Доброго ранку, шановні депутати, запрошені та гості Верховної Ради. Прошу вас, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему "Рада", прошу зареєструватись. [[10:02:04]] Зареєструвалося -430 В залі зареєстровано 430 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Я думаю, що нам можна навіть і рішення поприймати деякі сьогодні. Шановні колеги, сьогодні день народження народного депутата України Гапочки Миколи Михайловича. Давайте привітаємо його і побажаємо йому здоров’я і успіхів у його відповідальній парламентській роботі по керівництву депутатською групою. [[О п л е с к и]] Відповідно до Регламенту в п’ятницю ми обговорюємо питання відповідно до розкладу засідань. Перелік питань, що пропонується сьогодні до розгляду, у вас є. Регламентом не передбачено розгляд депутатських запитів. Але, оскільки їх нагромадилось дуже багато, з вашого дозволу, можна було б їх проголосувати, депутатські запити. Нема заперечень? Дякую. Надійшли запити народних депутатів України: Володимира Лещенка - до Генерального прокурора України - з приводу встановлення факту перебування на службі в органах Внутрішніх Справ громадянина Висоцького на час скоєння ним дорожньо-транспортної пригоди з летальним наслідком у селищі міського типу Короп, Чернігівської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:03:40]] За-132 Рішення прийнято. Костянтина Ситника, до Голови Верховної Ради України щодо припинення порушень народним депутатом України Олександром Стояном присяги, Конституції України, які вилились у несумісності його штатної діяльності у Федерації профспілок України і депутатським мандатом. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:04:17]] За-174 Рішення прийнято. Петра Цибенка, до Київського міського голови про невдоволення відповіддю на звернення народних депутатів України щодо передачі майнового комплексу кінотеатру "Зоряний" Київській міській організації ветеранів. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:04:48]] За-127 Рішення прийнято. Ігоря Тарасюка до прем’єр-міністра України щодо забезпечення умов діяльності та розвитку духовного Марійського центру, в селі Зарваниця, Теребовлянського району, Тернопільської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:05:22]] За-134 Рішення прийнято. Миколи Поліщука до прем’єр-міністра України, міністра юстиції України, міністра освіти і науки України, міністра охорони здоров’я щодо порушень закону України про вищу освіту. При призначенні на керівні посади у вищих учбових закладах державної форми власності. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:05:58]] За-172 Рішення прийнято. Володимира Бондаря до Прем’єр-міністра України щодо адміністративного тиску Волинської обласної державної адміністрації на хлібопекарську галузь регіону. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:06:26]] За-167 Рішення прийнято. Євгена Кирильчука до Прем’єр-міністра України у зв’язку з незадовільним реагуванням на запити щодо захисту прав потерпілих громадян України від ядерних випробувань на Семипалатинському полігоні. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:06:58]] За-177 Рішення прийнято. Анатолія Наливайка до Прем’єр-міністра України щодо завершення будівництва нового горизонту і ліквідації кризової ситуації на шахті імені Карла Маркса міста Єнакієве. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:07:29]] За-153 Рішення прийнято. Миколи Поліщука до Прем’єр-міністра України, міністра охорони здоров’я України, президента Академії медичних наук України про вжиття заходів щодо попередження пріонних інфекцій серед населення України. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:07:59]] За-218 Рішення прийнято. Євгена Кирильчука до Прем’єр-міністра України щодо незадовільного обслуговування населення з ремонту і догляду поштових скриньок у багатоквартирних будинках міста Луцька. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:08:31]] За-177 Рішення прийнято. Леоніда Грача до Прем’єр-міністра України стосовно проявів націонал-екстриміських та русофобних сил і запобігання міжнаціональної ворожнечі. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:08:59]] За-127 Рішення прийнято. Групи народних депутатів: Шандра, Лебедівський, Катеринчук до Прем’єр-міністра України щодо збереження унікальної пам’ятки архітектури вісімнадцятого століття Ствято-Преображенського храму в селі Палечинці Вінницької області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:09:33]] За-141 Рішення прийнято. Володимира Єщенка до Прем’єр-міністра України щодо фінансування і реконструкції очисних споруд у місті Золотоноша Черкаської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:09:58]] За-177 Рішення прийнято. Олександра Шевченка до Прем’єр-міністра України стосовно виконання Постанови Кабінету Міністрів від 25 грудня 2002 року "Про внесення змін у додаток до Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2002 року номер 551 "Про затвердження переліку об’єктів, що фінансуються за рахунок державних централізованих капітальних вкладень у 2002 році". Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:10:40]] За-116 Рішення прийнято. Сергія Слабенко і Володимира Бондаря до Прем’єр-міністра України щодо формування програми капітального будівництва на території виборчих округів в 2003 році. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:11:07]] За-141 Рішення прийнято. Бориса Беспалого до Прем’єр-міністра України з приводу незадоволення відповіддю на звернення щодо надання інформації про пенсійне забезпечення. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:11:32]] За-129 Рішення прийнято. Віктора Ющенко до Прем’єр-міністра України стосовно відведення газової мережі у село Зарваниця Теребовлянського району Тернопільської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:11:59]] За-148 Рішення прийнято. Михайла Павловського до Прем’єр-міністра України у зв’язку з тривалим невирішенням питання щодо усунення будівельних недоробок в отриманих квартирах в місті Хмельницьку громадянами постраждалими в наслідок Чорнобильської катастрофи. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:12:30]] За-224 Рішення прийнято. Андрія Шкіля до Прем’єр-міністра України з приводу непровадження кримінальної справи за фактом затримання 34 вантажних автомобілів з контрабандним товаром на Галицькій митниці. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:13:01]] За-190 Рішення прийнято. Івана Плюща до Прем’єр-міністра України з приводу відміни нарахувань щомісячної надбавки військовослужбовцям спеціального авіаційного закону, Міністерство з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від Чорнобильської катастрофи, що погіршує їх матеріальне становище, соціальну захищеність. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:13:37]] За-237 Рішення прийнято. Групи народних депутатів Цушко, Писаренко та інші до Прем’єр-міністра України з приводу порушення Пенсійним фондом України статті 49 Закону України "Про Державний бюджет України на 2002 рік". Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:14:08]] За-219 Рішення прийнято. Миколи Круця до Першого віце-прем’єр-міністра України, міністра фінансів України щодо виконання на місцях постанови Кабінету Міністрів України про виплату у 2002 році грошових заощаджень громадян України, вкладених до 2 січня 1992 року в установи колишнього Ощадного банку СРСР, що діяли на території України. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:14:51]] За-172 Рішення прийнято. Валентина Савицького до першого віце-прем’єр-міністра, міністра фінансів України щодо погашення заборгованості з надання пільг і компенсацій ліквідаторам аварії на ЧАЕС Баранівського району Житомирської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:15:21]] За-187 Рішення прийнято. Михайла Волинця до віце-прем’єр-міністра України Віталія Гайдука щодо кризової ситуації в державній холдинговій компанії "Павлоградвугілля" в зв’язку з невиплатою заробітної плати. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:15:50]] За-202 Рішення прийнято. Валентина Савицького до першого віце-прем’єр-міністра України, міністра фінансів України щодо погашення заборгованості з виплати заробітної плати педагогам Новоград-Волинського району Житомирської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:16:22]] За-166 Рішення прийнято. Володимира Пузакова до Генерального прокурора України стосовно ситуації у товаристві з обмеженою відповідальністю "Молкомцентр" міста Кіровоград. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:16:48]] За-163 Рішення прийнято. Миколи Катеринчука до Генерального прокурора України з приводу загибелі судді апеляційного суду Вінницької області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:17:14]] За-132 Рішення прийнято. Олександра Голуба до Генерального прокурора України стосовно ситуації у закритому акціонерному товаристві "Фарфор" міста Борислава Львівської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:17:42]] За-148 Рішення прийнято. Владислава Отрощенка до Генерального прокурора України з приводу невиконання Державною виконавчою службою Дарницького управління юстиції міста Києва рішень районного, апеляційного та Верховного суду України. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:18:11]] За-170 за-170, рішення прийнято. Леоніда Грача до Генерального прокурора України стосовно реагування на прояви попрання прав і свобод багатонаціонального населення Криму, ущемлення його за національною ознакою. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:18:40]] За-158 за-158, рішення прийнято. Олександра Голуба до Генерального прокурора України щодо фактів тяганини і зловживань службовим становищем слідчим Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:19:08]] За-143 за-143, рішення прийнято. Дмитра Сандлера до Генерального прокурора України стосовно неналежного ставлення працівників правоохоронних органів Тернопільської області до справи, що перебуває у їх впровадженні. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:19:39]] За-65 Рішення не прийнято. Михайла Добкіна до Генерального прокурора України стосовно відповідності чинному законодавству наказу Державної митної служби України щодо порядку встановлення середньоконтрактних цін. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:20:08]] За-64 Рішення не прийнято. Сергія Бичкова до Генерального прокурора України щодо вжиття заходів з розслідування вбивства в місті Дніпропетровську підприємця Євгена Ніколаєва. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:20:34]] За-210 Рішення прийнято. Юрія Кармазіна - до Генерального прокурора України, Голови Державної податкової адміністрації України - щодо фактів свавілля працівників правоохоронних органів Одеської області, незаконного їх сприяння фіктивному банкрутству Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна зернова компанія". Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:21:08]] За-126 Рішення прийнято. Іштвана Гайдоша - до Генерального прокурора України - щодо правомірності відчуження та приватизації земельної ділянки Мукачівської школи-інтернату для дітей-сиріт, Закарпатська область. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:21:40]] За-171 Рішення прийнято. Віктора Драчевського - до Міністра юстиції України - щодо погашення заборгованості Департамента виконання покарань Міністерства юстиції України в Дніпропетровській області перед сільськогосподарським товариством "Аврора". [[10:22:10]] За-106 Рішення прийнято. Я тільки прошу Секретаріат внести уточнення. Оскільки Департамент виконання покарань не належить до юрисдикції Міністерства юстиції України. Миколи Катеринчука - до Міністерства охорони здоров’я України - щодо забезпечення обладнанням Калинівської районної лікарні Вінницької області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:22:43]] За-166 Рішення прийнято. Олександра Колоніарі до міністра охорони здоров’я України щодо поліпшення стану в галузі охорони здоров’я. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:23:08]] За-180 Рішення прийнято. Віктора Драчевського до міністра міністра праці та соціальної політики України щодо збільшення штату територіальної інспекції з контролю за дотриманням законодавства про працю в місті Нікополь, Дніпропетровської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:23:38]] За-145 Рішення прийнято. Сергія Слабенка до міністра освіти і науки України стосовно комп’ютеризації шкіл у Волинській області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:24:01]] За-116 Рішення прийнято. Володимира Пузакова до уповноваженого Верховної Ради України з прав людини стосовно ситуації, що виникла у зв’язку з ліквідацією в місті Кіровограді дошкільного закладу "Лісова казка". Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:24:30]] За-150 Рішення прийнято. Валентини Семенюк до голови державного комітету інформаційної політики, телебачення та радіомовлення України. У зв’язку з недопуском охороною народного депутата України до приміщення телекомпанії "1+1", для участі в телепередачі, на яку була офіційно запрошена. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:25:06]] За-172 Рішення прийнято. Юрія Кармазіна до голови Державного комітету по земельних ресурсах України, голови Кіровоградської обласної державної адміністрації стосовно надання земельних ділянок працівникам соціальної сфери селища Павлич Кіровоградської області. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:25:36]] За-123 Рішення прийнято. Михайла Добкіна до голови Державної митної служби України щодо неправомірних дій посадових осіб Чорноморської регіональної митниці. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:26:02]] За-75 Рішення не прийнято. Групи народних депутатів - Беспалий, Асадчев та інші до голови Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо незаконних дій уповноваженого Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку Головка. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:26:33]] За-83 Рішення не прийнято. Володимира Єщенка до голови Черкаської обласної державної адміністрації щодо фінансування забезпечення питною водою жителів міста Шпола. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:27:02]] За-133 Рішення прийнято. Миколи Песоцького до Прем’єр-міністра України, міністра промислової політики України щодо недоцільності створення в загальнодержавній системі безпеки і мореплавства державного підприємства "Морська державна адміністрація Дніпробудського морського порту". Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:27:36]] За-100 Анатолія Франчука до Прем’єр-міністра України стосовно ситуації, що склалася навколо радгосп заводу "Плодове" Бахчисарайського району у зв’язку з наполяганням на його входження до приватних структур. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:28:08]] За-96 Рішення прийнято. Миколи Пісоцього до Генерального прокурора України стосовно розкрадання майна орендного підприємства декоративної культури та садівництва місто Луганськ. Ставлю на голосування про направлення запиту. [[10:28:36]] За-83 Рішення не прийнято. Всі запити проголосовані. Шановні народні депутати, є пропозиція, яка може вас підкупити своєю новизною. Може нам проголосувати зараз і прийняти рішення проголосувати питання пов’язані із адміністративно-територіальним устроєм. Це пропозиція. І потім включити до порядку денного питання пакетом, яке ми вчора не включили, для того щоб над ним можна було працювати. Тому, шановні колеги, я ставлю пропозицію на голосування для того, щоб зараз взяти аd hoc і проголосувати за те, щоб ми могли прийняти рішення з запропонованих питань. Прошу проголосувати. [[10:29:38]] За-70 Бачите, все вирішилося: за 70 - немає рішення. Переходимо до розгляду питань відповідно до засідання на п’ятницю. Оголошується до розгляду проект Закону про порядок обрання на посаду та звільнення з посади професійного судді Верховною Радою України. Заступник голови Комітету з питань правової політики Оніщук Микола Васильович.
Вельмишановний Голово, вельмишановні народні депутати. Вашій увазі пропонується проект Закону України "Про порядок обрання та звільнення з посади суддів", які обираються і признаються Верховною Радою України. До історії питання. Справа в тому, що на нинішній час питання саме порядку обрання суддів достроково регулюється Постановою Верховної Ради, яка була прийнята ще в 1997 році і передбачала, що вона регулює ці відносини до їх законодавчого регулювання. Крім того, після 1997 року був прийнятий Закону України "Про судоустрій", який суттєво змінив цілу низку питань пов’язаних саме з врегулюванням відносин пов’язаних з призначенням суддів на посади та їх звільнення. У зв’язку з цим виникла нагальна потреба законодавчо врегулювати ці питання і якраз на виконання цієї потреби був внесений проект Закону України "Про порядок обрання на посаду та звільнення з посади професійного судді Верховною Радою України". Автори цього законопроекту - народні депутати: Васильєв, Мойсик, Бандурко та Сіренко. Це проект № 2560. Практично одночасно до Верховної Ради України в порядку законодавчої ініціативи поступив і проект постанови Верховної Ради України з цього ж питання, авторами яких виступав народних депутат Оніщук та народний депутат Пеклушенко. Фактично обидві ці законодавчі ініціативи стосуються одного і того ж предмету, і мають на меті суттєво покращити порядок законодавчого врегулювання питань призначення суддів на посаду. Не зупиняючись детально на змісті цього закону повідомлю про найбільш головні новації цього порядку, які можуть викликати ваш інтерес і повинні бути зрушені. Перше. До цієї новації відноситься те, що від нині органи Державної судової адміністрації зобов’язані перед порушенням клопотання і порушенням справи про призначення судді, обов’язково у засобах масової інформації, там де суддя працює чи буде працювати, обов’язково опублікувати, що таке подання порушується. Для того, щоб виборці, громадяни і інші зацікавлені особи могли звернутися, як до Верховної Ради, так і до кваліфікаційних комісій, які попередньо розглядають ці подання і висловити своє відношення до цієї пропозиції щодо обрання судді. Друге. Запроваджується конкурсний порядок підготовки подань на заміщення посад суддів безстроково. Третє. Передбачається, що таке подання повинно бути порушене і підготовка матеріалів щодо судді не пізніше, чим за три місяці до закінчення строку їх повноважень. Проблема в тому, що сьогодні у Верховній Раді, коли ми з вами розглядаємо призначення суддів, переважна частина з них уже є з простроченими строками, тобто вони фактично уже не діють як судді і чекають свого призначення у Верховній Раді України. В значній мірі це викликано те, що законодавством не передбачено у який термін до закінчення повноважень повинно бути розпочате впровадження стосовно цього судді. Проект закону передбачає, що не пізніше, чи за три місяці, є навіть інші пропозиції, вони вже поступають до комітету, щоб можливо це було чотири чи п’ять місяців для того, щоб суддя працював, навіть знаходячись на посаді, коли він голосується тут у Верховній Раді, щоб він працював як суддя, а не чекав отримання свого призначення. Проект законом передбачено врегулювати процедур переведення суддів. До речі, звертаю вашу увагу, шановні колеги, що ми з вами займаємося призначенням судді, обранням його безстроково на посаду судді, наприклад, апеляційного чи місцевого суду, але і до компетенції Верховної Ради України відноситься і прийняття рішення про його переведення. Наприклад, коли він працює суддею місцевого суду одного району цієї області, а в зв’язку із потребою чи його особистими обставинами хоче бути переведеним в інший місцевий суд цієї ж області, але іншого району. Якраз це той випадок, коли це рішення може бути прийнято не адміністративно, а лише самою Верховною Радою. Правда, порядок підготовки документів у таких випадках дещо інший. Окремо, шановні народні депутати, передбачена також процедура розгляду подань самим Комітетом Верховної Ради України, яка сьогодні фактично не врегульована. Зокрема особлива увага приділяється зверненням, які поступають від народних депутатів стосовно поданих кандидатур. Передбачається, що комітет утворює у таких випадках спеціальну комісію, яка попередньо розглядає звернення народного депутата чи іншої зацікавленої особи і виносить її на розгляд комітету. І, завершуючи, шановні колеги, хочу вам сказати, що врегульоване також дуже важливе інше запитання, яке сьогодні фактично поза межами законодавчого регулювання. Це скільки разів можна вносити подання до Верховної Ради, якщо Верховна Рада відхилила вже один раз подання на призначення обрання судді безстроково. Проектом закону передбачається, що цей процес може мати місце лише два рази, не більше двох раз. Якщо суддя не обраний Верховною Радою повторного, він, як кажуть, це питання знімається з розгляду, і він підлягає звільненню. Природно, що з прийняттям цього закону втрачає чинність постанова від 1997 року, як я вже говорив, яка фактично в значній мірі вже є застарілою, тому що не відповідає положенням новітніх законодавчих актів. Дякую за увагу.
Сідайте, будь ласка. Шановні колеги! Ви ж наполягаєте, щоб ми дотримувалися регламенту. Так за регламентом я ж іду, це за скороченою процедурою йдемо ми. Сідайте, будь ласка. Юрій Анатолійович Кармазін, будь ласка. Підготуватися Михайлу Мельничуку. Висвітіть на табло тих, хто записався на виступ.
Юрій Кармазін, "Наша Україна", "Солідарність", Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати! Ми кожен раз, призначаючи суддів на посаду, бачимо, що цей процес у нас відбувається недосконало, абсолютно формально і точно так же потім почувають себе і судді. Безумовно, законопроект потрібен, але не зовсім такий, точніше, зовсім не такий потрібен законопроект. Насправді ці питання мали б бути врегульовані в Законі про статус суддів, частина цих питань має бути врегульована в Законі про Вищу раду юстиції, вони кореспондуються ці закони і, приймаючи цей закон, треба буде вносити в ці обидва закони зміни. Так ось, треба вносити зміни в закон про судоустрій. В проекті йдеться тільки про звільнення суддів, обраних на посади безстроково Верховною Радою України, але цей порядок не поширюється на тих, кого вперше призначають президентом України, якого звільняє також Президент України. Процедура абсолютно не виписана звільнення. В якому порядку це робити. Все робиться довільно, з питань доцільності. А з тим, що зараз відбувається суцільна есдепізація країни, то ви розумієте, що це ще і небезпечно для України. Є такі зауваження, що положення про порядок розгляду подань щодо обрання на посади суддів безстроково, яке приймалося, воно мало сюди включитися до цього проекту практично повністю, тому що воно застаріло, та й не має тої юридичної сили. Вважаю за доцільне передбачили подання додатково таких обов’язкових матеріалів щодо обрання суддів на посаду, кількість розглянутих цивільних кримінальних адміністративних справ. Середнє навантаження на суддю в порівнянні до середнього показника по країні, області, конкретному суду; кількість змінених та скасованих рішень, вироків суду в порівнянні до середнього показника по країні, області; перелік справ зі зміненням та скасовуванням рішення, вироками і зазначення сторін судового розгляду; копію судового рішення відповідного суду; копії рішення судової інстанції, що змінила чи скасувала; кількість поставлених окремих ухвал; кількість скарг, що надійшли стосовно судді до органів суддівського самоврядування, судів квалі. комісій суддів, правоохоронних органів; наслідки розгляду їх; кількість порушених щодо суддів кримінальних справ, бо у нас є такі, що по півтора року розслідуються кримінальні справи, а вони виносять вироки і рішення. рішенням України. Кількість порушених дисциплінарних впроваджень стосовно судді, наслідки їх розгляду. Для подання таких матеріалів необхідно, щоб голова комітету звертався до голови Верховного Суду, голови Вищого господарського, голови державної судової адміністрації для підготовки подання відповідних матеріалів. Тільки такий закон забезпечить верховенство права в цій країні і верховенство Конституції. Вважаю, що треба приймати в першому читанні, але обов’язково врахувати ці доповнення мої до статті, скажемо, 6 і до маси інших статей і тих законів, які я назвав. Дякую.
Михайло Мельничук, Фракція Соціалістичної партії України. Підготуватися Павловському.
Шановний Володимир Михайлович, шановні колеги! Мотивація внесення цього законопроекту є те, що питання багато дещо в законі про судоустрій неврегульовані. Але все ж таки я стою на позиції того, що треба прислухатись до думки і міністерства юстиції з цього приводу. Щоб відповідно внести деякі зміни до Регламенту та Положення Верховної Ради з цього приводу. Все-таки по законопроекту, над яким працювали народні депутати, у мене є деякі зауваження і пропозиції. Доцільно було би відповідно внести зміни до закону про судоустрій, особливо в частину шосту статті 61, зазначивши тут посилання в цьому законопроекті і на закон про Вищу раду юстиції. Слід звернути увагу, що в законопроекті мова йде про звільнення суддів, обраних на посади безстроково тільки Верховною Радою. Залишається невизначеним звільнення суддів, які вперше призначаються. Тут мій колега Кармазін вже приводив ці приклади. Особливо це стосується призначення суддів Президентом України, стаття 126 Конституції України. А законодавчо цей порядок повинен бути визначений після внесення подання Вищою радою юстиції. Слушним є зауваження Головного науково-експертного управління Верховної Ради України стосовно порядку призначення Президентом України суддів на посаду вперше. Тому що стаття 29 Закону України "Про Вищу раду юстиції”. Врегульовано лише порядок підготовки подання про призначення на посаду суддів вперше. І це визначено частиною 2, статті 61 закону України про судоустрій. Але, порядок розгляду подання про призначення на посаду судді, саме Президентом не визначено. Є багато недоречностей і в законі "Про судоустрій", особливо щодо окружних кваліфікаційних комісій, до їх складу. Візьміть, будь ласка, окружну комісію Львівську. Сюди входить шість областей, ми знаємо, що тільки шість суддів можуть входити в кваліфікаційну комісію. Таким чином, представництво від однієї області складає один суддя в цій комісії. І я б хотів про судову реформу декілька слів. Нам негайно треба визначитись і по цим проблемам. Треба виділити один день і зайнятись питаннями судової реформи в Україні. Тому що ми затягуємо цей процес і він визначається на роботі суддів. І останнє, хочу зробити таку заяву. В Чернівецькій області, в Новоселицькому районі розпочалося полювання на суддю Дудку Миколу Степановича з боку обласної державної адміністрації та тих, кому він невигідний. І це ведеться за допомогою преси, за допомогою деяких депутатів Верховної Ради. Я вважаю, що це принциповий суддя, він повинен бути захищений. Дякую.
Михайло Антонович Павловський, фракція блоку Тимошенко.
Дякую, Володимир Михайлович. Фракція блоку Юлії Тимошенко. Батьківщина Хмельниччина. Шановні колеги народні депутати, шановні журналісти, виборці, я хочу привернути увагу до однієї сторони. Я пропоную в цьому законі більш чітко виписати процедуру звільнення суддів. Повинні бути виписані критерії, тому що сьогодні, попередній виступаючий про це вже говорив, політизується це питання. І на замовлення адміністрації, Президента чи місцевих, звільнюють тих суддів, які борються за демократію або які приймають справедливі рішення. Ми вже маємо досвід з суддею Замковенко. Ми, мабуть, зтикнемось ще із проблемою судді Василенка, який, як відомо, порушив кримінальну справу проти Президента по багатьом статтям. І це іде як політичне замовлення. Тому саме в цьому законі треба виписати відповідні критерії і норми для того, щоб навіть і Вища Рада юстиції не могла відхилитись від цих норм, тому що ми знаємо і в цьому залі бачили, що дуже легко виконувати політичні замовлення сьогодні в нашій державі. Це з одного боку. З іншого боку, так як і в процесі обрання по суті є можливість публічно обговорювати, закон дає можливість публічно обговорювати суддю, так само і при звільненні симетрично повинна бути можливість публічно обговорювати це питання для того, щоб хоч трішечки зменшити вплив адмінресурсу, вплив політичних замовлень, які сьогодні мають місце в наші державі. Тому наша фракція пропонує: для того, щоб ці зміни, а вони суттєві, можна було внести, то все-таки пропонувати його на повторне перше читання. Тому що якщо на першому читанні ми вже маємо досвід, поправка не підтримана комітетом, то вже потім ніхто ніколи її не підтримає. Тобто ми виключили таку можливість підтримати поправки в процесі голосування. Тому я пропоную на повторне перше читання. І оцей розділ "Звільнення" зробити об’єктивним для того, щоб трохи зменшити залежність суддівської гілки влади від Адміністрації Президента і виконавчих структур. Дякую за увагу.
Так, дякую вам також, Михайло Антонович. Будь ласка, від Міністерства юстиції заступник державного секретаря Міністерства юстиції, можна з місця, там вам навіть зручніше буде, Микола Миколайович Шупеня, будь ласка.
Дякую, Володимире Михайловичу. Шановні народні депутати! В цілому погоджуючись з тими питаннями, що дійсно необхідно регламентувати процедуру обрання і звільнення професійних суддів, Міністерство юстиції вважає, що як такий закон в такій формі він не потрібен тому що, на нашу думку, необхідно внести просто зміни в Закон "Про статус суддів", в Закон "Про вищу Раду юстиції" та Регламент Верховної Ради України де всі ці питання можна регламентувати. Чому? Тому що по-перше, запропонований проект закону дублює положення і Конституції України, і законів, які вже регламентують процедуру обрання суддів і їх звільнення. Крім того, в запропонованому проекті допущені порушення норми проектувальної техніки, що не допускаються, неможливо допускати. Крім того є дублювання цілого ряду норм, які вже передбачені іншими законами. Тому, на думку Міністерства юстиції, просто необхідно внести зміни, ще раз повторюю, в закони які вже діють. Це і спростить процедуру і дійсно відрегламентує ті підняті серйозні питання, які стосуються обрання і звільнення суддів. Дякую за увагу.
Дякую вам також. Шановні колеги, розгляд проекту Закону про порядок обрання на посаду та звільнення з посади професійного судді Верховною Радою України завершено. Рішення будемо приймати в день голосування з урахуванням обговорення. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до деяких законів України у зв’язку з прийняттям Закону України "Про радіочастотний ресурс України". З процедури, будь ласка, Юрій Луценко.
Шановний Володимир Михайлович, у мене запитання, а на якій підставі він взагалі включений до розгляду сьогодні, якщо в попередньо розданому графіку не числиться взагалі це питання. Там взагалі інший закон що по галузі радіозв’язку, тощо, але цього не було, ми до нього не були готові, як мінімум.
Я зараз прошу щоб дали інформацію з Секретаріату, але справа в тому, що ті законопроекти, які ми не встигли розглянути вони переходять із попередніх днів. Я зараз попрошу, уточнять, і я вам скажу. Будь ласка, Сергій Дорогунцов.
Шановний Володимире Михайловичу! Я хочу звернутися до вас у зв’язку з прийнятим порядком обговорення питань на пленарних засіданнях Верховної Ради. Сьогодні ми починаємо прямо з питань всіх за скороченою процедурою. Це ще один засіб, один спосіб відсторонення депутатів від активної участі в обговоренні всіх питань, у розв’язанні деяких з них, які можна було б з’ясувати навіть шляхом задавання подання питань. Я ніколи не відчував свою непотрібність в залі так, як нині. Розумієте? Працюючи тут з 1990 року, я ще ніколи не відчував так свою самотність, як тепер. Виявляється не потрібен тут ніхто, бо ми вислухаємо два за, два проти і пішли далі. Я просив би повернутися до цього питання, дати доручення регламентному комітетові, щоб якось депутат міг відчувати себе у своєму рідному домі. Спасибі.
Дякую. Шановний Сергію Івановичу! Шановні колеги! Ми на цей тиждень запланували 160 законопроектів і плюс були наполягання включити ще законопроекти. Я думаю, що основна робота відбувається, це ви краще мене знаєте, у комітетах. А тут вже просто йде процес освячення, якщо хочете. Я думаю, Сергію Івановичу, якщо у вас буде виникати питання, якщо вони виникають, будь ласка, питань не буде. Я думаю, що ми завжди працюємо спокійно, відступаємо так, де це потрібно, від установленої процедури для того, щоб узгодити всі позиції. Так будемо поступати і в даному разі. Тому давайте зараз перейдемо до розгляду проекту Закону про внесення до деяких законів України у зв’язку з прийняттям Закону України про радіочастотний ресурс України, а секретаріат прошу дати інформацію з цього приводу. Геннадій Андрійович говорить, Юрій Луценко, що це питання на цей тиждень вже стояло, було заплановане. Будь ласка, Чиж Іван Сергійович - голова Державного комітету телебачення і радіомовлення. Будь ласка, до трибуни.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати України! Пропонується вашій увазі проект Закону України щодо внесення змін до деяких законодавчих актів у зв’язку з прийняттям 1 червня 2000 року Верховною Радою України Закону "Про радіочастотний ресурс України". Відповідно до практики європейських країн та у зв’язку з необхідністю приведення нашого законодавства до рівня загальноєвропейського, законом введено нову для України інституцію - адміністрацію зв’язку та радіочастот України. З метою гармонізації українського законодавства, стосовно питань управління у сфері радіочастотного ресурсу України, виникла потреба узгодити окремі норми раніше прийнятих законів про телебачення і радіомовлення України, про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення, і з Законом "Про радіочастотний ресурс України". Запропоновано такі зміни. Перше. До статті 22 Закону України "Про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення", ввести норму про те, що теле- і радіоорганізаціям, які мають ліцензію на право мовлення, Адміністрація зв’язку та радіочастот видає ліцензію на використання радіочастот у порядку, який визначить Національна рада. Друге. Статтю 28 Закону України "Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення", та статтю 5 Закону "Про телебачення і радіомовлення" доповнити нормами, що передбачають обов’язок Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення при розробці правил використання каналів мовлення, обов’язково погоджувати їх з Адміністрацією зв’язку та радіочастот. А також внести зміни до статті 28 Закону "Про Національну раду з питань телебачення і радіомовлення", які встановлюють, що за поданням Національної Ради, Адміністрація зв’язку і радіочастот, присвоює радіочастоти для потреб телебачення і радіомовлення. І ще одне доповнення стосується того, щоб замінити у тексті Закону "Про телебачення і радіомовлення" слова "постійна Комісія Верховної Ради" словами "Комітет Верховної Ради" відповідно до 89-ї статті Конституції України. Прийняття і реалізація запропонованих змін не потребуватиме додаткових матеріальних і інших витрат. Прошу підтримати. Дякую за увагу.
Є питання? Будь ласка, Віталій Шибко. П’ять хвилин на запитання.
Віталій Шибко, Соціалістична партія України. Іване Сергійовичу, ви знаєте, що існує така практика, якщо хтось викупив якійсь простір або він йому виданий згідно ліцензії, то він може не використовувати його повністю. Наприклад, він викупив такий-то діапазон, а використовує десь 5 відсотків і виплачує тільки за 5 відсотків, а інша зона гуляє. Так я хотів би знати ваше бачення цього, чи це правильно робиться? Чи якщо хтось отримав це, поцупив це, вірніше, то він повинен за все платити, а не зберігати для чогось на майбутнє оце, а тоді або торгувати цим, або притримати на щось? Я хотів би знати ваше бачення цього.
Дякую Вікторе Яковичу. Національна рада з питань телебачення і радіомовлення, а це її компетенція, видає ліцензії, як правило, на 24 години мовлення, на повний часовий проміжок. І тому, безумовно, ви праві, що неможна, так би мовити, впрок, запасати для себе радіочастотний ресурс, бо це надзвичайно стратегічний ресурс держави, тут ми абсолютно в поглядах співпадаємо.
Юрій Луценко, будь ласка.
Шановний Іване Сергійовичу, у мене до вас запитання. Поясніть, будь ласка, депутатам, що таке адміністрація зв’язку, хто, який орган конкретно виконує цю функцію, це по-перше? І по-друге, на якій підставі Нацрада телебачення фактично позбавляється права видавати ліцензії?
Дякую за питання. Пояснюю. Ще в минулому скликанні Верховна Рада прийняла закон, який намагалася створити орган, який би не був вузькогалузевим, який міг би розпоряджатися радіочастотним ресурсом загальнонаціональним в інтересах не конкретного відомства, а всієї держави. І такі адміністрації існують в європейських країнах. З цього і виходили ми зараз вносячи зміни фактично чисто юридичного правового характеру в інше законодавство. Верховна Рада прийняла такий закон. Сьогодні це питання в компетенції Укрчастотнагляду, це Український державний центр радіочастот та нагляду за зв’язком, який є складовою Держкомзв’язку. Якщо буде створена така адміністрація, тоді цей частотнагляд входить складовою у адміністрацію, яка є поза відомчим по суті органом, ну так, як передбачається законодавством. Я вам дав пояснення. Дякую.
Олександр Бараніський.
Ну ви сказали хто сьогодні. Держкомзв’язку і Укрчастотнагляд сьогодні розпоряджаються. А щодо Національної ради, Національна рада не позбавляється, зберігається все сьогоднішній принцип, який є. Сьогодні ж так само Національна рада приймає ліцензію, а право на частоту віддає Укрчастотнагляд. Все зберігається, тільки орган цей форматно називається "азероча". Дякую.
Олександре Баранівський.
Дякую, Володимире Михайловичу. Олександр Баранівський, фракція Соціалістичної партії України. Шановний Іване Сергійовичу, у мене взагалі є сумнів з того приводу чи треба взагалі приймати цей закон і не тільки цей, а все, що стосується вашої сфери впливу. Не так давно я на сесії Верховної Ради виступав і звернувся до вас коректно, що Іван Сергійович, ваші підвідомчі служби, зокрема телерадіокомпанія житомирська, яку очолює Бойко, ігнорує, топчеться по закону про статус народного депутата. Я просив вас все-таки, щоб ви на нього вплинули, щоб той відеозапис був показаний, про який йшла мова. Хочу сказати, що після мого виступу Бойко абсолютно нічого не зробив і ви на нього не вплинули. А більше того він уже пенсійного віку, а ви ще на 2 роки з ним по моїх даних продовжили контракт на його роботу. То чи треба тоді такий закон, якщо вони так виконуються? Дякую.
Цей закон приводить, я ще раз пояснив, норми діючого законодавства у відповідність до рішень, які прийняла Верховна Рада через закон. Тому очевидно він потрібен. А що стосується впливу на керівників, я в той же день мав зустріч з керівниками державної телерадіокомпанії і відповідні вказівки зробив щодо того, що недопущення порушення прав народних депутатів і відповідного порядку оприлюднення їхніх законних прав на вихід в ефір. Я думаю, що, так само і Бойко пояснив, що обов’язково ваша програма вийде в ефір, вона якраз стосується політичної реформи. Я думаю, що це врегулюється. Просто ви зважте, шановні колеги, на таку річ. Якщо навіть 225 депутатів захочуть одномоментно вийти в ефір в житомирській компанії, це не можливо розділити. Є певний механізм. Але ми це врегулюємо однозначно.
Юрій Соломатін.
Дякую. Шановний Іване Сергійовичу, моє запитання торкається самого змісту поняття "національна рада". Зараз у нас є національні ради, національні комісії, інші утворення, які приховуються за таким визначенням - "національна". Будь ласка, поясніть мені, чому та рада, яка займається конкретними справами, має назву "національна"? І чи є дійсно в діяльності цієї ради національний зміст? Дякую.
Це питання до Конституції України, вона прописала такий орган позавідомчий, конституційний, який впливає на національну взагалі ситуацію всесуспільну як Національна рада з питань телебачення і радіомовлення. Я думаю, що вона і виконує функцію загальнонаціонального значення. Це моє бачення. Дякую, Юрій Петрович.
Дякую. Час вичерпаний. Співдоповідь від комітету - Станіслав Довгий, від Комітету з питань будівництва, транспорту, житлово-комунального господарства і зв’язку. Довгий Станіслав Олексійович. А потім буде співдоповідь від Комітету з питань свободи слова і інформації. Дуже коротко, прошу.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати! Комітет з питань будівництва, транспорту житлово-комунального комплексу і зв’язку, на своєму засіданні 23 жовтня 2002 року, розглянув проект закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв’язку з прийняттям закону України "Про радіочастотний ресурс". Даний законопроект передбачає внесення змін до закону про телебачення, радіомовлення та про національну раду України з питань телебачення і радіомовлення з метою приведення їх у відповідність до закону України "Про радіочастотний ресурс". Прийнятий Верховною Радою 1 червня 2000 року. Зміни стосуються компетенції національної ради з питань телебачення і радіомовлення щодо розробки та погодження з адміністрацією зв’язку та радіочастот України, правил використання каналів мовлення, здійснення контролю за розподілом та використанням радіочастотного ресурсу для потреб телерадіомовлення, а також порядку видачі телеорганізаціям, користувачам каналів мовлення ліцензій на використання радіочастот. Комітет відмічає, що окремі положення законопроекту не узгоджуються з положенням закону "Про радіочастотний ресурс". Під час обговорення, члени комітету дійшли висновку, що комітет рекомендує Верховній Раді України прийняти законопроект за основу у першому читанні з тим, щоб під час підготовки до другого читання привести його у відповідність законом "Про радіочастотний ресурс України", що також співпадає з висновками головного науково-експертного Управління Апарату Верховної Ради України. Прошу підтримати рішення комітету. Дякую за увагу.
Шановні народні депутати, є запитання? Будь ласка, якщо є, запишіться, якщо ні, будемо слухати іншу співдоповідь. Прошу висвітити на табло. Андрій Шкіль, будь ласка.
Шановний доповідачу, тут знову ж таки, я прошу внести ясність. Є пропозиція в цьому законопроекті про визначення Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення, надання ліцензій на використання каналів. Але, цей порядок згідно закону "Про радіочастоти" належить Кабміном. Ви підтримуєте це положення чи ні? І друге. Стосовно адміністрації зв’язку. От розшифруйте, що це буде за утворення, бо в такій державі, як Україна, кожний новий твір розглядається, знаєте, як щось підозріле. Це апріорі чомусь. Дякую.
Дякую. На перше питання. Частину четверту статті 22 доповнюється після першого речення такою фразою: телерадіоорганізаціям, які мають ліцензію на мовлення, адміністрація зв’язку та радіочастот України в порядку, встановленому Національною радою, видає ліцензію на використання радіочастот. Тобто лише на радіочастоти. Що стосується адміністрації зв’язку, то є Міжнародний союз електрозв’язку, згідно якого на якийсь орган державного управління в кожній країні покладаються функції адміністрації зв’язку. Це не є окремий орган державного управління, це функції, які в Міжнародному союзі електрозв’язку виконує орган, на який державою покладено ці функції. І цей орган виконує в основному лише міждержавні функції при міжнародному співробітництві. Дякую.
Очевидно, треба в закон записати, що на такий-то орган, який виконує функцію адміністрації зв’язку і радіочастот і далі за текстом. А так у нас треба буде розуміти, що треба ще одну структуру створити і дати повноваження, кабінет, транспорт і телефони, і все таке інше. Треба, очевидно, зразу записати коректно. Будь ласка, Юрій Анатолійович Кармазін.
Юрій Кармазін, Партія захисників вітчизни, "Солідарність", "Наша Україна". Шановний Станіслав Олексійович, ви пропонуєте внести, не ви, а автори пропонуються внести зміни зокрема і такі, що для розроблення правил використання каналів мовлення і погодження їх з адміністрацією зв’язку та радіочастот України робиться обов’язковим. До того, що зараз уже вас спитали, про те, що додатково для терерадіоорганізацій, які вже мають ліцензії на мовлення, де все передбачалося, ми знову даємо додаткову зарегульованість адміністрацією зв’язку. Скажіть, будь ласка, чи не відомо вам, яке буде прізвище у цієї адміністрації? Тобто під кого це робиться, я хотів би зрозуміти, тому що хорошого від цього я нічого не бачу? Вибачте мені, ну не бачу хорошого від цього, від того, що додається ще зайві і зайві припони для здійснення цієї діяльності.
Добре, дякую. Я ще раз хочу сказати, що це не є орган державного управління, це функція, яка покладається на державний орган. Тому узгодження може бути лише з "Укрчастотнаглядом", який дійсно відповідає за національною таблицею частот і який формує національну таблицю, узгоджує з усіма країнами-сусідами, Міжнародним союзом електрозв’язку, Європейським Союзом з тим, щоб частоти ніде не перетиналися і на одних і тих же частотах не було, наприклад, так як заплановані цифрове євробачення і деякі сьогодні оператори працюють також в цьому діапазоні. Так от, щоб виконувати міжнародні функції узгодження, адміністрація зв’язку виконує цю представницьку функцію. Прізвища в адміністрації зв’язку ніякого не буде. Якщо не будуть створюватися ще якісь окремі органи додаткові окрім тих, які сьогодні є.
Дякую, Станіслав Олексійович, сідайте, час вичерпаний. Співдоповідь від Комітету з питань свободи слова та інформації має перший заступник Голови комітету народний депутат Артеменко. Заступник, підвищили? Ну будете значить першим заступником, вибачте.
Спасибі. Наш комітет розглянув на своєму засідання проект закону і вважає за потрібне рекомендувати депутатам відхилити його і є декілька причин на це. По-перше, ми вважаємо, що прийняття цього законопроекту буде передчасним, бо вже зараз ми розглянули нові редакції, а ми вчора проголосували за нову редакцію закону про рекламу, а розглянули на комітеті нові редакції законів про Національну раду з питань телебачення та радіомовлення і законопроект про нову редакцію закону про телебачення та радіомовлення і там деякі норми вже враховані. По-друге ми вважаємо зовсім неправильним політичним рішенням, якщо цей закон буде прийнятий По-перше, відбулися парламентські слухання, ми казали про більшу свободу для інформаційного нашого простору, ми обрали Національну раду з вами і вперше зараз вісім людей в повному складі Національна рада працює, в тому числі є представники там і від Верховної Ради, які відстоюють наші інтереси і водночас ми приймаємо з вами, нас намагаються переконати прийняти цей законопроект в якому ця ж свобода слова, цей же порядок одержання частот, намагаються занормувати. Я просто хочу звернути вашу увагу, що за загальними гаслами йдеться про більший контроль чи то з боку адміністрації, яку вона назву буде носити, на сьогодні ліцензія Нацради є єдиним і достатнім документом, що надає телерадіоорганізації право мовлення, все інше це дурниці, але комусь вигідно взяти собі це під контроль, створити цей орган і якщо зараз ми можемо спитати навіть з тих членів Нацради, які нами делеговані від різних фракцій, то тоді ми будемо питати з якогось такого аморфного утворення, якою є Адміністрація зв’язку та радіочастот. На сьогодні, я кажу, дійсно позавідомча, це Національна рада з питань телебачення і радіомовлення. І те ж саме, що стосується і абзацу п’ятої частити, і частини четвертої законів, розробляти і погоджувати з Адміністрацією зв’язку. Я вже не кажу про такі речі, які є поза цим законом, скажімо, якщо ми приймемо цей закон, то зараз ця національна таблиця по радіочастотах, яка погоджується, має погоджуватися з Національною радою, вона вийде за межі Національної ради і всі ці частоти, які ми хочемо бачити цивільними, вони сховаються десь у військовій частині і їх будуть приховувати, і може, я так навіть скажу, продавати просто-напросто. Тому пропозиція нашого комітету відхилити цей законопроект, а на разі будуть нові законопроекти про телебачення і радіомовлення і ми вже там врахуємо всі пропозиції. Дякую.
Шановні колеги, переходимо до обговорення. Юрій Анатолійович, висвітіть на табло прізвища народних депутатів, що записалися на обговорення. Юрій Анатолійович Кармазін. Підготуватися Андрію Шкілю.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність", "Наша Україна". Шановні народні депутати. Розгляд цього законопроекту показує, ще раз про те, що законопроекти, які підготовлені були Урядом Кінаха і автоматично підтримані урядом Януковича, є абсолютно не направлені на поліпшення життя наших громадян, не направлені вони і на прозорість нашого радіочастотного балансу, я б хотів би так сказати, висловитися, чи ресурсу. Ви подивіться, я хотів би сказати, ми прийняли вчора Закон про визначення цензури. Я подивився за вівторок звіт "Парламентського щоденника". Жодного разу, пане Голово, жодного разу, навіть по тим законам, де я був авторам, по "темникам", які є вже в парламенті розроблені, мене жодного разу не було показано. Це я звертаюся до найдемократичнішого поки що в Україні спікера, щоб поправили цю ситуацію, щоб поправили цензуру в середині Верховної Ради. Я звертався до Івана Сергійовича шановного Чижа і кажу: хіба це нормально, Хрещатик 26, радіо, заходить народний депутат, чотири міліціонера в бронежилетах зустрічають. Народний депутат - стоять сержанти - іди випиши перепустку, щоб пройти. І цей процес принижень існує, і все оплачується платниками податків, а потім кажете, у нас не вистачає грошей. Іване Сергійовичу, вони стоять по цей день ці чотири міліціонера в бронежилетах там., Що більше немає чого робити міліціонерам? Да проїдьте подивіться по Україні, немає де працювати, міліціонерам немає за що, а ми фінансуємо, Бог зна що, з платників податків. Зараз ви придумали черговий фокус: Адміністрацію зв’язку, не зараз, трошки раніше. Абсолютно правильно тут були погляди висловлені, що такий закон абсолютно не потрібен. Я погоджуюся з тим, що зараз виголосив тут пан Артеменко. Тепер існує Укрчастотнагляд, існує Держкомзв’язку, ми ще вводимо Адміністрацію зв’язку і передаємо їй додаткові функції після того, як уже мають ліцензую на мовлення, їх нагинали вже в Національній раді, зараз ще будуть нагинати адміністрації, додатково видавати ліцензію. Та що ж ми робимо? Ми що, покращуємо життя? І на кінець, я хочу закінчити позитивом. Сьогодні День Святого Сидора, є покровителем Інтернету. Я вітаю всіх, хто користується Інтернетом, з днем цього святого і на цьому позитивному хочу закінчити. Дякую.
Дякую. Ви бачите, шановні колеги, як святі встигають за життям. Будь ласка, Андрій Шкіль. Підготуватися Юрію Соломатіну.
Андрій Шкіль, фракція Блоку Юлії Тимошенко, Українська національна асамблея. Я хотів би, звичайна річ, також застерегти від скроспішного рішення народних депутатів. Розумієте, те, що навіть наше Головне експертне управління говорить про те, що можна прийняти у першому читанні, то тут просто це неприйнятне. формулювання, тут немає ні першого, ні другого читання. Закон дуже маленький, дуже простий. Таблиця з одного листка складається. І тому, я думаю, що тут треба подивитися в корінь цієї справи. Для цього все це робиться? Коли в Україні, в державі, яка, не може похвалитися свою демократію, формується ще один фіскальній орган, то це означає, що він формується для того, щоб задушити, придушити, придавити, утруднити життя засобам масової інформації, як мінімум, утруднити. Звичайно, тут завжди можна побавитися словами і сказати, що не утруднює, а регулює. Для мене слова утруднює і регулює за нинішніх обставин є синонімами, і будь-який контроль, який буде здійснюватися, це буде заборонна функція цього контролю, в першу чергу. Як тільки починають вести розмову про згаданий вже тут Інтернет, як тільки я чую про те, що треба упорядкувати його діяльність, для мене це означає заборонити діяльність Інтернету, як явище демократичне. Тобто кожен, хто захотів, міг висловити там свою думку. Так само і тут. От подивіться, ми створюємо, як би там через кому ми напишемо чи ні, напишемо через кому, тоді ми будемо розглядати вже інший законопроект. А тут про присвоєння адміністрації зв’язку та радіочастот України для потреб телебачення і мовлення, тобто створюється ще один наглядовий орган. І, звичайно, хоч він перебирає функції, але все одно він буде органом, і все одно ви не уникнете, пане головуючий, машини, автомобілей і телефону окремого. Це пізніше з’явиться, через другу кому. Тому що треба ж контролювати, треба комусь цим займатися. Далі. знову-таки про це ліцензування. Не можна дійсно погодитися з пропозицією про призначення Національною радою України з питань телебачення, радіомовлення порядку надання ліцензії на використання каналів мовлення, оскільки цей порядок, згідно закону України про радіочастотний нагляд, куди ми поправки даємо, визначається Кабінетом Міністрів України. Це стаття 19 закону. Тут повністю я згоджуюся вже з Головним експертним управлінням. Тому що ми не маємо права в даній ситуації от брати і говорити, все займається. тут забираємо, сюди віддаємо і проводимо це через поправки. Я думаю, тут підходити радикальніше, готувати нові законопроекти, розробляти і пропонувати про телерадіомовлення, де було би чітко відрегламентовано, чітко відрізано усі можливості держави контролювати засіб масової інформації через дозволяю чи не дозволяю держава. мається контролювати засоби масової інформації. Ми пам’ятаємо про забирання ліцензій. Як тільки десь там з’явилися перші крихти, скажімо, публічності чи демократизму на тому чи іншому каналі, одразу ж починається судова тяжба про відбирання ліцензії. За якесь там мниме порушення цього ж самого закону. Тому я ще раз кажу, не треба не поправляти, не корегувати, а приймати нові якісні закони, які б не забороняли, а регламентували діяльність. Дякую.
Юрій Соломатін.
Юрій Соломатін, фракція комуністів, Київська область. Шановні колеги! Я в основному підтримую ті оцінки, які вже попередніми виступаючими були надані цьому законопроекту, але я хочу звернути увагу ще додатково на наступне. У нас вже стільки утворено різних національних рад, національних комісій івсі вони щось перерозподіляють, видають якісь ліцензії і так далі, і тому подібне. І начеб то вони є такими уж незалежними, що більш нема куди. І всі знають що під прапором національної, і під прапором незалежності там твориться у всіх цих комісіях певні оборутки. Тому я не можу погодитися з тим, що пропонується в цьому законопроекті, що порядок надання ліцензії на використання каналів мовлення, які згідно існуючому вже законодавству визначаються саме Кабінетом Міністрів, має бути переданий цій національній раді. Більш того, я вважав би за доцільне, щоб Кабінет Міністрів опрацював законопроект про порядок надання ліцензій на використання природних ресурсів. І те, що є в надрах, і те, що росте, і про той самий радіочастотний ресурс з тим, щоб самим тут, у Верховній Радій Україні, цей типовий порядок затвердили з тим, щоб саме ним керувалися ті, які будуть конкретні документи на його підставі опрацьовувати. І наступне. Вже було сказано про адміністрацію зв’язку та радіочастот України. Хочу підтримати пропозицію головуючого на засіданні, з тим, щоб в законопроекті обов’язково було визначено на кого ці обов’язки покладаються, на Держкомзв’язок, або на Український державний центр радіочастот та нагляду за зв’язком, або на якусь іншу центральну установу? І до цього обов’язково в законі подати, що це є не підставою для утворення додаткових чиновницьких місць. З урахуванням всього викладеного, вважаю за доцільне повернути цей законопроект на повторне перше читання. І, нарешті, про "святого Сидора" і про Інтернет. Гуляв по Інтернету і з’ясував на одному сайті таке чудове повідомлення. У районі Альбас на заході Басра два підрозділи спецназу Британської королівської морської піхоти захопили в полон п’ятьох американських офіцерів і перейшли на бік Іракської республіканської армії. Зі слів спецназівців, п’ятьох американців вони прихопили з собою, як приклад низменно низького рівня розвитку військовослужбовців США. Всі перебіжники, як один, висловили готовність приєднатись до руху шахідів, з чим я і поздоровляю тих, які голосували за направлення нашого радіохімбатальйону до Іраку. Дякую за увагу!
Шановні колеги, час на розгляд законопроекту про внесення змін до деяких законів України в зв’язку з прийняттям закону України "Про радіочастотний ресурс України" вичерпано. Можливо у вас заключне слово є, Іван Сергійович, будь ласка.
Дякую Володимир Михайлович. Не заключне слово, а просто відгук на зауваження народних депутатів. Шановні народні депутати, я ще раз звертаю увагу, що розглядається не закон "Про радіочастотний ресурс", а просто зміни, які диктує закон, який прийнятий три роки тому чи два з половиною. Прошу це врахувати, коли ви будете голосувати його в першому читанні. Дякую.
Оголошується до розгляду проект закону про внесення змін до кодексу України "Про адміністративні правопорушення" щодо відповідальності водіїв автотранспортних засобів. Доповідач, перший заступник державного секретаря Міністерства Внутрішніх Справ України Корнієнко Михайло Васильович. Будь ласка, Михайло Васильовичу.
Дякую. Шановний Володимиру Михайловичу, шановні народні депутати, вашій увазі пропонується проект закону про внесення до кодексу України "Про адміністративні правопорушення", який має на меті в повному обсязі реалізувати механізм впливу на стан дорожньо-транспортних подій, мінімізації їх наслідків. Окремі депутати щодо прийняття цього закону, звинувачували МВС, що начебто ми проштовхуємо цей закон. Повинен сказати, що цей закон не нам потрібен, він потрібен державі і я вам це поясню трішки далі. Давайте подивимося на історію цього питання. Нагадаю, що за ініціативою МВС України в 1997-99 роках було внесено ряд змін та доповнень до адміністративного законодавства в частині посилення відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Завдяки цьому, протягом 1996-2000 років, незважаючи на збільшення в державі кількості транспортних засобів, майже на 500 тисяч одиниць, рівень аварійності знижувався. У 2000 році, порівняно з 1995 роком, було скоєно майже на 10 тисяч менше автоаварій. При цьому кількість загиблих в них людей зменшилась на 2 тис. 300 і травмованих на 10 тис. 400 чоловік. В той же час після прийняття закону України від 5 квітня 2001 року, яким було внесено зміни до адміністративного законодавства в частині безальтернативної передачі компетенції щодо прийняття рішень за фактами порушення безпеки дорожнього руху до судових органів, а також пом’якшено відповідальність за порушення правил дорожнього руху по сімнадцяти диспозиціях статей Адмінкодексу, значно погіршився стан транспортної дисципліни та безпеки руху. За період 2001-2001 років зросла кількість дорожньо-транспортних пригод, що призвело до збільшення числа загиблих громадян щорічно майже на 800 осіб, а поранених майже на 2 тисячі. Це вам ціна тих змін, які були прийняті в 2001 році. Запропоновані зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення стосуються в першу чергу найбільш соціально небезпечних видів порушення. а саме: самовільного використання спеціальних світлових і звукових сигнальних пристроїв, це - стаття 121 Адмінкодексу, друге - це керування транспортними засобами без відповідних документів або особами, які не мають на це права, [[частина перша статті 126]] і порушення правил перевезення небезпечних вантажів, проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів. Це стаття 133 [[її зміни]]. Для зменшення витрат, часу громадян при розгляді адміністративних матеріалів за порушення правил дорожнього руху передбачено прийняття рішення по справі покласти на відповідних посадових осіб органів внутрішніх справ. А при незгоді правопорушника з їхнім рішенням або за їх власним бажанням він може звернутися до суду. Це також сприятиме підвищенню відповідальності правопорушників та зменшенню завантаження судів, тому що згідно за наявних статистичних даних по Україні з 3,2 млн. адміністративних протоколів, які були складені відносно учасників дорожнього руху та направленні до суду працівниками Державтоінспекції минулого року, судами розглянуто лише половину з цих протоколів. Водночас відповідно з адміністративним законодавством відсутня технічна можливість забезпечити реальне примусове стягнення штрафів, внаслідок чього Державний бюджет України щорічно втрачає в десятки разів обсяг коштів. Забезпечення невідворотності покарання та сплати штрафу пропонується здійснювати шляхом вилучення посвідчення водія до сплати правопорушником штрафу в разі не надання посвідчення, а також залишення транспортного засобу на порушення правил зупинки стоянки що ускладнює проїзд спеціальних транспортних засобів або рух пішоходів, передбачається затримання транспортного засобу порушника до сплати ним штрафу. За виникнення надзвичайних ситуацій та підвищення безпеки під час перевезення небезпечних вантажів та проїзду в великогабаритних та великовагових автотранспортних засобів, транспортний засіб на якому були виявлені порушення, що можуть призвести до руйнування або пошкодження доріг та вулиць, споруд на них транспортних засобів або створити небезпеку для життя людей чи надання їм інших тяжких наслідків передбачається затримувати та доставляти на спеціальний майданчик для зберігання за межами проїзної частини для усунення правопорушень. Можна з наведеного розбити такі висновки. Перше - це настав час, щоб як в усьому світі порушник правил безпеки дорожнього руху відповідав матеріально. Друге, щоб ця відповідальність була своєчасною - це теж світова практика. І третє, накладений штраф повинен обов’язково стягуватися і спрямовуватися до бюджету. Я вже казав, що бюджет в десять разів менше отримав прибутків. І на кінець, ми впевнені, що "неродивих" водіїв стане набагато менше і ситуація на дорогах покращиться. До речі, висновок Міністерства юстиції України, що законопроект відповідає Конституції України, Кодексу України про адмінпорушення і іншим законам України. Прошу підтримати зазначений законопроект. Дякую за увагу.
Шановні колеги, я прошу записатися на запитання до доповідача. Давайте п’ять хвилин на запитання відведемо. Прошу висвітити на табло перелік прізвищ народних депутатів. Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України.
Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії України Чернівецька область. Прошу передати слово Шибку Віталію Яковичу.
Віталій Шибко.
Віталій Шибко, Соціалістична партія України. Михайло Васильович, звісно ми повинні довіряти вашим робітникам і повністю довіряти тим висновкам, які вони мають щодо порушника. Але в мене є до вас запитання. Якщо ви стикаєтеся з такою проблемою, як треба доказати в суді, що той порушив правила. Чим ви користуєтеся, чи є у вас якісь технічні засоби, якісь кінокамери, які можна пред’явити в суді і сказати, що цей громадянин не тільки полагаючись на суб’єктивне бачення того чи іншого вашого працівника дійсно порушив правила руху і він повинен відповідати. Це перше питання. І друге питання. Скажіть, будь ласка, яка ваша думка щодо того, щоб повернутися до практики, коли ті штрафи, що стягуються, вони йшли не тільки в Державний бюджет, але й половина відшкодовувалась до місцевих бюджетів. Дякую за відповідь.
Дякую. Що стосується доказів, якими ми користуємося при доведені вини порушника, то це перш за все свідчення самого порушника, це свідчення працівника, який його затримав і свідчення очевидців, які там були. Використовується також і засоби технічні. Це спеціальні засоби, наприклад, бар’єр, який визначає швидкість руху, це диктофони, це телекамери і інші пристрої. В основному, але безумовно технічні засоби використовуються не так часто, я маю на увазі, крім бар’єру, який визначає швидкість, в основному, це свідчення працівника міліції. До речі, в усіх країнах світу поліції довіряють і свідчення поліцейського, який визначає це порушення, воно є серйозним доказом.
Андрій Шкіль, вибачте, будь ласка.
Що стосується штрафів, то ці штрафи направляються до бюджету і потім вже перерозподіляються, йдуть на різні цілі.
Про кошти в місцевий бюджет, щоб направити, від штрафів.
Ці штрафи направляються до Державного бюджету. Наша думка, ми цю думку вже висловлювали, в принципі штрафи повинні спрямовуватися до бюджету, а вже їх перерозподіл може бути різним, тобто половина в місцевий бюджет, половина в бюджет державний.
Андрій Шкіль, будь ласка.
Шановний доповідачу, ну, звичайно, що тут потрібно щось робити зараз законодавством, яке б регламентувало стосунки водія і працівника ДАЇ. Але тут я хотів би, щоб ви розвіяли з цієї трибуни застереження. Наскільки фіскально, наскільки є для водіїв не зручним буде цей закон, для водіїв в першу чергу, тому що, ви зрозумійте, я не водій, мене легко це питання задавати? Це перше. І друге щодо посилення відповідальності. Тобто я також повністю підтримую, але посилення відповідальності, підвищення штрафів на вашу думку вирішить ситуацію з тими складними проблемами, які склалися у дорожньо-транспортному русі чи ні? Дякую.
Дякую. Безумовно, нам думається, що цей порядок буде зручнішим для водіїв, вони будуть менше витрачати часу для того, щоб ходити в суди і менше буде часу для того, щоб оформити це правопорушення. Тобто це буде для обох сторін нормальним явищем. І друге, що стосується посилення відповідальності, то, дійсно, на наш погляд, посилення відповідальності, воно не зніме всю проблему, але буде сприяти тому, щоб порушень було менше.
Рефат Чубаров, фракція "Наша Україна".
Дуже дякую. Шановний Михайло Васильович, за різними умовами в багатьох структурах Міністерства внутрішніх справ велика текучість кадрів. Саме таким чином міліціонери реагують на низьку зарплату, тяжкі умови роботи. В той же час, наскільки мені відомо щодо поступлення на роботу в підрозділи ДАЇ існує певна конкуренція, тобто ця служба ДАЇ вважається престижною. Чому? Ми теж, я думаю, догадуємося. Так я хотів вас запитати. Ми зараз дбаємо про підвищення відповідальності водіїв, ми турбуємося про поступлення своєчасних коштів, а яким чином зробити так, щоб все-таки це все не нівелювалося відношенням працівників ДАЇ, щоб ці кошти доходили, щоб вони доходили саме у вигляді виплат, а не в іншому вигляді. Тобто яка відповідальність закону має бути щодо підвищення ролі працівників ДАЇ? Дякую.
Дякую. Рефат Абдурахманович, це у вас дані старі, тому що зараз в ДАІ черги немає, немає туди черги, туди не йдуть люди так, як йшли раніше, бо робота ця дуже важка. Що стосується відповідальності, то я вам доповісти, що відповідальність ця підвищується. В цьому році при проведенні операції "чисті руки" біля 200 працівників ДАІ були притягнуті до дисциплінарної відповідальності і більше двох десятків з них було з роботи звільнено, в тому числі порушено декілька кримінальних справ за нашою ініціативою за зловживання службовими повноваженнями і перевищення службових повноважень. Ми це будемо робити і надалі. Дякую.
Дякую, Михайле Васильовичу. Час вичерпаний, сідайте, будь ласка. До співдоповіді, також, як доповідач, буде виступати секретар Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Володимир Іванович Мазуренко.
Шановні народні депутати! На розгляд пропонується два законопроекту: один вам доповіли зараз - це законопроект уряду 2072 і другий законопроект, який був пропонований комітету, я являюсь автором цього законопроекту, це 2072-1. Що стосується законопроекту 2072 запропонованого урядом. Згідно статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Саме тому 5 квітня 2001 року був прийнятий Закон України про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким право накладення стягнень на правопорушників за порушення правил дорожнього руху було передано судам. Згідно закону заборонено було вилучення у водія працівниками ДАІ документів, посвідчення водія, талону до нього та номерних знаків. Тому комітет рахує, що неправомірною є пропозиція суб’єкта права законодавчої ініціативи про наділення працівників міліції правом вилучати у водіїв вищенаведених документів. Ці документи є власністю особи, вони не заборонені законом довільного обігу, не є речовими доказами по справі. Тому згідно статті 41 Конституції України посвідчення водія і талон до нього вилучати не можна. У зв’язку з цим не можна підтримати пропозицію доповнення статті 265 проекту новою частиною, не можна погодитися із змінами до статті 221 і 222. Працівники міліції можуть складати тільки протоколи, а накладати стягнення та вживати якісь дії до особистого майна громадян можуть тільки суди. Необхідно не повертатися до старого законодавства, а спробувати напрацювати механізм, за яким би суди працювали безперебійно, вчасно розглядали справи та накладали стягнення. Тому комітет пропонує цей законопроект відхилити. Що стосується законопроекту 2072-1. Проект закону України про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення розроблено з метою посилити адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху. Так, наприклад, фізичні і штрафні санкції у статтях. Стаття 122 "Перевищення водіями транспортних засобів у швидкості руху, невиконання сигналів регулювання дорожнього руху та інших правил дорожнього руху". Стаття 122.2 "Невиконання водіями вимог про зупинку, залишення в місті дорожньо-транспортної пригоди". Стаття 124 "Порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових споруд чи іншого майна". Стаття 126 "Керування транспортними засобами особами, які не мають права керування або водіями, які не мають при собі чи не пред’явили для перевірки відповідних документів". Стаття 127 "Порушення правил дорожнього руху пішоходами, велосипедистами і водіями, іншими особами". "Підвищені штрафні санкції за керування транспортними засобами у стані сп’яніння". Це стаття 130. На мою думку, це страшний злочин і незалежно від того в якій формі сп’яніння знаходився водій - легка, середня чи тяжка - особливо, якщо через такого водія постраждали люди. Можливо деякі санкції покажуться в окремих статтях перевищені, але в процесі доопрацювання законопроекту при другому читанні можна буде розглядати це. Є також пропозиція не робити оцю вилку, яка є там 20 і 30 неоподаткованих мінімумів, а зафіксувати єдине порушення і єдину штрафну санкцію, для того, щоб той, хто порушує, розумів на що він іде, коли він іде на порушення правил дорожнього руху. Також встановлена відповідальність за порушення правил проїзду великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами і вулицями. За встановлення та використання на транспортних засобах спеціальних звукових чи світових сигналів без дозволу на це. У статті 122 пропонується встановлення перевищення швидкості поділити на частини: від 20 до 50 кілометрів на годину і більше як 50 кілометрів на годину. За це буде різне покарання. Підвищено відповідальність за надання водіями транспортних засобів перевагу у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах. Цей законопроект комітетом пропонується взяти за основу, доопрацювати його і відправити на друге читання.
Запитання є? Будь ласка, запишіться. Висвітліть. Микола Оніщук, Фракція Партії промисловців і підприємців.
Дякую, шановний Голово. Шановний доповідачу, ви зараз внесли пропозицію від комітету на підтримку депутатського законопроекту, в значній мірі посилаючись на те, що нині чинний судовий порядок накладення адміністративних стягнень є єдино вірним. Скажіть, будь ласка, чи аналізували ви скільки сьогодні справ було розглянути в судах саме з приводу адміністративних порушень, за порушення правил дорожнього руху? Напротязі якого терміну вони розглядаються? І чи не створило це по суті тяганину, досить значну тяганину з розгляду саме у судовому порядку таких впроваджень?
Да, мы рассматривали в комитете этот вопрос. Мало того, были выдвинуты предложения ко второму чтению, не только дать право составлять протоколы, но комитет остаётся на своём. В любом случае, спорные вопросы может решить только суд. Но мы даём право альтернативы. Если нарушивший правило согласен, он может просто взяв протокол и зная, что ему за это назначено, он может идти в сберкассу или в банк и перевести деньги сам. То есть, в любом случае, мы исходим из того, что сотрудник ГАИ не имеет право иметь дело с деньгами. Он может иметь дело только с протоколом. Если я не согласен с тем протоколом, который на меня составили, значит я иду в суд, а если я согласен с этим протоколом, я пошел и сам оплатил штраф. Но я знаю, сколько я должен за это заплатить. Нет, не так. Я хочу, чтобы вы понимали. Практика следующая. В течение месяца я имею право оплатить этот штраф, если я его не оплатил, значит тогда включаются другие санкции. Значит тогда через суд с меня взымают сумму в два раза больше. Но мы должны понимать, что то нарушение, которое было, оно не может оставаться безнаказанным.
Микола Поліщук, фракція "Наша Україна".
Шановний доповідачу, я хотів би сказати, що представлений законопроект, на мій погляд, надзвичайно необхідний. Перш за все, на Україні щороку в дорожньо-транспортних пригодах гинуть від 8-10 тисяч людей, із них 3 тисячі дітей, більшість гинуть якраз із-за перевищення швидкості, із-за порушень правил руху. І в мене є запитання. Ми на сьогоднішній день знаємо, що дуже часто звертаються в суди і подаються в суди бумаги, як правило, суд завжди стоїть на стороні порушника, який часто навіть не просто порушив правила, а покалічив або вбив дитину. Я із 1970 року займаюсь травматизмом, нейротравмою, сама тяжка травма - це дорожньо-транспортні пригоди. І на мій погляд, я теж автомобіліст, на сьогодні треба ще більш жорсткі санкції прийняти. В усьому світі за перевищення швидкості вважається це найбільша шкода, тому що себе підвергаєш і людину. Так в мене є запитання. А чи не краще, щоб все ж таки дати права співробітникам ДАІ приймати жорсткі міри. І громадянин, як він не згоден, нехай подає в суд на співробітника ДАІ і до нього тоді будуть прийматись санкції, як до посадової особи.
Я вполне согласен с теми всеми доводами, аргументами, которые у вас были. Никто у сотрудника ГАИ не отнимает право наказать, то есть составить протокол, зафиксировать то нарушение, которое было, никто у них этого не отнимает. Я вполне согласен с вами, что мы должны дать такие санкции, чтобы тот, кто хочет нарушить, уже больше не хотел этого нарушать. Я ни один раз был свидетелем того, как наши сограждане, находясь за рубежом, очень четко выполняли те законы, которые были там за рубежом, то есть есть 90 километров - и никто не превышает. А почему? Да потому что там санкции от ста долларов и выше! То есть мы ж не говорим, что мы сегодня, если мы сейчас введем штрафные санкции, мы будем издеваться над теми малоимущими, у которых нету денег для того, чтобы оплатить штрафы. Мы говорим - не нарушай! И никто тебя наказывать не будет! Ведь от того, что у нас в Криминальном кодексе и в Уголовном кодексе есть статья за убийство, это не говорит о том, что все убийцы. не нарушай. Давайте будем ужесточать санкции. Иначе мы порядок на дорогах не наведем.
Микола Кравченко, фракція комуністів.
Кравченко - председатель Всеукраинского союза защиты прав водителей. Ответьте мне, пожалуйста, на такой вопрос как автор законопроекта. Вы приводите сейчас примеры по поводу Запада, как там все хорошо построено. Скажите, пожалуйста, где вы видели за границей или в каких правилах уличного движения вы видели, чтобы милиция сидела в кустах? Второе. Какими техническими средствами, доказательная база какова превышения скорости? Третье. Состояние дорог соответствует ли уровню требований, которые мы предъявляем сегодня? И последнее. В вашем законопроекте есть предложение дать право работникам милиции вилучати права. Скажите, пожалуйста, является ли это правовой нормой или нет? Спасибо.
Ну, начнем с последнего. Дело в том, что я категорически против того, чтобы кто-то вилучал права, номерные знаки или это как раз является альтернативой тому законопроекту, который дал уряд. Я категорически против этого. Что касается всего остального. Значит, ко второму чтению готовятся изменения к моему же законопроекту, в котором в статье, которая разрешает или не разрешает останавливать транспортные средства будет четко записано, что сотрудник дорожной автоинспекции или сотрудник дорожной службы имеет право остановить водителя только в одном случае, только в одном - в случае нарушений правил дорожного движения. Никаких проверок документов, грузов, знаков, номеров - этого ничего не должно быть. Человек едет, не нарушает - его никто не имеет права останавливать и это то условие, которое будет записано и изменено ко второму чтению. Что касается проверки "в кустах", я согласен с вами, что никто не имеет права этого делать и было соответствующее постановление о запрещении скрытого наблюдения [[как оно там называлось, я не помню]]. Качество дорог, извините - это же зависит в первую очередь от нас. Как мы сможем наполнить бюджет, местный бюджет в первую очередь, так мы и отремонтируем дороги. Я за то, чтобы у нас были качественные дороги, я за то, чтобы у нас был порядок на дорогах.
Дякую, сідайте, будь ласка, час вичерпаний, Володимир Іванович. Шановні колеги, переходимо до обговорення. Прошу на табло дати перелік народних депутатів, що записалися. Давайте домовимося, 15 хвилин. Юрій Кармазін.
Юрій Кармазін, "Наша Україна", "Солідарність", Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати, нарешті ми можемо обговорити ту проблему, яка лобіюється дуже давно, тому що є засоби масової інформації у даному випадку у тих представників державтоінспекції. Я хотів би сказати. Нам сьогодні сказали, скільки гине людей, близько десяти тисяч людей. А що, раніше не гинули? Гинули. Що, це не проблема? Проблема. Що, ми її не ставили? Ставили. Що, ми не бачили причини? Бачили причину. І причини - погані дороги. Причини в минулому році - це температурний режим, ви пам’ятаєте яка жара була. І ще причина, що ніде в світі такі машини, як у нас, уже в такій кількості не експлуатуються. А ми все пускаємо і пускаємо на наш ринок "Жигулі" без елементарних подушок безпеки. І ви тут про це не говорите, шановні працівники міліції. А це - причини травматизму. А хіба не причини є те, що ви сьогодні бачите, що таке знервованість водіїв. 15, я сьогодні хочу сказати, 15 проїздів забезпечуються по Києву, 15 перекриттів рухів, починаючи від Президента, Голови Верховної Ради, голови Кабміну, Першого Віце-прем’єра, Голови Адміністрації, Першого заступника, навіть начальника ДУСІ - 15 посадових осіб, кінчаючи мером Києва, перекривається проїзд, це що нормально, це що рівність громадян перед законом. Шановні! Знервованість людей неможлива, коли люди стоять в "пробці" і чекають 10 хвилин поки проїде пан Президент зі своїм почетом [[вісім автомобілів]] і ще перед цим тричі вони проїдуть по безпеці. Це все причини аварійності. І ви всі ці причини хочете заткнути тим, що присвоїти повноваження судів. Положення проекту, який доповідався, урядового, про вилучення посвідчення водія і затримання транспортного засобу, суперечить статті 41 Конституції відповідно до якої примусове відчуження об’єктів права приватної власності може бути тільки з мотивів суспільної необхідності, за умови попереднього їх повного відшкодування вартості. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Далі. Згідно з Конституцією правосуддя здійснюється виключно судами. Делегування функції судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Хто цього не пам’ятає, читайте статтю 124 Конституції. Я абсолютно погоджуюся з тим виступаючим Мазуренком, який представляв альтернативний проект, який він сказав, що не треба мати справу з грішми працівникам міліції, їм треба мати справу тільки з протоколами, це раз. І в тому проекті закону, який ми зараз готуємо з народним депутатом Кравченко, ми передбачаємо зміни в Закон "Про дорожній рух", в Закон "Про міліцію", де ми зобов’яжемо спостерігати за якістю доріг, де ми заборонимо ці проїзди і перетинання вулиць, які зараз сталися і в Києві, і кругом, які ведуть до знервованості людей і всього. І вихід в тому, щоб підвищувати технічну забезпечуваність. Вихід в тому, щоб підвищувати дисципліну і підвищувати відповідальність, в тому числі адміністративну відповідальність і вихід в тому, щоб за кожне покарання була адекватне, породження було адекватне покарання, тобто невідворотність покарання. Дякую.
Дякую. Я тільки одне хочу сказати, що я живу поряд і ходжу пішки, так що давайте точну інформацію, а не перекривають вулиці. Сідайте, будь ласка. Виключіть мікрофон. Я ще раз вам кажу, ви вже майте міру трохи. Я ще раз говорю, майте міру трохи. Сядьте, будь ласка. Виключіть мікрофон. Завтра знімемо, завтра знімемо. Досить уже бути революціонером. Будьте людиною більшою мірою. Будь ласка, Андрій Шкіль.
Андрій Шкіль, фракція Блок Юлії Тимошенко, Українська національна асамблея. Шановні колеги, шановні перші радіослухачі, тому що скільки б багато тут водіїв не перебувало в залі Верховної Ради, все одно більшість водіїв і пішоходів в даний момент виявляються слухачами цього процесу. Тому я хочу підкреслити об’єктивно. Законопроект, запропонований урядом, був, по-перше, відхилений Комітетом законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, членом якого я є, головою підкомітету. І тому я навіть не хочу обговорювати. Цей законопроект фіскальний, заборонений, який знову хоче повернути право знімати номерні знаки, вилучати власність водія, тобто водійські посвідчення і таке інше. Це я не хочу навіть обговорювати, я хочу тільки наголосити на тому законопроекті, який підтриманий комітетом, 2072-1 Мазуренка. Розумієте, дійсно, ситуація є такою, що ми мусимо переглянути свій підхід до порушника на дорозі. Тут не ходить про те, ніхто не збирається забороняти йому порушувати. Це право кожного. Якщо приводили приклади інших країн, то я приведу самий такий прийнятний би для нас був би приклад, як би були більші обставини. Але в Бельгії працівник бельгійської поліції не має права зупинити водія, тільки в тому випадку, коли його рух може спричинити жертви і то це іншими шляхами, це вже робить поліція, а не дорожня. Що робить поліція? Вона фіксує номер автомобіля, заносить його у спеціальній бланк, посилає поштою, цей бланк поштою приходить до водія, і він самостійно йде і сплачує штраф. Тобто там слово поліцейського не підважується, вони склали протокол, відіслали, сплатили і на цьому кінець. І, власне, я думаю, що тут скільки би не хотіли б реформувати цю галузь, звичайно, проблема у нас є. І те, що зараз працівника ДАІ відлучили від прямого приймання коштів, це є позитивом, це є позитивом, і це той був вирішально продуктивний крок, який ми здійснили. І зараз, коли ведеться справа про завантаженість судів, про що вже тут неодноразово говорилося, то, звичайна річ, вноситься на ваш розгляд пропозиція у цьому законопроекті зробити це таким чином: якщо водій згідний з тим, що він порушив, ну, давайте ми схилимося до того, що вони не можуть його заставити буди згідним з тим, що він порушує, якщо він вважає, що він порушення не здійснив, він своє право відстоює через суд. У випадку, коли є домовленість, все, тоді відповідно заплатили на масці. Але друге. Як поступати в такому місці? Посеред кинутий автомобіль, його власниця от тільки що, ви говорили, пішла десь там на Бесарабку купляти собі якісь речі. Дві години чи півгодини перекриває рух транспорту, і це не Президент, це ніяка посадова особа, це просто крута жінка пішла собі купити моркви на сніданок чи на обід. Ви розумієте? Тому, як поступити у таких, вдарити штрафом? Ну, немає іншого виходу. І я противник того, щоб за допомогою водійського штрафу покращувати стан доріг чи життя працівників правоохоронних органів. Це має бути покарання. А покарання має бути адекватне до правопорушення. Якщо правопорушення маленьке, маленьке покарання, якщо воно велике, то відповідно велике. І відповідно тоді суди будуть знати за що вони працюють. Якщо штраф буде не 17 гривень, а хоча б тисячу 700, то відповідно все буде нормально. Дякую.
Завершуйте, будь ласка. Михайло Антонович Павловський, фракція Блоку Юлії Тимошенко. Є Михайло Антонович? Будь ласка. Підготуватися Кравченку.
Я дякую. Павловський, фракція Блоку Юлії Тимошенко, партія "Батьківщина", Хмельниччина. Шановний головуючий Володимир Михайлович, шановні народні депутати, члени уряду, виборці! Я хочу звернути увагу до того, що, дійсно, в цій системі потрібно щось міняти. З цих законопроектів наш колега Мазуренко виступав, ніби гарні пропозиції, але є одна деталь. В його законопроекті всі штрафи збільшуються приблизно в декілька разів. І якщо врахувати, що у нас сьогодні з десяти мільйонів автомобілістів дев’ять не зможуть платити такі високі штрафи. Тому, з іншого боку, дійсно, ми знову дали, в крайність попали - через суди все вирішувати, так от я мав такий досвід. Тут, біля Верховної Ради, їду із швидкістю 40 км, мені на хвіст сів крутий, як кажуть, і мигає, і сигналить, ну куди ще швидше їхати? Потім він заїжджає вперед, створює два рази аварійну ситуацію, що у мене піт холодний виступив на голові. Я кажу ДАІ: "Через суд". А він в суд пред’являє довідку, що в цей час його машина знаходилась на ремонті. Можете собі уявити цю ситуацію. Це так з народним депутатом. Ви можете собі уявити. Тому я пропоную таке. Все-таки, від однієї крайності до другої, а потрібна середина. Оскільки в пропозиції, яка йде від Міністерства внутрішніх справ, штрафи тільки по деяким позиціям збільшуються, то треба прийняти таку норму: взяти їх законопроект за основу; єдина умова - не збільшувати штрафні санкції; єдине тільки треба - там, де перевищення швидкості більше як 130 км, от там повинні бути жорсткі норми. І треба дописати ще один тип порушення. Це коли ти їдеш в лівому ряду по правилам, то тебе тиснуть, заважаєш. Треба ввести таке - спонуканя до порушення правил. Бо він тебе спонукає підвищувати швидкість або іти в той ряд, де нема де стати. От тому треба ввести все-таки додаткову норму. Тепер він народного депутата Мазуренко взяти ту пропозицію, що треба складати протокол, тобто цю його ідею, і все-таки за основу треба взяти від Міністерства внутрішніх справ, відкинути [[я ще раз повторюю]] будь-яке підвищення штрафів. Єдине, залишити тільки за перевищення швидкості більше 30 кілометрів і ввести додаткову статтю і тоді ми можемо ще раз повернутися до цього закону і дійсно найти от таку "золоту" середину. Дякую за увагу.
Слово надається Миколі Васильовичу Кравченко. Наступний Оніщук.
Кравченко, фракция коммунистов. Председатель Всеукраинского союза защиты прав водителей. Два законопроекта, которые поступили сегодня на рассмотрение, преследуют своей целью уничтожение той законодательной базы, которая была наработана и принята нами с вами 5 апреля 2001 года. Именно эти законодательные акты позволили. запретили ГАИ менять, забирать принудительно автомобили на штрафплощадке, номерные знаки, вылучаты права. И вот это, три момента эти стали основой для деятельности ГАИ. Это 4-ая попытка для того, чтобы вернуть себе эти права. Штрафплощадки - это отдельный вид бизнеса. Изъятие прав уличного. правил на право управление автомобилей - это отдельный вид бизнеса. И я бы сегодня, если честно говоря совсем по-другому я перестроил свое выступление в связи с выступлением Михаила Васильевича. Логика выступления Михаила Васильевича Корниенка заключается, сводится к следующему. Когда в 1999 году приказом министра усилили ответственность, тогда дорожное происшествие снизились. Как только Верховный Совет в 2001 году снизил требования, так тут же увеличились. Извините, пожалуйста, Михаил Васильевич, я никогда не соглашусь. Если мы идем в Европу, мы должны жить по-европейским меркам. Но, с нашими дорогами в Европу еще далеко. Поэтому, давайте "протягивать" ножки по одежке. Что такое сегодня и почему сегодня Министерство Внутренних Дел видит проблему безопасности движения только лишь в одном, усилить ответственность водителя. Где ответственность государства за предоставление нормальных условий для вождения? Где ответственность работника ГАИ и министерства в целом за состояние дорог? Никто, не в одном законопроекте не сказал о том, что почему же на протяжении двух пятилеток, вернее, вот этих четырех лет с 1998 года ни копейки, практически, не тратится на содержание дорог. Поэтому, уважаемые коллеги, я хотел бы вас призвать, во-первых, не поддерживать ни один, ни второй законопроект. Научно-экспертное управление отклонило правительственный Кабинета Министров и за "доцільним" призвала за основу принять Мазуренка. Но там есть моменты, с которыми нельзя согласиться. Что мы сделаем на уровне общественной нашей организации Всеукраинского союза "В защиту прав водителя". Первое. Это я в обязательном порядке буду на приеме у премьера и я всеравно выясню, кто лоббировал этот коррумпированный законопроект. Он коррупционный по своей сути и содержанию. Здесь и уши торчат Министерство Внутренних Дел. Второе. Я в обязательном порядке соберу совещание на следующей неделе руководителей областных организаций и мы в любом случае найдем формы воздействия на депутатов и возложим политическую ответственность за лоббирование, за лоббизм сегодня интересов ГАИ. Спасибо.
Микола Оніщук, будь ласка.
Фракція партії промисловців і підприємців і "Трудової України". Шановні колеги, питання, яке сьогодні розглядається не тільки якби побутове, не тільки політичне, воно насамперед юридичне. Я буквально декілька слів найголовнішого приводу, який необхідно усвідомити. Після того, коли ми зробили судову реформу, і почався ренесанс відтворення значущої ролі суддів, ми все потягнули у суди. І якщо декілька років тому в цілому в Україні розглядалося 2 млн. справ у судах, то сьогодні вже 4,5 млн. справ. більше того, в суди потягнули не тільки в тих випадках, коли це дійсно передбачено законом, коли ми арештовуємо, коли вилучається майно, а й тоді, коли мова йде про адміністративний проступок. Але насправді високоорганізовані суспільства діють у наступний спосіб. Є адміністративні органи, визначається порядок, законодавчо визначається порядок їхньої діяльності, визначається порядок накладення саме цими органами адміністративних штрафів за здійснення адміністративного проступку, і так суспільство організовано. У громадянина чи у юридичної особи, якщо вона оспорює рішення адміністративного органу, який діє в межах законодавчо передбаченого поля, вона йде до суду. І тоді, коли Верховна Рада прийняла рішення, що будь-яке адміністративне стягнення за правила дорожнього руху мусить іти до суду, це був якраз, знайте, ну, до певної міри такий романтизм судовий. І я розумію, можливо, це було до певної міри часу, але сьогодні ми мусимо від цього відмовитись. Нам необхідно піднімати значення адміністративних органів, але інша справа, що наші вимоги до їхньої діяльності, до законодавчого врегулювання, до механізмів накладення стягнення, повинні бути вищими, щоб вони не допускали зловживань, корупції і все таке інше. Тому я хотів би підтримати одну рису, до речі, і одного, і іншого законопроекту, що це не функція суду - накладати адміністративні стягнення. Тільки у випадку, якщо оспорюється ця дія адміністративного органу, так, громадянин іде до суду, захищає порушення права і відстоює свої інтереси. Дякую за увагу.
Шановні колеги, розгляді проекту закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо відповідальності водіїв транспортних засобів завершено. Рішення будемо приймати в день голосування з урахуванням обговорення, яке відбулося сьогодні. Оголошується до розгляду проект закону про соціальну адаптацію осіб, які відбули покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. Доповідач - перший заступник Державного секретаря Міністерства внутрішніх справ України Михайло Васильович Корнієнко.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати. Проект Закону України "Про соціальну адаптацію осіб, які відбували покарання у вигляді обмеження волі, або позбавлення волі на певний строк" він багатостраждальний, він вже декілька років розробляється, на кінець то він пройшов через комітети і виноситься на Верховну Раду. Законопроектом пропонується врегулювати механізм проведення заходів соціальної адаптації осіб, які відбували покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі, матеріально-технічне забезпечення і фінансування центрів соціальної адаптації та установ соціального патронажу, участь об’єднань громадян, підприємств, установ і окремих громадян у наданні соціальної допомоги звільненим особам. Прийняття поданого проекту закону дозволить визначити порядок надання соціальної допомоги особам, які відбували покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, обумовити на законодавчому рівні центрів створення центрів соціальної адаптації для осіб, які звільнилися з місць позбавлення волі та буде сприяти посиленню громадської безпеки у суспільстві. Введення в дію Закону України "Про соціальну адаптацію осіб, які відбували покарання у вигляді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк" не потребує додаткових витрат із Державного бюджету України. Прошу його підтримати. Дякую за увагу.
Сідайте, будь ласка. Будь ласка, Андрій Шкіль, як співдоповідач, Голова підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення і правоохоронної діяльності, будь ласка.
Шановні народні депутати, звичайно тут говорити про багатостраждальність цього законопроекту я вже не буду, бо було сказано. Але найперше я хотів би сказати, що комітет законодавчого забезпечення і діяльності правоохоронних органів пропонує схвалити законопроект і внести його на розгляд Верховної Ради у першому читанні. Закон України "Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі" був прийнятий Верховною Радою у 1994 році. Ним визначаються умови і порядок встановлення та здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб та їх обов’язків. Проект визначає умови та порядок надання соціальної допомоги особам, які відбули покарання, у вигляді обмеження або позбавлення волі на певний термін, а також роль у їх соціальній адаптації органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій об’єднань громадян. Передбачається, що дія законопроекту повинна розповсюджуватися на громадян України, іноземців, осіб без громадянства, які звернулися до спеціальних уповноважених органів після звільнення з міст виконання покарань. Відповідно текстом законопроекту визначається порядок установ та організацій, він невичерпний достатньо, що мають право здійснювати заходи соціального патронажу осіб і таке інше. І все це покладено, я хочу наголосити, на місцеві органи влади. Ви розумієте, в цьому законопроекті є дуже багато моментів, які треба доопрацювати в наступному читанні, тому що не можемо ми все вішати на місцеві органи влади, тобто держава її недофінансовує, бюджетні кошти недовидає, а вимагає від них соціально адаптувати осіб, які відбули покарання, тому ця адаптація буде формальною. І до того тут є, звичайно в позитиві цього законопроекту суспільство, яке простягає руку допомоги особам, які відбули покарання в місцях позбавлення волі. На законодавчому рівні були реалізовані положення визначені, як пріоритетні в Указі Президента України щодо подальшого зміцнення правопорядку і охорони прав свободи громадян. Але все одно проблема коштів тут лишається, треба визначити, ми це говорили на комітеті і пан Корнієнко пам’ятає, що властиво з цього приводу я виступав і казав, що не можна за рахунок коштів, яких немає вирішувати долю людей, які звільнилися. Тому це треба доопрацювати. Але є ще деякі нюанси. Тут, наприклад, в статті 9 законопроекту зазначається, що деякі види соціальної допомоги будуть надаватися і особам, які ще відбувають покарання, таким чином тут існує протиріччя на кого саме буде розповсюджуватися дія цього законопроекту. І стаття 8 виправного Трудового кодексу іншого висвітлення не потребує. В 8 статті , там все більш-менш сказано. А загалом, я хочу сказати, що тут вся проблема, знову-таки, буде фінансування. Тобто це виглядає таким чином, це добрий рух і тут не може, я не знаю, хтось тут може заперечити, це необхідний рух і тут я вже казав про протягнення руки допомоги, але ця рука допомоги має бути сильною і фінансово обгрунтованою, не словами і буквами в цьому законопроекті, а реальними коштами. А місцеві бюджети, на превеликий жаль, реальними коштами зараз поки що не володіють. Але я ще раз кажу, думка комітету полягає в тому, щоб підтримати цей законопроект в першому читанні. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, переходимо до обговорення. Юрій Анатолійович Кармазін, фракція "Наша Україна", будь ласка. Є Кармазін? Немає. Знімаємо. Черновецький Леонід Михайлович. Є Черновецький? Будь ласка. Підготуватися Шульзі.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати. Я хочу сказать, что закон и инициатива Премьер-министра Украины, которую поддерживает Министерство внутренних дел Украины, является благородной инициативой, но сам закон по себе очень серьезной требует доработки. Я хочу в присутствии заместителя министра рассказать вам очень интересные вещи, потому что я очень много встречаюсь, больше даже, чем любой милиционер, с теми людьми, которые выходят из мест лишения свободы. И я сегодня докладываю два законопроекта, впопыхах не взял с собой одно из заявлений на мое имя человека, который только что вышел из мест лишения свободы, который обратился в больницу с тем, чтобы ему оказали помощь, у него началась гангрена ноги. Врач 3-й больницы городской отрезал ему ногу без наркоза. Отрезал ему ногу, две ноги, вернее, извините, две ступни, затем отрезал ему палец, положил ему этот палец на грудь и сказал: передай все остальным зекам-бомжам, чтобы они в следующий раз в нашу больницу не обращались, потому что я их задрал запросами, ну это нехорошее слово, и требую возбуждение уголовных дел против ряда врачей. К сожалению, эти уголовные дела, в том числе и милиция, пусть мне поможет, я знаю господина Корниенко, он порядочный человек и моральный, пусть поможет мне возбудить уголовное дело. Проблема страшная, люди выходят из мест лишения свободы, никому абсолютно не нужны, с ними никто не считается, И мало того, я не могу пробиться через правоохранительные органы с тем, чтобы мы начали хотя бы публично обсуждать эти вещи. Это такие же люди, как и мы. И осужденные еще бывают в тоталитарное время, не известно было это преступление или не было. Это уже другой вопрос. Но я вам рассказываю о совершенно реальных вещах. Международная конвенция предусматривает, что даже крыс нельзя оперировать без наркоза. И есть уголовная ответственность, к которой мы присоединились, конвенция международная, что этого делать нельзя. Я это заявление передам в Верховный Совет и буду просить вас о пидтрымке, чтобы хоть одного негодяя, вы представляете что такое отрезать ноги без наркоза. А в остальном, пожалуйста, настаивайте, давайте закон принимать и отрабатывать механизмы, потому что самих механизмов защиты этих обычных граждан, которых мы обязаны защищать как депутаты Верховной Рады, на сегодняшний день не существует. Спасибо за внимание.
Микола Шульга, фракція комуністів. Підготуватися Круцю.
Шульга, фракція комуністів. Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Немає сумніву в необхідності прийняття такого закону. Ця категорія людей специфічна, і питання її адаптації до суспільства завжди складно протікає у будь-якому суспільстві і набуває особливої проблеми у суспільстві бідному. Проте, представлений документ потребує серйозного доопрацювання. По-перше. Законопроект не охоплює всіх напрямів допомоги особам, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. Зокрема, нічого не сказано про допомогу з боку державних органів цій категорії осіб у працевлаштуванні та професійній перепідготовці. Там говориться про професійну перепідготовку, але лише у місцях позбавлення волі. Але далеко не всі зможуть з тією спеціальністю, яку вони там отримають, в нових умовах вона просто може не підходити і їм треба буде перекваліфіковуватися, а це одне з наболючіших питань - саме працевлаштування для цієї категорії осіб і, якщо воно не вирішується, то перспективи позитивної адаптації такої особи в суспільстві дуже сумнівні. По друге. Формулювання в законопроекті мають нечітку, невідточену форму. Так, у статті 2 говориться , що заходи соціального патронажу застосовуються до громадян, які звернулися до спостережної комісії. Що значить "застосовуються"? Це слід розуміти як право особи чи волю згаданого органу, який може надати , а може й не надати таку послугу. По-третє, стаття 10 закону називається "Гарантії реалізації прав звільнених осіб". Проте якраз права цих осіб в законопроекті і не виписані. Більше того, про права взагалі не говориться в жодній статті, тільки в кінці говориться про їх статті. Я розумію, що деякі можна тлумачити із тих позицій, тих норм, які там записані, як права, але я вважаю, що тут , зважаючи на нашу ситуацію, краще чітко написати "Права" і хай там буде записано і зрозуміло кожному які мають права ці люди. По-четверте, окремі статті є просто зайвими, оскільки вони ніяких конкретних прав щодо відповідних категорій осіб не гарантують. Скажімо, стаття 5. Там говориться, що ці люди мають право на медичну допомогу, от про це зараз говорили. Ну так всі ми маємо право на медичну допомогу. Там треба якимось чином конкретизувати про що там йдеться, яким чином саме цим людям ми можемо допомогти. По-п’яте. Мі статтями законопроекту існують протиріччя. У статті 2 говориться про те, що заходи соціального патронажу застосовуються протягом 6 місяців після звільнення, а в статті 4 говориться , наприклад, про створення житлово-побутових умов і згадується, що цим особам може бути надане місце в гуртожитку на період до поліпшення їх житлових умов. Але ж ці умови можуть бути не поліпшені і протягом декількох років, то як бути, що через півроку їх треба звідти висиляти. Це також треба узгодити. І останнє про те, що вже тут говорилося. Я не вважаю, як тут написано, що цей закон не потребує фінансування. Якраз він потребує, ще й якого фінансування і тут треба відверто говорити, що треба, щоб було фінансування. Спасибі.
Так. Будь ласка, народний депутат Круць, Фракція "Наша Україна". Будь ласка, Миколо Федоровичу.
Шановний Володимир Михайлович, шановні депутати, шановні виборці, шановні радіослухачі! Соціальна адаптація передбачає пристосування до певних соціальних умов. Коли йдеться про соціальну адаптацію осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі чи позбавлення волі, то мається на увазі пристосування їх до тих умов, які існують за межами місць, де вони відбували покарання, образно кажучи, на волі. Така адаптація в нинішніх умовах особлива. Адже сьогодні існують особливі умови як в місцях позбавлення волі, так і в суспільстві. На сьогодні ми маємо досить парадоксальну ситуацію. Держава, щоб убезпечити суспільство, за рішенням суду змушена позбавляти волі осіб, які вчинили злочини. При цьому в місцях позбавлення волі належних відповідно до міжнародних стандартів умов для перебування там засуджених не створено. Існуючі в суспільстві умови життєдіяльності наших громадян також далекі від цивілізованих. За такої ситуації особи, як відбули покарання, перебувають у дуже складній ситуації і при відбуванні покарання, і після звільнення. Питання соціальної адаптації сьогодні актуальне для десятків тисяч осіб. А їх звільняється щорічно близько 50-70 тисяч, і для тих 200 тисяч осіб засуджених , які там перебувають, для їх родичів та близьких. Вони є актуальними для всього нашого суспільства. Основні цілі соціальної адаптації осіб, які певний час провели в умовах позбавлення волі чи обмеження волі, зрозумілі. Перше. Включити таких осіб у систему соціально-правових відносин. Друге. Запобігти вчинення ними нових злочинів. Що треба для того, щоб досягти вказаних цілей? Сприяти особам, які звільняються з місць позбавлення волі у працевлаштуванні. Створити належні житлово-побутові умови. Створити умови для їх професійної переорієнтації тощо. Чи дозволить вирішити ті завдання запропонований законопроект? Судячи з аналізу, його змісту, звичайно ні. Цей закон мав би передбачити свої особливості реєстрації звільнених осіб, створення притулків, гуртожитків для тимчасового проживання частини з цих осіб. Чітко визначені повноваження повинні бути і з центральних, місцевих органів влади щодо соціально-економічної, професійної, психологічної, медичної, правової реабілітації таких осіб. Положення багатьох його статей є декларативним. Фактично, проект лише констатує проблему, лише певною мірою визначає концептуальні засади діяльності держави по соціальній адаптації осіб, звільнених з місць позбавленням та обмеження волі. Всі ми прекрасно розуміємо, що на сьогодні фінансові можливості, які держава може спрямувати для розв’язання цієї проблеми є вкрай обмеженим. І закон істотно ситуацію в цьому плані змінити не може. Закон, передусім, має передбачити механізм соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі. Але, чіткого ефективного наближення до реалій, сьогодні механізму проект не містить. За цим проектом, особа, яка звільняється з місць позбавлення волі чи обмеження волі, мало що отримує для того, щоб включитись в життєдіяльність суспільства. Я навіть сказав би так, прийнявши запропонований законопроект, ми введемо як цих осіб, так і суспільство. Бо прийняття закону це законодавче розв’язання проблеми. А прийняття такого закону зовсім не розв’язує проблеми соціальної дотації зазначених осіб. Тому, на мій погляд, парламент не може схвалювати цей проект. Його слід повернути Кабінету Міністрів на доопрацювання. При доопрацюванні необхідно рахувати досвід в цій сфері інших країн: Швеції, Німеччини і тих, які є наближені умови до наших. Такі як, в Польщі, в Росії і інших. Дякую.
Василь Надрага. Немає. Іван Мигович, будь ласка.
Іван Мигович, фракція комуністів, Закарпаття. Необхідність прийняття розглядаємого законопроекту 3001 безперечна. Підтримуючи його, пропоную такі зміни і доповнення. Перше. До статті 1 включити термін "соціальна робота". Досвід країн Заходу свідчить, що вона понад сто років тому була запроваджена саме у зв’язку із великим спалахом злочинності в ході дикого капіталізму і довела свою ефективність. Сьогодні це - самостійна галузь науки, напрям освітньої підготовки і вид професійної діяльності. В структурі соціальної роботи, яка повинна, насамперед, сприяти соціальній адаптації окремих категорій складних, виокремилась соціальна реабілітація з притаманними їй формами і методами. Вона сприяє саме адаптації тих осіб, які відбули покарання або засуджені умовно. Як відомо, позбавлення волі накладає великий відбиток на свідомість, психологію, поведінку людей. Для роботи з такими людьми потрібні спеціально підготовлені фахівці, які мають і правову, і соціологічну, педагогічну, медичну підготовку, відповідні вольові, моральні якості. Ці люди мають також і певні повноваження, перебувають під контролем з боку громадськості і так далі. Така система підготовки діє, як уже тут згадувалося, на Заході і формується сьогодні у нас в Україні, і в тому числі багато вузів нашої держави уже починають підготовку спеціалістів з соціальної реабілітації. І на них слід робити ставку у ресоціалізації умовно засуджених або звільнених, що, на жаль, відсутнє сьогодні у законопроекті. Термін "соціальної патронаж" потрібен, але його зміст не слід переоцінювати, бо це лише один із засобів соціальної роботи. У статті 3 доцільно наголосити, що безпосередньо соціальною реабілітацією у прилічних органах і установах повинні займатися люди з спеціальною підготовкою, а не любителі, а не фізики і так далі. І ці люди повинні пройти підготовку в ліцензованих навчальних закладах третьої, четвертої категорії акредитації із відповідною спеціалізацією саме з соціальною реабілітацією. Слід скрізь також доповнити назвами у статті 6 установи, які здійснюють соціальну реабілітацію дорослих, оскільки там зроблено акцент тільки на молоді. І, нарешті, як тут уже згадувалося в статті 8, доцільно передбачити кошти не тільки місцевих бюджетів, але і в державі для фінансування, бодай часткового, цієї специфічної, надзвичайно складної сфери суспільного буття. Слушні зауваження, вважаю, містяться також у висновку науково експертного управління і їх треба врахувати при доопрацюванні даного законопроекту. Дякую.
Шановні колеги, ми завершили розгляд проекту закону про соціальну адаптацію осіб, які відбули покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. Рішення будемо приймати в день голосування. Оголошується до розгляду проект закону про внесення змін до Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі щодо особливо тяжких злочинів”. Доповідач - перший заступник Державного секретаря Міністра внутрішніх справ України Корнієнко Михайло Васильович. Підготуватися Шкілю, як співдоповідачу.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати. Проект Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про адмінагляд за особами, які звільнені з місць позбавлення волі" розроблено на виконання прикінцевих та перехідних положень Кримінального кодексу України. Цільовою спрямованістю даного законопроекту є приведення у відповідність до Кримінального кодексу України окремих положень Закону України "Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі". У зв’язку з тим, що новий Кримінальний кодекс України не передбачає категорії раніше судимих, особливо небезпечних рецидивістів, і з пункту "а" статті 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі" ця категорія виключається. Крім цього в Кримінальний кодекс України до класифікації внесено поняття "особливо тяжкий злочин" - це стаття 12 "Класифікація злочинів". У зв’язку з цим пропонується доповнити закон категорією осіб засуджених до позбавлення волі за особливо тяжкі злочини відносно яких може бути встановлено адміністративний нагляд. Одночасно за пропозицією Міністерства юстиції України у статті 5 закону слова "районного міського суду" замінюються словами "районного, районного в містах, міського та міськрайонного суду". Внесення запропонованих змін до Закону України "Про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі" позитивно вплине на стан профілактики рецидивної злочинності, сприятиме удосконаленню оперативно-службової діяльності органів внутрішніх справ, це стане подальшим кроком у зміцненні правового підгрунтя, забезпечення громадської безпеки в державі. Прийняття зазначеного проекту не потребує додаткових фінансових витрат з Державного бюджету. Цей закон дуже простий і думається, що він не потребує обговорення. Прошу підтримати його, дякую за увагу.
Дякую вам. Сідайте Михайло Васильович. Будь ласка, Андрій Васильович Шкіль.
Андрій Шкіль, Фракція Блоку Юлії Тимошенко, від Комітету законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності. В першу чергу я хотів би наголосити на тому, що взагалі треба було б переглянути питання адміністративного нагляду, але це вже до іншого має торкатися. Я хочу наголосити, що цей законопроект комітет підтримав і прийняв рішення схвалити законопроект і винести його на розгляд Верховної Ради України у першому читанні. Я не думаю, що тут потребується декілька читань цьому законопроекту, він короткий, маленький і його суть полягає в тому, що змінити терміни. Ви розумієте, що помінявся Кримінальний кодекс, помінялися терміни і пропонується зняти адміністративний нагляд щодо осіб визнаних судами особливо небезпечними рецидивістами, а проектом запроваджено адміністративного нагляду щодо осіб засуджених до позбавлення волі за особливо тяжкі злочини. В принципі, це відбувається тільки зміна термінів. І закріпити адміністративний нагляд, встановлюється за наступними судами: районним, районним в місті, міським, міськрайонним. Щодо позитиву цього законопроекту, то слід відзначити, що прийняття законопроекту дозволить узгодити закон із положенням Кримінального кодексу України. Це формальний бік справи і на сього можна ставити, в принципі, в обговоренні крапку. Але я хотів би вже поза цим Регламентом, від себе сказати, що загалом адміннагляд за особами, які звільнилися з місць позбавлення волі, це рудимент радянського права і тут треба просто по інакшому, треба це кооптувати до соціальної адаптації, тобто в моменті соціальної адаптації здійснювати і адміністративне впровадження. Тому що, невже особливо тяжкі рецидивісти чи засуджені за особливо тяжкі злочини не потребують соціальної адаптації. Невже ми апріорі зразу визнаємо, що це виходять злочинці, які там 15 років сиділи і задумувались у скоєнні якогось злочину. Тому тут треба, я думаю у подальшому от просто це відмовитися від поняття адміннагляд, а перенести його на соціальну адаптацію. Це буде і гуманно, і уякіснить роботу самого органу. Тому що, іще раз кажу, ну, адміннагляд, тут справа така, що означає це адміні. Це людина, яка звільнилася під пильним оком правоохоронним органом. Але це, так би мовити, тільки пильне око. Але якщо це пильне око спонукало до суспільно-корисної праці його, до того, щоб він адаптувався у суспільство, це несло б подвійне навантаження, це б і передбачало його дії слідкувало, так. А з другого боку, давало б можливість при його бажанні адаптуватися у суспільство. Дякую. А так я хочу ще раз наголосити, що комітет прийняв рішення про те, щоб підтримати у першому читанні.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Переходимо до обговорення. Юрій Кармазін. Ну, поруште питання там, Андрій підійде зараз до вас.
Юрій Кармазін Партія захисників Вітчизни, "Солідарність", "Наша Україна". Шановні народні депутати, підняте питання підняте питання не є чисто формальним. По-перше, тут треба до. Закон про адміннагляд приймався ще 1 грудня 1994 року, а Кримінальний кодекс, який ми прийняли у квітні 2001 року, не передбачає встановлення адміннагляду за особами, які визнані судами особливо небезпечними рецидівістами. Такого поняття вже немає. Тому це поняття треба зараз вилучати з кодексу. І правильно поставлене питання: передбачається запровадження адміністративного нагляду щодо осіб, засуджених до позбавлення волі за особливо тяжкі злочини. І я хочу сказати для тих, хто сьогодні не розуміє важливості цього процесу. Це те, що просто переводити на соціальну адаптацію і пов’язувати соціальну адаптацію неможливо через те, що ми сьогодні скасували механізм прописки. Це значить, що сьогодні особи, які є серйозно небезпечними, і після того, як ми відділили департамент виконання порань від Міністерства внутрішніх справ, є серйозна проблема на межі стиковки цих органів для запобігання нових правопорушень, нових злочинів, які сьогодні вчиняються. Ми з вами не замислювалися, чому така велика кількість цих злочинів є, і рецидив - повторне скоєння злочину чому є. Воно є якраз через те, що відсутній нормальний цивілізований адміністративний нагляд, і він ще поки є і поки має бути, поки відімре з часом, як тільки відімре та кількість здоровенна злочинів, які трапляються. Я вам нагадую, що у нас в місцях позбавлення волі постійно із року в рік, незважаючи на амністії, які ми приймаємо і так далі, знаходиться близько 220 тисяч чоловік. Але я абсолютно погоджуюся з тими пропозиціями, які були зараз озвучені від комітету про те, що в двох читаннях цьому закону немає чого робити, він абсолютно нормально виписаний і його можна приймати зразу в першому і ду другому читанні в цілому. Там іншого не придумаєш. І те, що зараз ми встановлюємо якими судами встановлюється адміністративний нагляд і точніше це узгоджуємо, це є абсолютно правильним. Тому це, мабуть, рідкий випадок, коли я погоджуюся з тим, що пропонує уряд і в даному випадку погоджуюся з тим, що і пропонує профільний комітет. Дякую.
Шановні народні депутати! Завершуємо розгляд Закону про внесення змін до Закону України про адміністративний нагляд за особами звільненими з місць позбавлення волі щодо особливо тяжких злочинів. Рішення будемо приймати у визначений для голосування день. Оголошується до розгляду проект закону про внесення змін до Закону України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб щодо виплати пенсій банківськими установами. Будь ласка, Леонід Михайлович Черновецький як доповідач. Будь ласка.
Уважаемый Владимир Михайлович! Уважаемые народные депутаты! И главное, это, уважаемые радиослушатели, бывшие работники органов внутренних дел, пенсионеры и военнослужащие. Есть одна очень интересная тема, которая касается вас, это то, что сегодня все пенсионеры могут пользоваться любыми банками, вот , и все вклады и их. не вклады, а все пенсии их уже сегодня фонд гарантирования вкладов от государства полностью гарантирует, вот, но почему-то осталась норма в законе очень странная 1994 года, противоречащая закону "О банках и банковской деятельности", где как рабов пенсионеров , военнослужащих и внутренних дел и СБУ оставили только за Сберегательным банком Украины. Это неправильно, вот, и мало того, это не выгодно для. и неудобно для этих пенсионеров, потому что на сегодняшний день вполне можно обслуживаться всем остальным пенсионерам в любых других банках. Есть конкуренция среди банков в борьбе за пенсионеров, есть дополнительные для них преимущества, дисконтные программы, больше процентов начисляют на вклад эти банки, лучше обслуживают этих пенсионеров, вот, в некоторых случаях. Я не говорю, что Сбербанк плохой. Но это всего-лишь остатки как бы той тоталитарной идеологии в законе, которая сопровождает нас уже в 2003 году. Это анахронизм, это тогда, когда других банков просто, ну как бы не существовало. Тол, что комитет не поддержал мой законопроект, ну это совершенно естественно, потому что у коммунистов есть мнение о том, что все должны быть в одном банке, вот, и только в государственном. И это чисто как бы эмоциональное решение и если даже мы не примем этот закон, Конституционный Суд решит его в пользу моего законопроекта. На самом деле никаких других причин для того, чтобы выпустить ситуацию на волю конституционную, не существует. Все мы не рабы, рабы - не мы. Это коммунисты тоже должны знать и поэтому проголосовать. Потому что комитет господина Крючкова взял и отклонил мой законопроект, не понятно по какой причине. Нет. Я хочу, чтобы коммунисты стали, наконец, демократами. И других у меня никаких причин обращаться, к стати, я люблю коммунистов, у меня никаких проблем с ними нет. Есть последовательная линия на то, что мы снова должны вернуться назад. Да. В то, что было. Больше ничего такого не существует. А в остальном - последовательная линия. И, правильно, надо защищать права граждан, и особенно трудящихся, живущих на зарплату, но не антиконституционными методами. Поэтому я призываю господина Крючкова сегодня отказаться от того решения, которое коммунисты приняли на его комитете, и спокойно, как Ленин учил, проголосовать, поддержать мой законопроект. Потому что альтернативы ему просто нет. Спасибо за внимание.
Сідайте, будь ласка. Репліка, будь ласка, Георгій Корнійович Крючков. Степану Бульбі підготуватися.
По-перше, шановні депутати, Крючков - не пан. Я прошу це врахувати. По-друге, комітет не Крючкова, комітет Верховної Ради. По-третє, у комітеті всього два комуністи, а проголосував весь комітет. Я просив би на це зважити і бути більш стриманим при оцінці. Ніхто з нас не хоче тримати в руках ці питання, ми виходили з інтересів держави і інтересів пенсіонерів, а не з інтересів невеличкої групи банкірів.
Будь ласка, Степан Бульба. Від комітету з питань Національної безпеки і оборони.
Фракція соціалістів, Полтавщина. Я хочу просто наголосити, що справді комітет прийняв рішення відхилити законопроект народного депутата Черновецького і, очевидно, я спробую пояснити чому. Маємо підстави просто вважати, що прийняття його поки що недоцільне. Чому? Тому що прийняття цього закону призведе, по-перше, до наступних наслідків, буде заблоковано виплату пенсій пенсіонерам усіх силових міністерств. Оскільки законом не визначено, через яке державне казначейство буде здійснюватись фінансування бюджетних коштів на виплату пенсії. Друге. Ускладниться система розподілу бюджетних коштів між банківськими установами через відсутність інформації про кількість пенсіонерів, які хочуть отримувати пенсію через ту чи іншу банківську установу. Третє. Збільшаться терміни доведення бюджетних коштів до пенсіонерів. Далі. Виникнуть труднощі у контролюванні виплати пенсій з різними умовами виплати. Відстеження того, працює пенсіонер чи ні. Одержання пенсії від двох органів і т.д. Далі. Потрібно буде розробити інструкцію про порядок виплати пенсій військовим, пенсіонерам кожним банком, крім державного ощадного банку України. Погодити все це з силовими структурами, мистецтвами. Далі. Виникне необхідність додаткового витрачання бюджетних коштів на виготовлення основних документів для виплати пенсій. Буде потрібним введення додаткових штатних одиниць працівників як у Мінфіні, так і в військових комісаріатах, які будуть відстежувати кількість пенсіонерів та від яких банків вони повинні будуть отримувати пенсії. Нарешті постане питання про внесення відрахування з Держбюджету плати банківським установам за обслуговування військового пенсіонера, крім того, що ми робимо зараз стосовно ощадбанку. Але навіть не це основне. Значить, пан Черновецький говорить про те, що не мають права пенсіонери нинішні отримувати пенсії через той банк, який вони хочуть. Це не правда. Законом нині діючим по суті всі ці питання і проблеми зняті. Законом не просто врегульовано порядок безпосередньої виплати пенсій пенсіонерам, а й механізм фінансування видатків Державного бюджету на виплату пенсій в цілому. Завдяки широкій розгалуженості ощадбанку, установ ощадбанку пенсії отримують пенсіонери вчасно. Отримання пенсій вчасне за місцем проживання саме завдяки цьому здійснюється. І від себе додам. Досить вже нам ставити пенсіонерів у становище, в яке, наприклад, попали ті ж остарбайтери через проблеми з "Градобанком", досить проблем з банком "Україна". Пенсіонер повинен бути впевненим. що держава захищає його інтереси. Поки що це певним чином здійснюється через державний банк, через ощадбанк. Якщо ж приймемо інший закон, то все це може змінитися не на користь пенсіонерів. Дякую за увагу.
Дякую вам також. Сідайте, будь ласка. Так, переходимо до обговорення. Юрій Кармазін, фракція "Наша Україна". Так. Віктор Терен є?
Юрій Кармазін.
Не будете? Знімає, добре.
Партія захисників вітчизни, "Наша Україна", "Солідарність". Шановні народні депутати! Шановні громадяни України! Зараз говорили про надійність державних банків. Слава Богу, ми бачимо і зараз розслідуємо питання, як державний банк колись "Україна" став не зовсім спочатку державний, потім його майно кудись зникло і потім вклади. І згадайте, що було, коли передавалися тут бюджетні кошти, і де воно все зараз, і в кого на чиїх рахунках. Щодо ощадбанку. Я не хотів би, щоб мій виступ викликав якусь паніку чи ще щось, але я хотів би, щоб просто замислилися ті люди, які однозначно підтримують і кажуть, що це монополія, це дуже добре. Я хотів би, щоб замислилися, принаймні, я готовий надати те, що готував наш комітет у минулому скликанні по боротьбі з корупцією, організованою злочинність щодо того, куди йшли кредити цього банку, під які відсотки, відсоткові ставки, як фінансувався телеканал "Інтер", як інше. Чому зменшені були прибутки всіх громадян України, яких сьогодні ми заганяємо ще далі? І я не кажу вже про суцільну есдепізацію цього банку, яка була в силу певних кадрових питань, рішень про те, що цілі поверхи займалися ніби-то народними депутатами України там у банках. Тому, вибачайте, але я зовсім не згоджуюся з висновками Комітету з питань національної безпеки і оборони саме через ці питання. Готовий надати, ще раз кажу, готовий надати документальні підтвердження всього, що я сказав. І вони направлені мною в Генеральну прокуратуру України для відповідного реагування. Тому я хотів з професійної точки зору сказати, що законопроект внесений народним депутатом Черновецьким направлений на усунення обмеження щодо виплати пенсій військовослужбовцям і працівникам органів внутрішніх справ лише через установи ощадного банку. Я хотів би сказати, що з прийняттям цього законопроекту, нарешті, поновиться справедливість. І я хотів би сказати, що я дякую Головне науково-експертне управління за їхню пропозицію зробити таку редакцію, які б підтвердили, повністю підтвердили правомірність внесення такого законопроекту. Вони запропонували таку редакцію. В частині другій статті 52 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення працівників, військовослужбовців та осіб начальницького органу, записати замість слів "установ ощадного банку за місцем фактичного проживання" записати "уповноваженими банківськими установами за для здійснення виплати пенсії за згодою пенсіонера незалежно від місця його реєстрації фізичної особи". Це буде справедливо і не обмежувати прав конкретного громадянина. Дякую.
Віктор Мироненко фракція комуністів, підготуватися Черняку.
Пятый избирательный округ, Мироненко, фракция коммунистов. Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые народные депутаты. Определенные лица, стремясь нажиться, сделали все для краха банка "Украина" и до сих пор не понесли должной ответственности, несмотря на наши настойчивые требования. Сейчас проявляется стремление ослабить Государственный сберегательный банк, наблюдается направленность не на укрепление банковской системы, а на ее ослабление. Меня не удивляет, что двое из предшествующих выступающих высказываются за этот законопроект, как и высказывались они вдвоем опять таки за производство и продажу оружия, ибо на этом очень крепкие деньги зарабатываются. Но я хотел сказать о другом. Украина уже привыкла к лоббированию, но когда народный депутат Украины лоббирует интересы своего бизнеса - это уже цинизм. Законопроект Черновецкого номер 2497, предполагает ликвидацию хорошо работающей нормы Закона о пенсионном обеспечении военнослужащих и работников органов внутренних дел. Сейчас данная норма обеспечит возможность этим людям получать свою пенсию в Государственном сберегательном банке, несущем ответственность более надежным, чем тот же частный "Правексбанк". Пенсионеры, получив деньги в сбербанке, могут рискуя конечно, ища более высокие проценты сняв деньги со счета сбербанка, внести их в тот же "Правексбанк". Сейчас это дело добровольное. Если, например этот коммерческий банк обанкротится, то государство не несет ответственности перед вкладчиками. Государственный же банк обеспечивает определенную стабильность, которую не следует нарушать. Депутат Черновецкий предлагает убрать из вышеуказанного закона норму касающуюся сбербанка и вписать вместо нее норму обеспечивающую выплаты пенсий коммерческими банками, что не только уменьшит защищенность пенсионеров, но и будет способствовать ослаблению Государственного сберегательного банка, не исключающего его ликвидации. Пенсионеры вооруженных сил и органов внутренних дел выступают в подавляющем большинстве против этого новаторства пара Черновецкого и как мы видим предшествующего выступающего. Во имя чего осуществляется это новаторство, осуществляется это во имя ослабления Государственного банка, во имя увеличения доходов того же частного "Правексбанка", во имя наживы отдельных лиц за счет опять-таки большинства народа. Ну, а "Правексбанк" мы понимаем к чему он стремиться, к увеличению своих доходов. Уважаемые народные депутаты, я призываю всех вас во имя сохранения прочности и развития Государственного банка, во имя интересов пенсионеров вооруженных сил и органов внутренних дел, проголосовать против законопроекта Черновецкого. И еще раз возвращаюсь к законопроекту, который лоббировался опять-таки Черновецким, касающегося возможности наживы за счет продажи оружия, хочу сказать еще и следующее. В Крыму сейчас пока еще применяют палки и металлические прутья, если только это произойдет, то что хочет Черновецкий и его товарищ по этому делу, то там будут стрелять и там будет Косово, там будут и другие. Страшное явление и боюсь, что это будет на совести Черновецкого.
Одну хвилинку. Закінчите, візьмете слово, як автор законопроекту, я ще раз. Сядьте, будь ласка. Володимир Кирилович Черняк. В кінці, я вам сказав.
Шановні колеги. Володимир Черняк, Фракція "Наша Україна", Українська народна партія. Ми зараз обговорюємо дуже важливе питання, це питання надійності виплати пенсій банківськими установами. Наш обов’язок підвищити ступінь цієї надійності, при цьому не можна кидатися з однієї крайності в іншу. Я розумію депутата Черновецького, який виступає проти монополії в цій справі, проти того, щоб один якійсь банк монополізував цю сферу. Він хоче ввести конкуренцію і дати право вибору. Але з іншого боку, можна зробити неправильний вибір і звернутися до комерційного банку, який є ненадійним, і пенсіонери не завжди знають про ступінь надійності цього банку, і можуть бути втрати. Отже, так би мовити, ми пропливаємо тут між Сцилою і Харибдою. З одного боку, монополізм - це не зовсім добре, конкуренція відсутня, відсутнє право вибору. З іншого боку, є небезпека того, що пенсіонери можуть покласти, що можуть отримувати виплати через ненадійні банки і врешті втратити свої пенсії. У чому полягає вихід? Як завжди цей вихід знаходиться десь по середині. Я не наполягаю на тому, щоб Ощадний банк був монополістом, але треба виписати чіткі механізми, які б зорієнтували таким чином, щоб ці пенсії не виплачувалися тими банками, які є ненадійними. Тепер стосовно Ощадного банку, власне я заради цього і взяв слово. Я є членом наглядової ради Ощадного банку. Це державний банк. Я погоджуюся із депутатом Кармазиним, що в цьому банку були серйозні проблеми, був проведений аудит Національного банку, аудит міжнародний, і там виявилися серйозні проблеми. Ми навіть трошки замовчували це, щоб не викликати якусь паніку. Але Наглядова рада поміняла голову, ми поміняли голову Наглядової ради. Після цього ми поміняли голову правління Ощадного баку, там був Грибков головою правління, зараз там Шаповалов, він був заступником голови Національного банку. І за останній час відбулися в цьому банку суттєві позитивні зміни, і надійність цього банку зросла. Я відповідально як член Наглядової ради заявляю про це, хочу, щоб знали ви і знали наші слухачі, пенсіонери і вкладники цього банку ситуація суттєво покращилася стосовно і нагромаджень, стосовно можливості виплат, стосовно кредитного портфелю, суттєво зросла надійність цього банку. Так що, послугами цього банку користуватися можна, але при цьому я не виключаю, що можна і використати інші надійні банківські установи для того, щоб виплачувати пенсії. Дякую.
Дякую. будь ласка, від уряду що з цього приводу ви думаєте щодо законопроекту, Михайло Васильович. _____________ М.В. Дякую, Володимире Михайловичу. Ми висловили свою точку зору з цього приводу. Нам думається, що це не є предметом законодавчого регулювання, і ми би просили все-таки залишити той порядок, який існує. Дякую.
Міністерство оборони такої ж позиції притримується? _____________.Так, міністерство такої ж думки залишити існуючий порядок виплати.
Будь ласка, автор законопроекту Черновецький Леонід Михайлович.
Я хочу, во-первых, сказать, что те, кто слушает нас по радио, знали - да? - что у меня абсолютно ровное отношение у меня к коммунистам и к левым, и правым, и к кому угодно, и я люблю любого человека, в том числе и того, кто меня на всю Украину пытался сделать злодеем, вот, и рассказать о том, что я чуть ли не собираюсь в Крыму кого-то вооружать. Никого никто вооружать не собирается. Все должно быть упорядочено. Сегодня нет закона об оружии, поэтому бандиты вооружены, вот, а люди, которые не. которые являются законопослушными, его не имеют. И я придерживаюсь, я 10 лет был в партии, вот, и по-моему, Александр Александрович Мороз подписывал мне партийный билет, и я хорошо знаю первоисточники, да. Ну вам бы их почитать о том, что Ленин еще раз говорил. Я вам напоминаю, что народ должен быть вооружен, если он свободный. И уровень свободы страны от этого зависит. Что касается банков, которые могут.
Дякую. Час вичерпаний. Дякую.
Никаких проблем в этом нет. Любой банк может.
Розгляд законопроекту про внесення змін до Закону України про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, та деяких інших осіб щодо виплати пенсій банківськими установами завершено. Рішення будемо приймати в день голосування. Шановні колеги, у нас залишилось 5 хвилин, потім перейдемо до різного. Наш колега Надрага пропонує дуже швидко нам зараз представить проект Закону "Про внесення змін та доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення щодо працівників інфекційних та психіатричних лікувальних закладів". Немає заперечень? Будь ласка, Василь Іванович. Протягом п’яти хвилин і зразу переходимо до різного.
Уважаемые коллеги, законопроект нашего коллеги Фельдмана о пенсионном, о изменении в закон о пенсионном обеспечении достаточно короткий. Суть его заключается в следующем. Согласно закона о пенсионном обеспечении, статьи 60, дан перечень специальностей работников медицинских учреждений, в частности, это работники, которые занимаются лечением лиц, зараженных вирусом иммунодефицита, больных на СПИД, патологоанатомах и реанимационных отделений лечебных учреждений. Суть заключается в следующем. Согласно этой статьи люди, работающие по этим специализациям, имеют право при начислении пенсии стаж работы по этим специальностям засчитывать год за два. Учитывается специфика, опасность работы и сложности. Наш коллега Фельдман предлагает добавить туда работников инфекционных и психиатрических лечебных учреждений. Мы данный вопрос рассмотрели у нас на Комитете по вопросам ветеранов, инвалидов и пенсионеров. Комитет поддержал предложение нашего коллеги о том, чтобы принять это. И соответствующим образом, исходя из логики, что работники инфекционных и психиатрических лечебных учреждений работают в очень сложных, а зачастую, даже опасных условиях, тоже дать им право при исчислении пенсии считать стаж работы в этих лечебных учреждениях, как год за два. Должен вам сказать и доложить, что соответствующее решение Научно-экспертного управления нашей Верховной Рады тоже поддерживает эту идею. Спасибо.
Дякую. Сідайте. Шановні колеги! Є потреба обговорювати це питання. Я думаю, по декілька слів, будь ласка. Юрій Кармазін, будь ласка. Увімкніть мікрофон. Я прошу дуже коротко. У нас тут три хвилини залишилося до "різного".
Юрій Кармазін, "Наша Україна", "Солідарність", Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати! Безумовно, пропозиція дуже цікава, дуже хороша, але тут є питання. Питання заключається в тому, що абсолютно треба зробити пільги і підвищити зарплату тим, хто працює в лепрозорних, протичумних закладах по лікуванню осіб заражених імунодефіцитом, СНІДом, патологоанатомів, які працюють у надзвичайно важких питаннях. Треба тільки узгодити це з вимогами Бюджетного кодексу. Тобто, треба буде записувати в законі, що він може розглядатися не раніше, вводитися в дію не раніше 1 січня 2004 року, а не з дня його опублікування, як це зазначено у законопроекті. Тому що нам треба передбачити. Получиться, що ми заберемо кошти якраз з цих закладів, де ці люди працюють. Ви розумієте? Ми їх ще збіднимо. Для того, щоб цього не робити, треба передбачити зміни в бюджеті. Дякую.
Володимир Пузаков, будь ласка.
Володимир Пузаков, фракція Компартії України, Кіровоградщина. Я хочу передати прохання з цього питання лікарів-психіатрів та інфекціоністів Кіровоградщини. Для внесення змін і доповнень до списку номер два щодо включення вищезазначених фахівців необхідно керуватися вимогами наказу Міністерства праці України від 19.08.94 року за номером 48 про організацію розгляду клопотань підприємств, організацій щодо внесення виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. У відповідності цього наказу основним є проведення атестації робочих місць згаданих категорій працівників, але атестація робочих місць не проводиться більше 5 років із-за відсутності коштів, а коли й проводиться, то вибірково і не в повному обсязі. На статтю охорони праці за останні п’ять років, коштів на жаль не виділяли. Крім того, необхідно вивчити захворюваність професійними захворюваннями даної категорії працівників, захворюваність тимчасовою втратою працездатності і зв’язок її шкідливими умовами праці, що окремо для лікарів не вивчається. І дані показники будуть більш достовірними, коли вивчатимуться в межах декількох областей або в цілому в Україні. Потрібно також вивчити і поширеність бацилоносійства і вірусоносійства серед лікарів-інфекціоністів. Дякую.
Михайло Мельничук, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу, я попросив би дати мені регламентом визначення, тому що я хочу підняти дуже важливу тему щодо діяльності психіатричних лікарень, взагалі, що в цій галузі робиться. Я думаю, що проблема дуже відчутна, як і всі проблеми, які є в державі. Сьогодні в Україні наліковується 1,2 мільйони психічно хворих. Я приведу тільки декілька прикладів, як функціонують ці заклади. Стосовно законопроекту я буду його підтримати, тому що ці люди, які працюють в психіатричних лікарнях виконують державне замовлення на обслуговування цих людей. Держава надала їм можливість, щоб вони обслуговували цих людей і дбали про них. Дивіться, що робиться в нас сьогодні в закладах. Я звертаюсь до уряду, звертаюсь до нового міністра охорони здоров’я по крокам якого ми будемо потім давати оцінку, що буде робитись в цьому напрямку. Мова йде про два заклади: Вінницька психлікарня і Чернівецька. Два бюджета, два різних підходи до цієї проблеми. В Чернівецькій області на харчування при нормі 5 гривень 50 копійок, виділяється в день 1 гривня 9 копійок. У Вінниці виділяється 5 гривень 80 копійок. По бюджету. В Чернівцях 0,36 копійок виділяється на ліки в день на одного хворого, принаймні, що норма сім гривень. А в вінницькій психлікарні виділяється сім гривнів. Два бюджету, два різних підходу до долі цих людей. Що робить сьогодні в Чернівцях головний лікар Сагалаєв? Він ходить з протягнутою рукою. Дійшло до того, що немає матраців, немає хворого на що положити, як кажуть. А влада бездіє в цьому напрямку. Ми не повинні так відноситись, тому що це - хворі, це люди наші, громадяни України, ми повинні дбати про них. Є й інші питання щодо оплати праці. Тут дійсно я підтримую цей законопроект щодо пенсійної підтримки, але дивіться, що сьогодні отримує лікар вищої категорії в цьому - 330 гривень. Разве це зарплатня? Медсестра 229 гривень. Санітарка отримує 221 гривню. Про мінімальну заробітну плату, 185 гривень, даже й мови не може бути. Я от недавно зовсім, позавчора, мав розмову з головним лікарем - там 165 гривень і 185 гривень ніхто й не веде розмову.
Дякую.
Я би хотів, щоб на це і уряд, і Міністерство охорони здоров’я звернули увагу. Дякую.
Олена Василівна Гаряча - заступник державного секретаря Міністерства праці та соціальної політики. Позиція уряду з цього приводу.
Шановний Володимире Михайловичу, з вашої ласки я надам інформацію для народних депутатів, що прийняття цього законопроекту потребує 17,5 млн. гривень. Автор законопроекту не визначив джерел покриття видатків. Крім того, ці працівники сьогодні ідуть на пенсію в 45 років, обчислення стажу роботи рік за два дасть можливість їм виходити на пенсію ще раніше - в 35 років. Дякую вам за увагу.
Шановні колеги, інформація Кабінету Міністрів спонукає до роздумів. З урахуванням цього будемо визначатися в день голосування. Ми завершили розгляд питання - проект закону про внесення змін та доповнень до Закону України "Про пенсійне забезпечення" [[щодо працівників інфекційних та психіатричних лікувальних закладів]]. Рішення будемо приймати в четвер, в день голосування. Зараз переходимо до питання "Різне". Прошу висвітити на табло прізвища народних депутатів, які записалися на виступи у "Різному". Так, Юрій Кармазін, будь ласка. Підготуватися Сергію Слабенку.
Юрій Кармазін, "Наша Україна", "Солідарність", Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати, шановний Український народе, я уповноважений зробити заяву фракції блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". 16 місяців діяльності Кабінету Міністрів України під керівництвом Віктора Ющенка, який започаткував процеси погашення багаторічних боргів із заробітної плати та поступового підвищення оплати праці працівникам бюджетної сфери. Проте, безвідповідальна і недалекоглядна політика наступних урядів щодо реформування системи оплати праці призвела до кризового становища у бюджетних галузях. Підняття мінімальної заробітної плати без жодних спроб збереження співвідношення посадових окладів кваліфікованих працівників бюджетної сфери: педагогів, лікарів, працівників культури та інших, створили ситуацію в суспільстві, коли повністю обезцінений рівень освіти, кваліфікації, досвід працівника. Така політика влади веде до відтоку інтелекту України, зниження престижу освіти, а значить до деградації суспільства в цілому. Відсутність послідовної державної політики в цій галузі спричинила нагромадження заборгованості внаслідок невиплати надбавок, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту". Частково виплати цих боргів на підставі судових рішень за рахунок асигнувань бюджету поточного року паралізують діяльність галузі, провокує невдоволення основної частини працівників освіти. Аналогічна ситуація склалася в системі охорони здоров’я та серед працівників культури. Терпіння української інтелігенції вичерпане. Час відповідальності влади, про яку сьогодні так популярно говорити - настав. 15 квітня відбудеться Всеукраїнська акція протесту працівників освіти, охорони здоров’я та культури, організована галузевими і професійними спілками. Де буде "Наша Україна"? "Наша Україна" повністю підтримує цілі та вимоги цієї акції і візьме в них активну участь. Фракція Віктора Ющенка "Наша Україна" вимагає від діючої влади термінового запровадження умов оплати праці працівників бюджетної сфери на основі єдиної тарифної сітки з встановленням ставки працівника першого тарифного розряду у розмірі встановленої мінімальної заробітної плати. Відновити з першого січня 2003 року міжпосадові співвідношення оплати праці працівників бюджетної сфери виходячи із встановленого Законом України розміру мінімальної заробітної плати. Друге. До 15 квітня внести на розгляд Верховної Ради Закон про внесення змін і доповнень до Закону України "Про Державний бюджет на 2003 рік", яким передбачити додаткові субвенції місцевим бюджетам для підвищення заробітної плати працівникам бюджетної сфери відповідно до єдиної тарифної сітки. Визнати борги перед працівниками бюджетної сфери, заробітної плати та інших виплат передбачених чинним законодавством. Розробити механізм їх реструктуризації та поетапного погашення протягом двох-трьох найближчих років. Суспільство на межі соціального зриву. І лише невідкладне виконання наших вимог дасть змогу відвернути його. "Наша Україна" була і буде з українським народом, наша єдність, наші спільні дії запорука тієї чесної політики, яка слугує національним інтересам і є рушійною силою поступу українського суспільства до гідного життя у нашій Україні. Слава нашій Україні! Дякую.
Сергій Слабенко. Наступний Таран.
Шановні народні депутати, шановні виборці! Минає перший рік виконання нами депутатських повноважень. Я для себе особисто хотів би здати перший свій звіт в частині виконання обов’язків народного депутата. Відокремивши ті питання, які найбільш болючими, сьогодні я хотів би розповісти як захищаються права громадян в частині охорони їхнього здоров’я. Станом на 27.03.2003 року до народного депутата [[до мене]] звернулися громадяни - 120 громадян, звернулися вони за допомогою громадських приймалень, які були розбудовані в виборчому окрузі номер 19, в кількості чотири одиниці. Основні питання, які піднімалися громадянами, це прохання посприяти в лікуванні в межах області - 86 громадян, з проханням посприяти в лікуванні за межами області -20 чоловік, надання допомоги інвалідам - 14 чоловік. Також надійшли звернення з проханням посприяти вирішенню коштів на добудову центральної районної лікарні в селищі Іваничі, добудови центральної районної лікарні в місті Любомир і спеціалізованої школи-інтернату для дітей з вадами слуху в місті Володимир-Волинський. Та створення спеціалізованого реабілітаційного центру в місті Нововолинську. У зв’язку з цим, розуміючи, що зброя народного депутата, це закон і вимагання від всіх посадових осіб додержання законодавства, мною було подано понад 60 звернень до різних структур законодавчої і виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування. Аналіз відповідей по проблемах лікування в межах області за цей час надає змогу мені наголосити, що 88 громадян, питання яких потребувало би вирішення за допомогою сприяння облдержадміністрації, ці питання почали вирішуватися лише в цьому році. В перший раз адміністрація, в кінці кінців зрозумівши це, почала через Фонд соціального захисту населення надавати часткову фінансову допомогу і перший раз звернула увагу на те, що треба лікувати людей безкоштовно. До того часу аналіз відповіді свідчив, що це були лише формальні відписки, в яких були основні питання: взято на контроль, буде вирішуватися із прагненням колись за це відповідати. Одночасно виникло питання, що і робота з лікарями, безпосередньо, головними лікарями районних лікарень приводить до того, що ці питання вирішуються. Однак, вони правомірно ставлять питання: допоможіть нам владнати питання, коли виконавча влада на місцях в області буде захищати і наші права, вимагаючи додержання вимог закону, наповнення бюджетів, наповнення видачі тих грошей, які необхідні для закупівлі коштів. Я розумію, що я не зможу зараз все висвітити, бо один аналіз, який був складений на підставі моніторингу звернень, складає понад 20 сторінок. Я прошу передати цей, мій виступ вважати зверненням до міністра охорони здоров’я і вимагаю запитом до міністра охорони здоров’я і вимагаю створення такої комісії, яка б могла надати відповідь, як звернення народних депутатів перевіряються і хто персонально несе відповідальність, що голова облдержадміністрації жодного разу не взяв на себе відповідальність за те, щоб надати чесну і відверту відповідь народному депутату.
Дякую. Віктор Таран, наступний Мельник.
Віктор Терен, Блок Юлії Тимошенко. Передусім, Генадію Андрійовичу, у мене була домовленість із Володимиром Михайловичем у зв’язку з тим, що я не виступав, хоча був записаний, той регламент додати до цього. Це було на ваших очах, не знаю, ви слухали чи ні, але я навіть не буду 6 хвилин, але хвилин 4,5 - 5, будь ласка. Це домовленість з Головою Верховної Ради. Все, спасибі. Перше питання. Два питання. Геннадій Андрійович, це перше питання передусім до вас. Група народних депутатів подала проект постанови про проведення парламентських слухань з проблем українців, переселених в 1944 році з Підляща, Холмщини в Україну. І це питання було розглянуто на комітеті. І комітет прийняв рішення позитивне. Проблеми, які мали би тут бути порушені, розглянуто було також на комітеті Цибенка з політики, праці і теж позитивно. І я хотів би сказати висновок Мацюка, висновок Науково-експертного управління теж позитивний. Тобто, всі документи у Верховній Раді безпосередньо і воно вже мало бути винесено на голосування це питання в цей четвер. Але, на превеликий жаль, не було Геннадія Йосиповича на Узгоджувальній раді і тому це питання випало. Питання є надзвичайно важливе. Ми, щоб не було ніякого збурення в суспільстві навіть зняти політико-правову оцінку цьої ситуації, тобто нема ніяких претензій ні до Польщі, ні до цієї влади, що були. Ми просто хочемо, Генадій Андрійович, розглянути комплексно.
Не треба про це. Це питання стоїть у нас на 17 квітня.
Дуже вам дякую. Я просто хотів ще раз наголосити на цьому, бо люди, знаєте, пишуть листи. Ну не забудьте. Добре? Хай воно у вас це.
Вже записано.
Хорошо, спасибі. Дуже оперативно. Тепер друге питання. Шановні друзі! Є таке село Павлиш на Кіровоградщині Онуфрієвського району. В цьому селі відома на весь світ Павлишська середня школа всесвітньовідомого педагога Василя Олександровича Сухомлинського. Колись в цю школу їздили вчитися і набиратися досвіду з Куби, із Японії, з багатьох країн. Сьогодні, на превеликий жаль, село занедбане, школа потребує ремонту і давно піднімалося питання аби надати Павлишській середній школі статусу педагогічного заповідника. Тим більше, що поряд - у мене ще трохи більше часу є - тим більше, що поряд батьківщина Макаренка. Знаєте, це такий кущ, звідки вийшло 2 видатних педагога: Макаренко і Сухомлинський. Я хочу сказати, що в березні минулого року під час виборів приїжджав колишній віце-прем’єр з гуманітарних питань у Павлиську школу пан Семиноженко. Він клятвено обіцяв, що буде надано школі такий статус. Але сьогодні немає ні Семиноженка на цій посаді, немає ні "Єдиної України", немає ні тих обіцянок. Блок Юлії Тимошенко сьогодні і ми з вами змушені сьогодні захищати цю школу. Я хотів би, аби не загинула ота педагогічна думка, що є в Україні, щоб до нас і надалі приїжджали навчатися духовності, щоб це піднімало імідж нашої держави у всьому світі, все-таки зробити те, чого просять вчителі, на чому вони наполягають, про що обіцяв колишній віце-прем’єр з гуманітарних питань перед виборами - Семиноженко. І я просив би, шановний Генадію Андрійовичу, вважати мій виступ як офіційний депутатський запит до віце-прем’єра з гуманітарних питань Дмитра Васильовича Табачника, до міністра освіти пана Василя Креміня, врешті-решт, коли буде вирішене це питання - про надання Павлиській середній школі імені Василя Олександровича Сухомлинського статусу педагогічного заповідника нашої країни? Дякую.
Дякую. Мельник Микола Євтихійович. Наступний Шершун.
Шановний Головуючий, шановні депутати! За останній рік економічна ситуація в сільському господарстві значно погіршилась. По наслідках фінансово-господарської діяльності за 2002 рік більше половини сільськогосподарських підприємств закінчили господарський рік з великими збитками. На підргунті пограбування селянина вчора розглядали черговий проект закону України про внесення змін до Закону України "Про фіксований сільськогосподарський податок". Цим законом регламентувалися у попередні роки пенсійні забезпечення працівників, а саме, механізаторів, доярок, які виходили на пенсію. Відшкодовувалися виплати пільгових пенсій за рахунок держави. Наш комітет з головою Іваном Антоновичем врахував критичну ситуацію на селі, відхилив пропозицію голови Пенсійного фонду Зайчука перекласти пенсійний тягар держави не селянина, який складає 70 мільйонів гривень. На жаль, депутати пропрезидентської фракції агресивно налаштовані до села голосували за подальше розорення селянина. Прикро, що фракція Ющенка теж відмахнулася від села, Ющенку байдуже село вже давно. Але саме боляче, що Катерина Ващук, голова аграрної фракції голосує проти села, яке б вона мала захищати і це вже не один раз, хоча її фракція голосувала за. Звичайно, грабунку села немає меж. Вигадується владцями нові і нові зомбування, підручними яких є засоби масової інформації. В минулому році Кучма з Кінахом, виступаючи у цих засобах, дурманили селянина рекордним валом зерна. Таке зомбування було цілеспрямоване, усвідомлене. Через вигаданий рекордний зерновий вал олігархи скупили зерно по низьких цінах. Пограбували зерно на 7 мільярдів гривень. А тепер виявляється, зерна в державі такого зовсім не було. Наскільки треба не любити село і державу людцям. Леоніда Даниловича Кучму і Кінаха я не інакше можу назвати після такого пограбунку, як наперсниками. Наперсники на цій новій афері сколотили мільярдні бариші, раптом зрозуміли, що пограбовані невдоволені, проявляють навіть агресивність, а тут ще вибори напередодні. Напевно, порадившись, вирішили жертвувати одним із своїх наперсників, а саме, віце-прем’єр-міністром Козаченком. Розрахували, що цю чергову жертву народ проковтне, як і проковтнув у свій час Лазаренка. Народ поглянь, відколи Леонід Данилович Кучма Лазаренко зробив злочинцем номер один, тобі стало жити легше? Чи може тебе стали менше обкрадати? Ні, тебе обкрадають, як обкрадали. Лазаренко порівняно з сучасними твоїми злодіями кишеньковий злодій. При умові, що буде доказана ще його вина. У зв’язку з тим, що Верховна Рада утворила Тимчасову слідчу комісію, а у справах вивчення зерна та ціни на хліб, просимо надавати повідомлення всім жителям нашої України у фракцію Соціалістичної партії України, народному депутату України Михайлу Мельничуку. Спасибі за увагу.
Шершун, наступний Калінчук.
Фракція "Аграрна партія України". Шановний Головуючий, шановні народні депутати, квітень місяць - це місяць, вписаний в історію України чорним кольором, кольором Чорнобильської катастрофи. І я, як депутат від округу, населення якого постраждало внаслідок цієї екологічної катастрофи, зобов’язаний вирішувати з цієї трибуни проблеми забруднених регіонів. Користуючись нагодою, хочу щиро подякувати новому уряду і особисто Прем’єр- міністру України Віктору Януковичу, міністру МНС Григорію Реві за активне відстоювання інтересів постраждалих людей. Адже у першому кварталі цього року, мабуть, вперше за останні роки фінансування чорнобильських пільг, здійснювалось відповідно до доведених лімітів у повному обсязі. Однак, якщо поточні платежі не затримуються, то проблема погашення заборгованості минулих років залишається надзвичайно гострою. Лише на Рівненщині такий борг держави склав на сьогодні понад 75 мільйонів гривень, з них майже половина це доплати за роботу на радіоактивних територіях, майже 21 мільйон компенсація сім’ям з дітьми та видатки на безкоштовне харчування. Я вже не кажу, що ми втратили більше десятки років не фінансуючи і не оздоровлюючи забруднені землі. Така ж ситуація і в інших регіонах України. Ці питання треба вирішувати. Зважаючи на те, що в скорому часі ми будемо зустрічати чергову сумну річницю Чорнобильської катастрофи. Я звертаюсь сьогодні до уряду. Перше. Найти можливість погасити до цієї дати хоч би 50 процентів передбаченого для погашення на цей рік боргу; Друге. Прислухатись до вимог населення, яке проживає на забрудненій території та у тридцятикілометровій зоні від діючих атомних електростанцій, а у нас їх на Рівненщині, нарахуйте, дві, ввести пільгові тарифи на електроенергію. Така практика давно вже існує у західних державах. Прошу вважати мій виступ депутатським запитом до Прем’єр-міністра України Віктора Януковича. Дякую.
Василь Антонович Калінчук. Наступний Гуров.
Дякую. Калінчук, Одещина, фракція Аграрної партії України. Шановний Геннадій Андрійович, шановні народні депутати, я хотів би ще раз привернути увагу уряду, Верховної Ради до ситуації, яка склалася на весняному полі України в цьому році, а вона надзвичайно складна. За даними Міністерства аграрної політики, науково-дослідних установ внаслідок вкрай несприятливих кліматичних умов в період зимівлі очікується загибель на площі понад чотири мільйони гектарів або біля 50 відсотків. За оцінкою спеціалістів для проведення весняно-польових робіт потрібно 8,2 млрд. гривень. Крім того, для пересіву озимих необхідно додатково сільськогосподарським товаровиробникам витратити іще майже півтора мільярди гривень. Стан справ ускладнюється значно запізнілою весною, що викликає необхідність концентрації технічних, матеріальних та фінансових ресурсів в дуже короткий період. При цьому потрібно врахувати значну недостатність технічних засобів, а тих, що є зношеність сягає 70 відсотків. У зв’язку з цим зупинюся на деяких проблемах, які потребують негайного вирішення. Перше за все, необхідно уряду забезпечити виконання положень Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років, де зокрема передбачено, що страхові платежі по обов’язковому страхуванню врожаю компенсуються за рахунок Держбюджету в розмірі не менше 50 відсотків, а це дасть можливість хоч частково компенсувати витрати сільгосптоваровиробників, заподіяних стихією. По-друге, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 2 квітня цього року, якою затвердив цілий ряд заходів для підтримки сільгосптоваровиробників. В тому числі передбачається виділити ще три мільйони гривень кредитів. На жаль, механізм їх отримання не розписаний. Адже значна частина господарств не в змозі отримати кредити із-за відсутності ліквідної застави. Як вихід, на наш погляд, такі господарства могли б отримати кредит в банках під гарантії Уряду, або ж місцевих державних адміністрацій. Безумовно, для цього необхідно внести відповідні зміни до Закону "Про державний бюджет України на 2003 рік" та інші закони передбачивши кошти на здешевлення техніки, хоча б тридцять мільйонів гривень, та на підтримку регіонів, які знаходяться в особливо неспрятиливих агрокліматчних умовах, хоча б сто мільйонів гривень. По-третє. Як виняток, встановити, що сільгосптоваровиробники розпочинають сплату податків і зборів обов’язкових платежів з першого вересня поточного року. Надати право органам самоврядування використовувати кошти місцевих бюджетів на фінансово-кредитну підтримку сільгосптоваровиробників, в тому числі, на зворотній основі. Ще раз підкреслю: Уряд має терміново внести пропозиції до Верховної Ради України по вирішенню цих питань, а Верховна Рада їх прийняти. Як говорять в народі: "Один весняний день і рік годує". Часу на розкачку немає. Тож необхідно терміново на всіх рівнях вирішувати нагальні потреби села. Дякую за увагу.
Дякую. Включіть, будь ласка, мікрофон Ващук. І я дуже прошу, не ображайте один одного.
Шановні радіослухачі, шановні колеги. Сьогодні прозвучало звинувачення народного депутата Мельника про те, що ми неправильно голосували про закон. Я і сьогодні, і завтра вважатиму, що комітет поступив невірно просто відхиливши закон і не давши відповідь: як забезпечити пенсіями тих людей, по яких прийняте рішення про пільгові пенсії. На жаль - це правда, що сьогодні Пенсійний фонд виконується аграрним сектором лише менше як на третину. І ми чуємо постійно докори від різних галузей народного господарства, що саме вони поповнюють Пенсійний фонд, а це село недостатньо робить. Тому приймаючи рішення з питань пенсійного законодавства, ми маємо дати чітку відповідь звідки брати гроші на пенсії селянам. І таку відповідь ми підготували. Слідуючим буде розглядатися наш закон, який дасть на це відповідь.
Все, дякую, час закінчено. Добре. Виключіть мікрофон. Я дуже прошу, не зачіпайте один одного. Слово надається Шурмі, наступний Лещенко.
Ігор Шурма, Фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Шановний Геннадію Андрійовичу, шановні колеги депутати. Під час зустрічі з виборцями на Дрогобичині Львівської області, мені було поставлено, як народному депутату декілька проблем і я вважаю, що ці проблеми повинні сьогодні об’єднати людей різних політичних переконань і політичних уподобань. Які ж це проблеми? На мій погляд проблеми техногенної безпеки Львівщини і України в цілому, власне повинні об’єднати наші всі зусилля. Хочу нагадати, що територія Львівської області характеризується значним розповсюдженням небезпечних геологічних, як природних так і техногенних активізованих процесів. Особливості фізико-географічних умов наявності розвиненої промисловості, в тому числі з небезпечними видами виробництва, значна кількість транспортних комунікацій, а також стан виробничого, житлово-комунального та водопровідно-каналізаційного господарства, ступінь знову якого в багатьох випадках досить велика, створюють на території області складну техногенно-екологічну обстановку, вона може привести до виникнення практично усіх видів аварій, катастроф, з виходом з ладу систем життєзабезпечення та життєдіяльності населення. До гострих екологічних проблем області належить стан гірничо-добувної галузі, яка представлена гірничо-хімічною, вуглевидобувною та нафто-газовою промисловістю. Зокрема одним з прикладів небезпеки виступає Бориславське озокеритове родовище, яке має запаси природного озокериту, безпосередньо пролягає до історичного центру, міста Борислава. Розробку родовища запроваджено понад 100 років. Озокеритова шахта з виділенням газу метанового ряду залежить до надкатегорійних і є вибухонебезпечною. Зважаючи на необхідність дотримання безпечного стану, розроблена комплексна програма заходів з ліквідації соціально-економічних, екологічних, техногенних наслідків довготривалого нафтовидобування та вирішення проблем подальшої розробки низькорентабельних і гранично виснажених запасів вуглеводневої сировини родовищ Львівської області на 2005 рік і подана до Кабінету Міністрів ще у 2000 році. Хотів би нагадати, що в зоні техногенно активізованих процесів карстів знаходиться понад 50 населених пунктів. Занепокоєння викликає ситуація в зоні дії Стебніковського державно-гірничо хімічного підприємства "Поліменерал". Хотів би нагадати, що проблеми почалися в 1978 році, коли після землетрусу в Румунії стався аварійний прорив води. В 1983 році на хвостосховищі збагачувальної фабрики трапилась аварія: прорив дамби з виливом в гідрографічну сітку ріки Дністер понад 5 мільйонів кубометрів солевих відходів. Було завдано збитки народному господарству, які склали 72 мільйони карбованців у цінах 1983 року. Так, є Програма реабілітації гірничо-видобувних районів Львівської області на період 2007 року, але програма потребує державної підтримки, а реабілітація гірничо-добувних територій Львівщини і України, термінового прийняття ряду законів України, які вже давно знаходяться на розглядах у комітетах Верховної Ради: Закону про екологічний аудит, Закону про екологічне страхування, ряду документів, спрямованих на неухильне дотримання фінансування моніторингових досліджень проблемних територій. Фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] наголошує і застерігає, що подолання наслідків прояву катастрофічних явищ, які призведуть до значних матеріальних наслідків, буде займатися Міністерство надзвичайних ситуацій за рахунок резервного фонду Держбюджету України, і черговий раз народ України буде потерпати від недоробок. Дякую за увагу.
Шановні, ви розумієте, що ви забираєте час у своїх колег? Будь ласка, Володимир Лещенко, наступний - Пузаков.
Володимир Лещенко, фракція Комуністичної партії України. Чернігівщина. Шановний Геннадій Андрійовичу! Шановні народні депутати! Шановні виборці! Виконавча влада України на чолі з Президентом Кучмою ще раз підтвердила, що внутрішні економічні та соціальні проблеми її цікавлять значно менше, ніж збереження та посилення , власне, самої влади. Задля цього витрачаються значні суми державних коштів, ставиться під загрозу безпека народу України. Авантюра з направленням на війну з Іраком українського батальйону, яку , до речі, підтримало 253 народні депутати України з пропрезидентських фракцій та так званих опозиціонерів з фракції Віктора Ющенка "Наша Україна" відірве від Державного бюджету мільйони доларів. В той час, коли сотням тисяч дітей та людям похилого віку навіть ні за що купити молока з хлібом. Це ж стосується і раптово оголошеного всенародного обговорення президентської начебто ініціативи щодо політичної реформи, яка має за головну мету посилення влади Президента. На це знову кинуті величезні кошти, випущені багатотиражні. великими тиражами брошури і інструкції, рекомендації. Замість організації проведення весняно-польвих робіт та виконання інших нагальних проблем всі державні адміністрації та підпорядковані їм органи зайняті сьогодні організацією схвалення пропозицій Президента. Вони мізкують над тим, як забезпечити 100-відсоткове схвалення. Думки громадян України з цього приводу їх зовсім не цікавлять, а вони, до речі, різні. Ось одна з них. Звернення до Верховної Ради України. Збори громадян селища Березне.сього району Чернігівської області, що відбулися 9 березня 2003 року звертаються до вас, народні обранці з наболілим питанням. Заслухавши інформацію про звернення Президента Кучми з питань реформування та розподілу влади, обсудивши наше злиденне становище, до якого довели Президентські антинародні реформи, немає роботи, а хто ще працює, то не отримує зарплати, нема за що жити і немає майбутнього, в той же час загарбані ЗМІ все рекламують поживні м’ясні собачі та кошачі консерви, а у нас лише одна картопля. Збори відмітили, вся влада в Україні на чолі з Президентом Кучмою погрязла в корупції та злилася з бандитсько-олагархічними кланами, що розграбували і продовжують грабувати незаконної прихватизації народне добро, створене декількома поколіннями України. Придуманий Президентським оточенням та обнародований Кучмою новий обман ніби-то перерозподіл влади фактично знову ж залишає всі повноту влади Президенту, щоб і далі розвалювати та грабувати Україну, а разом з тим покривати бандитські клани. Такої повноти влади, як у Кучми, немає в жодній країні світу. Тут є постанова з відповідними вимогами. Одна з них, вважати, що тільки коли однопалатна Верховна Рада буде затверджувати закони, уряд України сумлінно їх виконувати, а незалежна судова влада буде спостерігати, щоб вони дотримувалися, от тоді розпочнеться відбудова розваленого народного господарства. Тут є підписи. Шановний Геннадію Андрійовичу! Оригінал передаю вам. Дякую за увагу.
Володимир Пузаков. Наступний Анатолій Мороз.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Я декілька разів з цієї трибуни говорив про ту корупцію, яка оповила всю область і обласне місто, де сьогодні живуть за принципом "чим гірше, ти краще". На сьогоднішній день це єдине місто на Україні, де не прийнято бюджет. Вже понад два місяці, як сьому сесію Кіровоградської міської ради винесено питання про бюджет міста на 2003 рік. Однак, події останнього часу не дають підстав для оптимізму відносно того, що найближчим часом головний фінансовий документ буде розглянутий і прийнятий. Кіровоградці глибоко стурбовані з приводу політичної кризи у Кіровоградській міській раді штучно створеної депутатами фракції "Трудова Україна". Вони виходили на пікетування міської сесії, направивши цій фракції звернення з вимогою покінчити намагання дискредитації міського голови перед виборцями, подумати про долю своїх виборців. Своїми деструктивними діями ця фракція позбавляє медпрацівників, учителів, вихователів, працівників культури та інших заробітної плати, хворих - ліків та медичної допомоги, учнів шкіл, дітей у дошкільних закладах - продуктів харчування всю територіальну громаду міста - тепла, води, світла, можливості транспортного перевезення, ремонту житлового фонду і міських доріг. Мабуть депутати "Трудової України" забули про статус депутата міської ради. Хто вам надавав право використовувати депутатський мандат в особистих чи корисливих цілях? Ви що, не бачите, які дороги у місті, чи не відчуваєте того холоду, в якому щодня живуть ваші виборці? А що, не відомо вам як тяжко тій голодній дитині йти до школи, та ще й сидіти там в холоді. А як це все подолати без грошей. Для виборців загальними інтересами є створення людських умов життя, праці, навчання, лікування та відпочинку. В цьому напрямку сконцентровані головні зусилля міського голови Миколи Чигирина. На це спрямована програма економічного і соціального розвитку та бюджет міста на 2003 рік. На жаль, депутати Фракції "Трудова Україна" свідомо поставили свої особисті інтереси вище інтересів виборців та маючи у своєму складі кількісну більшість, блокують роботу сесії міської ради. Цим самим грубо порушили закон України про державний бюджет. Використовуючи трибуну Верховної Ради я звертаюсь до всіх кіровоградців, хто мене чує, до керівників підприємств, установ, навчальних закладів, голів обласних та міських осередків політичних партій, ветеранських організацій та громадських об’єднань з пропозицією підтримати міського голову Чигирина у вирішенні тих складних соціально-економічних проблем, які гостро стоять у нашому місті. У вирішенні проблеми ефективної співпраці міського голови і депутатського корпусу зацікавлені всі жителі Кіровограда. Вихід із ситуації можливий. Адже міський голова і депутати міської ради мають бажання працювати на результати в інтересах виборців. Дякую.
Анатолій Мороз, фракція комуністів. Підготуватися Гуменюку.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги! Виступити з цієї трибуни мене примусило звернення рад ветеранських організацій Василівського, Василівського, Михайлівського, По.ського, Чернігівського районів Запорізької області до Президента України та до міністра охорони здоров’я. Вони запитують: "Чи відомо вам, пане Президент, і пане міністр, що в Україні грубо порушується Конституція України, зокрема, стаття 49 "Про право громадян України на безоплатне лікування та заборону скорочення лікувальних закладів". Та замість вдосконалення системи медичного обслуговування, з метою створення умов і більш доступного профілактичного огляду, стаціонарного та реабілітаційного лікування вкрай необхідно ветеранам. Передбаченого Указом Президента України номер 442 від 8 травня 2002 року "Про державну комплексну програму соціально-медичного забезпечення ветеранів війни на період до 2005 року, навпаки, проводиться так звана оптимізація мережі лікувальних закладів у сільських районах, а по суті ліквідація і так вже вкрай обмежених можливостей стаціонарного лікування ветеранів, селян на місцях чи то в центральній районній лікарні у Токмацькій ЦЛ. До якої були прикріплені шість сільських районів, за десять 90- х років, кількох лікарняних ліжок скорочено в 2,1 рази, кількість лікарів в 1,5 рази, середнього медперсоналу в два рази. У 2001 році ліквідовані самостійні кардіологічне, гастроентерологічне. У 2002 році об’єднання відділення офтальмологічне, травматологічне з хірургічним, скорочено 74 ставки лікарів, 26 середнього медперсоналу, 24 молодшого персоналу, 16 інших та 70 ліжок. На 2003 рік планується скоротити 20 посад та 20 ліжок. В селах Токмацького району, три дільничі лікарні перетворені в амбулаторії. І отже в 50-ти населених пунктах, стаціонарне лікування ліквідовано. Обговорення такої оптимізації, грубим порушенням Конституції України, ігноруванням указу Президента України, ветеранська спільнота вимагає як мінімум, відновити міжнародний статус колишніх відділень Токмацької центральної районної лікарні для вкрай необхідного лікування населення шести сільських районів, які я вже згадував. Дякувати обласному управлінню охорони здоров’я, воно безвідкладно і позитивно відреагувало на рішення створити місію Токмаккризисного геронтопсихіатричний центр на 125 ліжок, де могли б вдосконало обстежуватись та оздоровлюватись щороку близько 3 тисяч ветеранів. Але, це не сподобалось керівникам зконцентрованих в місті Запоріжжі обласних медичних закладів, переслідуючі вузькі відомчі інтереси, вони заблокували, зупинили роботу по створенню цього центру для ветеранів і виправленню історичної помилки перекосої системи розміщення обласної мережі лікувальних закладів, так що ще й домоглися виділення на 2003 рік 10 млн. гривень на спорудження нової обласної лікарні, знову ж таки в місті Запоріжжі, а Токмак являється географічним центром області, що приведе до того, що гроші будуть викинуті марно. Я, шановний Володимире Михайловичу, прошу вважати мій виступ, як депутатський запит і направити його до Президента і міністра охорони здоров’я. Дякую за увагу.
Олег Гуменюк, фракція "Наша Україна". Підготуватися Катушевій.
Олег Гуменюк, фракція "Наша Україна", Українська народна партія. Шановна президія, шановні депутати, я хотів би оголосити звернення до Верховної Ради України, яке було зініційовано групою народних депутатів фракції "За чесну владу, за краще життя" Кременецької районної ради Тернопільської області на зустрічі з народними депутатами України. Звернення: "26 грудня 2002 року Кременецька районна рада прийняла вкрай жорстку заяву стосовно політичної ситуації в Україні. До цього кроку районну раду змусила критична ситуація в районі. Майже всі промислові підприємства в районі були доведені до такого стану, що функціонувати не можуть. Після цього були приватизовані ділками з інших регіонів України та навіть Америки. Після приватизації підприємства не тільки не запрацювали, але й стан їх суттєво погіршився, що призвело ще до більшого безробіття, виїзду колишніх працівників на заробітки за кордон. ще гірша ситуація в сільському господарстві. Найголовнішою причиною такого стану є його так зване реформування. Реформа проведена таким чином, що землю нічим обробляти. Натомість майже вся техніка за безцінь продана за борги або відчужена керівниками підприємств або приватниками з грубими порушеннями законодавства України. В більшості господарств, незважаючи на те, що майно для погашення кредиторської заборгованості було виділено окремо, реалізували майно, яке було виділено в пайовий фонд, тобто знаходилось в спільній частковій власності селян і на нього були виписані майнові сертифікати. Після реформи селяни залишилися з папірцями, і це зароблено за 40-50 років важкої праці. Всі звернення до правоохоронних органів, Адміністрації Президента, суду ніяких результатів не дають. Така критична ситуація на Кременеччині та на Тернопільщині призвели до того, що область може зникнути з мапи України. І вина в цьому не жителів цього регіону, приватизацію промислових підприємств проводить Фонд держмайна України без будь якої згоди на це місцевої влади без урахування місцевої специфіки. Реформування сільського господарства рекомендують також з Києва: голів адміністрацій призначає Президент, ради ж по-суті ніяких прав не мають, можуть тільки рекомендувати. Вважаємо, що до такого критичного стану наш аграрний край довела політика, яку проводить влада в Україні, і вимагаємо усунення порушення законодавства України, прав та свобод громадян на Кременеччині. З цією метою пропонуємо створити слідчу комісію з опозиційних сил, за які проголосували майже всі виборці райони та провести перевірку приватизації промислових підприємств та наслідки реформування сільського господарства в регіоні. Крім того, на зустрічі зі мною 25 березня цього року її учасники прийняли заяву, яку просили оголосити з трибуни Верховної Ради стосовно непідтримки ініційованих владою конституційної та політичної реформи через побоювання гальмування цими ініціативами демократичних процесів України. Задля підтвердження щирих намірів на поглиблення демократії в Україні вони закликають провладні фракції Верховної Ради підтримати законопроект про зміни до Конституції, авторами якого є: Олександр Мороз, Головатий, Матвієнко та інші депутати, і який пройшов експертизу Конституційного Суду України. Дякую за увагу.
Зарема Катушева фракція комуністів, підготуватися Шкілю Андрію.
Уважаемые депутаты, уважаемые избиратели, фракция коммунистов, Катушева, Автономная Республика Крым. После ряда неоднозначных публикаций промелькнувших в прессе и с телеэкрана от имени якобы моих соотечественников, я не имела морального права сегодня не обратиться со столь высокой трибуны к моему народу, моим избирателям. Все мы с вами переживаем сложные, далеко не однозначно воспринимаемые всеми события. Большая часть населения мира гневно осуждает политику США и ее преспешников А проблему иракского народа восприняли как свою личную боль и трагедию. В эти тревожные времена находятся те, кому: "чем хуже - тем лучше". Кто-то спит и видит вторую Чечню в Крыму. Не дождетесь! Это та кучка негодяев и перевертышей, которые прямо или косвенно причастны к тому, что нашу великую страну расчленили, предали все то, чему поклонялись, не гнушаются призывать единоверцев идти против своих же братьев по вере - мусульман. Еще раз повторяю. Не дождетесь! Я крымская татарка и горжусь этим. Но я не хочу, чтобы права моего народа, как бы я его не любила, решали за счет ущемления прав других людей проживающих в Крыму. Подобные фюрерские замашки нам уже известны из истории и мы хорошо знаем чем это закончилось. Из коммунистов постоянно пытаются лепить врагов крымско-татарского народа. Следовало бы этим господам знать истории, что именно коммунистами, во главе с Лениным была создана в 1921 году Крымская Автономная Советская Социалистическая Республика. Стоило ли напоминать, что коммунистам присущи общечеловеческие идеалы добра, мира, справедливости, милосердия, красоты. Коммунистам нечего скрывать от народа, которому они служат и интересы которого они выражают. Еще в 1989 году именно две тысячи депутатов Верховного Совета СССР, большинство из которых было коммунисты, приняли декларацию признавшую выселение геноцидом и преступлением, а также приняли постановление об восстановлении прав департированных народов. Я бы могла еще много привести исторических фактов, но Регламент этого сделать не позволит. И кто дал право вообще решать и выступать от имени моего народа, ведь большая часть моего народа солидарна с теми моими соотечественниками, которые 28 марта проводили митинг в Симферополе в поддержку своих единоверцев в Ираке и гневно осуждали агрессию Соединенных Штатов в Ираке, и всех тех, кто голосовал за ратификацию соглашения и отправки украинского батальона в Кувейт. Именно такова позиция моего народа, потому что всегда в борьбе против несправедливости, нищеты, безработицы, коррупции, преступности и нравственной деградации, борьбы против высокопоставленных воров и бандитов, требуется единство всех честных и порядочных граждан, не зависимо от веры исповедания и в этой святой борьбе с этой нечистью, мы все с вами одна нация: советский народ. Нас хотят столкнуть лбами, разобщить по национальному признаку. Не выйдет. Считаю, что за подобные публикации, направленные.
Завершуйте, будь ласка.
Будь ласка, Владимир Михайлович, хвилинку. Считаю, что за подобные публикации, направленные на межнациональное разоблачение, виновные должны привлекаться к криминальной ответственности. Призываю всех к повышению бдительности и сплоченности, и выдержки, и не поддаваться на провокации. Надеюсь на взаимопонимание и упрочнение межнационального мира и согласия. Убеждена, что только совместные наши усилия позволят всем нам сохранить мир и благополучие на нашей прекрасной земле.
Андрій Шкіль, фракція Блоку Юлії Тимошенко.
Дякую. Я хотів би в першу чергу цього разу звернутися, звичайно, до радіослухачів, тому що така кількість народних депутатів, яка тут залишилася, до них також. І загалом я б хотів, Володимире Михайловичу, запропонувати продовжити кількість обговорення в "Різному". Якщо буде дві години, то тут буде на 20, а 40, 50, 100 депутатів. Я думаю, що треба було б збільшити це, і воно буде і радіослухачам цікавіше і нашим виборцям, і народним депутатам. Все-таки буде більша аудиторія. А я хотів би зупинитися на двох позиціях з тим, щоб коротко викласти оцінку подій, які відбулися в Україні. Зокрема я хотів би ще раз повернутися до теми політичних в’язнів. Зараз у Лук’янівському слідчому ізоляторі надалі утримуються члени Української національної асамблеї-Української народної самооборони, хлопці, які звинувачуються у злочинах, котрі не вчиняли, і суд це послідно довів. Просто зараз вони утримуються там у якості тільки людей, які відповідають за свої політичні дії. Ну, і звісна річ, що зараз стан здоров’я цих хлопців погіршується і можна говорити про те, що у багатьох відбуваються незворотні зміни. У зв’язку з ненаданням медичної допомоги тим, хто захворів, вкотре оголосили голодування хлопці, які там перебувають. Звичайно, ми звернулися, і я закликав їх особисто, до того, щоб припинити голодування, бо це нічого не вирішить і тільки погіршить їхній стан, але тим не менше я хочу привернути увагу до буквально ганебного стану, в якому вони перебувають, знущаються, побої - це стало вже нормою. Позаяк вони зрозуміли, що недалекий вже той час, коли в той чи інший спосіб, чи з допомогою зміни влади, чи з допомогою вже здорового глузду апеляційного суду вони опиняться на волі там, де їхнє місце і є, не у в’язниці. І властиво у зв’язку з цим посилився тиск і репресії по відношенню до них. Так вже є випадок захворювання туберкульозом, людина має зараз відкриту форму туберкульозу і лікування й надалося тільки після декількох десятків моїх звернень у відповідні інстанції і органи. Зараз потребують операцій десять з ув’язнених, десять з п’ятнадцяти ув’язнених потребують негайного оперативного втручання. І це все на тлі розмов про те, що нам необхідно посилювати соціальну адаптацію осіб, які відбули покарання і таке інше. Що нам робити зі здоров’ям тих людей, які там перебувають тільки з політичної волі. Жодних кримінальних причин для цього не існує. Ще я тут хотів би, звичайно, зупинитися на ще одній деталі. Зараз у місті Львові відбувається дискусія між мною і керівником Міністерства внутрішніх справ. Я готовий її продовжити публічно і про це заявляю. А декілька секунд я хотів би передати моєму колегові Рефату Чубарову.
Рефат Чубаров, будь ласка.
Дякую. Рішуче відкидаю відверто брехливі твердження пані депутатши, яка тільки що виступала, я не називаю прізвища, бо хочу сказати, що ніхто з кримських татар не закликав підтримки війни, як такої, як форми вирішення цієї проблеми. Немає того. Але коли йдуть дискусії, в тому числі у кримськотатарському середовищі, то відкидається будь-які можливості тих, хто спробує цьому внести якійсь релігійний такий фактор. І ми кажемо про те, що політичний режим Хусейна знищив і мільйонів мусульманських життів. Це було в Кувейті, це було і в Ірані ісламському. І останнє. Я теж хочу використати своє право виступати з цієї трибуни рідною мовою. Пані депутатша виступила не своєю рідною мовою, а мовою однієї з національних меншин, російською. Так я скажу таке: Деделермизде буле сёзлер вар: «Копексиз кой олмаз»! Душманларынызга чокъ япышсаныз – о копеклерге ошарсынъыз. Бутюн къабаятлар комунистлерде! Ким ольдурды ана-бабаларымызны? Онъы гоз огуне алыныз! Сагъ олуныз!
А українською можна? [[Ш у м у з а л і]] Так, ясно. будь ласка, Степан Ількович Хмара.
Шановні високоповажні народні депутати, яким вистачає терпіння бути в цій залі! І сьогодні, і кожний раз в "Різному", і в депутатських запитах ми бачимо яка лавина проблем у країні і не зменшується вона, збільшується. Сьогодні як ніколи над Україною нависла загроза втрати державності, загроза національним інтересам і врешті-решт існуванню української нації. І ми повинні поставити точний діагноз в чому причини. Причина в нинішньому існуючому режимі під патронатом нинішнього Президента Кучми. І ми повинні сказати чесно і правдиво народу і це повинні сказати всі ці політики, яких турбує доля України. Що робити? Який шлях виходу з цієї катастрофічної ситуації ? Зміна влади може відбутися не через запропоновані наперсточні реформи політичної системи, які запропонував Кучма. Реформа має відбутися насамперед через відставку нинішнього Президента Кучми, який узурпував владу, який намагається не виконувати свої конституційні повноваження по захисту прав і свобод наших громадян - захисту національних інтересів України. Шлях до цього повинен йти через масове волевиявлення українського народу, до якого мають закликати всі політичні лідери, які мають консолідувати свої зусилля саме на досягнення цієї мети. Тільки дострокові усунення Президент Кучми з його посади відкриє шлях для народу шляхом волевиявлення формувати владу. Без цього ніколи ніякі вибори скільки б ви не говорили про 2, про єдиного кандидата, про 10 - це не має значення. Шановні! Якщо Кучма залишиться до виборів в своєму Президентському кріслі, то я вам гарантую, що виборів не буде. Буде фарс. Ніхто навіть не буде рахувати голосів. Напишуть протоколи і поставлять, коронують свого наступника чи ним залишиться саме Кучма. Тому я ще раз звертаюсь до лідерів і до виборців, тисніть на лідерів через політичні партії, через низові організації. Щоб, нарешті, посадити їх разом, щоб вони закликали народ до публічних виступів тих, які надає їм Конституція, щоб нарешті відкрити дорогу до справжніх реформ в Україні, до справжнього народовладдя, до демократії в Україні. Дякую за увагу.
Микола Одайник є? Будь ласка. Далі у нас за списком іде Сокирко. Є?
Шановні депутати, шановний народе України! Доброго вам дня, доброго вам всім здоров’я! До мене звернулись ветерани війни та праці з проханням озвучити їхнє звернення, в якому вони звертаються до Президента, уряду, Верховної Ради. З вашого дозволу, я зачитаю його мовою оригіналу: "Скажіть, будь ласка, чим ми, ветерани війни та праці, завинили перед нашою державою, перед вами, перед Україною? Ми свій обов’язок виконали достойно і з честю. Захистили не тільки нашу державу, а всю Європу, а потім підняли нашу державу з руїн та пеплу. Адже дякуючи нам, живим, котрі пройшли через полум’я війни, і тим мільйонам кращих синів та дочок, котрі віддали своє життя, ми отримали незалежність. Як раз ту незалежність, якою ви сьогодні гордитесь. То чому той, хто зробив все для слави нашої України, став сьогодні світовим жебраком? При зустрічах ми задаємо друг другу запитання: за що ми воювали, за що ми проливали кров, за що працювали сутками. Невже ми не заслуговуємо на краще життя, невже нам залишилось лиш чекати милостиню. Так ми старі, нам по 70-80 років, але ваші дідусі, бабусі, батьки, чому ви кинули нас під ноги. Замість того, щоб стати на коліна та просити вибачення, ви поставили нас старих, скалічених та знедолених на колінах просити милостиню. Замість того, щоб створити всім належне життя, ви дбаєте тільки про себе. Ми знаємо, що нам нічого не допоможе, але ми вимагаємо і просимо, поверніть нам вкладені наші заощадження, зароблені потом і кров’ю. Створіть нам належні умови життя, прирівнявши наші пенсії до пенсій державного службовця, адже ж ми маємо по 40-50 років важкої праці. Поверніть нам безкоштовні ліки та безкоштовне лікування, поверніть нам нашу Україну, це наша Батьківщина, це Батьківщина гордого українця, а не жебрака. Тут нам жити, жити і працювати нашим внукам та правнукам". Під цим зверненням підписалися ветерани війни та праці Могилів, Подільського району. Я переконаний, що під цим зверненням підписалися б мільйони наших ветеранів війни та праці. Тому, я звертаюсь до урядовців всіх рівнів, давайте пам’ятати про своє минуле. Той, то не пам’ятає про минуле, той не має майбутнього. Дякую.
Будь ласка, Микола Сокирко. Фракція "Наша Україна".
Партія "Солідарність". Шановний Володимире Михайловичу, дорогі колеги, зовсім недавно ми були учасниками парламентських слухань про хід реформування заходів щодо поліпшення ситуації на селі. Але, як підсумок у 2002 році, уповільнений темп росту виробництва і продукції сільського господарства. Понад 40 відсотків сільськогосподарських та переробних підприємств збиткові. Дебіторська заборгованість господарства навіть близько 3 млрд.гривень, а кредиторська близько 5 млрд.гривень. Не зростають реальні доходи селян. Середньомісячна заробітна плата в сільському господарстві є найнижчою серед інших галузей економіки країні. Припинились оновлення матеріальної бази соціальної сфери села. Попри зростання на 60 відсотків виробництва зернових за останні два роки виручка від його реалізації, як торік, становила стільки ж, скільки в неврожайному 2000 році. Як наслідок - рентабельність зерновиробництва впала майже втричі. Останній ціновий обвал на тваринницьку продукцію звів галузь на узбіччя збитковості. Агроформування вирізаються і без того поріділе маточне поголів’я, як не назвеш, що це відбувається за рік, за два останніх ще більшими темпами? Як приклад, хочу сказати, що недавно мені довелось побувати на зустрічі з виборцями свого округу в Чичельницькому районі селі Червоній Греблі. Саме там я побачив жахливу картину життя сьогодні на селі, тому що важко уявити і важко співставити те, що маючи 1800 га землі тільки 8 га виорано. І ні одного гектара не засіяно озимими. Це є результат наших реформ в сільському господарстві. І ще один резонансний негатив - диспаритет цін. Якщо загальний індекс цін на сільськогосподарську продукцію торік становив 87, то на матеріально-технічні ресурси для села 101. Невже нічого не навчили роки 90-99-ий, коли це співвідношення становило один до шести на користь промисловості? І в такий спосіб із села вимили 57 млрд. гривень обігових коштів. Зрозуміло, що слухання, які були проведені зовсім недавно, були прийняття рішення, але все це заставляє задуматись над тим, що висновки треба робити негайно. І ті кроки, які зробив Кабінет Міністрів буквально декілька днів назад про те, що дала допомогу селу 30 млн. гривень. це ще говорить тільки про те, що це. можливо, перші поступки того, що повинно робитись сьогодні для села. Але 2000 рік став для аграрного сектора ще одним відтоком для затяжливого стрибка без парашута, тим більше, що негатив щодо прибутку на авансовані внески зумовив втечу капіталів в інші, привабливіші галузі. І таке інше. Хочу також зауважити на те, що занепад виробництва привів до адекватного стану і соціальної інфраструктури села, що насамперед спричинив відплив сільського населення. І міграційні процеси розвиваються не лише за схемою село-місто, а й село-країни зарубіжжя. В цей час фактично припинилося фінансування за рахунок капіталовкладень. І, Володимире Михайловичу, хочу все-таки підтвердити сказані вами на парламентських слуханнях слова про те, що звідки ж братись геніям, якщо село не народжує дітей? І генії дійсно народжуються в селі, щоправда вмирають в столиці. То хочеться, щоб цим геніям привернути сьогодні велику-велику увагу.
Дякую. Будь ласка, народний депутат Стойко.
Дякую, Володимире Михайловичу Іван Стойко, Народний Рух України, фракція "Наша Україна". Шановні колеги депутати, шановні виборці. Я сьогодні хочу оприлюднити звернення четвертої сесії Бучацької районної ради Тернопільської області до мене, як представника 166 виборчого округу у Верховній Раді. В Бучацькому районі проживає 65 тисяч чоловік, або 20 тисяч сімей. Працює десяток промислових підприємств, рахується понад тридцять аграрних, зареєстровано біля тисячі підприємців. Останні роки, особливо в 2002 році, програма соціально-економічного розвитку по промисловому, сільськогосподарському виробництву, по доходах бюджет перевиконується. Із 35 тисяч працездатних мають роботу тільки 15 тисяч чоловік. Чотири тисячі зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні, а ще 15 тисяч - половина працездатного населення району наймитує в чужих краях. Майже вісім тисяч сімей, а це сорок відсотків малозабезпечені, вистоюють в чергах для отримання допомоги в управлінні соцзахисту в центрі зайнятості в банку. 18 тисяч чоловік, або 28 відсотків від загальної кількості населення району - пенсіонери із середньомісячною пенсією в 109 гривень, що в 15 разів є нижчою, ніж у сусідній Польщі. Як уже згадувалося, в минулому році значно перевиконана програма сільськогосподарського виробництва. Однак, в результаті цінових махінацій товаровиробники втратили понад чотири мільйони гривень доходу. Внаслідок цього переважна більшість приватно-аграрних підприємств завершили господарський рік із збитками, боргами по податках, зарплаті, безобігових коштів для роботи в 2003 році. У дирекції виконавчої служби району прийнято понад шість тисяч судових рішень, в тому числі, по зарплаті які не виконуються. Фактично знищено потенціал металообробних, транспортних підприємств, будівельних та інших організацій. Ліквідовано таку галузь як тютюнництво, а через порушення договірних зобов’язань з власниками цукрового заводу перед селянами по продажу цукру за здану сировину є реальна загроза різкого зменшення посіву цукрового буряку і консервації, попсуті знищення Бучацького цукрового заводу з усіма негативними наслідками. Прийняті протягом останнього року урядові документи позбавляють матеріальної допомоги сімей, які мають в своєму користуванні понад 60 соток земельної ділянки. Тут хочу наголосити особисто від себе, що в цьому Бучацькому районі в середньому люди мають не 60, а більше, півтора гектара землі. Тому вважаю постанову уряду з цього питання потрібно переглянути. Зважаючи на безліч звернень виборців не тільки цього Бучацького району, але й інших районів мого округу. Через підвищення цін на медикаменти різко знижені можливості забезпечення ліками навіть пільгових категорій населення, чорнобильців, інвалідів. Потреба в них бюджетом не забезпечується, втрачаються позитивні тенденції економічного розвитку та підвищення життєвого рівня населення, здобуті за час роботи уряду Віктора Ющенка два роки тому назад. Тільки організовані і цілеспрямовані дії всього народу, патріотичних сил в парламенті і уряді зможуть вивести країну з цієї кризи, не допустити остаточної розрухи. І хай допоможе нам Господь. Отже, на мою думку, шановні колеги депутати, така або подібна ситуація не тільки в Бучацькому районі Тернопільщини, але й по всіх регіонах України. Тому прошу вважати мій виступ як офіційне звернення до Прем’єр-міністра України, до Генерального прокурора з вимогою вжити рішучих заходів для наведення порядку в державі, також зокрема в Бучацькому районі, зробити все для того, щоб призупинити втрату тих позитивних здобутків, які були досягнуті урядом Ющенка Віктора Андрійовича. І ще одне, тому що соціалісти і комуністи звинуватили Віктора Ющенка і "Нашу Україну" в тому, що він відвернувся від села. Я хочу наголосити, що саме за час керівництва урядом Віктора Ющенка село полегшено здихнуло. І, шановні комуністи, ви кажете, що ми так звані опозиціонери "Наша Україна", ні, ми є опозиціонери, але опозиціонери до нинішньої влади на відміну від вас, а не до української держави. Дякую за увагу.
Анатолій Оржаховський, будь ласка, наступний - Бокий.
Анатолій Оржаховський, фракція Компартії України. Шановний Голово, народні депутати. Вихід мій на парламентську трибуну визваний існуванням рядом соціально-економічних проблем в Херсонській області. Під час останнього відрядження до області вдалося відвідати три райони, зокрема Великолепетівський, де мав можливість спілкуватися з активом органів самоврядування виконавчої влади, отримав для вирішення на рівні Кабінету Міністрів України ряд звернень. Одне із них стосується аварійності пішохідного мосту, що в селищі Велика Лепетиха, який був збудований ще в 1955 році. На жаль, мені не довелося навіть відреагувати на звернення місцевої селищної ради, як 2 квітня нинішнього року об 11 годині 30 хвилин в названому населеному пункті сталося лихо. Кригою Каховського водосховища на очах мешканців повністю знесений пішохідний міст через затоку, який з’єднував дві майже рівні за площею та кількістю жителів, частини селища. В селищі проживає 10 тисяч людей, площа його 10 квадратних кілометрів. Нове звернення місцевої ради свідчить, що це була єдина пішохідна артерія, яка з’єднувала мешканців, сім’ї, родини між собою, а ще більш трагічно, щоб потрапити до лікарні жителі південної частини, сама лікарня розташована в північній частині від тепер зможуть лише користуючись земляною дамбою, яка розташована на відстані 8-11 кілометрів від зруйнованого мосту. Ще гірше, що майже половина жителів селища, люди похилого віку , вони найбільше потребують допомоги лікарів, крім цього історично склалося, коли мешканці селища проживаючи в одній частині працюють, як правило, в іншій. У зв’язку з руйнацією мосту перерваний телефонний зв’язок, а це робота швидкої допомоги, пожежна частина, органи внутрішніх справ і так далі. Довжина мосту 140 метрів, ширина шість метрів. Для підйому затоплених металоконструкцій та будівництво нового по оцінках спеціалістів необхідно близько 1 мільйона гривень, селищний бюджет, розмір якого в 2003 році складає 500 тисяч гривень, зрозуміло, не дозволяє провести та профінансувати названі роботи. Виходячи з вищевикладеного хочу сказати, нині в селищі працює обласна комісія, яка шукає можливості допомоги людям. Однак без підтримки Уряду України проблему не вирішити. Тому звертаюся із запитом до Прем’єр-міністру України щодо термінової фінансової допомоги самоврядному органу, котрий поки що залишився сам на сам із стихійним лихом. Проте прошу урядовців не прикриватися відсутністю коштів, або регіональністю проблеми, як це часто ви робите даючи відповіді на депутатські запити чи звернення та перекладаючи вирішення проблем центру на обласні ради та облдержадміністрації. Цього могло б не статися, якби вчасно було відреаговано на ті виступи в цьому залі на Дні уряду, під час парламентських слухань щодо ситуації в Херсонській області з питань підтоплення. Але так сталося, що в залі навіть, коли голосували проект постанови про підтоплення, Херсонщині навіть на знайшлося там і місця, хоч і науковці давали відповідну оцінку, і нам довелося, представникам, виступити. Я не розумію чому це так. Тому просив би інше звернення до уряду. Сталося там у нас в Херсонській області, будь ласка, наша облдержадміністрація прохає 20 мільйонів гривень вишукайте для того, щоб подібного не сталося в майбутньому. Дякую.
Іван Сидорович Бокий. Наступний Гайдаш.
Шановні колеги, які залишися у залі! Шановні виборці! Тут прозвучало одне звинувачення із уст представника "Нашої України", що деякі політичні сили в опозиції до Української держави. Так я хочу сказати ось що. Соціалістична партія за визначенням є силою державницькою, а те, що вона лівого спрямування, то, вибачайте, це законне право кожної людини, кожної політичної сили визначатися в цьому плані. Соціалісти ніколи не були в опозиції до держави, вони в опозиції до влади, до режиму конкретного нинішнього. І мене просили підтвердити цю свою державницьку позицію також і депутати комуністи. А далі я хочу сказати те, що підтверджує саме державницьку позицію нашої партії і нашої фракції соціалістів. Ви, як добре знаєте, наша фракція виступила з ініціативою виконати, нарешті, указ Президента Леоніда Кучми, про який він забув, про видання повного зібрання творів Тараса Григоровича Шевченка в повному обсязі і масовим тиражем. На даль, і сьогодні я хочу сказати, що ми хоч і внесли до державного бюджету окремий рядок про виділення 5,6 мільйона на це видання, до цих пір жодної копійки на це не надійшло. Вимагають якихось там документів. Ці документи подано. Але шість томів сьогодні готові, їх друкувати вже можна, вони набрані, пройшли всю редакційну підготовку. Залишається тільки профінансувати видання. І на це наш гуманітарний блок Кабінету Міністрів не знаходить ніяких коштів, і Міністерство фінансів, і прем’єр, який особисто мені обіцяв, що він візьме під контроль. Ну ви розумієте, у нас усі беруть під контроль. І Президент пообіцяв, як ви розумієте теж, і указ видав, але виявляється Тарас Шевченко сьогодні нікому не потрібен. Ось у чім проблема. А він потрібен, перш за все, Україні. Ясно, що владі цього режиму він не потрібен. Але Тарас Шевченко вічний. Всі кучми, януковичі, там бокиї, соломатіни - всі ми люди, як кажуть, смертні і ми прохідні. Шевченко - це не прохідна постать історії. І Шевченка повинен народ України знати всього, тому що це - його найвище слово, найвище досягнення його генія. І далі. Я хотів би ще користуючись тим, що у мене 20 секунд є, хотів би сказати ось що. Ми, як ви знаєте, ініціювали послати батальйон у Кувейт під командуванням капітана запасу, головнокомандуючого Леоніда Кучма. На жаль, цей проект не пройшов. Але тепер ми вже знаємо, що величезні кошти будуть виділені саме з бюджету України на фінансування цього батальйону. У мене є пропозиція така. На поправку нашого бюджету визначити, що цей проект. фінансування батальйону хай приймають за свій власний рахунок Президент України і ті депутати, які проголосували за цю авантюрну затію. Дякую.
Іштван Гайдош, будь ласка. І закінчуємо.
Шановний Геннадій Андрійович! Шановні народні депутати! Минулого тижня в Закарпатській області сталася безпрецедентна подія - ухвалою Ужгородського міського суду визнано незаконною реєстрацію, а фактично припинено вихід.незалежного обласного тижневика "Вісті тижня". Дане рішення ставить під сумнів дотримання Конституційного права щодо свободи слова та преси. Формальним приводом для прийняття згаданого судового рішення стала позовна заява приватної особи. А лот всі наявні факти переконливо свідчать, що за цією дійсно скандальною справою криється відверте політичне замовлення. Депутатська фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] звертає особливу увагу на ситуацію навколо тижневика "Вісті тижня" членів комітету з питань свободи слова та інформації, насамперед його голови, який, принаймні, на круглих столах говорить, що відповідає за стан справ у сфері засобів масової інформації. Не виникає ніякого сумніву, що тижневик постраждав саме через неупередженість, відвертість і правдиве подання інформації, на його сторінках не одноразово публікувались конкретні факти і документальні матеріали про зловживання посадовим становищем та про інші порушення законодавства, допущені колишнім головою Закарпатської облдержадміністрації, а нині народним депутатом України, керівником регіонального виборчого штабу Блоку "Наша Україна" Віктором Балогою. Серія позовних заяв, ініційованих Віктором Балогою та керівниками належних йому комерційних структур, до газети "Вісті тижня" певний час розглядались судовими органами і фактично не мала жодних наслідків. Саме тому виникає обгрунтоване припущення, що для припинення виходу у світ опонуючої газети було формально використано рядовий позов сторонньої фізичної особи, опосередкованим підтвердженням сказаного серед іншого може служити відгук на цю подію мукачівського тижневика "Старий замок", засновниками та інвесторами якого є комерційні структури близьких родичів Балоги. На першій сторінці номера 23-24 від 20 березня цього року назване видання повідомляє, що "Вісті тижня" закриті судом за публікацію проти екс-губернатора та діючого народного депутата України Віктора Балоги. Депутатська фракція СДПУ (о) все ж таки сподівається на принциповість голови комітету з питань свободи слова та інформації, пропонує йому неупереджено розглянути ситуацію навколо обласного тижневика "Вісті тижня" на комітеті і дати їй належну оцінку. А вже з зарученням своїх парламентських колег інформую, що депутатська фракція Соціал-демократичної партії України "Об’єднаної" залишає за собою право звернутись з відповідними зверненнями до Генеральної прокуратури України та інших інстанцій відносно перевірки на предмет законності та об’єктивності рішення Ужгородського міського суду щодо закриття газети "Вісті тижня". Ми глибоко переконані, що в демократичному суспільстві недопустимо будь-яке порушення конституційних прав на свободу слова. А тим більше, за політичними міркуваннями. Дякую за увагу.
Шановні колеги, ранкове засідання Верховної Ради України оголошую закритим. Чергове пленарне засідання розпочинається о 10 годині 8 квітня. На Дні уряду України буде заслухана інформація Кабінету Міністрів про стан та перспективи депресивних регіонів міста, селищ України. На все добре!