Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje. Pričenjam nadaljevanje 31. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje do 16. ure ne more udeležiti gospa Renata Brunskole. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O KNJIŽNIČARSTVU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 11 poslancev s prvopodpisanim mag. Francijem Žnidaršičem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Za dopolnilno obrazložitev sklepa dajem besedo predsednici odbora gospe mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana predstavnika vlade, poslanki in poslanci! Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino je na 32. seji 7. septembra 2011 obravnaval Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu, ki ga je v obravnavo po skrajšanem postopku predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim mag. Francem Žnidaršičem. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika in dala pripombe k 1. in 2. členu. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Vlade Republike Slovenije z datumom 26. avgust 2011, v katerem vlada Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu ne podpira. Meni namreč, da je ustreznejši Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu, ki ga je v parlamentarno proceduro ob istem času predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisano Silvo Črnugelj, saj poleg ureditve inštituta volonterskega pripravništva prinaša še druge pomembne rešitve. V poslovniškem roku ni bilo vloženih amandmajev. Predstavnik predlagatelja Vili Rezman je uvodoma podal dopolnilno obrazložitev k predlogu zakona. Povedal je, da so poglavitni cilji predloga zakona zmanjšanje števila brezposelnih, zmanjšanje stroškov Zavoda za zaposlovanje in Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije ter povečanje vključenosti v proces dela, izobraževanja in usposabljanja za samostojno strokovno opravljanje dela. Z uvedbo inštituta volonterskega pripravništva v knjižnično zakonodajo bodo dolgoročno zagotovljeni pogoji za opravljanje knjižnične dejavnosti kot javne službe za vse vrste knjižnic, brezposelni diplomanti pa bodo lahko delo v knjižnici opravljali brez sklenitve pogodbe o zaposlitvi in brezplačno. Pozitivni rezultati uvedbe se bodo odrazili tudi v izboljševanju bralne kulture v Sloveniji in posledično v boljših rezultatih podjetij, ki se ukvarjajo s publicistično dejavnostjo. Pojasnil je še, da so pripravili dva predloga za amandmaje odbora, v katerih so sledili pripombam Zakonodajno-pravne službe. Državni sekretar na Ministrstvu za kulturo Jožef Školč je povedal, da se je Vlada ob pripravi stališča strinjala z obema vloženima predlogoma zakonov, vendar se ji zdi drugi, vložen s strani skupine poslank in poslancev s prvopodpisano Silvo Črnugelj, primernejši, ker poleg vprašanja volonterstva prinaša rešitve še za druga pomembna vprašanja. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je opozoril na to, da je treba čim prej izdati Pravilnik o bibliotekarskih izpitih, saj je to tudi izrecna zahteva Zakona o knjižničarstvu. Pojasnil je še, da sta v 2. členu novele navedena minister in ministrstvo, ki ne obstajata več. Ob upoštevanju mnenja Vlade Republike Slovenije sem odboru predlagala, da odbor še pred obravnavo posameznih členov predloženega zakona v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora najprej razpravlja in odloča o predlogu sklepa, da predloženi predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Sledila je razprava, ki jo imate povzeto v pisnem poročilu. Po sklenjeni razpravi je odbor z 8 glasovi "za" in 4 "proti" sprejel sklep: Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu, ki se obravnava po skrajšanem postopku, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavniku predlagateljev predloga zakona gospodu Viliju Rezmanu.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Naj za uvod povem, da se predlagatelji tega zakona ne strinjamo s takšnim sklepom, kakršen je bil sprejet na matičnem delovnem telesu, in vas bomo skušali ponovno prepričati v to, da skušate pomagati, da tistim, ki so izobraženi, ki so brez dela, omogočite, da pristopijo k izpitu, tega pa na področju bibliotekarstva ni mogoče narediti brez tega, da bi opravili pripravništvo. Tisto, kar je bistveno pri vsem tem, je, da s tem predlogom zakona v ničemer ne posegamo v strokovnost, ampak želimo samo odpraviti to diskriminacijo, da lahko k izpitu pristopijo samo tisti, ki imajo srečo s finančnimi sredstvi, ki naletijo na knjižnico, ki ima dovolj denarja, da jih zaposli kot pripravnike, vsi ostali pa tega izpita ne morejo narediti, ne morejo k njemu pristopiti. Pobuda za predlog sprememb in dopolnitev tega zakona ni prišla iz političnih vrst, prišla je iz vrst knjižničarjev. Torej knjižničarji, tisti, ki vodijo knjižnice, ki tam delajo, so začutili to stisko, obvestili vse parlamentarne poslanske skupine o tej stiski in jih poprosili za sodelovanje in pomoč. Poslanska skupina nepovezanih poslancev se je na to takoj odzvala. Menili smo, da je predlog dober. Pripravili smo tekst sprememb in dopolnitev tega zakona in ga ponudili v sopodpis tudi drugim poslanskim skupinam. Večina poslanskih skupin je svoj sopodpis vsaj enega izmed poslancev zagotovila, žal se je zgodilo, da sta ga zavrnili obe koalicijski poslanski skupini, tako SD kot LDS. Razlog, zakaj so zavrnili ta podpis, je bil v tem, da so tudi sami pripravljali podoben zakon, bistveno bolj obsežen, in sicer nadgrajen na način, ki je med strokovnjaki vzbujal pomisleke, če je sprejemljiv. Torej, prvi del – ker naš zakon ima samo eno pravo vsebinsko pobudo, da se lahko volontersko opravlja pripravništvo – je bil tudi zanje sprejemljiv. Če ne bi bil sprejemljiv, ne bi prav tega vnesli v svoj predlog zakona. Ampak nadgradili so ga še z zahtevami v zvezi s katalogizacijo, v zvezi s sestavo upravnega organa informacijskega servisa za knjižničarstvo in v zvezi z zagotavljanjem financ. Drugi del je seveda bistveno zahtevnejši, bistveno obsežnejši in je bil deležen tudi več pomislekov in pripomb. Tisti, ki smo predlagali predlog zgolj v tem, da se omogočim mladim tudi volontersko opravljanje pripravništva, smo hoteli zagotoviti tudi, da bi po desetih letih Ministrstvo za kulturo vendarle sprejelo pravilnik, ki ga narekuje Zakon o knjižničarstvu, namreč pravilnik o opravljanju bibliotekarskega izpita. Tega še danes nimamo. In zato, ker tega nimamo, opravljajo te izpite tisti kandidati, ki smejo pristopiti še zmeraj k samoupravnem sporazumu izpred 30 let. Tovrstne anahronizme mislim, da je treba odpravljati takoj in nobenega pametnega razloga ni, da bi to odlašali in vezali na kakšne druge rešitve v posamičnem zakonu. Kaj bo torej omogočila novela, če bo sprejeta? Omogočila bo, da bodo lahko mladi pod določenimi pogoji pristopali k volonterskemu pripravništvu kot pogoju za opravljanje bibliotekarskega izpita. Omogočilo jim bo, da bodo to lahko storili čim prej in na ta način razreševali svoje stiske in pomagali knjižnicam, ki govore o tem, da jim tovrstnega kadra manjka. Torej, tovrstni kader, strokovnjaki so potrebni. Omogočilo jim bo torej večjo zaposljivost in na ta način se bomo mi vključili tudi v tiste tokove, ki jih od nas zahteva Strategija Evropa 2020, da bomo mlade čim prej vključevali v socialno mrežo in da jim bomo omogočili, da svoje znanje, svojo pamet tudi implementirajo v praktičnem delu. Vse strokovne organizacije in društva, ki so se odzvale na naš predlog, so predlog o volonterskem pripravništvu podprle. Samo oddelek za bibliotekarstvo na Filozofski fakulteti je temu nasprotoval, po naši oceni zavoljo tega, ker je branil svoj vrtiček, ker je želel preprečiti, da bi tudi drugi imeli kakšne kompetence na tem področju in ker se sploh ni poglobil v naš predlog in ugotavljal, češ da mi zmanjšujemo strokovnost. Predlagam torej, da podprete ta predlog.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Zares bo stališče predstavila gospa Majda Širca Ravnikar.
Gospa Likarjeva, spoštovane poslanke in poslanci! V primeru tega zakona oziroma problema, ki rešuje ta predlog zakona, je prišlo v poslanskih vrstah do manjšega prerivanja, povsem koristnega reševanja določene teme, ki se je dotikata oba zakona, tako zakon, ki ga zdaj obravnavamo kot tistega, ki še čaka na obravnavo s prvo podpisano gospo Silvo Črnugelj. Kolegi in kolegice iz mojih poslanskih vrst, skratka iz Zares, so podali podpis obema zakonoma, kar je logično. Ta rešuje en del. Potem ko je prišel še drugi, ki rešuje še druga, potrebna vprašanja, in ga je koristno in primerno obravnavati še naprej, tudi dopolniti, je bil podan tudi podpis k temu zakonu. Skratka, zdaj smo pred povsem racionalnim vprašanjem, ali bi morebiti zakon, ki je širše narave in rešuje več kot zgolj volontersko delo oziroma pripravništvo, v teku tega mandata zagledal še končno obravnavo ali ne. Verjetno bo tudi to botrovalo Poslanski skupini Zares, ali bo ta zakon podprla ali zavrnila. Kajti če ta predlog zakona danes zavrnemo, potem seveda lahko to isto vprašanje rešujemo v naslednjem zakonu. Če ga ne zavrnemo, imamo sprejeti zakon, in v naslednji zakon, ki obravnava širša vprašanja knjižnične dejavnosti, ravno tako lahko obravnavamo, seveda brez tega vprašanja, ki bi bil rešen lahko že danes, seveda če bi bil ob tem predlogu zakona sprejet amandma, kajti zakon, kot je bil vložen, je bil očitno tako površen, da ne upošteva tudi novega stanja v vladi takrat oziroma ministrov, ker pač določenega ministra napačno navaja. Skratka, eno vprašanje rešujeta dva zakona, s tem da drugi zakon rešuje še druga potrebna vprašanja, ki jih je treba še sprocesirati in jih lahko na oktobrski seji, če gledamo realno, tudi sprocesiramo. Ker se pa nikoli ne ve, se bo mogoče kdo danes tudi odločil, da bi podprl ta predlog zakona, ki se dotika zgolj segmenta volonterskega dela, ki ga je pa tudi treba rešiti na način, kot je bil predlagan tako v enem kot drugem zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janez Ribič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Dober dan, spoštovani gospe in gospodje! Predlog obravnave novele Zakona o knjižničarstvu ima precej zanimivo zgodovino, saj je nastal na pobudo dopisa, ki ga je na člane Odbora za kulturo, šolstvo, šport in mladino poslala gospa Olga Gorkič, sklicevala pa se je na članek iz revije Pravna praksa iz meseca maja 2011, ki je govoril o potrebi po ureditvi volonterskega pripravništva v knjižnicah. Zgodovina predloga novele je zanimiva tudi zato, ker je bila še naslednji dan po vložitvi te novele v zakonodajni postopek vložena druga novela Zakona o knjižničarstvu, ki jo je prav tako vložila skupina poslancev s prvopodpisano gospo Silvo Črnugelj. Slednja je nekoliko obsežnejša, saj poleg ureditve področja volonterskega pripravništva predlaga še odpravo birokratskih ovir za ugotavljanje usposobljenosti strokovnih delavcev knjižnic za vzajemno katalogizacijo, Knjižničnemu informacijskem servisu in nacionalni knjižnici pa omogoča uveljavitev pravil stroke v skladu s pooblastili, ki jim jih daje Zakon o knjižničarstvu. O tej noveli bo v prihodnje še veliko govora, zato se sedaj ne bom osredotočil na njo, bom pa v nadaljevanju podal kakšno pripombo, ki zadeva tudi rešitve zajete v tej noveli. Konec koncev tudi vsi negativni odzivi na to novelo, ki so prišli predvsem s strani različnih zvez, knjižnic oziroma bibliotekarjev, pričajo o tem, da se bodo v tej noveli v prihodnje mnenja še kako kresala. Naj se vrnem na novelo knjižničarskega zakona, ki je pred nami. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo pozdravili dopolnitev Zakona o knjižničarstvu, ki ureja problematiko volonterskega pripravništva v knjižnicah. Z uvedbo instituta volonterskega pripravništva v knjižnicah bi bila namreč odprta pot mladim diplomantom, ki želijo opravljati bibliotekarski izpit. Pogoj za slednjega je namreč tudi predpisano število ur dela v knjižnici, kar pa je dosegljivo le s pripravništvom. Zaradi velikega števila mladih diplomantov, ki so se po uspešno zaključenem študiju znašli na Zavodu za zaposlovanje, se nam v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zdi še toliko bolj pomembno, da tem mladim ponudimo možnost za vključitev na trg dela, v tem primeru v obliki volonterskega pripravništva. Po našem prepričanju uvedba take ureditve ne bi zmanjšala strokovnosti v knjižnicah, ne bi nadomestila formalnega izobraževanja na področju bibliotekarstva, saj bi se z uvedbo volonterskega pripravništva povečale možnosti za zaposlitev prav diplomantom bibliotekarstva. Uvedba takega ukrepa pa bi nedvomno prinesla pozitivne posledice pri uporabnikih splošnih knjižnic. Vendar zaradi sklepa, ki je bil sprejet na matičnem delovnem telesu, da Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu ni primeren za nadaljnjo obravnavo, do uveljavitve volonterskega pripravništva v knjižnicah vsaj zaenkrat še ne bo prišlo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke tako odločitev obžalujemo. Res je, da tudi druga novela Zakona o knjižničarstvu – njena obravnava nas še čaka – ureja institut volonterskega pripravništva, vendar so predmet njenega urejanja tudi tematike, ki imajo lahko hude posledice na področju knjižničarstva in jim velika večina stroke nasprotuje, zaradi česar smo v naši poslanski skupini do te novele zelo skeptični. Problematično se nam zdi predvsem urejanje področja licenc za vzajemno katalogizacijo. Zato že sedaj pozivamo predlagatelje druge novele knjižničarskega zakona, da ne silijo z glavo skozi zid in upoštevajo pripombe strokovnih združenj, saj bo le tako mogoče storiti skupen korak naprej na področju knjižničarstva. V nasprotnem primeru bodo naredili korak naprej le nekateri privilegiranci, ki bodo določene storitve tudi zaračunali, medtem ko bo večina knjižnic, predvsem manjše splošne knjižnice z nižjim številom zaposlenih, obsojene na stopicanje na mestu. Tega pa poslanci Slovenske ljudske stranke ne bomo dopustili. Kot že rečeno, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke obžalujemo odločitev sprejeto na matičnem delovnem telesu. Pri tem pa opozarjamo, da bo pri obravnavi druge novele Zakona o knjižničarstvu nujno treba opraviti širšo razpravo in omogočiti prav vsem, ki jih predlagana problematika zadeva, da jasno izrazijo svoja mnenja in stališča, ki jih mora predlagatelj novele tudi ustrezno upoštevati. Za takšen pristop se bomo v Slovenski ljudski stranki tudi aktivno zavzeli, sicer bo zaposlenim v knjižnicah povzročena nepopravljiva škoda.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo stališče predstavil gospod mag. Vasja Klavora.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Predlagatelj zakona je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Francem Žnidaršičem. Temeljni cilj predloga zakona je uvedba volonterskega pripravništva. S tem bi omogočili kandidatom opravljanje strokovnega izpita iz bibliotekarstva, ki je pogoj za opravljanje strokovnega dela v knjižnicah, ne da bi opravljali usposabljanje v okviru rednega delovnega razmerja. V naši poslanski skupini menimo, da je predlog sicer umesten, vendar se strinjamo z odločitvijo matičnega delovnega telesa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V nekaj dneh po vložitvi tega zakona smo namreč v zakonodajno proceduro prejeli še en predlog zakona. Le-ta poleg te iste problematike ureja še nekaj več področij. Če se področje knjižničarstva ureja, naj to poteka temeljito in celostno, torej na način, da hkrati rešimo čim več vprašanj. Odločitev matičnega delovnega telesa zato v celoti podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Miran Györek bo predstavil stališče Slovenske nacionalne stranke.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! S predlaganimi spremembami oziroma dopolnili Zakona o knjižničarstvu želijo predlagatelji, skupina poslancev, uvesti zakonsko možnost opravljanja volonterskega pripravništva na področju knjižnične dejavnosti in s tem možnost brezplačnega opravljanja dela v knjižnicah brez sklenitve pogodbe o zaposlovanju in s tem tudi možnost oziroma priložnost usposabljanja in priprave bibliotekarjev za opravljanje bibliotekarskega izpita. To predstavlja vsekakor pozitiven cilj. V Slovenski nacionalni stranki ne vidimo razloga, da predlaganih sprememb in dopolnil v bodočnosti ne bi podprli. Kot kaže na prvi pogled gre, glede na celotno vsebino obstoječega Zakona o knjižničarstvu, za manj zahtevne dopolnitve. In zato je tudi obravnava predloga zakona po skrajšanem postopku, s tem da se glede na mnenje naše Zakonodajno-pravne službe izvrši tudi predhodno ustrezno normotehnično preoblikovanje določenih členov. Žal pa celotna zadeva ni tako enostavna, kot kaže na prvi pogled. Tako na primer Društvo bibliotekarjev Ljubljana zavrača sprejemanje zakona po skrajšanem postopku, saj naj bi po njihovem šlo za bistvene vsebinske posege v ureditev te dejavnosti in bi zato morala svoje reči in prispevati k oblikovanju predloga zakona tudi pristojna strokovna javnost. Določene pripombe je izrazilo tudi Združenje splošnih knjižnic, ki predlaga ureditev tega področja z ustreznim pravilnikom, ki naj bi ustrezno urejal tudi pravice pripravnikov, mentorjev, delodajalcev in tudi njihove obveznosti. Relevantne so tudi pripombe Društva bibliotekarjev Maribor in Nacionalnega sveta za knjižnično dejavnost in tako naprej. Tako se človek nehote vpraša, ali je bila odločitev kolegija o izbiri skrajšanega postopka res idealna. Tako gre zaznati iz njihovih pripomb, da utemeljitve predloga sprejemanja oziroma obravnave po skrajšanem postopku niso bile najbolj argumentirane, saj naj bi predlagane spremembe imele daljnosežne posledice, s tem da se načelno podpira uvedba volonterskega pripravništva, in sicer z ustrezno regulacijo zakona s podzakonskimi akti. S tem se strinjamo tudi v Slovenski nacionalni stranki in pričakujemo ustrezno odločitev večine v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Miran Jerič.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Cilj Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu, ki ga je predložila skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Francem Žnidaršičem, je uvedba volonterskega pripravništva v Zakon o knjižničarstvu. Ker Zakon o delovnih razmerjih, ki je stopil v veljavo potem, ko je Zakon o knjižničarstvu že veljal, omogoča tudi volontersko pripravništvo, podpiramo cilje spremembe Zakona o knjižničarstvu, ki bi volontersko pripravništvo omogočile tudi kandidatom za opravljanje bibliotekarskega izpita. Državnemu zboru pa je bil v tem času predložen tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu, ki ga je predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisano Silvo Črnugelj. Ker ta predlog sprememb zakona poleg ureditve instituta volonterskega pripravništva prinaša predloge sprememb oziroma ustreznejših rešitev še na nekaterih drugih odprtih vprašanjih, ki jih ureja Zakon o knjižničarstvu, ki so po našem mnenju prav tako pomembna, bomo zato slednji predlog sprememb podprli, saj se nam zdi tudi ustreznejši. Zaradi navedenega Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu po skrajšanem postopku, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Francem Žnidaršičem, v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ne bomo podprli oziroma bomo glasovali za predlog sklepa matičnega delovnega telesa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo stališče predstavil gospod Vili Rezman.
V imenu naše poslanske skupine ponovno zagotavljam, kar lahko preverite, da je poslanska skupina povabila tudi druge poslanke in poslance k sopodpisu tega predloga zakona, ki ga predlagamo. Želeli smo zbrati vse podpise pod ta naš tekst, vendar se je najprej zalomilo pri Socialnih demokratih in pri LDS, pri koaliciji torej, ki je odklonila podpis. Zanimivo je, da je potem ta isti tekst, ki smo ga mi predlagali, prepisala tako rekoč v svoj, drug predlog zakona. Zanimivo je pri tem tudi, da so bili poslanci, ki so podpisali prvi zakon – torej tega, o katerem danes govorimo – pripravljeni podpisati tudi drugi predlog zakona, vedoč, da gre za deloma enake vsebine. Vedoč, da če bi bile misli korektne, bi lahko v obravnavi tega zakona skupina, ki je predlagala drugega, tudi amandmirala. In na to smo bili mi pripravljeni. Vedoč, da je drugi zakon bistveno bolj zahteven in da je naletel na bistveno več problemov in pomislekov. In vedoč, da bi lahko ta drugi zakon določilo o volonterstvu preprosto izpustil, če bi bil sprejet zakon, ki ga mi predlagamo. Torej, bile so odprte vse možnosti, vendar je skupina, ki je predlagala drugi zakon, te možnosti pač zavračala in ima do tega seveda tudi svojo pravico, vendar je vprašanje, kakšne bodo posledice. Po naši oceni bodo škodljive za knjižnice in škodljive za mlade, ki ne bodo mogli pristopiti k pripravništvu in k opravljanju izpitov. Tako se za mlado generacijo najbrž ne skrbi najbolje. Zakonodajno-pravna služba je imela dve pripombi k predlogu zakona. V naši poslanski skupini smo jih takoj akceptirali in tudi v pisni obliki pripravili dva amandmaja, ki smo jih želeli predlagati kot amandmaja odbora matičnega delovnega telesa. Do tega nismo prišli, zato ker je predsednica tega delovnega telesa, preden bi razpravljali o posamičnih členih in odločali o njih, predlagala sklep o neprimernosti tega zakona, brez da bi ga argumentirala, kar lahko pogledate tudi v poročilu iz tega odbora. Torej, brez razprave o strokovnih argumentih in pri tem spregledala, da so podpisniki iste vsebine tudi pripravili predlog za drugi zakon, spregledali so, da Vlada ne nasprotuje – to je Vlada zapisala v pisni obliki – volonterskemu pripravništvu in da ga Vlada kljub temu ne podpira. Razumi ta preobrat v vladnih mislih, če ga le moreš. In danes vidim, da različno interpretirajo dokumentacijo, ki smo jo dobili vsi v roke. Ta prvi zakon je bil namreč v delu, ki govori o volonterskem pripravništvu, deležen podpore Bibliotekarskega društva Ljubljane. Piše, da ga podpirajo. Bil je deležen podpore Bibliotekarskega društva Maribor. Piše, da ga podpirajo. Bil je deležen podpore Združenja splošnih knjižnic. Piše, da ga podpirajo. Bil je deležen Nacionalnega sveta za knjižničarsko dejavnost. Piše, da ga podpirajo. In bil je deležen podpore Sindikata Glosa. Torej v bistvu, v tistem delu, kjer se govori o volonterskem pripravništvu, je bil deležen vse strokovne podpore. Tisto, kar so pa pripominjali, pa je bil njihov pomislek, da je zakon preobširen in prezahteven; ampak ne ta prvi, ta drugi, ki naj bi bojda še enkrat prišel na vrsto. Da bi knjižnice z njim izgubljale svojo vlogo in svoje mesto, čeprav so knjižnice predlagale ta zakon, in pozablja na to, da drugi zakon ni bil predlagan zaradi volonterstva, ampak zaradi nameščanja direktorja IZUM v Mariboru. Sicer se pa bojim, da bo naš zakon zavrnjen, utegne pa se zgoditi, da novi zakon ne bo sprejet, ceno pa bodo plačali mladi in brezposelni strokovnjaki.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Socialnih demokratov bo stališče predstavila gospa Silva Črnugelj.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni, gospod Školč in gospa Likarjeva, dragi kolegi in kolegice! Knjižničarska dejavnost ima na slovenskem bogato tradicijo, ki seže daleč v 19. stoletje, če gledamo civilno sfero, in v srednji vek, če gledamo samostanske knjižnice. Z razvijanjem zlasti mreže šolskih in splošnih knjižnic, ta predstavlja kulturno zakladnico – 700 splošnih knjižnic in na stotine osnovnošolskih, da ne govorimo specialnih. Zven besed bi bil še plemenitejši, če bi bili kulturna in znanstvena politika končno sposobni prisluhniti in rešiti prostorsko stisko nacionalne knjižnice, ki se žal vleče že desetletja. V tem mandatu smo se srečali z analizo možnosti ukinitve članarine, ki bi storitve splošnih knjižnic še bolj približala potencialnim uporabnikom. Žal je bila resna politična razprava onemogočena s strani največje opozicijske stranke, ki je sodeč sama po sebi analizo zavrnila kot bombonček v predvolilnem obdobju lokalnih volitev, v resnici pa bi lahko samo omogočila uresničitev določila že sprejetega Zakona o knjižničarstvu, in sicer 8. člena, ki govori o pravicah uporabnikov do brezplačnih osnovnih storitev. V Poslanski skupini Socialnih demokratov se zavzemamo za nadaljnji razvoj odločnosti na področju knjižnične dejavnosti, ki v mednarodnem prostoru žanje zavidljive uspehe, zlasti v izpostavljanju naprednega informacijskega sistema in se naš sistem COBIS širi tudi v druge dežele in države. V tej luči smo tudi sovlagatelji predloga, ki ga bomo obravnavali na eni izmed prihodnjih sej – če – in ki se v delu dotika tudi danes obravnavnega predloga. Instrument volonterskega pripravništva, ki ga predvidevata oba predloga zakona, je pri nekaterih strokah že uveljavljen in prispeva k pospešenemu prihodu iz izobraževalnega v delovni proces. Kot so opozorila strokovna bibliotekarska združenja, pa predlagani način izvedbe volonterskega pripravništva v knjižničarstvu odstopa od drugih profesij in imajo tudi druge predloge. Poslanska skupina Socialnih demokratov je tudi zaradi odklonilnega stališča strokovne javnosti na odboru podprla sklep o neprimernosti predloga za nadaljnjo obravnavo. Na ta način se odpira možnost, da se do obravnave drugega predloga vzame še določen čas za premislek in poišče bolj ustrezno rešitev. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo iz navedenih razlogov podprli sklep matičnega delovnega telesa, torej da predlog novele Zakona o knjižničarstvu ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Naša podpora nadaljnjim predlogom s tega področja pa bo odvisna od presoje, kaj posamezne rešitve po eni strani pomenijo za uporabnike in kaj pomenijo po drugi strani za profesijo. Verjetno pa bi bilo dobro temeljito analizirati, kako in na kakšen način se izvaja pred desetimi leti sprejet Zakon o knjižničarstvu. Verjetno danes obravnavana novela ni edino področje možnih sprememb. Moramo se zavedati, da so knjižnice na slovenskem izrazito razvite in da nam to zavidajo ne le sosedje Avstrijci in Italijani, ampak tudi druge države v Evropi in svetu in zato je dobro vsak tako pomemben način spremembe temeljito premisliti in prediskutirati s stroko. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Slovenske demokratske stranke bo predstavil stališče gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Drži, da nekatere stvari v knjižničarstvu niso ustrezno rešene in da se že kar nekaj let mučimo, da bi tudi tukaj stvari uredili, vendar v Slovenski demokratski stranki nismo ravno prepričani, da če po desetih letih nekaterih stvari nismo mogli urediti, bi jih sedaj pa kar po hitrem postopku, ad hoc rešili. To, da se mučimo že tako dolgo, verjetno pomeni, da gre za pomembno tematiko in da je presoja v družbi takšna, da gre za pomembno. Pa gremo po vrsti. Poglejte, predlagatelji so napisali, kaj so razlogi za sprejem takšnega zakona. Prva alineja. Mladim, brezposelnim diplomantom omogoča usposabljanje z brezplačnim delom za opravljanje bibliotekarskega izpira; predstavlja veliko investicijo znanja; omogoča intenzivno aktivnost na intelektualnem področju posameznika; omogoča brezposelnim osebam z univerzitetno izobrazbo več možnosti za vstop na trg dela; povečuje konkurenčnost mladih diplomantov ob iskanju zaposlitve; omogoča zmanjševanje stopnje brezposelnosti; zmanjšuje škodljive vplive dolgotrajne brezposelnosti na zdravje in tako naprej. Pod vse se lahko podpišemo, vendar dovolite naslednji razmislek. To področje ni edino v državi, ki se srečuje s podobnimi težavami in veste, da če kje, potem moramo tudi na tem področju upoštevati analogijo. Zakaj ne bi tudi na drugih področjih uvedli enakega postopka? Zakaj samo za knjižničarstvo? Zakaj ne bi recimo za pravosodni izpit uvedli podobnega postopka? In poglejmo diplomante Pravne fakultete, če ti razlogi ne bi veljali tudi za njih. Mladim brezposelnim diplomantom omogoča usposabljanje z brezplačnim delom za opravljanje pravosodnega izpita. Predstavlja veliko investicijo v znanje, tudi pri pravnikih. Omogoča intenzivno aktivnost na intelektualnem področju posameznika, prav gotovo. Omogoča brezposelnim osebam z univerzitetno izobrazbo več možnosti za vstop na trg dela, tudi za pravnike. Povečuje konkurenčnost mladih diplomantov v iskanju zaposlitve, prav gotovo. Omogoča zmanjševanje stopnje brezposelnosti. No, tu je vprašljivo tudi za knjižničarje, ampak enako bi veljalo tudi za diplomante drugih fakultet, tudi na tehničnem področju, kjer so potrebni strokovni izpiti. In sedaj mi ad hoc parcialno rešujemo eno področje, kjer sicer nimamo nič proti temu, da se to področje reši, vendar je treba upoštevati naslednje: takšna rešitev na Ustavnem sodišču ne more prestati presoje, zato ker je parcialna, samo za nekatere, za en spekter diplomantov, za eno področje poklicev, za drugo področje pa ne. Prav gotovo na Ustavnem sodišču to ne bi stalo in ni mogoče. In še ena zadeva, ki je tudi v predlogu tega zakona, in sicer pod prikazom Ureditve v drugih pravnih sistemih. In je zapisano: "Ureditve vprašanja volonterskega pripravništva na obravnavanem področju v drugih pravnih sistemih nismo zasledili, zato primerjava ni mogoča. Vsebina Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu ni predmet usklajevanja s pravnim redom EU." To prav gotovo drži, vendar moramo v Slovenski demokratski stranki priznati, da je korektno napisano, da v drugih pravnih sistemih tega ni bilo zaslediti. In sedaj še komentar tega v imenu poslanske skupine. Seveda to ne pomeni, če v drugih pravnih sistemih tega ni, da rešitve ne more biti. In tudi mi trdimo, da ni vse zlato, kar je recimo v Evropski uniji oziroma v njihovem pravnem redu. Vendar pa to prav gotovo kaže, da ne želimo neke specifične rešitve, ki bi jo sicer uredili tu, na drugem področju pa bi naredila nered. In verjetno bi se na to usul plaz pritožb drugih poklicev z drugih področij. V Slovenski demokratski stranki bomo podprli sklep, da predlog zakona ni primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo, in sicer zaradi tega, ker se mora stvar dobro premisliti. Če smo o njej razmišljali že deset let, potem verjetno ne bo škodilo, če še kakšen mesec ali pol leta, da stvari uredimo kompleksno, da stvari ne bi bile vprašljive na pravnem področju s strani drugih poklicev. Se pravi, v Slovenski demokratski stranki podpiramo sklep, da predlog zakona ni primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GOZDNEM REPRODUKCIJSKEM MATERIALU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Gospod mag. Dejan Židan, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Izvolite.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci ter ostali prisotni! Gre za tehnično dopolnitev zakona. Za to so trije razlogi. Prvič, zakon se usklajuje z Zakonom o storitvah na notranjem trgu in predlagana sprememba določa, da morajo imeti pravne osebe iz tretjih držav, ki opravljajo dejavnost dobavitelja gozdnega reprodukcijskega materiala na območju Republike Slovenije, podružnico, pravne osebe drugih držav članic EU pa je ne potrebujejo. Kot drugo, zakon se usklajuje z Direktivo o storitvah na notranjem trgu, kar v praksi pomeni, da se v primeru molka organa v upravnem postopku šteje, da je odgovor na vlogo stranke pozitiven. In kot tretje, zakon se usklajuje z Zakonom o prekrških, saj so ukinjene mandatne kazni, valuta pa se iz tolarjev spreminja v evre. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora gospodu Francu Bogoviču.
Lep dober dan, spoštovani predsednik, spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani minister s sodelavko! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je na 34. seji 1. 9. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdnem reprodukcijskem materialu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 108. seji 1. 7. sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Na seji odbora so sodelovali predstavniki predlagatelja Vlade, to je Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Zakonodajno-pravna služba, Kmetijsko gozdarska zbornica Slovenije in Sindikat kmetov Slovenije. V poslovniško določenem roku nihče od kvalificiranih predlagateljev ni vložil amandmajev k predlogu zakona. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, da je predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika k besedilu predloga zakona nima pripomb. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki predlog zakona podpira. V uvodni dopolnilni obrazložitvi členov je minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano na kratko povzel poglavitne cilje in razloge za pripravo predloga zakona. Poudaril je, da gre za povsem tehnični zakon, ki je potreben zaradi uskladitve z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu in zakonom o storitvah na notranjem trgu Republike Slovenije. Novela zakona določa tudi obvezno vzpostavitev in vodenje registra dobaviteljev gozdnega reprodukcijskega materiala, vsebino in vodenje registra ter vsebino vloge za vpis v register. V kazenskih določbah pa je spremenjena valuta, s katero se za prekrške kaznuje kršitelje, in sicer se slovenski tolarji nadomestijo z evri. Vsebinsko pa se kazenske določbe usklajujejo z Zakonom o prekrških, tako da se odpravlja mandatne kazni. Kršitve zakona se obravnavajo kot prekrški, ki se jih kaznuje z globo. K besedilu predloga zakona ni bilo pripomb. Odbor je v skladu s 126. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Ker k predlogu zakona v drugi obravnavi niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdnem reprodukcijskem materialu sprejme v predloženem besedilu.
Hvala lepa. Sledijo predstavitve stališč poslanskih skupin. V imenu Slovenske ljudske stranke bo stališče predstavil gospod Franc Bogovič.
Zelo na kratko. O vsebini se ne bom ponavljal, ker je bila že povedana tako s strani ministra kot tudi s strani poročila odbora. V Slovenski ljudski stranki se strinjamo s to novelo zakona. Gre za te tehnične uskladitve zakona, zato ga bo Slovenska ljudska stranka tudi podprla.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil stališče gospod Franc Jurša.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav ministru in kolegici! Kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdnem reprodukcijskem materialu, ki veljavni zakon usklajuje z direktivo o storitvah na trgu in Zakonom o storitvah na notranjem trgu. Tako se v 23. členu Zakona o gozdnem reprodukcijskem materialu dodaja nov odstavek, ki določa pozitiven molk organa, za postopke, izdajo odločbe in posebnosti glede rokov in odločanja v upravnem postopku pa smiselno uporabo 10., 11. in 12. člena Zakona o storitvah na notranjem trgu. Pri odločanju v upravnih postopkih se bo uvedel pozitiven molk organa, kar pomeni, da se bodo vse popolne vloge reševale v najkrajšem možnem roku. V primeru molka organa pa se bo po pretečenem roku in vloženi popolni vlogi za izdajo dovoljenja štelo, da je zahtevku stranke ugodeno. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo stališče predstavil gospod Miran Györek.
Še enkrat lep pozdrav vsem! K predmetnemu Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdnem reprodukcijskem materialu, ki se utemeljeno obravnava po skrajšanem postopku, ni kaj mnogo dodati z obrazložitvami, saj gre za potrebne uskladitve z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah v notranjem prometu. Seveda, če omislimo eventualno polemiko vsebine le-teh direktiv, ampak to očitno ni naš namen, saj gre dejansko za povsem tehnični zakon in zgolj zaradi same uskladitve. Nenazadnje je bilo tudi na odboru sprejeto takšno stališče, zato bomo v Slovenski nacionalni stranki dopolnitve tudi sprejeli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo stališče predstavil gospod Andrej Magajna.
Spoštovani minister s sodelavko, kolegice in kolegi! Zakon o gozdnem reprodukcijskem materialu se usklajuje z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o storitvah na notranjem trgu in Zakonom o storitvah na notranjem trgu. Sedanje določbe tretje alineje drugega odstavka 21. člena Zakona o gozdnem in reprodukcijskem materialu niso skladne z Zakonom o storitvah na notranjem trgu, ker ne razlikujejo jasno med tujimi dobavitelji gozdnega reprodukcijskega materiala iz držav članic EU in iz tretjih držav. Predlagana sprememba določa, da morajo pravne osebe iz tretjih držav, ki opravljajo dejavnosti dobavitelja na območju Republike Slovenije imeti podružnico, kar pa ne velja več tudi za pravne osebe drugih držav članic Evropske unije. Zakon določa tudi obveznosti vzpostavitve in vodenja registra dobaviteljev gozdnega reprodukcijskega materiala, vsebino in vodenje registra ter vsebino in vlogo za vpis v register ter druge manjše spremembe, pri katerih pa pravzaprav nima nihče nobenih pripomb in bomo tudi mi te spremembe podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov bo stališče predstavil gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Zakon o gozdnem reprodukcijskem materialu določa pogoje za predelovanje, trženje in uporabo gozdnega reprodukcijskega materiala in nenazadnje tudi določa rezerve semenskega materiala in gozdno gensko banko, kar pomeni, da je tudi za gozdarsko stroko to izjemno pomemben zakon in bo najbrž postal za njih tudi dodatni izziv, kajti s tem zakonom se pravzaprav odpravlja obveznost, ki je bila do sedaj zapisana v tem zakonu, da se tudi iz držav znotraj Evropske unije ustanovi podružnica v Sloveniji, če lahko neka država znotraj Evropske unije dobavi ta material tudi na območju Republike Slovenije. Torej, zakon odpravlja to omejitev, tako da bo mogoča neposredna dobava iz držav članic Evropske unije v Slovenijo. Seveda pa ta določba ostane za vse tiste tako imenovane tretje države, ki niso članice EU, ki bodo morale v ta namen še vedno ustanavljati svoje podružnice v Sloveniji in poskusiti potem seveda dobavljati ta genski material v Slovenijo. Tako da je pri tem zakonu zelo pomembno, da določa tudi obveznosti postavitve in vodenja registra dobaviteljev gozdnega reprodukcijskega materiala in s tem mislim, da bomo lahko tudi prihodnosti nadzirali, kakšen material se dejansko dobavlja v Slovenijo, kajti nenazadnje gre za državo, ki je izjemno gozdnata in je tradicionalno vezana na gozd. Glede na to, da zakon tudi odpravlja nekatere administrativne ovire za registracijo podružnic v Sloveniji, lahko govorimo tudi o tem, da je zakon prijazen, zaradi tega, ker odpravlja dodatne administrativne ovire. Zato bomo zakon v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo stališče predstavil gospod Robert Hrovat.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Kaj pravzaprav še povedati po vseh predhodnikih, posebej ob dejstvu, da gre v večini za prenos EU direktive s področja prostega pretoka storitev in upravnega postopka ter za uskladitev s posameznimi določbami ostale zakonodaje. V Slovenski demokratski stranki pozdravljamo rešitev, ki določa pozitiven molk organa, za postopke izdaje odločbe, posebnosti glede rokov in odločanja v upravnem postopku pa smiselno uporabo 10., 11. in 12. člena Zakona o storitvah na notranjem trgu. Prav tako pa glede na včerajšnje dogajanje v Državnem zboru menimo, da bo v prihodnjih mesecih treba odpreti razpravo, kaj pravzaprav storiti s slovenskim kmetijstvom. Vprašanj je veliko, odgovorov še več, mnenj pa je neskončno. V tem mandatu ne moremo reči, da ni bilo ničesar narejenega, a bilo je tudi nekaj napak. V Slovenski demokratski stranki še vedno menimo, da je bila velika napaka sprejetje novele Zakona o kmetijskih zemljiščih, kjer se je pod pretvezo skrbi za kmetijske in gozdne površine uvedel nov davek, ki že kaže prve katastrofalne posledice za gospodarstvo, za lokalne skupnosti in posameznike. Verjamemo, da bo naslednja vlada področju kmetijstva, gozdarstva in prehrane namenila še več vsebine in konkretno pristopila k reševanju pomembnih vprašanj s tega področja. Temu konkretnemu zakonu pa v Slovenski demokratski stranki seveda ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni bilo možno vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.55. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O DELOVNEM ČASU IN OBVEZNIH POČITKIH MOBILNIH DELAVCEV TER O ZAPISOVALNI OPREMI V CESTNIH PREVOZIH. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predstavnika Vlade za dopolnilno obrazložitev ni. Predlog zakona je obravnaval Odbor za promet kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Janku Vebru.
Hvala za besedo. Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za promet je na svoji 17. redni seji, ki je bila 2. 9. 2011 obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. V uvodni obrazložitvi predloga zakona je podal minister za promet dr. Patrick Vlačič obrazložitev, v kateri je poudaril, da je glavni cilj spremembe zakona pripraviti pravne podlage za reorganizacijo ministrstva, s katero se bo opravil prenos pristojnosti za odobritev delavnic za tahografe ter za izvajanje nadzora nad delavnicami ter izdajanjem kartic iz Direkcije Republike Slovenije za ceste na Ministrstvo za promet. Razlog za reorganizacijo je tudi v večji učinkovitosti in preglednejši organizaciji področja tahografov, kar bo po mnenju ministra omogočalo še boljše upravljanje s človeškimi viri in s tem posredno tudi prihranek finančnih sredstev. Zakon je pregledala tudi Zakonodajno-pravna služba in pripravila pisno mnenje. Pripombe, ki so bile zapisane v mnenju, so bile upoštevane in jih je tudi odbor sprejel v obliki amandmajev. Ravno tako je Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj obravnavala zakon in predlog zakona podpira. Člani odbora so podprli vse predložene amandmaje, sicer pa same razprave o ostalih členih ni bilo, tako da je odbor glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Tako oblikovan predlog zakona je danes tudi na obravnavi tukaj na seji Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev, gospod Anton Urh. [[Ga ni.]] V imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo stališče predstavila gospa mag. Sara Viler.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav poslankam in poslancem! Kot smo slišali, je glavni cilj spremembe zakona pripraviti pravne podlage za reorganizacijo ministrstva, s katerim se bodo naloge in pristojnosti za odobritev delavnic za tahografe ter za izvajanje nadzora na delavnicami iz Direkcije Republike Slovenije za ceste prinesle na Ministrstvo za promet. Razlog, kot smo tudi že slišali, za organizacijo je v večji učinkovitosti in preglednosti organizacije na tem področju. Težko je razumeti in sprejeti dejstvo, da spremembe Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih dajejo podlago za reorganizacijo ministrstva. Skregano je z logiko. Sama Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju navaja, da je na podlagi 21. člena Zakona o državni upravi ustanavljanje organov v sestavi ministrstev v pristojnosti Vlade. Mogoče bi bilo treba uskladiti še kakšen drug predpis. Od Vlade je pričakovati, da ustrezno pozna lastno organizacijsko strukturo in pristojnosti. V Slovenski nacionalni stranki upamo, da bodo prenesene naloge iz Direkcije na Ministrstvo za promet resnično opravljeno učinkovito in korektno. Predlog zakona bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanskega kluba Liberalne Demokracije Slovenije bo stališče predstavil gospod Miran Jerič.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Kolegice poslanke in kolegi poslanci! S 1. majem leta 2006 je bila v Evropski uniji uvedena nova generacija digitalnih tahografov. Glavni cilj uvedbe je bil izboljšanje nadzora nad počitki voznikov in s tem izboljšanje varnosti v cestnem prometu. Uvedba digitalnih tahografov je poleg sodobnejše snemalne opreme prinesla tudi nekatere druge novosti. In sicer, uvedbo tahografskih kartic, od vozniških kartic do tahografskih kartic za potrebe podjetij, servisnih delavnic in nadzornih organov. Te kartice so namenjene predvsem identifikaciji določenih oseb ali ustanov vključenih v ta proces ter po drugi strani tudi beleženju podatkov in samemu nadzoru. Predlagana novela je posledica načrtovane reorganizacije Ministrstva za promet, s katero bo prišlo do prenosa nekaterih pristojnosti za odobritev delavnic za tahografe ter za izvajanje nadzora nad delavnicami ter izdajateljem tahografskih kartic iz Direkcije Republike Slovenije za ceste na Ministrstvo za promet. Zato besedilo novele zakona spreminja predvsem tiste določbe, ki sedaj v veljavnem zakonu urejajo pristojnosti Direkcije Republike Slovenije za ceste. Vlada kot predlagateljica zagotavlja, da je razlog za reorganizacijo v učinkovitejši in preglednejši organizaciji področja tahografov, kar naj bi omogočilo tudi boljše upravljanje s človeškimi viri, posredno s tem pa tudi nekatere stroškovne prihranke na področju tahografov. Zato bomo v Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov bo stališče predstavil gospod Janko Veber.
Še enkrat hvala za besedo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo mnenja, da so vozniki nekako najšibkejši člen v prevozništvu, v odnosu do delodajalca in seveda tudi v odnosu do naročnika. Oba imata interes, da blago pride čim prej in da je ta dobava kvalitetna. Velikokrat pa se poskuša potem voznike tudi prisiliti v to, da so dlje za volanom, kot bi bilo primerno zaradi varnosti v cestnem prometu. Tako da je razvoj tahografov šel v smeri, da se vzpostavi nadzor in da se predvsem natančno lahko beleži in kontrolira tudi počitek, ki ga voznik nujno potrebuje za to, da lahko varno opravlja svoje delo. Tudi ta zadnja sprememba zakona bo omogočila reorganizacijo ministrstva, s tem, da se pristojnost za odobritev delavnic za izvajanje nadzora nad delavnicami ter izdajanje kartic iz direkcije za ceste prenese na ministrstvo, pomembno pri tem pa je, da se pri tem tudi upošteva načelo ekonomičnosti, zato da se vzpostavi učinkovita organizacija; načelo gospodarnosti, da se vzpostavi tudi cenejša organizacija, in predvsem ta sprememba ne bo v praksi povzročala nepotrebnih administrativnih ovir. S tem menimo, se bo še povečala učinkovitost delovanja sistema tahografov in posredno tudi varnosti v cestnem prometu, zato bomo Socialni demokrati ta predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Branko Marinič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani prisotni, lepo pozdravljeni! V Slovenski demokratski stranki ugotavljamo, da se tako kot pri mnogih drugih vsebinah zakonov pri predlogih sprememb kot tudi pri Predlogu zakona o spremembah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih vsebine, ki jih Vlada oziroma posamezna ministrstva pošiljajo v obravnavo Državnemu zboru, ne posveča dovolj velike pozornosti samim vsebinam. Prihaja namreč do tega, da se Zakonodajno-pravna služba ukvarja s tistim, kar bi morala urediti in uskladiti že Služba Vlade RS za zakonodajo, kajti zakon gre, preden ga pošlje predlagatelj v Državni zbor, tudi skozi proceduro Službe Vlade RS za zakonodajo. Tako je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora dodatno obremenjena in v bistvu opravlja tisto delo, ki bi ga moral opraviti nekdo drug. To seveda bremeni in upočasnjuje delo Državnega zbora, na kar smo že velikokrat opozorili. In na to smo opozarjali tudi pri vsebini tega zakona. Predvsem je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora opozorila predlagatelje, da bi to nalogo lahko opravili v skladu z nekim drugim aktom, ki ga kot instrument, ko gre za racionalizacijo in optimizacijo delovnih procesov lahko opravili že brez tega oziroma na osnovi nekega drugega predpisa. Če pa je že bilo treba, pa se seveda v Poslanski skupini SDS zavzemamo tudi za to, da tam, kjer je mogoče, to je stalna naloga Vlade in posameznih ministrstev, skrbijo za to, da znižujejo stroške javne uprave. Torej ne gre za pomembne spremembe pri vsebini predloga zakona, gre za nekatere manjše vsebine. Tako kot sem že povedal, pa smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke mnenja in na to velikokrat že opozarjali, da mora priti vsebina predloga zakona v Državni zbor dodelana, urejena, ne pa, da se potem bremeni Zakonodajno-pravno službo Državnega zbora. Seveda pa s tem potem tudi poslanke in poslanci, vsaj kar zadeva Slovensko demokratsko stranko, izgubljamo dragocen čas, ko se obravnava predvsem tiste vsebine, ki jih mora Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora urejati in usklajevati. Urejene bi lahko prišle že v Državni zbor, s tem pa bi seveda lahko opravili temeljitejšo obravnavo pri samih vsebinah. V Poslanski skupini SDS tako ne bomo nasprotovali takšnim rešitvam in takšnim vsebinam, smo pa seveda mnenja, še vedno, da naj bodo vsi predlogi, ki prihajajo v obravnavo po takem ali drugačnem postopku v Državni zbor, pripravljeni tako, da se s samimi vsebinami in postopki ne računa na angažiranje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, kar dodatno obremenjuje in seveda s tem onemogoča Zakonodajno-pravni službi Državnega zbora, da uporablja druge pomembnejše naloge. S takšnimi nalogami, kot je bilo v konkretnem primeru, se namreč Zakonodajno-pravna služba ukvarja s tistim področjem, ki je v pristojnosti nekoga drugega, ki bi to moral že opraviti.
Hvala lepa. Gospod Janez Ribič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, gospod minister, spoštovani gospe in gospodje! Pred nami je zakon, ki navidezno predstavlja zgolj tako imenovane tehnične popravke in prilagoditve, da se bo s tem ustvarjala pravna podlaga za prenos pristojnosti iz Direkcije za ceste na Ministrstvo za promet, kot so se odločili na ministrstvu. Zato je potrebna tudi reorganizacija ministrstva, saj se prenašajo pristojnosti za odobritev delavnic za tahografe ter izvajanje nadzora nad delavnicami in nad izdajanjem kartic iz Direkcije Republike Slovenije za ceste na Ministrstvo za promet. S tem naj bi se zagotovili večja učinkovitost in preglednejša organizacija področja tahografov, boljše opravljanje s človeškimi viri in s tem posredno tudi prihranek finančnih sredstev. Sliši se lepo in preprosto, da je temu res tako, pa v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke dvomimo. Poslanci Slovenske ljudske stranke zagotovo podpiramo varčevanje in racionalnost poslovanja v državni upravi, vendar pa prenašanje navedenih pristojnosti in zaposlenih na ministrstvo ne pomeni nujno tudi racionalnejšega poslovanja. Ministrstva, katerih notranjo sestavo po naši zakonodaji ureja Vlada, vodijo izvajanje politike in zakonov, ne pa konkretnih nalog, saj niso vešča podjetniškega poslovanja. Poslovanje ministrstva je podvrženo drugačnim predpisom in načinu poslovanja, javnega naročanja in podobno. Zato se nam zdi povsem prepričljiv argument, da bo zgolj zaradi prenosa na ministrstvo poslovanje v zvezi s tahografi racionalnejše in cenejše. Na žalost že predlogi zakonov, ki jih ministrstvo prinaša pred nas v Državni zbor, našo bojazen potrjujejo. Praviloma moramo v Državnem zboru, tako kot velja tudi za ta zakon danes, vse zakonske predloge, vse določbe v celoti ali večji meri napisati ponovno. Ali to ne vzbuja dvoma v kakovostno in racionalno poslovanje ministrstva? Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SANACIJI ZGORNJE MEŽIŠKE DOLINE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 27 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Predlog zakona je na 32. seji 7. 9. 2011 obravnaval Odbor za okolje in prostor kot matično delovno telo. Ker po končani razpravi odbor členov k predlogu zakona ni sprejel, je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Zato dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. V imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil stališče gospod Zmago Jelinčič Plemeniti.
Lep pozdrav vsem skupaj! Še ena klofuta, ki jo je zdaj že bivša vlada dala Korošcem in Korošicam. Še ena klofuta, ki jo je dala okolju. In še ena klofuta, ki jo je dala vsem ljudem, ki živijo na tistem področju. In še ena klofuta, ki jo je dala vsem otrokom iz tistega konca, ki morajo živeti v zastrupljenem okolju, ampak za to sedanji, zdaj že bivši vladi, ni nič mar. Glavno, da ti gospodje živijo v svojih bazenih in hišicah v Ljubljani, na morju, na Hrvaškem in tako naprej. Za lastne ljudi ni posluha. Mislim, da bi bilo nujno, da bi se sprejel ta zakon, katerega je Odbor za okolje in prostor zavrgel. Zavrgla ga je pravzaprav vladna večina, zavrgli so ga tisti iz Zares, LDS, SD, DeSUS, tisti ljudje, ki jim ni mar za državljane, ampak ki jih skrbi samo lastna korist in lastno dobro počutje. Ne vem, od kod tem ljudem tak zagon, da se borijo samo za svoje riti, pozabljajo pa na vse ostale. Predvsem na otroke, predvsem na tiste, ki jim, tudi njim, polnijo denarnice in jim dovoljujejo, da lahko lagodno živijo. In konec koncev, da lahko kradejo po dolgem in počez, da lahko uničujejo podjetja, da lahko vlačijo denar v oaze povsod po svetu in da se fino imajo in si kupujejo briljantne prstane in uhane za več 10 tisoč evrov in podobno. Za ljudi, za otroke, za tiste jim ni mar. Dejstvo je, da smo z zakonom hoteli samo nekaj, in sicer, da bi se zamenjala tista onesnažena zemlja, ki ubija ljudi, ki povzroča genetske spremembe na prebivalcih; da bi se zasejala trava, da bi se vzpostavile zelene površine in konec koncev imamo neke fakultete v Sloveniji, ki bi se lahko ukvarjale tudi s tem, kako določene rastline iz tal črpajo težke kovine in strupene snovi ter bi jih tudi na ta način lahko odstranjevali. Ampak ne. Bistveni sta tako ali tako FDV pa mogoče še Pravna fakulteta, ki vzgajata kadre, ki so všečni zdaj že bivši koaliciji, vse ostalo pa nič. Ne vem, zakaj je bilo tako hudo, da bi sprejeli ta zakon, ki ne bi v veliki meri obremenil državnega proračuna. Brez problema je zdaj že bivši premier Pahor Grkom vrgel okoli 400 milijonov. Brez problema. Brez problema bo podpisal oziroma so podpisali za 3 milijarde in še več evrov poroštev za neke lenuhe in goljufe v Grčiji in v drugih državah, ki živijo bistveno boljše od naših ljudi. Naši ljudje lahko umrejo. To ni važno. Vseeno jim je. In prav je, da bodo volitve kmalu. In prav je, da potem ti ljudje, ki jim je malo mar za lastne državljane, dobijo svoje in se jih izbriše iz tega političnega prostora. Kajti ta malomarnost, ta brezbrižnost, ta svinjarija, ki so jo počeli in ki jo počno, ne sme ostati nekaznovana. Grozljivo je, da je Vlada rekla, da so ukrepi za izboljšanje kakovosti okolja v Zgornji Mežiški dolini že ustrezno urejeni z odlokom. Gre za nek odlok, ki ga je podpisal ali pa tudi ne, mogoče je tajnica pritisnila samo štampiljko na nek papir. Ta odlok naj bi bil merodajen. In potem, če se ne da izpolnjevati odloka, ga pač ne bomo izpolnjevali, tako se dela oziroma se je delalo pri nas. Zato še enkrat. Boli me za vse tiste Korošice, Korošce in za njihove otroke, da so sploh v slovenskem parlamentu taki ljudje, ki jim je čisto vseeno za tisti del Slovenije, pravzaprav za zibelko slovenstva.
Hvala lepa. V imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo stališče predstavil gospod Miran Jerič.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Kolegice poslanke in kolegi poslanci! Odbor za okolje in prostor je kot matično delovno telo zavrnil vse člene obravnavanega Predloga zakona o sanaciji Zgornje Mežiške doline in s tem je obravnava tega predloga zakona končana. V Liberalni demokraciji Slovenije smo predlogu zakona nasprotovali že v prvi obravnavi na prejšnji seji Državnega zbora. Zato bomo ponovili svoje argumente za takšno odločitev, s katerimi hkrati utemeljujemo primernost odločitve Odbora za okolje in prostor. V LDS smo se v letu 2005 odločili, da okoljsko sanacijo Zgornje Mežiške doline skušamo pospešiti s sprejetjem posebnega Zakona o ukrepih za zmanjšanje onesnaženja okolja s prašnimi delci v Zgornji Mežiški dolini. Naš predlog zakona ni bil sprejet. Je pa zato takratna Vlada, spodbujena tako z vloženim in hkrati zavrnjenim predlogom zakona v letu 2005 in zaradi pritiskov iz Zgornje Mežiške doline v letu 2007, na podlagi 24. člena Zakona o varstvu okolja pripravila in sprejela Odlok o območjih največje obremenjenosti okolja in o programu ukrepov za izboljšanje kakovosti okolja v Zgornji Mežiški dolini. Na podlagi sprejetega odloka so bili v letih 2008, 2009 in tudi v letu 2010 sprejeti letni programi, na podlagi katerih so bila v občinah Črna na Koroškem in Mežica izvedena dela za sanacijo in izboljšanje kakovosti okolja. Treba je poudariti, da se bodo ukrepi izvajali vse do leta 2022. Sredstva za izvedbo letnega programa, ki ga sestavljata tako okoljski kot zdravstveni del, znašajo oziroma naj bi znašala okoli milijon evrov na leto. Zanimivo je, da predlagatelji obravnavanega zakona, ki so v letu 2005 nasprotovali našemu zakonu in se sklicevali zgolj na potrebo po sprejetju posebnega podzakonskega predpisa na podlagi Zakona o varstvu okolja, v obravnavanem predlogu zakona v bistvu zamolčijo že štiriletno izvajanje tega odloka, hkrati pa so v zakonsko besedilo preprosto prepisali 6 členov tega veljavnega odloka. Predlagatelji predloga zakona kot glavni cilj predloga zakona navajajo zagotavljanje finančnih sredstev iz državnega proračuna za izvedbo ukrepov za zmanjšanje okoljske škode v Zgornji Mežiški dolini. Zakon po njihovem mnenju ne bi bil potreben, če bi občini Črna na Koroškem in Mežica iz državnega proračuna dejansko dobili načeloma zagotovljen milijon evrov na letni ravni za izboljšanje kakovosti okolja. V LDS nas argument ne prepriča, saj tudi predlagano zakonsko besedilo ne določa načina zagotavljanja sredstev oziroma v obrazložitvi to vprašanje preprosto razreši z ugotovitvijo, da so sredstva že predvidena z veljavnim odlokom. Če zanemarimo pravno nevzdržnost takega sklicevanja, obstaja dejstvo, da bi tudi ob morebitni uveljavitvi predlaganega zakona višino sredstev dejansko še vedno določali z vsakokratnim letnim državnim proračunom na podlagi letnega sprejetega programa ukrepov. Sistem zagotavljanja sredstev bi torej ostal enak, dobili bi le pravno nedopustno stanje, v katerem bi isto področje hkrati urejala tako zakon kot odlok, in to vsak nekoliko drugače. Takšen zakon bi bil po našem mnenju tudi v nasprotju z Zakonom o varstvu okolja, ki predvideva urejanje takšnih problemov na podzakonski oziroma izvedbeni ravni in ne s posebnim zakonom. Zavedati se je namreč treba, da Zgornja Mežiška dolina ni edino degradirano industrijsko okolje v Sloveniji, ki potrebuje posebne ukrepe, ampak da je teh okolij na žalost več. Spomnimo se samo na Zasavje, Jesenice, Celje in še bi lahko našteval. Reševanje vsakega izmed teh problemov s samostojnim zakonom bi postopoma izmaličilo pravni sistem varstva okolja v Sloveniji. Se pa v LDS, tako kot v Vladi, zavedamo, da je treba veljavni odlok posodobiti, ga nadomestiti z novim, skupaj s programom ukrepov za izboljšanje kakovosti okolja v Zgornji Mežiški dolini, in v pripravo tega programa vključiti vsekakor bistveno več stroke, kompetentne stroke, kot pri pripravi prvega programa. Razmere so danes v primerjavi z letom 2005, ko smo predlagali svoj zakon, drugačne. Danes imamo za razliko od leta 2005 delujoč sistem za izboljšanje kakovosti okolja v Zgornji Mežiški dolini. Treba ga je le nadgraditi, torej posodobiti, vanj vključiti vsa najnovejša znanstvena spoznanja. Za to pa ni treba sprejemati novega zakona.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo stališče predstavil gospod Alojz Posedel.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo zelo različni posamezniki, pa vendar sta za vse značilna zelo razvit čut in odgovornost do zdravega urejenega okolja in tega si želimo tudi v vseh sredinah, za vse državljanke in državljane, še posebej za tiste najmlajše. In tudi Mežiška dolina ni nobena izjema. Pa vendar je skupna odločitev, da tega predloga zakona ne bomo podprli. Iz obrazložitev, ki so bile predstavljene že v Poslanski skupini LDS in ki so bile zelo nazorno predstavljene tudi na Odboru za okolje in prostor, ki je zelo odgovorno obravnaval problematiko Zgornje Mežiške doline, se vidi, da ne gre za nikakršne zaušnice ali za aroganco do tega območja, ampak za odgovoren odnos, ki se je pokazal že pred časom, ko je Vlada sprejela ustrezen odlok, ki ureja ukrepe in program ukrepov za izboljšanje kakovosti okolja v Zgornji Mežiški dolini, da so za to zagotovljena tudi ustrezna sredstva v državnem proračunu in da je tudi od lokalnih skupnosti odvisna dinamika koriščenja teh sredstev. Prepričani smo, da bi bil takšen zakon diskriminatoren do drugih področij, ki so tudi obremenjena s posledicami ali pridelave in predelave posameznih kovin v preteklosti ali pa določenih vrst industrije. Prepričani smo, da je s krovnim Zakonom o varstvu okolja in s posebnimi odloki za posamezna območja trenutna situacija dobro rešena, zato v Poslanski skupini nepovezanih poslancev tega predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov bo stališče predstavila gospa Breda Pečan.
Dober dan vsem prisotnim! Dober dan gospodu državnemu sekretarju in predsedniku Državnega zbora! Hvala za besedo. Socialni demokrati smo pri prvi obravnavi tega zakona zelo jasno povedali, da je to nepotreben in tudi sistemsko nepravi zakon, glede na to, da je v Zakonu o varstvu okolja izrecno zapisano, da mora Vlada pripraviti in sprejeti program sanacije okolij kot so Mežiška dolina, Celjska kotlina, Trboveljska oziroma Zasavske kotline, kjer je zaradi dolgoletnega, večstoletnega rudarjenja, proizvodnje jekla, proizvodnje svinca in svinčeve rude in recimo cinkarjenja v Celju prišlo do takšnega onesnaženja, ne samo zraka, kar se da sorazmerno hitro rešiti, ampak predvsem zemlje in tudi vsega, kar na tej zemlji raste. Vlada Republike Slovenije je leta 2005 zavrnila podoben zakon, ki ga je takrat vložil kolega Pavel Gantar, s točno to utemeljitvijo in kasneje tudi sprejela odlok o sanaciji Zgornje Mežiške doline zaradi posledic dolgoletnega rudarjenja in proizvodnje svinčeve rude in svinca. Ta odlok oziroma ta sanacijski program se tudi izvaja. Če primerjamo številke, ki so zapisane v predlogu zakona, in številke, ki so se že zgodile od leta 2007, ko je Vlada Republike Slovenije začela v sodelovanju z obema občinama na tem območju, Črno na Koroškem in Mežico, izvajati ta sanacijski program, se vidi, da so sredstva, ki so že bila porabljena in sredstva, ki so še načrtovana po programu, v celotnem obsegu večja, kot pa jih je predvideval ta zakon. Se pravi, popolnoma nelogična poteza. Poleg tega pa obstaja še čisto proceduralni problem. Namreč, če bi bil zakon sprejet, bi se za približno leto ali pa celo dve ustavila vsa sanacijska dela na tem območju, ker bi bilo po tem zakonu treba renovirati ali pa celo na Vladi na novo sprejeti program sanacije. Mislim, da bi bilo bistveno koristneje, če bi poslanska skupina, ki se je zavzela, kljub temu, da je prej v vlogi vladne koalicije in Vlade zavrnila praktično identični zakon, ki je bil leta 2005 predlagan, sedaj prevzela vlogo, ki ji nikakor ne gre. Smešno je, da danes rečeš a, naslednji dan pa ž. Treba je biti konsistenten in delati ves čas na eni način. Se pravi, kvečjemu bi lahko predlagatelji zakona pritisnili na Vlado, da bi bil program pospešeno izveden, ne pa, da ga ustavljamo s predlaganjem zakona. Drugo. Lahko bi tudi zahtevali, podobno kot zahtevajo kolegi, ki izhajajo iz Savinjske doline, da bi tak program in tak odlok ta vlada sprejela v čim krajšem času tudi za Celjsko kotlino in da bi Zasavci dosegli, da bi za Zasavje Vlada pripravila in sprejela podoben sanacijski program. Dejstvo je, da imamo v Sloveniji približno pet takih degradiranih in človekovemu zdravju, rastlinju in živalstvu škodljiva okolja – v vseh primerih, od Idrije do Sorške doline, do Jesenic, do Zasavja imamo območja, ki jih je treba sanirati – ki so posledica dolgoletnega, stoletnega rudarjenja ali težke industrije. Zato smo v poslanski skupini glasovali proti vsem členom zakona. Prepričani smo, da bo katerakoli vlada dosledno izpolnjevala program, ki ga je sprejela Vlada v času 2004 do 2008. Toliko. Zato smo tudi zadovoljni, da ta zakon sploh ne bo več šel naprej v proceduro.
Hvala lepa. Gospod Miro Petek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Kolegice in kolegi! Doline smrti in mrtve reke ni na zemljevidu. Obstajata v zavesti ljudi, ki živijo na Koroškem, v Zgornji Mežiški dolini. Dolina smrti, to je področje okoli žerjava, je bila zaradi pretirane industrializacije na eni strani in nikakršni skrbi za okolje na drugi strani v preteklosti simbol ekološkega fašizma, to je surovega in brezobzirnega uničevanja narave. Hvala bogu, danes tudi ta del Slovenije dobiva bolj prijazno podobo, posušeni in goli bregovi okoli žerjavske topilnice zelenijo. Reka Meža ni več mrtva reka in le redko se zaradi kakšne človeške napake, človeške neumnosti primeri, da se vmes znajdejo mrtve ribe. Stanje se izboljšuje, toda dediščina preteklosti ostaja, ni je mogoče sanirati čez noč, niti čez desetletja ali stoletje. Toda z nekaterimi ukrepi je mogoče izboljšati stanje v okolju in posledično, kar pa je najbolj pomembno, tudi zdravstveno stanje prebivalstva v tem koncu. Za zapiranje rudnika Mežica je bil pred več kot dvema desetletjema sprejet zakon, ki je vseboval tudi sanacijo okolja, ki pa še zdaleč ni bila dosledno izpeljana. Ostal je problem težkih kovin v zemlji in s težkimi kovinami obremenjen prah, ki še vedno onesnažuje to okolje. V naši poslanski skupini smo čakali, da bo današnja koalicija, nekoč opozicija, ponovila zakon, ki ga je vložila pred leti. Žal se to ni zgodilo. Žal tudi na odboru sprejeti amandmaji k temu zakonu niso bili sprejeti, in tako je zakon pač prišel do točke, kjer je danes. Odločitev pred več kot mesecem dni, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, in kasnejše dogajanje na Odboru za okolje in prostor je pokazalo, da ni iskrene volje, da bi se uredila ta problematika na zakonski ravni. Naš predlog je bil posledica dejstva, da se odlok o sanaciji ne uresničuje, da je sanacija samo na papirju, sicer dobro zastavljena, vendar zaradi različnih birokratskih ovir v tej državi pa enostavno ne funkcionira. Res je, da je zakon v veliki meri sledil odloku, hkrati pa je dodal tisto, kar doslej z odlokom ni bilo urejeno. Ta zakon ni terjal več sredstev, kot jih je sedaj v odloku, to je milijon evrov na leto za obe občini v Zgornji Mežiški dolini. Državni proračun zaradi tega zakona ne bi bil dodatno obremenjen. Hkrati pa je zakon predvidel prepoved izkoriščanja mineralnih surovin, ki vsebujejo težke kovine. Dogaja se namreč, da se z državnim denarjem sanirajo področja v Zgornji Mežiški dolini, hkrati pa se s pridobivanjem in razširjanjem peščenih granulatov dodatno onesnažuje vsa dolina in tudi celotna Slovenija. Ta zakon je tudi predvidel, da dobijo kmetje, ki so imeli v preteklosti zaradi izkoriščanja in predelave rude uničene gozdove in kmetijske površine možnost za koncesije v državnih gozdovih. V preteklosti so ti kmetije dobivali odškodnino, toda po privatizaciji nekdanjega sistema Rudnika svinca in cinka v Mežici je ta odškodnina presahnila. Kmetje bi si s tem, ko bi gospodarili v državnih gozdovih, lahko sami zagotovili eksistenco, ki je bila resnično načeta ob propadu njihovih gozdov zaradi stoletne predelave svinca. Že pred kakšnimi 100 leti je dobil kmet Matvoz iz Črne na Koroškem pravdo proti takratnim lastnikom rudnika in topilnice zaradi umiranja gozdov in to je tudi nekakšen mejnik, ko smo se na naših tleh začeli ukvarjati oziroma govoriti o umiranju gozdov. Zakon bi bil torej hkrati tudi bolj zavezujoč za Vlado, ki ignorira lastne odloke. Ta vlada v odhajanju je v parlamentarno proceduro poslala intervencijski zakon, s katerim bo omejila zaposlovanje v javnem sektorju, vendar je tudi sama pred tem sprejela podoben sklep o omejevanju zaposlovanja. Ker sama teh sklepov ni uresničevala, je to želela nadgraditi z zakonom. To omenjam zaradi očitkov, da zakon o Zgornji Mežiški dolini ni potreben in da je odlok dovolj. Glede na to, da Vlada poslej opravlja le tekoče posle in da je ta zakon dejansko že padel, ljudje v Zgornji Mežiški dolini pričakujejo, da bo Vlada bolj kot doslej spoštovala odlok in da bo namenila za ta konec Slovenije sredstva, ki so že zagotovljena v državnem proračunu. Na ta način bodo ustvarjeni pogoji, da bi ti ljudje živeli v bolj prijaznem, predvsem v bolj zdravem okolju. Predvsem otroci, ki so naša najbolj izpostavljena skupina prebivalstva. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Zares bo stališče predstavil gospod dr. Pavel Gantar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Z današnjo predstavitvijo stališč poslanskih skupin se končuje zgodba o neki hipokriziji, o neki dvoličnosti, ki se je tudi danes obilno oglašala izza te govornice, predvsem tistih, ki so v mandatu prejšnje vlade podoben zakon o sanaciji Zgornje Mežiške doline zavrnili, ko so bili na oblasti, v opoziciji pa so ga sami vložili. Sam sem bil, kot rečeno, eden od predlagateljev zakona v prejšnjem mandatu. Zato smo v Poslanski skupini Zares ta zakon v prvem branju zdaj podprli. Predvsem zaradi tega, kot smo tedaj tudi dejali, da bi v postopku obravnave na matičnem delovnem telesu in pred tem ugotovili, kako napreduje, če sploh, sanacija Zgornje Mežiške doline in ali so vlade, ta in prejšnja, uporabile ustrezne instrumente in ukrepe za postopno sanacijo stanja. V obdobju med prvo in drugo obravnavo smo proučili Odlok o območjih največje obremenjenosti okolja in o programu ukrepov za izboljšanje kakovosti okolja v Zgornji Mežiški dolini. Žal je bil sprejet šele decembra 2007, kar obžalujemo. Ugotavljam in kolegom bi rad poudaril, da to ni nek odlok, to je ta odlok. Lahko ga berem, ne bom imel časa, in ta odlok seveda ne vsebuje programov in ukrepov, s katerimi bi politiki, ki bodo kandidirali na Koroškem, sadili rožice namesto trave. Tega ta ne vsebuje. To je res. Je pa primerno sestavljen. Ne moremo pa biti povsem zadovoljni s tempom sanacije, pa vendarle se stvari, kot je bilo rečeno, postopoma spreminjajo v korist prebivalcev in okolja Zgornje Mežiške doline. Sanacija prašnih delcev iz zemlje je še vedno veliko in še nezaprto vprašanje. Ocenjujemo, da bi bilo po vsem tem, kar smo proučili, kakršnokoli sprejemanje zakona zdaj oziroma danes kontra produktivno, ne samo z vidika sistemske ureditve, na kar opozarja Zakonodajno-pravna služba, ampak tudi z vidika same sanacije, saj bi jo zagotovo ustavila, predvsem pa bi Vlada na osnovi zakona ponovno morala sprejeti nek odlok ali nek program ukrepov. Torej je ta zakon v tem trenutku nepotreben, celo škodljiv, treba pa je skrbno in stalno bedeti nad Vlado in Ministrstvom za okolje in prostor, da dejansko izvršuje ukrepe in programe, ki so navedeni, da ta odlok tudi dopolnjuje, spreminja in ga usklajuje z najnovejšimi spoznanji, ugotovitvami in seveda tudi meritvami stanja na tem področju. Zato bi želel ob tej priliki izreči opozorilo Vladi in Ministru za okolje in prostor, da bomo v Poslanski skupini Zares skrbno bedeli nad izvajanjem odloka in bomo tudi ukrepali in reagirali, če bomo ugotovili, da ponovno prihaja do zamikov in nepotrebnih premikov določenih ukrepov v prihodnost. V tem trenutku, spoštovane kolegice in kolegi, zakona o sanaciji Mežiške doline ne rabimo, pač pa rabimo zakon o sanaciji verbalnega onesnaževanje v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo stališče predstavil gospod Jakob Presečnik.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani vsi prisotni! Na podlagi Zakona o varstvu okolja je, kot je znano, Vlada s koncem leta 2007 sprejela Odlok o območjih največje obremenjenosti okolja in o programu ukrepov za izboljšanje kakovosti okolja v Zgornji Mežiški dolini. Zagotovo je odlok dober odlok, ki je, kot rečeno, takrat nastal na podlagi Zakona o varstvu okolja, vendar dejstvo je – in zaradi tega je tudi skupina predlagateljev predlagala zakon –, da se zakon v celoti ne izvaja, saj predvsem na finančnem področju niti prejšnja niti zdajšnja vlada nista zagotavljali dovolj finančnih sredstev, in pa da nekatere stvari, kot je bilo danes že večkrat rečeno, v tem odloku niso urejene. Zato je bila tudi pobuda, da so predlagatelji pripravili zakon in mi smo tudi v prvi obravnavi ta zakon podprli. Mi se strinjamo, da je odlok, takšen kot je, treba izvajati, da je odlok treba dopolniti in v stanju, v kakršnem je ta zakon, pomeni, da ga je danes torej teoretično in praktično konec, je predvsem pomembno to, da se odlok naprej izvaja in da se dopolni z vsemi tistimi stvarmi iz razprave na samem odboru ob sami prvi obravnavi. S tistimi določili, ki so v tem zakonu, odlok pa jih ne vsebuje, naj Vlada, ta ali naslednja, ta odlok dopolni in naredi situacijo glede sanacije Zgornje Mežiške doline takšno, kot si jo ljudje na tem območju po dolgih desetletjih tudi zaslužijo. Seveda se pa strinjamo, da bi bil hierarhično zakon višji predpis kot je odlok, vendar je treba tudi odloke v Sloveniji končno enkrat tudi spoštovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O BIOCIDNIH PROIZVODIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Gospod državni sekretar Ministrstva za zdravstvo dr. Ivan Eržen, imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, najlepša hvala za besedo. Lepo pozdravljeni, spoštovani gospe poslanke in gospodje poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitev Zakona o biocidnih proizvodih dopolnjuje in nadgrajuje določbe o dajanju v promet in uporabi biocidnih proizvodov v skladu z novimi spoznanji in dogovorjeno prakso v Evropski uniji. Spremenjen in dopolnjen zakon bo predvidoma v uporabi le do leta 2013, ko bo stopila v veljavo Uredba Evropskega parlamenta in Sveta o oddajanju v promet in uporabi biocidnih proizvodov. Ta predlog, ki smo ga predložili v obravnavo Državnemu zboru, obsega spremembe, ki se nanašajo predvsem na posodobitev nacionalnega postopka priglasitve biocidnih proizvodov z namenom enostavnega prehoda iz nacionalnega dovoljenja na dovoljenje na nivoju EU, ki bo potem v veljavi in ki bo v eni državi sprejeto, potem pa v veljavi praktično v vseh ostalih državah Evropske unije. Eksplicitno določitev rokov za predložitev dokumentacije za različne postopke, odobravanje biocidnih proizvodov, potem določitev rokov za umik biocidnega proizvoda iz prometa in distribucijske verige po prenehanju veljavnosti dovoljenja, prilagoditev postopka obravnave biocidnih proizvodov dogovorjenim na evropskem nivoju – gre predvsem za ukinitev Komisije za biocidne proizvode in angažiranje usposobljenih zunanjih strokovnjakov oziroma zdravstvenih in javnih zavodov v okviru priprave in pregleda ocen biocidnih proizvodov, kar doslej ni bilo mogoče – in pa poklicna uporaba biocidnih proizvodov z določitvijo biocidnih proizvodov, ki jih lahko uporabljajo le poklicni uporabniki. Za pravilno uporabo tovrstnih proizvodov na področju dezinfekcije, dezinsekcije in deratizacije je predvidena ureditev v obliki uredbe Vlade, ki bo združila podobne predpise, ki jih imajo sedaj Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Ministrstvo za zdravje in Urad za kemikalije. Na ta način se bodo zmanjšala administrativna bremena, izvajalci pa bodo lahko zadostili predpisom in pogojem za izvajanje teh dejavnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsednici odbora gospe mag. Andreji Rihter.
Prav lep pozdrav. Spoštovani predsednik, poslanke, poslanci! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za zdravstvo je na svoji 9. redni seji dne 6. septembra kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o biocidnih proizvodih, druga obravnava, ki ga je tudi v zakonodajni postopek priložila Vlada Republike Slovenije. Uvodno obrazložitev predloga zakona je podal državni sekretar na Ministrstvu za zdravje dr. Ivan Eržen, ki je ravnokar tudi predstavil stališče Vlade. Že takrat je poudaril, da Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o biocidnih proizvodih dopolnjuje in nadgrajuje določbe oddajanja v promet in uporabi biocidnih proizvodov v skladu z novimi spoznanji in dogovorjeno prakso na nivoju Evropske unije. Dopolnjen zakon bo tako v uporabi, kot smo slišali, le do leta 2013, ko bo predvidoma stopila v veljavo Uredba Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju v promet in uporabi biocidnih proizvodov. Vsebinske spremembe predloženega zakona, če samo povzamem, so naslednje: natančneje določa roke za izvedbo posameznih postopkov za dajanje biocidnih proizvodov v promet in postopke za umik biocidnih proizvodov po izteku dovoljenj; s popravljenimi definicijami jasneje določa zavezance v postopkih in njihove obveznosti; racionalizira postopke pristojnega organa, saj ukinja Komisijo za biocidne proizvode in jo nadomešča s sistemom posameznih strokovnjakov, ki jih koordinira pristojni organ, in sicer Urad za kemikalije Republike Slovenije, ter vzpostavlja podlago za celovito ureditev poklicne uporabe biocidnih proizvodov, posebej za področje dezinfekcije, dezinsekcije in deratizacije, ki ga sedaj urejajo trije zakoni in trije pristojni organi. Razprave na odboru ni bilo, saj gre, kot smo slišali, za tehnično uskladitev. Člani odbora pa so sprejeli tudi vse vložene amandmaje, ki so vključeni v dopolnjen predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov bo stališče predstavila gospa mag. Andreja Rihter.
Še enkrat hvala lepa za besedo. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o biocidnih proizvodih, ki ga je v obravnavo predložila Vlada, je v prvi vrsti, kot sem že omenila, izjemno tehničen zakon, ki vnaša nadgradnjo, znanje in dogovorjeno prakso na ravni EU v slovenski pravni red. Zakon racionalizira postopke odobravanja in uporabe biocidnih proizvodov, brez zanemarjanja visoke ravni zaščite zdravja ljudi, živali in okolja, tako da naj bi v praksi pozitivno vplival na malo gospodarstvo, kot tak pa je predlog zakona tudi izjemno zaželen, sprejemljiv, če ne celo nujen, saj je vsaka spodbuda za gospodarstvo nujna spodbuda. Skladno s povedanim bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo stališče predstavil gospod Štefan Tisel.
Vsem lep pozdrav! Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod državni sekretar, poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o biocidnih proizvodih pomeni posodobitev zakona z določeno racionalizacijo postopkov, kot so: obravnavanje prometa in uporabe biocidnih proizvodov na osnovi dogovorov med pristojnimi organi držav članic Evropske unije, uporaba biocidnih proizvodov na osnovi dogovorov med pristojnimi organi držav članic Evropske unije in Evropsko komisijo, izmenjava novih spoznanj in praktičnih izkušenj, ki jih je pridobil organ, pristojen za kemikalije, ter ostalimi institucijami v Evropski uniji. Z zakonom se torej posodablja prenos direktive Evropske unije o dajanju biocidnih proizvodov v promet in sprejetih dogovorov med komisijo in pristojnimi organi drugih držav članic Evropske unije ter ureditev na nacionalnem nivoju postopka odobritve in varne rabe biocidnih proizvodov. Torej, gre za tehnični zakon oziroma implementacijo evropske direktive v slovenski pravni red. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo stališče predstavil gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani vsi prisotni, gospod državni sekretar! Zakon, ki ga sprejemamo začasno, do leta 2013, in v skladu z dogovori in novimi spoznanji na nivoju Evropske unije, dopolnjuje in nadgrajuje določbe o prometu in uporabi biocidnih proizvodov. V letu 2013 pa bo predvidoma stopila v veljavo uredba Evropskega parlamenta in Sveta. Spremembe in dopolnitve zakona bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli. V zvezi s tem pa se pridružujemo pozivu komisije državnega sveta, da naj Vlada v fazi usklajevanja o vsebini uredb EU ter pri prenosu posameznih določb direktiv v nacionalno zakonodajo še bolj aktivno nastopa kot zagovornik slovenskega gospodarstva ter v največji možni meri poskrbi za zaščito slovenskih interesov. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo stališče predstavil gospod mag. Vasja Klavora.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! V naši poslanski skupini podpiramo predlog zakona in ob enem ključni cilj novele, ki prinaša racionalizacijo postopkov odobravanja prometa in uporabe biocidnih proizvodov, ki jih izvajajo pristojni državni organi, pod pogojem še večje skrbi za varnost in zdravje ljudi, živali in okolja. V naši poslanski skupini pa vseeno upamo, da napovedana uveljavitev uredbe Evropske unije o dejanju o promet in uporabi biocidnih proizvodov v letu 2013, ki bo neposredno uporabna in bo torej izničili posebnosti nacionalne ureditve s ciljem poenotenja postopkov na evropski ravni, ne bo prizadela slovenskih proizvajalcev in ponudnikov biocidnih proizvodov, ki imajo že sedaj zaradi relativne majhnosti slovenskega gospodarstva v konkurenci z večjim in finančno bolj podkrepljenimi akterji na trgu slabši izhodiščni položaj pri plasiranju izdelkov na domače in tuje trge. Skratka, v naši poslanski skupini podpiramo predlog zakona. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo stališče predstavil gospod Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa za besedo. Naj takoj povem, da bomo zakon v Slovenski nacionalni stranki podprli. Pa vendar sodim, da je treba povedati par stvari. Morda k 3. členu, kjer piše, da se doda drugi stavek in da se "pri tem na posameznih strokovnih področjih sodeluje z zdravstvenimi in drugimi javnimi zavodi". Jaz sedaj ne vem, ali so tukaj fakultete tretirane kot javni zavodi ali niso? Kajti največ znanja je na slovenskih fakultetah, na naravoslovnih fakultetah seveda, in mislim, da te povezave do danes pravzaprav še nismo imeli. Fakultete se odriva in dogaja se, da najboljši iz teh naravoslovnih fakultet odhajajo v tujino, namesto da bi ostali v Sloveniji, sodelovali tako z našo industrijo kot z našo vladajočo politično strukturo. Zato je tudi vprašljivo, da v 6.a členu piše, da minister pooblasti zunanje strokovne sodelavce, ki "imajo strokovna znanja iz posameznih vidikov", ampak naprej, najbolj pomembno, "poznajo predpise in smernice s področja ocenjevanja aktivnih snovi". Ne moremo poznati smernic s področja ocenjevanja aktivnih snovi. Tukaj ne gre za smernice, tukaj gre za analitske metode, tukaj gre za ugotavljanje letalnih doz, za ugotavljanje genetske škodljivosti, za ugotavljanje kancerogenosti. Tukaj ne pomagajo administrativni papirji, da bo nekdo delal kljukice na papir. Tukaj je treba vzeti material in ga preizkusiti in selekcionirati. Morda še nekaj v zvezi s samo definicijo biocidnih snovi. Ne moremo govoriti, da gre tukaj lahko samo za dezinsekcijo, dezinfekcijo in deratizacijo. Biocidne stvari so bistveno širše in sem notri lahko mirno damo tudi vse insekticide, repelente, fungicide in celo vrsto teh zadev. Kaj je tukaj najbolj bistveno? Ni nobene kontrole nad potrošnjo, uporabo in prodajo tega. Ali je tukaj kriva kontrolna služba, ki je ne izvajamo, ali je tukaj kriva nepopolna analitika in ugotavljanje? Kajti še nikoli nisem bral, da bi se ugotovilo, kdo je bil kriv za pomore rib v slovenskih rekah, kdo je bil kriv za pomore čebel. Vse se vrti okoli nekih, približno, lahko bi bilo, naj bi bilo in tako naprej. Ravno zato je toliko bolj pomembno, da se vse skupaj poveže z naravoslovnimi fakultetami. Po drugi strani pa je bistveno tudi to, da mi kar neselektivno sprejemamo direktive Evropske unije. Direktive Evropske unije so v dosti primerih bedaste, škodljive in se čez čas popravljajo, ko se ugotovi, kakšne neumnosti so naredili. Če vzamemo samo neumnost, kot je recimo to, da je Evropska unija dala na listo enih najbolj škodljivih substanc rožo šentjanževko in rožo baldrijan ali Valeriano officinalis, ki ju poznamo in so ju poznale že naše babice z raznimi pripravki, na primer tako imenovane baldrijanove kapljice, ki so jih dale na cuker in pred spanjem pojedle in nobeni se ni nič zgodilo. In vendar, ko pogledamo tabletke Viagra, je pokrepala že cela vrsta moških, ker jim je odpovedalo srce. Ampak to ni škodljivo, ker je farmacevtska industrija zadaj in je treba zaslužiti! Seveda je pa zopet tukaj farmacevtska industrija zadaj, da ne dovoli, da bi ostale na prosti prodaji šentjanževka in baldrijan pa še nekaj drugih rož, zaradi tega, ker mora industrija delati umetne pripravke in jih seveda v svojem okviru tržiti. Tukaj je tudi naloga našega ministrstva, da kaj naredi! In tudi tukaj je naloga našega ministrstva, da se pobriga za zaščito slovenskih proizvajalcev, za katere jim v naši bivši koaliciji in bivši Vladi ni bilo nikoli mar. Jaz mislim, da bi moral minister, dokler je še recimo vede, pripraviti tudi takšne ukrepe in da bi naši poslanci v Evropski uniji v Evropskem parlamentu kaj rekli v zaščito slovenskih interesov, predvsem pa da bi na tem področju naredila kaj slovenska Vlada. Drugače pa bomo navkljub tem pripombam zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjani 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POTROŠNIŠKIH KREDITIH, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Gospod mag. Janko Burger, državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči! Gospe poslanke, gospodje poslanci! Bom zelo kratek, glede na to, da gre za relativno enostavne spremembe v Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o potrošniških kreditih, kajti vsebina predloga zakona je dejansko samo, da se zaradi ukinitve Urada za varstvo potrošnikov pristojnost prenaša na Ministrstvo za gospodarstvo. Torej, pristojnost za izdajo dovoljenj gospodarskim subjektom za opravljanje storitev potrošniškega kreditiranja se iz Urada za varstvo potrošnikov prenaša na Ministrstvo za gospodarstvo, odpravlja pa se tudi nekatere pomanjkljivosti veljavnega Zakona o potrošniških kreditih, in sicer se natančneje določajo kreditne pogodbe z odplačilom v treh mesecih in pa predlaga se obvezne sklenitve kreditne pogodbe v obliki notarskega zapisa v primerih, ko potrošnik nastopa kot zastavitelj svoje nepremičnine za zavarovanje kredita, in sicer ne glede na to, ali zastavi nepremičnino za zavarovanje kredita, ki ga jemlje sam, ali pa za zavarovanje kredita, ki ga jemlje podjetje. Ukrep je bil v preteklosti že uzakonjen, vendar pa je pri pripravi predhodnega zakona iz leta 2010 izpadel. Zaradi tega ga ponovno predlagamo, in sicer za zaščito potrošnika kot šibkejše pogodbene stranke. To je to. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo, kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Matjažu Hanu. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani poslanke in poslanci! Odbor za gospodarstvo je na 29. nujni seji 7. 7. 2011 kot matično delovno telo obravnaval omenjeni predlog zakona. Kolegij predsednika je na 107. seji 24. 6. sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za gospodarstvo, ZPS, Urada Republike Slovenije za varstvo potrošnikov, Zveze potrošnikov Slovenije, Trgovinske zbornice Slovenije in Zavoda za center za informiranje, sodelovanje in razvoj nevladnih organizacij. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala tudi konkretne pripombe k 3., 7., 8. in 9. členu predloga zakona. K predlogu zakona sta amandmaje vložila tako Poslanska skupina Socialnih demokratov kot Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije, in sicer k 3., 7., 8., 9. in 10. členu. Odboru je bil posredovan tudi predlog za amandma Trgovinske zbornice k 2. členu, ki predlaga črtanje tega člena in natančneje določa male kratkoročne kredite, ki spadajo med izjemo od uporabe tega zakona. Odbor se do tega predloga v razpravi ni opredelil. V uvodni dopolnilni obrazložitvi predlagatelja je takratna ministrica za gospodarstvo predstavila tudi predlog zakona ter razloge za spremembe in dopolnitve veljavnega zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je glede nomotehničnih pripomb iz pisnega mnenja poudarila, da so upoštevane v predlaganih amandmajih. Dodatno pa je tudi opozorila na nepravilno sklicevanje v 32. in 35. členu zakona, česar pa ni mogoče korigirati v tem zakonodajnem postopku, saj gre za zaprte člene. Opozorila je tudi na relacijo med predlaganima novelama Zakona o varstvu potrošnikov in Zakona o potrošniških kreditih, katerih materija se delno tudi pokriva. Poleg tega je opozorila na potrebo po podaljšanju rokov uporabe pravilnikov, ki jih zakon tudi razveljavlja. Odbor se je opredelil do vloženih amandmajev Poslanske skupine Socialnih demokratov in Poslanskega kluba Liberalne demokracije k 3., 7., 8., 9., 10. členu predloga zakona in jih tudi sprejel. Odbor je glasoval o vseh členih predloga zakona in jih je tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona tudi sestavni del poročila odbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Matevž Frangež v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Dober dan! Ta zakon je pravzaprav dvojček Zakona o varstvu potrošnikov, ki ga imamo na dnevnem redu prav tako danes in se dotika dveh stvari. Najprej ureja tisti del nalog, ki jih je v zvezi s potrošniškimi krediti doslej opravljal Urad za varstvo potrošnikov. Kot veste smo se ob silnem mnenju, da imamo v tej državi preveč uradov in preveč agencij odločili za določene reorganizacije nalog, ki so bile doslej vezane na Urad za varstvo potrošnikov. In tudi v tem delu jih s tem zakonom prenašamo na Ministrstvo za gospodarstvo. Obenem predlog predvideva spremembe pri kreditnih pogodbah z odplačilom treh mesecev na bolj primeren način, kot je to opredeljeno v veljavnem zakonu. Ob zastavitvi nepremičnine za zavarovanje kreditov pa bo obvezno skleniti tudi kreditno pogodbo v obliki notarskega zapisa. S tem ponovno povečujemo varstvo potrošnikov, obenem pa tudi varstvo posojilodajalcev. Zakon bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli.
Besedo ima gospod Iztok Podkrižnik v imenu Poslanske skupine SDS.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani prisotni kolegi! V skladu s predlogom zakona se prenesejo naloge in pristojnosti podeljevanja dovoljenj za upravljanje storitev potrošniškega kreditiranja iz Urada na Ministrstvo za gospodarstvo, ki odloča kot prvostopenjski organ. Predlog zakona ne predvideva drugostopenjskega organa, tako da bo v primeru spora možno neposredno sprožiti upravni spor, s čimer se zmanjšuje administrativne in druge posledice v postopkih javne uprave, kar je pozitivno. S predlaganim zakonom se odpravljajo tudi manjše nedoslednosti veljavnega zakona, predvsem s ciljem preglednejšega delovanja trga potrošniških kreditov in zagotavljanja višje ravni varstva potrošnikov. V Poslanski skupini SDS predlog zakona podpiramo. Hvala.
Besedo ima gospod Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine SLS.
Lep pozdrav, spoštovani predsednik, spoštovani kolegice, kolegi, predstavniki ministrstva! Zakon, ki je pred nami, je predvsem posledica dejstva ukinitve Urada za varstvo potrošnikov, kar bomo storili v eni od naslednjih točk, in prenosa strokovnih, upravnih in razvojnih nalog na Ministrstvo za gospodarstvo. Zaradi tega dejstva je namreč treba uskladiti tudi ta zakon in določiti prenos nalog in pristojnosti podeljevanja dovoljenj za opravljanje storitev potrošniškega kreditiranja iz Urada za varstvo potrošnikov na Ministrstvu za gospodarstvo, vključno s prevzemom zadev, arhivov in podobno. Urad po veljavnem zakonu kot prvostopenjski organ vodi postopke in odloča v upravnem postopku za podeljevanje dovoljenj za opravljanje storitev potrošniškega kreditiranja, Ministrstvo za gospodarstvo pa odloča o upravnih postopkih kot drugostopenjski organ. V skladu s tem predlogom zakona se prenesejo naloge in pristojnosti podeljevanja dovoljenj za opravljanje storitev potrošniškega kreditiranja iz urada na ministrstvo, ki odloča kot prvostopenjski organ. Predlog zakona ne predvideva drugostopenjskega organa, pač pa je v primeru spora možno neposredno sprožitev upravni spor. Hkrati predlog zakona odpravlja nekatere druge manjše nedoslednosti s ciljem preglednejšega delovanja trga potrošniških kreditov in zagotavljanja višje ravni varstva potrošnikov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlagani zakon podprli.
Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Vlada je predlagala dopolnitev zakona na področju potrošniških kreditov z namenom prenosa nalog in pristojnosti podeljevanja dovoljenj za potrošniško kreditiranje z enega organa na drugega. Predlog zakona določa, da bo organ s pristojnostjo podeljevanja dovoljenj za opravljanje storitev potrošniškega kreditiranja Ministrstvo za gospodarstvo in ne več Urad Republike Slovenije za varstvo potrošnikov. Slednji je po sedaj veljavni ureditvi prvostopenjski organ, ki vodi postopke in odloča v upravnem postopku za podeljevanje dovoljenj za opravljanje storitev potrošniškega kreditiranja, Ministrstvo za gospodarstvo pa odloča v upravnih postopkih kot drugostopenjski organ. Nova ureditev določa ministrstvo kot prvostopenjski organ, drugostopenjskega pa ne predvideva. Prenos nalog in pristojnosti na Ministrstvo za gospodarstvo je skladno s spremembami Zakona o varstvu potrošnikov, ki ukinja Urad Republike Slovenije za varstvo potrošnikov. Predlog sprememb Zakona o potrošniških kreditih Poslanska skupina DeSUS podpira, saj je treba zaradi prenehanja delovanja Urada Republike Slovenije za varstvo potrošnikov te naloge in pristojnosti prenesti na drug organ, za kar pa je Ministrstvo za gospodarstvo več kot primerno, zakon pa s temi spremembami zagotavlja tudi večje varstvo potrošnikov. Prav tako pa podpiramo novelacijo zakona tudi v tistih delih, ki se nanašajo na odpravo ugotovljenih nedoslednosti zakona, saj bo s tem povečan prispevek k večjemu varstvu potrošnikov. Hvala lepa.
Besedo ima gospa mag. Sara Viler v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Z novelo zakona pride do prenosa pristojnosti podeljevanja dovoljenj za potrošniško kreditiranje na Ministrstvo za gospodarstvo. Strinjamo se z odpravo nepotrebnih birokratskih ovir, prevelikega števila uradov in tako naprej. Ali je ob tem ukinjanju možno optimizirati delovna mesta, pa nismo razpravljali. Nismo za odpuščanje kar počez in potem nove zaposlitve drugje. Pričakovali pa bi, da bi se morebiti del ljudi prenesel tudi na primer na Tržni inšpektorat, ki bo imel tukaj največ dela. Škoda, da ob tej noveli ne vzpostavimo ali vsaj poskusimo vzpostaviti modela, vzorca, kako ravnati pri teh ukinjanjih, seveda skupaj z Ministrstvom za javno upravo. Posebej pa poudarjamo, da zmanjšanje birokratskih ovir po tem zakonu gotovo podaljšuje in povečuje sodne zaostanke. Ustavnopravno korektno je predlagano, da se odloča samo na prvi stopnji, potem je možen upravni spor. A s tem gotovo povečujemo obremenjenost Upravnega sodišča in vprašanje je, ali smo dosegli namen in zastavljen cilj. Z novelo zakona natančneje urejamo trimesečne kreditne pogodbe, ki predstavljajo izjemo, za katero se ne uporablja zakon. Pri kreditni pogodbi, ki jo sklene podjetje, potrošnik pa v njej nastopa kot zastavitelj lastne nepremičnine, pa se uvajajo nekatera pravila, ki sicer veljajo za potrošniško hipotekarno pogodbo. Gre za namene, ki jih Slovenski nacionalni stranki pozdravljamo in podpiramo. Zaradi večje jasnosti in preprečevanja zaobida zakonskih določb se natančneje določajo mali, kratkoročni krediti, ki spadajo med izjeme od uporabe Zakona o potrošniških kreditih. Gre za kredite, ki jih morajo potrošniki odplačati v treh mesecih, skupni stroški pa ne presegajo niti 0,1 % skupnega zneska kredita oziroma niti zneska 10 evrov. Namen določbe je izvzeti kredite, pri katerih mora potrošnik plačati zgolj zanemarljive stroške. Novela uvaja tudi obvezno osebno navzočnost potrošnika pri skleniti notarskega zapisa pri ustanavljanju hipoteke ali zemljiškega dolga na nepremičnini vselej, kadar je za najem kredita zastavljena nepremičnina v lasti potrošnika. Na ta način se zagotavlja potrošniku kot šibkejši pogodbeni stranki posebno varstvo tudi v primerih, kadar nastopa zgolj kot zastavitelj nepremičnine in ne le tedaj, ko je hkrati tudi sam jemalec kredita. Te določbe povečujejo pravno varnost potrošnikov in zato bomo predlagane spremembe zakona v Slovenski nacionalni stranki podprli. Na koncu bi pa vendarle radi opozorili, da bi morala biti Vlada bolj pozorna pri pošiljanju in predlaganju gradiv zakonodajni veji oblasti. Ni sprejemljivo, da Zakonodajno-pravna služba parlamenta pravzaprav vsak zakonski predlog podrobno preuči in potem skupine poslancev vlagajo amandmaje, ki jih na odborih potrdimo, in šele tako dobimo prebavljive rešitve oziroma določbe. Hvala.
Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa. Tudi stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo relativno kratko in jasno. Ocenjujemo, da je Vlada s Predlogom sprememb in dopolnitev Zakona o potrošniški kreditih pripravila korekten predlog sprememb zakona. In ker je po naši oceni korekten, ker je tudi potreben in ker je tudi usklajen s tistimi, ki jih zadeva, ne vidimo nobene zadrege, da ne bi takšnega predloga tudi podprli. Pri tem pa bi radi le opozorili na nekatere stvari, za katere menimo, da je treba nanje opozoriti. Ta kratkost predstavitev in neproblematičnost v procesu sprejema predloga sprememb in dopolnitev zakona namreč ne govori o tem, da bi bilo to področje lahko obvladljivo ali pa da bi bilo to področje, ki mu ni treba posvečati kakšnih posebnih pozornosti. Mi menimo ravno nasprotno. Gre za zelo pomembno področje, na katerem se srečujeta dva tudi različna interesa, za katera mora imeti država velik interes, da se ustrezno balansirata. Gre za to, da je država dolžna ščititi interes množičnega potrošnika kot tistega, ki je na trgu blaga in storitev manj zaščiten, da pa ne sme delati tega tako, da bi eventualno ovirala konkurenčnost našega ali siceršnjega gospodarstva. Zato tudi vidimo predloge, ki jih Vlada predlaga, ki so bil predstavljeni in ki jih ne mislim ponovno ponavljati, kot predloge za to, da se odpravijo morebitne ovire, da se čim bolj vzpostavi enotni trg in enotni pogoji zaposlovanja, in da se pri tem ne pozabi na to, da morajo biti potrošniki zaščitni. V Sloveniji imamo dober sistem zaščite potrošnika, tako menimo v naši poslanski skupini, in pri tem ne bi smeli popuščati. Prav zavoljo tega podpiramo sedaj in bomo tudi v prihodnje vse tiste potrebne spremembe in dopolnitve, ki gredo v smer, da se položaj potrošnika izboljša in da imamo ob tem zmeraj v mislih tudi konkurenčnost našega gospodarstva. Vlada ali pa država na sploh imata pri tem zelo veliko vlogo pri vzpostavitvi sistema, ki naj bo učinkovit in pravičen, vlogo pri vzpostavitvi pravnega okvira, ki naj bo tudi takšen, in seveda tudi ustrezno vlogo pri organiziranju služb, ki morajo izvajati ta javni interes. Pri tem je Vlada ugotovila nekoliko škripajoče delovanje Urada za varstvo konkurence, posegla na to področje in mi ocenjujemo, da je bil ta poseg korekten, pravilen in smiseln. Ravno zavoljo tega, ker pozitivno ocenjujemo te namene in ukrepe, ki jih predlaga Ministrstvo za gospodarstvo oziroma preko njega Vlada, bomo ta predlog sprememb in dopolnitve tudi podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GOSPODARSKIH ZBORNICAH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Gospod mag. Janko Burgar, državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa, še enkrat. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih zbornicah je potreben zaradi odprave neskladja z ustavo, kot je ugotovilo Ustavno sodišče v svoji odločbi. Ustavno sodišče je odločilo, da sta drugi odstavek šestega odstavka 29. člena in drugi odstavek drugega odstavka 30. člena Zakona o gospodarskih zbornicah, ki določata izračun deležev opravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije ter kriterije, ki jih morajo upoštevati reprezentativne zbornice pri dogovoru o delitvi premoženja, v neskladju z ustavo. Ustavno sodišče je namreč menilo, da obstoječa ureditev ne zagotavlja enake obravnave oziroma kriterijev, zaradi česar smo v poglavitnih rešitvah v Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah dejansko odpravili neenakost in pa razlikovanje med reprezentativnimi zbornicami pri delitvi premoženja. Predlog torej s črtanjem drugega odstavka šestega odstavka 29. člena, ki je določal poseben izračun deležev opravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, odpravlja ta različen izračun deležev opravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice in pa ostalih reprezentativnih zbornic ter tem zagotavlja enako obravnavo in enake kriterije za vse reprezentativne zbornice. V 13. člen, ki ureja razdelitev premoženja, pa se z novim drugim odstavkom drugega odstavka na novo določa, da morajo reprezentativne zbornice pri dogovarjanju o delitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije upoštevati kriterij iz šestega odstavka 29. člena, torej delež opravičenj in stanje članstva, in sicer na presečni dan, 8. junij 2009. V novem četrtem odstavku 30. člena pa se nadalje določi izvedbena pravila, na podlagi katerih bodo reprezentativne zbornice ugotavljale število članov in delež njihovih upravičenj. Tako da predlog zakona na ta način zagotavlja enako obravnavo reprezentativnih zbornic. In ne nazadnje, v okviru predloga zakona so v celoti upoštevane tudi pripombe oziroma predlogi Gospodarske zbornice Slovenije in pa Trgovinske zbornice Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Matjažu Hanu. Izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav vsem skupaj! Odbor za gospodarstvo je na 38. seji 6.9.2011 kot matično delovno telo obravnaval omenjeni predlog zakona. Kolegij predsednika Državnega zbora ga je na 110. seji 15.7.2011 uvrstil med obravnave po skrajšanem postopku. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za gospodarstvo, Zakonodajno-pravne službe, Gospodarske zbornice Slovenije, Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije in Trgovinske zbornice Slovenije. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika in podala konkretne pripombe k 1. in 2. členu predloga zakona. K predlogu zakona sta amandma vložila Poslanska skupina Socialnih demokratov in Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije, in sicer k 2. členu predloga zakona. Odbor je bil seznanjen tudi z dopisom Trgovinske zbornice Slovenije, ki k predlogu ni imela nobenih pripomb. V uvodni dopolnilni obrazložitvi členov je predstavnik Ministrstva za gospodarstvo poudaril, da so spremembe in dopolnitve veljavnega zakona potrebne zaradi odprave neskladja z ustavo, kot je ugotovilo Ustavno sodišče v svoji odločbi. Ustavno sodišče je namreč odločilo, da sta drugi stavek šestega odstavka 29. člena in drugi stavek drugega odstavka 30. člena Zakona o gospodarskih zbornicah, ki določata izračun deleža upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije ter kriterije, ki jih morajo upoštevati reprezentativne zbornice pri dogovoru o delitvi premoženja, v neskladju z ustavo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v dodatni obrazložitvi glede vloženega amandmaja pojasnila, da gre vloženi amandma sicer v smeri pripomb službe, vendar pa določena vprašanja še vedno ostajajo odprta. Ta so predvsem povezana z določitvijo deleža upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije. V razpravi je sodelovala tudi predstavnica Trgovinske zbornice, ki je pojasnila, da se Trgovinska zbornica Slovenije strinja z besedilom predloga zakona in s predlaganim amandmajem poslanskih skupin. V razpravi o posameznih členih predloga zakona je bilo postavljeno vprašanje glede določitve deleža upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, na katerega je odgovor podala predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Odbor se je opredelil tudi do vloženih amandmajev tako Poslanske skupine Socialnih demokratov kot Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije k 2. členu in ju tudi sprejel. Odbor je glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del poročila odbora.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Rado Likar v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Dosedanja zakonska ureditev v šestem odstavku 29. člena Zakona o gospodarskih zbornicah omogoča pravnemu nasledniku, da je poleg deležev upravičenj tistih gospodarskih subjektov, ki so ostali njeni člani, obdržal tudi deleže upravičenj tistih gospodarskih subjektov, ki so izstopili iz pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, pa svojega deleža niso prenesli na nobeno novo zbornico ali pa so ga prenesli na zbornico, ki do delitve premoženja Gospodarske zbornice ni pridobila statusa reprezentativnosti. Ustavno sodišče je odločilo, da sta drugi stavek šestega odstavka 29. člena in drugi stavek drugega odstavka 30. člena Zakona o gospodarskih zbornicah, ki določata izračun deležev upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije ter kriterije, ki jih morajo upoštevati reprezentativne zbornice pri dogovoru o delitvi premoženja, v neskladju z ustavo. Na podlagi mnenja Ustavnega sodišča, da obstoječa ureditev ne zagotavlja enake obravnave oziroma kriterijev za izračun deležev pravnega naslednika, predlagana novela to neenakost in razlikovanje odpravlja. Predlog zakona s črtanjem drugega stavka šestega odstavka 29. člena, ki je določal poseben izračun deležev upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice, odpravlja različen izračun deležev upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije in ostalih reprezentativnih zbornic ter tako zagotavlja enako obravnavo in enake kriterije za vse reprezentativne zbornice. V 30. členu, ki ureja razdelitev premoženja, pa novela zakona z novim drugim stavkom drugega odstavka na novo določa, da morajo reprezentativne zbornice pri dogovarjanju o delitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije upoštevati kriterij in stanje članstva iz šestega odstavka 29. člena na dan 8. junij 2009. Predlog zakona tako zagotavlja enako obravnavo reprezentativnih zbornic, upošteva pa tudi vse predloge Gospodarske zbornice Slovenije in Trgovinske zbornice Slovenije. Če se reprezentativne zbornice ne bodo dogovorile o razdelitvi premoženja v z zakonom določenem roku, postanejo vse reprezentativne zbornice solastnice oziroma soimetnice premoženja Gospodarske zbornice Slovenije v razmerju z deleži upravičenj reprezentativnih zbornic. Za upravljanje tega premoženja se potem uporablja določba stvarnega prava. Poglavitna rešitev je odprava neenakosti in razlikovanja med reprezentativnimi zbornicami pri delitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije, kjer je Ustavno sodišče ugotovilo neskladnost z Ustavo. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Besedo ima gospod Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine SLS.
Lep pozdrav še enkrat, spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani podpredsednik! Ustavno sodišče je v svoji odločbi odločilo, da sta drugi stavek šestega odstavka 29. člena in drugi stavek drugega odstavka 30. člena zakona o gospodarskih zbornicah v neskladju z Ustavo Republike Slovenije, zadržalo njuno izvrševanje in naložilo zakonodajalcu, da ugotovljeno neskladje odpravi v roku šestih mesecev po objavi odločbe v Uradnem listu Republike Slovenije. V neskladju z Ustavo naj bi bila določba, ki delež upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije izračuna tako, da se od skupne vsote deležev vseh članov Gospodarske zbornice Slovenije na dan uveljavitve zakona odštejejo tisti deleži članov, ki so izstopili iz pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije in tako izračunan delež upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice obsega tudi deleže tistih članov, ki v pravnem prometu ne obstajajo več, ker so prenehali obstajati na podlagi enega izmed načinov, ki jih slovenski red določa za prenehanje subjektov. S tem ko zakonodajalec ni določil, da se deleži neobstoječih subjektov odštejejo od deleža upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije, je določil različne kriterije za izračun deleža upravičenj za pravnega naslednika zbornice in druge reprezentativne zbornice, za kar pa ustavno sodišče ni našlo razumnega razloga. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlagani zakon podprli.
Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Vlada predlaga noveliranje Zakona o gospodarskih zbornicah z namenom, da bi se odpravilo s strani Ustavnega sodišča ugotovljeno neskladje z Ustavo Republike Slovenije, in sicer v delu, ki se nanaša na delitev premoženja Gospodarske zbornice Slovenije. V svoji odločbi Ustavno sodišče namreč ugotavlja, da zakonodajalec v obstoječih 29. in 30. členu ni določil, da se deleži neobstoječih subjektov odštejejo od deleža upravičenj GZS/2, s čimer se določi različne kriterije za izračun deleža upravičenj za GZS/2 in druge reprezentativne zbornice. Če je zakonodajalec ob sprejetju take rešitve spregledal to situacijo in s tem povzročil neskladje z ustavnimi načeli, je njegova dolžnost, da to danes odpravimo. Pri tem zakonu gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve zakona, ki pa bodo pomembno vplivale na pravičnejšo delitev premoženja, ker predlog zakona upošteva načelo enake obravnave, saj odpravlja neenakost in razlikovanje med reprezentativnimi zbornicami pri delitvi premoženja Gospodarske zbornice Slovenije. Predlog zakona bo zato deležen popolne podpore z naše strani, saj ugotavljamo, da se z njim v celoti izpolnjuje zahteve Ustavnega sodišča. Hvala.
Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! V Slovenski nacionalni stranki temu zakonu ne bomo nasprotovali, ne bomo pa ga tudi podprli. Razloga ni v vsebini. Pri vsebini nam je jasno, da moramo zaradi odločbe Ustavnega sodišča materijo urediti. Težavo pa vidimo v nespoštovanju in neupoštevanju mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki opozarja na morebitne škodljive pravne posledice. Ustavno sodišče je junija leta 2010 z ustavno odločbo ugotovilo neskladje dveh stavkov dveh členov. Predlagano črtanje drugega stavka šestega odstavka 29. člena, za katerega je Ustavno sodišče ugotovilo, da je v neskladju z Ustavo, pomeni, da Zakon o gospodarskih zbornicah več ne vsebuje norme, ki bi izrecno opredelila, kaj sestavlja oziroma kaj ne sestavlja deleža upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije. Zato menimo, da bi bilo to vprašanje treba urediti z zakonom, saj bo po predlagani spremembi v Zakonu o gospodarskih zbornicah urejeno zgolj vprašanje deležev upravičenj za reprezentativne zbornice, ki pa niso pravni naslednik Gospodarske zbornice Slovenije. Pravna služba jasno in decidirano pravi: "Želeli bi opozoriti na vprašanje deležev tistih članov, ki v pravnem prometu ne obstajajo več, ker so prenehali obstajati na podlagi enega izmed načinov, ki jih slovenski pravni red določa za prenehanje subjektov, ki pa še vedno ostaja odprto. Menimo, da v zvezi s pravnimi subjekti, ki so prenehali, ločimo tri različne situacije glede na trenutek prenehanja, in sicer naslednje. Prvič, poznamo pravne subjekte, ki so prenehali pred uveljavitvijo tega zakona in so vplačevali članarino od 1. januarja leta 1996 in katerim ni bila dana možnost, da izrazijo voljo glede članstva v katerikoli reprezentativni zbornici. Drugič, pravne subjekte, ki so prenehali po uveljavitvi tega zakona in pred 8. junijem leta 2009, ki pa so imeli možnost izraziti voljo glede svojega članstva v reprezentativni zbornici. In tretjič, pravne subjekte, ki so prenehali po 8. juniju in njihovo prenehanje ne vpliva na določitev deležev upravičenj. Predlog zakona ne predvideva, kaj se zgodi s temi deleži. Prav tako ni jasno, ali se ti deleži upravičenj razdelijo med reprezentativne zbornice in v kakšnem razmerju oziroma če naj bi se nad vsakim med njimi uveljavil kakšen poseben režim. V primeru, da se deleži upravičenj razdelijo med reprezentativne zbornice, bi ponovno opozorili, da po predlogu zakona delež upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije ni urejen in je s tem onemogočeno deljenje deležev upravičenj subjektov, ki so prenehali med reprezentativne zbornice." Torej, decidirano sem navedel oziroma pravzaprav prebral ugotovitve, opozorila in vprašanja Zakonodajno-pravne službe, ki ostajajo odprta. Zato še enkrat, v Slovenski nacionalni stranki ne moremo pritrditi takšnemu zakonu, zaradi vsebine, ki pa je potrebna po nareku Ustavnega sodišča, pa mu seveda tudi nasprotovati ne moremo, zato bomo složno stisnili kvorum. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Milan Gumzar v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi prisotni v dvorani! Trgovska zbornica Slovenije je na Ustavno sodišče podala pobudo za oceno ustavnosti in zakonitosti Zakona o gospodarskih zbornicah. Ustavno sodišče je v odločbi z dne 10. 6. 2010 odločilo, da sta drugi stavek šestega odstavka 29. člena in drugi stavek drugega odstavka 30. člena Zakona o gospodarskih zbornicah v neskladju z Ustavo Republike Slovenije. Ustavno sodišče je do odprave neskladja zadržalo izvrševanje drugega in tretjega odstavka 30. člena Zakona o gospodarskih zbornicah. Ustavno sodišče v odločbi ugotavlja, da se na podlagi zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih zbornicah delež upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije izračuna tako, da se od skupne vsote deleža vseh članov Gospodarske zbornice Slovenije na dan uveljavitve zakona odštejejo deleži tistih članov, ki so izstopili iz Gospodarske zbornice Slovenije. Tako izračunan delež upravičenj Gospodarske zbornice Slovenije obsega tudi deleže tistih članov, ki v pravnem prometu ne obstajajo več, ker so prenehali obstajati na podlagi enega izmed načinov, ki jih slovenski red določa za prenehanje subjektov, na primer likvidacija, stečaj, izbris iz sodnega registra brez likvidacije in tako dalje. Po mnenju Ustavnega sodišča je zakonodajalec s tem, ko ni določil, da se deleži neobstoječih subjektov odštejejo od deleža upravičenj Gospodarske zbornice Slovenije, določil različne kriterije za izračun deleža upravičenj za Gospodarsko zbornico Slovenije in druge reprezentativne zbornice, za kar Ustavno sodišče ni našlo razumnega razloga. Predlog sprememb Zakona o gospodarskih zbornicah sledi mnenju Ustavnega sodišča in ustrezno popravlja člene, za katere je Ustavno sodišče presodilo, da so v neskladju z Ustavo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo zakon podprli.
Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Še enkrat hvala lepa, gospod podpredsednik. Tudi predlog, ki ga je pripravila Vlada, o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih zbornicah bomo v Poslanskih skupini nepovezanih poslancev z naklonjenostjo podprli. Rešuje namreč nekatere stare probleme in radi bi opozorili, da nimamo ustreznih analiz v zvezi s tem, kaj se je dogajalo po tem, ko je pred leti parlament posegel v status Gospodarske zbornice Slovenije. To bi bilo dobro zavoljo tega, ker so se v letošnjem letu kar v valovih pojavili novi predlogi o tem, kako bi bilo dobro spremeniti status in članstvo v različnih zbornicah v Sloveniji, in bi bilo najbrž dobro, da ne bi imeli preveč takšnih slabo pripravljenih predlogov, ki kasneje povzročajo velike težave. Pri spremembah in sploh pri organiziranju gospodarstva in drugih panog gre za to, da se različne dejavnosti povezujejo z ozirom na svojo dejavnost in z ozirom na svoj poslovni interes. Ti interesi niso vedno harmonični, zelo pogosto so tudi vsaksebi ali si nasprotujejo in zato ni dobro, če se urejajo ali spreminjajo statusi zelo posamično, ne da bi imeli pri tem v mislih celostno ureditev zborničnega sistema pri nas. Kadar se takšni parcialni ukrepi zgodijo, se pojavijo tudi posledice, tudi spori in v primeru, o katerem mi danes govorimo, je bila to zgodovina zadnjih nekaj let. To pot v Vladi oziroma na ministrstvu s svojim predlogom govorimo oziroma odgovarjamo na očitke, ki so bili sproženi pri Ustavnem sodišču in ki jim je Ustavno sodišče tudi pritrdilo. Namreč, v tistem delu, kjer gre za določbe zakona o uporabi prostorov in infrastrukture v prehodnem obdobju in kjer gre za problem razdelitve premoženja med reprezentativnimi zbornicami. Vlada je pripravila predlog zakona, ki skuša te hibe odpraviti. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev menimo, da je tudi to pripravila korektno. Vendar smo tudi sami prestrigli z ušesi, ko je Zakonodajno-pravna služba postavila vprašanje, ali je zakon, tak, kot je sedaj pripravljen, res v celoti rešil vprašanje natančne določitve deležev upravičenj za Gospodarsko zbornico Slovenije, pri čemer nismo slišali decidiranega odgovora. Kljub temu bomo mi podprli ta predlog zakona, z ozirom na dejstvo, da je zainteresirana Trgovinska zbornica, ki je bila pravzaprav pobudnica, soglašala s predlaganimi rešitvami, in da tudi Gospodarska zbornica Slovenije, ki je tudi prizadeta v svojih interesih, temu, kar je bilo predlagano, ni oporekala. Zato pač poslanci Poslanske skupine nepovezanih poslancev menimo, da je bil predlog zakona pripravljen korektno, da odpravlja neustavnosti, ki so bile očitane, in da ni videti, da bi kdo bil s predlaganim nezadovoljen in zato je bilo tudi v proceduri sprejemanja tega predloga sprememb in dopolnitev doseženo soglasje. Mi bomo torej glasovali za ta predlog sprememb in dopolnitev.
Besedo ima gospod Matevž Frangež v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Socialni demokrati smo prepričani, da predlagan zakon na ustrezen način uresničuje odločbo Ustavnega sodišča in daje ustrezne pravne podlage za to, da zagotovimo enake možnosti naslednic nekdanje Gospodarske zbornice Slovenije, da enakopravno uredijo premoženjska razmerja, ki izhajajo iz novonastale situacije in ukinitve obveznega članstva v Gospodarski zbornici Slovenije. Zato bomo predlog zakona podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina petih poslancev s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja predloga zakona gospodu mag. Žerjavu.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Globalna finančno-gospodarska kriza je na področju gospodarskega prava v Republiki Sloveniji razkrila ogromno pravnih praznin, ki so marsikateremu lastniku ali članu poslovodstva posameznega podjetja omogočile izčrpavanje podjetij, kar je na koncu privedlo do velikega števila stečajev, tako podjetij, ki so bila neposredno vpletena v etično sporne postopke, kot tudi podizvajalcev, ki so bili odvisni od teh podjetij. Kljub temu, da proti nekaterim posameznikom, ki so bili člani poslovodstva ali organa nadzora družbe, ki se je posluževalo tovrstnih nepravilnosti in je družbo pripeljalo do stečaja, pred pristojnimi sodišči že tečejo postopki zaradi suma storitve več kaznivih dejanj, lahko isti posamezniki še vedno razpolagajo s svojim premoženjem in, še več, ustanavljajo nova podjetja, nove družbe. V večini primerov se nove družbe ustanovijo z namenom prenosa zdravih jeder in projektov družbe na novo družbo, na stari družbi pa ostanejo dolgovi in terjatve upnikov in seveda zaposleni. V slovenskem pravnem redu ni nobene učinkovite omejitve, ki bi onemogočala osebam udeleženim pri vodenju ali nadzoru gospodarske družbe, nad katero je bil začet postopka zaradi insolventnosti, ustanavljanje novih podjetij oziroma sodelovanja v organih vodenja ali nadzora drugih podjetij. Prav tako ni nobenih omejitev, ki bi posamezniku udeleženemu pri vodenju ali nadzoru družbe, ki je v postopku zaradi insolventnosti, omejile pravico delovanja v drugih družbah, v katerih posameznik upravlja nadzorno ali vodstveno funkcijo. Temeljni cilj zakona je preprečiti ustanavljanje, vodenje in nadziranje družb osebam, ki so bili člani poslovodstva ali organa nadzora družbe, nad katero je bil začet eden izmed postopkov zaradi insolventnosti ali prisilnega prenehanja oziroma so imele tak status v družbi dve leti pred začetkom postopka zaradi insolventnosti ali prisilnega prenehanja. Prav tako je cilj zakona tem istim posameznikom odvzeti tudi vsa obstoječa pooblastila oziroma opravičenja za vodenje poslov in jim onemogočiti upravljanje funkcije nadzora v vseh preostalih družbah, kjer je ta oseba član poslovodstva ali član nadzornega organa družbe. Predlog zakona uveljavlja tako imenovano obrnjeno dokazno breme, saj bo osebo sankcija doletela že po samem zakonu, lahko pa bo pred pristojnim sodiščem v nepravdnem postopku sama dokazala, da ni vplivala oziroma ni mogla vplivati na poslovanje družbe, nad katero je začet postopek zaradi insolventnosti ali prisilnega prenehanja, oziroma drugače rečeno, da je ravnala kot dober gospodar. Predlagamo, da danes ta zakon tukaj podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim predsednika tega odbora gospoda Matjaža Hana, da poda poročilo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sedaj smo že navajeni drug na drugega! Odbor za gospodarstvo je na 37. seji 23. 6. na podlagi 38. seje 6. 9. kot matično delovno telo obravnaval omenjeni predlog zakona, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom. Državni zbor je na 28. seji na zahtevo skupine poslancev s prvopodpisanim gospodom Žerjavom opravil splošno razpravo o predlogu zakona in sklenil, da je primeren za nadaljnjo obravnavo. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je v svojih pripombah posebej opozorila na omejevanje nekaterih ustavnih pravic. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem Vlade, ki predloga zakona ne podpira. K predloženemu zakonu ni bilo vloženih amandmajev s strani kvalificiranih predlagateljev. Odboru so bili dodatno posredovani predlog za amandma odbora Obrtno-podjetniške zbornice k 1. členu, predlog amandmaja odbora Poslanske skupine Socialnih demokratov in Poslanske skupine Zares k 1. in 2. členu, predlog za amandma odbora Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 1. in 2. členu ter dopisa Gospodarske zbornice Slovenije in Ministrstva za gospodarstvo, iz katerih izhaja, da predlog zakona ne podpirata. Odboru je bil na 38. seji 6. 9. 2011 predložen tudi novi predlog za amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 1. in 2. členu. Na začetku druge obravnave predloga zakona na 37. seji so sodelovali predstavniki Ministrstva za gospodarstvo, Zakonodajno-pravne službe in Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije. V uvodni dopolnitvi obrazložitve je predstavnik predlagatelja predstavil temeljne cilje in poglavitne rešitve predloga zakona ter predlog za amandma odbora Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Predstavnik Ministrstva za gospodarstvo je poudaril, da predlagana novela zakona posega v ustavno pravico do svobodne gospodarske pobude. Tudi predstavnica Zakonodajno-pravne službe je podala mnenje, da predlog zakona neupravičeno posega v odločenost ustavne pravice. V razpravi o posameznih členih predloga zakona so se člani odbora osredotočili na 1. člen in predloge amandmajev poslanskih skupin. V razpravi je bilo opozorjeno na številne dileme in izraženo mnenje, da je treba predlagano rešitev pred odločanjem odbora še dodatno proučiti in poiskati celostno rešitev. Odbor je obravnavo posameznih členov in predlogov za amandma odbora nadaljeval na 38. seji, ki so ji prisostvovali predstavniki Ministrstva za gospodarstvo in že prej naštete službe in pa institucija. V nadaljevanju razprave k 1. členu predloga zakona so se člani odbora osredotočili na novi predlog za amandma Poslanske skupine Ljudske stranke k 1. členu, ki je bil članom odbora predložen na seji in predvideva omejitve glede ustanavljanja, vodenja in nadziranja le za velike in srednje družbe. V razpravi je več članov odbora izreklo podporo temu amandmaju, s strani nekaterih članov odbora vabljenih in vlade pa je bil izražen pomislek glede uvedbe obratnega dokaznega bremena in zavedanja podjetniške iniciative. Odbor je v razpravi omenjeni predlog za amandma odbora Poslanske skupine Ljudske stranke k 1. členu sprejel in je razviden tudi iz poročila odbora. O novem predlogu za amandma odbora Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 2. členu, ki je bil članom odbora predložen na seji, ni bilo razprave. Odbor je tudi ta amandma sprejel in tudi ta je razviden iz poročila odbora. Odbor je nato glasoval o vseh členih predlog zakona in jih je tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki pa je tudi sestavni del poročila. Lepa hvala.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo tudi predstavniku vlade. Gospod mag. Janko Burgar, državni sekretar, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Rad bi ponovno poudaril, da v Vladi po pregledu samega amandmaja v bistvu skladnost namena, ki naj bi jo dosegli z amandmajem, mi razumemo. Torej, zakaj bi želeli urediti področje ne ustanavljanja oziroma onemogočiti neko nadaljevanje kriminalnih oziroma pravnomočno obsojenih dejanj ustanoviteljev, lastnikov, poslovodnih in nadzornih organov. Vendar pa amandma, kakršen je pripravljen sedaj, Vlada ne more podpreti, to pa zaradi tega, ker, kot je bilo omenjeno danes že večkrat, dejansko pregrobo posega v pravico, ki jo dejansko daje Ustava Republike Slovenije v svojem 74. členu, kar se tiče pravice do svobodne gospodarske pobude. Lahko bi rekli tudi do poštene svobodne gospodarske pobude, kajti amandma, kakršen je pred nami, nenazadnje postavlja v zelo neprivilegiran položaj vse poštene podjetnike in vse poštene državljane, ki so v vlogi nadzornikov, ki so v vlogi poslovodstev, ki pa žal zaradi svojih omejenih sposobnosti, lahko celo neznanja, kljub vsem svojim naporom niso mogli preprečiti številnih stečajev, številnih postopkov, v katerih so se podjetja znašla, v nekem nelikvidnostnem položaju, v nezavidljivem položaju in so bila zaradi tega prisiljena vložiti tiste skrajne meje, torej sprožiti prisilno poravnavo ali pa stečajni postopek. Zaradi tega amandma, kakršen je danes pred nami, nenazadnje to ureja zelo nesorazmerno in iz tega naslova je tudi Vlada skozi obravnavo podprla predlog amandmajev, ki so bili vloženi v prvem delu druge obravnave, torej glede prepovedi ustanavljanja družb, ki bi temeljila na predhodni odločbi sodišča, to pa je pravnomočni sodbi za kaznivo dejanje oziroma pravnomočni odločbi o prekršku, vendar ne za obdobje desetih letih, kar je skrajno [[…]] [[nerazumljivo]] Primerjalne ureditve v drugih državah nečesa tako restriktivnega ne poznajo. Poudaril bi samo še to, da obstoječa zakonodaja dejansko že omogoča vrsto institutov, ki omogočajo sankcioniranje zlorab oziroma nepošteno ravnanje članov organa vodenja oziroma nadzora in nenazadnje smo tudi mnenja, da Zakon o gospodarskih družbah ni primeren za to, da uredi tovrstni predmet in smo tudi predlagali Ministrstvu za pravosodje spremembo Zakona o sodnem registru, in sicer na način, da bi se izjave, ki jih morajo podati ustanovitelji novih družb ob vpisu družb v sodni register, preverjale po uradni dolžnosti. Zaključil bi samo s tem, da razumemo namen, vendar bo na način, kakršen je predviden sedaj, dejansko število v reki stečajev oziroma krize, ki verjetno še ni končana, povzročila v Sloveniji še dodatno krizo podjetniške pobude, kajti to je nenazadnje tisto, na kar bi v bistvu morali računati tudi v prihodnje, to pa je, da so dejansko vsi tisti, ki so se znašli v težkem položaju, sprožili nek skrajni postopek in poskušali rešiti podjetje, hkrati onemogočeni, da začnejo z novimi poslovnimi pobudami, z novimi podjetniškimi idejami in začnejo delati na področjih in dejansko bolj učinkovito, kot smo delali do sedaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je zbor na 28. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 9. 2011. V razpravo dajem dva amandmaja k 1. členu. Prvi amandma je poslanske skupine SLS, drugi amandma je Poslanske skupine Zares. Razpravljali bomo skupaj. Želi kdo razpravljati o amandmajih k prvemu členu? 1, 2, 3. Gospod Frangež, izvolite.
Hvala za besedo. Radovan Žerjav je mislim da včeraj, vsaj zdi se mi, da sem včeraj to prebral, v nekem odzivu na aktualno politično situacijo dejal, da Slovenija pač potrebuje novo zaupanje, da potrebuje novo Vlado, ki bo s celovitimi rešitvami začela sekati probleme v naši družbi. Jaz pri Slovenski ljudski stranki in predlagatelju, prvopodpisanemu gospodu Žerjavu, izjemno cenim napor, ki so ga poskušali narediti s tem zakonom, ker mislim, da nagovarjajo pravi problem. Bojim se pa, da ga nagovarjajo z radikalno napačnim receptom. Zakaj? Naj spomnim, da je takrat, ko smo opravili splošno razpravo, cel Državni zbor z izjemo enega glasu, ta je bil moj, zakon ocenil kot primeren za nadaljnjo obravnavo. Jaz pa mislim, da je neprimeren za nadaljnjo obravnavo in bi si želel, da ga Državni zbor danes zavrne. Glede na to, da se dotika ene akutne problematike, ki nam gre vsem skupaj na živce, pa ne verjamem, da bo temu tako. Podjetništvo je vedno tvegana dejavnost. Nekdo ima svojo podjetniško idejo in lahko jo uresničuje z najboljšimi nameni kot pošten igralec na trgu, pa mu vendarle ne uspe. Ta zakon takšnemu poštenemu podjetniku onemogoča ustanavljanje novih podjetij. Res je, da se lahko v nepravdnem postopku, ki je v predlogu zakona nejasen, premalo razdelan, razbremeni te odgovornosti, vendar se meni zdi, da je to še eden od tistih avtomatizmov, ki jih v slovensko zakonodajo vedno znova, ko smo soočeni z akutnimi težavami, skušamo vnesti zato, ker dosedanja zakonodaja in dosedanje rešitve na teh področjih ne funkcionirajo. Spoštovane in spoštovani! Jaz mislim, da je čas, da bi moralo v slovenski politiki in slovenski družbi dozoreti spoznanje, da dela sodišč, dela pravosodnih organov, ki bodo individualizirano ugotavljala odgovornost in krivdo, ne more nadomestiti noben zakon. Naloga zakonodajalca je, da sprejema abstraktna in splošna pravila, sodišča pa morajo sprejemati posamične in konkretne odločbe. In če je na trgu nosilec podjetniške aktivnosti podjetnik, poslovodja ali član nadzornega organa, ki ravna v nasprotju s pravili, ki jih imamo na ustrezen način definirana v naši zakonodaji, je končno že čas, da začne kolesje pravne države funkcionirati. Mi se z vrsto rešitev, tudi današnjo, odpovedujemo našemu pričakovanju do sodišč. Še malo pa bomo rekli, da sodišča v tej državi več niso potrebna, ker tako ali tako ne delajo, ker tako ali tako ne funkcionirajo. Najboljše, da torej zakon vedno pove, kdo je moril, kdo je kradel, ampak jaz vas opozarjam, da je to kratka pot do tega, da bomo v tej državi vsi morilci in vsi tatovi. Jaz pa trdim, da v tej državi nismo vsi barabe. Slovenija bo lahko na tem križišču, na katerem se nahajamo, v tem nestabilnem mednarodnem okolju uspešna le, če bomo v tem prostoru bistveno bolj prilagodljivi, kot smo bili doslej, bistveno manj rigidni v miselnosti in v naših dejanjih in oblikovali otok stabilnosti v tem nestabilnem svetu. Edino upanje, da pri tem uspemo, leži na slovenskem podjetništvu, na slovenski inovativnosti, na želji in sanjah, da ljudje s svojo podjetniško idejo uspejo. S tem odprejo nove priložnosti, nova delovna mesta, povečujejo inovativnost naše družbe in povečujejo dodano vrednost, iz katere bomo financirali tudi tisto, kar bomo skupaj opredelili kot posebne javne koristi: socialna varnost, infrastruktura in druge naloge, ki jih mora uresničevati urejena skupnost. S predlogom zakona na inkriminirajočo okoliščino, kot tisto, kar je temelj, zato da te zakon obsodi, vežemo začetek insolventnega postopka. Insolvetni postopek sam po sebi ni in ne sme biti inkriminirajoča okoliščina. Ker ga imamo v naši zakonodaji urejenega tudi zato, da različne blokade in nezaželena stanja v gospodarstvu odpravljamo na pravno korekten način, ki ščiti upnike družb, ki pridejo v težave. V predlogu kazenskega zakonika je že predvidena ureditev goljufivega stečaja. Goljufiv stečaj je torej tisti med insolventnimi postopki, ki pa predvideva krivdo, malomarnost, skratka neko aktivno ravnanje ali opustitev poslovodnih organov, nadzornih organov in tudi lastnikov, ki niso poskrbeli za to, ne da ne bi družba prišla v stečaj, ampak ki so pri tem namerno oškodovali upnike. To je inkriminirajoča okoliščina, ki bi lahko vezala nase posledice, ki jih pa ta zakon predvideva za vse. Tudi za poštene. Pošten podjetnik, ki bo želel razširiti svoje poslovanje, odpreti novo družbo, bo moral iti najprej pred sodišče in dokazati, da v neki družbi ni bil odgovoren za to, da je neka njegova družba prišla v postopek insolventnosti. Jaz mislim, da to ni prav. Jaz mislim, da je to izgovor za neuspešnost slovenske države pri tem, da se soočimo s tem, da živimo v tržnem gospodarstvu, da se v tržnem gospodarstvu dogajajo dobre in slabe stvari in da je slabe stvari treba sankcionirati. Ne pa, da zadušimo tudi dobre strani. Opozicija je pogosto glasna, ko ugotavlja, kako pada indeks slovenske konkurenčnosti. To je še eden od ukrepov, ki bo dodatno zniževal slovensko konkurenčnost. To ni tisto, kar potrebuje slovensko gospodarstvo. Kot pa sem dejal, delim vso ogorčenost nad postopki, ko vidim, da lastniki podjetij v stečaju, to pa praviloma niso majhna podjetja, so praviloma veliki igralci slovenske tranzicije, so praviloma velike tajkunske zgodbe, ki skušajo na škodo upnikov premoženje in posle odpeljati drugam, v insolventnih postopkih pa ostaja samo tisto, kar niti pod razno ne zadošča za to, da bi upniki prišli do svojih poplačil. Mislim, da nas časa resna naloga, verjetno naslednji sklic državnega zbora, da celovito prenovi insolvenčno zakonodajo, da v insolvenčni zakonodaji upnikom več pravic in več možnosti, da v trenutku, ko je uveden določen postopek insolventnosti, prevzamejo aktivno opravljanje premoženja in družbe, ki je stečajni dolžnik, da v praksi začnemo uresničevati tisto, kar smo ob eni od novel Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju že sprejeli. To je, da se prednostno deli stečajni dolžnik, ne pa premoženje stečajnega dolžnika, zato da procese, zaposlene, podjetja z blagovnimi znamkami skušamo ohraniti pri življenju, ker ne verjamem v paradigmo, ki jo je postavil mislim da že Lahovnik, uresničevala pa tudi Radićeva, da je v teh časih treba pomagati samo uspešnim. Ne, slovensko gospodarstvo sestavljajo uspešni in neuspešni. In žal je neuspešnih preveč. V naši zakonodaji bi bilo smiselno tudi nadgraditi rešitve, ki jih imamo vsebovane v Zakonu o gospodarskih družbah. Zakon o gospodarskih družbah je v tem delu nespremenjen od leta 1993. V tem času smo doživeli razmah podjetniške aktivnosti. V tem času smo spoznali, kaj pomeni tudi v Sloveniji tržna ekonomija. Z rešitvami na področju standardov upravljanja družb, standardov nadzora družb pa nismo naredili velikega koraka naprej. Nekatere zahodne države so svoje korporativne zakonodaje prenavljale tudi tako, da so to načelo skrbnega gospodarstvenika, ki ga imamo vgrajenega in v Obligacijskem zakoniku in v Zakonu o gospodarskih družbah, skušale nadgrajevati tako, da so vsebino tega standarda skušale razgraditi in razgraditi tudi to, kaj pomeni v posameznih alinejah, kdo je, kako mora ravnati odgovoren lastnik, kako mora ravnati odgovoren nadzornik in kako mora ravnati odgovoren poslovodja. Jaz sem trdno prepričan, da je ta zakon neprimeren, da je škodljiv, po mnenju Zakonodajno-pravne službe utegne biti tudi ustavno sporen, in da oba vložena amandmaja tega stanja ne popravljata, zato bom danes ponovno glasoval proti sprejemu tega zakona.
Besedo ima gospod mag. Žerjav.
Hvala za besedo. Sem pričakoval te kritične besede s strani gospoda Frangeža. Strinjam se z njim, da Slovenci niso barabe. Daleč od tega. Imamo pa vmes tudi barabe, tudi barabe, ki se brez kakršnihkoli problemov, brez kakršnihkoli ovir sprehajajo po Sloveniji že kar nekaj časa in jim nihče nič ne more. Ali pa jim nihče nič noče narediti oziroma jih vprašati po zdravju. Ne, nič se ne dogaja. Prosto se sprehajajo po Sloveniji, kljub vsem barabijam, ki so jih v tej državi naredili. Kljub temu. In zdaj je seveda naša možnost tukaj, da ugotavljamo, kako je sicer naša zakonodaja dobra, dobro napisana, da nam sodstvo ne dela in da se preprosto s tem sprijaznimo in rečemo, da je tako dobro, se kar sprijaznimo s tem, da se bodo barabe sprehajale po Sloveniji in "nikomu nič", kot se temu reče. To je alternativa temu, kar predlagamo sedaj. Jaz obžalujem, da ministrstvo s tristo zaposlenimi ali koliko jih je že na Ministrstvu za gospodarstvo v treh letih ni bilo v stanju pripraviti enega sistemskega zakona na to vprašanje. Da smo tukaj lahko dva, trije v poslanski skupini vendarle pokazali vsaj neko namero, da je treba to vprašanje urediti. Na ministrstvu pa tristo ljudi. Koliko vas je? Tristo, dvesto petdeset, tristo ljudi v treh letih ni bilo v stanju tega rešiti. Ali je to to? Ali bomo prosto sedeli prekrižanih rok in gledali kako nam "leva roka, desni žep", kot se temu reče, pa "nikomu nič". In se preprosto sprijaznili z dejstvom, da sodstvo ne dela, da imamo zakone v redu. Jaz se s tem ne strinjam. Jaz se s tem ne morem strinjati in se nikoli ne bom strinjal. Zato smo verjetno poslanci tudi tukaj in imamo to možnost, da predlagamo stvari. Mi smo jo predlagali. Jaz ne trdim, da je ta zadeva najboljša in od boga dana, kot se temu reče. Ne nazadnje zato tudi teče razprava, imamo različna mišljenja, ampak jaz mislim, da je to stvar treba rešiti. Pred štirinajstimi dnevi ali tremi tedni smo gledali primer Viator & Vektor. Viator & Vektor – včasih odlično logistično podjetje. Mimogrede, Slovenija sedaj veliko stavi na logistiko, pa tudi prej in je prav tako. Odlično logistično podjetje. Ne bom se spuščal v postopke, skratka, prišlo je do roba. Tik pred propadom, tik pred stečajem. Stečaj se še niti ni začel, ko so zaposleni v tem istem podjetju že ustanovili novo podjetje, preko katerega seveda že normalno in lepo tečejo vsi posli, tisti ubogi šoferji pa nimajo kaj za dati v usta in mi bomo to kar prosto lepo gledali, kot da se nič ni zgodilo in se nam zdi, da je to prav. Ali je to prosta gospodarska pobuda? Lepo vas prosim! Se pa strinjam, gospod Frangež, da se seveda tudi komu kaj zalomi. Ampak, veste, ta svobodna podjetniška pobuda mora imeti najbrž tudi neko mejo in mora biti tudi omejena s pravicami drugih, tistih, ki so zaposleni v teh podjetjih. In če jaz odprem podjetje, imam odgovornost do teh zaposlenih in do vseh, ki v tem mojem podjetju delajo. Ne pa, da praktično nimam nobene odgovornosti, zavozim podjetje, mogoče tudi namerno – ne govorim, da se to masovno dogaja, ampak se tudi dogaja –, zato, ker nimam nobene odgovornosti. Delavce vržem na cesto. Jaz bom že rešil svoj problem z novoustanovljeno firmo. Tisto, kar je zdravo, bom prenesel na novo firmo in gremo naprej, kot da se nič ni zgodilo. Jaz se s tem ne strinjam, oprostite. In to tako ne more biti. In jaz dvomim, da je kjerkoli drugje to tako, da se to lahko dogaja brez kakršnihkoli konsekvenc. Tudi če si do konca in do kraja delal pošteno, se trudil in se je zaradi sprememb na trgu sesula prodajna cena tvojega izdelka in ne vem kaj, se seveda zgodi. Normalno, da se zgodi, saj to je življenje. In ni nič narobe, saj se to zelo enostavno dokaže, tudi na sodišču v nepravdnem postopku. In kot je Ministrstvo za pravosodje dejalo, ti nepravdni postopki niso nič problematični. Sedaj lahko sprejmemo logiko, da je, tako kot je, dobro, da ne bomo nič spremenili, da bomo spremljali podobne zgodbe še naprej, v prihodnosti. Ker takih stečajev bo najbrž še več, kjer bo marsikaj prišlo ven. Nekaj takih smo videli. Ali pa rečemo, da se tega ne gremo več in poskusimo z radikalnim ukrepom, ugotovimo, kakšno je stanje in ga mogoče v prihodnosti še korigiramo. Saj zakoni ne veljajo do konca življenja, kot se temu reče. Saj bomo najbrž v zelo kratkem času spreminjali Zakon o kmetijskih zemljiščih, ki je bil postavljen preradikalno oziroma preostro, pregrobo. Pa ga bomo spremenili. Pa kaj sedaj? Saj smo zato tu, da to delamo in da najdemo neke optimalne rešitve oziroma neke optimalne odgovore na probleme, ki jih imamo. In to je problem. To je velik problem. Dotaknil bi se še amandmaja, ki smo ga vložili sami v Slovenski ljudski stranki. Tudi s predsednikom Odbora za gospodarstvo, ko smo se pogovarjali, je bil potem na nek način najden nek konsenz, da bi naj se to dotikalo velikih in srednjih podjetij. Mi smo na osnovi analize vendarle mnenja, da bi ta zakon moral veljati tudi za majhna podjetja in da bi izvzeli le mikro podjetja. Mikro podjetja so tista, ki imajo do devet zaposlenih. Najbrž teh podjetij res ni treba zajemati v ta zakon. Za majhna, ki pa imajo od 10 do 49 zaposlenih, pa je najbrž že prav, da so zajeta tudi v tem zakonu, da ne omenjam srednjih in velikih. Amandma, ki ga predlaga Slovenska ljudska stranka, predlaga, da se v ta zakon vključijo tudi majhna podjetja. Hvala lepa.
Besedo ima gospod državni sekretar.
Hvala za besedo. V bistvu je bilo vsaj na nek način danes večkrat poudarjeno, ali smo zadovoljni oziroma ali nismo zadovoljni s stanjem. Očitno smo skozi celotno obravnavo tudi kot Vlada povedali, da razumemo namen, zakaj se pač pripravlja predlog zakona. Način, na kakršnega pa se ureja zadeva, sam predmet, je pa dejansko neprimeren. Kajti, stalno imam občutek, da se pač pogovarjamo o nenazadnje znanih imenih, ki so storila neko krivdno dejanje, ki jim je bilo ali ni bilo dokazano in bi bilo zdaj žal zaradi tega vseh 153 podjetij iz uradne evidence, pri katerih je bil v letih 2009, 2010 in v delu leta 2011 začet stečajni postopek, kriminaliziranih. In to je tisto, kar se nam zdi pri samem načinu reševanja kljub vsemu sporna in neprimerna rešitev. Hkrati bi poudaril, da je stališče Ministrstva za pravosodje, da nepravdni postopek ni tako predvidljiv in enostaven, pač pa bi količina predmetov, ki bi šli skozi nepravdni postopek, glede na to, da obstaja multiplikator, ker ne gre samo za enega človeka, samo za ustanovitelja, ampak ne nazadnje za število ljudi, ki so tako v nadzornih in poslovodnih organih, lahko nepravdni postopek dejansko zavlekla, kar bi tako imenovano svobodno gospodarsko pobudo, jaz bi dodal še pošteno svobodno gospodarsko pobudo, omejilo do te mere, da tudi nova podjetja, nove podjetnike, celo sposobne podjetnike, ki bi bili sposobni voditi podjetja in so dejansko delovali v dobro zaposlenih v družbi, v kateri so, neprimerno omeji. To je pač tisti ključni element. To, da ni bilo ničesar narejenega. Ne nazadnje podlage za to, da pravni sistem deluje, obstajajo. In zaradi tega menimo, kot je bilo omenjeno že v uvodu, da Zakon o gospodarskih družbah ni primerno mesto za urejanje teh zadev. Treba bi bilo pogledati, na kakšen način vplivati na to, da se izboljša proces, da se postopki zaključujejo redno, normalno in da ne nazadnje skozi sistem, ki obstaja, pravnomočno dokažemo krivdo tistim, ki so nepošteno delovali v vlogi ustanovitelja, poslovodstva ali nadzornika nekega podjetja. Hvala.
Besedo ima gospod Franci Kek.
Hvala za besedo. Spoštovani! Predlagatelji dopolnitev Zakona o gospodarskih družbah so pri oceni stanja, ki so ga ponudili v presojo Državnemu zboru, imeli, žal, sorazmerno lahko delo. Namreč, pojavnost in zgostitev tistega, kar opišejo z izrazom "etično sporni postopki", je evidentna. Ni moč prezreti prisilnih poravnav in stečajev, prenosov premoženja in dejavnosti v dvomljivih in spornih okoliščinah. In ni mogoče prezreti delavcev brez plač, odpravnin, odškodnin, povračil, ni mogoče pozabiti obračunanih in neplačanih prispevkov za socialno varnost. Pravna in socialna država torej. V razpravi na odboru je bila izražena vrsta pomislekov, da je predlagana dopolnitev prerigorozna. Da ne bi smeli na ta način omejevati svobode podjetniške pobude poštenih podjetnikov. Takega namena v Poslanski skupini Zares nismo prepoznali. V prvi obravnavi smo posebej poudarili, da predlog ni popoln, a da mu ne moremo odrekati poskusa, da se preverijo in presodijo možnosti sprememb za odprto, konkurenčno gospodarstvo z ugledom. Pri razumnem ravnanju v zakonodajnem postopku bodo koristi večje od škod. Mislimo tudi, da se je dopolnjen predlog izognil tistemu, kar se je ocenjevalo, če citiram, za "preveč skrajni poseg". Da bi zadostili tudi tem pripombam in možnostim, je poslanska skupina vložila amandma k novemu 10.a členu, kjer so taksativno našteti dodatni primeri, v katerih oseba ne more biti ustanovitelj družbe ali pridobitelj statusa družbenika. Na osnovi Zakona o gospodarskih družbah mora podjetnik ob prijavi za vpis v Poslovni register Slovenije med drugim podati tudi izjavo, da nima neporavnanih dospelih obveznosti iz svojih prejšnjih poslovanj. Zato je toliko bolj v oči bodla informacija, ki so jo povzeli številni mediji, da je gospod Matej Raščan, lastnik Dela Revij, meseca julija ustanovil podjetje Rašica Invest. Absurdno in skrajno neokusno je že dejstvo, da je do ustanovitve prišlo ravno v času, ko smo lahko spremljali kalvarijo v podjetju Delo Revije in stisko tam zaposlenih, ki jim lastnik in direktor Raščan že mesece ni plačeval socialnih prispevkov. Zakon o gospodarskih družbah je jasen. Podjetnik mora ob ustanovitvi novega podjetja podati izjavo, da neporavnanih obveznosti nima, AJPES pa mora po uradni dolžnosti izbrisati podjetnike iz Poslovnega registra Slovenija, če ga davčni organ obvesti, da je podjetnik v omenjeni izjavi podal neresnične podatke. V omenjenem primeru do dolžnega ravnanja pristojnih organov, kot je razvidno, ni prišlo. Glede na mnenje nekaterih poznavalcev, da je takih primerov še več, v Poslanski skupini Zares menimo, da moramo nemudoma ukrepati. Zavedamo se, da je moral pred spremembo Zakona o sodnem registru ustanovitelj nove družbe izjavo o poravnanih obveznostih pridobiti na Davčni upravi in da je bila kasneje ta obveznost ustanovitelja zaradi odprave administrativnih ovir ukinjena, saj je bil uveden projekt VEM, ki je nastal predvsem zaradi spodbujanja gospodarske iniciative in je zelo olajšal ustanovitev novega poslovnega subjekta. Pri tem pa opozarjamo, da je zaradi povečanega števila subjektov, pri katerih se lahko ustanavljajo gospodarske družbe, in poenostavljenega postopka za ustanovitev, zakonodajalec predpisal naknadni nadzor, slednje pa ne obvezuje pristojnega organa, da na podlagi zakona ne ukrepa, pa če tudi lažna izjava predstavlja zgolj prekršek. Ravnanje državne uprave nas pri tem spominja na ravnanje državnega tožilstva, ki se je problematike neplačevanja prispevkov oziroma pregona kaznivega dejanja iz tega naslova lotilo šele po političnih in javnih pritiskih. Medtem pa se je izkazalo, da ni šlo toliko za različno razumevanje kazenskega zakonika s strani državnega tožilstva kot bolj za zavestno odločitev, da se zaradi povečanega števila zadev in njihove težavnosti poskuša doseči spremembo zakonodaje. Kot kaže, gre za endemičen pojav znotraj državnih organov, ki ne prispeva k krepitvi zaupanja v pravno državo. V Poslanski skupini Zares se zavedamo, da neporavnane obveznosti niso več pogoj pred samo ustanovitvijo gospodarskega subjekta, da je lažna izjava prekršek in da zakonski predpisi ne omogočajo izbrisa družbe takega ustanovitelja. Slednje je, kot kaže, ugotovila tudi vlada, ki je napovedala, da bo preprečila ustanavljanje podjetij tistim podjetnikom, ki imajo neporavnane obveznosti do države, kot so davki in socialni prispevki, saj sankcije v smislu denarnih kazni ne pomagajo. Slednje naj bi se uredilo po 1. oktobru letos, ko bo Davčna uprava vzpostavila svoj novi informacijski sistem, ta pa bo vsem drugim državnim organom zagotavljal vse potrebne informacije, ki zadevajo poravnane obvezne dajatve. Pri tem pa se Vlada ne namerava vrniti na prejšnje stanje, ko je moral podjetnik pred ustanovitvijo podjetja pridobiti potrdilo Davčne uprave, da nima neporavnanih obveznosti. Spoštovani! Glede na to, da včeraj Vlada zaupnice ni dobila in da je zaradi tega dolžna opraviti zgolj tekoče posle, bi vas rad opozoril, da novela Zakona o gospodarskih družbah, s katero se določijo izjeme od splošnega pravila glede ustanavljanja gospodarskih družb, in sicer, kdo ne more biti ustanovitelj gospodarske družbe, ki jo obravnavamo danes, v tem mandatu pomeni zadnjo priložnost, da onemogočimo tovrstnim podjetnikom, ki dolgujejo davke in prispevke, ustanavljati nove družbe. Pri tem se v celoti strinjamo z navedbami ministra pristojnega za gospodarstvo, ki je dejal, da je treba ločiti kriminalno in nepravno delovanje od normalnega poslovnega delovanja. Podjetja gredo lahko v stečaj zaradi poslovnih razlogov in če so bile vse obveznosti do države in delavcev korektno izpolnjene, država ne more nasprotovati temu, da bi taka oseba znova ustanovila podjetje. Če podjetje ne more plačati osnovnih stroškov, to je plačevanje prispevkov, pač ne more funkcionirati. Če pa je to del poslovne politike lastnikov oziroma vodstva podjetja, pa je to na meji kriminalnega dejanja. To je kriminalno dejanje. Zato Poslanska skupina Zares v dopolnilu zakonu predlaga, da družbe ne more ustanoviti oseba, ki je na podlagi 27. člena Zakona o sodnem registru v predlogu za vpis v sodni register podala neresnično izjavo o tem, da imajo vse kapitalske družbe, v katerih je udeležen z več kot 25 %, poravnane vse davke in druge obvezne dajatve, ki jim je potekel zakonski rok plačila, razen tistih, katerim je bil dovoljen odlok ali obročno plačilo skladno z zakonom, ki ureja davčni postopek. Z navedeno določbo želimo onemogočiti ustanavljanje družb osebam, ki so podale navedeno neresnično izjavo. Da ne bi ponovno zapletali in podaljševali postopke ustanavljanja podjetij, pa predlagamo tudi, da se opredeli pristojnost sodišča, da pri vpisu ustanovitve subjektov v register po uradni dolžnosti preverijo, ali so podani razlogi za omejitev ustanavljanja. Sodišče je namreč v skladu z Zakonom o sodiščih dolžno po uradni dolžnosti pridobiti za sodni postopek potrebne sodbe sodišč in odločbe upravnih organov, katere navajajo oziroma katerih pridobitev predlagajo stranke sodnih postopkov in se nanašajo nanje oziroma na njihovo zadevo. Državni organi in nosilci javnih pooblastil pa so dolžni dajati sodiščem oziroma državnim organom, ki jih določi sodišče, pri izvajanju njihovih funkcij zahtevano pomoč, ki je brezplačna. Ker omenjeno dopolnilo v ničemer ne posega v temeljne cilje in namene predlagateljev zakona in besedilo zakon zgolj dopolnjuje z namenom, da se odpravijo navedene anomalije, vas naprošam za podporo dopolnilu. Predlog zakona s tem pridobiva na jasnosti in postavlja trdne meje možnim zmotam, ki bi lahko doletele poštenega podjetnika. Poslanska skupina Zares predlog podpira.
Besedo ima gospod Bogdan Barovič.
Hvala lepa. Dobro, poglejte, z veliko mero spoštovanja, razumevanja in iskanja skupnih rešitev začnimo takole. Verjetno že kolegi iz Slovenske ljudske stranke niso napisali Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah, zato ker jim je bilo dolgčas. Sigurno ne. Verjamem, da ne. Bilo je obdobje, ko so se dogajale takšne in drugačne stvari. Na žalost drugačne, blizu kaznivim dejanjem. Ne bi jih rad našteval, ker vam jih lahko naštevam zdajle do šestih zvečer. Jih je bilo veliko. Ogromno. Samo, da smo eno veliko rano odprli, smo že videli 170 drugih podjetij, ki so bila bajpas podjetja, kar je bila načrtna, dokazana, kazniva lumparija. Povejte mi ime enega ali dveh ali pa treh ljudi, ki danes za to sedijo, razen kurjega tata, majhnega. Nihče. Torej, spoštovani kolegi oziroma kolega Frangež, ki ga ni, ja, res je. Ampak v tem času imamo institucije, ki so dolžne izpolnjevati obstoječi Zakon o gospodarskih družbah in kaznovati lumparije. Ampak je bilo obdobje, ko tega ni nihče naredil. Nihče ni kaznoval, nihče ni gledal, vsi so gledali takole: "A tam kradejo?", kradli so pa drugje. Nič. In zato so kolegi spisali zakon. Če organi pregona, če Vlada, ki je spisala Zakon o gospodarskih družbah, če sodni organi ne delajo, kaj bomo? Kar pustili? Pustimo, pa dajmo krasti. Pojdimo zdajle vsi ven, kdor bo največ nakradel, potem gremo pa domov. Nihče ni ničesar naredil, pa bi moral. Imamo institucijo, imamo organ, vsi se strinjamo. Imam zakon, po tem zakonu se to, kar se je dogajalo, ne bi smelo. Pa se je. Kdo odgovarja? Povejte mi še enkrat, kdo je že odgovarjal? Kdo danes? Koga vi lahko poimenujete na Vladi, da je odgovoren za to, da se ni nič storilo? Nikogar. Tišina, "baš nas briga". Zdaj pa, če eden zakon vloži, je pa vse narobe. Je pa potem zakon protiustaven, krši svobodo podjetništva, hkrati pa Vlada priznava, da pa je to en velik problem. Dajmo se zmeniti zdaj. Kaj? Pozovimo tiste, ki deset let niso naredili ničesar, ki so dovolili tisoč kraj, lumparij, prenosov. Tukaj je propadlo podjetje, pet dobrih delavcev, ki so mi še denar dali, sem peljal v tisto podjetje, kriv nisem nič, pa sem ga zanalašč uničil. Pa ne eden, sto jih je bilo takih. Kdo je torej tisti, ki naj bi odgovarjal? Slišali smo, da saj imamo organe. Kdo je torej tisti, ki je? Nihče ni. Torej, če nihče ni, bo pa pač ta zakon. Ta zakon. Ta novela. Če nihče ne odreagira. Ali pa še enkrat pravim, nič, pa gremo vsi krast. Hvala bogu, Zaresov amandma k 1. členu je sprejemljiv in to zelo, sploh v svoji 3. točki šestega odstavka 10.a člena. Pripravljavcem zakona bi pa še rekel, da je tudi to dobro, da ste sedaj rekli "ta, ta in ta podjetja", ampak, oprostite, tukaj bom pa jaz rekel tudi mikro podjetja. Zame so pač vsi enaki. Vem, da je mnogo poštenih, vem pa, da je veliko lumpov. Vem, da gre tu za obratno dokazno breme, kar ni v pravni praksi te države, ampak prisiljeni smo iti v obratni dokazni postopek. Prisiljeni, ker pravni postopki ne tečejo. Jih ni. Ni organov pregona, ni sodnih vej oblasti, ni vladnih reakcij, ni ministrstva, ki bi na to reagiral, ni davčne službe, ki bi to spremljala. Nihče ni nič naredil. Leta in leta. Kdo bo sedaj odgovarjal? Sedaj bomo pa mi odgovarjali, zato ker bomo podprli predlog novele zakona, češ, da kršimo Ustavo. Jaz razumem, da tudi če bi bil jaz podjetnik, se mi lahko zgodi, objektivno, da podjetje propade. Verjamem. Mnogim se to zgodi. In vem, da je takšen ukrep hud. Ampak če ne gre drugače. Če pa bi ta vlada, pa tudi mogoče prejšnja vlada, pa vsi organi, birokracija, 2 tisoč, 5 tisoč [[…]]Zakone sprejemamo, kako bomo birokracijo zvezali. Tisoče ljudi imamo zaposlenih v birokraciji samo zato, da ima vsak enega, da tri račune nadzira. En človek v neki državni birokratski ustanovi nadzira tri račune, pa ni znal povedati, da je lumparija. Tisoče jih tam živi, nihče ni odreagiral, ne organ pregona, ne sodna veja oblasti, ne davčna uprava, ne Vlada, ne ministrstva. Nihče. Leta in leta. Kako lahko pričakujete, da bom rekel ne takšnemu predlogu zakona? Pa se mi res zdi krivično do mnogih tistih, ki so pošteni, ampak kaj pa naj? Ali pa se sedajle, ta trenutek, zmenimo in prinesite v 14 dneh spisek vseh lumpov, organov, ki jih preganjajo in kakšno je stanje. Ja, prinesli boste sedem imen kurjih tatov, tistih majhnih revežev, ki so jih našli in zaprli ali pa dali pred sodišče. Velikih ne bom našteval, kar jih imamo vsi tukaj, vendar so vsi še doma in vsi uživajo. Pa ne samo doma. Pa vse vile še imajo, vse čolne pa še vse račune v tujini imajo. Še kar, še kar. Mi smo pa proti takemu zakonu. Bodimo pošteni eden do drugega in recimo okej, zavržemo ta zakon, samo čez 14 dni hočemo imeti imena vseh zgodb, ki so se zgodile; organe, ki so odreagirali; ljudi, ki bodo preganjali takšna dejanja. Evo, podprem. Ne, te zgodbe ne bo. Kdo odgovarja? Tisti, ki bi morali delati na organih pregona, na sodni veji, na ministrstvu, na Vladi, v davčni upravi, med birokrati. Kdo od tistih bo danes odgovarjal za to, da so se vse lumparije do sedaj zgodile? Nihče. Sedaj bomo pa še mi rekli, da ta zakon krši Ustavo, da je ta zakon proti svobodi podjetništva, to ne smemo, to pa ne gre. Prav, potem pa nič. Potem pa drugega ne ostane kot "ajde, idemo dalje", dokler je še kaj za pokrasti, gremo krast. Druge ni. Ali kaj? Na koncu pa vsi s prstom na nas kažejo, kakšni smo. V Slovenski nacionalni stranki se zavedamo resnosti in rigoroznosti predlogov tega zakona. Podpiramo oba amandmaja k 1. Členu. Amandma Slovenske ljudske stranke, zaradi tega, ker širi. Jaz bi sicer še predlagal, da bi razširil na vsa obstoječa podjetja, ki so pravno formalna – mikro, mala, srednja in velika. Podpiramo amandma stranke Zares, predvsem zaradi 3. točke šestega odstavka v 10.a členu. In podprli bomo tudi zakon. Mislim, da sem vam v imenu Slovenske nacionalne stranke zelo jasno povedal, zakaj ga bomo. Da nam ni vseeno, da vemo, da lahko mogoče tudi kdo nedolžen zaradi tega nastrada. Ampak krivi nismo mi, ki bomo mi ta zakon sprejeli. Krivi so vsi tisti, ki so leta in leta dopuščali, vsa birokracija, da se je to dogajalo. Toliko, da bo jasno. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala lepa. Moram reči, da ocenjujem, da ta zakon v bistvu samo nekako na pol rešuje problematiko zlorab gospodarskega kriminala v Sloveniji, ker rešuje post festum. Se pravi, da vsi tisti, ki so povzročili nastanek stečaja, prisilne poravnave, likvidacije podjetja s točno in jasno določenim interesom in ki so ob stečaju ali likvidaciji odnesli opazna, velika sredstva v svojem žepu iz tega podjetja, pa ne bodo kaznovani. Kaznovani bodo samo toliko, da ne bodo mogli ustanavljati novega podjetja ali pa da v nekem drugem podjetju ne bodo mogli prevzeti vodilne funkcije ali nadzorne funkcije. Vse ostalo pa ostaja nerešeno. Tisto, kar slišimo, da tisti, ki so se okoristili z izčrpavanjem podjetij, da ne govorimo o recimo opisu primera, ki smo ga včeraj imeli priliko prebrati v dnevniku. Primer podjetja, ki je na sodišču dobilo žegen, zato da je posameznik lahko odnesel iz firme približno 10 milijonov evrov, ki niso bili last podjetja, niso bili v ustanovni masi, ustanovnem kapitalu podjetja, ampak so bila sredstva banke in to Nove Ljubljanske banke, ki je konec leta 2008 podjetju, ki je bilo ustanovljeno s 167 tisoč evrov ustanovnega kapitala, dala 8,56 milijonov evrov kredita. Pri podjetju je zaradi tega, ker se na naslovu, ki je bil registriran v Celju, ni odzivalo, enostavno ni funkcioniralo, sodišče že sprožilo postopek za izbris brez likvidacije, kar bi pomenilo, da je ustanovitelj podjetja dolžan osebno vrniti vsem upnikom denar, zaradi osebne zaveze. Sodišče je potem na predlog tega lastnika sprožilo stečajni postopek, kar pomeni, da tistemu, ki je pobral iz podjetja, najprej iz banke in potem iz podjetja, zelo veliko milijonov evrov, ne bo treba plačati niti tolarja, niti centa tistega, kar je pobral, in vrniti upnikom. Nova Ljubljanska banka je tik pred zaključkom preteklega mandata, ne tega, preteklega mandata, leta 2008, spet, če uporabim grd izraz, "popušila" za 10 milijonov evrov. In denar je odnesel tisti, ki pa je že ustanovil pred tem drugo podjetje in nanj prenašal denar. Zanimivo, ne? Tega ta sprememba ne rešuje, vendar pa podpiram to, ne glede na to, da so na Ministrstvu za gospodarstvo in v Vladi Republike Slovenije, vsaj formalno v Vladi Republike Slovenije, pomisleki zaradi možne protiustavnosti takih določil in zaradi tega, ker bodo imeli težave tisti, ki so zaradi takih, kot je ta primer, pa še mnogih drugih, padli v domino efekt, ko grejo podjetja v stečaj ali prisilno poravnavo zaradi tega, ker so ta stečaj in prisilno poravnavo povzročili tisti, ki dejansko najmanj 10 let – časovno bi morali biti določeno – ne bi smeli več imeti pravice vstopiti v druga podjetja na vodstvene funkcije ali pa na vodilne funkcije ali pa celo nastopiti kot ustanovitelji. Z vsem tem se strinjam in zaradi tega bom tudi amandma, ker gre v bistvu bolj za redakcijski popravek, ker je bistvo, kar piše v samem zakonu, ki ga danes obravnavamo, podprla. Rada pa bi povedala, da so primeri, kjer bi moralo Ministrstvo za gospodarstvo že davno odreagirati. Ne zdaj, že v prejšnjih mandatih. Ne v mandatu 2004–2008, ampak v mandatu 1992–1996, ko se je sprejemal Zakon o gospodarskih družbah, bi vse te varovalke morale že biti pripravljene. Če pa povemo še to, da je bil človek, ki je opisan v Dnevniku, na Preiskovalni komisiji za ugotavljanje politične odgovornosti tistih, ki so bili na takšen ali drugačen način vpleteni v menedžerske prevzeme, da je bil zaslišan in da je imel pomembno politično funkcijo v preteklem mandatu, potem pa je verjetno tudi vse povedano. Mislim, da je res vse povedano. In mislim, da bo imela naša Preiskovalna komisija, ki se ukvarja z menedžerskimi prevzemi, krasno priložnost, da končno s prstom pokaže na nekatere, ki so bili nosilci političnih funkcij, pa ni važno kdaj. Ni važno kdaj. Zdaj vidimo, da je trud, ki ga vlaga Slovenska ljudska, ki morda včasih zgleda, kot da bi bila donkihotska, da zaradi tega, ker imamo Evropsko unijo in ustavo in tako naprej naravnano na to, da v bistvu ščiti, ker preprečuje eventualne krivice, ki bi se lahko nekaterim zgodile. Ampak nekaterim. Veliki večini teh, ki so zlorabili svojo ekonomsko in politično moč, pa ne bi bila narejena krivica. Žal smo prišli tako daleč, da moramo začeti razmišljati na za normalno demokratično družbo nenavaden način. Jaz mislim, da nam drugega ne ostane. Mislim, da je skrajni čas, da korak za korakom stopimo na prste tistim, ki so 20-letno tranzicijsko obdobje zlorabili za to, da so si nabrali ogromne vsote denarja. Včeraj smo poslušali razpravo okrog preprečevanja pranja denarja in kako je nemogoče ugotavljati poti denarja, ki je odšel iz Slovenije. Po mojem je tudi ta denar, o katerem sem govorila, že odšel iz Slovenije. Ali ga bomo lahko kdaj dobili nazaj? Zato bom podprla amandma in tudi sam zakon.
Besedo ima gospod Vili Rezman.
Hvala lepa. Najbrž je osnovna ideja tega predloga zakona povsem jasna. Ideja je, da se nepoštenim lastnikom, nepoštenim partnerjem, nepoštenim nadzornikom in poslovodstvom prepreči, da bi še naprej goljufali svoje zaposlene, recimo tako, da jim ne bi plačevali plač ali drugih prejemkov, ki rezultirajo iz dela; ali tako, da jim ne bi plačevali prispevkov; ali da ne bi državi plačevali drugih dajatev, ki so jih dolžni plačevati. In kar se te osnovne ideje tiče, najbrž ni med nami prav nobenega pomisleka in tudi v splošni javnosti ne. Vsi bi temu pritegnili. Problem nastane potem, ko naletimo, če bi izpeljali zakon tako, kot se zdaj predvideva, na neprimerno večjo množico poštenih podjetnikov, ki so bili zaradi tistih, ki so goljufali, sami ogoljufani, sami prikrajšani, so morali sami odpuščati svoje delavce in tudi sami izgubiti recimo eksistenčno varnost. Če mi hočemo kaznovati tiste, ki so goljufali, moramo to vendarle storiti tako, da ne bomo delali krivice nekajkrat večjemu mnoštvu tistih, ki niso delali nobenih barabij, kakor je bilo rečeno, ampak so pošteno poslovali, pa so zaradi tega, ker so drugi goljufali, sami prišli do stigme. Ta zakon poštene podjetnike stigmatizira. Dovolj je, da so bili na kakršenkoli način povezani z insolvenčnimi postopki. Torej, povzročili bi bistveno več in novih krivic, kot pa rešili drugih problemov. Zato sem jaz bolj pristaš tistega amandmaja, ki govori o tem, da je treba krivdo bodisi za kaznivo dejanje bodisi za spregled pravne osebnosti ali karkoli drugega že, za dajanje lažnih, napačnih podatkov, dokazati in tiste, ki jim je krivda dokazana, tudi sankcionirali. Nisem pa navdušen nad tem, da bo zdaj velika množica samih prizadetih, poštenih podjetnikov onemogočena v tem, da bi sebi pa morebiti še komu drugemu z delom, zaposlovanjem, korektnim poslovanjem zagotavljala socialno in ekonomsko varnost. In če se sedaj spomnim na to, da smo v Državnem zboru z veliko vehemence sprejemali akt o malem gospodarstvu, kjer piše natančno to, da je treba poštenim podjetnikom takoj in čim prej omogočiti nov začetek, ne pa jih ovirati pri tem, da bodo skrbeli za svojo lastno varnost in zaposlovanje, potem se vprašam, zakaj smo pozabili na takšne naše sklepe. In verjetno bomo v torek, ko bomo govorili o Deklaraciji o usmeritvah za delo v institucijah EU, ki podobno govori, zopet enoglasno podpirali deklaracijo in delali drugače s posamičnimi zakoni. Sprašujem se torej, če bo teklo tako, kot se predvideva, če torej ta amandma o dokazani krivdi ne bo sprejet, kako bomo povečali podjetnost, za katero si vsi prizadevamo v Sloveniji. V Sloveniji nimamo preveč podjetnih ljudi, premalo jih imamo, in tistim, ki so pri tem pošteni, je treba tudi pomagati. Ne jih siliti v sodne postopke, kopičiti in obremenjevati naših sodišč po nepotrebnem, ne jim nalagati novih stroškov, da bodo te postopke sploh lahko plačevali, mnogi morebiti sploh tega ne bodo zmogli in se niti ne bodo uspeli braniti z obrnjenim dokaznim bremenom in bodo preprosto, ne po svoji krivdi ožigosani kot nepošteni podjetniki, družbeniki ali lastniki. Torej, ker je treba nekaj narediti za to, da se bodo nepoštene poslovne prakse prenehale in to tako, da ne bodo zavoljo tega prizadeti tisti, ki so pošteno poslovali, jaz podpiram drugi predlog amandmaja, ki ga je spisala Poslanska skupina Zares, ne morem pa podpreti tistega prvega, tudi zavoljo tega ne, ker je skoraj nemogoče ločevati tistega, ki ima 11 zaposlenih ali tistega, ki ima 9 zaposlenih, pa nobeden izmed teh 9 ne plačuje prispevkov za pokojninsko in socialno varnost. Nobene razlike, kar se tiče neodobravanja njihovega početja, ni med njimi.
Besedo ima gospod Matevž Frangež.
V dosedanji razpravi je bilo povedanih kar veliko stvari in mislim, da je nekaj stvari takšnih, ki terjajo odziv. Najprej, jaz sem povedal, da štejem zakon kot dobronameren, ampak ta dober namen ne opravičuje neprimernega načina, s katerim želi zakon problem odpravljati. In to ne pomeni, da bomo sedeli in čakali in gledali vse stvari, ki se dogajajo, in ne bomo storili nič. Jaz nisem predlagal tega. Predlagal sem nekaj konkretnih stvari, ki bi jih bilo treba storiti, da do teh ekscesnih, nesprejemljivih pojavov, ki močno obremenjujejo gospodarsko življenje v naši državi in sploh upanje, da je mogoče s podjetništvom v tej državi uspeti. Temu je treba narediti konec. Ampak mislim, da je temu treba narediti konec na primeren način. In ne soglašam s svojo kolegico Bredo Pečan, ki pravi, da smo očitno tako daleč, da je treba sprejemati nenavadne rešitve za demokratično ureditev. Jaz mislim, da če moramo na katerem področju težiti k temu, da imamo čim bolj enaka pravila z drugimi primerljivimi zakonodajami, je to prav področje gospodarskega prava. Celotno mednarodno trgovinsko pravo teži k temu, da skušamo čim bolj poenotiti pravila. Evropska unija je zgrajena na tej ideji. Svetovna trgovinska organizacija je zgrajena na tej ideji. In ne bodimo unikumi v poenostavljenih rešitvah, ker žal ni krajših poti do naših ciljev. Mi ne moremo zgraditi v zakonodaji bajpasov in pričakovati, da bo zakon naredil tisto, kar bi morala narediti sodišča, tudi zato, ker bomo kljub našim dobrim namenom s tem za krive proglasili vrsto nedolžnih. Jaz pa mislim, da je civilizacijsko načelo, da je vsak nedolžen, dokler se mu ne dokaže krivda, vendarle civilizacijsko načelo, od katerega ni mogoče odstopiti. Mimogrede, zdaj v Združenih državah Amerike, zibelki sodobnega podjetništva, če hočete, velja eno nenapisano pravilo, in sicer da trikrat propadeš, preden uspeh. Če malo pogledate kakšne biografije uspešnih, zelo bogatih Američanov, boste ugotovili, da so nekajkrat propadli, preden so uspeli s svojo podjetniško idejo. Jaz ne trdim, da je to pravilo. Je pa gotovo ena zakonitost, ki izhaja iz tega, da je podjetništvo tveganje, sposobnost, da prvič, želiš in vidiš nekaj več, da zato tvegaš, da zato garaš, potem pa tržne razmere in še marsikaj drugega odloča o tem, ali si pri tem uspešen ali ne. Sodišča v bistvu s tem zakonom res dodatno obremenjujemo. Dodatno jih obremenjujemo z vrsto postopkov glede na obseg insolvenčnih postopkov in morda s tem zakonom dosegamo ravno obratno, kar želimo doseči. Sodišča bodo še bolj zaposlena s tem, da se bodo ukvarjala z nedolžnimi, ki bodo morali dokazati, da so nedolžni, namesto da bi se ukvarjala s tistimi, ki pa evidentno delajo svinjarije. In mimogrede, tisti, ki evidentno delajo svinjarije, bodo delali svinjarije tudi naprej. Oni bodo našli poti ob sprejemu tega zakona, dokler jih ne začopati pravna država. To vam jamčim. Dokler jih ne ustavi kolesje pravne države. Jaz vem, da s to pravno državo upravičeno nismo zadovoljni. Ampak iskanje bližnjic je alibi za to, da še naprej sodišča ne bodo delala tako, kot je treba. In ne samo sodišča, tudi drugi organi, ki morajo svoje delo opraviti pred tem. Želel bi opozoriti, da imamo v današnji zakonodaji od leta 1993 nespremenjen 8. člen Zakona o gospodarskih družbah, ki govori o spregledu pravne osebnosti. V primeru, ki ga opisovala Breda. Po 8. členu Zakona o gospodarskih družbah ima banka, ki je, ne vem sicer na kakšnih osnovah, dala 8,56 milijona evrov kredita pravni osebi za 156 tisoč evrov kapitala, danes vse možnosti, da kot upnica sproži postopek spregleda pravne osebnosti, dokazuje – in v tem primeru to ni težko dokazati –, da je denar odšel, da so bili upniki oškodovani, da je lastnik z družbo upravljal kot s svojim premoženjem, ne pa s premoženjem družbe, in doseže spregled pravne osebnosti. Na ta način bomo v individualiziranem postopku, kjer se bodo soočili tožniki in branilci, na merodajen način ugotovili, kdo je kriv in kdo je nedolžen. Samo na ta način. Ne delajmo hitrih vojaških sodišč! Še več, v tem primeru niti hitrih vojaških sodišč nimamo. V tem primeru imamo samo eksekutorja in to je sam zakon. Jaz mislim, da nas morajo izkušnje – tudi na področju gospodarskega prava v tej državi, veliko stranpoti, ki smo jih v preteklosti naredili in jih skušamo nekateri danes odpravljati in smo pri tem, prav tako, kot je ta zakon, tarča očitkov protiustavnosti – naučiti, da na ta način v tej državi akutnih problemov ali rednega gospodarskega stanja, kar ti akutni problemi vse bolj postajajo, ne moremo reševati na ta način. Še o amandmaju. Jaz sem prepričan, da ne eden in ne drugi amandma ne rešujeta ničesar. Zaresov amandma je morebiti dobrodošel, ne odpravlja pa osnovnega problema, ker samo dodatno veže primerno kazen za primerno ugotovljene kršitve. Ker v novem šestem odstavku, ki ga predlaga Zares, so vse okoliščine, ki so vezane na to posledico, to sankcijo ustrezno ugotovljene na sodišču. Ne odpravlja pa Zares ustavnega problema. To je, da bomo mimo sodišč obsodili množico nedolžnih ljudi in jim naložili obveznost, da gredo na sodišče in dokažejo, da niso krivi z obratnim dokaznim bremenom. Jaz verjamem, da bo rezultat glasovanja tak, kot je bil na glasovanju o primernosti zakona v splošni razpravi, in mislim, da je to slabo.
Besedo ima gospod Franc Bogovič.
Lep pozdrav še enkrat! Naj začnem maja, leta 1988, ko sem kot mlad agronom s skupino podeželskih ljudi stopil v Unionsko dvorano in takrat smo si kot prva politična stranka v Jugoslaviji zadali za cilje samostojno državo, parlamentarno demokracijo v Sloveniji, tržno ekonomijo in pravno državo. V treh letih smo dosegli, da je Slovenija postala samostojna država, uvedli parlamentarno demokracijo, že prej, še v okviru prejšnje države, pa poskušali začeti s svobodnim podjetništvom in tudi zametki ustave in te so bili kasneje izdelani. Če smo v samostojnosti in tudi v parlamentarni demokraciji prišli in naredili neke krake naprej, je zagotovo na področju tržne ekonomije in pravne države še marsikaj za postoriti, popraviti, dodelati to, kar smo v teh dobrih 20-ih letih naredili. 1990 sem tudi sam registriral podjetje. To so bila tista znamenita podjetja za "dva jurija", kot smo jim takrat dejali. To ni bilo za 2 tisoč mark, ampak tolarjev, in v tem podjetju sem v nekem trenutku zaposloval tudi 20 ljudi, se srečeval s svobodnim pristopom na podjetniškem področju in lahko mirno delim izkušnje, ki sem jih doživel v tem času na tem našem trgu, kjer se je ta svobodna gospodarska pobuda odražala na zelo različen način. Relativno hitro si ugotovil, da ti kar na enkrat konkurira nekdo, za katerega ne veš, kje dobi take pogoje, da ti je lahko konkuriral. Dokaj jasno ti je bilo čez dva meseca, pol leta ali leto, ko ga je nekdo ulovil pri utajitvi davkov ali carin. In si si mislil, da si se tega poslovnega subjekta na svojem konkurenčnem trgu znebil, vendar je hitro prišlo razočaranje, da so pod drugim imenom isti ljudje ustanavljali firme in na neki način, trdim da poštene podjetnike počasi stiskali v kot, da se je moral marsikdo na takem delujočem trgu umakniti iz tega prostora, ker so enostavno tisti, ki so več dali na svobodno in pa včasih nezakonito poslovanje, kot pa neke moralna in poštena pravila, pač bolje prosperirali. V teh časih, v 90. letih, so kratko potegnili dobavitelji, zaposleni v teh podjetjih, delno tudi banke. Ustanovitelji podjetij so mirno poslovali naprej. V teh zadnjih desetih letih smo prišli na neko višjo stopnjo tudi v teh svobodnih pobudah, ko so začeli posamezniki s pomočjo kreditov intenzivno prevzemati podjetja, kopičiti deleže posameznih podjetij in zgodilo se je to, kar je bilo na neki način jasno marsikomu, ki je deloval po enostavnih zakonih kmečke pameti, da se bo enkrat ta kazino kapitalizem ustavil in dejansko se je ustavil z nastopom gospodarske krize leta 2008. Če smo še do 2008 lahko slepo verjeli in govorili o prosti trgovini, o nevmešavanju države v gospodarstvo in bančništvo, so se v teh letih dogajale dokaj čudne zadeve. Kar naenkrat ameriška država zagotavlja, da banke preživijo, v Evropi države zagotavljajo preživetje bank, v Evropi države financirajo druge države, da se ne sesujejo kot države. Mislim, da smo danes v nekem precepu, ko je resnično treba storiti določene korake. Za razliko od drugih dežel, če so že bile podobnosti v tržni ekonomiji in prostem trgu, smo pa v naši državi najslabšo potegnili ravno na področju pravne države. Lahko mirno rečem, da so jo nepošteni podjetniki na nek način potegnili zelo dobro, kajti slovenska zakonodaja in pravosodni sistem delujeta dokaj neučinkovito in se dejansko tem ljudem ni zgodilo nič hudega. In to, da so številni ustanavljali podjetja, za sabo pa puščali pogorišča, se dogaja vse do današnjega dne, ko se v posmeh vsem tudi v največjih slovenskih podjetjih dogajajo podobne zadeve. V Državnem zboru se v zadnjem mandatu, se pravi v mandatu te krize, danes srečujemo z drugim nastavkom, kjer poskušamo v svojo zakonodajo vnesti tudi elemente obratnega dokaznega bremena. V tem delu sicer ne gre za to, vendar pa so elementi podobni, kot smo jih imeli v eni od resolucij Evropskega parlamenta, ki smo jih obravnavali dve leti ali leto in pol nazaj v parlamentu, kjer smo začuda v Sloveniji za razliko od Evrope, ki je resolucijo v Evropskem parlamentu sprejela, iz resolucije, ki je bila namenjena preprečevanju organiziranega kriminala in terorizma, izvzeli tako imenovano obratno dokazno gradivo na priporočilo Ministrstva za zunanje zadeve in potem večine v Državnem zboru, ki je odločila, da Slovenija ni taka država, da bi na polju organiziranega kriminala in terorizma vpeljala ta element. Kaj se nam dogaja v Sloveniji na tem področju, si poglejte v zadnjem primeru, pri čemer me prav zanima, ali bo slovenskemu sodstvu najhujšim kriminalcem, trgovcem z drogami, uspelo dokazati, da je bilo recimo nekaj zavitkov droge pridobljenih s primerno pridobljenimi dokazi, ničesar pa ne bodo mogli storiti pri tistih, ki so si nakopičili ogromno premoženje iz prekupčevanja nekaj sto kilogramov droge. Tu pa govorimo o dekagramih, kolikor so je v nekem primeru dobili. In če s tega primera preidem na primer nepravdnega postopka v tem delu, je enostavno po oceni kolegov v Slovenski ljudski stranki, pa tudi po pogovorih s številnimi slovenskimi pravnimi strokovnjaki, najbrž prišel čas, da si slovenska država dovoli in uzakoni, da tisti, ki je pri poslovanju prišel v težave - razumemo, da je marsikdo prišel v težave ne po svoji krivdi niti zaradi svojega namena -, moral pred ustanovitvijo novega podjetja ali opravljanja odgovornih funkcij poslovodstva in nadzora dokazati v nepravdnem postopku, da ni ravnal zlonamerno, da ni ravnal nezakonito in da pridobi nazaj to poslovno opravilnost, če smem temu tako reči. Tu prihajamo do nekega novega momenta, za katerega mislim, da bi bil zelo potreben v slovenskem prostoru, in sicer da prihajamo na sodišče zato, da bo kdo tudi opral svoje ime. Doslej smo se srečevali s tem, da so morali na sodišču sodniki dokazati krivdo, pri čemer se takoj postavi vprašanje, kako so zbrani dokazi in podobno, ob vseh trikih, ki se jih slovenski odvetniki poslužujejo, in dolgotrajnosti postopkov. Mislim, da je v takem nepravdnem postopku zainteresiran tisti, ki bo prišel oprat svojo krivdo, da bo ta postopek zelo hiter, ne bo trikov za zavlačevanje in podobno. In upam, da bo tudi slovenski pravosodni sistem vsaj v tem delu, ko bo nekdo sam prinesel dokaze, da je nedolžen, znal v nekem razumnem roku tudi odločiti, da bomo imeli ustavno pravico do sojenja v razumnem roku, da bo vsaj za pozitivne sodbe lahko to storilo, če že v dokazovanju krivde tega ne more storiti. Zato mislim, da tisti, ki je bil v poslu in je v poslu potegnil kratko zaradi drugih, če ima še toliko volje pa konec koncev tudi sredstev za ponovno opravljanje poslovne dejavnosti, mislim, da zanj ne bo nobena kazen, če bo moral v nepravdnem postopku to na sodišču dokazati, si oprati svoje ime in kot takšen nadaljevati poslovno dejavnost. Če se bo pokazalo, da je tu resnično toliko motenj pri svobodni gospodarski pobudi in da bomo kar na enkrat ostali brez podjetnikov, ima parlament, ta ali pa naslednji, zopet možnost, da odreagira. Vendar pa mislim, da glede na to, kam smo v Sloveniji prišli zaradi takšnih pokvarjenih potez posameznikov, da je dejansko zakonodajalec, Vlada in pa parlament, država kot institucija dolžna nekaj postoriti, da konec koncev da jasne znake, da ne tolerira tega, da ima tukaj restriktivnejši pristop in da konec koncev nismo bili mi tisti, ki smo stopili prvi in začeli omejevati to svobodno pobudo, ampak jo enostavno nekateri izkoriščajo in je očitno v slovenski zakonodaji dovolj lukenj, da preidejo skozi te luknje. Zato bomo v Slovenski ljudski stranki podprli oba amandmaja, tudi amandma Zaresa, za katerega mislim, da tudi samo dopolnjuje to zadevo, vsi skupaj bomo pa v prihodnje morali biti pozorni in spremljati, da če bo treba, bo zakonodajalec moral kaj popraviti. Mislim pa, da je to tudi nekakšen znak in signal pravosodnemu sistemu, da naj za božjo boljo začne v razumih rokih poslovati in v takem primeru, ko bo nekdo prinesel dokaze, da je nedolžen, upam, da bodo tudi to v normalnem roku naredili, da ne bo ta svobodna pobuda okrnjena. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Grill.
Hvala lepa.
Pardon, se opravičujem. Preskočil sem gospoda Krivca. Gospod Krivec ima besedo, pripravi naj se gospod Grill, potem pa gospod Žerjav.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Mislim, da je bila ta razprava, ki jo v tem trenutku poslušamo, že opravljena na Odboru za gospodarstvo in to večkrat. In mislim, da so bile vse te dileme, ki jih moji predgovorniki izpostavljajo, na nek način že korektno prediskutirane in vsi se na nek način zavedamo, da ta nova sprememba prinaša neke slabosti, prinaša pa veliko prednosti. In mislim, da so se sogovorniki preveč ozirali na to, kako bomo škodovali tistim, ki so dobri. Mislim, da bodo tisti, ki so dobri, znali dokazovati svojo nedolžnost dosti hitreje, kot pa se odvijajo postopki v primeru stečajev in prisilnih poravnav, kjer se postopki vlečejo več let. Lastniki oziroma tisti, ki pa želijo izkoristiti te postopke, pa lahko v vmesnem obdobju registrirajo nova podjetja in so tudi nadzorniki v novih družbah. Mislim, da predlog, ki ga imamo na mizi, v nekem smislu rešuje to zadrego, prinaša pa seveda težave za tiste, ki bodo morali v obratnem dokaznem postopku dokazati svojo nedolžnost. Bi pa opozoril še na nekatere stvari, ki jih je sedaj že bivša koalicija tudi napovedovala in ki bi verjetno rešile to zgodbo, ki se jo zdaj na nek način poskuša rešiti z enim takim zakonom, ki po mnenju marsikoga ni v kontekstu z ostalo zakonodajo. Vendar smo že nekajkrat naleteli na podobne izjeme, ki pa so se skozi postopke zelo izjalovile in to je tudi povzročilo sprejem zakona, ki kasneje ni prinesel svoje prednosti, za katero je bil sprejet. Govorim recimo o Zakonu o umeščanju objektov v prostor, ki je bil pripravljen kot izjema, pa se je kasneje ravno zaradi takih pomislekov, da prinaša rešitve, ki niso v sozvočju z ostalo zakonodajo, skozi postopek takoj izjalovil, da je zdaj praktično neuporaben. In enako velja za ta zakon. Zakon je prinesen v proceduro kot nek izjemen zakon, ki rešuje določene anomalije in ga je kot takega treba tudi vzeti na znanje in jasno se zavedamo tudi poslanci, da bo nekomu neprimerno povzročil tudi težave. Hotel sem pa opozoriti na to, da se je koalicija veliko ukvarjala z uveljavitvijo davčne policije takrat, ko so nastopali svoj mandat in verjetno bi ta organ v določenih postopkih razrešil težave, ki nastopajo zaradi izigravanja naše zakonodaje. Kajti davčna policija je nek instrument ravno tega obrtnega dokaznega postopka oziroma dokazovanja lastnine, premoženja in vsega ostalega, kar se v takih postopkih, kot so stečaji in ponovno ustanavljanje podjetij, dejansko dogaja. Bilo je omenjeno, da je to v Ameriki nek običaj. Mislim, da je to res in v normalnih družbah je stečaj nekaj upravičenega, vendar ni nekaj običajnega to, da se ne poravnajo obveznosti do zaposlenih, do države, davščine in podobno. Mislim, da si nihče v Evropski uniji pa tudi v Ameriki v primeru stečaja tega ne dovoli. V primeru stečajev družb ponavadi v stečaju operirajo s svojim premoženjem, ne pa s premoženjem, kot je v naših primerih, ko je to na nek način družbeno premoženje, premoženje bank in pa premoženje, ki ni bilo ustvarjeno z lastnim delom. Te stvari niso tako primerljive. Zato menim, da je ne glede na to, da je precej pomislekov, da bomo s tem nekaterim povzročili težave, vseeno treba narediti korak naprej in da se ne vračamo ves čas na to, kako je to zakon, ki mogoče posega v neke pravice in bo nekoga oškodoval. Vendar bo pa v vsakem primeru omejil tiste, ki bi želeli špekulirati. V takem primeru je smiselno tak zakon podpreti glede na vse anomalije, ki se v zadnjem trenutku vseeno dogajajo, in to vsak dan. Vsekakor pa podpiram tudi oba amandmaja, ki še dopolnjujeta ta predlog zakona. Kot rečeno, ta zakon ni prišel ad hoc na mizo, ampak se v tej proceduri na nek način pripravlja že več mesecev in je bila tudi razprava v okviru odbora zelo konstruktivna. Odbor je celo nekatere stvari prestavil, zato da so se razčistile tako z zakonodajnega kot tudi s poslovnega vidika. In mislim, da je sedaj zakon vseeno tako dodelan, da bo prinesel več koristi kot pa slabosti, na katere nekateri opozarjate.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Grill.
Hvala lepa. Tudi sam delim mnenje s tistimi, ki ugotavljajo, da če bi v Sloveniji delovale institucije, kot so pravosodje, tožilstvo in policija, bi bilo takih problemov, o katerih danes razpravljamo manj ali pa jih skorajda ne bi bilo. Ampak žal v Sloveniji te institucije ne funkcionirajo in še dolgo ne bodo funkcionirale. Zato govoriti, predvsem s strani predstavnikov Ministrstva za gospodarstvo, da ta problem zaznavajo, da bi bilo treba nekaj narediti, da se ta problem začne reševati, ni dovolj. Moralna podpora vsem tistim, ki so oškodovani zaradi takih lumparij, ni dovolj. Na vas je, če pač takega zakona, kot ga je pripravila Slovenska ljudska stranka, ne podpirate, bi bilo treba z vaše strani potem pripraviti drug predlog, ki pa bi po vaše zadevo reševal sistemsko ali celovito ali tudi v skladu z ustavo, kot se ponovno nekateri sklicujejo, da ima zakon tukaj lahko celo nekaj protiustavnih elementov. Jaz se s tem seveda ne strinjam. Ne strinjam se s tem. Mi velikokrat zlorabljamo ustavo takrat, ko komu paše, da naredi vse, da se določeni zakoni, ki bi lahko stopili na prste tistim deviacijam, ki so v slovenski družbi [[…]]Ampak treba se je lotiti tudi na ta način. Zato sam podpiram ta zakon in tudi oba amandmaja. Trdno sem prepričan, da če bi delali anketo med podjetniki, če podpirajo takšen zakon ali ne, bi bila verjetno velika večina temu naklonjena. Veliko stečajev je bilo posledica velikih lumparij, kajti to je bila potem verižna reakcija. Ampak veliko stečajev, predvsem tistih velikih, je bilo pa programiranih, načrtovanih. In tukaj so se potem dogajale tiste največje gospodarske lumparije in tudi obubožanja številnih podjetij, podjetnikov, ki so vodila celo do družinskih tragedij. Ampak poglejte, spet se srečujemo z osnovnim problemom v Sloveniji, in sicer nefunkcioniranjem institucij - policije, tožilstva, sodišč. Naj navedem praktičen primer, kako policija pri nas funkcionira. V letu 2009 smo vložili interpelacijo proti gospe bivši ministrici Kresalovi zaradi Nacionalnega preiskovalnega urada, suma korupcije, nepravilnosti in tako naprej. Vsi so zatrjevali, da je vse v redu, nobenih slabih namenov, koruptivnih dejanj, tudi na policiji niso nič našli. Mesec dni po odstopu ministrice Kresal pa še gospod Lah, državni sekretar. Danes lahko zasledimo v medijih pisne dokumente, ki dokazujejo, da je bila korupcija, da je bila prijateljska naveza, da je šlo za oškodovanje državnega oziroma davkoplačevalskega denarja pa še bi lahko naštevali. In policija je čudežno začela delati. Čudežno! Kaj naj na to rečejo tisti, ki ugotavljajo, da pa policija svojega dela ni naredila. Tukaj se je pa pokazalo, da se marsikaj da narediti in da se bi dal tudi marsikateri gospodarski kriminal urediti ali pa raziskati, stopiti na prste zlikovcem, če bi bila volja. Bom navedel zdaj samo še en drug primer, kako funkcionirajo naši tožilci. Svež primer imamo, še vedno v obravnavi na Mandatno-volilni komisiji, ko se pogovarjamo o primernosti kandidata za Svet fundacije za financiranje športnih organizacij. Ne bom ga zdajle imenoval. Ko je bil na odgovornem delovnem mestu, je Računsko sodišče ugotovilo nepravilnosti pri njegovem poslovanju. Neupravičeno si je izplačeval visoke honorarje. Računsko sodišče je to stvar pravnomočno dokazalo v svojem mnenju, ugotovitvah. V načelnem mnenju je protikorupcijska komisija ugotovila, da gre za elemente korupcije in številne nepravilnosti. Policija je na podlagi svoje preiskave ugotovila, da gre za kaznivo dejanje in dala ovadbo. In, glejte ga zlomka, tožilec ovadbo zavrne, ker v tem ne zazna naklepa. Tožilec ni zaznal naklepa in ovadbo preprosto zavrže. Toliko o tistih, ki želijo danes to problematiko reševati na način, da se nekomu dokaže krivda in ko se mu jo dokaže, naj se potem seveda tudi ustrezno ukrepa. To je misija nemogoče v Sloveniji ob delovanju naše policije, tožilstva, da ne govorimo o sodiščih. In zato, spoštovani predstavniki Vlade in tudi tisti, ki imate dileme do takega zakona, to je edini način. Edini način. Če pa imate boljši način, seveda z njim stopite pred parlament, jaz sem prepričan, da bomo vsi takšne rešitve podprli. Zato še enkrat. Če ne drugega, mislim, da bo s tem zakonom marsikakšna lumparija že v kali zatrta, preprečena. Verjamem, da ne vse, kajti vedno so lumpi, zlikovci korak pred zakonodajo in pred organi pregona, ampak če rešimo s tem zakonom enega, dva, tri velike primere, mislim da bomo lahko veliko naredili, pa tudi za zgled naprej. Še enkrat, mislim, da je to pravi način, pa tudi na številnih drugih področjih bo potreben podoben postopek. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Radovan Žerjav.
Hvala lepa za besedo. Kolega Barovič je prej govoril, da ob vsem tem neukrepanju organov – policije, sodstva in tako naprej, na koncu nihče nič ne odgovarja, nihče nič ni kriv. Jaz pravim, da ni res. Na koncu smo krivi mi, poslanci. Na nas se kaže s prstom. Vi ste sedeli tam leta in leta in niste preprečili, niste predlagali zakonov, niste jih sprejeli in ste samo križem rok sedeli tam in vlekli veliko plačo. To je rezultat pod črto. A ni bilo tako? Ves čas poslušamo to. Ves čas poslušamo to. 20 let poslanci niso naredili nič, dopustili so barabije in tako naprej in tako dalje. Potem poslanci predlagamo in se najde sto in en razlog, kako je to nedopustno, kako je to nesprejemljivo, nesistemsko, neodgovorno, uničili bomo gospodarstvo, uničili bomo gospodarstvenike, podjetnike in ne vem kaj vse. Lepo vas prosim! Z ureditvijo, kot jo imamo danes, ta država definitivno ne ščiti poštenih podjetnikov. Definitivno da ne. Prej nepoštene. To se kaže, to se vidi. Nepoštenih ne doleti nobena sankcija. Niti ta sankcija jih ne doleti, da si ne bi smeli vzporedno odpreti še sto in enega podjetja in bajpas podjetij in ne vem kaj vse. Niti ta sankcija ne. Trdno sem prepričan, da je ta žrtev dokazovanja "nedolžnosti" bistveno bistveno manjša kot te žrtve, ki jih spremljamo skoraj dnevno po televiziji. Ki smo jih spremljali pred tremi tedni v Viator & Vektorju. Bistveno bistveno manjša. In nikomur od teh podjetnikov zagotovo ne bo padla krona z glave, če bo šel in bo rekel: Poglejte, tako in tako je bilo, tam nisem dobil plačanega računa, okrog so me prinesli in tako naprej in si bo ustanovil novo podjetje. Tako kot je nam popolnoma logično in normalno, da svoje premoženje skoraj do spodnjih hlač prijavimo protikorupcijski komisiji. Pa zato mi nismo koruptivni. Zaenkrat še ne. Pa nam je to popolnoma nekaj normalnega. In če bo pošten podjetnik, ki se mu je zgodilo v poslovanju tako, kot se v poslovanju zgodi, kakšna nepredvidljiva zadeva, bo to pač dokazal in bo šel svojo pot naprej. Ujeli bomo pa tiste, ki delajo barabije. Tiste bomo pa najbrž ujeli oziroma jim vsaj preprečili, da te barabije počnejo naprej. To je namen. Upamo pa, da bo začelo biti tudi sodstvo na tem področju bolj operativno, bolj aktivno in da bo vse te procese pripeljalo do konca. Kljub vsemu sem trdno prepričan, da vsak deležnik v gospodarskem sistemu mora nositi neko dozo svojega tveganja, tudi lastniki podjetij, tudi direktorji, tako kot vsi ostali zaposleni. Vsak zaposlen nosi tveganje, da bo jutri pristal na cesti. Ali torej tistim, ki so nosilci teh gospodarskih subjektov ni treba nositi nobenega tveganja? Tveganja, da jutri nosijo kakšne posledice za to, kar so naredili narobe? Mislim in sem trdno prepričan, da je svobodna podjetniška pobuda vendarle omejena tudi s pravicami drugih. In o tem se danes pogovarjamo. V tem primeru se pogovarjamo o pravni domnevi, ko zakon nekaj pač vnaprej domneva. Je pač treba dokazati, da temu ni tako, dokazati nasprotno. In takih pravnih domnev, ne samo v Zakonu o gospodarskih družbah, še v vseh ostalih zakonih, je neskončno mnogo. Neskončno mnogo je takih primerov. Pa ni nobene panike, je nekaj normalnega, ker smo to vzeli "zdravo za gotovo". In očitno je situacija v Sloveniji takšna, da se je kdaj pa kdaj treba polotiti tudi kakšne bolj radikalne poteze, da bomo zajezili primere, ki se drugje ne dogajajo. Drugje je ta poslovna kultura na bistveno višjem nivoju kot pri nas. Žal smo to očitno še vedno "poerbali", kot se reče, iz tiste naše bivše države. V Evropi tega ni v takšnem obsegu, kot je to pri nas. In očitno je odgovor na te zadeve lahko samo še radikalen ukrep. V Slovenski ljudski stranki bomo oba amandmaja podprli, ker mislimo, da sta prava, da sta dobra. In v tretjem branju seveda tudi sam zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Jaz podpiram te rešitve, ki so pred nami, podpiram tudi tisti amandma, ki ga je vložila SLS. Svoje stališče pa bi želel podkrepiti s sledečim. Obratno dokazno breme je nekako vgrajeno tudi v priporočila evropskih institucij. Ampak naša vlada je pa rekla, da to, kar je primerno za Evropo, ni primerno za Slovenijo. Bom še enkrat povedal. Obratno dokazno breme, ki je priporočilo inštitucij Evropske unije in je primerno za Evropo, naša vlada, ki je včeraj padla, mogoče tudi zaradi takšnih stališč, pa je rekla, da ta rešitev ni primerna za Slovenijo. Ali si lahko predstavljate? To pomeni sledeče. Če to primerjate s tem, da bi bila to protiustavna rešitev, to pomeni, da cela Evropa propagira protiustavne rešitve. Lepo vas prosim, to ne gre skupaj. Malo sem posplošil, priznam. Ampak lahko gremo tudi v to smer. Lahko gremo v to smer. Cela Evropa ima protiustavne rešitve, mi pa kot edini pametni otok pa tega ne smatramo. Kar se pa tiče tega zakona, pa smo ugotovili, da gre za dve stvari. Prvo gre za obratno dokazno breme pri določenem dokazovanju, drugo je pa ustanovitev nove firme. Je povezano, ampak gre za dve stvari. Soglašam pa z mojim predgovornikom prej, ki je dejal, da se bo to ponavljalo tako dolgo, dokler jim na prste ne bo stopila pravna država. S tem tudi jaz soglašam. Ampak s tem pride tudi priznanje, da je pravna država pri nas bolj kilava. To je tudi dejstvo. Mislim, da ni nikogar, ki bi trdil, da pri nas pravna država funkcionira tako, kot je treba. Ampak to še ne pomeni, da če jim pravna država ne more direktno stopiti na prste ali pa da to traja do onemoglosti –kar je tudi pravna država, ki ne funkcionira –, da lahko samo jokamo in ugotavljamo: Poslušajte, pravna država pri nas ne dela, kaj pa naj naredimo, pustimo pač naj se to tako dela. Ali pa nekaj naredim, tudi zasilno rešitev, dokler pravna država ne bo funkcionirala. Tu pa stopi v veljavo tisto, kar smo prej slišali, da ni res, da nihče ni kriv, če se stvari ne urejajo, če ne gredo v takšno smer, če nihče ni kaznovan. Vsakokrat rečejo: Ja, zakon je slab. Kdo pa sprejema zakone? Ja, mi tu. To se pravi, mi smo krivi. In dejansko je to tako, kot je rekel gospod Žerjav. Tu ste toliko let, čepite tu, nič niste naredili, zakoni so slabi, zanič so. Pa ni res, zakoni so čisto v redu. Zakoni so v redu, samo neka druga inštitucija, neka druga veja ne dela tako, kot bi bilo treba. V tem je največji problem. In zdaj vam bom navedel primer, kako dejansko to ne dela. Primerov je kolikor hočete, vsak je povedal svojega, jaz bom pa še svoj primer. Pri SCT smo lahko spremljali agonijo zadnje pol leta. Delavci ne dobijo plač, so na cesti, po drugi strani so se pa ustanavljale, jaz bom rekel temu offshore firme, kjer so zaposleni tudi osnovna sredstva, ki jih ni malo, prenašali na tiste firme in danes tiste firme konkurirajo. SCT je zato potopljen. Zato, ker so lahko zaposleni ustanovili takoj drugo firmo, brez da bi bil kakršenkoli dokaz, zakaj so to spustili v stečaj, z naklepom ali brez naklepa, ali je bilo vse rešeno, ali so delavci bili poplačani, ali so dobili plače. Ne more nekdo ustanoviti firme. In še bolj svež primer. Še bolj svež je pa Viator & Vektor. Viator & Vektor je šel v stečaj, eden od vodilnih tega podjetja pa je naslednji dan z osnovnimi sredstvi, večino osnovnih sredstev te firme, ki je šla v stečaj, ustanovil novo firmo. In danes, jaz bom rekel hvala bogu, so se delavci tam v Škofji Loki postavili temu po robu pa rekli: Tako ne gre. Dokler jih ni poplačal v stari firmi, ne more ustanoviti nove. Mi pa tu ugotavljamo, da ima Vlada stališče, da to ni za nas ali da tega ne podpira. Oprostite, vas včeraj ni bilo tu, jaz sem dejal, da se nismo nič naučili od včerajšnje razprave o zaupnici Vlade, bolj se je šlo o delu Vlade. Nič se nismo naučili, zato ker delamo isto. To za nas ne more biti, to za nas ne velja, cela Evropa pa to ima. Takrat ko nam pa ustreza, se pa mi še kako izgovarjamo na evropske institucije. In dovolite, da vam dam še en primer, kako dela naša pravna država. Drugi ste jih navajali, bom še jaz enega povedal. Poglejmo en ne tako hud primer, ampak vseeno – evropskega poslanca iz Slovenije, ki so ga našli z roko v marmeladi. Tako so rekli. Ampak ni bil edini. Tudi iz drugih držav so jih našli. Ampak v čem je razlika med nami in drugimi v Evropi? V tem, da proti drugim potekajo postopki na sodiščih ali v kateri fazi je to, saj ni važno. Potekajo postopki. Ampak naša pravna država, naši organi pregona so pa takoj, urgentno rekli, da je Zoran Thaler nedolžen, ker naj bi angleški novinarji dokaze pridobili po nezakoniti poti. Za druge države pa ni bilo po nezakoniti poti? Za nas je pa bilo po nezakoniti poti pridobljeno. Zanimivo! Ni pa noben problem, da imamo politične procese, kjer so pridobljeni dokazi na izmišljenih primerih, na način, ko se krši človekove pravice. Tam imamo pa [[...]]Kaj imamo? Postopek na sodišču stoletja ali desetletja, kakorkoli se mu že reče. Tukaj, ko je pa eminentna primerjava, smo pa rekli: Ne, to pa za nas ne velja, Zoran Thaler je nedolžen. V redu. Zaradi mene je lahko nedolžen, samo primerjava z drugimi evropskimi državami je pa taka. Tam je zadeva drugačna. To je naša pravna država in tako delajo naši organi pravne države. To se pravi, da moramo mi tukaj z zakonodajo najti, dokler pravna država ne bo delala tako, kot dela v Evropi, neko začasno rešitev in ta je takšna, ki lahko pije vodo. Jaz ne vidim nobenih težav in jaz jo seveda zato podpiram. Zdaj pa, ko nas tako skrbi, da bi nedolžni morali ne vem kaj dokazovati, da so nedolžni ali kaj podobnega, bi vas pa rad spomnil, da mi to v Sloveniji poznamo že ohoho, odkar se jaz spomnim, še iz prejšnje države pa iz sedanje tudi. Ko dobiš od nekoga, ki mu moraš recimo vsak mesec plačati neko položnico, obvestilo: Ob zadnjem pregledu, običajno pol leta nazaj ali pa za eno leto nazaj, smo ugotovili, da niste plačali položnice za ta mesec pa ta mesec. Če ne boste v štirinajstih dneh poravnali obveznosti, vas bomo dali na sodišče in boste plačali še stroške in še vse tisto. V primeru pa, da ste vi to plačali, potem pa to imejte za brezpredmetno. Ja, kaj to pomeni? Če nimaš za deset let nazaj dokazljivih položnic, potem ti to plačaj. Ali sedaj ni to že ta primer, ko moraš dokazovati, da si nedolžen. Popolnoma enako pa še hujše. Se pravi, nekdo izkorišča. Pa kaj se takim zgodi? Nič. Plačaš, če nimaš dokazila. Mi to že poznamo, zato ne vem, zakaj bi se zdaj razburjali, če imamo tukaj neko resno zadevo, ki bi jo bilo treba obravnavati. Še to bi dejal. Ne soglašam s tem, da če bi sprejeli take rešitve, ki so predlagane, obratno dokazno breme, da bi s tem uničili gospodarstvo. Spoštovani gospe in gospodje! Malo preberite, kakšni so gospodarski, finančni kazalci v Sloveniji ta trenutek. Vse je uničeno, tako vsaj piše. Smo jih brez tega zakona potem uničili. Kako je to mogoče, če bi jih pa zdaj, če bi ta zakon sprejeli, uničili. Sem prepričan, da če bi take rešitve imeli v zakonu že sedaj, verjetno polovice teh problemov ne bi bilo, zato ker se ne bi mogel zgoditi SCT v takšni obliki. V takšni obliki, pravim. Ne bi se mogel Viator & Vektor zgoditi v taki obliki, bi bilo nekaj tisoč delavcev več zaposlenih. Ne bi se zgodile razne mahinacije, ker nobenemu ni treba dokazati, da je mogoče celo, da so njegovi otroci plačani iz občinskega proračuna, ker ne dosegajo cenzusa, pripelje pa jih teta ali pa služkinja z najdražjim Mercedesom, zato ker ni treba dokazati, od kje si dobil s svojo minimalno plačo takšno premoženje. Tako je to. Zato sem prepričan, da s tem, ko bi uvedli takšne rešitve, ne bi nič škodili gospodarstvu, kvečjemu bi mu pomagali. Kaj danes govorijo gospodarstveniki, tisti najmanjši in tudi tisti veliki? Nič velja, noben zakon ne velja, vsak lahko dela, kar se mu zljubi in velja zakon šerifov. Kdo je močnejši, kdor ima močnejše orožje, tisti pač gre skozi. In če nisi totalno brutalen, potem si pogorel, ker te povozijo, zato ker naša pravna država, katerikoli organ že mislimo, pač ne dela. Ampak to ne pomeni, da zdaj mi ne bi smeli sprejemati nekih rešitev, ki bi bile začasne, da bi to deloma rešili. 100 % se ne da, ampak ta rešitev, ki je pred nami, je prav gotovo ena takšnih, ki to do neke mere rešuje. Spoštovani gospe in gospodje, ne govoriti, da za Slovenijo to ni primerno. Jaz nisem rekel, da je kdo od nas, ki smo tu, to rekel, ampak predstavniki Vlade, ne mislim vas, ki ste tu, so to rekli. Da obratno dokazno breme za Slovenijo ni primerno. Bila pa je evropska resolucija ne vem katerega organa, da je to pač treba vgraditi v svojo nacionalno zakonodajo. Ne, ampak za Slovenijo ne, to pri nas ne gre. In zdaj še tisti zadnji primer, ki bi vam ga rad dal. Če se boste spomnili tako opevanega procesa Balkanski bojevnik, kjer je šlo za tiste trgovce z mamili, ogromnimi količinami mamil. Pri nas toliko da jih niso spustili, mislim da je postopek tako daleč, da sploh ne vem ali so jim že prebrali obtožnico ali so jo ravnokar, pa se izmikajo. V Srbiji so pa nekaterim od teh, ne vsem, nekaterim od teh, že zaplenili ali zaplombirali premoženje. Ali si predstavljate? Tam je to šlo po hitrem postopku, pri nas pa to ne gre. Ne gre pa ne gre. Zato, ker za Slovenijo to ni primerno. Mi toliko, kako bi rekel, z zaničevanjem gledamo na druge, še posebej če gre za spodnji konec, ampak danes nas ti prehitevajo na vseh poteh, na vseh cestah in glede pravne države je to prav gotovo eden od momentov. Prav gotovo je to eno področje, kjer so nas prehiteli. In ni boljšega primera kot ta Balkanski bojevnik, kako v drugih državah to lahko, pa se vključujejo v Evropsko unijo, ko so še bolj pod drobnogledom. Ko smo se mi vključevali v Evropsko unijo, smo bili pod drobnogledom za vsako pasjo figo. Danes nismo več toliko. In Srbija je pod ostrim drobnogledom, pa jim zato niso nič rekli, če so tem, ki se ukvarjajo s preprodajo mamil, zaplombirali, zaplenili ali kar so pač že naredili s premoženjem. V glavnem, z njim ne morejo upravljati. Tako je. Volja mora biti. Volja mora biti. In mene preseneča, da se danes to pogovarjamo in se ne čudim, da smo imeli včeraj takšno razpravo, kot smo jo imeli, če pa še kar naprej tarnamo in kar naprej vztrajamo pri istih rešitvah, včeraj smo pa tu vsi ugotovili, da tako ne gre več, ker ni nobenega reda. Pravna država ne dela, a mi bomo pa jokali? Mislim, življenje gre naprej. Moramo nekaj narediti in moramo pač na račun zakonodaje. Ne bi pa jaz spet poslušal, kar je rekel gospod Žerjav, da smo pa zdaj poslanci krivi, da smo tu sedeli tri leta v tem mandatu, pa nismo nič naredili zato, ker se je zgodil SCT, ker so se zgodili primeri Viator & Vektor in podobno. To je rešitev, ki bi deloma rešila takšne primere. Ne v celoti, ne moreš rešiti drugih institucij pravne države, ampak z zakonodajo pa lahko deloma. Mi smo se vsaj trudili in smo poskušali. In zdaj nam vlada preprečuje, ker pravijo, da to ni prava rešitev. Mi pa smo včeraj vlado vrgli, ker smo rekli, da ne dela dobro. Nastradali pa smo vsi državljani in še naše naslednje generacije bodo plačevale te naše zablode. Ampak če nič ne poskusiš, ne more biti nič. Tudi slepa kura, če ne kljuva, ne bo našla zrna. Če se pa trudi, ga bo pa našla. In to je eden od poskusov, da bi nekako našli neko zasilno rešitev za ta čas, dokler pač pravna država ne bo delala tako, kot mogoče vsi pričakujemo, eni si pa tega ne želijo. Jaz seveda podpiram takšne rešitve in še posebej tisti amandma, ki je malo bolj drastičen. Pa še to si upam reči, da Evropa ne bo imela nič proti. Celo v skladu bi bili s priporočili Evropske unije. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Marjan Bezjak.
Hvala, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljeni, državni sekretar s kolegi, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Danes je pred nami Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah, ki je amandmiran z dvema amandmajema, ki ju tudi sam podpiram. Zakaj? Zaradi tega, ker želimo preprečiti nastajanje podjetij, da se ne bodo določeni posamezniki, ki so prišli na dan predvsem v zadnjem obdobju, začeli okoriščati na račun družbe, države ali na koncu koncev zaposlenih, ki so sokreatorji ali sodelavci v vseh teh podjetjih. Lahko povem samo en goli primer, ker je konec koncev primerov v zadnjem obdobju res veliko. Zakaj ta zakon? Da preprečimo določene stvari, ki se dogajajo. Poglejte, poznam podjetje, ki je šlo oktobra leta 2009 v prisilno poravnavo. Prisilna poravnava je uspela, marca pa je šlo podjetje v stečaj. Toda ne pozabite, v roku 5 mesecev je ustanovil svoje privatno podjetje in naprej deluje v svojem privatnem podjetju. In na to svoje privatno podjetje je normalno prenesel večino infrastrukture in premoženja, v svoje lastništvo. Zato je pametno in nujno podpreti ta zakon, ki je dopolnjen z dvema amandmajema, da dejansko preprečimo takšne stvari. Strinjam se, da imamo v državi tudi v drugih zakonih mnogo določb, ki preprečujejo takšna ravnanja. Vendar moramo onemogočiti, da bi nekdo, ki je zagrešil kaznivo dejanje in popeljal podjetje iz očitno načrtovanih vzrokov v stečaj, ustanovil drugo podjetje, bil ustanovitelj podjetja, bil direktor, član uprave v drugem podjetju ali pa v nadzornem svetu. Mislim, da je to nujen korak k pravni državi, pravemu upravljanju z družbami, kajti če na začetku onemogočimo, preprečimo to početje, potem, verjemite, se v ostalih zakonih ne bo treba ukvarjati s to dilemo ali preganjati ljudi, ki to počnejo. Se pa strinjam, da bo za dobra podjetja to dodatno dokazovanje. Toda verjemite, da dobra, poštena podjetja in dobri, pošteni podjetniki nikdar ne razmišljajo o lumparijah. Vsak dober in pošten podjetnik ves svoj denar vlaga v razvoj, v širitev podjetja v Sloveniji, kjer deluje, in ne razmišlja o tem, da bi kot dober podjetnik plasiral sredstva v dežele, kjer ni obdavčitev, kjer ni sledi. Res je, da boš po tem predlogu zakona moral dokazovati nedolžnost v primeru, če gre podjetje v stečaj. Mislim, da tisti podjetnik ali predsednik uprave, ki je pripeljal podjetje iz res nekrivdnih razlogov do tega, da je moralo iti v stečaj, bo to lahko dokazal. Tisti podjetnik, ki pa žal ni, pa verjemite, da ne bo moral dokazati. To so vzroki ali pa kriteriji za določitev v tem zakonu in da to preprečimo dejansko v samem izvoru. V Sloveniji imamo celo podjetja ali pa veleumne podjetnike, ki imajo na Nizozemskem več deset podjetij registriranih na zalogo, na koncu koncev so še potem blizu države. Te stvari je treba onemogočiti. Da bi to počeli ti veleumni podjetniki. Zato je prav in bom z velikim veseljem podprl ta zakon, ki je pripravljen z obema amandmajema, kajti smatram, da bo dolgoročno vsaj v tej krizi, v kateri smo sedaj, doprinesel pozitivne učinke, da ne bo še to, kolikor je ostalo vrednega, šlo po istem načinu, kot je šlo v zadnjem času. Strinjam pa se tudi s tem, da bi takšen zakon moral biti že ob osamosvojitvi leta 1991, ob takrat hitrem podjetništvu ali pa hitri rasti določenih podjetij na takšne ali drugačne načine. Ne govorim o podjetjih, podjetnikih ali predsednikih uprav, ki vodijo podjetja zelo zelo dobro. Govorim o podjetjih, podjetnikih, predsednikih uprav, ki izčrpavajo državljanke in državljane, denar iz slovenskih podjetij ali pa iz podjetij davkoplačevalcev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matevž Frangež.
V zadnjih dveh razpravah se je dalo razumeti, da nekateri ocenjujejo, da gre za primerjalno skladne rešitve, da torej tudi tuje zakonodaje, primerjalne zakonodaje poznajo rešitev, ki jo bo danes ta državni zbor najverjetneje sprejel. To ni res. To ni res. Prvič zato ne, ker imamo tudi pri tistih treh primerih, ki jih zakon navaja kot primerjalno izhodišče, sicer podobo sankcijo, se pravi prepoved ustanavljanja novih družb ali prepoved opravljanja poslovodne in nadzorne funkcije, ampak ta sankcija je vezana na ugotovitev sodišča, na sodbo. Na to, da je nekdo storil neko kaznivo dejanje in ga je sodišče kot tako prepoznalo. Se pravi, da se veže na neki predhodni sodni postopek. Ne pa tako čez vse, na vse možne in podobne in različne primere. Jaz vem, da lahko na dolgo in široko govorimo o primerih, ki nas, kot rečeno, vse jezijo, ampak na ta način ne bomo reševali stvari. In mimogrede, prej je bilo rečeno, da imajo vsi to tako urejeno pa to tako ali tako ne drži, ker skoraj nihče nima tega tako urejeno, vsaj jaz ne poznam primera, kjer bi imeli v urejenih gospodarstvih to urejeno na ta način. V drugem primeru, samo na neko drugo temo je treba iti, konkretno v nek sodni postopek. Tam pa ugotovimo, da tisto, kar pride iz dveh drugih držav, konkretno dokazno gradivo iz Zvezne republike Avstrije in Republike Finske, ne velja. Vem, da govorim o drugi temi. Menda zato, ker imajo drugačna procesna pravila in drugačne standarde varovanja človekovih pravic. Halo! Skratka, jaz mislim, da Slovenija ni tako posebna, kot jo skušamo zadnjih 20 let prikazati. Jaz mislim, da nimamo toliko svojih značilnosti, ki jih je treba vgraditi v zakonodajo zato, da naj bi bili primerjalno gledano urejena pravna država. Jaz mislim, da imamo v svetu in tudi v Evropi vrsto zgledov in da moramo pri zakonodajnih rešitvah pri sprejemanju zakonodaje na vseh področjih izhajati pri tem, da bomo čim bolj primerljivi in nihče me ne bo prepričal. Če je lahko Švedska urejena pravna država, mi nismo kulturno prav nič tako zelo posebni, da ne bi podobna zakonodaja, primerljiva zakonodaja mogla veljati tudi v naši državi. Pozivam torej k temu, da ne delamo unikumov, ki so plod slovenske pameti, ampak so skok v prazno, ki ne bodo rešili ničesar, povzročali bodo pa vrsto novih pravic.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Zaključujem torej razpravo o 1. členu in dveh amandmajih poslanskih skupin Slovenske ljudske stranke in Zares k zakonu. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo glasovali popoldan, v skladu s časovnim potekom, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU POTROŠNIKOV V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za obrazložitev predloga zakona dajem besedo gospodu mag. Janku Burgerju, državnemu sekretarju Ministrstva za gospodarstvo.
Hvala lepa za besedo. Samo kratka obrazložitev. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu potrošnikov, ki obsega pet različnih vsebinskih sklopov sprememb, med katerimi se štiri nanašajo na prenos direktiv v nacionalno zakonodajo, od tega ena direktiva v celoti, ostalo pa gre za ureditev do sedaj neustrezno prenesenih določb, in en sklop sprememb, ki je sistemske narave, saj se dejavnost področja varstva potrošnikov prenaša iz Urada Republike Slovenije za varstvo potrošnikov na Ministrstvo za gospodarstvo. Torej, v prvem sklopu sprememb se nanaša na leta 2009 objavljeno Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta o varstvu potrošnikov v zvezi z nekaterimi vidiki pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, nadaljnje prodaje in zamenjave, s katero se posodabljajo obstoječa pravila na tem področju, v zvezi z novimi produkti na trgu počitniških proizvodov na novo ureja nekatera razmerja med podjetji in potrošniki. Ker Slovenija ni zagotovila njenega prenosa v nacionalno zakonodajo v predpisanem roku, to je do 23. 2. 2011, smo s strani Evropske komisije že prejele uradni opomin zaradi neratifikacije direktive. Drugi sklop sprememb se nanaša na pravila o garanciji, ki so zajeta v četrtem poglavju veljavnega Zakona o varstvu potrošnikov. To poglavje se s predlaganimi spremembami preimenuje, posamezni členi pa so na novo oblikovani. Veljavni Zakon o varstvu potrošnikov namreč podrobno ureja le pravila o obvezni garanciji, ki jo mora izdati proizvajalec za določene vrste tehničnega blaga, medtem ko so pravila o garanciji, ki jo lahko izda prodajalec ali proizvajalec za katerokoli blago, glede na veljavno evropsko zakonodajo pomanjkljiva in nedosledna. Slovenija je zato s strani Evropske komisije junija 2009 prejela uradni opomin in marca 2010 tudi obrazloženo mnenje zaradi neustreznega prenosa direktive. S predlaganimi spremembami poglavja pa se tako ohrani obstoječa raven varstva potrošnikov v Sloveniji. Ta vključuje tudi obvezno izdajo garancij in za določene vrste tehničnega blaga. S preureditvijo poglavja ter ustrezno dopolnitvijo določb, ki jih mora upoštevati vsak dajalec prostovoljne ali obvezne garancije, pa se zagotavlja usklajenost nacionalnih pravil z evropskimi pravili o prostovoljni garanciji, in sicer od 15.b do 18 člena. V okviru tretjega slopa predlaganih sprememb zakona se z dopolnitvijo določb po trženju finančnih storitev na daljavo zagotavlja ustrezen prenos Direktive Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. septembra 2002 o trženju finančnih storitev potrošnikom na daljavo in spremembi Direktive Sveta, zaradi katerih je Slovenija s strani Evropske komisije prejela opomin iz dne 30. septembra 2010 ter tudi obrazloženo mnenje. V okviru četrtega skopa pa dopolnjujemo določbe, ki se nanašajo na ukrepanje v primeru, ko podjetje posluje na načine, ki so v nasprotju z Zakonom o varstvu potrošnikov in drugimi zakoni, ki urejajo varstvo potrošnikov. Peti sklop sprememb posega v sistemske določbe. Zaradi ukinitve Urada Republike Slovenije za varstvo potrošnikov se predlagajo spremembe določb, ki se nanašajo na ta urad. Njegove naloge se bodo po novem opravljale v okviru ministrstva in pričakovani učinki prenosa strokovnih, upravnih in razvojnih nalog na Ministrstvo za gospodarstvo so predvsem izboljšana kakovost in učinkovitost ter prihranki zaradi integracije nalog in zaposlenih; hitrejša izvedba aktivnosti zaradi boljšega dostopa do podatkov na enem mestu in njihove povezanosti; zmanjšale se bodo administrativne ovire za nevladne organizacije in potrošnike, tako da bo dostop do podatkov enostaven, podatki in storitve pa bodo na voljo na enem mestu in po nezapletenih postopkih; povečala se bo preglednost dela z nevladnim sektorjem s potrošniki oziroma državljani pa tudi zaposlenimi v javni upravi; poraba finančnih sredstev bo optimizirana, kar bo doseženo s skupnimi nabavami z optimizacijo poslovanja; z avtomatizacijo in pa informatizacijo postopkov ter izpostavljanjem pa se bosta zagotovila zmanjševanje obremenitev kadrovskih virov in pa usmeritev v strokovne naloge. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Viliju Rezmanu.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Obravnava o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu potrošnikov je bila opravljena na matičnem delovnem telesu ob prisotnosti predstavnikov ministrstva, Zakonodajno-pravne službe, Urada za varstvo potrošnikov, Zveze potrošnikov Slovenije, Trgovinske zbornice in Zavoda Center za informiranje, sodelovanje in razvoj nevladnih organizacij. Pisna osnova za razpravo je bil predlog zakona, mnenje Zakonodajno-pravne službe, nekaj amandmajev, ki sta jih predlagali poslanski skupini SD in LDS v pisni obliki in amandma, ki sta ga pripravili poslanski skupini SD in LDS še k 32. členu. Sicer je bilo v pisni obliki predstavljeno tudi gradivo CNVOS, in sicer v zvezi s 24. členom, s katerim so predlagali širitev možnosti izvajalcev javne službe. Ta predlog je kasneje Poslanska skupina SD tudi posvojila in ga predlagala kot amandma odbora. O tem je tudi tekla razprava. Amandmaja, ki ga je predlagala Trgovinska zbornica Slovenije k 3. členu pa ni posvojil nihče in se odbor zavoljo tega tudi ni opredeljeval do njega. Zakonodajno-pravna služba je ocenila, da predlagani amandmaji sledijo njenim opozorilom, kljub temu pa je opozorila, da gre, ker gre za dva zakona, ki se sočasno sprejemata v Državnem zboru, za časovno diskrepanco, in sicer začne prvi zakon veljati 15 dni po objavi, uporabljati se pa dva meseca po njegovi uveljavitvi, v drugem zakonu pa že z dnem uveljavitve nastopijo učinki, ki so vezani na prvi zakon. V razpravi, ki je tekla o tem, ali naj dobijo možnost opravljanja javne službe tudi druge nevladne organizacije, poleg tistih, ki so specializirane za to, je prevladalo stališče, da so doslej svoje delo te nevladne organizacije opravljale uspešno in da zato nasprotujejo temu, da bi se krog tistih, ki lahko to javno službo opravljajo, zožil. Predstavnica Zveze potrošnikov Slovenije pa je opozorila na to, da v Evropski uniji to ni običajna praksa, da je tam bolj zaostren pogoj za opravljanje funkcije potrošniške organizacije in da lahko pride tudi do konflikta interesov zavoljo tega, ker imajo druge nevladne organizacije drugačen status od Zveze potrošnikov Slovenije, zlasti v zvezi z možnostjo sponzoriranja in donatorstva. Ko je odbor opravi razpravo, je tudi sprejel amandmaje poslanskih skupin SD in LDS, sprejel pa je tudi amandma odbora k 24. členu in amandma SD in LDS k 32. členu predloga zakona. Ko je glasoval o vseh členih zakona, jih je sprejel in tak potrjen dopolnjeni predlog zakona je tudi predmet obravnave na Državnem zboru.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Zares bo stališče predstavil gospod Gregor Golobič.
Spoštovani, lepo pozdravljeni! Novela zakona, ki je pred nami, obsega različne vsebinske sklope sprememb, velika večina pa se nanaša direktno na prenose štirih različnih direktiv iz tega področja. Prvi sklop je sistemske narave in je povezan s predlagano ukinitvijo Urada za varstvo potrošnikov. Ampak najprej nekaj besed o pred meseci precej burni javni diskusiji o spremembi, ki je bila deležna te pozornosti, to je natančnejša opredelitev pravil o obvezni oziroma prostovoljni garanciji. V veljavnem zakonu smo imeli pomanjkljiva, nedosledna pravila, ki so določala prostovoljne garancije oziroma tako imenovane tržne garancije, kar je povzročilo tudi, da je dobila Slovenija opomin Evropske komisije z zahtevo, da tudi to področje, torej področje prostovoljne garancije, ustrezno zakonodajno uredimo. Dejstvo je, da je prva predložitev predloga zakona vsebovala na tem področju ponesrečene rešitve, enostavno rečeno, predlog odprave obvezne garancije, ki jo morajo proizvajalci izdati za določene vrste tehničnega blaga. V resnici v tem opominu Evropske komisije in tudi sicer razloga za takšno znižanje uveljavljenih pravic potrošnikov ni bilo. Takratna ministrica za gospodarstvo Radičeva je napovedala, da bodo skupaj s potrošniškimi organizacijami skušali najti pravo rešitev, tako da bo ta instrument obvezne garancije v takšnih primerih tudi v spremembah zakona ohranjen, da bodo tudi izpolnjene istočasno tiste obveznosti iz opomina, ob tem, ko je tudi izvedla določene kadrovske spremembe zaradi te ponesrečene zakonodajne rešitve. Obvezna garancija tako ostaja. Ob tem je druga pozitivna vsebina tega zakona tudi ukinitev Urada za varstvo potrošnikov zaradi sorazmerno majhne učinkovitosti, ki jo je imel, tudi zaradi ambicije po krčenju števila tovrstnih uradov. Naloge varovanja potrošnikov, ki se nanašajo na informiranje in svetovanje, pa se prenaša na nevladni sektor, kar je tudi prav in nakazuje neko smer, ki jo velja v prihodnje saditi tudi na drugih področjih. Ni zanemarljiv tudi prihranek. Urad za varstvo potrošnikov je bil v tem smislu težak približno 600 tisoč evro letno. Zakon torej podpiramo. V obravnavi na matičnem delovnem telesu je bil sprejet tudi amandma na predlog centra nevladnih organizacij glede podelitve pravic opravljanja javne službe in ne docela jasna dikcija je z amandmajem SD in LDS popravljena, tako da podpiramo tudi ta amandma skupaj z zakonom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS naj bi predstavil gospod Anton Urh. Ne bo. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavila mag. Sara Viler.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Leta 1998 sprejet Zakon o varstvu potrošnikov je temeljni pravni akt, ki ureja pravice potrošnikov v razmerju do podjetij. Skozi leta se je zakon spreminjal in dopolnjeval. Kot pri večini predpisov, ki jih sprejemamo v Državnem zboru, gre tudi pri tem predpisu za brezpogojno implementacijo direktiv Evropske unije v slovenski pravni sistem. Glede na obseg sprememb smo v Slovenski nacionalni stranki, enakega mnenja je bila tudi Zakonodajno-pravna služba, presegli vsebino sprememb, saj bi morali v proceduro vložiti nov zakon. Tudi ob drugih točkah opozarjamo na podcenjujoč odnos vlade do zakonodajne veje oblasti. Državljani bi od posameznega resornega ministrstva pričakovali visoko stopnjo strokovnosti. V primeru potrditve obravnavanega zakona bo prišlo do težav implementacije le-tega, saj predstavlja nepregledno zloženko zakonskih določb. Med cilje predlaganega zakona vlada poleg prenosa direktiv in uskladitev nacionalne zakonodaje z evropsko zakonodajo navaja tudi sistemske spremembe zaradi ukinitve Urada za varstvo potrošnikov. Prenos nalog iz urada na Ministrstvo za gospodarstvo ter odprava posameznih nejasnosti in nedoslednosti zakona, po mnenju, kot sem že prej povedala, ni dosegel namena. V Slovenski nacionalni stranki pozdravljamo odločitev bivše ministrice za gospodarstvo o ukinitvi Urada za varstvo potrošnikov, ki je predstavljal neumestno fazo oziroma nepotrebno zavlačevanje postopkov pri izvajanju varstva potrošnikov oziroma, če povemo drugače, urad je bil sam sebi namen. Slednjo odločitev je potrdila tudi Zveza potrošnikov Slovenije. Pomembno področje, ki ga predlagane spremembe in dopolnitve obsegajo, je področje celovite ureditve garancij. Tako kot Zveza potrošnikov Slovenije nasprotujemo sprejemu amandmaja k 24. členu, ki širi izvajalce javne službe na nevladne organizacije, ker menimo, da bi se s tem zaobšla pravila delovanja nevladnih organizacij na področju varstva potrošnikov, ki morajo biti neodvisni od ponudnikov, blaga in storitev, kar za druge nevladne organizacije ni pogoj. V Slovenski nacionalni stranki opozarjamo, da predlog preohlapno obravnava področje nadzora nad varstvom potrošnikov. Dejstvo, da organi nadzora ne opravljajo svojih nalog učinkovito, je sam negativen odziv potrošnikov. Tržni inšpektorat bi moral konstantno bedeti nad poštenim poslovanjem podjetij v razmerju do potrošnikov, saj je naloga le-tega zagotavljati spoštovanje pravic potrošnikov tako z nadzorom nad poslovanjem podjetij in podjetnikov kot tudi z reševanjem potrošniških sporov. V upanju, da bodo organi nadzora nad varstvom potrošnikov resno opravljali svoje delo in s tem zagotovili učinkovito izvajanje predmetnega zakona, bomo v Slovenski nacionalni stranki predlagano spremembo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil gospod Milan Gumzar.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljeni, kolegice in kolegi ter tudi vsi ostali prisotni v Državnem zboru. Pravno, institucionalno in učinkovito urejeno varstvo potrošnikov je izredno pomembno, saj omogoča njihovo obveščenost, izobraževanje, pomaga ščiti njihove interese ter spodbuja samoorganiziranje in samopomoč potrošnikov z ustanavljanjem lastnih organizacij. Vse to pa pripomore k boljšemu varovanju zdravja potrošnikov, izboljšanju njihove varnosti ter povečanju njihove blaginje. V samostojni Sloveniji smo začeli s pravnim urejanjem varstva potrošnikov kmalu po osamosvojitvi že decembra leta 1993. Sedaj veljavni Zakon o varstvu potrošnikov smo dobili leta 1998 in ga do sedaj večkrat novelirali, zato se tudi glede na obseg tokrat predlaganih sprememb in dopolnitev popolnoma strinjamo z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, da je bilo primerneje predlagati v sprejem novi zakon. Sicer pa se temeljna načela veljavnega zakona ne spreminjajo. Za LDS je ključno, da se pri tem ohranja dosežena raven varstva potrošnikov v Sloveniji ob polni uveljavitvi pravil, ki veljajo za notranji trg. Kako hitro je lahko dosežena raven varstva potrošnikov ogrožena, smo lahko videli lansko leto, ko so na Ministrstvu za gospodarstvo želeli odpraviti obvezno garancijo za določeno tehnično blago. Po burnih reakcijah javnosti se je kasneje Ministrstvo za gospodarstvo pravilno odločilo, da taka garancija ostaja v zakonu. Direktiva, ki ureja to področje, namreč ne določa natančnejšega obsega take garancije, temveč samo neki minimum obsega, zato je ministrstvo pravilno ugotovilo, da je naš obseg te obvezne garancije nad minimumom, ki ga določa direktiva, in ni nobenega razloga, da bi zaradi direktive znižali že uveljavljeni nivo pravic potrošnikov, ki ga imamo v Sloveniji. Področje garancije v predlagani noveli ureja drugi vsebinski sklop. V veljavnem zakonu so sicer obvezne garancije dokaj podrobno urejene, pravila za prostovoljne oziroma tržne garancije pa so pomanjkljiva in nedosledna, zato je Slovenijo Evropska komisija že opomnila in zahtevala, da se področje prostovoljne garancije ustrezno uredi v skladu z veljavno direktivo. Prav to ureja že omenjeni drugi vsebinski sklop predlagane novele. Ob tem se, kot že povedano, obvezna garancija za določeno tehnično blago ohranja, kar v LDS še posebej pozdravljamo. Od drugih vsebinskih sklopov, ki sestavljajo zakonsko besedilo, želimo v LDS izpostaviti sklop, kjer določbe ukinjajo Urad Republike Slovenije za varstvo potrošnikov, del njihovih nalog pa se prenaša na Ministrstvo za gospodarstvo, kjer že ves čas deluje oddelek za področje varstva potrošnikov. Posebej pa v LDS pozdravljamo, da se naloge varovanja potrošnikov, ki se nanašajo na informiranje, svetovanje in nekatere druge dejavnosti varstva potrošnikov, torej naloge, za katere ni nujno, da jih upravlja država, prenaša na nevladne organizacije. V LDS ocenjujemo, da je to poteza, ki bo pripomogla k povečanju vpliva in pomembnosti nevladnih organizacij s tega področja. V Liberalni demokraciji Slovenije si namreč želimo, da bi bile naše potrošniške organizacije podobno vplivne in močne kot tiste v zahodnoevropskih državah, kjer imajo najrazvitejšo varstvo potrošnikov in najmočnejše nevladne potrošniške organizacije. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo z željo po krepitvi varstva potrošnikov v Sloveniji predlagano novelo zakona o varstvu potrošnikov skupaj s predlaganim amandmajem tudi podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil gospod Vili Rezman.
Še zadnje stališče naše poslanske skupine v današnjem dnevu. Naj povem za uvod, da v poslanski skupini menimo, da je Vlada pripravila korekten predlog, ga poslala v redni postopek in predlagala številne spremembe, dopolnitve, pri čemer v Poslanski skupini nepovezanih poslancev ocenjujem, da kakšnega posebej velikega direktnega vpliva na neposredno življenje Slovenk in Slovencev ne bo imel. Predlog zakona sledi ukinitvi Urada za varstvo potrošnikov in prenosu njegovih pooblastil na Ministrstvo za gospodarstvo, pri čemer se ohranja pravno varstvo z možnim upravnim sporom in pričakuje, da bodo postopki učinkovitejši, krajši in uporabnikom bolj naklonjeni. Predlog zakona sledi tudi zahtevam iz več direktiv, bodisi da gre za dolgoročne časovne zakupe počitniških proizvodov prostovoljnih in obveznih garancij, kar ocenjujemo, da je v Sloveniji dobro urejeno, ali pa za poskus, da bi se pospešil razvoj počitniške industrije ne le v Evropi, ampak tudi pri nas. Sodimo, da gre v bistvu prav za to, da gre za to, da se poenoti notranji trg, da se kolikor je le mogoče in prav izenačijo pogoji poslovanja in pogoji varstva potrošnikov. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev menimo, da je prav, da je varstvo potrošnikov na čim višjem standardu in da se ta visoki standard, ki ga imamo sedaj, ohrani, da pa naj se pomaga podjetjem na trgu ter njihovi konkurenčnosti in inovativnosti s sproščanjem nekaterih predpisov, ki zdaj predstavljajo administrativne ovire zanje in premalo odprtosti, kar se tiče novih produktov in storitev, zlasti na tem počitniškem področju. Menimo torej, da je varstvo potrošnikov v Sloveniji primerljivo dobro urejeno z drugimi ali pa celo boljše kot v nekaterih drugih evropskih državah. Sodimo, da je tudi vloga nevladnih organizacij, zlasti zveze potrošnikov Slovenije, ustrezna in da se dobro izvaja in ravno tako sodimo, da je bil pravzaprav Urad za varstvo potrošnikov samo ena izmed oblik nepotrebne entropije in zato podpiramo to ukinitev in prenos njegovih pristojnosti na Ministrstvo za gospodarstvo. Edini problem, ki se je pravzaprav v vsem skupaj izpostavil je, ali naloge potrošniških organizacij res lahko opravljajo tudi druge nevladne organizacije, ki za to niso specializirane in jih opravljajo kot neke vrste dopolnilno dejavnost. Ta opozorila, da je v Evropski uniji to urejeno nekoliko drugače, tako da to vlogo opravljajo specializirane organizacije ali pa država sama, kasneje niso bila upoštevana in tako je bil predlog, ki je bil predlagan, sprejet, vključno s to možnostjo, da to funkcijo opravljajo tudi druge nevladne organizacije, ki bodo izbrane bodisi na javnem razpisu ali pa se omogoča tudi podelitev koncesije. Skupina nepovezanih poslancev podpira ta predlog zakona, ker se je del entropije z ukinitvijo Urada za varstvo konkurence odpravilo. Ta tudi ni imel neke posebne vloge pri zagotavljanju kvalitete oziroma rezultatov pri zagotavljanju kvalitete. Sodimo, da ga je treba podpreti tudi zato, ker se usklajuje z direktivami, s katerimi naš pravni red ni bil v celoti usklajen. Menimo, da je prav, da se kolikor je mogoče poenoti trg, da se spodbuja inovativna podjetja na tem področju. In edini dvom v tej široki odprtosti, ki omogoča tudi drugim nevladnim organizacijam, da opravljajo vlogo potrošniških organizacij, ni tako močan, da ne bi zagotovili podpore predlogu tega zakona.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Matevž Frangež.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Potrošniki so najpomembnejši regulator trga. Njihova volja izloča slabe in nagrajuje dobre. Zato, da imajo potrošniki te možnosti, pa je treba dosledno razvijati njihove pravice in sistem, ki omogoča učinkovito varstvo teh pravic. Socialni demokrati soglašamo, da z rešitvami, ki jih prinaša novela, samo nadgrajujemo obstoječe dobre standarde na tem področju, ki so bili doslej v Sloveniji uveljavljeni. Še posebej zato, ker se v večjem delu novela nanaša na implementacijo evropske zakonodaje. Ta se dotika pogodb časovnega zakupa, dolgoročnih počitniških proizvodov, trženja finančnih storitev na daljavo, prav tako pa zakon zaradi nekaterih pomanjkljivosti in nedoslednosti dosedanje ureditve podrobneje določa institut prostovoljne garancije. Prav ta del predloga je bil, odkar je bil na začetku leta pripravljen in v javni obravnavi, naletel na največ nasprotovanja javnosti. No, sedaj pa imamo vendarle pred seboj na podlagi te javne razprave popravljen predlog zakona, ki ureja to področje brez poseganja v pravice potrošnikov. Urejajo se namreč nepravilnosti glede vsebine garancijskih listov, prostovoljne garancije, kar se nam zdi posebej pomembno, pa so sedaj določene za vse potrošniško blago in ne zgolj za tehnično, kot je veljalo do sedaj. Soglašamo z dosedanjimi stališči, danes predstavljenimi, da je ukinjanje Urada za varstvo potrošnikov in prenos nalog tega urada na Ministrstvo za gospodarstvo pravilen korak. In skladno s tem tudi s tem zakonom urejamo prenos pristojnosti in odgovornosti z dosedanjega urada neposredno na Ministrstvo za gospodarstvo. Državi in opravljanju javnih služb na tem področju pa pri tem pomagajo nevladne organizacije, potrošniške organizacije. V Sloveniji je treba kljub temu, da je v register potrošniških organizacij vpisanih več nevladnih organizacij, vendarle povedati in izraziti podporo predvsem eni, ki je na tem področju daleč najbolj aktivna in dejavna, in to je Zveza potrošnikov Slovenije. Mislim, da je razprava o izvajanju javne službe svetovanja potrošnikom prinesla in opozorila na eno pomembno okoliščino, namreč, da je pravzaprav dejavnost Zveze potrošnikov Slovenije, ne bom rekel edine, ampak praktično edine potrošniške organizacije pri nas, sistemsko slabo podprta. Da dobivajo sredstva praktično samo z izdajanjem svojega biltena, vemo pa, da je Zveza potrošnikov Slovenije dejavna na bistveno širšem področju, da ima odmevna opozorila potrošnikom, da s priporočili potrošnikom poskuša opravljati vlogo trga kot regulatorja, kot presojevalca tistega, kar je na tem trgu dobro in kaj je slabo, in na drugi strani seveda opozarjanje na primere, ko so kršene potrošniške pravice. Kljub temu smo bili prav Socialni demokrati skupaj z Liberalno demokracijo Slovenije med tistimi, ki smo vložili amandma, ki ohranja obstoječo ureditev izvajanja javne službe svetovanja potrošnikov. V do sedaj veljavnem zakonu so namreč za izvajanje te javne službe lahko kandidirale vse nevladne organizacije z ustreznimi prostorskimi, organizacijskimi in kadrovskimi pogoji. Menimo, da status potrošniške organizacije ni prava ali edina garancija, da je treba torej tudi ob dejstvu, da imamo opraviti v Sloveniji praktično samo z eno potrošniško organizacijo, možnost konkuriranja tukaj razširiti oziroma ohraniti možnosti, da pri tem konkurirajo različni ponudniki. Naloga Ministrstva za gospodarstvo pa bo, tako kot tudi danes, da budno spremlja letna poročila izvajalcev teh javnih služb in če ti izvajalci ne bi izvajali teh dejavnosti v skladu z merili in standardi, ki morajo na tem področju veljati, tudi ustrezno reagira z odvzemom javnih pooblastil oziroma javne službe, ki je takšnemu izvajalcu dana. Menimo, da je to zadostna garancija, mislim pa, da je čas, da odpremo tudi vprašanje ustrezne sistemske podpore Zvezi potrošnikov Slovenije in ostalim potrošniškim organizacijam. SD bo podprla predlog zakona.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik! Kolegice in kolegi, predstavniki ministrstva! Verjetno se vsi strinjamo, da si želimo varstvo potrošnikov okrepiti. To pa je lažje dosegljivo v sodelovanju z nevladnimi organizacijami, z učinkovitejšim informiranjem potrošnikov skozi medije, brezplačnim svetovanjem in učinkovitejšim tržnim nadzorom in prenosom dobrih evropskih praks. Ravno slednje pa je vsebina predloga zakona. Predlagane spremembe po navedbah predlagatelja ne spreminjajo temeljnih načel zakona. Cilj predlaganih sprememb zakona je dopolnitev zakonskih rešitev, ki doslej niso usklajene s pravom Evropske unije, s spremembami zakona pa je zagotovljeno upoštevanje zahtev iz direktiv in njihov prenos v našo zakonodajo. Drugi cilj predlaganega zakona je zaradi skladnosti pravnega reda in pravne varnosti popraviti napake iz sedaj veljavnega zakona o varstvu potrošnikov. Tretji cilj pa je tudi prilagoditev obveznosti proizvajalcev povezanih s prostovoljno garancijo. Pri predlogu zakona gre za prenos naslednjih direktiv Evropske unije v slovenski pravni red. Prenos Direktive 2008/122, ki govori o popolni harmonizaciji, s katero se bo potrošnikom omogočilo boljše varstvo v času sodobnega trga počitniških storitev, enako varstvo na tem področju v vseh državah članicah Evropske unije in pa krepitev pravic potrošnika na trgu časovnega zakupa. Prenos 6. člena Direktive 99/44 Evropske skupnosti, katere cilj je uskladitev pravil na področju pravnega varstva potrošnikov. Preglednejše se ureja tudi določbe o obvezni in prostovoljni garanciji, kar posledično prinaša izboljšanje uresničevanja pravic in obveznosti iz naslova izdanih garancij. Prenaša pa se tudi določene člene direktiv 99/44, 2002/65 in 2009/22 Evropske skupnosti, ki po mnenju komisije v slovensko zakonodajo doslej niso bili ustrezno preneseni. Predlog zakona poleg tega vsebuje tudi sistemsko spremembo zaradi ukinitve Urada Republike Slovenije za varstvo potrošnikov in prenos nalog iz urada na Ministrstvo za gospodarstvo. Spremembe predlaganega zakona izboljšujejo ukrepe na področju varstva potrošnikov, zato bomo predlog zakona in tudi amandmaje v Slovenski demokratski stranki podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 9. 2011. Prehajamo na razpravo o 7. členu ter amandmaju poslanskih skupin SD in LDS k 7. členu. Nihče ne želi razpravljati, zato zaključujem razpravo k 7. členu in amandmaju. V razpravo dajem 24. člen zakona ter amandma, ki sta ga vložili poslanski skupini SD in LDS. Želi kdo razpravljati? Nihče. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po končani tej točki dnevnega reda, to je ob 14.55. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam 31. sejo, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 14.55.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu po skrajšanem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Vidim roke za obrazložitev glasu. Želite obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Potem odpiram prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov bo odločitev o glasovanju predstavila gospa Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla predlog sklepa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V pojasnilo naj povem, da je poslanska skupina že od pomladi letošnjega leta pripravljala Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o knjižničarstvu, potem pa ga je na predlog posameznikov zainteresiranih za spremembo prehitela druga skupina poslancev s členom, ki je urejal samo vprašanje volonterskega pripravništva, zato je logično, da poslanska skupina zagovarja obsežnejšo novelo Zakona o knjižničarstvu. Če danes ta predlog sklepa podpremo, potem odpremo pot za obravnavo drugega zakona. Če danes tega predlaganega sklepa ne potrdimo, gre predlagana novela znova na delovno telo in vprašanje je, ali se bo zakonodajni postopek v tem mandatu še lahko končal. Če gledamo na stvari trezno, potem mislim, da je predlog odbora prav sprejeti in s tem ne izrekamo nepodpore ureditvi volonterskega pripravništva. Zanimivo pa je, da so se tudi tisti, ki so podpisali našo novelo zakona, sedaj znašli v položaju, ko ji odločno nasprotujejo in oporekajo celo s poslovnikom utemeljen postopek, ki je bil opravljen na matičnem delovnem telesu. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima gospod Ribič.
Hvala. Spoštovani! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke ne bo podprla predlaganega sklepa odbora, saj bi s tem zakonom marsikateremu mlademu diplomantu omogočilo opravljanje volonterskega pripravništva v knjižnicah ter mu tako vsaj omogočilo pogoje za polno vključitev na trg dela. Res je, da je v postopku še eden zakon, ki ureja podobno problematiko, vendar je usoda tega zakona ob trenutnih negotovih političnih razmerah precej negotova. Poleg tega pa bi njegova uveljavitev povzročila veliko škodo zaposlenim v splošnih knjižnicah, na kar opozarja vrsta strokovnih združenj bibliotekarjev. Zato je bolje, da podpremo ta zakon oziroma glasujemo proti sklepu, da Predlog zakona o knjižničarstvu ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ter tako ponovno omogočimo obravnavo zakona na matičnem delovnem telesu. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu? Odpiram prijavo. Gospod Franc Žnidaršič, imate besedo.
Hvala. Naša poslanska skupina bo seveda glasovala proti temu sklepu. Pa ne zato, ker bi imela kakršnekoli pomisleke glede tega, da je treba na tem področju narediti še kaj drugega poleg zadeve, ki smo jo predlagali. In zaradi tega pravzaprav ne sprejemamo razlage SD, da s tem onemogočamo sprejetje drugih stvari. Ena stvar bo rešena takoj, tisto ostalo, kar še ni, pa lahko v njihove zakonu rešimo v nadaljevanju. Prav nobene ovire ni, da njihov zakon, če bo ta sprejet na tej seji, ne bi na naslednji seji prišel v obravnavo, tako da so ti argumenti prazni. Prav žal mi je, da bo zopet trajalo kar nekaj časa, da bi lahko nekateri opravili tisto, kar s tem zakonom mi omogočamo. Zgleda, da bo stvar padla, ampak to ni fer, ker smo mi želeli, da se pomembno vprašanje volonterskega pripravništva reši takoj, brez velikega odlašanja. In takoj povem, da je res SD pripravljal zakon, ampak pol leta. In če ga ne bi mi vložili, je vprašanje, če bi sploh prišel na mizo in če bi sploh še kdo hitel in o tem razmišljal. Zaradi tega je krivično do predlagateljev, da se je zgodilo na odboru to, kar se je. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 14. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gozdnem reprodukcijskem materialu po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmaja na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o biocidnih proizvodih. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o potrošnikih kreditih po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih zbornicah po skrajšanem postopku Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti nihče. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 9. 2011. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 22. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zares k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 8. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Predlog zakona za tretjo obravnavo bodo pripravile službe Državnega zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s 17. točko dnevnega reda to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu potrošnikov. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 9. 2011. K 7. členu, odločamo o amandmaju poslanskih skupin SD in LDS. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti 1. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine SD in LDS k 24. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti 1. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Besedo dajem predstavniku Vlade, ki je predlagateljica predloga zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Prosim, imate besedo.
Hvala za besedo. Ker je bilo v drugi obravnavi sprejetih manj amandmajev kot k desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagamo, da se na isti seji izvede tudi tretja obravnava. Hvala.
V imenu Vlade je imel besedo državni sekretar mag. Janko Burgar. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v petek, 23. septembra 2011, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bosta vključena sprejeta amandmaja in člena, h katerima sta bila amandmaja tudi sprejeta. Amandmaje k tema členoma lahko kvalificirani predlagatelj vloži do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam 31. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala lepa. Lep dan še naprej.