Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, uvaženi gosti, koleginice i kolege narodni poslanici, nama je prihvaćen amandman na član 2. Zarad građana koji prate ovaj prenos, samo da pojasnim o čemu se radi. U članu 2. je uvodni deo zakona, gde se objašnjavaju pojmovi. U tački 6. se kaže – terorista je lice koje samo ili sa drugim licem sa umišljajem pokuša ili učini teroristički akt na bilo koji način, neposredno ili posredno, podstrekava i pomaže u izvršavanju terorističkog akta, ima saznanje o nameri grupe terorista da izvrši teroristički akt, doprinese izvršavanju ili pomogne grupi nastavljanje vršenje terorističkog akta sa zajedničkom svrhom – mi smo predložili da se ova reč: „sa umišljajem“ briše. Smatramo da se kod pojma – terorista, ne koristi za bliže određivanje oblik vinosti i umišljaj. Naime, članom 391. Krivičnog zakona određeno krivično delo terorizam, koje kao oblik vinosti predviđa direktni umišljaj, tako da je već na osnovu samog određenja iskazanog zakona jasno da se drugačije nijedan teroristički akt ne može ni izvršiti, osim sa umišljajem. Ja vam se zahvaljujem na prihvatanju amandmana.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Reč imanarodni poslanik Dejan Nikolić.
Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kada uvodimo neki novi institut ili neke nove pojmove u naš pravni i finansijski sistem, suština jeste u detaljima. Zato smatram vrlo važnim amandman na član 2, koji definiše pojmove, a naročito mislim na terorizam, teroriste, opravdano uverenje. Naime, mi smo podneli amandman na član 2, gde smo, mislim, bolje i preciznije definisali opravdano uverenje na osnovu koga se neko stavlja na listu terorista, na osnovu čega mu se dalje ograničava ili zamrzava imovina. Vi ste u zakonu definisali sledeće: da je opravdano uverenje da je lice terorista, da finansira terorizam, da je uključeno u aktivnosti terorističke grupe ili vršenje terorističkog akta, je onaj stepen uverenja koji razuman čovek prosečnih intelektualnih sposobnosti može steći na osnovu dokaza, činjenica koje su opšte poznate ili dokazive i verodostojnih informacija kojima raspolažu nadležni državni organi. Mi smo u istom tom članu podneli amandman kojim smo opravdano uverenje definisali na sledeći način, zbog građana pročitaću čitav član, odnosno samo deo koji menjamo. Kažemo da opravdano uverenje jeste uverenje koje se može steći na osnovu dokaza, činjenica, koje su dokazive i verodostojnih informacija kojima raspolažu nadležni državni organi. Verujem, ministre da je ova definicija preciznija. Zašto dalje mislim da treba da razmislite još jednom o ovom amandmanu? Naime, sve ove definicije proizilaze iz opštih definicija terorizma, terorista, a problem je u tome što one ne postoje u svetu. Dakle, ne postoji jedinstvena definicija terorizma, niti teroriste. Svojevremeno je Kofi Anan terorizam definisao kao napad na fundamentalno pravo, poredak, na ljudsko pravo, na mirno rešavanje sporova. Međutim, i sam je priznao da je to definicija koja je previše široka i da postoji jako puno osnova i principa koji mogu da budu napad na fundamentalno pravo. Čak i Rezolucija Saveta bezbednosti iz 2001. godine 1373, ona poziva na bolju međunarodnu saradnju u kampanji protiv kriminala, odnosno terorizma, ali ne definiše terorizam. Čak je situacija da u jednoj zemlji postoje različite definicije u različitim institucijama. Navešću primer SAD. U Stejt Dipartmentu, terorizam se definiše kao predominantno politički motivisano nasilje, FBI terorizam definiše na drugi način. Dakle, u jednoj zemlji se na više načina definiše terorizam i terorista. Zato mislim, pošto ne postoji jedinstvena definicija terorizma, ne postoji definicija koja je prihvaćena u sudskim instancama, da treba da razvijamo debatu danas o pojmovima, o suštini, jer, kažem, u detaljima je suština. Verujem da je naša definicija bolja, preciznija i verujem da će ovaj zakon učiniti boljim i preciznijim, pa vas molim da još jednom pogledate i usvojite amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo predloga zakona. Reč ima Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Poštovani ministre, kolege poslanici, mislim da je dobro što je Vlada prihvatila ovaj naš amandman. Poslanička grupa SDS ZZS i ZS se trudila da ovaj zakon popravi i da ga učini što dostupnijim. Inače, naš amandman se odnosi na član 3. koji je sastavni deo postupka kojim se označavaju lica sa liste. U stavu 2, predlagač je predvideo da se akt kojim se utvrđuje lista označenih lica objavljuje u „Službenom Glasniku RS“. Mi smo uložili amandman i predvideli da se i na zvaničnim internet stranicama Vlade Republike Srbije i Uprave za sprečavanje pranja novca ta ista lista objavljuje. Mislim da je dobro što ste prihvatili amandman jer u stvar i predlog zakona predviđa obaveze određenih subjekata da prilikom poslovanja ili vršenja svojih nadležnosti proveravaju listu i da u skladu sa nalazima dalje preduzimaju aktivnosti. Ukoliko bi se lista objavljivala samo u „Službenom glasniku“, mislim da bi izvršenje ove obaveze za sve one koji su u obavezi da to rade, bilo znatno otežano. Zato mislim da je dobro što ste prihvatili ovaj amandman. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
U načelnoj raspravi gospodin Pavićević i ja smo rekli da ćemo podržati ovaj zakon, da očekujemo da budu prihvaćeni naši amandmani zato što su smisleni i zato što poboljšavaju zakon, zato što je ovo jedna ozbiljna tema. Pitanje terorizma je uvek ozbiljno i sve mere koje mogu da se preduzmu u ime države protiv terorizma su nešto što ne bi trebalo da bude predmet političke rasprave, nego da se svi zajedno trudimo da te mere, bilo da je to zakon, bilo da su to uredbe, bilo da su to aktivnosti pojedinih državnih organa, da to sve bude što efikasnije, što bolje, a da ne bude nešto što bi neko mogao da nam kaže da mu je preveliko opterećenje. Kada je terorizam u pitanju, ništa ne može da bude preveliko opterećenje. Na član 3, da ga ne čitam, ali koji se bavi listom označenih lica, ko je na toj listi, po kom osnovu, neko dolazi na tu listu, pa piše u tački 1. da su to lica utvrđena od strane UN i drugih međunarodnih organizacija, drugi osnov je da je to na predlog nadležnih državnih organa države Srbije i treći razlog je da je to obrazložen zahtev druge države. Ta lista se kreira. Ona postoji. Oni koji su na toj listi su korisnici mera koje su pre predviđene ovim zakonom. U stavu 4. kaže da je Vlada dužna da najmanje jednom godišnje na predlog ministra nadležnog za poslove finansija, a po pribavljenom mišljenju nadležnih državnih organa iz člana 5. stava 1. ovog zakona razmotri opravdanost stavljanja na listu označenih lica. Naravno da je borba protiv terorizma jedna vrlo ozbiljna stvar i da ona mora potpuno ozbiljno, dosledno da se radi. Prihvatam i da odnos države prema licima koji su samo osumnjičeni za to, što je slučaj sa ovom listom, bude konzervativniji, tvrđi, da tu nema puno popuštanja i skrivanja iza nekih opštih ljudskih prava, ali naravno, mi kao država ne možemo ni da zapostavimo oblast ljudskih prava. Zato smo gospodin Pavićević i ja predložili da se ovaj stav menja i da glasi da je Vlada dužna da najmanje dva puta godišnje, na predlog ministra nadležnog za poslove finansija, po mišljenju nadležnog organa, razmotri opravdanost stavljanja na listu označenih lica. Znači, da bude jasno, jednom godišnje se napravi ta lista. Ti ljudi snose sankcije zbog toga što su na toj listi i umesto da jednom godišnje, kada prođe 12 meseci, dok se ne revidira, ne apdejtuje, ne proveri ta lista, mi smo predložili da to bude dva puta godišnje. Obrazloženje po kome je odbijen amandman koji smo predložili gospodin Pavićević i ja govori o suštini ove Vlade. Naime, Vlada kaže - obrazloženje se ne prihvata, pa između ostalog – mišljenja smo da bi razmatranje opravdanosti stavljanja na listu označenih lica dva puta godišnje predstavljalo veliko opterećenje za Vladu. Znači, da ponovim, Vlada mislim da bi razmatranje opravdanosti stavljanja na listu označenih lica koji trpe sankcije dva puta godišnje, znači, jednom u šest meseci, predstavljalo veliko opterećenje za Vladu. Da li je ovo Vlada penzionera? Da li je ovo Vlada ljudi koji su na letovanju? Kako može Vlada da za bilo koji predlog bilo kog zakona, bilo kog amandmana, kaže da bi njeno postupanje bilo preveliko opterećenje? Da li vas neko tera da nosite država za potpalu ili vas neko tera da čistite ulice ili nešto što je tako definisano, nego samo tražimo da jednom u šest meseci mnogi činovnici, od kojih najveći broj zna svoj posao, provere osnove po kojima je neko stavljen na ovu listu i da se nakon toga vidi da li je to mesto koje je ono zauzelo na toj listi opravdano ili nije? Vi kažete – to je za nas veliko opterećenje. Hajde da stavimo onda da ne bude jednom godišnje, nego da bude jednom u mandatu, pa to utvrdite jednom i onda posle možete da se bavite drugim stvarima, da projektujete letove helikoptera, da se bavite skrivanje krivaca za poplave, da se bavite svim drugim osim onim što je posao jedne Vlade, a posao jedne Vlade je da bude ažurna prema svojim građanima, pa čak i prema onima koji su osumnjičeni za terorizam. I oni imaju ljudska prava. Naravno, rekao sam, mi smo za konzervativno rešenje, da kaznena politika u ovoj oblasti bude što teža, što rigoroznija. To stoji u našim drugim amandmanima. Imamo potpuno jasan stav prema terorizmu, ali naravno, neki minimum ljudskih prava mora da se poštuje čak i prema toj društvenoj kategoriji. Nikako ne može da se to odbije na način koji ću još jednom da ponovim, jer mislim da je ovo utisak nedelje ili meseca ili možda utisak ove Vlade posle godinu dana. Vlada je mišljenja da bi razmatranje opravdanosti stavljanja na listu označenih lica dva puta godišnje predstavljalo veliko opterećenje za Vladu. U prvom delu obrazloženja piše da postoje neki drugi mehanizmi, ali tu ne piše koji su to mehanizmi. Ako postoje neki ozbiljni mehanizmi kojima može da se utvrđuje da li je opravdan ili neopravdan opstanak nekoga na ovoj listi označenih, onda nema potrebe da se time bavi Vlada. Ali, ako je Vlada, a mislim da je ovo oblast kojom mora da se bavi Vlada, a ne da se bave ministri i zamenici ministara i ne znam ko još, savetnici sa različitih govornih područja, italijanskog, španskog, francuskog, engleskog ili ne znam kog, onda je ovo rešenje apsolutno neprihvatljivo, a obrazloženje je katastrofalno. Ako vam je veliko opterećenje da radite svoj posao, podnesite ostavku za to, ne samo ministar, nego cela Vlada. Za to postoje mnogi drugi razlozi.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, moram reći da ovaj amandman treba odbiti iz više razloga. Jedan od razloga je i usmeno obrazloženje koje se odnosilo otprilike na obrazloženje koje bi išlo ukoliko bi neko skupio potpise i raspravljao o poverenju Vladi. Uglavnom se govorilo o svim temama osim o sadržini amandmana. Probaću da pročitam šta piše u stavu 4. zakona – Vlada je dužna da najmanje jednom godišnje, dakle, najmanje jednom godišnje, što je minimum. Nigde ne stoji da Vlada neće dva puta proveravati spisak lica koja su na spisku osoba koje su podložne terorizmu. Vlada to može da uradi jednom, može da uradi pet puta, može da u radi i dva puta, kao što to predlagač traži, ali tražiti od Vlade da to radi obavezno više puta godišnje od jednom za mene je besmisleno. S tim u vezi, Vlada može kada to situacija zatraži da proveri taj spisak i da ga revidira i više puta u toku godine zato što spiskove tih osoba vode od UN do naših organa. Ukoliko naši organi Vladi dostave podatke da to lice više nije na spisku, onda će Vlada svakako to razmotriti. Ukoliko nema nikakvih promena, obaveza Vlade da se to radi dva puta je besmisleno, što bi rekao moj prethodni govornik. Smatram da, bez obzira na kredibilitet predlagača amandmana, amandman ukoliko zadovoljava neke kriterijume treba prihvatiti. U ovakvoj situaciji ga svakako ne treba prihvatiti, već sam naveo razloge, a mislim da je obrazloženje, za razliku od obrazloženja drugih poslanika bilo previše puno kritika, previše politike, a premalo se govorilo o amandmanu. Ukoliko bi stvar o terorizmu shvatili dosledno, mogao bih da pričam i o političkom terorizmu, o ekonomskom terorizmu, koje je naše stanovništvo pretrpelo od 2000. do 2012. godine i onda na listu staviti sve te, pa i uvaženog predlagača amandmana. Svakako bi trebalo staviti na listu one koji su izvršili ekonomski i socijalni terorizam nad građanima Republike Srbije. Hvala.
Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti iz ministarstva, poslanici Nove stranke podneli su na ovaj Predlog zakona ukupno pet amandmana. Amandman o kojem sada raspravljamo jedan je od tih pet amandman, ali to nije jedan od tih pet amandmana i koji je usvojen, pošto je Vlada usvojila jedan od naših pet amandman, ali ne na ovaj član i po mom sudu neopravdano. Sada ću pokušati u pet minuta, koliko imam za ovaj govor, da ubedim, pre svega, ministra Vujovića i naše goste iz ministarstva, a naravno i narodne poslanice i narodne poslanike, da je opravdano prihvatiti naš amandman na član 3. Radi preciznosti, još jednom ovde da kažem o čemu se radi. U članu 3, koji se tiče liste označenih lica, Vlada predlaže da ta ista Vlada jednom godišnje na predlog ministra nadležnog za poslove finansija razmotri opravdanost stavljanja na listu označenih lica. Ko su označena lica? To piše u prethodnom članu. Označeno lice je fizičko lice, pravno lice, grupa ili udruženje, registrovano, ne registrovano, koje je označeno i stavljeno na listu terorista, terorističkih organizacija ili finansijera terorista i onda se dodaje na osnovu čega, poštovana gospodo. Naš predlog, predlog gospodina Zorana Živkovića i mene, je da se član 3. stav 4. promeni i da glasi - Vlada je dužna da najmanje dva puta godišnje, a ne jedanput, kako je Vlada predložila na predlog ministra itd, razmotri opravdanost stavljanja na listu označenih lica za terorizam, teroristu ili terorističku organizaciju. Mi smo obrazložili, poštovana gospodo, narodni poslanici sada, da smatramo da se ovim amandmanom, ukoliko bi bio prihvaćen, uspostavlja veća ozbiljnost Vlade oko jednog pitanja koje je centralno pitanje, globalno govoreći, poštovana gospodo, to je najveća pretnja, najveća opasnost, onda se uspostavlja ažurnost naše Vlade oko tog pitanja koje je najveće svetsko pitanje danas i ne samo to, poštovana gospodo, nego bi Vlada prihvatanjem ovog amandmana pokazala i usmerenost ka efikasnosti u borbi protiv terorizma, a ta ista Vlada bi, poštovana gospodo, pokazala i jednu posvećenost toj istoj borbi protiv terorizma. Šta se desilo? Zaista ne mogu da razumem ovakvo obrazloženje za ne prihvatanje našeg amandman. Vlada nam kaže, kao što je i gospodin Živković saopštio, ne može da se prihvati ovaj amandman zato što je ovo rešenje samo jedno od kontrolnih mehanizama, a onda se dodaje - da bi provera ove liste označenih lica, dva puta godišnje, predstavljalo veliko opterećenje za Vladu. Poštovana gospodo narodni poslanici, gospodine Vujoviću, gosti iz ministarstva, ne sme da se desi da naša Vlada kaže da je u borbi protiv terorizma kontrola jednom u šest meseci lica, koja su se našla na listi označenih za terorizam i terorističko delovanje, veliko opterećenje za Vladu. Vlada nam onda govori dve stvari: da ne želi da bude efikasna i da nije posvećena borbi proti terorizma, poštovana gospodo, tako ja to tumačim, a onda nam kaže još jedno, da Vlada beži od onoga što je jačanje kontrolnih mehanizama. Kada ja ovakav pristup Vlade, kroz ne prihvatanje ovog amandman, vežem za situaciju u kojoj se našla naša Skupština, poštovana predsednice, da Vlada već mesecima ovde nije došla da poslednjeg četvrtka u mesecu odgovara na pitanja narodnih poslanika, da se verovatno neće desiti, poštovana predsednice Gojković, da ni narednog četvrtka gospodin Vučić dođe ovde, što mu je obaveza po Poslovniku, po Zakonu, da odgovara na pitanja… Dakle, Vlada sada beži od kontrole njenog rada, koju treba da vrši naša Narodna skupština, ali istovremeno beži od kontrolnih mehanizama u odnosu na ono što je lista terorista ili terorističkih organizacija. Poštovana gospodo, ja mislim da je radi efikasnosti, posvećenosti, ozbiljnosti, ažurnosti borbe naše države protiv terorizma važno da se usvoji ovaj naš amandman i da je važno da Vlada kaže - usvajamo, jer želimo tu efikasnost, posvećenost, ažurnosti, ozbiljnost, poštovana gospodo. Hvala.
Reč ima ministar Vujović.
Hvala. Zahvaljujem se na pažljivom čitanju teksta, ali želim da kratko odgovorim zbog čega mislimo da ne treba u zakon stavljati obavezu da se provera liste vrši najmanje jedanput godišnje, kao što je napisano u tom članu. Pod jedan, kao što je već rečeno u diskusiji, najmanje jedanput ne znači da će biti jedanput. Naprotiv, ako čitate pažljivo zakon, videćete da je u članu 4. definisana obaveza Vlade, ona je dužna da listu inovira i izveštava o tome svaki put kada dobije dokument UN. Mi očekujemo da će to biti mesečna dinamika. Znači, biće najmanje 10-12 inoviranja liste, a na osnovu onog dela koji je Vlada dužna da uradi. Drugi deo inoviranja liste se radi na osnovu informacija i zahteva koji se dobijaju od domaćih nadležnih organa. Treći deo je inoviranje liste koji se dobija na osnovu bilateralnih zahteva pojedinačnih vlada u pojedinačnim slučajevima. To je prvo. Prema tome, očekujemo da će inoviranje liste biti višestruko, od 10-12 puta godišnje. Ovde se samo radi o potpunom inoviranju cele liste. Drugo, ono o čemu se govori u obrazloženju, a to su drugi kontrolni mehanizmi. Znači, ne govorimo o listi, nego o pojedincima i fizičkim licima, pravnim licima, organizacijama na toj listi. One će moći, na osnovu upravnog postupka, definisanog u članu 7, koji kaže – upravni spor se može pokrenuti zbog pogrešnog identiteta, skraćeno, citiram, osnovanosti stavljanja na listu. Svako lice na toj listi ima pravo da traži, da bude razmotreno i skinuto sa te liste. Još važnije, ograničenjakoja su napisana u čl. 7. i 12, takođe, ograničavanje stvarnog rešenja o ograničavanju imovine može biti predmet ispitivanja, skidanja i sklanjanja sa liste. Prema tome, mislimo da su mehanizmi dovoljno fleksibilni. Ovde se radi o inoviranju cele liste, gde veliki deo liste dolazi van naših izvora, tako da je to…
Vreme, ministre. Završite rečenicu.
… neopravdano opterećenje Vlade. Znači, mi prihvatamo i to ćemo inovirati stalno po dostavama UN, a ovaj deo koji je naš ćemo raditi u upravnom postupku onom frekvencijom koja je neophodna da se zaštite prava svih, i onih na listi, i onih koji nisu na listi. Hvala.
Hvala. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Nema osnova za repliku. Pročitajte član 104. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Nemojte vikati. Nemojte gestikulirati. (Vladimir Pavićević, s mesta: Poslovnik.) Izvolite.
dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti iz ministarstva, smatram da je upravo sada povređen član 104. Poslovnika Narodne skupštine, kojim se, kao što ste i vi saopštili, poštovana predsednice, definiše pravo jednog narodnog poslanika na korišćenje replike. Tim članom, poštovani narodni poslanici, predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, definisano je da jedan narodni poslanik u slučaju da u dijalogu sa drugim narodnim poslanikom ili sa predstavnikom Vlade, a danas je to gospodin Vujović, da taj narodni poslanik ima pravo na dodatna dva minuta obrazloženja svog stava ukoliko se proceni da ministar ili drugi narodni poslanik nije na dobar način protumačio ili na pravi način, jer nismo ni mi da merimo da li je nešto dobro apsolutno, protumačio ono što je bio saopšteni stav. GospodinŽivković je, poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, saopštio svoj stav, argumentaciju za naš amandman na član 3. Ministar, Vujović je odgovorio, po razumevanju gospodina Živkovića i po mom razumevanju, gospodin Vujović je jednim delom pogrešno interpretirao nešto što je rekao gospodin Živković. Ja mislim da je očigledno, poštovana gospodo, da gospodin Živković sada na osnovu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine ima pravo na repliku, poštovana predsednice. Pravo na repliku je usmerenost ka dijalogu, ka pokušaju da najboljom argumentacijom dođemo do rešenja. Gospodin Vujović saopštava volju da se dođe do rešenja. On je prihvatio jedan naš amandman i čini mi se da ovde ima šanse da se prihvati i još jedan. Hajde da obezbedimo takvu vrstu dijaloga, poštovana predsednice.
Hvala, ali ne možemo preko replike izdejstvovati takvu vrstu dijaloga. Jednostavno, Poslovnik je vrlo striktan, vrlo nefleksibilan, ja tu ne mogu ništa da uradim. Ali, kako ste vi rekli po vašem razumevanju, onda je moje pravo po Poslovniku da i ja imam svoje razumevanje koje je malo pojačano u članu 104. se baš navodi predsednik, odnosno predsedavajući. I, ovde nije bilo osnova, pogotovo što vi kažete u jednom delu, nego je ministar saslušao sve diskusije i odgovorio generalno, bez imena, prezimena, uvredljivosti, bez uopšte polemisanja sa nekim, nego izneo stav Vlade zašto je branio određeno mišljenje Vlade koje vam je predočeno. Znači, stav 3. jer kada pravnici čitaju jednu normu, oni povezuju sve stavove, a ne izvlače samo ono što odgovara deo člana. Tako da nije povređen Poslovnik, ali izvolite, mi ćemo to glasanjem to utvrditi, a i molim vas, da prisustvujete glasanju. Jed do sada je bilo nula glasova. (Zoran Živković, s mesta: Kakve to veze ima?) Molim vas, dozvolite mi da kao predsedavajući vodim sednicu, i to je moje pravo, ne diskreciono nego po Poslovniku. Znači, da li tražite poslaniče Pavićeviću da se glasa? (Vladimir Pavićević, s mesta: Poštovana predsedavajuća tražim da se glasa i prisustvovaću glasanju.) Zahvaljujem. Zahvaljujem na ovom prvom delu rečenice, ovo drugo nije obaveza nego moj poziv, jer sam primetila da nula glasova ima povreda Poslovnika, koja se ovde traži da se glasa. Samo želim da iskoristim svoje pravo da vas obavestim o rezultatima glasanja. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Koristim vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe DS za pitanje ministru o razjašnjenju o upravnom postupku. Malopre je u odgovoru narodnim poslanicima ministar rekao da može lice koje je označeno na listi da pokrene upravni postupak. Kako? Kako će da pokrene upravni postupak? Da li vi kao ministar finansija dajete rešenje o tome da je označeno kao lice za terorizam, je podložno bilo kom drugom podzakonskom aktu o kome mi ovde danas nemamo nikakve informacije, jer to u zakonu ne piše. Ako bilo ko, evo Petrović Petar, uredno plaća porez nema nikakvih problema sa finansijskom policijom, poseduje nekretnine, poseduje pokretnu imovinu, znatnu, srednju, kakvu god hoćete, neka bude u iznosu od dva miliona evra. Nije član… Ja molim narodne poslanike da ne dobacuju, ako neće razgovor sa dobacivanjem. Ja mogu, jer smo navežbani na to da se dijalogom smatra prostakluk, i pokazivanjem gestova i dobacivanjem. Ako iko smatra da će se iskazivanjem prostakluka ućutkati bilo ko…
Poslanice, vi dobro znate da ne možete moju ulogu sada…
Ja nažalost, moram vašu ulogu, pošto ne upozoravate poslanike da ne mogu sa prostaklukom da se obraćaju kolegama narodnim poslanicima.
Ali, nemojte moju ulogu igrati, neko uzmite Poslovnik, pa opomenite. I ja isto ne obrazlažem amandman.
Ja obrazlažem amandman i nastaviću da obrazlažem sa nadom da ćete upozoravati poslanike da ne koriste prostakluke da bi ućutkali kolege narodne poslanike. Dakle, ukoliko Petrović Petar ima pokretnu i nepokretnu imovinu, ne mislim na prisutno narodnog poslanika Petra Petrovića i to nije razlog za repliku. Sve najbolje mislim prisutnom narodnom poslaniku Petru Petroviću. Dakle, ukoliko on ima pokretnu i nepokretnu imovinu, uredno plaća porez, Ministarstvo finansija ima neki izvor informacija da on finansira terorizam ili da ima saznanja o terorizmu, Ministarstvo će onda izdati rešenje kojim će Petrović Petra obavestiti, a bez osnova koji je izvor informacija, da je stavljen na listu označenih lica za terorizam. Tada će Petrović Petar pokrenuti upravni spor.To u zakonu ne piše. To je važna stvar za detalje ili da mi kažete da li će se odvijati ovako kako će se odvijati, ili će biti podzakonskog akta o kome mi za sada nemamo informacije, pošto je to pitanje koliko Zakona o upravnom postupku koji takođe treba da se usaglasi, toliko i vaša odgovornost da se ne bi dogodilo da vas neko prosto tuži za zloupotrebu položaja, jer uzimate sebi nadležnosti koje vam nisu date po zakonu koji primenjujete u stavljanju lica na listu ozančenih za terorizam. Ozbiljan je problem ako ostane i bilo kakva sumnja o proceduri, jer je to jedini instrument koji u okviru ovog zakona iole se osvrće na ljudska prava građana da ne budu maltretirani od strane izvršne vlasti, državne uprave ili bilo koga na poziciji moći, da ne budu predmet samovolje, da ne budu predmet osvete. To je jedini instrument koji ovakav zakon razlikuje od zakona koji može da pravi čisto osvetničko društvo među grupama uticajnih ljudi, umesto društva u kome ima vladavine prava. Nema ni jednog drugog instrumenta u celom zakonu osim upravnog postupka koji to omogućava. To ne znači da zaštićen bez ikakvog drugog mehanizma rad drugih službi, ali mi smo društvo i država koja ima teškoće sa dobrovoljnim podvrgavanjem na osnovu zakonskih odredbi službi, koje vama daju informacije da se ova lica stave na listu lica označenih za terorizam. Dakle, imate dvostruki problem službe, organa i organizacije, izuzimam strane države koje diplomatskim putem dostavljaju podatke o tome ko da bude na listi lica označenih za terorizam, nažalost, moram da ih izuzmem jer nemamo nadležnost da njihove organe kontrolišemo, ali mora biti tokom ove rasprave potpuno jasno i nedvosmisleno na koji način je ovim jedinim mehanizmom osigurano da ovaj zakon neće proširiti raspoloženje osvetničkog društva, nego će biti dodatak i dodatni kamičak u mozaiku vladavine prava, koji nadam se, zajedno gradimo. Hvala.
Reč ima ministar Vujović, replika. Više puta je rečeno ministru.
Ovde je očigledno pitanje šta piše u zakonu i kako se interpretira ono što piše u zakonu. Mogu da vam kažem tumačenje koje mi imamo. Ovo su delovi koje preuzimamo iz međunarodnih formulacija međunarodnih zakona, delovi koje mi sprovodimo i delovi koji moraju da se uklapaju u postojeći naš pravni sistemsudski sistem. Ako postoje neke dileme koje smo videli, videli smo i možemo da otvorimo raspravu i o tome svemu govorimo. Čujem vašu osnovnu dilemu da ne dođe do pogrešne primene zakona. Mislim da je namera svih da ovaj zakon služi svojoj svrsi, a to je da se identifikuju označena lica na način koji će biti u skladu sanašim i međunarodnim normama, u ovoj oblasti i da se u tom procesu obezbedi dvostepenost. Jedno je rešenje o stavljanju na listu i „ulazak“ na tu listu su tri kanala. Jedno je lista koju dobijamo od međunarodnih organizacija preko Ujedinjenih nacija i tu je naša dužnost. Vlada je dužna da sva ova lica stavi na listu. Tu prihvatamo norme koje važe u međunarodnim priznatim standardima. O tome možemo da razgovaramo, ali mislim da ovaj zakon ne predviđa da mi to sporimo na bilo koji način. Drugi, kanal o kome vi govorite, to je definisano članom 5. u kome se kaže – Vlada na osnovu opravdanog uverenja zasnovano na predlogu akta i člana stava 2. o članu odlučuje o predlogu akta stavljeno na listu i posle toga kaže - dostavlja rešenje licu koje je stavljeno na listu. Lice koje je stavljeno na listu još uvek se ništa ne preduzima. Ono je imao prava da u upravnom sporu ospori to rešenje i da kaže - to nisam identitet firme pojedinca, identitet grupe, organizacije itd. I drugo da kaže – ta imovina nije moja, ta imovina nije takva. Sve što vi stavljate na ovu listu nemate pravo nešto da radite. Koliko je taj upravni spor efikasan, to nije na nama sada da sudimo u okviru ovog zakona on je takav kakav jeste? Prema tome, o tome možemo posebnu raspravu da vodimo i onda tek posle toga u članu 10. donosi se rešenje ….
Vreme, ministre, prekoračili ste.
… o rešavanju imovine. Prema tome, to su dvostepeni proces. Pre nego što dođe do rešenja mora da postoji ovo rešenje koje će biti osporeno ili ne.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, pa ću se vratiti na vas Gordana, vi imate vaše vreme.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, nadam se da ćete meni omogućiti ista prava kao i koleginici Čomić koja nije pričala o podnetom amandmanu nego čitavom članu zakona.
Neću jer ću morati da vas opomenem.
U redu. Znači, predlagači amandmana na član 3. Predloga zakona kažu da najmanje dva puta godišnje Vlada RS utvrđuje listu, odnosno opravdanost. Kada ih čovek sluša i kada ne zna šta piše u celom zakonu, on bi verovatno stekao uverenje da je podnosilac amandmana potpuno u pravu. Ali, mi, kao što i reče predsedavajuća, često koristimo ovde samo jedan deo zakona da bismo napravili jednu političku priču, jer ako pročitate prethodni stav istog člana, koji glasi – izmene i dopune akta kojim se utvrđuje lista označenih lica vrši se odmah po saznanju za postojanje činjenica od značaja za njene izmene. Znači, odmah. Velika je razlika od onoga što pričamo sada. Isto tako kada je u pitanju opravdanost stavljanja na listu, mi smo pravna država. Vlada ima izvršnu vlasti i jedan od naših Ustavom predviđenih mehanizama jeste sudska zaštita. Rešenje kojim se neko stavlja na listu i lista objavljuju se u „Službenom glasniku“. To je javna isprava i svi drugi državni organi na osnovu javne isprave, objavljene u „Službenom glasniku“, pa i lica koja se nalaze, saznaju da su na toj listi. Može i posle ministar da pošalje pojedinačni akt. Treća stvar, ne odlučuje ministar ko će biti na listi. On to radi na osnovu predloga UN, naših državnih organa ili na obrazložen predlog druge države. Za ovaj drugi deo, kada su u pitanju naši državni organi, time se bave nadležne obaveštajne agencije i da biste dospeli pod kontrolu nadležne državne agencije vi morate po našem zakonu, ne nekom marsovskom, da imate sudski nalog. Znači, sva prava, o svim pravima građana, pa čak i to da li će biti predmet rada neke službe odlučuje ko – sud, po našem Ustavu neprikosnovena i apsolutno nezavisna i samostalna grana vlasti. Kada počnemo da pričamo o nečemu, hajde da pogledamo celo zakonodavstvo, kao što je tu jedan kolega izlazio u raspravi u načelu i rekao je – a, zašto ne i finansijske institucije? Zato što imamo drugi zakon koji se zove Zakon o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorizma. On se odnosi na finansijske institucije. Ovo se odnosi na fizička i pravna lica i građane. Nećemo valjda da pravimo paralelne zakone, jer kada pravimo paralelne zakone, ako su u suprotnosti jedan sa drugim, onda imamo problem koji ne može da reši Ustavni sud, nego opet mora da rešava Skupština. Zato paralelno zakonodavstvo ne treba praviti i u ovom slučaju kakav je ovaj zakon napisan i predložen Narodnoj skupštini uz ove amandmane koje je Vlada RS prihvatila i nadležan Odbor za finansije prihvatio mi uobličavamo naše zakonodavstvo kao jednu celinu gde su zakoni usaglašeni i tačno se međusobno dopunjuju i određuju kako će državni organi u određenim slučajevima da postupaju. Valjda nam je to cilj. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.)
Čini mi se da je Gordana Čomić sledeća. (Gordana Čomić, s mesta: Ja sam kao ovlašćeni predstavnik.) Meni je rečeno da Gordana Čomić ima pravo na repliku. Jesam li u pravu ili nisam ili po amandmanu? Vi, gospodine Pavićeviću? (Vladimir Pavićević, s mesta: Imam pravo na repliku na izlaganje gospodina Arsića pošto je komentarisao moj amandman.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući današnjom sednicom, gospodine Arsenoviću, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti iz ministarstva, dve su stvari koje želim da kažem u replici sada gospodinu Arsiću i čini mi se da se nalazimo na jednoj vrsti klackalice oko ovog amandmana jer ima izvesne argumentacije sa jedne strane, ali je moj sud da naša argumentacija treba da pretegne ovde, gospodine Vujoviću. Zašto? Gospodin Arsić na primer ovde poistovećuje sadržinu onoga što je stav 3. i stav 4. člana 3. Predloga zakona. Da podsetim narodne poslanike. U stavu 3. piše – izmene i dopune akta kojim se utvrđuje lista označenih lica vrše se odmah po saznanju za postojanje činjenica od značaja za njene izmene. Ali, poštovana gospodo, gospodine Arsenoviću da čuje i gospodin Arsić, u stavu 4. piše – da je Vlada dužna da razmotri opravdanost stavljanja na listu. Dakle, to je sadržinski različita stvar od onoga što piše u stavu 3. i mi samo predlažemo da Vlada treba da pokaže jednu volju, usmerenost ka efikasnosti, ažurnosti, ozbiljnosti i posvećenosti u borbi protiv terorizma time što će da kaže – Vlada je sposobna da dva puta godišnje razmatra opravdanost stavljanja na listu osoba ili organizacija za koje postoji ozbiljna sumnja da su terorističke ili da finansiraju terorizam, poštovana gospodo. O čemu je ovde reč? O borbi protiv najveće svetske pretnje. Ne sme da se desi da Vlada nama kaže da ne raspolaže mogućnostima da dva puta godišnje minimalno razmatra opravdanosti stavljanja na tu listu. Mi ovde pomažemo Vladi. Molim da se prihvati ovaj amandman. Hvala. (Veroljub Arsić, s mesta: Replika.)
Marijane Rističeviću, vi ste hteli repliku. I on se prijavio na repliku, pre vas. Gospodine Rističeviću, želite repliku.
Nisam ja po replici. Ja sam vam rekao da sam po amandmanu. Strpljivo čekam da oni završe.
Onda ima prednost gospodin Arsić. Izvolite Arsiću.
Sve bi to bilo u redu to što podnosioci amandmana govore da su pročitali Zakon o kontroli službi bezbednosti, zakonom kojim se reguliše njihov rad, a ne samo kontrola, pa bi znali da bi za tu proveru prvo morao zahtev da ide tužilaštvu, pa tužilaštvo da uputi sudu pa sud da odobri. To bi izgledalo ovako, da vam objasnim, da bi dva puta, najmanje dva puta godišnje lice bilo predmet rada nadležnih državnih organa i obaveštajnih službi ili kako se to popularno kaže – da ga stavimo na mere. Onda ćemo resurse koje država ima, a koji koštaju, da upotrebljavamo samo da bismo nešto proveravali više puta, a pri tome da rizikujemo da neke mnogo važnije stvari promaknu tim nadležnim državnim organima i dovedu u pitanje bezbednost naše zemlje. Ili, da povećamo broj zaposlenih u tim nadležnim državnim organima, ali onda će kolege iz bivšeg režima da nasnapadaju kako mi postajemo policijska država. Država ima svoje resurse, oni su tačno određeni u skladu sa njenim interesima, interesima građana Republike Srbije i njihovoj bezbednosti i nemojte da im dajemo više obaveza jer ćemo na taj način da povećavamo troškove rada te službe i baš za ona lica koja su predmet ovog spiska da ugrozimo njihova građanska prava. Kao što sam rekao i u prethodnom delu…
Vreme, gospodine Arsiću.
Završavam. …Republika Srbija treba da ima zakone koji su međusobno usaglašeni, tačno da se dopunjuju u onom delu gde je to potrebno, da bismo imali obezbeđena i ljudska prava i bezbednost države na onom nivou kao što to naši građani očekuju.
Hvala. Vi sigurno želite repliku? (Vladimir Pavićević, s mesta: Da.) Mislim da stvarno više ne vidim razloga za repliku. (Vladimir Pavićević, s mesta: Mislim da je važno, gospodine Arsiću, radi prihvatanja amandmana i argumentacije.) Molim vas, na ovaj način, tvrdim da kroz… (Vladimir Pavićević, s mesta: Ovo je dobar način, gospodine Arsiću, ovo je rasprava.) Vodi se rasprava, ali na način na koji se vodi rasprava preko replike nećete doći do rešenja, to vam tvrdim. (Vladimir Pavićević, s mesta: Milim da je ministar Vujović i dilemi.) Hvala vam, gospodine Pavićeviću. Po amandmanu, reč ima gospodin ministar Dušan Vujović. Izvolite.
Ja nisam u dilemi. Ja bih bio u dilemi kada bi to bio jedini kanal. Pošto pojedinačno preispitivanje osnovanosti stavljanja na listu postoji kao mogućnost u svakom trenutku i nalaže se urgentno razmatranje tih zahteva u upravnom sporu, mislim da nema razloga da preispitujemo i ova mogućnost dozvoljava Vladi da češće od jedanput godišnje, ukoliko za to postoji potreba, preispituje celu listu. Mislim da stvarno ničija prava neće biti ugrožena.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja se javljam po amandmanu sa gotovo istim argumentima kao i prethodni put. Smatram da kad piše - najmanje jednom godišnje, da to ne znači da Vlada nema pravo da više puta godišnje proveri svoju listu, posebno zato što je zabranjeno raspolaganje imovine. Dakle, ako građanin, koga su ovde naznačili kao Petar Petrović, ima imovinu od dva miliona evra, samim tim, barem meni i većini građana, on postaje sumnjiv. Dakle, ili se bavio terorizmom, ili se bavio politikom između 2000. i 2012. godine. Možda je bio blizak režimo, možda nije bio terorista. Možda je na drugi način terorisao građane, ali ovde je isključivo reč o onima koji su klasični teroristi, oni koje su UN ili naši organi zbog bavljenja terorizmom, klasičnim terorizmom, stavili na listu. Dovoljno je da to Vlada proveri jednom godišnje, a može i više puta ukoliko se na neki način ogrešila o građanina koji je ovde naznačen kao Petar Petrović. Meni lično smeta što kad god počnemo da ispitujemo i stavljamo neku listu, ili počnemo da govorimo o ispitivanju imovine, u ovom amandmanu se govori o zamrzavanju imovine terorista, o proveri itd, odmah se uzbuni stranka bivšeg režima, kao da ćemo proveravati i njihovu imovinu, za šta se ja zalažem. Dakle, radi se o imovini, da bi građani znali, klasičnih terorista i ja predlažem da se oni najmanje jednom godišnje kontrolišu. Ne treba prema teroristima biti toliko blag, pa ih svaki čas stavljati ili ne stavljati na listu i proveriti. Jer, ukoliko je neko stavljen na listu terorista, isto to su tražile i UN jer su naši organi sasvim opravdano utvrdili da se takvo lice bavi terorizmom. Mislim da Petar Petrović, kako je ovde naznačen, nikako ne može imati dva miliona evra legalnim putem, da samim tim treba na neki drug način, možda ne ovim amandmanom, možda ne ovim zakonom, proveriti njegovu imovinu. Možda se ne radi uopšte o Petru Petroviću, možda se radi o nekom predsedniku opštine koji se bavio političko ekonomskim terorizmom i, recimo, kao student stekao imovinu od 500.000 evra u Beču, u vidu nekretnine koje treba da zamrzne tamo neko u inostranstvu, neka druga služba a ne naša. Možda se radi o predsedniku opštine Inđija, koji je za vrlo kratak rok stekao imovinu koja vredi u nekretninama više od dva miliona evra. Možda to nije klasični terorista i zato ja shvatam uzbuđenje koje vlada iz stranke bivšeg režima kada god se pomene neka imovina i ispitivanje imovine. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Koristim vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe, uživajući u političkom folkloru ruganja ljudskim pravima i ruženju ljudi, jer se to smatra takođe duhovitim i pristalim za rasprave. No, svako o sebi priča sve čim izgovori bilo šta. Dakle, ministre, amandman o kome je reč govori o tome da Vlada sama jednom godišnje najmanje proverava opravdanost stavljanja nekog lica na listu. To je samo po sebi najmekši oblik zaštite, odnosno stavljanja obaveze pred izvršne organe za zaštitu elementarnih ljudskih prava, ali nedovoljno efikasan. Kada ovako razjašnjeno analiziramo vaš odgovor, pojedinačno rešenje koje dobija lice je isto što i odluka Vlade da jednom godišnje razmatra opravdanost cele liste. Lice koje je upravnim rešenjem stavljeno osporava opravdanost stavljanja svog imena ili pravnog lica čiji je zastupnik na listu označenu za terorizam. Taj upravni spor, tako koncipiran, treba da bude jedini garant. Ovde smo čuli u raspravi, sasvim ispravno, da bilo ko ko se bavi skupljanjem podataka o licu koje treba da bude opravdano stavljeno na listu označenu za terorizam, ko se bavi bezbednosnim proverama, ko se bavi informacijama agencija koje se time bave, da ne mogu to da rade bez odluke suda. Juče smo u ovoj dvorani imali informaciju da je to jedna agencija radila bez odluke suda. Ako ja vas pitam da li imamo potpuno garantovanje sistema zaštite ljudskih prava, ja to ne pitam zato što mislim da je zakon u celini loš, ja to ne pitam zato što imam bilo kakav lični stav prema bilo kome, ja to pitam zato što je juče u ovoj Skupštini jedna od agencija bez odluke suda i mimo zakona radila političke stranke, a nije joj osnov. (Veroljub Arsić, s mesta: Nije tačno.) Narodni poslanik Arsić dobacuje – nije tačno. Ja vas molim, predsedavajući, ili da vi intervenišete i radite svoj posao, ili pustite mene da objasnim svima koji imaju nameru da dobacuju oko izveštaja Odbora za odbranu i uloge agencije koja je prekršila propise. (Veroljub Arsić, s mesta: Kakve veze ima Odbor za odbranu?) Nije nikakav problem, ja sam vam na raspolaganju za sve vrste dobacivanja, ako predsedavajući neće da radi svoj posao. Osnovni razlog zašto pitam o upravnom postupku je upravo zato što, ne samo u Srbiji, postoji sklonost pozicija moći, obaveštajne službe, informativni, agencije raznih nivoa, dostupa informacija, imaju sklonost da ne budu kontrolisane. To nema veze sa Srbijom. Srbija je divan primer u odnosu na to kako su tome sklone stvarno moćne agencije u stvarno moćnim zemljama. To je ključni razlog zašto Vlada treba najmanje jednom godišnje da razmatra opravdanost liste. Ukoliko ne razumemo da je taj upravni postupak, dakle upravni spor, jedino što imaju ljudi koje će neko, da li u skladu sa svim propisima ili samovoljom, kao što smo juče videli ilustrativan primer, stavljati na listu, Vlada će onda nakon okončanja upravnog spora, ako je lice koje je bez razloga stavljeno na listu dobilo rešenje da je neopravdano stavljeno imati problem šta se dešava dalje, da li ide upravni spor sa zahtevom za obeštećenje, da li se vodi parnični spor, da li neko podnosi ostavku, da li je postojala namera da se lice koje je neopravdano stavljeno na listu označenu za terorizam, po odlukama organa u našoj državi, da mu se to zaista i desi. Nije upravni spor koji vodite kao lice koje se stavlja na listu označeno za terorizam prepodnevni posao, vađenje lične karte. Nije to upravni spor koji se dešava u roku od 24 sata. Ako se radi o nevinom čoveku, bez obzira ko je od državnih organa pogrešio, upravni spor vam, ovako kako ste mi objasnili da će da se dešava, osim što nedostaje usaglašavanje sa zakonom, ne rešava i nije dovoljno snažan mehanizam da zaista zaštiti ljudska prava. Ako ja sa vama delim takav stav, to ne znači da smatram da bilo ko u Srbiji unapred ima namere da zloupotrebljava, ali vidim da se prostor za zloupotrebu jasno kreira. Naš zajednički zadatak je da onemogućimo bilo kakav prostor za zloupotrebu. Upravni spor koji će neko povesti je preslab, kao mehanizam, da bi bilo ko ko je sklon da uradi zloupotrebu svojih ovlašćenja, ili čak neka uradi iz nehata. Šta će biti sa paklom koji mu je priređen zato što je stavljen na listu označenu za terorizam? Primer koji sam spomenula je ilustrativan, nije vezan za terorizam, mada se tako predstavlja, ali je primer iz realnosti. Mislim da je dobro da vodimo dijalog o onome o čemu treba da se vodi dijalog u ovoj Skupštini, o tome kako će pojedine odredba, pojedina rešenja u zakonu, kako će proizvesti posledice na jedno ljudsko biće u Srbiji. Kako ćemo izvesti odgovornost onoga ko primenjuje, ako zloupotrebljava, ako s nedovoljno znanja, ako iz nemara, iz nehata, neodgovorno? Sve je to nedopustivo za izvršnu vlast, ako piše u drugim propisima. Šta ćemo sa tim ministrom i sa tom vladom kod koje se desi ovakva teška omaška, sa namerom ili bez nje? Amandman koji kaže - hajde da Vlada dva puta razmatra, da li je on dovoljno jak mehanizam? Nisam sigurna. Meni je dovoljno što je uveden taj mek mehanizam da Vlada mora da razmatra opravdanost lica koja je stavila. Znači, čim stavite takvu odredbu, vi znate da je to delikatan proces. Vi znate da je to pitanje procesa koji nastaje zato što su ućutale organizacije koje se bave ljudskim pravima, vi znate da morate da bar to pošaljete kao poruku u zakonu i to je međunarodna odredba. Tu se sa vama, ministre, potpuno slažem, da Vlada mora da proverava kako je sastavila listu zločinaca. Nažalost, baveći se terorizmom u Organizaciji za evropsku bezbednost i saradnju, praveći izveštaje o terorizmu, pogotovo u OSCE regiji centralne Azije, imam niz primera o tome kako jedno isto ime se stavlja pa se skida sa liste lica označenih za terorizam, u zavisnosti od toga kako se pomeraju centri moći koji odlučuju regionalno da li je neko terorista ili nije. To su ozbiljne stvari, taman toliko koliko i bilo koje ljudsko pravo. To je jedini razlog zašto smatram da ne treba da štedimo vreme da bi našoj Vladi dali jasnu poruku da razumemo kakav problem može da nastane zbog odredbe da će najmanje jednom godišnje da razmatra opravdanost lica i kakvu u stvari snagu ima upravni spor. Ovaj amandman komentarišem sa nadom da neće biti nijednog upravnog spora i da će lista označenih za terorizam biti potpuno utemeljena. Zašto gajim takvu nadu? Zato što je to pravna država, to je vladavina prava, želim da se to desi. Ali, to se ne dešava zato što piše u papiru, nego što razmenimo svi svoje stavove o tome šta sve treba da postoji u realnosti da ne bi zaista bilo onoga što želimo u primeni ovog zakona, a to je potpuno opravdana lista lica označenih za terorizam. Hvala vam.
Gospođo Čomić, samo da vas informišem da je deo vremena vašeg izlaganja, pošto ste utrošili vaše vreme, odbijeno od poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, prvo moram, pošto je iskorišćeno u raspravi o ovom amandmanu, da se komentariše nešto što se juče dešavalo, znam da se nije dešavalo u ovoj sali, nego se dešavalo u VBA, u prostorijama, kao član Odbora za kontrolu službi bezbednosti, da kažem da ovo što je ovde izrečeno je apsolutna neistina i netačno. Ne želim da dopustim, kao član tog odbora, da se iznose neistine i da se narušava ugled VBA i Vojske Srbije i da se ova rasprava koristi za spinovanje nečega što je juče rađeno. Apsolutno je netačno da je VBA i u jednom jedinom slučaju nezakonito postupala i bez odluke suda prisluškivala građane Srbije. To Odbor za kontrolu službi bezbednosti, u nadzoru koji je rađen u prethodna dva dana, nije utvrdio. Nije utvrdio jer je nemoguće bilo da se utvrdi zato što se nije dogodilo. Član Odbora iz Demokratske stranke Dragan Šutanovac, koji sada ovde nije prisutan, može samo da potvrdi svaku ovu moju reč. Nema šanse da izgovori nešto drugo. Sve što je utvrđeno je da je jedan telegram poslat iz Novog Sada u Beograd verodostojan, a koji je ovde u Skupštini pokazao Ombudsman. Telegram, ne prisluškivanje građana, ne praćenje, ne rad u okviru nekih stranki itd. Telegram. Na osnovu toga je određeno generalnom inspektoru, dat je zadatak da u narednih 15 dana utvrdi zakonitost postupanja u tom slučaju i ništa drugo nije utvrđeno. To lepo piše i u odluci Odbora, da je utvrđena verodostojnost dokumenta, ništa drugo. Mi moramo da shvatimo, evo sada u ovoj maloj sali, to što donosimo ovaj zakon, u raspravi na Odboru o Sporazumu o stabilizaciji i pridruživanju, takođe je pohvaljen. Rečeno je tamo od strane poslanika Evropskog parlamenta da smo mi jedni od onih koji najbrže reaguju i najbolje i ovaj predlog zakona je pohvaljen. Moramo da shvatimo i još jednu stvar. Naravno da ćemo da branimo ljudska prava, da pravimo građansku državu, ali islamska država je ogromna opasnost za čovečanstvo i za nas, mnogo smo im blizu. Prekjuče se nešto desilo u Tunisu. Ne znači da prekosutra ne može kod nas. Neki to ovde neozbiljno shvataju. Mi moramo da se od toga zaštitimo. Moramo da sarađujemo u svetu sa svima koji se bore protiv tog zla, između ostalog, i ovim zakonom. Vladu treba samo pohvaliti i ministra za tekst ovog zakona, koji je odličan. Pohvaljen je i od onih koji se u to razumeju u inostranstvu i sa kojima sarađujemo. Ta lista o kojoj se priča će uvek biti, u 99% slučajeva, napravljena na osnovu saradnje međunarodne, a ne unutrašnjeg nekog rada. Pričam o prikupljanju podataka. Nemojmo da pojednostavljujemo i sve da koristimo za politizaciju. Kad je nešto dobro, dok sam bio opozicija, ako je nešto bilo dobro, mada je retko bilo dobro između 2008. i 2012. godine predloženo, ja sam to uvek podržao. Politizacija, politizacije radi, priča, priče radi, neće nikome doneti dobro samo će zbunjivati naše građane. Ovo je dobra stvar, treba da je podržimo i još jednom ponavljam molim vas, Vojska Srbije i VBA su jedne od najvažnijih institucija u državi Srbiji, imaju podršku građana Srbije. Nikada VBA nikada nije bio osumnjičen za nešto što je radio i što smo mi utvrdili kroz nadzor, nije ni radio nezakoniti i nemojte da ovde neko to izgovara. Pročitajte dobro onu odluku i opozicija je imala tamo svoje predstavnike, svoje članove odbora koji su konstruktivno radili sa svima nama zajedno i gospodin Bogdanović i gospodin Šutanovac i znaju da je ovo što sam ja rekao istina. Sve je drugo je neistina i molim da se ovde ne izgovara još jednom. Hvala vam.
Po kom osnovu, gospodine Pavićeviću?
Po osnovu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine, to je pravo na repliku.
Pravo na repliku? Čiju?
Gospodinu Šormazu. Gospodin Šormaz je komentarisao amandman koji smo podneli narodni poslanik Zoran Živković i ja. Proširio malo temu i ja smatram da je jednim delom neadekvatno interpretirao našu argumentaciju.
Gospodine Pavićeviću, ja sam gospodina Šormaza, moram priznati, iz prostog razloga što sam imao osećaj, potrebu da on obrazloži navodno nepravilan rad VBA koji nije čak na dnevnom redu. Pustio sam ga u tom smislu, tolerisao sam. Ja sam računao da ćete možda tražiti povredu Poslovnika, jer je uglavnom njegovo izlaganje bilo u stvari na tu temu. Međutim, sada repliku na to što je gospodin Šormaz izneo, mislim da stvarno nema smisla.
Ali, gospodin Šormaz nije komentarisao samo jučerašnju sednicu Odbora za kontrolu službi bezbednosti nego i amandman koji smo podneli narodni poslanik Zoran Živković i ja.
Molim vas, nećemo sada razvijati, nećemo na taj način sigurno ništa doprineti ovom zakonu, čim počnemo da idemo van dnevnog reda.
Mislim da ima još razloga da argumentujemo za prihvatanje ovog amandmana.
Molim vas gospodine Pavićeviću mislim da nema smisla da više razvijamo tu temu. Gospodine Jovanoviću, po amandmanu? Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se predsedavajući. Poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici, ovde je očigledno jedan problem koji nije afirmisan na pravi način, a prisutan je kada je u pitanju analiza podnetog amandmana. Naime, ne treba sumnjati ni u kom slučaju u dobronamernost predlagača ovog amandmana da se otklone one štetne posledice koje bi se vezivale za zloupotrebu primene kvalifikacija tzv. opravdanog uverenja, odnosno određenog stepena intelekta ili načina razumevanja, postavljanja lica na listu koja je označeno kao terorizam. Ali, mi ovde imamo jedan problem koji podrazumeva supremaciju prava na domaćim zakonodavstvom, i to očigledno nije dobro shvaćeno. O čemu se radi? Mi smo u obavezi koju smo prihvatili međunarodnim dokumentima da lica automatski stavimo na listu, po automatizmu, jer smo tu obavezu preuzeli konvencijama i rezolucijama. Ta obaveza proizilazi iz onoga što se nameće kao jedna vrsta zahteva, odnosno upućivanja informacija od strane relevantnih institucija međunarodne zajednice. Ukoliko se međunarodnoj zajednici ta lica okvalifikovana kao lica koja se nalaze na listi potencijalnih terorista, onda je kod nas apsolutno više bilo kakvo manevrisanje u pravom smislu reči da li smemo, ne smemo, trebamo ili ne trebamo isključena, mi to moramo. Ako moramo onda je to nešto što podrazumeva izlazak iz okvira onoga što bi mogli da preduzimamo shodno domaćem zakonodavstvu. Jednostavno smo prinuđeni da ispunimo obavezu. Ako se to pravilno prihvati onda je jednostavno nemoguće dovesti u sumnju bilo šta što podrazumeva ispunjenje obaveze prema potpisanim rezolucijama i konvencijama sa međunarodnom zajednicom. U tome je problem, iako sam sklon kao verovatno i većina narodnih poslanika ovde da se izbegne i najmanji tračak sumnje u zloupotrebu koja može postojati u smislu postavljanja kako je ovde simbolično rečeno Pere Petrovića ili Petra Petrovića na listu potencijalnih terorista. Naravno, da opravdano uverenje ostaje kao nekakva kvalifikacija koja ima svoju apstraktnost koja je po prilično paušalna, ali s obzirom na ovaj razlog koji sam istakao ipak su pravni mehanizmi i pravne mogućnosti u ovom smislu ograničene. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, profesor dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i doktor Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za finansije republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandmanu skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik doktor Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, poštovani gosti, narodni poslanici, poštovani građani, evo u poslednjih pola sata smo sve slušali, pa smo slušali i o izveštaju VBA agencije. Moj lični stav je da ja verujem Saši Jankoviću, jer da vas podsetim to je bila ona priča oko toga da li je SNS slušala SRS. To je legitiman stav. To možete da saslušate, nego mi da se vratimo ovom zakonu. Znači, član 5. govori o označavanju lica na predlog nadležnog državnog organa, a sve u odnosu ograničavanja raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Član 5. kaže da ministarstvo nadležno za unutrašnje poslove ili organ nadležan za bezbednost i obaveštajne poslove ili Uprava za sprečavanje pranja novca, u daljem tekstu Uprava, podnosi pismeno i obrazloženi predlog akta Vladi za označavanje lica. Uz predlog akta iz stava 1. ovog člana predlaže se – podaci o licu, a mi dodajemo - kao i činjenice koje ukazuju na opravdanost uverenja da je lice terorista, da finansira terorizam, da je uključeno u aktivnosti terorističke grupe ili vršenje terorističkog akta o imovini koja može biti predmet ograničavanja raspolaganja, kao i mišljenje ostalih nadležnih organa iz stava 1. ovog člana. Iz prostog razloga što smatramo da je predlagač u svom rešenju predvideo da se u predlog dostave samo podaci o licima koje ukazuju na opravdanost uverenja. Mada smatramo da ovo ne pruža dovoljan stepen pravne sigurnosti, naročito kada se ima u vidu osetljivost materije koja bi ovaj zakon trebala da uređuje, te mislimo da je potrebno priložiti određene činjenice kako bi Vladaimala kompletnu sliku i mogla da donese ispravnu odluku. S toga se zahvaljujem na prihvatanju amandmana.
Hvala vam. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, profesor dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i doktor Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za finansije republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandmanu skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik doktor Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Član 7. obrađuje postupak pred sudom. U svom prvom stavu on kaže da je rešenje kojim je označeno lice stavljeno na listu označenih lica konačno je i protiv njega označeno lice može pokrenuti upravni spor. Zatim se navode razlozi zbog koji, odnosno uslovi koji se ispunjavaju da bi lice moglo da pokrene spor, upravni spor. Pod tačkom 1. se kaže da je u pitanju pogrešno utvrđivanje identiteta lica i u tačci 2. osnovanosti stavljanja na listu označenih lica. Mi smo uočili ovu logičku grešku. Time smo pokušali da napravimo ispravku rešenja predlagača. Naime, spor se ne može voditi zbog osnovanosti određenog akta ili radnje već se vodi zbog toga što lice koje spor pokreće smatra da u konkretnom slučaju nije postojao osnov za donošenje određenog akta ili preduzimanja određene radnje, konkretno za stavljanje na listu označenog lica. Smatram da je dobro što je Vlada prihvatila ovaj amandman, jer u suprotnom bi došlo do konfuzije. Hvala vam.
Hvala. Na član 8. amandmanu su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Gospodine ministre, kolege narodni poslanici, ja sam stekao utisak kod načelne rasprave da će ministar prihvatiti ovaj amandman s obzirom da on u članu 8. dodaje praktično obavezu finansijskih institucija, banaka, osiguravajućih društava da u slučaju da se u radu sa svojim klijentima nađu i osobe koje se nalaze na ovim listama da jednostavno ne potpišu ugovor. To je suština bila našeg amandmana. On je odbijen uz obrazloženje da se banke, u ovom slučaju banke i osiguravajuća društva i druge finansijske institucije, one potpadaju pod druga pravna i fizička lica o kojima govore neki drugi delovi ovoga člana zakona. Mislimo da je bolje rešenje da se prihvati ovaj naš amandman, da se doda ovaj stav, kao što, ne znam stav 5. ovog zakona, odnosno stav 6. govori o nekim konkretnim stvarima koje APR, sudovi i notari treba da urade u slučaju da u svom radu naiđu na osobe koje se nalaze na ovoj listi, tako da smatramo da je bolje da se jasno definišu obaveze banaka, osiguravajućih društava i drugih finansijskih organizacija, a ne da one spadaju pod termin „pravno i fizičko lice“. Malo je to, čini mi se, neozbiljno pravno i fizičko lice da pod svrstavamo banke, osiguravajuća društva, koja imaju vrlo intenzivan rad sa finansijama, a suština ovog zakona je onemogućavanje finansiranja terorizma, tako da mislimo da je bolje da je ovaj amandman prihvaćen. Suviše je to opšte pravna i fizička lica, ta norma na koju se Vlada pozvala, odbijajući da prihvati naš amandman. I dalje smatramo da je naše rešenje bolje i da bi omogućilo odgovorniji rad i kvalitetniju borbu protiv terorizma. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dušan Vujović. Izvolite.
Suština amandmana je potpuno prihvatljiva, ali je tumačenje naše radne grupe bilo da prvo „pravna i fizička lica“ se odnose na sva pravna i fizička lica, prema tome uključujući i banke i druge ne bankarske finansijske institucije. Drugi komentar koji je već danas ovde rečen, je da se na njih odnosi Zakon protiv pranja novca i suprotstavljaju finansiranja terorizma i oni već primenjuju odredbe ovih zakona. Prema tome, oni su smatrali da bismo samo opteretili tekst ovog člana, da ne bismo proširili suštinu. Otprilike interpretacija glasi – pravna ili fizička lica, uključujući finansijske organizacije, bankarske i ne bankarske finansijske organizacije, itd. Znači, ne odbija se suština. Suština amandmana je potpuno prihvatljiva, samo su smatrali da tekst do već odražava, to je odgovor. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani ministre, ja mislim da ću ja glasati za ovaj amandman s obzirom da predlagač amandmana najverovatnije je ovaj amandman izvukao iz nekih iskustava koja su vezana za „Razvojnu banku Vojvodine“. Dakle, tamo su otvarani računi veoma sumnjivim licima, licima koja su bila na spisku raznih međunarodnih organizacija. Radi se o velikim narko dilerima koji su kupovali imanja po Vojvodini. Da bi mogli da transferišu kapital, oni su morali da otvaraju račune. Da bi to uradili neprimećeno, morali su biti u sprezi sa vlašću. Da bi to uradili u sprezi sa vlašću, morali su da otvore račun tamo gde ih je ona uputila, to je bila „Razvojna banka Vojvodine“. S obzirom da su tamo nestali ogromni novci i s obzirom da se tamo dešavao ogroman transfer kapitala vezan za, kako se to kaže, trgovinom narkoticima i drugim vrstama nelegalnih aktivnosti iz kojih se može finansirati terorizam bilo domaći bilo međunarodni, mislim da je predlagač iz vlastitih iskustava izvukao ovaj amandman. Mislim da i drugi poslanici treba da se ugledaju, bez obzira da li su vlast ili opozicija, da na tom primeru vide na kakav način se sve, ne samo finansiraju nelegalne aktivnosti, nego se preko tih nelegalnih aktivnosti ogroman društveni kapital koji je bio naš, a onda postao njihov, pretače u džepove pojedinaca, a da pri tome je bila očigledna sprega politike i kriminala, odnosno onih koji su trebali da suzbijaju, odnosno tamo gde je država pod njihovim vođstvom trebala da suzbija kriminal, kriminal je suzbijao državu. Imajući u vidu da imaju praktično iskustva u tome, ja ću svakako glasati za ovaj amandman da bi sprečili aktivnosti koje su se dešavale za vreme vladavine bivšeg režima, pre svega tu mislim na „Razvojnu banku Vojvodine“. Hvala.
Reč ima Marko Đurišić, po amandmanu.
Vreme predsednika poslaničke grupe. Želim da kažem, da ponovim. Znači, pravno i fizičko lice je prilično širok pojam i ovde su u ovom članu govori o nekim radnjama koje treba da preduzmu prilikom obavljanja posla, ali su onda kaže ponovo u članu 6. posebno izdvojena organizacija nadležna za vođenje registra privrednih objekata, udruženja, zadužbina, fondacija, sudovi, javni beležnici, tačno se propisuju neke stvari i aktivnosti koje treba ovde organizacije da rade. Mi smatramo da je bolje da se tačno definisalo koje su obaveze banaka osiguravajućih društava i drugih finansijskih organizacija u slučaju da naiđu u svom radu na klijenta koji se nalazi na ovoj listi. Mislimo da to precizira i da ne bi opteretilo zakon, ali dobro, smatramo, pre svega je obrazloženje za odbijanje ovog amandmana da se banke nalaze pod formom „pravna i fizička lica“ neadekvatno. Što se tiče našeg iskustva u borbi protiv terorizma i borbi protiv organizovanog kriminala, ona su poznata dobro građanima Srbije. Država Srbija je za vreme naše vlasti završila saradnju sa Haškim tribunalom. Naša država je u to vreme razotkrila veliku mrežu trgovine narkoticima, trgovine koja se merila stotina miliona evra, tonama kokaina, označila odgovorne za to i u okviru jedne međunarodne akcije dobila, stekla veliki ugled. Rezultati ove Vlade u borbi protiv narkotika su da je najveći diler označen od strane premijera bio u pritvoru tri meseca za neki sitan poreski prekršaj, a sada je slobodan građanin i putuje van ove zemlje i ne znam da li se bavi, kojim se poslom bavi, da li se ponovo bavi trgovinom narkotika, kako je rekao naš premijer i ministar policije ili se bavi nekim drugim poslovima zbog kojih je i bio tih nekoliko meseci u pritvoru. Tako da, nemojte da poredite, mislim, slobodno u stvari poredite rezultate vašeg rada protiv terorizma i organizovanog kriminala i rezultate našeg rada, jer mi se tim rezultatima ponosimo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Čega se pametan stidi… Organizovan kriminal, gospodin Mišković, „Razvojna banka Vojvodine“, hoćete da nabrajam dalje? Nisu samo narkotici organizovan kriminal. Hoćemo li da pričamo o „Agrobanci“? To što ste imali kao dostignuće, to je bilo zbog američkih obaveštajnih službi, koje vam je dalo podatke gde više niste mogli da se sklonite, nego da uradite po zakonu. Amandman - i drugim finansijskim institucijama, da li je neko pročitao Zakon o sprečavanju pranja novca i finansiranju terorizma? Nije niko. Vi ste ga doneli. Kako ste donosili zakon koji ne pročitate? Sada hoćete u ovom zakonu da nešto što je već rešeno drugim ponovo stavite u istu ravan. Evo ja sam spreman i kada su u pitanju borba protiv narokotika, da izmerimo sve. Hajde da izmerimo koliko je otkriveno, koliko je lica zbog toga osumnjičeno, u kojoj fazi su sudski procesi. Uvek ćemo da budemo za to. Vi možete da se kitite vašim zaslugama, samo, da sam na vašem mestu, ja bih ćutao, apsolutno tako, zato što je država za vreme vlasti Borisa Tadića, DS, Vlade Mirka Cvetkovića, bila talac u rukama nekoliko ljudi koji se nisu bavili politikom, koji nisu izašli na izbore. Hoćemo li da pričamo o Zakonu o deviznom poslovanju, kako je napisan kada je najmanje trebalo da bude donet? Kako su milijarde evra iz Srbije završavale u ofšor kompanijama? Da li su to dostignuća kojima se neko ponosi? Ja se sa time opet ne bih ponosio, kako je novac izvlačen iz Srbije, kako je pran, kako smo davali zakonski osnov da neko štetu pravi državi, a da ne odgovara. Sada ovde pod izgovorom zato što je zaboravio da je glasao za jedna zakon, narodni poslanik kritikuje rad ove Vlade. Zaboravio je da je doneo takav jedan zakon. Mi ćemo da nastavimo našu borbu i protiv narkotika, jer je to najveće zlo, protiv terorizma, to je na globalnim razmerama zlo. Organizovani kriminal je upropastio Srbiju do 2012. godine, a tajkunske veze sa državom upropastile su je i osiromašile građane Republike Srbije. Uvek ću, ne da zaboravim, nego ću uvek na to da vas podsećam, kada je gospodin Mišković rekao - ako me država natera da platim porez koji treba da platim, ja ću da zatvorim svoju kompaniju i da izbacim radnike na ulice. Onda je Mirko Cvetković kao premijer išao Miroslavu Miškoviću na noge. A šta je sa onim drugima što plaćaju porez? Što je on povlašćen? Ako je to vaša borba protiv organizovanog kriminala, svaka vam čast.
Repliku ima narodni poslanik Marko Đurišić, ali vas molim da se ipak vratimo dnevnom redu. Izvinite, samo da kažem dve rečenice, da vam ne ide vreme. Mi danas raspravljamo o Predlogu zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Ja vas sada molim da ostavite sve ovo vezano za narkotike, za druge stvari. Zbog toga vas molim da se vratimo dnevnom redu. Imate pravo na repliku, gospodine Đurišiću. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Verujem da se vi slažete da moje izlaganje vezano za amandman ni na koji način nije bilo van teme. Neki drugi su otišli van teme, počeli da govore ne o terorizmu, nego o organizovanom kriminalu i naravno da sam ja imao potrebu da odgovorim, kao što imam potrebu da odgovorim sada kolegi koji je govorio neke neistine. Ja nisam zaboravio da sam glasao za neki zakon. Sećam se vrlo dobro da sam glasao za zakon, zašto sam glasao za njega i zašto je taj zakon dobar za Srbiju. Govorio sam o tome, o rezultatima borbe protiv terorizma, protiv organizovanog kriminala i protiv korupcije i govorio sam o konkretnim rezultatima. Gospodin je ovde pričao o nekim stvarima koje nemaju nikakav sudski epilog. Posle dve i po godine ne postoji sudski epilog ni za jednu stvar o kojoj je prethodno govoreno kao o krivici režima koji je bio do 2012. godine. Tada su porezi, gospodine, plaćeni u Srbiji. Nisu postojali poreski dužnici koji postoje danas. Nisu se pravili reprogrami za dugove napravljeni od 2013. godine, u 2013. i 2012. godini, pa kad se napravi dug u te dve godine, pa se u 2014. godini nešto naplati, onda se kaže – naplaćeno je duplo. Nije naplaćeno duplo, naplaćeno je, to ne može da se množi. Kad nulu množite sa nečim, uvek imate rezultat nula. Zašto nisu naplaćeni porezi tajkunima u Srbiji 2012. i 2013. godine? Hvala.
Vreme. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
E, sad, svega sam se u životu naslušao, svega sam se u životu nagledao, gospodine predsedavajući, ali ono što mi smeta jeste da neko vređa moju inteligenciju, da kolega poslanik izađe i kaže – mi smo naplaćivali porez. Ako baš želi, biće predmet rada Odbora za finansije i kontrolu trošenja budžetskih sredstava i rad poreske uprave, pa će taksativno da dobije imenom i prezimenom čija su sve rešenja sakrivana u fiokama za vreme Vlade Mirka Cvetkovića, koji je obavljao i posao ministra finansija. O tim porezima, kako su naplaćeni, pa niste ni smeli da uđete kod Miškovića, a još manje kod Milana Beka, ma ni da im priđete. Sada naplaćujemo poreze koji su dospeli za vreme ove Vlade, ali se naplaćuju i porezi koji su bili sakrivani za vreme Vlade Mirka Cvetkovića. Gospodin je zaboravio da je naplata poreza 2014. godine za 30% veća nego 2011. godine, a za skoro 40% 2014. godine. Pa, nemamo mi povećanje prometa, nego imamo bolju kontrolu i naplatu poreza, zato što su neki bili povlašćeni da ne plaćaju državi svoje obaveze. Naterali ste nas da zbog toga, kad smo otkrili koliki su poreski dužnici, jer niste ni smeli da ih kontrolišete, morali smo da pravimo reprograme na poreske obaveze koje su nastale za vreme Vlade Mirka Cvetkovića. To su rezultati te Vlade. Nemojte molim vas vaše zasluge da pripisujete SNS. Mi imamo svoje, vi vaše. Vi se vašima kitite. Ja bih se stideo.
Vreme. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani ministre, javio sam se za reč, ali je gospodin Arsić veliki deo toga u svoje dve prethodne diskusije rekao u odnosu na ono što sam ja milio da kažem. Dakle, ovde se govori o spisku lica koja se zbog terorističke aktivnosti stavljaju pod određenu kontrolu i na određeni spisak. Ja sam bio voljan da kao poslanik podržim, s obzirom da ja nisam bio ovde prisutan kad je donošen Zakon o pranju novca, što me je gospodin Arsić podsetio, neki su bili, ja nisam, dakle, bio sam voljan da podržim ovaj amandman i ja ću do samog trenutka glasanja razmišljati o tome da li možda nije zgoreg da u oba zakona stoje ovakve neke odredbe i u Zakonu o sprečavanju pranja novce i u ovom zakonu. Dakle, terorizama ima više vrsta. Postoji ekonomski terorizam koji je izvršen kroz privatizaciju, gde su terorisani građani zato što je sve što je bilo njihovo postalo vlasništvo nekoliko porodica, gde je izvršena jedna grabljiva privatizacija. Ja sam u tom smislu imao primedbu da postoji takva vrsta terorizma i imao razumevanja za predlagača da želi da kroz banke kontroliše novac, a kontrolišući novac, kontroliše finansiranje mogućih terorizma na teritoriji ove države, a s obzirom da su naše banke, kao što je to bila „Razvojna banka Vojvodine“, povezane i sa međunarodnim platnim prometom, da se na takav način spreči finansiranje terorizma i van granica ove zemlje. Ja sam o tome govorio i naveo neke primere i ne odstupam od toga da su negde prometovani neki novci, kako se to negde u Vojvodini kaže - naši novci, najcrnji novci, od trgovine narkotika kroz određene banke i takav novac je mogao da posluži za finansiranje terorizma. Čovek koji je kupovao sve te firme po Vojvodini očigledno je imao neku podršku. Nije uhapšen za vreme vladavine bivšeg režima, već je sada uhapšen, kao što i ona druga osoba nije ni dirnuta, koja je ovde navedena, ni pipnuta za vreme bivšeg režima,nego je privođena sada. Kakav će biti sudski epilog, ja kao narodni poslanik ne želim na to da utičem, ali je činjenica da sve aktivnosti koje se finansiraju u vezi terorizma dolazi iz nelegalnih poslova. Bojim se da je ekonomski terorizam, koji je bio prisutan u ovoj zemlji prilikom te grabljive, pljačkaške privatizacije, doprineo da iz ove zemlje, po procenama međunarodnih organizacija, bude izneto preko 51 milijarda evra za period od 2000. do 2012. godine. O tome sam govorio. Ne bih voleo da taj novac posluži za finansiranje bilo kog terorizma, a posebno terorizma koji je uperen protiv naših građana. Hvala.
Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre, uvaženi gosti iz Ministarstva, koleginice i kolege narodni poslanici, gospodine ministre, član 9. je vezan u principu za član 8. i on kaže da u članu 9. u st. 1, 2, 4. i 6. posle reči „javno ovlašćenje“ dodaju se reči „i banaka, osiguravajućih društava i drugih finansijskih organizacija u odgovarajućem padežu“. Amandmanom se utvrđuje obaveza banaka, osiguravajućih društava i drugih finansijskih organizacija da sarađuju u postupku koji vodi Uprava, misli se na Upravu za sprečavanje prava novca, u vezi sa označenim licem i njegovom imovinom.Mada sam ja pažljivo slušao vašu argumentaciju, mislim da nije zgoreg, neće ništa opteretiti jedna ili dve reči zakon, ali će mnogo jasnije i bliže objasniti i biće lakše za primenu. Ovo je zemlja Srbija i ovde treba sve da bude napisano, pa nekad i ponoviti nešto par puta. Nije zgoreg, ali vaš zakon će onda biti jasniji i neće stvoriti nedoumice kod onih koji treba da primenjuju. Jedno je da se podrazumeva, a drugo da jasno piše u članu obaveza da ove finansijske institucije moraju da vode računa o ovim spiskovima. Molim vas da, pošto to ne menja suštinu zakona, niti menja koncepciju kako ste vi zamislili da treba da izgleda, da prihvatite ovaj amandman, jer će, verujte mi, biti mnogo lakše u primeni. Samo da prokomentarišem ono što je bio predmet diskusije između kolege Đurišića i kolege Arsića. Potpuno je u pravu kolega Arsić. Naplata poreza od vremena SNS je neuporedivo veća. Građani Niša su suvi dokaz za to. Povećan je porez od 50% do 500%. To se nije dešavalo. Cedi se suva drenovina. Jedini je problem što je naplata 45% na godišnjem nivou, ali verovatno ćete otvaranjem novih radnih mesta, koja obećavate, uposliti građane Niša da mogu da plate dažbine prema državi. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovani ministre, ja sam se javio po amandmanu da kažem da sam ga pažljivo pročitao, a nisam razumeo obrazloženje. Nisam razumeo ovo o suvoj drenovini i o naplati poreza. Očigledno da je prethodni govornik mislio da uz ovaj amandman veže emitovana prava i nedostatak novca koji je pratio one procese u kojima sam već govorio. Dakle, nestalo je 400 hiljada radnih mesta u periodu bivšeg režima i zahvaljujući tome nedostaje određeni nivo javnih prihoda, jer su ljudi sa prihodovne strane prebačeni na rashodovnu. Umesto prihoda postali su rashod i u takvoj vrsti obaveza, koje država ima i koje gradovi imaju, očigledno da je negde nužno povećati poreze. Nisam razumeo ceđenje suve drenovine. Kada se cedi suva drenovina, osnovno pitanje je da se pitamo – ko je tu drenovinu osušio, zašto je ona suva? Bojim se da je to odgovornost prethodnog režima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Samo da pojasnim kolegi narodnom poslaniku. Dakle, SNS, trenutni režim u gradu Nišu, je na vlasti tri godine. Za ove tri godine je SNS uspela da zaposli u privredi nula radnika. Jedino što je uspela je da u javnom sektoru zaposli 450. Za razliku od toga, između 2008. i 2012. godine, u Nišu je u realnom sektoru zaposleno oko pet hiljada ljudi. To su podaci koji su evidentni. Ono što ne želim da se shvati kao zluradi komentar, ali meni je jako žao što nema zaposlenja u Nišu, bez obzira koja stranka vodi, jer Niš je grad koji ima blokirana javna preduzeća, koji ima blokirane žiro račune škola, grad kome su isključili struju zbog neplaćanja javne rasvete. Znači, grad koji je pun rupa na ulicama, a želim da bude najlepši na svetu. Dakle, samo je to bio komentar, a povećanje poreza ide kada se povećavaju prihodi. Ne možete da ubirate porez povećan do 500 puta, ako 50 hiljada ljudi ne radi u gradu od 240 hiljada ljudi. To je apsurd. To je bio moj komentar.
Gospodine Rističeviću, replika? Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Može i replika, a može i po amandmanu, možete oduzeti od poslaničke grupe [[Predsedavajući: Neka bude replika.]] Sa mojim kolegom mogu oko svega da se složim, ali mora da bude i malo samokritičan. Ne možemo mi zaposliti koliko su oni otpustili od 2000. do 2012. godine. Ja još takvo čudo nisam video, da neko za tri godine može bilo gde u svetu, takva ekonomija ne postoji, ni američka, ni japanska, ni kineska, ni korejska… Nema ekonomije sa takvim razvojem koja može da zaposli koliko su oni otpustili od 2000. do 2012. godine. Samo u Nišu treba da kaže koliko su otpustili, koliko ljudi zbog privatizacije i loše ekonomske politike, koju su vodili, koliko je hiljada i desetina hiljada ljudi ostalo bez posla. Ne mogu oni pametni za dve godine uraditi, ispraviti ono što su oni drugi za 12 godina zabrljali. Hvala. (Blagoje Bradić, s mesta: Replika.)
Znam, ali neću dozvoliti dalju priču o zapošljavanju, jer je to van teme. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Naime, mi smo intervenisali u članu 10. na stav 3. U stavu 3. se navodi kome se dostavljaju rešenja o ograničavanju raspolaganja imovinom. Osim Direkcije za upravljanje oduzetom imovinom, uprave, nadležnih i javnih tužilaca, organu nadležnom za bezbednost i obaveštajne poslove, ministarstvu nadležnom za spoljne poslove, itd, mi smatrali da je neophodno da se na kraju dodaju i reči da se ta rešenja dostavljaju Narodnoj banci, poslovnim bankama i osiguravajućim društvima ili drugim finansijskim organizacijama. Ovim amandmanom je regulisano donošenje i dostavljanje rešenja o ograničavanju raspolaganja imovinom označenog lica. Smatramo da je pored navedenog kruga subjekata potrebno navesti i Narodnu banku, poslovne banke i osiguravajuća društva i druge finansijske organizacije, kao druge subjekte kojima se obavezno dostavlja ovo rešenje. Narodnoj banci kao centralnoj banci koja ima ovlašćenje u pogledu prinudnenaplate, a ostalim subjektima kao subjektima kod kojih se može naći imovina označenog lica, a koji mogu imati i određena potraživanja prema označenog licu. Na primer, hipotekarni poverilac po osnovu kredita. Vlada je ovaj naš amandman odbila, te vas još jednom molim da ga razmotrite. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Predložili smo dopunu člana 11. koji govori da ako po prijemu izveštaja od uprave, misli se na Upravu za sprečavanje pranja novca, ministar nadležan za poslove finansija utvrdi da se ne radi o značajnom licu ili imovini koja podlaže ograničavanju raspolaganja, odnosno da nema uslova za ograničavanje raspolaganja imovinom, dužan je da bez odlaganja u pismenoj formi obavesti pravno ili fizičko lice koje je to obaveštenje dostavilo da može da nastavlja aktivnosti koje je obustavilo. Mi smo dodali i stav 2. da obaveštenje iz stava 1. je ministar nadležan za poslove finansija dostavlja i Upravi, što mislimo da je potrebno radi kompletne informisanosti. Vlada je prihvatila ovaj amandman i ja vam se zahvaljujem, ali vas još jednom molim ministre da razmislite o našim amandmanima na član 8. i 9, jer mislim da su smisleni, svrsishodni i da će biti korisni ovom zakonu. Hvala.
Zahvaljujem, dr Bradić. Na naziv iznad člana 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite, gospodine Pavićeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući današnjom sednicom gospodine Bačiću, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti iz Ministarstva, prihvaćen je naš amandman, jedan od pet amandmana koje smo podneli na ovaj Predlog zakona i taj amandman je prihvaćen uprkos, da kažem jednom netolerantnom odnosu predsednice Narodne skupštine danas prema opozicionim poslanicima i uprkos poštovana gospodo jednom poniznom odnosu naprednjačke većine ovde prema Vladi Srbije. Mi smo uprkos svemu tome uspeli da popravimo ovaj Predlog zakona i ja ovako to vidim. Pobeda po pobeda, vidim da ćemo svi zajedno da skratimo mandat ovoj lošoj Vladi, uskoro. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospodine Pavićeviću. Ništa nisam razumeo. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite, gospodine Đurišiću.
Hvala, poštovani predsedavajući. Gospodine ministre, kolege poslanici, član 15. govori o dozvoljenom korišćenju dela imovine i predviđeno je kroz četiri stava ovog člana da se lice kome je označeno da mu je ograničeno raspolaganje imovinom može pred sudom da pokrene postupak radi izuzimanja dela imovine koja je neophodna za osnovne životne troškove i onda se nabrajaju koji su to mogući troškovi. Pa se govori da su to i troškovi za pružene pravne usluge. Mi smo predložili da se doda reč „nužne pravne usluge“. Znate i sami da smatramo da su pravne usluge dosta širok pojam, da se pod pravnim uslugama razne stvari mogu podvesti i da se mogu skupo, da kažem naplatiti i da se praktično zloupotrebom ove mogućnosti koja postoji u zakonu izvrgne svrha zakona, to je da se ograniči korišćenje imovine u svrhu terorizma. Zato smatramo da treba u zakonu da stoji da su to nužne pravne usluge, pa onda sud da presuđuje koje su to nužne ili ne. Jer u obrazloženju zašto naš amandman nije prihvaćen govori da će sud ceniti koji su nužni troškovi, ali smatramo bez toga da postoji termin „nužni pravni troškovi“ u samom zakonu, sud ne može da ceni šta je nužna, a šta ne, nego klijent kaže - ovo su moji pravni troškovi i tu stavi razne stvari. Onda će se sud naći u problemu, odnosno neće moći da proceni, odnosno da ima osnov na osnovu koga će odbiti određene pravne troškove koje potencijalni klijent dostavi sudu, nego će morati sve da ih prihvati. Bilo bi bolje da je ovaj amandman prihvaćen. Takođe, na drugi deo našeg amandmana Vlada se u svom odbijanju nije ni osvrnula. Dalje se u ovom stavu navodi da neke naknade za raspolaganje, za održavanje i čuvanje sredstava ili drugih ekonomskih resursa. Smatramo da to „drugih ekonomskih resursa“ je potpuno jedan nedefinisan, širok pojam. Ne znamo šta to znači. Da bi neki klijent pozivajući se na ovu pravnu normu, ako ostane u zakonu, mogao da izvuče ogromna sredstva ili sva sredstva i time potpuno obesmisli zakon i odredbe koje govore o ograničenju raspolaganja imovinom. Smatramo da su ova rešenja koja smo mi predložili preciznija, da smanjuju mogućnost zloupotrebe, da su u duhu zakona i da će kvalitetnije omogućiti borbu države protiv terorizma. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinoić, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić.
Član 17. se odnosi na ukidanje rešenja o ograničavanju raspolaganje imovinom, pa se onda u prvom stavu kaže – ako razlozi za donošenje rešenja o ograničavanju raspolaganja imovinom prestanu da postoje, ministar nadležan za poslove finansija dužan je da ukine rešenje u skladu sa odredbama zakona kojim je uređen opšti upravni postupak. Mi smo intervenisali na stav 2. gde se kaže – rešenje kojim se ukida rešenje o ograničavanju raspolaganja imovinom dostavlja se pravnom i fizičkom licu i onda se nabrajaju svi oni kojima se to rešenje dostavlja. Mi smo u skladu sa svim ovim našim primedbama koje se odnose na prethodne članove, a tiču se NBS i tiču se poslovnik banaka, upravo ugradili i u ovaj stav ovog člana, gde smo rekli da serešenja moraju dostaviti NBS, poslovnim bankama, osiguravajućim društvima ili drugim finansijskim organizacijama. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik ZORAN ŽIVKOVIĆ.
Ovim članom se propisuju kazne za one ljude koji prilikom obavljanja poslova ili delatnosti se ne utvrdi da ima poslova i drugih sličnih odnosa sa … Znači, to su kazne po ovom zakonu, gde poslanik Pavićević i ja tražimo pooštravanje tih kazni. Malopre sam već rekao, da smo mi za konzervativniji pristup terorizmu. To znači sa oštrijim kaznama, sa oštrijim pristupom koji bi trebalo da deluje i preventivno i kurativno. Tražimo da se novčana kazna koja je predviđena od 100 hiljada do tri miliona podigne da bude donji nivo kazne 500 hiljada dinara do tri miliona dinara. To je potpuno jedan racionalan predlog, jer sigurno da visina kazne utiče na spremnost nekih ljudi da uđu u bilo koju vrstu kriminala, a posebno da svojim činjenjem ili ne činjenjem pomognu kriminalu, posebno terorizmu i treba ih kazniti što pre. Dobili smo obrazloženje za odbijanje amandmana koje glasi… Mislim da je neko u Vladi bio vrlo inspirativan oko ovog zakona, prvo ono da je mnogo dva puta godišnje za Vladu, da je to veliki napor, a sada i ovde da se amandman ne prihvata iz razloga što je prilikom propisivanja raspona novčane kazne potrebno uzeti u obzir znatne ekonomske razlike koje postoje između pojedinih kategorija obveznika. To znači da Vlada vodi socijalnu politiku preko ovog zakona. Da neko ko svojim delanjem ili propuštanjem da deluje stvori uslove za pomaganje terorizmu ili za vršenje terorističkih aktivnosti, da on bude kažnjen shodno svojoj ekonomskoj sposobnosti. Ako se vodi socijalna politika u Srbiji imate bar tri miliona mesta gde to može da se vodi na bolji način, kazne po ovom zakonu ne smeju biti deo socijalne politike Vlade Srbije.
Zahvaljujem. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Hvala.
Već sam uključen. Podigao sam ruku, nego niste videli. Želim reč. Javio sam se. Uključen sam.
Prijavite se. Nemam vas u sistemu.
Dajte mi preporuku šta da radim, pošto sam uključen, kako da se javim.
Izvucite karticu i ponovo je ubacite i ponovo se prijavite. Izvolite. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Očigledno da je sistem u velikim problemima i da sve manje i manje odgovara svojoj nameni, ali to se da rešiti i za to postoji demokratski način. Isti je cilj našeg amandmana na član 20. gde takođe tražimo da se pooštre kazne koje su predviđene, a odnose se na privredne subjekte, udruženja, zadužbine, fondacije javnih beležnika,i tako dalje, i tako dalje. Ovde je obrazloženje malo drugačije. Ovde nije socijalna politika u pitanju zašto se odbijaju oštrije kazne koje mi nudimo, nego se kaže – amandman se ne prihvata iz razloga što novčana kazna za prekršaj predviđena amandmanom nije u skladu sa Zakonom o prekršajima, odnosno propisanim maksimumom novčane kazne za prekršaj. To je razlog da se menja Zakon o prekršajima. Ako je to realno odgovor za odbijanje ovog amandman, promenite Zakon o prekršajima. To je kao priča o tome da ne valja Poslovnik o radu Skupštine zato što ga je donela neka prethodna skupštinska većina. Pa ovde je skupštinska većina ista ili slična već skoro tri godine. Mogla je da promeni Vladu četiri puta, a kamo li Poslovnik o radu ovog parlamenta. Prema tome, mislim da se u kaznenoj politici u Srbiji moraju primenjivati između ostalih instrumenata i oštrije kazne. Mnogi prekršaji, mnoga krivična dela bi bila manje prisutna u našem životu kada bi kaznena politika bila oštrija. Mislim da oko toga nema nikakve sumnje da bismo se lako složili svi samo da se podnese jedno ozbiljno obrazloženje, jedan ozbiljan predlog za to. Zato apelujem da prihvatite amandman i da pokrenete inicijativu da se promeni Zakon o prekršajima. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine Živkoviću. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Ovaj naš amandman je usaglašavanje sa našim predlozima na član 8. i 9, pa vas još jedan put molim da do početka glasanja razmislite o prihvatanju našeg amandman. Neće biti zgoreg, ništa neće narušiti niti promeniti smisao predloženog zakona, samo što će dodatno makar i duplo objasniti. Ne vidim da je to neka velika šteta. Mislim da bi trebalo da se prihvati amandman, jer ono što se podrazumeva, a ne piše, u zemlji Srbiji se vrlo teško i primenjuje i sprovodi. Ja vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine Bradiću. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
U članu 23. je predviđen rok za donošenje podzakonskih akata koji bi trebalo da budu prateći pravni mehanizmi za sprovođenje ovog zakona. U Predlogu zakona se predlaže da taj rok bude šest meseci. Mi amandmanom na član 23. tražimo da se taj rok smanji na tri meseca.Uvereni smo da je u ozbiljnoj pripremi ovog zakona, a nesumnjivo da ona jeste bila ozbiljna, uz par nedostataka na koje smo ukazali kroz amandmane, da je bilo dovoljno vremena da se pripreme i podzakonski akti. Nesumnjivo je bilo da će ovaj zakon biti usvojen na parlamentu, radilo se na njemu cele prošle godine, moglo je da se već počne sa donošenjem podzakonskih akata i time da dođemo do toga da zakon bude primenjiv u što kraćem roku. Ja mislim da kapaciteti ministarstva i kapaciteti Vlade uopšte sigurno mogu da dovedu do toga da se prihvati naš predlog da to bude tri meseca. Da podsetim da smo na jednoj od ranijih sednica, pre jedno mesec dana, mislim da su bili u pitanju biocidni proizvodi, tada je dat rok od tri meseca za donošenje podzakonskih akata. Mi smo tražili da bude mesec dana zato što je tamo potreban manji broj podzakonskih akata, nego za ovaj zakon i to je odbijeno. Očigledno je da su naši amandmani na ovaj zakon bili dosledni. Znači, tražili smo brže rokove, tražili smo veće kazne, tražili smo ažurniji rad Vlade uvereni da činovnički deo Vlade, pa i neki ministri, od kojih je jedan ovde prisutan, mogu svojim kapacitetom, znanjem i iskustvom da ubrzaju procese koji su neophodni za donošenje dobrih zakona i podzakonskih akata koji prate, tako da očekujem da ipak usvojite naš amandman. Hvala.
Vreme. Reč ima ministar dr Dušan Vujović. Izvolite.
Da kažem kratko, prihvata se amandman. Hteo sam da juče stignem na Vladu da u poslednjem trenutku na Vladi promenim ovaj zaključak. Međutim, nisam stigao. Prema tome, prihvata se amandman. Rok o tri meseca ćemo primeniti za podzakonske akte. Hvala lepo.
Zahvaljujem gospodine ministre. Konstatujem da je predstavnik predlagača prihvatio amandman, tako da će se Skupština u Danu za glasanje izjasniti o tome. Zahvaljujem. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Ja se sada nalazim u malo čudnoj situaciji. Naš amandman je bio da se ovaj rok od šest meseci smanji na šezdeset dana. Sada smo smanjili sa šest na tri meseca, što jeste jedan pomak. Hteo sam da kažem argumente zašto smatramo da je, zašto smo uopšte podneli ovaj amandman i zašto je dobro što je tri meseca. Mada mislim da bi bilo bolje i da je taj rok kraći, a reći ću i zašto. Znači, član 23. je predviđao originalno rok od šest meseci, a sada tri meseca, za izradu podzakonskih akata. To su praktično akti o tome na koji način se obaveštava uprava da je neki organ u vezi sa ovim zakonom naišao u svom radu na osobu koja se nalazi na listi označenih kao potencijalne teroriste, kao i na koji način se ta osoba onda obaveštava o tome kako su mu, koja mu imovina zamrzava, na koji način može da ostvari svoja prava i slično. Prethodni član 22. govori da u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona će Vlada utvrditi tu listu i onda će se u realnom životu naći situacija – imaćemo listu, ta lista će sada biti na internetu i krenuće organi državni da u svom radu proveravaju i možda će naići na neko lice, a onda neće znati na koji način da se obrate upravi u tom roku od šest meseci, a sada je to rok od tri meseca. Mi mislimo da taj posao može i treba da se završi za šezdeset dana. U svakom slučaju, taj prvi rok je bio neprimereno dugačak jer je stvorio jedan vakum u kome se ne bi znalo na koji način će se organi obratiti Upravi za borbu protiv terorizma i pranja novca. Tako da je dobro što se išlo na skraćenje ovog roka, mada naš originalni predlog je bio da to bude šezdeset dana da se ne ostavi ovako neko vreme…
Vreme.
Valjda imam kao predsednik još nekoliko sekundi, kao predsednik poslaničke grupe.
Završite.
Samo da završim. Ovo vreme gde bi moglo da se pojavi da jednostavno ne postoji procedura propisana podzakonskim aktima na koji će se sprovoditi ovi zakoni i zato smo reagovali ovim amandmanom. Hvala.
Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinosti, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, u pojedinostima i u celini. Zahvaljujem. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA CARINSKOG ZAKONA. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić, kao i Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, uvaženi gospodine ministre, poštovane kolege narodni poslanici, mi smo podneli amandman na član 4. Predloga zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, zakona koji je neophodno da usvojimo zbog toga što je on usaglašavanje našeg carinskog zakonodavstva sa zakonima EU, a vrlo je bitan u delu izmena i dopuna koje su neophodne da omoguće razvoj i primenu novokompjuterizovanog tranzitnog sistema. Član 4. govori o unošenju robe u carinsko područje i on kaže da roba koja se unosi u carinsko područje Republike Srbije mora biti obuhvaćena sažetom deklaracijom, osim robe koja se bez zaustavljanja prevozi kroz vazdušni prostor Republike Srbije. Dalje kaže da ministar propisuje obrazac sažete deklaracije koji mora da sadrži podatke koji su neophodni za obavljanje analize rizika i odgovarajuću primenu carinske kontrole, pre svega za potrebe bezbednosti i zaštite, uz primenu, gde je to moguće, mi predlažemo da se ovo briše, međunarodnih standarda i poslovne prakse. Dakle, mi predlažemo da se brišu reči: „gde je to moguće“, jer time smanjujemo mogućnost diskrecionih ovlašćenja ministra, odnosno prilikom propisivanja obrasca sažete deklaracije ministar se mora uvek rukovoditi međunarodnim standardima i poslovnom praksom, što je u skladu sa intencijom predlagača, budući da su predložene izmene i dopune rezultati usklađivanja domaćeg zakonodavstva sa pravom EU. Ono što je kuriozitet, dragi gledaoci, dragi građani Republike Srbije, jeste to da je ovaj zakon koji se donosi post-festum. Znači, ovaj zakon je ušao u proceduru pre osam meseci. Decembra meseca Vlada je donela podzakonske akte u skladu sa ovim zakonom koji još nije bio usvojen u skupštinskoj proceduri. Verovatno se, a ja sam to pitao ministra u načelnoj raspravi, neko u ministarstvu…
Vreme.
Samo trenutak, koristim vreme poslaničke grupe. …nije bavio svojim poslom. Ja sam pitao ministra, znam da to nije njegova greška, on je od skora ministar i on nije dobio informaciju šta je sve gospodin Krstić stavio u skupštinsku proceduru, ali vladini službenici, tj. službenici ministarstva su bili dužni da ga obaveste. Mi sada imamo zakon, umesto da se donose posle njega podzakonska akta, imamo zakon koji se usklađuje sa već donetim podzakonskim aktima koji su doneti na neusvojen zakon, što znači da nisu bili u skladu sa zakonom. Molim vas, gospodine ministre, da nam to objasnite.
Zahvaljujem, gospodine Bradiću. Na član 6. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava je prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući današnjom sednicom, gospodine Bečiću, poštovani ministre Vujoviću i poštovani gosti iz Ministarstva, usvojen je ovaj kao i drugi naš amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, što nas navodi na zaključak da je učinak narodnih poslanika Nove stranke kada se tiče rasprave i amandmanske o ovom Predlogu zakona stoprocentno uspešan, da tako kažem. Od dva podneta amandmana usvojena su, odnosno prihvaćena su dva amandmana. Tim povodom želim da čestitam pre svega ministru Vujoviću i, naravno, njegovoj saradnici i njegovom saradniku na jednoj vrsti hrabrosti koju ispoljavaju ovakvim delanjem nekada u Narodnoj skupštini, jer prihvataju nešto za šta i predsednica Narodne skupštine danas npr. ne želi čak da dozvoli da se raspravlja, da se vodi jedan dijalog. Da i ne pominjem kakva je uloga narodnih poslanika npr. Srpske napredne stranke kojima se dešavalo, poštovani gospodine Vujoviću, da u svojoj diskusiji nekada povodom naših amandmana saopšte jedno, a da onda, samo nekoliko minuta kasnije, pod pritiskom ili uticajem jednog ministra, kao što ste vi npr, moraju da glasaju za nešto drugo. Koristim ovu priliku, ovaj povod gde su usvojeni svi naši amandmani na jedan predlog zakona, da ohrabrimo svi zajedno ovde, gospodine Vujoviću i gospodine Bečiću, sve poslanike iz SNS da pažljivo čitaju sve naše amandmane i kada rezonuju o tim amandmanima da uvažavaju snagu argumenta, a ne sile ili broja, poštovana gospodo narodni poslanici i poštovane gospođe narodne poslanice. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim da se zahvalim podnosiocima ovog amandmana, jer da nisu oni podneli ove amandmane teško da bi Vlada Republike Srbije opstala do kraja svog mandata. Zahvaljujem se njihovom konstruktivnom doprinosu na amandmane koji, recimo, glase ovako - u Predlogu zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, u članu 12. stav 2. između reči: „deklaracije“ i reči: „podnese“ prazno slovno mesto briše se. Sačuvali ste integritet Narodne skupštine i takođe vam se i na tome zahvaljujem. Pokazali ste Vladi Republike Srbije svoje jako oštre i opasne zube, naučili ste ih pameti da moraju da poštuju Narodnu skupštinu Republike Srbije i dostojanstvo narodnih poslanika. Ja sam vam na tome, gospodine Pavićeviću, neizmerno zahvalan.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Gospodine ministre, kolege poslanici, mi smo svojim amandmanom predvideli dodavanje novog stava, koji glasi: „Uprava carina na svojoj zvaničnoj internet stranici objavljuje u roku od tri dana od dana nastanka carinskog duga, čiji iznos prelazi deset hiljada evra u dinarskoj protivvrednosti, sledeće podatke: ime i prezime, odnosno naziv, prebivalište, odnosno sedište dužnika, iznos carinskog duga, ime i prezime, odnosno naziv, prebivalište, odnosno sedište garanta i vrstu i iznos pružene garancije.“ Ovaj član 15. se bavi ovom izmenom da se ukida mogućnost samo bankarske garancije, nego se omogućavaju i drugi načini obezbeđenja garancije. Mi smo smatrali da će se ovim našim amandmanom povećati transparentnost u carinskim postupcima, da će se sprečavati zloupotrebe i smanjiti mogućnost koruptivnog ponašanja u pogledu prihvatanja garancije i naplate carinskog duga. Smatramo da je ovaj iznos od deset hiljada evra u dinarskoj protivvrednosti neki primer dobre prakse, neka granica donja gde bi ovi podaci mogli da se objavljuju, da budu dostupni javnosti. Postoje iskustva iz zemalja u okruženju gde se takvi podaci objavljuju za dugove sličnog iznosa ili u određenom vremenskom periodu. Vlada je odbila naš amandman sa obrazloženjem da se član 15, kojim se menja generalno član 231. Zakona, ne odnosi na carinski dug, nego na garancije. Da kažem, mogu donekle da se složim sa obrazloženjem Vlade, u smislu da jeste, ovaj član govori o garancijama, ranije samo bankarskim, a sada svim drugim oblicima na kojima može da se garantuje izmirenje carinskog duga, ali mi, ograničeni Poslovnikom i procedurama kod usvajanja izmena i dopuna Zakona, nismo imali neko drugo mesto gde da reagujemo na ovaj način. Smatramo da je bolje, ponavljam, da će povećati transparentnost u radu, smanjiti mogućnost korupcije i bolje i kvalitetnije obaveštenje građana, ako se ova praksa uvede. Znači, možda ne u ovom članu, možda jeste primerenije bilo u nekom drugom članu, mi nismo mogli, znate i sami koje su mogućnosti kada se usvajaju izmene i dopune zakona. Mi svo, evo, to probali ovde. Kažem, mogu da se složim sa tim delom da možda ovaj član nije najbolje mesto, ali smatramo da je suština našeg amandmana dobra i da je, ako ništa, mogao sad da se nađe, u ovom trenutku, na ovom mestu, a videćemo da li će u nekim narednim izmenama i dopunama ili nekim novim zakonom to biti rešeno i ovaj naš predlog biti uvršten. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Đurišiću. Reč ima ministar u Vladi dr Dušan Vujović. Izvolite, gospodine Vujoviću.
Kao što ste rekli, kolege iz Uprave carina, odnosno ljudi koji se bave pitanjima carina u Ministarstvu, kažu da zbog tehničkih razloga ne mogu da prihvate ovaj amandman. Inače je potpuno prihvatljiva ideja o tome da se na internet sajtu objavljuju ti podaci koji bi bili ograničeni na garancije za plaćanja. U ovom momentu, pošto ne postoje još rešenja i način, želeli bismo da odložimo tu formulaciju i prvom sledećom prilikom da to uvedemo. Ideja transparentnosti i objavljivanja na sajtu Ministarstva i Uprave je sasvim prihvatljiva. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu i sa radom nastavljamo u 14,00 časova. Zahvaljujem. [[Posle pauze]] Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici prisustvuju gospodin Aleksandar Vulin, ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Vladimir Pešić i Zoran Milošević, pomoćnici ministra za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja i Tatjana Prijić, rukovodilac Grupe za unapređenje zaštite osoba sa invaliditetom Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O KRETANjU UZ POMOĆ PSA VODIČA Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Zoran Živković, Vladimir Pavićević, Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac, Goran Ćirić, Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, dr Blagoje Bradić, Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Primili ste Izveštaj Odbora za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelan pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman sa ispravkom su podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, uvaženi gosti, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani, razgovaramo o Predlogu zakona, odnosno u pojedinostima o kretanju uz pomoć pasa vodiča. Neosporno je da je dobro što donosimo ovaj zakon i da ova oblast treba da bude uređena. Neosporno je da osobama sa posebnim potrebama treba maksimalno izaći u susret i pomoći, olakšati život i zakonski regulisati sve ono što može eventualno da predstavlja problem u njihovom svakodnevnom funkcionisanju. Ja pozdravljam ovakav zakon. Nadam se da ćemo moći da prodiskutujemo o ova naša dva amandmana koje smo mi uložili na ovaj zakon, da pokušam da vas ubedim da ih prihvatite. Ono što bih dao sugestiju gospodinu ministru, pošto je oblast vrlo specifična, vrlo posebna, a na zapadu izuzetno skupo rešiva. Kod nas može da bude jednostavnija, iz prostog razloga što u našoj zemlji već postoje organizacije koje se bave određenim vidovima ovih aktivnosti, a pre svega mislim na Kinološki savez Srbije, koji može da pruži neizmeran doprinos i pomoć ministarstvu, jer se bavi ovom problematikom i imaju određena iskustva u obuci ovih pasa, pa bih vam sugerisao da stupite u kontakt sa Kinološkim savezom, jer je potrebno samo doobučiti određene ljude koji su usko stručni u dresuri pasa, tako da bi imali svoj kadar. One cifre koje smo slušali ovde da to košta desetine i desetine hiljada evra, možda bi se svelo na par stotina evra koliko košta jedno štene iz neke pristojne odgajivačnice. U suštini, to neće biti ni problem, a ne verujem da će iko naplatiti takvo kuče nekome kome je potreba ovog tipa. Upućujem vas da porazgovarate sa Kinološkim savezom Srbije, jer oni su po meni najkompetentniji, koji mogu da odgovore na sva ova pitanja i da izađu u susret potrebama koje ovi ljudi imaju. Što se tiče našeg amandmana koji smo uložili na član 3, on se odnosi na stav 1. gde posle reči: „u skladu sa zakonom“ dodaje se zapate i veznik „a“, a na kraju rečenice briše se tačka i dodaju se reči „ili koristi psa vodiča u terapeutske, rehabilitacijske ili druge slične potrebe na osnovu preporuke lekara“. Da vas podsetim član glasi – osoba sa invaliditetom koja se kreće uz pomoć psa vodiča, a u daljem tekstu – osoba koja se kreće uz pomoć psa vodiča, jeste slepo ili slabovido lice, koje koristi invalidska kolica i svako drugo lice koje ima status osobe sa invaliditetom u skladu sa zakonom, i onda ide ovo što mi dodajemo - koje se kreće uz pomoć psa vodiča. Sledeći stav kaže – pas vodič je pas koji se koristi kao podrška u kretanju ili u terapeutske, rehabilitacijske ili druge slične potrebe osobe sa invaliditetom, a koji je prošao posebnu obuku u skladu sa zakonom i koji je vidno obeležen adekvatnom opremom. Instruktor psa vodiča je lice koje obavlja poslove obuke psa vodiča. Mi predlažemo da se posle ovoga izmeni stav koji treba da glasi: „pravo na kretanje uz pomoć psa vodiča je pravo osobe koja se kreće uz pomoć psa vodiča da zajedno sa psom vodičem može slobodno pristupiti i slobodno se kretati u javnom prevozu, objektima i površinama u javnoj upotrebi i u radnom prostoru, kao i u svakom drugom prostoru“. Vi ste odbili ovaj amandman sa obrazloženjem da je formulacija preširoka, mada tu istu formulaciju vi koristite u stavu 2, pa bih vas molio da još jednom razmislite o prihvatanju našeg amandmana. Ja vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem se gospodine Bradiću. Reč ima ministar u Vladi, Aleksandar Vulin.
Vrlo ću kratko. Opet hvala na razumevanju ovog zakona i naravno da ćemo razgovarati sa Kinološkim savezom i svim ostalim, jer nismo mnogo, pošto je u međuvremenu politika preuzela podijum, pa nismo mnogo razgovarali o zakonu, a trebali smo i više da razgovaramo o ovom zakonu. Da vam kažem, oko cena, svakako to su izuzetno visoke cene, da bi se došlo do jednog adekvatnog psa vodiča, da bi se obučio čovek. Najteže je krenuti. Mi već radimo na tome, u saradnji sa našim partnerima iz EU, da obezbedimo nešto pasa i da obezbedimo odgovarajuću obuku za ljude koji bi se time bavili. Tu će ovo ministarstvo svakako pomoći. Bićemo tu i naravno da ćemo na kraju, kao i u svemu što radimo, sigurno spustiti cenu više puta. Samo da krenemo. Samo da to bude prva stvar i svakako će ministarstvo raditi na tome. Što se tiče konkretnog amandmana, problem je sledeći. Ne može lekar da prepiše upotrebu psa vodiča. Zašto? Prvo, zato što lekar nije stručan za to, on to ne može da radi. Pas, pogotovo ovim zakonom, on se ne reguliše kao neka vrsta ortopedskog pomagala, on je nešto drugo. Postoji i treći element, a to je dobrovoljnost. Slepa osoba je ta koja traži psa vodiča. Dakle, ona kaže – ja želim psa vodiča, želim da prođem obuku za psa vodiča, imam odgovarajuće uslove da bih mogla da držim psa vodiča, ne može lekar da mi prepiše psa vodiča. Bojim se da bismo na ovaj način ostavili mogućnost da lekari doživljavaju pse vodiče kao neku vrstu ortopedskog pomagala, što on nije. Ne može ga prepisati. Vidite koliko je elemenata potrebno da bi se došlo do psa vodiča. A što se tiče konkretnog kretanja, čitav zakon se odnosi upravo na kretanje sa psom vodičom, neće on sam da se kreće, podrazumeva se da se on kreće sa čovekom. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja takođe mislim da amandman na predloženi član 3. Zakona o kretanju uz pomoć psa vodiča, a koji se odnosi na pojmove, ne treba prihvatiti, prvenstveno iz razloga što pas vodič nije medicinsko pomagalo, već je, naprotiv, vrsta podrške za samostalno kretanje, i to vrsta podrške za samostalno kretanje slepim licima, slabovidim licima i invalidnim licima. Znači, ovde se po prvi put donosi ovaj zakon koji je apsolutno u skladu sa članom 20. Konvencije UN o pomoći i podršci osobama sa invaliditetom. Član 20. pomenute Konvencije upravo predviđa da osobama sa invaliditetom nacionalna zakonodavstva zemalja članica potpisnica, odnosno zemalja koje su ratifikovale ovu konvenciju, a naša zemlja jeste ratifikovala, dužne su da ovim osobama omoguće pomoć i podršku za samostalno kretanje uz pomoć živih posrednika i drugih posrednika, a naravno, uz prethodno obavljenu specijalističku obuku. Ono što takođe želim da naglasim, to je visoka participacija svih onih u izradi ovog zakona, sem nadležnog ministarstva, svih onih na koje se ovaj zakon odnosi, a to je Savez slepih i posebno bih želela da naglasim i aktivnu participaciju i aktivno učešće Škole za decu oštećenog vida „Veljko Ramadanović“ u Zemunu, koja je osnovana nakon Prvog svetskog rata, 1917. godine u decembru mesecu, i koja i te kako ima veliko iskustvo u prepoznavanju osoba sa invaliditetom, pre svega slabih i slabovidih lica i koja je sigurno mogla da predloži adekvatne vidove podrške ovim osobama, a taj adekvatan vid podrške za samostalno kretanje i ostvarivanje ustavnih prava ove kategorije stanovništva svakako jeste kretanje uz pomoć psa vodiča. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, ja potpuno razumem vaše razloge. Pas nije terapeut, terapeutsko sredstvo. Ali, mi smo se pre svega bazirali na stav 2, kojim ste vi rekli u Predlogu zakona da je pas vodič pas koji se koristi kao podrška u kretanju ili u terapeutske, rehabilitacijske ili druge slične potrebe osoba sa invaliditetom, a koji je prošao posebnu obuku, u skladu sa zakonom, i koji je vidno obeležen adekvatnom opremom. Ali, da ne polemišemo o tome, uopšte nije bitno. Kroz vreme, kako se bude primenjivao ovaj zakon, verovatno će se nadograđivati i dograđivati. Ono što je vrlo bitno i što je dosta kolega polemisalo i pričalo, to je pripremni period. Poštovane kolege, pripremni period je – date štene toj porodici koja ima slabovidu osobu i osobu koja će imati psa vodiča, da se pas navikne na okruženje i na tu porodicu. To je taj pripremni period. Ono što je jako bitno i što pozdravljam, a što je ministar razumeo i prihvatio kao sugestiju, to je da mi imamo kvalitetne trenere, dresere, kako god da ih zovete u Srbiji, koji trebaju samo da prođu, a tu se ministar i ja potpuno slažemo, doobuku za specifičnost psa, koju obavlja pas vodič slepe osobe i slabovide osobe. Inače, što se tiče kadra, Srbija ima izuzetno kvalitetan kadar, i u Centru za obuku pasa, i u Kinološkom savezu Srbije, itd. Znači, izuzetno kvalitetne i stručne ljude. Tu nam treba samo doobuka tih ljudi, da bi mogli da primene ta nova znanja koja su potrebna za ovu specifičnu obuku ovih pasa. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Ima. Imamo i kvalitetna legla, imamo i dresere pri Ministarstvu unutrašnjih poslova, niste ih pomenuli, a koji su takođe izvanredni. Dakle, ima ih i nije sporno, svako će raditi sa njima. Ako nisam bio dovoljno jasan, da budem kristalno jasan – pas nije ortopedsko pomagalo. Pas vodič je zapravo više socijalna nego medicinska usluga. Tako ga tumačimo ovim zakonom. Samo da se razumemo.
Zahvaljujem gospodine Vulin. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne) Zahvaljujem. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne) Dodavanje naziva i novog člana 11a. Narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 11. dodaju naziv i novi član 11a. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, uvažene koleginice i kolege, slično kao i prethodni amandman, mi smo ovde želeli da kažem samo da podvučemo potrebu sa usaglašavanjem i sa poštovanjem nekih drugih zakonskih rešenja u drugim zakonima. O tome sam ja govorio i u načelnoj raspravi, da imamo malu disproporciju, da kažem, u poštovanju nekih drugih zakona, pa je ova želja za ovim amandmanom bila u stvari da možda istaknemo još malo da bi trebalo voditi računa o tome. Mi kažemo ovde – instruktor psa vodiča za vreme trajanja obuke psa i osoba koja se kreće uz pomoć psa vodiča dužni su da koriste sva potrebna zaštitna sredstva, korpa, povodac i tako dalje i da preduzmu i sve potrebne mere zaštite drugih lica, stvari i objekata. Naša želja nije bila da sad ulazimo u neke nadležnosti nekih drugih zakona ili zakonskih rešenja, ali možda ono što smo pričali u načelnoj raspravi. Nekada neki drugi zakoni iako imaju dobra rešenja nisu do kraja ispunila svoju svrhu. I tada sam apelovao na vas da pokušamo da rešimo sada i neke probleme koji su zaostali. Zaista, da se ne bavimo politikanstvom ili nekim drugim temama, jer čini mi se da je onaj deo dok smo diskutovali o zakonu bio jako produktivan i jako dobar. Ne moramo da se slažemo, ali možemo da razgovaramo kako dolikuje. Znači želeli smo, samo da kažem, da utvrdimo obavezu preduzimanja određenih zaštitnih mera od strane instruktora, psa vodiča i od strane osobe koja se kreće uz pomoć psa vodiča. Naravno, razumljivo je i vaše obrazloženje da su navedene materije već predviđene nekim od zakona. Ali, imamo zaista problem sa implementacijom, pre svega u lokalnim samoupravama, Zakona o dobrobiti životinja i Zakona o veterinarstvu, treba da radimo još puno na ovim stvarima. Moramo svi zajedno da menjamo svest da bi postali društvo kakvo želimo da budemo. Danas je i rasprava dva Odbora evropskog Parlamenta i srpskog Parlamenta, o pridruživanju i stabilizaciji EU i možda u duhu tih svih rasprava možemo da i ovaj zakon, u stvari bude jedan novi pokretač jednog novog ambijenta, koji svakako dolazi, to je pridruživanje EU. Moramo da opomenemo i možda neke druge da se nedovoljno dobro primenjuju Zakon o dobrobiti životinja i Zakon o veterinarstvu, jer se lokalne samouprave ne odnose uvek na naj humaniji način prema životinjama, najpre prema nezbrinutim psima. Zbog toga ovaj amandman, da kažem, da malo istaknemo sve te veze i sa ostalim zakonima. Dešava se da nekada se nešto podrazumeva, a u Srbiji je najgore bilo u ovih 25 godina kada se nešto podrazumeva nekim drugim zakonom, obično se ne poštuje. Zbog toga želja za ovim amandmanom i ja se nadam da ćemo završiti ovu raspravu u ovakvom tonu. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Karić. Reč ima ministar u Vladi, Aleksandar Vulin. Izvolite.
Ja sam vaš amandman, zapravo tako i razumeo, kao neku vrstu načina da skrenemo malo pažnju javnosti, na čemu ne radimo dovoljno. Vi ste sa pravom istakli i to jeste tako, o materiji o kojoj govorite regulisana je sa dva druga zakona. Takođe, i sam pas vodič je precizno i određeno, kaže se da je obeležen. Zna se kako se obeležava pas vodič, tako da je to više nego jasno, a vi ste potpuno upravu da i lokalne samouprave moraju i to smo rekli i juče da ćemo morati vrlo brzo, dakle rok je šest meseci, ali mi ćemo pre toga, naravno upozoriti lokalne samouprave šta je njihova obaveza, šta je njihova dužnost. Ali, ovo je način da skrenemo pažnju i na problem pasa lutalica i da skrenemo pažnju na odnos prema životinjama, kao takvim. U tom smislu, potpuno razumem vaš amandman. Mislim da smo obrazložili kako smo obrazložili, da to stoji i da se tu ne može ništa bitno promeniti, ali razumem vašu potrebu da skrenete pažnju javnosti i to je potpuno razumljivo. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaniče grupe, dr Vesna Rakonjac. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, poštovani predstavnici ministarstva, imam samo jednu opasku, bez obzira amandman je dobronameran krajnje, ali i kada se radi o psima vodičima pojedina oprema je prosto neprimenljiva za pse vodiče, kao što je recimo korpa. Pas vodič u toku svoje obuke prolazi deo da lavežom upozorava da sa njegovim vlasnikom nešto možda nije uredu ili takvom zvučnom signalizacijom opominje slabovidu i slepu osobu ili na prepreku ili na postojeću opasnost. Tako da, ovaj deo opreme nije primenljiv za pse vodiče, a što se tiče samog povodca, apsolutno je jasno da slabovida i slepa osoba koristi povodac, a pas je obeležen i to je jasno i u Zakonu definisano. Samo toliko. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojčić. Izvolite.
Nema racionalnog osnova za prihvatanje amandmana, pre svega što se vrednost jednog zakona, kao što je ovaj, ogleda u preciznosti, u jasnosti ali i u nepreplitanju sa drugim zakonima koji na adekvatan način regulišu ovu materiju, a to je Zakon o dobrobiti životinja i Zakon o veterinarstvu. Takođe, želim da naglasim i to da je nadležno ministarstvo, odnosno Vlada, prepoznala i te kako da je za implementaciju ovog Zakona neophodna povezanost i umreženost sa jedinicama lokalne samouprave, pa je kasnije u jednoj svojoj zakonskoj odredbi striktno naglasila da su jedinice lokalne samouprave i druga pravna i fizička lica dužna da u roku od šest meseci od dana stupanja na snagu ovog Zakona usklade, takođe svoja normativna akta, kao i da će podzakonski akt, za koje je nadležno ministarstvo biti doneto u roku od šest meseci. Prema tome, jasnost, preciznost, umreženost i sa onim institucijama koji na lokalu će da primenjuju ovaj zakon, eksplicitno je navedeno u Predlogu zakona.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem se uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, uvažene koleginice i kolege, sasvim sam dobro razumeo ministra i ne znam zašto se dodatno tumači, ali upravo to što je ministar rekao je bilo sasvim dovoljno za ovu raspravu, ne znam čemu dodatno uvek pogrešno tumačenje, već iz zakona u zakon, iz rasprave u raspravu, pa onda i jeste to bio povod na amandman na član 3. Onda niste dovoljno dobro shvatili ili obrazložili odbijanje prethodnog amandmana koji je moj kolega ispričao i upravo ne koristeći psa vodiča u terapeutske svrhe, nego proširujući delatnosti, tj. nadležnosti da kažemo ili pravo na kretanje uz pomoć psa vodiča. Da se sad ne vraćamo na taj prethodni amandman jer je on u skladu sa time što ste vi rekli, ali jednu argumentaciju koristite za potrebe jednog amandmana, drugu argumentaciju za potrebe drugog amandmana. Zahvaljujem se ministru s obzirom da je bilo dovoljno i razumljivo to što je on objasnio i što je ostalo na nivou onoga što objašnjava u toku svih ovih amandmana. Ne razumem tu potrebu za stalnim izvrtanjem i objašnjavanjem reči koje nisu izrečene i to radite iz zasedanja u zasedanje i posle toga najčešće predsedavajući ne da pravo na repliku, ali ovog puta imamo neko drugo vreme, pa sam iskoristio da kažem ono što se dešava već nekoliko zasedanja za redom. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjac, ovlašćeni predstavnik.
Hvala. Samo sam želela da pojasnim, jer ste pomenuli opremu za psa, zašto potpuno neprimereno da pas nosi korpu, to je jedno, a drugo, zato što ste vi u obrazloženju stavili da je to opasno sredstvo. Pas vodič nije radni pas iz policijskih i vojnih nadležnosti da bi bio opasno sredstvo. Ovo je pas koji se koristi u krajnje humanu svrhu. Prema tome, ja se ne bavim politikanstvom. Jasno i precizno sam vam dala objašnjenje šta od opreme može, a šta ne može da se koristi i zašto, iz medicinskih razloga, a u skladu sa vašim obrazloženjem amandmana da je pas vodič opasno sredstvo. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, podržavam stavove gospođe Rakonjac i gospođe Jeftović i mislim da ovaj amandman ne treba prihvatiti iz razloga koji su navedeni, jer odavno nije stigao ovako dobar, precizan zakon, kome ne treba nikakvo dorađivanje, pogotovo ne ovom vrstom amandmana. Ali, slažem se i sa predlagačem amandmana da neke odredbe nekih drugih zakona treba menjati. Staću na stranu predlagača da treba menjati Zakon o dobrobiti životinja, s obzirom da je taj zakon donet i da je veoma neprecizan i da je u nekim slučajevima preterano štitio neke životinje, pa čak i one koje se uzgajaju radi proizvodnje krzna. Dakle, uskoro će, u narednih nekoliko godina biti zabranjen uzgoj krznašica, činčila, nerčeva itd, ali pri tome neće biti zabranjen uvoz bundi. Za mene je to nelogično, da nešto ne sme da se proizvodi, ali sme da se uvozi. Ima i drugih razloga i kao predsednik Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu podržaću predlagača da neke zakone menjamo, preciziramo. Naveo sam neke odredbe koje su nelogične. Najverovatnije da predlagač amandmana ima i neke druge, ali to je predmet tih drugih zakona. Znači, ne bežim od toga da menjamo Zakon o dobrobiti životinja, ali bih voleo da sa dužnom pažnjom jednom donesemo zakon i o dobrobiti ljudi, da zaštitimo i ljude, jer pojedini slojevi našeg društva imaju manja prava nego zaštićene vrste životinja. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem petak 20. mart 2015. godine, sa početkom u 15,00 časova, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Zahvaljujem.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Molim poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutna 142 narodna poslanika i da postoje uslovi za odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 148, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo osam od ukupno prisutnih 156 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – jedan, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović – Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović – Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović – Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović – Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović – Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović – Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Predstavnik predlagača prihvatio je ovaj amandman u toku pretresa u pojedinostima. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 162, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo pet od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović – Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman Stavljam na glasanje Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo tri od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog zakona o ograničavanju raspolaganja imovinom u cilju sprečavanja terorizma. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 161, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo osam od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Jankov Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović – Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, dr Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Carinskog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KfW, Frankfurt na Majni i Republike Srbije, u iznosu do 15.000.000 evra za Projekat „Energetske efikasnosti u javnim objektima“, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 168, protiv – niko, uzdržanih – nema, nema onih koji nisu glasali, od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnoj pomoći u sprečavanju, istraživanju i suzbijanju carinskih prekršaja, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o kretanju uz pomoć psa vodiča, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo devet od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, dr Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 162 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Marko Đurišić, dr Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen i dr Blagoje Bradić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 11. dodaju naziv i novi član 11a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Nataša Vučković, Vesna Marjanović, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje Predlog zakona o kretanju uz pomoć psa vodiča, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala dva od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o kretanju uz pomoć psa vodiča. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske o socijalnoj sigurnosti, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 166, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo tri od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Stavljam na glasanje predlog Vlade da se za člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije izabere prof. dr Dragan Mitrović, redovni profesor Pravnog fakulteta Univerziteta u Beogradu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 160, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo devet od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila predlog Vlade i na taj način donela Odluku o izboru člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije, počev od 1. aprila 2015. godine. Dozvolite mi da u vaše i u svoje ime čestitam prof. dr Draganu Mitroviću na izboru i poželim uspeh u radu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku funkcije predsedniku Osnovnog suda u Pančevu, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – niko, uzdržanih nema, nije glasalo 10 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke. Prelazimo na odlučivanje o povredama Poslovnika na koje su ukazali narodni poslanici. Narodni poslanik Marko Đurišić na sednici 18. marta 2015. godina, u 10 časova i 38 minuta, ukazao je na povredu člana 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – troje, protiv – jedan, uzdržanih nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnog 161 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Marko Đurišić na sednici 18. marta 2015. godina, u 12 časova i 5 minuta, ukazao je na povredu člana 103. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – jedan, uzdržanih nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 157 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović na sednici 19. marta 2015. godina, u 12 časova i 53 minuta, ukazao je na povredu članova 106. i 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – jedan, uzdržanih nema, nije glasalo 142 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević na sednici 20. marta 2015. godina, u 10 časova i 35 minuta, ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – jedan, uzdržanih nema, nije glasalo 142 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Drugu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.