stavi račune u fioku i da ih sakrije. Nismo organizovali mitinge a da nam je račun u blokadi, kao što neko to radi sada. Pa čak i sada to „Osvetlimo Srbiju“ više liče na reklamu za javnu rasvetu, kada se osvetljava Srbija u 19.00 časova uveče. Podsetiću kolegu pravnika da je prikrivanje krivičnog dela krivično delo. Ako zna da ti neki direktori rade sada mnogo gore, on ima ta saznanja i ima dokaze za to, pa šta radi ovde u Narodnoj skupštini? Pravo u tužilaštvo. Pravo kod tužioca. Zna se ko i kako to radi. Ali, stavljati u isti lonac one koji su zadužili i prezadužili, koji su upropastili, koji su uništili, sa ljudima koji se bore da te firme vode na korektan, na pravi i na pravni način, to je više nego licemerno.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem sredu, 24. jun 2015. godine, sa početkom u 17 časova i 45 minuta, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje potrebno je da utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 148 narodnih poslanika, odnosno prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. 1. tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 148, protiv – sedam, uzdržanih – nema, nisu glasala dva poslanika, od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman Vlade na član 4. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – dva, uzdržanih – jedan, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe DS. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – jedan, uzdržanih – jedan, nije glasalo 151 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 147, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 10 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupštinaprihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – jedan, uzdržanih – jedan, nije glasalo 155 od ukupno prisutnih 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 140, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupštinaprihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici: prof. dr Janko Veselinović, zajedno narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe DS i grupa od 10 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – SDS, ZZS i ZS. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Olena Papuga i Đorđe Stojšić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandmana u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović i zajedno poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika poslaničke grupe - Boris Tadić, Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 153 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Poštovani narodni poslanici, dobila sam obaveštenje od službe Narodne skupštine da je usvajanjem amandmana na član 4. Predloga zakona koji su podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, nastupila situacija iz člana 165. Poslovnika Narodne skupštine, odnosno da je usled usvajanja tog amandmana nastala potreba da nadležni Odbor podnese novi amandman kojim se vrši usaglašavanje usvojenog amandmana sa amandmanom Vlade na član 4. koji je postao sastavni deo Predloga zakona. Radi toga određujem pauzu u trajanju od 10 minuta i molim da se odmah sastanu Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo i podnesu potreban amandman, odnosno izveštaj. Sednice Odbora će se održati u salama ovde u prizemlju doma Narodne skupštine. Hvala. 43/1DJ/VK 18.15 -18.25 Nastavljamo sa radom. Pre nego što nastavimo sa odlučivanjem, potrebno je da utvrdimo kvorum. Molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 146 narodnih poslanika odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Uručen vam je amandman Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Na osnovu člana 165. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, podneo je amandman na član 4. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 143, protiv – niko, uzdržan - jedan, nije glasalo osam od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 145, protiv – šest, uzdržanih - nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 153 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju konvencije o zajedničkom tranzitnom postupku, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 148, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo pet od ukupno prisutnih 153 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju konvencije o pojednostavljenju formalnosti u trgovini robom, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 152, protiv – niko, uzdržan - jedan, nema onih koji nisu glasali od ukupno prisutnih 153 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat unapređenja zemljišne administracije u Srbiji) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 145, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo sedam od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, prihvatila Predlog zakona u načelu. Podsećam vas da je sastavni deo Predloga zakona postao amandman na član 3. koji je podneo narodni poslanik Katarina Rakić. S obzirom na to da je ovim amandmanom predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja, stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 144, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo osam od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje Zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Sada stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat unapređenja zemljišne administracije u Srbiji) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 148, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo četvoro od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu (Projekat unapređenja zemljišne administracije u Srbiji) između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između Republike Srbije i Međunarodne banke za obnovu i razvoj (Zajam za razvoj i restrukturiranje preduzeća SOE-DPL), u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 147, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo pet od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog odluke o programu zvanične statistike u periodu od 2016. do 2020. godine, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 145, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo sedam od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o programu zvanične statistike u periodu od 2016. do 2020. godine. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o ukidanju viza za državljane dveju zemalja, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 152, protiv – niko, uzdržanih - nema, nema onih koji nisu glasali od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Finske o bavljenju plaćenim poslovima članova porodice zaposlenih u njihovim diplomatskim misijama, konzularnim predstavništvima ili misijama pri međunarodnim Vladinim organizacijama, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 150, protiv – niko, uzdržanih - nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 152 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona. Prelazimo na odlučivanje o povredama Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović, na sednici 22. juna 2015. godine, u 10 časova i 21 minut, ukazao je na povredu člana 87. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Skupština odluči da li je povređen navedeni član. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dva, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 144 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Marko Đurišić, na sednici 22. juna 2015. godine, u 10 časova i 25 minuta, ukazao je na povrede članova 103. i 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Skupština odluči da li je povređen navedeni član. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 145 od ukupno prisutnih 148 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Živković, na sednici 22. juna 2015. godine, u 13 časova i 42 minuta, ukazao je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Skupština odluči da li je povređen navedeni član. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Dragan Šutanovac, na sednici 22. juna 2015. godine, u 15 časova i 43 minuta, ukazao je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Skupština odluči da li je povređen navedeni član. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 142 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Neđo Jovanović, na sednici 22. juna 2015. godine, u 15 časova i 58 minuta, ukazao je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Skupština odluči da li je povređen navedeni član. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasao 131 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Marko Đurišić, na sednici 24. juna 2015. godine, u 13 časova, ukazao je na povredu člana 103. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Skupština odluči da li je povređen navedeni član. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 144 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Marko Đurišić, na sednici 24. juna 2015. godine, u 13 časova i 5 minuta, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Skupština odluči da li je povređen navedeni član. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 139 od ukupno prisutnih 142 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Marko Đurišić, na sednici 24. juna 2015. godine, u 14 časova i 15 minuta, ukazao je na povredu člana 100. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Skupština odluči da li je povređen navedeni član. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 138 od ukupno prisutnih 142 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem sednicu Desetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.