Dobro jutro vsem skupaj, čeravno nas je za peščico, kotv kakšni polinezijski, mikronezijski državi, ampak kakorkoli že, nadaljujemo z 19. sejo državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: dr. Slavko Gaber, Janko Veber, Miran Jerič in Milenko Ziherl do 14. ure. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SODELOVANJU DELAVCEV PRI UPRAVLJANJU EVROPSKE ZADRUGE. Za razpravo imamo na voljo 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavnika še ni, ampak v skladu s prakso predlagam, da prvo poslušamo poročilo matičnega delovnega telesa, med tem se nam bo pa verjetno pridružil tudi minister oziroma kdo drugi. Gospod Brenčič, beseda je vaša.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Matično delovno telo državnega zbora, pristojno za področje dela, družine, socialne zadeve in invalide, je predlog zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske zadruge obravnaval na 17. redni seji 29.6. Člani in članice odbora so kot gradivo za sejo prejeli predlog zakona in pa mnenje zakonodajno-pravne službe. Ker predstavnika predlagatelja ni, bom v kratkem povzel besede, ki jih je namenil predstavnik predlagatelja članom in članicam odbora. Predstavnica predlagatelja državna sekretarka na ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve, gospa Cotmanova je v uvodni predstavitvi predloga zakona poudarila, da je temeljni cilj, ki ga želi doseči predlagani predlog zakona, prenos zahtev direktive Sveta Evrope, z dne 22. julij 2003 v dopolnitvi statusa evropske zadruge, glede udeležbe delavcev in s tem uskladitve naše zakonodaje s pravnim redom Evropske unije. Direktiva in posledično tudi predlog zakona združujeta dve temeljni načeli, sporazumno urejanje udeležb delavcev na ravni evropske zadruge in načeloma ohranitev obstoječe ravni o udeležbi delavcev. Namen direktive namreč je, da ustanovitev evropske zadruge ne pomeni odprave ali zmanjšanja obstoječih načinov sodelovanja delavcev pri upravljanju v okviru pravnih oseb, ki so udeležene pri ustanovitvi takšne zadruge. Direktiva je zelo tehnične narave in v večini zahteva neposreden prenos svojih določb v slovenski pravni red. Zakonodajno-pravna služba državnega zbora je v skladu s poslanstvom te službe pri obravnavi predlogov zakona, predlog zakona proučila in k številnim členom tudi podala konkretne pripombe. K predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, s strani kvalificiranih predlagateljev, prav tako ni bilo posebne razprave o posameznih materialnih določbah predloga zakona. Odbor je v skladu z mnenjem zakonodajno-pravne službe in predlogom predlagatelja na podlagi osmega odstavka 131. člena poslovnika državnega zbora oblikoval in sprejel vrsto amandmajev oziroma številne amandmaje k vrsto členom in tako tudi odpravil slabosti v zakonu, v predlogu zakona kot jih je ugotovila zakonodajno-pravna služba. Vsi sprejeti amandmaji so sestavni del predloga dopolnjenega zakona. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima mag. Žnidaršič v imenu DeSUS-a.
Spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi! Poslanska Skupina DeSUS bo zakon, torej vladni predlog zakona o evropskih zadrugah podprla. Ugotavljamo, da predlagani zakon prenaša zelo tehnično naravnano evropsko direktivo v naš pravni red, in sicer v smislu enotne ureditve nove pravne organizacijske oblike evropske zadruge, ki bo izključno urejala tiste pravice in udeležbo delavcev pri upravljanju evropske zadruge, ki se navezujejo na obveščanje, posvetovanje in soodločanje delavcev. S tem se tako združita sedanja obstoječa raven udeležbe delavcev kot sporazumno urejanje udeležbe delavcev na evropski ravni v smislu zagotavljanja članov posebnega pogajalskega telesa. Ostalo, kamor se uvršča metodo, način volitev, imenovanje predstavnikov delavcev iz posamezne države v posebna pogajalska telesa in organe predstavništev delavcev, pa direktiva prepušča nacionalni zakonodaji. Tako so udeležene pravne osebe dolžne pokriti vse nastale stroške v zvezi z delovanjem tega telesa. Po našem vedenju se ta zakon dopolnjuje z dvema sorodnima, že usklajenima zakonoma, in sicer zakonom o gospodarskih družbah in zakonom o sodelovanju delavcev pri opravljanju evropske delniške družbe, s katerima se tako zaokrožuje sodoben evropski model gospodarskih družb. V poslanski skupini DeSUS smo prepričani, da bomo z omenjenim predlogom zakona spodbujali sprejetje oziroma sklepanje sporazuma delavcev pri upravljanju evropske zadruge v okviru zagotavljanja pravic delavcev do čezmejnega obveščanja, posvetovanja in soodločanja, tako doma kot v tujini oziroma drugih evropskih državah članicah. Prav tako se zavedamo, da je ob vsem tem opravljanju potrebno zagotoviti tako varstvo predstavnikov delavcev kot tudi medsebojno sodelovanje predstavnikov s poslovodstvom, organom vodenja in nadzora ter nenazadnje pristojnost delovnega sodišča glede morebitnih sporov. Torej sodelovanje delavcev pri soupravljanju evropske zadruge zadeva statusno urejenost in preglednost pogajalskega postopka ter tako predstavlja novo nadnacionalno pravno organizacijsko obliko v evropskem merilu. Glede na vse povedano bo naša poslanska skupina, kot že rečeno, zakon podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu SDS bo govoril gospod Marinič.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi! S predlogom zakona se v pravni red Republike Slovenije prenaša direktiva sveta 2003, 72-ES, z dne 22. julija 2003 o dopolnitvi statuta evropske zadruge glede udeležbe delavcev. Direktiva in posledično tudi predlog zakona združujeta dve temeljni načeli. Sporazumno urejanje udeležbe delavcev na ravni evropske zadruge, v nadaljevanju SCE in načelo ohranitve obstoječe ravni udeležbe delavcev. Ustanovitev evropske zadruge ne pomeni odprave ali zmanjšanja obstoječih načinov sodelovanja delavcev pri upravljanju v okviru pravnih oseb, ki so udeležene pri ustanovitvi take zadruge. Predlog zakona v osnovi spodbuja sklepanje sporazuma o sodelovanju delavcev pri upravljanju SCE, ki zagotavlja pravice delavcev do čezmejnega obveščanja, posvetovanja in soodločanja s sedežem v naši državi in tudi v primeru, da se le udeležene pravne osebe, odvisne družbe in podružnice del SCE-ja s sedežem v drugi državi, za katero velja direktiva, pri čemer je izhodišče čim večje zagotavljanje pridobljenih pravic delavcev. V primeru, da sporazum ni dosežen, zakon določa minimalen obseg sodelovanja delavcev pri upravljanju, standardna pravila, ki naj bi delavcem zagotovila učinkovito čezmejno obveščanje in posvetovanje, soodločanje pa le, če je obstajalo v eni ali več pravnih osebah udeleženih pri ustanovitvi evropske zadruge. Zakon ob upoštevanju direktive vsebuje določena pravila, ki morajo biti zagotovljena pri imenovanju oziroma volitvah članov posebnega pogajalskega telesa, samo metodo, način volitev in imenovanja pa direktiva v celoti prepušča nacionalnim zakonodajam. Predlog zakona smiselno povzema rešitve iz zakona o evropskih svetih delavcev in zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske delniške družbe, predstavnike delavcev iz Republike Slovenije v posebno pogajalsko telo izvoli zbor delavcev na tajnih volitvah, pravico predlagati kandidate pa imajo sveti delavcev, reprezentativni sindikati v udeleženi pravni osebi in zadevni, odvisni od družbe, ter podružnici ter najmanj 50 delavcev v udeleženi pravni osebi in zadevni odvisni družbi ter podružnici. Zakon vsebuje tudi določbe, ki se ne nanašajo na načela sodelovanja med poslovodstvom SCE in organi vodenja ali nadzora na eni strani, ter predstavniki delavcev na drugi strani. Poleg tega ureja tudi vprašanja spoštovanja zaupnosti informacij ter varstvo predstavnikov delavcev. V nacionalnih zakonodajah držav članic je potrebno urediti tudi varstvo predstavnikov delavcev, in sicer na enak način, kakor to velja za predstavnike delavcev v nacionalnih družbah, enako varstvo, kakršno velja za člane svetov delavcev po zakonu o sodelovanju delavcev pri upravljanju in zakonu o delavnih razmerjih. Kot rečeno, predlog zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske zadruge bomo v Slovenski demokratski stranki podprli.
Hvala lepa. Mag. Žnidaršič ima proceduralni predlog.
Hvala lepa. Jaz bi se v okviru tega mojega proceduralnega predloga želel opravičiti gospodu ministru, ki sem ga spregledal ob svojem nastopu, da je v dvorani in ga toplo pozdravljam v imenu poslanske skupine. Pač, nisem pogledal tisto smer in ga nisem pozdravil, čeprav je red in olika, da se predstavi vladne predstavnike. Hvala lepa.
Hvala lepa. Res, da je ta postopkovni predlog silno nenavaden, ampak jaz mislim, da od preveč olike glava ne boli, tako da seveda pozdravljam tovrstno intervencijo. Hkrati pa najavljam ministrov nastop po končani predstavitvi stališč poslanskih skupin, to je zopet neobičajno, ampak glede na to, da je minister prišel sem, mislim, da je prav, da mu damo besedo, če ni seveda kakšnega ugovora. Če ni kakšnega posebnega ugovora raznih posameznikov, bom seveda to storil v dvomu. Po poslovniku je to seveda možno, mora pa podati stališče, kadar o tem glasuje državni zbor, nikjer po poslovniku ne piše, da mora biti takšni vrstni red kot je v scenariju. Besedo ima mag. Sajovic v imenu LDS.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. Pozdrav tudi gospodu ministru. Jaz bom v tem predpočitniškem času predstavitev poslanskega kluba kar močno skrajšal, saj je bilo bistveno o tem zakonu, ki je tehnične narave, povedano že s strani mojih predhodnikov in pa kolegov in pa zadev ne gre ponavljati. Poudaril bom samo bistveno. Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske zadruge podpira, saj ocenjujemo, da je dobra podlaga za dosego cilja to pa je prenos zahtevanih direktiv sveta evropske skupnosti o dopolnitvi statuta evropske zadruge glede udeležbe delavcev in pa s tem uskladitve naše zakonodaje v bistvu samo s pravnim redom Evropske unije. Glavni poudarek je, da z novo evropsko direktivo ustanovitev evropske zadruge ne pomeni niti ne odpravlja zmanjševanja obstoječih načinov sodelovanja delavcev pri upravljanju v okviru pravnih oseb, ki sodelujejo pri ustanovitvi take zadruge. Direktiva je dokaj dosledna in formalno nacionalnim zakonodajam ne prepušča kaj dosti manevrskega prostora. Nekaj svobode je le pri volitvah in imenovanju predstavnikov delavcev v pogajalska telesa in pa seveda nekaj vpliva je tudi nacionalne zakonodaje na samo metodo in pa način izvedbe volitev. Imenovanje predstavnikov pa direktivo v celoti prepušča nacionalnim zakonodajam, zato tako kot večina v tem parlamentu tudi v poslanskem klubu LDS predlagamo in ocenjujemo, da je zakon dobra podlaga za sprejem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Han v imenu Socialnih demokratov.
Lep dan tudi z moje strani, spoštovani gospod predsednik, spoštovani minister, spoštovani državni zbor! Predlog zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske zadruge, ki je pred nami, pomeni neke vrste implementacijo Direktive Sveta Evrope 2003/72 v naš pravi red. Po zagotovilih predlagatelja je direktiva podrobna do te mere, da posamezne države nimajo veliko manevrskega prostora ob njeni implementaciji. V poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlog zakona podprli. Sodelovanje delavcev pri upravljanju ne le evropske zadruge, ampak nasploh je za nas zelo, zelo pomembno, saj gre za temelj industrijske demokracije. Žal pa trenutna slovenska vlada očitno ne deli našega mnenja. V novem zakonu o gospodarskih družbah, ki ga omenja tudi v uvodni obrazložitvi tega zakona, je namreč ob uvajanju družbe v enotirnem sistemu upravljanje, delavsko soupravljanje, uredila na bistveno nižji ravni kot velja za družbe z dvotirnim sistemom upravljanja. Socialni demokrati smo na to takrat opozarjali in vložili tudi ustrezne amandmaje, a smo pri koaliciji naleteli na gluha ušesa. Vlada je takrat obljubila, da gre le za začasno ureditev, ki bo trajno izboljšana z novo novelo zakona o soupravljanju delavcev pri upravljanju. Socialni demokrati smo ustrezno novelo zakona vložili, vendar ga je koalicija takrat zavrnila z obljubo, da bo vlada v kratkem pripravila tako imenovano celovito rešitev. Danes sprejemamo zakon, ki bo zagotovil ustrezno sodelovanje delavcev pri upravljanju evropske zadruge, ki bo pravno organizacijska oblika na ravni Evropske unije. V Evropski uniji je delavsko soupravljanje vrednota in Evropska unija očitno bolje skrbi za razvoj industrijske industrije kot pri nas. Še sreča, da je tako, saj sedanja vlada za sodelovanje delavcev pri upravljanju v domačih družbah nima takšnega posluha. Obljubljeno novelo zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju, ki bo uredil delavsko soupravljanje v gospodarskih družbah z enotirnim sistemom upravljanja, namreč še vedno čakamo. Prav tako še vedno čakamo na obljubljeno zakonsko ureditev sodelovanja delavcev pri upravljanju zavodov. Gre za velik segment, kjer delavskega soupravljanja sploh nimamo urejenega. Čeprav je celo ustavno sodišče ugotovilo, da imajo tudi zaposleni v zavodih pravico participacije pri upravljanju. Direktiva, ki jo s tem zakonom implementiramo, stavi na sporazumno urejanje obsega delavskega sodelovanja pri upravljanju. Če s sporazumom ni dosežen, določa le standardna pravila, ki naj bi delavcem zagotovila učinkovito čezmejno obveščanje in posvetovanje, soodločanje pa le, če je obstajalo v eni ali več pravnih osebah udeleženih pri ustanovitvi evropske zadruge. Zato je tudi za razvoj industrijske demokracije na ravni Evropske unije pomembno, da imamo v vseh slovenskih gospodarskih pravnih organizacijskih oblikah gospodarskih družb visoko stopnjo soupravljanja. Socialni demokrati vlado tudi ob tej priložnosti sprejemanja zakona, ki ureja sodelovanje delavcev pri upravljanju v evropski zadrugi, pozivamo, da tako kot je obljubila, pripravi ustrezne zakone, ki bodo delavsko soupravljanje uredili še na področjih, ki sem jih že prej omenil. Kot sem pa že povedal, bomo v poslanski skupini Socialnih demokratov predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu NSi bo spregovoril mag. Capuder.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Gospod minister, poslanke in poslanci. Zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske zadruge in udeležbe delavcev pri tem prinaša zahtevi direktive sveta 2003/72 v naš pravni red. Predlog zakona v osnovi spodbuja sklepanje sporazuma o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske zadruge, ki zagotavlja pravico delavcev do obveščanja, posvetovanja in soodločanja v evropski zadrugi s sedežem v naši ali tuji državi. Temeljno izhodišče je čim večje zagotavljanje pridobljenih pravic delavcev. V primeru da sporazum ni dosežen, zakon določa minimalni obseg sodelovanja delavcev oziroma kot jih imenuje direktiva, standardna pravila pri upravljanju evropske zadruge. Zakon vsebuje določena pravila, ki morajo biti zagotovljena pri imenovanju oziroma volitvah članov posebnega pogajalskega telesa, metodo in način volitev ter imenovanja pa direktiva v celoti prepušča nacionalnim zakonodajam. V našem primeru sta to zakon o evropskih svetih delavcev in zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske delniške družbe. V Novi Sloveniji bomo zakon podprli.
Hvala lepa. In še poslednji ima besedo gospod Brenčič, v imenu SLS.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Vsem še enkrat pozdrav. Predmetni zakon je praktično zakon dvojček z malo nazaj sprejetim zakonom v tem parlamentu o soupravljanju delavcev v evropski delniški družbi in je praktično namensko in vsebinsko identičen temu zakonu. Zato poslanska skupina nima nobenih pomislekov, da zakona ne bi podprla, praktično smo kot članica Evropske unije dolžni spoštovati direktivo, zato je ta zakon praktično vsebinski in tehnični prenos te direktive v naš pravni red. Mi bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. In na tem mestu sem dolžan opravičilo gospodu Mogetu, ker dejansko izhaja iz prvega odstavka 66. člena, da lahko predstavnik vlade, samo na začetku poda svoje poročilo. Zato se bom odločil takole. Gospodu ministru bom dal besedo, če nihče ne ugovarja, če ugovarja, mu besede ne bom dal. Zato sprašujem, ali kdo ugovarja? Prosim, gospod Moge imate proceduralni [[...]]
Ugovarjam zaradi tega, ker naj se državni zbor spoštuje in ta red in poslovnik takšen kot je, samo zaradi tega, mislim pa, da njegova beseda ni potrebna, saj se vidi, da skoraj vsi podpirajo ta zakon in bo zagotovo sprejet.
Hvala lepa, kot rečeno, ker ugovarjate, ministru besede ne bom dal. Končali smo s predstavitvijo. In ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih. Zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom poslovnika, bo zbor glasovanje o zakonu opravil v petek, 14. julija 2006, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Pozdravljam ministra mag. Drobniča in seveda pozdravljam tudi ministra dr. Bručana, ki se nam je med tem časom pridružil. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PRESKRBI S KRVJO. Za razpravo imamo dve uri in 15 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, zato dajem gospodu ministru mag. Bručanu besedo, prosim.
Lep pozdrav, spoštovane poslanke in poslanci, predsedujoči! Področje preskrbe s krvjo je bilo do sedaj urejeno z zakonom o preskrbi s krvjo iz leta 2000. Po tem letu je prišlo do sprememb v odnosu Republike Slovenije do Evropske skupnosti in v pravnem redu tudi Evropske skupnosti, ki se nanaša na preskrbo s krvjo, zato je bilo potrebno pripraviti nov zakon, ki vključuje določila evropskega pravnega reda. Direktiva 2002/98 ES, evropskega parlamenta in Sveta Evropske skupnosti in direktiva 2004/33 ES, evropskega parlamenta in Sveta Evropske skupnosti ter tehnični direktivi evropske komisije. Temeljno načelo zakona je zagotoviti standarde kakovosti in varnosti pri izbiranju, preizkušanju, predelavi, shranjevanju in razdeljevanju človeške krvi, pa tudi komponent krvi, kot je določeno v zgoraj navedenih direktivah. S tem se postavljajo merila evropske skupnosti za kakovost in varnost pri transfuziji krvi. V predlogu zakona o preskrbi s krvjo je tako določeno, da bo potrebno za vpeljavo, vzdrževanje in dopolnjevanje celovitega sistema kakovosti imenovati pristojno pravo osebo, ki bo odgovorna za izvajanje zakona na področju kakovosti in varnosti preskrbe s krvjo vključno s sistemom hemovigilance. Te naloge bo opravljala javna agencija Republike Slovenije za zdravila, medicinske pripomočke, v okviru katere se bo oblikovala posebna organizacijska enota za kri. Ta bo zadolžena tudi za izvajanje rednih inšpekcijskih nazorov ter bo moralo v primeru hudega neželenega dogodka ali hude neželene reakcije ali sum nanje, odrediti ustrezne ukrepe. Uveljavitev zakona o preskrbi s krvjo bo vplivala na cene krvnih pripravkov, ker zakon zahteva vzpostavitev, vzdrževanje in izboljševanje sistema kakovosti, rednega izobraževanja osebja ter zagotavljanja in vzdrževanja informacijskega sistema ter s tem povzroči povečanje tudi dela administrativnega dela in vsakodnevnih prevozov krvi in krvnih pripravkov. Na območju Republike Slovenije je predviden en sam transfuzijski zavod, ki je javni zavod, odgovoren za zbiranje, testiranje in predelavo krvi in krvnih pripravkov ne glede na predvideni namen uporabe ter za njihovo predelavo, shranjevanje, razdeljevanje in zdravljenje, kadar so namenjeni za transfuzijo. Zakon določa tudi oblikovanje transfuzijskega centra, poleg tega zavoda, ki je v bolnišnici odgovoren za zbiranje krvi, testiranje, predelavo izbrane krvi v krvne komponente in njihovo shranjevanje. Izvaja predtransfuzijsko testiranje in bolnišnične transfuzijske dejavnosti ter bolnišnice in druge uporabnike oskrbujejo s krvjo in krvnimi pripravki. Tako transfuzijski zavod kot center, morata za svoje delovanje pridobiti dovoljenje s strani Javne agencije Republike Slovenije za zdravila in medicinske pripomočke, ki preveri ali izpolnjujeta vse z zakonom predpisane zahteve odgovorne osebe, nastali kadri, prostori, oprema in drugi pogoji. Zavod Republike Slovenije za transfuzijsko medicino je transfuzijski zavod, ki je na državni ravni odgovoren za strokovno raven preskrbe s krvjo in krvnimi pripravki, ter povezovanje transfuzijske medicine z bolnišnično dejavnostjo in vodi enoten informacijski sistem, kar je zelo pomembno, vodi tudi strokovno izobraževanje in razvojno raziskovalno dejavnost ter sodeluje z mednarodnimi organizacijami, zvezami in sorodnimi zavodi v drugih državah. V naši državi velja kot do sedaj načelo prostovoljnega, anonimnega in neplačanega dajanja krvi. Naj omenim, da s tem zakonom ne spreminjamo ureditev iz zakona o delovnih razmerjih, po katerih imajo krvodajalci za dan dajanja krvi pravico do prostega dne in do nadomestila plače v breme obveznega zdravstvenega zavarovanja. Potrebe po krvi v državi določi ministrstvo za zdravje na podlagi letnega načrta potreb po krvi. Nacionalni organizator krvodajalskih akcij v Sloveniji je še vedno, kot je bilo do sedaj, Rdeči križ Slovenije. Vloga Rdečega križa kot nacionalnega organizatorja je bila obravnavana in kot taka potrjena tudi na odboru za zdravstvo državnega zbora, kjer je bila kot pomembna dopolnitev sprejeta tudi dolžnost vključevanja Rdečega križa v informacijski sistem, ki ga vodi Zavod Republike Slovenije za transfuzijsko medicino, ter dolžnost drugih organizatorjev krvodajalskih akcij, da pri tej dejavnosti sodelujejo z Rdečim križem Slovenije. Prosim za sprejetje zakona, ki bo omogočil po eni strani vpeljavo evropskega reda v naš zakonski, pravni sistem, po drugi strani pa tudi dobro delovanje preskrbe s krvjo v Republiki Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za zdravstvo, kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Germiča, da predstavi poročilo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavkami, kolegice in kolegi! Odbor državnega zbora Republike Slovenije za zdravstvo je na svoji 17. redni seji, 29.6.2006, obravnaval predlog zakona o preskrbi s krvjo, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem predložila vlada Republike Slovenije. Državni zbor je pred tem opravil splošno razpravo predloga zakona na svoji 17. redni seji, 21.5.2006, in sprejel sklep, da je predlog zakona o preskrbi s krvjo, prva obravnava, primeren za nadaljnjo obravnavo. Članice in člani odbora so za sejo odbora poleg predloga zakona prejeli še mnenje zakonodajno-pravne službe in mnenje državnega sveta Republike Slovenije, komisije za družbene dejavnosti. Zakonodajno-pravna služba je naveden predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno tehničnega vidika in oblikovala pripombe k posameznim členom. Komisija za družbene dejavnosti državnega sveta Republike Slovenije je v svojem mnenju podprla cilje predloga zakona, vladi Republike Slovenije pa je ob tem predlagala, da dopolni 3. člen in v njem opredeli Rdeči križ Slovenije kot nacionalnega organizatorja krvodajalstva. Strinja pa se, da ob predpisanih in izpolnjenih pogojih lahko krvodajalske akcije izvajajo tudi drugi organizatorji. Uvodno obrazložitev k predlogu zakona je podal državni sekretar na ministrstvu za zdravje gospod Dorjan Marušič. Poudaril je, da je temeljno načelo zakona zagotoviti standarde kakovosti in varnosti pri zbiranju, predelavi, shranjevanju, preizkušanj in razdeljevanju človeške krvi in komponente krvi. Osnovo določa direktiva 2002-98 evropskega parlamenta in sveta Evropske skupnosti in sprememba direktive 2001-83 evropski parlament in svet Evropske skupnosti sta za usklajevanje z določili direktive 22. [[...]] [[Nerazumljivo.]] 2004 sprejela še direktivo 2004/33, ki države članice zavezuje, da sprejmejo potrebne zakone in druge predpise. V predlogu zakona je določeno oblikovanje organizacijske enote v okviru javne agencije Republike Slovenije za zdravila in medicinske pripomočke, ki bo kot pooblaščeni organ odgovorna za izvajanje zakona na področju kakovosti in varnosti preskrbe s krvjo, vključno s sistemom hemovigilance. Tudi inšpekcijski nadzori in pregledi, ki se izvajajo v skladu z zakonom o zdravstveni dejavnosti, bodo po sprejemu predloga zakona redni in njihovo izvajanje preglednejše. Predstavnica zakonodajno-pravne službe je v nadaljevanju poudarila, da so nekatere pripombe upoštevane v amandmajih koalicije k členom, na katere pa so opozorili in ni bilo vloženih amandmajev, pa pričakujejo utemeljitev predlagatelja. V roku, ki ga določa poslovnik so bili predlogu zakona vloženi amandmaji poslanskega kluba LDS, poslanske skupine Socialnih demokratov in štirih koalicijskih strank. V razpravi o posameznih vloženih amandmajih so bila izrečena različna mnenja in predlagane različne rešitve. Člani in članice odbora so na to glasovali o vseh vloženih amandmajih predloga zakona in podprli vse amandmaje štirih koalicijskih poslanskih skupin, medtem ko niso podprli nobenega amandmaja poslanskega kluba oziroma Socialnih demokratov. Odbor je kot svoja sprejel še naslednje amandmaje, torej k 10. členu in k 33. členu zakona. V skladu z 128. členom poslovnika državnega zbora je odbor nato glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Torej s sprejetimi amandmaji jih je vključil v predlog zakona in določil besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je danes tudi predmet obravnave. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je zbor na 17. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. In prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 11. julija 2006. Imamo odprte 3 člene in 3 amandmaje. V razpravo dajem 3. člen in amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. Želi kdo besedo? Prosim. Se opravičujem, ja, sem prej mislil, da še nekdo drug. Gospod Kontič ima besedo. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi. Poslanska skupina Socialnih demokratov je že za drugo obravnavo na matičnem delovnem telesu pripravila in vložila 4 amandmaje, vse z namenom ohraniti položaj Rdečega križa, takšen kot je, kot se je uveljavil do sedaj, tudi v prihodnje na področje krvodajalstva. Ocenjujemo, da je Rdeči križ odigral tu zelo pomembno vlogo, da je postavil tudi sistem, ki funkcionira in sistem, ki zelo dobro deluje in nisem prepričan, da je potreben kakršenkoli poseg na področje, ki se je v preteklosti izkazalo za tisto, ki je dajalo dobre rezultate. Vložili smo štiri amandmaje in ni nikakršno presenečenje, da so vsi štirje amandmajih bili na matičnem delovnem telesu tudi zavrnjeni, zato smo vložili na člene, kjer je to možno in so odprti tudi za obravnavo na državnem zboru dva amandmaja. Naj spregovorim v tem trenutku skladno s poslovnikom o amandmaju k 3. členu. V njem želimo glede na to, da je v tem členu predstavljeno oziroma so predstavljeni posamezni izrazi, ki se v tem zakonu uporabljajo in po hitrem pregledu lahko ugotovim, da so našteti skoraj vsi izrazi razen tega, ki ga mi želimo uvrstiti v ta seznam, ki šteje sicer 27 teh podrobnih opisov posameznih izrazov. Mi želimo, da se za točko 15. doda točka 16., kjer opredelimo izraz nacionalni organizator krvodajalstva. Zapisali bi, da je nacionalni organizator krvodajalstva Rdeči križ Slovenije in je pooblaščen za organiziranje krvodajalski akcij na celotnem teritoriju Republike Slovenije ter hkrati daje soglasje ostalim izvajalcem krvodajalskih akcij ter koordinira delo med njimi. Pri izvajanju letnega programa krvodajalstva sodeluje z ministrstvom za zdravje, vlado, Zavodom Republike Slovenije za transfuzijsko medicino in transfuzijskim oddelki [[..]] [[nerazumljivo.]] [[..]]bolnišnicah. Vse poslanke in poslanci smo tudi prejeli dopis s strani Rdečega križa, ki sicer ne dobesedno, vendar pa kljub temu opozarja na to, da bi bilo potrebno te amandmaje sprejeti in v njem se ne odraža zadovoljstvo o zakonu oziroma o tekstu zakona, ki je bil sprejet na matičnem delovnem telesu. Torej, tudi v skladu s prizadevanji Rdečega križa, v skladu z njihovimi interesi sta vložena ta dva amandmaja, ki jih predlaga poslanska skupina Socialnih demokratov, zato prosim, da bi amandma, ki samo pojasnjuje kaj to je nacionalni organizator krvodajalstva, da ta amandma državni zbor tudi sprejme.
Hvala lepa. Gospod Germič.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav. Torej, tudi mi v poslanskem klubu Liberalne demokracije bomo podprli amandmaje poslanske skupine Socialnih demokratov k zakonu o preskrbi s krvjo in obžalujemo, da to ni bilo storjeno že na matičnem delovnem telesu. Jaz mislim, da je potrebno prisluhniti argumentom in z opredelitvijo izrazov v tem zakonu opredeliti tudi nacionalnega organizatorja krvodajalstva v Republiki Sloveniji. Jaz mislim, da je ta zbor lahko počaščen, da bo v zakon opredelil to vsebino iz preprostega razloga, kajti krvodajalstvo ima v Sloveniji dolgoletno tradicijo in v tej tradiciji je vloga Rdečega križa pravzaprav neizmerno pomembna. In opredelitev pojma nacionalnega organizatorja krvodajalstva Rdeči križ v zakon v okviru razložitve izrazov, se mi zdi, da bi bila potrditev in priznanje za vse, kar je bilo v celotnem obdobju krvodajalstva v okviru Rdečega križa v Sloveniji postorjeno. Zato tudi danes lahko govorimo, da imamo krvodajalstvo na nivoju, ki je lahko vzor marsikateri državi v okviru Evropske unije in seveda zato predlagam, da tukaj sedaj, če to ni bilo storjeno na matičnem delovnem telesu, ob glasovanju izrečemo podporo in izrečemo priznanje Rdečemu križu. To je še toliko bolj logično in racionalno, glede na to, da v 33. členu zapišemo besedilo, da je nacionalni organizator krvodajalskih akcij Rdeči križ. In seveda, ko bomo to zapisali tudi v opredelitvi pojmov, bomo temu tudi dejansko lahko verjeli. Seveda tukaj bo potrebno prisluhniti tudi vsem pomislekom, ki gredo na to, da v 33. členu, kajti po mojem sta tako amandma k 3. kot 33. členu izredno močno povezana, bo potrebno zelo razmisliti o tem, na kakšen način bomo širili krog tistih, ki bodo lahko izvajali krvodajalske akcije. Ampak pri amandmaju k 33. členu se mi zdi, d je potrebno in korektno nagraditi in utemeljeno opredeliti to v zakonu in izraziti priznanje za več kot 53-letno delo Rdečega križa na področju krvodajalske aktivnosti, zato predlagam seveda, kolegicam in kolegom, da amandma k 3. členu podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima prvo gospa Mojca Kucler Dolinar in se vam opravičujem, če ste se prej predhodno prijavila, ampak sem spregledal, potem bom dal pa ministru besedo. Prosim.
Hvala lepa. Ni problema. Lep pozdrav vsem skupaj, v tej dvorani. Jaz bi najprej rada uvodoma povedala, da v naši poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo koncept predloga zakona, ki sledi standardom kakovosti in pa varnosti pri zbiranju, shranjevanju in potem tudi razdeljevanju tako krvi kot krvnih komponent. Kar pa se tiče teh amandmajev oziroma amandmaja k 3. in k 33. členu, ter pa tudi dopisa, ki ga je na nas naslovil Rdeči križ Slovenije, pa bi rada povedala naslednje. Na matičnem odboru smo sprejeli spremembo 33. člena in poleg tega, da je sedaj notri jasno navedeno, tako kot je kolega Germič že ugotovil, da je nacionalni organizator krvodajalskih akcij Rdeči križ Slovenije, lahko damo jasno sporočilo, ne samo temu zboru, temveč tudi vsem ostalim javnostim in Rdečemu križu, da mu nikakor ne želimo jemati njegove vloge, ki jo v tem prostoru ima, ne samo slovenskem, temveč tudi širšem svetovnem prostoru. Kar pa se tiče, moram reči, da nepotrebne bojazni, da bi lahko prišlo do nekega nenadzorovanega izvajanja krvodajalskih akcij, pa moram temu res nasprotovati, saj v 2. členu istega člena, v drugem odstavku istega člena piše, da krvodajalske akcije lahko izvedejo v sodelovanju z nacionalnim organizatorjem, kar pa je Rdeči križ, tudi drugi organizatorji krvodajalskih akcij in to vprašanje smo odprli že res dodobra na matičnem delovnem telesu in kar se tiče organiziranja krvodajalskih akcij, v naši poslanski skupini ne vidimo problema, da tukaj ne bi sodelovale in jih organizirale tudi druge zainteresirane organizacije, društva, Karitas, šole, ki bi začutile neko potrebo ali pa povpraševanje s strani občanov, da akcijo organizirajo. Kot pa vsi vemo, pa pri tej akciji sodelujejo predvsem drugi strokovni pristojno organi, ki pa skrbijo za standarde kakovosti. Zato bi rada zavrnila to bojazen, da bi karkoli lahko to vplivalo na samo kakovost izvajanja krvodajalskih akcij in vsled tega štejemo ta amandma, ki je sicer ponovljen in ga imamo danes pred seboj kot nepotreben in smo prepričani, da dovolj dobro in dovolj ustrezno dajemo pomen tako Rdečemu križu, predvsem pa tudi pomen vsem tistim prostovoljcem, ki se odločajo, da sodelujejo v krvodajalskih akcijah.
Hvala lepa. K besedi se je še prijavila mag. Potrata.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci in pa seveda tudi spremljevalke gospoda ministra! Podpiram predlog amandmaja, ki ga je vložila moja poslanska skupina in pričakovala bi, če je stvar res tako jasna, razumljiva sama po sebi, če nihče ne vidi ovire za to, da bi nacionalni koordinator te dejavnosti bil tudi vnaprej oziroma organizator krvodajalstva Rdeči križ, zakaj naj bi to moglo biti zapisano tudi v zakonu, ki ureja to krvodajalstvo. Če je tako zaradi mene, lahko tudi Rdeči diamant, po novem. Ampak gre preprosto za to, da je v 3. členu zaporednih izrazov, ki se tukaj pojavljajo toliko, nabranih je do sedaj 72 pojasnil posamičnih izrazov, nikjer pa ni v resnici mogoče najti tega, kdo je tisti, ki prevzema odgovornost nacionalnega organizatorja krvodajalstva. Zato bi ta dobra volja, ki je bila tudi tako zalo izražena, pričakovana, bila podprta tudi s tem, da bi amandma dobil podporo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Grill.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister s sodelavci! Uvodoma bi se želel tako v svojem imenu kot v imenu poslanske skupine Slovenske demokratske stranke zahvaliti za vse dosedanje delo in trud na področju krvodajalstva in to tako krvodajalcem kot tudi samemu Rdečemu križu Slovenije. Zagotovo mu lahko priznamo vso zahvalo in ravno iz tega razloga ima v tem zakonu Rdeči križ Slovenije še vedno točno odrejen status kot tudi določbe, ki mu opredeljujejo njegovo vlogo. Strinjam se z številnimi sogovorniki, ki priznavajo uspešno in dobro delo Rdečemu križu Slovenije v preteklosti pri zbiranju krvi, vendar to nikakor ne pomeni, da ne bi mogla biti ta dejavnost v prihodnje organizirana na način, ki bo to stvar nekje izvajala še bolj uspešno, še bolj učinkovito in ravno zato ta določba v 33. členu določa, da lahko tovrstne akcije izvajajo tudi druge institucije. Sam ocenjujem, da ni tukaj nič slabega, da se na ta način Rdečemu križu ne jemlje nobena pristojnost, nikakor pa ni po mojem prepričanju smiselno, da ima Rdeči križ nad tem monopol, da bo dejansko on sam na tak ali drugačen način skušal potem določati, kako naj bi se te akcije izvajale. Strinjam se s tem, da je zagotovo treba zagotoviti, da bo vsaka akcija na področju zbiranja krvi in tudi potem hranjenja imela dovolj velik strokovni nazor, da se to izvajanje izvaja na način, ki bo onemogočalo kakršnokoli možnost okužbe ali celo kakšnih drugačnih zlorab in sam se prepričan, da bodo vse te institucije imele tako strokovne kot tudi ostale reference. Sam in tudi poslanska skupina Slovenske demokratske stranke smatra, da je takšen predlog amandmaja nepotreben, smo tudi na samem odboru to zadevo obrazložili, tudi tam, da nismo sprejeli in tudi sedaj takšne vsebine tega amandmaja ne bomo podprli, ker smatramo, da ni potrebno, kajti kot smo že omenili, v sodelovanju z Rdečim križem Slovenije bo lahko vsaka institucija, ki bo imela dovolj velik strokovni nivo to zadevo tudi izvajala, kar smatramo, da je tudi pravilno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kontič.
Hvala lepa. Razpravljamo o 3. členu in amandmaju k 3. členu. Kasneje pride na vrsto obravnava amandmaja, ki govori tudi o položaju Rdečega križa celo v dveh amandmajih, enkrat v zvezi z informacijskim sistemom drugič pa s tem, da bi se krvodajalske akcije tudi v prihodnje izvajale tako, da bi bile v soglasju z nacionalnim koordinatorjem. Zanimivo pri tem amandmaju je, da zgolj pojasnjujemo v sklopu vseh pojasnil dodajamo še besedici nacionalni organizator krvodajalstva, ki se sicer v zakonu uporablja, to kar je bilo ugotovljeno v predhodni razpravi, ni pa znotraj 3. člena kjer pojasnjujemo pojme, med drugimi tudi takšne: Bolnišnični transfuzijski odbor je organ, ki nadzira uporabo in ravnanje s krvjo, krvnimi pripravki in zdravili iz krvi. Kri je polna človeška kri odvzeta od krvodajalca in pripravljena na transfuzijo ali nadaljnjo uporabo. Krvodajalec je po strokovnih medicinskih merilih zdrava oseba s primerno zdravstveno preteklostjo, ki prostovoljno da kri ali komponente krvi. Krvodajalstvo je in tako dalje. Pojasnjujemo vse pojme, ki so v tem zakonu uporabljeni, nismo pa pripravljeni, kot sem slišal, podpreti tega, da bi notri v ta člen navedli tudi kaj pa pomeni biti nacionalni organizator krvodajalstva. Tega sicer najbolj ne razumem in tudi ocene, da amandma ni potreben, najbolj ne razumem. Pri tem govorimo o zaslugah Rdečega križa v preteklosti, priznavamo mu tudi možnosti za prihodnje, vendar si želimo, da s tem zakonom torej ukinemo monopol, ki ga, kot trdite, Rdeči križ pri izvajanju krvodajalstva v Sloveniji ima. Pri tem ponovno spregledamo dejstvo, ki pa ga navajamo takrat, ko govorimo o preteklem času, v preteklem času ni bilo težav s krvodajalstvom v Sloveniji, v preteklem času ni bilo napak na področju krvodajalstva v Sloveniji, v preteklosti ni bilo tudi ne strokovnih napak in ni bilo nevarnosti za ljudi, tako tiste, ki so dajali, kot tiste, ki so prejemali kri in krvne nadomestke. Torej, nikakršnega tehtnega razloga za to ni, da tega ne bi upoštevali. Nelogično pa je in to vas opozarjam, nelogično pa je, so vsi pojmi v tem 3. členu navedeni, tudi tisti, ki so splošno znani, to, kaj pa pomeni biti nacionalni organizator krvodajalstva, tega pa nismo pripravljeni zapisati v ta 3. člen zakona o preskrbi s krvjo. Jaz predlagam res še en tehten razmislek do zvečer, ko bomo o tem amandmaju glasovali in da ta amandma podpremo in uvrstimo v zakon.
Hvala lepa. Gospod Potrč.
Hvala lepa. Gotovo je prav, da se Rdečemu križu Slovenije priznavajo rezultati, ki jih je v zadnjih desetletjih, kar za desetletja gre, po drugi svetovni vojni, dosegel pri zbiranju krvi, ki so vzorni v primerjavi z drugimi državami, vzorni po kvaliteti, vzorni po organizaciji, vzorni tudi po obsegu, ki je bil ves čas ustrezen in je reševal mnoga življenja v Sloveniji. Jaz bi rad povedal, da sledim sedaj drugič resno razpravo o zakonu o preskrbi s krvjo. Leta 2000 smo jo imeli prvič in da so se takrat že pojavljale zahteve, da je kljub sem pohvalam, ki so bile dane Rdečemu križu, treba zagotoviti, da Rdeči križ takšne vloge ne bo več imel. Glavna razprava je bila o tem, ali je doslej oziroma do takrat imel monopol ali ne in ali naj ga ohrani ali ne. In mi smo se vsi dogovorili, da ni razloga, da bi bil to monopol in da drugi ne smejo organizirati zbiranja krvi in krvodajalstva, da pa ni tudi nobenega razloga, da krvodajalstvo ne bi bilo še naprej organizirano, da se ne bi usmerjalo in da ne bi govorili s pojmom nacionalnega koordinatorja krvodajalstva. In vsi tisti, ki govorite, da ta amandma ni potreben, po mojih občutkih prihajate s takimi stališči zato, ker bi želeli naslednji korak tudi v tem zakonu narediti v zmanjševanju vloge, ne monopola, ker tega ni več, ampak v zmanjševanju vloge nacionalnega koordinatorja, ki ima le možnost in vpliv, kako se krvodajalske akcije in krvodajalstvo v Sloveniji organizira. Da je kaj razloga za to najbrž kaže tudi, jaz bom iskreno povedal, konec koncev smo zato dobili tudi dopis vsi poslanci in poslanke od Rdečega križa, da Rdeči križ ta dva amandmaja, amandma k 3. in 33. členu podpira. In podpira ga zaradi tega, ker se boji, da tudi sedanja vladna politika, tudi sedanja politika ministrstva gre v smeri postopnega zmanjševanja vloge in možnosti, da bi Rdeči križ še bil resnični nacionalni koordinator krvodajalstva. Želi se mu dati vloga, ki bi bila eden od mnogih, mi pa vemo, da je tu mnogo kadrov, da je tu mnogo organizacije, da je to tudi, priznam, sestavni del financiranja Rdečega križa in preko tega uresničevanja mnogih drugih funkcij, ki jih opravlja in da je želja, da se vse to ne daje več in ne zagotavlja več kot možnost poslovanja in dela in funkcij Rdečega križa, ampak vseh drugih. Ali je za to, da se uveljavijo nekateri interesi to pametno? Ali boste s tem zagotovili ponovno rušenje, ne institucije, ampak delovanja, ki je doslej dajalo dobre rezultate? Dajte premisliti, ne si pa misliti, da Rdeči križ, njegovi aktivisti, ki jih je na stotine in tisoče po Sloveniji ne vedo kaj nepodpora tem amandmajem, ki jih tudi Rdeči križ podpira zares pomenijo. Pomenijo željo, da se postopoma vloga Rdečega križa na tem področju zmanjšuje in minimizira. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Germič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, še enkrat. Nekorektno bi bilo, če ne bi korektno povedali, da amandma k 3. členu v svojem besedilu jasno pove, da nacionalni organizator - kar je ključno, tu ne govorim o koordinatorju, ampak o nacionalnem organizatorju, kar je bistveno več. In če je to bistveno več, potem pomeni, da kot organizator ima vlogo na eni strani, da prevzema odgovornost na nacionalnem nivoju za vse krvodajalske akcije, ki se dogajajo, in je zato korektno, da se opredeli ta odgovornost. Kajti lepo je tu danes slišati, da bo nadzor kakovosti in kvalitete v okviru izvajanja krvodajalskih akcij sam po sebi zagotovljen. Tu se vprašam, kakšna je delitev odgovornosti Rdečega križa in drugega organizatorja, pri čemer Rdeči križ sodeluje? Nikjer ni zapisano, v kakšnem obsegu sodeluje. In če bo karkoli narobe, kakšna bo delitev odgovornosti med sodelujočim pri organizaciji in organizatorjem? Če zapišemo, da je nacionalni organizator dolžan dati soglasje, seveda v tem primeru prevzema tisti, ki daje soglasje, tudi odgovornost za samo kakovost izvedbe posameznih krvodajalskih akcij. In če bi danes govorili samo o koordinatorju, potem bi bilo bistveno enostavneje govoriti tudi skladno s 33. členom o sodelovanju. Ker pa govorimo o nacionalnem organizatorju, in tu se prav gotovo strinjamo, tako predlagatelj kot poslanci različnih skupin, koalicije in opozicije, saj je koalicija na odboru predlagala amandma, ki ga je potem odbor potrdil in je bil spremenjen 33. člen. In tu je zdaj bojazen, na kakšen način bodo posamezne vloge med organizatorji, ki bodo dobili soglasje oziroma ki bodo v sodelovanju z Rdečim križem izvajali določene aktivnosti. In tu je vloga Rdečega križa nedefinirana. In mi samo na to opozarjamo, da bi bila dikcija, da Rdeči križ kot nacionalni organizator lahko oziroma mora dati soglasje k temu. In to je zapisano v amandmaju k 3. členu in je potem logično posledično zapisano tudi v 33. členu, kjer je namesto besede "sodelovanje" predlagana beseda "soglasje". In tu je vsebina tesno povezana med obema členoma. Po mojem mnenju, glede na vlogo Rdečega križa do sedaj in glede na zaupanje v zagotavljanje res še višje kakovosti krvodajalstva v Sloveniji, je korektno, da pri tem zagotovimo tudi ustrezen nadzor nad zagotavljanjem kakovosti, in da je tu treba dati vlogo Rdečemu križu tudi v smislu, da je soglasodajalec za izvajanje akcij tudi drugih izvajalcev. Tu nič ne preprečujemo, da drugi ne bi bili tudi izvajalci. Tukaj tega ne preprečujemo. Ne vem, zakaj bi, če bi tu zapisali soglasje, da drugi izvajalci temu ne morejo pristopiti. Torej, lahko so izvajalci tudi tako, kot je zapisano, šole, vojaki ali podjetja, ampak z jasno opredelitvijo odgovornosti. In v soglasju z Rdečim križem bo prav gotovo pregledana vrsta aktivnosti, ki jih mora nekdo, ki bo izvajal krvodajalsko akcijo, tudi izpolniti. Zato se mi zdi smiselno, da podpremo amandma k 3. členu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Kucler Dolinar.
Hvala. Gospod Kontič se sprašuje zakaj ni med pojmi naveden tudi Rdeči križ, zakaj ne? Zato, ker to je ena izmed dejavnosti, ki jo Rdeči križ opravlja in Rdeči križ ima svoj zakon, Zakon o Rdečem križu, kjer so točno utemeljena temeljna določila v zvezi z njegovim namenom in v 9. členu v okviru nalog, ki jih opravljajo kot javno pooblastilo, je kot v specialnem zakonu, v zakonu v Rdečem križu pod peto alinejo navedeno tudi, izvaja akcije za pridobivanje krvodajalcev in organizira krvodajalske akcije. Če samo združimo določilo predloga zakona iz 33. člena in 9. člena jasno vidimo, da so vse te vaše bojazni res odveč in pravzaprav ne vem, čemu so namen. Predvsem pa, gospod Germič je izpostavil vprašanje odgovornosti. Njihova odgovornost, njihovo delo je predvsem v organiziranju in kot sem že poudarila, druge pristojne službe, drugi pristojni organi skrbijo za nadzor kakovosti krvi, za nadzor ali posameznik lahko sploh pristopi dejansko k odvzemu krvi. To bi rada samo poudarila, da ne bi po nepotrebnem zavajali javnosti, sicer pa bodo gotovo tudi strokovnjaki na to odgovorili.
Hvala. Besedo ima gospod Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, spoštovani zbor. 9. marca 1953 leta, se pravi pred 53 leti, so v Zagorju občina, Rdeči Križ in sindikati organizirali prvo krvodajalsko akcijo pod pokroviteljstvom Rdečega križa. Takrat se je prvi dan udeležilo akcije 9 rudarjev, v naslednjih dneh pa preko 900 krvodajalcev. Leta 1993 je država z zakonom podelila javno pooblastilo za organizacijo krvodajalskih akcij Rdečemu križu Slovenije. Danes je organizacija prostovoljnega krvodajalstva v Sloveniji v samem evropskem vrhu. Samo par podatkov: na 1.000 prebivalcev imamo 52 krvodajalcev. Vsak dan rabimo 400 krvodajalcev in v celem letu se zbere 45.000 litrov krvi. Republiški Rdeči križ je s svojimi 56 območnimi organizacijami glavni organizator in to skupaj z zavodom Republike Slovenije za transfuzijsko medicino in transfuzijskimi oddelki po Sloveniji. Torej, eden izmed ciljev tega zakona je očitno razgraditi sistem, ki zelo dobro deluje in skozi stranska vrata ven pripeljati Karitas. Ali bomo po zgledu sosednje Avstrije in še nekaterih drugih držav začeli na koncu prodajati še svojo lastno kri. In na koncu, poslanska skupina Socialnih demokratov že nekaj let dvakrat na leto organizirano odide na krvodajalsko akcijo, zato predlagam mojim kolegicam in kolegom v drugih poslanskih skupinah, da sledijo našemu zgledu, prav tako pa bi podobno akcijo lahko v vladi organiziral tudi gospod minister Bručan, ne pa da razgrajuje sistem, ki dobro deluje. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, gospod minister, spoštovani. Jaz mislim, da smo malo zašli in tukaj se zdaj vse suče okoli, oprostite izrazu, neke ideologije. To, kar smo slišali zdaj na koncu, ampak res na koncu, prej tega ni bilo, prej nihče ni omenjal nobene druge konkretne organizacije, zdaj pa smo. To se pravi, da je verjetno tudi namen tega amandmaja v tem smislu. Razprava je šla v napačno pot in vse se suče okoli tega, kot da je zdaj Rdeči križ tisti, ki je edini in zveličavni in ima največ zaslug za to, da je pri nas vse dobro urejeno. Je, krvodajalstvo je urejeno, ampak gremo lepo po vrsti. Pri nas velja načelo prostovoljnosti in neplačanega dajanja krvi. Za to nima Rdeči križ nobenih zaslug, zato ima zasluge država, prejšnja, če hočete, pa prejšnji sistem tudi, zato ker je to nekako vnesel v zakon. To je treba priznati in moramo si biti na jasnem. Rdeči križ je pač eden v tem sklopu, ki je pač bil potem pooblaščen, da organizira, nihče nič ne trdi, da niso dobro organizirali. Jaz tega nisem rekel in tudi ne bom rekel, ampak želim povedati nekaj drugega, tisto, kar je pa bistvo in ta današnja diskusija do sedaj ni šla v to smer. Je bila popolnoma zgrešena. In bistvo tega našega, bom rekel, uspeha na tem področju je ta prostovoljnost in neplačanost. To nam mora biti jasno. To je bila v Sloveniji določena tradicija, se je uveljavilo takrat, ko se je uveljavljala, ampak veste, da v drugih državah pa to ni tako, prostovoljnost mogoče še, neplačanost pa ne. Ja v tem je ravno bistvo. Poglejte, zakon o delovnih razmerjih določa, da ima delavec pravico do odsotnosti z dela zaradi darovanja krvi na dan, ko prostovoljno daruje krvi. V tem primeru izplača delodajalec nadomestilo plače delavcu v breme zdravstvenega zavarovanja. Gospodje, ukinimo mi to v zakonu o delovnih razmerjih, pa boste videli, kaj bo "ratalo" iz tega. Jaz pa hočem ravno to povedati, da bistvo uspeha je ravno v tem določilu zakona o združenem delu, ki je pač, ne vem od katerega leta, lahko, da je že od leta 1953 naprej to, mene to nič ne moti, če je takrat, ampak to je bistvo uspeha. To je bistvo. In kaj hočem zdaj povedati, nam čisto nič ne pomaga, če se mi prepiramo, pa enemu damo ekskluzivno pravico, ali pa tudi dvema, če hočete, kar se vi bojite, ali pa tudi trem, če bomo ukinili to v zakonu o delovnih razmerjih, potem nam ne noben ekskluzivist, pa noben monopolist ne bo mogel nič pomagati, ker se bo verjetno ta naš sistem prostovoljnosti in neplačanega dajanja krvi sesul. V tem je bistvo, gospodje, zato je ta amandma popolnoma brezpredmeten. Če želimo, da bo to še naprej uspešno, to naše poslanstvo krvodajalstva, potem se moramo boriti za to, da bi še poleg tega, kar je tu zapisno, še bo zapisano, da bo delodajalec še od tega imel kakšne koristi pri zavarovanjih ali karkoli. Potem bomo lahko govorili, da bo to še naprej uspešno delovalo tudi v tem današnjem času, ko vemo, da je že vse zmaterializirano. In marsikateri delodajalec kljub temu, da je to tako zapisano, začenja razmišljati, ne vem, po svoje, ker gleda s svojega zornega kota, zato bo potrebno razmišljati, da bi še delodajalcu kaj dali od tega. Jaz ne trdim, nimam nobene ideje, samo govorim, v katero smer bo moralo iti razmišljanje, ne pa v to, da bi notri zapisali, da bo eden imel monopol, meni je čisto vseeno, kdo je, noben monopol sicer ni dober, ampak to zdaj v tem primeru ni pomembno. Jaz hočem povedati, da zaradi drevesa ne bomo izgubili gozda, gozd pa je v tem primeru to, kar je zapisano v zakonu o delovnih razmerjih. To je bistvo in to bomo morali še malce razširit tudi na delodajalca. Še, da bo imel kakšne pravice in ugodnosti, jaz ne vem kakšne, ampak čas bo verjetno pokazal, da bo nekaj potrebno storiti. Prepir okrog tega, kar se zdaj pogovarjamo, dodeljevati neke ekskluzivne pravice, je pa popolnoma mimo konteksta sedanjega časa. To sem hotel opozoriti, ne pa to, da bi jaz kritiziral Rdeči križ, bog ne daj, mi na kraj pameti ne pride. In sem tudi povedal, da je dobro organizirano, da dobro dela, ampak osnovna zadeva zakaj to tudi dobro dela, je pa tu v zakonu o delovnih razmerjih in na to se moramo osredotočiti in o tem še kaj razmišljati, pa še tu kaj dodelati, ne pa da bomo komu dali ekskluzivne pravice, ki mogoče zdaj niso tako ekskluzivno napisane, to je bistvo in srčika problema. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz doslej nisem želel nobenega prekinjati zaradi razprave, ampak dajmo vseeno malo bolj se osredotočiti na amandma, če se da. Besedo pa ima gospod Bajc.
Hvala gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister in sodelavki. Jaz sem prepričan, da vemo vsi, o čem razpravljamo danes. Pa moj komentar na to. 54 krat sem do sedaj dal kri, kar pomeni, da sem dal čez 20 litrov krvi, niti enkrat nisem šel zaradi tega, ker me je povabil na to edini pooblaščeni organizator krvodajalske akcije, ne izvajalec in nekateri kolegi so razpravljali, kako skrbi za kvaliteto, da ne pride do okužbe, ne, za to skrbi nekdo drugi, za to skrbi izvajalec. Sam sem se udeležil, kot rečeno, 54 krvodajalskih akcij, pri čemer sem bil, mislim, da približno polovico ob organizacijah Rdečega križa, ostalo sem pa daroval kri v bolnišnici Izola, neposredno na zavodu za transfuzijo krvi, mislim, da se tako kliče ali pa se je vsaj klical tako in štirikrat sem daroval kri, ko sem služil vojsko v Nišu. Drugo, ko nekateri kolegi govorijo kako je, res je, ampak 1954 leta, kolega Samo, je bil edini in do danes praktično edini po zakonu določeni organizator krvodajalskih akcij Rdeči križ. Izvaja ga tudi zavod za transfuzijo neposredno brez organizacije Rdečega križa. In zakaj sedaj ne reči, tako kot se je zapisalo v 33. členu, nacionalni organizator krvodajalskih akcij je Rdeči križ, potem pa še drugi, krvodajalsko akcijo lahko izvajajo v sodelovanju z nacionalnim organizatorjem, se pravi z Rdečim križem, če smo mu rekli, da ima ta status in vlogo iz prejšnjega, tudi drugi organizatorji krvodajalskih akcij. Še enkrat naj ponovim, tudi kaj drugega, če ste nekateri kolegi razpravljali kako in ne vem kaj je vse zasluga Rdečega križa, tudi verjetno na drugih, ne samo na ti, ampak spomnili se bomo, tisti, ki smo tudi na humanitarnem področju delovali, do približno pred 20 leti govoriti o Karitasu je bilo bogokletno gospodje, kolegi in kolegice. Bogokletno je govoriti, da lahko še kdo drug organizira humanitarne organizacije. Mislim, da so se zadeve tudi na tem področju spremenile in je prav, da so se spremenile. Naj povem samo še enega od privilegijev nekoga, lahko rečem tudi konkretno Rdečega križa. Spomnili se boste, recimo, takrat ko smo nekateri pred 35 leti delali vozniške izpite. Samo Rdeči križ je lahko organiziral predavanje, dobili smo neko spričevalce, da smo opravili 20 urni tečaj in preizkus iz nudenja prve pomoči. Prav je mogoče v tistem trenutku, vendar danes govoriti, da je samo za to sposoben in edini zveličaven Rdeč križ, ne vem, če je temu tako. In da ne bi našteval še nekaterih drugih področij, kjer imamo neke pooblaščene ali pa neke zveličavne organizatorje in drugim ne prepustimo. Jaz pravim, če je temu tako, in v največjem primeru tudi je, in gre pohvala tudi Rdečemu križu, ampak naj se dokaže z delom tudi v prihodnje, da bo, bom rekel, to dosegel, kar nekateri trdite, ali pa tudi delno jaz temu pritrjujem, da je dosegel v svojem dosedanjem delu. Ampak dajmo pa možnost tudi drugim, da se pokažejo. Ne gre za, še enkrat ponavljam, ne gre pa za izvajanje krvodajalskih akcij, ampak gre za organizacijo pri izvedbi krvodajalske akcije. In če poenostavim, mislim pa, da smo večinoma tukaj tudi krvodajalci, vsaj prepričan sem tako, Rdeči križ je organiziral prostor skupaj z občino, poslal je včasih vabila, da smo šli z avtobusom v Izolo v bolnico na odvzem krvi, potem je tam pomagal izpolniti, recimo, po novem vprašalnik, ki ima 125 vprašanj, ponavadi ti posodijo tudi očala, ker kadar gremo dajati kri ne nosimo svojih očal, ponudil nam je tisto, kar je priboljšek, bom rekel, včasih bil tudi kozarec vina, danes je samo čaj in instant kava. Žal, izgleda, ker so rekli, da to ni primerno, recimo, če greš v bolnico Izola, pa ti včasih ti organizatorji sami v bolnišnici mogoče kaj postrežejo tudi drugega. Skratka, kolegice in kolegi, pustimo naj se tudi v prihodnje Rdeči križ dokazuje, tudi na tem področju, ampak omogočimo tudi drugim, da se dokazujejo v sodelovanju, kot smo rekli tukaj, z nacionalnim organizatorjem krvodajalskih akcij Rdečim križem Slovenije. Zato podpredsednik, ne bom podprl tega amandmaja.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Grillu.
Še enkrat, hvala za besedo. Tudi sam delim mnenje, da je v Sloveniji izvajanje krvodajalstva organizirano na način, ki nam ga lahko zaveda marsikatera država, ampak da je ta organizacija takšna kot je, je zagotovo razlog v tem, da je cel sistem tako organiziran in ne samo eden delček, kot nekateri tukaj želijo pripisovati Rdečemu križu. Moja dva sogovornika oziroma predhodnika sta že pojasnila, da je zelo pomembna pri uspešnosti krvodajalstva tudi zavest Slovenk in Slovencev, humanitarnost in pa nenazadnje tudi način, da se vsaka taka akcija na nek način "refundira" skozi prosti dan. To pomeni, da je cel sistem tak, da se tudi zagotavljajo sredstva, ki omogočajo izvajanje teh akcij na način, kakršnega imamo. Me pa na nek način preseneča etiketiranje predvsem s strani opozicijskih poslank in poslancev, pa ne samo pri tem zakonu, pri kateremkoli ga sprejemamo, da je v vsakem zakonu prisotna neka ideologija, da je v vsakem zakonu prisoten neki zelo nameren cilj, da želimo rušiti nekaj, kar je bilo dobro in da si želimo na ta način ustvariti sebi ali komu drugemu neke privilegije. Jaz o tem ne morem deliti mnenja, kajti če bi bilo temu tako, potem bi človeštvo bilo še vedno na stopnji pred nekaj 10 tisoč leti, vemo, da vedno vsak strmi k nekim spremembam, ki stvari skušajo izboljšati. Tudi vsak zakon sedaj, sem prepričan, da strmi k temu, da stvari izboljšamo in tudi ta zakon je tak, nobeden Rdečemu križu Slovenije ne jemlje nekih zaslug iz preteklosti, nobeden ga ne omejuje pri njegovem delu tudi vnaprej, je pa prav, da se omogoči tudi drugim, ki so željni in sposobni izvajati to akcijo oziroma v sodelovanju z Rdečim križem kot nacionalnim organizatorjem in to lahko prispeva samo k izboljšanju te dejavnosti in v nobenem primeru ne more stvari poslabšati. Tako da, takih argumentov, da je bilo v preteklosti delo Rdečega križa dobro, zakaj to spreminjati, da ni bilo napak, zakaj sedaj zopet spreminjati. Takega mnenja jaz ne delim, kajti kljub temu, da je v preteklosti dobro delovalo, to ne pomeni, da ni možno v prihodnosti stvar še izboljšati. Vsaka stvar je možna, da se izboljšuje in to je tudi tukaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Klavora.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister, kolegice poslanke in poslanci. Vrtimo se v nekem začaranem krogu in mislim, da mešamo pojme. Zelo me čudi, da je tolikšna debata o tej zadevi in morda se je ravno v svoji razpravi gospod Bajc najbolj dotaknil perečega problema. In sicer to, da mešamo organizacijo in odvzem. To je popolnoma enostavno. Mešamo organizacijo in odvzem. Sam sem, pravzaprav nisem bil krvodajalec, bil sem pa tisti, ki je odločal o tisti krvi, komu jo bomo dali in kdaj jo bomo dali. Zato mislim, da so to zelo pomembne stvari in se ne izgubljajmo v nebistvenih zadevah, ampak v bistvenih. In, če dovolite, nekaj mojih opažanj, kar se tiče Rdečega križa, kapo dol. V vseh letih je to bila organizacija, ki je opravila svoje delo, ki ima zaradi madeža v bližnji preteklosti kakšno črno piko, naj ne bo kaznovan zaradi tega, kajti to ni vodstvo Rdečega križa, to so bili številni, stotine in stotine aktivistov Rdečega križa, ki so pošteno in lepo delali. Vsekakor me ne moti, če ima tudi to priznanje, da je nacionalni organizator oziroma koordinator pri tej zadevi. Lahko bi to sprejeli mirno, mene ta amandma ne moti. Ker pa se naša miselnost tudi iz današnje razprave le malo spreminja in se spreminja tudi v glavah tistih, ki bi bili pripravljeni kri dajati in niso več časi, ko so šli v četi ali pa v stotniji z zastavo ali pa s pesmijo na krvodajalsko akcijo, ko je nekdo to organiziral, so zdaj le malo drugačni, te glave, kdo bo dal kri. Jaz nisem tak optimist, da bo preveliko ljudi želelo dati kri, nisem prevelik optimist, tudi glede na to, kako se delodajalci obnašajo do krvodajalcev in kakšne so te stvari vnaprej, nisem optimist. Zato v takem pogledu sprejemam tudi to, da poleg Rdečega križa lahko organizira krvodajalske akcije tudi kdo drugi, oprostite, sem bil jasen, organizira, tukaj ni nobene nevarnosti, da se bo s krvjo, z odvzemom ali karkoli zgodilo. Prosim vas, te pojme je tričetrt razpravljalcev v tej dvorani mešalo; organizacija in odvzem. Govorimo o organizaciji. Če bodo organizatorji naslednji, tudi takšni, ki bodo tako sposobni kot Rdeči križ, naj konkurirajo, jaz ne bom popravljal besede "konkurirajo", naj sodelujejo pri tem, kajti še kako bo kri v bodočnosti potrebna. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Germič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz moram reči, da me nekoliko žalosti razprava, kolega Bajc, ki si tako poskušal razlagati in pomen organiziranja krvodajalskih akcij. Jaz moram reči, da sem bil ravnatelj ene gimnazije, torej Gimnazije in srednje kemijske šole v Rušah in so vsako leto prihajali k meni aktivisti Rdečega križa, ne funkcionarji, nihče od tistih plačanih recimo v Rdečem križu, ampak aktivisti na terenu, ki so zelo skrbeli za to, da bo izvedena ta krvodajalska akcija. Veste, govorimo o tem, govorimo o tem, ne zato, ali je kaka kava ali karkoli bilo rečeno, tukaj se mi zdi, da ste podcenjujoče govoril tako na eni strani za tiste, ki dajo kri v okviru organizirane akcije, kot do tistih, ki opravijo veliko ur prostovoljnega dela, veliko ur prostovoljnega dela zato, da je vse organizirano tako, da lahko pride do krvodajalske aktivnosti tistih na eni strani, ki dajo kri in tistih, ki to kri jemljejo. Meni je jasno, da je tukaj potrebno strokovno opraviti samo dejanje in da tukaj so izvajalci, ki to naredijo, seveda je pa zelo pomembno, zelo pomembno je tudi danes, ko govorimo o tem, da v Slovenski prostor dajemo jasno sporočilo, da gojimo načelo prostovoljnosti na obeh straneh in da gojimo načelo solidarnosti in se mi zdi, da ko podcenjujoče govorimo, ali pa z lahkotnostjo govorimo o tem, kako je organizirano krvodajalstvo v Sloveniji, ne dajemo teh dobrih sporočil. Jaz nimam dileme o tem, ali je Rdeči križ edini in samo on poklican za organizatorja, nimam dileme o tem, da naj bo tudi drugi. Seveda imam pa dilemo o tem, ali bo to učinkovito in a veste, jaz sem sam športnik in zlato pravilo v športu je, ne menjavaš ekipe, ki zmaguje. Če pa opažamo nepravilnosti, če opažamo možnosti zato, da bo to drugače, potem pa to naredimo tako, da seveda bo ta aktivnost imela razvojno dimenzijo in jaz se strinjam s kolegom Klavoro, ki pravi, da če bomo prostovoljnost in solidarnost manj poudarjali, da je perspektiva mogoče drugačna in to tako na tistih, ki bodo organizirali krvodajalsko aktivnost, kot tistih, ki bodo ključni akterji v okviru same aktivnosti. In seveda, jaz še enkrat poudarjam, gre za amandma, ki govori o tem, da Rdeči križ daje soglasje vsem ostalim, ki bodo lahko organizirali krvodajalske akcije, kajti sodelovanje je zelo, zelo ohlapen pojem, zelo, zelo ohlapen pojem in prisluhnimo tistim, ki nas opozarjajo, opozarjajo, da takšna definicija ni dobra. Jaz si seveda želim, da bo število krvodajalcev naraščalo, še bolj pa si želim, da bo potreba po krvi čim manjša, kajti na ta način bomo zagotavljali potrebe po krvi na čim bolj uspešen način, seveda tu je naš razmislek zakaj je smiselno podpreti ta amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Bajc.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolega Germič, mislim, da ste me napačno razumel v moji predstavitvi in ko sem nazorno govoril o kavici sem hotel povedati, ker ste nekateri razpravljali in mešali, tako kot je rekel dr. Klavora, organizatorje krvodajalskih akcij in izvajalce, zaradi tega sem rekel, kri mi jemlje zavod za transfuzijo krvi, da sem prišel, rekel sem, približno 25- ali 30-krat sem pa prišel na povabilo Rdečega križa in njegovih prostovoljnih aktivistov. Za uspešnost krvodajalstva ni pomembna organiziranost, pač pa naša pripravljenost tu notri, da smo pripravljeni zastonj darovati svojo kri. Spomnite se, kolegi, tisti, ki ste krvodajalci, kaj se je dogajalo v tistih letih ob osamosvojitvi, ko so začeli delodajalci govoriti, ne, nisi upravičen več do izostanka tisti dan in tako naprej. Kaj se je zgodilo? Mislim, da se nam je krvodajalstvo skoraj prepolovilo! Hvala bogu, tudi po zaslugi Rdečega križa in aktivistov, tako kot je kolega Germič rekel, se je to začelo vzpenjati. Vendar sami ste pa rekli, da ne nasprotujete, da drugi - zakaj pa ne omogočiti še nekomu, da bo delal na terenu, bom rekel pod narekovaji, to propagando, da bo vedno več ljudi pripravljenih prostovoljno darovati kri, tudi v primerih, če bodo delodajalci ali pa če bo zakonodaja rekla, nisi upravičen do tistega enega dneva izostanka ali ne vem česa. In omogočimo tudi drugim! Ne razumem pa tega amandmaja, da bo Rdeči križ kot humanitarna organizacija dajal soglasje nekomu drugemu, da bo lahko izvajal organizacijo. Prej bi pričakoval, pa morda bi tudi podprl ta amandma, če bi v tem amandmaju pisalo, da je zavod za transfuzijo krvi tisti, ki da neko soglasje organizatorju krvodajalskih akcij. Spomnim se kot župan, ko sem bil v Postojni, ko so prihajali - recimo, imeli smo probleme s prostorom in ne vem s čim vse -, ko so prišli z zavoda za transfuzijo krvi pomagati iskat skupaj z Rdečim križem in občino lokacijo oziroma prostore, kjer naj bi zavod izvajal krvodajalske akcije. Zaradi tega, kolegi, bodimo demokratični, omogočimo tudi drugim, predvsem pa dobimo vsi skupaj čim več krvodajalcev! Da bo pa potreba po krvi vedno manjša, mislim, da nikoli ne bodo delali plastične krvi in bo vedno potrebna določena količina krvi in substanc, ki se jih pripravlja s krvjo. Tako da dajmo omogočiti tudi drugim, da dobimo čim več krvodajalcev, in ne prepustiti, tako kot je bilo v preteklem obdobju, tega samo eni organizaciji, da to lahko izvaja.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kokalj.
Sicer je bilo že vse povedano, ampak glede na to, da trg s krvjo očitno postaja zanimiv in da bo verjetno tudi počasi začelo krvodajalce zanimati, kako ta "trgovina" poteka, se lahko tudi kdaj zgodi, da bi iz takih ali drugačnih razlogov motivacija za krvodajalstvo začela padati. Zato je treba poskrbeti, da bo čim več tistih, ki bodo stimulirali krvodajalce za to, da bodo kri dali. Mislim, da monopol na tem področju nikakor ni dober. In v tem smislu amandma, ki ga predlaga Liberalna demokracija, pravzaprav poskuša obdržati nek monopol. Vemo pa, da monopol zmanjšuje konkurenčnost, ta zmanjšuje potem tržnost, predvsem količino krvodajalcev. In mislim, da je treba narediti vse, da se zagotovi, da bo čim več krvodajalcev na trgu, če temu tako rečem. Vsekakor pa Rdeči križ s tem ni onemogočen v ničemer. Če bo ohranjal in izboljševal svoje dobro ime bodo ljudje gotovo tudi na pobudo Rdečega križa še naprej se udeleževali njihovih akcij, vsekakor pa so izkušnje Rdečega križa lahko pomoč tudi tistim organizacijam, ki se čutijo poslane, da pri tem plemenitem delu pomagajo. Zato je resnično težko podpreti tak amandma, ker Rdečega križa v nobenem primeru ne postavlja v noben depriviligiran položaj, ampak omogoča, da se vključujejo v to še drugi. In pravzaprav Rdečemu križu tudi pomaga, da svoje znanje in izkušnje tudi razdeli tistim organizacijam, ki vidijo to poslanstvo.
Hvala lepa. Gospod minister imate besedo.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! Hvala za besedo. Ministrstvo za zdravje ne podpira tega amandmaja. Namreč zdi se nam, da je ta amandma nepotreben. Po drugi strani pa amandma, po katerem bi lahko Rdeči križ ob predlaganem besedilu odločal, kdo poleg njega lahko še organizira krvodajalske akcije, pomeni dejansko nek monopol, ki ni priporočljiv. Danes me je presenetila razprava, moram reči, v zvezi nepoznavanja ali neločevanja med organizatorjem in izvajalcem. Te stvari so dosti dobro jasne in tudi napisane v zakonu o Rdečem križu. Tam so stvari tudi dobro razmejene. Stvari so dobro opredeljene v 33. členu, še posebej z amandmajem, ki ga je sprejel odbor za zdravstvo in zato ni potrebe po posebni opredelitvi v 3. členu zakona. In tudi 10. člen je te stvari že nekako uredil z dodatki. Jaz mislim, da v bistvu ni nobene potrebe za sprejem tega amandmaja. Proti monopolizmu, proti monopolom pa v smislu čim boljše konkurence itak nekako svet po svoje deluje. Število krvodajalcev pa mora biti ravno prav, ne preveliko, ne premajhno, količina krvi mora biti primerna. Zato je treba k temu stremeti in v kolikor bo informacijski sistem, ki bo omogočal kontrolo med posameznimi organizatorji krvodajalskih akcij mislim, da je stvar s tem zagotovljena v prihodnje v najboljši možni obliki. Hvala.
Zaključujem razpravo o 3. členu in pričujočemu amandmaju. V razpravo dajem 10. člen ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Želi kdo besedo? Zaključujem razpravo. V razpravo dajem še 33. člen ter amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. Želi kdo besedo? Gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V bistvu smo razpravo o tem členu odprli že pri 3. členu, gre za razliko oziroma amandma, s katerim se predlaga, da se sodelovanje nadomesti s soglasjem. Vsa opozorila, ki so šla v to smer, kako slabo je, če bi Rdeči križ bil oziroma imel monopol nad organiziranjem krvodajalstva, je seveda povsem odveč, ker že sedaj ni tega monopola, že sedaj lahko drugi organizirajo in tako bo obstalo tudi v prihodnje tudi po tem zakonu. Pomembno pri tem je, da Rdeči križ pri tem ima kot nacionalni organizator krvodajalstva določeno besedo. Naloga nacionalnega organizatorja krvodajalskih akcij je bdenje nad izvajanjem le teh, preprečitev nekontroliranega izvajanja krvodajalskih akcij, da se število organizatorjev ne bi preveč povečalo, zaradi česar bi lahko slovensko krvodajalstvo zapadlo v krizo namesto, da bi se razvijalo, so zapisali v Rdečem križu Slovenije pa tudi minister za zdravje pravi, da je potrebno ravno pravo število krvodajalcev, ne preveč in ne premalo, tako je verjetno tudi z organizatorji krvodajalstva. Kot sem dejal si ne želim, da bi tudi področje organiziranja krvodajalstva postala tržna dejavnost. Želim si, da bi tako kot v preteklosti lahko čez nekaj časa ugotavljali, da imamo v Sloveniji dobro organizirano krvodajalstvo, da bomo priznali, da ni bilo monopola, da bomo pa priznali tudi tistim, ki so dobro organizirali, da so to zadevo dobro izpeljali. Prej je bilo povedano, da je Samo Bevk vnesel ideologijo v razpravo, ker je omenil Karitas kot prvi razpravljavec, pa temu ni tako, Karitas je bila omenjena že pred njim v tej razpravi, pa nič hudega. Torej, mi si želimo s tem amandmajem doseči predvsem to, da Rdeči križ kot nacionalni organizator krvodajalstva ohrani vlogo, ki jo ima in s tem tudi zagotovi kvalitetno organizacijo v prihodnje. Jaz ne pristajam na to tezo oziroma trditev, da tudi, če je nekaj dobro, je treba spreminjati. Seveda je možno, da se zadeve izboljšujejo, ampak kdo jih lahko izboljša, tisti, ki je v preteklosti že pokazal, da zna na tem področju dobro delovati. Predlagam podporo temu amandmaju s strani poslank in poslancev državnega zbora.
Hvala lepa. Mag. Potrata.
Hvala. Zlasti minister, ki je zdravnik mi bo verjetno pritrdil, da vsaka sprememba ni nujno sprememba na bolje. Ko sem ga v poslanskem vprašanju spraševala o strategiji preskrbe s krvjo, sem to vprašanje zastavila takrat, ko smo se na slovenskem ozemlju, zlasti v severovzhodni Sloveniji soočili z drugimi organizatorji in izvajalci krvodajalskih akcij, ki so plačali za plazmo. Odgovora o strategiji nisem dobila zelo obsežnega ali poglobljenega, zagotovilo je samo bilo, da bo tudi v prihodnje krvodajalstvo temeljilo na prostovoljnosti in ne plačljivosti in da smo Slovenci samozadostni kar zadeva krvodajalstvo. Ker je bil omenjen 33. člen in kjer je minister se skliceval na to, da ne znamo, da je tu dobro definirana razlika, bi opozorila, da ravno v tem členu ni tako jasno postavljena razlika, ker je tudi organizatorju pripisano, da izvaja krvodajalsko akcijo, tako da, dajmo potem, ko že govorimo o tem, zadeve le natančno poimenovati. Mislim pa, da bi bilo prav ravno pri tako zelo občutljivi stvari nacionalno organizacijo zaradi preglednosti, zaradi nemožnosti vdorov in zlorab, ki se jih zadnje čase tako zelo bojimo vendarle prepustiti enemu, ki pa seveda da možnost organizacije tudi drugim in s tem tudi izvajanja. Mislim, da je amandma korektno vložen in če bi bili nameni dobri in zahvale resne, potem bi sprejeli in podprli tak amandma.
Hvala. Gospod Bajc.
Hvala, gospod podpredsednik. Jaz sicer nisem dobil pisma, ki ga je citiral kolega Kontič od Rdečega križa, ne vem zakaj, lahko bi pa prinesel kakšno zlato medaljo Rdečega križa, ki sem jo prijel kot organizator in kot krvodajalec. Zakaj uporabljam izjavo kolega Kontiča? Zaradi tega, ker se mi zdi vsaj eno tisto kar ste prebral, kolega Kontič, ni pristojnost organizatorja, ampak je pristojnost izvajalca krvodajalskih akcij, to je pa Zavod za transfuzijo krvi. In strinjam se pa z razpravo kolegice Majde, ki pravi, da v 33. členu zgleda, da na odboru, ko je bil sprejet ta amandma, niste ali pa niso ločili organizatorjev od izvajalcev in se je zapisalo, da je nacionalni izvajalec krvodajalskih akcij Rdeči križ, ne, je samo organizator. Ja, piše, krvodajalske akcije lahko izvaja, Rdeč križ ne izvaja krvodajalskih akcij, ampak organizira in tako naprej.
Jaz bom zelo hvaležen, kolega, če mi pustite, da jaz vodim sejo. Gospod Kontič, želite besedo? Dobro, nimate več časa, točno. Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21. uri in 25 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Pozdravljam ministra in sodelavke! Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O TUJCIH. Za razpravo imamo na voljo 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavnika vlade vabim, da poda dodatno obrazložitev. Prosim.
Dober dan! Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, kolegice in kolegi! Dovolite mi, da vam v kratkem predstavim predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o tujcih, s katerim bodo v slovenski pravni red prenesene tri direktive Evropske unije, ki urejajo izdajo dovoljenja za prebivanje žrtvam trgovine z ljudmi, raziskovalcem in študentom. Hkrati pa je predlog zakona tudi usklajen z novim zakonikom o schengenskih mejah. Dodan je nov razlog za izdajo dovoljenja za začasno prebivanje za državljane tretjih držav, ki so žrtve trgovine z ljudmi, ki se jim dovoljenje izda v primeru, če bodo sodelovali kot priče v kazenskem postopku. Poleg tega je posebej urejena izdaja dovoljenja oziroma zadrževanja v Republiki Sloveniji v času tako imenovane stabilizacijske dobe oziroma dobe okrevanja, ko se pravzaprav žrtev šele odloča o tem, ali bo sodelovala kot priča v kazenskem postopku. Predlog zakona ureja izdajo dovoljenja za začasno prebivanje zaradi opravljanja raziskovalnega dela. Prav tako je zagotovljena tako imenovana mobilnost raziskovalcev, ki imajo v drugi državi članici Evropske unije izdano dovoljenje za prebivanje za raziskovalca in želijo za določen čas, torej do treh mesecev, prebivati na območju druge članice, s čimer bo mogoče raziskavo opravljati v več državah istočasno oziroma hkrati. S predlogom zakona se dopolnjuje možnost prebivanja tujcu zaradi študija, kar je urejeno že s sedaj veljavnim zakonom. Dopolnitev bo omogočala vsem, ki v Sloveniji prebivajo na podlagi dovoljenja za začasno prebivanje zaradi študija, da v času veljavnosti tega dovoljenja opravljajo tudi delo, in sicer zaradi kritja stroškov študija. Predlog zakona se usklajuje, kot sem prej omenil, tudi z novim zakonikom o schengenskih mejah, na način, da se ohranjajo določbe, ki so enake kot v zakoniku, v določenem delu pa se določbe spremenijo tako, da napotijo na uporabo tega zakonika. Na novo je tudi določeno, da ima državljan tretje države zoper zavrnitev vstopa možnost pritožbe, kar po sedanji ureditvi ni mogoče. Predlog zakona poleg prisilne odstranitve na novo ureja tudi prostovoljno odstranitev tujca iz države v primerih, ko tujec v postopku odstranitve sodeluje s policijo. Za mladoletne tujce brez spremstva staršev, ki nezakonito vstopijo ali nezakonito bivajo v Republiki Sloveniji je poleg nastanitve v centru za tujce na novo urjena možnost nastanitve tudi drugje, seveda, pod nadzorstvo organa socialnega varstva, kadar je takšna nastanitev za njih, se pravi za mladoletnike, primernejša. Hvala lepa.
Hvala lepa mag. Zinrajhu, državnemu sekretarju. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. Prosim predsednico odbora gospo Kucler Dolinar, da predstavni poročilo.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav državnemu sekretarju, kolegom poslancem in kolegicam poslankam! Odbor državnega zbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 23. redni seji obravnaval kot matično telo zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o tujcih. Predstavnik predlagatelja, minister za notranje zadeve, Dragutin Mate je k členom predloga zakona podal dopolnilno obrazložitev, v kateri je poudaril, da je temeljni razlog, ki je narekoval pripravo predloga zakona, uskladitev zakona o tujcih s pravnim redom EU in tudi vsebinski prenos treh direktiv ter zakonika o Scheeengenskih mejah v naš pravni red. Predstavnica zakonodajno-pravne službe je povedala, da so pripombe iz pisnega mnenja njihove službe ustrezno upoštevanje z amandmaji, ki so jih vložile poslanske skupine SDS, Nove Slovenije, SLS in DeSUS-a. K predlogu zakona je podala pisno mnenje tudi komisija državnega sveta za politični sistem, iz katerega izhaja, da komisija predlog zakona podpira, je pa izpostavila nekatere rešitve oblikovane v zvezi z nekaterimi členi predloga zakona. Na sami seji odbora so sodelovali tudi predstavniki UNCHR-ja in mirovnega inštituta ter predstavnica slovenske filantropije. Predstavniki navedenih institucij so sicer pozdravili uskladitev veljavnega zakona z evropsko zakonodajo glede žrtev trgovine z ljudmi, kot nove kategorije ranljive osebe, hkrati pa so opozorili tudi po njihovem mnenju na nekatere vprašljive oziroma problematične vidike predlaganih sprememb in dopolnitev v zvezi z vprašanjem suspenzivnosti pravnega sredstva, žrtve trgovine z ljudmi, nadalje vprašanje v zvezi z mladoletniki. Na izražene pomisleke nevladnih organizacij je v nadaljevanju podal pojasnila predstavnik predlagatelja, ki je poudaril, da Slovenija spoštuje vse mednarodne konvencije in direktive na tem področju, ter zagotovil, da tudi predlagane določbe te novele predstavljajo ustrezen in celoten vsebinski prenos direktiv v delu, ki se nanašajo na zakon o tujcih v naš pravni red. Opozoril pa je, da nekaterih pripomb nevladnih organizacij ni bilo mogoče upoštevati čisto iz formalnega vidika, ker se ne nanašajo na zakon o tujcih, temveč na področje, ki ga ureja zakon o azilu. Glede postopka z mladoletnimi tujci brez spremstva staršev ali drugih zakonitih zastopnikov, ki nezakonito vstopijo ali ki nezakonito prebivajo v naši državi je poudaril, da mladoletnika v nobenem primeru ni mogoče vrniti matični državi, dokler mu ta ne zagotovi primernega sprejema, v nobenem primeru pa se mladoletnika brez spremstva ne sme vrniti drugi državi v nasprotju z mednarodnimi konvencijami. Dodatna pojasnila je dal tudi glede predlagane rešitve, ko je tujcu, ki mu je bil zavrnjen vstop v Republiko Slovenijo dana pravica do pritožbe. Tu gre za uvedbo nove možnosti v skladu s schengenskim zakonikom, po katerem se lahko oseba, ki ji je bil zavrnjen vstop v schengenski prostor, pritoži na to odločitev. Pojasnil je, da se tujec v tem primeru ne nahaja na ozemlju Republike Slovenije, zato je od rešitve pritožbe odvisno, ali se mu omogoči vstop ali ne. Članice in člani odbora glede na pojasnila predstavnika predlagatelja predloga zakona niso podprli predlogov nevladnih organizacij, ki so bili povzeti v amandmajih poslanskega kluba LDS in poslanca Mirana Potrča, amandmaja poslanskega kluba LDS in poslanca Mirana Potrča k 4. členu, po kateri bi pritožba zoper odločitev zadržala izvršitev, pa sta bila umaknjena, saj sta predlagatelja amandmajev se zadovoljila s pojasnili, ki jih je v tem kontekstu podal predlagatelj zakona. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS tre ob koncu glasoval tudi o vseh členih zakona skupaj ter jih sprejel.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi ima besedo gospod Petan v imenu SDS.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Predstavnika vlade, kolegice in kolegi! Zadnja sprememba zakona o tujcih je iz konca leta 2005, torej velja šele dobrega pol leta. Vzrok za tako hitro ponovno spremembo pa je sprejetje treh direktive Sveta Evrope, in sicer o dovoljenju za prebivanje za državljane Sveta Evrope. Za prebivanje državljanov tujih držav, ki so žrtve trgovine z ljudmi direktiva o pogojih za sprejem državljanov tretjih držav za namene študija, izmenjave učencev in za primere usposabljanja in pa direktive o posebnem postopku za dodelitev vstopa državljanov tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja. Omenjeno vsebino pa je potrebno postaviti v kontekst funkcioniranja Evropske unije s poudarkom na migracijah. Pravni red Evropske unije ureja režim enotnega upravljanja zunanjih meja držav članic in tudi na tem področju je bila sprejeta nova uredba o pravilih gibanja oseb preko meja. Uredba je v sklopu zakonika o schengenskih meja in celovito ureja prehajanje preko meja, kot je prehod zunanjih meja, nadzor meje, pogoji za vstop, človeški viri, sredstva za nadzor meje, način kontrole in podobno. Zaradi tega se tudi kategorije tujcev, ki so omenjene, obravnavajo drugače in to je predmet te novele. Za tujce, ki so žrtve trgovine z ljudmi se izdaja prvega dovoljenja za začasno prebivanje ureja drugače kot za ostale tujce državljane tretjih držav, in sicer enako kot izdaja dovoljenja ureja tudi direktiva s katero se zakon o tujcih usklajuje. Na novo pa je s predlogom zakona tudi določeno, da se žrtve trgovine z ljudmi v času stabilizacijske dobe oziroma dobe okrevanja v kateri se žrtev trgovine z ljudmi odloča o tem ali bo sodelovala kot priča v kazenskem postopku trgovine z ljudmi dovoli zadrževanje v Republiki Sloveniji. Za dovolitev vstopa državljanov tretjih držav za namene znanstvenega raziskovanja je s predlogom zakona o tujcih posebej na novo opredeljena tudi izdaja dovoljenja za začasno prebivanje, zaradi opravljanja raziskovalnega dela. In se razlikuje od dovoljenja, ki se državljanom tretjih držav izdaja iz razloga zaposlitve ali dela. Urejena je tudi mobilnost raziskovalcev, ki imajo v drugi državi članici izdano dovoljenje za prebivanje za raziskovalca. Zakon o tujcih, ki ureja izdajo dovoljenja za začasno prebivanje zaradi študija se tudi spreminja vsebina, med drugim je državljanom tretjih držav, ki bi v naši državi prebivali na podlagi dovoljenja za začasno prebivanje zaradi študija v času veljavnosti tega dovoljenja po novem dovoljeno opravljati tudi dela zaradi kritja stroškov študija. Zaradi navedenega je spremenjena tudi določba veljavnosti zakona, ki določa, da lahko tujec v Republiki Sloveniji prebiva le v skladu z namenom, zaradi katerega mu je bilo izdano dovoljenje. S predlaganim zakon se poimenovanje vrst vizumov v celoti uskladi s schengenskem pravnim redom tako, da se namesto vizuma za vstop opredelita nova vizum za kratkoročno bivanje in vizum za dolgoročno bivanje. Na novo pa je opredeljena tudi možnost podaljšanja vizuma za kratkoročno bivanje. Delno je spremenjena tudi ureditev odstranitve iz države tujca, ki v Republiki Sloveniji prebiva nezakonito. Poleg prisilne odstranitve je na novo urejena tudi prostovoljna odstranitev tujca iz države v primerih, ko je le ta pripravljen sodelovati s policijo. V poslanski skupini bomo podprli omenjeno novelo, ker uvaja določeno fleksibilnost posameznih kategorij ljudi tujcev za vstop v našo državo in to za primere, ki so bili omenjeni, zato bomo v poslanski skupini podprli omenjen zakon. Hvala.
Hvala lepa. Gospo Lavtižar Bebler prosim, da predstavi stališče LDS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Torej, sprememba zakona je zaradi prenosa treh direktiv v naš pravni red potrebna. V poslanskem klubu LDS podpiramo vključitev tujcev, ki so bili žrtve trgovine z ljudmi, kot posebne kategorije ranljivih oseb, ki jim je omogočeno pridobiti dovoljenje za začasno prebivanje. Podpiramo tudi možnost posebne obravnave žrtev trgovine z ljudmi, ki jim je omogočeno zadrževanje v Republiki Sloveniji. V poslanskem klubu LDS pa obžalujemo, da pri tem posebne pozornosti nismo posvetili tudi mladoletnikom brez spremstva staršev ali drugih zakonitih zastopnikov, zato smo v skladu z opozorili predstavništva visokega komisariata za begunce v Sloveniji, slovenske filantropije, Amnesty International in mnogih drugih nevladnih organizacij pripravili amandmaje, ki kot posebno ranljivo skupino ljudi obravnavajo prav mladoletnike brez spremstva staršev ali drugih zakonitih zastopnikov. Gre za zelo majhno število mladoletnih oseb. Nevladne organizacije poročajo, da gre pri mladoletnikih, žrtvah trgovine z ljudmi, brez spremstva staršev ali drugih zakonitih zastopnikov za 5 do 10 oseb letno. Pa vendar so koalicijski poslanci našim amandmajem nasprotovali in tako so žal ti členi, h katerim smo vložili amandmaje, ostali zaprti. Spet primer torej, ko amandmaji, čeprav zelo smiselni in utemeljeni, niso bili sprejeti samo zato, ker jih je vložila LDS, ali pa tudi zato, ker otroci, zato ker so tujci in ne naši, niso vredni naše posebne skrbi. Poslanski klub LDS bo kljub vsemu povedanemu zakon podprl. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Kokalj, v imenu Nove Slovenije.
Lep pozdrav vsem! Kot je bilo že omenjeno, so predlagane spremembe in dopolnitve zakona o tujcih posledica upoštevanja evropske zakonodaje, omenjenih direktiv ter uredbe o zakoniku skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja, v tako imenovanem zakoniku o schengenskih mejah. Prav tako pa zakon odpravlja nekatere pomanjkljivosti zakona o tujcih, ki so se pokazale pri samem izvajanju. Zakon prinaša poenostavitev postopka tudi za tiste sezonske delavce, ki želijo pridobiti dovoljenje za začasno prebivanje zaradi zaposlitve ali dela. Da bi lažje izpeljali kazenske postopke proti storilcem kaznivih dejanj, ki izvajajo nedovoljeno trgovino z ljudmi, se dodaja nov razlog za izdajo dovoljenja za začasno prebivanje tistim tujcem, ki so žrtve trgovine z ljudmi in se odločijo, da bodo sodelovali v samem postopku z organi pregona. Na novo je opredeljena tudi izdaja dovoljenja za začasno prebivanje zaradi opravljanja raziskovalnega dela. Dovoljenje se izda za največ eno leto, do treh mesecev pa lahko raziskovalec prebiva v Republiki Sloveniji na podlagi dovoljenja, ki ga je pridobil v drugi državi članici. S tem se spodbuja mobilnost raziskovalcev, hkrati pa se olajšuje vsakokratno pridobivanje dovoljenj. Tujci, ki pridobijo vizum na podlagi namena znanstvenega ali raziskovalnega dela, bodo imeli možnost, da s seboj pripeljejo tudi ožje družinske člane. Tujci, ki vstopajo v Republiko Slovenijo zaradi študija, bodo imeli možnost opravljanja določenega dela zaradi kritja stroškov študija. Njihov položaj se tako izenačuje z našimi študenti, tako da si lahko pridobijo dodatna sredstva, s katerimi lažje opravljajo študij. Mladoletni tujci pridobivajo s spremembami zakona alternativno prebivanje v centrih za tujce. Po novem bodo lahko bivali tudi drugje, seveda pod nadzorom organov socialnega varstva, kadar je taka nastanitev za mladoletnike primernejša in se jih tako izključi iz škodljivega socialnega okolja. Na novo so urejeni tudi stroški prisilne odstranitve tujca iz države. Stroške solidarno nosi fizična ali pravna oseba, ki je tujcu omogočila pridobitev vizuma, če ni izkazovala pravega namena vstopa tujca. Marsikdaj se namreč zgodijo navidezne pogodbe o zaposlitvi, ki se sklenejo z namenom, da tujec vstopi v državo, dejansko pa tega dela ne opravlja in dela na črno ali pa odide v kako drugo državo članico Evropske unije. Zakon, kot sem omenil, se usklajuje s schengenskim pravnim redom in prinaša tudi dve novi vrsti vizumov. V naši poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlagane rešitve podprli.
Hvala lepa. V imenu SLS bo govoril gospod Bajc.
Spoštovana predstavnika vlade, kolegice in kolegi, lep pozdrav! Novelo zakona o tujcih je potrebno sprejeti predvsem zaradi uskladitve zakona z direktivami evropske unije in zakonom o schengenski meji, torej zaradi uskladitve s predpisi Evropske unije. Poleg tega pa novela zakona prinaša tudi odpravljanje nekaterih pomanjkljivostih, ki so se pokazali v praksi ob izvajanju sedaj veljavnega zakona o tujcih. Najpomembnejša vsebinska novost obravnavane novele zakona je določitev novega razloga za izdajo dovoljenja za začasno prebivanje tujcev iz držav nečlanic Evropske unije v Sloveniji, če gre za posameznike ali posameznice, ki so žrtev trgovine z ljudmi in so kot priče pripravljene sodelovati v kazenskem postopku trgovine z ljudmi. Takšno rešitev v Slovenski ljudski stranki pozdravljamo. Verjetno se vsi premalo zavedamo, da je vloga Slovenije na področju trgovine z ljudmi vse prej kot zanemarljiva. Slovenija v tem smislu nastopa predvsem kot država tranzita in včasih tudi kot ciljna država. Po navedbah urada za enake možnosti naj bi bila na področju trgovine z ženskami za namene spolnega izkoriščanja v Sloveniji celo država izvora. Upamo, da bo predlagana rešitev prispevala tako k cilju zaščite žrtev trgovine z ljudmi kot tudi uspešnemu odkrivanju in k večji preiskanosti kaznivih dejanj v zvezi s trgovino z ljudmi. Uskladitev z evropskim pravom prinaša tudi dovolitev vstopa in bivanja državljanov tujih držav, ko gre za znanstveno raziskovanje, študij, izmenjavo učencev ali prostovoljno delo. Nova ureditev na tem področju je tudi sicer pomembna za Slovenijo, saj nam omogoča tudi drugim državljanom drugih držav, da se bodo lažje odločali za raziskovalno delo ali študij v Sloveniji. Posredno bo to omogočilo na eni strani pridobitev oziroma pritegnitev dodatnih tujih strokovnjakov, na drugi strani pa tudi širjenje našega znanja od države nečlanice Evropske unije. Glede pogojev postopka in razlogov za zavrnitev vstopa v državo, ko gre za državljane tujih držav, novela zakona napotuje na uporabo zakona o schengenski meji. V skladu s schengenskem zakonikom se kot novo uvaja pravno sredstvo v primeru, ko je določeni osebi zavrnjen vstop v schengenski prostor. Ta oseba ima možnost pritožbe, odrešitve v kateri je odvisno, ali je vstop v državo dovoljen ali ne. Takšna rešite je v skladu z Evropsko zakonodajo, obenem pa smo prepričani, da predstavlja tudi zadostno pravno varstvo tujcev, ki vstopajo v našo državo. Zakon sicer prinaša finančne posledice za javna sredstva, glede na to, da se bodo sredstva porabila zlasti za zaščito temeljnih človekovih pravic, je njihova poraba po mnenju Slovenske ljudske stranke več kot upravičena. Poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bomo predlagano novelo zakona podprli.
Hvala lepa. Gospod Zagorac bo predstavil stališče SNS.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. V Slovenski nacionalni stranki bomo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o tujcih podprli. V bistvu ne preostane nič drugega, kot smo slišali od vseh mojih predgovornikov, gre za implementiranje direktiv Evropske skupnosti v slovensko zakonodajo. Mislim, da je bilo pri predstavitvah stališč narejenega že dovolj rezimeja o tem, kaj zakon govori, kaj zakon predvideva in čemu je namenjen, zato bom sam preskočil ta del in nam mogoče celo privarčeval nekaj časa. Zanimivo je to, da se nihče ni dotaknil finančnih posledic omenjenega zakona. Zakon predvideva, bi rekel, tam okoli 130 do 140 milijonov slovenskih tolarjev finančnih posledic. Najbolj bode v oči dejstvo, da se bodo sredstva prerazporejala znotraj postavk ministrstva za notranje zadeve, kar se mi zdi v redu, ker gre znotraj matičnega ministrstva in pa ministrstva za zdravje. Tukaj pa je zadeva malo drugačna. Ministrstvo za zdravje po zadnjih tako v javnosti znanih zadevah ravno ni ministrstvo, kjer bi se finance lahko jemale stran, kvečjemu bi se lahko dodajale za rešitve težav, ki se pojavljajo na tem ministrstvu, zato bom prav z zanimanjem oziroma bomo v Slovenski nacionalni stranki prav z zanimanjem spremljali, iz katerih postavk ministrstva za zdravje bo pa denar za implementacijo zakona o tujcih šel oziroma kje bomo ta denar ministru za zdravje vzeli, ko vemo, da je že zdaj v finančni stiski. Pri tem zakonu je res, da je potrebno v zakon vnesti določene direktive iz Evropske unije, kar sem povedal že na začetku. Predlog zakona pozdravljajo tudi v UNHCR in je v zadnjem letu to eden prvih zakonov, ki ga ta institucija ne kritizira. Kakšna pa je možnost zlorab pri tem zakonu? Predvsem bi se rad dotaknil statusa raziskovalca. Vemo, da že doma dostikrat pride do zlorab tega statusa s strani prosilcev. Bojim se, da je tukaj v zakonu dikcija zastavljena tako, da se bodo te zlorabe lahko, bom rekel, kopičile ali celo ponavljale oziroma se bodo povečale, zato tudi pričakujem s strani ministrstva za notranje zadeve in pa tudi seveda ministrstva za šolstvo, znanost in tehnologijo, da bodo tukaj še posebej pozorni, ko bo šlo za podeljevanje statusa tujca. Še enkrat bi rad poudaril, finančne posledice, ki se jih ni do sedaj v svojem uvodu dotaknil nihče, so tiste, ki bodejo najbolj v oči. Jemati ministrstvu za zdravstvo, ki je po vseh javnih primerih že tako ali tako zadolženo več kot preveč, se mi zdi s strani te vlade popolnoma nesmiselno in samo čas bo pokazal, ali smo imeli prav ali. Se mi zdi, da bo temu ministrstvu zelo težko jemati finančna sredstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zadnji bo govoril gospod Rezman, v imenu DeSUS-a.
Hvala lepa. Stališča poslanskih skupin doslej so pokazala, da je zakon oziroma predlog zakona, kakor je pripravljen, vreden podpore, in doživel jo bo tudi s strani poslanske skupine DeSUS. Torej mi podpiramo predlog, čeprav bi bili še bolj zadovoljni, ko bi bil sprejet vsaj kakšen izmed amandmajev, ki so bili predlagani in ki jim je po vsebini poslanska skupina DeSUS sicer naklonjena. V principu pa itak gre za neke vrste zakonodajno-pravno rutino, ki jo opravljamo v državnem zboru, ko pač usklajujemo naš pravni red s tistim, kar nam nalaga kot obvezo pravo EU. Gre torej za uskladitev treh direktiv in uredbe oziroma zakonikov schengenski meji in vse te implementacije pomenijo nekaj, kar je tudi z naše strani vredno podpore. Morda je prav omeniti, da se je vlada to pot odzvala korektno tako časovno kot po vsebini. To pot nas torej ne tišči časovna stiska, nismo v kakšni zamudi in ne sprejemamo zakonodaje za nazaj, kar se včasih dogaja. Prav je tudi, da se po vsebini strinjamo s tem, kar je bilo opravljenega, ne samo zaradi implementacije evropskih direktiv in uredbe, ampak tudi za voljo tega, ker se je sočasno odpravilo še nekaj slabosti, ki jih je pač predlagatelj opazil pri izvajanju zakona o tujcih. Mi menimo, da gre s tem za povečano zaščito schengenske meje, da gre za to, da se tistim, ki so žrtve, pomaga bolj kot je bilo doslej, da se omogoča in daje prispevek k pospeševanju razvoja tudi s temi okviri, s temi pogoji, ki govorijo o tem, kdo, kako, koliko časa lahko pri nas bodisi raziskuje bodisi tudi dobrodelno dela. Zaradi teh pozitivnih lastnosti se poslanska skupina DeSUS solidarizira s predlagano novelo. Treba je najbrž poudariti, da je to pot doživel predlog tudi odobravanje s strani UNCHR, kljub nekaterim pomislekom in dodatnim predlogom, pa vendar zdi se pomembno, kajti ta usklajenost s stališči med ministrstvom in UNCHR doslej ni bila vsakodneven pojav. V poslanski skupini bomo torej podprli ta predlog zakona. Žal nam je, da ni bilo kakšno od dopolnil sprejeto, zlasti tisto, ki govori o dodatni zaščiti mladoletnih otrok, ampak kljub temu je zakon pripravljen dovolj dobro, da zasluži podporo.
Hvala lepa. S tem se je predstavitev stališč poslanskih skupin tudi končala. Ker k dopolnjenemu predlogu ni bilo vloženih amandmajev, ni možna razprava o členih, zato jo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s poslovnikom bo zbor glasovanje o zakonu opravil v petek, 14. julija, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Pozdravljam oba predstavnika ministrstva. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O PREVZEMIH. Ravnokar se nam je pridružil tudi minister mag. Vizjak, ki ga tudi vabim za dodatno obrazložitev. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane poslanske in poslanci! Prevzemna zakonodaja, ki je danes v drugem branju pred vami, podaja pomemben sistemski normativni okvir, povezan tako z aktivnostmi na trgu vrednostnih papirjev kot tudi z lastniško korporacijsko komponento prava družb. Obstoječi zakon o prevzemih izkazuje vrsto pomanjkljivosti in tranzicijskih posebnosti, ki zahtevajo ustrezno prenovo tudi v luči priložnosti za kapitalski trg Republike Slovenije. Hkrati pa je seveda Slovenija kot članica Evropske skupnosti dolžna uskladiti svojo nacionalno zakonodajo in implementirati v svoj pravni red tudi ustrezne direktive Evropske skupnosti in zato je pomembno, da ta prevzemna zakonodaja tudi upošteva vse sprejete direktive na tem področju, zlasti pa implementira direktivo o prevzemnih ponudbah, katere rok za implementacijo se je iztekel 20. maja tega leta. Izjemno pomembno se mi zdi poudariti, da so urejene rešitve v zakonodaji v skladu z mednarodnimi standardi, ki v prevzemno zakonodajo vnašajo bolj enakovredno in transparentno vlogo vseh akterjev, vključno z državo, ter boljše varovanje interesov vseh in še posebej, poudarjam, še posebej manjšinskih delničarjev. Naj omenim zgolj nekaj ključnih novosti, ki so v tej prevzemni zakonodaji oziroma v zakonu o prevzemih, glede na dosedanjo ureditev in nekatere tudi posebne ureditve, ki dvigajo standard in močneje urejajo prevzemno zakonodajo v tem zakonu, glede na zahteve Evropske direktive. Najprej se mi zdi pomembno poudariti področje uporabe, kajti tu je poleg minimalnega standarda iz direktive za javne delniške družbe predlog zakona določal obvezno uporabo določb zakona tudi za večje nejavne delniške družbe, katerih delovanje je zaradi nekonsolidiranega lastništva in njihove finančne moči podobno delovanju javnih delniških družb. Pomembno je, da se na novo definirajo tudi osebe, ki delujejo usklajeno in določajo izpodbitne in neizpodbitne domneve usklajenega delovanja. Krog oseb, za katere se domneva, da delujejo usklajeno je širši, in v določenih primerih obstaja domneva, da osebe delujejo usklajeno. Na strani prevzemnika pa je, da izpodbija te domneve usklajenega delovanja. Pomembne so določbe, ki določajo, kaj je pravična cena, ki jo ponudi prevzemnik v prevzemni ponudbi, in ta ne sme biti nižja od najvišje cene, po kateri so prevzemnik ali osebe, ki z njim delujejo usklajeno, pridobivali vrednostne papirje v obdobju 12 mesecev pred objavo ponudbe. Varstvo pravične cene je zagotovljeno še eno leto po prevzemni ponudbi. Nadalje so določeni jasno in pregledno tudi roki v prevzemnem postopku. Zelo pomembne, kar zadeva zlasti male delničarje in tudi sicer, so zahteve po informiranju vseh strank in še posebej predstavnikov delavcev o vseh ključnih elementih, povezanih s prevzemno ponudbo. Na novo so določene tudi sankcije za kršitve. Pomembno se mi zdi poudariti tudi mirovanje glasovalnih pravic iz vseh delnic. To pomeni, da kršitelj na skupščini ne bo mogel oziroma smel uresničevati glasovalnih pravic, če je kršil zakon. Nadalje je dobila agencija za trg vrednostnih papirjev bistveno širšo in aktivnejšo legitimacijo za vložitev izpodbojne tožbe, zlasti v primeru, da ciljna družba prevzemniku omogoči uresničevanje glasovalnih pravic v nasprotju z zakonom. Zakon o prevzemih nadgrajuje tudi sedanjo ureditev obrambnih mehanizmov. Tako nadalje opredeljuje tudi dvig zneskov glob. S prehodnimi določbami se ustrezno urejajo tudi zatečena stanja v zvezi z obstoječimi izjemami in usklajenimi ravnanji. S tem želimo na nek način tudi prikazati kakšno parkirišče in se nekoliko jasneje in transparentneje opredeliti tudi do tega trenutnega zatečenega stanja ob uveljavitvi zakona. Na koncu tega uvoda želim poudariti, da je pri pripravi sodelovala zelo široka skupina strokovnjakov. Menim, da je zakon zelo dober in novo poglavje v prevzemni zakonodaji v Sloveniji. Z veseljem tudi ugotavljam, da je to prvi zakon, ki je prišel tudi kot test Partnerstva za razvoj in je bil usklajevan in je usklajen tudi s partnerji iz Socialne demokracije. Vlada oziroma ministrstvo za gospodarstvo je argumentirano zavrnilo amandmaje, ki se danes v plenarni obravnavi ponovno pojavljajo. Na odboru za gospodarstvo so bili že predloženi in zavrnjeni z enakimi argumenti, ki jih bomo v nadaljevanju tudi ponovili. Tudi sedaj menimo, da so nepotrebni, in jih zaradi tega tudi ne podpiramo.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Ferija Horvata, da predstavi poročilo. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavcem, kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo je kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona na 19. seji, 28.6.2006. Odbor je bil seznanjen z mnenjem zakonodajno-pravne službe. Pretežni del pripomb zakonodajno-pravne službe je bil upoštevan s sprejetjem amandmajev odbora, ki so vgrajeni v dopolnjeni predlog. Odbor je bil tudi seznanjen z mnenjem državnega sveta Republike Slovenije. Seznanjen je bil s predlogoma za amandmaje vseslovenskega združenja malih delničarjev. Teh dveh amandmajev odbor ni povzel. Seznanjen je bil s predlogom za amandma ljubljanske borze. Ta predlog borze je upoštevan v predlogu zakona. Odbor je obravnaval vložene amandmaje. Sprejel je amandma poslanskih skupin SDS, SD, Nove Slovenije, SLS in DeSUS k 64. členu, ni pa sprejel amandmajev poslanskega kluba LDS. Glede na to, da poročilo zelo podrobno opisuje in povzetke vsebine mnenj, pripomb, kot tudi samo razpravo na odboru, ki je trajala kar dobre tri ure, ne boste jezni, da ne bom podrobno tukaj interpretiral tega poročila, ker ga imate pred seboj. Sprejeti amandmaji so vključeni v dopolnjeni predlog zakona, ki je sestavni del tega poročila. Predlagam v imenu odbora, da predlog zakona sprejmete. Hvala.
Hvala lepa, tudi za prihranek časa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin, in sicer ima prvi besedo kolega mag. Cvikl v imenu LDS.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospod minister, poslanke in poslanci! V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije menimo, da je potreben nov sistemski zakon o prevzemih. Pri tem sistemskem zakonu je potrebno upoštevati vse, kar se je na področju prevzemne zakonodaje naredilo v okviru EU. Potrebno je tudi upoštevati nekaj let izkušenj v času tranzicije v naši družbi. Če tudi verjamemo,da je zakon potreben, pa ocenjujemo, da pomembno vprašanje specifike lastniškega preoblikovanja, ki bi ga moral ta zakon urediti na ta način, da bi veliko natančneje z višjim standardom uredil menedžerske odkupe, to s predlogom zakona ni ustrezno urejati. Mi namreč ocenjujemo, da bi zakon moral urejati tudi postopek za odkup vrednostnih papirjev družb, ki po zakonu o trgu vrednostnih papirjev niso opredeljene kot javne družbe, in vrednostne papirje, ki jih pridobivajo člani uprav oziroma nadzornih svetov. To pravimo zato, ker potem, ko smo v Sloveniji izvedli lastninsko preoblikovanje s transformacijo bivše družbene lastnine v imenovano lastnino in ko smo v posameznih družbah dobili na eni strani delničarje, na drugi strani menedžment in ostale, predvsem seveda kupce in pa dobavitelje posameznih storitev, ocenjujemo, da je zaradi specifike slovenske zakonodaje potrebno urediti ključni konflikt, ki ga imajo menedžerji v posameznih družbah. Menedžerji na eni strani delujejo kot menedžerji, na drugi strani pa seveda želijo, in to je njihov legitimni interes, postati pretežni lastniki. In v Liberalni demokraciji ne razumemo, zakaj vlada, vladajoča koalicija, ki je v preteklih letih tudi v tej dvorani državnega zbora na veliko, v narekovaju, "kritizirala" problem insajderstva, zakaj ta vladajoča koalicija ne želi v tem zakonu uvesti dodatnega standarda, ki bi zaščitil vse, predvsem pa tiste, ki nimajo vseh informacij, in to so mali delničarji. Bojimo se, da zakon, ki preprosto pravi, urejamo stvari, kot so v okviru Evropske unije, v okviru Evropske unije pa ni konflikta med menedžerji, ki bi želeli postati lastniki, ker so lastniki že znani vnaprej, ne razumemo, zakaj vlada, vladajoča koalicija ne želi ustvariti višjega standarda, ki bi preprečil zlorabo notranjih informacij. To je dejstvo, da imajo menedžerji dvojno vlogo. In dejstvo tudi je, da bi morali v skladu z zakonom o gospodarskih družbah delovati predvsem v dobro vseh delničarjev. Ker pa želijo, in rekel sem, to je legitimni interes, krepiti svojo vlogo lastnikov, lahko pride do zlorab. Mi ne pravimo, da prihaja vedno do zlorab, lahko pa pride do zlorab, in sicer zato, ker v zakonu ni jasno povedano, kaj so dolžnosti uprave, menedžerjev in ni dovolj jasno, na kakšen postopek se v primeru družb, ki niso po zakonu o trgu vrednostnih papirjev opredeljene koz javne družbe, izvaja prevzem. Mislimo tudi, da ni ustrezna samo določba v zakonu o gospodarskih družbah, ki pravi, da je prepovedano dajanje posojil s strani družbe prevzemnice, ampak ocenjujemo, da bi bilo potrebno v tem zakonu prepovedati financiranje nakupa podjetij oziroma program odplačevanja kreditov, preprečiti, da bi to izvajala prevzemna družba. Zato bomo v nadaljevanju seveda branili nekaj amandmajev in v odvisnosti od odločitve pri teh amandmajih se bomo odločali o tem, ali zakon podpreti ali ne. Če amandmaji ne bodo sprejeti, če vladajoča koalicija ne bo sledila nekaterim našim pripombam in v večji meri zaščitila malih delničarjev pri zakonu o prevzemih, potem zakona ne moremo podpreti in bo ta zakon predvsem postal zakon, kako spodbujati menedžerske odkupe, ne pa zaščititi male delničarje, kar je vsebina zakona povsod v tržnem gospodarstvu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Feri Horvat v imenu SD.
Hvala za besedo. Poslanke in poslanci poslanske skupine socialnih demokratov bomo predlog zakona podprli. Ocenjujemo, da gre za zelo pomemben zakon, ki bo prispeval k razvoju slovenskega trga kapitala. Predlog v veliki meri sledi mednarodnim standardom, vključno z direktivo EU o prevzemnih ponudbah. Posebej pomembna se nam zdi zagotovitev večje preglednosti pri poteku prevzemov, kar doslej pogosto ni bil slučaj. Prav tako je izjemno pomemben enakopraven položaj vseh akterjev in boljše varovanje interesov delničarjev, še posebej malih delničarjev, ki so bili doslej pogosto marginalizirani, de ne rečem celo, tudi izločeni. Važno je obveščanje vseh strank in še posebej predstavnikov delavcev, dobro je, da so dokaj podrobno predpisani postopki, vključno z roki v prevzemnem postopku. Glede na dosedanje izkušnje in tudi izigravanja, ki so se dogajala, je koristna natančnejša opredelitev povezanih oseb in oseb, ki delujejo usklajeno. Za uresničitev ciljev zakona in njegovo učinkovito izvajanje je izjemno pomembna krepitev vloge agencije za trg vrednostnih papirjev, in to ne le post festum, ampak v samem prevzemnem postopku oziroma procesu. Zato smo Socialni demokrati v okviru partnerskega usklajevanja, o katerem je že govoril uvodoma gospod minister, posebno pozornost posvetili 64. členu. Z zadovoljstvom ugotavljamo, da sta predlagatelj, se pravi vlada in koalicija sta prisluhnila našim argumentom in tako je bil pripravljen in sprejet skupni amandma koalicijskih poslanskih skupin in poslanske skupine SD, ki določa aktivnejšo vlogo za trg vrednostnih papirjev. To se med drugim odraža v določbah, da agencija poleg vložitve izpodbojne tožbe po uradni dolžnosti ali na zahteve oseb, ki lahko po zakonu o gospodarskih družbah vložijo tožbo, z odločbo prepove prevzemniku uresničevati glasovalne pravice v ciljni družbi in prepove ciljni družbi uresničitev teh pravic v primeru kršenja zakona konkretno predvsem 63. člena. Dejstvo je, da če bi namreč vse prepustili, tako kot je bilo prvotno predvideno, samo sodnim postopkom, ki jih lahko nekdo sproži ali pa tudi ne, in vemo, da so dolgotrajni, da dejansko to ne zagotavlja učinkovitega izvajanja zakona. To nalaga seveda agenciji zelo odgovorno in zahtevno in tudi obsežno delo, vendar po našem trdnem prepričanju, zagotavlja učinkovitejše izvajanje zakona. Ob koncu bi rekel to, da je zelo koristno, da je predlagatelj vključil širok krog ustanov in posameznih strokovnjakov v pripravo zakona. To res zahteva več časa in napora od predlagatelja, vendar po izkušnjah in tudi po tej izkušnji končno vodi do boljših rešitev in bi tako prakso bilo dobro uporabiti tudi pri pripravi drugih, zlasti zahtevnih zakonov. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu Mikoliču, da predstavi stališče NSi.
Lepo pozdravljeni, spoštovani podpredsednik, predstavnik vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Vstop Slovenije v Evropsko unijo ter načrtovane gospodarske reforme zahtevajo na področju zakonodaje o prevzemih novo, današnjemu času primerno ureditev. Ureditev prevzemov v skladu z mednarodnimi standardi je osnova za učinkovito zaščito malih vlagateljev tudi pri nas v Sloveniji. Prav gotovo se vsi strinjamo, da mora biti zagotovljeno varstvo vlagateljev na trgu vrednostnih papirjev, zato je treba odpraviti vse tranzicijske posebnosti, ki jih vsebuje obstoječi zakon, ki je bil sprejet ob zaključku procesa lastninskega preoblikovanja. Veljavni zakon vsebuje notranje neusklajene definicije, ki otežujejo nadzor. Veliki igralci na trgu kapitala lahko po obstoječi zakonodaji manipulirajo v veliko primerih na škodo malih vlagateljev. V preteklosti je ta zakon omogočal nesankcionirano parkiranje delnic ter nepregleden prevzem nadzora nad delniško družbo, seveda brez javne ponudbe za male delničarje. Zaradi zelo pomembne materije za slovenski gospodarski in finančni prostor v poslanski skupini Nove Slovenije z zadovoljstvom pozdravljamo celovito rešitev prevzemne zakonodaje oziroma novi zakon, ki ga je v parlamentarno proceduro poslala vlada Republike Slovenije. Predlagatelj zakona je pripravil rešitev, s katero se Slovenija lahko pridruži tako imenovani skupini držav, ki imajo moderno, predvsem pa učinkovito prevzemno zakonodajo. Predlagan je sodoben pravni okvir prevzemne zakonodaje, ki je usklajen z zahtevami evropske direktive ter vsebinsko in pravnosistemsko usklajen z drugo zakonodajo na področju prava družb ter prava vrednostnih papirjev in finančnega prava. V poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo rešitve tako imenovane modelne prevzemne zakonodaje, ki so pravzaprav popolnoma logične, kot je ta, da se vsi delničarji enako obravnavajo, da je obvezna prevzemna ponudba pri doseganju prevzemnega praga, da je dolžnost razkritja podatkov vključenih akterjev, da mora biti omejitev nekaterih obrambnih dejanj, ki bi preprečevala prevzem. Predlog novega zakona o prevzemih izhaja iz teh načel, jih izpopolnjuje in dodaja vrsto novih institutov, kot so zasnova oblikovanja deleža glasovalnih pravic, institut oseb, ki delujejo usklajeno, pravične cene, možnost uporabe obrambnih mehanizmov in tako dalje. Veliko časa se je na zasedanju matičnega delovnega telesa namenilo določbi 4. člena ter amandmaju poslanskega kluba LDS k 4. členu in z njim povezanim predlogom amandmaja za novo 2.a poglavje kot še neka nadgradnja v interesu varovanja malih delničarjev. V poslanski skupini Nove Slovenije se strinjamo, da privatizacija v Sloveniji še ni zaključena in ne moreš popolnoma zanikati, da so menedžerji v priviligiranem položaju v primerjavi z malimi delničarji, saj imajo veliko več informacij ter vpliv na razvoj podjetja. Temu bo vedno tako, je bil argument predlagatelja za prihodnji čas. V Novi Sloveniji bi dodali še čas, ki je za nami, čas ko se je vršilo lastninsko preoblikovanje, čas tako imenovanih divjih privatizacij in čas marsikaterih nenormalnih menedžerskih odkupov. Samo za opozorilo, da nas ne bi skrbela samo prihodnost, z namenom, da bi čim prej pozabili, kaj vse se je dogajalo na tem področju v preteklosti. V Novi Sloveniji bomo predlagani zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče SLS bo predstavil gospod Janc.
Hvala lepa. Spoštovani podpredsednik, predstavnik vlade, kolegice in kolegi! Veljavni zakon o prevzemih je postal z vidika nadaljnjega razvoja kapitalskega trga v Sloveniji nezadosten in v določenih delih tudi zastarel. Zadnja novela veljavnega zakona je bila sprejeta pred letom 2000. Po tem letu je Slovenija postala članica Evropske unije in s tem je naš trg postal del skupnega evropskega trga. Nov zakon o prevzemih je potreben tudi zaradi direktive evropske skupnosti o prevzemih, katere rok za implementacijo je v naš pravni red je že potekel. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke posebej pozdravljamo dejstvo, da je bil zakon o prevzemih pripravljen ob sodelovanju velikega števila institucij in strokovnjakov, ki so na različne načine povezani s to prevzemno zakonodajo. Takšen način priprave zakonodaje nedvomno zagotavlja, da se zakoni pripravljajo kvalitetno, strokovno, upoštevajoč tudi izkušnje stroke kot tudi drugih udeležencev na določenem področju. Pripravljeni zakon je torej dober, kvaliteten in omogoča dosegljive cilje, katerim je sledil predlagatelj. Menimo tudi, da bi morali v pripravo vseh pomembnejših zakonov vključiti čim širši krog strokovne in druge zainteresirane javnosti. Trg kapitala v Sloveniji je danes še premalo razvit. K temu v veliki meri prispeva tudi zastarela prevzemna zakonodaja. Prilagoditev prevzemne zakonodaje evropske direktive pa prinaša implementacijo sodobnega okvira in načel prevzema zakonodaje. Predlagane rešitve bodo omogočile večjo preglednost in boljši nadzor nad kršitvami prevzemnih pravil. Pomembna novost je tudi določitev enakih pogojev za vse subjekte na trgu kapitala. S tem se izenačuje status vseh subjektov, torej odpravljajo se izjeme, ki jih zlasti glede na uporabe prevzemnega praga določa sedaj veljavni zakon. Slovenija se je že zdavnaj zavzela za tržno gospodarstvo, sedanja vlada pa je napovedala tudi umik države iz gospodarstva. Odprava omenjenih izjemam vsekakor predstavlja pomemben premik v tej smeri. V zadnjih mesecih smo se v Sloveniji soočili s težavami malih delničarjev in dejstvom, da njihovi interesi niso ustrezno zaščiteni. Predlagani zakon v celoti sledi načelu zaščite interesov vseh, še posebej teh manjšinskih delničarjev. Se pa verjetno vsi zavedamo, da dobra zakonodaja sama po sebi še ničesar ne rešuje, ključni predpogoj za učinkovito prevzemno zakonodajo bo nadzor nad njenim izvajanjem, kot je v svojem mnenju posebej poudaril tudi državni svet Republike Slovenije. Tukaj bo temeljno vlogo imela agencija za trg vrednostnih papirjev, ki ji zakon nalaga tudi dodatne naloge. Agencija bo morala izvrševati nadzor po tem zakonu dosledno, saj je to edini način, da se bo zakon tudi učinkovito izvajal. S sprejemom zakona o prevzemih se bo stanje na kapitalskem trgu v Sloveniji normaliziralo. Postalo bo po našem mnenju tudi bolj transparentno, posledično pa zaradi bolj stabilnih razmer na trgu, lahko pričakujemo dodatni interes tujega kapitala za nastopanje na slovenskem trgu. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo torej ta zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče DeSUS-a bo predstavil mag. Žnidaršič.
Spoštovani predsedujoči, predstavnik vlade in spoštovani kolegi! V naši poslanski skupini menimo, da je bistvo implementacije evropske direktive o prevzemih, ponudbah v naš pravni red, ki tako zahteva ustrezno prenovo in uskladitev oziroma ureditev prevzemov v skladu z mednarodnimi standardi, v smislu večje in boljše preglednosti slovenskega kapitalskega trga. Ostale pomembne spremembe se nanašajo predvsem na določitev skupnega pooblaščenca in zbiranje pooblastil, posebno revizijo, uveljavljanje odškodninskih zahtevkov in ureditev statusa manjšinskih delničarjev. Po našem prepričanju takšen zakon predstavlja celovito sistemsko prenovo prevzemne materije, s katerim dosegamo prenovljen slovenski trg kapitala. Tako z uvedbo nekaterih novih institutov popravljamo oziroma odpravljamo pomanjkljivosti tranzicijskega obdobja, za katerega je veljala neenakopravna obravnava vseh delničarjev. In ravno zaščita interesov vseh, še zlasti malih delničarjev, je ključna zadeva tega zakona. S tem po našem vedenju to pomeni enako obravnavo vseh delničarjev in informiranje ter obveščanje le-teh, določitev pravične cene, preglednost prevzemnega postopka in upoštevanje vseh pogojev prevzemne pogodbe oziroma ponudbe, ter ne nazadnje varstvo, tudi pravno pridobljenih pravic. S takšnimi zakonskimi rešitvami, se bomo pridružili skupini držav, z moderno razvitim in učinkovitim trgom kapitala. Glede večjih pristojnosti agencije za trg vrednostnih papirjev in pristojnih sodišč kot nadzorna organa, pa opozarjamo, da bodo ta razširjena pooblastila terjala zagotovitev dodatnih finančnih sredstev. Prenovljena prevzemna zakonodaja po našem mnenju vsekakor predstavlja sistemsko celoto v okviru delovanja trga vrednostnih papirjev, kot tudi lastniške korporacijske strukture. Zdi se nam izjemno pomembno, da so vsi kriteriji, vključeni v prevzemno igro, enakopravno obravnavani in s tem povezano transparentnostjo tako postopka, kot tudi glavnih prevzemnikov, menedžerjev in države. Preko prakse oziroma uporabe bomo priča tako imenovani boljši prevzemni zakonodaji. V naši poslanski skupini zato ocenjujemo, da bodo prihodnji menedžerski odkupi potekali bolj korektno in ustrezno, predvsem pa transparentno in v skladu s pravili. Glede na povedano naša poslanska skupina zakon podpira. Hvala.
Hvala lepa. In še zadnji bo predstavil stališče SDS Stane Pajk.
Spoštovani minister s sodelavci, spoštovane poslanke in poslanci! Sedaj veljavni zakon je bil sprejet leta 1997. Ta čas sovpada z zaključkom procesa lastninskega preoblikovanja podjetij. V tem času se je pričel razvijati sekundarni trg vrednostnih papirjev. Posledično se je pokazala potreba po pravni ureditvi postopkov za prevzeme gospodarskih družb. Ko danes gledamo sedaj veljavni zakon s časovno distanco, ugotovimo, da ima vrsto pomanjkljivosti in tranzicijskih posebnosti. Uporabniki so ga na trgu kapitala večkrat izigravali na škodo malih delničarjev in vlagateljev. Veljavni zakon je nujno treba prenoviti tako, da bo skladen z evropsko zakonodajo s tega področja, saj je Republika Slovenija sestavni del notranjega trga kapitala v Evropski uniji. Upoštevati je treba direktivo o prevzemnih ponudbah 2004/25ES, ki ureja prevzemno aktivnost. Obstoječi zakon ni skladen z omenjeno direktivo. Rok za implementacijo je bil 20. maj 2006 in je že potekel. Eden od razlogov, da se spremeni obstoječi zakon, je tudi, da je prenova prevzemne zakonodaje vključena v okvir gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje v Sloveniji, ki ga je vlada Republike Slovenije sprejela konec preteklega leta. Ukrep številka 22 govori o težnji po razvitem trgu kapitala in načrtovanem umiku države iz upravljanja in lastništva slovenskih podjetij. Odpraviti je treba posebnosti iz tranzicije. Omenil bi še nekaj glavnih načel in ciljev, ki jih zakon zasleduje. Prenovljeni zakon mora doseči vsebinsko in pravnosistemsko usklajenost z drugo zakonodajo na področju prava družb, prava vrednostnih papirjev in finančnega prava. Za vse subjekte na trgu je treba postaviti enaka pravila igre, brez izjem; v okvir regulirane prevzemne aktivnosti poleg javnih družb zajeti tudi ustrezen segment nejavnih družb; oblikovati ustrezno obveščanje in raven deleža glasovalnih delnic in prevzemnega praga; učinkovito zasnovati koncept oseb, ki delujejo usklajeno; oblikovati učinkovite nadzorne in postopkovne mehanizme ter globe za sankcioniranje kršiteljev. Slovenska demokratska stranka bo predlog zakona o prevzemih podprla. Hvala.
Hvala lepa. S tem smo tudi končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o treh členih in treh vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 11. julija 2006. V razpravo dajem 10. člen in amandma poslanske skupine LDS. Zaključujem razpravo. Hvala lepa. V razpravo dajem 22. člen in ponovno amandma poslanskega kluba LDS. Mag. Cvikl. Prosim.
Mi predlagamo, da se amandma k 22. členu podpre. Mi namreč ocenjujemo, da če ne bo sprejet amandma, bi prišlo do izigravanja osnovnega namena zakona. Ta namen zakona je imetnikom, ki presežejo prevzemni prag, naložiti, da dajo javno ponudbo za odkup vrednostnih papirjev, da skratka vsi mali delničarji imajo pravico prodati svoje delnice, da ne ostanejo zaklenjeni v družbah, ki so formalno že prevzete. Naj dam primer. Najlepši primer tega posla je posel Mercator. Tam sta dve družbi skupaj s tretjo družbo delovali usklajeno, prešli preko prevzemnega praga zaradi tako imenovanega konceptiranega delovanja in bi morali 64.000 malim delničarjem Mercatorja dati prevzemno ponudbo. To, kot veste, se ni naredilo, ampak se je brez prevzemne premije tema dvema družbama, očitno zaradi drugih razlogov, razlogov, povezanih s prevzemom nekaterih drugih časopisnih podjetij, omogočilo, da to transakcijo izvede. Zakon je v svojem 22. členu navedel cel kup razlogov, ki dajejo izjemo, ko ni potrebno dati prevzemne ponudbe in mi predlagamo, da se posamezne te določbe črtajo. Mi menimo, da je potrebno črtati 3. točko v prvem odstavku tega člena, ki pravi, da ni potrebno dati prevzemne ponudbe, kadar se izvaja združitev ali delitev delniške družbe z zamenjavo za vrednostne papirje pravne osebe, ki je zaradi združitve ali dodelitve prenehala, če namen združitve ali delitev ni bil prevzem ciljne družbe. To je samo eden od netransparentnih mehanizmov, s katerim se tisti, ki dajejo ponudbo za prevzem, izogibajo obveznosti, ki jo zakon nalaga, da morajo ponuditi vsem malim delničarjem možnost odkupa njihovih delnic. Tukaj gre za to, da če to naredimo, preprosto če boste sprejeli naš amandma, potem boste preprečili netransparentne možnosti prevzema, če pa amandmaja ne boste sprejeli, potem pa seveda je več kot jasno, da vladajoča koalicija očitno tudi z nekaterimi partnerji preprosto spodbuja netrasparentnost v prevzemni zakonodaji. Zaradi teh razlogov seveda menimo, da bi bilo korektno sprejeti amandma. Mi smo amandma oblikovali na pobudo vseslovenskega združenja malih delničarjev, združenja, ki se že nekaj časa muči, da bi bilo sprejeto kar nekaj zakonov, ki bi omogočali, ne samo v tem zakonu, tudi z ostrejšo zakonodajo pri zakonu o gospodarskih družbah ter s sprejemom zakona o zaščiti malih delničarjev v primeru pravnih naslednic pooblaščenih investicijskih družb, zato menimo, da so seveda ti predlogi amandmajev utemeljeni in nas bo zelo veselilo, kako bo bo gospod Vizjak oziroma vlada gospoda Janša razložila, zakaj ni potrebno predlaganih izjem črtati iz samega zakona. Toliko v obrazložitev amandmaja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, z veseljem odgovorimo na vaša vprašanja. Naj pa uvodoma poudarim, da je vlada oziroma ministrstvo za gospodarstvo pri pripravi tega zakona sodelovala z združenjem malih delničarjev. Njihov prispevek h kakovosti tega teksta je velik. Jaz se jim zahvaljujem za to sodelovanje. Vrsta njihovih pripomb je upoštevanih. Zato želim le poudariti, da na nekaterih točkah seveda nismo mogli priti skupaj in lahko, da je to ena izmed njih. LDS predlaga, da se v 22. členu črtajo 4 točke prvega odstavka, ki definirajo pravzaprav osebe, ki je dosegla prevzemni prag in ni dolžna dati prevzemne ponudbe. V dveh točkah izmed teh štirih je tako ali tako prevzemna ponudba dana, saj govorimo o drugi osebi, kot je prevzemnik. Prevzemna ponudba je dana v primeru 4. in 5. točke. Ker je prevzemna ponudba dana, je zaščita vseh ostalih delničarjev seveda upoštevana, zato se čudim, čemu bi ti dve točki kakorkoli sploh dali slutiti predlagatelju amandmaja, da gre za neko izigravanje prevzemnih postopkov prevzemnih ponudb. In se prav res čudimo tej utemeljitvi. Pri točki 3 in pa 6 gre pa pravzaprav za primere, ki nimajo nobenega opravka s prevzemom, sicer imamo pa tako ali tako varovalko v 4. členu, ki sankcionira oziroma nadgrajuje te določbe in nastane obveznost dati prevzemno ponudbo po tem zakonu ob prvi nadaljnji pridobitvi teh vrednostnih papirjev, razen če prevzemnega praga seveda ni moč doseči. In o čem govorita torej ti dve točki? Najprej govorita o izvedbi združitve ali delitve delniške družbe z zamenjavo za vrednostne papirje pravne osebe, ki je zaradi združitve ali delitve prenehala. Spoštovani poslanec, če to mislite, da je možno, gre za čisto praktično rešitev v primeru nastanka delniških družb z združitvijo ali delitvijo, o čemer morata soglašati dve skupščini z 2/3 večino na obeh straneh in ni moč nikakor v tem primeru govoriti o prevzemu in zato je to tudi opredeljeno kot izjema. Pri točki 6, to se pravi četrti izmed štirih izjem, pa govorimo o pridobitvi vrednostnih papirjev, ki so bili izločeni kot vložki pri ustanovitvi ali povečanju njenega osnovnega kapitala. Se pravi, če nekdo z vložkom in če ima položaj holdinške družbe. Tako da tudi tukaj v tem primeru je več kot očitno, da ne moremo govoriti o prevzemu, zato tudi to obravnavamo kot izjemo, ne samo zaradi praktičnosti, ampak tudi smiselnosti in logičnosti zadev. Te izjeme so prisotne tudi v drugi primerljivi prevzemni zakonodaji, na primer v Avstriji, v Angliji in nikakor ne predstavljajo posega v pravice malih delničarjev. Omogoča jih tudi direktiva o prevzemnih ponudbah in nikakor ni moč govoriti o nekem by passu ali kakršnemkoli namernem preseganju siceršnjih določb zakona o prevzemih.
Hvala lepa. Mag. Cvikl, prosim.
Mene veseli, da je minister tako prepričan v svoj prav, ampak veste, gospod minister, tako točka 3 kot točka 6 sta povezani z vprašanjem, kaj je in kaj ni bil namen prevzemnika. In mi ne pravimo nič drugega, v primeru, recimo, tako imenovane združitve, res je, da sta dve družbi s 75% večino odločili o tem, ampak četrtina delničarjev obeh družb pa o tem ni rekla nič. Če dve skupini delničarjev, ki vsaka obvladuje po 75% obeh družb, ti dve družbi združita, bodo mali delničarji ostali zaklenjeni. In samo za to gre. In zato mi pravimo, da če pride do preboja prevzemnega praga pri združevanju družb, potem naj ti tako imenovani prevzemniki dajo javno ponudbo tistim, ki ostanejo zaklenjeni v teh dveh družbah, ki sta sedaj združeni. Prvi primer. In drugi primer so holdingi. Vprašanje holdingov. Vprašanje holdingov je v osnovi povezano s tem, ali pravzaprav posamezne ciljne družbe na holdinge prenašajo nekatera lastniška upravičenja in se potem seveda na tem holdingu, ki sicer obvladuje dve družbi, vendarle ne izvede tisto, kar bi bilo logično izvesti, ko bi po splošnih pravilih bi bil presežen prevzemni prag in bi bilo potrebno dati objavi prevzemne ponudbe. In to so vse specifičnosti, ki so se v slovenski praksi že izvajale, žal niso bile zaradi vrste razlogov, tudi zaradi tega, ker zakonodaja tega ni urejala, pravilno citirane in pravilno sankcionirane, in zato je veliko malih delničarjev ostalo zaklenjenih v družbah. In to, kar vi sedaj predlagate, samo dajete dodatne razloge, dajete zakonsko podlago, da bo v omenjenih primerih prihajalo do tega, da mali delničarji ne bodo mogli pri teh družbah oditi. Ker to velikokrat tudi niso javne delniške družbe, pravzaprav nimajo nobenega izhoda, ampak bodo preprosto svoje premoženje izgubile. In gospod minister, to je vaš cilj. Vaš cilj pri tem zakonu o prevzemih je koncentriranje lastništva. In seveda bodo v nekaj letih največji lastniki postali tisti, ki so danes menedžerji, ki bodo zlorabljali notranje informacije. To je vprašanje filozofije, ki jo vsaka vladajoča koalicija želi razvijati, ko oblikuje določeno gospodarstvo. Vi ste se odločili, da boste z zakonom o prevzemih v veliki meri olajšali netransparentne menedžerske prevzeme. In mi ne pravimo nič drugega, če to menedžerji želijo, dva izključujoča pogoja morata biti. Prvi pogoj, da bi moral pri tem sodelovati zunanji revizor, ki ni povezan s temi. Tega niste sprejeli. In drugi pogoj, da se ne morejo uporabljati finančna sredstva ciljne družbe, da bodo menedžerji, se pravi s tujim denarjem izsilili ali izvedli prevzem. In to gospod minister, ste zanikali in zavračali tako na odboru za gospodarstvo in to zavračate tudi danes. Mi samo pravimo, amandma, ki ga predlagamo, bo v večji meri zaščitil male delničarje. Vi preprosto ne upoštevate, da je pretežni del družb nejavnih družb, da jih ne silimo iti na borzo, kjer bi se oblikovala cena. To vlada v celoti deluje, ker gospod minister Bajuk, na primer, zaustavlja en drug zakon o zaščiti malih delničarjev pri pooblaščenih investicijskih družbah, s katerim bi dosegli, da bi te družbe postale mali delničarji in bi seveda mali delničarji raznih aktiv in tako naprej lahko skozi vrednotenje cene na borzi dobili pravo nadomestilo za vložek, ki ga imajo. In to seveda boste pri zakonu o prevzemih omogočali v primeru družb, ki bodo iz tega izločene. Zato smo predlagali amandmaje. Glasovanje o teh amandmajih bo pač pokazalo, kakšna je filozofija te vlade. In filozofija te vlade je podpiranje netransparentnih menedžerskih prevzemih na stroške ciljne družbe. Kdo bo plačal? Plačali bodo mali delničarji. Da bom bolj plastičen, gospod minister. Vam je verjetno poznanih kar nekaj slovenskih gradbenih podjetij, ki jih trenutno obvladujejo družbe pooblaščenke. In v teh družbah pooblaščenkah imajo pomembno besedo menedžerji. V nekaj letih se bo na podlagi tega zakona povsem legitimno zgodilo, da bo iz nekega gradbenega podjetja XY postalo gradbeno podjetje Z, s poimenovanjem podjetja po menedžerjih, ki so danes ključni delničarji v družbah pooblaščenkah. Mali delničarji, ki so velikokrat tudi zaposleni v teh družbah, pa bodo najprej ostali brez ustreznega nadomestila za svojo delnico in v naslednji fazi ostali tudi brez službe. To je filozofija, ki jo peljete. In mi ne pravimo nič drugega. Ne nasprotujemo temu, da bodo menedžerji v večji meri postali delničarji v teh družbah. Želimo samo zagotoviti transparentne pogoje. Teh transparentnih pogojev v zakonu o prevzemih ni. To dokazujete tudi s tem, ko nasprotujete amandmaju k 22. členu, zato ne moremo tega podpreti, ker po našem mnenju bistveno spreminja lastniško strukturo v slovenskih družbah. In v nekaj letih bodo mali delničarji, volivci in volivke, to ustrezno ocenjevali, ko se bodo o tem odločali na volitvah. Vmes pa bo vse to legitimno, gospod minister, vse bo legitimno. Legitimno bo to, da bodo glavni delničarji v družbah pooblaščenkah postali glavni delničarji v slovenskih družbah, ki jih trenutno obvladujejo družbe pooblaščenke. Je to tisto, kar ste napovedovali v svojih predvolilnih programih? Mislim, da ni.
Hvala. Besedo ima gospod Mikolič.
Hvala. V poslanski skupini Nove Slovenije predlagani amandma [[...]]
Oprostite, gospod Mikolič, gospod minister se je javil, pa boste za njim dobili besedo. Izvolite.
Seveda je treba reagirati na te očitke, ki so povsem netočni, pravzaprav zlonamerni in na nek način, glede na to, da gre za značilnega opozicijskega poslanca, tudi razumljivi. Naj poudarim zgolj to, da je prevzemna zakonodaja idealna priložnost, da soočimo tudi sprenevedanje nekaterih, saj je Liberalna demokracija oziroma so poslanci Liberalne demokracije pred nekaj meseci vložili v parlamentarno proceduro svoj zakon in iz te primerjave lahko vidimo definitivno danes to sprenevedanje. Kar nekaj teh rešitev, ki jih obravnavamo pri amandmaju k 22. členu, je pravzaprav identičnih s tistim, kar so tudi oni sami predlagali takrat. Res me čudi, da je sedaj to naš odraz. Gre pravzaprav za logične zaključke, ki so posledica tudi specifik v nekaterih primerih in olajšajo seveda delo. Še enkrat bi poudaril, cela prevzemna zakonodaja je zasnovana na enakovredni obravnavi vseh delničarjev, še posebej pa se prevzemna zakonodaja ukvarja z malimi delničarji. Gre za transparentno, gre za dodaten standard informiranosti zlasti malih delničarjev. In kaj je več kot transparenten postopek, ki zagotavlja polno informiranost, od zlorab katerihkoli akterjev, ki želijo prevzeti družbo in seveda tudi menedžmenta. Jaz nikakor ne želim okvalificirati prevzem menedžerjev kot nekaj slabega. To je lahko zgolj opcija, zato ne vem, zakaj bi zapletali in onemogočali prevzem ljudem, ki vodijo podjetje. Morajo prevzem narediti na pregleden način, morajo prevzem narediti na tak način, da ne zlorabljajo notranjih informacij oziroma da so vsi mali delničarji ustrezno obveščeni, in ta standard je s tem zakonom narejen. Poglejte, samo, če se sprehodimo na rešitve, ki jih je predlagala Liberalna demokracija, kakšen nižji standard, glede na predlagane, je glede povezanih oseb. Vi ste celo kopico oseb smatrali vnaprej, kot da delujejo nepovezano, s tem omogočate v prihodnje parkirišča, omogočate te anomalije, ki očitno marsikomu na vaši strani koristijo, da se dogaja tudi vnaprej. Mi smo šli na izjemno visok standard, glede povezanih oseb. Danes tukaj, če bi bilo to res, kar je bilo tukaj očitano, da nam ni za pregledno in transparentno zakonodajo, potem bi izločili kot izjeme, tako kot ste vi pred leti to napravili, SOD in KAD. SOD in KAD sta zajeta v tej prevzemni zakonodaji, ker nam je cilj in želja, da tudi država spoštuje to zakonodajo in da tudi država transparentno in seveda v skladu z najvišjimi standardi to počne. Skratka, v celoti in odločno zavračamo te špekulacije, kaj je ključni namen. In še enkrat poudarjam, da izjeme, ki so opredeljene v 22. členu in o katerih je predmet tega amandmaja in ni predmet tega amandmaja ne MBO-ji ne družbe pooblaščenke in tako naprej, to je seveda preseganje določb tega konkretnega amandmaja. Zato, še enkrat poudarjam, te izjeme, ki so seveda opredeljene, so prisotne tudi v drugih zakonodajah, drugih državah in nikakor seveda ne predstavljajo zaobitje prevzemne zakonodaje, nikakor ne predstavljajo kakršenkoli poseg v pravice malih delničarjev. Pa še nekaj glede NBO-jev, če bi bili tako prepričani, da so te določbe konsistentne, bi jih verjetno še enkrat predlagali v amandmajski obliki [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]pa tega niste storili, ker ste verjetno spoznali, da so povsem mimo, ne samo, da so mimo, ampak so tudi v celoti zgrešene.
Hvala. Gospod Cvikl, replika. Izvolite.
Najprej bi rad povedal, da gospod minister zavaja, gospod minister dobro ve, da v drugi obravnavi, dolgo ste bili poslanec, ni možno vložiti amandmajev na člene, ki so zaprti in te člene ste zaprli na odboru, ker seveda niste sprejeli, niti niste bili pripravljeni sprejeti niti člena, ki bi prepovedal eksplicitno finančno pomoč podjetjem. To je ključno, gospod minister. Mi smo v zakonu o prevzemih, ki je bil zavrnjen, predlagali celotno poglavje o prevzemu drugih družb, ki seveda uvaja nadstandard in tega smo tudi v drugi obravnavi dali na glasovanje na odbor za gospodarstvo. Na vašo željo ob vašem spodbujanju je ta nadstandard, ki bi seveda urejala MBO, ki bi urejal menedžerske odkupe, ki bi urejal družbo pooblaščenke, bil vržen iz zakona in seveda ni mogoče, gospod minister, dolgo ste bili poslanec, na teh sedežih ste sedeli, v drugi obravnavi vlagati amandmaje. Ker pa seveda ni nadstandarda, je pa potrebno pri 22. členu zaostriti situacijo, ki se lahko zgodi, kadar seveda bi družbe, ki niso posebej urejene, prevzemno zakonodajo seveda na nek način preprosto skušale izigravati. Zato menimo, da zakon o prevzemih, če ne sprejmete amandmaja k 22. členu in ker niste sprejeli prepovedi o financiranju, ker niste sprejeli nadstandarda, seveda ni primeren zakon in bo omogočil točno to, kar sem napovedoval. Omogočal bo to, kar ste povedali, menedžerske prevzeme, ampak, gospod minister, na netransparenten način, na škodo malih delničarjev, na škodo tistih, ki so danes v družbah pooblaščenkah, na škodo tistih, ki bodo seveda raznoraznih takšnih ali drugačnih finančnih holdingov združevali, pa bodo seveda ostali med tisto skupino 25% delničarjev, ki pač seveda nimajo ob združevanju kaj povedati na skupščini. To je cela vsebina tega amandmaja in seveda, lepo vas prosim, zavajate tukaj, ker dobro veste, da v drugi obravnavi teh amandmajev, ki smo jih imeli v zakonu o prevzemih, ki ste ga zavrnili, zakona, ki smo ga mi predlagali, ni mogoče ponovno vložiti. Hvala.
Hvala. Minister ste se javil k razpravi. Izvolite.
Jaz mislim, da glede na to, da ste že na odbor predlagali dokaj nekonsistentno poglavje o MBO-jih, bi lahko tudi tu recimo z 22. členom, ki je bil odprt, predlagali celo novo poglavje MBO-jev, seveda bi zadeva bila prav tako nekonsistentna, kot je bila takrat in to je poslovniško možno, ne govoriti, da to ni možno, možno je, vendar ste pač spoznali svojo zmoto in jaz sem vesel tega spoznanja. Kar se tiče finančne pomoči podjetnika, kar širite te svoje zadeve pri tem 22. členu. Finančna pomoč podjetjem pri teh prevzemih je prepovedana v najširši možno obliki, to dela že zakon o gospodarskih družbah in vsi judikati govorijo, so že pravzaprav narejeni in govorijo tem v prid. Finančna pomoč je prepovedana, ne zdi se nam pa smiselno v vsaki ponovni zakonodaji prepovedati prepovedano. To se pravi bomo v vsakem zakonu zapisali, da je krasti prepovedano, ker je to kaznivo dejanje. In zato se mi res ne zdi konsistentno ponavljati določbe zakona o gospodarskih družbah, ki bistveno širše opredeljujejo prepoved finančne pomoči podjetjem.
Hvala. Gospod Cvikl, vpisal sem vas za razpravo. Jaz bom duel prekinil. Besedo ima gospod Mikolič.
Hvala za besedo spoštovani predsednik. Sicer, mi, spoštovani predsednik, ni najbolj jasno, da ste mi prej vzeli besedo kljub temu, da ste mi jo dali prej, preden se je minister javil za besedo. Poglejte, v poslanski skupini Nove Slovenije predlaganega amandmaja ne bomo podprli. Predvsem se mi zdi popolnoma nelogično oziroma ne vidim nobenih argumentov, zakaj bi recimo točko 6. iz tistega prvega poglavja izločili, kot izjeme pri obveznosti dati prevzemne ponudbe, predvsem med ostalim tudi z vidika, kot poslanski kolega gospod Cvikl razlaga, da v smislu zaščite malih delničarjev. Spoštovani kolega Cvikl, oba sva bila prisotna na seji matičnega delovnega telesa in me sedaj čudi, bil je prisoten predstavnik malih delničarjev, vem, da je večkrat, ko je dobil besedo, pohvalil predlagane rešitve, pohvalil je tudi to sodelovanje med ministrstvom in predstavniki malih delničarjev pri pripravi tega zakona. To je bilo jasno povedano z njegove strani na matičnem delovnem telesu, zato me malo čudi, kot da sedaj z vašim predlogom nekako posegate tam, kjer so pravzaprav mali delničarji zadovoljni. Pa še enkrat pravim, ne vidim argumenta zraven tistega četrtega oziroma 5. točke konkretno, kar je popolnoma nelogično, da bi točko 6. izločili. Hvala.
Hvala. Želite repliko? Izvolite, gospod Cvikl.
Repliko na gospoda Mikoliča. Glejte, gospod Mikolič, gospod minister je sam povedal, vseslovensko združenje malih delničarjev je vložilo ta amandma in tudi minister je povedal, da se pri tej točki niso uskladili, niso se pa uskladili, ker se niso uskladili v tistem ključnem vprašanju, kako se ureja prevzem drugih družb. In zato, ker ni bilo urejeno s posebnim poglavjem, minister, ne z amandmajem k 22. členu, ampak s posebnim poglavjem, ki bi uredil prevzem družb, ki niso na borzi, prevzem družb, ki niso javne družbe, smo želeli uvesti nadstandard in nadstandard je tisto, kar je glede na splošne določbe zakona o gospodarskih družbah potrebno dodati. Zakon o gospodarskih družbah prepoveduje posojila in garancije, ne prepoveduje pa, citiram "sklepanja drugih poslov med družbo in osebo iz tega zakona, ki bi imel podoben učinek", če hočete skrito pogodbo, avanse dobaviteljev, skonto kupcev in tako naprej in to je vsebina tukaj in zato seveda smo mi predlagali nadstandard, predlagali prepoved uporabe finančne pomoči in revizorja, ki bo seveda te posle pregledal. Vse to je vlada in vladajoča koalicija zavrnila.
Hvala. Besedo ima gospod Pajk.
Hvala. Tudi sam ne morem podpreti tega amandmaja, ker bi porušil sistem obstoječega zakona. Prej sem poslušal kolega Cvikla, ki pravi, da če firma A in firma B se združita, seveda združijo se lahko, če ima vsaka firma po 75% večino v skupščini in ostaja 25% manjšina, ampak ta manjšina je že bila v firmi A ali v podjetju A in v podjetju B tako da, ta manjšina ostaja. Biti manjšinski delničar ni najbolj prijetna stvar, ker seveda nimaš večine na skupščini, ampak ravno s tem transparentnim obveščanjem s skrbjo za malega delničarja na drugih ravneh, da je obveščen, predvsem obveščen, da kaj se dogaja z delniško družbo, je to omogočeno, da ni oškodovan. Seveda mislim, da ta zakon dobro ureja, dobro ureja stanja, da ne more priti več do parkiranja delnic kot je to prihajalo do sedaj in tudi menedžerski odkupi so bili v preteklosti problem in sprašujem se, zakaj niso že pred 12 leti, ko so ugotovili, da nekateri po starem, po sedaj veljavnem zakonu izkoriščajo menedžerske odkupe, z menedžerskimi odkupi izkoriščajo male delničarje, zakaj niso takrat vložili novele zakona in bi preprečili marsikakšno divje lastninjenje, ki je seveda s časom postalo legitimno in so določeni ljudje prišli do velikih denarjev na, bi rekel milo rečeno, netransparenten način. Mislim, da ta zakon dobro preprečuje v nadaljevanju take ekscese, zato bi bil zakon, ki je predlagan porušen, če bi sprejemali vsak amandma, ki ga predlaga Liberalna demokracija. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Hvauc.
Gospod predsednik, hvala lepa. No, glavni strahovi, ki vejejo iz Liberalne demokracije, kar se tiče tega zakona, in kar izkazujejo tudi skozi amandmaje, so ti, da jih skrbi za male delničarje, češ da vlada samo verbalno podpira te male delničarje, dejansko pa ne naredi ničesar. Zato, če hočemo razpravljati o tem amandmaju in tudi širše o zakonu, bo treba glede teh malih delničarjev najprej nekaj povedati. Po mojem imamo dve vrsti malih delničarjev: tiste, ki imajo nekaj delnic, ki so jih pač pridobili s privatizacijo v času tranzicije, več ali manj ali pa skoraj nič vredne, in drugo vrsto malih delničarjev, ki so še vedno mali delničarji v večini primerov, ali pa tudi ne, ki so pa skozi menedžerski odkup, skozi divjo privatizacijo prišli do enormnega bogastva. Majhen delež v nekem, recimo, velikem podjetju, kot je Mercator, je lahko mimogrede vreden milijardo ali pa dve. In mene je strah oziroma sem skoraj prepričan, da ta velika skrb za te male delničarje velja ravno tej skupini malih delničarjev, ki sem jih ravnokar omenil. In ne morem sprejemati take dvoličnosti, ko je dolga leta zakonodaja to dopuščala, nekateri so šli celo še preko roba, pa se jim nič ni zgodilo. Danes pa se poskuša na vse načine zaščititi neke zelo sporno pridobljene pozicije - ob tem, da je zakon boljši, kot je bil stari, in je tudi evropsko primerljiv in usklajen. Zato ne vidim nobenega razloga, da bi predlagani zakon spreminjali, in zato tega amandmaja k 22. členu tudi ne nameravam podpreti, podprl pa bom seveda zakon. Pa še nekaj. V času tržnega gospodarstva, v katerem živimo, v odprti Evropi, kjer je prost pretok kapitala, ne vidim nobenih problemov, kar se tiče nekih notranjih odkupov, menedžerskih odkupov in tudi sicer prevzemov, če je seveda to na transparenten, pregleden način in če je to regulirano z zakonom, tako kot je tu predvideno, in če to nekdo tudi striktno nadzira, kar je tudi predvideno s tem zakonom. Zato mislim, da je zakon dober in ga je treba podpreti. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Cvikl.
Hvala lepa. Glejte, gre za to - če želite razumeti, zakaj smo predlagali amandma k 22. členu, v redu, če pa ne, pa tudi v redu. Toda poanta, ki jo mi želimo povedati vladajoči koaliciji, je naslednja. Mi imamo specifično lastniško strukturo, pri kateri imajo menedžerji dvojno vlogo. To ni klasična struktura, kjer so lastniki firme kot v Belgiji - bom dal primerček - mali delničarji in je ta firma na borzi in imaš najeto delovno silo, pač pa ima pretežni del slovenskih firm lastniško strukturo, ki jo v veliki meri obvladujejo družbe pooblaščenke, kjer so največji delničarji v teh družbah pooblaščenkah menedžerji. Firme ne gredo na borzo, zato imamo malo tržno kapitalizacijo, niso dolžni iti na borzo, ampak imamo menedžerje, ki imajo dve nalogi: ena je optimiranje rezultata za vse delničarje, druga pa je - vsi smo krvavi pod kožo - optimiranje rezultata za samega sebe. Z zakonom, ki ga ponujate, ki bo očitno sprejet, boste omogočili, da bo v večini teh družb pretežna naloga menedžerjev ne več optimiranje vrednosti družbe za vse delničarje, ne več uvrščanje družbe na borzo, ampak v strukturi kot družbe ne rabi iti na borzo, ker dobijo kapital, denar pri bankah bo njihova glavna intenca maksimiranje vrednosti zase. In mi smo predlagali posebno poglavje z več kot desetimi členi, kjer smo opredelili, kaj morajo v takšnih postopkih početi menedžerji, kaj je prepovedano, kakšna dokumentacija mora biti predložena, kakšna naj bo vsebina poročila o nameravanem prevzemu, kaj mora narediti revizor, kaj mora vsebovati poročilo o revizijah, kako mora biti dana ponudba za odkup in vse to je, gospod minister, nadstandard glede na belgijsko situacijo, v Belgiji to zagotavlja borza in ga ni menedžerja, ki bi upal proti borzi zlorabiti notranje informacije, v Ameriki je to "federal offence", ljudje gredo sedeti za 10, 20 let, če to naredijo. V evropskih razmerah to ni kriminalno dejanje petih, desetih let, ampak je to kriminalno dejanje, ki predvsem pomeni v okviru posamezne, da tako rečem menedžerske skupine, da ti fantje niso ravno pravi menedžerji. Situacija v Sloveniji je takšna kot je. In to boste sedaj naredili. Menedžerji bodo v pretežni meri poskrbeli za to, da bodo v družbah pooblaščenkah prevzeli večino, te družbe pooblaščenke bodo postale in menedžerji preko njih, preko te zakonodaje ključni lastniki slovenskih družb. To je legitimno. Mi samo pravimo koga pri tem ščitite in za koga pišemo zakon o prevzemih, za menedžerje ali za male delničarje. Ta zakon bi lahko imenovali, gospod minister, tudi zakon o spodbujanju menedžerskih prevzemov in zakon, ki bo razlastil delničarje v slovenskih družbah pooblaščenkah. Ker vlada Republike Slovenije zaustavlja tudi sprejem zakona o pravnih [[...]] [[nerazumljivo.]] [[...]]pooblaščenih investicijskih družb, imamo nekaj 10.000, preko 100.000 malih delničarjev, ki bodo pri tem oškodovani. In gospod Hvauc, za to tukaj gre. Če bi v slovenskih železnicah si menedžerji recimo izmislili družbo pooblaščenko, bi lahko na ta način to celo naredili in če bi imeli nekega ministra za transport, ki bi jim to dovolil, bi za ta tako imenovan profitabilni del slovenskih železnic to celo lahko naredili. In bilo bi povsem legitimno. Tako bodo pa to naredili v, bomo rekli, gradbenih podjetjih, trgovskih podjetjih in tako naprej. Nekaj prevzemov, so se v Sloveniji zgodili, kot je na primer BTC, se je zgodilo zato, ker je bila tam vendarle ideja ključna, ker se je iz logističnega centra naredil prodajni center in se strinjam, da je zadeva mejna, vendar slovenska zakonodaja tega ni imela zapisano kot prepoved. Če se ta posel BTC-ja naredi po tem zakonu o prevzemih, bi to bil celo tako legitimen posel, da niti posamezni oškodovanci ne bi mogli niti do sodišča priti. Advokati ne bi znali na podlagi tega zakona niti napisati pritožbe na sodišče. To je zgodba tukaj. To je vsa zgodba. In mi samo pravimo, da bo situacija v naslednjih letih na podlagi tega zakona ta, da se bo pomembno spremenila lastniška struktura v slovenskih podjetjih in kot je ob razpravi o Mercatorju nekdo rekel, slovenski delničarji, slovenski kapitalisti bodo obvladovali slovenske politike, jaz pa pravim že s tem zakonom slovenski menedžerji obvladujejo ministra za gospodarstvo.
Hvala. K repliki se je javil gospod Hvauc.
Kolega Cvikl. Mislim, da primerjava s Slovenskimi železnicami ni bila najbolj posrečena, zato ker lastniško strukturo Slovenskih železnic ureja poseben zakon in kaj takega niti v teoriji ni možno. Je pa še ena stvar, ki mislim, da je bila napačno navedena in sicer kolega Cvikl, si navedel, da bodo menedžerji prevzeli večino, jaz pa trdim drugače. Menedžerji so že prevzeli večino, družbe pooblaščenke si ni izmislila ta vlada, ampak jih poznamo že kar precej časa in večino teh stvari, ki so se dogajale so se že dejansko zgodile. In danes manipulirati s tem, kdo bo še kaj prevzel in tako naprej, zakaj pa imamo tako stanje, da imajo nekateri menedžerji v družbah pooblaščenkah celo večino in kdaj se je to zgodilo. To bi bilo zelo, zelo zanimivo pogledati.
Hvala. Teče naprej razprava. Gospod Cvikl.
Hvala. Razprava med posamezniki, gospod Hvauc poglejte, za kaj gre tukaj. V Sloveniji smo se odločili, tudi na podlagi originalnega predloga Demosove vlade, Demosove vlade. Res, da so bili spori med Jeffreyem Sacksom [[?]] in še kom, da bomo izvedli lastninsko preoblikovanje na ta način, da bomo naredili tako imenovano masovno privatizacijo in so zato seveda, predvsem zaposlenim v družbah in menedžerjem bili dani, tako imenovani certifikati, ki so jih lahko vložili v odkup družbenega kapitala v teh družbah. To je bila legitimna odločitev in mislim, da je bila to takrat celo dobra odločitev, konsenz Demosa in ne vem, katerega še v tem državnem zboru, gospod Igor Umek, pa še nekaj ljudi je to pisalo. In to je sedanja situacija. To, kar je problem, na katerega vi pozabljate, da ta zakon o prevzemih ni namenjen temu, da ti menedžerji po ceni postanejo pretežni ali pa večinski ali pa sto procentni lastniki, ampak je namen tega zakona o prevzemih ta, da zagotovi, da bi mali delničarji tisti, ki pač nimajo 75%, ampak imajo skupaj 25%, pa jih je nekaj 10 tisoč, v Petrolu vemo, da imajo tri, štiri, pet največjih lastnikov, 75% ampak Petrol niti ni problematičen, ker je javna delniška družba, razen, če se bo skupščina odločila, da jo bo potegnila iz borze, razen če se bo odločila. V teh družbah je pa potrebno zaščititi male delničarje in male delničarji morajo dobiti ustrezno nadomestilo in tega ne bojo dobili zato, ker nikogar v tem zakonu ne zavezuje, nič v tem zakonu menedžerjev ne zavezuje, da bi skupaj z revizorji in tako naprej delovali z zaščito malih delničarjev, nič. Tisti, ki niso javna delniška družba, tisti, ki so, v narekovaju, "izven" urejanja trga vrednostnih papirjev, bodo to počeli legitimno na podlagi tega zakona, ker bo seveda povedano, da ni prepovedi in zato smo mi seveda rekli v amandmaju k 22. členu, o katerem zdaj razpravljamo, gospod predsedujoči, da je potrebno zaostriti izjeme, kdaj družba, kdaj oseba, ki je dosegla prevzemni prag ni dolžna dati prevzemne ponudbe in pravimo, osebe, ki naredijo to po nekaterih alinejah in pri tem niso upoštevale nadstandarda, morajo dati prevzemni prag zato, da bi seveda mali delničarji lahko realizirali vsaj nekaj od certifikata, ki so ga vložili, ker sedaj je situacija približno takšna, saj veva, tisti, ki so se pač odločili stati pred Lekom, Krko in tako naprej, imajo neko vrednost, tisti, ki seveda so dali v pide imajo minimalno vrednost, tisti, ki so pa družba pooblaščenka pa mislijo, da imajo nekaj približno v vrednosti certifikata, ki so ga dobili, sedaj bodo pa seveda padli v skupino pidov, v skupino tistih malih delničarjev, ki bodo praktično ostali brez evra, nadomestila za certifikat, ki so ga nekoč dobili, pač kot se je takrat slovenska družba odločila, da je ustrezno razdeliti družbeni kapital. Če to želite razumeti, prav, če pa tega ne želite razumeti, tudi v redu, ampak ne pa reči, da smo mi z lastninskim preoblikovanjem vzpostavili pogoje, zaradi katerih je zdaj upravičeno menedžerjem na račun malih delničarjev, članov ali pa delničarjev družbe pooblaščenke vzeti še vso preostalo vrednost. Temu nasprotujemo, zato smo predlagali nadstandard, je bil zavrnjen, zato smo predlagali amandmaje in če bodo zavrnjeni, seveda politična odgovornost je vaša.
Hvala. K repliki se je javil gospod Hvauc.
Kolega Cvikl, bi se strinjal s tem, da je Demosova vlada postavila pošten model masovne privatizacije, prav je, da se je to, kar je bilo nekako skupaj ustvarjeno, tudi na nek način enakomerno porazdeli. Ne strinjam se pa s tem, da smo vsi nekako imeli enake možnosti, ne, nekateri menedžerji so zaradi notranjih informacij, zaradi položaja, ki so ga imeli, pač to izkoristili na račun ravno teh malih delničarjev, ki imajo danes ali pa sploh več nimajo neke brezvredne papirje. Z enim se pa res strinjam, to pa moram posebej poudariti, s trditvijo, da bodo v Sloveniji nekateri menedžerji prevzeli ali pa vstopili v podjetja in bodo potem vladali v politiki. Eden tak lep primer se ravno sedaj kaže tukaj v Ljubljani, eden zelo uspešen menedžer, ki je uspešno vstopal kot lastnik, pomemben lastnik vsaj v absolutnem znesku v eno veliko podjetje, je sedaj rekel, ne grem se več gospodarstva, ne grem se več posla, jaz bom stopil v politiko in bom poskušal v največjem slovenskem mestu stopiti na sam vrh oblasti.
Hvala. Gospod minister, izvolite. Ni replike na repliko, gospod Cvikl. Vas bom vpisal med razpravljajoče. Potrpite malo.
Želel bi še enkrat opozoriti poslansce, ki bodo seveda glasovali na sprenevedanja, ki jih danes tukaj slišimo. Jaz ne primerjam teksta obstoječega zakona v prevzemih, ki je veljaven in je star in tudi Liberalna demokracija deli poglede, da je presežen, da ga je treba spremeniti, ne, jaz se osredotočim na njihov predlog zakona, ki so ga vložili pred nekaj meseci v parlamentarno proceduro in ki je bil k sreči tu tudi zavrnjen. Če pogledamo standard odnosa do malih delničarjev tistega predloga in tega predloga, je ta nekaj desetkrat zagotavljal višji standard, pa bom povedal, na katerih primerih zelo konkretno, na primeru povezanih oseb in na primeru pravične ocene. Poglejte, kaj je interes malega delničarja tistega, ki ga je gospod poslanec Hvauc [[?]] omenil kot prvega, tistega, ki ima nekaj papirjev in seveda mu je interes prvič, da ob prevzemu dobi ponudbo in drugič, da je po pravični ceni, to je zanj pomembno, da se odloči, ali bo naprej delničar, mali delničar, ali bo pa prodal in da bo prodal tako, kot bodo tisti kupili, se pravi, po korektnih pravilih, to je interes malega delničarja tistega neaktivnega delničarja in to je s tem zakonom zagotovljeno. Po predlogu, ki so ga pa seveda predlagali v ta isti parlament poslanci LDS-a in kjer seveda gradijo svojo politiko do malih delničarjev, je bilo tako, da prvič niso definirali dobro povezanih oseb in pravične cene, kajti po tem zakonu je pravična cena tista, ki jo, po kateri odkupuje bodisi prevzemnik, bodisi z njim povezana oseba zadnje leto vrednostne papirje. Po njihovem predlogu bi pa lahko povezana oseba kupovala bistveno višji, prevzemnik bi ponudil bistveno nižjo ceno in tista bi bila pravična cena. To se pravi, ne bi bila pravična cena tudi ponujena oziroma odkupna cena povezane osebe, to so spregledali, ker seveda niso tako definirali ali pa tudi niso spregledali, ali pa je to odraz politike, predlagateljev do malih delničarjev. Definicija povezanih oseb, še enkrat povem, je omogočala po predlogu, prvič, ni bila usklajena z direktivo je bila tu velika anomalija, drugič, omogočila je vrsto delovanj dejansko povezanih oseb, ki bi bili po zakonu pač nepovezane osebe in je tu ovajala povsem drugačen standard. Tretje. Ta zakon vpeljuje izjemno visok standard informiranosti delavcev in malih delničarjev, kar tudi po predlogu LDS ni bilo. Jaz res lahko razumem to intervencijo gospoda Cvikla, kot pač intervencijo, zaradi same intervencije, vendar rešitve, ki jih predlaga so povsem v nasprotju s tem, kar so sami predlagali in z neko zdravo logiko. Poglejte, še enkrat, dve točki, ki jih črtajo kot izjemi, pravzaprav v, recimo, želji po nadstandardu, so že tako ali tako plod prevzema, to se pravi vmesni dve točki, tam govori o prevzemniku, tam je do prevzemne ponudbe prišlo. Mali delničarji so dobili ponudbo, vi jih pa črtate kot izjemo. Zakaj? Ne razumem vas, obrazložite mi to.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Cvikl, izvolite.
Gospodu ministru je treba marsikaj razložiti. Predvsem vam je treba razložiti, gospod minister, zakon, ki ste ga zavrnili, zakon o prevzemih, ki je bil predlagan s strani naše poslanske skupine, je uvajal nadstandard. Ta zakon tega ne uvaja, nadstandarda za menedžerske prevzeme, sploh ga ne ureja, ampak pravi, da se ga ureja tako, kot vse ostalo. To je prvo. Drugo, mi smo predlagali nadstandard. Ta nadstandard je bil zavrnjen. In tretje, to kar pravi eden od poslancev o enem od bivših menedžerjev enega od slovenskih podjetij. To slovensko podjetje kotira na borzi. In ta menedžer je kupil neko delnico po nekih 3.000 tolarjev, vrednost te delnice je danes 38.000 tolarjev. Če bi obveljala prevzemna ponudba v primeru Leka, bi bila ta čez 60.000 tolarjev. To je vzrok nastanka premoženja. Nekdo si je pač za hišo vzel hipoteko in kupil delnice, ko so bile 3.000 tolarjev. Danes so te delnice vredne 60.000 tolarjev. Ravno tako kot je bilo to pri Leku, začelo se je pri 2.000 tolarjih, končalo se je na 101.000 tolarjev, nekaj takšnega. Prevzemna premija več kot 82% čez takratno borzno ceno. Ampak vse to so seveda javne delniške družbe in to so družbe, ki kotirajo na borzi. To o čemer pa danes govorimo, amandma, ki ga predlagamo in nadstandard pa velja za družbe, ki niso na borzi, kjer ni oblikovana cena, kjer je cena na neki sivi borzi, ki jo velikokrat v narekovaju določajo posamezni takšni in drugačni finančni holdingi. Za vse te družbe pa seveda mali delničar nima informacije. In res je, kar je rekel gospod Hvauc, obstaja asimetrija informacij. In mi smo želeli to asimetrijo informacij z nadstandardom zmanjšati. Tega ne želite narediti, zato pravimo, da to ni zakon o prevzemih, ampak zakon o spodbujanju menedžerskih prevzemov.
Hvala. Besedo ima gospod Pajk.
Že prej smo govorili o malem delničarju. Bistvo vsega je, da je mali delničar informiran, da ve kdaj mora prodati svojo delnico in mislim, da ta zakon to omogoča. Res je, da pri nas nimamo tradicije z delničarstvom in da marsikoga to zavede, da se ljudje niti ne zavedajo, kaj je prevzem in tako naprej. Kar se tiče menedžerskih prevzemov, nič nimam proti kapitalu menedžerjev, če je ta kapital pošten in zakaj ne bi prevzeli neke firme ali nekega podjetja, prav, če je pošten, ni pa prav, če se to naredi prek by pass firme ali parkirišč in tako naprej. To ta zakon onemogoča.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Cvikl, izvolite.
Spoštovanemu poslanskemu kolegu. Poglejte, ravno zaradi navedenih razlogov smo mi predlagali poseben člen, ki pravi, revizor ali revizorka mora pregledati poročilo o nameravanju in prevzemu, o njem sestaviti pisno poročilo o reviziji in poročilo o reviziji predložiti nadzornemu organu družbe izdajatelj. Oseba lahko za revizorja imenuje le tistega, ki v preteklih treh letih ni opravljal revizije v družbi izdajatelja in potem poročilo o reviziji mora vsebovati obvezno cel kup dodatnih informacij, med katerimi, in na primer sta dve pomembni, potrdite, da način izvedbe posla ni v neskladju z veljavnim pravnim redom in navedba, da se nakup ne financira iz sredstev družbe izdajatelja. Teh določb v zakonu ni. Te določbe so se na odboru za gospodarstvo črtale in črtanje teh določb omogoča ravno to kar ste rekli, by pass družbe, skrite pogodbe, skonto kupcev, avansi dobaviteljev, vse to bo financiralo menedžerske prevzeme.
Hvala. K razpravi se je javil gospod minister. Izvolite.
Pravzaprav gre še enkrat za odgovor glede teh finančnih pomoči podjetjem. Poglejte, pred seboj imam zakon o gospodarskih družbah z edinimi verodostojnim komentarjem in pravzaprav še enkrat najodločneje zanikam možnost, da bi prišlo do finančnih pomoči ob tem. Jasno je, da je določbe 241. člena zakona o gospodarskih družbah, ki govorijo pravzaprav o tem, da je pravni posel s katerim družba zagotovi predujem ali posojilo za pridobitev delnic, je ničen. Bistveno globlje sankcionira tak pravni posel, kjer družba zagotovi predujem ali posojilo za pridobitev delnic in potem, ko beremo, kaj to pomeni in ko beremo tudi judikat, da so vsi kreditni posli, garancije v najširšem pomenu to kar pravi ta prvi odstavek in to je prepovedano in gospod poslanec, se stalno sklicuje in želi vnašati prepovedano v še enkrat določbe zakona o prevzemih, da bo dvakrat prepovedano. Naj preberem, kaj govori pravzaprav komentar k temu. Konkretna pojavna oblika pravnega posla je torej v najširši možni obliki, na primer kot posojilo ali kredit s strani družbe in tretje osebe, če je zavarovan s strani družbe, akceptirane menice, poroštvo, zastava v kakršnikoli pojavni obliki in drugo. Glej tudi ostale dokumente, tako da prosim vas lepo, ne zlorabljati, da je finančna pomoč možna. Finančna pomoč je prepovedana v skladu z zakonom o gospodarskih družbah.
Hvala. Gospod Cvikl, izvolite.
Gospod minister, veste, zdaj sva že pri pravnikih. Ključno vprašanje, ki bo, bo točno vprašanje, kaj je obrazložitev zakona. In v zakonu o gospodarskih družbah ni eksplicitno zapisano sklepanje drugih poslov med družbo in osebo, ampak so zapisani samo predujmi in posojila. In potem imava veliko tolmačenje, kaj pa spada med predujme in posojila. Zato smo mi predlagali amandma, ki bi to dodatno preveril. In vi boste brali obrazložitve zakona o gospodarskih družbah, ki - se opravičujem! - na gospodarskem sodišču oziroma na sodišču v sporih ne bodo imele nobene vrednosti.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 22. členu? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 77. členu in amandmaju poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O SPODBUJANJU TUJIH NEPOSREDNIH INVESTICIJ IN INTERNACIONALIZACIJE PODJETIJ, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Ferija Horvata, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Kot ste videli, je zakon zelo kratek, zato bo tudi predstavitev našega poročila kratka [[poročilo ste prejeli]] . Zakonodajno-pravna služba je podala mnenje in na podlagi tega mnenja je bil sprejet en amandma, ki je vključen v dopolnjeni predlog zakona in ta je sestavni del poročila, zato predlagam, da zakon sprejmemo.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Feri Horvat bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa še enkrat. Tudi ta predstavitev bo kratka. Podprli bomo predlog spremembe in dopolnitve zakona. Menimo, da je skrajni čas, da Slovenija okrepi dejavnosti za pritegnitev več neposrednih tujih investicij in za večjo internacionalizacijo podjetij. Ta predlagana sprememba je en korak, ni pa seveda to dovolj. Zato bi k temu dodal še nekaj besed. Dejstvo je namreč, da Slovenija tudi po 15 letih samostojnosti v Evropi in v svetu še vedno ni dovolj poznana in prepoznavna kot gospodarski partner, kot destinacija za naložbe in za turizem. Pri tem nismo uspeli v zadostni meri izkoristiti mednarodne uveljavitve Slovenije na mednarodnem političnem zemljevidu in vključitev v evro atlantske povezave. To ni očitek tej vladi, ampak govorim o celotnem obdobju samostojnosti. V zvezi s predlagano novelo zato menimo, da bi vlada morala razmisliti kaj je možno in potrebno še storiti poleg te novele za učinkovitejšo promocijo slovenskega gospodarstva v tujini in s tem zagotoviti, da bomo tudi na gospodarskem področju in bolj poznani, da bo več naložb in da bo še več turistov v Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Martin Mikolič bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije.
Še enkrat lepo pozdravljeni. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo podprli spremembe in dopolnitev zakona o spodbujanju tujih neposrednih investicij in internacionalizacijo podjetij. Vlada Republike Slovenije je v lanskem letu z namenom spodbujanja tujih neposrednih investicij in internacionalizacije podjetij sprejela program predstavništev slovenskega gospodarstva, prav tako se je preoblikoval pospeševalni center za malo gospodarstvo v javno agencijo Republike Slovenije za podjetništvo in tuje investicije. V obstoječem zakonu so opredeljeni pogoji, pod katerimi lahko agencija odpre svoje predstavništvo v tujini. S predlaganimi spremembami se pa v zakon vnašajo tudi pogoji za zaprtje predstavništva agencije v tujini in določa pravna podlaga za ureditev delovanja predstavništev agencije v tujini. S predlagano spremembo in dopolnitvijo zakona se sledi načelu transparentnosti, ker se z zakonom izenači postopek odprtja in zaprtja predstavništva agencije v tujini in vzpostavi pravna podlaga za organizacijo in delovanje predstavništev agencije v tujini. Zato bomo v poslanski skupini Nove Slovenije predlagane spremembe in dopolnitve zakona tudi podprli.
Hvala. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o spodbujanju tujih neposrednih investicij in internacionalizacije podjetij obravnavamo po skrajšanem postopku. V konkretnem primeru gre za manjšo spremembo veljavnega zakona. Gre za spremembo le enega člena, zato bomo poslanci poslanske skupine spremembe podprli. Ta sprememba bo omogočila tudi odprtje ali zaprtje predstavništev agencij za spodbujanje tujih neposrednih investicij in internacionalizacijo podjetij. Podlaga za odprtje ali zaprtje predstavništva pa je analiza ekonomske upravičenosti, po našem mnenju je ta tudi ustrezna. Iz navedenih razlogov bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o spodbujanju tujih neposrednih investicij in internacionalizacijo podjetij podprli.
Hvala. Gospod Ivan Jelen bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Poslanke in poslanci, gospod minister. V poslanski skupini DeSUS, bomo predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o spodbujanju tujih neposrednih investicij, internacionalizacije podjetij, ki ga je vlada predložila v parlamentarno proceduro, podprli. V naši poslanski skupini smo prepričani, da je za takšne predlagane rešitve, torej odprtje oziroma zaprtje predstavniške agencije Republike Slovenije za podjetništvo za tuje investicije potrebna pravna podlaga, ki omogoča in določa pravila za delovanje in organizacijo le teh, zavedamo se, da samo odprtje oziroma zaprtje tujega predstavništva terja ekonomsko upravičenost. Zato menimo, da bo tako podjetjem omogočalo lažje izvajanje svojih dejavnosti doma in v tujini. V okviru delovanja teh predstavništev pa v poslanski skupini DeSUS poudarjamo, da je potrebno permanentno spodbujati neposredne investicije, obenem pa se posredno razvija in izboljšuje internacionalizacija podjetij. Novela zakona tako vnaša manj zahtevno spremembo, v katero se na podlagi ekonomskih rezultatov upraviči njen namen, torej ustanovitev novih, predvideno so to nova predstavništva v Milanu, Düsseldorf-u, Bukarešti in Istanbulu, ali pa ukinitev že obstoječih tujih predstavništev. V poslanski skupini DeSUS poudarjamo, da je pri vsem tem nujno potreba transparentnost izpeljave postopka za učinkovitejše delovanje le teh. Kot smo že uvodoma dejali, bomo poslanci DeSUS-a podprli dopolnjen predlog matičnega delovnega telesa.
Hvala. Gospod Danijel Krivec, bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala, predsednik. Spoštovani gospod minister, cenjene kolegice in kolegi! Cilj spremembe in dopolnitve zakona je omogočiti odprtje ali zaprtje predstavništva agencije v tujini ter vzpostaviti pravno podlago za organizacijo in delovanje predstavništev agencije v tujini. S predlagano spremembo in dopolnitvijo zakona predlagatelj ne posega v temeljna načela zakona o spodbujanju tujih, neposrednih investicij in internacionalizacije podjetij. Pri obravnavi predloga zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o spodbujanju tujih neposrednih investicij in internacionalizacije podjetij gre za manj zahtevno spremembo, ki je posledica želje in potrebe, da ustanavljamo predstavništva slovenskega gospodarstva v tujini, na podlagi analize ekonomske upravičenosti. Na tej podlagi jih lahko tudi zapiramo. Zelo pomembno je, da preko analize ekonomske upravičenosti ugotavljamo pozitivne učinke in predvidimo konkretne rezultate delovanja posameznih predstavništev v tujini za spodbujanje internacionalizacije in tudi za privabljanje neposrednih tujih investicij. Ta vsebina je vodilo in pogoj za ustanavljanje in zapiranje predstavništev. Za izvajanje teh nalog je potrebno imeti pravno podlago. S to novelo zakona ustvarjamo to stvarno podlago. Zato v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo predlog zakona.
Hvala. Gospod Milan Petek bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Spoštovane kolegice, kolegi, minister, predsednik državnega zbora! Kot vse ostale poslanske skupine tudi v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije nimamo zadržkov za podporo predlogu zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o spodbujanju tujih neposrednih investicij in internacionalizacije podjetij. Namen spremembe zakona je le v tem, da vladi omogoči, da na osnovi analize ekonomske upravičenosti da soglasje za odprtje ali zaprtje predstavniška Agencije Republike Slovenije za podjetništvo in tuje investicije v tujini. Prav tako se poslanski klub LDS strinja s sprejetim amandmajem k 1.a členu zakona. Vendar želimo ob sprejemanju navedenih sprememb zakona opozoriti na dejstvo, da drugih možnosti za ustanavljanje predstavništev slovenskega gospodarstva v tujini pravzaprav več ni. Ko je vladi z asistenco glasovalnega stroja koalicije in poslancev SNS v državnem zboru uspelo sprejeti zakon o gospodarskih zbornicah, je s tem dosegla tudi to, da bodoče gospodarske zbornice pa čeprav reprezentativne zaradi svojega premajhnega članskega in ekonomskega kapitala ne bodo niti zainteresirane niti sposobne ustanavljati svojih predstavništev v tujini. V Liberalni demokraciji Slovenije menimo, da bi bila predstavništva, ki jih ustanavlja gospodarstvo samo, ob finančni podpori države bolj zainteresirana in motivirana za dobro delovanje in bolj efikasno v doseganju želenih rezultatov. Prav tako izražamo bojazen, da bodo zaposleni v takšnih predstavništvih, ki jih bo ustanavljala agencija, kadrovani bolj po političnih kot pa strokovnih referencah in da bodo takšna predstavništva bolj zatočišča politično vdanih in zaslužnih kot zahvala za njihovo politično podporo namesto, da bi bilo mesto ambicioznih, inovativnih kadrov. Kljub temu poskusiti je vredno, spremljali bomo delo tako ustanovljenih predstavništev in čez čas bomo kritično ovrednotili rezultate. Poslanski klub LDS-a bo podprl predlagane spremembe.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji ni možna razprava o členih. Zato razpravo zaključujem in s tem tudi drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LETALSTVU, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval odbor za promet kot matično delovno telo. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, poslanci! 1. maja 2004, ko je Republika Slovenija vstopila v Evropsko unijo, je začela veljati in se uporabljati vrsta letalskih predpisov Evropske unije, ki urejajo ista ali podobna vprašanja, kot jih ureja sedaj veljavni zakon o letalstvu. Ključna vsebinska področja, ki jih zahtevajo spremembe zakona o letalstvu, so zlasti varovanje civilnega letalstva, varnost v letalstvu in navigacijske službe zračnega prometa. V poslanski skupini Nove Slovenije ocenjujemo, da novela zakona o letalstvu dobro zasleduje cilje zakona, ti pa so predvsem naslednji; samo tri najpomembnejše bom naštel. Prvič, uskladitev zahtev in pristojnosti, ki se nanašajo na letalske nadzorne organe po predpisih Republike Slovenije z zahtevami in pristojnostmi po predpisih Evropske unije. Drugič. Uskladitev določbe zakona o letalstvu, ki govori o varovanju civilnega letalstva s predpisi evropske unije, ki urejajo varovanje civilnega letalstva s posebnim poudarkom na varstvu osebnih podatkov. Tretjič. Racionalizacija organizacije letalskega sektorja državne uprave po veljavnih predpisih so to ministrstvo za promet, točneje direktorat za letalstvo, Uprava Republike Slovenije za civilno letalstvo, Prometni inšpektorat Republike Slovenije ter organ za preiskovanje letalskih nesreč in incidentov pri ministrstvu za promet. Da bi zakon dosegel zadane cilje, so uporabljene rešitve kot so med drugim navajanje uprave Republike Slovenije za civilno letalstvo, predstojnika uprave Republike Slovenije za civilno letalstvo in njenih delavcev v celoti nadomeščajo z navajanjem ministrstva pristojnega za promet in pooblaščanje delavcev ministrstva pristojnega za promet in drugih pooblaščenih izvajalcev. Odpravljena je nejasnost glede položaja državljanov in pravnih oseb Evropske unije in evropskega gospodarskega prostora v postopkih vpisa zrakoplova v slovenski register zrakoplovov. Implementirane so rešitve, ki jih zahteva direktiva sveta o dolžnosti prevoznikov, da posredujejo podatke o potnikih. Določbe, ki urejajo vprašanja varovanja, so oblikovane tako, da ne urejajo vprašanj, ki jih urejajo predpisi Evropske unije o varovanju civilnega letalstva, podrobno pa se urejajo vprašanja, ki se nanašajo na varstvo osebnih podatkov v zvezi s preverjanjem preteklosti in varnosti in preverjanjem prosilcev za izdajo dovoljenja za gibanje in zadrževanjem na letališčih in pristojne organe. S tem so odpravljene bistvene nejasnosti glede izvajanja predpisov Evropske unije, ki urejajo varovanje civilnega letalstva. Poslanska skupina Nove Slovenije bo podprla tudi amandmaje k 23., 35. in 39. členu, ki navedene člene precizirajo v smislu implementacije uredb Evropske skupnosti, ki se nanašajo na skupno evropsko nebo. Mi ocenjujemo, da zakon prinaša potrebne in dobre rešitve, zato ga bomo v poslanski skupini Nove Slovenije tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Ivan Jelen bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Spoštovani, še enkrat lep pozdrav! V poslanski skupini DeSUS bomo vladni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o letalstvu podprli. V naši poslanski skupini smo prepričani, da novela vnaša ključne spremembe glede varnosti letalstva, še zlasti varovanja civilnega letalskega prometa ter delovanja navigacijskih služb zračnega prometa. Obenem pa implementira evropsko direktivo glede obveznega poročanja prevoznikov o podatkih potnikov. Spremembe se nanašajo tudi na pravilnost in učinkovitost uporabe evropskih pravil in aktov v okviru upravno strokovnega in inšpekcijskega nadzora, kjer postane ministrstvo za promet kot enovit upravni organ za letalsko področje. Spremembe se nanašajo na zmanjšanje stroškov glede delovanja pristojnih letalskih organov v zvezi z izvajanjem nadzora letalskih predpisov in ne nazadnje vpeljujejo bolj jasno in transparentno delovanje celotnega letalskega sistema. V poslanski skupini DeSUS smo trdno prepričani, da omenjena novela posega predvsem v varovanje letališča v smislu strožjega režima gibanja in zadrževanja tako potnikov kot tudi osebja na javnem letališču, doslednega upoštevanja predpisanih kriterijev in pogojev obnašanja, nošenja rizičnih predmetov ter reševanja kršitev z ustreznimi sankcijami. Za to pa je treba zagotoviti ustrezno infrastrukturo, organizacijo posameznih služb in natančno opredeliti pristojnosti le-teh. V naši poslanski skupini ocenjujemo, da predlagana novela vsebuje visoko stopnjo strokovne zahtevnosti in določa tiste podrobnosti, s katerimi poskuša zagotoviti varnost in varovanje v čim večji meri. V poslanski skupini DeSUS smo prepričani, da mora pristojno ministrstvo izpolnjevati svoje poslanstvo in omogočiti usklajeno, zanesljivo in stroškovno učinkovito delovanje celotnega letalskega sistema v skladu s cilji. Poslanci DeSUS bomo podprli omenjeno novelo zakona o letalstvu, ker menimo, da je treba takšen predlog sprejeti čim prej zaradi same vsebine predloga.
Hvala. Gospod Branko Marinič bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o letalstvu, ki ga obravnavamo po skrajšanem postopku, bomo v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli, vključno z amandmaji k 23., 35. in 39. členu. Predlog zakona o letalstvu odpravlja neskladje med zahtevami in pristojnostmi, ki se nanašajo na letalske nadzorne organe po predpisih Republike Slovenije, z zahtevami in pristojnostmi po predpisih Evropske unije. Gre tudi za ureditev vprašanja, povezanega z varstvom osebnih podatkov. Racionalizacija organizacije letalskega sektorja bo boljša in glavni akterji bodo: ministrstvo za promet, direktorat za letalstvo, uprava Republike Slovenije za civilno letalstvo, prometni inšpektorat Republike Slovenije ter organ za preiskovanje letalskih nesreč in incidentov pri ministrstvu za promet. Zagotavlja se preglednost predpisov ter drugih pravnih aktov za stranke v upravnih postopkih. Bistveno je, da se implementira direktiva sveta EU 2004/82 o dolžnosti prevoznikov, da sporočajo podatke o potnikih. Kot povedano, bomo v poslanski skupini SDS predlog zakona o spremembah in dopolnitvah o letalstvu, ki vključujejo amandmaje k 23., 35. in 39. členu, tudi podprli.
Hvala lepa. Dr. Marko Pavliha bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod minister s sodelavci, dobrodošli, kolegice in kolegi. Dovolite mi, da ob tem nizkem pritisku in polni luni začnem morda na malce šaljiv način, namreč v letalstvu kroži šala, ki se glasi takole: "Kakšna je razlika med pilotom in bogom? Odgovor je naslednji. Bog si ne domišlja, da je pilot." In če seveda temu dodamo še slovenski pregovor Kdor visoko leta nizko pade, lahko ugotovimo, da je ta pregovor vedno večkrat in prevečkrat izrazit v letalstvu. Zato je toliko bolj pomembno zaradi varnosti, zaradi preprečevanja nesreč, da je letalstvo vpeto v sistem točnih, preciznih pravil, ki morajo biti ne samo nacionalno usklajena, ampak tudi v čim večji meri poenotena tako v EU kot tudi svetovno z mednarodnimi konvencijami. Slovenija je velik korak naprej naredila na začetku tega tisočletja, sprejela je dva zelo pomembna predpisa, prvi je zakon o letalstvu, ki ga danes noveliramo, drugi tudi pomemben predpis pa je zakon o obligacijskih in stvarnopravnih razmerjih v letalstvu. Gre za dve ločeni področji, ena je bolj javnopravne problematike in temelji na čikaški konvenciji iz leta 44 z vsemi spremembami, pa tudi na acyuisu, druga pa zasebne narave in je bolj posvečena odgovornosti letalskega prevoznika za prevoz potnikov in tudi tovora. Ker je pravo in nenazadnje tudi letalsko živ organizem, ga je potrebno venomer prilagajati nastalim družbenim spremembam in v zadnjih časih ga moramo prilagajati tudi evropskim spremembam, od tod tudi današnja novela. Ob tej noveli, kateri naša poslanska skupina ne bo nasprotovala, gotovo bo pa podprla vse amandmaje, je morda potrebno povedati samo dve dilemi oziroma dva problema, ki se pojavljata. Prvi se nanaša na Upravo Republike Slovenije za civilno letalstvo in drugi problem se nanaša na podzakonske predpise, pa mi dovolite, da na kratko povem malce več o obeh. Vlada je februarja s posebno uredbo ukinila upravo za civilno letalstvo. In tu se je pojavil problem, ker istočasno ni zahtevala spremembe zakona o letalstvu, da v tem trenutku puščam v nemar vsebinske dileme, ali dejansko ukiniti takšen organ, ki je deloval neodvisno in ki ga poznajo mnoge države, ali pa nadaljevati s tradicijo porazdelitve pristojnosti med direkcijo za letalstvo, med prometnim inšpektoratom in samo upravo. Mnogi strokovnjaki menijo, da ta podvig ni bil primeren. Jaz sem ministru malce za tem postavil poslansko vprašanje, na katerega, moram reči, mi je korektno in izčrpno odgovoril, ampak ob tem si lahko samo želimo, da bo ta sprememba izboljšala drug problem oziroma drugo dilemo, na katero bi radi opozorili. Namreč, zakon o letalstvu predvideva sprejem približno 70 podzakonskih aktov in večina od teh še ni bila sprejeta. Sam iz svojih lastnih izkušenj vem in verjetno mi bo minister pritrdil, da je bil eden od poglavitnih razlogov zelo šibka kadrovska zasedba na tem področju. Pač gospod Slana ne more vsega sam narediti, pa seveda tudi s širšo ekipo ne. Zato sami upamo, da bo ta reorganizacija hkrati pomenila tudi kadrovsko okrepitev in pripeljala do tega, da bo Slovenija čim prej dobila, ne morda še naslednjo novelo zakona o letalstvu, ampak prepotrebne podzakonske akte, ki se v večini nanašajo na varnost zračne plovbe, na varnost letališč in na vse tisto, kar je ključnega pomena za normalno delovanje te relativno mlade panoge, ima že 100 let za seboj, ampak vendarle naraščujoče. Praktični podatki kažejo, da lahko v prihodnosti pričakujemo najmanj eno težko letalsko nesrečo na teden. In če lahko s predpisi vsaj delno to omilimo, je to naša misija, je to naša naloga. Kot rečeno, zakonu ne bomo nasprotovali. Morda ga bomo nekateri celo podprli. Na vsak način pa bomo podprli amandmaje. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Aurelio Juri bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov.
Kolegice in kolegi, lep dan! Socialni demokrati razumemo in sprejemamo formalno intenco novele zakona o letalstvu, da naj se izboljša upravno strokovni in inšpekcijski nadzor nad izvajanjem predpisov in drugih pravnih aktov EU, poceni delovanje za to pristojnih organov ter implementira direktiva sveta o dolžnosti prevoznikov okoli sporočanja podatkov o potnikih. Okoli tega nimamo nobenega ugovora. A oblikovani členi in zavrnitev na matičnem odboru amandmajev, ki smo jih bili predlagali zato, da bi člene izboljšali, kar obvarovali utečeno ureditev varnosti, svobode gibanja in varovanja človekovih pravic, pričajo o tem, da izkorišča vlada priložnost za to, da tudi na letališčih, in sicer v zračnem prometu vedri in oblači po lastni presoji oziroma po svoji diskreciji, urejuje pogoje varovanja, nadzora in gibanja, kar dopušča tudi možnost zlorab in arbitrarnosti do posameznih uporabnikov letalskih storitev. Jamstva, da se to ne bo dogajalo, pač ni. Sama zakonodajno-pravna služba opozarja, da sledi novela ne le predpisom EU, ampak tudi spremembi uredbe o organih v sestavi ministrstev, s katero je vlada dobesedno pohitela, da bi ukinila upravo za civilno letalstvo kot organ v sestavi ministrstva in prinesla številne upravno-strokovne naloge v neposredno izvajanje ministrstva, pristojnega za promet. Podobno se bo zgodilo tudi s prometnim inšpektoratom, kateremu bodo naloge inšpekcijskega nadzorstva nad predpisi, ki urejajo letalstvo, odvzete in predane ministrstvu. Ne trdimo, da je taka ureditev povsem napačna, a nas naši pravni strokovnjaki v hiši pozivajo k njenemu ponovnemu premisleku z vidika skladnosti z zakonom o inšpekcijskem nadzoru, ki določa, da inšpektorji delujejo znotraj inšpekcij, le-te pa v inšpektoratih, ki imajo status samostojnega organa v sestavi ministrstva. Bližnjice niso nikoli bile in nikoli ne bodo, gospod minister, kolegice in kolegi, dobre. Toliko manj, ko bi prepuščali politiki, in bolj političnega naslova, kot je vlada, ga ni, sprotno odločanje o nošenju in uporabi orožja in drugih nevarnih predmetov, o izvajanju osebnih pregledov in drugih oblik nadzora ter o omejevanju gibanja. V prostorih in na območjih, kot so v našem primeru javna letališča ali letala, ter vsakdo, ki se tam nahaja in se drži vnaprej znanih in preverjenih predpisov, mora uživati vse in vsem obče zajamčene pravice, tudi tiste oziroma tisto, da ga nekdo varuje pred samovoljo oblasti. Skratka, ker novela zakona vendarle oži prostor svobodi gibanja in varovanja človekovih pravic, ne da bi se niti sklicevali na morebitno višjo stopnjo ogroženosti države zaradi recimo terorizma ali našega sodelovanja pri urejevanju razmer v Iraku in Afganistanu ali še kje, naše podpore ne bo deležna. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 11. julija 2006. V razpravo dajem 23. člen ter amandma poslanskih skupin DeSUS, NSi, SDS in SLS. Kdo želi besedo? Gospod Kangler, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani minister ter vsi ostali v dvorani. Dovolite mi, da se vam na začetku opravičim zaradi zamude pa zato, ker nisem podal poročila matičnega delovnega telesa, ker sem bil na eni izmed komisij, na komisiji za nadzor nad obveščevalnimi službami, in nisem uspel priti v času, ki se je pač zgodil, da je državni zbor danes hitreje delal da bi lahko temeljito podal poročila matičnega delovnega odbora, odbora za promet. Če mi dovolite, da bi v zvezi tudi s 23. členom in tem amandmajem istočasno tudi poudaril, da je zakon bil dobro pripravljen oziroma da je vlada zakon dobro pripravila, da smo na odboru sprejeli vse tiste amandmaje, ki so na nek način sledili mnenju zakonodajno-pravne službe, in da ta amandma, ki ga imamo danes tudi v vseh štirih poslanskih skupinah tudi sledi temu, nekaterim pomislekom še zakonodajno-pravne službe; in se mi zdi, da je pomembno, da ga podpremo. Ta amandma omogoča, da se bo lahko razvoj infrastrukture nekoliko hitreje razvijal, v kolikor ga bomo sprejeli, in prepričan sem, da ga bomo, glede na to, da tudi smo slišali, da opozicija ne nasprotuje sprejemu tega zakona. Sam bi rad poudaril, da infrastrukturni objekti, glede na to, da ministrstvo in tudi vlada počasi pripravlja proračunsko leto, bi želel kot predsednik odbora za promet poudariti, da bi bilo dobro, da bi tako ministrstvo za promet kot tudi vlada v letošnji pripravi proračuna za naslednje obdobje nekoliko drugače pogledala na slovensko letalstvo in na infrastrukturo, ki je v Sloveniji. Ne gre za veliko sredstev, gre pa za zelo pomembna sredstva, ki zelo lahko vplivajo na razvoj letalskega turizma in tudi letalskega gospodarstva v Sloveniji. Pomembno je, da je rast letalstva v Evropi za cca. 11, 15 procentov, odvisno od letališč, v Sloveniji samo 4%. Če pa gremo pogledat rast letalstva v sosednjo državo, na primer na najbližje letališče Zagreb ali Pulo, kjer je zrasel pretok potnikov in blaga na letališču za 400 procentov, to pomeni, da je potrebno tudi, da slovenska vlada skupaj z ministrstvom sledi tem evropskim trendom in da, v kolikor je v njeni moči, kar se tiče izgradnje infrastrukturnih objektov na vseh treh letališčih, tako v Mariboru kot tudi v Portorožu in tudi v Ljubljani, poskuša zagotoviti tista najnujnejša sredstva. Moram poudariti, da v lanskem in letošnjem letu so bila vlaganja v letališko infrastrukturo na območju Maribora in tudi verjetno v Ljubljani. Vendar za oživitev letalskega prometa in za povečanje indeksacije iz leta v leto bi bilo potrebno še zagotoviti nekaj dodatnih sredstev, zato na tem mestu prosim ministra in tudi vlado, da poskuša proučiti vse možnosti, v kolikor bodo dane, da spodbudimo infrastrukturo za vsa tri letališča skozi državni proračun. Meni osebno, čeprav prihajam iz Štajerske, bi bil zelo osebno zadovoljen, da se opremi z elektronsko opremo tudi portoroško letališče, ki je pa na nek način tudi en segment ali temelj slovenskega turizma na obali, in je tudi indikacija takšna, ki daje zelo pomembno strukturo, infrastrukturo za razvoj tako slovenskega turizma kot tudi v gospodarstvu na sami obali. Zato bi bilo zelo pomembno, da se tudi to letališče tehnično opremi. Ta amandma bom podprl kot tudi naša poslanska skupina, prav tako amandma, ki je bil vložen s strani koalicije k 35. členu in tudi 39. členu, in mislim, da večjih težav ne bo. In še enkrat, mislim, da je nujno potrebno, da ta zakon čim prej sprejmemo in tudi spravimo v življenje, da ne bo pravnih praznin.
Hvala. Še kdo k 23. členu. Ne. Zaključujem razpravo in dajem v razpravo 35. člen in amandma poslanskih skupin DeSUS, NSi, SDS in SLS.
Hvala, gospod predsednik. No, ne bom govoril toliko o vsebini tega amandmaja, kolikor opozoril na to, da zakonodajno-pravna služba ne pritrjuje oceni o izboljšanju ureditve s tem amandmajem. Zato sklepam, da so pomisleki, ki so bili ob obravnavi na matičnem delovnem telesu, še vedno veljavni, in na to opozarjam. Hvala.
Hvala. Še kdo želi besedo? Gospod Kangler, izvolite.
Želel bi poudariti, kolikor sem seznanjen glede tega člena in amandmaja, da bo vlada v prihodnje pripravila tudi temeljito novelo tega zakona in bo tudi po vsebinski plati posegla v ta segment, pri katerem je imel pomisleke poslanski kolega. In mislim, da obstaja tudi velika verjetnost, da pridemo do novele zakona še v tem letu, proti koncu leta ali v začetku prihodnjega leta.
Hvala. Gospod Juri.
Prosil bi vlado, da se opredeli zlasti glede pripombe zakonodajno-pravne službe in tudi trditve kolega Kanglerja, kakšne so namere, da se ta samostojnost inšpektorata vendarle uredi tako, kot določa zakon o inšpekciji. Hvala.
Hvala. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 39. členu in amandmaju istih poslanskih skupin. Kdo želi besedo? Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, ker nisem mogel takoj priti, ko se je začela ta točka, da izkoristim to priložnost in povem naslednje. Današnja razprava, splošna razprava na odboru za promet državnega zbora pa tudi razprava med ministri je pokazala, da gre za zakon, ki je izrazito tehnične narave, in za področje, na katerem se prepletajo pristojnosti Evropske unije in Republike Slovenije. S stališča pristojnosti, urejanja in izvajanja predpisov gre tudi za izrazito pravno in strokovno zahtevno področje, kjer je tisti del dejavnosti, ki primarno zagotavlja varnost zračnega prometa in varstvo konkurence, urejen s predpisi Evropske unije, ki v veliki meri ureja tudi postopke pristojnih organov, delno pa že tudi pogoje, ki jih mora izpolnjevati osebje, ki opravlja upravne naloge na teh področjih. Do konca tega leta pričakujemo tudi spremembo evropske uredbe, ki bo celovito uredila tudi področje letalskih operacij. Vse to pa seveda vpliva na obseg in vsebino urejanja letalstva s slovenskimi predpisi. Glede na to, da so na letalskem področju izvajali inšpekcijski nadzor tudi s strani evropske komisije, je bilo treba pri pripravi sprememb zakona v čim večji meri upoštevati zahteve uredb Evropske unije. V zvezi z vprašanjem, na katerega je bilo opozorjeno tudi s strani zakonodajno-pravne službe državnega zbora, moram povedati, da glede na zahteve iz predpisov Evropske unije, ki urejajo varnost, varovanje in skupno evropsko nebo ter izvajanje dejavnosti zračnega prevoza, ni bilo mogoče najti ustreznejših rešitev glede zahtev, ki izhajajo iz predpisov Evropske unije. Glede vodenja upravnih postopkov oziroma upravno-strokovnega nadzora, inšpekcijskega nadzora in odločanja o pritožbah so predlagane rešitve oblikovanje tako, da izpolnjujejo zahtevi s predpisov Evropske unije in omogočajo njihovo izvajanje, kot tudi izvajanje slovenskih predpisov. Če poenostavim, pri obravnavi vsakega posameznega strokovnega letalskega področja je treba vedno ustrezno upoštevati predpise Evropske unije in predpise Republike Slovenije v povezavi z drugim področji. Mogoče bi dodal samo še to, da je v splošno, v aktih dolžno kot pristojni organ država članica in mora imenovati pristojni organ, ki so mu dodeljene odgovornosti za izdajo, podaljšanje, spremembo, začasno ukinitev ali preklic odobritev in za nadzor stalne plovnosti. Ta pristojni organ vzpostavi dokumentirane postopke in organizacijsko strukturo in to smo skozi te spremembe zakona tudi pripravili. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru za promet, mag. Božiču. Želi še kdo? Gospod Aurelio Juri.
Hvala. Jaz razumem pojasnila ministra in tudi včasih je težko uskladiti našo notranjo ureditev s predpisi Evropske unije, pa vendarle zakonodajno-pravna služba opozarja na dve stvari tudi ob tem novem, torej zadnjem amandmaju. Prvo, treba je premisliti vso ureditev v povezavi z zakonom o inšpekcijskem nadzoru in tudi poziva k temu, da se lahko rešitev najde že znotraj zakona o upravnem postopku, zlasti ko gre za komisijo, ki bo te naloge opravila. Tako, kot bomo imeli mi sedaj, seveda bomo nekoliko v koliziji in se zna zgoditi, da bodo tudi taki trenutki, medtem ko bi morali, kot je kolega Pavliha opozarjal, imeti zelo točno definirano ureditev, se tudi znašli v konfuznih situacijah. Zato jaz ne vem in ne vem, kako se bom opredelil do posameznih amandmajev, ki so predloženi, kajti rešitve, na katero je pozivala zakonodajno-pravna služba, na katere smo tudi mi pozivali z našimi amandmaji, ki se dotikajo drugih vprašanj, niso najdene. Iz tega naslova se bojim, da bo zakon malce nekonsistenten. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 16. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POLICIJI - skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, dober dan še enkrat! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji omogoča, da lahko naloge strokovne pomoči pri opravljanju za organ v sestavi izvaja ministrstvo. S tem se sledi cilju bolj učinkovitega, strokovnega, racionalnega in usklajenega poslovanja, izvajanja strokovne pomoči pri opravljanju na področju kadrovskih zadev, informacijske in telekomunikacijske dejavnosti, finančnega in materialnega poslovanja, mednarodnega sodelovanja in odnosov z javnostmi, tako za ministrstvo kot tudi za policijo kot organ v sestavi. Predlog zakona tudi omogoča, da podatek in obvestilo o opravljanju nalog policije poleg generalnega direktorja posreduje javnosti tudi minister ter osebe, ki jih ta pooblastita. S predlaganimi spremembami bo policija dobila novo pooblastilo, s katerim bo lahko izvajala prikrito evidentiranje ali namensko kontrolo. Pooblastilo je potrebno, ker bo Republika Slovenija, kot veste, predvidoma oktobra 2007 postala pravnomočna članica schengenske pravne ureditve zunaj schengenskega prostora. Predlog določa namen in pogoje za uporabo predlaganega pooblastila policije, s katerim bo omogočeno izvajanje tako vnosa podatkov o osebah ali vozilih v schengenski informacijski sistem oziroma imenovano SIS2, ter kontrola teh oseb in vozil. Določeni so tudi pogoji za razpis tega ukrepa v Republiki Sloveniji. Na pisni predlog policije ga s pisno odredbo dovoli državni tožilec, za najhujša kazniva dejanja pa ukrep odredi generalni državni tožilec ali pooblaščeni vrhovni tožilec. Ukrep se odredi zoper osebo, če obstaja utemeljen sum oziroma razlog za sum, da izvršuje ali pripravlja kazniva dejanja ali bo tudi v bodoče izvrševala kazniva dejanja, ki pa so taksativno našteta oziroma določena. S predlogom je omogočena združitev evidence zaznav kaznivih dejanj in evidence ovadenih oseb in kaznivih dejanj v novo oziroma enotno evidenco, tako imenovano evidenco kaznivih dejanj. Nadalje. Prepoved približevanja določenemu k-ju oziroma osebi bo s spremembo tega zakona mogoče odrediti tudi zoper osebe, ki so utemeljeno osumljene storitve kaznivega dejanja z elementi nasilja, in ne le zoper osebe, ki so utemeljeno osumljene, da so storile prekršek, kot je to urejeno sedaj. Predlagana sprememba pritožbenega postopka bo onemogočila avtomatično nadaljevanje postopka na senatu, če pritožnik z neodzivanjem ne kaže interesa za sodelovanje v pritožbenem postopku oziroma v fazi pomiritvenega postopka. Ustavno sodišče je z odločbo letos marca ugotovilo, da je prvi odstavek 35. člena veljavnega zakona o policiji, ki določa pogoje zagotavljanja identitete v neskladju z ustavo Republike Slovenije. S predlagano spremembo v tem predlaganem zakonu so zakonski pogoji za ugotavljanje istovetnosti opredeljeni določnejše in jasneje, upoštevano pa je tudi dejstvo, da se pooblastilo uporablja z namenom preventivnega oziroma represivnega delovanja policije. Zakon se v delu, ki govori o sklepanju delovnega razmerja brez javnega natečaja oziroma objave, usklajuje z določbami zakona o javnih uslužbencih, vendar pa namen določbe ostaja enak, torej zagotoviti policiji možnost, da se sklepa delovna razmerja brez javne objave oziroma brez javnega natečaja. Toliko na kratko. Hvala lepa.
Hvala državnemu sekretarju ministrstva za notranje zadeve. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora, gospo Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora.
Tudi sama vse skupaj še enkrat prav lepo pozdravljam. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 23. redni seji obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji. Tako kot običajno je minister za notranje zadeve podal dopolnilno obrazložitev in poudaril, da se s predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona o policiji sledi racionalizaciji poslovanja na tem področju, predvsem v smislu izvajanja nalog strokovne pomoči pri upravljanju ministrstva in policije. Na področju izvajanja nalog strokovne pomoči, predvsem v zvezi s policijo kot organom v sestavi. Predlog zakona daje tudi ministru možnost, da lahko določi skupne naloge s področja policije, ki jih bo ministrstvo izvajalo za policijo, s čimer bo zagotovljeno strokovno, učinkovito in racionalno ter usklajeno izvrševanje nalog. V uvodu je minister navedel tudi druge spremembe. Na seji odbora je sodelovala tudi predstavnica zakonodajno-pravne službe, ki je glede na mnenje zakonodajno-pravne službe in pripombe k posameznim členom povedala, da amandmaji, ki so vloženi, sledijo mnenju te službe, izpostavila pa je pripombe k 1., 2., 12., 21. in 23. členu. Na seji odbora so sodelovali tudi predstavniki Amnesty International in tudi predstavnik mirovnega inštituta. Podali so svoje mnenje, ki so ga že prej tudi pisno pripravili in vložili, tako da so ga člani odbora tudi prejeli pred samo sejo, predvsem pa so izpostavili spremembe k 28. in 35. členu veljavnega zakona. V razpravi o posameznih členih in vloženih amandmajih je bilo največ pozornosti namenjeno vsebini 1. člena, po katerem ministrstvo lahko opravlja vse ali posamezne naloge strokovne pomoči za predstojnika organa v sestavi, ter 2. člena, po katerem podatke in obvestila o opravljanju nalog dajejo minister, generalni direktor policije ter osebe, ki jih ministrstvo ali generalni direktor policije pooblastita za to. Na izražene pomisleke je podal podrobna in po mnenju večine članov odbora ustrezna pojasnila minister Dragutin Mate in med drugim poudaril, da so predstojniki organa v sestavi neposredno podrejeni ministru, kar zakonodaja povsem jasno opredeljuje. Glede pripomb, da je v zakonu dano generalno pooblastilo za vse naloge, kar je bilo tudi mnenje zakonodajno-pravne službe, da bi bilo to treba natančneje opredeliti, je minister predlagal odboru, da ustrezno dopolni 1. člen predloga zakona v tem smislu, da ministrstvo lahko opravlja vse ali posamezne naloge strokovne pomoči za predstojnika organa v sestavi pri upravljanju s kadrovskimi, finančnimi in informacijskimi ter drugimi viri za organ v sestavi, ne glede na določbe obstoječega zakona. To je tudi sicer imel, kot je sam predlagatelj povedal, predlagatelj v mislih pri pripravi novele zakona. S to dopolnitvijo pa je bilo tudi jasno predstavljeno in opredeljeno stališče zakonodajno-pravne službe kot tudi razpravljavcev. V okviru razprave o posameznih členih predloga zakona in vloženih amandmajih je odbor sprejel amandmaje poslanske skupine SD k 3. in 5. členu, amandmaje koalicijskih poslanskih skupin k 9. in 11. členu, ni pa sprejel amandmajev poslanskega kluba LDS k 1., 2., 3. in 5. členu ter poslanske skupine SD k že navedenim členom. Ob koncu je glasoval tudi o vseh členih zakona skupaj in jih sprejel.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Franc Kangler bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji se nanaša na [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]in uskladitev zakona z drugimi zakoni, pravnim redom Evropske unije ter predvsem na odločbo ustavnega sodišča Republike Slovenije. Kljub skrajšanemu postopku obravnavana novela zakona ureja pomembno in na nekaterih področjih zelo občutljivo problematiko. Zakon zasleduje racionalizacijo na področju izvajanja strokovnih nalog ministrstva in policije. Določbe, ki se nanašajo na racionalizacijo, so vedno dobrodošle, vendar pa ne smejo vplivati na opravljanje specializiranih strokovnih nalog policije. Menimo, da je razmejitev med temi nalogami dovolj jasna in da zaradi racionalizacije na področju specializiranih nalog ne bo prihajalo do težav. Pomembna je tudi ureditev pravne podlage za izvajanje ukrepov, določena v 19. členu konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma glede podatkov o osebah in vozilih z morebitnimi kaznivimi dejanji. Zakon prinaša nekaj logičnih določil, ki se nanašajo na ukrepe prepovedi približevanja določeni osebi na kraju ali posebnem območju. Ta ukrep bodo lahko uporabili tudi v primeru utemeljenega suma storitve kaznivih dejanj z elementi nasilja. Takšna rešitev je nujna, saj je uporaba tega ukrepa zgolj v primeru prekrškov po sedanji ureditvi, ne pa tudi za nasilna kazniva dejanja, neutemeljena. Seveda je bilo veliko pomislekov tudi pri 5. členu zakona, ki opredeljuje, kdaj sme policist ugotavljati identiteto oseb. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smatramo, da je člen dovolj jasno napisan za učinkovito, zakonito, predvsem pa temeljito delo policistov, pri čemer poudarjam, predvsem zakonito. Nekaj pomislekov je bilo tudi v zvezi z 9. členom, vendar mislim, da je glede na izvajanje sporazuma o schengenskih mejah normalno, da vse evropske države evidentirajo in zahtevajo od drugih držav, ki so članice Evropske unije, da sporočajo podatke o tistih osebah in tistih vozilih, ki tranzitirajo skozi državo članico Evropske unije, oziroma se zadržuje na območju te države oseba, ki bi lahko bila utemeljeno osumljena hujših kaznivih dejanj, predvsem pa kaznivih dejanj mednarodnega terorizma. Zato bomo v poslanski skupini omenjene spremembe zakona po skrajšanem postopku podprli.
Hvala. Gospod Boštjan Zagorac bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V Slovenski nacionalni stranki spremembam in dopolnitvam zakona o policiji ne bomo nasprotovali. Gre za implementacijo 99. člena konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma. Gre tudi za nekatere povečane pristojnosti policistom, kar v svojem bistvu, v kolikor bodo obravnavane v okviru oziroma se bodo izvajale v okviru obstoječe zakonodaje, po našem prepričanju niti ni tako slabo. Edino vprašanje, ki se nam zastavlja pri obravnavi tega zakona oziroma pri pregledu, je to širjenje pristojnosti na ministrstvo, in sicer v zvezi s 1. členom zakona, ki določa, da ministrstvo lahko opravlja vse ali pa posamezne naloge strokovne pomoči za predstojnika organa v sestavi pri opravljanju virov za organ v sestavi. Ali to pomeni, da se v bistvu v neki fazi jemljejo tudi pristojnosti generalnemu direktorju policije na področju kadrov, financ in materialnih sredstev? Na to vprašanje bi bil zelo vesel, v kolikor bomo pred odločanjem dobili odgovor. Podobno kot pri zakonu o Sovi, ki smo ga obravnavali v tem državnem zboru na prejšnji seji, je tudi tukaj eden izmed razlogov, ki je naveden - teroristi. Pri izvajanju schengenske meje glede na to, da je bilo dokazano, da je kar za nekaj terorističnih napadov v Evropi orožje prihajalo predvsem iz juga bivše skupne države, se mi zdi pravilno, da se povečajo pristojnosti policistov pri obravnavi schengenske meje. Tudi ko smo obravnavali na prejšnji seji državnega zbora zakon o državni meji, smo že omenili, da bi mogoče trije meddržavni prehodi, ko govorimo o schengenski meji, na strani s Hrvaško bili popolnoma dovolj, in bi bila tam možnost implementacije tega zakona, ki ga danes obravnavamo, še lažja in povezana s še nižjimi stroški. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa. Pogled po dvorani govori o tem, da bodisi ta zakon ni pretirano zanimiv, bodisi imamo tako slabo organizacijo dela v parlamentu, da so parlamentarci sedaj na kakšnih drugih zasedanjih, da se ne morejo udeležiti tega, ki bi moralo biti več primarno. Ampak kakorkoli že, vlada je pripravila predlog zakona, predlagala je, da ga v skrajšanem postopku podpremo in sprejmemo. Opaziti je, da se bo tako tudi zgodilo, vendar je bilo opaziti tudi to, da je bilo nekaj naporov narejenih v smeri, da bi se kakšne določbe tudi izboljšale. Omeniti velja verjetno, da je zakonodajno-pravna služba imela številne pripombe v svojem mnenju, ki v največjem delu niso bile upoštevane. Bilo je pa upoštevano nekaj od tega, kar so predlagali iz vrst Socialne demokracije. Morebiti je škoda, da ni bilo več oziroma so bile zavrnjene vse pripombe poslanske skupine LDS, ker vse le niso bile takšne, da bi bile tako slabe, da bi jih bilo treba zavrniti, vsaj mnenje poslanske skupine DeSUS je takšno. Skupni imenovalec vseh te določil in pripomb nas usmerja v razmišljanje, da gre za nekaj vprašljivosti v zvezi z drugo zakonodajo, zlasti s tisto, ki govori o državni upravi, in da gre za vprašljivost v zvezi, recimo temu tako, kar s krhanjem samostojnosti in ingerenc organa v sestavi ali policije, za katero pač gre. Mi sicer ta predlog zakona podpiramo, ker so pač njegove ambicije povečati strokovnost, povečati učinkovitost. Njegove ambicije so tudi, da bi se odpravila morebitna dvotirnost pri odločanju in pri delu. Vse to bi pa naj prispevalo določilu, ki govori o strokovni pomoči in ministrstva tudi pri uporabljanju policije. Amandmaji, o katerih bomo danes še govorili, opozarjajo na neki hip in jaz mislim, da je smiselno se ob njih tudi nekoliko ustaviti. Gre namreč za to, da so nekatere določbe tako zelo posplošeno zapisane. Na primer v 1. členu tista, ki govori, da o vseh drugih naštetih pomočeh lahko pridejo v poštev še druge nedefinirane pomoči, in pod to drugo, kar je nedefinirano, lahko morebiti spravimo karkoli, so pa za nas sprejemljivi razmisleki tudi o tistih pripombah k 5. členu, ki govore o tem, da bi bilo treba navedbo, da se sme identificirati podobna oseba, da se torej ta dikcija nadomesti z dikcijo, ki govori o tem, da mora biti oseba, če jo želimo identificirati, takšna, da ustrezna vpisu. Ne moremo se zgolj nad individualno presojo podobnosti nekega posameznika, če tudi je policist, zanesti. Še nekaj je takih stvari, ki skušajo bolj določno opredeliti, in mi bi bili pripravljeni te izboljšave podpreti. Sicer se bojimo, da bodo amandmaji vsi in po čez zavrnjeni, tudi sami ne podpiramo amandmaja k 3. členu, ampak kljub temu je zakon dovolj dobro pripravljen, da bo deležen naše podpore in glasov.
Hvala. Gospod Mitja Ljubeljšek bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav predstavnikom vlade, kolegi in kolegice. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo podprla predlagani zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji, predvsem iz dveh pomembnih sklopov sprememb in dopolnitev obstoječega zakona, in sicer se uvaja v naš pravni red 99. člen schengenske konvencije, kar je neodložljiva obveza Republike Slovenije. In drugo, kar v poslanski skupini še posebno podpiramo, da se tudi na ministrstvu za notranje zadeve uvaja bolj racionalna in fleksibilna organizacija dela. Ker bo Slovenija v letu 2007 postala uporabnica schengenskega informacijskega sistema nove generacije, morajo biti sprejete ustrezne pravne podlage za izvajanje ukrepov, ki so določene v 99. členu schengenske konvencije, in to predlog zakona tudi uvaja. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo spremembe in dopolnila za bolj učinkovito in racionalno delo policije. Ministru se tako daje možnost, da lahko določi skupne naloge s področja policije in ministrstva, ki jih bo ministrstvo izvajalo za policijo. Prepričani smo, da se bo s tem doseglo strokovno, bolj učinkovito, racionalno in usklajeno izvrševanje skupnih nalog. Kadrovske viške pa se bodo tako lahko prerazporedilo na druga deficitna operativna dela. Smotrna se nam zdi tudi dopolnitev, da podatke in obvestila o izvrševanju nalog z delovnega področja policije daje javnosti tudi minister, ki je prvi odgovoren za stanje in delo na ministrstvu in s tem tudi policije. Kar pa zagotovo ne pomeni, da ima s tem tudi pristojnosti posegati v strokovne postopke policije in s tem tudi niti najmanj omejevati avtonomnost policije. Z vidika racionalizacije pa je potrebno poudariti združevanje sedanjih dveh evidenc v enotno evidenco kaznivih dejanj. Predvsem pa spremembe pri postopkih pritožb s ciljem hitrega in učinkovitega reševanja pritožb. Glede kadrovske fleksibilnosti podpiramo tudi dopolnjeno določbo, da ima policija možnost, da zaradi svoje narave dela in nalog lahko sklepa delovna razmerja brez objave in tudi brez javnega natečaja na določenih segmentih dela. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se zavedamo, da je ta zakon eden od tako imenovanih represivnih zakonov, ki posredno posegajo v človekove pravice. Po drugi strani pa ga nujno potrebujemo, ker mora policija zagotavljati v največji možni meri varnost ter javni red in mir. Zato moramo biti še posebej pozorni, da so te določbe zakona čim bolj jasne in nedvoumne ter da čim bolj konkretizirajo delovanje policije, čeprav se ne moremo izogniti temu, da ne bi še vedno bil prisoten subjektivni faktor. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da je predlog zakona dober, da je s sprejetjem amandmajev na matičnem delovnem zakon še izboljšan ter da se bodo morda na obravnavi na seji državnega zbora posamezne določbe še dorekle oziroma izboljšale, zato predlog zakona podpiramo. Hvala.
Hvala. Gospa Lavtižar Bebler bo predstavila stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Torej, poslanska skupina LDS tega predloga zakona ne bo podprla. Še vedno namreč menimo, da ministrstvo za notranje zadeve postaja policijsko ministrstvo. Ministrstvo lahko opravlja vse ali posamezne naloge strokovne pomoči za predstojnika organa v sestavi pri opravljanju virov za organ v sestavi ne glede na določbe tega zakona, tako pravi ena izmed uvodnih določb. Ministru smo že prej očitali vmešavanje kadrovanja na policiji, česar ne priznava, a s to spremembo potrjuje naše trditve, saj z njo odvzema oziroma krni pristojnosti direktorja policije na področju kadrov, financ, materialnih sredstev, informatike in tako dalje. Direktor policije izgublja samostojnost pri uporabi bistvenih orodij za vodenje policije. Dosedaj je podatke in obvestila o opravljanju nalog z delovnega področja policije javnosti dajal generalni direktor policije ali za to pooblaščeni delavec. Po tej spremembi pa bo te podatke lahko dajal tudi minister ali oseba, ki jo bo minister pooblastil za to. Tudi temu odločno nasprotujemo. Sprememba zakonske ureditve policije s ciljem, da se legalizira politična kontrola s strani ministra in ministrstva za notranje zadeve nad kadri, financami in tako dalje, v policiji predstavlja velik korak nazaj na področju varnosti in notranjih zadev. Politična kontrola ministra oziroma ministrstva za notranje zadeve nad policijo je kršitev pravila o profesionalni samostojnosti policije ter politično poseganje v policijske, vodstvene in operativne naloge in delo. Podelitev pristojnosti ministru in ministrstvu za poročanje o delu policije pa je izpostavljanje politike nad policijo, ali bolje povedano povzpetje politike v osebi ministra s policijskimi pristojnostmi nad ostalimi policisti, ki delujejo znotraj policije. Minister za notranje zadeve namreč ni poveljnik policije kot profesionalne organizacije, zato nima in ne more imeti pravice posegati v njeno operativno delo in se vtikati v kadrovske postopke znotraj policije. Mi predlagamo tudi spremembe in dopolnitve 5. in 6. člena, gre za ugotavljanje identitete na policijski postaji in za izvajanje prikritega evidentiranja ali namenske kontrole. Po tem predlogu policist lahko osebo, katere identitete ne more ugotoviti na kraju dogodka, odpelje na policijsko postajo, kjer lahko identiteto ugotavlja s pomočjo računalnika, prstnih odtisov in tako naprej. Iz določbe pa ni jasno, kdaj se lahko opravlja identiteta na policijski postaji, ali takrat, ko so izpolnjene predpostavke iz prvega odstavka 35. člena, ali pri vsakem splošnem delovanju policije. Prav tako menimo, da je za dopustnost ugotavljanja identitete nujni kriterij sum, da bo določena oseba izvršila, izvršil, izvršuje ali je izvršila prekršek ali kaznivo dejanje. Situacija, zapisana v sedmi alineji, je pretirana in v preveliki meri predstavlja možnost poseganja represivnih organov v pravico posameznika do zasebnosti, saj so po predlogu sedme alineje pri vsaki osebi na ozemlju Republike Slovenije lahko podani razlogi za ugotavljanje identitete. Vsakdo nekaj ve. Predlagatelj pa nikjer ni zapisal, kaj so koristni podatki in na upravljanje katerih uradnih nalog se to nanaša. Zato predlagamo črtanje. Ugotavljanje identitete samo za to, ker je oseba po opisu podobna iskani osebi, daje represivnim organom prevelike možnosti, da se sklicujejo na zmoto. V poslanskem klubu LDS smo mnenja, da mora oseba, za katero policist ugotavlja identiteto, ustrezati opisu iskane osebe, zato predlagamo spremembo tudi te alineje. Privedba v policijske prostore zaradi postopka identifikacije je dovoljena samo v primerih, ko gre za identifikacijo tistih oseb, ki so naštete sicer v prvem odstavku člena, zato predlagamo dopolnitev tega drugega odstavka. V zvezi s pomiritvenim postopkom pa menimo, da bi bilo neudeležbo na razgovorih pri vodji organizacijske enote policije treba razdelati glede na način vabljenja, naravo pritožbene zadeve ter morebitno kasnejšo udeležbo pritožnikov. Razlog za neudeležbo na pomiritvenih postopkih pri vodji organizacijske enote policije, kjer dela policist, zoper katerega je bila pritožba podana, je lahko tudi strah pred policistom in šikaniranjem na sami policijski postaji. Iz vseh teh navedenih razlogov poslanski klub LDS tega predloga zakona ne bo podprl. Hvala.
Hvala. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem. Obravnavanje predpisov, ki urejajo pooblastila, položaj policije, je vedno skrajno občutljivo in zelo mogoče se je uloviti v načinu razmišljanja, ki je včasih prisotno pri koalicijskih poslancih, da vsako opozorilo in vsak pomislek, da je treba kakšno predlagano rešitev pretehtati, ali ne bi preveč posegala v človekove pravice, ali ne bi dajala preširoka pooblastila, pomeni ne razumevati državo, njen pomen, njeno varnost, njeno samostojnost, njen ustrezen odnos do sosedov in podobno in obratno. Tudi vsak strah, ki ga kdaj pa kdaj vidi opozicija, in meni, da so predlagane spremembe napisane ne z željo stvari urediti, ampak z željo dobiti večja pooblastila in jih potem tudi zlorabljati, ni vedno upravičen. Zato bi rad v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov povedal, da je del predlaganih sprememb in dopolnitev zakona potreben in nujen. Potreben in nujen je v tistem delu, kjer gre za usklajevanje sedanjih veljavnih rešitev z določbo ustavnega sodišča, ki je ugotovilo, da so pooblastila, ki jih ima policija za prejetje in druge svoje ukrepe, nejasno napisana in ne omogočajo zadostnega varovanja ustavnih pravic. V tej smeri se je predlagatelj potrudil in poskušal primere, pogoje, v katerih je ugotavljanje identitete, utemeljeno opisati, mi s temi rešitvami v celoti nismo zadovoljni. Dali smo nekatera dodatna dopolnila, ki pa na žalost v teku postopka niso bila v celoti sprejeta. Drugo. Potrebno je na novo razmišljati, kakšne obveznosti nam daje uveljavljanje schengenske meje in odnosov z drugimi policijami. Razumljivo je, da ima tudi naša policija dolžnost, kadar gre res, vendar za utemeljen sum, da gre za ponavljanje, da gre za potencialnega storilca kaznivega dejanja, da se ga vnese v schengensko evidenco, ki potem pomeni, da se po vseh državah Evropske unije spremlja njegovo ravnanje in so vse policije pozorne, ali prihaja v državo, mu kdaj pa kdaj tudi ne dovolijo, da pride in podobno. Tudi v tem delu smo dajali nekaj opozoril, da so najbrž opredelitve, kdaj je to mogoče, preširoke, dane preveč na splošno, in jih na žalost predlagatelj ni sprejel. V dveh delih smo bili pa izrecno nezadovoljni s predlogom, s katerim je predlagatelj prišel, ker se nam zdi v celoti nepotreben. Prvi je predlog spremenjenih odnosov med ministrstvom in policijo. Prepričani smo, da sedaj veljavni zakon te odnose ureja bolje, ustrezneje, spoštuje samostojnost, neodvisnost, visoko strokovnost policije in ne dela policijo odvisno od političnih prepričanj ali pa tudi političnih ocen in sugestij, ki jih daje pristojni minister. Žal, pripombe, ki smo jih dajali, amandmaji, ki smo jih dajali v tej smeri, niso bili deležni razumevanja na strani vlade in ministrstva, čeprav nas je v svojih stališčih podprla tudi zakonodajno-pravna služba, ki je opozorila na nesprejemljivost in nejasnost predlaganih rešitev. Drugo je bilo vprašanje javnih pooblastil, ki jih ima ali nima minister glede javnega zastopanja o ravnanju policije. V predlogu sprememb in dopolnitev si je namreč minister prisvojil ali pa dal pravico, da tudi sam presoja, kdaj bo glede konkretnih operativnih zadev, ne o delovanju policije nasploh, ampak o konkretnih operativnih zadevah sam poročal javnosti, kdaj bo dovolil, da to dela generalni direktor policijske uprave, kdaj bo pa določil kateregakoli uradnika, ki bo delal to namesto njega. Tudi to je nepotrebna politizacija in vmešavanje v delo policije in žal tudi v tem delu nismo bili razumljeni. Hvala.
Hvala. Gospa Mojca Kucler Dolinar bo predstavila stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala lepa. Zakon o policiji, kot sicer danes že rečeno, je po eni strani nujno spremeniti zaradi uskladitve z odločbo ustavnega sodišča Republike Slovenije, predvsem pa prinaša tudi nekatere druge ustrezne rešitve. Poenostavlja organizacijo ministrstva in organov v sestavi, predvsem pa prinaša tudi določeno racionalizacijo organizacije ministrstva, kar se nam zdi smiselno. Smiselno in ustrezno pa se nam zdi, da bo o zadevah s področja policije lahko podatke posredoval javnosti tudi minister poleg drugih pooblaščenih oseb, ki jih zakon določa. Natančnejša opredelitev je potrebna - kar vsi vemo, iz javnosti so znani primeri, ko se je zaradi neustreznega uhajanja informacij v javnost v nekaterih konkretnih primerih odkrivanja kaznivih dejanj le-to onemogočalo oziroma otežkočalo, ne samo odkrivanje, pač pa tudi pregon. Zato se nam zdijo te spremembe ustrezne. Ustrezno se nam zdi, da se pritožbeni postopek zoper delo policije lahko zaključi, če se pritožnik ne bo odzval razgovoru, seveda če se neupravičeno ne bo odzval razgovoru. Vendar pa tukaj pozivamo, da se vsaka pritožba obravnava temeljito in z vso mero občutljivosti, ki je pri tem potrebna. Podpiramo tudi spremembe, ki predvidevajo spremembe v zvezi z ukrepom prepovedi približevanja določeni osebi. Policistom bo tako omogočena opredelitev ukrepa za osebo, ki je bila utemeljeno osumljena, da je storila prekršek, seveda ob zakonsko določenih pogojih. Natančnejša je tudi definicija v zvezi z ugotavljanjem identitete oseb, ki s svojim obnašanjem vzbujajo sum, da bodo storile kaznivo dejanje, pri čemer zakon določa, da morajo biti objektivni kriteriji, to je zadrževanje na določenem kraju in subjektivni pogoj. To je videz, izpolnjeni kumulativno. Zaradi teh in še nekaterih drugih predvidenih sprememb in dopolnitev bomo v Novi Sloveniji zakon podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 11. julija 2006. V razpravo dajem 1. člen ter amandma poslanske skupine LDS in vsebinsko enak amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. Kdo želi besedo? Izvolite, gospod Kovačič.
Hvala za besedo. Ta amandma ni ustrezen, kajti v obrazložitvi se sklicuje na neke strahove, ki jih pa dejansko ni. Samo prebrati je treba, kaj v 1. členu piše, in to, kar piše, ne pomeni tega, kar v obrazložitvi pišejo predlagatelji kot razlog, da je treba člen črtati. Namreč, ta člen govori naslednje: Ministrstvo lahko opravlja vse ali posamezne naloge strokovne pomoči za predstojnika organa v sestavi pri upravljanju virov za organ v sestavi, ne glede na določbe tega zakona. Dejstvo je, da je minister odgovoren tudi za delo policije kot organa v sestavi in če lahko v tem smislu nudi posamezne naloge strokovne pomoči zato, da bo zadeva bolj racionalna in da bo bolje potekala, potem je to samo nekaj, kar je pozitivno, kar je dodana vrednost funkcioniranju ministrstva in tudi funkcioniranju organa v sestavi. Da bi pa tukaj šlo za kakršnokoli odzvemanje pristojnosti, pa niti slučajno ne more biti govora, ker to sta dve razlčini stvari. Eno je, da se pomaga s posamezno strokovno pomočjo zato, da bo lahko organ v sestavi bolj racionalno, bolj učinkovito funkcioniral. Drugo je pa pristojnost odločanja predstojnika organa v sestavi, konkretno predstojnika policije. To je čisto nekaj drugega. Torej, če bi prebrali, kaj 1. člen govori, in če bi to razumeli tako, kot piše, potem tega amandmaja predlagatelji prav gotovo ne bi vložili, zato je amandma nesprejemljiv. Hvala.
Hvala. Želi še kdo? Gospod Rezman.
Jaz sem napovedal in tudi sedaj mislim, da najboljše to določilo v resnici ni. Če bi bilo, potem se ne bi najprej že zakonodajno-pravna služba obregnila obenj. Če bi bilo tako neproblematično, potem seveda tudi ne bi bilo sprejetega amandmaja na matičnem delovnem telesu. Sam mislim, da ima tudi sedaj še kakšno hibo to določilo, zlasti zaradi tega, ker pač sodim, da je presplošno in vse obsežno. Kar zadeva presplošnosti, se da zelo enostavno utemeljiti s tem, da samo navedem, kaj tukaj piše, potem ko se nekatere stvari taksativno naštejejo, se doda še "in drugimi viri". Ti drugi viri so lahko kakršnikoli in katerikoli, ker pač ni nobene omejitve; torej, to je splošno in ta splošnost omogoča tudi vse obsežnost, torej, karkoli lahko spravimo pod to sintagmo "drugi viri". Zato smo pač tudi mi predlagali, da se o tem še dodatno razmisli. Morebiti ni treba črtati tega člena, da se pa najbrž ta člen izboljšati tako, da se bo, če je potrebno to sodelovanje v zvezi s pomočjo policiji, da se to navede tako, da se bo res vedelo, kaj, do katere meje se lahko tretira kot pomoč ministrstva policiji.
Hvala. Gospod Pojbič.
Torej, jaz amandmaja k 1. členu predloga zakona ne bom podprl, ker sem prepričan, da je podvajanje določenih služb v ministrstvu in policiji neracionalno, saj se z istovrstnimi zadevami ukvarjajo službe v policiji in ministrstvu. Takšno podvajanje ima za posledico izgubo dragocenega časa pri reševanju problemov, manj pregledno poslovanje, neproduktivno rivalstvo med sorodnimi službami in ne nazadnje manj učinkovito delovanje ministrstva in policije. Nujno je združiti službe tam, kjer je to mogoče, predvsem na področju kadrov, logistične, informacijske podpore, financ ter mednarodnega sodelovanja. Glede na predlagano spremembo je očitno, da je cilj racionalno in pregledno delovanje ministrstva in policije, kar bo seveda v dobro vseh Slovenk in Slovencev.
Hvala. Gospa Lavtižar Bebler.
Hvala lepa. Nisem se nameravala oglašati, ampak vendarle na razpravo, ki ravnokar poteka, bi pa vendarle še poudarila. Poglejte, že dosedanji 2. člen zakona, ki ga s tem 1. členom spremembe spreminjamo na ta način, da mu dodajamo še en paragraf, zelo natančno pove, kakšno je razmerje med ministrstvom in policijo, in zelo razčlenjuje podrobno pristojnosti in naloge ministrstva v razmerju do policije. Zato ni jasno, čemu je bilo potrebno, da se doda sedaj še vsem tem alinejam, ki so zelo natančne, še ena določba, ki pravi, da ministrstvo lahko opravlja vse ali posamezne naloge strokovne pomoči za predstojnika organa v sestavi pri opravljanju virov. Zakaj je potreben še ta dodaten člen oziroma odstavek, kaj je v ozadju? Zakaj ministrstvo oziroma vlada meni, da dosedanji 2. člen ne ustreza. Tega si potemtakem ni mogoče razlagati drugače, kot da želi še dodatno povečati pristojnosti in nadzor samega ministrstva v odnosu do policije. Drugače si pač tega ne da razlagati. Hvala.
Hvala. Gospod Gantar.
Hvala lepa. Jaz bi podprl amandma, ki ga je vložil poslanski klub LDS k 1. členu. Dejstvo je, da sedanja rešitev, ki je bila sprejeta v drugem branju na odboru - policija, ki je organ v sestavi, ima torej določeno avtonomijo in samostojnost pri delovanju. To avtonomijo in samostojnost, ki temelji na zakonu, na pravilih in predpisih, ki veljajo za policiste in za celo policijsko organizacijo, ta avtonomnost dejansko omejuje. V bistvu na način, kot je formuliran sedanji 1. člen v tem predlogu zakona, dejansko omogoča neposredno vmešavanje ministrov oziroma političnega vrha policije v delo policije. Pri tem so kot že rečeno, ta razmerja v sedanjem zakonu pisana, opredeljena in po mojem mnenju ni potrebno nikakršna dodatno zagotavljanje tega, da bi ministrstvo prevzemalo določene naloge strokovne pomoči, posebej ko navaja kadrovske, finančne, informacijske in druge vire za organ v sestavi. Če navedete te vire, tako kot ste jih navedli, potem pravzaprav je dejansko ta avtonomija porušena in dejansko si lahko minister ali pa politični vrh policije, kdorkoli pač iz ministrstva za notranje zadeve vmešava v vsakodnevno delo. Rad bi opozoril, da so vsi dosedanji ministri za obrambo ves čas trdili, da želijo drugačen sistem, drugačno vrsto odnosa med policijo in med ministrstvom za notranje zadeve. Da so zagovarjali vsi obrambni ministri, od prvega, od leta 1990 naprej, idejo o postopnem ločevanju in razločevanju med ministrstvom in policijo kot samostojnim, na zakonu in predpisih delujočim strokovnim organom na področju varstva reda, kriminala in vsega tega, kar pač policija počne. Ne pravim, da so bili vsi uspešni. Bili so bolj ali manj uspešni, včasih so se besede razlikovale od dejanj, to tudi lahko marsikaj ugotovimo, ampak ta tendenca k temu je obstaja vseskozi in danes se je tudi na osnovi razprave na samem odboru pokazalo, da se je ta trend obrnil; da sta sedanja vlada in tudi sedanji minister obrnila ta trend in pravzaprav na nek način zagovarja te večje poseganje političnega vrha, ministrstva za politiko v delovanje te organizacije, torej policijske organizacije. In moram seveda ugotoviti, da me ta trend ne čudi, ta sprememba me ne čudi in je popolnoma v skladu z nekaterimi trendi, ki smo jih že ugotovili in jih ugotavljamo tako v pravosodju, pri javnih uslužbencih, pri javnem redu in miru, medijih, radioteleviziji in tako naprej. Postopoma, korak za korakom, tako rekoč nevidno odstopamo od nekaterih temeljnih vrednot, ki so liberalnega in demokratskega reda, ne stranke kot take, ampak liberalnega in demokratskega reda, na čemer temeljijo vse sodobne demokracije, vsaj zahodnoevropske in atlantske. Od teh vrednot se odstopa in se ne ločuje več med profesionalnostjo in strokovnostjo na eni strani in političnim vodenjem ter upravljanjem na drugi strani. Ampak to je, kot rečeno, trend te vlade. In s tem, ko vas pozivam, da sprejmete amandma LDS, ki pravi, naj se ta člen črta, ker je to pač dovolj dobro urejeno, nimam iluzij, da boste to podprli in sprejeli. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Kovačič.
Hvala lepa. Če bi šlo res za to, kar je ravnokar govoril kolega poslanec, da gre za vpliv politike na delo policije in političen vpliv ministra na delo policije, potem to ne bi bilo prav. Toda to, kar vi govorite, ne piše v tem členu, ki ga želite črtati. Torej, govorite o nečem, česar ni, kar si vi samo predstavljate, da bi lahko bilo. Tako je zelo težko diskutirati. Če imate kakšne konkretne podatke, kaj se je zgodilo, potem to povejte. Če pa govorite, da se bo nekaj zgodilo na podlagi tega člena, ki o tem ne govori, potem pa mislim, da je ta debata odveč. Enako je razpravljala tudi kolegica v uvodni predstavitvi, ko je govorila, da tudi pri 2. členu gre za to, da bo minister sam javnosti podajal operativne načrte policije in tako naprej. Vendar tudi v tem primeru morate pogledati, kaj piše v tem členu. Tudi v tem 2. členu to ne piše. Minister kot odgovoren za delo ministrstva, kamor spada tudi policija, je pristojen in odgovoren za to, da obvešča javnost o obsegu dela policije, za katerega on odgovarja. Vsekakor pa za operativne načrte odgovarja direktor policije in njegovi podrejeni, ki bodo o tem poročali. In govorite, obrazlagate nekaj, kar ne piše, in želite, da se črta nekaj, kar ne govori o tem, kar vi pravite, da govori. Hvala.
Hvala. Repliko ima gospod Gantar.
Hvala lepa. Saj ne vem, ali je replika ali razprava. Če ste rekli replika, bo pač replika. Dejansko, kolega Kovačič, ta vaša izjava je bila na nek način, kot bi rekli v psihoanalizi, priznanje skozi zanikanje - če nočete videti, pač tega ne boste videli. In prav to priznanje se je zgodilo z navajanjem tega 2. člena, ki sicer ni predmet razprave, mimogrede, vsaj ne amandmaja, ampak ker ste ga že vključili v to - točno tu je tisto, česar se najbolj bojimo: mešanje funkcij, pooblastil, ki jih lahko izvaja tako minister kot šef policije. Tega ne sme biti! In to je problem, ki ga mi vidimo v tem in z njim povezanih členih. In tipični primer, ker ste rekli, da naj navedem primer - saj ga bom, zakaj pa ne. Primer, ko je minister naročil, naj specifični uradnik na policiji da informacijo specifično možno prav določenemu novinarju. To je primer, ki se ne bi smel dogajati. Jaz ne pravim, da ta informacija ne bi smela priti ven, nasprotno, pomembna je bila in ven bi morali priti do vseh medijev in do vse javnosti, je tako pomembna, ampak ne na tak, bi rekel, dirigiran način. To me moti in o tem sem celo pisal. Zato je dejstvo, da je minister odgovoren za delo ministrstva, in dejstvo je, da je v njegovem sklopu tudi odgovoren za delo policije, in dejstvo je, da ima določene pristojnosti, ki jih zakon že ureja in navsezadnje ima vlada tudi to pravico, da jasno zamenja vodilnega delavca na policiji, če meni, da je nekompatibilen, strokovno, politično, kakorkoli že. In to se je tudi zgodilo z ministrstvom ali politiko vlade, to se je zgodilo. In pač tudi na odboru so poudarjali, kako pomembno je, da se minister in šef policije ujameta, da mislita tako rekoč enako, da sta usklajena. Jaz moram reči, jaz nič nimam proti temu, še bolj pa me veseli, kadar se šef policije in minister ne ujameta povsem, takrat bolj mirno spim, kot kadar se povsem ujameta in dobro in kooperirata in sodelujeta na vse možne načine. Skratka, prav ta 2. člen, ki sicer ni predmet razprave, je dokaz tega, kar smo mi poskušali dokazati.
Besedo ima gospod Ljubeljšek.
Hvala lepa, gospod predsednik. Nisem pričakoval kakšne posebne razprave pri tej točki, glede na to, da je bila dosti dolga in konkretna razprava že na matičnem delavnem telesu, vendar se razprava ponavlja. Jaz sem že povedal stališča naše poslanske skupine, da pozdravljamo predlog zakona, ravno iz tega dela, da je sklop sprememb in dopolnil, za katere smatramo, da pomenijo neko racionalizacijo dela, bolj učinkovito delo, bolj fleksibilno delo tudi na ministrstvu in s tem tudi, jasno, na policiji. Jaz mogoče na te organizacijske spremembe v javni upravi, državni upravi gledam mogoče z očmi gospodarstvenika, ker izhajam iz 40 letnega dela v gospodarstvu, ker smo v vsakem trenutku gledal, kje se da kakšna zadeva bolj učinkovito delati, bolj racionalizirati, narediti bolj fleksibilno. In zmeraj pozdravljam tudi v tem državnem zboru vsako dopolnitev, ki gre v tej smeri. Moj občutek in moje izkušnje enoletnega in pol dela v parlamentu je, da je izredno težko karkoli spreminjati v tej državni upravi, karkoli kar se tiče smisla organizacije, bolj učinkovitega dela, motivacije, fleksibilnosti. Enostavno se ne da spreminjati, vse se začne gledati s političnimi očmi. In ta 1. člen, ki govori, govori o tem, da ministrstvo lahko opravlja - ne, da bo opravljalo; se pravi, je stvar presoje, stvar dogovora med ministrom in med policijo, kaj je tisto, kar se da pri podpornih strokovnih službah združiti, jih narediti skupne, ne pa, da ima vsak svoje službe. To je neracionalno in to se ne more zagovarjati in se čudim kolegom, ki to zadevo zagovarjajo. Zadeva je zelo zelo normalna, zelo primerna, treba jo je samo izpeljati v praksi, ne da bo samo na papirju ostalo. Jaz tako gledam in zato bom vprašal čez čas, kaj se je na tem področju naredilo. Pri obrazložitvi pri Socialnih demokratih berem, da ministrstvo določa že zdaj razvojne, organizacijske, kadrovske in druge temeljne usmeritve. Usmeritve! To ni opravljanje, eno je usmeritev, drugo je pa delo, opravljanje, organiziranje in potem opravljanje. To sta dve različni zadevi. In ravno pri tem vidim, da lahko dejansko postane bolj učinkovito delo na ministrstvu in v sklopu tega tudi policije, bolj učinkovito, s tem, da je minister parkrat poudaril, da s tem pa nima minister pristojnosti, da posega v strokovno delo policije, to je pa druga zadeva. Eno je, ko tukaj govorimo pri upravljanju s kadrovskimi, finančnimi, informacijskimi in drugimi viri, vemo, katere so še podporne strokovne službe, ni treba, da se še naštevajo, ker jih je cel sklop naprej, drugo je pa strokovno delo policije, tam pa minister ne posega. In moram reči, da še tako dobronamerno dopolnilo ali spremembo, ki je dana s strani vlade, kolegi iz opozicije gledajo z negativnimi očmi, res z negativnimi. Nisem doživel, da bi enkrat za kakšno takšno dopolnilo rekli: "To je pa res dobro, to se pa splača vpeljati." Vse je negativno, vse se nekaj sumi, kaj pa za tem stoji, kaj se bo pa zdaj naredilo, kdo pa je zdaj to, zdaj se bo pa kar menjalo nekaj. To je zadeva. In ves čas imam občutek, da imajo kolegi iz LDS-a, bi rekel, nek vzorec svojega delovanja in se bojijo, da bo sedanja vlada tudi počela to, kar so oni počeli. To je moj občutek, to sem že večkrat povedal in bom še povedal. In bi prosil, da dobronamerne in dobre rešitve in dopolnitve gledate tudi s pozitivnega vidika in jih tudi enkrat podprete. Hvala lepa.
Hvala. Gantar, vi ste želeli repliko? Bi prosil, da potem vas uvrstim med razpravljavce. Gospod Štebe.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Moja kolega predhodnika sta verjetno govoril o nekih sinergijah, ekonomiji obsega in o takih zadevah. Jaz vidim tukaj samo dva dodatna glagola, ki se glasita na to učinkovitost, ki naj bi sledilo iz ostalih določb 2. člena, ki so verjetno bistvene, ampak zakaj v neki organizaciji, kot je ministrstvo za notranje zadeve, ki ima organe v sestavi, naj ne bi nekatere storitve ali pa neke infrastrukture bile take, da bi lahko opravljale storitve za več organov take organizacije. Gospod Gantar verjetno kot nekdanji minister za informacijsko družbo to razume. Tega psihoanalitičnega razglabljanja in iskanje razlogov z izmišljevanjem strahov pa enostavno ne razumem. Ta alineja smo govori o tem, da naj bi zaradi ekonomije, zaradi učinkovitosti opravljali nekatere stvari skupaj v tej skupni organizaciji ministrstva za notranje zadeve, celo več. Naša celotna javna uprava na nek način išče sinergije. Skupno delovanje, povezovanje podatkovnih zbirk itd., izmenjava kadrov, medsebojno informiranje, to je vse to, ampak to določilo si jaz lahko razlagam samo s tem, da ima minister težave s svojimi birokrati in uradniki in s tistimi, ki takoj pri kakršnikoli taki dobri potezi skupne organiziranosti, skupnega delovanja vidijo strahove. S to alinejo se verjetno skuša pred temi birokrati tudi zavarovati in si omogočiti to popolnoma normalno delovanje. Ta vsa naša državna uprava pravzaprav rabi neko združevanje, a ne v smislu centralizacije, nikakor ne, kajti vse te funkcije, odgovornosti in pristojnosti, ki jih ima posamezni urad, ministrstvo ali pa organi v sestavi, direktorati itd., v vsebinskem smislu odgovarjajo, v tem, kako naj rečem, infrastrukturnem se morajo pa povezovati zaradi medsebojne učinkovitosti celotne državne uprave. V tem smislu je to samo eden majhen korak na tej poti, jaz ne vidim tukaj nobenih problemov z avtonomijo. Res pa je gospodje, vsi podatki, naloge ali kadri, ali ne vem kaj vse tukaj je mišljeno, vse pravzaprav je tisto, kar koristi vsem in bi moralo biti na nek način integrirano. Odgovornosti so pa seveda porazdeljene, ampak zadeve so pa združevane zaradi učinkovitosti, manjših stroškov, boljšega dela, itd. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Hvauc.
Hvala, gospod predsednik. Strinjam se s kolegom Gantarjem, da je minister, ministrstvo, vlada Republike Slovenije v okviru zakonskih nalog in pooblastil tudi odgovorno oziroma so odgovorni za delo policije, kar seveda ne pomeni, da vplivajo na strokovno delo pa na operativo, ampak na vse ostalo, kar spada tukaj zraven. Ampak, poleg tega sta vlada in minister odgovorna tudi za to, da se davkoplačevalski denar porablja racionalno, da službe, ki podpirajo delo teh raznoraznih organov, delujejo učinkovito, racionalno, skratka, da uporabijo čim manj resursov, da to državo čim manj stanejo za to, da sistemi funkcionirajo tako, kot hočemo. In če gledamo s tega vidika, potem ne moremo pristati na neko logiko, da je policija ena skrinjica, ki ima zgoraj zarezo, v katero samo mečemo tolarčke iz državnega proračuna, brez da se vprašamo, na kakšen način opravljajo s finančnimi viri, kako uporabljajo infrastrukturo, tako ali drugačno, informacijsko ali pa še kakšno drugo. To enostavno ne more biti tako. In če obstaja možnost, da delovanje teh funkcij racionaliziramo tako, da jih družimo, povežemo še z drugimi sistemi, potem ne vidim razloga, zakaj to ne bi naredili. Če dosežemo enako učinkovitost in operativno in strokovno neodvisnost na bistveno bolj poceni način. In tudi ne vidim nobenega razloga, da bi, kar se tiče kadrovskih, finančnih, informacijskih in drugih virov, bila policija še vedno neka država v državi, tako kot je bila kdaj prej. Zato tega amandmaja nikakor ne morem podpirati. Jaz bi šel celo še v drugo smer, da bi podoben pristop, kar se tiče racionalizacije, kar se tiče boljše organizacije, uporabili tudi na drugih področjih. Mislim, da je tukaj še dosti rezerve, in mislim, da nam bodo davkoplačevalci zelo hvaležni, če bomo še več takih korakov storili. Hvala.
Hvala. Gospod Gantar.
Hvala lepa. Najprej okoli samega razločevanja med policijo kot organom v sestavi in njenimi nalogami in ministrstvom. To, kar so dosedanje vlade ali pa dosedanje usmeritve, je vendarle temeljilo na neki predpostavki, da obstaja neka delitev: med tem, čemer se reče "oblikovanje politik" in čemur se reče potem "izvajanje politik" ali "policy making policy implementation" - kakorkoli hočete. Če govorimo o policiji, potem državni zbor in vlada sooblikujeta politike, oni predlagajo nam zakone, strategije, mi to sprejemamo in podobno, ampak implementacije tega je v rokah, na področju pristojnosti ki jih ima policija, je seveda v rokah policije. In vsi strokovni pogledi gredo v smer, da morata biti ta dva nivoja, seveda ne ločena, ampak razločena, in da morata imeti jasne kompetence in pristojnosti, in da mora imeti tisti, ki bodi takšen organ, vsaj neko relativno avtonomijo pri razpolaganju z viri, informacijskimi, kadrovskimi in drugimi, tudi finančnimi okviri limitov, da lahko izpelje svojo nalogo. In to je sedaj s tem porušeno in ne vem, zakaj je porušeno, ker je vendarle to že v sedanjem zakonu urejeno. Seveda je enotni informacijski sistem urejen že v sedanjem zakonu in členu, ki ga lahko kolegica Darja navede - jaz nimam zakona tukaj - pa ne samo v policiji, v širšem kontekstu, in ne more imeti običajni uslužbenec vstopa na tisto raven informacijskega sistema, kjer se skrivajo in se hranijo podatki, ki so osebni podatki, občutljivi in tako in tako naprej. To je jasno, o tem nobeden ne razpravlja, jaz mislim, da tudi sedanja vlada ne. To nas moti in iščemo motive, zakaj se to dogaja, in ugotavljamo, da se to dogaja v kontekstu drugih dogodkov, ki so se že zgodili ali pa se dogajajo. Tu smo si različni in zato pa je pač tudi pozicija in opozicija in zato je več strank, zato so različne stranke. In pač, vam pravim: to, kar vi delate, jaz ali pa tisti, in katerim spadam jaz, nikoli ne bi počeli, ne bi delali, ker je to v nasprotju s tem, kar mi mislimo. Zdaj tarnanje nad LDS-om, kako je nemogoč, kako povsod vidi neke strahove in tako naprej - o tem sem že večkrat razlagal neke vice, jih ne bom tu pred javnostjo in v državnem zboru, ampak da te lahko potem strahovi, ki jih ni, na koncu pojejo. Ampak druga zgodba je, ne se obračati na nas, kakšni smo, premislite argumente, ki so vaši, ne govoriti, zakaj smo mi takšni, poskušajte pokazati, kje so vaši argumenti, ki naj bi zdržali. In okoli uradnikov, ki jih je treba racionalizirati. Jaz sam imam izkušnje, verjemite, da ima izkušnje z uradništvom, od leta 1994. do danes, in javna uprava od leta 1994 do danes [[...]] [[Zvonjenje mobitela.]] [[...]]
Gospod Gantar, mobitel vam verjetno.
Ja, se opravičujem, se opravičujem. Tega jaz nisem slišal, drugi so slišali to - kako se temu reče, elektromagnetno interferenco, motnje. Skratka, hotel bi reči, da pač ta javna uprava se je močno spreminjala in je danes bistveno boljša, bistveno bolj strokovna, kot je bila nekoč. In nima smisla kar tako, počez obtoževati birokratov, danes so to že mladi ljudje, izobraženi bistveno boljše, bistveno bolj učinkoviti. Ne pravim, da je vse v redu v javni upravi, daleč od tega, vendar nima smisla iti s takimi pavšalnimi argumenti. Zato bi rekel predvsem to, da je pač tudi naša naloga kot opozicije tudi v tem, ali pa predvsem v tem, da kritični presoji podvržemo vse tiste ukrepe, ki jih vlada predlaga, in to tudi počnemo in poskušamo to argumentirano početi in to tudi delamo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Hvauc.
Hvala. Jaz ne vem, kdo - pa je bilo mogoče narobe razumljeno - je govoril o tem, da ti birokrati, ti uradniki ne delajo, da niso dovolj usposobljeni, da so, ne vem, premalo produktivni in tako naprej, da niso izšolani. Ne govorimo o tem, govorimo o tem - recimo en primer povem, da so si nekatere uprave omislile celo v svoje interne logistične službe. A je to racionalen pristop k delu? Jaz sem prepričan, da so v teh logističnih službah vsi pošteno opravljali svoje naloge, strokovno in po obsegu in tako naprej, ampak skupno gledano to ni racionalno. In zakon, tak kot je, omogoča, da se te naloge tudi v okviru ministrstva organizirajo skupno. To je to. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 1. členu? Gospa Lavtižar Bebler, o 1. členu in amandmajih, izvolite.
Torej, ne vem, zgleda, da razpravljavci, ki prihajajo iz vrst SDS, pač niso prebrali, za kateri člen v osnovnem besedilu zakona gre. Gre za 2. člen, ki že zdaj določa, da ministrstvo v razmerju do policije določa razvojne, organizacijske, kadrovske in druge temeljne usmeritve za delo policije, nato izvaja naloge investicijske dejavnosti in investicijskega vzdrževanja nepremičnin v uporabi policije, koordinira in usklajuje projektiranje in tako naprej, usmerja in nadzoruje izvajanje nalog policije ter opravlja druge naloge v skladu z zakonom. Torej, ta 2. člen, dosedanji, je, kot vidite, izredno razčlenjen. Tu je dovolj prostora za to, da ministrstvo v odnosu do policije počne vse to, kar počne. In zato ni jasno, zakaj je bilo treba zdaj dodati še poseben odstavek, ki pa pravi, da ministrstvo lahko opravlja vse ali posamezne naloge strokovne pomoči za predstojnika organa v sestavi pri upravljanju virov. Torej, tu ne vidimo nekega "ratia", če gre res za te namene, o katerih so kolegi poslanci govorili. Zato smo prepričani, da gre tu še za dodaten vzvod nadziranja in usmerjanja ministrstva v odnosu do policije in zakrnitev njene samostojnosti, se pravi, samostojnosti in neodvisnosti policije. Hvala.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 3. členu in amandmaju poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 5. členu in treh amandmajih poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, čez pol ure, to je ob 15.10 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.10 uri.
Spoštovane poslanke in poslanci! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice svetiti oranžna lučka. Prehajamo na 4. točko dnevnega reda. Zbor bo v skladu s 139. členom poslovnika zbora glasovanje o zakonu o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske zadruge opravil v petek, 14. julija 2006, v okviru glasovanj. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda - druga obravnava predloga zakona o preskrbi s krvjo. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 3. členu. Gospod Kontič, izvolite.
Hvala lepa. Zelo na kratko, še enkrat, pred odločanjem želim opozoriti, da ko uvrščamo nacionalnega organizatorja krvodajalstva v 3. člen, počnemo samo to, da vključujemo vse pojme, ki so v tem zakonu našteti, v 3. člen in ga dejansko obrazložimo. Torej, ne gre za nič drugega kot to, da povemo, kaj v zakonu pomeni nacionalni organizator krvodajalstva. Glasoval bom za ta amandma in tako bo storila tudi poslanska skupina Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 36. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 10. členu. Glasujemo. Glasovalo je 59 poslank in poslancev, za 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 10. členu sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Socialnih demokratov k 33. členu. Gospod Kontič, prosim.
Hvala lepa. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo vsekakor predlagani amandma podprla. Je namreč naš amandma, s katerim "sodelovanje" spreminjamo v "soglasje". Že v razpravi o vlogi Rdečega križa, o njegovih dosežkih v preteklosti in o načrtih v prihodnosti smo govorili, da v vlogi nacionalnega organizatorja krvodajalskih akcij mora imeti določen status oziroma mora imeti možnost tudi vpliva na to, kako se bodo organizirale krvodajalske akcije oziroma kdo jih bo tudi v prihodnje organiziral. Ne gre za monopol, ker tega monopola že sedaj ni, gre pa za odgovorno početje, ko nekdo, ki je v preteklosti zelo dobro organiziral krvodajalske akcije, mora imeti po naši oceni tudi naprej to možnost, da kot nacionalni organizator krvodajalstva sodeluje na način, da daje soglasje tistim organizacijam in društvom, ki bodo tudi v prihodnje izvajale organizirano krvodajalstvo, da jim daje soglasje. In s tem amandmajem to tudi zagotavljamo. Predlagam tudi, da ostali ta amandma podpremo.
Hvala lepa. Gospod Bevk, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor. Jaz bom seveda danes podprl ta amandma k 33. členu, kakor sem podprl tudi amandma k 3. členu, ki pa žal ni dobil podpore. Danes je bilo v razpravi dopoldne povedano, da so samo nekateri poslanci tega državnega zbora dobili pismo Rdečega križa Slovenije, ki ga je podpisal generalni sekretar Srečko Zajc, in nas prosijo za podporo tema dvema amandmajema. Jaz moram povedati in zatrditi, da ste to pismo dobili prav vse poslanske in poslanci, zato tiste trditve nekaterih kolegov dopoldne, da so to dobili samo nekateri izbranci, ne držijo. Zato bi prosil, spoštovane gospe in gospodje, da pač podprete ta amandma k 33. členu, argumentacijo zanj pa je povedal že moj kolega Bojan Kontič. Hvala lepa.
Glasujemo. Glasovanje teče. Ugotavljam, da je glasovalo 71 poslank in poslancev, za 30, proti 41. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Besedo dajem predlagatelju zakona. Izvolite, prosim. Gospod Dorjan Marušič, državni sekretar ministrstva za zdravje.
Hvala predsedujoči, podpredsednik državnega zbora. Cenjene poslanke, poslanci. Rad bi vas opozoril oziroma bi se skliceval na določbo 138. člena poslovnika državnega zbora in naprošam, da se na isti seji opravi tudi tretja obravnava predloga zakona, saj je pri amandmajih, ki so bili sprejeti, manj kot 10 členov bilo spremenjenih. Hvala.
Hvala lepa. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi 1. odstavka 138. člena poslovnika še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Glasovanje teče. Ugotavljam, da je od navzočih 71 poslank in poslancev, za glasovalo 47, proti 24. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v petek. [[...]] [[Vmesno govorjenje]] [[...]] Ponovno ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona [[...]] [[Vmesno govorjenje]] [[...]]Prekinjam za 5 minut sejo.
Spoštovane poslanke in poslanci! Rad bi vas obvestil, da je res prišlo do disproporca med računalniškim programom in direktnim izračunom. Oboje je lahko prav, in sicer v prvem primeru za računalniški program, v drugem primeru za matematike na čelu z gospodom Mogetom. Zato bi predlagal, da se ta stvar res glede glasovanja predebatira, uskladi in uredi, da ne bo tudi naslednjič pri podobnih glasovanjih takšnega zadrege. Za to nisva kriva ne jaz, ne gospod Plevelj. Predlagam, da prekinemo to točko in nadaljujemo to točko jutri v okviru glasovanj. Prosil bi za mir! Zbor bo v skladu s 139. členom poslovnika zbora glasovanje o zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o tujcih opravil v petek, 14. julija 2006, v okviru glasovanj. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo predloga zakona o prevzemih. Prosim, gospa Pečanova. Prosim, izvolite. V zvezi z 8. točko?
Ja, seveda, ne vem, katera točka je sedaj [[...]]
Gospa Pečanova [[...]]
[[...]]tista, pri kateri smo [[...]]
[[...]]prosim, če sledite. Šli smo prek 7. točke na 8. točko.
Ja, seveda zaradi tega, ker niste hoteli niti slišati, niti videti, da dvigujem roko za proceduralno. Ne sedaj šele, ampak že tudi prej pri sami točki, gospod predsedujoči. Jaz bi prosila, če ste toliko korektni in razumete, da vendarle ne moremo sedaj mi nekega glasovanja prelagati in ne vem kaj še vse, odločanje, če vemo, da gre za čisti računski problem in da je pač ena tretjina ena tretjina po celem svetu, ne glede na to, ali je to politika ali je to osnovna šola, vedno, če govorimo o 71, je to 33,8% je 24 glasov od 71, se pravi, da je več kot ena tretjina. In zato lepo prosim, da odločite, da se o tem zakonu ne more glasovati oziroma odločati v tretjem branju na tej seji, sicer je treba dati - prosim lepo, ne reči, da to odlagamo, ampak dajte to vprašanje komisiji za poslovnik, pa bomo videli, kaj bo.
Hvala lepa.
Mogoče oni znajo več matematike, kot vi.
Hvala lepa. Glasovanje je bilo opravljeno, kakšen bo pa izid glasovanja oziroma kakšen bi bil izid glasovanja, bo odločeno po posvetovanju. Oprostite, ne bi rad dovolil neštetih mnenj tukaj notri in medsebojnih dvobojev. Bila so različna mnenja in zato sem na podlagi tega tako tudi sklenil. Imate v zvezi z 8. točko kaj? Ne. [[...]] [[Vmesno govorjenje]] [[...]]Z 8. točko. Gospod Gulič, imate z 8. točko? Prosim.
Jaz mislim, da o 8. točki ne moremo razpravljati zaradi tega, ker nočete ugotoviti, kakšen je bil izid glasovanja pri 5. To ni stvar mnenja, 1 in 1 je 2 in ne more biti 1 in 1, 3 in potem mnenje, ali je 2 ali 3, bomo tukaj glasovali, koliko je. 24 krat 3 je 72. 71 deljeno s 3 predstavlja 33%, 24, se pravi, da je tam na oni strani samo 67% in tukaj ne more biti moje mnenje ali pa vaše mnenje tisto, ki odloča o tem, ampak čisto navaden izračun, računstvo, ne matematika, ne okultna veda, ampak navadno računstvo.
Hvala lepa. Še enkrat ponavljam, o tem ne bomo več glasovali, vendar ugotovili na podlagi različnih mnenj, kaj je pravilno. Prehajam z [[...]] [[Vmesno govorjenje]] [[...]] Nadaljujem s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo predloga zakona o prevzemih. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Izvolite.
Hvala za besedo. Proceduralno, gospod predsedujoči, in sicer proceduralno pa bom spoštoval vas in vaš način vodenja, pa bom rekel proceduralno v zvezi z 8. točko, torej točko, ki jo obravnavamo, ne bom se vračal nazaj. Če bi se hotel vrniti nazaj, pričakujemo od vas, da bo tudi jutri 1/3, tako kot je 1/3 danes in da tu bistvene razlike ne bo. Ampak glede na to, da niste mogli oziroma niste verjeli računalniku, ki je pri 7. točki pač pokazal, da ni bilo zagotovljeno kriteriju 1/3, me zanima, kako boste, pa bom zdaj na pamet rekel, pri tem amandmaju bo 42 glasov za pa 16 proti - boste sigurni, da je 42 več od 16? Hvala.
Izvolite, gospod Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz bi imel pa res proceduralni predlog. V izogib negotovemu rezultatu bi predlagal, da si kupimo oziroma da skupaj zberemo denar in kupimo vrečko fižola in jo damo tjale gor, pa si razporedite fižolčke, da ne bo prišlo več do teh zadev. Hvala.
Hvala lepa za fižolčke. Prehajamo na odločanje k 10. členu. Oprostite, zdaj pa [[...]] [[Vmesno govorjenje]] [[...]]K 8. členu gospod Školč? K 8. členu, proceduralno? Če bo k 8. členu, prosim.
Proceduralni predlogi se praviloma ne nanašajo na člene, gospod predsedujoči.
Nisem rekel, na 8. točko sem rekel.
Potem pa lahko naša poslanska skupina, gospod predsedujoči in gospod predsednik državnega zbora, predlaga, da se pred odločanjem, to je možno, prekine z delom državnega zbora in da pač, gospod predsednik, vi ali vrh koalicije ali kdorkoli je posvečen v številke, nedvoumno ugotovi izid glasovanja. To, kar je bilo obljubljeno, da bo storjeno jutri. Poglejte, mi državni zbor res za te vrste neodločitvami izpostavljamo po nepotrebnem posmehu vseh, ki to spremljajo in ki nas gledajo. Jaz mislim, da mora biti predsednik državnega zbora v vsakem trenutku sposoben ugotoviti izid glasovanja. Če tega ni sposoben, potem se začne neka druga diskusija. Zato se mi zdi, da ne moremo pristati na to, da se to odlaša in se vleče in ne vem kaj, ker dejansko ni mogoče resno peljati postopka. Gospod predsednik, Cukjati, vam predlagam, da v 30-ih minutah, kolikor pač naša poslanska skupina meni, da je dovolj, da se posvetuje, tudi vi zberete svoje strokovnjake, vrh koalicije ali kogarkoli in da ugotovite, če rabite Školča vam bo tudi izračunal, koliko je 24 od 71. Brez skrbi, z veseljem to naredim, brez da bi bilo potrebno me za to posebej stimulirati. Ampak mi predlagamo 30-minutno pavzo in pričakujemo, da bo predsednik državnega zbora nedvoumno ugotovil izid glasovanja.
Proceduralno vprašanje?
Seveda, gospod predsedujoči. Vljudno prosim v imenu davkoplačevalcev, ki vse to plačujejo, da nadaljujete sejo, tako kot je treba. Hvala.
Hvala lepa. Ker je bil dan formalni predlog s strani poslanca LDS, da se seja prekine za 30 minut, dajem ta predlog na glasovanje. Glasujemo. Glasovalo je 48 poslank in poslancev, za 14, proti 33. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da predlog ni bil sprejet, zato nadaljujem sejo. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, in sicer prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, in sicer amandmajih k 10. členu. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 10. členu. Prosim, gospod Školč, imate obrazložitev glasu.
Gospod podpredsednik! Verjamem, da ste pod velikim pritiskom koalicije, ampak poslovnik je nedvoumen. Če mi zahtevamo odmor pred glasovanjem, nam ga morate dati brez glasovanja. Nihče se ni prijavil k besedi, torej pričakujem, da tisto, kar smo prej prosili, in če ne bo razprave o tem 8. členu in obrazložitev glasu, da boste pred glasovanjem nam dal 30, če pa mislite, da vas bo rešil nov predlog, pa 31 minut.
Hvala lepa. Popravil bi vas, da nisem pod pritiskom koalicije ampak ravno obratno. In zato vas obveščam in vam odgovarjam, da je bil prej podan predlog, o katerem smo glasovali. Sedaj pa zahtevate. Prosim, če imate to zahtevo še vedno za aktualno, potem prosim, če jo vodja poslanske skupine vloži. Po poslovniku to lahko stori samo vodja poslanske skupine. Gospod Rop, upam, da boste v miru to povedal.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Gospod Školč je v imenu poslanskega kluba zahteval odmor, zapovedal je, koliko časa, to je v skladu s poslovnikom. Če ni jasno to, ponavljam to, tudi jaz. V imenu poslanskega kluba zahtevamo pavzo, zahtevamo odmor, zahtevamo 30 minut in prosim, da nam v skladu s poslovnikom to omogočite. V nobenem poslovniku ne piše, da moramo to posebej vlagati ali vložiti, ampak je potrebno to javno in glasno povedati in sedaj smo vam dvakrat povedali in prosim, da odmor odredite takoj.
Tega se bom držal, ker ste pravilno zahtevali kot vodja poslanske skupine odmor 30 minut. Hvala. Nadaljujemo sejo ob 16.09 uri. Hvala.
Spoštovane poslanke in poslanci, nadaljujemo s prekinjeno sejo državnega zbora, in to s prekinjeno 8. točko dnevnega reda - to je z drugo obravnavo predloga zakona o prevzemih. Bi želel besedo gospod Rop, v imenu poslanske skupine? Jaz bi vas opozoril, da smo prej prekinili to točko dnevnega reda, ker smo bili v fazi glasovanja. Kljub temu sem dovolil proceduralno vprašanje, tudi odredil odmor, tako kot je bila podana zahteva. Zato bom, zdaj bi prosil za vašo besedo. Gospod Školč.
Hvala lepa. Naša poslanska skupina je predlagala prekinitev pred odločanjem, da ugotovimo, ali je vodstvo državnega zbora sposobno sproti in nedvoumno ugotavljati izide odločitev. Zato je za nas, bom rekel, predvsem pomembno, če je gospod Cukjati že ugotovil izid rezultata, ki ostaja za nekatere pač nerazumljiv oziroma ga tolmačijo tako in drugače. Če tega ni bil v stanju ugotoviti, potem moram žal reči, da naša poslanska skupina ne vidi, da so izpolnjeni vsi pogoji, da lahko odločanje o katerikoli točki sploh teče. Pri vsaki točki je namreč glasovanje in pri vsakem glasovanju je pomemben del in zaključek glasovanja se konča z ugotovitvijo izida glasovanja. Če tega ni, potem seveda je vse narobe. Gospod podpredsednik, za nas je torej pomembno, da zvemo, ali ste ugotovili, kaj pomeni izid 24 proti 47, ob 71-ih prisotnih. Če tega ni, potem bo pač naša poslanska skupina morala sejo zapustiti, ker ne vidi pogojev za odločanje. Mimogrede v tem trenutku teče v posmeh dogajanju v državnem zboru tudi olimpijada matematikov v Ljubljani.
Hvala lepa. Izvolite prosim [[...]]Je v zvezi s tem proceduralno vprašanje? Mi smo bili pri 8. točki, in sicer pri glasovanju o členu 10. Zato mi dovolite, da to glasovanje, ki smo ga začeli, končamo. Po tem glasovanju se bom vrnil na prekinjeno 6. točko, zaradi katere se je vse to zgodilo in zaradi katerega je bila tudi zahteva po odmoru. Ob tej 6. točki bom tudi povedal, kakšen je bil izid posvetovanja, kakšen je izid glasovanja. Tako bomo lahko potem normalno nadaljevali z delom. Hvala. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] [[...]]Jaz bi prosil, če mi dovolite, da vodim sejo. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 10. členu. Glasujemo. Ugotavljam, da je glasovalo 69 poslank in poslancev, za 27, proti 42. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. S tem prekinjam 8. točko in se vračamo na 6. točko dnevnega reda. V zvezi z ugotovitvijo izida glasovanja glede tretje obravnave predloga zakona o preskrbi s krvjo ugotavljam, da je bilo prisotnih 71 poslancev in da je proti sklepu glasovalo 24 poslancev. Glede na to, da je matematična tretjina od 71 23,66, kar glede na poslance pomeni zaokroženo na 24, je računalnik glede na poslovniško določbo, da bo sklep sprejet, če mu bo nasprotovala več kot ena tretjina poslancev, torej več kot 24, ugotovil, da ta sklep ni bil sprejet. V tem primeru bi moralo proti sklepu glasovati 25 poslancev. Po proučitvi menim, da bi v tem primeru kot osnovo morali upoštevati matematični izračun, ki je bil tudi narejen, da znaša ena tretjina 23,66. Zato ugotavljam, k 8. točki, da predlagani sklep ni bil sprejet in da bo državni zbor tretjo obravnavo zakona opravil na naslednji seji. Na podlagi 137. člena poslovnika predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi vlada Republike Slovenije. Glasujemo. Ugotavljam, da je glasovalo 70 poslank in poslancev, za 59, proti 4. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem 6. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, in sicer z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 22. členu. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, za 23, proti 44. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 77. členu. Glasujemo. Glasovalo je 69 poslank in poslancev, za 26, proti 42. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona ni bil sprejet noben amandma, bo zbor v skladu s 139. člen poslovnika glasovanje o predlogu zakona opravil v petek, 14. julija 2006, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - z obravnavo predloga zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o spodbujanju tujih neposrednih investicij in internacionalizacije podjetij, skrajšan postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ker v tretji obravnavi ni bilo možno vlagati amandmajev, prehajamo na odločanje o zakonu. O tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti 3. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da zakon je sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda - z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o letalstvu, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin DeSUS, NSi, SDS in SLS k 23. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 3. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin DeSUS, NSi, SDS in SLS k 35. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 1. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin DeSUS, NSi, SDS in SLS k 39. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 3. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 23., 35., 39. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu vložiti amandma. [[Ne.]] Ugotavljam, da v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o policiji, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS in vsebinsko enakem amandmaju poslanske skupine SD k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 38. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine LDS k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 40. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju poslanske skupine LDS k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 43. Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju poslanske skupine LDS k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 42. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o tretjem amandmaju poslanske skupine LDS k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 42. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi niso bili sprejeti amandmaji, v tretji obravnavi ni možno vlagati amandmajev, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Ob tem vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba oziroma vlada nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen. Glasujemo o zakonu. Glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 19. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 19. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Obenem vas obveščam, da se bo čez 10 minut začelo izredno zasedanje državnega zbora po obvestilu, ki ste ga prejeli. Hvala.