Poštovana predsednice, uvaženi ministre, poštovani kolege narodni poslanici, u svom obraćanju govoriću o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji.
Poštovani poslaniče, zamenili ste karticu sa Đorđem Milićevićem. Promenite kartice da na ekranu stoji vaše ime.
Poštovana predsednice, uvaženi ministre, poštovani kolege narodni poslanici, u svom obraćanju govoriću o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Na početku, istakao bih da se predloženim izmenama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji želi postići veća kontrola i efikasnost u poreskom sistemu Srbije. Za šta se poslanička grupa SPS u celosti zalaže? Naša poslanička grupa posebno podržava predložene promene koje se odnose na činjenicu da će nadležni organi vršiti kontrolu poreskih obveznika i to dva puta mesečno i što će poreska uprava biti mnogo fleksibilnija u borbi protiv sive ekonomije. To će omogućiti izmene dosadašnje prakse, da u kontroli osim ljudi sa fakultetskom diplomom budu angažovani i ljudi koji su bez visoke stručne spreme, koji će, uveren sam, biti obučeni i spremni da taj odgovoran posao na najbolji način i obavljaju. Pored toga, istakao bih i da dodatno elektronsko funkiconisanje poreske uprave kroz elektronsko podnošenje prijava u mnogome unapređuje, olakšava i ubrzava rad poreske uprave. Gospodine ministre, juče ste u vašem izlaganju rekli da se ovde govori o redefinisanju kaznene politike. Naša poslanička grupa i ja se slažemo sa vama da neke kazne treba povećati, ali imamo jednu kaznenu odredbu poreske uprave, koja zabranjuje obavljanje delatnosti, posebno malim preduzetnicima, odnosno zatvaranje lokala na sedam, 10 ili 15 dana. Smatramo da ovakva kazna ne doprinosi niti poreskom obvezniku, jer čovek gubi kontinuitet u poslu, gubi pravo na rad, a smatramo da možemo ovu kaznu zameniti novčanom kaznom tako da ovu kaznenu politiku ne treba primenjivati u praksi. Takođe ste juče pričali o kreditiranju države, poreskih obveznika. Nekada je ova mera i dobra, nekada pomaže i državi, a i poreskim obveznicima. Međutim, ispustili ste iz vida da nekad i poreski obveznici kreditiraju državu, kao što znamo da je vraćanje PDV-a tek na 45 dana, a takođe, imamo i kreditiranje države posebno u građevinskoj industriji. O tome sam govorio kada je premijer držao sastanak sa građevinskim firmama, da građevinske firme kreditiraju državu time što plaćaju PDV na fakturisanu vrednost, a ne na plaćenu fakturu, tako da i tu poreski obveznici kreditiraju državu. Smatram da je ova mera dobra, ali mislim da je ova 10% veća kamata od referentne malo velika, ali će naša poslanička grupa podržati ovaj zakon. Sa druge strane, čitajući predložene izmene, uočio sam uvaženi ministre nekoliko članova predloženih izmena koje bih voleo da vam dodatno objasnim. Jedna od njih je ovaj predlog zakona koji se tiče dostavljanja poreskih akata. O tome je govorila moja koleginica Suzana Spasojević juče i detaljno obrazložila. Ona je ovlašćeni predstavnik naše grupe. Podneli smo i amandman i smatram da bi Vlada trebala da prihvati ovaj amandman, a i ja ću da prokomentarišem malo o ovom članu zakona. Naime, članom 14. ovog predloga zakona, koji se tiče izmena člana 36. važećeg zakona, definiše se način dostavljanja akata poreske uprave. Stavovi 3. i 4. ovog člana propisuju da se poreski akt smatra dostavljenim petnaestog dana od dana predaje poreskog akta pošti. Stav 10. istog člana propisuje kada se poreski akt smatra dostavljenim, što je u suprotnosti sa članom 24. stav 1. tačka 7. Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, kojim je propisano da poreski obveznik u skladu sa ovim zakonom ima pravo da zastupa vlastite interese pred poreskom upravom neposredno ili putem punomoćnika. Naime, primedba u odredbi člana 14. stav 3. i 4. ovog predloga izmena zakona da se poreski akt smatra dostavljenim po isteku roka od petnaest dana od dana predaje poreskog akta pošti, odnosno stava 10. ovog člana da u slučaju kada se poreski akt smatra dostavljenim petnaestog dana od predaje poreskog akta, a u smislu stava 3. i 4. ovog člana. Poreska uprava do petog u mesecu za prethodni mesec objavljuje na internet strani PIB poreskog obveznika kome je dostavljeno i izvršeno poresko rešenje, kao i broj poreskog akta čije je dostavljanje izvršeno. Time se narušava pravna sigurnost poreskog obveznika u smislu da isti ispunjava poresku obavezu o dospelosti dugovanog iznosa poreza plaćanjem istog, čime je narušena primena odredbi iz člana 4. stava 3. Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, kojim je propisano da je poreska uprava dužna da utvrđuje sve činjenice koje su bitne za donošenje zakonite i pravilne odluke, posvećujući jednaku pažnju činjenicama koje idu u prilog i na štetu poreskog obveznika. Takođe, ovakvim izmenama zakona onemogućena je primena odredbi člana 133. Zakona o opštem upravnom postupku u smislu da stranka ima pravo da brani svoja prava i zakonom zaštićene interese, odnosno da poreski obveznik ispunjava svoju poresku obavezu plaćanja dugovanog iznosa poreza po dospelosti. Takođe se ne može dati pravo jednoj od strana u postupku, jer je članom 10. stav 1. Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji propisano da poresko-pravni odnos predstavlja sa jedne strane odnos javnog prava koji obuhvata prava i obavezu u poreskom postupku poreske uprave, a sa druge strane, fizičkog odnosno pravnog lica kojim se utvrđuje, između ostalog, obaveza plaćanja poreza i sporednih poreskih davanja, što je omogućeno odredbom člana 36. stav 13. predloženih izmena Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Shodno tome, zakonom se mora precizno urediti način dostavljanja poreskih akata, kao i tumačenje kada se smatra da je akt dostavljen poreskom obvezniku, a ne dati pravo poreskoj upravi da sama određuje način dostavljanja poreskih akata na koji druga strana u poresko-pravnom odnosu fizičko, odnosno pravno lice, ne može imati bilo kakav uticaj. Onemogućavanjem prava poreskoj upravi da poreski akt koji nije dostavljen poreskom obvezniku može smatrati dostavljenim omogućilo bi se da se u upravnim sporovima izbegnu nepotrebna dokazivanja i odugovlačenja upravnog postupka u smislu dokazivanja dospelosti poreske obaveze i shodno tome obaveze poreskog obveznika da istu moli u zakonski propisanom roku. Ovo je, gospodine ministre, vrlo važno jer mi imamo dosta siromašnih opština i dosta siromašnih mesta u kojima i ne postoji pošta. Onda imamo primer, kao što smo imali vanredne situacije, poplave. Imamo primer da je poreski obveznik na službenom putu, na bolovanju, u inostranstvu, tako da ne može da primi poreski akt, a teku mu rokovi. Zbog toga smo i podneli ovaj amandman i nadam se da će Vlada da ga prihvati. Predložene izmene u članu 20, kojim se menja član 68. stav 1. tačka 3, su neprimenjive u praksi iz razloga što pravilnikom o sistematizaciji radnih mesta u poreskoj upravi nisu sistematizovani poslovi poreske blagajne, pa postoji tzv. poreski blagajnik, odnosno ne postoji mogućnost plaćanja poreza shodno odredbi člana 68. stav 1. tačka 3. Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, što upućuje na zaključak da za primenu predložene izmene ove odredbe zakona se mora promeniti i pravilnik o sistematizaciji radnih mesta u poreskoj upravi, kojim je neophodno sistematizovati poslove i zadatke poreske blagajne. Pored toga, neophodno je izmeniti i odredbu člana 51. Zakona o porezu na dohodak građana, kojim je propisano da je preduzetnik dužan, nezavisno od način na koji se oporezuje, da sva plaćanja vrši preko tekućeg računa kod banke i da vodi sredstva na tom računu, uključujući i uplatu primljenog gotovog novca, a u skladu sa zakonom kojim se uređuje platni promet. Zakonom o platnom prometu uređeni su poslovi platnog prometa, kao i prava i obaveze banaka i klijenata. U članu 3. navedenog zakona propisano je da su pravna i fizička lica, koja obavljaju delatnost, dužna da za plaćanje u dinarima otvore tekući račun u banci, da vode sredstva na tom računu i da vrše plaćanja preko tog računa, a u skladu sa ovim zakonom. Kada govorimo o sistematizaciji radnih mesta, ne samo u poreskoj upravi, imamo problem, jer imamo zakon kojim je zabranjeno zapošljavanje mladih ljudi do kraja 2015. godine. Tada bi džabe donosili i sistematizaciju radnih mesta kada te ljude ne možemo da zaposlimo. Moj savet iz iskustva je da poreske uprave zaposle mlade stručnjake, jer znamo da u dosta opština, u dosta filijala poreskih uprava imamo na ovim poslovima dosta poreskih radnika koji imaju godine radnog staža i treba uključiti mlade ljude koji će učiti zanat. Zanat, kao što je poreski inspektor ili kontrolor je takođe zanat koji se uči, bez obzira da li ima fakultetsku diplomu ili nema. Molimo vas da primenu zakona kojim je zabranjeno zapošljavanje do kraja 2015. godine ovde ne primenjujete i zaposlite mlade, školovane ljude koji će učiti zanat. Još jedanput napominjem da će naša poslanička grupa u danu za glasanje podržati predložene izmene ovog zakona. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani građani, treba da znamo da od kada postoje države, postoji i potreba da se one finansiraju. Ne može svako sebi da napravi put, ne može svako sebe da obezbeđuje, ne može svako sebe da leči, ne može svako sebe da školuje, pa otuda u svrhu održavanja države i zajedničkih potreba, svako srazmerno svojoj ekonomskoj snazi izdvaja određena sredstva. Barem bi tako trebalo da bude, da svako izdvaja srazmerno svojoj ekonomskoj snazi određena sredstva za zajedničke potrebe. Tako su nastali porezi. Oni se svrstavaju u više grupa, ali bi država trebala srazmerno ubiranju tih poreza da organizuje svoju administraciju javne službe, uključujući i one koje propisuju i kontrolišu naplatu, ali i potrošnju. Za taj javni posao zaposleni u javnim službama dobijaju platu. Država bi trebala da troši koliko prikupi, ali to nije tako. Država koju smo zatekli zaposlila je u javnim službama preko 750 hiljada ljudi. To je daleko više od neophodnog broja, a trošila je koliko je htela, odnosno trošila je daleko više nego što je prikupljala. Sami državni službenici su svoj položaj, svoja javna ovlašćenja doživeli kao sigurnu kuću iz koje kreću na pohod i lov na plave koverte za sebe, za svoje partije. Pored državnog poreza, često ubiraju i svoj lični porez koji mnogi od nas nazivaju – mito. Izaberete i zaposlite da budu narodne sluge, a oni od naroda naprave sluge i postanu njihovi gospodari. Javni sektor je do 2012. godine živeo kako hoće, a realni i privatni je živeo kako mora. Kad nije mogla da skupi koliko potroši država je počela da se zadužuje. Privreda je radila na malo, a zaduživali smo se na veliko. Više se nije živelo od zarađenog i prikupljenog već od zaduženog. Kada se država zadužuje narod piše menicu, i tako poodavno nemamo državu koju možemo kao građani finansirati, a došlo je vreme kad moramo i državu finansirati, a i dugove koji su nastali od finansiranja kad se nije živelo od zarađenog, a i te dugove treba vraćati. U državi u kojoj se proizvodila mašta iluzije, predizborna obećanja glavni gotovo isključivi proizvod države je bio dug. Iluzije su postale naša realnost, ne proizvodimo ništa poodavno u tri smene. Emitovali smo socijalna prava do 2012. godine koje nema ko da plati. To iziskuje povećanje poreza i poresku disciplinu i to od ostatka naše privrede, a i to ostatak ostataka naše privrede ne može podneti. U suštini narod, potrošači i sirotinja su glavni poreski obveznici. Kada dođu na kasu i plate račun građani u stvari plate sav porez, kad se bogataši kite time koliko su poreza platili svi treba da znamo da taj porez, PDV, porez na dobit, sve je uključeno u cenu proizvoda, dakle, sirotinja kupujući robu plaća u stvari najveći deo prihoda. Podržao sam više ovih zakona o porezima, akcizama i doprinosima, podržaću naravno i ovaj. Kada je Dinkić povećavao akcize na cigarete upozoravao sam ga da ne diže akcize na sirotinjske cigarete. Nije poslušao. Broj kutija cigareta u prodaji je pao sa milijardu i 200 miliona kutija na 800 miliona kutija, tako da smo u sive tokove to gurnuli. Bilo bi dobro da je narod počeo manje da konzumira cigarete, da smo smanjili potrošnju cigareta međutim nismo, samo smo 400 miliona kutija gurnuli na sivo tržište, na pijacu, na rezani duvan. Ne sviđaju mi se neka rešenja iz ovog zakona, iako ću za njega glasati. Ne sviđa mi se povraćaj naplate kamate pa glavnice zato što to za mene otprilike izgleda kao osobina neke zelenaške naplate. Takođe, nije mi jasna dostava putem pošte u roku od 15 dana. Ukoliko ste u bolnici ili na odmoru tridesetak dana, dovoljno je da poreska služba pošalje kovertom poreski akt, smatra se pravosnažnim za 15 dana iako niste bili kući i niste ga primili, a poreski obveznik je gotovo svaki građanin i posle morate da jurite određene sajtove i da gledate da li vam je nešto u međuvremenu pristiglo, a za to morate imati računar i da tražite u elektronskoj formi. Takođe mi nije jasna dostava kod pravnog lica. Ukoliko nije dostupan da se poreski akt može dostaviti zaposlenom, možete zamisliti ako neko ima 1.000 ljudi zaposlenih neki poreski inspektor dođe u unutrašnjost i uruči umesto vlasniku ili licu koje zastupa, uruči nekome strugaru, nekom radniku po zakonu kako je predloženo to može da bude i čistačica i ukoliko uručiti taj poreski akt može se smatrati punovažno dostavljenim i kasnije može biti obavezujući, pravosnažan, a da onaj koji je bio poreski obveznik o tome ne bude obavešten na pravi način. Da budemo jasni, mnogi od tih zaposlenih mogu namerno ili slučajno da zature takvu vrstu dostave. Mislim da tu nešto treba ispraviti i cenim napore da se uredi naplata poreza, da se oporezuju svi iz sive ekonomije, ali pitam se da li ovaj zakon ide uz postojeću poresku službu uz postojeće poreske inspektore, jer mi koji živimo u unutrašnjosti vrlo dobro znamo sa kakvim inspektorima se srećemo i kakvi sve mogu da budu. S tim u vezi mi smo ih ovlastili poodavno da imaju pravo da kontrolišu i poreske obveznike koji nisu registrovani, odnosno koji nisu upisani u Agenciju za privredne registre. Nisam naišao na slučaj kontrole sive ekonomije da poreski inspektori izgaraju na terenu, da uhvate što više poreskih obveznika iz sive ekonomije, a često su i oni sami sadržani u tom delu sivog posla. Takođe postoje neke kaznene odredbe, posebno su loše za male firme gde imate kazne od 400–500 hiljada dinara za preduzetnike i za sva pravna lica. Imate daleko veće kazne, a i ta od 400-500 hiljada dinara može da bude takva drakonska da neko malo preduzeće prestane da radi. S toga, voleo bih da se u nekom narednom periodu to na neki način stepenuje po prometu jer je 500 hiljada za neka mala preduzeća koja se bore na tržištu i koja su tek nastala prevelika suma. Smatram da poreski obveznik treba da se oporezuje sa pažnjom, da se neguje, a ne da se u startu zbog eventualnog prekršaja odmah razori. Gospodinu Dinkiću, kada je bio ministar finansija sam savetovao, a savetujem i vama da je dobar ministar onaj ministar koji sa guske očupa što više perja uz što manje gakanja. To je otprilike pravilo koje su poštovali stari poreski inspektori u neka srećnija vremena kada je ova država živela od poreskih prihoda i kada je trošila onoliko koliko je mogla da prikupi. Naši seljaci imaju običaj da kažu da se ovca može ošišati više puta, a odrati samo jednom. Dakle, osobina dobrog pastira je da zna da čuva i da striže svoje ovce, a ne treba da ih guli. Zatečeno stanje u državi 2012. godine je katastrofalno, posebno po pitanju ovih navodno velikih poreskih obveznika čiji se porez obično prelije na sirotinju koja u samoposluzi plati sve te prethodne poreze koje koriste kao odbitne stavke pa čak i porez na dobit je uračunat u cenu svakog proizvoda. Mislim da konačno treba da uradimo jedan dobar zakon po kome bi upoređivali imovinu tih najvećih tajkuna, kako narod kaže, tih najvećih preduzetnika, koji po meni nisu šansa za razvoj. Moramo da napravimo neku poljoprivedu prerađivačku industriju, energetiku baziranu na što većem broju preduzetnika, malih pravnih lica, uz velike sisteme koje bi oni servisirali, da preko poljoprivrede energetike i prerađivačke industrije napravimo dovoljno robe i iz tog društvenog proizvoda servisiramo svoje obaveze prema državi, da se ona izdržava iz prikupljenih sredstava, da se ne živi od zaduženog i da imamo dovoljno novca da neki ofanzivnim izvozom i dodatnom vrednošću probamo da servisiramo one dugove i ono što nam je ostalo od 2012. godine. Dakle, da možemo da izdržavamo i egzistenciju građana i da servisiramo svoje obaveze, jer mislim da je poslednji trenutak. Mislim da treba napraviti zakon za bogate koji su grabizacijom i privatizacijom u maestralnoj tranziciji uzeli gotovo sve, a narodu ostavili ništa, da njihovu imovinu treba uporediti sa oporezovanim prihodima, jer je nedopustivo da u ovako bogatoj i plodnoj zemlji žive siromašni i gladni ljudi. Lako bi mi zbrinuli siromašne, lako bi nahranili gladne, ali bojim se da ne možemo da nahranimo bogate i alave, jer njima nikada nije dosta. S toga, voleo bih da napravimo jedan zakon koji će sankcionisati to njihovo bogatstvo koje ne mogu da opravdaju oporezovanim prihodima. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić.
Poštovana predsednice, poštovani gospodine ministre, jasno je da je država ovim izmenama zakona rešila da poveća stepen naplate poreza, da smanji sivu ekonomiju, da one neodgovorne koji izbegavaju poreske obaveze adekvatno sankcioniše i uvede u sistem poreske naplate. Ujednačiće, objediniti i pooštriti prekršaje politike u domenu poreskih propisa, usaglasiti ovaj zakon sa Zakonom o prekršajima. Informatički će osavremeniti usluge poreskim obveznicima i rad Poreske uprave. Obeshrabriće one koji bi pokušali izbegavanje poreskih obaveza i kako rekoste – doprineće se bržem sprovođenju poreskog postupka i efikasnijem radu Poreske uprave. Utisak je da je akcenat stavljen na poreske obveznike, na njihovu ažurnost, na sankcije ukoliko ne poštuju propise i tome slično. Pitam se gde je u ovim izmenama i dopunama ovog zakona običan građanin, onaj isti građanin koji od vas očekuje da se u ovim izmenama zakona nađu i preporuke Zaštitnika građanina iskazane nedavno u godišnjem izveštaju? Ovo je bila odlična prilika da ispravite očigledne propuste. Podsetiću na najznačajnije preporuke i zakonodavne inicijative Zaštitnika građana po kojima nije postupljeno a tiču se upravo ove tematike. Nužno je da Poreska uprava, citiram Zaštitnika građana, odmah nakon saznanja da porez i sporedna poreska davanja nisu blagovremeno plaćeni, čak i kada je poreski dug neznatan uputi građanima opomenu za plaćanje poreza kako bi sprečila da protok vremena dovede do značajnog uvećanja kamate, naročito iz razloga jer građani zbog višegodišnjeg pasivnog poreskog organa pogrešno smatraju da su nekom od ranijih uplata porez u potpunosti izmirili, kraj citata. Ova sugestija se mogla naći u ovim izmenama zakona, samo da je predlagač zakona pročitao izveštaj Zaštitnika građana i obratio pažnju na te elemente. Kako ova sugestija nije deo predloženih izmena ovog zakona, poslanička grupa Boris Tadić, NDS, ZZS i Zeleni Srbije načinila je amandman na član 22. odnosno član 71, sve u cilju da ova preporuka bude sastavni deo Predloga zakona. Nadalje u svom izveštaju Zaštitnik građana kaže – Poreska uprava nije prihvatila preporuku Zaštitnika građana da utvrdi u koliko slučajeva kojim poreskim obveznicima i sporednim poreskim dužnicima i u kom iznosu je nakon objavljivanja odluke Ustavnog suda primenom komforne metode kamata na kamatu naplaćeno više poreza i sporednih poreskih davanja od dugovanih, nakon čega bi iznos razlike bio vraćen građanina na lični zahtev. U obrazloženju Zaštitnika građana, između ostalog, se kaže – usled neprihvatanja preporuke poreski obveznici iz druge polovine 2012. godine se i dalje tretiraju lošije u odnosu na dužnike poslovnih banaka odnosno dužni su da na ime kamate RS plate više nego privatnom poveriocu. O nesprovođenju preporuke Zaštitnika građana, Zaštitnik građana je obavestio Narodnu skupštinu, Vladu i javnost nakon čega je Poreska uprava iznela saopštenje kojim je dezinformisala javnost o tome da je sa primenom komforne metode prestala 1. januara 2011. godine, iako ju je primenjivala do 1. januara 2013. godine. Zbog toga je Zaštitnik građana tražio od Ministarstva finansija da sankcioniše odgovorne za drsko obmanjivanje javnosti, a u neposrednoj komunikaciji je dogovoreno da Ministarstvo finansija razmotri mogućnost izmene Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji kako bi se oštećenim građanima omogućilo vraćanje preplaćenog iznosa na lični zahtev. Do isteka izveštajnog perioda Zaštitnik građana nije obavešten o preduzetim merama Ministarstva kako bi se po preporuci postupilo, kraj citata. Nažalost, ni ova tema nije deo ovih izmena i dopuna Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Uprkos dogovoru sa Zaštitnikom građana da će se razmotriti mogućnost izmene zakona. Naša poslanička grupa je takođe svojim amandmanom na član 21, odnosno na član 70. pokušala da tu očiglednu nepravdu učinjenu građanima ispravi ili bar ublaži. Mislim da bi trebalo da date podjednaku važnost i punjenju državne kase i građanima sa druge strane, odnosno njihovim problemima koje je izneo Zaštitnik građana. Imali ste priliku da ovim izmenama pokažete da jednako razmišljate i o punjenju državne kase, kao i o običnom građaninu. Nažalost, to nam ovog puta niste pokazali. Nižu se nadalje preporuke koje se odnose na rad regionalnih odeljenja Poreske uprave koja prekoračuje zakonski rok za odlučivanje o žalbama na rešenja filijala, ekspozitura poreskih odeljenja jedinica lokalnih samouprava. Prekoračenje roka pravda se velikim prilivom predmeta i nedovoljnim brojem zaposlenih. Pritužbe se mahom odnose na rad Poreske uprave zbog nemogućnosti da sankcioniše poslodavce da blagovremeno uplate doprinose za obavezno socijalno osiguranje. Kako bi stekli pravo na penziju, ionako osiromašeni građani su prinuđeni da se zadužuju kako bi umesto poslodavca platili doprinose i počeli da ostvaruju pravo na penziju. U Poreskoj upravi selektivno se postupa po prijavama, te građane lišava prava na efikasno pravno sredstvo i dovodi ih u beznadežnu situaciju. Još jedan član ovog zakona izazvao je negodovanje javnosti. To je član 20. koji je izmenjen 29. maja 2013. godine čijom je izmenom prvi put propisano da se odredbe zastarelosti, prava na utvrđivanje, naplatu i povraćaj poreza primenjuje na doprinose za obavezno socijalno osiguranje. Na ovaj način poslodavac će biti trajno amnestiran od uplate doprinosa u fondove koji su ustanovljeni kao obavezni, dok će zaposleni izgubiti mogućnost da mu za pripadajući deo radnog veka budu priznata prava koja je stekao svojim radom. Izmene tog zakona su bile izglasane 29. maja 2013. godine. Šta reći? Toliko o brizi o običnom građaninu. Po rečima Zaštitnika građana stanje u oblasti prinudne naplate doprinosa za obavezno socijalno osiguranje dovodi do zaključka da je ostvarivanje prava sve teže i neizvesnije pri čemu se građani bore ne samo sa bahatošću i samovoljom poslodavaca, neefikasnim organima zaduženim za kontrolu, već i sa preprekama koje im na tom putu postavlja zakonodavac opredeljujući se za favorizovanje drugih interesa kao pretežnih. Pored ustavnog određenja Republike Srbije kao države zasnovane na socijalnoj pravdi čini se da se zakonodavac nedovoljno rukovodi proklamovanim ustavnim načelima i da ne uspeva da značajan društveni problem reši na sistemski, načelan i pravičan način, kraj citata. Slažem se sa Zaštitnikom građana i pitam vas – gde su u ovom zakonu građani, obični građani? Navikli su već da im svaki novi zakon iz ove oblasti otežava egzistenciju, pravo ona penziju, pravičan povraćaj poreza od države koja očigledno nema namere da to i učini. Drugi problem, po meni, je Poreska uprava. U internom glasilu Poreske uprave poreznik od septembra 2013. godine, građani su u razgovoru sa bivšim v.d. direktorom Poreske uprave Ivanom Simičem dali ocenu o radu Poreske uprave. Između ostalog je rečeno da postoji problem usled lošeg i neadekvatnog odnosa ljudi, kako je rekao, u prvoj liniji sa poreskim obveznicima, nekorektnost u ophođenju, neljubaznost, nespremnost da se razume problem i birokratski manir, loše stručno postupanje poreskih inspektora koji nisu znali ili nisu hteli da razumeju i uvaže specifičnost poreskih obveznika, već su radili šablonski i kruto iz raznih razloga, loš rad filijala i beg od odgovornosti direktora filijala i stalni pritisak na centralu da se reše sporna pitanja. Takav manir se mora promeniti i direktori moraju organizovati posao kako valja, rekao je bivši v.d. direktor poreske uprave. To je u stvari mišljenje građana na rad poreske uprave. Na samom početku svog izlaganja rekli ste da nije problem samo u postojećem zakonu već u njegovoj primeni. Pitam vas da li je bilo nužno donositi novi zakon i koliko ste uvereni da će ovaj nov zakon imati daleko efikasniju primenu? Da li poreska uprava ima materijalnih i kadrovskih potencijala da sprovede ovaj zakon? Da li poreska uprava može biti kočničar u sprovođenju ovog zakona? Na koji način će poreska uprava biti motivisana da poveća naplatu poreza ili da poveća broj poreskih obveznika? Na kraju, zašto poreska uprava nije izvršila ni jednu preporuku Zaštitnika građana? Zašto vaše ministarstvo nije adekvatno reagovalo na preporuke zaštitnika građana? Poslanička grupa Boris Tadić NDS – Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije podnela je desetak amandmana od kojih smo u dva amandmana ugradili neke sugestije Zaštitnika građana. Nadam se da ćete ih pažljivo razmotriti i usvojiti i tako pokazati jednak tretman i prema budžetu Republike Srbije i prema građanima. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, predlog izmena Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji doživljava 11 promenu, doduše najobimniju. Ono drugo što želim da zapazim Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, dobro je što se o njemu posebno razgovara i zato i hoću da govorim, da ukažem na veliki značaj ovog zakona. Zašto to napominjem? Nekako su do sada uvek promene tog zakona bile sastavni deo jednog seta finansijskih zakona i pošto su to ljudi doživljavali kao procesno-tehnička pitanja nije se mnogo obraćala pažnja na ovaj zakon. Ovaj zakon ima veliki značaj. Navešću samo nekoliko stvari. Pre toga da kažem, moja uvažena koleginica Suzana Spasojević je iznela stav poslaničke grupe SPS kada je u pitanju ovaj zakon, veoma detaljno prošla kroz njega i neću se zadržavati na tim detaljima, samo želim da potvrdim još jednom da će SPS dati snažnu podršku ovom zakonu. Šta želim da istaknem kao važnu poruku građanima? Ovo je jedan od zakona koji za razliku od mnogih u zadnje vreme se ne bavi smanjivanjem potrošnje, štednje, nekako tom temom štednje, smanjivanja potrošnje svi se bave od analitičara, političara i ne znam ko sve još. Naravno, ona jeste nužna, pogotovu tamo gde su troškovi takvi da se mogu izbeći. Ovo je zakon čija primena treba da poveća prihod i dobro je da se Vlada, tu dajem podršku, pozabavila i pitanjima kako povećati prihod uz smanjenje troškova, o kojima sam govorio. Drugo što želim da istaknem, juče ste sami počeli vaše izlaganje rečenicom – ovo je prvi korak ka reformi poreskih sistema. Naglašavam, juče ste pomenuli, a ja to želim da podržim, prvi agresivni korak na suzbijanju sive ekonomije. Naravno, ovaj zakon se ne bavi visinom poreza, nije taj koji stvara uslove za investicije, za poslovanje, itd. On možda u jednom delu utiče tako što obezbeđuje pravnu sigurnost, jednostavnije procedure, itd. Šta ovaj zakon ima za cilj? Ovaj zakon ima za cilj da na jedan konkretan i jasan način utvrdi jasne procedure, da one koje će omogućiti da porezi koji su već predviđeni se plate i naravno da se bori da suzbija one koji to ne rade. Zašto je ovo važno? Mislim da je važno što je u Srbiji veoma visok stepen sive ekonomije. Pominju cifru od 30%. Da li znate šta bi značilo ako u nekom primerenom vremenu taj procenat se smanji na 20%. To bi bio ogroman uspeh, ali i ogroman prihod državi. Kada su u pitanju predložene izmene i dopune ovog zakona, kratko ću se zadržati samo na tri segmenta. Prvi se odnosi na ujednačavanje, objedinjavanje i pooštravanje prekršajne politike. On se provlači kroz ceo tekst zakona i ovo pitanje, naravno ljude interesuje mnogo detalja vezanih za taj zakon, ali ne sme da prođe nezapaženo. Zašto? Zato što je vrlo važno pitanje. Do sada smo malo lutali kada je u pitanju taj deo. Jedno vreme poreska uprava je naplaćivala prekršaje, pa onda prekršajni sud, pa su različiti propisi primenjivani, itd. Upravo najveća stvar u ovome je što je to sve objedinjeno na jednom mestu i što predstavlja promenu koja povećava pravnu sigurnost kod ljudi. Naravno, kada se govori o tome želim da istaknem i pooštravanje prekršajne politike, odnosno pooštravanje kaznenih odredbi. Tu želim da iznesem jasan stav SPS, imajući u vidu i da je prekršajna politika, odnosno rasponi kazni da su prilagođeni težini prekršaja i vrsti obveznika, vodilo se računa o svemu, da kaznena politika mora da se pooštri i mi dajemo punu podršku tome. Zašto? Zato što kaznena politika mora da adekvatna sankcija bude za onoga ko krši zakon. Imajući u vidu da zakon želi da ga odvrati od kršenja zakona i molim vas, na tu rečenicu posebno upozoravam, kroz ceo zakon se provlači intencija odvraćanja od kršenja propisa. Kada se govori o kaznenoj politici mora da se ima u vidu i da društvena šteta koliko je velika kada se ne plaća porez, kada to poreski obveznici izbegavaju, koliko je štetno za državu, za ostvarivanje njenih funkcija, zdravstvo, prosveta, policija, sudstvo itd, dakle sve one delatnosti koje će trebati i onima koji ne plaćaju porez. Da ne govorim o obavezi Vlade da obezbedi jednake uslove poslovanja, jer nisu jednaki uslovi poslovanja kada neko plaća porez i kada ne plaća. To je onda nelojalna konkurencija. Da ne govorim o obavezi da zakon mora da bude jednak za sve, da nema povlašćenih. Iz tih razloga kaznena politika mora da bude veoma rigorozna i mora da bude pooštrena. Želim da ukažem na još jedan detalj, da nemamo problem kada je visina kazne u pitanju. Zašto? Želim da podsetim sve da oni koji uredno plaćaju porez ne plaćaju nikakvu kaznu, za njih nema nikakve kazne i za njih nije bitno kolika je bitna kazna. Kazne su za one koji ne sprovode propise. Oni treba da budu kažnjeni još više da bi mogli da obezbedimo jednakost kod svih u Srbiji. Želim da ukažem na veoma važno pitanje koje je prošlo malo nezapaženo, a to je pitanje provlačenja kroz ovaj zakon obaveza za sve subjekte koji na bilo koji način učestvuju u poreskom postupku, koji bilo kakvu radnju treba da urade, državni organi, organizacije, banke, itd, itd. Ja želim da pozdravim takvu jednu ideju. Jednostavno rečeno, mora se imati u vidu, pogotovo kada su u pitanju pravila elektronske razmene podataka, da, nažalost, poreska uprava ne zna unakrsno mnoge podatke koje bi trebala da zna jedna moderna poreska uprava. To će mnogo značiti kod odvraćanja za kršenje propisa. Da ne bi prošao nezapaženo, želim da ukažem na jedan primer, mislim da je to član 9, koji je važan, a to je da neko ko je osnivač preduzeća neće moći da dobije PIB, niti privredni registar da ga briše, dok ne reši sva pitanja poreskih obaveza. To je mnogo važno pitanje. U Srbiji smo bili svedoci da ima dosta onih koji ugase jednu firmu, ostave dugove, osnuju drugu, nastave dalje da posluju, opet ostave dugove, pa otvore treću, pa 15-tu itd, i ceo sistem je sistem zasnovan na muljarenju i mislim da ova odredba treba to da spreči i ja pozdravljam tu odredbu. Ono što želim takođe da istaknem a to je dalje informatičko osavremenjavanje usluga i poreskim obveznicima i rada poreske uprave. Mislim da je o tome bilo dosta reči, ali ja želim da napomenem da će to mnogo značiti da se smanjivanjem tih administrativnih poslova poveća kapacitet poreske uprave za kontrolu naplate prihoda. Pominjali ste cifru od čak 400 ljudi koji se mogu osloboditi, koji će se baviti kontrolom, itd. To je nešto što treba podržati. Mislim da nije moguće a da se, govoreći o ovom zakonu, ne kaže i nekoliko reči o poreskoj upravi. Ona, ovakva kakva je, a mnogo je bitna institucija jer treba da ubira prihode za državu, ona zavređuje jedan status mnogo značajan, rešen, materijalni i kadrovski i organizacioni, da bi mogla da sprovede sve ovo, da bi mogla da odgovori svim tim zadacima. Ovde je bilo govora i o modernizaciji poreske uprave, što apsolutno zaslužuje podršku. Ali, ko je imao kontakta sa poreskom upravom, zna dobro koliko je tu birokratije, teškoća, itd. Ne bih bežao i od toga, ne misleći ništa ružno, da se dosta pažnje posveti i edukaciji tih ljudi u odnosima prema poreskim obveznicima. Ono što može da se kaže u jednoj rečenici – moraju biti ljubazni prema svakom, pružiti pomoć u tome, a rigorozni, oštri, u sankcionisanju onih koji krše zakon. Mislim da je to jedna poruka za poresku upravu. I sasvim na kraju – ko će imati vajde od ovog zakona ako se dosledno primenjuje? Oni koji poštuju zakon imaće vajde jer će se smanjiti troškovi, jer će se povećati efikasnost rada, pravna sigurnost. A oni koji krše poreske propise, povećaće se verovatnoća njegovog otkrivanja. A verovatnoća otkrivanja kršenja propisa je veoma bitna za onemogućavanje kršenja propisa i za kaznene sankcije. Ono što sam takođe već rekao, kod nas postoji jedan visok stepen tolerancije prema sivoj ekonomiji, i kada je u pitanju svest građana i kada je u pitanju kontrola. Skoro da je milujemo. Mislim da moramo dovesti situaciju da onaj ko razmišlja da će krenuti u sivu zonu, računajući da će tamo zaraditi a da ima vrlo male šanse da bude otkriven, naravno da će ga podsticati da ode tamo, visok stepen mogućnosti da bude neotkriven. Ali, a što treba da bude i poruka ovog zakona, i da će biti dosledno primenjena kaznena politika, svakako će u tom smislu odustati od odlaska u sivu zonu. Iz svih tih razloga, mi ćemo u Danu za glasanje podržati predložene izmene i dopune ovog zakona. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić.
Poštovana predsednice parlamenta, gospodine ministre, poštovane koleginice i kolege, ove izmene Zakona o poreskom postupku i administraciji donose dve osnovne i ključne stvari – obaveza elektronske poreske prijave, što mislim da je dobro, i, sa druge strane, drastično povećanje kazni za one koji prekrše u nekom delu zakon. Kada govorimo o elektronskim poreskim prijavama, čuli smo od gospodina ministra vrlo često ponavljanu stvar i tezu da ništa u prethodnom periodu nije bilo dobro, da počinje obaveza, i to je tačno, od marta meseca ove godine - obaveza poreskih prijava. Mislim da je vrlo važno reći i zbog vas kolega i zbog javnosti, da je prva poreska elektronska prijava podneta 2010. godine, što znači da su tehničko-tehnološki uslovi i kompletna infrastruktura za punovažno elektronsko prijavljivanje poresko obavljeni 2010. godine, u tadašnjoj toliko kritikovanoj Vladi i sa direktorom Poreske uprave koji je tada obezbeđivao i veći procenat naplate poreza nego što je to danas. Mislim da je to važno reći i mislim da imate prava da kažete kada je nešto dobro urađeno. To je bio preduslov za infrastrukturu i za realizaciju ovih poslova i prenošenje mogućnosti poreskim obveznicima za lakše, jednostavnije i efikasnije prijavljivanje poreza na elektronski način. To je jedna od važnih stvari. Druga stvar koju sam pomenuo je drastično povećanje kazni. To ne govori samo o toj velikoj promeni koja će ugroziti, siguran sam, i mnoge dobronamerne, a i one koji naprave grešku u svom poslovanju a koji mogu da trpe velike kazne, kazne od 100.000 na 200.000, od milion na dva miliona, u proseku od 30% do 100% povećanja kazne. Mislim da govori o više stvari, a ja ću samo o nekima ponešto reći. To je ta najavljena nulta tolerancija za greške, ali uvek za tuđe greške, nikada za svoje. Mislim da i samo donošenje ovog zakona, jer znamo da je ovo treća, četvrta ili ko zna koja poreska reforma koju pamtimo, evo, samo ovaj zakon se 2013. godine menjao dva puta i treća promena je neka vrsta priznanja da nismo bili ili niste bili dovoljno efikasni u donošenju promena zakona u 2013. godini, pa je i to možda za pohvalu jer ste posredno priznali da ste grešili u izmenama i donošenju tog zakona, koji je doneo efekte koje možemo da merimo jedino kroz stanje naših javnih finansija. Mislim da o tome moramo da razgovaramo, a najbolje bi bilo ukoliko bi sam ministar, Vlada i premijer bili dovoljno samokritični da sami govore o tome i da upoznaju i nas kao parlamentarce o stanju finansija i trenutnom procentu i prihodima od poreskih davanja, jer očigledno je da ova rupa u budžetu, a najavio je Fiskalni savet 8,7% budžetskog deficita, govori o tome da su smanjeni poreski prihodi, bez obzira na sve poteze koji su se povlačili sa verovatno dobrom namerom, ali očigledno nedovoljno izbalansirani, koji su doneli ovakvo stanje. Upravo ću reći i podsetiću vas, što je u direktnoj vezi sa donošenjem ovih izmena Zakona o poreskom postupku i administraciji. Dakle, sećamo se povećan je PDV sa 18%,dakle ova viša stopa PDV sa 18% na 20% sa očekivanim većim poreskim prihodima, a šta smo imali kao efekte? Smanjenu kupovnu moć stanovništva i pad prihoda, očigledno u budžetu. Zatim, porez na dobit sa 10% na 15%. Kakvi su efekti toga? Mislim, da je vrlo važno kada govorimo sada o novom predlogu zakona utvrditi kriterijume po kojima ćemo pratiti uspešnost ovog zakonskog projekta. To je vaša odgovornost, gospodine ministre, i nas koji sedimo u ovoj Skupštini. Mislim da na takav način možemo da govorimo o kvalitetu zakonskih rešenja koje ovde donosimo. Doneli smo još neka zakonska rešenja na predlog Vlade. To je porez na kapital, koji je takođe porastao sa 10% na 15%. Zatim, čuveni solidarni porez protiv koga je DS jasno iskazala svoj stav. Dakle, meni zaista nije logično ni dan danas, da neko ko prima 61 hiljadu plate, plati taj porez od 20% za 61 hiljadu, a da ukoliko kao vlasnik nekog preduzeća ostvari dobit od milion ili dva miliona evra, na tih dva miliona evra plaća 15% poreza na dobit. To je teško objašnjivo, ali sa druge strane pitanje jeste ključno – kakvi su efekti donošenja tzv. solidarnom porezu? Jer, da bi bio solidaran trebalo je da se svi koji su podlegli tom porezu, da se jednostavno slože i da dobrovoljno pristupe davanju tog solidarnog poreza. Dakle, nije solidaran, nego je nametnut. O tome govorim upravo sa tog aspekta načina merenja kvaliteta zakonskih predloga koji se ovde u našoj Skupštini donose. Još malo o podizanju i drastičnom povećanju kazni. Ubeđen sam da će to pre svega pogoditi mala i srednja preduzeća, one najmanje, i zanatske radnje, jer mogu da pratim upravo kroz javnost i ono što smo svi videli, naravno u javnosti, da najvećim poreskim dužnicima zaista ne fali ništa, čak su oni vrlo poštovani i učestvuju na zajedničkim sastancima sa premijerom i ministrom finansija u Privrednoj komori Srbije, gde se njihovi glasovi i te kako dobro čuju u predlozima mera i na koji način će se rešavati ovaj trenutni status ekonomije u Srbiji i naravno stanja javnih finansija u Srbiji. Toga ste i vi svesni. Mislim da je vrlo važno da sa donošenjem ovakvih odluka razmatramo šta donose samo te mere kazni. Mislim da je važno šta ćemo ponuditi i šta Vlada nudi kao stimulans svim ovim privrednicima koji i onako vrlo teško funkcionišu u ovakvim uslovima. Dakle, dokaz za efekte mnogih zakona koje sam evo i danas pomenuo, su upravo stanje finansija koje treba pomenuti. Za ove dve godine povećan je javni dug za šest milijardi na nešto manje od 15 na 21. Učešće javnog duga u BDP i po najavama Fiskalnog saveta, sada sa nekih 65% kažu ide do kraja godine, na oko 70%. Budžetski deficit 8,75, i uz očekivanje odgovora na to da je kriva ta loša prethodna Vlada, da slažem se, i prethodna i ta rekonstruisana i ona pre nje, a uglavnom se misli na Vladu iz period 2008. – 2012. godine, i to ćemo sigurno čuti. Ali, uz kritike koje smo ovde čuli za loš i nedovoljno efikasan rad poreske uprave u prošlosti moramo se podsetiti i toga da je, upravo prethodna Vlada, vaša Vlada, gospodine ministre, dovela direktora stranog menadžera za direktora poreske uprave. Dakle, imali smo menadžera koji je pompezno najavljivan i koji će rešiti te probleme poreske uprave i koji će urediti taj sistem, i sada vi kritikujete te prethodne. Naravno, on je ili smenjen ili dao ostavku, ne znam šta je bio razlog, ali i to govori o tome da se često ovde u Srbiji, često Vlada više poverenja ima u te ljude sa strane, u strane savetnike, u strane menadžere, a posle njihovog odlaska i efekata njihovog rada, evo mi čujemo, iste kritike o njima. Dakle, moj predlog i želja da kod svakog zakonskog projekta imamo presek stanja u kome znamo šta je trenutno stanje i koji je procenat poreskih ubiranja u ovom trenutku i kakve će efekte ovaj zakon doneti, jer ja ne sumnjam da će većina usvojiti ovaj zakon. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima Aleksandar Marinković. Izvinjavam se poslaniku reč prvo ima ministar Lazar Krstić.
Hvala. Odgovoriću na ovih par stvari koje je prethodnih šest govornika reklo. Moram da priznam nisam sasvim siguran šta je bilo u potpunosti poenta ovog poslednjeg izlaganja, ali ako se odnosi u onom domenu koji su efekti zakona i promena zakona, ovih poslednjih, od prošle godine, i ove godine šta očekujemo. Mislim da od zakona kao što je ZPP, ako je procesni zakon, Zakon o administraciji o postupku, to je prilično definisano u samom zakonu, ako ne i u obrazloženjima. Nismo priznali nikakve greške, mi smo krajem, što ne znači da ih ne bi priznali da ih je bilo, ali krajem prošle godine kada smo menjali ZPP poslednji put uneli izmene vezano za to kada će krenuti elektronska prijava od 1. marta. Ona jeste krenula i to je jedan od efekata, rekao bih tog zakona. Što se tiče poreza na dobit tu ste pitali koji je efekat, ja sam vrlo jasno govorio kada smo menjali Zakon o porezu na dobit da efekat u 2014. godini nema, jer je to ukidanje poreskih olakšica koje se ostvaruju u periodu 15 i 16 godine i očekivani rezultati će biti u te dve godine, oko 0,3 ili 0,4 ukupno procenta BDP, ako se ne varam. Uspešnost ovog zakona će se meriti, prosto prolazim kroz stavke kako sam ih zapisao, uspešnost ovog zakona će se meriti po tome da li ćemo uspeti da uvedemo, sprovedemo ove norme koje su izmenjene. To je sa jedne strane i tu mislim da se svi slažemo, uvođenje elektronskog poslovanja, a sa druge strane, kao što sam pomenuo, a to se odnosi i na par drugih kritika koje ste izneli, u ovom poslednjem delu, ide paralelno sa reformom poreske uprave. Zakonski okvir je jedna stvar koja omogućava, ali onaj ko sprovodi, jeste zapravo poreska uprava. Nije moja Vlada postavila prethodnog ministra poreske uprave, on je bio postavljen pre rekonstrukcije Vlade i vi to odlično znate. Vi znate da je ova Vlada postavila novog direktora Poreske uprave i sa njim, što nije bio slučaj ranije, takođe i menadžera, što smatramo da je suštinska stvar. Kao što znate on nije pompezno najavljivan, niti je to urađeno iz političkih, marketinških razloga, već da bismo profesionalizovali Poresku upravu, što je nešto ka čemu težimo u čitavom Ministarstvu finansija i u državnoj upravi u opšte. Na ovih par ostalih komentara, dakle, uspešnost ovog zakona se neće meriti samo po onome što je u odredbama ovog zakona, već po tome da li ćemo uspeti da na adekvatna način reformišemo poresku upravu, što prosto nije učinjeno, nije učinjeno do sada i trebaće još tri do četiri godine i verovatno i ova Vlada i sledeća da se to sprovede na adekvatan način, prosto uzela u obzir stanje poreske uprave. Mislim da to nije nešto oko čega bi trebalo da vodimo političke razmirice ni na kojoj osnovi jer poreska uprava po definiciji mora da bude izuzeta kao služba, kao i mnoge druge od političkih uticaja, što prosto do sada, do ove Vlade i ove prethodne rekonstruisane, ja ne bih rekao da jeste bio slučaj. Što se tiče ovih ostalih zakona koje ste pomenuli, tu je prosto jedna kontradikcija koju ja ne mogu da razumem, a koja se vrlo često javlja. S jedne strane, kažete imamo visok deficit i zadužujemo se. Zadužujemo se zato što imamo visok deficit. Visok deficit imamo zato što su nam troškovi u budžetu u odnosu na prihode u budžetu veliki, a prevashodno je problemu u odnosu na sve uporedne parametre u visini, veličini državne administracije, broju zaposlenih, visini plata i u visinama penzija. Po svim tim osnovama vi ste preduzimale mere za mandata ove i prethodne, ove rekonstruisane Vlade, dakle, od kada merimo broj zaposlenih u javnoj upravi, broj zaposlenih se po prvi put smanjio, kažem, po prvi put da imamo evidentirane podatke. Preduzeli smo mere na platama i preduzeli smo mere na umanjenju neto zarada i preduzeli smo mere, odnosno preduzimamo mere koje se tiču reforme penzionog sistema kako bismo mogli da osiguramo da on bude održiv. Dakle, mi se bavimo tim problemima. Ne razumem kako možete da kažete da ste nezadovoljni deficitom ili nezadovoljni time što se zadužujemo, a da istovremeno ne želite, odnosno kažete da ne podržavate mere koje se odnose na smanjenje onoga, ma koliko to politički nepopularno bilo, osnovni izvori, odnosno uzroci tog deficita. Na posletku, pitali ste za efekat solidarnog poreza. Efekat je procenjen na oko 10,5, 11 milijardi dinara na godišnjem nivou, što je negde sa onim što smo i planirali i nije beznačajan mada jeste mali u odnosu na iznos čitavog deficita. Nisam sasvim razumeo poređenje sa porezom na dobit koji se plaća na 15%. Dakle, umanjenje neto zarada je sprovedeno u javnom sektoru i nema nikakve veze sa preduzetnicima, odnosno sa onima koji imaju svoje firme. Mi želimo i sve ovo radimo upravo da bismo obezbedili ambijent da privatni sektor može da funkcioniše, da zapošljava ljude i da smanjimo opterećenje koje država vrši na privatni sektor. Kada to kažem, ne mislim, u ovom trenutku, na smanjenje poreskog opterećenja, ali mislim na smanjenje administrativnog opterećenja i diskrecionih odluka, što menjamo i zakonom o poreskom postupku i poreskoj administraciji, uvođenjem elektronskih prijava i olakšavanje kontrole, sa jedne strane, i uvođenjem nekih manje rigidnih odredbi, sa druge strane, oko podnošenja poreza. Konačno, što se tiče kazni, to je par puta takođe bilo pomenuto, kazne neće pogoditi ona mala i srednja preduzeća, kazne će pogoditi one koji ne plaćaju porez i kazne tome služe i treba tome da služe. Porez nije volonterna kategorija, stimulacija privrede ne treba da se vrši preko poreza, ne treba da se vrši i socijalno davanje, ne treba da se vrši preko prihodne strane, preko rashodne strane, u skladu sa mogućnostima i prosto, čitava diskusija vezana za to da treba stimulisati nekoga ko poštuje zakon je pogrešan. Što se tiče nekih drugih komentara, bilo je, želim da budem jasan oko ovog jednog člana, vezano za dostavljanje poreskih akata. Taj član je postojao u zakonu i isto je tako glasio, da je 15 dana nakon, što se pošalje pismo, ono što bude predato u pošti, ukoliko nije uručeno lično, da se smatra dostavljenim. Mi smo sada samo specificirali neke druge odredbe vezano za to, a i u skladu sa tim da uvodimo elektronsko poslovanje u poresku upravu. Mi ćemo razmotriti da li ima smisla produžiti taj rok, jer znam da je bilo par konstruktivnih amandmana na tu temu, razmotrićemo i videti da li to ima smisla, uzimajući u obzir realnost na terenu, kako se to kaže. Dajte da se ne zavaravamo, ako odete na odmor, to ne znači da ne plaćate porez. Ako ste se razboleli, to isto ne znači da ne plaćate porez. Za to postoji bolovanje. Dakle, porez je obavezan, prva obaveza i zbog toga smo uveli da, iz prosto pravičnosti prema onima koji plaćaju porez se prvo otplaćuju kazne, pa kamate, pa glavnice, a ne da opet sa poreske, sa prihodne strane vršimo, bavimo se nekom socijalnom politikom, ili rešavamo pitanje nelikvidnosti, što jeste bitno pitanje, ali ga treba rešavati na drugačiji način instrumentima koji se tome obraćaju direktno, a ne kriviti sistem, zato što imamo problem sa kojim nismo umeli ili nismo hteli ili nismo mogli, sve jedno da se nosimo. Bilo je par sugestija od strane Zaštitnika građana, koji su određeni poslanici preneli. Mi jesmo uzeli u obzir ono što je rekao Zaštitnik građana i imali smo i sastanke i rekli smo da ćemo razmotriti, razmotrili smo neke stvari. Postoje instrumenti i mehanizmi kojima građani, koji misle da su oštećeni, mogu da se obrate i da traže da se ta šteta, ukoliko se utvrdi da je načinjena, nadoknadi, da se sistem sada prilagođava svakoj šteti koja je nastala u poslednjih iks godina, jer prosto možda jeste pravično, ali negde morate da presečete, jer mi smo uveli mnogo mehanizama iz delimično političkih razloga, kao što sam rekao, zbog nemogućnosti i zbog nestručnosti, ili kako god, a nepravičnost nekih od njih boli, ali ne možete da ispravite svaku nepravičnost koja se dogodila, jer to znači da se nećete baviti budućnošću. Ne sporim da, ukoliko je nastala negde, vrlo jasno da kažem, ne postoji zakonski osnov, odnosno odluka Ustavnog suda koja obavezuje poresku upravu, vezano za konforno obračunavanje kamata, za koje ne mislim da je bilo dobro, koje jeste ukinuto za građane, postoji za nešto drugo i to nešto je sprovedeno. Postoje mehanizmi kojima građani mogu da se obrate i da mi ugrađujemo to u sistem, preračunavamo, nije nešto o čemu smo mogli da se obratimo u ovom trenutku, ali ga jesmo razmotrili i prepoznajemo ga. Postavilo se pitanje da li je zakon dovoljan? Nije dovoljan, mi imamo dobre zakone u većini domena, ali primena ne funkcioniše kako treba i zato paralelno govorimo o tri stuba reforme poreske uprave, o čemu ste mogli da čujete i od novog direktora, a rado ću i ja to razložiti, ako bude trebalo, a sve upravo zbog toga što treba da modernizujemo poresku upravu. Rekli smo, nije naša poreska uprava takva i to je poreska uprava svih nas, bez obzira na to ko je direktor i koja je stranka na vlasti i svega ostalog, jer se iz toga finansira, i onda stranke treba da debatuju, a u zavisnosti od toga koga predstavljaju, kakav će biti poreski sistem i ko će imati najveće koristi od tog poreskog sistema, u smislu koga želimo da zaštitimo, a koga da pospešimo. Poreska uprava je tu da izvršava, ne da kažnjava političke neistomišljenike, ne da stimuliše time što neće naplaćivati porez, već da sprovodi zakon. Ovaj zakon nije poreski zakon u smislu definisanja poreskog sistema, jer mi hoćemo da se obratimo tome i tome, to smo rekli. Ovaj zakon definiše procedure za primenu zakona koji definišu poreski sistem, odnosno funkcionisanje poreske uprave kao takve. U tom smislu, to jeste prvi korak. Naravno da ima mnogo problema. Mi smo uveli objedinjenu naplatu, a sada postoji problem, kako će oni koji su u zaštiti, zato što su u restrukturiranju, a podsećam vas, to jeste socijalno pitanje i odgovornost svih nas, kako će firme u restrukturiranju plaćati nešto, a da ne plaćaju nešto drugo što po zakonu moraju da plaćaju, a sada smo uveli elektronski sistem, pa ne može diskreciono da im se omogućava da ne plaćaju. Mi imamo mnogo stvari gde smo pravili izuzetke, zato što je tako bilo socijalno lakše, možda u nekim domenima i socijalno odgovorno ili odgovornije, ali ja ne mogu da razmišljam o budućnosti i da kažem da zbog tih izuzetaka koje smo činili, ako hoćemo da te probleme rešimo u budućnosti, a mislim da smo to jasno artikulisali kao cilj ove vlade i mislim da je to svima u interesu i da svi hoće to da urade, čak i ako nije bilo snage za to ili političke volje u prošlosti ili nužnosti, jer i to ne treba izuzimati, a koja sada postoji, jer prosto ne mislim da sada treba da gradimo sistem koji će biti iskrivljen, da bi omogućio za ono što iz prošlosti nije funkcionisalo. Mi moramo da nalazimo, odnosno da pravimo sistem kakav treba da bude, da bi država funkcionisala normalno, jer poreska uprava je integralni deo, ako ne i stub, jedan od stubova, takvog sistema, a da paralelno pokušavamo da rešavamo probleme i nalazimo načine da u taj novi sistem uklopimo tu neku zaostavštinu problema koji imamo iz prošlosti, a koja je, svakako, zajednička. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, podržavam Zakon o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji koji se danas nalazi na dnevnom redu. Zakon o poreskom postupku predstavlja osnovni procesni zakon kako ste i rekli, gospodine ministre, i svojevrstan, rekao bih lex specialis u postupku poreske uprave i upravo od ovog zakona i ovih izmena u velikoj meri će zavisiti i efikasnost postupanja poreske uprave, pa samim tim i punjenje budžeta Republike Srbije. Sa druge strane, ovim postupkom se definišu prava i obaveze, kako poreskih obveznika, tako i poreske uprave. Ovaj zakon je prvi put donesen tokom 2002. godine, sa prvom primenom tokom 2003. godine, i ovo je ukupno 18 izmena ovog zakona. Naglašavam da je u pitanju 18 izmena što dovoljno govori o stalnoj potrebni zakonodavca da precizno definiše jednu materiju koja je u stalnom razvoju. Suština predloženih promena sadržana je u adekvatnom odgovoru na praktične potrebe da se izvrši ujednačavanje, objedinjavanje i pooštravanje prekršajne politike, kao i potrebe usaglašavanja ovog zakona sa Zakonom o prekršajima. Prihvatanjem predloženog rešenja biće otklonjene nedoumice na temu u kojim praktičnim situacijama se primenjuju odredbe posebnih zakona, posebnih poreskih zakona, a u kojim slučajevima odredbe zakona o kome danas raspravljamo. Koriguju se i rasponi utvrđenih kazni za koje je praksa pokazala da nisu na adekvatnom nivou, što znači da ovi iznosi nisu bili na nivou koji je potencijalne prekršioce odvraćaju od kršenja pravila utvrđenih zakonom, a zakon, naravno, dokazuje svoj kvalitet i time što preventivno utiče na pojavu štete po državu i društvo. Uveren sam, dame i gospodo, da ćemo ovim izmenama taj kvalitet nedvosmisleno uvesti, u skladu sa politikom Vlade Republike Srbije i Ministarstva finansija, koji odlikuje nulta tolerancija prema svim poreskim dužnicima i svakom nepoštovanju zakonskih propisa i obaveza donete su i ove izmene Zakona o poreskom postupku. Primera radi, pogledajmo član 9. predloženog Zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku kojim se menja član 26. dosadašnjeg zakona. Naime, od sada neće postojati tolerisani iznos duga poreskim obveznicima kojima se dodeljuje PIB. U pitanju je poreski identifikacioni broj, i omogućava obavljanje delatnosti preko novog privrednog subjekta. Voleo bih da se osvrnemo i na još neka konkretna predložena rešenja, kao npr. predlaže se uređivanje određenih postupanja pojedinih državnih organa, npr. Agencija za privredne registre ne bi mogla da izvrši brisanje privrednog subjekta kod koga je poreska uprava otpočela kontrolu dokle god se ta kontrola ne bi okončala. Dakle, ukoliko bi se usvojio ovakav predlog, to bi onemogućilo mnoge zloupotrebe privrednih subjekata koji izbegavaju svoje poreske obaveze. Dalje, predlaže se da se na nov način uredi pitanje dostavljanja poreskog akta poreskom obvezniku. Predlaže se jasno preciziranje na koji se način sve može vršiti dostavljanje, kome se može uručiti poreski akt, kada se akt smatra dostavljen poreskom obvezniku, itd. Takođe se uvodi i obaveza poreskoj upravi da do 5. u mesecu za prethodni mesec na internet stranici objavi PIB poreskog obveznika kome je dostavljanje izvršeno. Dakle, dostavljanje je jedan od najkomplikovanijih postupaka, jer nakon dostavljanja poreskog akta počinju da teku obaveze poreskom obvezniku. Dalje, predlaže se propisivanje dinamike uvođenja obaveznog podnošenja poreskih prijava elektronskim putem. Ovim elektronska komunikacija sa poreskom upravom rasterećuje poreskog obveznika, kako po pitanju troškova, tako i po pitanju vremena koje bi proveo na šalterima poreske uprave. Ukoliko se utvrdi da je greškom evidentiran netačan iznos poreske obaveze, predlaže se i način na koji će poreska uprava ispraviti tu grešku. Dakle, propisivanjem postupka u velikoj meri uređuje se i relaksira odnos između poreskog obveznika i poreske uprave. Kada je reč o elektronskoj prijavi, istakao bih i da se predloženim rešenjem uvode i realistični rokovi za uspostavljanje obaveze prijave poreza elektronskim putem. Dakle, može se reći da ovim zakonskim rešenjem doprinosimo dodatnoj efikasnosti u službenom postupanju, jer postavljanjem adekvatne politike novčanih kazni smanjujemo troškove vođenja prekršajnih postupaka, kako obveznicima, tako i sudovima. Zbog svih navedenih rešenja, pozivam sve narodne poslanike da u danu za glasanje usvojimo zakon o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać, jedan minut i 21 sekundu. Ona neće koristiti. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite.
Hvala predsednice. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću u ovom vremenu koje je preostalo poslaničkoj grupi samo da potvrdim ono što je i koleginica Suzana Spasojević kao ovlašćena ispred poslaničke grupe već rekla, ali ja ću malo više pričati o tome, nije sporno, mi podržavamo izmene i dopune Zakona i kao što su već rekle moje kolege i koleginice, ali da bi se ovaj zakon i ove izmene i dopune zakona primenjivale, mi moramo da imamo kredibilnu, da tako kažem, neautonomnu u svakom slučaju, ali kredibilna institucija to je poreska uprava. Nažalost, ona je, više sam puta to na Odboru za finansije govorio, desetkovana, to svi znamo da ona nema kadrovske kapacitete, da je, po meni, sistemski urušavana. U nekom periodu smo imali direktora koji nije ni znao ni gde mu je kancelarija i nije ni znao zašto je tu sedeo, drugi su tu upravljali poreskom upravom. Ono na šta bih upozorio najviše, da ona ne sme u budućem periodu da koristi, kao što je koristila u nekim ranijim periodima, kao instrument političkih obračuna sa pojedinim firmama kojima se neke ne sviđaju ili eventualno da, pošto smo skoro imali raspravu i u izveštajima Komisije za javne nabavke i doneli smo novi Zakon o javnim nabavkama, da neko ko ima političkog uticaja se obračunava sa nekim ko je, po nekom svom nahođenju, po zakonu i po konkursu prošao na tom tenderu, da se onda na način preko poreske uprave obračunava tako što se šalju poreski inspektori u kontrolu te firme i ona se na neki način eliminiše zato što nije htela da posluša nekoga ko mu je signalizirao da tako treba. Mnogo je primera, imam malo vremena gde bih mogao da pričam šta se dešava u praksi. Ono što mogu samo da kažem da je ovo jedan korak ka uvođenju reda u javnim finansijama i idemo ka tome da se isprave sve nelogičnosti koje su bile u praksi u dosadašnjim poreskim politikama. Ima nekih osam taksativno navedenih nekih primedbi, ali ono što mi najviše smeta, i koleginica je to rekla kao ovlašćena, da nema institut odgovornosti za poresku upravu i poreskog inspektora. Kako tražimo od poreskog obveznika da ima odgovornost, tako moramo da tražimo i od poreske uprave da ima odgovornost za neku načinjenu, pričinjenu štetu nad poreskim obveznikom. Znači, nije u redu da se dešava da poreski inspektor podnese, ne znam, to smo i razgovarali na Odboru za finansije, 100 krivičnih prijava, a od toga mu se prihvate devet ili kada se sva ona rešenja pobijaju na upravnim sudovima i ne poštuju se odluke upravnog suda, nego se meritorno na drugom stepenu ponovo donose rešenja, a sve u cilju… Ja vam kažem, ministre, mi moramo da vidimo i ovo malo privrede što nam je ostalo da ne poletimo da naplatimo i ono malo što je nama potrebno kao državnom aparatu, a da ugušimo i to malo privrede što nam radi. Samo je u tom pravcu ova naša diskusija, da tu budemo obazrivi. Trebamo maksimalno da sankcionišemo one koji ne plaćaju poreze, ali mi moramo da vodimo računa o tome da, jednostavno, ne ugušimo i ovo malo, jer oni koji rade i koji posluju, oni i greše i onda mi idemo i njih kontrolišemo. Ono što meni smeta kad poreski inspektor ode u neku firmu da je kontroliše, on mora da bude efikasan. Ne može da tamo sedi po nekoliko meseci. Ja razumem ako postoji potreba za tim, ali moramo da pustimo i one što rade da mogu normalno da funkcionišu, jer oni koji „muljaju“, što bi rekli srpski, da me narod razume, mi ne možemo ni da dođemo do njih. Oni su u sivoj zoni, tako da ne mogu ni da budu predmet kontrole. Ono što je najviše bitno, ne poštuju se rokovi za donošenje poreskih akata i kada poreski obveznik signalizira poreskoj upravi da ima rok predviđen za donošenje poreskog akta, oni to objašnjavaju da je to nebitno i da oni rade na tom rešenju. Znači, vraćamo se opet na poresku upravu koja je desetkovana, u kojima su plate potpuno neshvatljive za nas, vrlo male. Mi smo kao da smo vuku servirali pečenu kokošku kada poreski inspektor ode u neku jaku firmu da je kontroliše. Neću da pričam šta se dešava. Puno poštovanja onima koji su ostali u poreskoj upravi i treba im odati posebno priznanje, ali su mnogi otišli u konsultantske firme i u druge firme da budu poreski savetnici za mnogo veće pare. Mi moramo da ojačamo poresku upravu kako bi upravo uspeli da …
Potrošili ste vreme poslaničke grupe.
Ja vam se zahvaljujem u ime poslaničke grupe SPS.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanikNataša Vučković. Izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pažljivo sam slušala ministra i juče i danas dok nam je predstavljao ovaj zakon i moram priznati da me niste uverili u opravdanost jednog dela odredbi ovog predloga izmena i dopuna Zakona. Demokratska stranka podržava sve one izmene koje idu u pravcu poboljšanja naplate poreza, stvaranje jedne poreske bolje discipline i to je nešto čemu svi moramo da težimo. To je neka karakteristika svih modernih država i modernih društava. Stvarati jednu modernu, efikasnu poresku disciplinu i poresku upravu jeste reformski zadatak. Podržavamo sve ono što ide u pravcu toga da se usaglase zakoni, da se uklone sve one kontradiktorne norme koje postoje u različitim zakonima i to je nešto što jeste jedan dobar deo ovog predloga zakona. Međutim, u najvećem delu naše je uverenje da ovakve izmene zapravo pokazuju o tome u kakvom su stanju i naše javne finansije i u kakvom je stanju naša privreda i ekonomija u celini, jer svi ono što znamo to je da je državna kasa skoro prazna, da je naplata poreza mnogo manja nego što se planiralo i da je to glavni razlog koji i zahteva ovako drastično, na kraju krajeva, uvećanje kazni koje se ovim zakonom predlaže. Mislim da je vrlo važno da se zapitamo zbog čega je tako niska naplata poreza. Sigurno je da je jedan deo u našem mentalitetu, u tome što mi decenijama razvijamo jednu vrstu raspoloženja da je država i neefikasna, da je neprijateljska prema građanima, da građani treba na neki način od države da se brane. Međutim, mislimo da je glavni razlog za taj manji prihodni uspeh, ako mogu tako da kažem, Vlade u tome što je nelikvidnost ogromna i što je kriza toliko duboka da zapravo je heroj svaki mali i srednji preduzetnik, ako mogu tako da kažem, koji uspeva da opstane u ovim našim uslovima. U ekonomiji, kažu stručnjaci, postoji jedna glavna reč, a to je podsticaj. I vi ste rekli ispravno, da ovo nije razlog kojim se podstiče razvoj. S druge strane, Vlada ne redi mnogo na tome da stvori povoljniju poslovnu klimu. Umesto toga, donosi samo ovakve zakone koji treba još više negde da onemoguće i stvore teškoće onima koji rade. Mislim da je moj prethodnik dobro rekao, oni koji rade, naravno, oni i greše i ukoliko vi samo njih negde sankcionišete, onda ćete stvoriti jedno uverenje da nije zapravo ovde ni dobro raditi u skladu sa zakonom, ne treba imati registrovanu firmu, bolje je da radimo u sivoj zoni, bolje je da ne plaćam radnike nego da rade na crno. To je nešto što, naravno, nije dobro. Moj strah je da će ovim zakonom neki negativni efekti biti mnogo veći nego pozitivni. Ovaj zakon, pre svega, drastično povećava kazne. O tome su govorili moji prethodnici mnogi, sa 50.000 na 200.000, sa 300.000 na 500.000. Znate, nije tačno da se tu radi o tome da su te kazne dobro odmerene. Navešću primer člana 179. gde se kaže da se povećava kazna od 100.000 do 500.000 dinara - kazniće se za prekršaj pravno lice ako prilikom podnošenja poreske prijave ili drugog akta ne unese svoj PIB. To je vrlo često tehnička greška, bez namere da se neki porez utaji ili da se ne prijavi itd. Najčešće se ona događati malim i srednjim, početnicima,onima koji možda nemaju dobar knjigovodstveni kadar u svojoj firmi. Vi ćete njih kazniti od 100.000 do 500.000 dinara. To stvara uslov za takvu arbitrarnost inspektora prilikom izdavanja rešenja kako će se određivati da li je neko odgovorniji što nije stavio PIB ili jeste, a radi se o tehničkoj grešci. Dakle, ovaj govor je u prilog tome da se nije pažljivo odmeravali ni razlozi za kazne, ni vrsta kazna. Druga stvar, mislim da će se ovim stvoriti uslovi nasuprot onome što vi mislite, ministre, da će ovaj zakon doprineti borbi protiv sive ekonomije. Mi mislimo da će on mnoge upravo male i srednje preduzetnike oterati u sivu ekonomiju.Ovim predlozima se stvaraju uslovi za zloupotrebe. Gde su ti prostori za zloupotrebe? Ja ću govoriti, pre svega, o članu 39. i 44. kojim se predviđa mogućnost da se posle rešenja koje je izdato u terenskoj kontroli, ako poreski obveznik propusti da podnese poresku prijavu koja se od njega zahteva, poreska uprava može umesto poreskog obveznika to da učini. Mi mislimo da će ove odredbe stvoriti jako mnogo problema. One su takođe prostor za arbitrarnost, prostor za koruptivne neke prakse i mislimo da to neće biti dobro. Da ne govorim o tome da je današnji trend u inspekcijskom nadzoru, a vi to, ministre, znate, naravno, da inspekcija mora da ima i savetodavnu ulogu. Ona mora poreskog obveznika i da posavetuje na koji način neke probleme da reši na koje nailazi u svojoj praksi. Vi govorite o tome i u javnosti, juče ste o tome govorili, da ćete nekih 300 ili 400 ljudi sa srednjom stručnom spremom prekvalifikovati za poslove poreskih inspektora, odnosno terenskih kontrolora. Ja sam vrlo skeptična prema mogućnosti da to bude efikasno rešenje. Ponovo govorim, radi se o tome da ćemo imati značajne zloupotrebe i da ćemo morati rešavati to pitanje tokom primene ovog zakona. O efikasnosti poreske uprave. Mi, naravno, podržavamo sve ono što ide ka tom cilju, ali molim vas da jednom odgovorimo na to kada će poreska uprava početi da odgovara na žalbe građana. Najbolje o tome svedoče građani, koliko je pooreska uprava efikasna, koliko ima građana koji nisu dobili odgovor na žalbu za rešenje o porezu na imovinu. Enorman je njihov broj. Dok poreska uprava ne bude počela na taj način da tretira građane imaćemo i drugi problem, da građani doživljavaju državu, pa i poresku pravu kao nešto što je duboko neprijateljsko i ne odgovara njihovim nekim interesima i ulozi koju treba svi da imamo u ovom društvu. Još jedno pitanje. Govorili ste o tome da ste usaglasili odredbe ovog zakona sa Zakonom o prekršajima. To je verovatno tačno, tu nemamo mnogo primedbi, ali je glavno pitanje sledeće – šta činiti u situaciji kada su prekršajni sudovi u toj meri preopterećeni da je pretnja zastarelosti toliko velika da mnogi predmeti zapravo ne mogu da budu rešeni. Tu je stvoren prostor za ogromnu nedoslednost u primeni ovog zakona. Uopšte, kod primene poreskog zakona doslednost je glavni zadatak. O tome su govorile i moje kolege. Ukoliko oni veliki, najveći privrednici budu na bilo koji način zaštićeni u prekršajnom ili bilo kom drugom postupku i ukoliko ovaj zakon bude išao za tim da se zbog nekih prekršaja zatvaraju dominantne frizerske radnje ili automehaničarske radnje, onda će naš strah da je ovaj zakon, sa ovim drastičnim kaznama i pooštrenjem poreskog postupka nešto što suštinski ide ka onima koji jedva uspevaju da opstanu na ovom našem tržištu i u ovom našem privrednom sistemu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Lazar Krstić. Izvolite.
Samo kratko da odgovorim na ovih par pitanja. Što se tiče kaznene politike, tu smo već par puta pričali. Za konkretan primer koji ste naveli, za neunošenje PIB-a, i u prethodnoj verziji zakona je postojalo od 100.000 do 300.000, sada je od 100.000 do 500.000 dinara. To je, ako se ne varam, vezano za taj stav, jedna od šest stavki i naravno da se reguliše internim pravilnikom poreske uprave i naravno da se neunošenje PIB-a to se ne smatra velikim prekršajem. Povećanje raspona ni na koji način ne utiče i ne menja se vezano za unošenje samog PIB-a. Unošenje PIB-a, kao i ovo što ste sugerisali vezano da očekujete da će biti problema zato što poreska uprava sada ima pravo da podnosi poreske prijave, bio je jedan od mehanizama da ljudi prosto izbegavaju, da poreski obveznici namerno izbegavaju da podnesu validnu poresku prijavu kako bi dalje izbegavali, ulazili u postupke da podnesu porez. To, prosto, više nećemo dozvoljavati. Samo par stvari da ispravimo. Ovo što ste rekli, porez na imovinu nije republički prihod i samim tim poreska uprava, ova o kojoj govorimo, nije nadležna, ali sa druge strane, ne želim da prebacujem krivicu. Potpuno je normalno da ako povećate, odnosno uvedete jedan poreski oblik, kao što je u ovom slučaju bilo u vezi sa porezom na imovinu, jer se ukidao neki drugi namet, potpuno je normalno da ćete imati mnogo žalbi i reakcija, jer mi se uglavnom žalimo, odnosno smatramo da je nešto nepravedno, ponekad i neosnovano, tako da to može da stvori neki legal. U svakom slučaju, ne odnosi se na predmet ovog zakona. Konačno, pomenuli ste, ne znam da li ste pročitali sve odredbe, ali poreski prekršaj, kada završi na sudu, za razliku od drugih prekršajnih postupaka, zastareva tek za pet godina. Znači, i to stoji u zakonu. Stajalo je i ranije i nije bilo slučaj. Konačno, kada pričamo o podsticajima, nije jedina reč. Tu ste u istoj rečenici na neki način to izneli, pa mi nije bilo sasvim jasno. Nije jedina reč u ekonomskoj politici podsticaj, što ne znači da ne treba da ih bude. Ja bih rekao da je prva reč poslovna klima i to ste naveli. Ovaj zakon zapravo poboljšava poslovnu klimu. To je jedan od onih zakona gde ja mogu da kažem da mi je drago što donosimo taj zakon ili izmene i dopune zakona, a znamo da u ovoj situaciji ja nemam baš puno takvih gde mi je drago, nego iz nužnosti moramo da preduzimamo neke poteze. Znači, mi ovde prelazimo na elektronsko podnošenje prijava. Evo, recimo, za taj PIB. Ukoliko vi u elektronskoj prijavi sada kada to popunjavate za objedinjenu naplatu ne unesete PIB, vi ne možete da je podnesete, te nema prekršaja. To olakšava poslovanje i smanjuje troškove administriranja poreza. Ima nekoliko zakona iz oblasti finansija. Ovo je jedan od zakona koji poboljšava poslovnu klimu. Druga stvar koja je definitivno nužna da bi se poboljšala poslovna klima jeste da se promeni način na koji se razmišlja i upravlja poreskom upravom, što takođe radimo paralelno, što je operativan proces i proces koji neću da obećavam da može sutra da se promeni, jer i sami ste rekli, decenijama je gajen određeni način odnošenja prema porezima i sa jedne i sa druge strane, i sa strane obveznika i sa strane poreske uprave i trebaće nekoliko godina da se to dovede u red. Povećanje kazni, kao što sam već rekao i ranije i juče, nije mera povećanja prihoda. Ne radimo sve baš totalno autistično da bismo povećali prihode. Naprotiv, kaznene odredbe su prilagođene tako da se ne bi isplatilo da kršite zakon za one prekršaje koji nisu čisto birokratski, administrativni, već se odnose na namerno izbegavanje plaćanja poreza ili umanjivanje obaveza. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nikola Jolović.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, kolege narodni poslanici, povodom Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji treba istaći da ovaj zakon treba usvojiti jer se predloženim izmenama predviđa niz mera, kao što su povećanje minimalnih i maksimalnih novčanih kazni za poreske prekršaje i ovim zakonom jasno se stavlja do znanja da ova Vlada želi da suzbije sivu ekonomiju i uvede finansijsku disciplinu. Obzirom da postojeći relevantni i apsolutni rasponi utvrđenih kazni većinom ne predstavljaju adekvatnu sankciju za kršenje poreskih propisa kako sa stanovišta odvraćanja od prekršaja, tako i sa stanovišta štete koju stvara nepoštovanje poreskih propisa, a najniži iznos kazni je udvostručen, a najviši upetostručen u odnosu na sada važeće. Rasponi propisanih kazni su prilagođeni težini prekršaja i vrsti poreskog obveznika, pa je u tom smislu najveća kazna predviđena za potpuno oglušivanje o poreske propise određena u rasponu od 30%, pa čak do 100% od dugovanog poreza uz propisani minimum od 500.000 za pravno lice, odnosno 100.000 za preduzetnike. Ono što treba istaći je da predloženim izmenama poreski obveznici će se kontrolisati najmanje dva puta mesečno, a posebno treba istaći da će se kontrola vršiti ne samo radnim danima, već i vikendom. Ovim zakonom izlazi se u susret poreskom obvezniku da u što kraćem roku dobije sva uverenja za koja je predao zahteve. Predloženim izmenama odredbe o opštim poreskim prekršajima pravnih lica i preduzetnika omogućeno je da se jednim zakonom, Zakonom o poreskom postupku i poreskoj administraciji uredi prekršajna odgovornost za kršenje poreskih propisa i time se dolazi do sledećeg – otklanja se nedoumica o tome koji propis treba da se primeni prilikom odmeravanja visine kazne, obezbeđuje se ista sankcija za isti poreski prekršaj i olakšano je postupanje sudova u prekršajnom postupku, jer je prekršajna politika objedinjena u jednom zakonu. Izmenama i dopunama ovog zakona se po ugledu na evropske i svetske zakone usavršava elektronska obrada podataka u poreskom sistemu i znatno se smanjuje papirologija i pojednostavljuju se procedure. Ono što na kraju treba naglasiti jeste da sve ove pozitivne efekte zakon omogućava, a država neće imati nikakvih dodatnih troškova za njegovo sprovođenje. Hvala.
Hvala. Pošto gospodin Janko Veselinović nije u sali, reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Uvaženi predsedavajući, uvaženi gospodine ministre, moram da pohvalim ovaj zakon. Daleko je bolji nego što je to do sada bilo, posebno u ovom segmentu osavremenjivanja, u ovom informatičkom delu, vezano za IT. To je nešto što nam je odavno bilo potrebno. Ne znam zašto se do sada nije uvodilo, ali ovako nešto je zaista dobro. Moram da vam kažem i odmah u startu, voleo bih da vaše ministarstvo, pre svega Uprava za javne nabavke, i te kako obrati pažnju kako će se inače nabavljati softveri u poreskoj upravi, pošto, iskren da budem, uvek tamo malo izražavam sumnju na koji način su se i do sada nabavljali. Što se tiče nekih drugih stvari vezano za same kazne, ne vidim razloga zašto se ovde neko ljuti ako se kazne povećaju. Slažem se sa vama da bi morale preventivno da deluju, da ne kršimo poreske propise koji postoje i naravno da ne bi smeo smisao da im bude da punite budžet. To je potpuno razumljivo. Smisao kazni je da natera te ljude da plaćaju porez. Ne postoji veći patriotizam od toga nego platiti porez. Tako moramo da razmišljamo. Iskreno, veliki sam pristalica da se ophodimo prema tome kao što je u SAD. Možete da se odbranite od toga što ste počinili krivično delo, eventualno prodaje droge, ne znam čega, ali ako ne platite porez, tu vam nema spasa prosto, morate da idete u zatvor i da snosite sankciju. Moramo da naučimo da je platiti porez nešto što je apsolutno, apsolutno naša obaveza. Ono što bih vas zamolio kad govorimo o reformi Poreske uprave. Znate, kada pročitate listu poreskih dužnika, razumem ovda državna preduzeća ili ova što su u restrukturiranju, mada ne mogu ni to da shvatim da neko godinama im nije naplaćivao porez, a kad vidite određena preduzeća koja su tu na listi, to su sve preduzeća nekih određenih tajkuna i tačno vidite da je neko godinama bio povlašćen, nije morao uopšte da plaća porez zato što je bio očigledno dobar za određenu političku opciju, onda je nekim ljudima bukvalno koža oguljena sa leđa ako ne plate za mesec dana porez, a neko je mogao da ne plaća godinama. Imali smo poreske dužnike koji po 10 godina nisu plaćali porez. Vidite, tu biste morali, ako hoćemo zaista korenitu reformu Poreske uprave, sve načelnike sektora da smenite. Apsolutno od prvog do poslednjeg, jer ne može ni jedan da bude na tom mestu zato što je dozvolio ovakav haos u Poreskoj upravi, da se ne plaća porez. Mi imamo jedan neverovatan primer, nedavno sam čitao, recimo, načelnik tog sektora za igre na sreću i menjačke i devizne poslove priznao da imamo crno tržište koje je 30% vezano, recimo, u Sektoru igara na sreću. To je neshvatljivo, to je nemoguće i tu su čak bile neke određene policijske akcije. Konačno je krenulo nešto da se radi po tom pitanju, ali znate imati toliko ilegalno tržište i toliku štetu za državu, a sedeti na tom mestu, meni je to nešto što je neverovatno. Ako hoćemo korenitu reformu Poreske uprave i opšte korenito da se krene u naplatu poreza na najbolji mogući način, potrebno je zaista da se cela Poreska uprava promeni i veliki sam pristalica da se Poreskoj policiji da veća nezavisnost, nego što ona ima danas, zato što bi morala zaista oštrije da reaguje, posebno prema ovim ljudima koji godinama porez izgleda nisu plaćali, a koji su bili ovako povlašćeni, očigledno se selektivno vršila naplata poreza. U svakom slučaju ovaj zakon je dobar početak, mada sam pristalica da se donese jedan sveobuhvatan zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji koji bi još neke stvari unapredio. Slažem se sa gospodinom Rističevićem kada je malopre rekao onu narodnu poslovicu – ovcu možete da šišate više puta, ali kad je jednom oderete ona je gotova, tako da ne bi trebalo imati, odnosno shvatiti poresku politiku da nekom oderete kožu. Što se tiče ovakvih stvari, gde će se unaprediti naplata poreza i gde će se to prilagoditi nekom našem realnom stanju, apsolutno podržavam i u danu za glasanje, kao i cela SNS, ovu ću podržati. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Poštovani građani, kolege narodni poslanici, predsedavajući, uvaženi ministre, s obzirom da je ostalo malo vremena poslaničkom klubu DS, želeo sam odmah na početku da kažem da se posle člana 30a dodaje član 30b, koji glasi – banka je dužna da Poreskoj upravi dostavi u elektronskom obliku podatke o izvršenim platnim nalozima za isplatu, uplaćenim novčanim sredstvima na devizne račune fizičkih lica, o uplatama na račun obveznika poreza na dohodak građana po osnovu prihoda od samostalnih delatnosti. U pogledu zaštite podataka o ličnosti Poreska uprava je dužna da postupa na isti način kao i organ koji je te podatke dostavio, odnosno u skladu sa Zakonom kojim se uređuje zaštita podataka o ličnosti. Rekao bih da ovo nije dozvoljeno, nije u skladu sa Zakonom o zašiti podataka o ličnosti. Ovo je razlog zbog koga će poslanička grupa DS podneti žalbu Povereniku za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti, iako je tim zakonom predviđeno da u članu 13. organ vlasti obrađuje podatke bez pristanka lica ako je obrada neophodna radi obavljanja poslova iz svoje nadležnosti određenih zakonom u cilju ostvarivanja finansijskih interesa države. Ovde se ne radi o obradi podataka jednog ili određenom broju konkretno određenih ili odredivih lica, već o neodredivom krugu lica, i to ne bi smelo da bude dozvoljeno. Ovde je predlagač, gospodin Krstić, dužan da objasni građanima Srbije kakav je stepen zaštite podataka građana i njihove dokumentacije u Poreskoj upravi. Prema svemu što se do sada zna, već godinama ta zaštita ne postoji. Kada su podnošene informativne poreske prijave, one su samo bacane po kancelarijama centralne poreske uprave. Po njima je moglo da se gazi, koliko ih je bilo, a lično sam imao priliku da slušam o svemu tome, iako se tvrdilo da će se vršiti posebna enkripcija, posebno zaštita. Ko zna ko je sve imao pristup tako osetljivim podacima građana Srbije? Ovde imamo situaciju da će neograničen broj ljudi imati pristup najosetljivijim podacima… (Predsedavajući: Vreme.) … doslovno svih građana Srbije, te svaki građanin ima sa razlogom pravo da brine i o svojoj bezbednosti. Hvala.
Reč ima ministar Krstić.
Hvala vam na ovoj sugestiji. Jesmo konsultovali Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti u izradi ovog zakona, što samo govori da smo dugo radili na pripremi ovog zakona i u skladu sa njim smo došli do ove formulacije. Oni jesu imali raniju verziju nacrta, imali su sugestiju. Tu smo sugestiju uvažili i dodali u skladu sa zakonom kojim se uređuje zaštita podataka o ličnosti, kako bismo omogućili da se postupa u skladu sa zakonom i da je privatnost zaštićena. Inače, član 30b se uvodi kako bismo mogli na efikasan način da kontrolišemo devizno poslovanje, a u skladu sa drugim relevantnim zakonima, što je bio predmet rasprave u ovom parlamentu nekoliko puta. Odgovoriću na ove prethodne komentare. Vezano za borbu protiv sive ekonomije, nisam pristalica toga da treba, a mislim da se to vidi po načinu na koji se ponašam u Ministarstvu finansija, i u ostalim organima koji su u sastavu Ministarstva finansija… Ne mislim da je rešenje doći i promeniti preko noći sve, iako su na neka osetljiva mesta u državnim organima, to svi znamo, dolazili ljudi po političkoj liniji. Pobornik sam toga da državni organi treba da budu stručne službe, a političari, odnosno oni koji su postavljeni na politička mesta su jasno definisani. To su funkcioneri, ministri, državni sekretari itd. Oni treba da upravljaju sistemom koji ne bi smeo da se menja. S tim u vezi, mislim da ljude treba vrednovati na osnovu njihovih rezultata. Slažem se da rezultati u prethodnom periodu nisu nužno u mnogim segmentima društva, pa u i u Poreskoj upravi, bili zadovoljavajući, ali bez namere da nekog branim ili hvalim, mislim da treba imati u vidu da je vrlo često, kada govorimo o naplati poreza, donosili smo zakone koji sprečavaju naplatu poreza, kao što je Zakon o privatizaciji, koji uvodi firme u restrukturiranje, te ne možete očekivati da se od tih firmi vrši naplata. Sa druge strane, hoću da kažem da postoji određeni segment protiv sive ekonomije. Jedan segment gde se zahteva mnogo više od samog nadležnog ministarstva, gde se zahteva saradnja sa različitim drugim organima koji se bave, verujem da se tu slažemo, razgovarali smo, suzbijanjem kriminala, kako bi se suzbila siva ekonomija. Mislim da mi preduzimamo, sami ste rekli, to nije dovoljno, neke korake. Što se tiče igara na sreću, deo odredbi smo promenili u okviru ovog zakona, kako bismo to omogućili, kao i u okviru drugih segmenata borbe protiv sive ekonomije. U tom domenu mislim da će biti rezultata u budućnosti, ali ne može se vrlo jasno, i to jeste problem, pokazati prstom na nekoga ko je odgovoran za to, na jednu osobu. Konačno, na vaš odgovor i sugestiju, vezano za javne nabavke kao takve, slažem se i tu ima puno stvari koje treba unaprediti kako bi se proces učinio sa jedne strane transparentnijim, ali i efikasnijim u smislu da osiguramo određene stvari koje možemo da nabavimo, da ih nabavimo brzo kada su nam potrebne. U tom smislu Ministarstvo finansija će preduzeti ono što je u njegovoj nadležnosti, odnosno u našoj nadležnosti, a to je zakonodavni okvir. Nakon što je zakon u primeni već izvesno vreme uzećemo u obzir sugestije korisnika, a to je poslovanje čitave države, kako bismo to unapredili, ali želim da budem jasan da Uprava za javne nabavke nije telo Ministarstvo finansija, već je organ ispod same Vlade. Ministarstvo finansija kao takvo, osim regulativnog okvira nema ingerencije nad procesom javnih nabavki. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, replika.
Gospodine Krstiću, drago mi je da ste mi odgovorili. Slažem se sa vama u svemu. Ali moram da konstatujem, da bismo se razumeli, u životu se ceni rezultat. Verujem da ste to naučili u SAD gde ste se školovali. Uvek se ceni rezultat. Malopre sam pomenuo jednog gospodina iz Poreske uprave, ne što imam nešto protiv čoveka, već se bavim tom oblašću i slučajno mi je to zapalo za oko i video sam njegovu izjavu. Mislim da je dosta dobrih stvari uradio, ali moramo da vodimo računa o tome kakvi su rezultati ljudi koji su do sada bili u Poreskoj upravi. Građani prema njima imaju izuzetno veliko nepoverenje zato što se jasno vidi da je bilo očigledno selektivno primenjivanje prema kome će se uputiti poreska policija ili prema kome će se ići sa naplatom poreza, a ko će moći da posluje godinama i da ne plati uopšte porez. Iz tog razloga zato što su mnogi od njih godinama na određenim funkcijama pristalica sam da budu promenjeni i da dođu neki kao što vi kažete – stručni ljudi koji će raditi na poslu naplate poreza, odnosno u interesu Republike Srbije. Kada pogledate rezultate složićete se sa mnom da ipak neke određene reforme u tom pravcu moraju da se dogode. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Krstić.
Slažem se sa vama. Zato i hoćemo da uvedemo sistem jasnih performansi koje ćemo pratiti. Reći ću dve konkretne stvari. To je ovo što sam sugerisao malopre, da vrlo često razlog zbog kojeg smo imali takvo diskreciono postupanje nisu bile odluke samih službenika na nižim nivoima ili čak na vrhu Poreske uprave, nego su bile instrukcije koje su dolazile sa političkih pozicija. To je nešto za šta mislim da smo od rekonstrukcije prethodne Vlade promenili. Druga stvar koju hoću da kažem, neću se mešati u kadriranje u Poreskoj upravi. Postavljen je novi direktor Poreske uprave u skladu i sa onim što on bude mislio da je i rezultat prethodnog rada i na osnovu onoga što planira za budućnost će odlučivati o tome ko treba da bude na kojoj poziciji i na koji način će i u budućnosti meriti njihove rezultate, a sve u skladu sa zakonom.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, narodni poslanici, pre svega želim da dam podršku ovim izmenama i dopunama zakona. Smatram da je ovo još jedan zakon ka uspostavljanju jakog i stabilnog ekonomskog sistema u Republici Srbiji. Ono što je važno, ovo je nastavak onog zakona koji je juče stupio na snagu, a to je zakon o izmeni i dopuni Zakona o porezu na dohodak građana. Kao što znate Vlada Republike Srbije je krenula i zaista želi da da doprinos što boljim uslovima u privrednom ambijentu, privrednicima i privrednim subjektima kako bismo podstakli nova zapošljavanja i kako bismo konačno izašli iz ovog mraka koji je nasleđen od 2000. godine. Takođe ovaj zakon mora da napravi jasnu paralelu između onih koji su savesni i plaćaju porez državi Republici Srbiji i onih koji to nisu, jer moramo napraviti paralelu između onih koji misle da su pametni i onih koji ispadaju glupi. Pre svega, da bismo konsolidovali naš budžet moramo ravnopravno da se ponašamo prema svima bez bilo kakvog ustupka, bilo kakvih privilegija. Mislim da ćemo izmenama i dopunama ovog zakona postići taj efekat. Takođe želim da podsetim da je Srbija u rangu onih zemalja koje naplatu poreza vrše do visine od 65%, a ono što je važno naglasiti to je da je naplata u zemljama EU na nivou od 85%. Ako to pretvorimo u brojeve naša zemlja svake godine izgubi oko 2,5 milijardi evra što je na desetogodišnjem nivou otprilike 25 milijardi evra to je visina celog javnog duga naše zemlje. Neki poslanici pokušavaju da prebace na ovu Vladu da će biti nekih manjkavosti. Ne možete nešto što se nije uradilo i gde smo izgubili desetine i desetine miliona evra prebaciti na neku vladu koja želi te probleme da reši i koja je odgovorna. Prvi razlog zašto treba podržati ove mere jeste usklađivanje sa ostalim zakonima, pre svega mislim na ZKP, na Krivični zakonik i na Zakon o krivičnom postupku, jer konačno imaćemo pravni sistem i vratiti veru i sigurnost u sve privrednike u ovoj zemlji, kako onih koji se bave privatnim biznisom i onih koji su u javnom sektoru. Moramo uspostaviti takav sistem da naša javna preduzeća, kao i privatna preduzeća imaju potpuno iste uslove i da budu konkurenti na tržištu bez favorizovanja bilo koga. Takođe, koncept države jeste zasnovan na prihodima, a posle u ulaganja u infrastrukturu, škole, vrtiće i sve ono što je potrebno našim građanima. Navešću koncept jednog sistema kojem težimo, a to je Savezna Republika Nemačka koja ima prihod od poreza 268 milijardi evra. Oni već imaju projekciju za narednu godinu da taj prihod povećaju za devet milijardi evra, što je oko 4% od cele naplate poreza. Šta reći? To je jedna ozbiljna zemlja koja uvek ide korak dalje i korak po korak želi da poboljša i uspostavi što bolji ekonomski sistem u svojoj zemlji. Srbija mora da teži takvim sistemima. Srbija mora svakog dana kamen po kamen da gradi brdo da bismo stigli i imali srećniju i bolju budućnost. Takođe, ovaj zakon obeshrabruje neplaćanje poreza i ono što je važno malopre sam naglasio, konačno ćemo imati četiri grupe kada govorimo o preskim prekršajima, što neće dozvoliti proizvoljnost da jedan sud npr. u Novom Sadu različito presudi u odnosu na Niš ili neki drugi grad. Tačno će se znati kategorije na koji način ko koliko duguje i koju kaznu mora da trpi zato što ne plaća porez. Kazne su ujednačene i prilagođene sumi i veličini preduzeća. To je ono što Srbija mora da uradi u narednom periodu sa setom svih zakona koji će doći veoma skoro, kako bismo do kraja godine zaista sproveli jake reformske zakone koji će sledeće godine dati određene rezultate. Sa druge strane, čuo sam ovde juče i danas određene kritike onih čiji novonastali predsednik njihove stranke kaže da jedini koncpet koji oni moraju da imaju je tajna vlada, ili vlada u senci. Zaista ne znam šta to znači s obzirom da živim u ovoj zemlji od rođenja. Video sam da postoji vlada u senci u periodu od 2008-2012. godine, Vlada kada je Kisindžer, kako je juče rekao jedan poslanik vodio ovu zemlju i bio predsednik te vlade, smatram da je bila i tada vlada u senci, ali članovi te vlade u senci jesu vas ubedili da ne glasate za ovakav zakon iz razloga što su oni na svaki mogući način eskivirali plaćanje poreza ovoj zemlji, pre svega što su uz pomoć onih koji su bili u javnoj transparentnoj vladi obezbedili sve moguće privilegije, zatim su u toj tajnoj sve te privilegije naplatili, a onda državi nisu dali ništa. Mi ne želimo koncept bilo kakve vlade u senci, tajnovite Vlade. Želimo koncept Vlade koja je pre svega otvorena prema građanima, transparentna i koja kaže da je koncept naplate poreza u ovoj zemlji potreban i ako to svedemo na ono banalno, svakoga dana kada nešto kupite u radnji ili u prodavnici, ukoliko vam neko ne izda fiskalni račun, to je sasvim sigurno svake godine na desetine škola manje, vrtića, auto puteva i ostale infrastrukture koja je potrebna našim građanima u RS. Zato vas molim da krenemo svi pre svega od nas samih, od naših umova i da menjamo one navike koje su nas dovele do ovde u proteklih 15 ili 20 godina i da se konačno uozbiljimo i kažemo i da želimo da se upoređujemo sa zaista uspešnim sistemima koje možemo naći u primerima zemalja EU i da zaboravimo više vlade u senci i tajnovite vlade jer je to prošlost RS.
Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić. Neka se pripremi narodni poslanik Marko Atlagić.
Uvaženi ministre sa saradnikom, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, poreski sistem i poreska administracija je jedan od stubova urođenih demokratskih i zrelih zemalja zapadne Evrope i sveta. Republika Srbija, odnosno njena Vlada žele da naša zemlja bude i uređena i demokratska i zrela država. Jedan od načina ostvarivanja i približavanja tom putu svakako jeste uređen zakon koji se tiče poreskog postupka i poreske administracije. Naravno da to nije posao koji se može rešiti za jedan dan. Urušavanje ekonomije, odnosno temelja ove države počelo je još od 2000. godine. Naravno da sa urušavanjem temelja, odnosno sa urušavanjem ekonomskog sistema došlo je i do urušavanja svih ostalih segmenata društva, a između ostalog i urušavanja poreskog sistema. Poreska administracija treba da bude efikasna, a poreska naplata takođe efikasna. Plaćanje poreza u uređenim demokratskim zemljama je pitanje koje se ne postavlja. To je dužnosti i obaveza svakog građanina, svakog preduzetnika i svih u državi. Jedan od osnovnih razloga donošenja ovih izmena i dopuna Zakona o poreskom sistemu i poreskoj administraciji jeste svakako usaglašavanje sa Zakonom o prekršajima, Zakonom o krivičnim delima, objedinjavanje svih prekršaja, a radi stvaranja pravne sigurnosti i radi izbegavanja nestabilnosti koja nažalost u ovoj oblati i te kako u nekom ranijem periodu i ranijim decenijama bila prisutna. Uvođenje elektronskih prijava poreskih svakako stvara mogućnost za smanjenje onoga – ti mi se sviđaš, ti mi se ne sviđaš, nego se na jedinstven način uređuje način podnošenja poreske prijave. Takođe je značajno što je uređeno etapno podnošenje ove elektronske poreske prijave iz razloga što je neophodna dodatna edukacija zaposlenih u poreskim upravama, ali i dodatna edukacija poreskih obveznika. Ono što bih posebno htela da pohvalim, a tiče se izmena i dopuna ovog zakona, to je transparentnost i pravna sigurnost. Pravna sigurnost je jedan od osnovnih temelja svake države. Ta pravna sigurnost jeste utemeljena i stavljena i u ove izmene i dopune zakona u smislu jasnih procedura, jasnih postupaka, jasnih i konkretnih zakonskih odredbi. Što se tiče transparentnosti, pohvalila bih član 3. koji menja član 7. postojećeg Zakona, a koji se odnosi da je Poreska uprava dužna da kvartalno svakog petog u mesecu za naredni mesec na svojoj internet stranici objavi ime i prezime, PIB i iznos koji je veći od 20 miliona za pravna lica, odnosno iznos koji je veći od pet miliona za preduzetnike, jer naravno da na takav način izbegavanje poreskih obaveza i te kako urušava funkcionisanje države. Cilj ove Vlade je da se stvori stabilna država i da niko u ovoj državi ne može da narušava funkcionisanje njeno. Takođe na ovaj način daje se i podsticaj, odnosno daje se na neki način satisfakcija onim pravnim licima i preduzetnicima koji uredno i na vreme izmiruju svoje poreske obaveze, ali su izloženi nelojalnoj konkurenciji od onih pravnih lica i preduzetnika koji delimično ili uopšte ne plaćaju poreze. Sem izmena i dopuna ovog zakona, koji svakako ide u pravcu smanjenja sive ekonomije, a smanjenje sive ekonomije jeste jedan od prioriteta ekonomske politike jeste jedan od prioriteta ove Vlade i SNS će svakako u Danu za glasanje podržati, moram se osvrnuti samo na jedan aspekat Finansijskog ugovora koji je između RS i Evropske investicione banke, a za unapređenje rada pravosudnih organa, odnosno to je projekat koji se odnosi na unapređenje infrastrukturnih objekata. U pitanju su 22 pod projekta. Tri najveća nalaze se u Beogradu. To je rekonstrukcija i renoviranje Palate pravde, rekonstrukcija i renoviranje Vojno-tehničkog instituta, izgradnja novog krila u zgradi Specijalnog suda, a za potrebe pravosudnog sistema i jačanje infrastrukture u oblasti pravosudnog sistema i to i te kako doprinosi pravdi građana Srbije. Naravno da su tri najznačajnija objekta vezana za Beograd, ali ukupno je 22 podprojekta i renoviranja, adaptacija i privođenje nameni. Radiće se i u drugim gradovima Srbije. Nema dileme da će SNS sva tri predloga zakona u Danu za glasanje podržati. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić, a neka se pripremi narodni poslanik Dragan Nikolić.
Poštovani predsedavajući, uvaženi gospodine ministre, poštovani narodni poslanici, poštovani građani Srbije, kako znamo, premijer RS, gospodin Aleksandar Vučić je u aprilu 2014. godine prilikom izbora Vlade RS podneo narodnim poslanicima u ovom visokom domu ekspoze na 52. gusto kucane stranice papira. Taj ekspoze je najtemeljitiji i najtransparentniji i najveći ekspoze u modernoj istoriji Srbije, bolje rečeno od vremena Mateje Nenadovića 1805. godine do danas. Premijer Vlade RS, gospodin Aleksandar Vučić je u svom ekspozeu na stranici pet, pored ostalog, posebno naglasio da je modernizacija Srbije ključna reč za Srbiju u narednoj deceniji bez obzira na to o kakvoj se vrsti reformi govori, ekonomskoj, zdravstvenoj, prosvetnoj ili bilo kojoj reformi u našem društvu. U tu svrhu, na stranici 19. ekspozea premijer je nabrojao zakone koji će se menjati u svrhu modernizacije Srbije, a među njima i Zakon o poreskom postupku i poreskom administraciji. Poštovane dame i gospodo, i naravno evo našao se juče i danas u skupštinskim klupama pred narodnim poslanicima i celokupnom srpskom javnošću. Dakle, po sistemu – rečeno, urađeno, tako to radi SNS. Ovaj Predlog zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji omogući će bolju naplatu poreza i dovesti do bolje pretpostavke za stvaranje boljeg ekonomskog ambijenta, što će se sigurno odraziti i na priliv novih investicija u budućnosti. Što to nije dobro u postojećem zakonu koji je kreirala bivša vlast bivšeg režima? Nije dobro u postojećem zakonukoji je kreirala bivša vlast bivšeg režima što je postojala neujednačenost, neobjedinjenost i nedovoljna oštrina prekršajne politike na polju poreskih propisa i neusaglašenost Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji sa Zakonom o prekršajima. Drugo, nije dobro što postojeći zakon bivšeg režima nije uspostavio pravila koja bi obeshrabrila osiguranje poslovne likvidnosti nenaplaćivanja poreza. Treće, nije dobro što postojeći zakon bivšeg režima o poreskom postupku i poreskoj administraciji nije stvorio pravni okvir za daljnju afirmaciju osavremenjivanja usluga poreskim obveznicima i rada poreske uprave. Šta je to, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, što će doneti ovaj novi predlog zakona nove Vlade Republike Srbije? Dobro je što će ovaj novi zakon obezbediti ujednačavanje, objedinjavanje i poštovanje prekršajne politike na polju poreskih propisa i usaglašavanje Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji sa Zakonom o prekršajima. Drugo, dobro je što će ovim Vladinim zakonom biti stvoren pravni okvir za dalje informatičko osavremenjivanje usluga poreskim obveznicima, a i rada poreske uprave u celini. Treće, dobro je što će ovim zakonom biti uspostavljena pravila koja će osiguravati rešavanje jednog dela problema koji su se javili u dosadašnjoj primeni zakona i usaglašavanje Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji sa drugim zakonima, u prvom redu Krivičnim zakonikom i Zakonom o krivičnom postupku. Četvrto, dobro je što je ovo jedan sistemski zakon. Peto, dobro je što je ovaj zakon prvi korak Vlade Republike Srbije u reformi poreskog sistema u borbi protiv sive ekonomije. Šesto, dobro je što će primena ovog zakona doprineti borbi protiv utaje poreza, odnosno borbi protiv niske stope naplate poreza. Sedmo, dobro je što će se primenom ovog Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji povećati kontrola poreske uprave. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nemam nameru više govoriti o ovom zakonu pošto ga je tako podrobno juče obrazložio gospodin Veroljub Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, tako da bi svako moje dalje obrazloženje bilo suvišno. Poštovani građani Srbije, sve u svemu, Srbija će dobiti jedan moderniji, jedan konzistentniji, jedan transparentniji Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji, čije će odredbe biti usaglašene sa propisima EU i našom ekonomsko-finansijskom teorijom i praksom. Ovaj zakon će zasigurno biti jedan mali kamenčić u mozaiku koji će biti jedna od pretpostavki modernizacije Srbije za koju se tako zdušno zalažu, kako Vlada Republike Srbije i njen premijer, gospodin Aleksandar Vučić, tako i predsednik države Srbije, gospodin Tomislav Nikolić i SNS u celini. Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam vas sve, poziciju, a posebno vas, gospodo iz opozicionih klupa, da u Danu za glasanje date svoj glas za ovaj zakon jer ćete time bar malo doprineti modernizaciji naše zemlje na čemu će nam građani Srbije zaista biti zahvalni. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Atlagić. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić, a neka se pripremi narodni poslanik Boban Birmančević. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Gospodine predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, gospodine ministre, vi niste često bili u ovoj sali, ali mogu da vam prenesem neka iskustva koja sam kao narodni poslanik stekao u ovom drugom mandatu, a to je jedna obrnuta proporcija – što bolji zakon date ili što bolji predlog zakona o izmenama i dopunama zakona date, to je veća i žešća reakcija opozicije. Reakcija koju smo slušali juče od ovlašćenog predstavnika opozicije, a i danas, od opozicionih poslanika, pokazuje da je ovaj predlog izmena i dopuna Zakona o poreskom sistemu i poreskoj administraciji, odnosno poreskom postupku, pun pogodak i da ste upravo uradili ono što je cilj noformirane Vlade, a to je borba protiv sive ekonomije, protiv tog raka koji razjeda i administraciju, budžet Republike Srbije i ne dozvoljava da krenemo napred. Očigledno je da ste podrobno razmotrili sve ono što se u zadnjih 10 godina radilo u ovoj oblasti i da ste ovog puta dali veliki broj predloga koji su veoma konzistentni. Mogu to da kažem i iz ličnog primera, budući da više od 25 godina plaćam porez i da smo imali razne periode i velike amplitude u poreskoj politici, u donošenju poreskih rešenja. Imali smo i neki srećni period inflacije, srećan period za nas koji smo plaćali poreze, a koji nismo morali ništa da platimo. U isto vreme, radujući se zbog te svoje lične sreće i ličnog zadovoljstva, zapravo smo pojeli ovu državu. Pojeli smo je zato što nismo punili budžet, zato što smo mislili da može da se živi na tuđ račun i zato što smo hteli da neko drugi umesto nas plaća. Toga više naravno da neće moći da bude i očigledno da je ovo prvi korak u borbi protiv te sive ekonomije. Očigledno da je svrha ovog donošenja zakona smanjivanje administrativnih troškova, što nama poreskim obveznicima u svakom slučaju čini dobro. Takođe, unapređenje efikasnosti kontrole i naplate. Zašto se neko ljuti zbog ovoga? Zašto to nekome smeta? Svako ko bude hteo da dođe u moju kancelariju, ko bude hteo da dođe u bilo koju firmu, treba da dođe dva puta mesečno, može i tri puta. Ako ja radim ispravno, ako prijavljujem porez, ako ga plaćam, ne postoji nijedan razlog da postoji strah kod mene. Takođe se na taj način jača pravna sigurnost, na taj način se stvara jedna predvidivost i to je ono na čemu želim da insistiram kod vas. Želim da u 2015, 2016. i nadalje, znajući da ćete još dugo biti ministar finansija, imam jednu predvidivost poreske politike. Želim da znam da u 2015. godini imam povećanje poreza od 50% ili od 100%, ukoliko vi mislite da je to potrebno da bi se popunio budžet, ali hoću da to znam u ovoj godini, da bih mogao da odlučim da li ću se baviti ovim poslom i nadalje. U tom smislu, mislim da i ovaj štrajk advokata koji na neki način potresa pravosuđe u Republici Srbiji, jeste jedan signal ne da su advokati protiv ove Vlade, ističem jednu činjenicu da su skoro svi advokati u Advokatskoj zajednici u Vranju u SNS, da su svi podržali na ovim izborima SNS i da u potpunosti podržavaju Vučićevu Vladu i da naravno žele da plate porez i to su činili godinama, ali žele da bude predvidiv taj proces, da tačno znaju da će u ovoj godini plaćati porez onoliko koliko je predviđeno u prethodnoj godini, a da se za narednu godinu pripreme u iznosu koji Ministarstvo finansija smatra da treba da bude povećano ili možda smanjeno. Možda u jednom trenutku odlučite da mi advokati možda i ne trebamo da plaćamo toliki porez. U tom smislu, moj je apel da u razgovorima sa advokatima vi kao ministar finansija i gospodin Selaković kao ministar pravde, iznađete rešenje, dogovorite se i krenete, odnosno da se advokati vrate u sudnicu gde im je posao, da funkcioniše pravosudni sistem i da mi imamo jednu mirnu situaciju gde ćemo moći da nastavimo da radimo. Stoga pozdravljam ovaj zakon i kao poreski obveznik i kao advokat i kao narodni poslanik. U Danu za glasanje daću glas za ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem se gospodinu Nikoliću. Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević, a neka se pripremi narodna poslanica Ljubica Mrdaković Todorović.
Poštovani građani, poštovani predsedavajući, poštovani ministre, poštovane kolege poslanici, Vlada je dala jedan izuzetno kvalitetan i pre svega prema građanima ove Srbije odgovoran Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, koji će pre svega uvesti disciplinu i red u procesima obračuna i naplate poreza, sa jedne, i što je još važnije, u procesu sankcionisanja i procesuiranja onih koji ne plaćaju porez, sa druge strane. Efikasnost kontrole naplate i kontrole onih koji nisu platili je upravo ono što bi trebalo svima nama, kako poziciji, tako i opoziciji, da bude osnovni pokazatelj zašto glasati za ovakav predlog zakona. Ovo je jedan od načina da se pre svega zaštite i građani, a samim tim i oni privredni subjekti koji plaćaju porez. Neplaćanje poreza se ne može isplatiti niti na kraći niti na duži rok nijednom privrednom subjektu. Upravo transparentnost koja će biti obezbeđena uvidom u to ko nije platio porez, ko će biti sankcionisan po pitanju toga i koje će mere biti preduzete je drugi pokazatelj zbog koga ovaj zakon treba podržati, odnosno izglasati. Pre svega, moramo imati u vidu da su oni koji do sada nisu plaćali porez bili zaštićeni, ne zna se ni kojim zakonom, ni kojim načinom, ali se zna rezultat da su poreska dugovanja u mnogim javnim, ne javnim, pre svega mislim u restrukturiranim preduzećima, odnosno u prodatim i privatizovanim preduzećima, u mnogome nadmašili trenutnu vrednost tih preduzeća. Stvaranje klime za plaćanje poreza u ovoj državi je jedan od osnovni zadataka ove Vlade. Kao što se mora platiti struja, kao što se mora platiti telefon i voda, tako se mora platiti i porez. Ono što je bio osnovni zadatak u svim oblastima, pa i u ovoj oblasti, je pre svega precizno evidentiranje poreskih obveznika i drugi korak je precizno evidentiranje onih koji su platili porez i onih koji nisu i što brža reakcija i sprečavanje da to u nekom narednom periodu potraje. Ne može se dozvoliti da poreske uprave budu plen podele političkih stranaka, kao što je bilo ranijih godina. Samostalnost i pre svega potpuno odlučivanje u skladu sa zakonom, ne samo sa ovim zakonom o poreskom postupkom, nego i sa svim drugim poreskim zakonima, biće osnovna smernica poslovanja svih poreskih uprava i samim tim ćemo imati i sigurnost u tome da su oni koji su platili porez zaštićeni od onih koji taj porez ne plaćaju. Ono što je jako bitno reći, to je da je o ovom predlogu zakona koji će uvesti poresku disciplinu rečeno sve sasvim dovoljno, naravno, od našeg ovlašćenog predstavnika i od strane ministra, i ja se u ime poslaničke grupe zahvaljujem ministru na dobrom i jasnom obrazloženju. Ono što je bitno jeste da će poslanici i SNS podržati ovaj predlog, ali pozivam i opoziciju da konačno shvati da je ovo jedan od ključnih zakona koji će dati sigurnost i građanima i ljudima koji su donosioci odluka da u ovoj državi može da se uvede red i u ovu jednu ovako ozbiljnu i kompleksnu oblast kao što je poreska uprava, odnosno naplata poreza i, ponoviću još jednom, procesuiranje onih koji taj porez ne plaćaju, čime direktno ugrožavaju kako opstanak preduzeća tako i opstanak i budućnost građana. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljubica Mrdaković Todorović, a neka se pripremi narodna poslanica Dubravka Filipovski.
Hvala, predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, pred nama je reformski predlog zakona koji na jedinstven i sveobuhvatan način uređuje materiju plaćanja poreza kroz poreski postupak i postupanje poreske administracije kako prema pravnim licima i preduzetnicima poreskim obveznicima, tako i prema ostalim državnim organima sa kojima je saradnja neophodna. Ukoliko se osvrnemo na dosadašnja iskustva iz poreske prakse, naravno, tu ne mislim na visinu poreskih stopa, već na svest i disciplinu poreskih obveznika da izmiruju svoje obaveze propisane zakonom, sa žaljenjem možemo konstatovati da su se mnogi privredni subjekti u Republici Srbiji više bavili problematikom kako da ne plate porez, a ne kako da ga plate. Velika većina poreskih obveznika je izmirivala svoje obaveze dosta često i po cenu ličnog komodititeta ili zanemarujući druge obaveze iz svoje poslovne politike, ali, priznaćete, postoje privrednici, nebitno da li su oni veliki ili mali, nebitno da li su preduzetnici ili pravna lica, koji godinama ne izmiruju svoje poreske obaveze, gde kao krajnji rezultat imamo slab priliv novca u državnu kasu, iz koje bi opet da zahvate ko koliko može, a da u istu ne ostave ništa. Zašto bi pojedini obveznici poreza bili diskriminisani u odnosu na one koji izbegavaju da plate porez? Da li delujemo ozbiljno kao država kada dozvoljavamo da oni koji porez ne plaćaju mogu mirne duše da nastave sa svojim poslovanjem, a da pri tom ne očekuju nikakve sankcije? Koji je motiv onih koji porez plaćaju svesni da postoje i oni drugi koji to ne rade? Kamate na poreski dug očigledno da se nisu pokazale kao dovoljna sankcija za nesavesne platiše, pa smo primorani da uvedemo strožu kontrolu naplate poreza i adekvatnije sankcije za one koji svoje obaveze ne ispunjavaju blagovremeno ili ih uopšte ne ispunjavaju. Izbegavanje plaćanja poreza se negativno reflektuje na brojne društvene sfere, posebno na finansiranje budžetskih davanja koja su jako bitna za normalno funkcionisanje države, a tu pre svega mislim na zdravstvo, prosvetu, vojsku, policiju itd. Pred ovom Vladom i ovom Skupštinom stoje veliki projekti čija realizacija zahteva i određena materijalan sredstva. Da se podsetimo, nedavno smo usvojili veći broj zakona koji potvrđuju sporazume o zajmu između Republike Srbije i Evropske i Svetske banke za obnovu i razvoj o revitalizaciji putne mreže u Srbiji i sigurna sam da bi pozajmljena sredstva bila manja da je bilo više para u budžetu, odnosno da se porez naplaćivao onako kako treba, a ne ko kako hoće. Na kraju, htela bih da kažem da znam da smo mi još uvek daleko, ali ne zadugo, od one engleske poslovice – siguran kao porez, nesiguran kao smrt, odnosno da su plaćanje poreza i smrt jedino izvesni, ali sam sigurna da će striktna, dosledna i odgovorna primena predloženih zakonskih rešenja i te kako uvesti red među poreske obveznike, poboljšati naplatu poreza, obezbediti poslovanje pod istim tržišnim uslovima i sivu ekonomiju svesti na minimum, tako da će SNS u danu za glasanje podržati ove predloge zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Dubravka Filipovski, kao poslednji prijavljeni govornik na listi.
Gospodine predsedavajući, kolege i koleginice narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, privodimo kraju raspravu o ovom zakonu u plenumu i mogu da kažem da je za mene ovo jedan od važnijih sistemskih zakona koji za cilj ima povećanje efikasnosti administracije, sa jednim krajnjim ciljem – povećanje prihoda poreza i suzbijanje sive ekonomije. Očekujem da će ovaj zakon imati pozitivne efekte u primeni, pre svega kada je u pitanju smanjenje administrativnih troškova, unapređenje efikasnosti kontrole i naplate poreza, jačanje pravne sigurnosti, koja je pre svega neophodna u ovom trenutku, a za jačanje pravne sigurnosti neophodno je i pojačavanje obima i intenziteta kako terenske, tako i kancelarijske kontrole kod poreskih obveznika, što se i naglašava u predloženom rešenju zakona. Zaista očekujem da ovaj zakon konačno uvede red i pre svega harmonizuje delovanje državnih organa, a kad to kažem pre svega mislim na APR i poresku upravu, i ustanovi preciznije procedure za razmenu podataka kojima ovi organi raspolažu po službenoj dužnosti. U suprotnom imaćemo i dalje situaciju kakva je do danas često prisutna u praksi usled neadekvatne komunikacije između organa državne uprave, jer se javljaju vrlo često kontradiktorne činjenice i pred ovu raspravu dobila sam pismo jednog građanina koji je zamolio pre svega iznesem kao primer kako se dosada postupalo upravo njegov. Naime, on živi u inostranstvu i već osam godina je naslednik određene nepokretnosti i za to ima odluku suda. Međutim, s obzirom, da nije lično otišao u poresku upravu da popuni određene obrasce on se još uvek u poreskoj upravi ne vodi kao naslednik određene nepokretnosti.Paradoks je u tome što je u katastru upisan kao isključivi vlasnik nepokretnosti. Tako da verujem da će se predloženim rešenjima u ovom zakonu ove nelogičnosti ispraviti kao i činjenica da poreski akt koji je upućen fizičkom licu će se primenom ovog zakona smatrati dostavljenim i kada se uruči punoletnom članu njegovog domaćinstva. Dešavalo se do sada da se rešenje o utvrđivanju poreza na imovinu koje glasi na davno preminulo lice ne želi uručiti članu njegovog domaćinstva, da se vraćalo unazad po nekoliko puta čime se naslednici maksimalno komplikovano izvršenje poreske obaveze. Takođe, smatram da dobrim predloženim rešenjem i član 59. kojim se jedinica lokalne samouprave obavezuje da u roku od pet dana po isteku kalendarskog meseca dostavi poreskoj upravi naziv, odnosno ime i prezime i PIB obveznika poreza na imovinu, kao i podaci iz poreskih prijava koji su od značaja za utvrđivanje poreza na imovinu kao i podaci o naplati tog poreza čime se dodatno vrši harmonizovanje bitnih podataka. Žao mi je što u ovom predlogu zakona nije uvršteno nešto o što sam naglašavala i diskutovala kada se u ovom viskom domu raspravljalo o Zakonu o zaštiti potrošača. To je moje lično iskustvo i većine građana koji kada plaćaju porez na svoju imovinu imaju problem sa činjenicom da im se naplaćuje zatezna kamata do trenutka dok u poreskoj upravi ne bude evidentirano da su oni plaćali porez. Mislim da je i u ovom predlogu zakona ta nelogičnost mogla biti ispravljena. Imala bih još jedno pitanje za vas, o tome se u zadnje vreme mnogo govori – da li postoji mogućnost da se u nekom narednom periodu ukine porez na humanitarnu pomoć i kada su u pitanju domaće firme. Znamo da strane firme su oslobođene tog poreza. Znam da je to pitanje pre neki dan postavljeno i premijeru Aleksandru Vučiću. To se prosto očekuje, jer ne možemo isključiti da ovo bude poslednja elementarna nepogoda i sigurno će tih humanitarnih pomoći biti i dalje, pa mnogi vlasnici privatnih firmi očekuju, da li nekom uredbom, da uopšte razmotrite ovo pitanje i da Ministarstvo finansija da jedan odgovor na ovo pitanje. U svakom slučaju poslanička grupa NS će u danu za glasanje podržati ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujemo se gospođi Filipovski. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog, jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o Predlozima zakona iz tačaka 1, 2. i 3. dnevnog reda. Nastavljamo sa radom u 14.00 časova o zajedničkom jedinstvenom pretresu po tačkama od 4. do 10. dnevnog reda. Zahvaljujem se svima.
Poštovane kolege, nastavljamo sa radom zajedničkog jedinstvenog pretresa o predlozima zakona iz tačaka od 4. do 10. dnevnog reda. Pored predstavnika predlagača Ivice Dačića, prvog potpredsednika Vlade i ministra spoljnih poslova i Bratislava Gašića, ministra odbrana, pozvala da sednici prisustvuje i Zoran Đorđević, državni sekretar u Ministarstvu odbrane, Dragan Momčilović, pomoćnik ministra spoljnih poslova, pukovnik Milan Konjikovac, koji zastupa načelnika Uprave za međunarodnu vojnu saradnju u Ministarstvu odbrane i Nenad Maričić, savetnik u Ministarstvu spoljnih poslova. Saglasno Odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 4, 5, 6, 7, 8, 9. i 10. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da je shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika, članova od te poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 180. stav 1. a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine otvaram zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih specijalnih pasoša; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Italije o saradnji u oblasti odbrane; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Poljske o saradnji u oblasti odbrane; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Poljske o saradnji u oblasti odbrane; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o vojnoj saradnji; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o saradnji u oblasti odbrane; Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Azerbejdžan o saradnji u oblasti odbrane i Predlogu zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumevanju između Vlade Republike Srbije i Ujedinjenih Nacija koji obezbeđuje resurse prelaznim snagama Ujedinjenih Nacija u Libanu. Da li predsednici predlagača žele reč? Da li želi ministar odbrane Bratislav Gašić reč? Izvolite. Objedinjena je rasprava, možete sve šta želite od tih zakona da obrazložite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pred vama je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih specijalnih pasoša. Zaključivanje sporazuma sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih specijalnih pasoša, predložen je u kontekstu daljeg razvijanja bilateralnih odnosa, a posebno u cilju intenziviranja političke ekonomske saradnje. Očekuje se da će Sporazum doprineti, razvoj, povezivanje privrede dveju zemalja u oblasti poljoprivrede, avio-saobraćaja, energetike, informaciono-komunikacione tehnologije, građevinarstva, turizma i bankarskog sektora, kao i drugih oblasti od međusobnog interesa. U ovom kontekstu, Vlada Republike Srbije, 9. avgusta 2013. godine donela je Odluku da državljani Ujedinjenih Arapskih Emirata mogu ulaziti i boraviti u Republici Srbiji do 90 dana bez vize u periodu od šest meseci. U cilju dalje podrške razvoja bilateralnih veza saradnje, a u narednom periodu, ova odluka bi postepeno trebalo da bude zamenjena celovitim bilateralnim sporazumom o ukidanju viza za sve vrste pasoša građana obe države. U proteklom periodu, došlo je do značajnog intenziviranja bilateralne ekonomske saradnje dve države, čime su značajno doprinele aktivnosti mešovitog komiteta, čiji je predsednik srpskog dela mešovitog komiteta predsednik Vlade Aleksandar Vučić, a u ovom kontekstu, od posebnog značaja su i konkretne aktivnosti. Vlada Abu Dabija, Emirata, odobrila je Vladi Republike Srbije kredit i aranžman po preferencijalnim uslovima u iznosu od jedne milijarde dolara. Fond za razvoj Abu Dabi je odobrio zajam Republici Srbiji od 97 miliona dolara za finansiranje razvoja sistema za navodnjavanje. Vlada Republike Srbije i avio-kompanija „Etihad“ iz Ujedinjenih Arapskih Emirata su od 1. avgusta 2013. godine u Beogradu, potpisali ugovor o strateškom partnerstvu kojim je osnovana nova kompanija „AER Srbija“. Već nekoliko godina vojno-ekonomska saradnja ima tendenciju rasta. Fondacija Kalifa Bin Zaed Al Dahra iz Ujedinjenih Arapskih Emirata, uskoro počinje sa finansiranjem izgradnje 50 kuća u području pogođenim katastrofalnim poplavama, u Republici Srbiji. Postoji interes Republike Srbije da sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima, dalje se razvija saradnja u oblasti vodenog i vazdušnog saobraćaja, kao i da se vrši plasman svih naših proizvoda, na novim tržištima, posebno na arapskom poluostrvu, a takođe i u Aziji. Značajno je u domenu informacionih tehnologija, Ujedinjeni Arapski Emirati, planiraju da otvore fabriku čipova u Republici Srbiji. S obzirom na navedene aktivnosti, kao i činjenicu da je Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata 9. juna 2014. godine, okončala svoje interne procedure, predlaže se zaključivanje sporazuma o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih specijalnih pasoša za dve zemlje, što je značajan korak u pravcu dalje liberalizacije viznog režima sa onim državama, izvan UN, sa kojima Republika Srbija želi da intenzivira bilateralnu saradnju. Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pred vama je danas i Predlog zakona o utvrđivanju Sporazuma Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Italije o saradnji u oblasti odbrane, potpisan u Beogradu 16. decembra 2013. godine. Stupanjem na snagu navedenog sporazuma, prestaje da važi Sporazum o saradnji u oblasti odbrane između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Republike Italije, koji je potpisan u Rimu, 19. novembra 2003. godine i stvara se novi pravni osnov za saradnju Ministarstva odbrane, kao i za druge oblike saradnje u oblasti odbrane, za koje strane budu zainteresovane. Sporazum sadrži oblasti i oblike saradnje, odredbe o saradnji u oblasti odbrambenih materijalnih sredstava, odredbe o finansijskim pitanjima, odnosno troškovima, koji nastajutokom njegovog sprovođenja, kao i opšte odredbe, koje se tiču naknade štete i intelektualne svojine. Sporazumom su predviđeni načini na koji će se rešavati eventualni sporovi, izmene i dopune, način njegovog stupanja na snagu, period važenja i otkazivanja. Saradnja u oblasti odbrane sa Republikom Italijom, može se oceniti kao dobra sa mogućnošću daljeg intenziviranja i unapređenja. Težište oblasti saradnje, odnosi se na oblasti školovanja i usavršavanja, vojne saradnje, obuka specijalnih jedinica i obuka timova za uklanjanje neeksplodiranih ubojnih sredstava, saradnja u oblasti vazduhoplovstva, obaveštajnih izviđačkih delatnosti i oblasti vojne medicine. Imajući u vidu visok tehnološki nivo i širok dijapazon proizvoda italijanske vojne industrije, kao i naše potrebe u mogućnosti i istraživačke i razvojne i oblasti u proizvodnji sredstava NVO, postoji interes za unapređenje vojno tehničke saradnje sa kompanijama iz Italije. Za ostvarivanje pomenutih oblika saradnje, neophodno je zaključivanje opšteg ugovora saradnje u oblasti odbrane, kojim bi se navedena pitanja pravno regulisala u skladu sa Bečkom konvencijom, ugovornom pravu i Zakonom o zaključivanju i izvršavanju međunarodnih ugovora. Hvala lepo.
Zahvaljujem ministru Gašiću. Da li izvestioci Odbora nadležnih žele reč?(Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima Aleksandar Čotrić. Izvolite.
Hvala gospođo predsednice, poštovani gospodine ministre. Dame i gospodo narodni poslanici, Srbija je nadamo se nepovratno izašla iz perioda konfrontacija i sa okruženjem i sa zemljama Evrope i Sveta i konfrontacije na kraju sa samom sobom i verujemo i da i ovi predlozi sporazuma koje bi Skupština trebalo da potvrdi doprinosi uspostavljanju saradnje sa Evropskim zemljama u oblasti odbrane, tako da su ovi predlozi o kojima razgovaramo koje bi trebalo parlament da ratifikuje i u skladu sa poveljom UN, našim Ustavom, sa zakonima iz oblasti odbrane, a doprinose pre svega izgradnji poverenja, razumevanja i saradnje. Dakle, ovim sporazumom utvrđuju se i principi jednakosti, ravnopravnosti, reciprociteta, a ono što je posebno značajno i zajedničkih interesa. Osim toga, stvaraju i okvir za druge sporazume, s obzirom na to da je prvenstveni cilj predloženih zakona uspostavljanje pravnog okvira koji bi omogućio saradnju strana ili njihovih nadležnih organa u oblasti odbrane, zatim planiranja odbrane, vojno ekonomske - saradnje, vojno - naučne, vojnog obrazovanja, obuke a i učešća u mirovnim operacijama, kao i u drugim segmentima koji su od zajedničkog interesa. Dakle, u poslaničkoj grupi SPO – Demohrišćanska stranka Srbije, smatramo da je bezbednost naše zemlje i našeg naroda preduslov za ekonomski, privredni, kulturni razvoj i da je veoma značajno da imamo što veći broj prijatelja u okruženju, kao i među relevantnim državama u evropskim i svetskim okvirima jer smo videli kako su se u prethodnom periodu završile avanture kada smo bili bez prijatelja i kada smo se konfrotirali i kada smo bili u određenim periodima naročito u devedesetim godinama prošlog veka, u sukobu sa celim svetom, da su se odnekud pojavili vanzemaljci sa neke druge planete verovatno bismo i sa njima bili u sukobu, prosto to je bilo vreme kada su Srbija i svet bili dva sveta, kada nas je tadašnje rukovodstvo uveravalo da svi drugi idu pogrešnim putem i da srljaju, a da je jedino Srbija na pravom putu. Vraćamo se, i to je dobro, i mudrom vođenju politike kako je karakterisalo Kraljevinu Srbiju i kasnije novostvorenu zajedničku državu, najpre Kraljevinu Srba, Hrvata i Slovenaca, Kraljevinu Jugoslavije, baš onako kako je Nikola Pašić govorio da mi naš mali srpski brod moramo da privežemo uz neki veliki i siguran saveznički brod kako bismo prošli kroz sve oluje i nevremena. Mi ćemo ratifikovati sporazume iz oblasti vojne saradnje i sa zemljama koje su u EU, kao što su Italija i Poljska sa zemljama koje su poput Moldavije kandidati, ali i sa zemljama koje su na istoku kontinenta i koje imaju sopstvenu bezbednosnu politiku ili stvaraju vojno-bezbednosne saveze saobrazno svojim potrebama. Ovi su sporazumi značajni za unapređenje bilateralnih odnosa, dakle, naše zemlje sa svakom pojedinačnom zemljom, ali i za unapređenje bilateralne saradnje, ali i ukupne bezbednosti u Evropi pa i van Evrope. Ovo je osnova za unapređenje saradnje i u drugim oblastima. Veoma je značajno kada se u jednoj ovako osetljivoj oblasti kao što je odbrana potpisuju ovako značajni sporazumi, jer to je otvaranje vrata za sporazume iz oblasti privrede, ekonomije, trgovine, turizma, saobraćaja, nauke, obrazovanja i drugih oblasti. Što se tiče naše saradnje u oblasti odbrane sa Azerbejdžanom, ja bih rekao da je to pre nekoliko godina saradnja započeta od strane prethodne Vlade i što je sadašnja Vlada nastavila uspešno. Dakle, ovaj sporazum u oblasti odbrane je zapravo samo nastavak razvoja dobrih prijateljskih odnosa, a posebno posle usvajanja deklaracije o prijateljskim odnosima i strateškom partnerstvu dve države koje su u februaru prošle godine u glavnom gradu Azerbejdžana u Bakuu potpisali predsednici Tomislav Nikolić i Ilham Alijev. Osim toga, mi uvećavamo stalno spoljnotrgovinsku razmenu sa Azerbejdžanom i ona je za poslednjih pet godina čak tridesetak puta povećana. Osim toga, dobili smo kredit pod povoljnim uslovima od Vlade Azerbejdžana za izgradnju deonice puta od Ljiga do Čačka i njihova firma Azvirt realizuje te poslove i to je jedina deonica na Koridoru 11 gde nema kašnjenja, gde se radovi odvijaju po planu u toj dužini od 40 km na osnovu tog azerbejdžanskog kredita u iznosu od 308 miliona evra. Što se tiče saradnje sa Italijom u oblasti odbrane, ona je veoma značajna jer i prethodni sporazum se odnosio na saradnju Italije sa državnom zajednicom Srbija i Crna Gora i ovim je sporazumom predviđeno dalje unapređenje u oblasti vojnog školstva, vojne obuke, ABHO centara, vojno-ekonomske saradnje i bitno je da je saradnja u ovoj oblasti u stalnom usponu i to predstavlja i podršku Italije evropskim integracijama Srbije i to je i doprinos profesionalnom angažovanju pripadnika oružanih snaga Italije u sastavu KFOR. U ovom sporazumu je težište saradnje na školovanju, na usavršavanju naših kadrova, na obuci specijalnih jedinica, obuhvaćena je i oblast obaveštajnih i izviđačkih poslova, obuka timova za uklanjanje neeksplodiranih ubojnih sredstava i sve to govori da je i vojno-obrazovna saradnja Srbije i Italije veoma razvijena, jer od 2005. godine 59 pripadnika Ministarstva odbrane i Vojske Srbije bili su na školovanju i usavršavanju u vojno-obrazovnim ustanovama Italije. Ono što vredi istaći jeste da su naši kadeti bili među najboljim stranim kadetima u italijanskim vojnim ustanovama, da su postizali uspeh koji je iznad proseka u odnosu na ostale kandidate, kako iz Italije, tako iz drugih zemalja. Dobro je što ovaj sporazum predstavlja jedan okvir za dalji razvoj saradnje, pogotovo što je naše ministarstvo izrazilo interesovanje da i u narednoj školskoj godini uputi pripadnike na generalštabno usvaršavanje u centre visokih studija odbrane u Rimu, zatim na kurseve za obuku za uklanjanje neeksplodiranih ubojnih sredstava za pohađanje kurseva u oblasti civilno-vojne saradnje itd. Ministarstvo odbrane Italije je ponudilo usavršavanje na svim nivoima školovanja za pripadnike naših oružanih snaga, ali po principu reciprociteta i omogućeno je pripadnicima oružanih snaga Italije da se školuju na našim vojno-školskim ustanovama. Dakle, ovaj sporazum omogućava i vojno-medicinsku saradnju, kroz razmenu i školovanje vojnih lekara, omogućava uspostavljanje saradnje između centara ABHO koji se nalazi u Kruševcu, odakle je inače ministar, zatim intervidovkse škole, hemijske, biološke, radiološke, nuklearne zaštite oružanih snaga Italije, itd. Ministarstvo odbrane je zahvalno, to smo videli iz izjava predstavnika našeg ministarstva za ponudu od italijanske strane da pripadnici našeg ministarstva i Vojske Srbije mogu da izučavaju italijanski jezik u italijanskom kulturnom centru u Beogradu, a sve ovo omogućava intenziviranje vojno-ekonomske saradnje između dve zemlje i to sve omogućava integrisanje naše zemlje sa članicama EU na planu odbrane, a što omogućava integraciju i u drugim oblastima, a dobro je što vojska u tome prednjači. Pozitivne strane ovakvih sporazuma su što poverljivi podaci, vojne tajne ostaju zaštićene, nema dodatnih troškova za Ministarstvo odbrane i Vojsku Srbije iz našeg budžeta. Ovo je odličan osnov i za razvijanje našeg odbrambenog sistema, za razmenu iskustava, za razvijanje namenske industrije, za osposobljavanje vojnog kadra, za modernizaciju sistema odbrane. Želim da ukažem i da je dobro što su ovi sporazumi brzo posle potpisivanja došli na usvajanje u Skupštinu. Ima sporazuma koji i po nekoliko godina čekaju da se nađu pred poslanicima, a ovi sporazumi su posle samo nekoliko meseci već došli u Skupštinu i moći će da se primenjuju. Iz svih navedenih razloga mi ćemo u danu za glasanje da podržimo predložene sporazume. Hvala.
Reč ima magistar Đorđe Kosanić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas zajednički jedinstveni pretres Predloga zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša, zatim pet predloga zakona o potvrđivanju sporazuma o saradnji u oblasti odbrane između Vlade Republike Srbije, Vlade Ruske Federacije, Vlade Republike Italije, Vlade Republike Azerbejdžan, Vlade Republike Poljske i Vlade Republike Moldavije i krajnji Predlog zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumevanju između Vlade Republike Srbije i Ujedinjenih nacija, koji obezbeđuje resurse prelaznim snagama Ujedinjenih nacija u Libanu. Na samom početku reći ću da će poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati pomenute predloge zakona. Zaključivanje sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša predloženo je kao rezultat uzajamnog poštovanja i poverenja dve strane i sveukupno odličnih bilateralnih odnosa. Ovaj sporazum će svakako doprineti unapređenju privredne saradnje i proširenju sveukupne saradnje između Srbije i Emirata. S druge strane, treba reći da su do sada nedovoljno iskorišćene mogućnosti saradnje između Srbije i Emirata,. Prostora za unapređenje ima u svim oblastima, a posebno u poljoprivredi, zatim energetici, novim tehnologijama, građevinarstvu, farmaciji i turizmu. Do 2012. godine obim saradnje između ove dve zemlje bio je dosta skroman i iznosio je 20 miliona evra, a sada govorimo o milijardama evra u zajmovima i investicijama. Da li, s druge strane, Emirati imaju interes da sarađuju sa Srbijom? Svakako da imaju interes da ulažu novac u Srbiju pre nego da čekaju, jer kada se ulaže u EU postoje procedure i regulatorne prepreke. Poslovanje sa Srbijom je u ovom trenutku znatno olakšano. Za Emirate ova veza sa Srbijom je ulaz na mala vrata u EU kojoj Srbija želi da se približi, kao i pristup nekada moćnoj vojnoj industriji. Isto tako, ovaj sporazum je usaglašen sa odredbama tipskih sporazuma o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša, nastavak započetog procesa liberalizacije viznog režima za nosioce pasoša izvan EU za koje postoji konkretan interes Republike Srbije. Sada, govoreći o pomenutim zakonima u oblasti odbrane, treba reći da je njihov prvenstveni cilj uspostavljanje pravnog okvira koji bi omogućio saradnju ugovornih strana i njihovih nadležnih organa u oblasti odbrane. Govoreći o sporazumu sa Rusijom, cilj ovog sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije je razvoj vojne saradnje, kao i razvoj celokupnih bilateralnih odnosa i mira i bezbednosti u svetu. Sporazum predviđa razmenu mišljenja, iskustva i informacije o pitanjima od zajedničkog interesa u vojnoj oblasti, razvoj veza u oblasti vojnog obrazovanja, vojne topografije, vojne kartografije, vojne istorije i medicine i vojne kulture i sporta. Osim toga, predviđena je i razmena iskustva iz mirovnih misija pod okriljem UN. Implementacija ovog sporazuma, pored razmene posete zvaničnih delegacija na različitim nivoima, podrazumeva, između ostalog, posetu vojnih avijacija i grupa pilota, učešće strana u vojnim vežbama na poziv partnera, ali njihovo prisustvovanje u svojstvu posmatrača, razmena iskustva u pravnim stvarima i druge oblike saradnje. Dve važne tačke dogovora su jačanje saradnje u oblasti vojne industrije, kao i mogućnost obuke oficirskih kadrova u ruskim ustanovama i njihovo učešće u raznim vežbama. S druge strane, kada govorimo o privrednoj saradnji između Srbije i Rusije, treba najpre reći da ova saradnja postoji čitavih 120 godina, da je Srbija prvi kredit od Rusije dobila još davne 1867. godine. Govoreći o ovom zakonu, treba reći da ekonomsku saradnju Srbije i Rusije odlikuje i duga tradicija, snažan napredak prethodnih godina i izvanredna perspektiva za neki naredan period. Što se tiče Italije i Srbije, cilj ovog sporazuma je saradnja u oblasti odbrane i to: planiranje odbrane, vojno-ekonomska, vojno-naučna saradnja, vojno obrazovanje i obuka, mirovne operacije, kao i drugi segmenti od zajedničkog interesa. Saradnja u oblasti odbrane između Srbije i Italije treba oceniti kao razvijenu, uz prostor za dalje unapređenje. Italija daje podršku Srbiji na putu evropskih integracija. Posebno treba istaknuti profesionalno angažovanje pripadnika oružanih snaga Republike Italije u okviru jedinica KFOR-a na Kosovu i Metohiji, a posebno to što čuvaju srpsku kulturnu baštinu – manastire Dečani i Pećku Patrijaršiju. Što se tiče Azerbejdžana, Sporazum između Srbije i Azerbejdžana stvara formalno-pravni okvir za dalje unapređenje vojno-ekonomske, vojno-obrazovne i vojno-medicinske saradnje. Potpisivanje Sporazuma je rezultat razvoja dobrih i prijateljskih odnosa. Vojna saradnja dve države unapređena je i zajedničkim učešćem na vojnim vežbama koje doprinose operativnim i funkcionalnim sposobnostima Vojske Srbije. Posebno treba istaknuti čvrstu i principijelnu podršku koju Azerbejdžan pruža u legitimnoj borbi Srbije za očuvanje suvereniteta i teritorijalnog integriteta na području Kosova i Metohije. Što se tiče Poljske, kao težišna oblast saradnje propisali su se vojno-obrazovna saradnja, vazduhoplovna saradnja, vojni arhivi i verska služba. Isto tako, treba iskoristiti iskustva Poljske u vezi sa bezbednosnim i odbrambenim aspektima, uključivanje u EU i razmenu iskustva u oblasti učešća u multinacionalnim operacijama. Svakako treba pohvaliti profesionalno angažovanje pripadnika poljskih snaga u sastavu KFOR-a na Kosovu i Metohiji. Što se tiče Sporazuma sa Moldavijom, predloženi Sporazum omogućava saradnju u oblasti odbrane, planiranje odbrane, vojno-ekonomska saradnja, vojno-naučna saradnja, zatim vojno obrazovanje i obuka i mirovne operacije, kao i drugi segmenti od zajedničkog interesa. Ovim sporazumom stvoreni su svakako uslovi da se u narednom periodu preduzmu neophodne mere za razvijanje bilateralne vojne saradnje i jačanje partnerskih i prijateljskih odnosa. Na samomkraju, govoreći o Predlogu zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumevanju između Vlade Republike Srbije i UN, koji obezbeđuje resurse prelaznim snaga UN u Libanu, vrlo kratko ću reći da, uzimajući u obzir sve veći broj kriznih žarišta i oružanih konflikata u svetu, multinacionalne operacije imaju sve veći značaj zbog poštovanja vladavine prava, koja je od ključnog značaja za održanje mira i bezbednosti u svetu. Poslanička grupa Jedinstvene Srbije podržaće ovaj predlog zakona, jer angažovanje pripadnika Vojske u multinacionalnim operacijama Republike Srbije jasno pokazuje da je aktivan činilac očuvanja mira i bezbednosti u svetu. Na samom kraju, u danu za glasanje Poslanička grupa Jedinstvene Srbije podržaće sve pomenute predloge zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Goran Bogdanović. Izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Poštovani ministre, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je set zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i vlada Poljske, Italije, Ruske Federacije, Republike Moldavije, Azerbejdžana, kao i Predlog zakona o potvrđivanju Memoranduma između Vlade Republike Srbije i UN, koji obezbeđuje resurse prelaznim snagama UN u Libanu. Cilj ovog zakona ili sporazuma je da se na najvišem mogućem nivou postavi vojno obrazovanje i obuka, da se odbrambena i bezbednosna politika pojača, da se u vojnoekonomskoj i naučno-tehničkoj saradnji uspostavi što bolja saradnja. Iz tog razloga će poslanička grupa Boris Tadić – NDS – ZZS – ZS glasati za ove zakone, jer dajemo podršku uspostavljanju bilateralnih odnosa, tj. saradnje Republike Srbije ili Ministarstva odbrane sa drugim državama u oblasti odbrane. Ne mogu a da ne napravim rezime kako se došlo do ovoga. Podsetiću vas da je za vreme dok je Boris Tadić bio savezni ministar odbrane, potom i predsednik Srbije, započeta sveobuhvatna reforma odbrane koja je završena profesionalizacijom oružanih snaga 2011. godine. U svemu tome je učestvovao i ministar u to vreme, gospodin Šutanovac, tako da je Vojska Srbije postala uređena po ugledu na najmodernije vojske u svetu, što joj je omogućilo da učestvuje u misijama UN i EU, budući da je Srbija postala spremna da odgovori na sve izazove koji stoje pred njom. U to vreme potpisani su bilateralni sporazumi u oblasti odbrane sa preko 50 zemalja, a u okviru tog broja, sa svim zemljama u regionu, izuzev Albanije. Tu je najznačajniji sporazum sa Hrvatskom, imajući u vidu da smo sa Hrvatskom bili u ratu i da je to dalo veliki doprinos u normalizaciji odnosa i procesu pomirenja u regionu. Ne mogu a da ne spomenem neke sporazume koje smo postigli, pre svega, saradnja sa Nacionalnom gardom Ohaja, koja danas učestvuje u obučavanju naših vojnika u bazi Jug u Bujanovcu, gde se vrše pripreme za učešće u mirovnim misijama. Takođe, imajući u vidu da je naš sanitetski tim jako cenjen i prepoznatljiv u svetu, ne mogu da ne istaknem da je to doprinelo i formiranjem univerziteta odbrane i formiranjem medicinskog fakulteta na VMA, gde obrazuju naše lekare i oficire u tim sanitetskim timovima. Po prvi put je ostvareno učešće u misijama EU u Africi, što je od posebnog značaja za Srbiju na njenom putu ka ulasku u EU, budući da na ovaj način Srbija preuzima obaveze i zajedničke i bezbednosne i odbrambene politike EU. Ohrabruje i činjenica o spremnosti Srbije za učešće njenih vojnika u Misiji EU u Maliju. Za vreme ministrovanja Borisa Tadića i ministrovanja gospodina Šutanovca, višestruko je uvećano učešće Vojske Srbije u misijama UN. Posebno je bitna činjenica da smo upravo u tom periodu po prvi put imali u tim misijama vojnike sa oružjem. Do tada smo u misijama učestvovali kao posmatrači u okviru sanitetskih timova. Posebno su bile značajne misije UN u Libanu i u Kipru u kojima smo učestvovali. Za vreme Vlade Mirka Cvetkovića, u kojoj sam i sam učestvovao, doneti su mnogi zakoni kojima su stvoreni pravni okviri za učešće naše vojske u multinacionalnim operacijama, kroz koje se ostvaruje odbrana zemlje, ispunjavaju međunarodno prihvaćene obaveze, koje proizilaze iz obaveze Republike Srbije u UN i drugim međunarodnim organizacijama. Takođe, učešće Vojske Srbije u multinacionalnim operacijama u UN i EU u međunarodnim bezbednosnim snagama je važan segment spoljne politike Republike Srbije koji uveliko doprinosi da se Srbija kao članica UN i partnerstva za mir tretira kao ravnopravni partner koji aktivno doprinosi miru i stabilnosti u svetu. Jako nam je drago da ste prepoznali ovakvu politiku i da ste nastavili kontinuitet ovakve politike, na čemu smo vam zahvalni. Očekujemo da u budućnosti nastavite sa izvršavanjem obaveza i zadataka koji se postavljaju pred našu vojsku. Gospodine ministre, koristim vaše prisustvo da postavim neka pitanja vezano za vojnu saradnju sa Ruskom Federacijom. Mislim da je neophodno da se javnost upozna sa realizacijom planova koji su najavljeni 2012. godine o nabavci vazduhoplova i sistema PVO od Ruske Federacije, kao i ruskoj podršci našem izvozu naoružanja i vojne opreme na treća tržišta. S tim u vezi je i pitanje – da li je rešen problem nabavke akumulatora za naše migove? Još jedno pitanje, verujem da ćete moći odmah da mi odgovorite, što se tiče Misije u Libanu. Svi znamo da trenutno imamo 143 pripadnika koji su angažovani u Libanu. Ovim sporazumom je predviđeno 185. Kada i da li će biti povećanja tog broja? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac.
Zahvaljujem. Gospodine ministre, moram da priznam da je predlog današnje ratifikacije sporazuma u oblasti odbrane za mene muzika za uši. Ovo je praktično nastavak kontinuiteta dobre politike saradnje u oblasti odbrane sa mnogim zemljama širom sveta i svakako da će poslanička grupa DS podržati ove ratifikacije, imajući u vidu da smatramo da je saradnja u oblasti odbrane u velikom broju slučajeva upravo esencija saradnje ne samo u oblasti odbrane, već upravo i između dve države. Ono što je rečeno, a posebno želim da naglasim, to je da Srbija danas i po našim strategijskim dokumentima i po ugovorima o saradnji nema neprijatelje. Zemlje sa kojima smo bili u ratnim sukobima su danas zemlje koje su potpisale sporazum u oblasti odbrane sa Srbijom i to je izuzetno važno, imajući u vidu da je Srbija praktično tog 5. oktobra bila isključena iz UN i nije imala nikakvu mogućnost saradnje i bila prokužena u međunarodnoj zajednici. U međuvremenu, danas sa ovim sporazumima možemo da kažemo da praktično od Indonezije, Kuvajta, preko Iraka, Turske, gotovo cela Evropa, uključujući Rusku Federaciju, je potpala pod ugovore koje danas Ministarstvo odbrane ima sa tim zemljama. To je izuzetno važno iz više razloga. O vojnom aspektu saradnje, o kojem ste pričali, neću da govorim, ali želim posebno da naglasim jedan izuzetno važan aspekt saradnje koji mora da se nastavi na način na koji je vođen do 2012. godine, a koji danas nije na tom nivou. Znam da je stav ove Vlade da sve što ne valja se pripisuje Vladi do 2012. godine, sve što valja je vaš rezultat rada, ali statistika pokazuje da vojno-privredna saradnja i proizvodnja u našoj namenskoj industriji je u blagom opadanju, u nekim fabrikama u velikom opadanju. Znam da ste bili u „Prvom partizanu“. Drago mi je da ste prisustvovali otvaranju fabrike čiji kamen temeljac sam ja postavio. Nisam bio prisutan, bio sam pozvan. Voleo bih da imate priliku da vi to uradite. Ako pogledate analizu sporazuma koji su potpisani i analizu izvoza naoružanja i vojne opreme u proteklim godinama, videćete da upravo sa porastom tih sporazuma imamo i porast izvoza naoružanja i vojne opreme, odnosno onoga što proizvodi naša tzv. namenska industrija. Godine 2007. Srbija je izvozila oko 75 ili 77 miliona dolara. U poslednje tri godine vlasti, bivše vlasti, mi smo izvozili oko 250 miliona dolara. Glavne zemlje kupci i zemlje sa kojima smo sarađivali su upravo zemlje sa kojima imamo potpisane ugovore o saradnji, a siguran sam da država Srbija nema nijedan pojedinačni veći ugovor nego što ima, recimo, sa Alžirom ili sa Irakom, a verujem da ćemo imati sa Azerbejdžanom. Takođe, znam da je izuzetno visok nivo saradnje u oblasti odbrane i sa Azerbejdžanom. Očekujem da se saradnja nastavi sa Kuvajtom. Raduje me mogućnost saradnje koja je u neko ranije vreme postojala, ali zbog toga što su Emirati među prvim zemljama … zaliva koji su priznali Kosovo i Metohiju, a mi smo nažalost u to vreme praktično prekinuli sa njima saradnju, kao i sa Kuvajtom, i nismo izvršili saradnju na način na koji vi to radite sada. Svakako vam na tome čestitam, ali mislim da morate obratiti pažnju da nije dovoljno potpisati samo sporazume, već morate, gospodine ministre, naći način i sredstva i vreme, sesti u prevozno sredstvo koje god da je i obići te zemlje, jer to su zemlje u koje Srbija danas, upravo zahvaljujući vašoj agilnosti, treba i može da izvozi naoružanje, odnosno vojnu opremu. Ovo govorim zato što mislim da nismo svesni ukupnog kapaciteta naše odbrambene industrije. Često kada govorimo o bilateralnim saradnjama i kada govorimo o privredi zanemarujemo nešto što je naš verovatno najveći izvozni proizvod, a to su proizvodi namenske industrije. Najveći deo tih proizvoda u nekim fabrikama, kao što je „Prvi Partizan“, mislim da se čak i preko 90% upravo izvozi. Izvozi se na strano tržište, pogotovo zapadne Evrope i Amerike i to svakako mora da se podrži. Raduje me to što se, kroz ove ugovore i ugovore o stend baj aranžmanu sa UN, Srbija na velika vrata vraća među one zemlje koje učestvuju u tzv. održavanju mira širom sveta. Često govorimo o tome da je to tradicija srpske Vojske, da smo mi u davnim vremenima imali izuzetno visoko učešće u tim operacijama, ali nažalost zaboravljamo da Srbija u ovom kapacitetu postoji od 2007. godine, Ministarstvo odbrane, i da smo praktično 2007. godine pionirskim putem se vraćali na tu poziciju. Danas je Srbija, zahvaljujući tim ugovorima, koji su potpisani u neko prošlo vreme i danas, jedna od 10 najvećih izvoznika bezbednosti u svetu. Kada kažem najvećih izvoznika bezbednosti, mislim o … distributera u misijama UN i svakako da je to izuzetno poboljšanje spoljno-političkog kapaciteta i bilateralnog kapaciteta. Podsetiću da najveća pomoć koja je stizala u našu zemlju kroz donacije, najveća pomoć koja stiže kroz donacije Ministarstvu odbrane, stiže od onih zemalja sa kojima Srbija ima najbolju vojnu, odnosno saradnju u oblasti odbrane. Govorim o Norveškoj, Danskoj, SAD, Austriji, zemljama koje su sa nama bliski saveznici u oblasti odbrane. Te zemlje takođe daju pomoć ne samo sistemu odbrane, već celokupnoj republici. Gospodine ministre, mislim da ste nastavili dobrim putem. Žao mi je što ponekada kritikujete prošlo vreme na koje se naslanjate i koristite najbolje delove tog vremena da biste promovisali sistem, ali mislim da ćete prevazići te dečije boginje. Verujem da mislite najbolje, a verujte i mi. Duboko smo ubeđeni da ukoliko se nastavi na ovakav način, na temeljima koji su postavljeni od 2007. godine i nešto ranije, sistem odbrane će moći da napreduje. Jako je važno da se posvetite tom delu vojno-privredne saradnje. Mislim da vojnu saradnju oficiri rade izuzetno dobro, ali vojno-privrednu saradnju mora da radi čovek na poziciji broj jedan u Ministarstvu odbrane. Verujem da ukoliko to budete radili da ćemo ponovo uspeti da napravimo izuzetno velike ugovore, kao što su bili sa Irakom, sa Alžirom. To je nešto što me raduje, ali morate biti svesni da je to mukotrpan posao, da će trebati dosta vremena da se to uradi. Molim vas, što se kaže, pokrenete što je moguće pre, jer fabrike namenske industrije u poslednje vreme nisu u stanju u kakvom su bile pre par godina. Podsećam vas, kada sam postao ministar odbrane 2007. godine, neposredno pre toga u „Krušiku“ su radnici štrajkovali glađu, a onda su imali ugovor veka, onda su izvozili za Irak, onda se funkcionisalo maksimalno. Danas je u „Krušiku“ ponovo problem. Danas u fabrikama namenske industrije ljude vraćaju kući, odnosno privremeni i povremeni poslovi na kojima su radili se polako gube. Na vama je da pokušate, a mi smo tu da vam pomognemo, da vratimo tim fabrikama osmeh i da vratimo radnike u fabrike, da proizvode i da se ta roba izvozi. Još jednom da kažem, ovo je izuzetno dobra stvar koja se danas ovde razmatra. Duboko verujem da će sve vlasti, buduće, na ovaj način posmatrati vojnu saradnju. Imao sam lično, za razliku od vas, izuzetno puno problema kada smo ovde verifikovali sporazum o saradnji u oblasti odbrane sa Hrvatskom. Bili smo napadani od strane onih pripadnika sadašnje stranke kod vas koji su tada bili u drugoj stranci. Oni tada nisu imali razumevanja. Danas imamo mi razumevanja za vas i pokazujemo da se nećemo odnositi prema poslu kroz revanšizam. Prihvatamo one ljude koji su ustanovili svoje greške i podržavamo svaki napor da u sistemu bude bolje. Glasaćemo za ovaj predlog zakona. Hvala.
Reč ima ministar Gašić.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, tačno je gospodine Šutanovac, vi ste 27. aprila 2012. godine u predizbornoj kampanji postavili taj kamen temeljac, ali ja nisam otvarao nikakvu fabriku. U „Prvom Partizanu“ sam bio u jednoj redovnoj poseti i mogu vam reći da su značajni rezultati „Prvog Partizana“ u protekle dve godine. To se vidi iz njihovih bilansa, tako da pokrivaju gubitak iz 2009. i 2010. godine, jer su tada prikazali gubitak. Godine 2011, 2012, 2013, 2014. pokrivaju taj gubitak iz tog perioda. Što se „Krušika“ tiče, „Krušik“ je, tu moramo biti otvoreni, ušao u problem onog trenutka kada je počelo političko zapošljavanje u toj fabrici, a ne više na način kada imaju posao da prime ljude na privremene i povremene poslove. Tamo je 1.500 stalno zaposlenih radnika i imaju dobre ugovore i, na njihovu sreću, veliku razliku u ceni sa tim ugovorima sa tim zemljama trećeg tržišta. To je odgovor gospodinu Bogdanoviću u jednom delu njegovog pitanja. Naravno, loša privatizacija jednog dela „Krušika“ je dovela da ovaj deo namenske proizvodnje ima velikih problema, ali očekujemo da u narednom periodu, sa jednom značajnom pomoći, koju možemo mi kao Ministarstvo odbrane da im pružimo, naravno i SDPR, oni polako počnu da izlaze iz tih problema. Što se tiče Azerbejdžana, danas je stigao poziv Ministarstvu odbrane za zvaničnu posetu od 11. do 13. avgusta tekuće godine. Očekujemo značajnije ugovore u narednom periodu sa njima. Već smo pričali prošli put o značajnim poslovima koje radimo u Alžiru, koji su u pripremi i u završnoj fazi projektovanja. I vojno medicinskih postrojenja i ostalih stvari koje su potpisane u prethodne dve godine. Što se Kuvajta tiče, podsetiću vas da je tada vaš jedan pomoćnik, gospodin Šutanovac, a kasnije ministar spoljnih poslova, napravio jedan diplomatski skandal sa ambasadorom Kuvajta koji je dolazio i tražio da sa Ministarstvom odbrane i namenskom industrijom ima značajnije poslove, a vi odlično znate o kome govorim. Što se tiče Partnerstva za mir, gospodine Bogdanoviću, od 2003. godine imamo, na prošloj sednici Skupštine sam sa jasnim podacima izašao pred vas narodne poslanike… Najviše je bilo 2013. godine, i to svake godine raste, 394 pripadnika Vojske Srbije je bilo poslato u mirovne operacije širom sveta u 13 mirovnih misija. U 2014. godini očekujemo da taj broj bude u svim rotacijama preko 420. Kada pitate zašto je u Libanu odobreno od strane Narodne skupštine 185, imamo 185, imate u materijalu, 143 pripadnika čete koji su otišli pre nepunih mesec dana. Imamo i motorna vozila poslata tamo zajedno sa oficirima, tako da izlazimo na ovaj broj. Mogu da vam pročitam: štabni oficiri – devet, štabni oficiri u komandi – dva. To je ukupno 185 zajedno sa tehničkim osobljem koje ide. To imate u materijalu koji vam je dat. Slažem se sa vama da ćemo tu vojnu industriju na mnogo drugačiji način, nego u prethodnom periodu, kako je bila tretirana, kao Ministarstvo odbrane da pomognemo. Što se tiče akumulatora za naše migove, po nalogu predsednika Rusije gospodina Putina, na predlog ministra odbrane gospodina Šojgua, potpisan je ukaz da Vojska Rusije pokloni dva akumulatora. Nadam se da će vrlo brzo biti ovde. Trebali su da stignu još prošle nedelje, ali dobićemo od njih ta dva akumulatora za naše migove 29. Da ne bude zabune, ovo je više na prijateljskoj i ličnoj osnovi i odnosima koje mi gradimo sa našim partnerima u Ruskoj federaciji, to ne znači da naši, kako je bilo priče u javnom mnjenju, vazduhoplovi stoje prizemljeni. Nemamo mi samo migove 29. To se jako brzo završava. Hvala puno.
Zahvaljujem ministre. Poštovani narodni poslanici saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Poslanik Šutanovac, osnov? (Dragan Šutanovac, s mesta: Član 104.) Član 104. kaže - ako se uvredljivo izrazi ministar o vama ili uvredljivo spomene ime i prezime, funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje. On se vrlo pristojno odnosio, čak se slagao sa vama. Evo vam dve minute, ako smatrate da je tu bilo nešto nepristojno. Ali ne vidim šta je bilo uvredljivo, kada je rekao da se slaže sa vama. Inače onda nemate. (Dragan Šutanovac, s mesta: Da li razgovarate sa njim ili samnom?) Sa vama isključivo.
Ako pogrešno protumači, rekli ste. Nije ništa uvredljivo. Zašto morati biti uvredljivo da bi neko polemisao. To je praksa koja ...
Poslaniče moram da vam objasnim. Stvarno nisam učestvovala, niti sam bila poslanik u pisanju Poslovnika, tako da ne mogu da vam odgovorim na to što piše u članu 104.
Kratko ako dozvolite, da završim. Samo mi vratite tih 20 sekundi. Nama je to jako važno. Gospodine ministre, kako ste krenuli da je ministar odbrane Šojgu obratio se Putinu, predsednik Putin doneo ukaz, ja sam mislio jedno šest MIG 29 novih dolazi u Beograd i mi danas možemo da kažemo, dobili smo donaciju vrednu pažnje. Na žalost, te akumulatore ako sam dobro razumeo, dobijamo kao poklon. To su dva akumulatora, to je verovatno manji poklon, ako može da se kaže stostruko nego što dobijamo od Kine, recimo na godišnjem nivou pomoć koju oni daju. Zahvalni smo za dva akumulatora, ali ne mislim da je to nešto što sada treba ovde da pominjemo kao veliku stvar. S druge strane gospodine ministre, vidite u mom mandatu za pet i po godina jedini direktor koji je smenjen je bio direktor „Slobode“ u Čačku zbog loših rezultata rada. Svi direktori namenske industrije su bili nasleđeni, uključujući i Davidovića, koji je bio postavljen u vreme DSS. Ne postoji ni jedan direktor koji je bio partijski, ali ni jedan, niti postoji partijsko zapošljavanje. Spreman sam da sa vama zajedno sednemo sa svim direktorima i da pitamo ko je to partijski zaposlen i gde. Činjenica jeste da sada postoji sumnja ili informacija da sadašnji direktor „Krušika“ ima neke rodbinske veze sa predsednikom Republike. Nisam učestvovao u tome, ne znam, ali kažu da su bliski neki rod, da li preko žene …
Sumnje ne iznosimo. Ne iznosimo sumnje u replici.
… Ali kako god, hoću da vam kažem drugu stvar. Ako neka fabrika radi dobro, a vi smenite direktora, ona počne da radi loše. Onda ne možemo da optužimo bivšu vlast. „Krušik“ je u velikom problemu, „Sloboda“ u Čačku kreće u problem. Imamo sreće Lučani funkcionišu, ali i njima nije baš.
Vreme, dve minute i četiri sekunde. Zahvaljujem.
Ali 20 sekundi ste mi uzeli na početku.
Dve minute i devet sekundi.
Ja sam džentlmen.
Dve minute i 11 sekundi.
Poklanjam vam tih 10 sekundi gospođo.
Ministar Gašić. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, bez namere da ulazim u polemiku oko toga, ogradio sam se malo pre da su ti akumulatori nešto što možemo da uzmemo sa bilo kog kamiona i stavimo. Vi to najbolje znate, da je vrednost tih akumulatora blizu 100.000 evra, da se radi o specijalnim akumulatorima i na naš zahtev i Ministarstva odbrane prilikom zadnje posete moje Rusiji obratio sam se ministru odbrane Šojguju sa zahtevom i sa molbom da nam se pomogne da rešimo taj problem zbog procedura i njihovih i naših koje traju jako dugo, a istekli su nam resursi. Na njegov zahtev, naravno ne može i on, kao što ne mogu ni ja kao ministar odbrane da otuđim bilo koje sredstvo Vojske Srbije tek tako. To nisu ni čamci, ni brodski motori ni bilo šta drugo, ni tenkovi da se istope, nego prosto mora da ima neki red. Predsednik je to odobrio. Kada budu došli i novi avioni, gospodine Šutanovac, tih novih šest, a tema je taj robni kredit sa Ruskom Federacijom koji je započet pre dve godine, sigurno da ćete biti u jednom da se provozate kao bivši ministar i par sati njihovih resursa potrošimo, da odemo na neku lepu žurku, koju možemo da napravimo tom prilikom. Hvala vam puno.
Nadam se ministre da vaš poziv važi za sve poslanike, da ne bi bilo diskriminacije. Reč ima narodna poslanica Marija Obradović.
Poštovana predsednice, uvaženi ministre, članovi Vlade, drage kolege, ponovo se događa ono što je čest slučaj u diskusijama kada imamo objedinjene tačke dnevnog reda, koje reklo bi se nisu posebno zanimljive za javnost, ali možemo da iskoristimo za dnevnu i ličnu promociju. Učinilo mi se, moguće je da grešim da je nezgodno da neke svoje uspehe komentarišemo isključivo kao uspehe jednog velikog sistema, kako pre i posle nas ništa ne valja. Mislim da jedan veliki sistem kao što je Ministarstvo odbrane niti počinje niti se završava samopozicioniranjem određenog čoveka koji vodi taj sistem. Obaveza svih nas, koji smo ranije a i ubuduće da budemo na čelu velikih sistema i da ih unapređujemo samo onoliko koliko to naše mogućnosti dozvoljavaju i mogućnosti sektora koji vodimo. U cilju racionalizacije vremena i sredstava koji se koriste za svako održavanje sednice plenuma skratila bih ovu diskusiju i naglasila da su ovo tipski sporazumi, ali ne tipski u smislu da je umanjen njihov značaj, nego jednostavno na ovaj način ono što je urađeno svuda u svetu tako i mi pokušavamo da sada uradimo u Srbiji i da nam sistem bude što konkretniji i što efektniji. Ovim sporazumima koji se nalaze pred nama danas pokušavamo da ostvarimo jedan cilj, a to je da uspostavimo jedan pravni okvir koji bi omogućio saradnju ugovornih strana i nadležnih organa u oblasti odbrambene i bezbednosne politike i vojnog obrazovanja, obuke i vojnoekonomske i naučnotehničke saradnje, naravno i u vojnoj medicini i veterini kao i u drugim oblastima od zajedničkog interesa. Kada govorimo o predlozima zakona kojima ćemo potvrditi sporazume između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Moldavije o saradnji u oblasti odbrane, treba reći da je ovaj sporazum potpisan 4. decembra 2013. godine i svi ovi sporazumi su potpisani u prethodnih godinu dana. Ovim sporazumom se stvara pravni osnov za saradnju ova dva ministarstva odbrane, kao i za druge oblike saradnje u oblasti odbrane za koje obe strane budu zainteresovane. Ovaj sporazum sadrži odredbe oblastima saradnje, godišnjem planu bilateralne saradnje, o razmeni podataka, o troškovima tokom njegovog sprovođenja, kao i opšte odredbe koje se tiču naknade štete. Sadrži i odredbe o medicinskoj zaštiti, o načinima na kojima će se eventualni sporovi rešavati i odredbe o izmenama i dopunama i načinu o njegovom stupanju na snagu, periodu važenja, otkazivanja. Kao što rekoh na početku, to je jedan tipski sporazum i jeste okvirna saradnja. Na nama je da preciziramo i pre svega da u narednom periodu detaljno dogovorimo u okviru ovih oblasti na koji način ćemo sve sarađivati. Naredni sporazum, sa Italijom koji je potpisan u decembru 2013. godine poništava prethodni sporazum koji je između Saveta ministara Srbije i Crne Gore i Vlade Republike Italije potpisan u Rimu u novembru 2003. godine, tako da ovim takođe dobijamo jedan novi pravni osnov za saradnju između ova dva ministarstva. Sporazum sa Vladom Ruske Federacije o vojnoj saradnji potpisali smo takođe prošlog novembra i on kao i prethodni sporazum definiše i cilj i osnovne pravce u kojima će se razvijati vojna saradnja u narednom periodu između ove dve zemlje. Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Azerbejdžan o saradnji u oblasti odbrane je potpisan u februaru ove godine. On takođe ima tipske forme o kojima smo do sada govorili. Sporazum sa Poljskom je takođe o saradnji u oblasti odbrane koji je potpisan u junu 2013. godine. Ovim sporazumima se svakako kao što su i kolege ranije spominjale, unapređuju bilateralni odnosi između dve države, naravno mir i bezbednost u svetu. Mislim da u ovom periodu i naše Ministarstvo odbrane a i mnoga druga ministarstva, kada smo okrenuti procesu evropskih integracija, jedan od prioriteta jeste unapređenje i modernizacija svih vrsta saradnje, a posebno međunarodne bilateralne, multilateralne saradnje i ovo jeste jedan značajan doprinos tome. Takođe, u prilog toj priči, Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih i specijalnih pasoša. Dakle, dodatak toj celoj priči i našim naporima da unapredimo međunarodnu saradnju u svim oblastima. Zaključivanje bilateralnih sporazuma u međudržavnim odnosima kojim se ukidaju vize se smatra značajnim korakom u pravcu stvaranja što povoljnijih uslova za dalje unapređenje političkih odnosa i svestrane saradnje i u ekonomskoj, kulturnoj, naučnoj i drugim oblastima od međusobnog interesa i značaja. Toliko u ovom delu obraćanja. Poslanička grupa SNS će se u Danu za glasanje izjasniti za ove predloge zakona. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miletić Mihajlović.
Poštovana predsednice, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SPS svakako će podržati sve predložene zakone o potvrđivanju navedenih sporazuma. U ime poslaničke grupe SPS mogu da izrazim veliko zadovoljstvo da ovde u Narodnoj skupštini, kao i uvek, i prošli put kada ste nedavno ovde bili, imamo visoko saglasje oko svih ovih pitanja, što znači da smo na jednom nivou svesti o tome da su ovo veoma značajna pitanja koja idu u korist Republike Srbije, u sklopu onoga što su međunarodni odnosi i saradnja sa međunarodnom zajednicom. Naravno i hvala bogu da je Srbija izašla iz velikih problema i iz perioda konfrontacija i nesporazuma sa međunarodnom zajednicom. Ne bih o toj konfrontaciji i o tim nesporazumima pričao, ali svakako da je splet okolnosti učinio da postoji možda i objektivni razlog za raskorak koji je bio u prošlom vremenu između Srbije i međunarodne zajednice. Dakle, pitanje je da li bi, na primer, Rambuje, da se prihvatao u ono vreme, onako kako je tada predlagano, da li bi danas imali jednu dobru i perspektivnu poziciju za Srbiju, koja traži svoje mesto u okviru međunarodne zajednice kao samostalna država, sa punim suverenitetom, sa onim što je njena perspektiva, itd. Nije mi namera da o tim aspektima pričam, ali, jednostavno, danas imamo jednu drugu poziciju – da Srbija ima puno prijatelja u svetu među zemljama međunarodne zajednice, a želim da kažem da je svakako politika SPS, a naročito od vremena kada je ušla u vlast, od 2008. godine, na čelu sa Ivicom Dačićem, dala veoma značajan doprinos drugačijim odnosima i prevladavanju nesporazuma sa međunarodnom zajednicom. To je rezultat vladajućih koalicija koje su u to vreme bile na vlasti u Srbiji od 2008-2012. godine, sa Demokratskom strankom, a onda od 2012-2014. godine, do izbora, kada je Ivica Dačić bio premijer, svakako je dao značajan doprinos tome, zajedno sa SNS. Evo i danas, za vreme Vučićeve Vlade, od ove godine, SPS je takođe na istom tom kursu građenja dobrih odnosa i nalaženja načina da uđemo u EU, da budemo ravnopravan član EU, nadamo se u neko dogledno vreme, i respektibilan činilac u međunarodnoj politici na međunarodnoj političkoj sceni. Naravno, SPS je sledila jednu takvu aktivnu politiku od samog početka, čak i u vreme kada je bila u opoziciji, jer se može reći da zapravo posle 2000. godine i nakon tog vremena SPS priklonila jednoj novoj politici koju i danas razrađuje i sledi. Svakako da je reč o proevropskoj politici i mi danas kao zemlja smo poželjan partner u međunarodnoj zajednici u okviru međunarodne saradnje. Značajan doprinos ovakvom jednom kursu i ovakvoj jednoj saradnji sa međunarodnom zajednicom svakako je dala i politika u oblasti odbrane za koju je nadležno pre svega Ministarstvo odbrane u onom operativnom smislu. Inače, Vlada je ta koja stoji iza spoljne i unutrašnje politike, ali resor odbrane je svakako imao značajnog uticaja u tom pravcu, kažem, još iz ranijeg perioda, a naravno i danas resor odbrane, koji vi vodite, gospodine ministre, je na tom kursu. Socijalistička partija Srbije svakako to podržava. Takođe značajan doprinos je ona politika koja se vodila u oblasti bezbednosti i suzbijanja kriminala, naročito onog međunarodnog formata i tu su brojni sporazumi koji su u ranijem periodu, pa i danas se zaključuju, kao i u mnogim drugim oblastima. Mi danas imamo na dnevnom redu Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RS i Vlade UAE o ukidanju viza za nosioce diplomatskih i službenih pasoša. Mislim da ništa prirodnije nema od potvrđivanja jednog takvog sporazuma, jer smo mi svedoci da imamo izvanredne odnose sa UAE, koji postoje iz ranijegvremena, ali svakako da je danas na većem i zavidnijem nivou zahvaljujući onome što je politika današnjeg aktuelnog premijera Aleksandra Vučića. Dakle, imamo brojne projekte i saradnju sa ovom zemljom, primera radi, o onome što su značajne investicije, „Etihad“, pa onda „Beograd na vodi“ koji je aktuelan ovih dana i koji će biti naravno još aktuelniji u smislu realizacije takvog jednog krupnog projekta koji će omogućiti razvoj građevinske industrije, ali i mnogih drugih oblasti, veliko zapošljavanje i otvaranje jedne bolje perspektiveu oblasti privređivanja i ekonomije. Takođe, na dnevnom redu imamo i zaključivanje, odnosno potvrđivanje sporazuma u oblasti odbrane sa Italijom, Republikom Poljskom, Ruskom federacijom, Moldavijom i Azerbejdžanom. Veoma je značajno da u toj saradnji se ustanovi i ozakoni jedan pravni okvir koji omogućava planiranje odbrane, vojno-ekonomska saradnja koja je veoma značajna, gde možemo da ostvarimo značajan profit i značajne rezultate u onome što je i proizvodnja i rad namenske industrije u tim odnosima i izvoz itd, zatim, vojno-naučna saradnja je takođe značajna, obrazovanje, obuka i najzad mirovne operacije koje takođe predstavljaju značajnu sferu u onome što je širenje dobrog glasa, da tako kažem, o Srbiji. Zapravo, preko ove oblasti odbrane itd, mi utiremo i nalazimo put za druge saradnje sa mnogim zemljama iz međunarodne zajednice. Zadovoljstvo je da možemo pozitivno da ocenimo ono što je politika u oblasti odbrane Republike Srbije, u onome što je saradnja sa međunarodnom zajednicom, i ja se nadam da će se ona i dalje unapređivati, a SPS i u konkretnom slučaju naša poslanička grupa će uvek podržavati jednu takvu politiku, a u ovom slučaju podržaćemo sve predložene zakone o potvrđivanju ovih sporazuma. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na listu govornika. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz, izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, postoje dani kada je zaista veliko zadovoljstvo zaista biti narodni poslanik. Vojska Srbije po istraživanju javnog mnjenja, po reformama koje je sprovela unutar same sebe je sigurno institucija koja uživa najveće poverenje među građanima Srbije, institucija koja kada pogledate objektivno šta je uradila, opet zaslužuje najveće poverenje. Tradicija oslobodilačkih ratova vojske Srbije je zaista velika. Meni je drago da se svi narodni poslanici, moje kolege, sa puno poštovanja odnose pre svega prema toj instituciji i sa puno razumevanja podržavaju politiku koja je nastavak politike koja je ustanovljena posle petog oktobra. Vi znate, gospodine ministre, da smo mi vrlo korektno sarađivali i sarađujemo, da smo zajedno bili na prošlim izborima upravo zbog toga što su mnoge nade koje su trebale i reforme da se sprovedu, i da se unapredi život građana posle petog oktobra, izneverene. Ali, u ovoj oblasti, ne. Mislim da ćemo svi uraditi nešto dobro za našu političku scenu ako ono što je zaista bilo dobro, bez obzira ko je bio promoter te politike, kažemo da je dobro, i ako, bez obzira ko je promoter loše politike, kažemo da je nešto loše zato što je objektivno loše. Zbog ovih niza bilateralnih sporazuma, jednog memoranduma o razumevanju sa UN, pre svega Republika Srbija će imati dvostruku korist. Korist je i privredna i ekonomska i turistička i vojna i bezbednosna. Mi smo kao Narodna skupština izglasali mnoge akte, strategiju odbrane, strategiju bezbednosti, i sve ovo što je danas na dnevnom redu je u duhu tih strategija i u duhu nove politike. Kao potpredsednik SPO, narodni poslanik, koji nastupa ispred stranke koja je devedesetih kritikovala određenu vrstu politike u javnosti je to na pogrešan način tumačeno, kao da SPO ima nešto protiv tadašnje vojske. Vojska je čak i devedesetih u okviru svojih nadležnosti uradila sve što je trebalo. Druga je stvar šta je bila politika Vlade i politika zvaničnog državnog vrha, a vojska po Ustavu mora da sluša odluke Vlade. ono protiv čega smo bili to su para-vojne formacije i mnogi kriminalci koji su oblačili uniformu ili stavljali kapu Vojvode Stepe, ali nisu imali ni glavu Vojvode Stepe, ni obrazovanje Vojvode Stepe, ni patriotizam Vojvode Stepe, ni odnos prema neprijatelju Vojvode Stepe i zbog toga smo platili jednu užasnu cenu i danas to treba otvoreno reći. Srbija sa nizom bilateralnih sporazuma unapređuje sve vidove saradnje sa zemljama potpisnicama tih sporazuma. Opet, devedesetih je išla jedna pogrešna matrica. Smatralo se da se Beograd brani u Kninu, a mi smo jedni od retkih koji su zagovarali politiku da se Knin brani u Beogradu. Na koji način? Pre svega diplomatijom, vojnom diplomatijom i ovakvim oblicima saradnje. Nažalost, kada smo to shvatili bilo je za mnoge stvari kasno. Treba pomenuti i zaista veliki ugled koji pripadnici vojske Srbije imaju i u međunarodnoj zajednici i sa svim zemljama sa kojima imamo dobru bilateralnu saradnju. Čak i 1999. godine, kada smo se sukobili sa najvećom vojnom armadom sveta od kako je sveta i veka, pripadnici tada neprijateljskih vojski su imali neviđen odnos poštovanja prema hrabrosti i prema junaštvu srpskih oficira i srpskih vojnika koji su to tada iskazali. Šta ćemo mi sa ovim sporazumima postići? Ono što je i gospodin Šutanovac spomenuo, vi ste to komentarisali, pre svega očekujemo veće upošljavanje naše namenske industrije. Ono je zadnjih godina, posle nekoliko godina jedne stagnacije, bilo u konstantnom usponu i na vama je jedan i lak i težak zadatak. Lak je što treba da nastavite tu vrstu politike, a težak je zadatak zaista što je ta vrsta saradnje jako specifična, jako složena i treba da se složi niz činilaca da bi se ona u potpunosti unapredila i bila onakva kakva mi želimo da bude. Sa druge strane, neko je pomenuo i to sam ja želeo da kažem da posle petog oktobra najveće donacije su stigle upravo od zemalja sa kojima imamo odličnu bilateralnu i vojnu saradnju. Gospodin Vučić kada je bio potpredsednik Vlade je rekao nešto što sam ja komentarisao kao hrabru i odgovornu izjavu, da ni sam dok nije postao ministar odbrane nije znao koliko je značajna bilateralno-vojna saradnja ili naše učešće u kolektivnim sistemima bezbednosti i koliko to u diplomatskom smislu utiče na povećanje ugleda naše zemlje. Mislim da je zaista dobro što je ta politika protiv koje su mnogi bili devedesetih danas ne samo zvanična državna politika, nego to je danas politika koju zastupaju sve parlamentarne stranke u Narodnoj skupštini Republike Srbijei to je najveća pobeda te vrste razumne politike. Pomenuo bih i jednu studiju UN-a koju niko ovde pomenuo kada smo pričali o vojsci i o tome šta se dešavalo zadnjih dvadesetak godina. Ona ukazuje da u Evropi, a nažalost jedino na prostorima bivše Jugoslavije su vođeni etnički sukobi posle Drugog svetskog rata, i u Africi i u Aziji su nakon ideoloških sukoba zamenjeni etničkim sukobima gde su određeni narodi postavljali pitanje ko smo mi. Odgovore su tražili u okviru predaka, religije, jezika, istorije, vrednosti, običaja, institucije itd, i to je cena izlasku iz autoritarnog režima u kome se svako smatra podjednako obezvređenim i ugnjetavanim. Dobro je što se Srbija otreznila, dobro je što se Srbija vratila sebi, dobro je što Srbija ima civila kao ministra odbrane, dobro je što Srbija…
Zahvaljujem poslaniče, potrošili ste vreme.
… u potpunosti sprovodi jednu razumnu i odgovornu politiku i sve dok tako bude imaćete našu podršku. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vera Paunović.
Poštovana gospođo predsedavajuća, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani ministre i članovi Vlade, pred nama se nalazi nekoliko međunarodnih sporazuma koje je naše Ministarstvo odbrane sklopilo sa odgovarajućim resornim ministarstvima Ruske Federacije, Italije, Poljske, Moldavije i Azerbejdžana. Veoma je dobro što se ovakvi sporazumi sklapaju sa što više država u svetu, jer to je odraz dobro vođene spoljne politike i važan pokazatelj međunarodnog položaja koji naša država i vojska uživaju. Svakako da je Sporazum o vojnoj saradnji sa Rusijom za nas od velikog značaja, a postavlja se pitanje – zašto jedan ovakav sporazum nije i ranije donet, naročito ako se ima u vidu da je država Srbija već potpisala i ratifikovala slične bilateralne i multilateralne sporazume sa više država i međunarodnih organizacija? Potpisivanjem ovog sporazuma mi u ovom polju saradnje u domenu bezbednosti dosledno sprovodimo princip vojne neutralnosti. O koristi jednog ovakvog sporazuma za nas ne treba previše trošiti reči. Rusija je jedna od dve svetske vojne super sile, koja raspolaže velikim kako ljudskim tako i materijalnim potencijalom, što smo se svi mogli uveriti prilikom nedavnih poplava, kada su ugroženi žiteljima Lazarevca i Obrenovca prvi u pomoć priskočili ruski specijalci koji su prethodno za svega jedan dan prešli razdaljinu od preko 1.000 kilometara. U njihove sposobnosti, obučenost i profesionalizam moglo se lično uveriti hiljade unesrećenih, a putem medija i cela zemlja i zato smatram da mi možemo dosta dobiti ovim sporazumom, naročito kroz dva najvažnija pravca vojne saradnje koja su pobrojana u članovima 2. i 3. Predloga sporazuma, a to su pre svega međusobno učešće na vojnim vežbama, razmena vojnih iskustava i učešće u nastavi na konferencijama. Naša vojska time može dobiti priliku da se upozna sa najsavremenijim vidovima borbenog naoružanja i tehnike, kao i sa iskustvima u rešavanju najrazličitijih kriznih izazova koji se mogu postaviti pred vojnu silu. Dodatna prednost je ta što dobar deo naoružanja sistema obuke, pa i samog načina razmišljanja, donošenja odluke i mentaliteta našeg starešina potiče ili je inspirisano upravo sa ruske strane, pa tu postoji jedna tehnička i ljudska povezanost koja je dodatno produbljena vezama koje su uspostavljene pruženom pomoći prilikom elementarnih nepogoda. Smatram da je neophodno da se što pre potpiše i Sporazum o međusobnoj razmeni tajnih informacija iz člana 6. Sporazuma, jer živimo u veoma nestabilnom vremenu, prepunom bezbednosnih izazova, gde od pravovremenog saznavanja nekih od činjenica može zavisiti više ljudskih života, a mi smo ovakve sporazume već potpisali sa jednim brojem država. Smatram da ništa manje značajni nisu ni sporazumi o saradnji sa Italijom i Poljskom, dve velike zemlje članice NATO pakta koje imaju značajne vojne snage u odnosu sa Moldavijom i Azerbejdžanom, jer to su zemlje sličnih karakteristika kao i naša i imaju slične probleme u zaštiti svog teritorijalnog integriteta. Na posletku Sporazum o ukidanju viza na diplomatske pasoše sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima svakako treba pozdraviti i trebalo bi raditi na tome da se vize ukinu i za obične pasoše, imajući u vidu da se broj naših građana koji rade i turistički borave u ovoj državi iz godine u godinu sve više povećava. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa PUPS će u danu za glasanje sa zadovoljstvom podržati predloge ovih sporazuma, sa željom da počnu što pre da se primenjuju. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima Ninoslav Girić.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice, poštovani članovi Ministarstva, koleginice i kolege narodni poslanici, pred nama je set zakona o potvrđivanju sporazuma o vojnoj saradnji i između ostalog o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije. Naime, ovaj ugovor je potpisan 13.11.2013. godine i usvajanje navedenog Predloga zakona ima za osnovni cilj uspostavljanje sveobuhvatne saradnje u oblasti odbrambene i bezbednosne politike, zatim vojnog obrazovanja i obuke, naučno-tehničke saradnje, saradnje u oblasti vojne medicine, kao i razmeni različitih iskustava stečenih u mirovnim misijama širom sveta. Sporazum takođe podrazumeva veoma veliki značaj daljem razvoju srpsko-ruske saradnje praktično u svim oblastima u kojima dve prijateljske zemlje mogu da sarađuju, a da pri tom poštuju princip suvereniteta i nemešanja u unutrašnja pitanja. Vlada Srbije i Vlada Ruske Federacije će ovim sporazumom sarađivati u vojnoj oblasti, pri čemu će se poštovati zajednički interesi, uz poštovanje međunarodnog prava i u skladu sa principima Povelje UN, a tiče se ravnopravnosti država, teritorijalne nepovredivosti i nacionalnog zakonodavstva. Naravno, realizaciju ovog sporazuma preuzeće ovlašćeni organi, sa jedne strane Ministarstvo odbrane Republike Srbije, a sa druge Ministarstvo odbrane Ruske Federacije. Ovlašćeni organi imaju zadatak da obrazuju zajedničku radnu grupu radi efikasnije realizacije ovog sporazuma, kao i određivanje konkretnih aktivnosti. Ono što je bitno u ovom sporazumu, to je da se neće razmenjivati tajni podaci i službene informacije sa ograničenim pristupom. Pored toga, nijedna od država u ovom sporazumu ne može ustupati podatke trećoj strani bez pismene saglasnosti ili pisane saglasnosti druge strane. S obzirom da su finansijskim planom Ministarstva odbrane Srbije predviđena sredstva potrebna za sprovođenje ovog sporazuma, dodatna finansijska sredstva nisu potrebna. Mislim da će glasanje za ovaj set zakona i za ovaj Predlog zakona o vojnoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Ruske Federacije unaprediti značajno odnose ove dve zemlje i zato pozivam sve poslaničke grupe da u danu za glasanje podrže ovaj set zakona. Naravno, poslanička grupa SNS podržaće ovaj set zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Milena Turk.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, potpisivanje ovih sporazuma u oblasti odbrane ima za cilj unapređenje vojne saradnje, odnosno uspostavljanje oblika, procedura, principa koji će ih odrediti. Cilj je naravno i modernizacija Vojske Srbije, kao i poboljšanje njenih funkcionalnih i operativnih kapaciteta. Saradnja će razvijati i predvidela je jednu razmenu iskustava koja se odnose na iskustva stečena učešćem u multinacionalnim operacijama ili iskustva vezana za bezbednosne i operativne aspekte priključenja EU. Sporazumi takođe predviđaju i učešće na raznim seminarima, vojnim vežbama, kongresima. Takođe su predviđene i aktivnosti u oblasti vojno-ekonomske saradnje, u oblasti vojno-medicinske i vojno-obrazovne saradnje. Kada je u pitanju obrazovanje, navela bih Italiju kao primer, gde je od 2005. godine 59 pripadnika Ministarstva odbrane ili Vojske Srbije učestvovalo u usavršavanju i obrazovanju na visokoškolskim ustanovama u Italiji. Sa ovom praksom se želi nastaviti kada su u pitanju Italija i Rusija, ali i ostale zemlje. Takođe, saradnja koja se odnosi na vojno-medicinski segment predviđa razmenu lekara. Ne moram ni da napominjem koliko je to značajno za sticanje iskustava i usavršavanje doktora u ovim procesima. Saradnja u oblasti odbrane je razvijena i u usponu je, ali se ovim sporazumima produbljuje i učvršćuje. Srbija potpisivanjem ovih sporazuma pokazuje da želi da preuzme svoje međunarodne prihvaćene obaveze, pokazuje da želi da da doprinos veoma važnom segmentu, a to je očuvanje mira i bezbednosti u svetu. Ovo želi da dokaže i učešćem u mirovnim misijama, gde šalje i angažuje svoje vojne kapacitete i predstavlja svoju vojsku, ali na kraju krajeva i svoju zemlju, u najboljem mogućem svetlu i produbljuje bilateralnu saradnju. U danu za glasanje ja ću, naravno, podržati predloge ovih sporazuma i pozivam ostale poslanike da to učine. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Dragan Todorović.
Poštovani ministre, predstavnici ministarstva, drage koleginice i kolege, kao što je maločas kolega Čikiriz rekao postoje dani kada je zaista zadovoljstvo biti poslanik, jedan od tih dana, slobodno mogu da kažem, s obzirom da sam već duži niz godina ovde u parlamentu, jeste ovaj dan kada je naš parlament u prilici da ratifikuje nekoliko sporazuma iz vojne oblasti koji će bez sumnje doprineti poboljšanju stanja naše vojske uopšte, a posebno vojno-industrijskog kompleksa koji je u prethodnom periodu deleći sudbinu kompletne privrede Srbije doživeo veoma teške dane. Imamo teške momente. Dakle, čast mi je i zadovoljstvo da danas kao predstavnik Pokreta socijalista, kao poslanik Pokreta socijalista, jedne male partije mogu da izrazim svoj stav po pitanju nekoliko sporazuma iz oblasti vojno-tehničke saradnje sa zemljama koje su danas zaista najbitniji i najrelevantniji faktori na međunarodno-političkoj sceni i na međunarodnoj bezbednosnoj sceni. Kada to kažem, posebno ističem Sporazum Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o vojnoj saradnji, koji je nakon, koliko sam ja informisan, skoro 20-ak godina nepotpisivanja bilo kakvog sporazuma, prvi u toj oblasti i koji će doprineti zaista produbljivanju i učvršćivanju neraskidivih veza između Rusije i Srbije, između naša dva prijateljska naroda, a posebno između naše dve vojske koje imaju apsolutno mnogo dodirnih tačaka i apsolutno mnogo razloga da tu svoju saradnju proširuju i produbljuju. Maločas smo mogli da čujemo u parlamentu od nekih članova poslaničkih grupa čije predstavnike danas ili u ovom momentu ne mogu da vidim, ali ni jednog u sali, sa žaljenjem to moram da konstatujem, to nije opozicija, to je neozbiljno vršenje poslaničke funkcije, mogli smo da čujemo da se sa podsmehom govori o stanju…
Izvinite, moram da vas prekinem, to je pravo poslanika. Nemojte da komentarišete ponašanje drugih poslanika. Izvolite.
Takođe, moje je pravo da komentarišem da poslanici koji su iskoristili to svoje pravo, danas nisu tu, iako su maločas veoma …
Pređite na temu, molim vas, samo da ne izazivamo replike.
Tema jeste vojnotehnički sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o kome je maločas neko pričao sa podsmehom. Nažalost, sa podsmehom je govoreno i o stanju u kojem se naša vojska trenutno nalazi. Bez želje da omalovažavam nečiji rad, zaista nekritički se osvrtati na stanje u kome se danas vojska nalazi, a pri tom ne sagledavati svoju ličnu ulogu u svemu tome i svoju ličnu odgovornost jeste neodgovorno, jeste neozbiljno, jeste vrlo pogrešno, što ne vodi ničemu, ali šta da radimo, svako od nas čini ono što najbolje zna i ume i javnost će suditi o njegovom radu i radu svih nas. Da se vratimo na onaj aspekt Sporazuma o vojnoj saradnji između dve prijateljske zemlje, s obzirom da sam lično član Upravnog odbora Međunarodnog fonda jedinstvo pravoslavnih zemalja, s punim pravom mogu da kažem i da isteknem da te neraskidive veze u oblasti vera, u oblasti tradicije, u oblasti kulture, treba da budu proširene ovakvim sporazumima, pa između ostalih sporazuma i vojnim. Sebe ne svrstavam niti u rusofile, niti u rusofobe. Smatram da sam jedan od realnih ljudi. Smatram da je takva politika, politika realnosti jedina moguća u ovom trenutku kada se moramo kritički osvrnuti prema svetu koji nas okružuje i kada moramo razvijati paralelno dobre veze i sa istokom i sa zapadom i pri svemu tome poštovati novu političku realnost, novu bezbednosnu realnost koja danas u svetu postoji. Zbog toga je danas vrlo značajno da nakon 20-ak godina od kada je potpisan zadnji Sporazum o vojnoj saradnji između Srbije i Rusije, uvažavajući novu političku realnost i snagu Rusije koja je pod vođstvom predsednika Vladimira Putina doživela zaista preporod u svim oblastima pa i u vojnoj oblasti, veoma značajno da pospešimo našu međusobnu saradnju kako bismo na toj bezbednosnoj osnovi mogli da iskoristimo neke prilike i neke potencijale koji će se otvarati i na drugim poljima, da ne pominjem energetski aspekt ovog sporazuma. S obzirom da je Rusija nedavno potpisala energetski sporazum vredan preko 400 milijardi dolara sa Kinom, s obzirom na to da je Rusija finansijer i da će graditi jedan veoma važan energetski projekat koji će proticati i prolaziti kroz našu zemlju, a to je Južni tok i ovaj aspekt moramo sagledavati, tako da je veoma povoljno i veoma dobro što se ovakvim sporazuma, koje ćemo danas imati, ovih dana ratifikovati. U danu za glasanje učvršćuje i taj oblik saradnje. Čak i jedna velika Nemačka koja je shvatila novu realnost, danas je usvojila ili danas u svojoj praksi, u svom jeziku ima jedna novi izraz koji se može prevesti oni koji razumeju Rusiju, Russland verstehen. Oni koji razumeju Rusiju u Nemačkoj su s poštovanjem, odnoseći se prema ruskim interesima prihvatili realnost i nisu želeli da uđu u bilo kakav oblik konflikta sa potencijalno najvećom silom u Evropi, a možda i u svetu. Nisu želeli da nasednu na neke zamke koje su se pred njih postavljale i shvatili su realnost, shvatili su i razumeli su Rusiju. Da je tako, pokazuje i primer da ovde i kod nas u Srbiji postoje oni koji su počeli da razumeju Rusiju, pa je recimo, jedna od onih koji su se najviše proklamovali i promovisali kao kritizeri onoga što Rusija radi, Mlađan Dinkić danas je razumeo Rusiju pa se zaposlio u „Sberbanci“. Nažalost to je obezglavilo njegove dojučerašnje prve saradnike koji sada bezglavo tumaraju Srbijom, ne znaju gde će, oni ne razumeju Rusiju, ne razumeju novu političku realnost, pa se eto dešava da pojedinci kao što je neki predsednik opštine Dimitrovgradu, opštužuju poslanike iz ovog parlamenta da im kidnapuju odbornike, što sam retko u svojoj političkoj karijeri doživeo juče, a da niko nije reagovao. Međutim, da se vratimo na temu.
Znali ste da ću vas prekinuti.
Da, pa sam vas preduhitrio. Dakle, da se vratim na temu, zaista je dobar primer saradnje između Ruske Vlade i naše Vlade, ali kao što sam već istakao naša politika se ne temelji samo na saradnji sa jednom svetskom silom, naša bezbednosna spoljna politika se temelji na saradnji sa svima. U tom smislu nećemo negirati, nećemo omalovažavati niti uticaj Nacionalne garde Ohaja koja je recimo doprinela da se obnove neki objekti u Srbiji, nećemo zapostaviti ni saradnju sa tim strukturama iz sveta. Još jednom, uz želju da se što više i što bolje Srbija organizuje na način kakav se reorganizovala Rusija, ja lično, Pokret socijalista i poslanički klub SNS glasaćemo za ovaj predloženi sporazum. Hvala.
Zahvaljujem se. Poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala. Naravno da ću i ja glasati za ovaj predlog odluka zakona ili kako se već zovu, zato što je to potpuno prirodno da vojska ima svoju saradnju sa drugim državama i pošto vidim da je to najmanje bila tema da i ja budem malo u tom maniru. Naravno, da to jeste nastavak politike koja je počela da se vodi u ovoj državi nakon 5. oktobra 2000. godine i jako mi je drago što ste to primetile neke kolege iz SPS, nadam se i neki drugi. To je bila jedna normalna zdrava politika koja je tada imala velike protivnike, puno ružnih reči je izrečeno na predlog da se učestvuje u mirovnim misijama, da se uđe u Partnerstvo za mir, da se pravi bilo kakva saradnja sa bilo kim ko nije navodno nama neka bratska ili prijateljska zemlja. Jako je dobro što je taj proces promena, opamećivanja, shvatanja nove političke realnosti došao do toga da danas u parlamentu stvarno nemamo nijednu stranku koja je protiv toga. To nije razlog za neko veliko veselje niti za likovanje bilo nas koji smo započeli tu politiku, bilo onih koji su je sprovodili do današnjeg dana. To je naprosto normalna stvar. Mislim da je to dobro, da i u drugim oblastima kao što je to u oblasti vojske, odnosno vojne diplomatije, odnosno vojne saradnje prihvatimo neke normalne vrednosti koje su takve kakve jesu na celoj kugli zemaljskoj i nema potrebe da tražimo neki naš poseban način da budemo posebni po svaku cenu jer to nam nikada nije donelo ništa dobro. Naravno da je dobro i to što se ukidaju vize za nosioce diplomatskih i službenih pasoša, i sa Emiratima, ne verujem da će tu biti neke velike razmene iputovanja, ali naravno da je to dobra vest. Ono što nije dobro i što ja mislim da je jedna novina koja treba da se primeti danas u parlamentu, a tiče se vojske, to je naslovna strana jednih dnevnih novina, gde piše – „Sad i njih prisluškuju“. Govori se o prisluškivanju sa američke strane predsednika Vlade i ministra inostranih poslova, ali ono što je problem i vezano je za ovu tačku, to je da piše da to tvrdi izvor „Blic“-a iz vojne bezbednosti. To je prvi put, ja ne znam da li je to tačno, naravno, to je prvi put da se pominje bilo kakav izvor iz vojne bezbednosti. Mi smo bili svedoci ranijih godina, pa i dan danas, da iz BIA, iz policije, da to curi kao šuplja šerpa, ali nikad, koliko se ja sećam, a boga mi pratim tu oblast. Jako dugo se nije desilo da neko pomene vojnu bezbednost kao izvor za bilo koju „rekla-kazala“ informaciju. Zato sam siguran da će ministar zajedno sa svojim saradnicima da učini sve da kroz jednu internu analizu i istragu utvrde da li tu ima nečeg što je tačno i da naravno, ti snose odgovornost koju bi trebalo. I na kraju, oko ovih akumulatora. Ja se stvarno nadam da akumulatore koji su, koliko sam čuo, vrednosti oko 80.000 evra treba da dobijemo od nekoga, neozbiljno je za jednu vojsku, da svoju borbenu gotovost gradi na poklonima, makar da su oni došli iz najprijateljskije zemlje. Ima puno drugih stvari koje bi neko mogao da nam pokloni, ali mislim da, bez zlih namera govorim, mislim da ako su problem procedure, jer ne verujem da je problem 80.000 evra. Ako su problem procedure, procedure treba promeniti tako da zbog dva akumulatora koji su beznačajno vredni da dovodimo u pitanje sigurnost našeg neba. Hvala.
Da li neko još po članu 96. želi da se javi i da iskoristi svoje pravo. Niko. Dajem reč, mogu reći završnu, ministru Gašiću. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, u pravu ste, nije Vojsci Srbije problem tih 87.000 evra. Mi ih imamo planiranih u našem planu javnih nabavki za 2014. godinu i imamo ih i u finansijskom planu. Međutim procedure koje imamo i od strane Ruske Federacije a u našem zakonodavstvu su problem i one traju jako dugo, takođe proceduru u samom „Rosoboroneksportu“ je takva, da mi to ne možemo da dobijemo za narednih tri do četiri meseca. Da bi to, i sve te procedure preskočili, ja smatram da ovo što je ministar odbrane Ruske Federacije učinio i njihov predsednik, kao jedan veliki prijateljski gest.Ne radi se ni o finansijama prosto smatram da je to njihov veliki gest i da je to ono što gradimo sa svim našim partnerima u svetu pa naravno i sa Ruskom Federacijom jedan dobar prijateljski odnos i saradnju dveju vojski. Što se tiče ovoga što ste vi danas rekli da je u tom dnevnom listu navedeno i Vitali Čurkin je izjavio skoro da i njega prisluškuju, pa nije čudno onda što takve informacije izlaze i u našim dnevnim listovima, ja neću da tvrdim da je to istina, i ne radi se o ljudima koji su sada u VBA, radi se o ljudima koji su do skoro, do 2012. godine bili direktori nekih agencija koji su nažalost počeli da se bave i nastavili da se bave tim takvim radom, a pre svega davanje informacija novinarima koje često budu i neproverene. Apsolutno mi pratimo sve to, ko je taj ko se tako trudi da stalno i zdušno bude malo malo sa nekim informacijama koje su vezane za Vojsku i za takve stvari. Ja vas molim da zbog svega ostalog ne izlazimo i ne ulazimo dublje u analizu svega toga. U svakom slučaju meni je jako drago, evo po drugi put svi zakoni koje Ministarstvo odbrane i Vojska Srbije predlažu, dobijaju jednu apsolutnu saglasnost svih poslaničkih grupa tako da je to za mene, kao ministra odbrane, jako značajno i jako bitno, a naravno i za Vojsku Srbije. Hvala vam puno.
Hvala. Zahvaljujem ministru Bratislavu Gašiću. Zaključujem zajednički jedinstveni pretres sa predlozima zakona iz tačaka 4, 5, 6, 7, 8, 9. i 10. dnevnog reda. Ministre, vi ste vaš deo posla završili. Hvala vam. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka pod tačkama 11, 12, 13. i 14. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da prema članu 192. a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika, članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave, za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3. i shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija; Predlogu odluke o prestanku funkcije javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Leskovcu; Predlogu odluke o dopuni Odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine RS u međunarodnim parlamentarnim institucijama i Predlogu odluke o dopuni Odluke o imenovanju šefova stalnih delegacija Narodne skupštine RS u međunarodnim parlamentarnim institucijama. Da li predlagač ili predstavnik predlagača žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Narodni poslanici? (Ne.) Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka po tačkama 11. do 14 dnevnog reda. Ujedno vas obaveštavam da je nastavak sednice sutra u 12.30 časova. Mora da prođe 24 sata od rasprave o amandmanima, a prethodno imamo obaveštenje i pitanja, pa je sednica u 12.30 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 100 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 103 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Čotrić.