112. Informace předsedy vlády o situaci na Ministerstvu spravedlnosti Prosím pana premiéra, aby se ujal slova.
Děkuji. Vážený pane předsedo, vážené poslankyně, vážení poslanci, velmi stručně. Pokud jde o situaci na Ministerstvu spravedlnosti v kontextu těch předcházejících diskusí, které se vedly tady na půdě Poslanecké sněmovny v uplynulých měsících, paní ministryně Válková je v čele resortu cca čtyři měsíce. Během tohoto období byly tři situace, kdy byla činnost resortu v nějakém širším rozsahu negativně medializována, resp. z negativního hlediska se o ní diskutovalo tady na půdě Poslanecké sněmovny. Tou první situací byla otázka způsobu odvolání generálního ředitele Vězeňské služby Dohnala. Tato věc byla diskutována i na půdě příslušného výboru Poslanecké sněmovny. Druhým tématem, které bylo spíše tématem mediálním, byl spor mezi paní ministryní a první náměstkyní paní Marvanovou. Situace byla posléze vyřešena tím, že paní Marvanová odešla z pozice první náměstkyně na Ministerstvu spravedlnosti a došlo tedy ke jmenování nového prvního náměstka. Třetím tématem, které, jak tomu rozumím, bylo spouštěcím mechanismem žádosti o zařazení tohoto bodu, byl tedy opět medializovaný konflikt mezi paní ministryní a náměstkem Šternem, který skončil včera tím, že paní ministryně náměstka Šterna odvolala z funkce náměstka na Ministerstvu spravedlnosti. Pokud jde o problém sporu mezi paní ministryní Válkovou a náměstkem Šternem, podle mého názoru je to zásadní komunikační konflikt a pravděpodobně také určitý konflikt z hlediska přístupu k přípravě výběrového řízení na elektronické náramky. Na Ministerstvu spravedlnosti přípravou tohoto výběrového řízení byla pověřena Probační a mediační služba, která je zahrnuta do kompetence v rámci úseku, který vedl bývalý náměstek ministryně Válkové Štern. Během přípravy toho výběrového řízení, zejména ve fázi, kdy se hodnotila určitá poptávka nebo jakýsi průzkum trhu, který byl realizován komisí v působnosti Probační a mediační služby, došlo ke sporu o to, jaký rozsah informací má být poskytnut přímo ministryni spravedlnosti. V rámci tohoto sporu se následně náměstek Štern, jak již bylo také medializováno a zveřejněno, obrátil na orgány činné v trestním řízení se svým podnětem. Reakcí paní ministryně pak bylo včera jeho odvolání z funkce. Pokud jde ještě o otázku geneze působení náměstka Šterna na Ministerstvu spravedlnosti, já si myslím, že stojí za to konstatovat, že pan Štern stál řadu let v čele Probační a mediační služby, která patří do resortu Ministerstva spravedlnosti. Nikdy nebyl členem sociální demokracie. Na pozici náměstka byl nominován paní ministryní Válkovou s doporučením sociální demokracie, ale nominován byl především jako nestranický odborník, jehož odbornost přísluší sekci, do jejíhož čela byl jmenován, protože sekce, v jejímž čele stál náměstek Štern, samozřejmě zahrnuje také Probační a mediační službu, kterou bývalý náměstek Štern řadu let vedl. Čili nedá se hovořit o nějakém vyslání náměstka Šterna na Ministerstvo spravedlnosti, nedá se hovořit o tom, že by náměstek Štern byl nějak propojen s politickou činností České strany sociálně demokratické. Byl sociální demokracií podpořen v okamžiku, kdy se vedla diskuse o nominacích náměstků na jednotlivé resorty, jako odborník, který může ministryni pomoci v rámci řízení Ministerstva spravedlnosti. Paní ministryně s touto nominací souhlasila, neměla vůči ní v době, kdy se sestavovala vláda, resp. sestavovaly se příslušné týmy ve vedení ministerstev, žádný problém. Na základě otázky a diskuse kolem postupu náměstka Šterna kolem přípravy příslušného výběrového řízení jsem včera požádal paní ministryni o schůzku. Sešli jsme se, požádal jsem paní ministryni o vysvětlení celé záležitosti kolem výběrového řízení a podstaty sporu mezi ní a náměstkem Šternem. Paní ministryně mi toto vysvětlení poskytla. Já jsem ho vzal na vědomí. Požádal jsem paní ministryni spravedlnosti, aby zklidnila situaci na Ministerstvu spravedlnosti v zájmu toho, aby resort byl schopen plnit úkoly, které má z programového prohlášení vlády. Jsem přesvědčen, že zklidnění situace v resortu a jeho významná personální stabilizace může vytvořit podmínky pro to, aby Ministerstvo spravedlnosti fungovalo tak, jak vláda a Česká republika potřebují. Chci také připomenout, že v tuto chvíli má resort řadu důležitých úkolů. Je to například příprava novely občanského zákoníku, je to úprava pravidel pro výkon soukromých exekucí, jak to požaduje programové prohlášení vlády, je to otázka přípravy novely zákona o státním zastupitelství, je to otázka reformy vězeňství. Samozřejmě resort by měl také hledat potřebné úspory v rámci svého provozu. Je tady celá řada praktických otázek, kterým by se mělo ministerstvo a jeho vedení velmi intenzivně věnovat, a podle mého názoru jakékoliv takto ostré personální spory, nebo dokonce veřejně prezentované spory mezi paní ministryní a jejími podřízenými, tak jak k nim došlo v uplynulých měsících v několika případech, které jsem zde uvedl, nepomáhají dobrému veřejnému obrazu Ministerstva spravedlnosti a nepomáhají také dobré prezentaci práce vlády České republiky. To jsou věci, které jsem paní ministryni vytkl při našem včerejším rozhovoru. Požádal jsem ji, aby ve svém postupu se chovala maximálně profesionálně, aby dostála tomu, že ministr musí být také člověk, který má určité řídicí schopnosti, je schopen problémy předvídat. Když je není schopen předvídat, tak by je měl především zvládat a řešit tak, aby nezatěžovaly funkčnost vlády. Včera jsem se sešel také s předsedou hnutí ANO, které je koaličním partnerem sociální demokracie. Na základě koaliční smlouvy, kterou máme, je to právě hnutí ANO, které nominuje svého zástupce do čela resortu spravedlnosti. Já jsem se otázal předsedy hnutí ANO, zdali hnutí ANO zvažuje změnu této nominace. Odpověď, kterou jsem dostal, je, že hnutí ANO změnu této nominace nezvažuje. Takže v tuto chvíli respektuji stanovisko koaliční strany, nicméně to, co se odehrálo na Ministerstvu spravedlnosti v těch třech případech, které jsem zmínil, nepokládám za pozitivní signály. Jsem přesvědčen o tom, že paní ministryně by teď měla napnout všechny síly na to, aby se vnímání resortu spravedlnosti výrazným způsobem pozitivně změnilo. Tolik tedy velmi stručně k situaci na Ministerstvu spravedlnosti, tak jak ji v tuto chvíli vnímám z pohledu odpovědnosti předsedy vlády. Děkuji. [[Potlesk poslanců ČSSD]].
Děkuji, pane premiére. Mám zde přihlášku pana předsedy klubu TOP 09 pana kolegy Kalouska s procedurálním návrhem.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Dámy a pánové, není to sice příliš obvyklé, ale domnívám se, že bychom se tou situací měli zabývat se vší vážností a vyslechnout všechny relevantní informace, a proto si dovoluji Sněmovně navrhnout a požádat o její souhlas, aby umožnila vystoupit v rámci rozpravy bývalému náměstku Šternovi a seznámit nás s motivem, který ho vedl k tak bezprecedentnímu činu ze strany státního úředníka. Dávám tedy procedurální návrh, aby Sněmovna souhlasila s vystoupením náměstka Šterna, samozřejmě bývalého náměstka Šterna. Samozřejmě, že by to chvíli trvalo, protože bychom ho museli předvolat.
Ano, to je procedurální návrh, ten nechám hlasovat bez rozpravy. Předpokládám, že pan kolega Kalousek se odvolává na § 52 jednacího řádu, který ve svém odstavci 3 říká, že schůze Sněmovny se mohou zúčastnit i další osoby, projeví-li s tím Sněmovna souhlas, a předsedající mu může udělit slovo. Prosím.
Děkuji, pane předsedo. Ano, přesně na tento paragraf a tento odstavec jsem se odvolával.
Ano, děkuji, takže já bych nechal hlasovat. Ano, odhlásím vás všechny, prosím vás o novou registraci... Vzhledem k tomu, že kvorum se již ustálilo, tak bych nechal hlasovat o procedurálním návrhu, který přednesl pan poslanec Kalousek, to znamená, že Poslanecká sněmovna podle § 52 odst. 3 souhlasí s účastí bývalého náměstka ministryně spravedlnosti pana Šterna. Zahajuji hlasování a ptám se, kdo je pro, ať stiskne tlačítko a zvedne ruku. Kdo je proti tomuto návrhu? Hlasování má číslo 124, přihlášeno je 145, pro 90, proti 47, tento návrh byl přijat. [[Silný potlesk poslanců ODS.]] Samozřejmě, pokud se pan Štern dostaví do Poslanecké sněmovny, bude moci v rozpravě vystoupit. Rozpravu v této fázi otevírám a ptám se, kdo se do rozpravy hlásí. Pan ministr kultury byl asi tak o půl vteřiny rychlejší než pan předseda klubu ODS, takže slovo má pan ministr kultury, po něm vystoupí pan předseda Stanjura. Pane ministře, prosím, máte slovo.
Vážený pane předsedo, kolegyně, kolegové, tvrzení bývalého pana náměstka Šterna, že se paní ministryně mohla dopustit podezřelé činnosti v souvislosti s veřejnou zakázkou na elektronické náramky, je mimořádně závažným obviněním, které ohrožuje stabilitu a důvěryhodnost celé naší koaliční vlády. V takové situaci dle mého názoru koalice nemůže pasivně vyčkávat výsledek policejního šetření. Nám, tedy Poslanecké sněmovně, i široké veřejnosti by měly být neprodleně předloženy důkazy, o něž se uvedená obvinění opírají. Pokud se ukáže, že podání takového oznámení mělo být jen zneužitím policie k politickým cílům, měla by se podle mého názoru sociální demokracie od takového postupu distancovat. Jako ministr, který má určité zkušenosti ze své agendy, říkám, že pokud se náměstek dopustí takové míry neloajality, že oznámí své spory s ministrem médiím, je to hrubé porušení pracovní kázně a naprostá ztráta důvěry a odpovědí může být okamžité odvolání takového náměstka. [[Bouřlivý potlesk ze středu sálu]]. Tak bych se zachoval já. Děkuji za pozornost.
Dalším přihlášeným je pan předseda klubu ODS, pan poslanec Stanjura. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já už jsem dopoledne avizoval, že nechceme hájit nebo kritizovat právo ministryně odvolat svého náměstka. Pan náměstek díky našemu hlasování - nebo exnáměstek - tady vystoupí a bude moct i panu ministru kultury uvést, co ho vedlo k jeho nestandardnímu chování. A už v tom ranním vystoupení jsem říkal, že je to velmi nezvyklé a že musel exnáměstek vědět, že takové chování bude po zásluze odměněno, tudíž určitě to dělal s vědomím toho, že riziko odvolání nebo vysoká pravděpodobnost toho odvolání existuje. Ale my bychom nechtěli, ať se zúží debata pouze na to legitimní právo ministryně vybrat, jmenovat či odvolat náměstka. My jsme jenom upozorňovali na to, že tým, který si ministryně sama vybrala, se jí rozpadl, přestože v tom vidí temné reje opozice, tak nevím, jestli si myslíte, že buď vaší bývalou první náměstkyni, nebo vašeho bývalého náměstka úkolovala opozice? To je opravdu směšné. Mě zaujala v tom čtyřměsíčním působení paní ministryně ta její snaha ovládnout státní zastupitelství. Jsou to takové nenápadné věty, kterými jsme zásobováni celou dobu. Od toho, že píše nejvyššímu státnímu zástupci, aby věnoval více pozornosti mediálně známým případům. Vůbec tomu nerozumím. Naposled v České televizi v diskuzním pořadu paní ministryně řekla, že by chtěla mít přístup k živým svazkům a k probíhajícímu vyšetřování. Tomu už nerozumím vůbec, a ptám se tedy pana předsedy vlády, jestli je to standardní a jestli je to politika vlády, nebo pouze snaha ministryně Válkové. To mi přijde mnohem závažnější v té debatě - snaha ministra spravedlnosti či ministryně spravedlnosti zasahovat do živých svazků a do probíhajících případů - než to, zda měla, či neměla právo odvolat náměstka. No určitě měla. O tom by ta dnešní debata mohla být, ale být nemusela. Není to ten hlavní problém. A postupně budeme ukazovat na další problematické kroky a problematické výroky, které se týkají resortu Ministerstva spravedlnosti. Celou dobu posloucháme, že se připravuje nový zákon o státním zastupitelství. Tak se ptám - jak se v tom návrhu projeví tyto snahy ministryně spravedlnosti? Za prvé, že bude vybírat mediálně zajímavé kauzy a bude zpovídat vrcholné představitele soustavy státního zastupitelství, proč se jim nevěnují? A oni pak musí odpovídat. Myslím, že ten spor byl poměrně ostrý, pokud si na něj vzpomenete, sice veden ve zdvořilém, já bych řekl právnickém duchu, ale velmi ostrý. A byl tam velmi ostrý distanc od nejvyššího státního zástupce a ostatních funkcionářů, že na to paní ministryně prostě nemá nárok. A že to vyšetřování probíhá zcela standardně a není třeba, aby chodili reportovat o nějaké kauze, o které se paní ministryně, že si ji přečetla v novinách, že by chtěla vědět nějaké bližší výsledky. A jak se bude případně návrh novely nebo nového zákona o státním zastupitelství vyrovnávat s tou snahou paní ministryně, kterou deklarovala v přímém přenosu, bez opozice, nikdo ji k tomu nenutil, nikdo jí to nepodsouval, že chce mít možnost zasahovat do živých kauz. To si myslím, že jsou velmi důležité otázky, a rád bych slyšel odpověď nejdřív od pana ministerského předsedy, zda je to politika vlády, anebo pouze politika ministryně Válkové. A pak od samotné paní ministryně - jak to vlastně myslí? Jak si to vlastně představuje? Kdo bude vybírat ty zajímavé kauzy? A jak ona bude zasahovat do těch probíhajících kauz? Jakým způsobem? Děkuji.
Děkuji, já ještě tedy - protože jsme neurčili zpravodaje pro tento bod, tak podle zažitého zvyku by to měl být první vystupující - a tím byl pan ministr kultury. Tak, pokud by se pan ministr kultury mohl v roli poslance ujmout zpravodajování, myslím, že by to bylo ku prospěchu věci. Děkuji, pane ministře. Nyní je přihlášen pan poslanec Blažek.
Dobrý den, dámy a pánové. Já si myslím, že mezi ministerstvy a Sněmovnou - a teď si půjčím citát Palackého, který se týká úplně něčeho jiného, ale řeknu to: "my bychom se tady měli stýkat a potýkat s ministerstvem". S čím teď vystupuji já, by mělo být spíše o stýkání než o potýkání. Důvod je docela jednoduchý. Já jsem některé kroky paní ministryně od počátku, a to v době, kdy byla v plné i mediální síle, kritizoval. Nemyslím si, že napadal. Teď v situaci, kdy si myslím, že je paní ministryně od svých nejbližších spolupracovníků, které si bohužel sama na ministerstvo přivedla, v situaci, kterou bych označil za tíživou, musím říct, že některé prostředky, které jsou používány v dlouhodobém souboji, klidně řeknu, jsou mi naprosto odporné, tak nechci být tím, kdo dneska přijde a bude říkat: "ta Válková a Válková" a pořád se strefovat. Obecně bych rád řekl, že v momentě, kdy paní ministryně začala jmenovat nové vedení ministerstva, tak jsem si vzpomněl, a to je takový pěkný rozhovor, Kádár a Dubček ze srpna 1968, kdy Dubček nevěřil, že vojska přijdou, a Kádár mu řekl krásnou otázku: "Copak vy nevíte, s kým máte tu čest?" A já už jsem si tehdy říkal, když si paní ministryně přiváděla určité osoby na ministerstvo, že asi neví, s kým má tu čest. A v tom vidím určitý prvek možná naivity, možná, a to je horší, to já nemám rád, ať to vypadá navenek dobře, prostě mediální andělé obsadili ministerstvo a bude to prostě vypadat dobře. Problém mediálních andělů spočívá v tom, když začne haprovat obsah. V tu chvilku média ještě chviličku anděly podporují a pak, mediální nebe je malilinkaté na rozdíl od mediálního pekla, o tom bych mohl já hodně hovořit, ale mediální nebe je malé a dochází, a to je pro pana Faltýnka drobná rada do budoucna, jestli ji přijme, k tomu, že dva mediální andělé se v jednom baráku nesnesou. To je prostě vyloučená věc. A jeden nakonec vykouše toho druhého. Máte to úplně stejné, jestli jde o filmové hvězdy, prostě je to velice podobné. Mohl bych mluvit o spoustě hudebních kapel, kde se řeže zpěvák s kytaristou, kdo dostane na koncertě větší prostor a podobně. Přesně k tomu došlo. Co musím označit za věc přímo tragickou, jsou slova a některá vyjádření paní Marvanové, která, když byla neschopná na ministerstvu cokoliv udělat, tak použila klasickou starou fintu: temné síly, v této společnosti jsou temné síly. A vždycky musíte jít po těch bohatých a nebo po těch, které asi národ příliš dlouho rád mít nebude, těmi musíte strašit, odkloníte pozornost a k tomu ještě nejlépe najít zastánce těchto temných sil. Což asi nečekaně pro paní ministryni z ničeho nic byla paní ministryně poté, co paní Marvanová v jeden den, jaká to náhoda při našich objektivních novinářích, ve třech denících, pokud se nepletu, udělala najednou rozhovor o tom samém, že prostě útočí temné síly, které ji chtěly vytlačit z ministerstva, a pak je tam nějaká ministryně, která spolupracuje s těmito temnými silami, a kdoví, kdo s nimi ještě spolupracuje. Problém je v tom, že za temné síly byla označena justice, to znamená, i když paní ministryně při nástupu říkala, že obnoví důvěryhodnost justice, tak došlo k velkému pošpinění justice, protože to působí jako nějaké mafie v mafii a jediná starost, kterou mají, že přichází velká Hana a všichni se bojí! Od Nejvyššího soudu až po poslední okresáky se takhle klepou hrůzou před Hanou! Bohužel česká média, a to vynechám úplně, na to samozřejmě naskočila, ale nikdo se neklepal. Všichni se modlili, ať tam ta Hana zůstane, nic se nebude dělat, je to super, ministerstvo se rozloží, kdo může, uteče. To všechno se stalo! Proto teď pan náměstek Pelikán, který nastoupil, má v podstatě situaci ztíženou v tom, že lidé na ministerstvu odmítali pracovat nikoliv často ale kvůli mzdě, ale kvůli zacházení. Můžete se chovat jako Trautenberk, který se tak chová k hajnému. Je to sice velice nepěkné, ale dělá to na svém a za svoje. A teď přijde Trautenberková na ministerstvo a chová se za cizí neboli nás všech úplně stejně jako Trautenberk, do toho ještě občas sojka, co chodí hlásit Krakonošovi, tak nejde za Krakonošem, ona jde na policii. Ministryni se nic neřekne a teď se prostě ministryně, a v tomto bych řekl, i když nemáme vůbec žádné vztahy, musím být na její straně, vaří v kotli, kdy se používají ty nejhnusnější metody, které se v politickém boji používat dají. Bohužel zase část médií tuhle situaci hraje dál a to je varující pro všechny, ať již patří ke komu patří. To je to zajímavé. Najednou to neplatí, protože pražská kavárna a některé další kavárny se rozhodly, že někdo je svatý a někdo je prostě nesvatý a je hodný pohrdání. Andělé, pane Faltýnku - vaším prostřednictvím [[k předsedajícímu]] -, mohu-li vám dát tu radu, už nikdy. V mediálním pekle Benda s Blažkem můžou spolupracovat dvacet let, tam problém není. Peklo je veliké dost, mediální. Tím neříkám, že jsem čert, ale mediální určitě a docela mě to baví, tato role. Ale mediální andělé už nikdy nikam. Mohl bych jmenovat pár příkladů, které si dokážu představit, kdyby se na ministerstvu potkali, jak by to asi dopadlo. Myslím si, že by bylo fér, aby paní ministryně v podstatě v tomto bodě také vystoupila. Jmenuje se to Informace předsedy vlády o nějaké situaci. Poprosím dopředu, když to paní ministryně udělá, aby to nebylo v tom stavu, že intrikáni z opozice a podobně. Tu čest v tomhle souboji jste neměla s žádnou opozicí, ale úplně s někým mnohem horším, než je jakákoliv opozice. Opozice vám možná řekne, že to a to děláte špatně, paní ministryně. Tihle vás mlátí zezadu, to je obrovský rozdíl, a z temnot. Ani nevíte, kdo to někdy dělá, ale víte, že to přijde. To je prostě stará záležitost a bylo by fér, abyste vystoupila v téhle věci, abychom vedli klidnou debatu. Já si myslím, že tady nemusíme velmi populisticky křičet - a teď někoho odvoláme!, ať někdo odejde! a tak dále. To umí každý blb tohle říct. To si myslím, že není nutné v této situaci. Už toho nechám. Mluvím dlouho. Ale jak mě tady dáte, tak už mám Zaorálkům syndrom. Začnu ruce, ruce [[výrazně gestikuluje]], pak spustím "Chápete to? No, chápete to?" - už mě odtud nikdo nevyžene. [[Potlesk a veselost napříč sálem.]] Já této řeči nechám. Myslím si, že paní ministryně by se měla přihlásit, v klidu opravdu informovat o situaci na ministerstvu, jaká je, bez nějakých obviňování kohokoliv v tomto sále. Protože tento sál to nezpůsobil, o tom jsem pevně přesvědčen, co se tam děje, a můžeme pokračovat dál. Děkuji za pozornost.
Nyní zde mám faktickou poznámku pana poslance Komárka. Po něm faktická poznámka pan poslanec... Pokud to, co mi bylo avizováno paní poslankyní Černochovou, je faktická poznámka, tak má přednost před panem poslancem Gabalem. Takže pan poslanec Komárek. Ten byl první. Prosím. Dvě minuty, prosím.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Dámy a pánové, asi jednom dvě poznámky. První. Jestli si opravdu někdo myslí, že justice v našem státě je v dobrém stavu, tak o ní nic neví a nebyl v životě u žádného soudu. A potom chápu, že ti, kteří ji v tom stavu nechali, se poněkud bojí, když ji někdo začne reformovat. A trošku se možná i stydí. Druhá poznámka. Já jsem pana bývalého náměstka osobně viděl jednou, takže to rozhodně není osobní útok, ale vím, že když někdo jde udat svého nadřízeného, aniž by předtím rezignoval - slušný člověk by si možná dokonce prostřelil v osvícenějších dobách hlavu, kdyby měl pochybnosti o svém nadřízeném, ale řekněme menší nárok, aniž by předtím rezignoval - a upozornil ho na to, se chová, řeknu slušně, naprosto nemravně a řeknu na plná ústa - prasácky. Proto ho ani nechci poslouchat tady ve Sněmovně.
Děkuji. Další faktická paní poslankyně Černochová, potom pan poslanec Gabal, potom pan poslanec Blažek, všechno faktické.
Nechcete, pane kolego Komárku, prostřednictvím pana předsedy, ale budete. Jenom jsem chtěla položit paní ministryni otázky stejně jako panu premiérovi. Protože pan generál Dohnal je stále v jakémsi právním vakuu. Není jasné, jestli tedy služební zákon se vztahuje - nevztahuje, jak tvrdí paní ministryně a pro jistotu pana plukovníka Ondráška jmenovala jak podle služebního zákona, tak podle zákona o Vězeňské službě, takže máme teď pana plukovníka dvojnásobně jmenovaného na rozdíl od pana generála, který bohužel je v právním vakuu, byť pobírá plat. A já se chci zeptat pana premiéra: Jak je možné a podle jakých právních předpisů pobírá tedy generál Dohnal plat? To je moje první otázka. [[(17.00 hodin)]] Pak se chci zeptat, jestli pan premiér ví o tom, že paní ministryně zrušila, respektive pan Ondrášek coby vykonavatel zrušil v pátek 13. června celý právní odbor a rovněž oddělení majetkové a finanční kontroly, které bylo součástí odboru kontroly. A od 1. 7. tedy má být generální ředitelství v rozporu se zákonem č. 555/1992 Sb., o Vězeňské službě a justiční stráži - nebude se moci vyjadřovat k žádnému připomínkovému řízení, k návrhům právních předpisů, dalších materiálů předkládaných vládě a Parlamentu nebo i projednávaných v této Sněmovně. Tak se chci zeptat, jestli pan premiér o tom ví a co nám k tomu řekne paní ministryně. Takže prosím, aby mi bylo zodpovězeno na mé otázky, a hlásím se s faktickou do rozpravy po těch současně přihlášených, pane předsedo.
Ano, děkuji. Pan poslanec Gabal, dvě minuty.
Děkuji za slovo. Pane předsedající, vládo, dámy a pánové, já jsem chtěl poděkovat vaším prostřednictvím panu kolegovi Blažkovi, že zařadil do pražské kavárny Bezpečnostní a informační službu, která již několik let ve svých zprávách upozorňuje na justiční mafii a o kterou se lze opřít. To je první poznámka. Druhá poznámka. Protože kolegyně Marvanová tady není, tak mi dovolte jenom vás upozornit, že zastupovala vašeho bývalého spolustraníka a ministra spravedlnosti ve sporu proti státnímu zástupci Rampulovi a v rozsudku jsou konstatována závažná porušení zákona ze strany pana Rampuly. Za třetí, patřím mezi ty, kteří v té kavárně zakládali Veřejnost proti korupci, která se myslím poměrně silně zasazovala za ozdravění české justice. Vím, že vy nad tím máváte rukou, já si myslím, že to přece jenom sehrálo pozitivní roli. A moje poslední poznámka, a protože pracuji i s některými kolegy z ANO ve vyšetřovací komisi Opencard, velmi rád vás pozvu, přijďte si to někdy poslechnout, abyste si tam o té justici udělal ještě jiný obraz, než je obraz z ministerstva. A moje poslední poznámka, protože pana Šterna znám, myslím si, že není důvod nedat mu právo vystoupit a vysvětlit svoje jednání. Já jsem několikrát podržel paní ministryni při hlasování ve výboru pro bezpečnost, aby nebyla šikanována, tak teď bych rád dal hlas i jejímu oponentovi, ať slyšíme jeho názor. Děkuji vám za pozornost.
Další faktická poznámka, pan poslanec Blažek.
Děkuji za slovo. Stručná reakce na hluché a současně mistry slov. Nikdo tady neřekl, že justice je ve vynikajícím stavu a že tam není potřeba něco dělat. Já jsem pouze říkal, že nevěřím tomu - a nezaznělo jediné jméno -, že vznikaly nějaké organizované tlaky v justici, u exekutorů, u advokátů, aby odešla paní Marvanová. Nedávejte mi do úst ani žádné Rampuly a nevím koho. Já tady nehájím tyhle věci. Neřekl jsem, že justice je ve vynikajícím stavu a není tam co zlepšovat. Ale prosím vás, poslouchejme se. Já jenom nevěřím tomu, že Hana Marvanová stála za to, co všude pod obrovskou mediální odezvou vykládala, že se seskupují nějaké temné síly a chtějí ji vyhnat. To je všechno. Tak mi prosím vás opravdu nevkládejte, já to tady budu říkat třeba tisíckrát, to mě málo znáte, něco, co jsem vůbec neřekl! Do komise pro Opencard se klidně přijdu podívat, ale to už souvisí s tím, co jsem neřekl. Takže prosím vás, reagujme na sebe a ne na nějaké věci, které jste četli bohužel asi v novinách.
Další dvě minuty- pan poslanec Adamec.
Děkuji, pane předsedo. Dámy a pánové, budu velmi stručný. Chtěl bych trochu říct panu kolegovi Blažkovi, aby se mi nenavážel do Trautenberka. To je skoro čestný občan města Trutnova, takže jako příklad jsem to nebral jako zrovna to, co by mě pobavilo. Nicméně jsem se chtěl zeptat na něco jiného pana premiéra. Protože mi připadá úplně neuvěřitelné, že náměstek jde žalovat na protikorupční policii na vlastní ministryni. A protože ten náměstek je nominant sociální demokracie, tak by mě zajímalo, jestli byl ještě někde jinde předtím, než šel na tu policii. Jestli mluvil s ním nebo s někým ze sociální demokracie. Děkuji za pozornost.
Ano, to byla... pane poslanče, řádně, nebo fakticky? Fakticky. Prosím pan poslanec Chalupa, faktická poznámka.
Dobré odpoledne, dámy a pánové. Jenom ve stručnosti k tomu, co se tady říká. Za tu dobu, co jsem poslanec, si všímám jednoho trendu. Státní úředníci, i vysocí státní úředníci, kteří jsou potom následně hájeni ve výborech, když se ty věci projednávají, místo toho, aby si své personální a služební věci řešili s nadřízeným, tak se stává pravidlem, že začnou komunikovat s médii. Vytvářejí si jakýsi obraz mučedníků, a tím v podstatě celý ten problém, který je v podstatě jenom personální a je věcí toho ministra nebo člověka, který za ten úřad nebo subjekt zodpovídá, tak ho dostává do situace, kdy i politicky se ta věc potom dostává do úplně jiné polohy, a my tady potom řešíme věci, které jsou v podstatě věcí toho ministra! Jak je možné říct, že pan ministr nezodpovídá za věci, které se týkají vydávání peněz daňových poplatníků, tedy nás všech? Já si připadám prostě jak v blázinci, promiňte.
Nyní ještě jedna faktická poznámka pana poslance Blažka.
Děkuji za slovo. Jenom stručná reakce. Já teď použiji to, co jsem já neříkal dopoledne, ale jenom to zopakuju, říkal to myslím pan kolega Kalousek. Tuto tradici zahájil jistý pan Michálek. To tak prostě je. Ten dokonce nahrál svého nadřízeného, pak ho neúspěšně, protože žádné trestní stíhání se nekonalo... Média sehrála, co sehrála, a dneska je z něho senátor jenom díky tomu, že udělal právě to, co vy správně kritizujete. A možná některý, paní ministryně, z vašich náměstků si taky zakandiduje. Protože teď má pověst toho protikorupčníka a hlasy si vydělá na vás.
Nyní má slovo paní ministryně spravedlnosti. Prosím, paní ministryně, máte slovo.
Vážený pane předsedo, milé kolegyně, milí kolegové, chtěla jsem vystoupit a k přímé výzvě svého předchůdce, bývalého ministra spravedlnosti pana doktora Blažka, to učiním ještě raději. Nestojím zde proto, abych se vám obhajovala. Stojím zde proto, abych vysvětlila své kroky, které mě vedly jednak k odvolání náměstka pro problematiku trestní politiky, do které spadá i problematika vězeňství a logicky i elektronických náramků jako projektu, který byl svěřen organizační složce, kterou řídí a dohlíží nad její činností Ministerstvo spravedlnosti. Jednak bych zde ráda vysvětlila, jaká je situace v současné době na Ministerstvu spravedlnosti. K bodu 1. Náměstka Šterna jsem odvolala, ač jsem ještě v pondělí dopoledne tento záměr nejenže neměla, ale kdyby se mě na to kdokoliv z vás zeptal, tak bych popřela tuto možnost jako absurdní. Ale těch absurdit bylo více. Já jsem v posledních zhruba 14 dnech, možná že to jsou tři neděle, já jsem to rekapitulovala, zabývala projektem elektronických náramků na úrovni porad, které probíhaly a kde jedním z bodů byla i situace, informace o řešení projektu. Až do dnešního dne, nebo do včerejška, kdy jsem zastavila tento projekt, neexistoval zpracovaný projekt elektronických monitorovacích systémů, které by měly řešit problematiku domácího vězení lepším a modernějším způsobem než nyní, tzn. dohledem probačních úředníků. Existoval pouze koncept, koncepce, rámcová koncepce, říkejme tomu přípravný nástin, jak by takový projekt mohl vypadat, který byl v březnu tohoto roku na poradě, kterou jsem vedla, schválen a který byl závazný jedině a pouze pro ty, kteří připravovali skutečný projekt, který měl být předložený do 30. 6. To už byl termín, který se postupně odsouval, protože ty práce nebyly úplně tak rychlé, jak jsme předpokládali, nicméně se jednalo o řády dnů, nikoliv týdnů. Takže nakonec já jsem vždycky souhlasila s tím, že je lepší mít dobře připravený projekt. A to není teď předmětem mé kritiky. [[(17.10 hodin)]] To, co se začalo stávat předmětem mé kritiky, vzniklo začátkem června, když jsem obdržela materiál, ve kterém byla stanovena cena, která byla získána průzkumem trhu. A ta cena v podstatě měla rámcově představovat nejvyšší možnou cenu - v materiálu bylo uvedeno, že může být i nižší - a pohybovala se kolem 105 až 110 mil. korun. Teď přesně nevím tu částku, ale bylo to kolem těch 105 mil. korun. Mně se ta cena zdála vysoká a na poradě, na které náměstek Štern shodou okolností nebyl, i ostatní náměstci vyslovovali svůj podiv, jak k té ceně vlastně došel, resp. ne on, ale Probační a mediační služba, která patřila pod gesci, sekci řízení, kterou on měl na starosti. Čili já jsem si bez nějakých velkých problémů vyžádala... Již předtím jsem se tedy tázala na tuto problematiku v souvislosti s možností dotace z evropských programů, jak se budou zhruba ty ceny pohybovat, ale nikdy jsem nedostala k tomu konkrétní podklad. Ale nyní jsem měla tedy materiál, který nebyl podle mého přesvědčení dostatečný na to, abych mohla zodpovědně říci - ano, to je cena 110 nebo 105 mil., která by rozhodně neměla být překročená. Bylo to zhruba 150 korun za jeden náramkoden. Kdybych vám přečetla to znění - já ho přečtu, ale ne celé -, které k informaci, kterou jsem dostala, doprovází tuto cenu, tak byste myslím sami měli určité pochybnosti, zda je takový podklad dostatečný: Zadavateli byly doručeny informace od osmi dodavatelů - celkem bylo osloveno 25 známých dodavatelů -, přičemž sedm z nich poskytlo informaci o předpokládané ceně. Rozptyl cenových nabídek byl poměrně značný. Zadavatel pro účely stanovení předpokládané hodnoty veřejné zakázky eliminoval nabídky, které jsou pro něj finančně nepřijatelné, a současně eliminoval nabídky, které nesplňují zadavatelem požadované parametry. V rámci finančního rozsahu zbývajících nabídek - v závorce cca 110 až 170 korun bez DPH, přičemž většina nabídek se pohybuje spíše při horní hranici - zadavatel dospěl logickou úvahou a výpočtem - nevíme jakým - pro účely veřejné zakázky k maximální možné částce za jeden náramkoden ve výši 150 korun bez DPH a na základě této částky a modelu predikce nárůstu počtu současně vykonávaných trestů dospěl zadavatel k předpokládané hodnotě veřejné zakázky ve výši 105 260 korun atd. [[tisíc?]] za tři roky poskytované služby. Je nutné zdůraznit, že se zde jedná pouze o předpokládanou hodnotu veřejné zakázky, nikoliv o cenu za budoucí plnění předmětu smlouvy, a výsledná cena se může výrazným způsobem odchylovat. - Takže toto jsme měli k dispozici na užší poradě vedení. Já jsem vrátila materiál s tím, že prosím o zpřesnění prostřednictvím dokumentace, která nám podá lepší informaci o jednotlivých cenách, protože pokud máte někde v dokumentu napsáno, že jsou některé nabídky eliminovány, protože nesplňují zadavatelem požadované parametry, a vy nevíte, jaké parametry nesplňovaly, nebo že jsou finančně nepřijatelné, a vy nevíte, proč jsou finančně nepřijatelné, a pak máte logickou úvahou a výpočtem, který není stanovený, formulován, resp. vypočítán určitý údaj, který je nepodložený žádnou přílohou a žádnými dalšími dokumenty, tak já jako ministryně spravedlnosti odpovědná za dohled nad Probační a mediační službou, za rozpočtovou kázeň, ale i za to, že tato zakázka bude pochopitelně plněna v určitých termínech a že nedojde k tomu jako v minulých dvou případech, to bylo ještě za předchozích vlád, kdy došlo k pozastavení v důsledku rozhodnutí Úřadu pro kontrolu hospodářské soutěže, tak i z tohoto důvodu, aby resort spravedlnosti nebyl kritizován, že nevyužil hned v počátečních fázích svých možností, jsem dala pokyn, aby náměstek Štern předložil pro užší poradu vedení - čili nebylo to jenom pro mě - dokumentaci doplněnou o údaje, které měla k dispozici pracovní skupina. Dneska odpoledne jsem dostala od Probační a mediační služby dokument, protože jsem předpokládala toto jednání, který má název Průzkum trhu, poskytnutí služby elektronického kontrolního systému domácího vězení. Není to žádná smlouva ani dohoda. Je to pouze jedno ustanovení v preambuli tohoto průzkumu, které říká, že s veškerými informacemi a dokumenty bude nakládáno jako s informacemi důvěrnými, pokud dodavatel neuvede u konkrétního dokumentu jinak, a zadavatel využije takto získané důvěrné informace pouze pro přípravu související veřejné zakázky, pro přípravu v rámci příslušné pracovní skupiny a tyto důvěrné informace žádným způsobem nezpřístupní dalším osobám. Zde byla podepsána navíc určitá doložka - pardon, ne doložka, ale je to - náramky, seznam osob, které byly osobami, které byly jmenovány jako členové té pracovní skupiny, kde tím podpisem na prezenční listině účastníci potvrzují, že byli seznámeni s povinností mlčenlivosti týkající se výsledků prezentovaného průzkumu trhu. Velmi, jako právník, velmi vágní informace, velmi otazné, zda v důsledku takovéto povinnosti vůbec vzniká nějaký nárok na uplatnění této mlčenlivosti v případě jejího porušení, ale to teď nemusí být předmětem naší diskuse. V žádném případě nejde však o striktní závazek důvěrnosti ve vztahu k nadřízenému orgánu, kterým je v tomto případě podle zákona o Probační a mediační službě z roku 2000 ministryně spravedlnosti. Nejedná se tedy o klasickou smlouvu. Jde o preambuli a v ní zakotvená deklarovaná povinnost zachovávat důvěrnost informací, kterou běžně všichni podepisujeme. Na dokument jsem dala termín 13. 6., což byl pátek. V pátek jsem obdržela od pana náměstka Šterna odmítnutí své žádosti s odvoláním se - teď již vím, na co, na tuto preambuli - na závazek mlčenlivosti s opakovaným zdůrazňováním nemožnosti takové informace poskytnout. Šla jsem do kanceláře Mgr. Šterna, který ve své kanceláři nebyl, protože byl z pracovních důvodů někde jinde. Zvedla jsem telefon a zavolala jsem paní ředitelce Probační a mediační služby a řekla jsem jí, že jsem neobdržela tyto informace, ona byla totiž v kopii stejně jako první náměstek Pelikán, a že přesto trvám na tom, aby mi ty informace byly zpřístupněny, a že musíme najít způsob, kterým mně zpřístupněny budou. Že jde o průzkum trhu, že nejde o výběrové řízení a že musím vědět, jak došla pracovní skupina - a to jsem ještě nevěděla, že ne pracovní skupina, ale ještě užší tým ze zaměstnanců na ředitelství Probační a mediační služby, jak došel k této částce. [[(17.20 hodin)]] Začaly jsme o tom diskutovat a ona mi sdělila následující: Nejlepší asi bude, paní ministryně, když si ten projekt vezmete na ministerstvo, a pak samozřejmě se s tím můžete seznámit, protože - a teď jsme začaly uvažovat - budu členkou pracovní skupiny, což jsem mohla hravě udělat. Nebudu. Ale protože šlo o záležitost, kterou jsem považovala za naprosto běžné plnění svých pracovních povinností, a vůbec jsem to neviděla tak dramaticky, tak jsem říkala paní ředitelce: já si to nechám ještě všechno projít hlavou o víkendu, panu řediteli Šternovi zatím nic neříkejte, protože nevím, jestli nechám ten projekt na Probační a mediační službě, nebo na Ministerstvu spravedlnosti, nezastihla jsem ho v kanceláři, a chci to s vámi i sním projednat osobně. A o víkendu si na to udělám čas. O víkendu jsem o tom přemýšlela a došla jsem k závěru kromě jiného i kvůli tomu, že jsem si říkala, že by to bylo bráno s určitou nevolí, a nechtěla jsem žádnou zbytečnou nespokojenost nikoho vyvolávat, natožpak medializaci, takže jsem se rozhodla - a ještě dříve, než jsem se dozvěděla o tom, co učinil pan náměstek Štern, jsem hovořila s paní ředitelkou a řekla jsem jí, že nechávám projekt se stávajícím vedením na Probační a mediační službě a že se dohodneme, jakým způsobem nám zpřístupní informace jako vedení, nebo přinejmenším mně, ale já jsem hovořila vždycky o užším vedení, z toho průzkumu trhu, abych si byla jista, že cena, která je uvedena, je dostatečně nízká, resp. není příliš vysoká. [[V sále je velký hluk!]] Možná že se mě zeptáte, proč jsem vůbec ty pochybnosti měla... Když už jste si vyžádali tuto informaci, tak bych prosila, pane předsedo, o klid, protože já si myslím...
Ano. Já také prosím o klid! Pokud někdo potřebuje debatovat, tak mimo tento jednací sál, pokud samozřejmě nestojí právě u pultíku. To je ten jediný, kdo může mluvit, a všichni ostatní by měli poslouchat.
Myslím si, že tyto informace jste chtěli, a pokud to nebyl zástupný problém a nebudeme tady probírat rozkladová řízení a to, co se dělo před několika měsíci a co probíhá - můžu předejít otázce a odpovědi, probíhající rozkladová řízení, o tom bych stejně nemohla ani hovořit -, tak musíte, nebo měli byste věnovat teď pozornost tomu, když vám zdůvodňuji své kroky. Úvahy, které mě vedly k mým pochybnostem, byla i skutečnost, že v posledních dvou letech, a sledovala jsem to i v rámci projektů, které děláme na univerzitě, a svých zahraničních kontaktů, velmi výrazně klesly ceny elektronických monitorovacích systémů a měla jsem informace, které jsem si nechala zaktualizovat, i o stávajících cenách, které jsou třeba v USA, kde se pohybují - jeden monitorovací den se účtuje vězňům, čili stát je má ještě levněji, kolem 1,5 dolaru za den, takže řekněme, že je to zhruba 30 korun, kdy jeden náramek - ne jeho nájem, ale zakoupení kvalitního elektronického náramku - se pohybuje kolem 800 dolarů. On stojí v podstatě méně, ale takhle se rozpočítává na toho odsouzeného, což je zhruba 16 tis. Kč, takže snadným propočtem mně to vyšlo ročně na 54 tis. Kč. Neříkám, že bychom šli stejnou cestou, neříkám, že to obsahuje všechny položky, ale já jsem potřebovala rozšifrovat, co pod tou cenou se vše skrývá, jestli to zahrnuje nájem elektronického náramku, monitorování, zabudování a vývoj softwarového systému, více položek, které můžou prozradit skutečnost o tom, jestli suma 150 Kč, resp. 105 mil. Kč, je reálná, nebo nadsazená. Jak jsem se ovšem divila, když poté, co jsem ukončila rozhovor s paní ředitelkou, které jsem ten projekt tedy nechala, zaťukal pan náměstek Štern, velmi odhodlaně vstoupil a řekl: Právě jsem učinil oznámení na protikorupční policii kvůli nestandardním krokům v souvislosti s elektronickými náramky. Můžu vám říci, vážené kolegyně a vážení kolegové, že jsem to zpočátku vůbec nechápala, co mně sděluje, takže jsem si to nechala asi třikrát vysvětlit a říkala jsem - jaké nestandardní kroky? Já jsem dokonce myslela, že došlo k něčemu v rámci Probační a mediační služby, která tento projekt měla, a že mě tímto způsobem chce sdělit něco, co se vůbec mě netýká. A on říkal: Tvoje nestandardní kroky. To, že jsi chtěla po mně ceny, které jsou důvěrné. Samozřejmě já jsem měla zahájit poradu vedení a mám na to svědky, hodně svědků, že jsem řekla, že ji posuneme o čtvrt hodiny, kdy jsem se tedy uklidnila a pak jsem tu poradu vedla dvě hodiny, aby mě koncem porady moji kolegové začali upozorňovat na to, že v médiích proskakuje zpráva, že náměstek Štern učinil na protikorupční policii podání, kde mě označil jako podezřelou z nestandardních kroků. Skončili jsme poradu - a já už teď zkrátím svůj projev, víte teď už velice podrobně celý průběh -, požádala jsem, aby zůstali náměstci včetně náměstka Šterna, a všichni jsme se ho ptali za prvé, proč to udělal, a za druhé, proč to medializoval. Jeho odpověď byla opakovaná a zněla: Cítil jsem se obcházen, tohle se nedělá, to byl nestandardní krok, ministryně přece nemůže chtít informace o cenách, které by měly být důvěrné. A můj první náměstek pan doktor Pelikán říkal: Všechno bych ještě mohl pochopit - já tedy dávám do závorky: já ne - ale on řekl, všechno bych ještě mohl pochopit, ale vůbec už nechápu, proč jste musel vyjít z protikorupční policie, protože mezitím už to spočítali, že to bylo v tisku okamžitě, resp. v médiích, a zavolat Lidovým novinám. Udělal jste to? A on říkal: Ano, udělal jsem to a myslím, že je to správné, já si za tím stojím. Já jsem potom řekla, a tím skončím svoji informaci k bodu jedna: Děkuji, odejdi a my se poradíme, ale už bez tebe, jak na to budeme reagovat. A vydala jsem potom, naformulovala jsem tiskové prohlášení, které jsme vydali, abychom uvedli věci na správnou míru. Ostatní vývoj událostí jste měli možnost sledovat v médiích. Myslím si, že není třeba mého dalšího komentáře. Pokud jde o bod dva, jaká je situace na Ministerstvu spravedlnosti. Já jsem vás chtěla pozvat, jakéhokoliv zájemce o návštěvu Ministerstva spravedlnosti, o rozmluvu s libovolným pracovníkem, ať už jde o řadového pracovníka, vedoucího pracovníka, náměstka, ať vám řekne, jaká je atmosféra na Ministerstvu spravedlnosti, ať ji porovná s dobou, která byla předtím, ať vám vylíčí, k čemu docházelo, ať vám vysvětlí ze svého pohledu zaměstnance, který má zkušenosti mnohem delší nežli já a myslím bude objektivnější, jestli se mu pracuje na ministerstvu pod mým vedením velmi špatně, jestli používám metod, které neznal, a co je příčinou případné nespokojenosti. Pokud jde o plnění legislativních úkolů, myslím, že bude lepší se zeptat prvního náměstka. Za 14 dní - já si stojí za tím, že legislativní úkoly splníme, byť třeba ne s ohledem na komplikovanost některých předpisů, konkrétně zákona o státním zastupitelství, kde nechceme předložit normu v termínu, která narazí a neprojde, takže hledáme i kompromisy, což mně bylo, tady opět odcituji pana poslance Blažka, právě první náměstkyní v minulosti velmi vyčítáno, že hledám kompromisy, a podléhám tedy určitým mafiím, které na mě tlačí. Čili já vždycky budu hledat kompromisy, ale samozřejmě jenom do určitého bodu. Nezávislost, ale současně odpovědnost státních zástupců musí být mnohem vyšší, větší a více zajištěna než dosud. [[(17.30 hodin)]] Děkuji za pozornost. Jsem vám k dispozici. Závěrem mi dovolte jenom jedno povzdechnutí. Představovala jsem si jednání ve Sněmovně trošku jinak a rozhodně jsem nechtěla dávat svými činy podnět k tomu, abyste se museli zabývat resortem spravedlnosti. To, co se stalo teď v posledních 48 hodinách, to jsem skutečně ani předvídat nemohla a nemohla jsem tomu ani předejít. Za ostatní věci beru plně svou odpovědnost, ale proto jsem se také trochu bránila žlutým kartám, protože ani do budoucna nemůžu zajistit, že nějaký člověk, který bude mít potřebu se zviditelnit nebo z jakékoli jiné příčiny nezajde na protikorupční policii, neoznačí nějaký můj běžný pracovní postup za nestandardní a nezavolá potom médiím, která se této tematiky velice ráda ujmou. Za to samozřejmě žádnou garanci dát nemohu. Děkuji za trpělivost s dlouhým projevem.
Děkuji paní ministryni spravedlnosti Heleně Válkové a budeme pokračovat v diskusi. Podle toho, jak se divám na displej, máme dvě faktické poznámky. Nejdřív pan poslanec Martin Novotný s faktickou poznámkou a připraví se pan kolega Zlatuška. Poté s přednostním právem pan předseda Kalousek. Pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Kolegyně a kolegové, pane předsedající, já naprosto věcně a nepoliticky vás v uvozovkách obohatím, ty, kteří jste nikdy se nepodíleli na vypisování veřejných zakázek, o jednu takovou, myslím si, že celkem zdravým rozumem pochopitelnou zkušenost. Když vypisujete veřejné zakázky v oblasti, na které máte odborníky na svém úřadě nebo které jsou běžně známé, tak zkrátka cenu a strukturu té zakázky nějakým způsobem odhadnete. Ve chvíli, kdy je to oblast, která je běžnému životu vzdálená, tak se občas dělá průzkum trhu. Což je ovšem věc snad nejcitlivější možná vůbec. Ona je to taková věc, která je velmi podobná tomu, jako když některé obálky otevřete, nejdřív si přečtete, co je v nich napsáno, a potom třeba umožníte někomu jinému reagovat cenou. Ty firmy jsou ochotny se účastnit jakéhokoli takového průzkumu trhu, v němž prozrazují svoje údaje - mají-li být relevantní, tak je musí prozradit pravdivě -, jenom skutečně za podmínky docela zásadního utajení obsahu. Jestli tuto věc někdo nepochopil a jestli v připravovaném tendru tohle bylo právně ošetřeno, tak si dovedu představit, že to mohla být docela citlivá věc. Zkrátka nikdo nechce sdělit předem, že firma x nabízí něco za nějakou cenu, protože firma x se potom chce zúčastnit skutečného tendru, a ne jenom toho průzkumu trhu. Jestli to bylo toto, tak mně přijde to, že z toho vznikla taková aféra, naprosto směšné, až skoro neuvěřitelné.
Děkuji panu poslanci Novotnému i za dodržení času. Další faktická poznámka je pan poslanec Zlatuška. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Pane předsedající, dámy a pánové, liším se v pohledu na tu věc s tím, co bylo právě řečeno, a vidím to přesně naopak. V okamžiku, kdy se připravuje takováto zakázka, tak při té přípravě veškeré údaje musejí být transparentně viditelné. Dovedu si představit, že se tají z toho důvodu, aby je několik zasvěcených prodalo zájemcům takovým způsobem, aby finálně nebyla dosažena nejvýhodnější cena. V okamžiku, kdy dělám průzkum trhu u firem, které mi sdělují rozumné údaje, které jsou realisticky zaměřené, tady takováto firma mi nenabídne v reálném výběrovém řízení nižší cenu, protože už mi ji stanovila na začátku. Nemám důvod takovou věc tajit a ani ta firma se nemá důvod tajit v okamžiku, kdy chce skutečně vstupovat do soutěže jako takové. Jediný důvod z toho, co zde bylo řečeno, u náměstka Šterna, proč by chtěl tajit tyto údaje, bych dokázal pochopit. Neříkám, že to takto muselo být, mohlo to být zcela iracionální jednání, ale pokud to bylo racionální jednání, tak si dovedu představit, že v okamžiku, kdy měl v úmyslu někomu ty údaje dát pod rukou takovým způsobem, aby se domluvil s uchazeči a ovlivnil konkurs, výběrové řízení, tak že měl zájem na tom ty údaje tajit. V okamžiku, kdy to z něj bylo dostáno ven, tak udělal preventivní krok a zatvářil se, že jde na protikorupční policii. Srovnávat pana Šterna s panem Michálkem, jak tady udělal před chvílí pan poslanec Blažek, to se mi zdá velice přitažené za vlasy.
Děkuji panu kolegovi Zlatuškovi. Ještě před kolegou předsedou klubu TOP 09 s faktickou poznámkou pan poslanec Zbyněk Stanjura, který využil faktické poznámky. Prosím, pane předsedo, máte slovo k faktické poznámce.
Já vím, že bych to neměl říkat kolegům poslancům, ale přijde mi úsměvné od pana poslance Zlatušky, že předtím, než pan Štern vystoupí, už polemizuje s tím, co prý asi řekne. To je taková úžasná metoda. Ještě pan Štern nevystoupil a vy už víte, co by říct měl, co by říct neměl, čemu byste věřil, čemu byste nevěřil. Ale my nedebatujeme o jedné zakázce. Já vím, že paní ministryně se snaží odvést pozornost, a už nám chybělo jenom to, kdo co měl oblečené na interní poradě, abychom to věděli. Ten bod se jmenuje situace na ministerstvu spravedlnosti, a ne o tom, kdo jak udělal poptávkové řízení v jednom. Já vím, že vám to vyhovuje, abychom se tady 28 minut poslouchali, kdo komu volal, že paní ministryně obětavě i o víkendu přemýšlela, jak to bude řešit. Pak že si tykali ve vedení ministerstva. Proč ne, ale to je fakt věc, která nás nezajímá. Ty zůstaň venku, my už budeme bez tebe, a ty prosím tě, co to vlastně říkáš. [[Smích v sále.]] To já nevím, jestli je toto. Vy jste tak hrozně tleskali. Já nechci být v přímém přenosu ani v rekonstrukci účastníkem interní porady vedení Ministerstva spravedlnosti. O tom ten bod není. Vím, že se snažíte odvést pozornost, ale já vás ubezpečuji, že my se nenecháme zmást a nebudeme se ptát dodatečně, kdo tam ještě byl, jestli byla docházka na interních poradách, co kdo řekl, jak vypadal, kdo měl dobrou náladu a kdo ne. Děkuji.
Děkuji panu kolegovi Stanjurovi. Pan poslanec Zlatuška ještě s faktickou poznámkou. Poté ještě eviduji další faktické poznámky. Pan kolega Chalupa s řádnou přihláškou - rozumím tomu? S faktickou také. Pan poslanec Zlatuška.
Poprosil bych, pane předsedající, kdybyste řekl panu Stanjurovi, že zde nehodlám zůstat a poslouchat pana Šterna. Mně stačí srovnání, které mám z médií, z toho, co udělal pan Michálek a co udělal pan Štern, a reagoval jsem ve své poznámce pouze na to, co říkal pan poslanec Blažek. Jinak zastávám trvale názor, že veřejné zakázky se mají připravovat v domech, které jsou ze skla a je do nich vidět na každou drobnost v té přípravě. To, co nemá být vidět, jsou firmy, které připravují své nabídky. Ale tam, kde veřejná instituce chystá poptávku v zájmu toho, aby získala nejvhodnější cenu a chovala se nejúsporněji z hlediska státního rozpočtu a z hlediska toho, kolik veřejná sféra získá užitku za vynaložené peníze, tam to má být zcela průhledné a žádné tady takovéhle utajování nemá místo.
Děkuji. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Chalupa, poté pan poslanec Schwarz s faktickou poznámkou, potom paní ministryně Válková, a pak tedy přednostní právo pana [[připomínka v sále]] - ale ten je přihlášen, paní kolegyně, prosím, abyste na mě nekřičela. Mám pana Šterna poznamenaného s tím, že je v řádně přihlášených. Mám teď faktické poznámky a přednostní práva. Prosím, pane poslanec Chalupa.
Já se na rozdíl od kolegy domnívám, že tady debatujeme a debatujeme o tom, jak tento stát nakládá s penězi daňových poplatníků. To, co tady řekl můj kolega Zlatuška o tom, že veřejné zakázky mají být v barácích ze skla, to platí. Je to transparentní. A moc by mě zajímalo, kdo dal do té přípravy, do toho průzkumu to, že ty věci z toho průzkumu trhu budou utajené. Vůbec nechápu, z jakého důvodu to bylo provedeno. Tady včera padlo, někdo tady říkal, proč jsme byli zvoleni. My jsme byli zvoleni, my, co tady sedíme před vámi, jsme byli zvoleni právě proto, abychom hájili práva daňových poplatníků, a toto je jedna z věcí, proč tady sedíme. Děkuji.
Děkuji za dodržení času. Nyní pan poslanec Schwarz s faktickou poznámkou.
Dobrý podvečer - už je podvečer. Já bych se chtěl prostřednictvím pana místopředsedy zeptat předsedy poslaneckého klubu pana Stanjury, že tedy řešíme Ministerstvo spravedlnosti, tak já tomu opravdu nerozumím, stihnu to do dvou minut, proč tedy jste hlasoval pro, že chcete slyšet projev pana náměstka, když vás to vlastně nezajímá. Vy jste tady řekl, že to nechcete řešit, že řešíte celé ministerstvo, ale přitom jste hlasoval pro to. Povídám, tak abyste mi to, nemusíte na mikrofon, mi to v kuloárech vysvětlil. Já tomu nerozumím. Děkuji.
Děkuji za dodržení času. Nyní tedy faktická poznámka: paní ministryně Válková, poté ještě jednou pan kolega Stanjura, pan kolega Adamec, pak se dostaneme k přednostním a řádným přihláškám. Prosím, paní ministryně, máte slovo k faktické poznámce.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, teď velmi stručně. Já tomu také nerozumím. Já jsem předpokládala, že jde o korektní jednání a že jste zařadili tento bod právě kvůli tomu, co se stalo v posledních dnech na Ministerstvu spravedlnosti, proč tady stojíme, proč dostává i hlas pan náměstek Štern, takže nechápu, proč vás tak nudilo podrobné líčení událostí a naopak proč tady tomu dáváte záporné znaménko s tím, že odvádím něčí pozornost. Asi jsem opravdu politicky naivní, ale ráda takovou zůstanu po celou dobu svého mandátu, protože předpokládám, že když se něco odhlasuje, tak je to o tom, co se hlasuje, a ne o tom, co někdo někde si vymýšlí a potom prezentuje pod úplně jiným názvem. Ale v minulosti se to stalo už několikrát, že se pod bodem, který se nazýval jinak, diskutovalo o něčem úplně jiném. S tím já zásadně nemůžu souhlasit.
Dobře, děkuji. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Stanjura. Ještě než začne mluvit, pan kolega Faltýnek s faktickou - nebo s řádnou přihláškou s přednostním právem? S řádnou s přednostním právem. Dobře. Pan předseda Stanjura. Máte slovo, pane předsedo.
Opak je pravdou. Je to zkušená, obvyklá, vyzkoušená politická finta - odvádět pozornost. Kdyby byl někdo politický nováček, tak to prostě nepoužívá a nedělá. Druhá finta je, když mě někdo kritizuje, tak řeknu: Já jsem nováček, tak co vlastně po mně chcete? Já se teprve učím. Takže jako neblázněte, já to přece myslím dobře. Pan poslanec Chalupa se tak sugestivně ptal: "Mě by zajímalo, kdo za to může." No my teda ne. My teda Ministerstvo spravedlnosti neřídíme. [[Hlasitý potlesk poslance Laudáta.]] Tady máte svou ministryni. Tak se jí zkuste zeptat, kdo za to může. A můžete to udělat třeba na svém poslaneckém klubu. Včera jste jí vyjádřili podporu a dneska se ptáte, kdo za to může. No může za to ministryně spravedlnosti, protože jak sama správně řekla, zodpovídá za všechno v tom resortu. [[Poslanec Chalupa cosi vykřikuje ze své lavice.]] Pan kolega, pan kolega -
Prosím, nepokřikujte po sobě.
Já na nikoho nekřičím. Tady křičí nějaký poslanec, tady ztrácí nervy. Já jsem se poctivě snažil odpovědět na jeho otázku, kdo za to může. Tak se omlouvám. Tak se příště neptejte a já vám nebudu odpovídat. Pan poslanec Schwarz říkal, že tomu nerozumí. To mě teda mrzí. Paní ministryně tomu taky nerozumí. Ale ten bod se nejmenuje diskuse o způsobu provedení průzkumu trhu u připravované veřejné zakázky elektronické náramky. To byste měla naprostou pravdu. Není to také diskuse o tom, co se děje na interních poradách vedení. Jmenuje se to Informace předsedy vlády o situaci na Ministerstvu spravedlnosti. Ministerský předseda začal informací o odvolání generálního ředitele Vězeňské služby. Ne já. Váš premiér. Poté mluvil váš premiér o odchodu první náměstkyně. Poté mluvil váš premiér o odvolání dalšího z vašich náměstků. Přečetl jsem si včera v novinách vyjádření vašeho premiéra - nikoho z opozice. Poslední šance, paní ministryně. Naposled. A když ne, my sice nevíme, co ne, to už pan předseda vlády neřekl, abych byl spravedlivý, nevím, jak dlouho máte tu žlutou kartu. Včera jste říkala, že to není žlutá karta. Já nevím, co to je.
Pane předsedo, vypršel vám čas k faktické poznámce.
Děkuji panu předsedajícímu. Je to tím, že na mě halekali, a tím mi odebrali cenné vteřiny. Děkuji.
Já jsem byl také tolerance sama. Tak nyní s faktickou poznámkou pan kolega Adamec tak, jak byl přihlášen. Věřím, že se dostane i na přednostní práva. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Dámy a pánové, já opět stručně a politicky, když tady mluvíme o těch veřejných zakázkách, o tom průhledném křišťálovém domě. Je tam jeden vážný problém. Všechny veřejné instituce musí vydávat dokument, který je veřejný, a je to rozpočet, ať už státní, nebo prostě té firmy, která používá veřejné peníze města nebo obce. A tam ty částky, z kterých se vychází, bohužel jsou. Já bych si přál, aby tam nebyly, ale ony tam jsou a vycházejí z nějakých cen vypočítaných dejme tomu z nějakého návrhu architekta, projektanta. Takže ono to tak úplně není. A rozhodně nesdílím ten názor, že firma, která vám v průzkumu řekne nějakou cenu, že za tu cenu to bude soutěžit, to tak po mých zkušenostech rozhodně není. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji. Nyní pan poslanec Zlatuška znovu s faktickou poznámkou. Potom ještě jedna faktická poznámka kolegy Kořenka. Prosím, pane poslanče, máte slovo v další faktické poznámce.
Pane předsedající, dvě věci k panu kolegovi Stanjurovi. Za prvé to, že tady paní ministryně vystoupila a líčila, toto bylo na přímou výzvu kolegy Stanjury, pana poslance Blažka, takže to jeho líčení bylo velice nedokonalé. A pak vzhledem k tomu, jak se kdo učí, jak se chová jako poslanec. Jsem jaksi profesí a posláním vzdělavač, takže bych podotkl, že já jsem vyjádření paní ministryně o tom, že je nováčkem, nerozuměl tak, že by v tom uměla chodit, v té skutečné politice, která má být dělána pro občany, hůř než matadoři typu kolegy Stanjury. Rozuměl jsem tomu vyjádření, že byť je nováčkem a dělá to bez triků politických šíbrů, tak se chová lépe než ti, kteří už tady sedí delší dobu.
Děkuji za dodržení času. Nyní pan poslanec Kořenek, poté faktická pana kolegy Hájka. Pan poslanec Kořenek s faktickou poznámkou.
Dobrý den, dámy a pánové. Já nebudu dělat ani rozhodce ani soudce, jenom si čistě věcně dovolím, aby to tady zaznělo, odcitovat zákon 137 o veřejných zakázkách, kde v § 71, kde se mluví o komisi pro otevírání obálek, pokud to tedy tak bylo, v odst. 2, že členové komise jsou povinni zachovávat o skutečnostech, o nichž se dozvěděli v souvislosti se svou účastí v komisi, § 75 pro členy hodnoticí komise v odst. 6 platí obdobně. Děkuji.
Děkuji za dodržení času. Nyní pan poslanec Hájek, poté ještě faktická poznámka paní ministryně Válkové. Prosím, pane kolego, máte slovo k faktické poznámce.
Vážený pane předsedající, vážená vládo, kolegyně, kolegové, já paní ministryni monitoruji již několik měsíců [[smích poslanců ČSSD a potlesk poslanců TOP 09]] a má můj obrovský obdiv. Má můj obrovský obdiv! Opravdu, co tato křehká žena dokáže. Opravdu, já jsem pracoval s řadou chlapů. Víte, jaké bylo moje původní povolání. Je to opravdu osoba, která moji úctu, a nejenom moji úctu, má opravdu moji podporu, podporu nás všech, protože jde proti všem v uvozovkách, protože tady se ukazuje to, co to je vlastně politika. Když jsem měl nějaké jednání v našem regionu, tak vždycky paní kolegyně Halíková mi říká: pane Hájku, neříkejte, že nejste politik, vy už jste politik. Ano, přiznávám, jsem už politik, ale stále se srdcem občana. To znamená, já jsem tady prioritně jako občan. Pořád! Pořád, to znamená politik, ale se srdcem občana. [[Mluví důrazně a velmi hlasitě.]] A občané určitě podporují to, co naše paní ministryně dělá. To znamená, i když jde proti všem, bojuje za správnou věc a já bych ji chtěl v tom jejím boji podpořit. Děkuji.
Děkuji za dodržení času. Nyní paní ministryně Válková k faktické poznámce a potom už pan předseda klubu TOP 09, pokud nevznikne další faktická poznámka, poté pan kolega Faltýnek také s přednostním právem. Prosím, paní ministryně, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, ale vidím, že už to většinu lidí nudí. Já jsem jenom chtěla upozornit, že se jedná o průzkum trhu, nikoliv o otevírání obálek v rámci už vlastního výběrového řízení na veřejnou zakázku.
Děkuji. Nyní tedy s přednostním právem pan poslanec a předseda klubu TOP 09 Miroslav Kalousek. Připraví se pan kolega Faltýnek. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Já bych chtěl pana poslance Hájka ujistit, že ač jsem politik drahná léta, nikdy jsem se nevzdal svých občanských práv a cítím se být také občanem tohoto státu. Ale to není ten důvod, proč jsem chtěl vystoupit. Chtěl jsem především paní ministryni poděkovat, jakkoli mně její obsáhlý projev nepřesvědčil a neodpověděl mi na pochybnosti, kvůli kterým je bod zařazen, tak se mu zcela jistě věnovala s velkou podrobností a energií a já za to děkuji. Chtěl bych ale upozornit na to, na co upozornili již někteří mí předřečníci. Ten bod se jmenuje Informace předsedy vlády o situaci na Ministerstvu spravedlnosti. Nevím, jak naši kolegové, ale já se skutečně necítím být způsobilý k tomu, abych teď pískal, jestli tendr byl hodně průhledný nebo málo průhledný nebo jak průhledný, koneckonců, tomu se bude věnovat ÚOHS, popř. padlo i podání na orgány činné v trestním řízení. Budou se tím zabývat i orgány činné v trestním řízení. Ale to, co nás znepokojuje a proč jsme skutečně chtěli bod zařadit, je otázka, jak odborně a s jakou personální kompetencí je ministerstvo řízeno, pokud tam následuje skandál za skandálem. Já, paní ministryně, počkám, až si to vyříkáte s panem předsedou Faltýnkem. Já se snažím vás víceméně oslovit, takže vás nebudu rušit ve vašem soukromém rozhovoru.
Já samozřejmě mohu požádat, aby jednotliví kolegové zasedli na svá místa, případně diskuse, které se netýkají tématu, přenesli do předsálí, a jakmile bude klid, můžete, pane předsedo, pokračovat.
Ještě jednou tedy. Je to vážná pochybnost, s jakou odborností a zejména s jakou personální kompetencí je ministerstvo, velmi důležité ministerstvo, řízeno, pokud tam dochází, v podstatě neustále, k jednotlivým skandálům ve vztahu mezi vámi a vašimi nejbližšími spolupracovníky. Říkám to s přihlédnutím k faktu, že za výběr svých spolupracovníků samozřejmě nese plnou politickou odpovědnost ministr sám. Ano, pan generální ředitel byl ve služebním poměru a řekněme, že jste ho, paní ministryně, zdědila. Ale nově příchozí náměstky jste si vybrala sama, vy jste se rozhodla o jejich jmenování, také jste je jmenovala, a vy jste si sestavila tým, se kterým jste přesvědčovala nás, Poslaneckou sněmovnu, když jste žádala o důvěru, že tento tým bude schopen kompetentně Ministerstvo spravedlnosti řídit. Prosím pěkně, neobstojí námitka, že ten či onen náměstek je nominant té či oné koaliční strany. K tomu může být přihlédnuto, ale to nezbavuje ministra odpovědnosti za to, že si toho člověka vybral a že se o něm rozhodl. Dovolím si předložit příklad z vlastní praxe. V roce 2010 jakýsi knecht, tuším, že se jmenoval Wagenknecht, přesvědčil Víta Bártu, aby ho nominoval na Ministerstvo financí jako mého náměstka nominovaného za Věci veřejné. Já jsem po prostudování vlastností tohoto člověka odmítl s tím, že si nenechám rozvrátit ministerstvo, nikdo na světě mě nedonutil, abych ho jmenoval, byť to byl oficiální nominant Věcí veřejných. Že čtyři roky poté přesvědčil pana ministra Babiše a do funkce ho jmenoval pan ministr Babiš, to je prostě odpovědnost pana ministra Babiše a jeho plné právo, ale nikdo mu to nemohl nařídit, zrovna tak jako nikdo nemohl nařídit mně, abych ho jmenoval, a zrovna tak jako nikdo, paní ministryně, nemohl nařídit vám, abyste jmenovala Hanu Marvanovou, pana magistra Šterna či kohokoli jiného. Jestliže dnes říkáte, že jste si vybrala lidi, se kterými nejste schopna spolupráce, no tak je to prostě naprosto zásadní selhání řídícího pracovníka v personální kompetenci, která je klíčová. Víte, náměstek ministryně spravedlnosti, který jde podat na Policii České republiky udání na svou ministryně spravedlnosti, to je, přiznávám, silná káva i na mě, velmi starého a otrlého pamětníka. Napadají mě pouze tři možnosti: buď jste se skutečně dopustila něčeho tak zásadního, že ten krok byl nezbytný, nebo je náměstek nepříčetný, nebo je to nějaké strašlivé nedorozumění. S výjimkou případu vzniku varianty, že náměstek je nepříčetný, zbylé dvě varianty jsou vaše plná odpovědnost, paní ministryně. Vznikne-li takovéhle nedorozumění, nehledě na to, že není vyloučeno, že jste se tedy opravdu něčeho dopustila, pak je to prostě selhání řídícího pracovníka. Opakované selhání řídícího pracovníka v personální oblasti. A my se nutně chceme ptát, jak k tomu mohlo dojít. Na základě čeho jste rozhodovala, když jste si vybírala lidi, se kterými jste chtěla sestavit funkční tým, abyste se s nimi následně rozcházela za takto dramatických okolností? A kdo bude příště? A co se stane příště? Jak bude ministerstvo vypadat, vypadá-li takhle čtyři měsíce, co neustále sledujeme jeden průšvih za druhým na Ministerstvu spravedlnosti? To je to, co nás znepokojuje. Ne jestli začala porada o čtvrt hodiny později, nebo ne. Já bych chtěl poděkovat, tak jako jsem poděkoval vám za vaše vystoupení, i panu magistru Šternovi, že přišel, protože nás to opravdu znepokojuje a velmi bychom si přáli, aby nám sdělil svůj pohled insidera na věc, a myslím, že nám to velmi pomůže v onom obraze, jak ministerstvo bylo řízeno. Děkuji.
Děkuji panu předsedovi klubu TOP 09. Samozřejmě musí pan kolega Štern počkat, protože mám ještě jiné přihlášky. Mám tři faktické přihlášky, v tuto chvíli pana poslance Blažka, pana poslance Štětiny a pana poslance Zlatušky, pak přednostní právo pana kolegy Faltýnka, pak je přihlášen pan Štern. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji za slovo. Vaším prostřednictvím, pane předsedající, k panu poslanci Hájkovi. Shodnout se na tom, co je politika, není tak úplně jednoduché. Můžeme se tady mlátit na srdce, na rozum a já nevím kde. Ale já jsem ve svém projevu přece řekl jednoznačně, co v politice být nemá, nemá být její součástí, a bohužel i dlouhodobě je, a to je zneužívání trestního práva v politických soubojích. To znamená, dám trestní oznámení, dám to novinářům a ten člověk je okamžitě, jak by řekli na Ostravsku, podezřelý, to je tam velmi časté slovo. To druhé, co velmi nemám rád, jsou mediální kampaně. Když se prostě použijí média cíleně pro to, aby se něco či někdo očernil. Pokud jste to nepochopil, vaším prostřednictvím, pane předsedající, tak jsem se mimochodem zastal vaší ministryně, se kterou se budu hádat o spoustě věcí. Jestli někdy odejde, ať odejde jinak než těmito hnusnými metodami! To je vše.
Děkuji za dodržení času. A protože se blíží 18. hodina, ještě před kolegou Štětinou přečtu omluvy, abych dostál svým povinnostem. Od 18 hodin se omlouvá paní Věra Kovářová, dále pan poslanec Běhounek z důvodu jednání Senátu a pan poslanec Podivínský od 18.30. Nyní tedy pan kolega Štětina k faktické poznámce. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Dobrý večer. Děkuji, vážený pane místopředsedo, za slovo. Vážené dámy a pánové, já jsem dlouho zvažoval, jestli mám vystoupit, nebo nemám vystoupit, ale padlo zde mnoho slov, některá mohu považovat za urážku. Bylo zde řečeno něco o nějakém panu knechtovi Wagenknechtovi a podobné věci. Já jsem si samozřejmě některé takovéto urážky zažil na vlastní kůži v minulé Sněmovně, protože jsme byli nazýváni slizem, chucpem a já nevím čím ještě vším ostatním. Ale to není to podstatné. Zaujaly mě dvě věci. Za prvé, kdo za to může, a druhá věc - odbornost. Začnu o odbornosti. Jestli tedy člověk, který je akademicky erudován a má titul profesora a navíc si ještě dovolil otevřít kauzu v Plzni, kde jsme vyráběli skutečné odborníky za pár měsíců, tak jestli tento člověk není odborníkem, tak kdo by to už měl být? Asi to nebylo schválené některými, kdo se právě na tom, v jakém stavu jsme, podíleli. [[(18.00 hodin)]] Já si myslím, že ti poslanci, kteří jsou dneska noví - a prosím vás, já vím, že zase za dveřmi dostanu vynadáno, že je mu smutno ze mě, ale mně to je úplně jedno - já se domnívám, že noví poslanci nemůžou za to, že tento stát je takto rozkraden. A já se obávám, a to je závěr mého krátkého příspěvku, že to je hlavní důvod, že paní ministryně se odvážila píchnout do vosího hnízda. A to je asi ten hlavní důvod a to nesmíme dopustit, abychom se náhodou nedověděli, kdo skutečně za to může. Já vám moc děkuji, že jste mě vyslechli.
Děkuji za dodržení času k faktické poznámce. Ještě mám dvě faktické poznámky, a to pana kolegy Zlatušky a potom pana poslance Jandáka. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Vážený pane předsedající, před chvílí tady mluvil kolega Kalousek, kdybyste mu zkusil vysvětlit - on nemá moc velkou zkušenost s nějakým skutečným působením. Odvolával se tady na to, že má nějaká občanská práva, ale co ho pamatuji, tak byl v politice. Rozumný management nedělal, takže pravděpodobně neví, že v okamžiku, kdy přijímá nějakého člověka, má samozřejmě jenom velice omezené možnosti prozkoumat si jeho profil. Ale není to jako přijímání třeba do zločinecké bandy, kde v okamžiku, kdy se spolu ti zločinci ocitnou, tak už potom drží spolu a nepustí se. Manažer v okamžiku, kdy vezme podřízeného a zjistí, že ten podřízený měl jakýsi strop svých schopností a poté dělá buď věci, které se neslučují s tou prací, nebo běhá do médií a nevím co dalšího, tak naopak odpovědný manažer z toho vyvodí důsledky a takovéhoto člověka vyhodí. To, že přijme někoho na základě omezené zkušenosti z přijímacího řízení, to ještě nedává tomu člověku definitivu a beztrestnost. Totéž je třeba s přijímáním ke studiu, kde si také řada studentů, kteří udělají přijímací zkoušky, myslí, že už mají rovnou nárok na diplom. Není tomu tak. Ten vstup je vždycky jenom část. Ale jak jsem řekl, pane předsedající, kolega Kalousek s tou normální manažerskou prací příliš mnoho zkušeností nemá, takže snad tady tohle objasnění mu může pomoci.
Skončil váš čas, pane poslanče.
Rozhodně si myslím, že se paní ministryně zachovala přesně tak, jak jako manažerka měla.
Prosím, dodržujte jednací řád. Děkuji. Tak nyní ještě dvě faktické poznámky, než dám slovo panu kolegovi Faltýnkovi. Pan kolega Jandák a poté pan kolega Kučera. Tak, věřím tomu, že...
Já budu velmi stručný, děkuji, pane předsedající. Paní ministryně, nebojte se, kopat do vás nebudu. Víte, já bych to, co chci říct, směřoval ke člověku, kterého mám rád. Jmenuje se Mirek Kalousek, on odešel. A já ho mám rád. Já svým způsobem se na něj dívám s obdivem. Ale co jsem zažil, když jsem se stal ministrem? My tu neustále mluvíme o personální politice, o té brilanci, jak vybírat odborníky. Bylo to odpoledne, stal jsem se ministrem. A co člověk udělá? Tak se prochází po té pracovně, tam je velká, protože česká kultura je velká, a najednou jsem objevil dveře. Ty dveře jsem otevřel, on už byl podvečer, večer, a lekl jsem se. Tam ležel chlap. Fousatej chlap. Já říkám: "Prokrista, člověče, co tu děláte?" On říkal: "Promiňte, já jsem váš náměstek." [[Smích z celého sálu]]. Já jsem říkal: "Vy jste můj náměstek? Vstaňte, když se mnou mluvíte!" Tak on vstal, protože byl v pyžamu, a já říkám: "Za koho tady jste?" On říkal: "Já jsem nominant KDU-ČSL od pana Kalouska." Co z toho vyplývá...? [[Smích a potlesk z celého sálu.]] Děkuji.
Tak děkuji za dodržení času. Budeme pokračovat. Faktická poznámka - pan kolega Kučera. Máte slovo, pane poslanče, k faktické poznámce.
Já děkuji za slovo, mně se bude velice obtížně vystupovat po tom hereckém skeči, který jsme tady viděli. Nicméně já bych měl reakci na svého předřečníka pana Zlatušku prostřednictvím pana předsedajícího. Víte, pane kolego, já v tom top managementu pracuji asi dvacet let, na rozdíl od vás ve skutečných výrobních firmách a ve firmách v privátním vlastnictví. A mohu vám říct, že pokud bych já jako manažer firmy, pokud aby mně odešli za čtyři měsíce tři lidé z mého top managementu, top manažeři, tak vám mohu říct, že to by bylo asi moje poslední rozhodnutí v této firmě. A že představenstvo této firmy by mě na hodinu - na hodinu - odvolalo. Protože za výběr, za výběr top manažerů, jsem zodpovědný já jako generální ředitel. Nikdo jiný. Pouze já jako generální ředitel. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Nyní faktické poznámky - pan kolega Hájek, pan kolega Pospíšil a paní ministryně. Dobře. Tak. [[Mimo mikrofon se ozývá předseda klubu hnutí ANO, že byl taky přihlášen.]] Já jsem vás přihlásil s přednostním právem.
Já se, pane předsedající, omlouvám, ale bohužel jsem musel zareagovat. Nevím, v jak velké firmě pracoval pan kolega poslanec Kučera, já jsem pracoval u OKD ve firmě, nebo na šachtě, která měla pět tisíc lidí. A pan ředitel - bylo nás v managementu sedm a v průběhu roku odvolal tři. Odvolal tři, přestože si je vybral. Vybral si je, měli jeho plnou důvěru, ale buď se neplnilo, neplnil úkoly, nebo se netěžilo, takže z politických důvodů ho v uvozovkách, protože potřeboval uklidnit situaci, ale to mluvím o té šachtě, tak prostě ty tři náměstky odvolal. A ten ředitel tam zůstal dalších pět let, a dokonce byl povýšen. Dokonce byl povýšen a stal se provozním ředitelem dneska. Tímto ho tady samozřejmě zdravím, pane řediteli. Děkuji.
Tak nyní tedy faktická poznámka paní ministryně Válkové, potom pan kolega Faltýnek s řádnou přihláškou s přednostním právem. Prosím, paní ministryně, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážené kolegyně, vážení kolegové, já chci na tomto místě jenom znovu podotknout, že svoje kroky, které jsem udělala, bych zopakovala stejně, jako tomu bylo v minulosti, protože si myslím, že náměstci, kteří se neosvědčí, musí být vyměněni. A sama jsem vybudovala z nuly firmu, kterou znají zejména právníci - Nakladatelství C. H. Beck. Od roku 1993 jsem ho vlastně vedla i posléze ve funkci generální ředitelky, kdy mělo potom 53 zaměstnanců. V momentě, když některý z mých blízkých spolupracovníků selhal, tak byl docela razantně vyměněn. Nikdy jsem se nesetkala s tím, že by se někdo bránil. Ani u soudu ani jinak. Ta firma byla velmi úspěšná, nikdy jsme neměli problém finančního rázu v takovém rozsahu, že bychom ho museli řešit propouštěním běžných zaměstnanců. Čili si myslím, že jako manažerka jsem dala práci 53 lidem a přispěla jsem svým způsobem i ke kultivaci právní kultury právě prostřednictvím produktů, které jsme vydávali. Nemyslím si, že jsem tedy nezkušená. Vím, že jsem možná udělala chybu v podcenění některých osobních vlastností u své první náměstkyně. Pokud jde o odbornost, tak tam si myslím, že v oblasti exekucí a insolvencí, kvůli kterým jsem si ji vybrala, ji má, tu věcnou kompetenci. Pokud jde o náměstka Šterna, nominován byl sociální demokracií. Já jsem s tím samozřejmě souhlasila, neměla jsem důvodu. V minulosti jsem ho poznala jako kompetentního a i čestného člověka. O to více mě mrzelo toto morální selhání.
Děkuji. Nyní tedy s přednostním právem pan kolega Faltýnek a potom je přihlášen pan Štern. Pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo, dámy a pánové. Je dobře, že po mně bude vystupovat pan náměstek Štern. Protože já se omlouvám, ale z mého pohledu diskuse, ať už je zprava, zleva, ze středu, zezadu vůči němu není úplně korektní. Já pana náměstka neznám. Několikrát jsem se vyjádřil v médiích na základě stanoviska paní profesorky Válkové, která nás informovala na klubu o tomto postupu a několikrát to zopakovala do médií. A tam je to normálnímu člověku naprosto jasné. Já jsem dneska položil ráno v rádiu otázku panu ministru Dienstbierovi, jestli by spolupracoval se svým náměstkem, který na něho učiní trestní oznámení a vzápětí o tom informuje novináře, nebo pan premiér nebo kterýkoliv jiný ministr nebo ředitel firmy. Já bych ho vyrazil v první minutě po tom, co mi to jako řediteli firmy udělal. A já jsem za dvacet let firem řídil poměrně hodně, za třicet let. A nestalo se mi to ani jednou! Ale tato diskuse je vůči panu náměstkovi nekorektní. Nepokračujme v ní, prosím. A argumenty, které byly uvedeny třeba ze strany pana ministra Dienstbiera, že mlčenlivost, porušení a tak dále... Je potřeba, přátelé, si ty dokumenty přečíst řádně. Moc o to prosím. Než se někde vyjadřujeme, čtěme si to. Paní profesorka Válková tady přečetla, co bylo v tomto poptávkovém řízení napsáno, podepsáno a tak dále. Nebylo to žádné výběrové řízení, byla to příprava na toto výběrové řízení. Ale hlavní sdělení z mé strany spočívá v tom, a proto jsme dali podporu naší ministryni, někteří z vás si vzpomenete historicky zpátky, že tady bylo několik různých kauz. Jenom tak namátkově si vzpomínám: padáky, migy, iveca, OKD, pandury, tatry, binga, casy, promopra. A debata, když se tyto kauzy řešily, byla zajímavá v tom, že někteří ministři říkali: "No, my o tom nic nevíme. To naši podřízení." A toto chceme změnit! To je všechno! Je to jednoduché jako facka. A když se podíváme na vývoj náramků, tak v roce 2011 pan ministr Pospíšil, který před chvilkou odešel, uvažoval o částce 2 mld. korun na deset let. Buďme objektivní. Ať to není zavádějící argument. A dneska se hovoří o částce poloviční. Tak prosím buďme k sobě vzájemně korektní a používejme ověřené údaje. To je všechno. Děkuji.
Děkuji panu předsedovi Faltýnkovi. Dostáváme se zpátky k rozpravě, která je připravena. Před řádně přihlášenou poslankyní Bebarovou a poslancem Kortem pan Štern. Prosím, pane exnáměstku, máte slovo. [[Poslanci ANO odcházejí ze sálu.]] Můžete mluvit, pane magistře.
Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, děkuji za pozvání na toto zasedání, abych tady mohl vysvětlit svůj postoj nebo důvody pro své konání a pro své rozhodnutí. Omlouvám se, možná budu malinko chronologický, protože věci je potřeba chronologicky popsat. Co se týká projektu elektronického monitoringu, tak tento projekt, jak tady už bylo řečeno, byl schválen na poradě vedení paní ministryně 10. března letošního roku. Byl schválen záměr, koncepce, která spočívala v tom, že jednak realizátorem budoucí veřejné zakázky bude Probační a mediační služba. Vzhledem k tomu, že Probační a mediační služba má být i uživatelem zařízení, a i s ohledem na to, že Probační a mediační služba má s tímto systémem největší zkušenosti včetně realizovaného experimentu v roce 2012, byl schválen přesný časový harmonogram celého projektu včetně samozřejmě tady diskutovaného průzkumu trhu. V rámci této porady bylo schváleno i to, že bude zřízena pracovní skupina v rámci Probační a mediační služby. Pracovní skupina bude doplněna o pracovníky Ministerstva spravedlnosti. Náměstek pro vězeňství a trestní politiku jako gesční náměstek bude nad celým projektem vykonávat dohled, bude samozřejmě komunikovat a koordinovat případné další činnosti pracovní skupiny. Na poradě vedení v každém zápise byla informace o projektu, jak probíhá časový harmonogram. Stručně řečeno, byla nastavena jasná pravidla, jakým způsobem bude probíhat příprava projektu, příprava podmínek pro zadávací řízení, všechny následné další kroky. Podle harmonogramu se postupovalo naprosto přesně. Byla sestavena pracovní skupina. Byla doplněna o tři zástupce Ministerstva spravedlnosti, poradce paní ministryně, auditora Ing. Viktoru, aby tam byl někdo hodně blízký paní ministryni právě z důvodu transparentnosti. Byl tam zástupce IT odboru a byla tam delegována posléze i vedoucí oddělení veřejných zakázek na Ministerstvu spravedlnosti. Co se týká průzkumu trhu. Jak nepochybně všichni dobře víte, pokud se připravuje veřejná zakázka, je potřeba stanovit předpokládanou hodnotu veřejné zakázky. Předpokládaná hodnota musí být stanovena nějakým kvalifikovaným způsobem, jako je například průzkum trhu. V případě elektronického monitorovacího systému není možné průzkum trhu například udělat po internetu, protože žádná ze společností, které tyto produkty dodávají či vyrábějí, žádné takové informace na internetu nezveřejňuje. Je to předmětem obchodního tajemství. Rád bych informoval, že v loňském roce, v lednu 2013, když se připravovala předešlá veřejná zakázka na elektronický monitoring, která byla ze známých důvodů kvůli amnestii posléze zrušena pro riziko předraženosti, tak v lednu se uskutečnil seminář, který organizovala Probační a mediační služba společně s Ministerstvem spravedlnosti, kam byli pozváni zástupci potenciálních dodavatelů. Bylo tam přibližně patnáct nebo šestnáct zástupců různých firem. Když tam padl dotaz, jestli by mohli dotyční zástupci dát aspoň informaci o ceně nabízeného zboží nebo služby, nikdo nic neřekl. Samozřejmě z pochopitelných důvodů, že nechtěli před konkurencí cokoliv prozrazovat. Proto průzkum trhu musel být proveden formou otevřeného průzkumu trhu, kdy Probační a mediační služba v podstatě sepsala předmět zakázky, to znamená seznámila potenciální dodavatele s tím, co bude předmětem zadávacího řízení a co se bude konkrétně soutěžit. Připomínám, že v rámci schváleného konceptu bylo schváleno, že se bude jednat o pronájem, že se bude jednat o počet 400 až 800 monitorovacích zařízení. To vzniklo na základě vyhodnocení celé situace po předešlém tendru, na základě kvalifikovaného odhadu, který provedla Probační a mediační služba, co se týká ukladatelnosti trestu domácího vězení nebo opatření domácího vězení v rámci podmíněného propuštění. Současně byla, to se uskutečnilo na podzim loňského roku, provedena anketa mezi všemi trestními soudci, jak budou využívat trest domácího vězení, pokud bude zaveden elektronický monitoring. Na základě těchto kvalifikovaných údajů byla stanovena ta potřeba, což je klíčová věc u veřejné zakázky. [[(18.20 hodin)]] Teď se vracím k tomu průzkumu trhu. Ten byl pojat jako otevřený průzkum trhu. Dodavatelé vlastně byli seznámeni s podrobnostmi, co bude předmětem soutěže, a byli požádáni o nacenění, to jest o cenové nabídky. Součástí této žádosti, tak jak tady bylo citováno, byl závazek Probační mediační služby, že veškeré údaje o cenových nabídkách, které budou dodavateli poskytnuty, budou využity výhradně zadavatelem pro vnitřní potřebu, pro stanovení té předpokládané hodnoty a v rámci té pracovní skupiny, v rámci toho projektu. Dokonce byly i firmy, které se na to speciálně dotazovaly a měly velkou obavu, aby se informace o té ceně nedostaly ven. Je to vcelku pochopitelné. Zdůrazňuji, že elektronický monitoring, přestože je obecně výrobci a doporučovateli prezentován jako nesmírně lukrativní a finančně výhodná záležitost, prostě není levná záležitost a stojí to nějaké peníze. A velmi důležité je, což je koneckonců třeba i v doporučení Rady Evropy, které se týká elektronického monitoringu, že elektronický monitoring musí přesně zapadat do systému trestní politiky a do systému trestních sankcí, aby byl funkční, efektivní a byl zaměřen na konkrétní cílovou skupinu pachatelů trestných činů. To je důležitý argument, protože má důležitou ekonomickou souvislost. Vracím se k tomu průzkumu trhu. Byli obesláni vlastně všichni účastníci semináře, o kterém jsem mluvil, na základě prezenční listiny. Současně byli obesláni další potenciální dodavatelé z řad firem, které v průběhu minulého roku nebo ještě letošního projevily o tento systém zájem. Součástí průzkumu trhu byl závazek, že informace nebudou podány třetím osobám. Nabídky byly dodány, bylo provedeno i jejich vyhodnocení. V rámci Probační a mediační služby s nabídkami pracoval pouze jeden člověk, nikdo ostatní k nim neměl přístup. Vedoucí právního oddělení, který je současně odborníkem nejen na veřejné zakázky, ale i na problematiku elektronického monitoringu, provedl vyhodnocení a následně se realizovala prezentace pro členy pracovní skupiny o výsledku průzkumu trhu. Na prezentaci byly v zúžené podobě prezentovány informace, nabídky a současně tam byla podána informace, jak bude vypadat předpokládaná hodnota té potenciální zakázky. Všichni účastníci prezentace podepsali závazek mlčenlivosti, současně si nikdo nesměl dělat poznámky. Výsledkem průzkumu trhu byl dokument, o kterém tady mluvila paní ministryně, který mně byl řádně postoupen Probační a mediační službou. Já jsem ho řádně postoupil paní ministryni v rámci spisové služby spolu se všemi dalšími dokumenty, které si vyžádala, a součástí toho byla žádost, aby výsledky byly schváleny, současně stanoveno rozpočtové opatření. Logickým krokem, pokud tady paní ministryně uvádí, že se jí nezdála výše té ceny, by bylo, že by si vyžádala setkání s tou pracovní skupinou a dotázala se na věci, kterým nerozumí. Které jí nejsou jasné. Argument, že cena je příliš vysoká, čili těch 105 milionů jakoby nejvyšší hranice předpokládané hodnoty, není správný. Existuje, pro vaši informaci, organizace, která se jmenuje Evropská organizace pro probaci, která sdružuje všechny probační služby v Evropě. Tato organizace vydává každé dva roky pravidelnou statistiku o systémech elektronického monitoringu v jednotlivých členských zemích a vydává informace o cenách. O ceně za jeden náramkoden. Tady se bavíme o té ceně za náramkoden, o 150 korunách, což je jakoby klíčová hodnota, která pak vytváří celkovou sumu. Rád bych podotkl, že 150 korun, můžete si od toho odečíst dalších 50 korun, protože odsouzení k trestu domácího vězení musí platit 50 korun povinně, čili ta reálná cena je 100 korun. A hlavně ta cena odpovídá evropskému průměru. Když se podíváte na tabulku, můžete ji dostat k dispozici, tento údaj je transparentní, veřejný, tak cena se tam pohybuje od 2,5 eura, ale také do 50 nebo 60 eur, protože cena za náramkoden zahrnuje různé atributy včetně nákladů na práci probačního úředníka a další věci. To jsou zejména skandinávské země. Čili to, co je tady v tom průzkumu trhu, není žádná přemrštěná cena, je to poctivě zjištěná cena, naprosto transparentní. Tak tolik k ceně. Teď se dostávám k další věci. Já jsem říkal, že byla jasně nastavena pravidla, jakým způsobem bude ten projekt a příprava, následně pak tendr probíhat. Mimochodem, to taky upravuje interní instrukce ministerstva o zadávání veřejných zakázek, co se týká vztahu mezi organizační složkou a Ministerstvem spravedlnosti. V průběhu vlastně měsíců, ať už se to týká dubna, zejména května, postupně začalo docházet ze strany paní ministryně k takovému pozvolnému rozleptávání pravidel, která byla nastavena. Například přišla s tím, že mi přinesla svoje stanovisko, že žádá, aby do pracovní skupiny byli jmenováni tři zástupci Probační a mediační služby, přestože pracovní skupina, tak jak bylo řečeno na té poradě vedení, bude vlastně navržena Probační a mediační službou a už byla schválena. Plus doplnit o další tři zástupce Vězeňské služby. Snažil jsem se paní ministryni vysvětlit, že ten proces už je nastaven a že stačí ty lidi tam doplnit, ne vytvářet novou strukturu. Co se týká informace k ceně, tak paní ministryně dostala tenhle oficiální dokument. Nebyla vedena s námi žádná diskuse. Paní ministryně mi telefonovala a řekla, že chce ty cenové nabídky. Já jsem paní ministryni vysvětlil, proč to nejde, a nabídl jsem jí, že můžeme zrealizovat formu prezentace, komisionálně, formálně, se zápisem, ale nikoliv v nějaké trojici bez nějakého formálního jednání. A stejně tak aby u toho byli zástupci z pracovní skupiny, z Probační a mediační služby. Myslel jsem, že jsme se na tom předběžně domluvili, ovšem druhý den jsem dostal písemný požadavek, že paní ministryně požaduje písemné nabídky. Já jsem na to reagoval písemně, napsal jsem jasnou informaci, zdůvodnil jsem, proč to nejde. Že je tam ten závazek, je tam prostě dané pravidlo, proto nejde nabídky poskytnout. A to jsem samozřejmě paní ministryni písemně předal. Výsledek byl, že paní ministryně bez mého vědomí kontaktovala ředitelku Probační a mediační služby a chtěla po ní nabídky a ještě ji požádala, aby mi o tom neříkala, abych o tom nebyl informován. A já chci jenom říct, pro mě to prostě byla poslední kapka, protože ty věci se postupně kumulovaly v tom, že tak jak byl nastaven ten systém, paní ministryně mi říkala: Není to dostatečně transparentní, musí tam vstoupit další lidé, čili uděláme, doplníme to o další lidi z Vězeňské služby, z Institutu pro kriminologii a sociální prevenci, čili struktura, tak jak byla nastavena, se postupně začala úplně měnit. To znamená, že já jsem vlastně byl v situaci, kdy jsem jako náměstek, který za to byl odpovědný, postupně byl z toho takříkajíc odřezáván. Postupně mi byly brány kompetence. [[(18.30 hodin)]] Já bych chtěl říct, že to obcházení nebylo poprvé. Já jsem jako náměstek pro vězeňství byl, když dám příklad, obejit, třeba co se týká odvolání generálního ředitele Vězeňské služby. Nebyl jsem o tom dopředu informován. Paní ministryně mi řekla, že s ním půjde vyřešit výsledky kontroly spisové služby, že u toho nemusím být, a mezitím proběhlo jeho odvolání. Já jsem se to dozvěděl z médií. O tom, že bude probíhat výběrové řízení na nového generálního ředitele Vězeňské služby, jsem se dozvěděl z internetu a pak, když probíhalo, jsem se dozvěděl od sekretářky. Jako náměstek pro vězeňství. O tom, že budou měněni náměstci na Vězeňské službě, jsem se dozvěděl opět zprostředkovaně. A nebyl jsem jediný, který takhle byl obcházen. Stejně byla obcházena paní první náměstkyně Marvanová, kde paní ministryně jejím podřízeným za jejími zády vydávala příkazy v podstatě proti rozhodnutí paní první náměstkyně. Čili to je celá série takovýchhle kroků. My jsme na ministerstvu řešili na poradě vedení téma portálu justice, který tam byl prezentován, který má stát 40 milionů. S paní náměstkyní jsme poukázali na to, že ta cena se nám zdá opravdu přemrštěná za to, že portál justice bude stát 40 milionů. Požádali jsme v rámci písemných připomínek o vysvětlení, proč nebyl proveden průzkum trhu. A chtěl bych jenom říct, že jsme se tedy rozhodně detailně nezabývali rozborem té ceny. Paní ministryně řekla, že se jí to zdá v pořádku - přestože 40 milionů za portál justice minimálně vzbuzuje nějakou otázku. Čili ta situace, kdy paní ministryně se mnou nekomunikovala, obešla mě, telefonovala ředitelce Probační služby, chtěla po ní písemné nabídky místo toho, aby se setkala se mnou, s tou pracovní skupinou, ty věci jsme si věcně v klidu vyříkali, bylo to vyřízeno, tak prostě po mně byl tento požadavek. A byl opakovaně. Opakovaně se po mně chtěly pouze písemné nabídky. Upřímně řečeno, mně to prostě bylo podezřelé, pro mě už to bylo přes míru v součtu všech ostatních kroků. Proto jsem udělal to, co jsem udělal, a byl jsem podat podání na protikorupční policii, kde jsem k tomu podal vysvětlení a informoval jsem média, protože jsem chtěl, aby se ta věc řešila veřejně. Pro mě ta věc je taková, že tady bylo nastaveno nějaké pravidlo, které já jsem chtěl dodržet. Byl na mě vykonáván nátlak, abych to pravidlo porušil s tím, že ministr má právo ty informace vědět. Ale principem té situace bylo to, že pakliže byl dán závazek pro ty firmy, pro potenciální dodavatele, tak ten závazek měl být dodržen. Postup, který tam probíhal, byl naprosto v pořádku, byl naprosto transparentní a dobrali jsme se nějaké kvalifikované ceny. To, že já jsem odmítl vydat nabídky nebo vydat Probační a mediační službě příkaz, aby dala ty nabídky, bylo tady z toho důvodu. Bylo to prostě pravidlo, které bylo stanoveno, a to pravidlo se mělo dodržet. Protože to pravidlo v tu chvíli funguje jako zákon a platí pro náměstka i pro ministra. A pokud to po mně někdo opakovaně požaduje, tlačí na mě, mně už to prostě přijde podezřelé. A šlo jenom o ty cenové nabídky. To je všechno, dámy a pánové.
Děkuji panu Mgr. Šternovi. Před řádnými přihláškami ještě faktické poznámky - pan kolega Faltýnek, paní ministryně Válková, pan poslanec Pospíšil. Pane předsedo, máte slovo k faktické poznámce.
Děkuji. Dámy a kolegové, já budu velmi stručný, jenom krátká reakce na vystoupení pana náměstka, bývalého. On tady řekl, že nechtěl poskytovat informace ven! Ven! Čili paní ministryně je někdo venku, ta není součástí toho ministerstva! Ta nemá tu zodpovědnost Ta nemá tu zodpovědnost podle pana náměstka. Dobře. Další věc. Když to tak vlastně poslouchám, tak jsem teprve teď pochopil, že se dělá ten průzkum a - už to tady několikrát zaznělo od kolegů předřečníků - že ten průzkum je na prd! Reálnou cenu přece udělá výběrové řízení! Výběrové řízení s jedním kritériem a tím je minimální cena. A to je všechno. A pan náměstek organizoval v minulosti již několik výběrových řízení. A žádné nedopadlo! Takže možná je dobře, když to výběrové řízení bylo zrušeno a zorganizuje ho ministerstvo a někdo, kdo je k tomu kompetentní! Vždyť už byla dvě a on u toho seděl! A jak to dopadlo. To by nám mohli říct bývalí ministři, jak to dopadlo a proč to dopadlo, třeba kolega Blažek, který tady několikrát vystupoval. Děkuji.
Děkuji za dodržení času. Nyní paní ministryně Válková. Prosím, paní ministryně, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážení kolegové, vážené kolegyně, budu se snažit být velmi stručná, taky je to faktická připomínka, ovšem ke zde nepřítomnému panu náměstkovi Šternovi. Škoda. Tak za prvé jsem úplně šokována a v tomto směru si zasloužím zřejmě kritiku, že se teprve tady dozvídám, že to byl jeden jediný pracovník Probační a mediační služby, zkušený právník a specialista, který se seznámil s konkrétními nabídkami. Předpokládala jsem, že to byla aspoň pracovní skupina! A teď je mi teprve jasný ten výraz "agregovaná cena" a to, co mně řekl právě jeden z členů té pracovní skupiny i zde citovaný pan Viktora, že to byly jen obecné údaje, které dostali, bez těch specifikací. Čili tady jsme zjistili - to je transparence, to je to, kam směřujeme, to je to, co chceme docílit: aby jeden jediný člověk rozhodoval o výši ceny, která bude určovat veřejnou zakázku? Tak takhle si to tedy nepředstavuji a svoji odpovědnost vnímám úplně jinak! A to, co zde bylo řečeno předřečníkem panem poslancem Faltýnkem, můžu třikrát podtrhnout. Já rozhodně nebudu ta, která dopustí, aby elektronické náramky znovu skončily tak jako v těch předešlých letech, tzn. fiaskem.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan kolega Pospíšil. Vidím další přihlášky. Pan kolega Fiedler je přihlášen po panu kolegovi Pospíšilovi, ten se hlásil už na začátku vystoupení. Já přihlášky vnímám.
Děkuji pěkně, pane předsedající. Já jsem nechtěl ani vystoupit, protože všechny zúčastněné této tragédie velmi dobře znám a mám na to svůj osobní názor. Ale protože mě pan předseda klubu Faltýnek zde vyzval, tak mi dovolte dvě stručné poznámky. Nejprve jedna věc. Byl jsem pět let ministrem spravedlnosti a jak pana bývalého náměstka Šterna, tak bývalou náměstkyni Marvanovou, tak bývalého generálního ředitele Dohnala velmi dobře znám. Všichni pode mnou pracovali, všichni pracovali úspěšně, nikdy jsem s nimi neměl žádný problém. To samozřejmě může být otázka subjektivního pohledu a mého naturelu, ale když už se jedná o tolik podřízených, tak zkrátka chyba asi bude někde jinde než u nich. A nyní mi dovolte reakci na pana předsedu Faltýnka prostřednictvím vás, pane předsedající. On zde řekl něco v duchu, že já jsem snad chtěl náramky za dvě miliardy korun. Já jsem právě z toho důvodu, že tehdejší cenové relace mně připadaly velmi vysoké, odstoupil od možnosti, že budou zaváděny elektronické náramky, a volil jsem jinou variantu. Prosím tedy pana předsedu Faltýnka, ať se podívá na mé rozhovory z tehdejší doby, kdy jsem i mediálně kritizován, proč odstupuji od úvahy zavést elektronické náramky a proč řeším a hledám jinou variantu. Takže já jsem žádné dvě miliardy touto formou utratit nechtěl. A platí teze, kterou tu řekla paní ministryně. Ta technika se tak rychle vyvíjí, zdokonaluje a hlavně zlevňuje, že tehdejší cenové relace nelze vůbec brát na dnešní dobu. Tam jsou opravdu, řekněme, i o několikanásobek jiné ceny, než byly před několika lety, kdy se o tom vedla obecná akademická debata. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Pospíšilovi. Nyní faktická poznámka pana kolegy Fiedlera, poté pana kolegy Hájka. A ptám se pánů předsedů klubů - řádně. Kolega Mihola také. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Dobrý večer, pane předsedající, kolegyně a kolegové. Pan náměstek Štern už tady není, takže to budou z mé strany spíše takové otázky do pléna. Já se tedy budu snažit, abych dodržel ten obsah, že to je faktická poznámka. Mně tedy zaujalo v jeho vystoupení to, kde nejdříve říkal, že oslovovali firmy, které jim nechtěly dopředu sdělit žádnou cenovou nabídku, že to prostě nelze, a pak jsem se v tom projevu doslechl, teď nevím, jestli to říkám, paní ministryně správně, evropská probační a mediační služba, která poskytla informaci o průměrných cenách v Evropě. Takže proč se tak složitě pídili po té ceně, když tu cenu v podstatě měli sdělenu, měli průměrnou cenu, tak v čem byla ta tajnost? Nebo co se tedy zjišťovalo tak složitě? To já jsem tedy v tom projevu opravdu nepochopil! A potom mě tady hodně zarazilo to - protože jsem pracoval v privátní firmě, kde se velmi tvrdě a důsledně tendrovalo, až nám to opravdu bylo nepříjemné, jak jsme k tomu byli nuceni, a ušetřily se tak obrovské finanční částky, to musím současně přiznat - a mě velmi zarazilo v projevu náměstka Šterna, a už to tady zmiňovala paní ministryně, že informaci o cenách, cenových nabídkách, měl, jestli jsem to správně pochopil, dokonce jen jeden jediný člověk. To je pro mě opravdu hodně zarážející zjištění. A vůbec nechápu to, v takové firmě, kterou někdo manažeruje, bych předpokládal, že manažer, šéf firmy, bude chtít vědět všechny cenové nabídky a bude chtít mít možnost o tom rozhodnout, tak mě překvapuje, že o těchto informacích šéfka úřadu neměla být informována. To je pro mě také poměrně překvapivá a závažná informace. Čas se chýlí, takže jen poslední otázku -
Už se nachýlil, pane poslanče!
Proč bylo stanoveno pravidlo o utajení ceny? Děkuji za pozornost.
Nyní pan kolega Hájek, připraví se pan kolega Mackovík. Oba s faktickou poznámkou. Pak poslední faktická poznámka kolegy Blažka, pak přednostní práva, pak snad normální diskuse. Prosím, pane poslanče.
Vážený pane předsedající, vážená vládo, kolegyně, kolegové, pan Kalousek tady hovořil, že má 20leté zkušenosti v politice. Já mám asi 35leté zkušenosti z výroby a můžu vám říci z mé osobní - ne z osobní zkušenosti, ale z domněnky, jak by se to řešilo ve výrobě. To znamená, kdyby ředitel zjistil, že je takovýto nějaký problém, tak by požádal, aby byly zveřejněny hovory mého služebního mobilu, kdybych případně já byl ten náměstek, který dle pana ředitele pochybil. To znamená, měl jsem služební telefon, určitě by měl právo a určitě by to pan ředitel udělal, aby mi zkontroloval hovory. Já se táži a poprosil bych pana náměstka Šterna, jestli by byl tak laskav a mohl nahlédnout do výpisu jeho telefonních hovorů za období, kdy se stal náměstkem, aby ukázal, že skutečně je ten Jan Hus, který bojuje za správnou věc, anebo je ve víru nějakých temných sil. Já to nedokážu posoudit, ale myslím si, že je to korektní. Nechci tady zřizovat zase nějakou parlamentní komisi, která by určitě přístup k těmto hovorům měla, ale je to férové. Jestli ten člověk má čisté svědomí, tak já si myslím, že by to ukázal. Pokud po mně někdo bude chtít výpis hovorů, samozřejmě jsem také recipročně připraven vyhovět a hovory dát k dispozici. Děkuji.
Děkuji. Nyní pan poslanec Blažek s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Po výzvě pana kolegy Faltýnka se pokusím velmi stručně - stárnu, čili po mně už nějaká čísla a data, to prosím vás po mně nechtějte, papíry jsou jistě na ministerstvu, všechno, jak tady bylo to výběrové řízení. My jsme strávili hodně času tím, aby se ty náramky uskutečnily, i tím, že jsme soudce přesvědčovali, aby ukládali ty tresty. Bez ukládání trestů náramky nejsou potřeba. Pravda ale je, že když se vyvíjelo celé to řízení, tak docházelo k velkým sporům mezi tehdejším ředitelem probační služby panem Šternem a dvěma náměstky, což probíhalo tím způsobem, že když náměstci připravili nějaký koncept, tak pan Štern to v podstatě vždy blokoval a psával mi různé dopisy, že by to tak nemělo býti. Já jsem nebyl schopen ani ochoten rozsuzovat, kdo má pravdu, tak jsem prostě na poradách říkal: Přineste papír s podpisy vás všech tří, to znamená Štern, tehdy Daňhel a Volák, nebo to výběrové řízení prostě nebude. Do toho přišla amnestie a z těchto dvou důvodů jsem výběrové řízení zrušil. Kvůli žádným číslům apod. to nebylo, to bych vám tady lhal, a já si fakt ta čísla nepamatuji. Pokud jde o rozhodování ministra bez náměstků, tady vám rád řeknu, jak jsem udělal rozhodnutí o jmenování doktorky Bradáčové na Vrchní státní zastupitelství v Praze. Nechtěl jsem, aby to kdokoliv věděl, takže jsem nechal na tehdejším odboru, který to připravoval, připravit dvě rozhodnutí: jedno vyhovující, jedno nevyhovující. Věděl jsem už nějakou dobu, jak to udělám, ale na ministerstvu to nevěděl nikdo, včetně příslušného náměstka. Prostě jsou určité věci, které ministr musí dělat sám a dělá je bez náměstků. Z důvodů různých, které nechci vysvětlovat. Děkuji.
Děkuji za dodržení času. Nyní ještě poslední faktická poznámka, pan kolega Novotný. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Ještě jednou pěkný večer. Já se vracím k tomu, co jsem říkal asi před třičtvrtěhodinou. Ta kauza má dvě roviny - jedna je velmi triviální, tu by vyřešil papír, pokud někdo někdy podepsal a uzavřel jakýkoliv smluvní závazek s těmi firmami, že údaje nebudou poskytovány třetím osobám, to je totální banalita. A pokud podepsán byl, tak být poskytnuty prostě nemohly, protože právo platí pro všechny, ať je to ministr, nebo náměstek, nebo kdokoliv. Úplně něco jiného je potom to řízení ministerstva. Ve chvíli, kdy paní ministryně měla pochybnosti, dovedu si představit, že má velmi jednoduché prostředky k tomu tendr zrušit a rozjet ho od nuly. To, že do toho vnášíme z nejrůznějších hledisek politickou rovinu, je jedna věc, ale tohle je jednoduché, triviální, v uvozovkách, jako slovo boží a my všichni, co se ve výběrových řízeních pohybujeme, prostě známe situaci, že kdybych já kdysi jako primátor měl výběrové řízení třeba na tramvaje, nebyl členem výběrové komise, přišly nějaké nabídky a já si je vyžádal, tak bych na ně prostě neměl právo. Bohužel to tak je. Zároveň na druhé straně ale platí, že si nedovedu představit, že by bylo racionální to chování okamžitě běžet na nějakou protikorupční policii, protože to už je zase extrém číslo dvě. Všechno ostatní kolem je jenom divadlo.
Děkuji. Nyní přednostní práva. Nejdříve pan předseda Stanjura, potom pan předseda Mihola, pak pan ministr Dienstbier. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já jsem se nepřihlásil s faktickou, abych měl trošku víc času a zareagoval na mnoho z toho, co tady bylo řečeno asi v poslední hodině. Paní ministryně Válková kritizuje, možná oprávněně, že o cenách měl vědět jeden člověk a rozhodovat jeden člověk, tak je to špatně. No, já to docela podepisuji. Ale příchod pana ministra dopravy mě inspiroval. Včera jste tady hájili princip, že o cenách vykupovaných pozemků bude rozhodovat jedna jediná osoba, a to ministr dopravy. Ale ten je váš, tak ten může, to je v pořádku, ale když je to někdo jiný, tak je to špatně a je to podezřelé. Já nevím, mělo by to platit vždycky: buď tak, nebo tak. My navrhujeme, aby to jedna osoba nedělala. Není to nic osobního. Ministr dopravy se určitě dřív nebo později vymění, ale ta pravomoc tam zůstane. A zítra nebo pozítří budete mít možnost tento svůj názor potvrdit i hlasováním, protože jedna věc jsou proklamace a druhá věc jsou potom reálné činy a výsledky hlasování. Budeme o tom hlasovat v pátek v bloku třetích čtení a já vás už teď žádám o podporu našich pozměňovacích návrhů, které odebírají pravomoc jednomu jedinému člověku rozhodovat o cenách vykupovaných pozemků na území celé ČR. Pan předseda Faltýnek tady poměrně ohnivě a hlasitě hájil princip, že se šéf nemá vymlouvat na své podřízené, že má o všem vědět. Zase je to věta, se kterou se dá těžko polemizovat. Nicméně z otevřených zdrojů, nemáme s tím nic společného, vím, že firma, kde jste byl předseda představenstva, jsou tam nějací obvinění pracovníci středního managementu, a vy jste říkal: já o tom nic nevím, mě se na nic neptejte, to ti podřízení. Tak co platí? Za a), nebo b)? Zase, v jednom případě nám to vyhovuje, platí tvrzení a), ve druhém případě, kdy nám to nevyhovuje, platí tvrzení b). Já spíš souhlasím s tím, že šéf má plnou odpovědnost a vybírá si své pracovníky. Přirovnání pana poslance Jandáka bylo vtipné, ale nebylo přesné. On si toho náměstka, který spal ve vedlejší místnosti, možná v pyžamu, jestli si dobře pamatuji jeho slova, nevybral, takzvaně ho zdědil, že na to ministerstvo přišel a ten náměstek tam byl. A nestačil nám pan bývalý ministr Jandák říct, jestli ho tedy po zásluze vyhodil, anebo je to jenom taková vtipná historka a ten člověk tam pak pospával jako náměstek v pyžamu i nadále. To už jsme se bohužel nedozvěděli. Ale on si ho nevybral. Takže to je zase jiný případ. Tady paní ministryně nikoho ze svých náměstků nezdědila, všechny si dobrovolně vybrala. [[(18.50 hodin)]] Ale já jsem asi tak před 140 minutami položil podle mého názoru mnohem důležitější dotazy a ptal jsem se jak ministerského předsedy, tak paní ministryně, jak si představuje její zasahování do živých kauz. Jak řekla sama dobrovolně v přímém přenosu v České televizi. To je věc, která nás znepokojuje mnohem více než to, a já o tom budu mluvit za chvilku, co jsme tady dneska slyšeli z úst paní ministryně i jejího bývalého náměstka pro vězeňství. A odpovědi jsme se nedočkali. Proto mluvím o odvádění pozornosti. To byly konkrétní dotazy k tomuhle, k jiným věcem, které jsou podle našeho názoru mnohem důležitější a závažnější než poptávkové, nebo resp. průzkum trhu. Mnoho poslanců nám sdělilo překvapivou informaci, že teprve když se vypíše veřejná zakázka, tak se zjistí cena. Nevím, koho to překvapilo, pro koho je to nová informace, ale nezbývá mi, než souhlasit. Mnoho poslanců tady mluvilo o tom, jak má být transparentní veřejná zakázka. Ale bavíme se o průzkumu trhu. A to v tom sporu nikoho nehájím. Pochopil jsem, že krize ve vládní koalici je hlubší, než jsem čekal. A pravděpodobně budou brzy volby. Protože jinak není normální, aby tady chodili jednotliví poslanci, vykládali svoje sívíčko a říkali: já jsem byl manažer tam a tam, měl jsem tolik a tolik podřízených. Přijde další poslanec a říká" to nic není, pane kolego - a říká to těm lidem, kteří to slyší, těm budoucím zaměstnavatelům - to já jsem byl manažer ve firmě déle, anebo jsme měli větší obrat, anebo jsme měli víc zaměstnanců, anebo všechno. Takové dětinské. Připomíná mi to trošku mateřskou školu, kdo se tady pochválí, že je lepší manažer. Já myslím, že ti skutečně dobří o tom moc nemluví, a když tak o tom mluví jejich bývalí podřízení nebo jejich obchodní partneři. To mi přijde mnohem lepší než tady takové: Chcete mě? Já jsem výborný manažer. Teď jsem sice ve Sněmovně, ale mám tolik zkušeností z řízení. Tak kdybyste náhodou nějakou nabídku měli, tak jsem k dispozici. Teď k tomu, co jsme slyšeli k tomu průzkumu trhu. Na začátku se nastavila nějaká pravidla. Vládní poslanci, zejména z hnutí paní ministryně, říkají: to ale nejsou dobrá pravidla. Nebudu používat ty expresivní výrazy jako někteří z vás. To se nastavilo špatně. Zase s vámi souhlasím. Už asi počtvrté v tom svém vystoupení. Ale ta pravidla někdo schválil, pravděpodobně paní ministryně nebo na nějaké poradě. Problém je jiný. Mají se dodržovat principy. Nastavím pravidla, sice špatně, možná netransparentně, ale ta pravidla jsem nezrušil, a pak je chci obejít. Zvláštní. Určitě to ovšem není na podání na policii. To se zase shodujeme a to říkáme dneska celý den. Podle mě ta debata, a pokud chcete jakoby opravdu hodnotit, jaká je situace na Ministerstvu spravedlnosti, tak si promítněte vystoupení paní ministryně, včetně té interní porady, a vystoupení pana bývalého náměstka. No mně to úplně stačí k tomu, abych věděl, že to ministerstvo se řídí špatně. To přece není normální. Takovým detailem v takové zbytečnosti je takový velký spor. To přece v normálně fungující organizaci, ať už se jmenuje ministerstvo, nebo jakkoli jinak, není normální. Pochopili jste tu zásadovost toho sporu? Ty rozdílné, diametrálně rozdílné postoje? No my tedy ne. Opravdu, opravdu ne. Všichni chtějí být transparentní a ještě transparentnější, všichni to myslí dobře a ještě lépe, ale nemohou spolu dělat. Tomu moc dobře nerozumíme. Škoda, my víme, že pan premiér byl od 17. hodin omluven, ale ani on neodpověděl na ty dotazy. Třeba jestli se vláda ztotožňuje s tím, co paní ministryně chce, a to jsou ty živé kauzy. [[V sále je šum.]] V té debatě mě napadlo, paní ministryně říká, že není zkušený politik. Tak mně nedá, abych se zase přímo nezeptal. [[Hlas z levé strany: Šššš.]] Já jsem vstoupil do politické strany v roce 1991. Už je to 23 let. Chtěl bych se zeptat, kdy do nějaké politické strany vstoupila paní ministryně, jestli to náhodou nebylo dříve [[smích některých poslanců ČSSD]] než v roce 1991. A pak můžeme... [[Poslanec Komárek vykřikuje: Úkoly můžeme dostat.]] To nejsou úkoly. Já ho nesplním. Jako mám pustit Sklenáka, ale nepustím. Ještě navíc není přihlášený, pan předseda Sklenák. Omlouvám se za to familiérní oslovení. To bychom neměli. [[Předseda Hamáček u lavice ČSSD - připomínka mimo mikrofon.]] Ne pan předseda... No byla to dohoda bez nás. [[Posl. Kalousek k posl. Stanjurovi před řečnickým pultem: To je procedurální.]] Tak to je vaše dohoda, tak to jako akceptuji, že máte dohodu, ale my se na té dohodě nepodílíme, tak nechtějte, abychom dodržovali jiné dohody. To opravdu po nás nemůžete chtít. Takže jsme se za dvě hodiny, kdy chodí paní ministryně debatovat, chodíte vy obhajovat kroky, nedozvěděli nic k tomu, co jsme chtěli, o generálním řediteli vězeňství, nic o tom, jak skončili náměstci, které si sama vybrala, a velmi málo jsme se dozvěděli o tom, co je vlastně příčinou toho stávajícího sporu. Nebo aspoň pro mě je to nepochopitelné, ten stávající spor. Nicméně zase úplně to zlehčovat, že to, co řekl pan bývalý náměstek Štern, je úplně vymyšlené, to si tedy nemyslím. [[Poslanci stojící před lavicemi jsou velmi neklidní.]] Já bych chtěl prostřednictvím pana místopředsedy uklidnit pana předsedu Sněmovny, že pustím řádně přihlášeného pana předsedu klubu KDU, který půjde hned po mně, nebojte, aby stihl načíst svůj procedurální návrh. Neříkám to proto, abych tady uměle mluvil ještě pět minut, a pak vám řekl: je 19.01, končíme. Fakt, buďte v klidu. My jsme to chtěli dělat ráno. Mohli jsme to mít dávno za sebou. Uvidíme. Jestli si pak myslíte, že se už nebudu hlásit do debaty, klidně to může být, ale já bych tak optimistický nebyl. Já bych očekával od těch, kteří spolu s námi podpořili zařazení toho bodu, a oznámil to pan předseda Faltýnek, pokud se nepletu, po poradě, což jsme taky ztratili asi třicet minut, že jo, abychom byli přesní, že ti, kteří hlasovali pro ten bod, že navrhnou nějaké usnesení. Takže já pustím pana předsedu poslaneckého klubu KDU. Ujišťuji vás, že my nějaké návrhy usnesení máme, předložíme je a budeme rádi, když o nich budeme debatovat ještě předtím, než budeme hlasovat. Pane předsedo, je to vaše.
Děkuji panu předsedovi klubu ODS. A nyní předseda klubu KDU-ČSL pan Jiří Mihola. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za ten prostor. Vážený pane předsedající, dámy a pánové, jménem dvou poslaneckých klubů, KDU-ČSL a ČSSD, navrhuji, aby Poslanecká sněmovna jednala a meritorně i procedurálně hlasovala dnes po 19. hodině.
Děkuji, i když u tohoto bodu to není jistě nutné, protože nejde o zákon, ale vnímám procedurální návrh pana předsedy Miholy, že to je o zákonech, jednat po 19. hodině. Rozumím tomu správně? [[Předseda Mihola - odpověď mimo mikrofon z pravé části sálu.]] Uvádíte mě docela do složité situace jako řídícího. Takže ano, rozhodneme bez rozpravy. Odhlásím vás. Požádám vás o novou registraci. Prosím, přihlaste se svými registračními kartami. [[V sále sílí hluk.]] Vnímám návrh pana předsedy Miholy, když tak abych nebyl nařčen, že snad tady mám jiné zájmy než předsedajícího, že návrh je procedurální, týká se zákonů, které budeme projednávat meritorně i po 19. hodině. Zahájil jsem hlasování pořadové číslo 125 a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuju. V hlasování pořadové číslo 125 z přítomných 140, pro 59, proti 48. Návrh nebyl přijat. [[(19.00 hodin)]] Budeme pokračovat, protože jednáme o bodu, který není zákonem, to znamená, že budeme pokračovat v tomto projednávání až do jeho skončení, protože pak jsou dále zákony. V tomto ohledu budeme tedy pokračovat na tomto bodu. Mám řádně přihlášeného pana ministra Dienstbiera, potom řádně přihlášenou paní poslankyni Bebarovou-Rujbrovou. Pane ministře, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážené paní poslankyně a páni poslanci. Původně jsem ani nechtěl vystupovat, ale k vystoupení mě vyprovokovalo vystoupení pana Faltýnka a některých dalších, kteří tu jako v podtextu se snaží naznačovat, že pan exnáměstek Štern někde jednal netransparentně, jako kdyby se v minulosti podílel na nějakých podivných jiných zakázkách, resp. výběrových řízeních na náramky, a na to bych rád reagoval.
Já vás, pane ministře, přeruším a požádám Sněmovnu o klid. Rád bych, protože mám poslední tři přihlášené, tzn. s přednostním právem pana ministra Dienstbiera, potom řádně přihlášenou jako první diskutující paní poslankyni Bebarovou-Rujbrovou a potom druhého přihlášeného pana Korteho, a kdyby se nám to podařilo, jsme schopni dokončit tento bod aspoň v obecné rozpravě. Pane ministře, pokračujte.
Chtěl bych zdůraznit, že jsem byl i pracovně v kontaktu s panem náměstkem Šternem v době, kdy byl ředitelem Probační a mediační služby. Tehdy jako stínový ministr spravedlnosti jsem se samozřejmě zajímal o to, co se děje v resortu. Chtěl bych tu zdůraznit, že to byl Pavel Štern, který v minulosti oponoval naprosto nesmyslným záměrům na veřejnou zakázku na elektronické náramky. Myslím si, že měl docela i klíčovou roli v tom, že se předražené zakázky v minulosti neuskutečnily. To znamená obviňovat pana Šterna z toho, že on chtěl někde netransparentně, podivně zadat nějakou zakázku, že snad chtěl dokonce někomu poskytnout data, a proto je utajoval, aby měl nějakou exkluzivní výhodu, nebo obecně z netransparentnosti, já vůči němu považuji za zcela nekorektní náznaky. Pokud tu pan Faltýnek říkal, že vlastně průzkum trhu byl zbytečný, proč se měl dělat, vždyť přece cena by se zjistila ve veřejné zakázce - no konečná cena by se jistě zjistila, ale jestliže zákon ukládá zadavateli, aby stanovil předběžnou cenu, a stanoví nějaké metody, jak to lze udělat, tak pak logicky, a dokonce i v souladu s tím, jak to schválila ministryně spravedlnosti, tedy Probační a mediační služba postupovala, dělala průzkum trhu a dělala ho tím způsobem, jak tu byl popsán. Chtěl bych zdůraznit to, že nastavení, které bylo provedeno, bylo jasně se záměrem, aby se nejvíce potenciálních uchazečů veřejné zakázky účastnilo průzkumu trhu, protože bez garance důvěrnosti by nikdo žádnou nabídku nedal. Protože samozřejmě si představte situaci, že by taková nabídka nebo nabídky ostatních uchazečů se dostaly k jednomu z nich. A následně byla vypsána veřejná zakázka? No pak je naprosto jasné, že jeden konkrétní uchazeč by byl naprosto zásadním způsobem v takové veřejné zakázce zvýhodněn. Proto ta důvěrnost, proto si firmy i předem ověřovaly, jak tu pan náměstek řekl, zda doopravdy důvěrnost bude zachována, a jestliže v souladu s postupem schváleným ministryní pan náměstek Štern a další členové pracovní skupiny písemně přijali závazek mlčenlivosti, tak pak po něm nebo po komkoli jiném chtít, aby tento závazek porušil a informace poskytl, bylo z mého hlediska naprosto nekorektní. Tady si myslím, že je podstata problému. Nebudu teď hodnotit, do jaké míry bylo už nadmíru to, že pan náměstek šel na policii, nicméně to, že měl pochybnosti, zda postup je korektní a jaká může být motivace k tomu získat konkrétní nabídky konkrétních uchazečů, kdyby se, jak tu bylo správně řečeno, cena zjistila až v samotné veřejné zakázce, tak to ať už si každý domýšlí sám podle svého.
Nyní řádně přihlášená paní poslankyně Zuzka Bebarová-Rujbrová, připraví se pan kolega Korte. Prosím, paní poslankyně, máte slovo. Vím, že jste čekala dlouho, ale nemohl jsem nic jiného dělat. Prosím.
Kolegyně a kolegové, je mi z naší rozpravy smutno. Nejenom proto, že jsem se přesvědčila, že stále ještě jsme zde někteří rovní a jiní rovnější, na své vystoupení čekám dvě hodiny, ale především kvůli obsahu této rozpravy. Bod se jmenuje Informace předsedy vlády o situaci na Ministerstvu spravedlnosti. Místo toho řešíme, jak mají být vedena výběrová řízení, jak má být vedena personální politika na jednotlivých ministerstvech, a očekávám, že se možná v podrobné rozpravě dočkáme návrhu, aby se Sněmovna stala komisí, která o výběrových řízeních na jednotlivých ministerstvech bude rozhodovat. Budu se bodu držet, budu se ho držet v té oblasti, které se zde dlouhodobě věnuji, ať už v současné době jako předsedkyně podvýboru pro vězeňství, ale vězeňství jsem se věnovala i v minulosti, v době, kdy do zatčení pana exkolegy Ratha nikdo z vás o tuto problematiku příliš nestál. Pamatuji, jak bylo finančně podceňováno ze strany exministra Kalouska, pamatuji bývalé trendy na výběr elektronických náramků, ale v tuto chvíli o tom hovořit opravdu nechci. Chci hovořit o politice současného Ministerstva spravedlnosti ve vztahu k vězeňství. Položím pouze několik otevřených otázek. Myslíte si, že je dobře, že vedení Ministerstva spravedlnosti navodilo situaci, kdy po lze říci neočekávaném odvolání generála Dohnala z vedení Vězeňské služby přes doporučení výboru pro bezpečnost paní ministryně rychle vypsala jiné výběrové řízení a jmenovala nového ředitele Vězeňské služby tak, že můžeme očekávat podobnou situaci, kterou jsme v minulosti řešili na Ministerstvu vnitra, když jsme měli dva policejní ředitele? Myslíte si, že je dobře, když paní ministryně nedbá na doporučení, ba ani usnesení výboru pro bezpečnost, který se této problematice rovněž dlouhodobě věnuje? Myslíte si, že je dobře, když zákon o výkonu trestu, který zpracovala předcházející vláda, byl paní ministryní stažen a jiné legislativní návrhy nám do současné doby předloženy nebyly? Myslíte si, že je dobře, že čas, který nám poskytla jinak sporná amnestie prezidenta Klause, byl promrhán a v současné době se věznice opět zaplňují tak, že na realizaci výchovných opatření nebude ani prostor ani peníze? Myslíte si, že je dobře, když místo projednávání zákonů, kterých máme na programu celou řadu, v současné době tak detailně řešíme postupy paní ministryně a její personální politiku? Odpovězte si sami.
Děkuji paní Zuzce Bebarové-Rujbrové a budeme pokračovat teď faktickými poznámkami. Mám dvě před panem kolegou Kortem. Ale ještě požádám pana kolegu Zlatušku o strpení. Od 19 hodin se omlouvá pan místopředseda vlády Pavel Bělobrádek a poslanec Martin Novotný. Nyní faktická poznámka pana kolegy Zlatušky, poté faktická poznámka pana kolegy Zavadila, pak přihláška pana Korteho. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Pane předsedající, ještě bych chtěl reagovat na to, co zde říkal pan kolega Dienstbier, o tom, abychom si představili, co by se stalo, kdyby se nabídky dostaly k jednomu z uchazečů. To je skoro jako vykládání, řekl bych, malé násobilky dětem v první třídě v okamžiku, kdy toto kolega Dienstbier nechápe. Nabídky musejí být samozřejmě transparentně viditelné pro všechny. V okamžiku, kdy všichni znají tyto podklady, na základě kterých se soutěž připravovala, nemůže vzniknout situace, o kterou nás žádal, abychom si představili. Nemůže principiálně dojít k tomu, aby byl někdo z uchazečů nespravedlivě zvýhodněn. Ta může vzniknout pouze tehdy, v okamžiku, kdy se nabídky utají a vznikne možnost, že selektivně je někdo z nich dostane pod rukou. Opakuji, příprava musí probíhat v domě ze skla. Ten musí být zcela průhledný pro všechny a ve všech detailech.
Nyní pan kolega Zavadil. Prosím, pane poslanče, máte slovo k faktické poznámce.
Hezký dobrý večer, vážené dámy a vážení pánové. Prosím nalevo, aby byl klid. Já se omlouvám, pane předsedající.
Já také. Já vás požádám ještě o strpení a požádám všechny kolegy a kolegyně, aby se zklidnili a diskuse, které se netýkají projednávaného tématu, přenesli do předsálí, a to i diskuse mezi poslanci a ministry.
To jsme se tedy dozvěděli, pane řídící, dneska. Informace o situaci na Ministerstvu spravedlnosti. Přiznám se, že - nevím vlastně, co tady všechno za ty informace proběhlo, a já v žádném případě nechci dělat arbitra ani jednomu ani druhému. Na jedné straně jsem se tady dozvěděl, kolik máme schopných manažerů, jak řídili své instituce, jak řídili své firmy. Já jsem si z toho udělal jediný poznatek. Kdyby v instituci, v uvozovkách, nebo v instituci, kterou jsem minule řídil, byl takovýto stav, a to používám velmi slušného příměru, tak bych dal ruce na bradavky, utíkal bych k Neumětelům, méně rychleji než Šemík, to přiznám, protože už takovou rychlost nemám, a požádal bych starostu, aby mě tedy v těch Neumětelích nechal. To je jenom poznámka k tomu, co se tady všechno dneska odehrálo.
Děkuji. Nyní zatím poslední přihlášený do obecné rozpravy pan poslanec Daniel Korte. Pane poslanče, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Zestárl jsem o mnoho hodin, než jsem se dočkal. Myslím, že mohu velmi dobře navázat na to, co říkala paní kolegyně Rujbrová, která tady velmi podrobně popsala situaci. Bod se jmenuje Informace předsedy vlády o situaci na Ministerstvu spravedlnosti. Musím říct, že velice lituji, že tady pan předseda vlády není, neboť se obávám, že o té situaci informován není. Dozvěděli jsme se od něj v jeho úvodní informaci, že byl odvolán generální ředitel Vězeňské služby generál Dohnal. Nedozvěděli jsme se, jakým způsobem byl odvolán, tj. že právně vadným, a nebudu to vysvětlovat, v čem právní vadnost spočívá, protože to je, myslím, už všeobecně známo i z médií. Ale já bych se rád od pana premiéra dozvěděl to, co jsem se nedozvěděl od paní ministryně, ač jsme otázky kladli. V jakém postavení je odvolaný generální ředitel pan Dohnal? Kdyby byl odvolán podle zákona, tj. podle služebního zákona, tak jak byl ustaven, musel by být převelen do zálohy. On je v jakémsi vakuu, takže situace je nyní taková, že platíme - platíte, daňoví poplatníci platí, dva generální ředitele Vězeňské služby. Z čehož jeden je takový, jako že není nikde. V jaké pozici, pane premiére, je nyní brigádní generál Petr Dohnal? Myslím si, že daňoví poplatníci by měli vědět, že plat generálního ředitele Vězeňské služby není malý. Jakým způsobem, pane premiére, chcete tuto situaci řešit? Neboť je evidentní, že paní ministryně spravedlnosti, která tuto situaci zavinila, není schopna tuto situaci řešit. Ale víte, mně nejde, osobně mně nejde vůbec o pana Dohnala, stejně jako mi nejde vůbec o to, že se paní ministryně nesnesla se svým náměstkem. Jde mi o to, že se obávám, že pan premiér vůbec neví, že Ministerstvo spravedlnosti prostě nefunguje. Já vám to prosím doložím. Omlouvám se, kdybyste tam mohli být trošku zticha. Nebo budu muset mluvit víc nahlas, a já mám hlas docela silný.
Pane poslanče, nemusíte mluvit nahlas, já požádám Sněmovnu ještě o klid, abyste mohl dokončit svůj projev. Žádám znovu všechny kolegy a kolegyně, aby případné debaty, které se netýkají tématu, měli v předsálí, a pokud se chtějí přihlásit do rozpravy, je ještě otevřena.
Děkuji pěkně, pane místopředsedo. Mohu snížit poněkud intenzitu svého hlasu. Začnu trošku zdánlivě zdálky a zdánlivě nesmyslně, ale dostaneme se k tomu. Jak patrně víte, jsem předseda komise pro kontrolu odposlechů atd., atd., komise zvané Velké ucho. Ve své kontrolní činnosti jsem zjistil, resp. pojal podezření, že § 88 trestního řádu, který v odst. 8 říká, že byl-li na osobu nařízen odposlech a věc byla pravomocně ukončena, je povinen ten orgán, který řízení ukončil, tzn. policie, státní zástupce, soudce, osobě neprodleně, resp. v lhůtách, o kterých tento odstavec hovoří, to této osobě sdělit, aby si mohla stěžovat. I pojal jsem podezření, že tato povinnost není plněna. Toto podezření jsem pojal na základě toho, že toto ustanovení je v účinnosti zhruba čtyři roky a za ty čtyři roky si stěžovalo u Nejvyššího soudu pouze asi patnáct osob, tzn. tři až čtyři ročně, což je směšně málo. A pojal jsem podezření, že buď tato povinnost není vůbec plněna, anebo je obcházena na základě paragrafu téhož, 88 odst. 9, kde se praví, kdy nemusí být té osobě sděleno, že byla odposlouchávána, a to když je to trestný čin ve skupině, organizovaný zločin atd., atd., což má svoji logiku. A poslední věta je naprosto geniální - nebo by mohlo dojít k ohrožení bezpečnosti státu, zdraví, života a svobod osob. Což je, upřímně řečeno, úplně všechno. I komise na toto téma pozvala zástupce ministerstev, kterých se to týká, tj. Ministerstva vnitra, Ministerstva spravedlnosti, a položila jednoduchou otázku: Vedete evidenci o těchto případech? Odpověď byla ušiska sklopená, oči zabodnuté do stolu - nevedeme. Tedy ministerstvo, příslušné ministerstvo, nekontroluje, zdali je plněna, respektována zákonná povinnost. Na základě tohoto poznání a na základě dohody prosím - zdůrazňuji dohody - se zástupci ministerstev, z Ministerstva vnitra tam byl policejní prezident in spe, tehdy ještě nikoli policejní prezident, pan Tuhý, z Ministerstva spravedlnosti tam kromě jiných, já si nepamatuji jména, ale toto jméno se nedá si nezapamatovat, ředitelka jakéhosi odboru jménem Ransdorfová... Tak tam už toho nechte! Na základě dohody s vyslanými zástupci ministerstva jsme přijali usnesení v tomto smyslu: Ministerstva dodají do konce června, což byl termín, který oni sami navrhli, odpovědi na tyto otázky: Kolika osob se to týkalo, kolika z toho bylo sděleno, kolika nebylo sděleno a proč. Po čase jsem dostal od paní ministryně jako předseda komise dopis, který má jisté nedostatky na štábní kultuře, např. tam není datum, z něhož cituji: "V současné době Ministerstvo spravedlnosti údaje o počtu osob, kterým byla sdělena informace o odposlechu nebo kterým tato informace sdělena nebyla, včetně uvedení důvodu nezaslání takové informace, nemá k dispozici. Na tuto skutečnost zástupci Ministerstva spravedlnosti upozornili komisi i na jednání dne 8. dubna 2014, což uvádíte i ve vaší žádosti." [[(19.20 hodin)]] Odhlédneme-li od gramatické chyby v poslední větě - což uvádíte i ve své [[své vysloveno důrazně]] žádosti - a od překroucení smyslu věty předchozí, je to prosím přiznání paní ministryně, která je pod tím podepsána, že ministerstvo nekoná to, co má konat, to jest dohled nad organizacemi, nad státním zastupitelstvím, nad soudy, které spadají do její kompetence. Pane premiére, víte to? Já jsem velmi rád, že mám tuto příležitost, neboť na dalším jednání komise jsme přijali usnesení, že máme přenést tento problém na jednání Sněmovny, což tímto plním, a mohl jsem si ten úkol odškrtnout. Ale rád bych od pana premiéra slyšel odpovědi na otázky, které jsem zde vznesl. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Kortemu. To byla poslední přihláška do rozpravy. Nikoho nevidím, rozpravu končím. Ještě než dám závěrečná slova, pokud se hlásí pan zpravodaj, a otevřu podrobnou rozpravu, což musím k tomuto bodu, tak budu konstatovat jednu omluvu. Po 19. hodině se omlouvá pan poslanec Pleticha. Nyní tedy se závěrečným slovem pan ministr Herman coby zpravodaj tohoto bodu. Pane zpravodaji, máte slovo.
Pane předsedající, kolegyně a kolegové, informace předsedy vlády zazněla. Pan premiér se za ministryni své vlády postavil. Tím dal jasnou odpověď na všechny otázky. To pokládám za zcela jednoznačné vyústění tohoto bodu, který jsme tak dlouho a zevrubně projednávali. Děkuji vám.
Děkuji vám za závěrečné slovo. Přistoupíme k rozpravě podrobné. První přihlášený v podrobné rozpravě je pan poslanec Miroslav Kalousek. Pane předsedo, máte slovo v podrobné rozpravě.
Děkuji za slovo. Dovolte, dámy a pánové, abych v podrobné rozpravě přečetl návrh usnesení k naší obsáhlé diskusi: "Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky bere na vědomí Informaci předsedy vlády o situaci na Ministerstvu spravedlnosti a žádá předsedu vlády, aby způsobu řízení tohoto ministerstva věnoval zvýšenou pozornost."
Děkuji. Kdo dál do podrobné rozpravy? Nikoho nevidím, i podrobnou rozpravu končím. Protože to je pro pana zpravodaje poměrně jednoduché, protože padl jeden jediný návrh na usnesení, tak můžeme o návrhu na usnesení hlasovat. Má někdo žádost opakovat návrh na usnesení? Myslím si, že nikdo nemá. Je tady ale žádost o odhlášení, tak jsem vás odhlásil. Prosím o vaši registraci. Přihlaste se svými identifikačními kartami. Jakmile se ustálí počet přihlášených..., tak rozhodneme o návrhu usnesení v hlasování pořadové číslo 126, které jsem právě zahájil, a ptám se, kdo je pro návrh usnesení. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 126 z přítomných 124 pro 47, proti 23. Návrh nebyl schválen. Tím končím tento bod. Ještě se hlásí pan předseda Kalousek mimo body.
S pokorou, byť s překvapením, přijímám rozhodnutí Poslanecké sněmovny nad tímto návrhem usnesení, protože musím říct, že pan zpravodaj mluvil jako kniha. On nám řekl, co tady naprosto jasně sdělil pan premiér, co bylo jasným vyústěním tohoto bodu. A vy jste to odmítli vzít na vědomí. Dobře, tak to nebereme na vědomí, tím pádem jasné není nic.
Děkuji. Vzhledem k tomu, že nebylo schváleno jednání po 19. hodině a dalším návrhem programu by byl návrh zákona v prvém čtení, nemůžeme pokračovat v našem jednání, protože nemůžeme ani změnit v tuto chvíli program naší schůze. Takže vám děkuji za vaši aktivní účast. Těším se na vás zítra v 9 hodin ráno. Budeme začínat klasicky podle jednacího řádu, a to odpověďmi na písemné interpelace poslanců a od 11 hodin podle schváleného pořadu schůze. Hezký večer.