Parlament je suveren, edino čas je njegov gospodar in je prav, da ga spoštujemo. Prosim poslanke in poslance, da vložijo kartice v glasovalne naprave, tako da bomo ugotovili navzočnost. Spoštovane kolegice poslanke, spoštovani kolegi poslanci, gospe in gospodje! Dober dan. Pričenjam 6. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 51. člena in prvega odstavka 54. člena Poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da so zadržani in se zato današnje seje ne morejo udeležiti našenaslednje kolegice in kolegi: Anton Delak, Franc Sušnik, Ana Marija Tisovic, Jelko Kacin, Franc Cukjati, Franc Pukšič, dr. Miha Brejc od 10.30 ure dalje, Jožef Špindler za pričetek seje, Roberto Battelli in Maria Pozsonec. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani! V dvorani je navzočih 48 poslank in poslancev. Državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Na to sejo sem vabil predsednika vlade in ministre oziroma druge predstavnike Vlade Republike Slovenije in tudi njih med nami prav lepo pozdravljam. Vsem skupaj želim, da bi dobro in uspešno opravili zastavljene naloge na tej seji. Najprej bomo prešli na določitev dnevnega reda 6. izredne seje. Predlog dnevnega reda ste dobili s sklicem, dne 10. aprila letos. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika državnega zbora. Najprej bomo prešli na predloge za umik zadev z dnevnega reda. Gospod Pucko, predsednik odbora za finance, imate besedo. Sicer pa prosim za mir v dvorani.
Hvala lepa, gospod predsednik [[...]]
Samo hipec, gospod predsednik. Mislim, da se nam še pridružujejo predstavniki vlade. Državni zbor bo zelo hvaležen, če se bomo vsi držali ure. Gospod predsednik, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Matično delovno telo je obravnavalo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih skladih ter glede na pripombe sekretariata in mnenje večine razpravljavcev predlaga državnemu zboru umik te točke z dnevnega reda. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želijo predstavniki poslanskih skupin besedo? Želi besedo predstavnik vlade? Prosim, gospod minister mag. Rop.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanci! Vlada se strinja s tem predlogom in bo tekom dneva poskušala zadevo urediti v ZIPRO-ju, v tistem delu, ki se nanaša na izvajanje proračuna. Tako da soglašamo s tem predlogom.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o predlogu za umik te točke z dnevnega reda. Predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Tako je odločilo 53 izmed njih, dva sta temu predlogu nasprotovala. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog za umik sprejet. Prehajamo na predloge za širitev dnevnega reda. Kot sem že napovedal v sklicu seje, predlagam zboru, da dnevni red izredne seje razširi z obravnavo predloga zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o trošarinah, ki je pred državnim zborom v tretji obravnavi. Gre za zakon, ki je povezan z obravnavo državnega proračuna za leto 2001. Po dogovoru na kolegiju predsednika državnega zbora je treba ta zakon obravnavati še pred državnim proračunom. Želi besedo poročevalec ali predsednik pristojnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Kolega Rokavec? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin ali vlade? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlogu za razširitev dnevnega reda. Glasujemo. V dvorani je navzočih 62 poslank in poslancev. Za predlog je glasovalo 51 izmed njih, eden mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je predlog za razširitev dnevnega reda sprejet. Zbor bo navedeni predlog zakona obravnaval kot 1A točko dnevnega reda. Želi v zvezi z razširitvami še kdo besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje državnega zbora o predlogih za sprejem zakonov po hitrem postopku. Predlog zakona je umaknjen, zato lahko odločamo o predlogu zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2001. Vlada predlaga, da ga državni zbor sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade v zvezi s tem besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predsednik pristojnega odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Prav tako ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Za to ni interesa. Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. V dvorani je navzočih 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42 izmed njih, proti pa 2. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Tako lahko glasujemo o predlogu dnevnega reda v celoti. Predlagam za današnjo sejo dnevni red, ki ste ga prejeli s sklicem ter s sprejetimi spremembami in dopolnitvami. O predlogu glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47 izmed njih, 1 je temu nasprotoval. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Gospe in gospodje! Ugotavljam, da je dnevni red 6. izredne seje sprejet. Na kolegiju smo se posvetovali o času zasedanja. Zmenili smo se, da bo danes državni zbor zasedal do 18. ure. Če bomo ugotovili, da obstojijo možnosti, glede na potek razprave, da danes državni zbor delo tudi zaključi, bomo poskušali to tudi opravili. Če bomo ob 18. uri ocenili, da je ostalo še veliko vprašanj ali odgovorov, pa bomo sejo nadaljevali jutri. O tem se bomo, kot rečeno, posvetovali ob 18. uri. Tako prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA 1.a TOČKO. Prosim, kolega Andrelič.
Ja, na tak način, kot je bilo sedaj to povedano, je res težko delati. Niste povedali, kdaj bo odmor, da ljudje vedo planirati, niste povedali, do kdaj bomo zares delali. Jaz predlagam, da proceduralno se odločimo, ker očitno v koordinaciji med kolegijem, kjer je bilo kolikor toliko sigurno dogovorjeno, in poslanci ni bilo opravljeno tisto, kar bi bilo treba narediti, torej obvestiti, kako bo potekala ta seja državnega zbora. Predlagam, da se zbor odloči o tem, kdaj bo delal in kdaj bo predvidoma končal to sejo. Če tega proceduralnega predloga vi ne boste dali - kajti to, da čakamo, pa kakor bo, pa bomo potem videli, pa na silo podaljševali ali pa karkoli - mi, vsaj meni osebno ni všeč. Zato je moj proceduralni predlog, da danes dokončamo vsaj 2. točko oziroma sedaj je to 1. točka dnevnega reda te seje, o drugi se bomo pa pogovorili kasneje. Hvala lepa.
Torej na kolegiju smo se dogovorili, da bo državni zbor začel z delom ob 10. uri in da bo delal do 18. ure. Vsaj tako je bilo rečeno, potem pa bomo ocenili, ali sejo lahko končamo danes ali jo bomo nadaljevali jutri. Odmor je v tem primeru tradicionalen, med 13. in 14.30 uro. Če kolega Anderlič predlaga, da se državni zbor že sedaj izjasni o tem, da bomo končali glavno točko dnevnega reda, potem bo državni zbor o tem odločal. To je točka o proračunu. Kolega Anderlič, imate besedo.
Jaz nisem govoril o čem, ampak sem predlagal, da se tako odloči državni zbor. Moj predlog je tak. Predlagam pa, da skrajšamo odmor iz ene ure in pol na eno uro.
Hvala. Oba predloga dajem na glasovanje. Torej, da danes državni zbor zaključi to točko dnevnega reda, ki je glavna na tej seji, da skrajšamo sicer tradicionalno uro in pol za kosilo, na uro. Tak predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev. Predlog, da danes končamo, je podprlo 40 poslank in poslancev, 18 pa mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 18.]] Je še kakšen predlog, ki zadeva potek seje? Če ne, potem lahko nadaljujemo z delom. Prehajamo na 1A TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O TROŠARINAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec Franci Rokavec. Želi predlagatelj besedo? Prosim.
Gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki vlade! Lep pozdrav! Predlog zakona za tretjo obravnavo sem pripravil v skladu z upoštevanjem sprejetih amandmajev v drugi obravnavi, kakor tudi v skladu s sprejetim sklepom državnega zbora, v skladu s 194. členom poslovnika. Predlog zakona vsebuje rešitve pri malih proizvajalcih žganja, ker na nek način poenostavlja postopek, in tudi rešitve trošarin pri plačevanju trošarine cigaret in cigaretnih izdelkov. Kjer so bili v predlog zakona s sprejetjem amandmaja v drugi obravnavi dodani novi členi, se številčenje teh členov razlikuje od številčenja predlogov zakonskega besedila v drugi obravnavi. Zaradi preglednosti besedila in lažje primerjave obeh besedil predlog ohranja številčenje členov predhodnega zakonskega besedila v oklepajih. S tem je tudi zagotovljena večja preglednost samega besedila zakona. Predlagam, da državni zbor po razpravi sprejme predlog zakona skupaj s sprejetimi amandmaji odbora. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod kolega Rokavec. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Želi predsednik besedo? Želi. Kolega Pucko, predsednik odbora za finance in monetarno politiko. Imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani! Odbor je obravnaval navedeni predlog zakona ter sprejel štiri svoje amandmaje, k 15., 16., 23. in 26. členu. Gre za dva amandmaja redakcijske narave in dva, ki jasneje določata določeno besedilo zakona. Ni podprl amandmaja, ki ga je vložila poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije k 18. členu. Ni pa razpravljal in odločal o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije, k 17. členu, ki je bil vložen po tem, ko je odbor to točko že končal. Zboru predlagam, da podpre amandmaje odbora. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Pucko. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? Minister za finance, mag. Rop.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o trošarinah za tretjo obravnavo je pripravljen v skladu s sklepi državnega zbora. Vlada prav tako podpira amandmaje, ki jih je odbor za finance in monetarno politiko oblikoval na svoji seji dne 18. aprila. Hkrati pa vlada ne more podpreti amandmaja, ki ga je k 18. členu predloga zakona vložila poslanska skupina SDS in se nanaša na uveljavljanje oprostitve trošarine za mineralna olja za pogon motornih vozil v javnem cestnem prometu. Treba je povedati, da smo za celovito reševanje problematike avtobusnih prevoznikov na seji dne 12. aprila 2001 na vladi ustanovili posebno medresorsko delovno skupino in ta bo v najkrajšem možnem času pripravila celovite predloge za reševanje problemov prevoznikov. Ocenjujemo, da bi sprejem takšnega amandmaja prejudiciral delo omenjene delovne skupine in onemogočil reševanje problematike tam, kjer bi se po mnenju vlade morala reševati, in to je v zakonu o prevozih v cestnem prometu. In, kar je izjemno pomembno, sprejem takšnega amandmaja bi pomenil kršitev obveznosti, ki jih je Slovenija prevzela ob pogajanjih z Evropsko unijo, ker je v nasprotju z direktivami Evropske unije. Iz navedenih razlogov tudi predlagamo, da se tega amandmaja ne sprejme, da pa se podpre zakon in se ga sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Nova Slovenija bo podprla te spremembe v zakonu o trošarinah. Radi bi pa opozorili na amandma, ki ga je naša poslanska skupina vložila, ki ga sicer zdaj v tej celotni stiski dela in obremenitev državnega zbora matično delovno telo še ni obravnavalo. Gre za amandma na besedilo novega 2. člena, kjer predlagamo, da se spremeni tako, da se uresničuje povišanje trošarin na cigarete in druge tobačne proizvode veliko hitreje, kot pa je vlada sama predlagala. S takšnim načinom usklajevanja trošarin bodo doseženi pozitivni učinki na javnofinančnem in zdravstvenem področju. Splošno znano dejstvo je tudi, da višje cene cigaret preventivno vplivajo predvsem na mladostnike, da ne začnejo s to razvado, ki zelo hitro postane tudi odvisnost. Glede odvisnosti bi pa lahko sam marsikaj povedal, ker se tudi sam borim s tem problemom. Zaradi predlaganega amandmaja se bo zbralo bistveno več proračunskih sredstev iz naslova trošarin in posredno tudi davka na dodano vrednost. Predlagamo, da se zadevna sredstva namenijo za preventivno dejavnost zdravljenja posledic kajenja in izgradnjo pediatrične klinike. Popolnoma nerazumljivo pa je, zakaj se je vlada po prvotnem predlogu zakona o trošarinah odločila za tako počasno zvišanje trošarin. Saj ima to ogromno negativnih družbenih posledic in niti ene pozitivne posledice za širši javni interes. To je sedaj ugotovila tudi vlada in vložila svoj amandma za zvišanje trošarin na cigarete, vendar njen predlog prepočasi uresničuje zastavljene cilje. Zato prosimo kolege in kolegice, da podprejo ta amandma k 2. členu. Hvala lepa.
Preden bom dal besedo pristojnemu ministru, sprašujem, ali želijo o zakonskem predlogu v celoti razpravljati tudi poslanke in poslanci? [[Ne želijo.]] Gospod minister, imate besedo.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Navidezno je predlog dr. Bajuka Nove Slovenije sicer zelo sprejemljiv iz vsebinskih razlogov. Vendar se ob takšnem amandmaju postavlja vprašanje, kakšne spremembe bi to povzročilo na trgu in pa seveda tudi v tem smislu, kakšne bi bile posledice pri prihodkih proračuna. Namreč, mi menimo, da so tovrstne spremembe prehitre, da vplivajo na rast cen, da seveda bi tudi povzročile določeno nestabilnost v tobačni industriji in pa tudi zmanjšali konkurenčno prednost slovenskega trga v primerjavi z ostalimi. Kot primer bi rad navedel primer Poljske, kjer so se poslužili takšnega ukrepa. In sicer so povečali v letih 1998 do 2001 tovrstne trošarine s 17,1 na 27. To pomeni, da so relativno hitro dvigovali trošarinsko stopnjo in se jim je v tem obdobju trg zmanjšal, skratka prodaja se je zmanjšala iz 90 na 68 milijard. Tako so prihodki države bistveno padali, in sicer iz 7,9 na 6,4 milijarde zlotov. To seveda pomeni, da bomo pač zavestno v tem primeru se odpovedali delom trošarin in pa prihodkov. Tisto, kar mi seveda nameravamo, je, in kar je predlog in intenca tega predloga, je, da dvigujemo trošarine postopoma, da postopoma prilagajamo trg in da ob tem seveda bistveno ne izgubljamo prihodkov. To je, bi rekel, edini temeljni problem v tem primeru. Zato seveda menimo, da tovrstni amandma pomeni vendarle prehitro dvigovanje trošarin in da bi pomenilo izpad prihodkov proračuna. [[...]]
Hvala lepa, gospod minister. Želi še kdo besedo? Da, dr. Bajuk. Imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Rad bi samo temu dodal, da po naših računih to, kar je vlada predlagala sedaj, bi to prineslo cca. 4 milijarde tolarjev v prihodnjih petih letih. S tem amandmajem, ki ga pa mi predlagamo, ki pa resnično uveljavi celotno uravnovešenje naših trošarin na isti način kot pa vlada predlaga, ampak sicer hitreje, bi pa to še pomenilo za celotno blagajno dodatnih 4 milijard. Kar se pa tiče argumenta glede naše konkurenčnosti, bi pa samo k temu dodal, da ravno trošarine v sosednjih državah in drugod po svetu so veliko višje, kot pa naše, in da bo konkurenčnost še vedno zagotovljena, tudi čez naše spoštovane kolegice in kolegi sprejmejo ta amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Minister, prosim.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Če bomo dvignili trošarine, bomo na nivoju 57% in bomo popolnoma primerljivi. To pomeni, da ne bomo imeli več nižje trošarine in ne bomo konkurenčni. To je popolnoma jasno. Morda sem prej pozabil povedati tudi ta podatek, da je v tistem momentu, ko se je naglo dvignila trošarina na Poljskem, se je zelo razvil črni trg s cigaretami in je ocena, da je dosegel preko 12 milijard zavojčkov cigaret, kar je seveda izjemno. To je dodatna nevarnost, če pride do prehitrega preskoka, da se razvije črni trg in pa špekulacije. Samo opozarjam.
Dr. Bajuk.
Hvala lepa. Samo še en dodatek za presojo spoštovanih kolegic in kolegov! Da vladni amandma, ki dejansko spreminja to, kar je še danes nerazumljivo, zakaj smo se obvezali za tako nizke trošarine na Slovenskem, bi to naredil v osmih stopnjah, in sicer v petih letih, mi pa predlagamo, da se to naredi v štirih stopnjah, in sicer je končni nivo ravno tak, kot ga bo vlada predlaga. Skoraj tri leta je pa zadostni, da se tudi naša industrija, tobačna industrija k temu pripravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Potem to razpravo tudi zaključujem. Prehajamo na odločanje o amandmajih k predlogu zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o trošarinah v tretji obravnavi. Pregled amandmajev imate pred seboj na klopi in predlagam, da se odločamo o njih. Najprej dajem v obravnavo in odločanje amandma k 15. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem to razpravo. Amandma k 15. členu, ki ga predlaga odbor za finance in monetarno politiko, dajem na glasovanje. Glasujemo. Prosim za mir v dvorani! Odločamo o amandmajih. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za amandma je glasovalo 33 izmed njih, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti nihče.]] Tako je sprejet. Odpiram razpravo o amandmaju k 16. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in dajem amandma k 16. členu na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za amandma k 16. členu jih je glasovalo 44, eden mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Imamo amandma k 17. členu. Odpiram razpravo o njem. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in glasujemo o amandmaju k 17. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. 15 jih je glasovalo za, 35 proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Imamo predlog amandmaja k 18. členu. O njem odpiram razpravo. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje o amandmaju k 18. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za amandma jih je glasovalo 15, 33 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni podprt. Imamo vložen tudi amandma k 26. členu. Želi kdo besedo o njem? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in [[...]]Prosim? [[Glas iz ozadja.]] Imamo še 23. člen. Se opravičujem. 23. člen. Želi kdo o njem besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo in dajem amandma k 23. členu na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za amandma jih je glasovalo 42, eden mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma odbora za finance sprejet. Sedaj res k 26. členu in amandmaju k njemu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] O amandmaju k 26. členu bomo odločali z glasovanjem. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev.39 jih je bilo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem Sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost? [[Ni.]] Ker ni, prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 44, nihče temu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. Kolegice in kolegi, prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA DOPOLNJENEGA PREDLOGA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2001. Dopolnjeni predlog proračuna je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi minister besedo? Imate uvodno besedo k dopolnjenemu predlogu proračuna. Izvolite!
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci ter gospod predsednik! Pripravili smo dopolnjeni predlog proračuna na osnovi številnih diskusij v okviru matičnega odbora, v okviru posameznih odborov in tudi siceršnje diskusije znotraj vlade, ki se je vršila v zvezi s predlogom proračuna. Pri tem smo poskušali upoštevati čim več vaših pripomb in tudi sicer pripomb, ki jih je naslavljala na predlog proračuna tako strokovna kot tudi politična javnost. Pri tem smo tudi upoštevali, da v času priprave dopolnitve proračuna ni prišlo do bistvenih odstopanj glede ocen gospodarskih gibanj, in to je seveda pomembno vplivalo na našo oceno glede možnosti dopolnitve proračuna. Pomemben razlog za predlaganje nekaterih sprememb pa so tudi podatki iz zaključnih računov pravnih oseb, ki do določene mere spreminjajo nekatere predpostavke pri oceni proračunskih prihodkov. Te ocene smo dobili v vmesnem času in so izšle štirinajst dni nazaj. Glede na to, da je bil predlog proračuna pripravljen že v letošnjem letu, tudi ni večjih odstopanj med oceno realizacije proračuna za leto 2000 in predhodno realizacijo proračuna, ki bi pomembneje vplivali na dopolnjeni proračun. Tako so realizirani prihodki proračuna za leto 2001 bili 991,6 milijarde, pri predlogu proračuna smo upoštevali 990,4 milijarde. Realizirani odhodki proračuna za leto 2000 so bili 1.029,7 milijarde tolarjev, medtem ko je ocena realizacije v predlogu proračuna bila 1.027,8 milijarde. Znesek prenešenih obveznosti, kar je bila čestokrat diskusija iz preteklega leta, se ob koncu proračunskega leta ni spremenil in tako še vedno znaša 22,8 milijarde, karpomeni 0,48% bruto domačega proizvoda. Vlada je pri predlogu dopolnjenega proračuna in opredelitvi do vloženih amandmajev izhajala predvsem iz nekaterih pomembnih ciljev, in sicer: da mora proračunski in javnofinančni primanjkljaj ostati nespremenjen; da je treba ohraniti čim večjo doslednost pri spoštovanju temeljnih proračunskih načel, ki izhajajo iz zakona o javnih financah; da se spoštujejo tudi nekatera priporočila računskega sodišča, ki izhajajo iz predhodnega poročila o zaključnem računu za leto 1999, kar je pomembno zlasti zaradi obrutenja nekaterih izdatkov in prihodkov; da se v proračun vključi prihodke in odhodke, ki so posledica dogodkov v zadnjih dveh mesecih; in da ob danih omejitvah v kar največji meri sledimo zahtevam po spremembah proračuna na tistih namenih, ki so bila v proračunski razpravi delovnih teles državnega zbora najbolj izpostavljena in izkazana kot problematična. Dopolnitve proračuna vključujejo seveda zato tako spremembe odhodkov in prihodkov. Spremembe na prihodkovni strani so glede na predvidene prihodke 10,6 milijard tolarjev. Povečanje prihodkov v največji meri iz tako imenovanega obrutanja nekaterih postavk, kot tudi iz predhodnih podatkov zaključnih računov za leto 2000. Po poročilu agencije za plačilni promet se je čistidobiček gospodarskih družb povečal v letu 2000 za 17% glede na leto 1999, tako da lahko iz tega naslova pričakujemo večje poračune davka od dobička po zaključnih računih za leto 2000 in tudi nekoliko večje akontacije tega davka v letu 2001. Skupni učinek iz tega naslova je ocenjen na 2,6 milijard dodatnih prihodkov. Prav tako izhaja povečanje pričakovanih odhodkov iz naslova udeležbe na dobičku javnih podjetij, gospodarskih družb in bank iz predhodnih podatkov zaključnih računov za 2000, ki so prav tako nekaj boljši kot tisti, ki smo jih ocenjevali. Rezultati za leto 2000 kažejo, da iz naslova udeležbe države na dobičku lahko pričakujemo dodatno 535 milijonov tolarjev prihodkov in iz naslova udeležbe na dobičku bank, ki so v pretežni lasti države, približno400 milijonov. Poleg tega pa je Svet Banke Slovenije sprejel sklep, da se iz naslova presežkov prihodkov Banke Slovenije po zaključnem računu za leto 2000 v državni proračun vplača 3,3 milijarde slovenskih tolarjev, kar pomeni za 1,3 milijarde več prihodkov, kot smo sprva računali. S 1. marcem 2001 je bila na novo uvedena trošarina na zemeljski plin kar pomeni dodatnih 720 milijonov slovenskih tolarjev. Povečanje predvidenih prihodkov iz naslova drugih, nedavčnih prihodkov, izhaja iz odločitve, ki je predvidena v predlogu ZIPRA , da se med prihodke in odhodke proračuna zajame tudi provizija Agencije za plačilni promet za opravljanje plačilnega prometa za državni proračun, ki do sedaj ni bila izkazana v predlogu proračuna in tudi nikoli do sedaj. Vključitev te provizije Agencije za plačilni promet znaša 3,4 milijarde slovenskih tolarjev. Vendar je to proračunsko nevtralna operacija. Se povečajo prihodki in odhodki. Tako kot na prihodkovni strani se seveda zato izdatki povečajo za 10,6 milijard. Od tega je zaradi spoštovanja bruto principa predlagano povečanje 3,7 milijard, 3,4 za Agencijo za plačilni promet in 350 za kovance. Glede na sklenjeno izvensodno poravnavo z družbo Geoplin pa so predvideni odhodki v višini 1,9 milijard slovenskih tolarjev in s tega naslova se poveča finančni načrt Ministrstva za gospodarstvo. To so nekateri podatki o izdatkih, ki pravzaprav pomenijo povečanje virov in odhodkov. Po drugi strani pa smo seveda vključili tudi nekatere izdatke, na katere se je posebej v diskusiji v državnem zboru opozarjalo. Tako smo na področju zdravstva namenili dodatna sredstva onkološkemu inštitutu Ljubljana, ki pri postopkih zdravljenja bolnikov z rakastimi oboljenji uporablja zahtevno medicinsko opremo ter zaradi iztrošenosti novih medicinsko tehničnih zahtev pri postopkih zdravljenja terja nadomestitev. Pri tem je nujno, da se z dokončanjem investicije zagotovi tudi primeren standard za bolnike, zato je v dopolnjenem predlogu za onkološki institut namenjeno 620 milijonov slovenskih tolarjev. Zaradi sprememb zakona o socialnem varstvu, ki je bil sprejet v marcu, je bilo potrebno zagotoviti dodatnih 500 milijonov; saj je prvotni predlog proračuna upošteval, da bodo spremembe uveljavljene z oktobrom, zakon ki je bil sprejet v državnem zboru pa predvideva uveljavitev s 1. septembrom 2001. Na področju šolstva so upoštevane dopolnitve poslancev, ki so bile obravnavane na matičnem odboru državnega zbora in dodatna sredstva v višini 300 milijonov SIT se namenjajo nakupu računalniške, strojne in programske opreme za osnovne in srednje šole, 200 milijonov tolarjev pa se nameni za investicije v šolski prostor. Večji proračunski viri so nam omogočili, da v okviru tekoče proračunske rezerve predlagamo povečanje sredstev za 1,5 milijard slovenskih tolarjev, kar nam bo omogočilo večjo fleksibilnost pri izvajanju proračuna, predvsem pa omogočilo zagotavljanje nujno potrebnih dodatnih sredstev, predvsem za zagotavljanje interventnih in preventivnih ukrepov pri preprečevanju bolezni BSE, nalezljivih bolezni, kot so slinavka in parkljevka ter seveda tudi drugih problemov, ki se nam pojavljajo na področju kmetijstva, tudi v zadnjem času na primer zaradi pozebe. Na področju pravosodja se povečajo sredstva za 185 milijonov tolarjev predvsem za plačilo že zapadlih obveznosti za investicije v lanskem letu. Skladno s sklepom komisije državnega zbora za volitve in imenovanja ter upoštevaje razpravo na tej komisiji ob obravnavi predloga proračuna, se državnemu zboru za nujno računalniško opremo zagotovi dodatnih 100 milijonov tolarjev, za dokončanje adaptacije in rekonstrukcije dvorane, v kateri smo, pa 150 milijonov. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! To so poglavne spremembe, ki smo jih v dopolnjenem predlogu proračuna Republike Slovenije vključili za leto 2001. V obdobju od vložitve dopolnjenega predloga proračuna je bilo v državnem zboru vloženo več kot 70 amandmajev. Vlada - to je včerajšnji sklep - podpira vse tiste amandmaje, ki jih je podprlo tudi matično delovno telo. Morda bi veljalo omeniti med vsemi amandmaji posebej amandma, ki so ga vložili različni poslanci, različnih poslanskih skupin, zlasti amandma za pediatrično kliniko. Ta je v razpravah tudi vzbudil največjo pozornost. Skupaj z ministrom za zdravstvo sva iskala rešitev za ta amandma in za rešitev problema, ker se nedvomno vsi strinjamo, da je potrebno pospešiti izgradnjo pediatrične klinike in je potrebno storiti vse, da čim prej pridemo do nje. Naša skupna ocena je bila, da je predlagani obseg sredstev verjetno dovolj, da pa bi ga veljalo morda vendarle povečati, da bi nedvomno zagotovili vsa potrebna dodatna sredstva, ki bodo v letošnjem letu nujno potrebna za začetek gradnje pediatrične klinike, zato smo se dogovorili skupaj z ministrstvom za zdravstvo, z ministrom, da v okviru ministrstva zazdravstvo prerazporedimo 100 milijonov in za 100 milijonov povečamo to postavko. To smo predlagali poslanki, ki je vložila takšen amandma - gospe Danice Simšič -mislim, da je že zbrala podpise v zvezi s tem amandmajem in ta amandma vlada podpira. To pomeni za 100 milijonov večji obseg sredstev za pediatrično kliniko. Zraven je pa seveda zaveza naju obeh, tako ministra za zdravstvo kot moja, da če bi se izkazalo, da je obseg sredstev v letošnjem letu premajhen, da bomo zagotovili dodatna sredstva. Torej, naj bo to tudi izziv za tiste, ki vodijo projekt, da pospešijo gradnjo, da pospešijo projekt, in če bodo potrebovali dodatna sredstva, bova midva z ministrom za zdravstvo zavezana, da ta sredstva zagotoviva in jih bova tudi zagotovila, to vam lahko zagotovim in mislim, da vam bo to tudi minister za zdravstvo zagotovil. Spoštovane poslanke in poslanci! Proračun, ki ga sprejemate danes, sprejemamo seveda relativno pozno. Pripravili smo ga relativno hitro, ker smo ga morali pripraviti, ker to zahtevajo razmere, pripravljen je bil po volitvah, in je zato tudi v določenem smislu prehoden. Rešujemo številne probleme, ki so se nakopičili v lanskem letu. Zlasti gre za problem prenešenih obveznosti 22,8 milijarde, ki jih rešujemo, tako v teh mesecih in jih bomo tudi vnaslednjih, in bremenijo proračun za leto 2001. Ne glede na vse težave, ne glede na vse probleme in na vse kritike pa s tem proračunom znižujemo deficit, javno finančni in proračunski, gremo na pot stabiliziranja slovenskih javnih financ. V okvirih, kot je bilo možno, smo seveda poskušali čim bolj slediti tudi prioritetam, ki si jih je zastavila koalicija in vlada, in smo jih poskušali tudi s podporo amandmajem, ki smo jih v zadnjih dneh skupaj pravzaprav kreirali in jih je matični odbor tudi sprejel, in jih poskušamo še bolj zadeti in jim še bolj slediti. Sledi nam seveda še bistveno bolj pomembna naloga. V teh dneh praktično že začenjamo pripravo naslednjega proračuna. Projekt, ki je pred nami, je ambiciozen, želimo proračun za dve leti. V naslednjih dveh letih želimo praktično v celoti stabilizirati slovenske javne finance in istočasno izpolniti ključne prioritete, ki si jih je zastavila koalicija. V naslednjih mesecih bomo storili vse za to, da to tudi dosežemo in da to tudi dokažemo v državnem zboruin tudi v konkretnem življenju. Zato je nujno, da se ta predlog državnega proračuna čim prej sprejme, da v tistem delu, kjer je nujno, zagotovimo normalno funkcioniranje države in omogočimo, da s projekti nadaljujemo in izpolnjujemo vse tiste prioritete, ki so nam skupne. Zato predlagam, da takšen predlog dopolnjenega proračuna za leto 2001 tudi sprejmete. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Za vami bodo najprej nastopili predstavniki poslanskih skupin, katerih predstavitev ne sme trajati več kot 20 minut. Potem bomo prešli na razpravo o posameznih delih dopolnjenega predloga proračuna, in sicer po vrsti, na splošni del, posebni del in nato na načrt razvojnih programov. O vsakem delu proračuna bo odprta razprava, o delu proračuna v celoti, v okviru posebnega dela proračuna pa tudi razprava o vloženih amandmajih. O amandmajih bomo razpravo vodili po sklopih, in sicer po posameznih podprogramih v okviru posameznega proračunskega uporabnika, h kateremu so bili vloženi amandmaji. V okviru posameznega sklopa bomo po končani razpravi najprej glasovali o amandmajih skupin poslancev in nato o amandmajih matičnega delovnega telesa. Tako je pripravljen tudi pregled amandmajev, ki ga imate na klopi. Ko bo državni zbor odločil o vseh delih proračuna, skupaj z vloženimi amandmaji, se ugotovi usklajenost tako sprejetega akta glede prejemkov in izdatkov. Če bo državni proračun usklajen, bo državni zbor glasoval o proračunu Republike Slovenije za leto 2001 v celoti. V primeru, da proračun ne bo usklajen, bo zbor sejo prekinil in zadolžil vlado Republike Slovenije oziroma odbor za finance in monetarno politiko, da pripravi uskladitveni amandma, o katerem bo v nadaljevanju seje zbor tudi odločil. O uskladitvenem amandmaju lahko stališča v času največ 5 minut predstavijo spet predstavniki poslanskih skupin. Če uskladitveni amandma ne bo sprejet, bo postopek obravnave državnega proračuna končan, če pa bo uskladitveni amandma sprejet, bo državni zbor prešel na glasovanje o predlogu proračuna v celoti V zvezi z obravnavo državnega proračuna vam želim na koncu povedati, da nam je vlada včeraj popoldne posredovala program ukrepov in investicij, ki bodo sofinancirani na lokalni ravni iz sredstev proračuna Republike Slovenije za leto 2001. Gradivo ste prejeli vodje poslanskih skupin, objavljeno pa je tudi v programskem okolju Lotus Notes. Dr. Bajuk je želel proceduralno. Imate besedo.
Hvala lepa gospod predsednik. Rad bi opozoril kolegice in kolege, da dopolnjeni predlog proračuna Republike Slovenije, ki je tudi nakazan v današnjem dnevnem redu, ima v sebi eno napako, ki je bila tudi že prav sedaj popravljena. Na prošnjo komisije za nadzor proračuna in javnih financ je ministrstvo za finance predložilo to gradivo, ki je zdaj v Poročevalcu štev. 16/XI, in to so zadnje 260 strani, v katerih se poroča o predobremenitvah in vseh obveznostih, ki so bile že sprejete v izvrševanju proračuna leta 2000. Rad bi povedal, da je to ključni podatek, ker državni zbor mora imeti pred očmi celotno podobo, kaj se dogaja z našimi javnimi financami na podlagi izvrševanja prejšnjih proračunov in raznih po zakonu ustanovljenih možnosti, ki so jih imeli neposredni uporabniki proračuna [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]preko omejitve samega proračuna. Napaka, ki je bilastorjena, je bila že popravljena. To gradivo je bilo posredovano komisiji. Vsi člani komisije so to dobili, sam osebno sem ga pa tudi posredoval predsedniku odbora za finance. Rad pa bi vprašal tajništvo, če so ta popravek, to tabelo, teh 260 strani, če so vsi člani državnega zbora dejansko dobili. Mislim, da je ključnega pomena, da to gradivo vsi poslanke in poslanci dobijo, predno se ta debata nadaljuje. Zato bi prosil, če še vsi niste bile seznanjeni s tem, da to takoj dobite in če je potrebno, bi pa tudi predlagal polurni odmor, da se te kopije napravijo. Hvala lepa, gospod predsednik.
Hvala lepa. Generalna sekretarka bo pogledala, če gre za isto gradivo. Gre za stvar, ki sem jo prebral na koncu obvestila v zvezi s potekom obravnave. Namreč, da je vlada včeraj popoldne posredovala vodjem poslanskih skupin, sicer pa vsem poslankam in poslancem v okviru programskega okolja Lotus Notes program ukrepov investicij, ki bodo sofinancirane na lokalni ravni s sredstev proračuna Republike Slovenije za leto 2001. Tako je ta material dostopen vsem poslancem in lahko državni zbor odloča. Prosim, kolega Sok.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsednik! To ni tisto, kar je vprašal dr. Andrej Bajuk. Kot poslanec izjavljam, da nisem dobil tega gradiva, pa tudi nisem bil obveščen, da je to gradivo na razpolago v tej informacijski mreži. Hvala.
Torej to gradivo je objavljeno v programskem okolju. Vsaj tako sem obveščen. In vodje poslanskih skupin so ga dobili. To gradivo je obširno. Kdor ga želi pogledati, ga lahko dobi v Lotus Notesu. Predlagam državnemu zboru, da ne bi prekinjali seje, da bi ga vsak tiskal zase, razen seveda, če ne bo tak predlog, ki ga bom dal na glasovanje. Kolega Janša.
Gospod predsednik! Jaz mislim, da gre za pomoto, ker ne gre za isto gradivo. Dr. Bajuk opozarja na gradivo, ki je bilo dodatno dano komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ, potem ko je ministrstvo za finance priznalo, da je v gradivu prišlo do napake. To, kar imamo mi v osnovnem gradivu v tabelah, je gradivo, ki je narobe. To, kar je tukaj v uradnem sklicu seje, je gradivo, ki ima veliko napako, v višini 80 milijard tolarjev. Ministrstvo za finance je v zadnjih dnevih to popravilo in poslanci tega nimamo na klopeh. Če je v Lotus Notesu, to nam tukaj nič ne pomaga, ker še vedno ni organiziranih priključkov, prek katerih bi lahko imeli računalnike na mizi in bi nam bilo to dostopno.
S sprejetjem tega proračuna bomo tudi to pomanjkljivost opravili. Gospa državna sekretarka želi besedo.
Hvala lepa. Moram reči, da v gradivu, ki je objavljeno v Poročevalcu, pravzaprav ne gre za napako. To smo precej na široko razpravljali tudi na komisiji za nadzor proračuna in ugotovili, da gre pravzaprav za sistem prikazovanja, predobremenitev v prihodnjem obdobju. Sistem, karkšenga imamo na ministrstvu za finance, je tak, da na začetku leta pridejo v sistem tudi predobremenitve, ki pomenijo predobremenitve na plačah in na obrestih, ker so to zakonske obveznosti. Takšen izpis je bil predložen komisiji in potem objavljen v Poročevalcu. Na seji komisije za nadzor proračuna je v diskusiji prišlo do tega, da je bila prav ta predobremenitev na plačah in na obrestih motečelement, da bi komisija lahko ugotovila, kakšne so dejanske predobremenitve na programskih sklopih. Na posebno zahtevo in pripombe komisije je potem ministrstvo za finance iz tega izpisa, ki je objavljen v Poročevalcu, izločilo samo predobremenitve na plačah in obrestih in komisiji posredovalo tako zahtevano gradivo. Tako v bistvu razlika med obema gradivoma je samo v predobremenitvah na plačah, ki pa jih je moč iz gradiva, ki je v Poročevalcu, tudi videti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ali to pojasnilo zadostuje? Najprej kolega dr. Bajuk in kolega Janša.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne glede na to, če to imenujemo napaka ali pa ne, dejstvo je, da so v teh tabelah, v dopolnjenem predlogu proračuna, podatki, ki dejansko ne spadajo pod naslovom predobremenitve. Nujno potrebno pa je v naši oceni, da vse kolegice in kolegi imajo večjo preglednost, kaj dejansko danes vemo v ministrstvu za finance in tudi v državnem zboru o celotnih predobremenitvah in sistemskih problemih, kako delujemo z našimi javnimi financami. Jaz bi pa le prosil in insistiram pri tem, da so gospodje poslanci in gospe poslanke seznanjeni z gradivom, kakršno je bilo posredovano prek ministrstva za finance tej komisiji in ki sem ga sam osebno tudi dal v pregled gospodu predsedniku odbora za finance. Hvala lepa.
Če sem prav obveščen, govorite o gradivu, ki ga je dobil vaš odbor oziroma odbor za nadzor proračuna in odbor za finance. Drži? Če ne, bomo naredili kratko, ni bilo poslano državnemu zboru, če ne, bomo naredili kratko pavzo in razrešili ta problem. Kolega Pucko in potem kolega Janša.
Hvala lepa, gospod predsednik. To, kar ste povedali, to ni bila točna interpretacija tistega, kar je povedal kolega dr. Bajuk. Gre za to, da je to gradivo na zahtevo komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ prejela ta komisija in mi ga je predsednik komisije izročil neuradno. Zato tega gradiva odbor za finance v svoji obravnavi ni prejel, ampak s posredovanjem, in se tudi kolegu Bajuku zahvaljujem, predsedniku komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Kar pa v bistvu pomeni oziroma menim, da bi bilo dobro, da bi temu, kar predlaga kolega Bajuk, ugodili in razdelili gradivo vsem poslancem. Hvala.
Prav, potem bom dal, želite kolega Janša glede na to pojasnilo še besedo? Kolega Janša.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani predstavniki vlade, ministrstva za finance! Državni zbor je pred eno ključnih nalog v letu, ko sprejema oziroma ko naj bi sprejemal in odločal o ključni porabi državne blagajne. To, kar smo prej slišali od finančnega ministra, je ena plat te zgodbe. Jaz bi vam rad predstavil še drugo. Dejansko smo danes pred petim sprejemanjem državnega proračuna, ki je predlagan z načrtovanim proračunskim primanjkljajem. Državni zbor letos petič sprejema državni proračun, v katerem se bilanca ne izide, v katerem je načrtovano, da bomo več porabili, kot pa ustvarili oziroma pridobili v proračun. Vseh teh pet proračunov je bilo pripravljenih praktično pod vodstvom iste politične opcije, istega ministrskega predsednika in v vseh teh petih letih se proračunski primanjkljaj skokovito povišuje. Letošnji je od uradno uzkazanega proračunskega primanjkljaja za leto 2000 višji skoraj za tretjino ali natančneje za 30%. Delež državne porabe v bruto domačem proizvodu se je v letih od 92 do danes povzpel iz 22% na 26,2%, se pravi, se je povečal za 4,2%. Ob tem pa je pokazateljev, ki kažejo na nevarno zadolževanje javnega sektorja, vse več, vendar se je vlada tudi letos odločila pripraviti in obravnavati sprejem proračuna po stari metodologiji in po starem pristopu. To smo lahko takoj razbrali, in sicer iz obširnih in včasih le na videz skrbneje pripravljenih proračunskih dokumentov, ki so še vedno po desetih letih samostojnega planiranja v samostojni slovenski državi zelo nepregledni. Za potrditev nadaljevanja stare prakse je bilo potrebno počakati še na zakon o izvrševanju proračuna za leto 2001, to je na akt, ki dejansko kaže, kako namerava vlada v tem letu izvajati proračunsko politiko. Zakon o izvrševanju proračuna za letošnje leto, ki ga bomo obravnavali pod naslednjo točko, mislim pa, da bi bilo zelo dobro za prihodnje, in to je velika pomanjkljivost poslovnika, združiti razpravo o teh dveh dokumentih. Dokler ne vidiš celote, se je zelo težko odločati o številkah ali pa je odločanje v veliki meri postavljeno na glavo, ker najprej odločamo o separatih, o delnih odločitvah, potem pa o celotnem zakonu. Skratka, tudi ta zakon odraža zavedanje vlade, da so njene napovedi predpostavk, na katerih je ta proračun pripravljen, nezanesljive in da si zato za izvajanje proračunske politike oziroma proračuna za leto 2001 želi še več prostih rok oziroma dodatnih pooblastil kot doslej. Najprej je treba ob tej razpravi seveda opozoriti na splošen gospodarski položaj, do katerega je v veliki meri pripeljala politika proračunskega zadolževanja oziroma napačna predpostavka ali filozofija, da lahko tako majhna država, kot je Slovenija, spodbuja gospodarsko rast preko proračunskega zadolževanja. Tukaj bi bil potreben drug pristop, in sicer usmeriti vse sile in vlagati v ukrepe, ki bi pripeljali do povečanja izvoza in prodora na tuje trge, kar bi prineslo večjo novo vrednost in takšno zadolževanje ne bi bilo potrebno. Kam je zadolževanje javnega proračuna oziroma celotnega javnega sektorja pripeljalo, najbolj zgovorno kažejo podatki o dvigu obrestnih mer v letošnjem marcu. Ta dvig je spodbudilo ministrstvo za finance z obrestnimi merami za zakladne menice za financiranje proračunskega primanjkljaja. Odhodki, ki jih je vlada določila v začasnem proračunskem financiranju za letošnje leto, so namreč kar za 50% presegli prihodke. Da bi primanjkljaj vlada lahko financirala, je morala izpodriniti na denarnem trgu druge posojilojemalce. Minister Gaspari je dvignil obrestne mere prav v času, ko so jih znižali Centralna banka ZDA in Evropska centralna banka. Finančno ministrstvo je s takim ukrepom pospešeno zagotovilo znaten del bančnih prihrankov za tekoče financiranje proračunske porabe. Dvigu obrestnih mer je zaradi uravnoteženja na bančnem trgu sledila tudi Banka Slovenije. Bivši guverner je svojo odločitev v dvig obrestnih mer pojasnil takole. Citiram: Dvig obrestnih mer ni spodbuden, vendar mora centralna banka v sedanjem trenutku, ko ministrstvo za finance izdaja zakladne menice po zelo visoki obrestni meri, ta mera je bila 11,8%, ponuditi podobno visoko obrestno mero. Namesto da bi se razlike v višini domačih in tujih obrestnih mer v zadnjih letih vse bolj zmanjševale, se vse bolj zvišujejo. Za primer naj povem, da je obrestna mera Evropske centralne banke 3,75%, slovenske centralne banke pa 11%. S tem se seveda vse bolj oddaljujejo tudi možnosti za dejanski vstop Slovenije v evropski denarni prostor. O tem praktično ni bilo nobenega govora, čeprav bo to čez dve leti eden od ključnih problemov, ki ga bo imela Slovenija na poti v Evropsko zvezo. Ta naraščajoči razkorak med domačimi in tujimi obrestnimi merami pa ima velike posledice na zadolževanje gospodarskih družb. Gre za skokovito rast zadolževanja slovenskih podjetij in finančnih institucij v tujini ter sočasno spreminjanje domačega bančnega sistema v posojilno službo države, deloma tudi prebivalstva. Banke v Sloveniji izgubljajo svojo temeljno poslanstvo kreditiranja gospodarstva in nacionalnega razvoja. To ima dve posledici. Prvič, vpliva na razvitost oziroma nerazvitost domačega bančništva, in drugič, na zadolževanje slovenskega gospodarstva na tujem. Slovenski zasebni sektor je bil v letu 1994 zadolžen v tujini z 841 milijoni dolarjev. Konec leta 2000 pa je ta zadolžitev znašala že 3.453 milijonov ali 3,5 milijarde ameriških dolarjev. V letu 2000 se je tok posojil, ki so jih najela podjetja v tujini, povečal kar za okoli 40 odstotkov, s približno 46 milijard na 69,5 milijarde tolarjev. Seveda pa se je v tujini zadolžuje tudi država oziroma javni sektor. Namesto da bi spodbujali neposredne naložbe tujega kapitala, se v tujini zadolžujemo s posojili, ki jih bo potrebno v prihodnosti vrniti. Takšna politika nas vse bolj vodi po poti, kakršno smo nekoč že hodili v bivši SFRJ. Na začetku tega tedna, ko nam je ministrski predsednik odgovarjal na poslanska vprašanja, je navedel neko tolažbo, češ, da smo Slovenci pri zadolževanju oziroma pri dolgu na prebivalca prej podobni združenim državam kot prejšnji državi, kajti tudi, tak je bil argument, razvite in močne države so zadolžene. Seveda zaradi samega instituta teh vprašanj ministrskemu predsedniku nismo imeli priložnost odgovoriti, da ni možno enačiti dvemilijonske Slovenije z našim potencialom z Združenimi državami. Tudi od bivšega guvernerja Banke Slovenije smo lahko večkrat slišali plaha opozorila, citiram, da ni trdnih meja, kdaj pride do tržnega občutka, katera država je nevarno zadolžena in ima prevelike primanjkljaje v javnih blagajnah. Če bi to prevedli v bolj razumljiv jezik, potem bi slišali precej alarmantno opozorilo nekdanjega prvega človeka centralne banke o tem, da smo to mejo že prestopili. Zaskrbljujoče je tudi to, da ob sprejemanju državnega proračuna za letošnje leto ne razpolagamo z dejanskimi podatki o pravi zadolženosti državnega proračuna in javnega sektorja. Vlada nam v proračunskem memorandumu sporoča, da najhujši pritiski na državni proračun pridejo šele po letu 2002. Po eni strani smo bili veseli tega iskrenega priznanja, po drugi strani pa nas to lahko vse zelo skrbi. Leta 2002 bi namreč Slovenija morala biti usposobljena za članstvo v Evropski zvezi. Vlada pa ravno za takrat napoveduje glavne pritiske oziroma probleme z državnim proračunom. Iz časopisov smo lahko tudi izvedeli, da se je naš novi finančni minister v teh dneh s prodajo državnih obveznic v tujini zadolžil za okoli 450 milijonov evrov, ki jih bo potrebno odplačati čez 10 let, to je leta 2011. Prebrali smo tudi nekaj, kar je bilo napisano kot samohvala, češ, da so se posojilodajalci za te obveznicekar zagrebli. Treba je vprašati, kaj je tisti razlog, da je bil interes tako velik. Očitno je bilo to zelo ugodno. Kar pa seveda pomeni, da bo treba v prihodnosti plačati bistveno več. Sprašujemo se tudi, kakšen smisel ima odločanje državnega zbora o proračunu za leto 2001, ko pa nam vlada ni pripravljena dati ali pa se ji to ne zdi pomembno, da bi poslanci poznali višino finančnih dolgov do tujih in domačih posojilodajalcev, roke vračil in pogoje vračanja takih posojil za naslednje srednjeročno obdobje oziroma za čas, za katerega jih je najela. Za neko resno odločanje bi te natančne podatke zagotovo vsi potrebovali, ne glede na to, ali smo poslanci opozicije ali vladne koalicije. Ob obravnavi letošnjega proračuna in tudi zakona o izvajanju proračuna lahko izvemo le to, da potrebuje vlada od državnega zbora pooblastilo, da se zadolži za 229 milijard tolarjev, to je okoli 2,2 milijarde nemških mark, za potrebe državnega proračuna, da bi odplačala z novimi krediti stare in se dodatno ali neto zadolžila za 56,6 milijarde oziroma za dobre pol milijarde nemških mark. Lani je terjala vlada pooblastilo za zadolževanje proračuna za okrog 100 milijard tolarjev, toliko v primerjavo; zdaj je ta številka drugačna. Ob tem vlada terja od državnega zbora še pooblastilo za podelitev garancij in poroštev v višini okrog 140 milijard tolarjev osebam javnega prava in za okrog 70 milijard tolarjev za druge domače osebe. Pri tem sploh ne pove, komu, katerim javno pravnim osebam in drugim domačim osebam namerava podeliti za 210 milijard tolarjev - to sta skoraj 2 milijardi nemških mark - teh poroštev oziroma kreditov. Hkrati nam ni znano, ali država pri podeljevanju takih jamstev nastopa kot subsidiarni ali kot neposredni garant. Seveda pa to skrivanje finančnega zadolževanja države oziroma zadolženosti države ni edina informacijska blokada, na katero smo naleteli v pripravah na proračunsko razpravo. Ko smo želeli dobiti uradne podatke o najetju zadnjega posojila za deset let, o katerem sem prej govoril, s prodajo evro obveznic na londonskem trgu, je finančni minister naročil šefu svojega kabineta, naj posreduje le tiste podatke, ki smo jih tako ali tako lahko prebrali že v medijih, tam pa je pisalo, kako so bile te obveznice razgrabljene, ne pa tudi zakaj. Državni zbor pred tem odločanjem tako pravzaprav zelo malo ve, koliko ima država in celoten javni sektor dolgov do domačih dobaviteljev, poleg tega, da je odprto tudi vprašanje dejanskega stanja pri zadolževanju v tujini. Zadnja tri leta smo namreč z zakoni o izvrševanju proračuna pooblaščali proračunske porabnike za prevzemanje obveznosti za plačila v naslednjih letih. In tega nismo šteli v proračunski primanjkljaj. Čeprav si socialdemokratska stranka, pa tudi Nova Slovenija, že od sredine lanskega leta prizadevata izvedetiza pravo višino takega dolga - to smo poskušali tudi v času vlade dr. Bajuka - do tega podatka ne moremo priti, tudi ne v tej proračunski obravnavi. Tudi ta zaplet, ki je bil prej tukaj na začetku, kaže, da nekatere stvari niso popolnoma jasne. V Poročevalcu, ki smo ga dobili kot osnovno gradivo za to razpravo, je na straneh od 2407 naprej napisano, da je obveznosti za kritje v breme letošnjega proračuna iz lanskega leta za okoli 126 milijard. Potem je bilo rečeno, da je to napaka v informacijskem sistemuin da je teh le za nekaj nad 46 milijard. Tudi če je ta številka resnična, je to veliko. K tem je treba prišteti še okoli 23 milijard tolarjev, za katere je vlada priznala, da jih ni vključila v proračun za lansko leto in to zato, da je navidezno ostala vokviru načrtovanega proračunskega primanjkljaja. Hkrati smo v teh dneh od tistih, ki bolj spremljajo ministrstvo za promet, lahko v obravnavi in na odborih slišali, da ima to ministrstvo do konca leta 2000 prevzetih obveznosti oziroma do konca leta 2000, ki je že za nami, prevzetih obveznosti že za proračunske zmogljivosti leta 2002. Se pravi, da je bilo že lansko leto v tem ministrstvu porabljeno in prevzeto obveznosti za letošnje leto in za naslednje leto. Program izgradnje avtocest in njihovega financiranja pa naj bi državni zbor obravnaval enkrat v prihodnosti, čeprav bi bilo normalno, da se z osnovnimi podatki seznanimo ob obravnavi proračuna. V tej razpravi na odborih nismo uspeli zvedeti niti tega, kolikšen delež bencinskega tolarja gre dejansko za gradnjo avtocest, kljub vprašanjem, ki so bila postavljena, tudi poslanskim. Nekatere neuradne informacije namreč govorijo, da gre samo 52% predvidenega denarja, ki se zbere od bencinskega tolarja, dejansko za namen, za katerega se ta sredstva zbirajo. Zato tudi ni čudno, da so takšni zastoji pri izgradnji. Že vsaj tri leta ob sprejemanju proračuna in zakona o izvrševanju proračuna v tem državnem zboru opozarjamo, da je vlada dolžna pripraviti nove razvojne programe, ker že sprejetih kljub zapisanemu v zakonih ne izvajamo. Tudi finančno ministrstvo vedno ob teh predstavitvah to poudarja, da so sprejeti programi, ki jih ni mogoče servisirati. Vendar pa kljub temu, da je to obveza, se pravi, da se pripravijo novi razvojni programi, ta vlada te obveze, čeprav je zapisana tudi v lani sprejetem zakonu o javnih financah, tudi letos ni izpolnila. Za naslednja tri leta, po letu 2001 oziroma do sprejetja novih razvojnih programov, nam je vlada tokrat ponudila v pomoč ob tej razpravi oziroma v sprejem le tako imenovane indikativne programe. Državni zbor naj bi zopet dal bianco pooblastilo, ne samo vladi, kot je bilo to v preteklih dveh letih, ko je vlada lahko tukaj prosto odločala, ampak tokrat kar posameznim proračunskih uporabnikom, da prevzamejo obveznosti za naslednja leta do 70% v proračunu za leto 2001 predvidenih investicij, investicijskih vlaganj, investicijskih transferov. Če bo tukaj po teh obravnavah na odborih prišlo do spremembe, ministrstvo za finance je v razpravah trdilo, da je predlagalo bistveno nižjiodstotek, potem bo to velik napredek. Koalicija Slovenija je predlagala, da se ta znesek omeji na 35% in da se s tem prisili vlado, da čim prej preide oziroma čim prej predstavi državnemu zboru nove razvojne programe, ki bodo upoštevali realne finančne možnsoti. Po vsem tem, kar je povedano, pa je največji dokaz, da v izvršilni oblasti še ni dovolj pripravljenosti, da se državnemu zboru oziroma javnosti razkrijejo problemi, ki se v tem letu obetajo, v določbah zakona o izvrševanju proračuna za letošnje leto, ki so v nasprotju z zakonom o javnih financah, ki je tukaj osnovni zakon. Vendar pa o tem nekaj več v razpravi pod naslednjo točko, ker je na žalost ta razprava na škodo njene kvalitete razbita na dva dela. Če povzamem iz številk, ki smo jih dobili za to razpravo, je jasno, da bo večina sredstev v tem proračunu namenjena za servisiranje državne uprave, ki se bo očitno še naprej bohotila. Jasno je, da kljub sprejetim obveznostim v zakonu, ki je bil sprejet pred slabima dvama letoma, v tem proračunu nidovolj sredstev za skladnejši regionalni razvoj. Jasno je, da so prioritete, ki so bile v teoriji stalno poudarjene, se pravi, da bomo vlagali v znanje in razvoj v tem proračunu, zajete v zelo skromni meri in obsegu in da je proračun sestavljen predvsem na dveh osnovah. Prva osnova je poskus, da se nekako zakrpajo luknje, ki so nastale v prejšnjih letih, predvsem v zadnjih petih letih, ko smo kopičili proračunski primanjkljaj tudi z raznimi čarovnijami, ki je v angleščino težko prevesti, iz zakona o izvajanju proračuna. Druga osnova, na kateri je ta proračun zgrajen, pa je koalicijsko trgovanje in usklajevanje, kjer se pač vidi, katera stranka v tej koaliciji je močnejša in katera je za svoje področje izborila več sredstev. Opozorila, ki sem jih podal v tej razpravi in v stališčih poslanske skupine do letošnjega proračuna govorijo sama po sebi, da socialdemokratska stranka za sprejem letošnjega proračuna ne namerava deliti odgovornosti oziroma pri tej odgovornosti ne more sodelovati, če bo proračun sprejet v takšni vsebini in obsegu, kot je predlagan. Hvala.
Hvala lepa vam, kolega Janša. V imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo njena stališča predstavil kolega Feri Horvat, za njim bo stališča poslanske skupine DeSus predstavil kolega Kebrič. Kolega Horvat imate besedo.
Hvala za besedo gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, ministrice, ministri, predstavnice in predstavniki vlade in drugi prisotni. V poslanski skupini združene liste socialnih demokratov smo mnenja, da je ta predlog proračuna, ki ga imamo pred sabo, dopolnjen predlog, boljši, kot je bil prvotni ponujen predlog, pa je daleč od idealnega. Že samo dejstvo, da ga sprejemamo, ko se tako rekoč izteka ena tretjina koledarskega leta, govori, da proračun ne more biti optimalen. Mislimo pa, da pa je glede na vse okoliščine, v katerih je proračun nastajal in glede na pogoje, ki so v veliki meri določali njegovo vsebino, njegovo sestavo tako na prihodkovni, predvsem pa na odhodkovni strani, da je to dokaj soliden proračun, čeprav bi tudi mi v naši poslanski skupini, glede na naše programske prioritete in glede na koalicijsko pogodbo, radi imeli ali pa videli boljši proračun. Glede na to, da je boljše imeti proračun, ki sicerni idealen, kot pa sploh ne imeti proračuna, ga bomo podprli in smo za to, da ga čim prej, po možnosti še danes, sprejmemo. Dovolite mi, kljub temu da je proračun hudo resna zadeva, malo morda hudomušno ali šaljivo prispodobo. Proračun za leto 2001 se mi zdi kot nevesta, ki ji vneto dvoriš, od nje veliko pričakuješ, ko je bolje spoznavaš, postaneš kritičen, imaš nanjo veliko pripomb, pa jo vendarle pelješ pred oltar in dahneš usodni da. Dejstvo je, ko ocenjujemo proračun za letošnje leto, da sta vlada in koalicija vendarle v izjemno kratkem času, v manj kot dveh mesecih, pripravila predlog proračuna za letošnje leto. In to potem, ko prejšnja vlada ni mogla pravzaprav do izteka svojega delovanja niti sprejeti končne natančne ocene o izvajanju proračuna zalansko leto. Spomnil bi na "špetirje", če smem tako reči, med finančnim ministrstvom oziroma ministrom in premierjem in vlado. Natančni podatki o izvajanju proračuna so ena pomembnih podlag za pripravo dobrega proračuna za naslednje leto. Drugič, hitro pripravo predloga proračuna je omogočila temeljita, čeprav za mnoge prepodrobno pripravljena, koalicijska pogodba. Vendar kratek čas, odkrito rečeno, ki je bil na razpolago za pripravo proračuna, je seveda otežil koalicijsko dogovarjanje, vendar je tudi to po moji oceni oziroma po naši oceni solidno uspelo. Tretjič, kar je še posebej pomembno. Na vsebino predloga proračuna za letošnje leto in uresničevanja dogovorjenih programskih usmeritev oziroma prioritet je močno vplivala skrajno neugodna dediščina preteklega leta ali natančneje, preteklih let. Naj spomnim samo na štiri dejavnike. Prvič, vse večji delež, prek 80% proračuna, je tako rekoč že vnaprej določen, je fiksnega značaja, glede na zakone, programe in prej sprejete obveznosti. Drugič, obveznosti iz preteklega leta v višini okoli 23 milijard pomenijo skoraj 2% predlaganega proračuna. V veliki meri zožujejo prostor za aktivno ekonomsko politiko, za katero se tudi mi zavzemamo, vključno z regionalnim razvojem in z drugimi zadevami v letošnjem letu. Toje dejstvo. Tako tudi nominalno povečanje na posameznih postavkah, ki so prioritetne ob upoštevanju teh obveznosti za nazaj, pomeni, da bodo realno kvečjemu zagotovljena v najboljšem primeru enaka sredstva. Vendar je to objektivno dejstvo. Naslednje velike preobremenitve, o katerih je bilo že tukaj govora, če spomnim na podatek, ki ga imamo v dopolnjenem predlogu, da je samo v ministrstvu za promet in zveze teh predobremenitev za 15 milijard, ali na postavki, ki je za vse nas, poslanke in poslance, in za javnost posebej zanimiva, za področje cest 12,5 milijard. To je približno toliko, kot je letos sredstev predvidenih v proračunu za te namene. Dejansko ni manevrskega prostora, da bi se lahko kljub velikim potrebam sredstva za to povečala. Zadnje naj omenim posebnost lanskega leta, ki je močno vplivala na letošnji proračun. Imeli smo takorekoč tri vlade. Imeli smo volitve, ki imajo posledice na proračunu. Seveda pomeni to izstavljanje računov za lanskoletno dogajanje v letošnjem letu, da ne govorim še o naravnih nesrečah, ki so tudi zahtevale svoje. Vse to in še kaj so bile ostre omejitve za vlado in koalicijske partnerje, da v predlog proračuna za leto 2001 objektivno niso mogli v zadostni ali pa želeni meri uresničiti prednostnih usmeritev koalicijske pogodbe. Spomnil bi, da so prvi predlogi ministrov bili sešteti v višini milijarde 450 milijonov tolarjev, kar bi povzročilo prek 7% primanjkljaja, kar pa bi seveda bilo nesprejemljivo. Tako imamo dejansko, kot je bilo že rečeno, pred sabo neke vrste sanacijsko prehodni proračun, s sprejemljivimi globalnimi okviri in v znatni meri ali pa vsaj delno uresničenimi razvojnimi usmeritvami iz koalicijske pogodbe. Tu mislim na skupni obseg, ki raste v skladu z rastjo bruto domačega proizvoda, delež, ki je primerljiv ali boljši od vrste držav [[ne zato, ker je to rekel predsednik vlade, ampak na razpolago imamo podatke v številnih domačih in tujih gradivih]] in primanjkljaj v višini 1%, ki je manjši, kot je bil lansko leto in ni alarmanten - raje bi videli, da ga ne bi bilo, vendar je to realnost - in je nižji kot v vrsti držav Evropske unije. Legitimno in normalno je vprašanje, ki smo si ga tudi sami zastavljali, v kakšni meri predlog proračuna sledi memorandumu in koalicijski pogodbi. Zavedamo se problemov, ki so bili v razpravah na odborih izpostavljeni, da ni dovolj sredstev za nekatere pomembne prednostne namene, za gospodarski, socialni in predvsem enakomernejši razvoj te države, in da se bodo v naslednjem proračunu in v naslednjih proračunih morale zgoditi spremembe na teh ključnih področjih. Naj jih samo naštejem: področje racionalizacije delovanja države; področje izvoza - dejstvo je, da plačilnobilančna gibanja, predvsem če gledamo trend, in pa odnos med zunanjim dolgom in rezervami, tudi če gledamo trend in že tudi absolutne številke, zdaleč niso zadovoljivi, in da bo treba še bolj okrepiti - in to se poskuša v proračunu in tudi v zakonu o izvrševanju proračuna zagotoviti, vlogo slovenske izvozne družbe; še bolj okrepiti trženjske aktivnosti in promocijo v tujini, tako za turizem kot za izvoz in za tuje naložbe in druge aktivnosti. Dalje, potrebni bodo dodatni ukrepi za pritegnitev tujih vlaganj, kajti direktne tuje naložbe po skupnem obsegu in tudi če gledamo trend po letih, z njimi ne moremo biti zadovoljni.Intenzivirati bo treba prestrukturiranje kritičnih in potencialno kritičnih panog, od tekstila, usnja, živilske industrije, jeklarstva, kar je v teku, in drugih dejavnosti. Povečati bo treba sredstva za dvig konkurenčnosti, tehnološki razvoj, kar je sicerpredvideno v proračunu v določeni, vendar ne v zadostni meri. In pa, seveda, dati večji poudarek razvoju podjetništva, turizma in razvoju podeželja. Povečati bo treba sredstva in izboljšati organiziranost za skladnejši regionalni razvoj. To je še vedno ena najšibkejših točk tega proračuna in sploh gospodarske politike. Na to opozarja tudi najnovejše poročilo o človekovem razvoju, ki ga gotovo dobro poznamo. Naj za zaključek povem samo še dve zadevi. Prvič, smatramo, da je potrebno predlagani proračun čim prej sprejeti in ga tudi čim prej začeti izvajati, zlasti za izvedbo ekonomskih, socialnih, izobraževalnih in drugih programov, da se lahko čim prej gre v razpise in da lahko potencialni koristniki čim prej pridejo do sredstev in izvajajo programe, čeprav v okrnjeni obliki, glede na pozno sprejemanje proračuna. In drugič, kar se nam pa zdi pa še posebej pomembno in to bi rad poudaril za zaključek, čim prej moramo pričeti s strokovno zahtevnimi in tudi politično zahtevnimi pripravami za proračun za naslednjeleto ali bolje rečeno za naslednja leta, vsaj za naslednji dve leti, to se pravi leti, ki sta cilj nekako za končno pripravljenost za vstop v Evropsko unijo. Pri tem sem nam zdi posebej pomembno, da še preden bo finančno ministrstvo in vlada pripravila številke, predlog proračuna, da se dogovorimo o strateških usmeritvah gospodarske, socialne in drugih politik. Drugič, da opredelimo oziroma okvantificiramo obseg in sestavo naložb in njihovih prioritet, tako kot to zahteva zakon o javnih financah, ne pa da se o tem pogovarjamo in lobiramo šele potem, ko že imamo predlog proračuna na mizi. Tretjič, zbrati bo treba voljo, kolegice in kolegi, tako iz pozicije kot iz opozicije in pa seveda predvsem vlada, da damo na mizo končno to, kar rečemo vsako leto, pa senikoli ne zgodi, razvojne programe, tolarske zakone in drugo in da soočimo to z realnimi, možnimi finančnimi okviri v prihodnjih letih in da se potem dejansko izognemo prehitro naraščajočemu zadolževanju in slabi volji državljank in državljanov in tudi nas, ker ni možno enostavno spraviti vseh programov v vsakoletne proračune, ker so predimenzionirani. In končno, zelo pomembno vprašanje, še bolj odločno in hitreje so treba lotiti oziroma nadaljevati z racionalizacijo organizacije državne uprave in bolj upoštevati sintagmo, ki je bila zapisana pred leti v strategiji gospodarskega razvoja Slovenije, da si bo Slovenija pri vključevanju in pri pripravah na Evropsko unijo prizadevala imeti vitko državno upravo. To se pravi učinkovito in racionalno. Seveda, zato bo prvenstvena odgovornost vlade in vladne koalicije, vendar tudi enako opozicije, vseh poslank in poslancev, kajti roko na srce kolegice in kolegi, dostikrat smo hote ali nehote dvolični. Iz takih ali drugačnih razlogov. Zaenkrat se zavzemamo, da je proračun izravnan, da je čim nižji, da je čim manj zadolževanja. V isti sapi, pa in to se dogaja tudi ob sedanjem proračunu, pridno vlagamo amandmaje za povečevanje posameznih postavk. Tak proračun se seveda ne more iziti. Zato je potrebno potem več odgovornosti v tem smislu, kot sem v zaključku govoril. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Ivan Kebrič. Izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani ministri in ostali prisotni! V naši poslanski skupini smo skrbno proučevali predlog proračuna za letošnje leto. Ugotovili smo, da je osnova vsakemu in tudi temu proračunu okvir. Kdo je narekovalokvir? Ugotovili smo, da ga je narekovala stroškovna stran. Na drugi strani smo ugotovili, da dohodkovna stran ni zmogla pokriti vseh, ne bom rekel, samo želja, ampak potreb posameznih resorjev. Zato se seveda pojavi primanjkljaj in ta primanjkljaj ugotavljamo že vrsto let. Ta primanjkljaj ne pomeni samo, da ga bo treba vrniti, ampak pomeni, če dobimo za to tuje kredite, plačati tudi obresti. Če so krediti res racionalno in tako naravnani, da bodo pospešili gospodarstvo in da si bodo sami kot taki ustvarili dohodek, iz katerega jih bo moč vrniti, vendarle je ugotovitev ta, da pa obresti v vsakem primeru predstavljajo odliv domače akumulacije. Če gledamo te zadolžitve, če ne bomo pristopili, če že nismo pri tem proračunu, vsaj pri prihodnjem, da se bo ta primanjkljaj zmanjševal, pomeni, da bodo še naši vnuki, morda celo pravnuki plačevali to, za kar jih bomo mi danes in pri podobnih takih proračunih zadolževali. Narekovala je, kot sem dejal, stroškovna stran. Vendar bomo, tako smo razmišljali v naši poslanski skupini, se lotili najprej dohodkovne strani. Menimo, da je dohodkovna stran optimistično gledana, vendar mi trdimo, da je tudi ta optimizem realen, če bomo sprejeli ob tem še marsikak zakon po potrebi oziroma v glavnem izpolnjevali tista zakonska določila, ki jih ima vlada, konkretno ministrstvo za finance že sedaj na razpolago. Trdim in, gospod minister, vašemu predhodniku sem tudi izza te govornice povedal, da denar leži na cesti. Treba je organizirati pobiranje tega denarja. Povedali smo tudi in s prstom lahko pokažemo, kje je ta denar za pobrati. Spomnimo se samo nekaj teh stvari. Siva ekonomija, rezultati zakona, ki smo ga sprejeli za preprečevanje črne ekonomije oziroma dela na črno in tako naprej. Vsi vemo, da je siva ekonomija pri nas na dokaj visoki ravni, daleč iznad povprečja Evrope. Če želimo v Evropo in nam Evropska unija postavlja pogoje za sprejem, med ostalim tudi znižanje inflacije in ostalega, potem postavljamo mi, iz Demokratične stranke upokojencev Slovenije, v naši poslanski skupinizahtevo, da se resno pristopi k zmanjševanju sive ekonomije. Tako bomo ustvarili ugoden dvig, konkretno, kot pravi pregovor, dve muhi na en mah. Prvič bomo dobili več prispevkov in davkov v državno blagajno, drugič pa bomo s preprečevanjem oziroma zniževanjem sive ekonomije omogočili ustvarjanje novih delovnih mest in se bo razmerje med zaposlenimi in nezaposlenimi ter seveda to, kar se nam vedno očita, da je upokojencev pri nas preveč, absolutno hitro spremenilo, postalo ugodnejše in bo manj potrebe iz državnega proračuna nadoknaditi tisto, kar je potrebno za ministrstvo za delo, družino in socialno politiko transferirati iz državnega proračuna. Naj vas pozovem, gospod minister, organizirajte, da se bo čim manj utajevalo davkov, da bo čim manj možnosti iskati rešitve v zakonskih luknjah, pa tudi najenostavneje to, kar beremo vsak teden v časopisih, kdo je, kako, na kakšen način, za koliko milijonov, pa tudi milijard prinesel našo državo okoli. Poglejte, kaj se je dogajalo z igrami, nelegalnimi igrami na srečo, "catch the cash", kaj se je dogajalo z Zdenexom, kaj se je dogajalo z Dadasom in tako naprej. To je tisti denar, na katerega vam kažemo, da ga je treba pobrati. Kje so zaključki ali izsledki, ko je kriminalna policija zasegla vse tiste rednike, iz katerih dokumentacije je bilo razvidno, koliko so posamezniki na račun svojih posojil dobivali obresti, niso pa od njih plačali niti davkov niti pa dohodnine. Ker me čas omejuje, se bom še konkretno obrnil na naslednje. Mi podpiramo uravnanost tega proračuna v težnji dati prednost projektom. Mi smo za indeksacijo iz preprostega razloga, kajti indeksacija narekuje čim več izkoristiti razpoložljivih sredstev, da boš v prihodnjem proračunu zopet dobil čim več. Ali so tista sredstva - izkoristek vedno racionalna ali ne, pri indeksaciji ni pomembno. Menimo tudi, da ni pravega razloga, če že govorim o okviru tega proračuna, da se realno povečuje kar za 8,9%, medtem pa porast bruto družbenega proizvoda je predvidena samo za 4,5%. Ta razlika nam ni ne samo po godu ampak do nje smo zelo kritični. Pri projektih imamo prav tako poseben pomislek. Projekti so lahko ne samo dobrodošli, ampak pri teh je osnovno, da pogledamo njihovo gospodarnost, ekonomičnost in drugačno naravnanost. Kaj nam pomaga projekt, da predvidimo v proračunu določena sredstva, pri tem pa se moramo zavedati, da po naši ustavi in zakonih je možno zablokirati tak projekt. Soglasje stanovalcev. Kaj nam pomaga projekt in predvidena sredstva v državnem proračunu, če stanovalci ali pa če grem še malo širše, npr. lokalni skupnosti ne dajo soglasja. Želimo, ali želijo nekateri, taka pisma smo dobivali s terena od raznih županov in tako naprej, raznih lobijev, češ, za ta projekt zagotovite v proračunu sredstva. Kaj se pa dogaja? Ko smo šli malo pogledat, kar tri občine se enostavno s predloženo traso ne strinjajo. Ta trasa pa je že v projektu predvidela določena finančna sredstva. Če bo sedaj, glede na to, da lokalne skupnosti ne dajo soglasja, da se iskala nova trasa, nova ideja, bo seveda verjetno tudi drugačna finančna konstrukcija oziroma strošek, če poenostavim. Na drugi strani obsojam to, da nekateri med nami preveč, bom kar sebe vključil, nasedamo določenim lobijem in smo v veliki meri tudi mnogokrat preveč lokalno usmerjeni. Lokalne skupnosti enostavno pravijo, bomo dali soglasje za lokacijo pod pogojem, da nam še naredite ta priključek, da karikiram, pa še tudi ta pločnik nam morate na državne stroške ali pa v okviru avtocestnega programa asfaltirati. Ko gledamo te projekte, smo zanje, smo za naravnanost, vendar ne bomo soglašali s predvidenimi določenimi proračunskimi sredstvi vnaprej, če za projekt ni vse, ko pravimo, urejeno, da so vsa dovoljenja. Pri tem bomo še tudi kritični, da si ne bodo arhitekti samo postavljali svoje spomenike, ampak da bomo v okviru naših možnosti, kakršne imamo, glede na višino družbenega proizvoda na prebivalca, kaj si v teh razmerah s temi sredstvi lahko privoščimo. Odhodkovna nas zaskrbjuje. Na nasedajmo samo tistemu, češ, da ta proračun ni dovolj razvojno naravnan. Pri tem si moramo vsaj tisti, ki preberemo še kaj tuje literature in tega, eno je, kaj mora država oziroma prek državnega proračuna zagotavljati razvoj, drugo pa je, kaj morajo naša podjetje kot takšna tudi vlagati v razvoj, ne pa da vsi čakajo na to skledo iz državnega proračuna, ne samo take in drugačne institucije, ampak tudi takšni in drugačni, ki čakajo, da naj vse ta ljuba država reši. Kdo pa je država? Država smo vsi državljani. V glavnem pa za proračun odgovorni tisti in vso pravico imamo, ne samodolžnost, da pogledamo, kako se davkoplačevalski denar tudi koristi. O razvoju sem govoril. Sedaj pa zelo pomembno področje: plače. Zakaj so vsi indeksi v tem proračunu, pa mi pokažite pomembnejši indeks izpod 13%. Inflacijo predvidevamo 7,8 ali bo 6, ali bo 9, ni toliko pomembno. Bo ali naj bi bila, če se ne bo kaj posebnega zgodilo na svetovnem tržišču ali v svetovni ekonomiji, verjetno izpod 8%. Zakaj so se, gospod minister, plače javnemu sektorju že sedaj s 1. januarjem zvišale za 3.6% vsem enako kotosnova, potem pa še dodatno raznim, pa pustimo tisto, kar je nekdo napredoval iz enega razreda v višji razred po zakonu, ampak tudi ostalo, za tak ali drugačen mir. V tem javnem sektorju so se plače zvišale in je tudi iz indeksov razvidno, kako se bodo zviševale. Ne poenostavljam, ker se zavedamo, da je v določenih službah potrebno tudi številčno ojačati, na drugi strani pa se sprašujemo, kje in kako boste stimulirali večjo proizvodnost, večjo kvaliteto dela, za isti znesek opraviti več dela ali drugače rečeno, z modernizacijo dati možnost ob istem znesku opraviti več dela, poenostavljeno povedano, kar vsi razumejo in razumemo: povečati storilnost v javnem sektorju. Ko govorimo o storilnosti v proizvodnji, imamo vse podatke. Jaz se vam kolegice in kolegi opravičujem, da vam tu ne navajam vseh številk, če pa koga zanima, da mu dokažem svoje trditve, imam zbrane, kot se temu reče, materiale in podatke, da lahko vsakemu postrežem in argumentiram s številkami to, kar govorim. Če v tem javnem sektorju, spoštovani gospod minister, je prejšnji, predhodni gospodarski minister, pardon, minister za gospodarstvo, nabavil računalnike, ki še danes ležijo tam, v šolah pa bi jih še kako potrebovali in če bi jih dobili, bi jih drugi dan dali, kot pravimo, v pogon. Kaj je stistimi radarji, ki že leta ležijo, v čigavo korist? Lep projekt je bil to. Ampak o projektih, kako bomo gledali na te stvari, sem uvodoma govoril. Zato bomo v naši poslanski skupini bdeli nad tem proračunom, tako na dohodkovni kot odhodkovni strani. Na drugi strani pa bomo v odboru, pardon, to je komisija za nadzor javnih financ brez povečevalnega stekla ali drobnogleda s prostim očesom videli stvari, ki gredo malce narobe ali pa ko se bo kaj poskušalo izkoristiti na legalen ali pa še bolj nelegalen način. Problem inflacije. Inflacija je predvsem odvisna od dveh dejavnikov. Eden je naša notranja ureditev in usmeritev, drugi pa je res okolnost svetovnega tržišča. Če se nafta toliko podraži, res imamo mi manj vpliva, vendar še kljub temu nekaj. Res je, da v eni razvitejši državi z dvakratnim družbenim proizvodom na glavo prebivalca v primerjavi z nami vpliva to seveda na inflacijo manj kot pa pri nas. Vendar menimo, da drugi agregat inflacije pa so plače. Kot sem prej govoril o plačah, se v naši poslanski skupini absolutno ne strinjamo, da so se tudi nam poslancem in vsem tistim, ki so vezani s količniki ali kako drugače na naše poslanske plače, enostavno zvišale. Zakaj niste to zvišanje enostavno prihranili, da bi urejali plače v javnem sektorju, ker so velike anomalije. Mi se strinjamo s pobudo in zahtevami, ne samo sindikatov, ampak tudi tistih drugih, da je osnovno potrebno v naši državi zvišati tako izhodiščne kot minimalne plače in vse druge, ampak do določene mere, do določene stopnje. Lahko bi zadržali, ne da bi zamrznili plače od neke določene višine naprej, ampak da bi enostavno zadržali, kar je malo bolj simpatična beseda, pojem pa je praktično isti, do nadaljnega, da bi uredili s to rezervo, ki bi si jo na ta način ustvarili, popravek pravi tistih razmerij, ki so milo ali pa konkretno rečeno anomalije v javnem sektorju. Zviševanje plač iz indeksov, ki izhaja iz javnega sektorja, moramo pa vedeti, da iz državnega proračuna - govorim okroglo - napaja ali dobiva plače kar preko 33 tisoč zaposlenih. To se pravi, da sedaj, ker sledimo vsem dogajanjem na našem političnem in gospodarskem področju, vidimo že nove zahteve enih, drugih in tretjih. Vsi se primerjajo s tistimi najvišjimi. Zakaj tiste najvišje malo ne ustavimo, pa bi dobili možnost, zagon, da popravimo tiste najnižje. Za zaključek - ker me čas preganja - pa še naslednje. Vsi ti argumenti, ki sem jih predstavil v imenu naše poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije, imajo svojo težo. Ko smo proučevali, kaj se bo zgodilo, če damo vladi popravni izpit, da tega proračuna danes ne sprejmemo in bo morala predložiti novega, kaj se bo zgodilo, kaj bo večja škoda za to državo, ne za določen segment prebivalstva, za to državo, če bomo še naprej financirali po začasnem ali po dvanajstinah, kar bi naj bilo. Ali ne bo to večja škoda, kot pa sprejeti ta proračun kljub vsem tem pomislekom? Ko damo to na tehtnico, pač proučujemo, in po tem proučevanju se bo naša poslanska skupina odločila, kako bomo o tem proračunu glasovali. Mi, še enkrat poudarjam, kakorkoli se bomo danes odločili, bomo zahtevali, da za prihodnji proračun bodo morale biti določene naše, ne samo zahteve, ne samo tisto, kar je zapisano tudi po naši zaslugi v tej pogodbi ali sporazumu koalicijskih partnerjev, ampak se bomo osredotočili na to, da pridete na dan z varčevalnimi ukrepi iz druge sfere, ne pa samo iz sfere s katero ste začeli ali smo začeli skupaj, konkretno, s pokojninskim zakonom, katerega sprememba 150. člena je pač dala tako uskladitev pokojnin, kakršno je dala Prav tako socialna sfera, otroški dodatek, razlika oziroma višina socialnega prispevka, ki je, sedaj govorim okroglo, s 24 na 37.000, vse to je pomaknjeno naprej. Varčevanje se je začelo na socialnem sektorju. Pokažite nam in povejte, kje so pa drugi varčevalni ukrepi, ne tisti, na katere ste bili prisiljeni, ker enostavno ni bilo proračuna o začasnem financiranju, temveč ostali. To zahtevamo v imenu poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev in to pričakujejo državljani. Ko bomo to uredili, bomo tudi svoj image, avtoriteto državnega zbora kot zakonodajalca uveljavili in izboljšali. Hvala vsem tistim, ki ste pozorno poslušali.
Hvala lepa vam, kolega Kebrič. Besedo ima kolega Sašo Peče, ki bo predstavil stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala za besedo. Sam se bom govornici izognil zaradi tega, ker je preveč materiala in je govorniška miza premajhna. Bi pa v osnovi, v imenu Slovenske nacionalne stranke, izrazil začudenje, da ob tako pomembnem aktu, kot je proračun, v tej razpravi prisostvujeta le en minister in ministrica. S tem se kaže odnos slovenske vlade do tega akta, ki nam ga je še maloprej in pred desetimi dnevi prikazal gospod Drnovšek kot najpomembnejši akt. [[Nemir v dvorani.]]
Imate besedo [[...]]
Lahko nadaljujem, ali jih boste pozvali?
Izvolite, seveda!
V imenu resnega razgovora moram povedati, da v Slovenski nacionalni stranki ne verjamemo, da denar leži na cesti; je malo premočna in prepomembna vrednota, da bi ga kar tako pobirali. Vendar naj preidem na vsebinski del mnenja Slovenske nacionalne stranke. Ni dolgo nazaj, ko je ena izmed predstavnic liberalne demokracije povedala zgodbo o obisku gospodinje na tržnici in da lahko kupi le toliko, kolikor ima v denarnici. Torej, to osnovno izhodišče, recimo, financiranja osebkov, institucije ali države, smo v tem trenutku, ko smo dobili predlog državnega proračuna z deficitom, kršili. Prišli smo do tiste stopnje, da bo ta država kot vsa leta poprej enostavno trošila več, kot ima. Enostavno trošila več, kot predvideva, da bo imela. In če je to dobra popotnica za naslednje generacije in naslednja leta - mislim, da ni. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani da je to zelo slaba popotnica. Osnova za pripravo proračuna bi moral biti ekvivalent med prihodki in odhodki, da bi prikazali stabilnost. Tega ne bi prikazali samo do tujine, kar vlada zadnje čase skuša in ji je to prioriteta, temveč da bi prikazali stabilnost v tej državi za te ljudi, ki od tega proračuna živijo, za državljane Republike Slovenije. S počasnim prehodom na proračunski memorandum, torej na tisti akt, s katerim nas je vlada, recimo temu, oborožila in prikazala zgodbo o uspehu, ki v bistvu nadaljuje nekako od osamosvojitve naprej in nam vsako leto znova prikazuje, kako bo naslednje leto, kako bo čez tri, štiri leta. Tudi predvideni koeficienti v samem proračunskem memorandumu kažejo visoko predvidevano stopnjo uspešnosti te države. Toda na račun česa? Na račun zadolževanja? Na račun tega, da v Sloveniji ne ustvarjamo proizvodnje, da je proizvodni faktor še zmeraj neagativen, in da se viša le število različnih neproduktivnih agencij, ki jih ustanavlja ta vlada? Ne! Na ta način Slovenci ne bomo ustvarili boljše prihodnosti za to našo državo. Kakor je premier slovenske vlade, gospod Drnovšek, 6. 3. 2001. leta povedal, da je cilj 1% primanjkljaja, da bo dejansko dosežen s pomočjo izrednih prihodkov iz naslova koncesij za mobilno tehnologijo oziroma koncesije za tretjo generacijo. Rad bi se opredelil do tega načrtovanega predvidevanega vira prihodkov, za katerega vas že danes opozarjamo, da ga ta država ne bo dobila v tem letu. Če se hoče Slovenija resno lotiti tega, te vrste prihodka, bi prvo potrebovala zakon o koncesijah. Vse lokalne skupnosti oziroma večji del lokalnih skupnosti izraža potrebo po tem, čeprav se srečujejo z manjšimi koncesijami. Toda, ko je govor o državi in govor o koncesiji na najpomembnejšem področju oziroma področju, ki ga nekako primerjate z evropskim področjem, tega ne storite. Predvidevate pa, da bo neka koncesija šla brez pogojev, ki so potrebni za koncesijo. Nadalje se govori o investicijah. Investicijah v tej državi, za katero prav tako prvi človek te države, gospod Drnovšek, govori oziroma je rekel, da bodo ostale na približno enaki ravni, kot so bile v lanskem letu. Citiram iz njegovega govora: "In na podlagi investicij, ki bodo ostale v ekvivalentu, ta država in njihovi ministri načrtujejo rast." Kakšno rast, na podlagi česa? Investicije so osnova za kakršnokoli novo rast. Mislite gospodarski razvoj povečati na podlagi socialnih prejemkov? Na podlagi česa? Že prej sem omenil, da se nam zdi doseganje boljšega standarda na račun zadolževanja nesmiselno, kajti vsak dolg, za katerega se zavežemo, bomo nekoč morali poplačati in ne poplačati le v meri, v kakršni smo dobili, ampak bo obremenjen še z obrestmi. Torej, tudi v ta del, recimo temu, planiranja slovenskega proračuna, žal ne moremo verjeti, zaradi izkušenj iz preteklih let, ko so državni proračun sestavljali v bistvu praviloma vedno eni in isti ljudje. Vedno se je zgodilo eno in isto. Posledica je danes tukaj: od stopnje brezposelnosti, do proizvodnega faktorja, do priključevanja Evropski uniji. Skratka, povsod smotam, kjer smo še do nedavnega bili. Kot državljana samostojne države me tudi močno moti, da se poskuša statistika prikazati skozi drugo dimenzijo in da se poskuša statistika prikazati v koeficientih, ki veljajo v tujih državah. Stopnjo brezposelnosti je v Sloveniji lahko izračunati. Toda zaradi tega, ker je kazatelj večji kot po drugih standardih, ki veljajo v tujini, nam vlada stopnjo brezposelnosti prikazuje po ILO standardu. Zakaj? S kom se hoče zamegljevati? Poslance? Vnaprej vemo, kako bo kdo glasoval. Še pred današnjimi razpravami. Vsi vemo, kaj bo usoda z amandmaji. Ne! Ampak da si opere svojo lastno vest z mislijo, saj imamo manjšo brezposelnost, kot nam hočejo nekateri prikazati, nas obdari s podatki, ki prihajajo oziroma ki so merljivi v tujini,tako imenovani tuji standardi, ILO standardi. O načrtovani gospodarski rasti. Seveda, tudi tu so različna mnenja ekonomistov. Tudi tu so različni pogledi. Toda na noben način se v Slovenski nacionalni stranki ne moremo strinjati. Žal se tudi ne strinjamo,da je gospodarsko rast možno povečati [[...]]Hvala. Da je gospodarsko rast možno povečati na ta način, da se z instrumenti gospodarstva ta država ne ukvarja. In prihajamo do tistega osnovnega vprašanja v tej državi, za katerega je tudi poudarek v proračunu. In sicer citiram: "Proračun za leto 2001 vlada vključuje kot enega temeljnih ciljev programa obsežne privatizacije državnega premoženja." Privatizacija državnega premoženja! V Slovenski nacionalni stranki sprašujemo to vlado, v okviru rednih točk, pobud in vprašanje finančnega ministra o privatizaciji slovenskega bančništva. O privatizaciji mariborske in ljubljanske banke. Od januarja in vse naslednje redne seje nismo dobili podatka o izračunu domače absorbcijske moči, ki je osnova za privatizacijo. Kako upate govoriti o privatizaciji, o prihodkih iz tega naslova, če osnovnega podatka nimate? Ga ne upate dati oziroma ne vem, zakaj ga ne date. Trikrat je bilo postavljeno isto poslansko vprašanje. Ni ne govora, ne duha. Na 5. redni seji smo v okviru Slovenske nacionalne stranke spregovorili tudi o sedaj moderni privatizaciji SRD-a, ki izključuje socialne partnerje. Slovenska vlada iz pogajanj o privatizaciji SRD-a izključuje sindikate. Zakaj? Ker se borijo za pravice delavcev. Samo zaradi tega. Ker poskušajo privatizacijo SRD-a in tista podjetja, v katerih ima država svoj delež, privatizirati oziroma zaščititi, da se bodo določene sanacije izpeljale do konca. Samo zaradi tega jih vlada noče imeti za sogovornika. Čeprav za posledico bo predlog vlade po izračunuvseh socialnih partnerjev nosil več kot 2.000 na novo brezposelnih ljudi. To tu nobenega ne briga. Igramo se z usodo 9.500 ljudi, ki so trenutno v zaposlitvi SRD-a. Govorimo o privatizacijski vrzeli, ki jo poskušate zapolniti. Predstavniki vlade oziroma vlada, ki je sestavljena iz Liberalne demokracije Slovenije, je v tem primeru, govorila da bo privatizacijsko vrzel rešila s prodajo delnic distributerjev električne energije v šestih mesecih. Rok je zunaj, način je napačen. Torej neresnica. Vlado, ki sestavlja dalje združena lista, ki je predlagala oziroma dala besedo, da bodo luknjo zapolnili v treh mesecih. Nekajkrat smo že prekoračili ta rok. Toda pred volitvami je vsaka obljuba dobra. Z bankami in zavarovalnicami, ne s SRD-om. Še ena predvolilna obljuba ki ima danes posledice v proračunu. Dalje SLS+SKD, ki je 70 odstotkov zapolnitve obljubljala takoj, ko pride na oblast. Tudi tu je laž. In pa DeSUS, ki se okrog tega ni hotel konkretno opredeliti in je obljubil zapolnitev le v nekaj mesecih, verjetno zaradi pomanjkanja strokovnjakov. Naj vas potolažim. Tudi vam ne bi nič pomagali taki strokovnjaki ob takih obljubah, kot so jih dale ostale vladne stranke, ki svojih obljub ne držijo. Žal, pa ima vse to posledico za državljane Republike Slovenije, s tem z odjemalce tega proračuna, ki se kaže na vseh področjih življenja v naši državi, za katero ne smete pozabiti, da je edina ki jo imamo. Ne glede na to, kakšne so vaše težnje za vstop v Evropsko unijo. Seveda ste poskušali vladni predstavniki, recimo temu, opozicijo pri razpravah o proračunu omejiti z novim poslovnikom. Prišli smo do novih pravil. Prišli smo do teh pravil, ko ste enostavno onemogočili poslancu oziroma poslanski skupini, da da predloge za spremembo določene postavke. Toda navkljub temu, da ste zvišali tisto kvoto, ki konkretno meni, gospodu Baroviču, gospe Sonji, onemogoča, da bi sama dala amandmaje. Da bi sama izpolnjevala tisto nalogo, za katero se je zavezala svojim volilcem v obdobju predvolilne kampanije, dala besedo, da bo poskušala za krajnekaj narediti. Za svoj domači kraj. Za vse tiste kraje v Sloveniji, kjer smo se tik pred volitvami potekali, hodili naokrog vsi nasmejani in z velikimi obljubami. Toda ne. Danes ste to onemogočili oziroma pred nekaj dnevi, ko ste sprejeli poslovnik. In vimenu koga? V imenu slovenske vlade, ki hoče, da predlog proračuna, kot nam ga da v taki obliki, tudi poslanci sprejmejo. Potem se najdejo tisti pogumni posamezniki, ki upajo tu notri govoriti, kako odgovorni moramo biti poslanci. Od nas zahtevajo samo glasove. Ne dopuščajo pa nam tega, da bi lahko sooblikovali določene postavke. Ne govorim o generalnih spremembah. Toda kot poslanec, ki prihajam iz posamezne regije, bom poskušal za to regijo tudi nekaj narediti. Ne zanemarjam lokalnih skupnosti tako kot eni izmed govornikov pred mano. Opozarjam vas, Slovenija ni samo Ljubljana. Slovenija ima nekaj več kot 20 tisoč kvadratnih kilometrov. Za Slovenijo je potrebno skrbeti v celoti. Ta država tega ne dela. V Slovenski nacionalni stranki predloga proračuna v taki obliki, kot je, ne bomo podprli. Smiselno bi bilo, da tudi ostali razmislite o težnjah in tendencah, kam ta država gre. Za zaključek. Ker sem omenil inflacijo, za katero vlada krivi izključno razmere okoli Slovenije; zaradi dviga cen tiste surovine; zaradi brezposelnosti, ki nam jo vlada skuša prikazati po lažnivih oziroma drugačnih ilo-podatkih; zaradi koeficientov, ki nam jih v proračunskem memorandumu vlada prikazuje, da bomo do leta 2006 vsi lepi in nasmejani ter zaradi zadolževanja - to so razlogi,zakaj ne bomo podprli proračuna. Naj zaključim s citatom dr. Drnovška z dne, 6.3.2001, ob predstavitvi proračuna: "Vlada je svoje delo opravila hitro in, mislim, tudi odgovorno." Res je, na hitro ste to državo pripeljali tja, kjer danes je, z vsemi negativnimi koeficienti, z vso brezposelnostjo, ki jo imamo. Hvala.
Hvala lepa, vam, kolega Peče. Besedo dajem kolegu Janezu Podobniku, ki bo predstavil stališča poslanske skupine SLS + SKD - Slovenske ljudske stranke. Za njim bo dobil besedo mag. Janez Drobnič, ki bo predstavil stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim!
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane, kolegice in kolegi, spoštovani, predstavniki vlade! Dovolite mi, da na kratko predstavim stališča naše poslanske skupine do proračuna za leto 2001 in tudi do proračunskega memoranduma. O nekaterih bolj detajlnih vprašanjih, ki so vezana na posamezne vsebinske sklope, se bodo kasneje v razpravo vključili moji poslanski kolegi. Vlada je v relativno kratkem času - to moramo priznati - pripravila proračun za leto 2001, še posebej ob dejstvu, da je bilo potrebno v celoti upoštevati novo zakonodajo s področja javnih financ. Zato je na tem mestu treba poudariti, da je bila priprava proračuna v tako kratkem času kljub vsemu veliko delo. Proračun in še posebej proračunski memorandum je vedno v vsaki državi tudi eden ključnih razvojnih dokumentov, ki je nekakšna izkaznica države, še posebej za obdobje, za katero velja. Zato mi dovolite za uvod v ta nastop nekaj misli, ki jih je zapisal prof. Lojze Sočan v svojem strokovnem članku z naslovom "Vzvodi za razvoj Slovenije v globalnem gospodarstvu". Tako pravi: "Če bomo kot država sposobni izoblikovati, sprejeti in izvajati dolgoročni razvojni dogovor ob bistveno večjem razvojnem naporu vseh socialnih partnerjev kot do sedaj, bomo med tistimi zmerno razvitimi družbami, ki bodo zmogle pospešeno izgradnjo celovite materialne, intelektualne, institucionalne in informacijske infrastrukture in vse hitrejšo prenovo podjetniških programov, z opuščanjem tehnološko manj zahtevnih ter intenzivnim uvajanjem tehnološko in inovacijsko zahtevnejših programov z višjo dodano vrednostjo. Prav skladnost teh procesov vodi v uspešno preobrazbo Slovenije v razvito družbo. Nosilno vlogo v tem procesu bodo morale prevzeti predvsem prihodnje vlade in" - podčrtam! - "prihodnji parlamenti naše države. Dosedanja razvojna prizadevanja samostojne Slovenije se kažejo v pospešenem prilagajanju okolja naše države, sistemskim, makroekonomskim in tržnim normam Evropske unije in razvitega sveta, ki jih pooseblja teza o vse večji odprtosti in deregulacije." In sedaj pa citiram še odstavek, ki pa je bolj kritičen: "S sedanjo politiko Slovenija izgrajuje preživelo obliko kapitalizma s poudarkom na lastnini materialnih dobrin in zanemarjanju obvladovanja lastninsko vse manj obremenjenega globalnega znanja, brez vizije razvoja in s prevelikimi nasprotji socialnih partnerjev, kar ji onemogoča prehod med moderne in učinkovite družbe konsenza, ki jeznačilen za razvojno najbolj prodorne manjše države razvite srednje in severne Evrope. Zato bi morale prav te države v pogledu strateškega razvoja čim prej postati naš vzornik sodobnega razvoja.", konec citata. Tukaj je potrebno omeniti, da, ko se omenja najbolj prodorne manjše države razvite srednje in severne Evrope, da se je vlada, še posebej resor za finance, v zadnjih letih intenzivno soočala in spoznavala z makrofiskalnimi in drugimi rešitvami, ki jih je Švedska sprejela v preteklih letih, ko je reševala nekatere svoje javnofinančne težave. Švedska jih je rešila zelo zelo dobro. Upam, da bo ta izkušnja v pomoč tudi slovenski vladi in slovenskemu resorju za finance. Dovolite mi, da v drugem delu svojega nastopa na kratko izpostavim nekatera področja, ki so po mnenju naše poslanske skupine pri proračunu za leto 2000 v povezavi s proračunskim memorandumom potrebna posebne pozornosti. Najprej program prodaje državnega premoženja. Brez dvoma eden ključnih političnih dogodkov v letošnjem letu, mora po našem mnenju potekati z vsemi možnostmi nadzora in s čim večjo preglednostjo. Ostaja odprto vprašanje, ali je bila odločitev, da bo program prodaje državnega premoženja potekal brez posebnega zakona, dobra odločitev. Drug poudarek, vprašanje enakomernega, lahko bi rekli uravnoteženega regionalnega in siceršnjega razvoja vseh predelov in območij Slovenije. V naši stranki in v naši poslanski skupini smo trdno prepričani, da uravnotežen regionalni in sicerjšnji razvoj države Slovenije našo državo notranje krepi kot državo in nacijo. Žal trendi niso takšni. Dejstvo je, da - to ne govorim seveda slabšalno o glavnem mestu Slovenije - ampak kulturni, upravni, gospodarski, politični, univerzitetni in sicerjšnji razvojni potenciali osrednje slovenske regije, ki imasvoje srce v glavnem mestu, v Ljubljani, so tako močni, da so preprosto posesali vase vse druge številne potenciale, ki jih imajo druge regije v Sloveniji. To postaja eno ključnih političnih in razvojnih vprašanj sodobne slovenske države. O tej temi bo kasneje razpravljal tudi moj poslanski kolega Kangler. Tretje vprašanje, ki je vezano na prav vprašanje enakomernega regionalnega razvoja Slovenije, je stalna skrb za demografsko ogrožena področja. To naj ne zveni populistično. Na tem mestu je potrebno na to vprašanje opozarjati: na vprašanje investicij, šolstva, različnih infrastrukturnih sistemov, od cest, telefonije. Gre za vprašanje kvalitete življenja v teh predelih. Po ustavi je država Slovenija dolžna, da skrbi za ta področja. S tem vprašanjem je povezano vprašanje odnosa do občin, do občin in občinskih proračunov. Iz razprav v državnem zboru se je zelo umaknilo to področje. Pa ne zato, ker je manj županov poslancev, ampak kot da se zdi, da se je počasi doseglo prepričanje, da to ni pomembno razvojnoin siceršnje vprašanje v Sloveniji. Pa je pomembno. 192 občinskih proračunov imamo. Imamo 192 razvojnih ambicij. Prav sestava občinskih proračunov in vloga državnega proračuna, še posebej preko investicij, je zelo zelo pomembna. Tretji element, ki je vezan na enakomeren in uravnotežen razvoj Slovenije, je infrastrukturni. Vprašanje je, ali je bila res dovolj domišljena, lahko bi rekli, tiha odločitev, da se premajhen delež zbranega bencinskega tolarja nameni za nadaljevanje izgradnje avtocestnega križa v Sloveniji. Ne samo zato, ker je izgradnja avtocestnega križa dodatna stimulacija za enakomerni regionalni razvoj Slovenije, ampak tudi zato, ker je ta največji gradbeni projekt v samostojni državi Sloveniji tudi največji gospodarski multiplikator. Tukaj nepozabimo omeniti pomena drugih cest. Ne samo avtocest. Nekatera področja v Sloveniji so taka, ki ne bodo nikoli dobila avtocestnih povezav. Prav tako je vedno večji pomen železnic. Tretje področje, na katerega bi rad posebej opozoril, je pomen šolstva. Ne samo na vprašanje, ki je bilo že izpostavljeno. Tudi to ni populistično rečeno. Želimo, da se dokonča računalniško opismenjevanje osnovnošolcev. Upamo, da so nekateri amandmaji nekatere stvari še izboljšali. Opozarjamo na pomen, da se dokončajo investicijski projekti prav na področju osnovnega šolstva. Ob tem pa poudarjamo, da so v teh letih z vsemi pričakovanji ambicijami in znanji pred nami generacije srednješolcev. Upamo, da bo državni proračun tak, da bo vsem ukaželjnim srednješolcem omogočil njihovo najboljšo izbiro, njihovo osebno zadovoljstvo in tudi zadovoljstvo naših družin. Kajti prav odločitev za srednjo šolo je ena ključnih izbir vsakega mladega človeka. Nato sledi visoko šolstvo. Trendi so pozitivni. Kljub vsemu, skrb države tudi preko državnega proračuna je tista, ki kaže na usmeritev države pri vprašanju visokega šolstva. Upamo tudi, da bo drugačna resorska postavitev, da bo pomenila samo spodbudo za boljše delo in da se ne bodo organizacijski in drugi problemi kazali v nekaterih nedomišljenih rešitvah. Četrtič. Podpiramo usmeritev, ki je razvidna še posebej iz nastopa predsednika vlade, ko je predstavljal proračunski memorandum. Namreč, večjo spodbudo države za različne oblike varovanja zdravja. Na tem mestu o tem premalo govorimo. Povečanje oziroma povišanje povprečne življenjske dobe naših državljank in državljanov naj ostane stalna skrb slovenske politike, slovenske vlade in tudi parlamenta. Država ima tiste mehanizme, kot jih ima. Imamo eno samo, to življenje. Storimo vse, da se bo življenjska doba vseh nas povečala. Tudi zato bomo v naši poslanski skupini z vso občutljivostjo razpravljali in se odločali o tistih amandmajih, ki so bili v tem kontekstu pripravljeni: pediatrična klinika, onkološki inštitut - če vsaj to dvoje omenim. Vlada je pa že v dopolnjenem predlogu proračuna vprašanje onkološkega inštituta dobro rešila. Petič: kmetijstvo in razvoj podeželja. V naši stranki vedno nekako avtomatično pripada skrb za kmetijstvo. Napaka! Vprašanje kmetijstva in razvoja slovenskega podeželja je ključna nacionalna razvojna prioriteta te države, te vlade in tega državnega zbora. Ključno vprašanje ostaja. Kako ustrezno pripraviti slovensko kmetijstvo in slovenskega kmeta, da bo preživel trde pogoje Evropske unije? Gre za eminentno razvojno vprašanje. Gre za vprašanje tudi prihodnosti slovenskega podeželja. V naši stranki smo prepričani, da Slovenija potrebuje dolgoročni razvojni dogovor, ki bo vseboval notranji konsenz za reševanje demografskih, energetskih, izobraževalnih, okoljskih in drugih problemov. Najsta bo tudi memorandum in proračun korak v to smer. In tretji del moje razprave pa je tisti, ki je praviloma sestavni del in jedro vsake klasične razprave o državnih proračunih. Ko smo sledili, kako se to dogaja po svetu, sta bili vedno praviloma dve skupini. Ena pravi, da je treba davke povišati, druga pa, da jih je potrebno znižati. Torej, v zadnjem delu svoje razprave se bom dotaknil tega pomembnega vprašanja, to je vprašanja davkov. Vprašanje davkov so tudi relacije med državo in državljanov kot davko-plačevalcev. Na kratko bom ocenil nekatera dogajanja na tem področju. Glede na splet dogodkov so bila globalna javno finančna razmerja lanskega leta, leta 2000, dobra. Nekateri tudi ocenjujejo, da so bila taka, da jim smemo reči zelo dobra. Lansko leto je bilo eno tistih let, kjer je bila realna možnost, da leto 2000 sploh ne bi bilo leto proračunskega primanjkljaja. Dejstvo je, da je v lanskem letu bruto domači proizvod nominalno zrastel za okrog tri odstotne točke več, kot je bilo predvideno. Vzrokov je več; eden je brez dvoma višja stopnja rasti; drugi pa, žal, tudi višja inflacija. Vendar višja inflacija ima včasih tudi pozitivne rezultate, v navednicah. Odhodki iz proračuna so se glede na bruto državni proračun zelo znižali, celo znižali za eno odstotno točko. Toda, kaj se je zgodilo? Nepričakovano so se javno finančni prihodki znižali za dve odstotni točki, predvsem oziroma skoraj izključno zaradi izpada prihodkov od davka na dodano vrednost. Pokazalo se je, da je bila uvedba davka na dodano vrednost predlanskega leta sicer uspešna, vendar z napako: pritok prihodkov od davka na dodano vrednost je bil znatno manjši od prometnega davka. To pa ni bilo predvideno. Ali bi to moralo biti predvideno? To je drugo vprašanje. Ni bilo predvideno Zato postaja vedno bolj očitno, da so bile sprejete davčne stopnje davka na dodano vrednost prenizke. Prav to odpira nekatere pomembne javno finančne dileme. Omenil bom samo tri. Prvič: Ali bo reforma neposrednih davkov vodila do povečanja deleža teh davkov v vseh davkih? To ne bi bila prava usmeritev. To bi pomenilo predvsem večjo obremenitev gospodarstva. Drugič: Na kakšen način davčno razbremeniti delo? Če omenim davek na izplačane plače, ki zdaj zelo obilno polni proračun. Kot bi povedali predvsem gospodarstveniki, ga bi bilo dobro odpraviti. Toda to se zdi nemogoče ob sedanjih prenizkih stopnjah davka na dodano vrednost. In tretja dilema: Kaj bo z dohodnino? V dohodnini, kjer je pač prisotna močna progresija. Najvišja davčna stopnja, vsi vemo, je visoka. Kakšno vlogo ima še posebej pri dohodnini in pri davčni politiki sploh socialen element, kakšno vlogo pa suhoparna ekonomska učinkovitost? Iz predlaganega proračuna in še posebej iz proračunskega memoranduma je razvidno, da letos vlada ni ugriznila v to najbolj občutljivo vprašanje in je javno finančni primanjkljaj pokrila z izrednimi prihodki, kot so koncesije. V prihodnjem letu ali pa letih pa jo čaka druga, mnogo bolj naporna pot, z dvema možnostima. Prva je reforma neposrednih davkov, to pa tudi pomeni znižanje deleža javnih izdatkov, morda celo na stopnjo blizu 40 procentov. Druga pot pa je zvišanje davka na dodatno vrednost ob tehtnem premisleku za kakšno višino. Za obe poti pa bosta potrebna velik pogum in doslednost. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Podobnik. Besedo ima mag. Janez Drobnič. Predstavil bo stališča poslanske skupine Nove Slovenije, za njim bo dobil besedo Ciril Pucko za predstavitev stališč poslanske skupine LDS. Imate besedo, mag. Drobnič.
Lep pozdrav kolegicam poslankam in kolegom poslancem, predstavnikom vlade in ostalim gostom prisotnim v dvorani. Dovolite, da povem mnenje v zvezi s predlogom proračuna Republike Slovenije za leto 2001 s strani poslanske skupine Nove Slovenije. Vlada je torej predložila proračun za leto 2001, proračunski memorandum in tudi program prodaje državnega premoženja. Poslanska skupina Nove Slovenije se je odločila, da predloženega proračuna v takšnem obsegu, kot je in v takšni strukturi kot je, ne bo podprla. Ko sem slišal razpravljalce pred menoj, koalicije in deloma tudi opozicije, nisem pravzaprav vedel, kdo pravzaprav je pripravil ta proračun za leto 2001. A je to program liberalne demokracije ali je to program vlade Republike Slovenije. Torej ni se moč znebiti vtisa, kot da je to program ene stranke. Pač takšen vtis sem dobil. Velikokrat smo slišali od predstavnikov vlade, da je ta proračun naravnan razvojno. Če ga podrobno pogledamo, njegovo strukturo, obseg sredstev, ugotovimo, da to ni res, da mu manjka razvojna usmerjenost. To, kar imamo pred seboj, je bolj slab poskus sanacije javnih financ. To je dejstvo, da imamo javne finance problematične, vendar nismo še čisto jasno pogledali to problematiko in se z njo soočili. Zato je potrebno imeti tudi korajžo in seveda odkritost, transparentnost. Naštel bom nekaj razlogov, zakaj Nova Slovenija ne bo podprla tega proračuna. Najprej, naj omenim proračunski primanjkljaj. Ta raste že nekaj let in tudi v letošnjem letu se bo povečal. Sam primanjkljaj kot takšen verjetno niti ne bi bil problematičen. Gospodu Drnovšku - zadnjič kot sem mu postavil vprašanje - ima deloma tudi prav. Problematičen je trend, problematična je vsebina. Naslednje, kar je problematično, je da ni jasno koliko je tega primanjkljaja in da je še nekaj skritih lukenj. Torej vlada ne prikazuje dejanskega primanjkljaja, pač pa ga s pomočjo računskih operacij in skritim zamikom proračunskih obdobij umetno zmanjšuje. Naj vam povem eno signifikantno dejstvo. Ko smo v odboru poslušali predstavnico vlade glede investicij za državni zbor, nam je le-ta odgovorila, da je ta plan sredstev za letošnje leto pač takšen, kot je. Vendar se moramo zavedati, da večina tega denarja bo šlo za nekaj, kar je bilo storjeno že v preteklem letu. To je tisto, kar pravzaprav mene skrbi, da se vsepovsod pojavljajo take izkaznice, ki so problematične. Jaz kolegici močno verjamem, ker je dobra strokovnjakinja na področju financ. Iz tabele smo ugotovili, da je teh preobremenitev praktično še za en planirani deficit. Naslednje, kar se velja dotakniti, je zadolževanje države. Tudi to, kot je gospod Drnovšek povedal, ni problematična višina zadolžitve. Spet vam bom povedal, problematičen je trend. Trend je problematičen, hitrost rasti. V letošnjem letu se to zadolževanje povečuje za 37%, kar je skoraj 230 milijard tolarjev. Od leta 1994 je zunanji dolg narastel iz 52 milijard na 508 milijard tolarjev. Trend je. Poleg tega je problematično še nekaj: Zakaj se porabljajo ta sredstva, ki se jih najemajmo od tujih posojilodajalcev? To so tudi strokovnjaki poudarjali. Če bi šla za razvojne spodbude v gospodarstvu za tehnološki razvoj, kar bi povečalo izvoz, bi bil tudi jaz manj kritičen in bi to odobraval. Ker tega ni moč zaznati, seveda, se ne strinjam. Poglejte posamezne postavke, naj vas indeksi ne zavedejo, nekateri iz postavk gospodarskega ministrstva iz preteklega na letošnje leto. Pogledati morate še leto prej, ali pa planirana sredstva. Potem dobite pravi prikaz. Mimogrede, urad za gospodarsko promocijo Slovenije in tuje investicije. Lahko si pogledate indeks. Indeks je edino na plačah uslužbencev, okoli 140%, pa materialne stroški. Za same tiste resne spodbude je pa indeks pod 100. Na slabo zdravstveno stanje javnih financ kaže tudi naraščanje obveznosti plačil tujega dolga. Ta se je letos izredno povečal. Če je verjeti proračunskemu memorandumu, jaz verjamem - na strani, mislim da 27 - vlada napoveduje tako imenovana sušna leta od leta 2002 naprej, zato ker bo prispela večja količina teh terjatev, teh zapitkov. Zapitki, so seveda, vedno jih je treba vprašati, kakšni so, zakaj, kaj od tega imamo, kaj smo iz tega naredili? Zaradi neustrezne finančne politike se v zadnjem času tudi povečuje privatni sektor. Privatni sektor se zadolžuje v tujini. Če bi se zadolževal za razvojne spodbude, tehnološki razvoj, spremembe in prestrukturiranje, bi spet pritrdil: v redu. Ker to ni, ker je predvsem poraba za plače, to ni ustrezno. Zakaj se zadolžujemo predvsem v tujini? To kaže tudi na neprimerno politiko obrestnih mer v naši državi, da iščejo sredstva v tujini. Ne vem, zakaj bomo potem imeli še slovenske banke. Svoje funkcije očitno ne opravljajo. To je pa v prvi vrsti odgovornost tistih, ki so zadolženi za to politiko. Kakor vem, so naše banke v rokah države. Programi za investicije. Programi za investicije so lahko ravno tako razvojno naravnani ali ne. To, kar je, je predvsem krpanje lukenj. Sedaj se ne bom posebej spuščal v investicije v javni sektor za zagotavljanje dobrih storitev javnega sektorja, bodisi v šolstvu. Vemo,da imamo tam določene težave. To se kaže konec koncev tudi s tem, da je vlada predložila zakon o preložitvi roka za uveljavitev novega sistema izobraževanja v osnovni šoli zato, ker ni niti kadrovskih niti materialnih pogojev. Gre tudi za to, kakšno politiko vodimo do tujih vlaganj. Mi smo zaprta država. To je dejstvo. To je neka klavzura. Klavzurna država, bi jaz temu rekel. Ker smo tako zaprti, moramo večino sredstev, predvsem za infrastrukturo, temeljno infrastrukturo, jemati iz proračuna. To seveda povzroča težave. Ker je država velika in obsežnejša lastnica državnega premoženja, tistega, ki naj bi nastopal na trgu, torej tržnega sektorja, moramo zaradi prestrukturiranja in zdravljena teh financ, ki so, oziroma zdravljenja teh podjetij, ki so tudi politično dirigirana, zagotavljati dodatna sredstva. To izčrpava javne finance. Če bi odprli, bi imeli več sredstev tudi za infrastrukturo, ne bi se bilo potrebno zadolževati, imeli bi več cest, boljše urejene ceste, lahko bi zgradili avtomobilski avtocestni križ, itn. Kaj, če se bo zgodilo s prihodki podobno, kot se je v letu poprej? Samo trenutek, prosim! Saj še ni čas za opoldandsko kosilo.
Dobro. To ne bom šteli kot poseg v zasebnost. Boste potem na tiho povedali, kaj je pisalo. Kolega Drobnič, se opravičujem. Imate besedo.
Hvala lepa. Torej, da nadaljujem. Lanski "podbacaj" glede finančnih prihodkov je znašal približno 38 milijard. Sprašujem se, koliko je tudi res in dostojno in verjetno načrtovan letošnji proračun oziroma letošnji prihodki v proračunu. Morda boste porekli: "nismo natančno vedeli, kaj je z davkom na dodano vrednost". Vendar to se lahko pojavi tudi na nekem drugem segmentu finančnih prihodkov. Kaj, če se to zgodi? Ampak potem bomo rekli: "slučaj". Še dodatnih 0,8% dodatnega deficita. To je seveda skepsa. Ne bom krivil naprej, ampak, ker ta proračun dela pravzaprav ista vlada, se je umestno tudi vprašati. Naslednje, kar je: Kaj če se zgodi to, da državno premoženje, recimo, ne bo prodano? Dobro, glede na to, da nismo sprejemali posebnega zakona in poslanci verjetno ne bomo zavirali tega, da bi vlado obremenjevali in ji metali polena pod kolesja, če nas bo že tako karakterizirala. Kaj, tudi če bo vlada pač to premoženje prodala? Kaj, če se zgodi, da ne bo vse plačano ali da ne bo plačano v tem letu? Bomo spet z dodatnim primanjkljajem. Sicer pa prodaja državnih podjetij kaže tudi na to, da smo slabo gospodarili - namreč, ker je nujnost prodaje tega sedaj - da smo razmeroma slabo gospodarili do sedaj in da imamo mlinski kamen za vratom. To moramo narediti, to moramo početi v letošnjem letu. Sprašujem se, kaj bomo v prihodnjih letih naredili, kaj bomo v prihodnjih letih prodajali za zapolnitev te luknje. Jaz upam, da bo razvojni impulz tako močan, da tega ne bo potrebno početi: To, kar sem prej našteval. Če se bo to zgodilo, bom vesel. Zapolnitev privatizacijske luknje je tudi vprašanje, ki se mu velja posvetiti. Enkrat je volja, drugič ni pravega dnevnega reda, tretjič ni pravih firm za zapolnitev teh lukenj, nekatere so pač predobre in čakajo na privatizacijo po drugih kanalih, in tako naprej. Privatizacija pa se nam oddaljuje oziroma nič ne kaže na to, da se bo ta luknja zapolnila. To vprašanje bega državljane in spravlja to državo in tudi oblast ob verodostojnost. Kakšne obljube so bile vse v časopisih, dane ob volitvah! Posebne rubrike so bile! Glejte, že šest mesecev traja, vse se je že prestavilo. Na določeno nejasnost in neverodostojnost kaže tudi poraba bencinskega tolarja. To je signifikantno. Na tak način se bo verjetno tudi izvajala izvršitev letošnjega proračuna: da nekaj damo, neko zavezo, nek zakon, proračunski razrez, potem pa; seveda v skladu z našimi potrebami, ki jih včasih obrazložimo z višjo silo; delamo po svoje. Tako si je mogoče razlagati tudi področje porabe v prihodnjem letu. Bencinski tolar se porablja približno v višini 50% za tiste namene, za kar je bil sprejet. Iz poslanskih klopi celo pravijo, da je to malo - no, recimo, da je približno toliko. Torej, vlada bo imela precej proste roke pri premeščanju stroškov iz ene proračunske postavke v drugo, ker si tudi z drugimi zakonskimi dokumenti poskuša zagotoviti večjo fleksibilnost. Upam, da bo ta fleksibilnost v korist slovenske države, v korist slovenskih državljanov. Proračun je večji za 16%, torej prihodki 16 pa še nekaj, odhodki 16 pa še nekaj. Napovedana je 7,8% inflacija. Sicer je vladna stranka LDS oziroma podpis koalicijske pogodbe je kazal, da bo program inflacije 4,5 oziroma med 4 in 5%. Srčno bi bil vesel, da bi bila inflacija tako nizka. Toda glede na to, kaj se je dogajalo v zadnjih obdobjih, nisem prepričan, da bo to 7,8%. Ne bi bil pa rad krivec, da zdaj napovedujem visoko inflacijo in ne bi rad, da bi me državljani in vlada okrivili, da sem kot predstavnik Nove Slovenije spodbujal inflacijo v slovenskem prostoru. Vendar kaže na to, da teh načrtov ne bomo dosegli. Tudi povečanje tega proračuna kaže, da so vgrajeni neki drugi pričakovani cilji. Javno finančni problemi se bodo torej v prihodnjem obdobju samo še poglabljali. To je dejstvo. Pritiski bodo še večji. Na to kaže tudi sedanja situacija. Ostalih posameznih področij se ne bi posebej dotikal, ker se bomo poslanci Nove Slovenije za to posebej angažirali takrat, ko bo o tem razprava. Hvala lepa, kolegice in kolegi, pa tudi predstavniki vlade, da ste me poslušali.
Hvala vam, kolega Drobnič, za vaš nastop. Sedaj ima besedo kolega Ciril Pucko. Predlagate, da končamo? Zaključujem oziroma prekinjam dopoldanski del seje. Nadaljevali jo bomo ob 14.00 uri. Še enkrat povem, ob 14.00 uri bo državni zbor nadaljeval sejo. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Glede na to, da je že ura šest minut čez 14., državni zbor pa po pogledu v dvorano še vedno ne izpolnjuje pogojev za sklepčnost, vas vljudno prosim, da se nam pridružite, da bomo lahko začeli s popoldanskim zasedanjem. Hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani predstavniki vlade! Nadaljujemo s popoldanskim delom izredne seje državnega zbora. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 59 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Obveščam vas, da so dodatno opravičeni za nadaljevanje 6. izredne seje, dne, 20.4.2001: gospod Jurij Malovrh za popoldanski del seje. Dopoldne smo prekinili zasedanje v delu, ko so predstavniki poslanskih skupin predstavili stališča do dopolnjenega predloga državnega proračuna.Ostali sta nam še stališči dveh poslanskih skupin, in sicer dajem besedo, da predstavi stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije gospod Ciril Pucko. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica, spoštovane predstavnice, predstavniki vlade, kolegice in kolegi. Letošnji proračun sprejemamo sorazmerno pozno iz več razlogov: Eden je ta, da ga v poslovniškem roku ni predlagala prejšnja vlada. Drugi so volitve ter oblikovanje vlade, zaradi česar je predložen proračun, ki je bil pripravljen v dobrih dveh mesecih, sorazmerno hitro predložen državnemu zboru. Ta proračun je bil pripravljen v pogojih uveljavitve 40. člena zakona o javnih financah, po katerem prihodki proračuna na koncu leta 2000 niso zadoščali za pokritje vseh planiranih obveznosti v tem letu. Vlada je bila soočena z velikimi likvidnostnimi težavami pri zagotavljanju zakonskih, pogodbenih in drugih obveznosti. Posledica tega so zamude pri izplačilu obveznosti iz državnega proračuna ter prenos kar 22,8 milijard tolarjev obveznosti iz lanskega v letošnje leto. V tem smislu ima ta proračun prehodno sanacijsko naravo, s katero deloma popravljamo napake, ki so bile storjene v lanskem letu. Predlog državnega proračuna in globalne bilance javnega financiranja za leto 2001 izhajajoiz temeljnih ciljev in usmeritev vlade, ki so opredeljeni v proračunskem memorandumu in bistvo katerih je naslednje: Določajo, da je v letu 2001 nujno zaustaviti trend naraščanja javnofinančnih prihodkov in v naslednjih letih doseči javnofinančno ravnovesje, ki bo podprlo doseganje makroekonomske stabilnosti ter hkrati omogočilo oblikovanje večjih proračunskih sredstev za izvajanje prednostnih nalog. V Liberalni demokraciji Slovenija podpiramo postopno prestrukturiranje javnih financ, ki je usmerjeno v ohranjanje ravni javnofinančnih prihodkov na ravni okrog 43% bruto domačega proizvoda. Prav tako podpiramo povečanje učinkovitosti in ekonomiziranje javno finančnih odhodkov, ki zahteva, da se poenostavijo posamezni sistemi, na primer sistem socialnih transferov tako, da bo zagotovljena njihova večja preglednost in še večja vezava na dejansko materialno stanje upravičencev. Prav tako podpiramo reformo javne uprave, sistemsko ureditev plač v javnem sektorju, povečanje učinkovitosti sistema zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja ter postopno prestrukturiranje s ponovno proučitvijo predimenzioniranih in neusklajenih zakonskih obveznosti in nacionalnih programov ter sočasno povečanje izdatkov, ki bodo neposredno krepili konkurenčno sposobnost gospodarstva in krepitev človeških virov. Za poslance Liberalne demokracije Slovenije je nevzdržno, da bi se v prihodnjih letih ponovila situacija, kot se je zgodila v letu 2000 na področju preobremenitev na investicijah v posamezne cestne odseke, ko te znašajo več kot 130% in ne tistega deleža preobremenitev, ki je bil zagotovljen z ustreznim zakonom za lansko leto. V tem smislu so nujni revizija in na tej podlagi sprememba prednostnih investicij in predvsem uskladitev s programom posodobitve državnih cest. V Liberalni demokraciji Slovenije smo prepričani, da je transparentnost in usklajenost proračunskih izdatkov z razvojnimi programi in s finančnimi možnostmi države nujen pogoj za zdrave javne finance. Še posebej zato, ker je potrebna zelo tehtna in argumentiranarazprava o zakonih in nacionalnih programih, ki izhajajo iz le-teh. Nujni so posegi v vrsto zakonov in predpisov, na katerih temelji okrog 85% celotne javne porabe. V tem smislu je ta že fiksirana v posameznem letu. Pri pripravi večletnega proračunskega načrtovanja, katerega želimo vpeljati, je nujno potrebno, da vlada posebno skrb oziroma pozornost nameni zniževanju inflacije, da ne bi tudi z višje postavljeno pričakovano inflacijo o samem proračunu psihološko spodbujala le-te. Liberalna demokracija Slovenije hkrati pričakuje, da bo proračun za naslednja leta potrebno podpreti s socialnim sporazumom, ki mora uskladiti širšo paleto problemov in se ne sme omejiti le na elemente dohodkovne politike. V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije vztrajamo pri doslednem uresničevanju antibirokratskega programa, pri reviziji tistih zakonskih pravic in obveznosti ter pri smiselnem poenostavljanju administrativnih postopkov, zlasti tistih za investiranje, kar je velikega pomena za potencialne, tuje in domače, naložbe. Nujna je racionalizacija zaposlovanja v državni upravi. Kadrovske okrepitve nekaterih področij zaradi vstopanja v Evropsko unijo morajo hkrati pomeniti zmanjševanje na drugih področjih. Dinamika plač v javnem sektorju se mora prilagajati dinamiki plač v gospodarstvu. Prav tako je potrebno pripraviti temeljito analizo tako imenovanih paradržavnih skladov in njihovo racionalizacijo. Po mnenju Liberalne demokracije Slovenije mora vlada posebno pozornost nameniti prodaji državnega premoženja. Potrebno je pripraviti analizo učinkov. Gospodarstvo namreč pričakuje, da bo ta prodaja strokovno dobro pretehtana ter da bo upoštevala interese slovenske ekonomije in dobre zglede tujih rešitev. Država se mora pri tej prodaji obnašati kot dober gospodar. Hkrati je potrebno pripraviti tudi analizo učinkov proračunskega zadolževanja na tujem in domačem finančnem trgu. Še posebej mora vlada oziroma Ministrstvo za finance nameniti pozornost zadolževanju občin, predvsem pri samih izvajalcih investicijskih del. Na način, kot je sedaj, se po nepotrebnem povečujejo stroški investicij, hkrati pa se postavlja vprašanje izigravanja zakona o financiranju občin in zakona o javnih financah. Poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije bo dopolnjen predlog proračuna podprla. Podprla bo tudi vse amandmaje odbora za finance in monetarno politiko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Peter Levič. Izvolite.
Spoštovani, predstavniki vlade, spoštovani, kolegi in kolegice! Precej pozneje, kot bi si želeli, danes, sprejemamo proračun za leto 2001. Razlog je znan: Volitve oktobra 2000. Nisem pa prepričan, da je to opravičljiv razlog. V bodoče upamo, da bo drugače. Vlada je odgovorna za pripravo proračuna in to vsaka vlada. Če tega ne stori, bi bilo pošteno, da odstopi. Ne pa, da smo bili priča restrikcijam začasnega financiranja, ki je omejevalo delovanje države in družbe skoraj na vseh položajih. Predlagani proračun bomo poslanci Stranke mladih Slovenije vseeno podprli. Predvsem, ker je normalno funkcioniranje države nujnost. Torej, da bo dovolj papirja za pisanje elektrike na sodiščih, primerno bo za policijo - če naštejem samo najbolj banalne stvari, ki jih je povzročilo začasno financiranje. Nadalje podpiramo proračun iz razlogov, da je ta vlada z našo pomočjo spremenila način usklajevanja pokojnin in plač v javnem sektorju, ki ne vsebuje več avtomatičnega prilagajanja inflaciji. Za Stranko mladih Slovenije so proračunske postavke na najpomembnejših postavkah povečane. Menimo, da je do tega prišlo tudi po naši zaslugi. Izobraževanje ima nominalno rast 17,7%, znanost 21. Ni pa povečanje takšno, kakršnega bi si želeli. Vendar ostajamo realni. Realnost danes pomeni nujo po visoki gospodarski rasti, ki naj v bodočnosti uravnoteži javne finance. Ta proračun temu v grobem sledi. Upamo pa, da se vlada ni uštela pri napovedi gospodarskih gibanj. Proračunski primanjkljaj nekaj čez 1% je po našem še sprejemljiv, vendar ga bo v bodoče potrebno zmanjšati ali, še bolje, odpraviti, če želimo ohraniti raven zadolžitve slovenske države na 35%. S svojimi vloženimi amandmaji v prvi obravnavi smo sugerirali, tako mi vidimo potrebo financiranja za naše državljanke in državljane izredno pomembnih programov, kot so: preventivno preprečevanje zasvojenosti, izgradnja stanovanj za mlade in študentskih postelj, spodbujanje programov eko šol in zdravih šol, zagotavljanje na področju spodbujanja razvoja. Tudi mi in predvsem v obdobju priprave proračuna za prihodnji dve leti, bomo aktivno sodelovali. Pričakujemo, da bomo s strani vladnih strank tudi upoštevani. V drugi obravnavi smo vso našo energijo skoncentrirali le v en amandma, amandma, ki popravlja napako, ki jo je vlada v prejšnjem mandatu storila. Govorim o amandmaju, ki zagotavlja osnovna potrebna sredstva za začetek gradnje pediatrične klinike. S tem enim in edinim amandmajem vas želimo prepričati, vas vse, da to napako iz preteklosti tudi popravite. Osnovna nit proračuna 2001, po vaših besedah, so tudi in predvsem mladi. Zato želimo le, da vaše besede tudi dejanja postanejo. Opozarjamo vas na to, da bomo nad tem bdeli poslanci Stranke mladih Slovenije ves čas in ne tako, kot je bilo v preteklosti, ko smo to mladi ocenjevali le vsaka štiri leta na volitvah. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvami poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o posameznih delih dopolnjenega predloga državnega proračuna. Kot posamezni del je šteti splošni del, posebni del in načrt razvojnih programov. Prehajamo na obravnavo splošnega dela predloga dopolnjenega proračuna. Pismeno se k splošni razpravi ni prijavil nihče, zato [[...]]Gospod Barovič, želite razpravljati? Gospod Barovič se je pismeno prijavil. Ker nismo vedeli, ali k splošnemu delu ali k posebnemu, štejemo torej, da se je prijavil k splošnemu delu. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa. Bom zelo kratek. Navezal se bom na svojega poslanskega kolega Saša Pečeta, ki je v svoji uvodni predstavitvi stališč naše stranke omenil tudi govor predsednika vlade o namenu, koliko sredstev naj bi država namenila za investiranje, da naj bi investicije ostale v enakem obsegu, kot so bile v preteklem letu. Kolega je tudi poudaril, da je investiranjeagregat, ki zaganja ostali motor, če se smem tako izraziti. Ko sem v splošnem delu, upam da - trikrat sem preveril - natančno preračunal, sem videl, da država Republika Slovenija v svojem proračunu namenja za investicije - to je moja opredelitev - le dobrih 5% vseh proračunskih odhodkov. Seveda je ta odstotek - pa ne bom ga primerjal z odstotki, ki ga uporabljajo v proračunih druge države - zelo nizek za to državo, še posebej, če ga povežemo z drugim delom, kjer bi želeli videti in vedeti, od kod in koliko denarja naj bi ta država dobila za normalno funkcioniranje in za izpolnjevanje vseh naših želja. Tudi o tem smo danes slišali govoriti: da smo glede tega v državnem zboru dvolični, da po eni strani želimo uravnotežen proračun, želimo varčevanje; da pa po drugi strani vlagamo amandmaje. Mogoče je splošno gledanje temu res tako, ampak v resnici absolutno to ni tako. Kajti, vsi tisti, ki vlagamo amandmaje, bi bili tiho in jih ne bi vlagali, če bi bila tista sredstva, ki smo jih predvideli, že všteta ali upoštevana v proračunu. Tako, da je gledanje na dvoreznost, dvoličnost in tako naprej zelo relativno. Moja pripomba v tem splošnem delu se torej nanaša na zelo nizek odstotek proračunskih odhodkov za investicije: tako tiste, ki prinašajo nove vrednosti, kot tiste, ki so nujno potrebne. Mislim, da kolegi vedo, kako bi vsi ob vstopu v Evropo radi imeli moderno in sodobno, novo šolstvo. V zdravstvu bi imeli radi takšno vsebino, kakršno opredeljuje nacionalni program Republike Slovenije. Zahtevamo, da v zdravstvu dosegamo neke verifikacije. Za vse to so potrebna sredstva, za katere je pač dolžna preskrbeti ta država. Z racionalno politiko in ne s hitenjem. Prepričan sem, da se bodo ta razmerja morala spremeniti. Kajti, ponovno se bom vrnil na razpravo kolega iz naše poslanske skupine. Državni proračun je tak kot občinski proračun. Občinski je tak kot družinski proračun. Obnašanje pa da ne bi spet kdo rekel, da vlagamo potem amandmaje mora biti pač takšno, da se mora cela družina odločiti, katere stvari bodo pri nakupu prioritetne in katere stvari bodo morale počakati. Zato je tukaj ta državni zbor, zato je tukaj proračun. Zato smo tukaj, da se bomo tudi mi dogovorili, katere stvari naj imajo prioriteto in katere stvari lahko počakajo. Še enkrat bom poudaril, da je 5% delež zame, glede na to, da se obračam k splošnemu delu, premajhen. Naj omenim, da tako kot tukaj, tudi v družini ni dobro, če odloča samo eden. Tako tudi ni dobro, da v primeru našega državnega zbora in tega proračuna odločajo samo nekateri. Saj vemo, da je bil poslovnik namerno spremenjen zato, da se v bistvu sam proračun nikakor ni mogel spremeniti. Ko smo dosegli ali pa upoštevali težke pogoje novega poslovnika, se je po tekočem traku zavračalo vse, kar so nekateri v tej, bom rekel, ožji družini, mislili, da bi bilo dobro. Hvala.
Hvala lepa. Samo trenutek! Mag. Anton Rop, kar nekaj poslancev se je priglasilo še k razpravi. Dovolite, da vam predlagam, da na koncu odgovorite na vprašanja. Najprej gospod Mamić.
Hvala lepa. Najprej se zahvaljujem gospodu Baroviču, da je že povedal stvari, ki sem jih sam mislil povedati. Mene, kot državljana te države, moti to - da podkrepim to, kar je rekel, tistih 5% - da naše gospodarstvo šepa. Če gospodarstvo ni zdravo in če se gospodarstvo ne razvija, potem tudi nimamo česa deliti. Če je pogača majhna, potem udeleženci dobijo majhen kos. Mene kot gradbenika najbolj pri vsej tej stvari zanima avtocestni križ. Iz tega razloga sem dal poslansko vprašanje že v januarju - vsi že veste, kaj bom povedal, ker to ponavljam kar naprej - da nisem dobil odgovora, kaj je s tistim bencinskim tolarjem, da je to namerno zavlačevanje, da gre proračun mimo. Potem je karkoli, mi odgovorijo, vseeno. Moj govor je sedaj v tem primeru nekoliko osiromašen. Torej, to me res moti. In na zadnji seji, ko so bila poslanska vprašanja, mi je gospod minister Presečnik obljubil oziroma je rekel, da je že pošta na poti, ta pošta pa še ni prispela. Danes pa mi je zasebno rekel, da je še v obdelavi. Hvala, glede tega. Bencinski tolar. Omenili so ga že pred menoj, tudi moj kolega Drobnič je danes o tem nekaj rekel in kaže, da se to vse skupaj ignorira. Oprostite, drugega izraza nimam. Ignorira se tudi zaradi tega: recimo, danes smo to tudi videli, ko je kolega Drobnič bil sredi parlamenta - ne vem, ali to po čistem golem naključju ali namenoma, o tem ne bom sodil. V glavnem, gospod minister za finance in sekretarka sta šla ven iz te dvorane. Ne vem, zakaj [[...]]Ali nista hotela slišati? Ali je kaj drugega? Ali je to slučajno? Ne vem. Od samega začetka pri vsakemu zakonu, ki ga sprejemamo, vidimo, da se povsod vse krči. Zato pravzaprav ni čudno, da je avtocestni program tudi skrčen. Okrog 20%, glede na lansko leto. Skrčene so tudi pokojnine. Gospod Kebrič v svojem izvajanju je omenil, da bi morali tistim, ki imajo visoke ali previsoke pokojnine, le-te znižati in dati tistim, ki imajo majhne. Ravno to je bil naš predlog pred novim letom, ko smo govorili o pokojninah. Sam je zagovarjal drugače. Ko ga je gospod Peterle vprašal, kaj bo rekel svojim volilcem, je rekel, da ga bodo volilci že razumeli. Ne vem, kako ga bodo razumeli, ko bodo na koncu letošnjega leta ugotovili, da bodo 10 ali, ne vem, koliko procentov manj kupili za pokojnino kot v lanskem letu. Moti me tudi, recimo, to. To je samo ilustracija tega, o čemer sem do zdaj govoril. Ko smo zadnjič sprejemali o železnicah, ko smo se pogovarjali o dolgu 6 milijard, o poroštvu države. 6 milijard bomo dobili zato, da bomo čez 5 let vrnili 10,3 milijarde. Niti en meter nove proge ne bo narejen iz tistega denarja. Torej, to je za vzdrževanje, za plače, ne vem zakaj. Ko sem vprašal, da se mi poda analiza. Ker 6 milijard je pa le nekaj denarja te analize nisem dobil. Samo enciklopedično, ena vrstica napisanega teksta in na koncu številka. Naj bi to mene prepričalo, da delamo prav? Oprostite! To sem vprašal tudi direktno sekretarja, pa tudi on ni odgovoril. Jaz seveda ne morem nikogar vleči za rokav, da mi mora odgovoriti to. S težkim srcem bom rekel, da sem proti temu, s polno odgovornostjo. Tako, da recimo, jaz vem, da bo izglasovan ta proračun. Lahko ga izglasujemo kar zdaj, v tem hipu, ker rezultat bo popolnoma enak, če bomo kaj govorili ali pa ne bomo govorili. Samo, mislim, da naj si tisti, ki bo za, malce izpraša svojo vest, ali tudi on pritiska na gumb "za" s polno odgovornostjo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Franci Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki vlade! Predvsem bi se v razpravi pri splošnem delu poračuna dotaknil vprašanja prodaje državnega premoženja. Namreč, dejstvo je, da je na neki način letošnji proračun tudi neke vrste krizni proračun, kar se tiče obveznosti, ki jih mora pokrivati še za leto 2000. Seveda, država na neki račun rešuje ta izpad prihodkov tudi iz naslova predaje državnega premoženja. Do neke mere je na neki način predvideno, da naj bi se izognili možnosti oblikovanja tega področja s posebnim zakonom, ki bi urejal privatizacijo državnega premoženja. V osnovi je dejansko res, da je država po definiciji slab gospodar svojega premoženja. Seveda pa mora pri svoji prodaji tega premoženja na neki način dejansko ugotoviti; katero premoženje pri prodaji državnega premoženja je na neki način tisto, ki ni ključno iz nacionalnega vidika, in kdaj je tudi pravi čas, pravi trenutek. Pri tem projektu prodaje državnega premoženja pa bi opozoril še na nekaj. Prodaja premoženja mora biti transparentna in pregledna. Jaz se bojim, da na neki način s tem by-pass-om, ko na neki način s pokrivanjem proračunskih prihodkov na podlagi prodaje državnega premoženja krpamo izpad prihodkov. Na neki način je ta preglednost zamegljena. Tudi tukaj vidim, da se na neki način zaobide možnost neposredne kontrole nadzora s strani parlamenta. Odbor za gospodarstvo mora tudi spremljati privatizacijo državnega premoženja. V nekaterih zakonodajah imamo delno opredeljeno tudi, kako se bo privatiziralo dotično premoženje. V globalu pa teh segmentov nimamo in jih urejamo z zakonom o izvrševanju proračuna. Menim, da bi tukaj morala biti vloga parlamenta bistveno bolj jasna in bolj pomembna. Predvsem zato, da se izognemo možnostim eventualnih zlorab in pa tudi oškodovanj pri prodaji državnega premoženja. Pri prodaji državnega premoženja mora država skrbeti, da bo izkazala, da je dober gospodar iz naslova prodaje. Tukaj se zagotovo na neki način, če je vloga parlamenta manjša, lahko v tem procesu pojavijo določena vprašanja. Zato bi verjetno v letošnjem letu, ko je ta program povečan kar desetkratno, bil potreben razmislek, kakšna naj bo vloga parlamenta in kakšno vlogo naj ima parlament pri nadzoru in spremljanju prodaje državnega premoženja. Prepričan sem, da bi tukaj morali: ali bistveno bolje konkretizirati nalogo matičnega odbora ali pa za to oblikovati posebno komisijo. Namreč, dejstvo je, da ima v sedanjem državnem zboru odbor za gospodarstvo zelo velik delokrog. Lahko obstaja bojazen, da bo to tako občutljivo vprašanje premalo podrobnoin temeljito tudi obravnavano. O tem bo verjetno še več govora tudi pri zakonu o izvrševanju proračuna, ki sledi temu proračunu. Predvsem pa mislim, da je najpomembnejša skrb, ki se mi zastavlja pri tem vprašanju, ta: Namreč, če država prodaja državno premoženje, mora ta sredstva nameniti za razvoj. Mi se moramo vprašati: Kaj bo sledilo čez leta, ko tega premoženja ne bo več in če bomo v teh letih se pravi, takoimenovanih letih debelih krav, porabili ta sredstva za razne transferje, ne pa za sredstva, ki bi omogočila novo razvojno komponento in tudi nove možnosti prihodka v državni proračun? Zato mislim, da je dejansko letošnji predlog temeljit razmislek, kako naprej, predvsem pa tudi razmislek, da parlament vzpostavi primerno vlogo pri prodaji državnega premoženja kot nadzorstveno funkcijo. Toliko zaenkrat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče in potem mag. Andrej Vizjak. Gospod Peče, izvolite.
Spoštovani, prisotni. V osnovi moram povedati, da me veseli, da je finančni minister zopet prisoten na naši seji in da bo lahko s tem slišal stališča in pa po eni strani tudi mnenje na njegovo avtorsko delo, torej na proračun Republike Slovenije. V okviru splošnega dela oziroma debate, ki se odvija v tem trenutku, bi nadaljeval z mislimi kolega Bogdana Baroviča, in sicer v razmerju prihodkov po strukturi med seboj, in sicer med davčnimi in nedavčnimi. Kot tudi sami v vladi veste, vseh 192 lokalnih skupnosti, po domače povedano, občin, sestavlja svoje občinske proračune. Zanimivo pa je, da je v vseh teh občinskih proračunih razmerje med davčnimi prihodki in nedavčnimi prihodki v sorazmerju. V naši državi, torej Republiki Sloveniji in pa državnem proračunu, vidimo, da nedavčni prihodki ne dosegajo niti 10odstotkov davčnih. To pomeni, da se ta država, žal napaja, recimo temu, skoraj izključno iz fiskalne politike. Torej ta država ne živi niti deloma od svojega premoženja. V povezavi s tem, če ga imamo zdaj 10 procentov od nedavčnih prihodkov, kaj bo tu pa navezujem na govor v imenu poslanske skupine ko bomo žal še preostanek državnega premoženja v obliki SRD-a privatizirali? Ker prej nisem našel v slovenski vladi primernega sogovornika, ko sem spraševal, kaj bo z brezposelnimi nekaj več kot 2 tisoč jih bo, po mnenju socialnih partnerjev, ki jih ta vlada ignorira, žal in kaj bo z nedavčnimi prihodki v trenutku, ko se bo SRD po vaših informacijah oziroma po načrtu vlade Republike Slovenije preoblikoval in prenesel svojo lastnino na Pide? Tu bi resnično prosil za odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Andrej Vizjak, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Deset let po osamosvojitvi ali pa še nekoliko več nekako opažamo, da smo pred sanacijskim proračunom. Mislim, da si naša država in Slovenci tega ne zaslužijo. Mislim, da bi po 10 letih samostojne države lahko imeli pred seboj razvojne večletne proračune, iz katerih bi izhajala optimizem in perspektiva. Žal pa imamo pred seboj dokument, iz katerega izhajajo, bi rekel zelo pesimistične zadeve. Naj omenim le nekatere. Kljub zagotavljanju premierja in seveda tudi številnih drugih predstavnikov vlade naj bi v Sloveniji izvajali in bili usmerjeni v protibirokratsko delovanje in v protibirokratski program. Hkrati pa je delež sredstev, namenjen novemu zaposlovanju in povečanju državne birokracije, nad vsemi mejami. Še več. Tudi obvezna proračunska rezervacija je namenjena za plače in za določene birokratske zadeve, kot so tiskovine in podobno. Hkrati, ne samo to, kar vidimo iz samega proračuna, tudi vladi je dana možnost še povečati ta delež v skladu z zakonom o izvajanju proračuna. Mislim, da je osnovna in največja napaka, da povečujemo birokracijo na račun vlaganj v nekatere dejavnosti in panoge, ki mislim, da so in bi morale biti prioritetne. Povedal bom, kaj je po mojem mnenju prioritetno v naši državi. V naši državi je prioritetno vlagati v tisti zdravi del gospodarstva, ki ustvarja najvišjo dodano vrednost, kajti le s tem vlaganjem in s tem deležem lahko zagotovimo servisiranje številnih obveznih, socialnih transferjev in seveda številnih obveznostih države tudi na negospodarskem področju. Mislim, da delamo ključno napako, kajti gremo v obratni smeri. Mi krepimo birokracijo, z razno zakonodajo pa stiskamo in pritiskamo gospodarstvo. Temu smo bili priča tudi ob sprejetju zakona oziroma sprememb zakona o davku na dodano vrednost. Mislim, da to ni prava pot. Mislim, da bo potrebno še marsikaj storiti. Ministra za finance bi povprašal kajti v svojo uvodni obrazložitvi je povedal, da je vlada v dopolnjenem načrtu načrtovala povečanje prihodkov, od tega tudi na račun povečanje davka na dobiček pravnih oseb, kar je razvidno seveda tudi iz poročevalca. Agencija za plačilni promet objavlja podatke iz zaključnih računov, iz katerih je za leto 2000 sporočila, da so le-ti nižji kot leto prej. To se pravi, da je v letu 1999 znašal čisto dobiček 119,5 milijard, za leto 2000 pa 117,5 milijard. To se pravi: Iz tega podatka agencije za plačilni promet sledi, da je podatek usmerjen v napačno smer. Ne vidim argumenta, zakaj bi v letošnjem letu oziroma zakaj in od kod podatki ministrstvu za finance, da gre za povečanje oziroma za pričakovanje povečanja davka na dobiček pravnih oseb. Zanima me tudi, ali so kupnine od prodaje tretje generacije mobilne telefonije realno predvidene, kajti če se nekako v takih ocenah davka na dobiček zadeve med podatki in načrtovanjem razhajajo, kaj je šele tam. Moje osebno mnenje je tudi, da gre država v zadolževanju preko vseh meja. Iz 74. člena zakona o javnih financah sledi, da bi se morale kupnine od kapitalskih naložb porabiti za odprodajo dolga. Mi pa, nasprotno, povečujemo kapitalske deleže v nekaterih podjetjih, predvsem neperspektivnih podjetjih, za saniranje nekih nastalih, nasedlih zadev. To se pravi: mi zavestno vlagamo denar v neperspektivne zadeve, namesto da bi krepili zdravo, vitalno, razvijajoče se gospodarstvo in da bi vlagali v znanje, v napredek, v razvoj. Saniramo in samo saniramo. Mislim, da so to, kar sem povedal, ključne napake tega proračuna v globalu, v splošnem delu. Glede posebnega dela se bom pa oglasil kasneje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sašo Peče, vi ste se prijavili k repliki, pa vendar dovolite -glede na to, da se vaše izvajanje in izvajanje mag. Vizjaka niti v delu ni pokrivalo in da je replika pravzaprav pojasnilo nečesa, v čemer se z govornikom nista razumela - dovolite mag. Antonu Ropu, da odgovori na vaša vprašanja. Moja ocena je, v kolikor ste se javili k repliki, da ni čemu replicirati, ker se vajini izvajanji nista v ničemer pokrivali. Ocenjujem, da vam možnosti za repliko ne morem odobriti, ker ni čemu replicirati. Replika je pojasnilo, če vi niste bili dobro razumljeni, poslancu, ki o isti stvari govori. Kolega Vizjak je govoril popolnoma o drugih stvareh in tu nimate kaj soočati svojih mnenj. Tako, da dovolite, da dam besedo mag. Antonu Ropu. Ni čemu replicirati, gospod Sašo Peče.
Veseli me, da imate vizionarsko sposobnost in da vnaprej predvidevate dogodke. Verjamem, da je to lastnost celotne liberalne demokracije v tej Sloveniji, ki to državo vodi s to potrebno večino. Zelo bi bil pa vesel, če mi dovolite repliko in šele potem ocenite, kaj je bil namen te replike. Veste, komuniciranje ponavadi poteka v dvosmernem postopku: Torej, da najprej slišite mene in šele nato boste lahko izvedeli, kaj sem hotel povedati. Seveda, če pa tega ne dopuščate, boste v stilu liberalne demokracije in mi boste pač v tem primeru vzeli besedo. Vendar, naj vam bo. Ne bom vztrajal, ker nočem prevzeti odgovornosti za današnje dolgo zasedanje. Hotel sem le pojasniti - program vlade Republike Slovenije, tako imenovani protibirokratski program, ki temelji na svojem osnovnem koraku, ki je gradil ustanovitev še ene komisije. Toliko o smiselnosti potez slovenske vlade in proračuna.
Hvala lepa. Potrdili ste mojo oceno, da to pač še zdaleč ni bila replika. Gospod Rop, izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Poskušal bom odgovoriti na nekatere trditve, pa tudi vprašanja, ki so se postavljala. Morda bi začel pri gospodu Vizjaku zaradi nekaterih trditev, ki jih je postavil, zlasti kar se tiče dobička in poročila agencije za plačilni promet. Če boste pogledali to poročilo, boste videli, da se je dobiček slovenskih podjetij povečal za, jaz mislim, da je 17%, da se pa je v tem lezu povečala tudi izguba. Zato je neto dobiček iz tega naslova, skratka, med dobičkom in pa izgubo, agregatno manjša, kot je sicer bila v letu 1999. Vendar davka na dobiček ne plačujejo firme, ki imajo izgubo, ampak ga plačujejo firme, ki imajo dobiček. Tiste firme, ki so imele dobiček, so imele večji dobiček kot tiste firme, ki so imele dobiček 99. Torej je celotna osnova davčna, za izračun davka na dobiček 17% večja. To boste videli tudi iz tega poročila. Zato je tudi vir večji. Neto je pa manjši zato, ker je tudi izguba v tem letu nekaj večja. To je pojasnilo. Mislim, da se lahko tudi sami prepričate, v kolikor boste to pogledali. Drugače se z vami strinjam, da je edino tisto področje za katerega lahko rečemo, da je opravičeno, da se vlagajo sredstva od kupnine, da se vlagajo dodatna sredstva države - da so to tista področja, kjer se ustvarja največja dodana vrednost. Pa ravno vi najbolj nasprotujete, da del kupnine od privatizacije namenimo za sklad za investiranje v razvoj tehnologij, za dokapitalizacijo tehnološkega razvojnega sklada in za dokapitalizacijo slovenske izvozne družbe. Temu oporekate - zato imate pravno formalne razloge in verjetno bomo pri zakonu o izvrševanju proračuna potem pojasnili, zakaj mi menimo, da lahko tudi v letošnjem letu na takšen način ta del kupnine uporabimo. To so edini nameni, pri katerih smo šli v letošnjem letu v dodatno uporabo kupnine - razen tistih, ki so določeni sposebnimi zakoni. To so zlasti tisti, ki se nanašajo na dokapitalizacijo v javna podjetja na področju energetike iz naslova nasedlih investicij, kar posebej določa energetski zakon in je nujno sled odpiranja trga in liberalizacije trga prodaje z električno energijo. Naša zaveza je in zaradi tega smo morali dati to notri, in samo v tem delu - tukaj govorim seveda tudi o tistem, kar je gospod Rokavec govoril - smo šli z delno uporabo kupnine, in to v tistem primeru, ko gre za dokapitalizacijo, za kapitalske vložke in za razvojne namene. V teh primerih smo menili, da je smiselno del kupnine uporabiti za to, tudi zato, ker smo nekatera ministrstva tudi poskušali na ta način motivirati, da hitreje izvedejo privatizacijo na nekaterih področjih in pridejo do kupnine in to kupnino potem uporabimo za razvojne namene. Vi veste, da smo v tej državi zelo velikokrat planirali privatizacijske projekte, da je to bilo tudi pri prejšnjem proračunu in da je bilo od tiste privatizacije, ki je bila planirana, bilo zelo malo tudi realizirano. Tokrat jaz upam in verjamem, da si bom prizadeval za to, da bomo pomemben del tega privatizacijskega programa, ki ste ga tudi vi dobili na klop in o katerem je tudi gospod Rokavec govoril, tudi izpeljali. Vprašanje je, ali bo to v oktobru ali v novembru ali v decembru ali bo del kupnine prišel v januarju. Vendar ključno, tisto, kar se meni zdi ključno in seveda tudi odgovor gospodu Rokavcu, je, da peljemo postopke transparentno, da poskušamo pri privatizaciji upoštevati dve temeljni načeli.Eno je seveda ekonomsko načelo, načelo učinkovitosti posameznih področij in smiselnosti privatizacij. Drugo pa je maksimizacija kupnine. Tukaj se popolnoma strinjam s tem, kar je gospod Rokavec govoril. Tudi zaradi tega smo eksplicitno zapisali, tudi v zakon o izvrševanju proračuna, da se lahko kupnina v primeru bank, na primer, uporabi izključno in samo za namene odplačevanja dolga in popolnoma za nič drugega. V tem smislu je seveda zelo pomembno, da s kupnino, ko bomo šli v privatizacijo bank, poplačamo tisti del, ki so ga davkoplačevalci vložili v ti dve banki in da te obveznice umaknemo ter se umaknemo iz teh dveh bank. Kot politiki kot seveda tudi, bi rekel, davkoplačevalci, s svojimi sredstvi. Če dovolite, bi na to temo samo še nekaj poskušal odgovoriti, kar je gospod Barovič govoril. Ker se mi zdi smiselno in je bilo mogoče včasih premalo jasno povedano. Glede investicij bi rad povedal, da je delež javnofinančnih izdatkov za investicije v Sloveniji relativno visok. Moram reči, da se z mnogokaterim od vas strinjam, tudi z nekaterimi med vami, ki ste večkrat poudarjali, da vse investicije v Sloveniji, vse infrastrukturne investicije v Sloveniji, pač ne moremo izpeljati samo z denarjem davkoplačevalcev. Da moramo na področju koncesij bistveno več nareditiin tudi z angažiranjem privatnega kapitala. Če pogledamo podatke o investicijah in deležih javnofinančnih izdatkov v bruto domačem proizvodu, vidimo, da bo v Sloveniji, v kolikor bo proračun sprejet in v kolikor bomo realizirali tisto, kar seveda piše - in jaz verjamem, da bomo - 3,9% bruto domačega proizvoda. Če to primerjam z drugimi državami - imam podatke iz vseh držav Evrope in tudi sveta - potem vidimo, da so ti deleži bistveno nižji v drugih državah, ker uporabljajo tudi ostale instrumente. Npr. Avstriji 1,7; v Nemčiji 1,8; na Švedskem 2,6; v Franciji 3 manj kot pri nas; v Španiji 3,4; v Grčiji na primer več, 4,2; na Portugalskem, 4,4. Skratka, večina teh držav - to vam lahko tudi pokažem - ima nižje deleže investicij v proračunu in kombinira uporabo privatnih virov sredstev z državnimi investicijami. Tako, da s tega vidika bi težko rekli, da je v tem delu proračun nerazvojen in da to predstavlja velik manjko tega proračuna in da je v tem smislu pri naslednjih proračunih potrebno izjemno povečevati investicije. Glede strukture javnofinančnih prihodkov lahko kasneje še kaj povem. Strinjam se, da je struktura ostalih prejemkov premajhna. Tu pride do problema koncesije na drugem področju, pri virih. Glede domačih, posrednih davkov in prispevkov za socialno varnost smo relativno na nivoju ostalih držav. [[Lahko prej tudi povem, kako je s tem v državah]] . Morda nekaj zaostajamo na področju neposrednih davkov. To je naša naloga in program za to leto, tako da v naslednjem letu štartamo s sklopom novih neposrednih davkov. Morda toliko za uvod, kot replika na to, kar ste govorili.
Hvala lepa. Dodatno pojasnilo ministra bi želela. Z replikami mag. Andrej Vizjak, potem gospod Bogdan Barovič. K razpravi se je javil še gospod Jerovšek. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Dotaknil bi se najprej tiste moje razprave glede čistega dobička. Jaz sem "za nalašč" uporabil ta termin, ker vem, kaj pomeni čisti dobiček. Vendar dejstvo, da je postregel finančni minister tudi s tem podatkom, da je dejansko izguba večja od dobička in s tem čisti dobiček nižji, kaže na to, da je stanje v gospodarstvo zaskrbljujoče. Kajti, če imamo izgubo nad dobičkom, s tem čisti dobiček v negativi - taki so podatki agencije za plačilni promet - potem je stvar zaskrbljujoča. Glede servisiranja oziroma glede porabe kupnin od kapitalskih naložb za razvojne projekte, katere je prav tako omenil gospod finančni minister, bi pa povedal, da je dejstvo, da namenja iz teh kupnin ekološkemu razvojnemu skladu Republike Slovenije - vendar, veste koliko - 800 milijonov tolarjev. Za reševanje nasedlih investicij in servisiranje obveznosti slovenskih železarn pa skoraj 30 milijard. To je ta dispoporc med razvojno komponento teh, porabo teh kupnin in sanacijsko dimenzijo porabe teh kupnin. To se pravi, če se da tu s procenti, je 30 milijard proti 0,8 milijard. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Barovič, dovolite, da replicira minister, da odgovori. Izvolite, minister Rop.
Ja. Rad bi povedal, da je gospod Vizjak uporabil tiste številke, ki mu ustrezajo. Pozabil je na primer sklad za investiranje v razvoj tehnologij, ki je 3 milijarde. Omenil je dokapitalizacijo tehnološkega razvojnega sklada, ki pomeni 250 milijonov. Tako, da ste izpustili 3 milijarde, tudi nekaterih drugih številk tukaj niste omenili. Zanimivo pa je, da primerjate tiste številke, ki so bile že prej opredeljene, na primer investicije v javna podjetja na področju energetike. Je nekaj, kar seveda ni določeno s tem proračunom in niti ne more biti, ampak je določeno z zakonom o energetiki in z zavezo Slovenije pri vstopanju v Evropsko unijo, da poskrbi za nasedle investicije. To nima nobene veze z odločitvami o tem proračunu. Mi to moramo storiti, ko privatiziramo podjetja na področju energetike. Moramo 10 odstotkov te kupnine nameniti za to področje. To nima veze s to politiko v tem momentu, o kateri verjetno govorimo. Razen, če govorimo o zakonu o energetiki, potem govorimo seveda o drugemu problemu. Tudi glede železarn: To je program, ki je bil dan v Bruselj v času vlade dr. Bajuka. Tam se je slovenska vlada zavzela, da bo prevzela te obveznosti. Te obveznosti smo mi danes dolžni prevzeti. To ni politika tega proračuna, ampak to je naša zaveza pri vstopanju v Evropsko unijo in zaradi tega smo dolžni to prevzeti. To smo tudi transparentno izkazali v teh bilancah. To je to.
Gospod Vizjak, izvolite. Replika. Izzvan je tudi gospod Bajuk, potem.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Čisto kratek bi bil. Poglejte, jaz se strinjam s finančnim ministrom, da sprejete obveznosti moramo izpolniti. To je edino prav. Vendar govorim: vir ni pravi. V zakonu o javnih financah je točno določeno, zakaj se kupnine smejo porabiti. To je sistemski zakon na področju javnih financ. Mislim, da je nedopustno z določenimi področnimi zakoni posegati in rušiti to sistemsko načelo. V kolikor se odločimo, da podremo to sistemsko načelo, spremenimo zakon o javnih financah. V sklopu sprejemanja letošnjega proračuna in tudi zakonodaje smo sprejeli tudi niz drugih zakonov, s katerimi smo pripravljali podlago za zakonodajo. Hvala.
Hvala lepa. Dovolite, gospod Bajuk. Gospod Rop, izvolite.
Samo to bi povedal, da zakon o javnih financah v šestem odstavku 2. člena omogoča, da letni zakon določi posebne namenske prejemke v določenem letu ne glede na določbo 74. člena zakona o javnih financah. To pomeni, da gre za vsebinsko odločitev pri sprejemanju zakona o izvrševanju proračuna. Če se mi vsebinsko dogovorimo oziroma odločimo, državni zbor in tudi vlada - seveda, ona predlaga - da so to tudi ti nameni, potem lahko tako odločimo. Če pa menimo, da to niso pravi nameni, potem pa se zato odločitev ne moremo odločiti. To je to.
Hvala lepa. Se odpovedujete repliki. Gospod Barovič, izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister, hvala za obrazložitev. Maloprej ste rekli, da gospod Vizjak - prispodoba - uporabi številke, ki mu pridejo prav. No, priznajmo, da ne samo vi, ampak tudi ostali gospodje ministri uporabljate podatke, ki vam pridejo prav. Že res, da je v Italiji in Avstriji delež investicij manjši kot pri nas. Obstaja pa majhna, zelo pomembna razlika: Italija in Avstrija sta razviti evropski državi, Republika Slovenija pa je država v tranziciji. Po logiki vsakdo, ki želi postati neka močna korporacija in ko začne na dosti nižjem nivoju, mora vsekakor veliko več investirati, da to doseže. Dokaz za to so vsa naša prizadevanja in ogromni vložki, ki jih Republika Slovenija daje za to, da bo postala enakopravna članica Evropske unije. Ogromne investicije! No, pa da bom mogoče še malo bolj jasen. Namreč, če seštejem samo odhodke, plačila obresti v tujino in doma, je seštevek večji od seštevka posamično investicijskih odhodkov ali pa investicijskih transferjev v splošnem delu. Samo opozoril sem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jožef Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Želel sem se odzvati na izvajanje ministra, gospoda Ropa, da mi, kot stranka - ne vem, na koga je pokazal - nasprotujemo, da bi se kupnina od prodaje državnega premoženja vlagala tudi v sklad za razvoj tehnologij in v razvojne programe. Trdim, da je ta trditev popolnoma napačna in ne dobronamerna. Namreč, ne samo; da je sedanja vlada resor tehnologije ukinila, in to z namenom, da se čim bolj porazgubi oziroma da ni možna sledljivost, kako malo je bilo pravzaprav že v prejšnjih letih namenjeno za razvoj novih proizvodov; temveč da bo še toliko težje ugotoviti, kako malo je namenjeno v tem proračunu za to področje, izjemno pomembno področje. Čeprav je gospod minister omenil, da so 3 milijarde za sklad za razvoj tehnologij, se bojimpo splošni klimi, ki vlada v podjetjih, ki se ukvarjajo z razvojem, da že vedo, da je to zgolj neka maska, profarsa. Namreč, naklonjenost te vlade je že tako stestirana, ker je v isti sestavi, da se v podjetjih in v raziskovalnih organizacijah, ki se ukvarjajo z razvojem novih tehnologij in novih proizvodov, dobro zavedajo, da bo od tega ostalo bore malo. Namreč, bojim se, ker je vlada v preteklem obdobju ustanovila kup agencij, skladov in vsega tega, da se bo to zavrtelo zgolj na območju Ljubljane. 80% tega denarja ne pride do podjetij, ne pride do raziskovalnih organizacij. Pride do tistih raziskovalnih organizacij, ki se ukvarjajo s študijami, kako izrabiti denar ne pa z aplikativnimi dejavnostmi. Ker so ukinili ta resor za tehnologijo, mi je tudi pravzaprav jasno, da bo kupnina od prodaje državnega premoženja bistveno manjša, kot bi lahko bila, če bi se to premoženje prodajalo v nekih normalnih okoliščinah. Dejstvo je, da vsi potencialni kupci dobro vedo, da država ječi od primanjkljajev, da bo pod vsako ceno morala prodati svoje premoženje in da nikakor ne bo iztržila tistega, kolikor je to premoženje vredno. Kot vedno do sedaj bodo vladali še privatni interesi, ko se bo že pri ocenjevanju tega premoženja gledalo na to, da bo to premoženje ocenjeno čimnižje, da bo prišlo v točno predvidene prave roke po zelo nizki ceni. Takih primerov je v obdobju te oblasti bilo cel kup. Poznam jih in tu se ni dalo narediti nič. To je praksa, to je tehnologija, to je lobiranje od zadaj. Zagotavljanju, kako se bo kupnina od prodaje državnega premoženja koristno uporabila za spodbujanje novih tehnologij in za zdrave naložbe v gospodarstvu, enostavno ne verjamem. Temu bi verjel, če bi to govorila neka druga nova vlada, ki nima teh izkušenj in ki s to dediščino ni prišla vparlament. Ta dediščina tega ne zagotavlja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi sam se pridružujem repliki, gospodu ministru, ko je pač govoril o prodaji premoženja in o drugih elementih proračuna. V tem sklopu bi povedal samo to, da razumem zadrego ministra in ostalih na ministrstvu. Trdno sem prepričan, da oni vedo in razpolagajo mogoče tudi z bistveno drugačnimi podatki, kot razpolagamo. Izredno težko je, verjetno tudi zaradi svojih pogledov in zaradi svojih vrednot, ki jih verjetno v sebi imajo, zagovarjati nekaj, s čimer se mogoče celo sami ne strinjajo. Samo če omenim. Ker včasih malo tudi opazujem, vem, kako je trpela gospa državna sekretarka na razpravah, na delovnih telesih, ko smo jo trpinčili s številnimi vprašanji in ko je morala zagovarjati stvari v drugačni luči, kot jih je, kot je realna stvarnost in kot je tudi sama mogoče prepričana, kako to stvarno izgleda. Glede odprodaje premoženja bi pa povedal tole: V vaši politični opciji ste v veliki negotovosti, tudi v nepravem času boste prodajali, tako kot je gospod Jerovšek povedal, določeno premoženje. Če samo omenim eno, prav zaradi, ker ste zavrnili zakon o odprodaji in tako naprej. Telekom danes ni več vreden tisto, kar je bil mogoče pred par meseci. Vemo vsi, da so se ti svetovni trendi spremenili. Če ga danes prodajate na svetovnem trgu ali pa kjerkoli, boste dobili bistveno manj. Tako, da ste tudi tu pri vaši politiki zamujali. Tudi tu je zdajle vprašanje, recimo, pod kakšno ceno boste to premoženje prodajali. Glede proračuna na določenih nivojih, kjer bi bilo možno pridobiti določena sredstva, pa naj spomnim samo eno - o kateri smo tolikokrat sprožili razpravo tukaj v državnem zboru, pa nismo dobili niti enega vprašanja oziroma niti enega odgovora na ta številna vprašanja - namreč, na področje energetike. Vsi vemo, da je bilo na področju energetike - na osnovi podatkov, ki jih imamo - izgubljenih ogromno milijard denarja, ki bi ga lahko šetako pravilno porabili v kakršnekoli namene, razvojne in tako naprej, če bi se ekonomično v prejšnjem obdobju in pa tudi dandanes pravilno in ekonomično gospodarilo. Zdajle smo seveda to energetiko prenesli iz enega ministrstva v drugo zato ker so se pač ministrstva dogovorila s premierjem, da tega področja nočejo obravnavati oziroma imeti v svojem resorju in se ga hočejo enostavno rešiti, ker pač niso dorasla oziroma se ne morejo enostavno spopadati z lobijem, ki v tej stranki na tem območju vlada. Zdajle bo ogromno prav s tem prenosom. Namesto, da bi si na področju energetike mi in država v prejšnjem obdobju in pa tudi danes zagotovili neko korist, bomo zdajle to trgovanje podarili privatnim podjetjem, ki si bodo ustvarjala velike dobičke, država pa odtega ne bo imela nič drugega kot tistih 25 procentov dobička, če bo seveda uspela, da bodo ti te svoje dobičke pravilno prikazali. Glede drugih državnih pomoči. Samo naj omenim en primer. Vem, da sem sprožil vprašanje - če bo iz afere Šuštar vrnjenih tistih 27 milijonov ali koliko je že dobil tisti iz te podkupninske afere. Ravno včeraj je povedal, da so mu bila na osnovi predhodnega dogovora dodeljena ta sredstva, drugače teh sredstev ne bi dobil. Dobil sem odgovor od ministrice, da se pač tisto, kar jebilo dodeljeno, ne more več - ker je bilo v skladu s programom in tako naprej - in da samo, če bodo ugotovili, da se ta denar ni plansko porabil, bo treba vrniti, sicer pa ne. Ja, lepo vas prosim! Če je iz podkupovalne afere denar nekam plasiran, je ta denar potrebno nujno vrniti! Če nekdo tega denarja ni dobil po normalnem postopku, ga je treba vrniti. Tako se ne dela! Ogromno je državnih pomoči, ki se neupravičeno delijo, seveda po strankarskem ključu. V razpravah o proračunu sem že velikokrat povedal, saj se mi enostavno neumno zdi, da bi še o tem govoril. Veliko stvari bi bilo treba prepustiti občinam. Občine same najbolje vedo, kako je treba določena sredstva porabiti na investicijskem področju. Če omenim samo eno področje: občine so zadolžene za gospodarski razvoj po zakonu o lokalni samoupravi, vendar tega ne morejo izvajati, ker za to nimajo nobenih sredstev. Celo vrsto drugih zadolžitev, ki jih občine imajo, ne morejo izvajati, ker niso pravilno ovrednoteni programi, ker je delitev nepravilna in kersi hoče birokracija ustvariti moč in jo držati v svojih rokah, zato da pač lahko s tem manipulira in da lahko nekoga izsiljuje. To je nesprejemljivo. Takšen proračun in takšen način dela bosta to državo pripeljala samo v propad, nikamor drugam.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Vizjak.
Hvala lepa. Poglejte, gospa predsedujoča! Prosil bi, da počakamo na magnetogram izjave gospoda ministra za finance v smislu razprave glede porabe kupnin, kajti zdaj službe državnega zbora ne morejo tega magnetograma priskrbeti. Vi bi pa zdaj zaključili splošno razpravo in se potem ne moremo več vrniti. Ali se lahko vrnemo?
Ta trenutek smo pravzaprav v splošnem delu proračuna in to je splošna razprava. Pravzaprav razprave spoštovanih kolegov zahajajo že v druge dele, ki jih bomo odpirali še v nadaljevanju naše splošne razprave.
Hvala.
Gospod Rop, izvolite.
Mislim, da je izjemno dobro, da to razčistimo. Ni nobenega problema. Ni potrebno čakati na magnetogram, ker bom ponovil tisto, kar sem govoril. Prej sem trdil, da je v šestem odstavku 2. člena temelj za to izjemo. Zdaj bom seveda bolj natančno povedal, da bo jasno. Tisto, na kar se vi sklicujete, je 74. člen. 74. člen jasno pravi: "Kupnina od prodaje kapitalskih naložb in vlog se uporabi samo za odplačilo dolgov v računu financiranja." To je popolnoma jasno. V 2. členu so pa podane izjeme od pravil v tem zakonu in tu piše: "Vsi prejemki služijo za pokrivanje vseh izdatkov, razen če s tem zakonom ali z zakonom, ki ureja izvrševanje proračuna za posamezno leto oziroma odlokom, s katerim se sprejme občinski proračun, ni določeno drugače." Da bi bilo pa popolnoma jasno, kaj sem govoril, je potrebno prebrati še 3. člen. Tega prej nisem povedal, tako da, če boste še enkrat magnetogramski zapis delali, bo čisto jasno. V desetem odstavku 3. člena pa piše, kaj so to prejemki: "Prejemki so vsi prihodki, sredstvaod prejetih vračil danih posojil," in zdaj bom dvakrat prečital: "sredstva od prodaje kapitalskih deležev, sredstva od prodaje kapitalskih deležev in iz naslova zadolževanja." Torej tudi za sredstva od prodaje kapitalskih deležev velja ta izjema, ki je dana v šestem odstavku 2. člena. Mislim, da ni nobene potrebe, da se išče magnetogram, ker lahko to ponovim, kolikokrat hočete.
Hvala lepa. Izvolite, najprej mag. Vizjak.
Mislim, da je skrajno nedopustno takšno tolmačenje, da so v 2. členu, kjer so navedeni cilji proračuna in načela zakona, da so tam določene izjeme. V 74. členu, tu so določena pravila, to so glavna pravila, glavna pravila, ampak to so splošne narave. Vi govorite celo, če vas prav razumem, da je lahko potem občinski odlok v nasprotju z zakonom o javnih financah in se ga upošteva. Poglejte, v 74. členu je zapisano, da se kupnine od prodaje kapitalskih deležev lahko uporabijo samo za pokrivanje dolga. To je jasna dikcija. Če je to sistemsko krovni zakon, potem je to jasno. V nasprotju s tem ne moremo govoriti, da dopuščamo z drugimi zakoni lahko čisto drugačno ureditev. Mislim, da to ni prav. Mislim, da ste uvodoma eksplicitno citirali 74. člen, da to piše v šestem odstavku. Tega v šestem odstavku 2. člena ne piše. Šesti odstavke 2. člena ne omenja nikjer 74. člena. Ni korektno. Govorim pa, da so to cilji. Govorim, da so to načela. Ta načela so splošne narave. Glede kupnin kapitalskih deležev je pa točno določena izjema. Ekskluzivna raba za to izjemo je določena v 74. členu. Hvala.
Hvala lepa. Najprej gospod Janša in potem dr. Bajuk. Izvolite.
To, kar je povedal gospod Vizjak, drži. Za vse, ki znamo slovensko in smo to prebrali, je stvar jasna. Šesti odstavek 2. člena govori o tem, da se lahko vsi prihodki namenijo za vse izdatke. Tukaj ni nobenih omejitev. Omejitev je pa potem postavljena v 74. členu, ki pravi, da se pa lahko kupnine od prodaje državnega premoženja namenjajosamo za določen namen. Se pravi to, kar je gospod finančni minister povedal, je argument za tisto, kar smo mi vedno trdili, in ne obratno.
Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Očitno smo že začeli debato o ZIPRO 2001. Ne glede na to, da se bomo na to prav gotovo še vrnili, bi rad k vsemu temu, kar smo že povedali s strani koalicije Slovenije, samo še dodal, dejansko tudi k tej interpretaciji, ki smo jo mi podali k zakonu o javnih financah, jo pa tudi deli bivši finančni minister in sedaj guverner Banke Slovenije. Lahko si tudi to preberete ne v Poročevalcu, ampak v zadnji številki tednika Mag, kjer je očitno podal takšno interpretacijo in se tudi za takšen princip zavzema.
Hvala lepa. Gospod Rop, izvolite.
Bom šel po vrsti. Jaz ne vem, če je točno tako izjavil bivši finančni minister, vendar, če je to izjavil, potem si poglejte proračune za pretekla leta, kjer se je kupnina prav tako uporabila za tovrstne dokapitalizacije in kapitalske vložke. Torej, je spremenil mnenje ali pa je narobe zapisan. Ne vem [[..]]Vendar je nedvomno, in to izhaja iz vseh prejšnjih proračunov, da se je tudi v preteklih letih točno tako uporabljala kupnina za te namene in to lahko preverite. Ni nobenega dvoma. V zvezi s tem, kar je gospod Janša rekel, bi rekel samo to. On je povzel samo prvi del šestega odstavka. Rekel je, da ta govori o tem, da vsi prijemki služijo za pokrivanje vseh izdatkov in je potem končal in šel na 74. člen. Ni res. V šestem odstavku piše, da to je tako, razen, in to je splošno načelo, če s tem zakonom ni drugače določeno, ali če z zakonom o izvrševanju proračuna ni drugače določeno. In potem seveda se v nadaljevanju definira tudi, na katere prejemke se to nanaša. Torej, v osnovnih ciljih in načelih zakona se definira, v katerem delu je možna izjema. In takšna izjema se je delala. Tudi v preteklih letih. In mi v tem delu ne odstopamo od tistega, kar je bilo, ampak tako tolmačimo zakon in tako piše, in zato predlagamo tudi takšno rešitev. Nedvomno bo pa o tem, kot je rekel dr. Bajuk, tekla diskusija tudi, ko bomo imeli zakon o izvrševanju proračuna.
Hvala lepa. Najprej gospod Janša, potem mag. Vizjak in potem dr. Bajuk. Izvolite, gospod Janša.
Se opravičujem, ampak gospod finančni minister je še enkrat potrdil tisto, kar mi skoz govorimo. To, kar je prebral, je argument za našo trditev, da je tisti del proračuna, ki namenja kupnino od prodaje državnega premoženja v neskladju z zakonom o javnih financah. V 6. točki 2. člena piše, da se vsi prejemki lahko namenijo za vse izdatke, razen, kadar zakon določa izjemo. Zakon o izvrševanju proračuna. Morda. Ampak zakon o javnih financah v členu, kjer posebej govori o prodaji državnega premoženja, v bistvu za en del možnih prihodkov zadevo zacementira. Če to ni tako, potem je ta zakon popolnoma odveč. Potem je ta zakon popolnoma odveč. Zakaj ste pa zapisali 74. člen potem v ta zakon. In to če je bilo doslej tako, da je bilo proti zakonu, to še ni argument za to, da je zdaj stvar naenkrat zakonita. To je ravno tako, kot če bi nekdo rekel, ker nekdo krade že tri leta, zdaj ni več kriminal.
Hvala lepa. Mag. Vizjak, izvolite. Gospod Rop, se opravičujem. K replikami so se prijavili najprej še mag. Vizjak, potem dr. Bajuk, potem boste lahko vi pojasnili. Izvolite.
Poglejte, saj ta razprava je mogoče čisto taka formalna. Ampak, dejansko se pa tu skriva veliko vsebine zadaj. 74. člen zakona o javnih financah pravi, da se kupnine od premoženja namenja tam, da odplačujemo dolg. To pomeni, da dolga ne povečujemo, ampak da ga s tem servisiramo oziroma zmanjšujemo in da imamo tisti prosti kapital proračuna na voljo lahko tudi za razvoj. In tu sem jaz začel in tu tudi končujem svojo razpravo, ne bom se več oglasil. Mi pa ne, mi pa namesto tega potrošimo večino tega denarja, preko 80 ali pa 70% za servisiranje nasedlih investicij, za servisiranje dolgov po nekih posebnih zakonih, za katere sem zelo razočaran, da ustrezne službe niso opozorile, da so v koliziji s 74. členom. Poudarjam pa, da če bi sledili to načelo, ki ga zagovarja finančni minister, bi bil lahko tudi odlok občine v nasprotju z zakonom o javnih financah, pa bi ga lahko upoštevali, vendar je s hierarhije predpisa to skrajno nedopustno. Če pa gledamo 6. točko 2. člena, iz tega tako sledi. Zato mislim in poudarjam, zakon o javnih financah je sistemski zakon, ki je v 74. členu določil specifični prihodek, ki se namenja za specifični namen. In mislim, da pod tem splošnim načelom tega ni moč dajati v druge namene, ker potem je to načelo brezpredmetno. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala, gospa predsedujoča. Samo eno pojasnilo. S tem, da sem opozoril državni zbor in si tudi dovolil opozoriti gospoda finančnega ministra, da je njegov predhodnik pred kratkim to izjavil, s tem nisem podal nobene ocene o njegovem prejšnjem delu, in če je to, kar je predlagal, dejansko bilo v skladu z njegovim prepričanjem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rop, izvolite.
Najprej bi v tem delu rad repliciral, kar se tiče vsebine. V nobenem primeru, za nobenega teh izdatkov, ki izvirajo iz prejemkov iz naslova kupnin, ne namenjamo teh sredstev za tekočo potrošnjo, temveč za preoblikovanje premoženja. Toliko o vsebini. To pomeni, da namenjamo ta sredstva za dokapitalizacijo. Torej, ne trošimotekoče, ga ne peljemo skozi A bilanco, torej ga ne potrošimo, ampak ga samo preoblikujemo, neko obliko premoženja v drugo obliko premoženja. Kar se tiče energetskega zakona, ta res določa, ne celotne kupnine, ampak 10% te kupnine, da se nameni za nasedle investicije. In upravičenost tega, ali je to smiselno ali ne, seveda nisem jaz tisti, ki naj to razlaga, verjetno pristojni minister. Vendar menim, da so še kako potrebne te investicije v tem primeru, če želimo imeti konkurenčno gospodarstvo tudi v tem segmentu. Drugače pa bi rekel, da se zdaj vrtimo že v začaranem krogu. Vendar nedvomno ostaja tisto, kar je prej tudi gospod Janša rekel - ali tu velja to, kar piše tu notri in se nanaša na zakon o javnih financah, in tu piše, ali zakon o izvrševanju proračuna. Torej, tu se mi razlikujemo. Vi trdite, da iz tega izhaja, da velja samo tisto, kar določa zakon o javnih financah, ne pa tudi to, kar v nadaljevanju pravi ta zakon, "ali z zakonom, ki ureja izvrševanje proračuna za posamezno leto". Nisem rekel, da jebilo protizakonito v preteklih letih to uporabljeno, rekel sem, da je bilo tudi tako tolmačeno, da v tem členu govorimo o tem zakonu o javnih financah ali zakonu o izvrševanju proračuna.
Hvala lepa. Najprej se je k repliki prijavil dr. Bajuk. Izvolite.
Hvala lepa. Samo to, mislim, da prav gotovo bo še prišlo do širše debate, ko bomo odprli razpravo o zakonu o izvrševanju proračuna. Rad bi pa le povedal, da v igri niso samo zakoni, v igri je tudi nek zdrav pristop, kaj hočemo v tej državi resnično doseči, na kakšen način, kakšno naj bo razmerje med izvršilno oblastjo in državnim zborom. Kdo dejansko ima dokončno avtoriteto v tej državi, v našem ustavnem redu, kako se razpolaga z javnimi sredstvi in kdo mora samo izvrševati. To so pa še druge dimenzije tega vprašanja, ki bodo prav gotovo tudi prišle na dan, ko bomo to debato in to razpravo odprli. Tudi zdrava pamet, o tem bomo imeli tudi, bom imel marsikaj povedati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janša, izvolite.
Če bi ta razlaga držala, ki jo je dal finančni minister, potem bi se podrl koncept javnih financ, tako kot je zastavljen v zakonu o javnih financah. Ta 2. člen zakona, ki govori o splošnih načelih, namreč definira splošno načelo. To splošno načelo je, da lahko vse prihodke, ki se zberejo v proračun, porabiš za vse izdatke. Da tukaj načelo ni omejitev. Nato pravi ta 6. točka drugega odstavka, da pa so omejitve lahko postavijo v drugih zakonih. No in v nadaljevanju tega zakona, ta, [[...]]6. točka drugega odstavka pravi, da se omejitve lahko postavijo samo z zakonom, z različnimi zakoni. Nekateri so našteti, ena dikcija je zelo splošna. In prav ta zakon že, ki je tudi zakon v nadaljevanju v 74. členu, za to kupnino od prodaje državnega premoženja že postavi omejitev. Že postavi omejitev, ne rabite še enega posebnega zakona, da bi to omejitev dodatno potrdil, prav tako pa ni možno z enim področnim zakonom to omejitev spet vrniti v splošno načelo. No, jaz mislim da, tukaj zgubljamo čas, ker najbrž gospoda ministra ne bomo prepričali, bi bilo pa zelo dobro, da dobimo uradno pravno tolmačenje. In to nikakor po mojem skromnem znanju prava, ne more biti takšno, kot ga zagovarja finančni minister, kjer se nam potem podre cel koncept javnih financ.
Hvala lepa. Ker nihče več ne želi razpravljati, zaključujem razpravo in sicer razpravo o splošnem delu predloga dopolnjenega proračuna. In prehajamo na odločanje o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Imam proceduralno vprašanje. Dejansko mi ni jasno, posebno pa ne še zdaj, ker nismo imeli zadosti časa, da bi se poglobili v novi poslovnik. Tukaj se bomo odločali sedaj o tem delu proračuna. Dejansko pa potem razprava o izvrševanju proračuna pride pa kasneje. Menim, da je skoraj nemogoče, ker to ni predvideno v tistem uskladitvenem amandmaju, vsaj po mojem, rad bi pa, da služba za zakonodajo ali pa kdo to raztolmači, kako dejansko se bomo lotili tega dela, če pride do spremembe v predlaganem zakonu o izvrševanje proračuna. Bolj jasno, če bo ta državni zbor sprejel predlog poslancev, ki je tudi podprt, ki je bil podprt na komisiji za nadzor proračuna in javnih financ, da se črta 6. člen, to bo imelo posledice ravno na tem delu, ki bi ga sedaj že odobrili ali pa sprejeli. Jaz samo opozarjam na to, da ne bomo potem, ko bomo črtali ali pa ne črtali, ko bomo sploh razpravljali o zakonu o izvrševanju proračuna, prišli do tega vprašanja, da gospodje, to je že sprejeto, se ne da več spreminjati. Oba zakona sta močno povezana in ravno ta člen, o katerem smo zdaj nehote že načeli debato, bo imel posledice v tem delu proračuna, ki bi ga sedaj sprejeli. Menim, da se mogoče lahko to zmenimo in da pač soglašamo s tem, da je razprava preliminarno zaključena. Ne vem pa, če je mogoče sedaj odločati, kot je bilo predvideno. Ker novi poslovnik ne vem, kako to vprašanje reši. Hvala lepa, gospa.
Hvala lepa, dr. Bajuk. Če dovolite, da vam pojasnim nov poslovnik določa pravile igre tako, kot je bilo sporočeno na začetku. In sicer smo zdaj odprli razpravo o splošnem delu predloga proračuna, razpravljali o splošnem delu, ki se nahaja v "debelem" zakonu v Uradnem listu, od strani 2161 do 2167, o tem delu. Razpravo smo zaključili in bomo odločali o splošnem delu. Potem gremo na obravnavo posebnega dela dopolnjenega predloga proračuna, kjer se po posameznih proračunskih uporabnikih, bomo imeli splošno razpravo in tudi o posameznih amandmajih, ki ste jih vložili in bomo odločali tudi o amandmajih k podprogramom, potem pa prehajamo še na obravnava načrta razvojnih programov, ki je v zadnjem delu Uradnega lista in odločamo tudi o tem delu posebej. Izvolite, gospod dr. Bajuk.
Hvala lepa. Oprostite, če morda nisem bil jasen. Ampak ravno to, kar ste zdaj omenili, da bomo sprejeli od strani 2161 do 2166, je to, kar me resnično moti. Ker, če bo prišlo do spremembe 6. člena zakona o izvrševanju proračuna, potem ima to svojo posledico na B računu finančnih terjatev in naložb in seveda tudi na C. Torej, gre za to, kaj lahko trenutno odobrimo in kaj ne. Mislim, da ta možnost ni bila predvidena v tem sprejetem poslovniku. In če jo nekdo lahko razjasni, bom pa zelo hvaležen. Hvala.
Hvala lepa. Še enkrat dovolite, preden vam, gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, dam besedo, da pojasnim dr. Bajuki. Seveda tudi vi uporabljate besedico če. Poslovnik nam narekuje postopanje takšno, kakršno izvajamo zdaj. In v tej fazi, kjer smo, moramo delo nadaljevati. Vaše opozorilo pa je zagotovo namestno. In tu smo razpravo že zaključili. Se opravičujem. Samo proceduralni predlogi so v tem trenutku še možni. Imate proceduralni predlog, gospod Zmago, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Mene zanima, če imam še pravico obrazložitve glasu pri tej tragikomedični zadevi, ki se ji reče novi poslovnik? Ali imam? Hvala lepa. Ali lahko zdaj obrazložim svoj glas pred glasovanjem, ali je kakšna nova določba, ki tudi to prepoveduje?
Dovolite, da tudi vam pojasnim. Preden bomo odločali o splošnem delu proračuna, imate pravico obrazložiti svoj glas.
Ali je to ta trenutek, ali počakam še nekaj trenutkov.
Lahko je ta trenutek, pa mislim, da je imel gospod Ciril Pucko še proceduralni predlog.
Torej bom počakal, da bo kolega Pucko imel proceduralni predlog [[....]]
[[...]]dovolite bom opozorila spoštovane [[...]]
[[...]]in potem bom obrazložil glas. Hvala lepa.
Proceduralni predlog, gospod Pucko.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. V bistvu ni proceduralni predlog, ampak sva s kolegom spoštovanim dr. Bajukom to vprašanje že rezrešila, ker ga zelo jasno razrešuje 7. člen spremenjenega poslovnika državnega zbora v drugem odstavku, v katerem govori o uskladitvenem amandmaju na zakon o izvrševanju proračuna, če je proračun prej sprejet in v nadaljevanju govori tudi o tem, če ta uskladitveni amandma ni sprejet, ni sprejet tudi državni proračun. Mislim, da tu ni nobene dileme. Hvala.
Hvala lepa za pojasnilo. Obrazložitev glasu pred odločanjem o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Pravzaprav ne vem zakaj se opozicija toliko trudi in prepričuje tiste, ki so se odločili, da bodo izglasovali proračun v nasprotju z željami slovenskih ljudi, ne teh politikov, ki sedijo tu notri, ampak v nasprotju z željami tistih ljudi, ki so tem politikom dali svojglas. Vse skupaj spominja na grško tragikomedijo, kjer na koncu vsi pomro, gledalci gredo domov s solznimi očmi, nekateri na morje, nekateri kam drugam, v bistvu se pa ne dogaja drugega kot norčevanje iz tistih, ki morajo nositi posledice. Proračun, kot je naravnan, je pravzaprav grozljiv. Ni upošteval niti ene pripombe oziroma tudi ne bo upošteval, tudi, če kakšna naknadna pripomba bo, ne bo upošteval ničesar. Niti ne gre za proračun koalicije, gre za proračun LDS-a. LDS si je že prilastil določene pozicije, kjer si bodo lahko še naprej delili finančna sredstva po dolgem in počez. Tiste, ki so si jih delili med tem časom in mimo LDS-a, so že odstranili z določenih položajev, tako, da bo več ostalo za čisto specifične ljudi. Mislim, da kaj podobnega se nebi smelo dogajati in zaradi tega bom glasoval proti temu proračunu. Glasoval ne samo sedaj, ampak ves čas bom glasoval proti proračunu. Mislim pa, da je smiselno in pomembno, da Slovenci in Slovenke zvedo, da gre tukaj za farsične zadeve, da gre tukaj zamešanje raznega zraka, mlatenje prazne slame in podobne zadeve. Tukaj se gremo nek "larpurlatizem", ki nima ne repe ne glave. Kakršnegakoli efekta iz tega pač ne bo. Ker pa so me kolegi v poslanski skupini prosili, da bi še njim pojasnil oziroma poskušal razjasniti vsaj nekaj, kar naj bi bila rdeča nit v tem proračunu, pa v imenu poslanske skupine zahtevam eno uro odmora za uskladitev. Hvala lepa.
Gospod Zmago Jelinčič, smo v fazi odločanja o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna in ne celotnega proračuna. Čaka nas še zelo veliko dela. Prehajamo pravzaprav na obravnavo najbolj zajetnega dela našega proračuna, to je posebni del, kjer so posamezni proračunski porabniki predstavljeni s svojimi programi, in imamozelo veliko amandmajev. Gospod Jelinčič, obrazložili ste svoj glas v tem delu.
Gospa predsednica, 72. člen poslovnika državnega zbora Republike Slovenije z razlagami, najnovejša izdaja - v drugem odstavku 72. člena piše: "Predsedujoči prekine delo državnega zbora, če to zahteva poslanska skupina zaradi posvetovanja v skupini." In to smo naredili v skladu s poslovnikom, zaradi posvetovanja v skupini, in pred glasovanjem - razen, če nimamo zdaj tu zopet nekega drugačnega tolmačenja poslovnika. Mislim, da bi bilo smiselno, da se ta zadeva upošteva in da se poslovnik vsaj še v tistih delih, ki ga še niste uspeli spremeniti, da se vsaj v tistih delih spoštuje poslovnik. Ali pa recite, veste, kaj, spoštovani gospodje iz opozicije, pojdite domov, saj vas tako ali tako ne rabimo. Saj konec koncev nas res ne rabite. Hvala.
Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti, z dolgoletno parlamentarno prakso, dovolite, da vam to poslovniško določbo, ki jo sami, mislim, zelo dobro poznate - s tem, ko ste prišli v fazo obrazložitve glasu, dobro veste, da smo začeli s postopkom odločanja. In preden ste obrazložili svoj glas, bi glede na razlago poslovniškega določila lahko zahtevali odmor pred odločanjem. Obrazložitev glasu se šteje za odločanje tega zbora.
Spoštovana gospa podpredsednica! Seja naj bi se vodila tako, da se reče, "zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje". Vi tega niste storili. Zaradi tega imam prav jaz in ne vi, razen če ni to zdaj naknadna sprememba poslovnika državnega zbora, ki jo bomo verjetno čez nekaj časa dobili tudi pisno.
Hvala lepa. Gospod Zmago Jelinčič, zaključujem splošno razpravo - sem jo zaključila. Potem ste rekli, "obrazložitev glasu". Proceduralni predlog je imel gospod Pucko, ki je obrazložil, kaj sta se dogovorila, in potem ste rekli vi, "obrazložitev glasu". In obrazložitev glasu je faza glasovanja. In, gospod Zmago Jelinčič, to je tolmačenje predsedujoče, in dovolite, da nadaljujemo delo. Smo v fazi odločanja. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Gospod Sašo Peče.
Hvala, da daste vsaj tokrat besedo, v naprej poveste kako se bo kdo odločal, ampak naj vas spomnim gospa, pustite nam pravico, da se ob tako pomembni zadevi kot je predlog proračuna, mogoče ta zadeva vam ne predstavlja tega pomena kot ga čutimo v slovenski nacionalni stranki, da se posvetujemo. Dosti je bilo različnih mnenj, dosti je bilo različnih stališč in prosim vas, vsaj tu bodite fer. Včeraj ob razpravi o umetnem oplojevanju ste dovolili gospe Oražmovi, da je repliko izrabila za prebiranje pisma, lepo vas prosim. Imejte enak odnos do vseh poslancev v tem državnem zboru, ne glede to, da vam slovenska nacionalna stranka ni pri srcu. Še enkrat vas prosimo, da nam na podlagi določb poslovnika, veljavnega poslovnika, dodelitev zahtevano pavzo. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Ker ne, prehajamo na odločanje. In sicer odločamo o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 12. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je splošni del dopolnjenega predloga proračuna sprejet. Prehajamo na obravnavo posebnega dela dopolnjenega predloga proračuna. Pisno se je v splošni razpravi prijavil gospod Franc Kangler. Izvolite gospod Kangler.
Hvala za besedo. No, sam se odločil, da tudi v tem državnem zboru glede proračuna malo spregovorim. In sem se nekoliko vsebinsko poglobil in zraven tudi vključil razvojni sektor, raziskovalni sektor tudi v državnem zboru, da me dopolni z nekaterimi statističnimi podatki in z nekaterimi statičnimi podatki Zavoda za statistiko Republike Slovenije. Moram reči, da sem sam razočaran nad investicijsko naravnanim proračunom. Ugotavljam, da ta proračun ne zagotavlja enakomernega investicijskega regionalnega razvoja v tej državi. Če bi rekel malo za šalo, malo zares, če bi to vzeli v metrih, bi lahko ugotovili, da merska enota meter v Kopru meri 50 centimetrov, v Mariboru 20 ali 30 centimetrov, v Celju 30 centimetrov v Ljubljani pa meter in pol ali meter 70. Zakaj sem se odločil, da na ta način tu spregovorim. Prepričan sem, da vlada Republike Slovenije premalo upošteva nekatere statistične podatke, ki kažejo vrsto let na nekatere težave v posameznih predelih države. In za uvod vam bom tudi jaz postregel z nekaterimi statističnimi podatki, ki kažejo drugačno sliko kot bi si jo želeli poslanci, ki danes sedimo v tem državnem zboru in ki si želimo, da bi čim prej sprejeli takšen proračun, da bi zagotavljal enakomeren regionalni razvoj. Pa mi dovolite, da na področju brezposelnosti Zavod za statistiko Republike Slovenije ugotavlja, da na oni strani Trojan, proti severnovzhodni Sloveniji, predvsem mislim tu Štajersko, Koroško in seveda tudi Prekmurje, je največja brezposelnost. V Mariboru je brezposelnost 20%, v Rušah 27,3 in so Ruše na prvem mestu. V Pesnici 26, v Ptuju 16, v Celju 14, Lendava 20, Gornja Radgona 20%. Ljubljana: brezposelnost 9,1%. In se vprašam in tudi vas sprašujem, kje vidite investicijsko naravnan proračun, da se bo ta brezposelnost na teh območjih, ki sem jih naštel, zmanjšala. Ti podatki, ki sem jih sedaj našel, niso samo podatki tega meseca ali tega leta, vrsto let. In čez noč se ti podatki brez aktivnega sodelovanja vlade ne bodo spremenili. In česmo pri brezposelnosti, za primerjavo, če povem Ljubljana - ljubljanska regija ima okoli 270 000 prebivalcev in ima prek javnih del samo 407 delavcev zaposlenih. Maribor s 115 000 prebivalci pa ima 731 delavcev prek javnih dela zaposlenih. Se pravi dvakrat več kot Ljubljana, glede na to, da nas je eno tretjino oziroma polovico manj kot Ljubljane. Naj mi nihče ne zameri, če pogledam po posameznih področjih. Veliko smo skozi ministrstvo za gospodarstvo namenili v razvoj regionalnih programov, predvsem mislim tu v zasavski regiji, malo manj kot 4 milijarde. In v posebnem delu, bom tudi prečital: "Ministrstvo za gospodarstvo bo na območju Zasavske regije izdalo vse razpoložljive ukrepe regionalne politike, kar pomeni: sofinanciranje infrastrukture, podjetniškega sektorja, podjetniških con, izvedbenih del regionalnega razvojnega programa in drugih ukrepov skladno s programom, sprejetim na vladi." Jaz nimam nič proti takšnemu programu in proti takšnemu regionalnemu razvoju v tem predelu naše republike. zelo pa me moti, da tam kjer je največja brezposelnost, severovzhodna Štajerska, Koroška in Prekmurje, takšnih regionalnih programov nimamo. In ministrstvo za gospodarstvo nameni malo manj kot 4 milijarde investicij na tem območju, pri čemer za sanacijo mulja v hidroelektrarni Mariborski otok in Posočju namenja samo 44 milijonov. Ostalih investicij v proračunu nisem razbral, ki bi bile na tem območju dravske doline razvidne. Na področju zdravstva lahko ugotovimo, predvsem mislim tu investicije, da so investicije v Ljubljani vredne 4 milijarde 602 milijona 241.000 tolarjev. V Mariboru 923.433 milijonov. Gre tu predvsem za investicijo psihiatrije. V Murski Soboti 454. V celjski bolnici, ki pokrije regijsko celjsko bolnico, če štejem, da pokrije 250.000 prebivalcev, paniti tolarja investicije. Niti tolarja. In če gremo gledat investicijske programe za nazaj in za naprej, bi lahko srečali podobno sliko, kar bom tudi kasneje iz nekaterih dokumentov tudi lahko dokazal. Če pogledamo izvajanje kulturnih programov, lahko ugotovimo, da preko 45% denarja na področju kulture ostane na območju Ljubljane. Ostalo se razdeli po Sloveniji. Izvajanje kulturnih programov imamo v Ljubljani 1 milijardo 434. 0,62 milijonov. V Mariboru 664.011, v Murski Soboti 442.461. Velikokrat so bile polemike okoli avtocestnih programov, o gradnji cest. Marsikdo je marsikaj očital prejšnjemu ministru, sedanjemu je bil indeks krepko zmanjšan. In glede na to, tudi sam sem večkrat opozarjal, os vzhod - zahod, sever - jug, se križa v Mariboru. Mejni prehod Šentilj je največji mejni prehod v Srednji Evropi. Vsi se moramo zavedati, da so se razmere na Balkanu normalizirale, stabilizirale in ta ves tranzit se je že pokazal pri teh velikonočnih praznikih, kjer se je rabilo eno uro ali pa dve uri potovanja od Maribora do Ptuja, kar zagotovo tudi lahko potrdi župan občine Miklavža, ki danes tu sedi med nami, da je to res, se bo odvijal prav na tej relaciji proti Balkanu. Če pa bi pogledali, kako je s cestnim programom in kako daleč so gradnje cest okoli Maribora,Dravske doline in vse severovzhodne Štajerske, sem prepričan, da bomo imeli v turistični sezoni veliko zapletov na področju cest in same infrastrukture v tem območju. Na tem območju, kljub statističnim podatkom o brezposelnosti, gospodarski rasti, čeprav se župan mestne občine Maribor zelo hvali, da se je gospodarska rast izboljšala, pri čemer se pa ne izboljšuje brezposelnost, imamo še eno veliko težavo. Za nas je zelo pomembno mariborsko letališče. Tu bi se morala vlada aktivno vključiti v razreševanjetega problema, ker je to letališče zelo pomembno. Na to sem že tudi sam predsednika vlade v razpravi večkrat opozoril, da je pomembno ne samo za severovzhodno Štajersko, Prekmurje in Koroško, pomembno je tudi z nacionalnega vidika in pogleda, ker si ne znam predstavljati, da bodo naši leaderji, naši predstavniki države potovali v tujino in ob zapletih na brniškem letališču pristajali v Zagrebu ali v Trstu. Če pogledamo investicije v okolje in prostor, kot da je nekdo čez noč pozabil na poplave v Dravski dolini in v Celjski dolini. Zelo zanimivo bi bilo vprašati nekatere župane, ki nosijo odgovornost in so prvi pri reševanju takšnih problemov na območju Dravske doline in Celjske doline, koliko jim je bilo odmerjenih sredstev za sanacijo nekaterih potokov, rek in podobnega. Zelo malo. In tu bi moral biti odnos ministrstva za okolje in prostor, glede na že dogodeno, malo drugačen, kot pa ga lahko iz tega proračuna ugotovimo. Če pogledamo ministrstvo za notranje zadeve, in pogledam investicije na upravni enoti Maribor, ki je druga največja upravna enota, in če pogledam probleme, s katerimi se srečuje glede prostorske stiske, in da ljudje čakajo na osebno izkaznico po dve, tri ure zaradi tega, ker vlada nima denarja, da bi lahko sanirali nekatere objekte v upravni enoti Maribor, lahko ugotovimo, da vlada ni namenila niti enega tolarja za ta problem, kljub temu, da je župan mestne občine Sovič večkrat urgiral - ki je tudi lastnik teh prostorov, kjer se nahaja ta upravna enota. Šolstvo. Lahko bi rekel, da lahko ugotavljamo, kar se srednjega šolstva tiče, da je primerljivo za to Dravsko dolino. Ni pa primerljivo, če pogledamo izgradnjo študentskih domov oziroma študentske domove v Mariboru in jih primerjamo z domovi v Ljubljani, ker je letos za študentske domove v Mariboru namenjenih 143 milijonov, za Ljubljano pa 513 milijonov; v letu 2000 malo manj kot 300, za Ljubljano 400, V letu 2004 200 milijonov za Maribor, 715 milijonov za Ljubljano. To pomeni, da nekateri statistični podatki kažejo, da se veliko naših študentov odloča, da gre študirat v Ljubljano. Malokateri se vrne iz Ljubljane v okolje, kjer živi, predvsem zaradi nekaterih argumentov, ki sem jih sedaj naštel, mislim predvsem brezposelnosti, ni razvojnih programov, ni investicijskega proračuna na tem območju, ki bi to brezposelnost zmanjšal. Še enkrat ponavljam. To so podatki Zavoda za statistiko Republike Slovenije. In dobro bi bilo, da bi tudi vlada nekatere podatke upoštevala pri pripravi proračuna. Nujno bi jih morala upoštevati. In prav gotovo, če sem pri ministrstvu za notranje zadeve in pri vladi, moram odkrito povedati, da sem zelo razočaran, kaj se je zgodilo z amandmajem, ki je Sovi jemal 100 milijonov in jih je namenil drugam. Tudi pri tem amandmaju se moramo ustaviti. Poglejte, v prejšnjem mandatu sem bil tudi sam poslanec in član nekaterih preiskovalnih komisij. Ta arogantni odnos Sove do parlamentarcev, do nekaterih komisij v tem državnem zboru si ne zasluži, da bi investirali v to službo. Z niti enim podatkom Sova ni seznanila niti ene preiskovalne komisije. Z niti enim podatkom. Potem se ti kot parlamentarcu postavi vprašanje, zakaj jo sploh potrebujemo. Oziroma, komu ta služba služi. Komu ta služba služi. In za kaj porabi denar. Pa verjetno bo kolega Moge znal to še bolj povedati kot pa jaz. Ker je marsikateri podatek zahteval od te službe, pa ga ni dobil, kljub temu, da vsi vemo, da jih ima. In takšno službo imamo, ki si upa javno na teh preiskovalnih komisijah ali na komisiji za nadzor nad obveščevalnimi službami zavajati z nekaterimi podatki. Nič nimamo. Če pa je že prejšnji direktor želel podati vsaj delček resnice, kaj Sova ve, je bil v 14 dnevih razrešen in upokojen. To je podoba naše Sove. Če pogledamo področje pravosodja in težave, s katerimi se srečujejo naši sodniki in ta veja oblasti, so prevelike, da bi tu razpravljali v tej smeri, ker tisti, kateri smo člani odbora za notranjo politiko in pravosodje in ki smo bili tudi v prejšnjem mandatu vemo, da so to težave, ki se vlečejo že deset let. Da bi mi morali nositi odgovornost do tistih občanov, ko čakajo na sodne postopke po štiri, po pet let, tudi v civilnih tožbah, ne samo v kazenskih. In da do teh sodb ne pride zato, ker sodniki nimajo sredstev, da bi lahko dodatno delovno silo zaposlili, da bi jim lahko plačali nadure in tudi na nek način stimulirali. Lahko bi še šel po nekaterih drugih ministrstvih, pa moj namen ni, da bi preveč zgubljali časa pri tem. Moj namen je, da končno enkrat, ne glede na stranko, spoštovani poslanci, opozorimo vlado, da opozorimo vlado, da Ljubljana ni Slovenija, je pa Ljubljana glavno mesto Republike Slovenije. In potrebno bo investicijsko proračune tako naravnati, da bodo zagotavljali enakomerne regionalne razvoje vseh slovenskih krajev. Tako namreč kažejo statistični podatki. Jaz jim verjamem, ker so strokovno in temeljito obdelani in tudi zbrani. In da v mariborski ali pa v dravski dolini v desetih letih, pa pri tem proračunu, pri čemer smem opozoriti, da gre to za preko 150 do 200 tisoč ljudi. Vsi dobro vemo, da je to bilo in je še industrijsko mesto, ki je trpelo veliko gospodarsko škodo po letu 1990 zaradi Balkana, zaradi osamosvojitve in da je na samem vrhu brezposelnosti vsa ta Dravska dolina, je pa ne najdemo nikjer, v nobenem regionalnem programu v takšnem, kot je ministrstvo za gospdarstvo namenilo zasavski regiji, ki ima petkrat manj prebivalcev kot jo pa ima Dravska dolina. Razumem, da imajo zakonsko podlago, ampak zasavska regija ni samo ena regija v Republiki Sloveniji. V zasavski regiji je brezposelnost 12-procentna. In tu bi se morali vprašati. In moj nastop, želim opozoriti vlado, da proračun za naslednje leto, ki ga bo pripravila v drugem mesecu, upošteva tudi nekatere statistične podatke, ki kažejo na to, da so nekatere regije, ne samo dravska, prekmurska ali koroška, finančno premalo pokrite oziroma vlada ne zagotavlja enakomernega vseslovenskega regionalnega razvoja. Če bi mi uspelo pridobiti podatke, koliko ljudi se iz Dravske doline s stalnim bivališčem v tej dolini vozi vsakodnevno v službo v Ljubljano ali pa sorazmerne podatke obratno, bi bile številke katastrofalne. Je pa to žalostna podoba in spoštovani ministri, skupaj s predsednikom vlade, veliko nezadovoljstvo je ne glede na koalicijo, opozocijo, na stranko, med poslanci glede samega proračuna. Razumem, da je vsak proračun v prvem letu nekatere koalicije, v prvem letu koalicije zelo obremenjen s preobremenitvami iz preteklosti. Vendar, potrebno bo zagotoviti proračun v takšni meri, da bo zagotavljal, še enkrat poudarjam, enakomeren regionalni razvoj, ne samo na enem področju. Ne mislim samo v kulturi. Tako kot si v Ljubljani nekdo privošči, da gre rad v gledališče, v kino, tako si tudi v Mariboru, v Prekmurju, na Ptuju ali še kje drugje, tudi na Primorskem. Tako, kot imajo rudnike, industrijo v Zasavju, jih imajo tudi v Prekmurju, jih imajo na Koroškem, jih imajo v Celju, v Mariboru in vlada bo morala začeti razmišljati o nekaterih še drugih regionalnih programih. Kar nekaj amandmajev je bilo pripravljeno in je pripravljeno, ki bi lahko spremenili podobo tega proračuna. Če nekateri amandmaji ne bodo sprejeti, verjetno tudi mojega glasu ne bo, da v tem delu, drugem delu proračuna ne bom podprl. V prvem delu sem ga podprl, izključno zato, da pridemo do tega drugega dela in da se še poskušamo o nekaterih amandmajih, ki so vloženi, dogovoriti in vsaj nekoliko spremeniti podobo samega proračuna. Hvala.
Hvala lepa. Imam prijavljen dva, tri govorce za replike. In sicer, najprej gospod Rudolf Moge, potem gospod Barovič in tudi gospod Terčon. Replika.
Hvala lepa za besedo. V tej grenkobe polni razpravi prvaka Slovenske ljudske stranke v Mariboru, poslanskega kolega Kanglerja, bi je dejal, da je stanje takšno, kakršnega je opisal, zares resnično in je to tukaj ob tej razpravi proračuna to hkrati ena plastična slika mesta, od koder oba kot poslanca prihajava in da ni samo grenkoba v tem, da mi kot poslanci nismo dovolj naredili, ampak je grenkoba v tem, da ljudje, ki so odgovorni za takšno podjetje, bodisi na rangu državne uprave v Mariboru, bodisi na lokalni upravi, bodisi da kot voditelji javnih zavodov in projektov v Mariboru niso naredili tistega dela, ki bi ga morali narediti. In tudi vodje vseh političnih strank Maribora, bi se morali na tem, kar je kolega Kangler govoril globoko zamisliti in nekako svoje delovanje v Mariboru drugače izpeljati. Da pa v Mariboru le vse ni tako, kot je kolega opozarjal, bi povedal samo nekaj podatkov, zaradi katerih osebno vidim, da se slika izboljšuje. Z ljudmi, ki hočejo Mariboru pomagati, se je pač zgodilo to, da so ti, ki vodijo ta razvoj, dosegli, da Maribor nima več stagnacije v zaposlovanju, pač pa zaposlovanje narašča, da ima Maribor dohodnino na prebivalca 137%, se pravi 37% nad povprečjem Slovenije, in je ena izmed redkih občin, ki lahko iz države črpa samo 20% sredstev za investicije, se pravi, ta kazalec ni tako črnogled. In če še malo povem, koliko država daje v Maribor, poglejte, samo za financiranje zdravstvenih zavodov mestne občine Maribor iz sredstev zdravstvene blagajne dobi Maribor 36 milijard 377 milijonov. Temu doda še ministrstvo za zdravstvo 150 milijonov tolarjev. V Mariboru bo ministrstvo za zdravstvo za investicije v zdravstvene domove primestnih občin vložilo 220 milijonov, za investicije v bolnišnico za očesni in otolaringološki oddelek ter psihiatrični oddelek 835 milijonov tolarjev; da, če nadaljujem, bo država dala univerzi v Mariboru 7 milijard denarja, srednjim šolam 5,5 milijarde, osnovnim šolam 3,3 milijarde; da bo s področja investicij Maribor deležen milijarde 64 milijonov tolarjev. In če bi tako nadaljeval še, recimo, s področja kulture, tu bodo dobili: SNG Maribor milijardo 500, lutkovno gledališče 80 milijonov. Investicije bodo tu v znesku 332 milijonov, tako da bo samo ministrstvo za kulturo v Maribor dalo 2 milijardi 519milijonov, in še bi lahko našteval. Država tako mačehovsko na mesto, iz katerega izhajam, ne gleda. Je pa problem nekje drugje, spoštovane kolegice in kolegi, da bi se tudi ljudje, ki stojijo z nami vred kot poslanci, ki smo volivcem obljubili, na najbolj odgovornih mestih, naj med seboj ne prepirali na takih detajlih, da se vodstvo univerze v Mariboru, to je univerzitetnega mesta Maribor, in vodstvo, recimo, lokalnih skupnosti ne morejo dogovoriti, kam bi postavili kip prvega rektorja mariborske univerze. Te stvari so takšne, da bodo ljudje enkrat, tukaj "urbi et orbi" povem, se morali zavedati, da so na takih mestih zato, da služijo ljudem, ne pa da tam poskušajo uveljaviti svojo voljo in zmagati s svojimi osebnimi ambicijami in projekti. Mislim, da je debata, ki jo je sprožil moj poslanski kolega Kangler, torej tudi delček tega, da se bo država morala še bolj vključiti v to problematiko Maribora. Hkrati pa tudi pričakujem, da se bodo moje someščanke in someščani iz mesta ob Dravi, ki zasedajo najbolj odgovorne položaje, tudi drugače lotili razreševanja te problematike. Se opravičujem, če sem bil nekoliko dolg, ampak to je samo en del resnice, ki sva jo eden in drug povedala. Jaz se Franciju Kanglerju zahvaljujem kot kolegu iz drugega mandata, da je vse te stvari enkrat razkril, tukajle javno povedal in mislim, da bo ta debata, ki sva jo tukaj odprla imela tudi odblisk in posledice v mestu samem in seveda tudi v državi. Jaz bom vsekakor pri teh projektih pomagal.
Hvala lepa, kolega Moge. Po vrsti imajo replike kolega Barovič, Kopušar, Terčon in Peče. Najprej kolega [[...]]prosim, tako so mi sporočili vrstni red. Kolega Barovič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kot sem že v razpravi v splošnem delu uporabil metaforično inštitut družine in želje, se v tem posebnem delu seveda to kaže. Gospod spoštovani kolega Kangler, moram vam replicirati. Zakaj? Prvič, moj poslanski kolega Sašo Peče je vložil kar nekaj amandmajev, ki so govorili v dobro in v prid razvoju mariborske občine, infrastrukture in marsičesa. Vi, v koaliciji, ste amandmaje po tekočem traku zavračali. Vi, koalicija, tiste, ki jih je gospod Peče vložil v dobro Maribora. Tudi danes bo priložnost in možnost, da boste podprli amandmaje, ki govorijo v prid razvoju občine Maribor. Drugič. Če je kdo, verjemite mi, da so ljudje v Zasavju tisti, ki so hoteli delati. Dokazi so, rudnik Trbovlje-Hrastnik ima najmanj za 25 let neto zalog premoga. Ponujena je bila gradnja TET3 z vsemi sodobnimi napravami. Ta država je ukazala zapreti rudnik Trbovlje-Hrastnik, ne zgraditi TET3. Rudnik Trbovlje-Hrastnik je državno podjetje in država kot lastnik bo seveda morala in je dolžna moralno in drugače poskrbeti za svoje ljudi. In tretjič, če bi se enako zgodilo, če bi se s Tamom kot se je z rudnikom Trbovlje-Hrastnik in z razvojem Zasavske regije, tako kot zadnjič, ko sem vas, kolega iz opozicije pozval, bom tudi sam podprl, če boste seveda uspeli izglasovati in vpeljati v ta institut zakon o poroštvu države za, ne vem, razvoj nekega državnega podjetja v Mariboru, ki ga je država načrtno hotela zapreti. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Barovič. Kolega Gračner ima besedo, za njim kolega Terčon.
Hvala lepa, gospod predsednik. V bistvu bi se navezal in nadaljeval govor kolega poslanca Baroviča. Razumem gospoda Kanglerja, da se zavzema za svoje mesto, da mu ni vseeno, vendar menim, da je zelo nefer, da pri tem s prstom kaže pač na druge, še bolj problematične regije in še bolj problematična mesta, kajti vsi tisti problemi, ki jih je sam naštel, lahko zatrdim, da so pri nas v Zasavju še mnogo hujši in pereči. Plus tega pa smo prav v Trbovljah in v Hrastniku še v posebnem položaju, kajti v prihodnje se nam obeta oziroma tako je vlada tudi že sklenila, da se nam pač obeta zapiranje največjega generatorja zaposlenosti v Zasavju in seveda tudi vseh povezanih dejavnosti. Ne smemo pozabiti, da je rudnik Trbovlje Hrastnik preko 200 let v bistvu z energijo oskrboval tako Slovenijo kot tudi Jugoslavijo in tudi prispeval k razvoju, kakršnega smo deležni vsi danes. Razumeti morate, da je zapiranje rudnikov poseben proces, tako posvetu kot tudi pri nas. Slovenija ni pač takšna država in tudi Evropa ni, da bi se lahko rudniki zapirali tako kot se mogoče v Avstraliji in v Združenih državah Amerike, ko jih pač ne zapirajo in ko za to niso potrebni stroški. Situacija je takšna, da bi se morali potem vsi, ki živimo v Trbovljah in v Hrastniku, iz tega mesta preseliti, kajti preko 200 let se je pod našimi tlemi kopalo in iznašalo ven energent in ni prav, da bi sedaj zaprli, mislim da bi se iz tega kraja sedaj morali izseliti. Pač za zapiranje tega, rudnikov in vseh drugih, kar se dela po zemljo, so potrebni stroški in največ teh sredstev bo šlo sigurno za zapiranje rudnikov, za zapiranje teh opuščenih jam, kar v bodoče pomeni, da se tla tam ne bodo posedala. Tako se ne morem, nikakor se nemorem sprijazniti s tem, da je s prstom kazal na Zasavje kot na neko privilegirano regijo, kajti mi tam se soočamo s popolnoma istimi problemi kot se soočajo ne samo v Mariboru, ampak tudi v vseh drugih pokrajinah in regijah kot se mi zdi tudi v celi Sloveniji. Moja replika se je nanašala na ta del izvajanja in s tem zaključujem tudi svojo repliko. Hvala.
Hvala lepa kolega Gračner. Kolega Terčon ima besedo, za njim kolega Peče.
Hvala, gospod predsednik. Sem poslanec v drugem mandatu. Moram povedati, da sem pri razpravah o proračunu največkrat naletel na razprave, ki so povezane z Mariborom, z neko vrsto konkurenco med Ljubljano in Mariborom. Jaz bi rad rekel, da imamo eno glavno mesto, to je Ljubljana in da med večino prebivalstva je verjetno razpoloženje tako, da nam je že to glavno mesto dovolj in da ne rabimo dveh glavnih mest. Ker se v teh razpravah večkrat vzbuja vtis, da rabimo nekako dve glavni mesti. Temu je podlegla tudi oblast marsikaterikrat. Tako smo celo ministrstvo za turizem umestili v najbolj industrijsko mesto v Sloveniji. Okoli tega se je dogajalo, so se dogajale razno razne neumnosti. Ne bi hotel, da se ta razprava prevesi v licitiranje, vidim dva poslanca iz Maribora, ki lecitirata, kaj je država storila in kaj ne za mesto Maribor. Proračun je proračun cele Slovenije. Mislim pa, da problem leži nekje drugje. Leži v samem sistemu države Slovenije, ki je očitno preveč centralizirana. In to je problem oblasti. Ni torej problem samo v razmerju Ljubljana - Maribor in prosim, ne mi hoditi s podatki, koliko bo dobila Ljubljana in koliko Maribor. Obe mesti imata univerzo, ki sta po moje predimenzionirani in nista primerljivi, konkurirata za ministrstvo, za razne državne institucije, vendar Slovenija nisamo Ljubljana in Maribor, konec koncev ne predstavljata oba skupaj niti četrtine celotne slovenske populacije. Torej, problem leži v sistemu oziroma, v preveč centraliziranem sistemu. In to ni problem sprejemanja tega proračuna. Dejstvo pa je, da imamo sistem, ki je preveč centraliziran. To se kaže tudi v proračunu. In dejstvo je, da je Slovenija na globalni ravni od osamosvojitve naprej naredila velik korak naprej, če gledamo po kriterijih bruto družbenega produkta, standarda, stopnje brezposelnosti sicer ne, ampak da je v stopnji razvitosti med določenimi regijami storila velik korak nazaj. Svoje stopnje razvitosti v Ljubljani ali nekaterih razvitih regijah nasproti nerazvitim, se je razkorak se je ogromno povečal. To je debata, za katero upam, da jo bomo opravili v nadaljevanju tega mandata in da bomo to državo bolj regionalizirali in da bodo tudi proračuni bolj regionalni oziroma, da bodo proračuni razporejeni na institucije, ki bodo bolj regionalne in se bo denar kanaliziral skozi regionalno institucijo. Takrat bodo te debate odpadle in se bomo vprašali nekaj, kar bi se morali deloma že danes vprašati, tudi kaj smo sami storili za razvoj svojega kraja in ne samo kar mora država storiti za razvoj našega kraja. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Terčon. Kolega Peče, za njim kolega Kangler in Jerovšek.
Replika na kar nekaj razpravljavcev pred mano, na začetku na gospoda Terčona. Veste, gospod Terčon, najlažje je govoriti. Najlažje je na napake opozarjati. Težje pa je skušati napake popraviti. Vi samo govorite. In ko že govorite o razmerju Ljubljana - Maribor, se enostavno tu moram oglasiti. Prihajam iz mesta Maribor, in če lahko, vas ne vprašam za dovoljenje, vzamem vaš citat, kandidirata za ministrstvi Ljubljana in Maribor, zakaj se mariborčani pritožujemo. Ker konstantno na razpisu dobiva Ljubljana. Ali ni to zadosten razlog, gospod Terčon, pomislite. In druga zadeva. Moj kolega Bogdan Barovič ima zelo rad navado citirati različne književnike. Ampak za vse tiste govornike pred mano, ko se v Mariboru tako na široko hvalijo, kako so oni za tisto našo lokalno samoupravo iz Maribora, recimo gospod Moge. Poglejte, kdo je končal v 9. krogu pri Danteju. Vsi tisti pa, ki bi resnično skušali pomagati mestu, podprite amandmaje, ki jih vlaga slovenska nacionalna stranka in ki so, žal, edini v tem državnem zboru, ki govorijo o finančnih sredstvih, ki so bila zagotovljena pred letom v pogodbenih obveznostih, a jih žal vlada v letošnji proračun ni vključila. Hvala.
Hvala lepa, kolega Peče. Kolega Kangler, za njim kolega Jerovšek in kolega Moge se tudi javlja.
Repliciram trem kolegom, gospodu Mogetu, Terčonu in Baroviču. Gospod Barovič in kolega iz Zasavja, preberite moj magnetogram, pa boste lahko ugotovili, da ne nasprotujem temu regionalnemu programu v Zasavju. Preberite! Niste me dobro poslušali. Poudaril sem, da si takšen program zasluži še kdo v te državi, ne samo Zasavje. To sem poudaril. Kolega Moge, strinjam se z vami, da sem sam vzel malo bolj plastično sliko, vi malo bolj finančno, ampak sami veste in dobro veste, da je ta slika bolj ali manj jasna samo na področju šolstva, pa mogoče zdravstva. Na področju gospodarstva in na nekaterih drugih postavkah je pa zelo slaba. Tudi sam sem poudaril, da so na šolstvu nekoliko boljše spremembe nasproti prejšnjim letom. Kar se pa tiče vas, kolega Terčon, ki ste prvi začeli potencirati, katero je glavno mesto, in Maribor, vam pa odkrito povem. Prvo kot prvo ste dejali, da je bilo ministrstvo za malo gospodarstvo neumnost. Ali ste to dejali ali niste dejali? Potem morate to reči tudi vašemu predsedniku stranke in predsedniku vlade, da je on tisti, ki je to neumnost dopustil v prejšnjem mandatu. Tudi to mu povejte! Če je to bila za vas neumnost,potem vaš predsednik stranke dela neumnosti. In takrat je Maribor dobil cvet, ki je čez tri leta in pol tudi ugasnil. Gospod Terčon, verjetno ste tudi poslušali enega izmed vaših poslancev, ki se je v prejšnjem mandatu boril za direkcijo za železniški promet v Mariboru, ki je tudi dejal, da je liberalna demokracija imela v Mariboru kongres in da je v kongresni deklaraciji zapisala, naj Maribor zacveti. Maribor z enim samim cvetom ne bo nikoli zacvetel, še ta je uvenel. In prav k temu je pomagal tudi vaš predsednik vlade, ko je ukinil ministrstvo za malo gospodarstvo. Te vaše navedbe so točne, ko govorimo o centralizaciji. Če želimo vladi to centralizacijo dokazati in pokazati, rabimo konkretne podatke. Ti konkretni podatki so pa statistični podatki. Zakaj potem imamo Zavod za statistiko? Zato, da so nekateri plačani, da samo zbirajo podatke, ali zato, da bomo te statistične podatke uporabljali vsi, ki se ukvarjamo kakorkoli s proračunom, vlada, državni zbor in še kdo drug? Je potrebno tudi uporabljati statistične podatke, in to so indikatorji, ki kažejo na take ali drugačne težave.
Hvala lepa. Nihče verjetno ne želi, niti ne sme omejevati te diskusije. Vendar se bomo strinjali, da dolgoletne izkušnje nas to učijo, velja slediti temi razprave. Vedno, ko jo brez potrebe personaliziramo, odpiramo polje novih replik. Jaz bi pozval vse kolege in kolegice, da poskušamo ostati, kolikor je mogoče, znotraj proračunske teme, čeprav se vsi zavedamo, da je to najbolj splošna razprava v parlamentu ob imenovanju vlade. Tako, da kolikor je mogoče, pozivam vse razpravljavce. Zdaj je tukaj kar dolga lista prijavljenih za replike, ki skušajo čimbolj slediti temu. Kolega Jerovšek ima besedo, za njim kolega Moge.
Hvala lepa. Repliciram večim, ampak predvsem gospodu Mogetu in gospodu Kanglerju, kajti v njunih nastopih smo opazili, da se jima je zgodilo razodetje. Kljub temu pa, da se jima je zgodilo razodetje, se jima pa očitno ni zgodilo vnebovzetje. Ali kakor se ni zgodilo vnebovzetje za celotno Štajersko. In še za druge regije, ki zaostajajo v svojem razvoju. O trenutnem statusu bi rekel, da je Štajerska in z njim vred gospod Kangler pristal v peklu. Gospod Moge pa je po svoji nadaljnji razpravi očitno v vicah. In to je bil gospod Moge očitno v vicah celotni prejšnji mandat. Namreč, spominjam se, da je pred štirimi leti, ko smo postavljali Drnovškovo vlado, bil poln hvale, kaj je predhodna Drnovškova vlada naredila za Maribor. Tako impozantno, veliko je naredila po takratnih, da sem potem pogosto slišal, da se mariborčani sploh niso zavedali, kaj je vse takratna vlada za Maribor naredila. Kljub temu, da je bila stopnja brezposelnosti okoli 25%. In tudi nadaljnje izvajanje gospoda Mogeta, čeprav je na začetku rekel, da grenkoba, ki izhaja iz nastopa gospoda Kanglerja v celoti drži, nadaljnje izvajanje pa se je pokazalo, da tisti tretma, ki je v vicah običajen, še ni bil uspešen. Pa še se stalno cvre. Potem je bil pa v drugem delu spet poln hvale, kaj vse so v Mariboru dobili. Imam dober test, da bomo lahko ugotovili, kje sta omenjena kolega danes. Mimogrede moram pohvaliti načelnost gospoda Kanglerja, tako kot je nasprotoval prejšnji svoji vladi, Bajukovi vladi, tako nasprotuje tudi sedanji. In glejte, imam pa dober test. Prav gotovo je eno od najbolj zapostavljenih področij, zaradi katerega se sam borim že štiri leta, medtem mi je minister Ganter ušel na drugi resor, čeprav je nič kolikokrat obljubil, kako bo zagotovil sredstva za obubožano, poplavljeno, prizadeto Dravinjsko dolino. Pred petimi leti je bil, v času volilne kampanje tam na licu mesta in je zagotavljal, da že v proračunu za leto 1996, to ne vem ali 100 milijonov ali 200 milijonov. Ostajam pri teh skromnih sredstvih in jih vsako leto, tudi letos 200 milijonov. Vendar ministra Gantarja ni več na tem resorju, minister Kopač je v ilegali kot sem omenil pred dnevni, ga tudi danes ni tukaj, vendar ni drobtinice, niti drobtinice, ampak kljub temu, da je tam 800 hektarjev vsako leto ne vem kolikokrat poplavljenih, da se tam ne da živeti, da se tam ljudje odseljujejo, da je to tako področje na robu Haloz, pa del Haloz, za katerega je ob nastopih ministrov in te vlade, polno razumevanja. Sprejeti so zakoni, v katerih je bilo rečeno, da bo ravno tako področje deležno razvojnih spodbud, se pravi skozi zakon o spodbujanju regionalnega razvoja. In prosim, da na tem testu, eno najbolj zapostavljenih področij, vključno s celotnimi Halozami, to sem že večkrat predlagal, da bi tudi za Haloze dali tak zakon, kot smo za Zasavje ker si bolj zasluži,da omenjene kolege, ki so tako zaskrbljeni za neko pravičnost, za regionalni razvoj, enakomeren, da podprejo ta amandma za borih 200 milijonov, ki se nanaša na Dravinjsko dolino, to je ministrstvo za okolje in prostor, urejanje voda. Mislim, da bi bila toza omenjene poslance najboljša kura, da pridejo iz vic v nebesa in da zaživijo v polnem svetniškem siju. Hvala.
Gospod Jerovšek se zanaša na to, da mu Dante ne more replicirati, zato bodo to storili kolegi Moge, Barovič, Terčon in Kangler. Še enkrat prosim, da bi poskušali čim bolj omejiti diskusije, ki niso najbolj neposredno vezane na proračun. Kolega Moge.
Predsednik, hvala lepa. Doktorska dizertacija regiliozne obdelave nastopov, najinih s kolegom Kanglerjem, me je prepričala, da ste izredno moder mož in jaz se repliki odpovedujem.
Hvala lepa. Cenimo to. Kolega Barovič.
30 sekund, če dovolite. Kolega Kangler, jaz sem vas razumel popolnoma. Jaz sem vam hotel samo obrazložiti. Pa bom res uporabil Dostojevskega Zločin in kazen. Rekli ste, da je bilo Zasavje, da je zaslužilo, da si drugi tudi zaslužijo. Jaz bi pa mogoče razmišljal, da je bilo kaznovano. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Terčon, za njim kolega Kangler in nimam več prijavljenih za replike.
Hvala, gospod predsednik. Repliciram najprej gospodu Pečetu. On je spet omenjal in primerjal Ljubljano in Maribor. Jaz sem samo opozarjal, da je prek tri četrtine Slovenije izven Ljubljane in Maribora. Toliko samo na kratko. Kar se tiče gospoda Kanglerja, želim, gospod Kangler, da gremo skupaj pogledati, da greva jaz in vi skupaj pogledati magnetogram, kar se tiče neumnosti in ministrstva za turizem, sem se jaz izrazil, ne za malo gospodarstvo. Jaz sem rekel, da smo umestili ministrstvo za turizem v najbolj industrijsko slovensko mesto, rekel pa sem, da se je zgodilo pa v zvezi z decentralizacijo tudi mnogo neumnosti. Glede umestitve ministrstva za turizem, če to ni bila neumnost, me boste moral pa še prepričati, gospod Kangler. Me pa veseli razprava gospoda Jerovška, ki je opozoril, da Slovenija ni samo Ljubjana in Maribor in da obstaja tudi med Mariborom in drugimi predeli Štajerske vsaj v proračunu neka razlika. Moje glavno opozoriloje šlo samo v dve smeri, da se neha lecitirati pri tem proračunu med Ljubljano in Mariborom in opozorilo oblasti, torej oblasti, katero podpiramo, gospod Kangler, vsaj tako bi se spodobilo, torej glede centralizacije države, da je ta država preveč centralizirana, kar je atribut v resnici neravzitih in nerazvitih držav.
Hvala lepa, kolega Terčon. Kolega Kangler.
Hvala za besedu. Kolegu Terčonu ne bom repliciral, se odpovedujem. Nikakor pa ne morem mimo poslanskega kolega gospoda Jerovška. Če je s svojim nastopom pravkar dokazal, da pri njem velja samo strankarska disciplina, ko je omenil, da sem nasprotoval Bajukovi vladi in da tudi tej. Kolega Jerovšek, da sem nasprotoval Bajukovi vladi drži, priznam. Pa vam bom povedal zakaj. Največ zaslug ima vaš predsednik stranke. Kolega Bajuk, takrat ko smo vlado izvolili, je pred 28 poslanci, pred slepim dr. Možganom, obljubil, da ne bo zamenjal niti enega ministra slovenske ljudskestranke. Če lažem jaz, tu so vsi poslanci, ki so bili takrat na poslanski skupini prisotni.
Kolega Kangler to ni predmet te razprave.
Zakaj ne podpiram, bom povedal [[...]]
[[...]]to zagotovo ni predmet proračunske razprave [[....]]
[[...]]dovolite, da končam.
[[...]]prosim.
Takrat pa je kolega Bajuk s pomočjo vašega predsednika zamenjal 5 naših ministrov za obdobje treh mesecev. In to je bil eden izmed razlogov, da se nekdo ni držal svoje besede. Če pa jaz v tem parlamentu, ne glede na to, iz katere stranke kdo prihaja in v kakšni poziciji je moja stranka, opozorim na probleme in težave s katerimi se srečujem v tistem okolju v katerem živim in od koder prihajam, pa še to ne pomeni, da ne podpiram te vlade. Če pa bi moral tako misliti kot misli en človek, kot misli predsednik stranke, če vi imate takšen stil del v vaši poslanski skupini, kolega Jerovšek, pri nas je podoba demokracije v poslanski skupini malo drugačna in si jo na drug način razlagamo, kot ste jo malo prej vi povedali.
Vidim, da ni želje po repliki, kar je dobro. Ker sicer ne bi dovoljeval te razprave naprej. Kolega Sok je dolgo časa čakal in zdaj mu dajem besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Najprej vam moram povedati, da me skrbi početje podpredsednice tega državnega zbora, ki je prej nekako v nasprotju s poslovnikom določila in ni upoštevala predloga nacionalne stranke oziroma gospoda Jelinčiča. Upam, da to ne bo prišlo v navado in da se bo poslovnik kljub večini, ki jo koalicija v tem parlamentu ima, spoštoval. Sicer je res brez vsake vrednosti razprava, nas opozicijskih poslancev in opozarjanje na določene zadeve, tudi na nepravilnosti. Toliko o tem, ker mi prej tudi besedo ni hotela dati, ko sem hotel reagirati na to njeno odločitev. Kar se mi zdi bistveno o tem posebnem delu proračuna bi želel povedati. Poskušal bom biti kratek. Poglejte, spoštovane kolegice poslanke in poslanci, predstavniki vlade, nas Slovencev in Slovenk je v bistvu iz leta v leto manj. Tudi včeraj sprejeti zakon o umetnem oplojevanju nam bistveno k temu ne bo pripomogel in živimo pač v nekem začaranem krogu, prebivalstvo se stara, število prebivalstva se manjša,s tem pa tisto gospodarstvo, ki je, prevzema na sebe vedno večje in večje breme. To, kar se mi zdi in kar bi morala biti prioriteta v našem proračunu in mislim, da je del te razprave pred mojo tudi potekal v tem smislu je, da bi v Sloveniji obdržali predvsem ohranitev in poseljenost prostora, da bi ohranili kulturno krajino in pa, da bi v skladu s tem, na podeželju pridelali dovolj zdrave in kvalitetne hrane. Nič nam namreč v bodoče ne bo pomagal še kakšen gospodarski razvoj, če bomo zapravili te možnosti, ki jih v Sloveniji v tem trenutku nasproti Evropski uniji še vedno imamo. Ob tem dejstvu, ob ohranitvi prostora in ohranjanju tega, kar imamo, pa bi rad poudaril tri področja iz tega proračuna, ki se mi zdijo zlasti pomembna in nekako v meni vzbujajo zaskrbljenost. Prvo je področje prometa. Poglejte, za področje prometa se letos nominalno namenja le 1,3% več sredstev kot lani, kar pomeni, da se proračun realno za področje tega ministrstva zmanjšuje za 5,4%. Če ob tem upoštevamo še vse tisto, kar ste govorili prej o predobremenitvah, pomeni, da se temu področju slabo piše, prav ceste pa so tisti razvojni moment te države, ki bi morale biti zgrajene, da bi podeželje lahko vzdrževalo stik z mestom in da bi se naše gospodarstvo v Sloveniji enakomerno in hitro razvijalo. To se seveda s takšnim proračunom, kot ga imamo pred sabo, ne bo moglo izvršiti. Drugo področje, ki me skrbi, je področje lokalne samouprave. Za področje lokalne samouprave namenjamo letos v proračunu 4,1% več kot lani, medtem ko se celoten proračun povečuje za 17,8%, kar pomeni, da drugi stroški za 13,7% hitreje naraščajo kot pa tista sredstva, ki jih želimo potrošiti v lokalni samoupravi na področju občin. Zdi se mi, da vse to vodi k neki obliki centralizacije, ki za razvoj našega podeželjani dobra, in da se tudi zaradi tega mladi ljudje s podeželja, ker pač tam ne najdejo dovolj razvojnih možnosti, izseljujejo in se na tak način podeželje demografsko siromaši in socialno slabi. Tretje področje, ki se mi zdi ključnega pomena in eno izmed najpomembnejših področij v približevanju Slovenije Evropski uniji, pa je področje kmetijstva. Na področju kmetijstva se nam že vrsto let dogaja, da se cenovna politika kmetijskih proizvodov nenehno slabša, cene kmetijskih proizvodov padajo, medtem ko cene repromaterialov, potrebnih v kmetijstvu, nenehno naraščajo. Te cenovne škarje se na nek način vedno bolj in bolj razpirajo in tisto, kar naj bi to nadoknadilo, naj bi bil sistem neposrednih plačil na področju kmetijstva. To je tudi edina zahteva, ki jo od nas Evropska unija zahteva. Ker pa na tem področju ne sledimo dovolj tem zahtevam in so, se mi zdi, finančna sredstva za ta neposredna plačila daleč premajhna, se nam bo zgodilo, da bomo vstop v Evropsko unijo na področju kmetijstva pričakali nepripravljeniin vprašanje je, če se bo Slovenija lahko na tak način vključila v Evropsko unijo. Bom takoj zaključil, samo še en stavek, če dovolite. V razpravi je bilo s strani gospoda Horvata rečeno, da se nekako obnašamo dvolično in da z amandmaji povečujemo proračun. Rekel bi, da ne, vsaj kar se opozicije tiče, kajti opozicija ni sodelovala pri nastanku proračuna, z amandmaji pa ne povečujemo proračuna, ampak samo predlagamo nekatere notranje razporeditve med različnimi postavkami. Kar se pa tiče dolge razprave gospoda Kanglerja, ga vabim, da se priključi opoziciji in bo potem lahko razpravljal tudi na takšen način, kot je danes tukaj. Hvala lepa.
Ponavljam, to ni predmet te razprave. Kolega Kebrič se je prijazno odpovedal repliki. Želi kolega Kramberger razpravljati? Zatem bomo prešli na odločanje.
Hvala, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Čisto na kratko. K razpravi sem se prijavil zato, ker v bistvu kmetijstvo sploh ni bilo omenjeno do tega trenutka, ko je kolega Sok razpravljal o kmetijstvu. Na našem odboru smo o tej problematiki v okviru proračunske razprave imeli razpravo in moram reči, da je, kar se tiče proračunske podpore kmetijstvu, naše kmetijstvo, milo rečeno, zelo podhranjeno. Najmanj 10 milijard sredstev bi morali imeti več, da bi lahko izpeljali tisto, kar moramo izpeljati, če hočemo, da bomo leta 2003 ali 2004 vstopili v Evropsko zvezo; da bomo pripravljeni tako, da bomo lahko pripravili naše kmetije v skladu z našim programom, ekosocialne kmetije. Te kmetije moramo pripraviti na primarni ravni, da bo primarna kmetijska proizvodnja lahko "preživela" to Evropo, in tudi na institucionalni ravni moramo kmetijstvo pripraviti. Upam si trditi, da, če tega ne bomo storili, se bo zgodovina ponovila, tako kot je bilo pred 2. svetovno vojno, ko je vsaj na obmejnih področjih, ko so to našo zemljo imeli v rokah drugi, katerih si seveda mi vsi skupaj želimo, da se ne bo zgodovina v takem smislu ponovila. Torej, vsaj 10 milijard več bi moralo biti v tem trenutku, da bi lahko prišli do tega. Moram poudariti, da kmetijstvo ni samo odgovornost samo kmetijskega ministrstva. To je odgovornost celotne vlade. In žalosti me predvsem to, ko sem bral proračunski memorandum, niti z besedo ni omenjeno kmetijstvo. Iz tega je tudi nek odnos do samega kmetijstva. In kolegice in kolegi, morali se bomo zamisliti, zdaj je proračun takšen kot je, v bistvu ga ne moremo spremeniti. Za naslednje obdobje, torej za dvoletno, tako kot je rečeno, da bomo pripravljali drugi proračun, pa bomo morali spoznati to, da bomo to seveda spremenili. Toliko, hvala lepa, gospod predsednik.
Hvala vam. Tako je izčrpana lista govornikov. Želite še besedo? Da prosim, gospod Božič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani člani vlade, kolegice in kolegi! Ne bi bilo prav, da se vsaj malo ne bi oglasil, ker prihajam s tistega dela, ki mu pravimo potresno območje. Na začetku 5. seje državnega zbora prejšnji teden sem vprašal, kdaj bo prišel potresni zakon v razpravo. In današnjo razpravo, če jo primerjam s potresnim zakonom, potem moram reči tako, v preteklih treh letih je za razvoj v Posočju, po zakonu o popotresni obnovi objektov in razvoju v Posočju, bilo letno 500 milijonov tolarjev. In za bodoče je v sedanjem predlogu zakona, ki ga je vložila vlada, samo 400 milijonov tolarjev letno, kar je 0,33 stotink procenta državnega proračuna. Ali se vam ne zdi, da ko bo prišel ta zakon v obravnavo, da ga bomo morali podvojiti, glede na današnjo razpravo? Kajti, 400 milijonov je res malo proti milijardam, o katerih danes govorimo. Poleg tega bi rad nekaj rekel tudi o tistem delu moje, naše države, ki je tam na drugi strani nekdanje rapalske meje. Avtoceste se nikakor ne morejo približati državni meji in Kopru. Najbrž, da smo tu v tej dvorani krivci, da se to uredi. Bil sem kritiziran, ker pravim, da sem mi krivi. Samo, plane avtoceste in današnji plan, torej proračuna Republike Slovenije mi sprejemamo. Pogledal sem malo tudi objekte direkcije za državne ceste. 745 objektov je v tem pregledu in na tisti strani, ki sem jo imenoval na drugi strani rapalske meje, jih je samo 39 ali 5 procentov. Na 32 procentih površine Republike Slovenije. Zelo malo. Mislim, da se bomo o teh stvareh, ko bomo govorili o pripravi plana za proračun zaleto 2002, tri in štiri, morali malo bolj zamisliti. Pomislimo tudi na to, da preden bo končan naš mandat, državne meje z Italijo ne bo več in da bomo povezani z Italijo mogoče samo z dvema cestama, kot smo do sedaj, najbrž za Evropo ne bo neka dobra izkaznica. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vabim vse kolegice in kolege, da pridejo v dvorano, kmalu bomo prešli na odločanje o amandmajih. Kolega Pucko želi besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ker v dosedanjem postopku sprejemanja proračuna ni dobilo besedo matično delovno telo, bi vas, preden preidemo na odločanje, ker domnevam, da smo v taki fazi, o posameznih amandmajih v imenu odbora za finance in monetarno politiko obvestil, da odbor na svoji seji pri obravnavi vloženihamandmajev s strani 23 poslancev ni podprl le enega amandmaja in sicer amandma pod številko 1 iz pregleda amandmajev in da je hkrati v skladu s poslovnikom najmanj pet dni pred začetkom te seje vložil šest svojih dopolnil. Zato vas v imenu odbora naprošam da podprete teh šest amandmajev odbora in se vam že vnaprej zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujemo splošno razpravo in prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih k posebnemu delu dopolnjenega predloga proračuna. Zapisani so v pregledu amandmajev z dne 20.4.2001. Razpravo bomo v skladu z drugim odstavkom 221. člena poslovnika zbora vodili po posameznih podprogramih v okviru posameznega proračunskega uporabnika, h kateremu so vloženi amandmaji. Najprej bomo glasovali o amandmajih skupin poslancev in nato o amandmajih matičnega delovnega telesa. V skladu s pojasnilom dajem v razpravo in odločanje amandma skupine poslancev s prvopodpisamo Zalokar Oražem Cvetko, ki ga vlada ne podpira, matično delovno telo ga podpira. In sicer, amandma k podprogramu, priprava strokovnih podlag s področja lokalne samouprave ter strokovna pomoč lokalnim organom in službam pri proračunskem uporabniku služba Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo. Želi kdo razpravljati? Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Preden bi se odločal in lahko opredelil do tega amandmaja, bi zelo rad dobil pojasnilo predlagateljice oziroma prvopodpisane tega amandmaja ali pa pristojnega ministra. Po eni strani je dobrodošel ta amandma, ki na neki način daje možnost, da bodo tako imenovane institucije, ki oblikujejo tako imenovana združenja občin, dobile prvič do sedaj možnost sofinanciranja svoje dejavnosti. V Sloveniji deluje že dolgo časa tako imenovana stalna konferenca občin in na drugi strani združenja občin. Nobena od teh institucij še ni pridobila statusa nacionalnega združenja. Zato bi želel pojasnilo, ali bosta obe instituciji deležni teh sredstev, ki so v amandmajski obliki predlagane. Problemje v tem, da je to predlog skupine poslancev. Če bi bil to predlog vlade, bi bila v tem smislu tudi jasna obrazložitev. Tudi iz obrazložitve ni to čisto tako. Zato mislim, da bi bilo potrebno pred odločanjem o tem amandmaju dobiti jasen odgovor. Če se bodo ta sredstva delila sorazmerno po ključu obem institucijam, mislim, da bo potrebno amandma obvezno podpreti. V nasprotnem pa, ker Slovenija še nima podeljenega statusa nacionalnega združenja na področju interesnega povezovanja občin, če bi bila pa ta sredstva namenjena samo eni od organizacij, bi bilo to zelo slabo in ne bi smeli sprejeti takega amandmaja. Zato bi ali od pristojnega ministrstva, mislim da to področje pokriva ministrstvo za notranje zadeve, ali pa od predlagateljice, gospe Oražmove dobil jasno obrazložitev, ali bodo ta sredstva namenjena obema do sedaj delujočima združenjima, ali samo enemu od teh. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi predlagateljica, Cveta Zalokar Oražem pojasniti? Izvolite.
Hvala lepa. Obrazložitev je takšna, kot je, glede na stanje, ki vlada na tem področju. V bistvu je stanje v tem trenutku anarhično, to vemo, četudi je skupnost občin Slovenije v lanskem letu izpolnila zakonske obveznosti za to, da bi lahko dobila status nacionalnega združenja. Pridobila je tako zadostno število občin članic kot tudi zadostno število vključenega prebivalstva, ki sestavlja te občine, kar je tudi zakonski pogoj. Vendar je bil kasneje sprožen ustavni spor s strani drugega združenja, bistveno manjšega združenja, ki tudi samo trdi, da pokriva manjše občine. Na predsedstvu skupnosti občin Slovenije smo se dogovorili, da bi, v kolikor bo to združenje dobilo nacionalni status in glede na zadnje pogovore, ki so potekali ob obisku evropske komisije, v delegacijo, ki bo zastopala Slovenijo pred evropskimi združenji, vključili sorazmerno število tudi članov zveze občin Slovenije. Skratka, če hodi v Strassbourg ali v kakšen drug organ šest delegatov, potem bosta eden ali dva delegata tudi iz drugega, manjšega združenja. Na vsak način pa ponovno poudarjam, da v tem trenutku skupnost občin Slovenije izjemno korektno skrbi za to, da se ne glede na to, da nima nacionalnega statusa, udeležuje vseh posvetov in vseh kongresov na ravni Evrope, in mislim, da Evropa teh naših notranjih sporov ne bo razumela. Letos pa, opozarjam, v maju, na kongresu, je Slovenija tudi osrednja točka [[mislim, da je 29. maja v Strassbourgu in na dnevne redu je Slovenija]] . Če, seveda, mi te notranje spore prenašamo ven, koristi ni. Dogovori med vodstvi obeh združenj pa so v vsem času potekali in so bili korektni, in mislim, da tudi v prihodnje ne bi bilo težav, da bi pravzaprav takšne delegacije lahko sestavljali tudi skupaj.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Iz odgovora gospe Oražmove nisem dobil jasnega odgovora na vprašanje, ali bodo ta sredstva namenjena obema združenjema ali samo enemu. Kot sem razumel, samo enemu. V tem primeru bi bil to nevaren precedens tega državnega zbora in tudi države. Namreč, ni še podeljen status nacionalnega združenja. Obe združenji delujeta za interese občin, in tudi v Evropski uniji je na nek način zagotovljena pluralnost teh institucij. Zato mislim, da bi, če bi sprejeliamandma v tej obliki, kakor sem zdaj zasledil z vašega odgovora, bi bil to nevaren precedens in na neki način tudi ukinitev možnosti, da združenje občin lahko enakopravno, kot tudi del pluralnosti pri delovanju in organiziranosti občin, sodeluje v slovenskem prostoru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Zalokar Oražem, izvolite.
Jaz se gospodu Rokavcu opravičujem, ampak očitno me je narobe razumel. Dokler status nacionalnega združenja ne bo urejen, torej dokler ne bo odločbe Ustavnega sodišča, je po našem mnenju smotrno, da sredstva koristita obe združenji oziroma še kakšno, če bo slučajno nastalo. Izjemno spoštujemo to, da je pluralno in se mi zdi to edino pravilno. In tudi po Evropi, v kolikor smo imeli možnost spremljati stvari, obstaja v večini držav več združenj. Res pa je, da ima v večini držav tudi neko združenje, tisto ki je največje in ki izpolnjuje njihove kriterije, nacionalni status. V kolikor tega nacionalnega statusa ne bo in je potrebno zastopati državo navzven na tem nivoju, potem bodo sredstva namenjena za mednarodno sodelovanje obeh združenj. Ko pa bo nacionalni status podeljen, bo s tem tudi določeno, katero je tisto nacionalno združenje, ki potem zastopa navzven. Vendar sem potem povedala še več, da smo se v predsedstvu skupnosti občin dogovorili, da smo tudi v tem stanju pripravljeni tudi vključiti zvezo slovenskih občin, da bi tudi oni sodelovali pri mednarodnem delu. Torej, v vsakem primeru so ta sredstva namenjena za obe združenji
Hvala lepa. Gospod Podobnik, izvolite.
Hvala. Ne bi se spuščal v vsebino amandmaja, ampak, če sem pravilno razumel, matično delovno telo ta amandma podpira. Vlada ga ne podpira. Gre za neko nelogičnost v tem smislu, da [[...]]Prej nas je kolega Pucko pozval, da naj sledimo odločitvam odbora. Naša poslanska skupina bi želela slediti predlogu vlade, ne pa odbora v tem primeru.
Hvala lepa. Gospod Pucko, izvolite.
Hvala lepa. Se opravičujem, gospod Podobnik. Očitno me niste prav razumeli. Jaz sem zelo jasno povedal, da predlagam, da podprete amandmaje odbora. To pa ni amandma odbora.
Hvala lepa. Gospod Moge, izvolite.
Gospa predsednica, hvala lepa za besedo. Jaz se zahvaljujem v imenu skupine poslancev odboru za finance, da je dva amandmaja, ki smo jih dali, sprejel kot svoja amandmaja. Ta dva amandmaja se nanašata na ministrstvo za finance in na ministrstvo za šolstvo. Eden od ministrstva za finance prinaša določena sredstva na investicije na ministrstvu za šolstvo, kamor sodi, drugi pa povečuje sredstva na ministrstvu za finance za investicije v osnovnošolski prostor. Glede na to, da smo dobili tudi nekateri poslanci prek šefov poslanskih skupin, kamor je poslal obupno pismo direktor varnostno-obveščevalne službe, da mu ta denar pomeni pač nenadomestljiv vir za normalno funkcioniranje, se mi zdi pametno, da sprejmemo potem amandma za finance pod številko 3, seveda, s popravkomkjer je vir nekje drugje, ne več pa pri ministrstvu za obveščevalne dejavnosti.
Hvala lepa. Vendarle gospod Moge, mi smo na prvi strani pregleda in ko bomo prišli na podprogram, o katerem ste sedaj govorili, kjer so trije amandmaji bi prosila, da je to pojasnilo pri tem podprogramu. Želi o amandmaju še kdo razpravljati? Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine in na podlagi te razlage, ki smo jo sedaj slišali in sicer, da bodo ta sredstva razdeljena, dokler se ne bo odločilo, kdo ima nacionalni status v Sloveniji, če ga sploh kot takšnega potrebujemo, ker smo imeli to zagotovilo, da se bodo ta sredstva razdelila med obe organizaciji, ki sedaj obstajajta, bomo ta amandma tudi podprli, ampak samo zato, ker smo to zagotovilo dobili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Božič.
Hvala lepa. Na odboru za finance takšnega amandmaja odbor ni hotel sprejeti. Mi smo ga zavrnili z 8 glasovi proti 2. Ko pa smo obravnavali amandmaje, ki so bili vloženi v imenu poslanskih skupin, je bil ta amandma prvi in ker se vlada zelo hitro ni opredelila, smo prezrli, da smo prav ta amandma zavrnili. In zato je prišlo do podpore v komisiji za finance in monetarno politiko, če ne bi že takrat glasovali proti.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Pucko.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Za magnetogram bi želel poudariti predvsem naslednje. Na petkovi seji 13. tega meseca, je bil odboru za finance in monetarno politiko podan predlog, da bi ta amandma postal amandma odbora. Vendar amandma ni dobil zadostne podpore in tako to ni postal amandma odbora in tega amandmaja sploh ni, ampak je pred nami oziroma v pregledu le amandma, ki ga je potem v skladu s poslovnikom, ponavljam v skladu s poslovnikom o katerem je odbor odločal in ga podprl. In to je tisto, kar je potrebno povedati za magnetogram. Mi odločamo izključno o amandmaju pod številko ena, ki je bil vložen v skladu s poslovnikom 23 podpisniki, prvopodpisano kolegico Zalokar Cveto Oražem, da ne bo nesporazuma. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Zalokar Oražem, izvolite.
Še enkrat, preden se odločamo pozivam, da razmislimo o tem. Problematiko mislim, da izjemno dobro poznam, ker sem več let sodelovala pri tem združenju. To združenje je pomembna institucija znotraj našega sistema. Eno in drugo. In ne protežiram nobeno od teh dveh združenj. Res pa je, da je v številu vključenih članov med njima bistvena razlika. Eno od združenj je v lanskem maju izpolnilo vse pogoje, da postane nacionalno združenje, ker ima 120 včlanjenih slovenskih občin, vendar je drugo združenje sprožilo ustavni spor. Kdor pozna zakon o lokalni samoupravi dobro ve, da je nacionalno združenje v zakonu in da je v zakonu pač tudi dikcija kakšni so pogoji. Morda so nekateri menili, da tega nikoli ne bo nikomur uspelo, vendar skupnosti občin je uspelo, da je v svoje vrste pridobila 12o slovenskih občin. In če si ta država lahko privošči, da jo na mednarodnem prizorišču, na kongresih in na drugih zadevah s te ravni oblasti, lokalne ravni, ne zastopa nihče, potem ta amandma zavrnite. Občine ne moremo in nimamo finančnih sredstev, da bi lahko zagotavljali redno zastopanje naših delegatov. Med drugim letos tudi kongres Yule v Rio de Janeiru in nihče ne bo šel in ne more iti, zato, ker teh sredstev ni. Iz občinskih proračunov pa je to nezakonita poraba. Lahko blokiramo to vejo slovenske oblasti, vendar jaz mislim, da v Evropi nas tu že vlečejo za ušesa, da nismo dovolj korektni, nismo dovolj naredili. Nimamo niti druge stopnje oblasti, še to tretjo, ki se pa naj bi združevala in ki ima v številnih evropskih državah bistveno večji pomen kot pri nas, pa želimo seveda predvsem zato oslabiti,da ne bi imeli enega od partnerjev. Potem najbrž ne bi bilo treba, da v državnem zboru sedi toliko županov, kjer bi se lahko interesi občin uveljavljali tudi čez to asociacijo.
Hvala lepa. Gospod Brenčič, izvolite.
Hvala lepa. Kar se mene tiče, bi bilo bolje, da v tem državnem zboru ni županov in potem bi bil ta državni zbor nacionalni državni zbor pa manjkrat lokalni. Če nekateri, vem kako ta zadeva izgleda, želijo potovati v Rio de Janeiro, naj iz svojih občinskih proračunov poberejo članarino in iz tega se naj financirajo, dokler si kakorkoli skupnost ne pridobi statusa, ki bo delovala tudi v javnem interesu. Dokler tega ni, sploh ta amandma ne bi smel biti tukaj na dnevnem redu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kremžar, izvolite.
Hvala lepa. Gospod Brenčič, prej smo imeli eno dosti lokalno obarvano razpravo, pa jaz ne nasprotujem takšnim razpravam in v tej razpravi ni sodeloval niti en župan, kolikor vem. Hvala lepa.
Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da je ta ponudba, ki jo posreduje gospa Zalokar, bi rekel na nek način nekorektna, kajti v tem primeru bi tam, to manjše združenje bilo pravzaprav podpartija večjega združenja in bi enostavno na nek način pomenilo, da se kar priklopi in se iz dveh združenj zlije v eno. Zato takemu predlogu nasprotujemo, čeprav nisem član niti enega niti drugega združenja. Ta zadeva na nek način ni korektna - ali podpremo dva ali ne podpremo nobenega. Mislim, da tak način funkcioniranja teh dveh združenj, ki sta dve pravni osebi, ne vzdrži. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo [[...]]Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Samo še dodatno pojasnilo tudi vsem kolegicam in kolegom. Dejstvo je, da zveza občin ne more dobiti statusa pravne osebe, ker statistični urad vlade tega ne da, ker smatra, da še ni pravne podlage za to. Zagotovilo, ki smo ga danes slišali, da bo to dejansko razdeljeno za obe ustanovi, ni tako jasno, kot je zvenelo. In rad bi, če je mogoče še kakšno dodatno pojasnilo, kar se tega tiče. Drugače bi pa spremenil svoje stališče in ne bi mogel tega podpreti, ker nimamo zadostnega zagotovila samo na podlagi teh besed, ker dejanja vlade, kar se tega tiče, pa še zdaleč niso jasna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Glasovali bomo o amandmaju, o katerem je zdaj tekla razprava. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev. Za je glasovalo 25, proti 27. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o treh amandmajih k podprogramu "investicije in razvojni programi občin" pri proračunskem uporabniku ministrstvo za finance. In sicer, pod številko 1 je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, vlada amandmaja ne podpira, ravno tako ne matično delovnotelo; pod številko 2 je amandma, ki ga predlaga skupina poslancev s prvopodpisanim Rudolfom Mogetom, vlada amandmaja ne podpira, matično delovno telo se ni opredelilo, ker je ta amandma povzet v amandmaju odbora, ki se nahaja pod zaporedno številko 3 in ga vlada Republike Slovenije podpira. S tem, da vas želim obvestiti, da je iz dodatnega poročila odbora za finance z dne 20.4.2001 razvidno, da je bil amandma odbora pod številko 3 spremenjen, in sicer v drugem odstavku [[to spremembo lahko vidite iz dodatnega poročila k dopolnjenemu predlogu proračuna, in sicer poročila odbora]] . V razpravo dajem vse tri navedene amandmaje k podprogramu "investicije in razvojni programi občinam". Želi kdo razpravljati? Gospod Podobnik, izvolite.
Hvala lepa. Na kratko bi želel razpravljati o tretjem amandmaju. To je amandma odbora za finance in monetarno politiko, ki je očitno ob dejstvu, da je najprej predlagal, da bi se povečana postavka podprograma investicije in razvojni programi občinam za 100 milijonov tolarjev, najprej je bil predlog, da bi se ta denar našel v postavki Obveščevalna varnostna dejavnost. In ker se je očitno Slovenska varnostna obveščevalna agencija v osebi, predvsem direktorja mag. Tomaža Lavrenčiča oglasila in utemeljeno opozorila, da jena ta način jemati tej instituciji preprosto neresno, je seveda prišla sedaj še bolj modra odločitev in se 100 milijonov, reci in piši, vzame področju pravosodja, glavni program, 0905 poprava preteklih pravic. Jaz bi vendarle vprašal spoštovane predstavnike vlade, ali je bil s to rešitvijo seznanjen resor za pravosodje in kako utemeljujejo, da lahko s tega, s te postavke preprosto v zadnjem dnevu pred sprejemom proračuna vzame 100 milijonov tolarjev. Če bo to tako, jaz absolutno tega amandmaja ne morem podpreti, ker je v principu tudi nekorekten in je drzen. Slišim pa tudi to, da vlada tega amandmaja ni dobila. Ja kako ga ni dobila, če ga predlaga?
Hvala lepa. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Prej smo v razpravi slišali, da je področje lokalne samouprave glede povečanja, bi rekel izjemno podhranjeno, da indeks ne sledi niti inflaciji, da so mnoge regije in mnoga področja čisto izpuščena iz proračuna in v tem delu se tudi na neki način občinam v zadnjih dveh letih nalagajo številne obveznosti skozi spremembe zakonodaje in raznih pravilnikov. In zato predlagam, da se vsem tistim občinam, ki niso mestne in ki prejemajo finančno izravnavo, dodelijo dodatna sredstva za razvojne programe. Mimogrede, te občine so tiste občine, ki nimajo popolnoma nobenih možnosti, da predpišejo kakršnekoli druge dajatve, da uvedejo parkirnine in podobne stvari. In zato v tem delu imajo izrazito težave pri izvajanju svojih investicij. Mimogrede, tudi povprečna poseljenost področja na katerega se ta program oziroma ta predlog nanaša, je izrazito podpovprečna, kar pomeni, da so poti, da so komunalne naprave na prebivalca izjemno drage. In praviloma te občine skozi obstoječi vir v bistvu ne morejo zagotoviti niti tistega dela, ki bi bil lahko partnerski del sofinancerskim sredstvom države. Glede na diskusijo, ki traja že celo popoldne in se je precej nanašala na področje lokalne samouprave in razvojne probleme, pričakujem, da boste ta amandma tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Mislim, da je v tem delu najbolj tipično, ko se govori o tem, kaj bi kdo rad naredil za tisto, čemur se reče lokalna samouprava, svoje okolje in podobno. Denarja na tem področju je absolutno premalo in šele dolgoletni programi bodo najbrž zagotovili vsaj delno sredstva za investicije predvsem na področju osnovnega šolstva in tistega, kar je pač potrebno storiti. Mislim, da bi bilo nekorektno, če bi podprli amandma skupine poslancev z gospodom Rudijem Mogetom, kajti to bi bil edini amandma, ki jemlje z enega področja in daje na drugo področje. Vse drugo se dogaja znotraj posameznih področij in eventualnih rezerv, s katerimi bo lahko vlada tistim porabnikom, ki bi bili med letom bili v situaciji, da ne bi mogli izpeljati svojih aktivnosti, lahko prerazporedila na te postavke. Zato je po mojem prepričanju prav, da varnostno obveščevalni službi "vrnemo" - v narekovajih, seveda, saj ni ničesar imela - tistih predvidenih 100 milijonov, kot jih je bilo odvzetih, po enem amandmaju pa 200 milijonov, in da se za ta naslov, za katerega tako ali tako vem, da je to še premalo denarja, zagotovi 100 milijonov znotraj postavk, kot so navedene v popravljenem amandmaju odbora. Sam bom glasoval, in predlagam seveda tudi drugim, da ostanemo konsistentni in principialni naprej in da ne spreminjamo na tak način posameznih postavk, kajti s tem lahko povzročimo težave drugim porabnikom. In verjamem, da je varnostno-obveščevalna služba planirala pač v okviru tistega, kar je bilo predvideno glede na njihov program. Zavedam pa se, seveda, da bo v prihodnjih letih najbrž postavko lokalna samouprava in tako naprej, kot se reče, transfer občinam in tako naprej, treba povečati že v sami osnovi, ne pa skozi amandmaje, kjer bi drugim porabnikom "jemali", v narekovajih. Hvala lepa
Hvala lepa. Gospod Rop, izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Rad bi poudaril, da vlada podpira ta dopolnjeni amandma, ki ga predlaga matični odbor. Mi menimo, da je ta bistveno bolj smiseln. Namenjamo dodatna sredstva za tisto področje, ki ga seveda potrebuje nedvomno, o tem je tudi danes tekla diskusija kar nekaj časa. Rad bi pa povedal, da smo na matičnem odboru dosegli kompromis in to so sredstva ministrstva za finance. Mi naprej natančno ne vemo koliko bo s tega naslova koliko potrebnih izplačil. To seveda pomeni, da smo nase prevzeli tveganje zato, da bi dosegli kompromis in bomo mi morali prerazporejati sredstva. So pa to pogodbene obveznosti, poprava krivic, to pomeni, da v vsakem primeru bomo izplačali vse, kar bo iz tega naslova prišlo. Skratka, sredstva za ta namen bomo zagotovili in jih na ta način zagotavljamo znotraj ministrstva za finance. Tako, da predlagam, da podprete ta amandma, ki ga je matično delovno tele predlagalo
Hvala lepa. Gospod Tanko izvolite.
Hvala za besedo. Jaz sem, bi rekel, nad razlago gospoda ministra na nek način zelo razočaran. Predlog, ki ga je dalo matično delovno telo, je kaplja proti temu, kar sem predlagal. Tisto 100 milijonov na 192 občin v bistvu ne pomeni popolnoma nič. Pomeni nekaj 100.000 v povprečju na posamezno občino. Predlog, ki sem ga predlagal, je vreden približno 4 milijarde 400 in se nanaša na tistih 160, 170 najbolj problematičnihoziroma občin, ki so podkapitalizirane, ki so in ki se ukvarjajo z velikimi razvojnimi težavami in problemi. In mislim, da na tak način, z obljubami, z golobom na strehi teh problemov, ki nastajajo v lokalni samoupravi ni mogoče reševati. In sem na nek način zelo razočaran nad komentarjem gospoda ministra. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo [[...]]se opravičujem. Gospod Podobnik, izvolite.
Hvala lepa. Stvari je treba razčistiti. Jaz sem bil zelo pozoren do nastopa gospoda ministra. To je delno druga tema, o kateri je govoril kolega Tanko, to je ta nesrečni tretji amandma. Res je, postavka piše še pravosodje, to je področje poprava preteklih krivic, formalno pa je to žepod jurisdikcijo resorja za finance. In tukaj je posebna postavka odhodnine po sodnih sklepih in je že v dopolnjenem predlogu proračuna že zmanjkalo 100 milijonov. Prostodušno minister pravi, da jih lahko zmanjka še 100. Torej bi jih lahko zmanjkalo še 300 ali pa še 200. To je tista postavka, kjer se lahko nateguje in se jo lahko veča ali manjša. In zanimivo, ravno postavka "poprava preteklih krivic" je tista, na podlagi katere se išče te zlate rezerve. Za mene je to neokusno.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Nisem se spuščal v postavke, ki so namenjene za prerazporejanje tudi na tem področju. Verjamem pa, da ministrstvo za finance, kamor ta postavka sodi, v okviru svojih rezerv in možnosti po zakonu o izvrševanju proračuna, da prerazporeja znotraj postavk tudi te stvari, je to najbolj korektno. Kar je iz sodb naloženo vladi, da plača, bo vlada morala plačati, ker je seveda to iztožljivo in se pač sodišče usede na proračun, da zelo enostavno povem. Tako, da je to najbolj, najbolj zasigurana postavka za tiste, ki bojo odškodnine po sodbah dobili, je nesporno, da je ta država toliko in še bolj pravna, da tisti, ki tožbe na sodiščih proti državi dobijo, da tudi dobijo to plačano. In se mi zdi, da jezares, zares, če hočemo dobiti zagotovilo od vlade, da bo kaj uresničila, to priložnost, da se obesimo na tiste postavke, katere tako ali tako mora plačati, če ne, jo bo pa prisililo v to sodišče. Tako, da ni govora o tem, da bi samo postavko, popravo krivic, ki pa se nanaša seveda na individualne pravice, ki izhajajo iz odločb in tožb in ne vem kaj še vse in to seveda država mora plačati, če ne ji vzamejo iz proračuna, vsaj tako bi moralo biti. In verjamem, da v tej državi tako je.
Hvala lepa. Gospod Podobnik, izvolite.
Samo na kratko. Kratka replika kolegu Anderliču. Tako je drži. Drži, kar ste povedali. Torej kaj, ali naredimo konsekventni sklep iz tega: skupinam, poslancem predlagam tisti, ki ste vložili amandmaje, dajte spremeniti vir, pa pojdite v ta vir. Ker po tej logiki, lahko tudi 500 milijonov dodatno tukaj vzamemo, ker bo država tako morala sodne sklepe izplačati. To je ta sprevržena, ta princip, jaz ga ne sprejemam. Odlično, našli ste vir.To je poprava preteklih krivic. Že na simbolni ravni je to nekorektno. To je neokusno. Imate pa prav. Tu lahko vzamemo 600 milijonov. Če bo kje kaj narobe, če bo neusklajeno, predlagam, da na koncu sprejmemo dodatni amandma, da bomo tu vzeli še milijardo,saj bo morala vlada plačati sodne sklepe. To je neokusno.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Res ni nobene potrebe, da na dolgo in široko polimiziramo okoli tega. To je rezerva, to je rezerva in v tem trenutku zares niso razporejena sredstva, šele ko bodo in če bodo do konca leta porabljena ali pa bodo ti stroški nastali do te višine, se bo to izkoristilo. Sicer bo pa ta rezerva za druge stvari porabljena tako kot je tudi na drugih postavkah, ki se jim rečejo rezerve. S tega vidika res ni nobene potrebe, da polimizirava naprej.
Hvala lepa. Gospod Rop, izvolite.
Morda je del tega nesporazuma tudi problem klasifikacije in na kaj se vse nanaša. Če pogledate na to stran 2194, vidite da imate popravo preteklih krivic, konto 0905 in potem imate v okviru tega odškodnine po sodnih sklepih. In znotraj tega so postavke, odškodnine po sodnih sklepih. Namreč, to niso samo tisti izdatki, ki izhajajo, kot bi nekdo mislil iz krivic, ki so se dogajale posameznikom, ampak gre tudi za tožbe pravnih oseb. Mi seveda vnaprej ne moremo točno vedeti, koliko tožb bo dobljenih in kolikšen bo ta izdatek. In če pogledate, kolikšna je ta vsota, ki je rezervirana na osnovi preteklih številk, vidite, da je to okoli 2 milijardi. Mislim, da je v tem primeru rezerva, ki se bo seveda uporabljala med letom in mi moramo seveda zagotavljati, da se bodo sodne odločbe izvrševale in da v tem primeru gremo s 5 oziroma 10% v to postavko.
Hvala lepa. Ker nihče več ne želi razpravljati, prehajamo na odločanje. In sicer, najprej bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti 41. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 42. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma pod 2 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38 proti 14. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 3 sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k podprogramu "podpora Slovencev v zamejstvu in tujini" pri proračunskem uporabniku urad Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu. Pod 1 je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Vlada amandmaja ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. Pod 2 pa je amandma, katerega predlagatelj je odbor za finance in monetarno politiko, ki ga vlada podpira. Želi kdo razpravljati? Gospod Školč, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi rad ob tem amandmaju pod številko 2, ki ga vlada podpira povedal, da je to povečanje teh sredstev, ki se sicer nanašajo na celo to postavko mišljeno, da ne bi bilo kasneje nesporazuma, kot povečanje sredstev za dvojezično šolo v Špetru. Če stvari prav razumemo, potem ni potrebno niti nekega soglasja. Če je mišljeno še kaj drugega, potem bi prosil, da se te stvari razčistijo. Sicer pa menim, da ta denar omogoči to, da šola razširisvojo dejavnost, glede na to, da se je prvič v njeni zgodovini zgodilo, da je število vpisanih otrok tako, da rabijo dodatne prostore in da je ta šola tudi pripravljena za nov status, ki ji ga bo, upam prinesel zakon, ki je bil v obeh zbornicah pred kratkim sprejet. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. In sicer, najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 40. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 1 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju odbora za finance in monetarno politiko, ki ga vlada podpira k podprogramu "usposabljanje in delovanje sistema za posredovanje ob izrednih dogodkih" pri proračunskem uporabniku Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje. Pri proračunskem uporabniku je pri podprogramu "protipožarna varnost" še en amandma in sicer amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, ki ga vlada ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. Najprej o teh dveh amandmajih k tema dvema podprograma v okviru proračunskega uporabnika Uprave Republike Slovenije za zaščito in reševanje odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati? Gospod Maršič, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Podpiram amandma pod točko 1 k podprogramu "usposabljanje in delovanje sistema za posredovanje ob izrednih dogodkih". Celotna postavka Uprave za zaščito in reševanje je podhranjena. V bistvu je razlog še iz časa, moram žal reči, iz Bajukove vlade, ker so v času, ko so izvajali varčevalne postopke v proračunu, tej postavki vzeli skoraj 1 milijardo tolarjev, če boste pogledali v plan, pa do realizacije za leto 2000. To se je potem nadaljevalo v programu za leto 2001, ker se je pač indeksiralo realizacijo za 2000. S tem se je zgodilo, da se praktično Uprava za zaščito in reševanje sooča z izjemno težko situacijo, predvsem tudi zaradi obveznosti, ki jih ima iz preteklih let. Konkretno je ta postavka namenjena izobraževanju in usposabljanju pripadnikov civilne zaščite in gasilcev. Brez tega dodatnega denarja bo center za izobraževanje na Igu v bistvu v krepkih škripcih, ker preprosto ne bo mogel pokrivati stroškov za izobraževanje te strukture na področju zaščite in reševanja. Hkrati pa ne podpiram drugega amandmaja, predvsem iz razloga, ker v bistvu umestitev 95 milijonov tolarjev v postavko protipožarna varnost v Upravi za zaščito in reševanje ne bo reševala gasilstva na področju lokalnih skupnosti, zaradi tega, ker ne boste mogli definirati in locirati teh sredstev v posameznih gasilskih organizacijah in gasilskih enotah. Te zadeve bi morali drugače, in sicer direktno prerazporediti v občine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Nikakor se ne morem strinjati s predhodnikom v drugem delu glede podpore drugemu amandmaju. Poglejte, ob razpravi o davku na dodano vrednost in o nekih poskusih znižanja ali celo oprostitve davčne stopnje za gasilsko opremo oziroma za sredstva za reševanje in motorna vozila, namenjena prostovoljnemu gasilstvu, nam je bilo jasno s strani ministrstva za finance oziroma s strani pristojnega državnega sekretarja povedano, naj iščemo druge sistemske zadeve financiranja prostovoljnega gasilstva. Moramo vedeti, da je prostovoljno gasilstvo in gasilstvo na sploh javna služba, obvezna, ki ji država vseskozi nalaga določene naloge, hkrati pa ne zagotavlja potrebnih sredstev. Na to opozarjajo številne gasilske zveze, in da je način financiranja slab in nedorečen ter neustrezen, je jasno. Ta amandma dela poskus na podlagi nekega mnenja in stališča tudi ministrstva za finance, da se direktno v proračunu zagotovijo višja sredstva v te namene. Verjamem, da si bodo gasilske zveze in posamezna društva na lokalni ravni znala sistematično razdeliti ta sredstva, zato je ta amandma usmerjen predvsem v to, da se tem ljudem ki skrbijo za reševanje tako življenj kot tudi premoženja, omogoči normalno in sodobno delo, kar bo gotovo vplivalo tudi na njihovo učinkovitost. Hvala.
Replika, gospod Maršič, izvolite.
Seveda imam repliko, kajti to ne drži. Če boste vi dali teh 95 milijonov tolarjev v ta sklop, lokalne gasilske organizacije od tega ne bodo imele nič. Financiranje gasilskih organizacij je v izključni pristojnosti lokalnih skupnosti. Na državnem nivoju se zbira tako imenovana požarna taksa, katere namen je z zakonom določen in tudi delitev je določena. S tem tukaj, ko boste dali teh 95 milijonov tolarjev, ne boste dosegli tistega namena, za katerega želite. Verjemite mi, da ta sistem zelo dobro poznam, dolgo časa sem bil, nekaj časa sem bil direktor gasilske brigade in celoten sistem poznam in tudi vem kako se do takih sredstev da priti. Če boste te stvari, ta del zneska dali v Upravo za zaščito in reševanje, preprosto v vaših gasilskih organizacijah, tisto kar vi dejansko želite, do tega denarja te gasilske organizacije ne bodo prišle. Ta denar bo namenjen nekam drugam, v splošno raziskavo, v nabavo sredstev na državni ravni, prav gotovo pa ne na tisto, kar vi hočete doseči, večjo požarno varnost v lokalnih organizacijah.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. In sicer najprej odločamo o amandmaju k podprogramu usposabljanje in delovanje sistema za posredovanje ob izrednih dogodkih, katerega predlagatelj je odbor in se nahaja na listni številki 4 pregleda. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 1. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In zdaj glasujemo o amandmaju na listni številki 5, katerega predlagatelj je skupina poslancev. Glasujemo Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 37. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih pri proračunskem uporabniku ministrstvo za gospodarstvo. Pri tem proračunskem uporabniku so bili vloženi amandmaji k šestim podprogramom. In sicer jih imate navedene od listne številke 5 do 10 pregleda amandmajev. K podprogramu "razvojni regionalni programi, neposredne regionalne spodbude" je bil vložen amandma odbora za finance in monetarno politiko, ki ga vlada podpira. K podprogramu "spodbujanja rabe obnovljivih virov energije" na listni številki 6, sta bila vložena dva amandmaja. In sicer pod 1 amandma skupine poslancev s prvo podpisanim dr. Andrejem Bajukom. Vlada amandmaja ne podpira, matično delovno telo prav tako ne. In pod 2 amandma skupine poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, ki ga vlada ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. K podprogramu "prestrukturiranje podjetij" je bil vložen amandma skupine poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom, ki ga vlada ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. K podprogramu "vzpodbujanje razvoja gospodarstva" sta bila vložena dva amandmaja. In sicer pod 1 amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Zmagom Jelinčičem, ki ga vlada ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. Pod 2 je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, ki ga vlada ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. Podprogram "spodbujanje razvoja turizma in gostinstva", k temu podprogramu je bil vložen amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, ki ga vlada ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. K podprogramu "socialno varstvo in odškodnine zaradi prestrukturiranje proizvodnje" sta bila vložena dva amandmaja, in sicer pod 1 je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, ki ga vlada ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. In pod 2 amandma skupine poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom, ki ga vlada ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. O amandmajih k tem šestim podprogramom v okviru proračunskega uporabnika ministrstvo za gospodarstvo odpiram razpravo. Kdo želi razpravljati? Dr. Bernik, izvolite.
Gospa predsedujoča, hvala lepa za besedo. Gospodje iz vlade in dame in gospodje poslanke in poslanci! Oglašam se na amandma številka 1. In sicer, tukaj gre za premestitev sredstev v uporabo pridobivanja in distribucije energetskih surovin. Predlagam razporeditev teh sredstev v višini 48 milijonov tolarjev v korist postavke "Intervencije obnovljive vire energije. Slovenija je v precejšnji meri odvisna energetsko od tujine." Zaloge naših fosilnih goriv se bodo prej ali slej izčrpale, zato bomo priča konstantni rasti energentov. V razvitih družbah zelo veliko vlagajo v spodbujanje uporabe obnovljivih virov energije. V Sloveniji je glede uporabe obnovljivih virov energije ogromno možnosti. Tudi ekološka zavest nam nalaga, da skrbimo za znižanje emisij v okolje. Uporaba [[...]]
Dr. Bernik dovolite, spoštovane kolegice in kolegi, vljudno prosim, da se malo umirite, da lahko dr. Bernik normalno razpravlja. Dr. Bernik, izvolite.
[[...]]obnovljivih virov energije deluje pozitivno na ravnovesja v ekološkem sistemu, zaradi česar je potrebno pospeševati njihovo uporabo. Predlagam, da se ta sredstva prerazporedijo iz urada predsednika države, ker ta ima razmeroma majhen pravni delotok. Zato morajo biti proračunska sredstva v sorazmerju z nalogami, ki jih upravlja ta državni organ. Če pa dovolite, gospa predsedujoča, bi rekel tole. Da se mi zdi vse to sprejemanje teh amandmajev po tem načinu, to sem že videl v odboru za finance, da je šlo po tekočem traku ne, ne, ne. Vse kar smo predložili, zato bi tudi predlagal tukaj poslancem, da morda, ko se poslovnik spreminja, se pravi, to, da, če ima vlada večino oziroma takšno večino kot jo ima sedaj, da odpravimo vse te formalnosti pa v začetku rečemo, vlada tako ničesar ne podpira, pa gremo domov. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sašo Peče, izvolite.
Spoštovani prisotni. Obrazložitev k amandmaju slovenske nacionalne stranke s prvopodpisanim Zmagom Jelinčičem, ki se na seznamu pregleda amandmajev nahaja na 8. strani. Verjamem, da je kdo izmed vas tu tak, ki le ima pravico se sam odločiti po svoji vesti. In ravno iz tega razloga bom naredil obrazložitev, da boste sploh vedeli kaj se s tem amandmajem skuša doseči. Enostavno, prepričani smo, da vključevanje v evropske integracije nima samo pozitivnih posledic, temveč je v določeni meri za to potrebno zaščititi tudi domače gospodarstvo. Pričakovanje tudi vnaprej, hitenja, prilagajanje slovenske zakonodaje evropski zakonodaji. Naprej vemo, da bodo storjene kar nekatere napake, da bo v marsikaterem področju, na področju gospodarstva v naši državi povzročili škodo in vsaj v minimalni zaščiti do tega področja predlagam, da s svojim glasom podprete ta amandma in s tem zaščitite domače gospodarstvo. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer po vrsti. Najprej bomo odločali o amandmaju odbora k podprogramu "razvojni regionalni programi, neposredne regionalne spodbude". Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o dveh amandmajih k podprogramu "spodbujanje rabe obnovljivih virov energije". Najprej bomo odločali o amandmaju pod številko 1, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 33. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 1 ni bil sprejet. Prehajamo še na glasovanje o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 33. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 2 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k podprogramu "prestrukturiranje podjetij", katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11, proti 36. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o dveh amandmajih k podprogramu "spodbujanje razvoja gospodarstva". Najprej glasujemo o amandmaju pod številko 1, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Zmagom Jelinčičem. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 41. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 1 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod številko 2, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 39. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 2 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k podprogramu "spodbujanje razvoja turizma in gostinstva", katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 9, proti 40. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o dveh amandmajih k podprogramu "socialno varstvo in odškodnine zaradi prestrukturiranja prizvonje". In sicer najprej glasujemo o amandmaju pod 1, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvo podpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 9, proti 40. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod 2, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvo podpisanim dr. Andrejem Bajukom. Obrazložitev glasu, dr. Bernik, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. To je amandma, poseže v, tako rekoč v telo našega naroda. Gre namreč za tole, da hočemo dati sredstva ljudem, ki so trpeli dolga leta zaradi azbesta, tisti, ki so delali in tisti, ki so tam živeli. Mislim, da bi ta amandma moral, [[...]] [[nerazumljivo]] [[...]]priklicati v spomin kaj se je dogajalo v preteklih časih. Ker imam srečo, da sem dobil ženo s tistega konca, sem zelo dobro seznanjen s to problematiko. In sicer že v davnih letih je tovarna Salonit dobila od Mednarodnega denarnega sklada sredstva, da je vložilav filtre. Toda teh filtrov ni uporabljala ponoči. Ko je človek vstal, je lahko videl, da je skoraj snežilo tam, tako so bila tla, avtomobili in tako naprej pokrita s tem prahom. Lahko si mislite, kaj je to naredilo za ljudi, ki so delali tam. Noben od tehzdravnikov, ki so prakticirali v tisti okolici, in seveda to so bili vsi državni zdravniki, si niso upali povedati ljudem kaj imajo in so jim pač rekli ali imaš prehlad ali imaš pljučnico ali kaj podobnega. En zdravnik je celo rekel, kar ste verjetno že slišali, ko se je bolnik pritoževal nad tem, da ima pljučnico in tako dalje, pa da kašlja, ga je pa peljal do okna, ki je gledalo na pokopališče. Je pa rekel, poglej, koliko bi teh ljudi še rado kašljalo, pa ne morejo. Dobro, to je zelo tragična stvar. Ne samo to, da ljudje trpijo, ampak celotno okolje je izredno onesnaženo, ljudje so preplašeni in si ne morejo pomagati. Zato predlagam, da se postavka 77 milijonov prenese na to, da si ti ljudje lahko kupijo dodatno zavarovalnino. To je nujno potrebno in vas prosim, da ta amandma podprete. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo torej o amandmaju k podprogramu "Socialno varstvo in odškodnine zaradi prestrukturiranja proizvodnje" pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti 32. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Tako smo opravili glasovanje o vseh amandmajih pri proračunskem uporabniku ministrstvo za gospodarstvo. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih pri proračunskem uporabniku Agencija za regionalni razvoj. In sicer je bil pri podprogramu "Vzpostavitev in delovanje sistema regionalne strukturne politike" vložen en amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Vlada amandmaja ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 5, proti 36. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Pri proračunskem uporabniku ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, so bili amandmirani trije podprogrami. In sicer, podprogram "prestrukturiranje kmetijstva in živilstva". K temu podprogramu so bili vloženi trije amandmaji. Pod 1 je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Vlada amandmaja ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. Pod 2 je amandma istega predlagatelja. Pod 3 pa je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Francijem Rokavcem. Vlada amandmaja ravno tako ne podpira, matično delovno telo prav tako ne. Potem, k podprogramu "razvoj podeželja" je bil vložen en amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Vlada amandmaja ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. K podprogramu "delovanje služb in javnih zavodov" sta bila vložena dva amandmaja. Predlagatelj amandmaja pod ena je skupina poslancev s prvopodpisanim Sašom Pečetom. Vlada amandmaja ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. Pod dva je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Vlada amandmaja ne podpira. Matično delovno telo ravno tako ne. O prebranih amandmajih k proračunskemu porabniku ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati. Gospod Peče, izvolite.
Obrazložitev amandmaja na 13. strani pregleda. Z amandmajem smo v slovenski nacionalni stranki in skupini poslancev skušali v mestnih občinah, torej v tistih 11 lokalnih samoupravah, lokalnih skupnostih zagotoviti denarna sredstva za delovanje azilov za živali. K obstoječi oziroma k predlagani tendenci teži tudi predlog o zaščiti živali, ki v svojih določbah jasno določa, da se iz proračuna v Republiki Sloveniji financira 5% sredstev za vzpostavitev zavetišč, kakor tudi za delovanje zavetišč. Predlagam, da člani državnega zbora amandma podpro. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Če mi spoštovani zbor dovoli glede na to, da preberem vse predlagatelje, bi v nadaljevanju predlagateljev ne prebirala, pa bi povedala na kateri strani pregleda se nahajamo. Prebrala bom podprogram. Prehajamo na odločanje, in sicer o dveh amandmajih k "podprogramu prestrukturiranja kmetijstva in živilstva" na listni številki 11 pregleda. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11, proti 37. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma pod ena ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Sem spregledala, gospod Rupar izvolite, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Se opravičujem tudi vam. Glasoval bom za ta amandma. Ker seveda ne vidite, zakaj bi bil ta denar namenjen, naj opozorim, da želimo sicer s skromnimi sredstvi vendarle spodbuditi pristojne za pričetek izgradnje azila za živali. V Sloveniji je en sam azil, če se mu lahko tako sploh reče in to je v Mariboru. Medtem ko ga niti Ljubljana niti katerakoli druga mesta nimajo. Obstaja še ena različica v Primorju, v Kopru. Vendar pa, recimo temu različica tistega, kar bi azil pravzaprav moral biti. Državni zbor je v prejšnjem mandatu sprejel zakon o azilu za živali. Vendar pa se tega zakona ne izvaja in bi bilo pošteno do vseh tistih lastnikov oziroma v tem primeru že ne več lastnikov, pač pa do živali, da jim vendarle zagotovimo primerno bivanje tudi takrat, ko so brez skrbništva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo torej o amandmaju pod zaporedno številko 2 pregleda na listni številki 11. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 36. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 3 na listni številki 12. Glasujemo. Prekinjam glasovanje, ker ima obrazložitev glasu gospod Rokavec. Izvolite!
Hvala za besedo. Sam bom podprl ta amandma in predlagam, da ga podprete tudi ostale poslanke in poslanci. Gre za amandma, ki zagotavlja, da se bo tudi v letošnjem letu zagotovila možnost, da bi se sofinanciralo delovanje združenja za medsosedsko pomoč in strojnih krožkov, kakor tudi ostale društvene dejavnosti na področju kmetijstva. V tem trenutku moram povedati, da je v situaciji, v kateri je kmetijstvo, še kako pomembno, da ohranjamo tudi tako imenovano društveno dejavnost, izobraževanje, predvsem pa,da ohranjamo možnost izobraževanja na področju varnega dela na področju kmetijstva, na katerem svoje delovanje še kako ponazarja društvo za medsosedsko pomoč in strojni krožki. Moram povedati, da z letošnjim letom ni neposredne podpore občinam na področjukmetijstva, kjer bi lahko na nek način pomagale društvenim dejavnostim tudi na področju kmetijstva. Zato bom ta amandma podprl, da se na nek način še vedno tudi v približevanju Slovenije Evropski uniji zagotavlja vsaj minimum samozavesti in gojenja pripadnosti kmetijstvu kot ohranitelju razvoja in poseljenosti slovenskega podeželja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odločamo torej o amandmaju pod številko 3 na listni številki 12 pregleda amandmajev. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 33. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k podprogramu "Razvoj podeželja "na listni številki 12. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11, proti 36. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na listno številko 13 pregleda k podprogramu "delovanje služb in javnih zavodov". Najprej glasujemo o dveh amandmajih. Najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti 33. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti 33. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na amandmaje k proračunskemu uporabniku ministrstvo za promet in sicer k podprogramu "sredstva za izgradnjo avtocest" so bili vloženi trije amandmaji. Amandma pod zaporedno številko 1, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Sašom Pečetom. Vlada amandmaja ne podpira, ravno tako ne matično delovno telo. Pod 2 je amandma istega predlagatelja in pod 3 je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Želi kdo razpravljati? Gospod Peče, izvolite.
Samo za informacijo. Pri obeh amandmajih, pri amandmaju pod zaporedno številko 1 in pod zaporedno številko 2 gre za pogodbene obveznosti, v katerih se je vlada Republike Slovenije obvezala v preteklosti, pa jih žal ni vključila v letošnji proračun. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11, proti 31. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 1 ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 34. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 2 ni bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 37. [[Za je glasovalo 10.]] [[proti 37.]] Ugotavljam, da amandma pod 3 ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih k proračunskemu uporabniku Direkcija Republike Slovenije za ceste. K podprogramu "investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest" je bilo vloženih 9 amandmajev. In sicer amandma pod 1, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvo podpisanim dr. Andrej Bajukom, ki ga vlada in matično delovno telo ne podpirata. Pod 2 je amandma skupine poslancev s prvo podpisanim mag. Andrejem Vizjakom, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Pod 3 je amandma skupine poslancev s prvo podpisanim Zmagom Jelinčičem, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Pod 4 je amandma skupine poslancev s prvo podpisanim dr. Andrejem Bajukom, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Pod 5 je amandma skupine poslancev s prvo podpisanim mag. Andrejem Vizjakom, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Pod 6 je amandma skupine poslancev s prvo podpisanim Francijem Rokavcem, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Pod 7 je amandma skupine poslancev s prvo podpisanim Sašom Pečetom, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Pod 8 je amandma skupine poslancev s prvo podpisanim dr. Andrejem Bajukom, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. In pod 9 je amandma z istim predlagateljem; amandmaja vlada in matično delovno telo ne podpirata. Odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati? Ker ne, samo trenutek. Najprej gospod Drobnič, potem gospod Anderlič. Izvolite. Gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Ta amandma sem vložil zato, da bi preizkusil, koliko smo verodostojni v danih besedah. Gre za rekonstrukcijo neke ceste, ki je prišla v program vlade oziroma proračuna že leta 1993. Z vsakim proračunom se zagotavlja, da bo dograjena in se to ne zgodi. To je bilo tudi vprašanje, ki ga je postavil nekdanji poslanec Benjamin Henigman in mu je tudi minister odgovoril takrat, to je bilo leta 1998, da se bodo dela nadaljevala takoj ko bo to možno. Reševanje problema je v teku. Tako nekako tečejo stvari v tej naši državi. In to je preizkus za to, koliko smo verodostojni. In ponovno podajam to na naš preizkus. To je amandma pod številko 9. Tole si lahko pogledate, resnično v Poročevalcu, ki mi je slučajno danes padel, ko sem nekaj pospravljal, iz 23. marca leta 1999 na tej osrednji strani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
To poglavje proračuna je eno najbolj razpravljanih in zaželenih pri vseh poslancih v vseh mandatih, kar jaz pomnim. Je pa res, da smo se znašli v neki situaciji, ko ni mogoče popravljati ničesar, kajti tako, kot podatki kažejo in to, gospod Drobnič tudi ve in je na žalost tako, da je bilo v zadnjih treh mesecih preteklega leta s tako imenovanimi predobremenitvami narejeno, pripravljeno za realizacijo toliko odsekov, da tudi, če bi še približno 16 milijard sredstev dali na lokalne ceste oziroma državne ceste, torej v investicijsko vzdrževanje in gradnjo državnih cest, ne bi mogli začeti niti enega odseka na novo. Gre za tako imenovane predobremenitve, gre za prioritete, ki so bile postavljene. In če kje in jaz se bom sam še kako zavzemal, da bomo skupaj z ministrstvom za promet, samim ministrom, ki je to besedo tudi na odboru dal, pogledali, kaj je s prioritetami, kaj je s potrebami na določenih področjih in končno prišli na izgradnjo in obnovo teh cest, vsaj po treh osnovnih kriterijih, ki vedno morajo biti v ospredju. Obremenitev, varnost, gospodarski interesi. Na žalost, če pogledate programe, ki so sedaj v teku, ali pa so podpisane pogodbe, jih je karnekaj, ki tem kriterijem ne odgovarjajo. Jaz seveda vem, ker sem dobil odgovor, ko sem to vprašanje postavil. Ja, če gremo sedaj spreminjati pogodbe, bo pa to stalo 200 milijonov škode za državni proračun. Nisem proti nobeni cesti. Nasprotno, mislim, da je treba in avtoceste hitreje graditi, da ne govorim seveda o vseh gospodarskih učinkih, ki jih gradnja avtocest prinese, kakor seveda tudi magistralno mrežo, ki je pa v zadnjem obdobju izrazito podcenjena. In če k temu prištejemo še pomešane prioritete, ali pa favoriziranje nekaterih, ki ne morejo biti, tudi, če so v programu na vrsti, in to je tisti del, o katerem bom kasneje govoril pri zakonu o izvrševanju proračuna. Vlada, čigava že je, ali naša, ali vaša, ali kogarkoli, seveda vse so naše, ne sme imeti, seveda je, da je vlada te države, ne sme imeti možnosti, da lahko s praktično 100% prerazporedi postavke, ki jih državni zbor na predlog prav te vlade opredeli, potem pa čez leto, ker se nekdo spomni ali ni projektov, ali je sam naročil, da se drugi projekti delajo hitreje kot tisti, ki so bili v programu in v proračunu in se proti koncu leta ugotovi in se reče: ker ni projektov za to smer, tega ne moremo graditi. In seveda to se zgodi naslednje leto, in to se zgodi tretje leto in tako naprej. Jaz predpostavljam, se ne spomnim te vaše ceste, ampak je nekaj podobnega. Ampak ves ta sklop in tudi že podprogram "sredstva za izgradnjo avtocest" in ta imajo podoben status. In jaz sem prepričan, da ko bomo sprejemali te triletne programe 2002, 2003, 2004, da bomo pretresli vsak odsek, da bomo upoštevali kriterije, ki se jih mora upoštevati, ampak lahko verjamete, da bi tudi poslanci LDS-a zelo radi marsikakšen odsek zgradili, kot tudi najbrž SLS, kot tudi najbrž združene liste in kot tudi vsi drugi poslanci. Tukaj smo tako rekoč na istem vozu in zato seveda bom na žalost moral podpreti samo tisto, kar je v osnovnem proračunu. Kajti, vsakršno razporejanje v letošnjem letu bi pomenilo polnenje luknje, ki je tako ali tako že prevelika, ker so predobremenitve prevelike. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Avšič in potem [[....]]se opravičujem, gospod Avšič, želite razpravljati. Dve repliki, potem [[...]]najprej dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Z velikim zanimanjem sem poslušal razpravo gospoda Anderliča. V veliki meri to le kaže nemoč zakonodajne oblasti pri tem poslu sprejemanja proračuna. Naš sistem, dejansko takšen kakršen pač je, je izdelal neko karikaturo iz vsega kar bi morala izvršilna oblast spoštovati in zakonodajna oblast dejansko delati v našem ustavnem redu. Jaz samo upam, da bomo te ure, ki jih danes preživljamo v tem državnem zboru na tej seji se močno spomnili v prihodnjih mesecih, ko bomo morali tudi teh stvari se lotiti in najti drugačne sistemske rešitve. Res to izgleda kot neka otroška igra, ker tu ne moremo drugače delati, kot izgleda, kot dejansko počenjamo. Upam pa, da bo gospod Anderlič in njegova poslanska skupina se tudi za to zavzela, ko bomo od naše vlade, naše skupne vlade, zahtevalienkrat za vselej jasne predloge, kako se bomo soočili s težavami naših javnih financ. Samo na to bi vas rad opozoril. Govorili ste prepričljivo, kako naše magistrale ne funkcionirajo, kako se avtoceste gradijo počasi. In vse to je, na čemer še vedno isistiramo, na tem napačnem pristopu, in nočemo priznati, da je edini izhod iz tega, da enkrat za vselej imamo takšno sistemsko zakonodajo, ki bo omogočala odgovorno partnerstvo med zasebno iniciativo in državo na področju infrastrukture. Pričakujem, da se bodobesede, ki sem jih danes slišal, tudi uresničile, ko se bomo enkrat za vselej tega dela tudi skupaj lotili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replicirati želi tudi gospod Drobnič. Izvolite!
Hvala za besedo. Gospod Anderlič, saj načeloma glede predobremenitev, obremenitev, bi se z vami strinjal. Povedal sem vam, da sem dal namenoma ta amandma, da preizkušam verodostojnost. To je namen. Imam še druge predloge glede lokalnih cest in tako naprej, da bi se priljubil svojim volivcem, ampak jih nisem zaradi tega dal. In če je problem v izvršitvi, marsikdaj je ta izvršna oblast - tehnične službe namenoma ne delajo na tem, da bi se stvari tudi izpeljale, zato ker preprosto ni denarja. Potem je pač izgovor, "tehničneslužbe še niso pripravile". Ampak dajmo potem občanom povedati jasno in glasno, kako ta stvar gre! Če ta amandma ne bo izglasovan, priporočam ministrom in ostalim poslancem, ki boste glasovali proti temu, da se na tej lokaciji, pri teh občanih ne pojavite in ne obljubljate ničesar več, ker vas imajo [[...]]poln koš! To je to. Gre pa za, kar sem predlagal, samo majhno povečanje, 45 milijonov.
Hvala lepa. Gospodu Anderliču želita replicirati tudi gospod Vizjak in gospod Rupar. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Pravzaprav niti ne želim replicirati, saj bi samo dodal k izvajanju gospoda Anderliča, da se s tem popolnoma strinjam in me čudi, da to slišim iz ust vodje poslanske skupine liberalne demokracije, saj v bistvu usmerja tok dogodkov. Žal je morala opozicija zbrskati in izkopati od vlade vse te predobremenitve in vso to jasno priznanje, da je ta program v enem težkem finančnem, bi rekel, kolapsu, da ne more in ne ve, kako in kaj naprej. Poudarilbi to, da se tudi iz tega izvajanja sliši, bi rekel, ena resna pritožba nad zmanjševanjem pomena državnega zbora pri tako pomembnih projektih in pri prevelikih pooblastilih vladi. Vendar bomo imeli za tem zakonom zakon o izvrševanju proračuna, ki zopet omogoča in zopet daje še večja pooblastila vladi pri tem in več vetra v jadra pri zmanjševanju vloge parlamenta. Zato mislim, da je iz te razprave in iz tega konkretnega projekta, to se pravi iz projekta avtocest, moč razbrati, da je potrebno vlogo parlamenta bolj resno spoštovati in se pri manevrih vlade, ki gredo izven tega, omejiti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rupar, želite replicirati gospodu Anderliču? Izvolite, ker imamo še razpravljavce prijavljene.
Samo toliko bi rad. Gospod Anderlič, predobremenitve v zadnjih treh mesecih so pri izgradnji cestne infrastrukture koristile vam. Torej, ne očitajte, da smo zdaj zadolženi na tem segmentu zaradi, ne vem, kakšnih apetitov. Te apetite ste seveda ustvarjali in naredili tisti, ki zdaj sestavljate vlado. Torej, so bili namensko porabljeni za vašo volilno kampanjo. Še naprej bom povedal čisto konkretno. V enem od mest se je gradila cesta, kjer so veljaki vaše stranke v predvolilnem času hodili po teh objektih, pa jih je zidala občina izključno iz svojega denarja. Volivcem ste strašansko veliko obljubljali, kako bo ta obvoznica, jo bom imenoval, prišla v državni program, da naj se le zavzemajo za podporo vaši strank. In seveda se je to tudi zgodilo. Škoda in res šeenkrat škoda je, da danes ni kakšnega direktnega prenosa, da bi jim povedal, da so predobremenitve že pred vašimi sprehodi po teh objektih požrle ves denar za tako infrastrukturo. Zato bi bilo od vas več kot pošteno, če to poveste ljudem v obraz in direktno, ne da na podlagi teh predobremenitev dobivate glasove. Ko je pa situacija primerna, da se izkažete, pa seveda stokate tu pred državnim zborom, da denarja več ni in da je seveda treba najprej plačati tisto, kar ste vi z vašimi strankami v vladi, pa tudiministri, ki sestavljate to vlado, že pojedli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič želi replicirati.
Hvala bogu, da se je gospod Rupar oglasil, ker drugače bi verjel, da se z opozicijo strinjamo in da me opozicija podpira. Zdaj pa vidim, , da gospod Rupar, tudi če človek govori z njegovim jezikom in v prid tistega, za kar se on zavzema, pravzaprav ne pomaga nič, ker misli, da imam nekaj zadaj, ker sem tako ali tako na drugi strani in bom že kaj naredil, da ga bom okrog prinesel. Ne gre, gospod Rupar, za to. Jaz sem jasno in glasno povedal, podpisane pogodbe oktobra, novembra. Pojdite pogledat, lahko dobite vse podatke, ugotovili boste, kdo je bil takrat na oblasti. Ni problema. Ni problema, ugotovili boste in boste videli, koliko je bilo od teh predobremenitev takrat podpisanih. Vse. Pogodbe so bile takrat podpisane, izvajala se bodo letos dela, pa še leta 2002 se bodo izvajala in po tistih gradbiščih ni bilo mogoče hoditi, mogoče po kakšnih luknjah, mogoče po kakšnem makadamu. Ne vem, vi ste se oglasili, ker ste mislili, da se morate oglasiti. Predvsem pa je na nek način tudi gospod Andrej Vizjak zadel bistvo. Torej, vi se zavzemate za to, da se te stvari pogledajo, da se razčistijo in da je opozicija pomagala razjasniti, kaj se je dogajalo. Ne, ni res. Vi ste nam pomagali razjasniti s tem, ko ste te tri mesece bili na oblasti in ko ste to naredili. S tem ste nam omogočili, da smo to naredili, ne pa danes. Jaz imam papirje tako debele od 12. februarja, pregled vsake pogodbe, vsake postavke, vsake predpostavke - tudi vi na odboru za infrastrukturo, če ste član, ste to videli - kjer se vse to vidi. Jaz seveda ne želim, da bi danes vse te stvari razčistili in opravili, ker jih ne moremo. Obžalujem pa,ker sem se z mnogimi našimi poslanci, ki so prišli na novo, pogovarjal in so želeli nekatere stvari urediti že v prvem letu, ko so prišli v parlament. Ko smo se soočali s temi stvarmi, smo ugotovili, da se to ne da. Obratno, lahko, seveda, da povečamo proračun, da najprej saniramo te predobremenitve in to zapremo in seveda še dodatna sredstva zagotovimo. Jaz sem izračunal, da je približno 16 milijard samo na lokalni mreži, da jo posaniramo in da gremo naprej v še kakšen nov program. Jaz sem prepričan, da bomo šli. In ne želim nikomur nič obljubljati. Obratno. Želim mu zagotoviti tisto, kar lahko vsak pričakuje v tej državi kot državljan, da bodo tam, kjer so ceste najbolj obremenjene, kjer so najbolj uničene, kjer so najbolj nevarne in kjer se tovarne in nevem kaj še vse, ne morejo normalno vključiti v delo. Ciril Metod Pungartnik je štiri leta ponavljal v tem državnem zboru, da recimo Dana Mirna, pa Trimo Trebnje, kot zelo dobri firmi, imata pred edino cesto, drugače bi morali iti 50, 60 kilometrov okrog,tablo 5 ton obremenitve. Kateri kamion, ki gre v Trebnje, ima 5 ton omejitve. Zdaj so seveda ta most sanirali, ampak so na žalost naredili istega nazaj, kot je bil, samo rekonstruirali so ga, škoda da ga niso vsaj en meter razširili. To so zgodbe, ki bolijo tako nas kot vas kot vse. Zato je na tem področju treba marsikaj narediti. In samo za to gre. Jaz na nikogar ne valim, pravim vam, zakaj v letošnjem letu ni mogoče povečati teh postavk. O tem govorim. Najprej bi rad - govorim predvsem tudi svojim poslancem, mojim kolegom, ki smo imeli ogromno diskusij, pa tudi ljudem in tistim, ki poslušajo, če kdo posluša - zakaj v letošnjem letu kakšne stvari ne bomo mogli narediti. Ne morem pa sprejeti, gospod Bajuk, da 700 milijonov vzamemo državnemu zboru. Tudi tovem, da se lepo sliši pred državljani. Če bi njih vprašali, ali državni zbor zapravi preveč, da, mi, ki sedimo na toplem - danes je sicer malo prevroče - bi morali prinesti sem vsak mesec po kakšnega jurja, da bi si kupili ta sedež. Tak bi bil odgovor, taka je približno cena. Tako s te postavke vzeti državnemu zboru, ko pa vsi vemo, da v tej najbolje opremljeni dvorani ni priključka za monitor, ne moremo poslovati tako, kot se v e-družbi spodobi, ampak so kupi papirjev, in zato moramo na neki postavki tam zagotoviti še 250 milijonov. Zato, da bo nekdo lahko prišel na internet, da si bo lahko priklical tu v dvorani te stvari. In kako naj vzamemo zdaj pa teh 700 milijonov še s teh postavk? Ali pa, gospod Drobnič, saj vem, lepo ste rekli, provokacija. Ampak zagotovo, kako naj podprem "prejemke in pravice brezposelnih se zmanjša za 45 milijonov"? Kako naj to podprem? Mislim, ne morem podpreti. In še česa drugega na tak način tudi ne morem podpreti, ker je to v nekem nasprotju s samim sabo. Ob želji, da bi rad, da se ceste zares gradijo, da je treba zagotoviti, da zbor normalno funkcionira, da je treba brezposelnim zagotoviti nadomestila in tako naprej in tako naprej. In teh 1.100 milijard izgleda sicer ogromno, na koncu je pa problem milijon, dva, tri, pet, šest. Maks Lavrinc se je, recimo, štirinajst dni ukvarjal z milijonom ali dvema, ali pa, ne vem, še kdo, kje bi kaj pomagal, pa tudi ni šlo. Tako da je zastonj, ker smo na istem bregu. Sam le mislim, da je treba stvari razčistiti in postaviti na svoja mesta. Oglasil sem se pa, ne zaradi teh amandmajev, da se razumemo, oglasil sem se zaradi vlade, zaradi ministrstva za promet, zaradi DRSC-ja,zaradi, mislim, da - kaj je tam? - ja, DRSC je tisto, zaradi teh sem se oglasil, ki kreirajo politiko na tem področju. Prepričan sem, da če tam nekdo ne reče, ta prioriteta bo ali pa ona, se ne zgodi tako, kot je v proračunu in v programih. Za prihodnje leto in za tri leta naprej, upam, da bo tako, da bomo pred sprejetjem proračuna ali pa ob sprejetju proračuna imeli investicijski program in da boste na začetku, ko se bo to sprejemalo, videli, kako bo drugo leto ali pa naprej. Tudi sam si želim to videti. Ampak iz tega ven in tako, kot je bilo v zadnjih letih, tega pač nismo mogli slediti. Samo zaradi tega sem se javil k diskusiji, ne pa da bi nasprotoval kateremukoli vaših amandmajev.
Hvala lepa. Dve repliki gospodu Anderliču, in sicer gospod Rupar in gospod Vizjak. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Izvajanje gospoda Anderliča sem razumel v tem smislu, češ, da je nam očital, da smo mi v tistih štirih, petih mesecih, ko je bila sedanja opozicija na vladi, te predobremenitve [[...]]Če ni tako mislil, se opravičujem, ker je to zopet ena tistih pogretih juh, ki smo jih slišali že neštetokrat, da je sicer zgodba o uspehu trajala, pa smo jo nekako pokvarili v teh štirih, petih mesecih. Poglejte, ta razprava in verjetno tudi vsi ti amandmaji, ki se tičejo direkcije za ceste in tega avtocestnega programa, in tudi sklepi komisije za nadzor nad izvajanjem proračuna so šele odprli jasno sliko vseh teh predobremenitev in vsega. To sem poudaril in dejstvo je,da se moramo nad tem zamisliti in dejstvo je tudi to, da se s temi predobremenitvami ni igrati v bodoče. Ampak to je tema naslednje točke. Poudaril bi pa še to, da pride do tega tudi takrat, kadar ima vlada preveč odprte roke pri tem odločanju, zato menim, da tako pomembne odločitve ali pa druge službe, ki niso povezane z zakonodajo, da so tako pomembni projekti, kot je projekt izgradnje avtocest, in tudi drugi nacionalni projekti, ne smejo iti v premali vlogi parlamenta. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Rupar replika, izvolite.
Hvala lepa. Res gospod Anderlič, niste me razumeli. Obremenitve, ki so nastale lani koncem leta v Bajukovi vladi, niso nič nenavadnega. Če ne verjamete, poglejte rezultate vlade pred Bajukovo, pa boste videli, da so vsako leto nastajale predobremenitve, sicer ne tako hude, kot je bila lani, ampak seveda povsem normalne. In še priporočam nekaj, ne zdaj gledati, komu so bile namenjene podpisane pogodbe. Res je, vsak poslanec in vsak, ki je tu po volji ljudstva, si želi tem volivcem tudi oddolžiti. To je povsem normalno, kdor tega ne počne, ta ne sodi sem. To sem že večkrat povedal. Ampak poglejte si statistiko za pet let nazaj. Ne samo za eno leto. Za pet let nazaj, pa boste videli, da tamnekateri poslanci, pa bom zdaj rekel, opozicije pred Bajukovo in po Bajukovi vladi, tisti kraji niso in niso mogli priti v proračun, pa če smo tukaj stali dobesedno na glavah. Niso mogli. Ampak poglejte si pa nekatere občine, pa nekatere okraje, iz katerih izhajajo poslanke in poslanci tedanje in pa zdajšnje vlade, pa boste videli, koliko investicijskega denarja je bilo vloženega v te okraje. Za voljo česa? Za voljo volilnih kampanij in za voljo dobrih rezultatov. Vam je to uspelo, žal je v času Bajukove vlade zmanjkalo časa za to, da bi se lahko to realiziralo. No, vsekakor čas ni izgubljen in vsi ti amandmaji s postavkami, iz katerih jemljemo denar, so še sprejemljivi in se seveda še vedno da uresničiti in pa realizirati tisto, kar je predlagano. Torej gre zgolj za politično odločitev, gre za tudi pristop vseh poslancev in ne gre zgolj za neko krizo, ki jo hočete predstaviti, kot da jo ima ministrstvo za promet. V to ne verjamem. Apeliram na vse, da vendarle razmislijo tudi o teh amandmajih in jih podprejo. Hvala.
Hvala lepa. K razpravi k podprogramu investicijsko vzdrževanje in gradnje državnih cest sta se prijavila še najprej gospod Avšič in potem gospod Rokavec. Gospod Avšič izvolite.
Hvala lepa. Sicer sem težko dočakal to, da sem prišel do besede, je pa bila kar dobra predhodnica temu, kar sem nameraval razpravljati ob tem poglavju proračuna in amandmajih na to poglavje. Nekaj stvari se je že razčistilo. Zakaj nismo v naši poslanski skupini pa tudi v ostalih koalicijskih partnericah v glavnem pisali nobenih amandmajev? Pa smo zelo trdo pristali na to skupno dogovorjeno načelo in stisnili zobe, kajti zavedali smo se, da karkoli bi napisali, bi pomenilo že nadaljnjo predobremenitev proračuna, ker ni od kjevzeti. Gospod Rupar lahko govori tako ali drugače, te pogodbe so se zgodile oktobra in novembra, tako kot je gospod Anderlič rekel. In te se bodo pač izvajale v letošnjem letu in plačane bodo v letošnjem letu. Vesel sem in prepričan, da nobena od teh cest ki se bo na temelju teh pogodb zgodila, ni neupravičena. Vprašanje pa je, če je res tam locirana, kot bi morala biti. To je pa druga zgodba. Vendar se ni samo na področju cest to dogajalo, kajti govori se, da se je celo na šolstvu kaka taka stvar zgodila in da so za nekatere šole, ki niso bile v nobenem programu, gospod Rupar se morda za katero spomni, bile tudi podpisane pogodbe za gradnjo. Ampak to je druga tema. Pri amandmajih smo. Gospod Rupar je rekel, da verjetno bi jih kazalo podpreti, ker sredstva, kjer se jemljejo oziroma postavke, kjer se jemljejo, so verjetno take narave, da to prenesejo. Vsaj tako sem jih razumel. Žal je gospod Vizjak to podpisal. Mislim, da res ni vedel, za kaj gre. V teh amandmajih je pokurjenih 650 milijonov iz postavke investicij pri servisu skupnih služb vlade, od skupnih približno 2 milijard tolarjev, od potrebnih nekaj 10 milijard tolarjev za ureditev schengenske meje, za ureditev mejnih prehodov Brezje, Jelšane, Gruškovje in tako dalje. Pri tem problemu, prepričan sem,se bomo pri naslednjem proračunu hudo tepli in tolkli. Vzpostavitev schengenske meje je ena od prioritet, ki jo je najavil tudi predsednik vlade ob predstaviti proračuna za letošnje leto. Skurjeno je samo teh oziroma poskuša se skuriti samo v teh amandmajih 650 milijonov, v nekih naslednjih pa še 400 milijonov, čez milijardo v teh amandmajih se posega na to postavko. In tako dalje. Ni samo ta postavka. Je informatika, o kateri je govoril gospod Anderlič. Je celo prestrukturiranje podjetij. Celo to se dogaja, da se enkrat jemlje za prestrukturiranje podjetij, drugič se pa daje. Skratka, res zabavno je pogledati te amandmaje in filozofijo sestavljanja teh amandmajev. Rad bi še pogledal ta amandma gospoda Drobniča pod številko 10, zaradi katerega je rekel, da nas testira, kako bomo reagirali. Mislim, da niste pričakovali, da bo podprt, ker verjetno res upate, da ne bo zmanjšana postavka - prejemki in pravice brezposelnih. Upam, da ne. Ta postavka naj bi se zmanjšala v dobro investicijsko vzdrževanje in gradnje državnih cest za 45 milijonov 964 tisoč tolarjev. Resnično se mi zdi, da je vsem, ki ste pisali amandmaje, bilo primarno to, kaj bi radi naredili. Pravzaprav vas je zelo malo zanimalo, kakšna je usoda postavk, ki naj bi se zmanjšale, če se ti amandmaji uveljavijo. Zaradi tega seveda ni bilo tudi realno za pričakovati, da bomo lahko tiste amandmaje, ki na tak način pomenijo pravzaprav ogrožanje nekaterih nujnih nalog države v letošnjem letu, podprli. Podprli bomo samo tisto, kar je bilo dokončno usklajeno v okviru odbora za finance. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvajanju gospoda Avšiča želita replicirati, in sicer najprej gospod Drobnič in potem mag. Vizjak. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa. Kratka replika gospodu Avšiču. Poglejte, gre za 45 milijonov. To je prvo dejstvo. Drugo pa je, da gre za pravice brezposelnosti iz naslova denarnih nadomestil denarnih pomoči. Brezposelni bodo dobili pravice v skladu z zakonom. Že pri pripravi proračuna sem jaz opozoril na to, da so sredstva za te namene predeminzionirana. Glede na število brezposelnih, gospod Avšič me ne posluša, gospod Avšič, predeminzionirana so. In vam povem, to velja, ker sem tam delal in se pričakuje zmanjšanje števila brezposelnih, sredstva se pa bistveno povečujejo. Razen, da ni to kakšen trik. Jaz nisem slučajno jemal iz te postavke. To bi vam hotel povedati. Zato ni kar tako, sem pa tja, je utemeljeno. Brezposelnim ne bo nič zmanjšano. Po zakonu bodo dobili. Ker tega ni mogoče zmanjšati, ker je zakonska obveznost.
Hvala lepa. Repliko ima tudi mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Jaz moram replicirati gospodu Avšiču. Poglejte, socialdemokratska stranka in tudi sam osebno sem se zmeraj in se bom zavzemal za vse ukrepe približevanja Slovenije Evropski skupnosti in v tem sklopu tudi čimprejšnjemu in čim hitrejši možni gradnji teh mejnih kontrolnih točk, še posebej tistih mejnih kontrolnih točk, ki so v občini, iz katere oba izhajava. Poanta tega amandmaja je v bistvu ta, podobna kot prej, glejte, če ne veste čisto točno prerazporeda celega servisa skupnih služb je težko govoriti, ker je pač procedura vlaganja amandmaja takšna, da ne onemogoča direktno videne postavke, iz katere se jemlje. V servisu skupnih služb je okoli 7 milijard tolarjev, to je treba vedeti. Ocenjujemo, da so plače na tem sektorju in drugi administrativni stroški previsoki. Tega pa ne potrjuje samo moje oziroma naše mnenje, temveč je tudi vlada v popravljenem predlogu proračuna znižala postavko za 126 milijonov samo na računu plač. Tako amandmaji, ki so tangirani v smislu izgradnje ceste in v smislu jemanja tega so parcialni in ne zajemajo cele sume tako v enem kosu, ker bi bilo to nemogoče, res pa je, da je več amandmajev za različne zadeve. To je pa tudi res, kajti poslancev je več in jaz mislim, da imajo suvereno pravico in možnost vlagati te amandmajev. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Avšič. Izvolite.
Torej, čisto na kratko. Postavka: Servis skupnih služb vlade ima res 7 milijard. Ampak v tem so seveda vsi najemniki, ki jih država plačuje, vsi stroški subvencioniranja državnih programov in podobno in o tem ne bi razpravljali. Postavka, ki je v vseh amandmajih načeta, je postavka nabave osnovnih sredstev in gradnje objektov ter njihovo vzdrževanje za potrebe državnih organov. Samo ta je. In amandmaji so takole: gospod Peče, za 250 milijonov, gospod Levič za 200 milijonov, gospod Bajuk za samo 50 milijonov, to je še dobro, in vi, 600 milijonov. Skupno 1 milijarda 100. To je to.
Hvala lepa. Gospod Rop se je prijavil. Izvolite.
Spoštovane poslanke, poslanci! Zdi se mi vseeno pomembno, da podprem razmišljanje gospoda Avšiča v tistem delu, kjer se govori o denarnih nadomestilih, ker sva oba delala na istem ministrstvu z gospodom Drobničem, bi ga rad spomnil, da se je spremenil zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju in da so se obrutila denarna nadomestila. S tega naslova je ta rast, da ne bi slučajno kdo mislil, da je kar tako rast. Drugače je pa tukaj tudi minister za delo in lahko to potrdi, ker je to izračun ministrstva za delo, ki izhaja iz sistemskih sprememb, in zato je povečanje. Tako so bili ti pomisleki vendarle upravičeni.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa. Ne morem se strinjati, da je samo toliko sredstev, kot je gospod Avšič povedal, ker je slabih 5 milijard na tej konkretni podpostavčici, ki je tangirana. Ocenili smo, še enkrat poudarjam, da je ob tej široki birokraciji, ki vlada v naši državi to za, bi rekel, izvedbo takih projektov preveč, da jih toliko ljudi servisira. To je osnovna poanta in namen. Zdaleč pa ni to in to je zloraba in to je sprenevedanje in podtikanje, da bi ta projekt bil napaden v investicijskem smislu oziroma kot projekt. Hvala.
Hvala lepa. Želite pojasniti te navedbe? Minister Presečnik, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Večkrat se je pojavil termin "Obrežje", pa s tem v zvezi tudi pododsek avtoceste Obrežje-Krška vas. Moram reči, da so ti glavni mejni prehodi z republiko Hrvaško v prioriteti, tako letošnjega proračuna, kot dela vlade in vladnih služb. Prepričan sem, da tudi parlamenta v celoti, zaradi obvez, ki jih imamo pri sprejemanju nekaterih zahtev s strani Evropske unije in pa varovanje meje. Tako je, kar se tiče Obrežja, vlada v četrtek na seji sprejela uredbo o lokacijskem načrtu. Tako so dane vse možnosti za to, da projekt dobi večji zagon. Sredstva so pa zagotovljena predvsem na servisu skupnih službe vlade Republike Slovenije za vse objekte in za plato in tako dalje. Nekaj sredstev, mislim, da tudi na ostalih resorjih in pa na ministrstvu za promet, za del, torej za cesto oziroma za tisto širino, ki spada k avtocesti. Podobno potekajo velike aktivnosti na drugih pomembnih mejnih prehodih kot ste Gruškovlje in pa Jelšane, kjer meddržavne komisije za meje oziroma mejne prehode usklajujejo same mejne točke in seveda so tudi ti projekti v prioriteti za naslednje obdobje. Hvala lepa.
Hvala lepa. K razpravi se je pred vami javil še gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo gospa predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci. Amandma skupine poslancev pod številko 6, ki govori o rekonstrukciji ceste na odseku Ribče- Hotič, predstavlja eno od štirih vzporednih državnih cest za območja, ki niso neposredno udeležena v avtocestnem programu. Gre za tako imenovano področje povezave med Ljubljano, Litijo in potem seveda v nadaljevanju proti Zasavju. Za ta odsek in za to investicijo je bila v lanskem letu potrjena v osnovnem predlogu proračuna v višini 360 milijonov in sprejeta tudi regularno predobremenitev in v mesecu juliju podpisana pogodba. Dela so se začela konec meseca avgusta, se pravi, ne sodi v sklop tako imenovanih izrednih investicij, ki so naknadno prišle v paket. Problem je pa naslednji. Dela v višini 314 milijonov so bila opravljena v lanskem letu, planirana v višini proračuna, kot sem omenil 360 milijonov, realizacija je bila nič. Odsek je tako težaven, da je dela nemogoče ustaviti. Samo podatek, da je v času izgradnje tega cestnega odseka nastalo za okoli 60 milijonov poškodb po lokalnih cestah in obeh mostovih zaradi obvoza, da ne govorim o vsakodnevnih neverjetnih kolonah ob konicah v jutranjem času med 6. in 8. uro na relaciji proti Ljubljani in v opoldanskem času med 3., 5. in 6. uro oziroma 15. in 18. uro. Problem je v tem, da letošnji predlog proračuna predvsem predstavlja samo poplačilo lanskih opravljenih del in še nekaj malo ostalega. Izvajalec del se bo moral zadolžiti, ker bodo morala biti dela opravljena. V nasprotnem primeru, kot sem že omenil, se dela neverjetna škoda na obvozu lokalnih cest in obeh velikih povezavah prek mostov reke Save. Mislim, da v tem primeru delamo škodo tudi za državni proračun. Vemo, da bo obresti treba plačati. In s temi sredstvi, 106 milijonov, bi na nek način zagotovili vsaj tisto minimalno premostitev, da se lahko investicija normalno tudi z dinamiko izgradnje zaključi. Po drugi strani pa moram omeniti, ker je bilo namreč danes o tem tudi že nekajkrat govora, Litija je območje, v katero lahko pride tako imenovani prikoličar ali pa "šlepar", ne neposredno iz Ljubljane, po legalnih poteh, ampak prek Trojan ali prek dolenjske avtoceste oziroma prek tako imenovanega gradu Bogenšperk. Vsi prevozniki, ki jih dobijo organi reda, se pravi policija, plačujejo kazen. S tem pa trpi tudigospodarstvo. Namreč, poudariti moram, da zaradi nerešenega vprašanja cestne povezave tudi zanimanja za vlaganja v razvoj gospodarstva na tem območju ni in ni zanimivo. Zato predlagam, da je to dejansko eden od amandmajev, ki bi ga bilo vredno premisliti in za katerega bi bilo smiselno, da bi ga državni zbor potrdil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje, in sicer o amandmajih na listni številki 15 pregleda k podprogramu "investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest". K temu podprogramu, kot sem prej navajala po posameznih predlagateljih, je vloženih devet amandmajev. Glasovali bomo po zaporednih številkah. Najprej odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 7, proti 38. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 1 ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 7, proti 36. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 5, proti 41. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma pod 3 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 8, proti 37. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 5. Glasujemo. Obrazložitev glasu. Prekinjam glasovanje. Gospod Rupar, izvolite.
Hvala lepa. Glasoval bom za ta amandma. Ta amandma je vložen petič v petih zaporednih letih. Žal do danes še ni dobil dovolj podpore. Gre pa za uvrstitev gradnje obvoznice v Tržiču v državni proračun. Zato prosim tudi ostale kolegice in kolege, če ga lahko podprejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo torej o amandmaju pod zaporedno številko 5. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 38. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 6. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 20, proti 29. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 7. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 9, proti 35. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 8. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 9, proti 39. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 9. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11, proti 37. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k proračunskemu uporabniku Direkcija Republike Slovenije za železnice, in sicer k podprogramu "investicijsko vzdrževanje in gradnja javne železniške infrastrukture". Predlagatelj amandmaja je skupina poslancev, s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom; vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Želi kdo razpravljati? Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Dovolite, da vam obrazložim, kaj želimo s tem edinim "železničarskim" amandmajem. Torej, gre za železniško postajališče Zbelovo na relaciji Celje-Maribor, med postajama Poljčane in Dolga gora. Tu ne gre za železniško postajo, ampak postajališče, to je pokrit peron z razsvetljavo in s tisto najnujnejšo varnostno infrastrukturo. Postajališče bi zadovoljevalo vse kriterije Slovenskih železnic, kajti predstavniki železnice so si ogledali to lokacijo, in zadovoljuje tako varnostnim kot lokacijskim kriterijem, se pravi, da je dovolj oddaljeno od obeh sosednjih postaj. Gre pa za izdelavo projektne dokumentacije, zato je tudi teža, mislim, finančna teža samo 5 milijonov. To je verjetno amandma, ki ima najnižjo ceno, o katerem danes odločamo. Tu je nekdaj že bila postaja, kajti tu je potekala tudi železniška proga Poljčane-Slovenske Konjice-Zreče, ki vemo, da je bila v 60. letih ukinjena. Seveda, najbolj zanimivo je, kdo bo uporabljal to progo. Nanjo gravitirajo vsi tisti, ki predstavljajo dnevno fluktuacijo, se pravi delovna sila, se pravi delavci, učenci in dijaki, proti Celju in Mariboru. Kar pa je najbolj pomembno, v bližini te lokacije, nekaj sto metrov, je bila odkrita termalna voda in tu že raste gospodarski objekt z bazeni in z ustrezno gostinsko infrastrukturo. Na to postajališče bi gravitirali predvsem prebivalci Dravinjske doline, Loč, Slovenskih Konjic in deloma Zreč. Še posebej pa se nam zdi pomembno, ker je tu zadaj tudi gospodarski interes in turistični interes. Kot sem dejal, tu raste gospodarska, turistična infrastruktura, ker je odkrita termalna voda. Zato se nam izgradnja zdi umestna in bi bilo treba s tem čim prej začeti. Zato vas prosim, da podprete ta amandma, ki je eden "najlažjih" po finančnem obsegu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Odločamo o tem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11, proti 32. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k podprogramu "izboljšanje stanja okolja" v okviru proračunskega uporabnika ministrstvo za okolje in prostor. Predlagatelj prvega amandmaja je skupina poslancev, s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Predlagatelj amandmaja pod 2 je skupina poslancev s prvo podpisanim dr. Andrejem Bajukom, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 7, proti 38. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod 2. Glasujemo. Prekinjam glasovanje, se opravičujem, dr. Bajuk želi obrazložiti svoj glas. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval za ta amandma, pričakujem, da tudi ta ne bo sprejet, a vendar bi pa le ponudil eno drugačno možnost kolegom in kolegicam. Kaj pa če bi samo glasovali, da znižamo regulatorni okvir splošne administracije in oblikovanje politike, ker itak to ministrstvo je eden največjih virov, ki povzroča in ustvarja regulativni okvire, več, kot jih pa slovenske državljanke in državljeni sploh utegnejo razumeti Če že niste za to, da povečamo varovanje okolja, morda bomo pa le pomagali varovanju okolja s tem, da znižamo možnosti oblikovanje novih politik in regulatorni okvir. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo torej o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 37. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih k podprogramom proračunskega uporabnika: Uprava Republike Slovenije za varstvo narave. Vloženi so bili amandmaji k dvema podprogramoma. Na listni številki 21 vašega pregleda je en amandma k podprogramu: izboljšanje stanja okolja. Na listni številki 22 in 23 pa se nahajajo štirje amandmaji k podprogramu: načrtovanje, varstvo in urejanje voda. Predlagatelj edinega amandmaja k podprogramu izboljšanje stanja okolja je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Predlagatelj prvega amandmaja k podprogramu načrtovanje, varstvo in urejanje voda je skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Predlagatelj amandmaja pod 2 je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Ravno tako je predlagatelj amandmaja pod 3 skupina poslancev s prvo podpisanim mag. Andrejem Vizjakom, vlada in matično delovno telo amandmaja Pod štiri je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev, s prvopodpisano Sonjo Areh Lavrič. Navedene amandmaje in oba podprograma pri proračunskem uporabniku porabniku Uprava Republike Slovenije za varstvo narave dajem v razpravo. Želi kdo razpravljati? Gospa Sonja Areh Lavrič, izvolite.
Hvala gospa predsedujoča. Pozdravljam vse prisotne. Obrazložila bi ta amandma. Tu gre za investicijo gradnje vodovoda Zgornja Vižinga, občina Radlje ob Dravi. Glede na zmožnost občinskega proračuna občine Radlje ob Dravi le-ta ni sposobna izvesti projekta s tako visokim deležem lastne udeležbe. Projekt je pomemben, kar zagotavlja normalno oskrbo s pitno vodo občanom na področju, kjer se projekt izvaja, kar je izkazala tudi nujnost investicije, ki jo je ministrstvo za okolje in prostor uvrstilo kot prioriteto, a ni zagotovilo zadostnih sredstev. Tu gre za eno razliko v sredstvih, to je okoli 3.018 tolarjev. Dodala bi še to. To je tudi občina, ki je na samem vrhuncu brezposelnosti, vsak drugi je praktično brezposeln in je tudi zelo revna občina. Pravim, če jim ne moremo dati dela, jim dajmo vsaj vodo. In prosim, spoštovane, če ta amandma podprejo. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej bomo glasovali o amandmaju na listni številki 21 našega pregleda v podprogramu izboljšanje stanja okolja. To je edini amandma k tem podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 33. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o štirih amandmajev k podprogramu načrtovanje, varstvo in urejanje voda. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 7, proti 39. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju po zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 6, proti 40. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 6, proti 37. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo še na glasovanje o zadnjem amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Se opravičujem, prekinjam glasovanje. Svoj glas želi obrazložiti gospod Sašo Peče, izvolite.
Res je, da gredo predlagani amandmaji s strani opozicijskih političnih strank po tekočem redu v propad. Razlogov za to je lahko več, ampak pri tem amandmaju bi resnično bilo smiselno razmisliti, preden pritisnite tipko za ali proti. Kot je povedala moja strankarska kolegica, gre za zagotavljanje osnovnih pogojev za življenje. Gre v bistvu za vodo. Mislim, da je zelo lepo povedala, bojim se, da je naletela na gluha ušesa, ko je poudarila, da če jim že ne moremo zagotoviti dela, da če že ne moremo zagotoviti ali pa nočemo razvoja tega kraja, jim ponudimo vsaj osnovo za mini, minimalno življenje. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo torej o amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 22, proti 23. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih, vloženih k proračunskemu uporabniku ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. V okviru proračunskega uporabnika so bili amandmirani trije podprogrami. In sicer, podprogram urejanje in nadzor sistema zaposlovanja in brezposelnosti, h kateremu je bil vložen amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Sašom Pečetom. Vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Podprogram spodbude za ohranjanje in odpiranje delovnih mest, k temu podprogramu sta bila vložena dva amandmaja, in sicerpod 1 amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom, in pod 2 amandma skupine poslancev s prvo podpisanim dr. Andrejem Bajukom. Obeh amandmajev vlada in matično delovno telo ne podpirata. Podprogram socialno varstvo invalidov, z enim amandmajem, katerega predlagatelj je ravno tako skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Še en podprogram je. K njemu sta vložena dva amandmaja, in sicer pod 1 je amandma, katerega predlagatelj je skupin poslancev, s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom, pod dva je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Obeh amandmajev vlada niti matično delovno telo ne podpirata. Želi kdo razpravljati? Gospod Peče, izvolite.
Obrazložitev k amandmaju pod zaporedno številko 1, na strani 24, katerega predlagatelj je Slovenska nacionalna stranka. Rad bi samo podal obrazložitev, ki je nimate v sklopu materiala, ki smo ga pridobili za hitrejše preletavanje. Denarna sredstva, ki jih omenjam v amandmaju, so izključno namenjena za sofinanciranje društev za pomoč osebam s psihofizičnimi motnjami. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala za besedo. Rad bi obrazložil svoj amandma. Gre seveda za spodbujanje, ohranjanje in odpiranje delovnih mest, predvsem za invalide. Če bomo uresničevali program tisti, ki ste ga vlada in tudi parlament sprejela, potem bi morali tudi toliko sredstev zagotoviti. V vsakem primeru jih bo v takšni višini dodatno potrebno tudi zagotoviti. Verjetno bo to morala opraviti vlada s prerazporeditvami, če seveda mi ne bomo podprli tega amandmaja. Glede na to, kakšno bodo principi usklajevanja med letom, verjetno vlada ne bo imela nobenih težav, kajti premeščala bo denarje iz ene postavke na drugo. Da bi bili pa verodostojni, bi bilo pa v redu, da bi že vnaprej to potrdili. Ne gre za širjenje pravic, ampak gre za zagotovitev sredstev v takšnem obsegu, kot jih dejansko zakon nalaga. To so preprosto boljši izračuni, natančnejši.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. Najprej o enem amandmaju k podprogramu urejanje in nadzor sistema zaposlovanja in brezposelnosti. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11, proti 38. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o dveh amandmajih k podprogramu spodbude za ohranjanje in odpiranje delovnih mest. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 9, proti 40. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma pod ena ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod dva. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 6, proti 42. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma pod dva ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k podprogramu socialno varstvo invalidov. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 7, proti 42. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o dveh amandmajih k podprogramu socialno varstvo starih. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 8, proti 37. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 9, proti 40. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih k proračunskemu uporabniku ministrstvo za zdravstvo, in sicer so bili štirje amandmaji vloženi k podprogramu investicijska vlaganja v bolnišnice. Pod 1 je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Pod 2 je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Petrom Levičem. Vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata, s tem, da je k amandmaju pod 2 bil vložen popravek amandmaja, ki ga je podpisala skupina poslancev s prvopodpisano Danico Simšič, z željo, da se amandma pod 2 spremeni. Žal ta popravek amandmaja pod 2 ni bil vložen v skladu s Poslovnikom, ker niso podpisniki amandmaja identični s podpisniki amandmaja, ki se nahaja v pregledu amandmajev pod zaporedno številko 2. Zato o popravljenem amandmaju državni zbor ne more odločati in se bo moral opredeliti o amandmaju pod zaporedno številko 2, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Petrom Levičem. Pod številko 3 se nahaja amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom; vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Pod številko 4 se nahaja amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Bogdanom Barovičem; vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. O amandmajih k podprogramu "investicijska vlaganja v bolnišnice" odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati? Gospod Rop, izvolite.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Glede na tisto, kar sem uvodoma povedal, je verjetno zelo smiselno, da sedaj pojasnim, kako pravzaprav vlada gleda v tem primeru na spremenjene okoliščine, ki so v tem, da je bil amandma vložen tako, kot je bil, zaradi različnih okoliščin in da zaradi tega ne velja oziroma ga ni možno sprejemati. Kot sem povedal, sva z ministrom za zdravstvo še v vmesnem času, tudi zaradi številnih amandmajev, ki so bili vloženi, pa tudi široke diskusije v javnosti, poskušala zagotoviti določen obseg dodatnih sredstev. Minister za zdravstvo je znotraj obstoječega proračuna ocenil, da bi bilo možno približno 100 milijonov tolarjev v tem trenutku prerazporediti z druge postavke, ki jo ima. Tega sedaj seveda ni možno narediti z amandmajem, in zaradi tega ne moremo tega podpreti. Sam lahko v tem trenutku zagotovim predvsem to, da bomo to prerazporeditev znotraj pravil, ki jih bo določil zakon o izvrševanju proračuna, tudi naredili in za to se tudi zavezujemo, tako ministrstvo za finance, in mislim, da se bo tudi predstavnik ministrstva za zdravstvo zavezal, in bomo to nemudoma storili. Nedvomno pa obstajajo nekatere diskusije o tem, da je možno, da bo obseg sredstev, ki bo potreben za pediatrično kliniko, v tem letu nekaj večji od tistega, kot je bil prvotno ocenjen. Že na matičnem odboru sem se zavezal, glede na to, da tudi sam izjemno podpiram to investicijo, vendar s tistimi sredstvi, ki so potrebna takrat, ko so ta res potrebna, zato sem tudi zagotovil vso podporo temu, da, če bi se ugotovilo med letom, da so potrebna še dodatna sredstva, da ta dodatna sredstva znotraj proračuna tudi zagotovimo. Nedvomno je to takšna prioriteta, da bomo to storili, in sem zato tudi javno povedal, da se zavezujem, da bom ta sredstva zagotovil med letom. To je tudi izziv vsem tistim, ki izvajajo ta projekt, da v primeru, da bo prišlo do večje porabe, bomo to tudi zagotovili. Predlagam, da v tem trenutku ne podpiramo teh vloženih amandmajev in da, v kolikor je to možno, poskušamo - če boste vi, seveda, podprli takšen pogled - skušamo ta eventualna dodatna sredstva, še več kot teh dodatnih 100 milijonov, zagotoviti med letom iz drugih prerazporeditev. Sam prevzemam vso odgovornost za to, da bomo to tudi storili, če bo to potrebno. Hvala.
Hvala lepa. Državni sekretar mag. Simon Vrhunc, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica za besedo. Tudi jaz bi se želel oglasiti z namenom predvsem, da potrdim izvajanje finančnega ministra. Mi smo dejansko naredili nekaj naporov in smo ugotovili, da lahko zagotovimo dodatna sredstva znotraj naših postavk. In računamo tudi na te postavke, o katerih je govoril finančni minister. Res je,da v pripravi tega proračuna je vse kazalo, da zaradi določenih omejitev ne bo možno začeti z gradnjo v letošnjem letu. Predvsem je šlo za razna soglasja. Zdaj smo v tej fazi dogovorov z zainteresiranimi partnerji, če lahko temu tako rečem, smo dosegali dogovore, da teh ovir, ki so kazale, ni več. Zato se očitno kaže, da bo letos možno začeti z gradnjo in še enkrat potrjujem namene ministrstva za zdravje, da letos začnemo z gradnjo pediatrične klinike in da bomo zagotovili znotraj tudi našega proračuna določena dodatna sredstva na obstoječo postavko. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sašo Peče, izvolite.
V imenu slovenske nacionalne stranke napovedujemo podporo amandmaju gospoda Petra Leviča. In zdelo bi se nam smiselno, da ko govorniki v svojih govorih govorijo, da se strinjajo z vsebino, z materijo amandmaja, to tudi kažejo na ta način, da ga podprejo. Popolnoma nesmiselno in zelo politično, preveč političen je govor na način, da se strinjamo, ampak zaradi tega in tega tega ne bomo storili. Pa apeliram na vse tiste, ki jim dejansko je do vsebine predlaganega amandmaja, da tega dejansko tudi potrdijo, torej svoje mnenje s pritiskom na tipko za.
Hvala lepa. Najprej dr. Andrej Bajuk, potem gospod Levič.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Rad bi vprašal gospoda ministra za finance, če nam lahko pove, koliko sredstev dejansko bo vlada posvetila temu projektu. In če morda predlaga kakšno spremembo v tem amandmaju, da ga lahko danes sprejmemo in tukaj v državnem zboru enkrat, vsaj enkrat sprejmemo odločitev, ne pa, da poslušamo lepe govore o tistih ljudeh, ki bi morali že prej to zagotoviti, če se resnično s tem strinjajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Rop, potem gospod Levič.
Gospod dr. Bajuk, državni sekretar je že povedal, da je ministrstvo za zdravstvo ob pripravi proračuna planiralo to vsoto, kot jo je planiralo. In mi smo seveda to vsoto tudi vključili v predlog proračuna. Očitno se je sedaj pokazalo, v tem vmesnem času pa obstajajo možnosti večjih izdatkov in večjega obsega investicij v pediatrično kliniko. Glede na to, da smo se tega zavedali in smo na vsak način poskušali najti prerazporeditev in zato smo tudi danes poskušali zagotoviti teh dodatnih 100 milijonov. Kolikšna je ta celotna vsota, bi morali seveda vprašati ministra za zdravstvo oziroma predstavnika ministrstva za zdravstvo. Kot vem, vendar me bo on potrdil, je v igri, če lahko temu tako rečem najprej ta osnovna investicija, začetek gradnje, tako imenovana gradbena luknja, ki bi jo bilo potrebno narediti in odkup Zavoda za zdravstveno varstvo. In obe stvari morata steči, na eni strani začetek, se pravi gradbena jama in seveda tudi pogajanja v zvezi z odkupom tega zavoda. Kako daleč bodo ta poganja in kdaj bodo ta pogajanja in kakšna bo končna cena, pa seveda težko povem, ker jaz se ne pogajam in zato ne morem govoriti o končni številki. Vendar pomeni teh 220 plus 100 milijonov je to 320 milijonov pa zagotovilih nekaterih, če bi izvedli delni odkup, pa pomeni, da bi prvih 200 milijonov vložil plus gradbena jama bi to bilo okrog 500 milijonov. Vendar so to zelo grobe ocene in prehitro bi bilo reči, da so to dokončne ocene, ker je potrebno videti, kako daleč bodo pogajanja prišla in kakšna bo končna spogajana cena. Drugače pa mislim, da naj še predstavnik ministrstva za zdravstvo pove, kako daleč so ta pogajanja.
Hvala lepa. Gospod Vrhunc. Lahko še državni sekretar pojasni, potem pa Levič.
Hvala. No, saj gre samo za nadaljevanje tega odgovora. Tako kot je minister Rop ocenil, gre za približno vrednost med 500 in lahko rečem 800, 900 milijoni ta trenutek. Pravo vrednost bodo pa pokazala sama pogajanja oziroma sam potek dogodkov, odvisno je seveda od časovne dinamike in od tega kako se bojo dogovorili z našimi partnerji v pogajanjih. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Levič, izvolite.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. V državnem zboru so se začele pojavljati različne informacije o tem, kaj bi letos lahko naredili in koliko denarja naj bi resnično potrebovali za nadaljevanje izgradnje pediatrične klinike. V letošnjem letu so se po zaslugi ministrstva za zdravstvo, ministra gospoda Kebra razrešili vsi problemi, ki so do sedaj ovirali začetek gradnje pediatrične klinike. Vseh 220 milijonov, ki je namenjenih za izgradnjo pediatrične klinike v letošnjem letu, bo torej porabljenih za odkup stavb in pripravo zemljišča. Po besedah gospodične Marolt Meden je pri koncu tudi zbiranje soglasij za pridobivanje gradbenega dovoljenja. Manjkajo še tri dovoljenja. Energetika, VOK-a in Elektro. Ta so v zaključni fazi usklajevanja in bodo pridobljena v roku enega meseca. Torej se realno možno, da najkasneje v juniju ministrstvo za zdravstvo objavi javni razpis za izvajalca gradnje. Razpis pa bo možen le, če bodo v proračunu zato namenjena sredstva za izgradnjo nove pediatrične klinike v Ljubljani. Vemo torej, da bodo vsa sredstva, ki so za pediatrično kliniko namenjena v proračunu za leto 2001, porabljena za dokončni odkup zemljišča. In razpisa za izvajalca del ne bo mogoče objaviti, ker v proračunski postavki ne bo predvidenih sredstev. Na odboru in tudi v svojem odgovoru o predstavitvi proračuna smo lahko slišali ministra Ropa, ki se osebno zavzema, se je zavezal, da bo denar razporejen za gradnjo pediatrične klinike, če bo dejansko prišlo do začetka gradnje pediatrične klinike. V stranki mladih verjamemo ministru, da bo to dejansko naredil, a kot sem že rekel razpisa ne bo možno objaviti, če v postavki za proračun ne bo predvidenih sredstev. Sicer cenimo te obljube gospoda Ropa in gospoda sekretarja, vendar rad bi opozoril na sprejem proračuna lansko leto 20.1.2000,kjer je dr. Janez Zajec, sekretar ministrstva za zdravstvo obljubil, ciriram: "Investicijski program je sprejet na ministrstvu za zdravstvo tako kot je predlagan. Zahvaljujem se vam za podporo v splošnem delu proračuna, ko ste podprli 400 milijonov več zaizgradnjo pediatrične klinike. S tem denarjem bomo mi letos kupili kompleten kompleks, kjer bo pediatrična klinika stala, naredili kompletne načrte in tudi celoten investicijski ciklus zaprli s tem denarjem, ki ste ga letos odobrili. Prihodnje leto pa začne potem prava gradnja z buldožerjem in zidanjem." Teh buldožerjev še ni trenutno tam, tudi zidanje se še ni začelo. Tukaj imam neko finančno konstrukcijo, ki so jo pripravili v skladu za izgradnjo pediatrične klinike. Na kratko bi rad samo povedal. Uskladitev projektne dokumentacije zaradi večkrat [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]na osnovi zahtev ministrstva za zdravstvo oziroma priprava, cene bom samo okvirno govoril, 194 milijonov, odkupi zemljišča oziroma nepremičnin 250 milijonov, se pravi v sedajšnji postavki proračuna z 230 milijoni še zemljišča ne moremo odkupiti, energetski prispevek 300 milijonov, stroški izdaje soglasja in pravni postopki minimalno, prestavitev komunalnih vodov 170 milijonov, rušitev objekta in izkop gradbene jame 140 milijonov. Se pravi 230 plus 100 dobimo 330. Po tej matematiki je denarja premalo za odkup zemljišča in začetek gradnje jame, lahko jamo na pol skopljemo in čakamo. Sedaj, ne vem. Jaz se opravičujem, mogoče sem malo tečen, vendar apeliram na vse poslance. Bili so vloženi trijeamandmaji, bil je poskus vlaganja četrtega s strani gospe Simšičeve, veliko nas je, ki si želimo, da bi se v pediatrična klinika zgradila. če vse te podpise zberemo, jaz mislim, da jih lahko zberemo dovolj, da amandma podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Vrhunec, izvolite.
Gospod Levič, spoštovani ostali, tudi poslanke in poslanci! Zagotavljam vam, da ko bodo odstranjene vse administrativne ovire za začetek gradnje in predpostavljamo, da bodo v relativno kratkem času, takrat bomo objavili razpis. Za potrebe tega razpisa bomo zagotovili tudi sredstva v proračunu. To vam danes zagotavljava z ministrom za finance.
Hvala lepa. Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Tudi skupina poslancev z mano kot prvopodpisanim je vložila amandma. Minister Rop je bil na odboru za finance prepričljiv, saj je govoril, da ni formalnih pogojev za pričetek oziroma do tistega trenutka. Očitno se je od tistega trenutka do danes stvar nekoliko spremenila. Vsi smo verjetno, vsaj jaz sem, dobil dopis sklada za izgradnjo nove pediatrične klinike in moj predhodnik je tudi marsikaj iz tega prebral in na koncu je razvidno, da je možno v letošnjem letu porabiti oziroma iti s tako dinamiko izgradnje, da bi bila poraba skoraj 1 milijardo tolarjev. Poglejte, ravno ta izjava državnega sekretarja me je spodbudila k temu. Kajti, vidimo da karkoli mi tukaj sprejmemo kot državni zbor in to je izničevanje vloge državnega zbora. Ni važno, vlada lahko zagotavlja več in več. In to ni noben problem. To pomeni, da tudi če mi damo 200 milijonov, 220 milijonov, bo lahko poraba, kot je sam povedal, tudi do 800 milijonov. Jaz se sicer za ta projekt s tem popolnoma strinjam. Vendar pravim, z amandmaji in z odločitvijo s konsenzom državnega zbora. Ne pa na podlagi prerazporeditve in vseh pravic, ki jih sicer ima potem vlada na podlagi zakona o izvrševanju proračuna. Mislim, da mora imeti to investiranje podlago v proračunu in da je zato podpreti amandmaje, ki temu sledijo. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na odločanje. In sicer bomo najprej glasovali o prvem amandmaju v podprogramu "Investicijska vlaganja v bolnišnice". Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 16, proti 39. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 23, proti 29. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma pod 2 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 16, proti 41. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 4. Gospod Bogdan Barovič želi obrazložiti svoj glas. Izvolite.
Hvala predsedujoča. Saj je moj amandma. Logično, da bom glasoval zanj. Temu bi lahko rekli, tako kot knjigi ali pa filmu v angleškem naslovu neverending story, tako kot so tudi druge nedokončane zgodbe, ki se je začela leta 1992, nadaljevala v nacionalnem programu Republike Slovenije za zdravstvo, nadaljuje se v izpolnjevanju pogojev za verifikacijo splošnih bolnic v Republiki Slovenije. Splošna bolnišnica Trbovlje je s svojimi zbranimi sredstvi na različne načine najnujnejše stvari financirala, kolikor je pač mogla. Zasavčani, prek 50.000, so s prispevki, kar je dokazljivo, v zadnjih letih nabrali kar nekaj milijonov, ki so jih ponovno sami vlagali v splošno bolnišnico Trbovlje. Poškodovane, tiste z zlomljenimi nogami, zvitimi nogami, mogoče poškodovane še huje, pa na žalost v kirurški ambulanti trboveljske bolnišnice tudi že devet let nosijo na hrbtih po stopnicah v rentgen, če pa je potrebno v kirurško sobo, pa na hrbtu po stopnicah, ki jih je dvakrat več, v kirurško sobo. Kaj naj še rečem? Da nikomur med vami ne želim, če boste v tistem koncu, ki pokrivapribližno med 50, nekaj več kot 50.000 ljudi, da bi se vam kaj zgodilo, pa da ne bi imeli nikogar, ki bi vas nosil po stopnicah gor in dol, pa recite temu demagogija ali pa ne. Samo upam, da ne bo nihče rekel, da je to politična demagogija, ker politična demagogija bo takrat, ko bo res kakšen politik moral na hrbtu, pa ne vem čigavem. To ni pobožna niti novoletna želja, niti božična želja niti želja direktorja, ki bi bil na reelekciji, da bi bil ponovno direktor. Vsi tu zbrani, v tem valjarju, ki ga zdaj trpimo že cel dan, mogoče imate še kanček sebe, svoje vesti, pa se vprašajte, "kako bi pa jaz glasoval". Ne razmišljajte samo o tem, kako so vam naročili in ukazali, kako glasujte; ali pač naredite tako, kot vam je bilo ukazano. Hvala.
Hvala lepa. Odločamo torej o amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 23, proti 30. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih, vloženih k proračunskemu uporabniku ministrstvo za šolstvo, znanost in šport. V okviru tega proračunskega uporabnika je bilo amandmiranih sedem podprogramov, in sicer: Podprogram "visokošolsko izobraževanje", vložen je en amandma, in sicer amandma skupine poslancev s prvopodpisano Silvo Črnugelj; vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. K podprogramu "programi športa" sta vložena dva amandmaja, in sicer je predlagatelj obeh skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom; vlada in matično delovno telo amandmajev ne podpirata. K podprogramu "osnovno šolstvo" so bili vloženi trije amandmaji, predlagatelj vseh treh amandmajev je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Vlada in matično delovno telo amandmajev ne podpirata. K podprogramu "splošno srednje in poklicno šolstvo" sta bila vložena dva amandmaja. In sicer pod 1 je amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim Rudolfom Mogetom, vlada amandmaja ne podpira Matično delovno telo se ni opredelilo, ker je ta amandma v celoti povzet v amandmaju odbora, ki je naveden pod zaporedno številko 2 in ga vlada podpira. In potem podprogram "izobraževanje odraslih". Vložen je en amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. In podprogram "pomoči v osnovnem šolstvu", h kateremu je vložen en amandma, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. In še podprogram "pomoči v srednjem šolstvu", h kateremu je vložen en amandma istega predlagatelja. O amandmajih k sedmim podprogramom proračunskega uporabnika ministrstva za šolstvo, znanost in šport odpiram razpravo. Želi kdo razpravljati? Gospa Silva Črnugelj, izvolite.
Hvala lepa. Sicer ne bi veliko razpravljala, samo malo bi povedala svoj vidik. Narodna univerzitetna knjižnica, ta ki je zdaj, stoji v vsem znano monumentalno arhitektonsko. Postavljena je bila, začetek zasnove te knjižnice je bil že v letu 1927. Gradnja se je začela leta 1936. Dokončana je bila leta 1941. To se pravi, na projektni dokumentaciji so toliko delali. In če zdaj povlečem analogijo z Narodno in univerzitetno knjižnico in Univerzitetno knjižnico Ljubljana. Zasnova in prvo snovanje in pričetek razpisa za določitev lokacije je bil pričet leta 1986, 1988 so na razpisu določili lokacijo in izbrali tudi projekt. Leta 1994 je državni zbor tudi sprejel zakon o gradnji in izgradnji Univerzitetne knjižnice Ljubljana. Za to knjižnico je do sedaj iz državnega proračuna bilo dano 3 milijarde 200 tisoč tolarjev. Iz pogodbe, ki jo je Mestna občina Ljubljana podpisala z Vlado Republike Slovenije je MEstna občina LJubljana pač pripravila del dokumentacije zemljišča. To se pravi, Mestna občina Ljubljana je svoje pogodbene obveznosti skoraj v celoti izpolnila, pa tudi del zakonskih obveznosti, ker slovanska knjižnica, ki je v sklopu tega zakona, je tudi že narejena, sami veste, v Bežigradu, skupaj z bežigrajsko knjižnico. Na vas je pač, da presodite, ali boste amandma podprli ali ne, jaz sem ga kot prvopodpisana poslanka predložila državnemu zboru. Vlada ima svoje mnenje, vsekakor bodo verjetno našli določena sredstva za nujne obveznosti, ki so. Vam pa seveda predlagam, da ta amandma podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rudolf Moge, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Govoril bom o podprogramu splošno, srednje in poklicno izobraževanje. Govorim pa zaradi tega, ker se bojim, da zaradi procedure, ki je mati pravičnosti, šolstvo tega denarja ne bi izgubilo. Odbor za finance je bil toliko plemenit in v redu, da je amandma skupine poslancev povzel ne enako, ampak celo identično. Torej imamo pri tem problem, da bomo najprej odločali o amandmaju za povečanje sredstev za dokončanje Gimnazije Ptuj, Srednje lesarske šole Maribor, Srednje poklicne in tehnične kmetijsko-živilske šole v Novi Gorici, za Gimnazijo Ptuj pa da se bo začela graditi srednja ekonomska šola v Kranju, srednja mlekarska in kmetijska šola Kranj, srednja zdravstvena šola Celje, srednja ekonomska šola Murska Sobota, srednja šola Slovenska Bistrica in srednja ekonomska šola Maribor ter gimnazija Moste v Ljubljani. Predsedujoča, vi, ki tolmačite poslovnik, ali imam prav? Ker sta ta dva amandmaja enaka. Ne enaka, celo identična sta, da, če prvega amandmaja ne sprejmemo, je potem drugi amandma brezpredmeten. In če prvi amandma sprejmemo, je tudi drugi amandma brezpredmeten. In povprašal bi še tukaj ministrstvo, kako to, da je podprlo amandma, ki ga je vložil odbor za finance, identičen amandma skupine 25 poslancev državnega zbora pa ne podpira. Mislim, da je tukaj šlo za napako. In gre v bistvu tukaj za prestiž. Bojim se, da jazteh sredstev, torej da ne bi izgubili v državnem zboru. Jaz sem poskušal prvi amandma, ki je identičen drugemu umakniti in sem klical naše kolege, vse, ki so podpisali ta amandma, vendar jih na žalost vseh nisem dobil. Zato torej ta prvi amandma ostaja. In jaz bi vas lepo prosil, da bi prvi amandma izglasovali. Kajti, če tega ne izglasujemo in izglasujemo potem drugi amandma z enako vsebino, kar pa je samo avtor drug, se mi zdi, da bi kršili poslovnik.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite.
Sicer mislim, da je potrebno enega od teh dveh amandmajev podpreti. Ne verjamem, da imamo kakšno razlago do zdaj. Ker pa razumem, da vlada podpira enega od amandmajev in ne dveh, in ker bi lahko izgledalo, da vlada podpira odborov amandma in skupine poslancev, potem bi bilo to dvakrat. Zato Rudi to najbrž razume. Sam sicer predlagam, da glasujemo najprej o drugem amandmaju, pa bomo potem zadevo razrešili; če pa ne, pa pač po vrsti. Vendar mislim, da gre nesporno za to, da ne glede na to, ali bo prvi izglasovan ali ne, lahko glasujemo tudi o drugem.
Hvala lepa. Spremenjeni del poslovnika določa, da se najprej glasuje o amandmajih, ki so jih vložile skupine poslancev, potem pa o amandmajih odbora. Tako da moramo glasovati tako, kot je poslovnik določil. Najprej bomo glasovali, kar se tiče tega podprograma, "splošno, srednje in poklicno šolstvo", v skladu s poslovnikom o amandmaju skupine poslancev s prvopodpisanim gospodom Rudolfom Mogetom. Gospod Školč, izvolite.
Hvala lepa. Rad bi se vrnil k amandmaju, o katerem je govorila naša kolegica, gospa Črnugljeva. Moja razprava in upam, da tudi še kakšna, ki bo sledila, bi bila temu zboru prihranjena, če bi nam ministrstvo in ministrica odgovorila na tista vprašanja, na katera je obljubila, da bo odgovorila, na odboru za kulturo, znanost, šolstvo in šport. Sam plediram na zbor, da ne glede na to, kar imamo zapisano zdaj kot stališče vlade, ta amandma kljub vsemu podpre in s tem pravzaprav ne omogočimo kakšnega posebnega nadaljevanja gradnje, ampak omogočimo to, da gradnja ne bi zastala - govorim seveda o NUK-u - in da se ne bi delala škoda na tem objektu. Škoda se pa v tem trenutku že dela. Rad bi vas opozoril, tiste, ki pač niste sodelovali na tem odboru, da je bilo rečeno, da bo ob predložitvi dopolnjenega predloga državnega proračuna pojasnjeno, kako se bo gradnja univerzitetne knjižnice v Ljubljani financirala v letu 2001. To ni bilo storjeno. Hkrati je bilo rečeno, naj ministrstvo pojasni, ali je v okviru proračunskih postavk zagotovljenih dovolj sredstev, da se projekt izgradnje UKL v letu 2001 ne zaustavi ali upočasni, ter poda podatke o financiranju njene izgradnje v preteklosti. In vlada naj tudi pojasni, če načrtuje sprejeti posebne ukrepe za zagotovitev nadaljnje izgradnje UKL oziroma kaj predlaga za razrešitev problema. Če boste film zavrteli za slabih 20 minut nazaj, potem boste videli tisto, kar moram reči, da tudi mene bega, da tam kjer je volja, je tudi pot. Tam sta prej družno minister za finance in sekretar na zdravstvu zagotavljala, da ni nobenega problema. Izkazuje se, da, če gremo nazaj, da je v tistem primeru seveda problem, da ni pripravljene dokumentacije in da je problem, da ministrstvo za zdravstvo, po moji presoji, ne upa določiti prioritet in s tem seveda razbremeniti državni zbor in vso zainteresirano javnost o tem, da se enkrat prerekamo o pediatrični kliniki, drugič se pač prerekamo o sredstvih za onkološki inštitut in tako naprej. Ko govorimo o izgradnji univerzitetne knjižnice v Ljubljani, teh problemov sam ne vidim. Kar je paradoksalno v tej zadevi je, da tako zdajšnja ekipa, ki pravzaprav nič nima z, na nek način ali pa vsaj jaz sem mislil za to predzgodovino kot prejšnje ekipe z izjemo ekipe, ki jo je vodil minister Bohinc, ne glede na to, da ji je zakon nalagal, da to izpelje in da je državni zbor izkazoval vsako leto pripravljenost s sredstvi, da se meni kaže, da pravzaprav ministrstvo, tudi zdajšnje, blokira zakonske obveznosti. Ponavljam, tu ne gre za to, da ne bi bilo možno teh stvari narediti, ampak tu gre za zavestno blokiranje zakonskih obveznosti. Ko boste to zavestno blokiranje soočili s tistim, da če se zmenimo in kar bo med letom ostalo, bomo prerazporedili, potem boste videli,da ne velja ista mera. Moja predstava seveda tega, kako smo tako poslanci kot državni uradniki in seveda tudi vlada je, da je zakon močnejši od tega kar bi kdo rad naredil. Če tega ni, potem je vsa zgodba pač končana. Če teh stvari ni v državnem proračunu potem, dragi moji prijatelji, tudi ni mogoče voditi diskusije o smotrni rabi sredstev. Zato obžalujem, da smo v bistvu podpisali amandma, da se črpa iz nekih postavk, za katere se je kasneje izkazalo, da je, da zna biti nerodno, čeravno naj bi te podatke pravzaprav dobili s samega ministrstva, pristojnega ministrstva pač skrajšam. V tem smislu seveda je napaka nastala drugje. Tisto, kar bi jaz rad izposloval je, da vse te obljube, ki jih pač slišimo, naj bodo zapisane v proračunu. Enostavno naj bodo zapisane v proračunu. Nisem, bom rekel, ne kot bivši minister resorno zainteresiran in nikakor drugače, ampak to, bom rekel, zgodbo z investicijo v NUK spremljam od samega začetka. Če boste pogledali magnetograme v samem začetku, boste videli, da sem imel več pomislekov, kot bi v dnevu današnjem zgledalo, ampak od takrat naprej, ko je bil zakon sprejet, bi ga morala vlada spoštovati. 588 milijonov, če velja verjeti tistim, ki situacijo poznajo natančno, pomeni samo zagotovilo tistih sredstev, ki pomenijo plačilo tekočih obveznosti, ki nastajajo z izgradnjo. Ministrstvo oziroma pač ti proračunski dokumenti za naslednja leta pokažejo, da v naslednjih letih mislim, da v prihodnjem in še prihodnjem ministrstvo planira po milijarde in milijarde. Ministrica nam je govorila na odboru, da pravzaprav še ne ve ali bo ta izgradnja šla. Dokumenti, ki so bili spremljevalni dokumenti in ki naj bi nakazovali kako bo razvoj tekel v naslednjih letih kažejo, da je že v naslednjih dveh letih približno, tu se vnaprej opravičujem, če sem se zmotil, predvidenih 7 milijard sredstev. Letos ni niti sredstev za to, da bi plačali tekoče obveznosti iz te gradbene pisarne in odkrite jame. To je, spoštovani, po moje ne resno. Zato vas enostavno pozivam, da s sprejemom tega amandmaja vlado prisilimo, da to gradnjo nadaljuje. Če tega ne namerava, naj pride s spremembo zakona o izgradnji. To je edina možnost v tem trenutku. Noben dogovor zainteresiranih ministrstev in mesta naj pride s spremembo zakona, da se to črta kot neka prioriteta v slovenski kulturi in znanosti, če hočete in zraven lahko dodamo še umetnosti. Naj pač pride z jasnim stališčem. Jaz ga bom bolj cenil kot to, kar se v tem trenutku dogaja. Če je vse to, kar smo prej slišali možno, seveda ne bo znotraj ministrstva za šolstvo, kulturo, šport in znanost nobena težava prerazporediti teh 180 milijonov na druge postavke ob eksplicitni volji državnega zbora, da se to financira. Prej smo ugotovili, da 500 do 700 milijonov znotraj ministrstva, ki ima bistveno manjše manevre, da to je "šala mala". Jaz se temu čudim. Nekaj malega sem bil prisiljen se v življenju ukvarjati tudi s planiranjem teh proračunskih izdatkov. Če je to "šala mala", potem 188 milijonov je tako rekoč nekaj, kar ministru za finance pade iz žepa ko gre mimo WC-ja, pa še opazi ne. Tudi ministrici za šolstvo, glede na njen proračun. Seveda se opravičujem, ker vam jemljem ves ta čas, in obljubljam, da ga bom še jemal, zato ker se enostavno ne morem sprijazniti s tem, da zakon ne velja za določenega ministra. Enostavno se s tem ne morem sprijazniti. Tu je čas in prostor, da se te stvari uredijo. In prosim, da me v tem prizadevanju podprete; zaradi tega se ne bo podrl ne proračun ne vlada ne koalicija, celo nobene razpoke ne pričakujem v stranki, upam, da niti najmanjše osebne zamere, ker osebno s tem res nič nimam. Me pa jezi, da deset let poslušam isto zgodbo o neki osrednji nacionalni kulturni in, če hočete, tudi univerzitetni instituciji, ob tem, da je mogoče v vsaki vasi narediti telovadnico, pa nimam nič proti, ob tem, da je mogoče narediti še pa še srednjih šol, kar je tudi prav, da je teh prizidkov k šolam toliko, da nihče ne more več plačevati niti ogrevanja, nismo pa v stanju tega narediti. Ministrstvo, ki ni v stanju znotraj vseh teh kvadratnih skoraj kilometrovgradenj, ki jih ima, odobriti nadaljevanja gradnje za srce, bom rekel, knjižničnega sistema v Sloveniji, ima nekaj narobe s prioritetami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospa Silva Črnugelj.
Hvala lepa. Gospod Školč je dobro povedal, da je investicija takrat, ko je bil zakon sprejet, veljala približno 7 milijard, nekaj malega manj. Ampak dovolj jasno sem povedala, da marsikatera izmed obveznosti, ki je bila takrat predvidena, je že narejena, da gre zdaj za manjša sredstva, ki so predvidena. In gre za nekatere obveznosti, ki so že ustvarjene v letu 2000 in se bodo prenesle v leto 2001, in tako naprej. Genezo poznam, vendar vas ne bi rada v tej pozni uri preveč morila. Bistvo pa je, ker vemo, da je zakon dejansko predvidel, da bo investicija dokončana leta 1998 in da bo takrat tudi končana, da je danes leto 2001 in da zaradi tega moramo v državnem zboru in enako tudi vlada Republike Slovenije iti nemudoma v spremembe zakona, v spremembe in dopolnitve tega zakona. In to je obveza, kar naj bi danes državni zbor sprejel, skupaj s temi nujnimi sredstvi, ki so potrebna za dokončanje investicije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima še gospod Božič, potem pa dajem besedo gospe ministrici.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Ne repliciram gospodu Školču, pač pa repliciram nam, ko bomo obravnavali 2. točko, in sicer zakon o izvrševanju proračuna, in 10. točko, v kateri piše, da niti nacionalni programi, zakoni o nacionalnih programih nič ne veljajo, ampak samo zakon o izvajanju proračuna. Potem se vprašajmo, zakaj sprejemamo take zakone, ki jih potem nihče ne more ali pa noče izvajati. Drugo, kar bi pa zelo rad povedal, pa ni replika, je tisti del, ki ga je začel gospod Moge. Ko se bo poslovnik dopolnjeval, mislim da bo treba nekaj reči. Mi smo v petek sprejeli amandmaje odbora za finance in monetarno politiko. In včeraj so prišli na odbor šele amandmaji poslanskih skupin. Z isto vsebino. In če piše, da odbor tega amandmaja ni hotel obravnavati, ker je že svojega sprejel, mislim da je bil v petekamandma sprejet. Jaz si drugače ne znam predstavljati in ne more sedaj, v poslovniku pa piše, da se naj najprej glasuje o amandmaju poslanske skupine. Potem se bomo lahko delali norca. Drugič bo opozicija na vsak sprejet amandma, pa zdaj ne žalim opozicije, na vsak sprejet amandma katerega koli odbora, vložila svoj amandma in kaj bomo imeli. Prepir v dvorani. Napišimo pravila, da bodo veljala, ne pa, da se bomo edrug drugega prepričevali. Če pa je potreba, svetujem, da gospod Moge svoj amandma umaknete.
Hvala lepa. Gospod Moge, izvolite.
Bom zelo kratek. Jaz sem, kolega Božič, izrazil željo, da sem kolege klical. Ampak jih ni tu. In jih nisem mogel dobiti in ne morem v imenu vseh tega umakniti in bomo glasovali o tem. Ta amandma je bil že davno prej vložen. In jaz se samo tega bojim, da ne bo zaradi proceduralnih zapletov, da ne bo šlo iz tega denarja. Kolikor pa vem iz praksedržavnega zbora, če nekdo predlaga, torej da bi en predlagatelj rekel, da končajmo ob sedmih, je dal predsedujoči to na glasovanje. Če nekdo drug predlaga, dajmo končati ob sedmih, ste rekli "hvala, o tem ne bomo odločili, ker smo se že odločali v prejšnjem primeru" in ni dal drugega na glasovanje. Zaradi tega se bojim. Amandmaja sta identična, od črke do črke, od besede do besede. Ker gre tukaj za prestiž. Mene tisti prestiž figo "briga", s 25 poslanci, ki so to sopodpisali, ampak rad bi da bi denar bil, proceduralne težave so pa tu nastale. Ker jaz se samo to bojim, zavržimo prvega in pustimo poslancem, ne dajmo jim prav, pa z enakim besedilom dajmo prav odboru, pa drugega sprejmimo, da bo volk sit in koza cela. In če je to mogoče je, potem je to v redu. Jaz pa, če bi en amandma sprejeli, ki so ga predlagali poslanci, pa menda tudi ne bi se kaj podrlo, če je identičen tistemu amandmaju odbora. Latinci so temu pravili "lana catrina rixari" ali za pasjo dlako prepirati se, bojim se da samo zaradi procedure, ker si vsak po svoje razlaga.
Hvala lepa, gospod Moge. Če dovolite, preden dam besedo gospe ministrici, da vam pojasnim, da bomo glasovali po vrstnem redu in sicer ne glede na to, ali bo amandma pod 1, katerega predlagatelj ste vi in tudi skupina poslancev, izglasovan ali ne, bomo glasovali tudi o amandmaju pod 2. Dr. Lucija Čok, izvolite.
Hvala, gospa predsednica. Spoštovani, dober večer! Jaz bi rada povedala obema diskutantoma, ki predstavljata problem, da ga popolnoma razumem in da se v bistvu z njunimi trditvami v glavnem strinjam. Gospodu Školču tudi ne zamerim, da kakorkoli se tu midva pogovarjava ali se utrujava ali tudi druge utrujava, ker jaz sem poskušala že v odboru dopovedati, kakšna je zdaj situacija. Kot veste, mi smo - ne sama, ker mislim, da je ta problem medresorni - z gospo županjo, z gospo ministrico za kulturo in z znanostjo in šolstvom smo začeli te ukrepe izvajati, s tem, da smo začeli pripravljati podlage za spremembo zakona. Kajti moram vam povedati, da ta zakon v ničemer več ne drži, ki je bil tu sprejet v državnem zboru. Vam bom obrazložila takoj zakaj. Prvič, ta vrednost knjižnice je bila revolozirna lansko leto in nikakor ne drži več, da je vredna 3, 7 milijard, ampak je strošek za to knjižnico zdaj 13 milijard. Da je to prihajalo iz proračuna za gradnjo knjižnice v teh letih, je bilo iz proračuna, bi tudi rada točno povedala, dodeljenih 2 milijardi 523 milijonov 541 tisoč in v resnici izkoriščenih 1 milijardo 833 milijonov. Gospoda Školča bi spomnila, da je bil minister v tem času in ni utrujal nikogar, da bi vprašal, zakaj so se vračala sredstva v proračun. V teh letih se je 689 milijonov vrnilo v proračun. In vendarle je tu, tudi on matičen za to področje, ker knjižnice se tudi njegova domena. Zato ne zamerim, da je zdaj vztrajen in prav je, da je vztrajen, da bomo kaj storili, mu zamerim delno, zakaj ni bil vztrajen do sedaj. Povedala bi pa, da zakaj tega amandmaja ne morem podpreti kot predstavnik vlade, čeprav se strinjam, da je nujno zagotoviti, da ta proces ne zastane, da pripravimo vse podlage za spremembo zakona, da se lotimo medresorskega reševanja in verjemite, da celo za vsa ta sredstva tudi sam proračunski zalogaj ne bo dovolj. Da bo treba verjetno tudi kakšne sklade, kakšne druge poti ubrati, mogoče celo donatorske, da se resnično to izvede do konca. In nikakor ni dovolj, da načrtujemo kaj bo 2002, 2003 v proračunu, tu je treba resno postaviti roke za naprej in se jih potem držati, potem bo pa ta vlada odgovorna, če bo kaj narobe. Rekla bi naslednje, da nikakor ne morem sprejeti teh postavk. Glejte, mi smo se borili za področje znanosti kar pet let, pozabljamo tukaj, da je bil v tem državnem zboru sprejet tudi nacionalni razvojni program za znanost, ki nikoli ni bil uresničen. In je znanost vsako leto zgubljala v bruto družbenem proizvodu, da je pristala na 0,67 procenta. In zdaj bi tej znanosti, ki je prvič dobila kolikor toliko realno plačane projekte, kolikor toliko zagotovljene osebne dohodke, ker gospod minister je prej podpisal kolektivno pogodbo, vendar ni plačeval kolektivne pogodbe, ker država mu ni zagotovila sredstva, je končno prišlo do realizacije in zdaj naj bi od te postavke vzeli sredstva. To naj bi bilo, recimo malo nemoralno. Mi vemo, da imamo pogodbene obveznosti, da moramo plačevati depoje, da imamo obveznosti do knjižnice, do centralne tehnične knjižnice, do vsega tega in to bomo poravnali. Mi smo preverili sploh ta sredstva, da premostimo letošnje leto, niso potrebna tako visoka. Izračunali smo, da je potrebno 96 milijonov in ne 188. To je potrdil tudi direktor knjižnice. S temi sredstvi bomo premostili letošnje leto. S sredstvi, ki jih ima MOL, bomo odkupili nekatera stanovanja do konca, bomo pregledali, revalorizirali investicijo in pripravili predlog zakona za državni zbor. To pomeni, da mi ne stojimo na ministrstvu in ne gledamo v zrak in rečemo, da nas ta projekt ne zanima. To je napačna interpretacija. Vendar, če se že lotimo tega projekta, se moramo odgovorno lotiti, da bomo tudi odgovorni zanj.In ta trenutek ta sredstva, ki jih tu, niso bistvena za ta projekt. Nič ne bodo pomagala. Pač pa bo velik odmev tega, komu smo ta sredstva vzeli. Gre za to, gre za napačno postavko, ne pa da so ta sredstva res potrebna. Ministrstvo bo poskrbelo, da nič ne bo zastalo v letošnjem letu, kljub temu, da ta amandma ne bo sprejet. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Školč, izvolite.
Hvala lepa. Seveda nimam nobenega posebnega razloga, da bi, bom rekel tem besedam verjel. Seveda tudi nimam kakšnega in tudi nisem dolžan tega pojasnjevati, ampak izkušnja odbora, na katerem smo to obravnavali in obljube, ki je bila tam do danes, me pač uči, da nismo dobili niti teh pojasnil. Teh zapletov, to sem povedal že prej, danes ne bi bilo če bi ta pojasnila bila in če bi jih bilo mogoče preveriti. Do številke 188 milijonov smo prišli v preverjanju tam, kjer ta sredstva pričakujejo. To ni nič neobičajnega. Dopuščam možnost, da so te številke pretirane. Ampak, ta čas za to preverjanje je bil zamujen. In ponavljam, ne po krivdi predlagateljev amandmaja. Tudi sam sem prej rekel, da mi je žal, da sem to podpisal, glede na postavke, iz katerih se črpa. O tem ni nobenega dvoma. Povedal sem pa tudi, da so bile sugestije od drugje, da si tega pač nismo sami izmislili in da bi se mi zdelo še manj korektno kot to, kar je bilo še prejšnja leta, da bi recimo vzeli, ali kmetijstvu ali pa tem priročnim TRP-jem na obrambi in ne vem kaj še, s čimer so tudi različni moji kolegi v preteklih letih špekulirali.Tako, da tukaj se z vami strinjam. Zahvaljujem se vam za ta podatek, ki ga tudi nismo imeli, pa bi ga lahko imeli, da je bilo v preteklih letih že predvidenih 2 in pol milijarde sredstev. Ali so bila racionalno rabljena ali ne, to poročilo od vas seveda tudi še pričakujemo. Mislim pa, da se ne mudi za današnjo sejo. Iz tega, da je prihajalo do razlike v izrabi teh sredstev, seveda sklepam na nekaj, da je bila NUK v preteklih letih priročna molzna krava za ministrstvo za znanost, da je pač ta sredstva dobilo, porabilo jih je pa za nekaj drugega. Lahko, da se varam, tudi to ni vaša krivda, ampak od tu naprej se pa zelo težko strinjam s tem vašim poantiranjem, da je to medresorski problem. Je, v smislu usklajevanja na vladi; v smislu odgovornosti pred parlamentom in v smislu odgovornosti za realizacijo zakona in projekta pa se še nikoli ni zgodilo, da bi bili za en projekt resorno odgovorni trije ministri. Zmeraj je pač nekdo to izpeljal. In s tega vidika je lahko to nesrečno, in izkazuje se, da je nesrečno, da je bilo prej v ministrstvu za znanost, in da je zdaj še bolj nesrečno, ko je v tem združenem ministrstvu. Vendar, to je zaenkrat vaša obveza. Stvari, ki se tičejo na nek način ministrstva za kulturo ali pa mesta in še koga, so bile stvari, ki so bile pogodbeno urejene, in kolikor je meni znano, v celoti realizirane. Ni nobenega razloga, da bi zdaj pojasnjeval, kaj sem kot bivši minister za kulturo vis ŕ vis tega projekta delal na vladi in kako sem prepriceval bivšega kolega, gospoda Marinčka, da je to smiselno narediti, in kako je ministrstvo za kulturo zagotovilo vsa sredstva za arheologijo, ki je bila svoj čas kriva za to, da pač projekt stoji. Ne bom govoril o imenih, ki so nas prosila, da naj zavlačujemo z arheologijo, zato da ne bi bilo treba projekta končati, tudi to se je dogajalo - to je irelevantno. Hočem pa s tega mesta, ker sem bil izzvan, kaj sem počel kot bivši minister, povedati, da je ministrstvo za kulturo v celoti realiziralo svoje obveznosti in to preden, jih je bratsko na ministrstvu za znanost. Danes je, predvidevam, že problem ministrstva za kulturo, uprave za dediščino to, da se te gradnje ne dela, ker morajo oni del sredstev, zaradi konvencij, ki jih je tudi ratificiral državni zbor, del sredstev nameniti za konzerviranje gradbišča. Pravično bi bilo, če bi to plačevalo ministrstvo za šolstvo, po moje, pa ne bo. Lahko vam tudi povem, da je ministrstvo za kulturo v preteklem letu in pol nazaj organiziralo gradnjo nadomestnih skladišč, ki so realizirana, in v katera zdaj NUK pač seli del svoje dejavnosti in s tem zmanjšuje stroške. Zato se mi zdi nekorektno podajati žogico, češ, o tem je bilo možno kdaj prej govoriti. O tem sem jaz govoril tudi v prejšnji vladi in še več, tisto, kar se je dotikalo resorja, za katerega sem bil odgovoren, mislim, da smo v večini tudi realizirali. Ni pa točno to, da je to zdaj odgovornost mesta, pa ministrstva za kulturo. To je, bom rekel zavajanje zainteresirane javnosti. To enostavno ni res. In zato menim, da je kljub vsemu pametno, da poskuša, bom rekel tudi državni zbor s temi gestami odločne volje na neki način prisiliti resorno ministrstvo, da stvari pripelje do konca. Sam pa glede na številke, ki ste jih povedali ne verjamem, da boste zmogli toliko moči, da boste rekli "v redu, zmotili so se vsi pred nami, 1 milijardo 833 milijonov je stran vrženih, naj ostane to spomenik Rimljanov". Mogoče boste to naredili. Do zdaj takega junaka ni bilo. Lahko, da boste to naredili. In s tega vidika še enkrat povem, da pojasnila, ki so bila proti temu amandmaju niso pojasnila, ki bi me prepričevala v to, da ne bi apeliral na podporo tudi drugih. Sploh pa ob tem, ko trdite, da pravzaprav ne glede na to, da ni bilo planiranih tistih 90 milijonov, da bi jih tudi tako rekoč spotoma lahko dobili. Tudi to mi ni jasno od kje. Od kje pa potem tistih 90, če pa ni amandmaja od takrat. To je nelogično. Če je bilo po tisti diskusiji jasno, da je potrebno namesto 188 90 in več, potem bi pričakovali amandma vsaj za 90. Ga ni. To ni, bom rekel, korektno do državnega zbora. In zato menim, da je pametno, da to podpremo. In vi pač v letu, ki ga boste imeli na razpolago, pripravite vsa tista poročila in predloge odločitev. Strinjam pa se, da se bo morala vlada o tem odločiti. In še nekaj je. Če ne držijo vaše projekcije za naslednja leta, potem vas sprašujem, ali ne držijo tudi v drugih postavkah. Vi ste za naslednji dve leti namreč težke milijarde sredstev predvideli. Tukaj ste rekli, da to ne drži. Sprašujem, ali tudi druge ne držijo. To so dokumenti, ki so pač podlaga za odločanje na srednji rok. In te diskusije seveda presegajo teh 188 milijonov. Jaz se tega zavedam. Ampak, ker je tudi poslovnik tak, da lahko govorimo o tem, se pač zadržujem na teh 188 milijonih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Črnugelj, izvolite.
Hvala lepa. Glede na to, da se je klopčič začel zelo močno odvijati, moram povedati tudi jaz nekaj besed. Postavke, ki so navedene v amandmaju, so ene izmed postavk v tem proračunu. Ta proračun ima na tisoče in tisoče postavk. Ni ga tukaj korenjaka, ki bi lahko na pamet vedel vse postavke, zlasti pa ne vse permutacije, ki so bile vmes. Postavke niso niti slučajno bile plod moje domišljije, ampak so bile v skladu s strokovnimi sodelavci iz ministrstva podane. Ne bom citirala imen ne nič, ker sem bila dosti fer do sedaj in bom še naprej. Tudi na odboru za finance sem se osebno vsem tistim, ki so podpisali amandma, ki je bil tako formuliran opravičila, ker če sem bila jaz zapeljana, sem tako tudi njih zapeljala v dobri veri,da so postavke takšne kot so. Vendarle, tiste postavke o potrebah, ki so podane in da so pogodbene, to se pravi za dokumentacijo, za komunalne priključke, za zaključitev vseh zadev, ki so, za pogodbene obveznosti, za depoje, kar so in te stojijo, vsekakor ker Narodna univerzitetna knjižnica v svoji osnovni funkciji je pač knjižnica, ki hrani za bodoče rodove in zato nima prostora. Zato tudi zakon, ki pove, da je treba zidati novo. In trenutni depoji za vse tiste knjige, ki jih hranimo za bodoče rodove, sonajeti prostori. In za te najete prostore je treba pač velike milijone tudi plačati. In tiste postavke, ki so, ker sem pa tudi članica sveta NUK-a, za njimi jaz lahko stojim in dvomim, da je direktor NUK-a pristal in rekel, da so manjše kot sicer tam. Keron dobro ve in tudi v vseh zapisnikih so takšne kot so. To se pravi, da tiste postavke, ki so potrebe za Narodno univerzitetno knjižnico, so in stojijo. Vse ostalo je pa v fazi diskusije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo o vseh odprtih podprogramih proračunskega uporabnika ministrstva za šolstvo, znanost in šport. Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi rad samo opozoril na amandma, ki smo ga vložili in to je pomoč v srednjem šolstvu. Obžalujem, res obžalujem, da matični odbor tega ni podprl in da se vlada ni hotela o tej zadevi sploh pogovarjati. Poglejte, srednješolska izobrazba ob prelomu tisočletja je res potrebna za normalno funkcioniranje delovnih procesov. V Sloveniji se vse več govori o socialni pravičnosti in o enakomernem regionalnem razvoju. Danes smo tega zelo veliko slišali. Ko bi se pa morala ta načela udejaniti, pa enostavno zmanjka denarja, zmanjka politične volje. Danes je za slovenski narod je nesprejemljivo, da so srednješolci iz podeželskih okolij v neprimerno slabšem položaju glede možnosti za pridobitev primerne izobrazbe kot njihovi vrstniki iz neposredne bližine srednješolskih ustanov. Prevozi otrok v šolo predstavljajo pri veliko družinah zelo z visoko postavko družinskega proračuna. Sam to dobro vem, ker predstavljam volilno okolje Žiri, Železnike, kjer se morajo otroci voziti v Škofjo Loko ali pa v Kranj. Pri družinah z več otroki se celo dogaja, da se le-ti zaradi svojih socialnih razmer ne morejo vpisati na željeno šolo oziroma celo da se sploh ne morejo vključiti v sistem srednješolskega izobraževanja. Kot sem rekel, v 21. stoletju si česa takega ne moremo in ne smemo privoščiti. Veliko govorimo o enakih možnostih, čas je, da jih tudi zagotovimo. Kot bi rekli stari Rimljani, "hic rodos, hic salta". Vsak naš državljan si zasluži, da se mu omogoči izobraževanje v skladu z njegovimi sposobnostmi in marljivostjo, ne glede na to, kakšen je njegov socialni status. Govorjenje o informacijski družbi, se bojim, je zgolj sprenevedanje, dokler vsem srednješolcem ne zagotovimo zares brezplačnega šolanja. Predlagani amandma želi vsaj minimalno razbremeniti družinske proračune tudi s tem, da se bo v večjem obsegu regresirala prehrana srednješolcev. Pravilna in redna prehrana je predpogoj za zdravo rast in razvoj mladostnikov. Za to država pri tem ne sme varčevati. Upam, da bo ta amandma podprt. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključili smo torej splošno razpravo in prehajamo na glasovanje. In sicer, nahajamo se torej na listni številki 29 pregleda. Najprej glasujemo o amandmaju k podprogramu "visokošolsko izobraževanje". Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 29. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma k podprogramu "visokošolsko izobraževanje" ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o dveh amandmajih k podprogramu "programi športa". Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 31. [[Za je glasovalo 10.]] Proti 31.) Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 13, proti 33. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o treh amandmajih k podprogramu "osnovno šolstvo". Najprej odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 34. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 37. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 36. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o dveh amandmajih k podprogramu "splošno, srednje in poklicno šolstvo". Obrazložitev glasu, gospod Moge, izvolite.
Se opravičujem, ker sem tečen, ampak samo toliko v obrazložitev: če je sprejet drugi amandma, amandma odbora, potem so ta sredstva v obrazložitvi namenjena gimnaziji Ptuj, srednji lesarski šoli Maribor in srednji poklicni tehnični kmetijsko-živilski šoli Gorica. Če je pa prvi amandma izglasovan, so pa sredstva poleg tem namenjena še srednji kmetijski šoli Kranj, srednji mlekarski in kmetijski šoli Kranj, srednji zdravstveni šoli Celje, srednji ekonomski šoli Murska Sobota, srednji šoli Slovenska Bistrica, srednji ekonomski šoli Maribor in gimnaziji Moste v Ljubljani. To je vsa razlika. Zato bom glasoval za prvega.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Najprej glasujemo o amandmaju k podprogramu "splošno, srednje in poklicno šolstvo", pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 18, proti 22. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da amandma pod številko 1 ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 30, proti 12. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k podprogramu "izobraževanje odraslih". Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 9, proti 37. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k podprogramu "pomoči v osnovnem šolstvu". Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 38. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju k podprogramu "pomoči v srednjem šolstvu". Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 11, proti 35. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o dveh amandmajih k proračunskemu uporabniku ministrstvo za kulturo in sicer podprogramu "ljubiteljska kultura". Predlagatelj amandmaja pod 1 je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Pod 2 pa je amandma skupine poslancev s prvopodpisanim dr. Andrejem Bajukom. Vlada in matično delovno telo amandmaja ravno tako ne podpirata. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. In sicer glasujemo najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 9, proti 33. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Prehajamo še na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 8, proti 34. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k proračunskemu uporabniku uprava Republike Slovenije za kulturno dediščino in sicer k podprogramu "obnavljanje, obnova in gradnja spomenikov". Predlagatelj amandmaja je skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom. Vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 28. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k proračunskemu uporabniku sodni svet Republike Slovenije, in sicer k podprogramu "administracija sodnega sveta". Predlagatelj amandmaja je odbor za finance in monetarno politiko; vlada amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 34, proti 6. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o zadnjem amandmaju, in sicer o amandmaju k proračunskemu uporabniku upravna enota Maribor, podprogram "administracija upravnih enot". Predlagatelj amandmaja je skupina poslancev s prvopodpisanim Sašom Pečetom; vlada in matično delovno telo amandmaja ne podpirata. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 10, proti 31. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Zaključili smo razpravo in odločanje o amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu v celoti. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Spregledala sem gospoda Baroviča, ki je želel obrazložiti svoj glas. Gospod Barovič, izvolite. Glasovali bomo ponovno.
Ja, kako me lahko spregleda, seveda! Saj vem, da se ji mudi domov, tudi nam. Tako kot moj šef bom najprej vprašal, glede na poslovnik, ki je nov, ki bi ga sicer - oziroma mislim, da ga poznam, ampak v tej družbi se nikoli ne ve, kdaj se lahko obrazloži glas pred končnim sprejemom proračuna, je to zdaj, je to kasneje. Je to zdaj? Je to kasneje?
Zdaj odločamo o posebnem delu, torej o drugem delu v celoti, samo o tem posebnem delu, kjer smo zdaj razpravljali in odločali o amandmajih.
V celoti. Samo v tem posebnem delu, kjer smo zdaj razpravljali in odločali o amandmajih.
Hvala lepa. Bom počakal, upam, da me bo nekdo spomnil, kdaj smem.
Hvala lepa. Si bomo zapisali in vam bomo pravi čas sporočili. Odločamo torej o posebnem delu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 3. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je posebni del dopolnjenega predloga proračuna v celoti sprejet. Prehajamo na obravnavo načrta razvojnih programov. Želi v splošni razpravi kdo besedo? Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o načrtu, izvolite gospod Školč.
Se opravičujem, mogoče me niste videli, in tudi kolegom, ki bi radi glasovali o tem, ampak jaz sem prej zastavil neko vprašanje, ki ni bilo v sklopu tistih 188 milijonov, lahko se pa nanaša v tem delu na to, pa bi me zanimalo, če bi znala ministrica o tem kaj povedati. Hvala lepa.
Trenutno ministrice ni. Gospa ministrica, če se nahajate kje v bližini, prosimo, da se pridružite. Spoštovani poslanec želi pojasnilo. Gospod Školč vztrajate, da vam ministrica da pojasnilo. Jo počakamo.
Če pač ministrica meni, da to za njo ni važno, potem ne vztrajam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker torej nihče več ne želi razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 3. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo odločanje o posameznih delih dopolnjenega predloga proračuna. Sprašujem predstavnika vlade Republike Slovenije in odbora za finance in monetarno politiko ali je državni proračun glede prejemkov in izdatkov usklajen. Gospod minister, izvolite.
Državni proračun je potrebno uskladiti v splošnem delu državnega proračuna. Namreč zaradi tega, ker so bili sprejeti amandmaji v posebnem delu, se splošni del spremeni. Vlada bo praktično, upam, da v pol ure imela uskladitveni amandma, tako da gremo lahko naprej. In mi bomo v vmesnem času imeli sejo vlade in to opravili, ker ni nobenih resnih problemov, kar se tiče uskladitvenega amandmaja. Samo ta splošni del se ustrezno skorigira. Ni problema. Enostavno.
Hvala lepa. Na podlagi mnenja vlada Republike Slovenije ugotavljam, da državni proračun ni usklajen. Vlada bo v pol ure pripravila amandma za uskladitev državnega proračuna. Do amandmaja vlade se bo opredelilo tudi matično delovno telo. Zato prekinjam to točko dnevnega reda in nadaljujemo ob 22 uri. Sprašujem predstavnika matičnega delovnega telesa, koliko časa rabijo, da se matično delovno telo opredeli do predloga vlade. Vlada je pol ure, se pravi do 20 minut čez 9 bo pripravljen uskladitveni amandma s strani vlade.
Matično delovno telo bo svoje delo opravilo v minimalnem času nekaj minut.
Se pravi, ali je ustrezno 15 minut do 22. ure?
To je preveč, škoda časa. Ob pol desetih.
Službe morajo material tudi razmnožiti. Če spoštovani državni zbor dovoli, bomo nadaljevali delo 15 minut do 22. ure. Hvala lepa. Prekinjam zasedanje in nadaljujemo 15 minut do 22. ure. Hvala lepa.
Prav lepo je videti tako vedro razpoložen parlament ob tej uri. Gradivo se še razdeljuje in takoj zatem bomo tudi prešli na odločanje in v vsakem primeru dokončali to točko dnevnega reda - to je bil konsenz, soglasje na posvetu - potem pa bomo odločili, kako naprej. Imate vsi poslanci in poslanke pred seboj amandma? Najprej bomo, gospe in gospodje, z vstavitvijo kartic v glasovalne naprave ugotovili navzočnost v dvorani. Ugotavljamo navzočnost v dvorani in prosim za tišino. Ugotavljam, da je navzočih 54 poslank in poslancev in da lahko nadaljujemo sejo. Kolega dr. Bajuk je prosil za besedo. Prosim!
Hvala lepa, gospod predsednik. Predlog proceduralnega značaja. Ravnokar, pred dvajsetimi sekundami, smo dobili v roke predlog uskladitvenega amandmaja vlade Republike Slovenije k dopolnjenemu predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2001. V skladu s poslovnikom prosim za pol ure odmora, da lahko poslanska skupina to stvar preštudira. Hvala lepa, gospod predsednik.
To pravico imate in jo boste uveljavili pred odločanjem. Zdaj bomo prosili predstavnika vlade, da obrazloži uskladitveni amandma. Boste vi, gospa državna sekretarka? Prosim, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Izglasovani so bili nekateri amandmaji, ki se nanašajo na posebni del proračuna, in kot posledica tega se spremeni struktura splošnega dela proračuna. Zato je vlada pripravila uskladitveni amandma, s katerim prilagajamo splošni del proračuna novi vsebini posebnega dela proračuna. Splošni del proračuna se spreminja v tistih delih, kjer so bili vloženi amandmaji. Tako se spreminjajo izdatki za blago in storitve v višini 20 milijonov tolarjev oziroma v skupni višini 121 milijonov tolarjev, in v tem je vsebovan drugi in tretji amandma. Spreminjajo se tudi izdatki pri obrestih za 100 milijonov tolarjev, v čemer je vsebovan peti amandma. Nadalje se spreminja obseg investicijskih odhodkov za 201 milijon tolarjev, v čemer je vsebovan drugi in peti amandma. Pri investicijskih transferjih je skupni obseg spremembe 100 milijonov tolarjev plusa in minusa, kar je končni rezultat nič, v čemer je vsebovan prvi, drugi in peti amandma. To je pravzaprav vsebina uskladitvenega amandmaja, poleg tega pa se spreminja tudi načrt razvojnih programov, in sicer na štirih podprogramih. Podprogram "investicije in razvojni programi občinam", "razvojni regionalni programi neposredne regionalne spodbude", "splošne, srednje in poklicno šolstvo" in podprogram "administracija sodnega sveta" V skladu s sprejetimi amandmaji v posebnem delu proračuna. To je pravzaprav vsebina uskladitvenega amandmaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predsednik odbora za finance? Kolega Pucko, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ministrice, ministri, kolegice in kolegi. Odbor državnega zbora za finance in monetarno politiko je obravnaval navedeni uskladitveni amandma k dopolnjenemu predlogu proračuna in ga brez razprave podprl. Hkrati predlaga državnemu zboru tudi sprejem dodatnega sklepa, ki je naveden v mnenju odbora. Hvala lepa.
Hvala lepa kolega Pucko, predsednik pristojnega odbora. Besedo dajem zdaj predstavnikom poslanskih skupin. Opozarjam jih, če se bo določila to možnost, da skladno s četrtim odstavkom 233. člena poslovnika državnega zbora, njihove izjave oziroma stališča ne smejo presegati obsega 5 minut. Želi kdo od predstavnikov poslanskih skupin besedo? Ugotavljam, da ne želi. Zato zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju za uskladitev državnega proračuna. Dr.Bajuk je predlagal polurni odmor in v skladu s poslovnikom odrejam ta čas, 15 do 11. ure oziroma do 23. ure bo trajal ta odmor, potem bomo nadaljevali. Do takrat prekinjam sejo.
Kolegice in kolegi! Prosim, da zasedete svoja mesta. Če bo še en odmor, vam bom voščil dobro jutro, zaenkrat še velja dober večer! Počakamo še na dr. Bajuka, če želi izkoristiti predstavitev svojih stališč, vendar ne dolgo, tako da - ali bo dr. Bajuk prav kmalu prišel v dvorano ali pa bomo prisiljeni nadaljevati, ne da bi slišali za to odločitev potem, ko so vzeli pol ure odmora. Menim, da ni nikogar iz poslanske skupine Nove Slovenije. Poslanska skupina je vzela polurni odmor. Ali želite podati svoje stališče? Pred tem ugotovimo navzočnost v dvorani. Navzočih je 58 poslank in poslancev; državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. Gospod Drobnič, želite pojasniti stališča poslanske skupine? Prosim, imate besedo
Če dovolite še nekaj sekund, da se nam gospod Bajuk pridruži [[mislim, da je ravno zdajle pri vratih]] .
Dr. Bajuk, čakamo, da boste posredovali stališča poslanske skupine, če želite. Ali želite besedo, dr. Bajuk? Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Ta dokument smo proučili in nimamo nobenega komentarja glede tega in ga bomo tudi podprli. Hvala lepa.
Dobro. Gospe in gospodje, prehajamo na odločanje o amandmaju za uskladitev državnega proračuna. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za uskladitveni amandma se je izjasnilo 51 izmed njih, 5 pa mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Gospe in gospodje, prehajamo na odločanje o proračunu Republike Slovenije za leto 2001. Obrazložitev glasu. Kolega Barovič, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kdor čaka, dočaka. Če bi bil muslimanske vere, bi mi verjetno rekli prerok, ker tole, kar držim v roki, sem napisal pred petimi dnevi, pa se ni res nič drugače zgodilo, gospodje tule na levi, pa še kje! Proračun za leto 2001 je, spoštovane gospe in gospodje, sramota za demokracijo države Republike Slovenije. Način sprejemanja pa jefarsa. Farsa, ki jo je zrežirala liberalna demokracija in vladna koalicija. Naj Slovenci danes slišijo, kakšna je demokracija v tem parlamentu ob sprejemanju proračuna za 2001. Gospod Tone Partljič, očitno imate kar nekaj [[...]]
Prosim za mir v dvorani! Kolega Barovič.
Proračun so napisali, ve se kdo, vladni ministri, gospodje iz vladajoče koalicije liberalne demokracije Slovenije, združene liste socialne demokracije DeSUS-a in SLS+SKD - slovenske ljudske stranke. Naredili so spisek, komu morajo z dodeljenim denarjem poravnati dolgove iz preteklosti in dolgove za uspešen volilni uspeh. Ta proračun je bil potem s strani vladnih gospodov dan v parlamentarni postopek in danes šele, po mnogih urah se sprašujem, zakaj sploh. Ko smo poslanci v prvi obravnavi vložili k proračunu amandmaje, so vladni gospodje dobili ukaz, da jih morajo vse po vrsti zavreči. In so jih zavrgli seveda, v matičnem delovnem telesu. Ne da bi jih prebrali, to jamčim. Nato so gospodje za drugo branje proračuna z novim poslovnikom vzeli možnost posameznim poslancem, da vlagajo amandmaje. Izmislili so si, da lahko amandmaje k proračunu vložijo tisti, ki zberejo 23 podpisov k vloženem amandmaju. Mislili so, da nam posameznikom to ne bo uspelo. Pa nam je. Vložili smo amandmaje na proračun v drugo. Zgodba je bila ista. Ponovila se je, vse vložene amandmaje so na matičnem delovnem telesu ponovno po tekočem traku zavračali. In tako je bilo tudi danes v parlamentu. Samo povejte mi, zakaj smo ure in ure težavnega dela na mnogih delovnih telesih zapravljali poslanci. Povejte mi, zakaj? Nič se ni spremenilo. Vlagali smo amandmaje v dobri meri, da bomo popravili tisto, za kar ocenjujemo, da v proračunu ni ravno dobro. Nihče ne ve vsega. Zato, da bi sebi, svojim sokrajanom, svojim soobčanom pridobili nujno potrebna sredstva za boljši in skladnejši razvoj. Kot sem že omenjal, gospodje iz vladajoče koalicije jih sploh niso prebrali. Njihovo posmehovanje je, upam da, zabeleženo v televizijski kameri. Nekoč bodo ljudje ževideli. Posmehujejo se ne meni, temveč svojim volivcem, državljanom Republike Slovenije. Še nekaj vem. Nekateri med vladajočo koalicijo, med člani so imeli tisto, kar je značilno za moške in so mi povedali v obraz, da so dobili ukaz, da ne smejo podpisovati amandmajev in da ne smejo podpreti nobenega amandmaja. Razen tiste seveda, ki so dobri za njih. To je dokazano, dokazljivo neposredno iz oči v oči najmanj štirih ljudi. Sam sem vložil amandma za 0,01% proračunskega denarja ali drugače povedano, recimo, en dober audi, za obnovo ambulante - saj ni važno, že veste, da v trboveljski bolnišnici - ki pokriva 50.000 prebivalcev. No, ampak še posebej sem bil, v narekovajih, "zelo vesel", ko sem videl, da tudi nekateri poslanci iz Zasavja v vrstah liberalne demokracije Slovenije, ki so jim ljudje zaupali, verjeli in dali glasove, niso podpisali amandmaja. Gospodje so se danes režali - to je slovenski izraz, če ga ne poznate, trboveljski še posebej - in se igrali Rimljane. Ampak še enkrat poudarjam, ob tem se niso posmehovali meni, temveč svojim volivcem. Na našo žalost, gospodje, je to kamera zabeležila in ljudje bodo to videli. In kje je resnica? Želja te vlade je, da ukine male bolnišnice, [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]in ker si tega ne upajo narediti kot možje, želijo prefinjeno, mimo nacionalnega programa, mimo verifikacije, mimo denarja, ki bi ga lahko namenili za investicije, poslati čez dve leti komisijo, ki bo ugotovila - bom končal takoj, vsakemu dopuščate deset sekund, prosim, če jih še meni - komisija bo ugotovila, da bolnišnica ne ustreza nacionalnemu programu, verifikaciji, in jo bodo mirno zaprli, oprali si bodo roke in odšli domov, pa mirno živeli naprej. Nekaj vam povem, spoštovani gospodje iz vladajoče koalicije, ki se igrate: vsak človek, ki bo umrl na vožnji iz Trbovelj v Ljubljano, zato ker mu v trboveljski kirurški ambulanti ne bodo mogli pomagati, bo na vaši vesti, če jo boste, seveda, še sploh imeli ali pa če jo sploh še imate. Demagogija gor ali dol [[...]]
Kolega Barovič [[...]]
Hvala lepa. Ivan Cankar vas je spoznal že v svojem času, o dragih hlapcih, da ne bom izrekel značilnega [[...]]
Hvala lepa, kolega Barovič. Želi še kdo pojasniti svoj glas pred odločanjem? Prosim, kolega Drobnič, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. To, kar danes sprejemamo in kako sprejemamo, seveda ni v ponos demokraciji Slovenije, na kakšen način, in to enega temeljnih aktov za funkcioniranje države. Res je tisto, kar je kolega že pred menoj povedal. Trudili smo se za pripravo amandmajev, sklepali koalicije, tako rekoč, z dobrimi nameni, ne da bi kakorkoli spodkopavali finančno situacijo, vendar so bili vsi amandmaji zavrnjeni. Dobri amandmaji so bili predloženi. Problem je procedura, kako je bilo to sprejeto. Seveda zato, boste rekli, je bil sprejet poslovnik. Poslovnik ste si prikrojili po lastni podobi. Ampak tisto je največji problem, kar bo sledilo iz tega proračuna, kar čaka državljane, to bo najbolj pomembno in se bo najbolj pokazalo. Tvegam neko mnenje ali pa trditev, da v ta proračun niti sami ne verjamete. Boste videli, ta proračun se bo spreminjal tako hitro. Seveda bo to ravnala vlada na svojih sejah. Premikala bo proračunske postavke, mi smo pa tu v dobri veri sprejemali neki strokoven, strukturno razdeljen akt. Vmes sem seveda tudi preveril verodostojnost poslancev. Veste, s katerim amandmajem, tisto, kar se vleče že od 1993. leta. Po istem kopitu je šlo. Z rahlim nasmehom vladajoče stranke. Zato upamda bodo državljani to videli, da nekdo 8 let obljublja, hodi na srečanja z občani in potem se heca na tak način. Podpora pediatrični kliniki. To je bil tudi signifikantni primer. Ko nas in vas novinarji sprašujejo o podpori temu humanitarnemu dejanju, vsi veselo izjavljate "ja, mi smo za podporo". Celo tako se dogaja, da ljudje, poslanci iz vladajoče koalicije, ki so ključni za pripravo proračuna, pridejo s takimi amandmaji ven, pridejo prvi pred novinarje, kot največjo reklamo, kako so človekoljubni. Potem pa gre glasovanje po gladko istemu delu, kot pri ostalih. To so pač dejstva. Oziroma, to je sprenevedanje. Drugače temu ne morem reči. To so seveda razlogi, zakaj sem se odločil, da bom glasoval proti temu proračunu, proti njegovi strukturi in vsebini. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Drobnič. Želi še kateri od poslancev ali katera od poslank besedo? [[Ne želi.]] S tem zaključujem predstavitev oziroma obrazložitev glasu pri odločanju o proračunu Republike Slovenije za leto 2001 v celoti. Spoštovane poslanke in poslanci, na odločanje dajem proračun Republike Slovenije za leto 2001 v celoti. O tem glasujemo. Glasujemo. V dvorani je navzočih 60 poslank in poslancev. Za proračun jih jeglasovalo 49, 10 pa jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je proračun Republike Slovenije za leto 2001 sprejet. Predlagam, da sprejmemo sklep, dodatni sklep, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije predložil odbor: "Državni zbor Republike Slovenije pooblašča ministrstvo za finance in poslance državnega zbora kolege Cirila Pucka, Ferija Horvata in dr. Andreja Bajuka, da po sprejetju proračuna Republike Slovenije za leto 2001 v skladu s sprejetimi amandmaji ter sprejetim amandmajem za uskladitev državnega proračuna ter ob sodelovanju strokovne službe odbora za finance in monetarno politiko ter sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve pripravijo končno redakcijo proračuna za objavo v uradnem listu Republike Slovenije". Želi kdo besedo v zvezi s tem? [[Nihče.]] Ta sklepdajem na glasovanje. Navzočih je 61 poslank in poslancev. 52 jih je predlog sklepa podprlo, 2 sta mu nasprotovala. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 2.]] Kolegice in kolegi v času, ko je zasedal odbor za finance in vlada, smo se posvetovali v vodstvu državnega zbora in med vodji poslanskih skupin o tem, kako naj nadaljujemo to sejo državnega zbora. Sklenili smo, da ne glede na zamik, v vsakem primeru končamo točko, ki smo jo pravkar sklenili. Potem pa so bila različna mnenja o tem, ali naj državni zbor danes delo nadaljuje ali ne. Predstavniki koalicijskih strank so pripravljeni delati naprej, predstavniki opozicijskih pa so rekli, da presojajo, da bi bilo bolje ali ustrezneje, če si državni zbor vzame nekaj predaha in nadaljuje v torek. Državnemu zboru Republike Slovenije predlagam, da nadaljujemo delo v torek ob 10. uri. Če ta predlog ne bo dobil potrebne večine, bo to pomenilo, da v skladu z odločitvijo, ki smo jo sprejeli zjutraj, državni zbor nadaljuje delo danes. Ura pa je nekaj čez enajsto. Mislim, da je prav, da tako pomemben državni akt kot je proračun, državni zbor kot zakonodajalec obravnava in sprejme tako, da ne bo ugovorov, češ, da je glasovalni stroj opravil svoje, zdaj pa boste odločili z glasovanjem ali se s tem predlogom strinjate ali ne. Dajem torej na glasovanje predlog, da nadaljujemo v torek ob 10. uri. Glasujemo. 28 kolegov je glasovalo za, 32 jih je glasovalo proti. Ugotavljam, da ta predlog, da bi nadaljevali v torek, ni dobil potrebne večine. Zato bo državni zbor nadaljeval delo danes Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2001. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik besedo? Prosim.
Spoštovane poslanke! Spoštovani poslanci! Cenjeni predsednik! Zakon o javnih financah nam nalaga, da hkrati s sprejemom proračuna Republike Slovenije sprejmemo zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2001, ter tako določimo strukturo posebnega dela proračuna, postopke njegovega izvrševanja, posebnosti upravljanja s premoženjem države, obseg zadolževanja in poroštev države in posebnosti financiranja občin. Cilji predlaganega zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leto 2001 so okrepitev programskega pristopa pri pripravi, sprejemanju in izvrševanju proračuna, izboljšanje koordinacije dela med neposrednimi uporabniki, omejevanje prerazporejanja pravic porabe v proračunu, racionalizacija in bolj učinkovito poslovanje države. Z zakonom so tudi natančno določeni namenski prejemki in izdatki v računu finančnih naložb in terjatev, ter v računu financiranja, kot so kupnina od kapitalskih naložb, ki se v proračun plača po zakonu o uprabi sredstev kupnine, po zakonu o lastninskem preoblikovanju podjetij in kupnina od kapitalskih naložb države, ki se pridobi z realizacijo programa prodaje finančnega in stvarnega premoženja v lasti države za leto 2001. Kupnina od prodaje delnic Nove ljubljanske banke ter Nove kreditne banke Maribor se bo v skladu z zakonom namenila za odplačilo dolgov v računu financiranja. Enako velja tudi za vse ostale prejemke, ki se realizirajo v obsegu, ki presega skupni obseg prejemkov računa finančnih naložb in terjatev, načrtovanih v sprejetem proračunu. Pomembno je povedati, da zakon zaostruje pogoje kdaj lahko neposredni proračunski uporabnik samostojno prerazporeja sredstva med postavkami znotraj istega podprograma. Pri tem prerazporeditev ne sme presegati 20% obsega postavke v sprejetem proračunu. Na naslednjem nivoju vlada Republike Slovenije odloča o prerazporeditvah v primerih, ko obseg prerazporeditev presega 20% obsega postavke med podprogrami znotraj glavnega programa, pri čemer prerazporeditve ne smejo presegati 20% vsega podprograma med glavnimi programi znotraj področja proračunske porabe, pri čemer prerazporeditve ne smejo presegati 15% in med področji proračunske porabe, kjer prerazporeditve ne smejo presegati 10% vsega področja porabe. Zakon določa tudi skupni obseg prevzetih obveznosti neposrednega uporabnika, ki bodo zapadle v plačilo v prihodnjih letih za investicijske odhodke, investicijske transfere, ter material in opremo vojske oziroma za specialno opremo policije, ki ne sme presegati 70% teh pravic porabe v sprejetem finančnem načrtu. Zablago in storitve in za tekoče transfere pa ne sme presegati 25% pravic porabe v sprejetem finančnem načrtu. Zakon o izvrševanju proračuna Republike SLovenije za leto 2001 določa, da se del prihodkov od davka na dodano vrednost in od trošarin, ki bodo vplačane v proračun do vključno 31.1.2002, uvrsti med prihodke proračuna za leto 2002, če se pred tem datumom skupni obseg prejemkov proračuna leta 2001 realizira v znesku, ki je načrtovan v sprejetem proračunu. Z namenom, da bi lahko predvideni postopki prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja nemoteno potekali, zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije 2001 do sprejema sprememb zakona o javnih financah opredeljuje tudi temeljne postopke in metode prodaje državnega, stvarnega in finančnega premoženja. Na tak način se zagotavlja transparentnost postopkov prodaje premoženja, ki je predvidena v programu prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja. Spoštovane poslanke in poslanci! Kot sem že dejal, je potrebno zakon o izvrševanju proračuna za leto 2001 obravnavati hkrati ob sprejetju proračuna. Uveljavitev tega zakona je namreč neposredni pogoj za uveljavitev in izvrševanje proračuna. V interesu nas vseh je, da se državni proračun in predlagani zakon uveljavita čimprej in da se tako omogoči normalno financiranje in delovanje države v tem letu. Zato vam seveda predlagam, da zakon sprejmete. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik Ciril Pucko, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Matično delovno telo je omenjeni zakon obravnavalo na 8. in 9. ter na drugem in tretjem nadaljevanju 10. izredne seje odbora in je že po splošni razpravi sprejel sklep, da predlaga državnemu zboru, da ta zakon zaradi nujnosti sprejme po hitrem postopku. Glede na številne pripombe, konkretne pripombe in predloge sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve k 2., 3., 5., 6., 8., 10., 11., 13., 14., 15., 17., 18., 20. do 25., 29., 36., 38. in 40. členu zakonskega predloga, je v nadaljevanju obravnave odbor sprejel številne amandmaje, da bi povzel bistvene pripombe, ki jih je podal sekretariat. Zato predalgam v imenu odbora, da državni zbor podpre vse tiste amandmaje, ki jih je oblikoval in jih predlagal odbor in tiste amandmaje, ki jih je odbor podprl. To pa so amandmaji k 2. členu, 5., 6., 8., 12., 13., 14., 20., 21., 22., 23., 29., 33., 35. in 40. členu. To so amandmaji odbora. Ter tiste amandmaje, ki jih je, kot sem že prej navedel, tudi odbor podprl, vključno z amandmajem dr. Slavka Gabra, ki ga je odbor povzel in smiselno v enem delu dopolnil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? V imenu poslanske skupine nove Slovenije, dr. Andrej Bajuk.
Hvala lepa. Dejansko bi rad, preden spregovorim kot predstavnik poslanske skupine nove Slovenije, če mi dovolite, gospa predsedujoča, rekel nekaj besed o delovanju komisije za nadzor proračuna in javnih financ.
Dr. Andrej Bajuk, dovolite, ta trenutek dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin. Če želite predstaviti stališča, bo možnost za razpravo v tej smeri, bo zagotovo pri posameznih amandmajih, ki jih je vaša komisija vložila. Zdaj resnično, če želite predstaviti mnenje poslanske skupine, ker smo v tem delu, kar je tudi v skladu s poslovnikom. Tako da vas prosim, da se tega držite. Če želite predstaviti mnenje vaše poslanske skupine, izvolite.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine k temu zakonu bomo posredovali k vsakemu členu posebej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Božič, v imenu poslanske skupine SLS + SKD - slovenske ljudske stranke, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini imamo na predlog zakona o izvrševanju proračuna nekaj pripomb, glavni pripombi pa sta na 10. in 12. člen. Že prej, pri samem proračunu Republike Slovenije za leto 2001, sem govoril o tem, da 10. člen zakona o izvrševanju proračuna izničuje vse, kar smo kdajkoli do sedaj sprejeli po programu, ki se imenuje nacionalni program. Imeli smo jih za ceste, za železnice, pa še za marsikaj, in vse to se s prvim odstavkom 10. člena izniči, ker je zapisano, da se nacionalni programi izvršujejo samo v višini, kolikor je v tem proračunu za leto 2001 predvideno. To je za nas skoraj malo nerazumno, kajti morali bi vendar nacionalni program in zakon, če je bil za nekaj sprejet, kar smo prej slišali za knjižnico v Ljubljani, zakaj se tega ne izvrši. Drugi odstavek 10. člena je ravno tako za nas zelo sporen. Izhajam iz poslanske skupine slovenskih krščanskih demokratov. Mi smo bili prvi zagovorniki avtocestnega programa Republike Slovenije. V drugem odstavku piše, da se avtocestni program izvrši samo v obsegu, ki je v tem proračunu predviden. Zakaj imamo potem zakon o pobiranju bencinskega tolarja? Zakaj pobiramo cestnino in najemamo drage kredite, da gradimo avtoceste in tako dalje, ker jih pravočasno ne koristimo, porabimo pa veliko, veliko denarja za interkalarne obresti? Če bomo in ko bomo obravnavali nacionalni program oziroma plan avtocest Republike Slovenije za leto 2001, bomo videli, koliko je tam interkalarnih obresti. Potem se spomnimo na to, v kakšni višini smo danes zavrnili amandmaje, ki so jih predlagatelji res dobro zagovarjali. Tako, da je za nas 10. člen kar malce sporen. Enako je tudi 12. člen. Preobremenitve, ki jih dovoljuje v višini 70%, so previsoke. Kajti, če bi šli tudi v letošnjem letu v preobremenitev 70% plana pomeni, bi to, da s presežkom letošnjih preobremenitev na računu oziroma pri Ministrstvu za promet za direkcijo za državne ceste ne pokrijemo letošnjega plana s preobremenitvijo oziroma imamo preobremenitev več. Če še 70% porabimo na račun drugega leta, bomodrugo leto na istem kot letos. Ne bomo imeli niti enega objekta, ki bi ga odprli na novo, ampak da bomo dokončevalisamo letošnje objekte. Podpiramo amandmaje odbora, predvsem amandma odbora za finance in monetarno politiko za 12. člen. Upamo, da nas bo vlada res v kratkem osrečila s planom za dve ali pa vsa tri leta, kolikor jih še imamo v našem mandatnem obdobju. Kajti z vsakoletnim prekinjanem programa gradenj je to tako, kot sem že nekajkrat povedal. Cesta iz Bohinja na Soriško planino se gradi zadnjih 20 let. Vsako drugo leto gremo in zgradimo 900 m, odpeljemo vse stroje in ponovno čez eno leto pridemo na gradbišče. To tudi stane. Upam, da bo vlada osrečila ta parlament s planom za dve, najboljše pa do konca mandata, se pravi, za tri leta. V tem smislu bomo tudi podprli zakon o izvrševanju proračuna. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Socialdemokratska stranka ne more podpreti takega zakona o izvrševanju proračuna, predvsem iz naslednjih razlogov. Ocenjujemo, da so s tem zakonom vladi dana prevelika pooblastila pri izvrševanju proračuna in da se praktično s temi pooblastili izničujeta vloga in pomen sprejetega državnega proračuna. Vladi se s številnimi členi v tem zakonu omogoča prerazporejanja, predobremenitve, menjavo, zadolževanje in tudi privatizacijo oziroma odprodajo kapitalskih deležev državnega premoženja. S tem poudarjam predvsem to bojazen in to skrb sploh še za vlogo parlamenta v slovenski demokraciji. Že iz današnjih dokumentov, ki smo jih sprejeli; iz načrta razvojnih programov, ki so danes sprejeti tu v državnem zboru; sprejeti in iz programa investicij, ki ga je vlada prav tako včeraj predložila v državni zbor in ga je tudi na včerajšnji seji očitno sprejela, izhajajo že velike razlike in neusklajenost. To priča, da tisto, kar smo sprejeli, ni nujno da bo res oziroma ni res, ampak bo vlada lahko s temi instrumenti, ki jih ima na voljo, pač to spremenila in speljala tiste investicije, za katere bo v vladi dosežen konsenz, in ne tistih investicij oziroma ne tistih projektov, katere je sprejel ta državni zbor. Mislim, da je to osnovni in temeljni pomislek in temeljna dilema, s katero smo se v Socialdemokratski stranki veliko ukvarjali. Poudarjamo, da ne moremo tako razvrednostiti dela in odločitev državnega zbora. Naj le naštejem nekaj dokazov oziroma nekaj argumentov, ki podkrepijo ta moja stališča. Pravzaprav, pred tem bi še to poudaril, da je sekretariat za zakonodajo v svojem gradivu opozoril na številne dileme, na številne sporne stvari in nejasnosti, predvsem nejasnosti tega zakona o izvajanju proračuna. Moram povedati, da se z večino teh opozoril strinjamo tudi v naši stranki strinjamo. Večino teh opozoril ne sanirajo amandmaji, ki jih je na podlagi tega sprejel odbor za finance. Predvsem nejasnosti določenih pojmov in določenih sklopov pojmov omogočajo različna tolmačenja in zelo plastično in prožno telovadenje z javnimi financami, s čimer se mi seveda ne moremo strinjati. V Socialdemokratski stranki se zavzemamo za jasne, transparentne rešitve; porabe javnega denarja, ki ne bodo jasne le nam tu, ampak morajo biti jasne tudi iz bilance in iz vseh dokumentov, ki jih državni zbor dobi in sprejme. Iz teh dokumentov, s katerimi mi danes razpolagamo, ni jasno nič, oziroma veliko tega ni jasno - To lahko, če dajo roko na srce, priznajo tudi marsikateri koalicijski poslanci. Ustavil bi se na nekaterih najbolj spornih točkah in členih tega predloga zakona o izvrševanju proračuna. In sicer, to je ta znameniti 6. člen, o katerem smo danes že veliko govorili in katerega zopet tu nekako obnavljamo. Mislimo, da je ta člen v popolnem nasprotju s sistemskim zakonom o javnih financah. Mislim, da se javne finance gradijo po eni hirarhiji predpisov, pri čemer je prav gotovo sistemski dokument in sistemski zakon, to je zakon o javnih financah, pred vsakoletnim zakonom o izvrševanju proračuna. Zato mora biti zakon o izvrševanju proračuna usklajen z zakonom o javnih financah. V naši stranki ocenjujemo, da temu ni tako. Zato smo tudi sekretariat vlade za zakonodajo pisno pozvali, da nam dostavi tolmačenje oziroma pravno mnenje na to temo. To je bilo storjeno že danes dopoldne. Upam, da sekretariat ima to stališče in da nam bo lahko danes, s tem stališčem tudi postregel. Nadalje bi opozoril na tretji odstavek 8. člena, kjer izven omejitev prerazporejanja, ki jih določa 8. člen, dopušča telovadenje s temi prerazporeditvami v primeru spremenjenih gospodarskih gibanj. To se pravi - Če jaz to prav razumem - če bo država pričakovala in bo ugotovila, da njena napoved glede, recimo, 4 in pol odstotne gospodarske rasti ne bo ustrezna in bo rast ocenjena na, recimo, 4%, ji daje manever in tudi neko zakonsko oziroma formalno podlago, da vrši prerazporeditev. Mislim, da to ni prav. Mislim, da se za takim terminom spremenjena gospodarskega gibanja ne smejo skrivati tako resne zadeve, kot so poseganje in prerazporejanje mimo okvirjev teh 20, 15 in 10 odstotkov, kot jih določata prva dva odstavka 8. člena. Zato menimo, da je tretji odstavek 8. člena nepotreben, saj je dovolj 40. člen sistemskega zakona o javnih financah, ki opredeljuje in omogoča prerazporejanje v primeru nekaterih izrednih zadev, kot so razne elemenatrne nesreče in drugi neljubi dogodki, ki dejansko terjajo hiter odziv države in hiter odziv vlade na te zadeve. Mislim pa, da ne opravičuje teh poseganj v prerazporeditve zgolj ocena spremenjenih gospodarskih gibanj. Ustavil bi se tudi na 12. členu, ki govori o teh famoznih preobremenitvah o katerih smo veliko govorili že danes. In mislim, da so le-te v teh okvirjih, ki so zopet prepuščene vladi, bistveno prevelike. Zlasti zaradi tega, ker omogočajo nadaljnje negativne efekte teh preobremenitev, zaradi katerih so nekateri nacionalni programi danes v kolapsu in se ne morejo izvajati. Naj omenim zgolj avtocestni program. Ne želim, da se zaradi takšnega preinvestiranja in zainvestiranja zgodi podobno z investicijami v šolski prostor, v kulturo in druge prepotrebne projekte naše države. Nadalje je tu 14. člen. Ta famozna splošna proračunska rezervacija, za katero se točno ve, za katere namene se sme uporabljati. Vendar v našem zakonu o izvrševanju proračuna se uporablja za plače in za neke tiskovine. Mene ne more danes tu nihče prepričati, da sredi oziroma konec aprila mi ne vemo, koliko in kaj bomo v državni upravi zaposlovali in koliko tiskovin bomo potrebovali. Zato mislim, da splošna proračunska rezervacija ne sme biti namenjena tem namenom Zakon o izvrševanju proračuna govori prav o tem. Tu ocenjujemo, da se skriva prikrito zaposlovanje in širjenje birokracije v državnih organih, proti čemur smo zelo proti. Menimo, da že iz samega proračuna izvira prevelika porast postavk na področju plač.V vsej državni upravi gre za okoli 10% realno rast, to se pravi nad pričakovano inflacijo še 10%. Menimo, da je to preveč, da tega naša država in naše gospodarstvo ne zmoreta. Da bi se plače in širitev zaposlovanja skrivale še v tej splošni proračunski rezervaciji, mislim, je skrajno nedopustno. Tudi 28. člen, ki govori o zadolžitvah, govori in specificira določen obseg zadolževanja, pri čemer pa ne govori skoraj nič oziroma ne določa limitov za zadolževanja za obrambo, za izdajo obveznic za plačilo odškodnin pri razveljavitvi zaplembe premoženja, zadolžitvi države pri Banki Slovenije iz naslova zakladnih menic. Menimo, da - prepustitev prostih rok vlade pri zadolževanju na teh programih, ki so izvzeti iz tiste sume, ki je opredeljena in gre oziroma za slabih 30 milijard tolarjev - to ni prav. Če ne drugega, naj vlada vsaj odgovori, v kakšnem obsegu in za katere programe namerava v te zadolžitve iti. Pri izdaji poroštev domačim pravnim osebam, kjer državni proračun limitira znesek oziroma, kjer ta zakon limitira znesek na 70 milijard, pri čemer ni jasno, komu in v katerih disproporci bi vlada morala jasneje odgovoriti na vprašanja, koliko in katerim pravnim osebam in v katerih zneskih. Skratka, naštel sem zgolj nekaj primerov, ki puščajo vladi zelo proste roke in zelo prosto odločanje pri upravljanju z javnimi financami. Kar je najhuje - po našem mnenju - prepušča eno prosto delo z že sprejetim proračunom na podlagi hitro poiskanih argumentov v tem zakonu o izvrševanju proračuna. Ocenjujemo, da mora imeti delo državnega zbora svojo težo. Ocenjujemo, da mora imeti sprejeti proračun v tem državnem zboru svoj pomen. Iz tega naslova se ne moremo strinjati s tako lahkim spreminjanjem teh odločitev s strani vlade in zato seveda s tu sprejetimi formalnimi podlagami, da vlada to počne. Hvala.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev, gospod Valentin Pohorec. Izvolite.
Hvala. Jaz sem imel sicer malo daljšo razpravo, vendar bom kratek. Naša poslanska skupina se je s težavo prebijala že skozi proračun, skozi številno maso gradiva, omejenim časom in omejeno našo možnostjo in udeležbo na številnih sejah delovnih teles. Tako je tudi z zakonom o izvrševanju proračuna. Gotovo bi imeli več pripomb, več misli, da nekatere določbe le niso take, kot bi si želeli. Vendar bomo zakon in predlagane amandmaje, kot so bili izoblikovani na koncu na odboru za finance in monetarno politiko, podprli. Vemo, da so v tem zakonu določena občutljiva vprašanja, kot so prodaja državnega premoženja, nepremičnin in kapitala, prerazporeditev znotraj proračunskih uporabnikov, predobremenitve, o katerih je bilo že večkrat govora. Pričakujemo, da se ne bo zgodilo leto 2000, ko je proračun doživel tolike predobremenitve, da na nekaterih postavkah nimamo praktično potem kaj deliti. Ker je to prvo leto po volitvah, mislim, da ne bo takih političnih prerazporeditev za nove volilne rezultate. Želimo, da vlada izvaja tudi ta zakon z vso resnostjo, da se z vso odgovornostjo izvajajo določene naloge, ki jih ta zakon postavlja, čeprav v tem zakonu ni sankcij, kot jih imajo običajno drugi zakoni za neizvrševanje. To je le politična, bi rekel, odgovornost za to izvajanje. Želimo, da se z vso resnostjo obravnava vprašanje enakosti vseh subjektov, davkoplačevalcev, za davke in prispevke, da ne bodo nekateri veselo hodili mimo obveznosti do države in si meli roke z bogatimi denarji, drugi pa, ki poslujejo strogo, vestno in pošteno, po zakonu, pa plačujejo vse in so pogosto na robu svoje še zmogljivosti za obstoj. Kot sem rekel, bomo podprli ta zakon. Kmalu pričakujemo nov proračun za leto 2002, temu ustrezno zakon za izvajanje tega proračuna za leto 2002 in naprej, če bo večleten. Tem vprašanjem bomo posvetili več pozornosti in tudi takrat se vključili s kakšnimi predlogi za spremembo. Tudi tokrat smo imeli amandma za nekako izboljšanje discipline okoli izvajanja proračuna, plačilne discipline, planiranja likvidnosti in izvajanja te likvidnosti. Žal, ker je na odboru kazalo, da amandma ni bil tak, da bi ga vlada lahko tudi izvajala, zato smo ga potem pač umaknili iz nadaljnje procedure. Tako da bomo v nadaljevanju amandmaje k temu zakonu podprli. Hvala.
Hvala lepa. Želi še katera od poslanskih skupin predstaviti stališča? Ugotavljam, da ne. Besedo dajem poslankam in poslancem. Kolega Janša.
V bistvu nimam razprave. Želim pa dati predlog proceduralne narave, v izogib temu, da bi se ta repriza nekdanjih zasedanj zvezne skupščine v Beogradu, ki je tudi praviloma proračune sprejemala ponoči, preveč zavlekla. Mi smo namreč že dopoldne zaprosili sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve za pravno tolmačenje 2. člena zakona o javnih financah, v navezavi na 6. člen zakona, ki ga zdaj obravnavamo. Tega tolmačenja še nismo dobili. Prosil bi, da tisti trenutek, ko ga sekretariat izdela, da ga tudi predstavi. Vsekakor pa, da do tega tolmačenja pridemo tekom razprave. V nasprotnem primeru bomo prisiljeni pred odločanjem jemati odmore toliko časa, dokler tega tolmačenja ne bo. Vnaprej opozarjam na to, da bi ga dobili čim prej.
Želi še kdo od poslancev ali poslank besedo? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na obravnavo tu odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih, razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Ugotavljamo navzočnost v dvorani! Ugotavljam, da v dvorani ni navzočih 57 poslank in poslancev, zato tega rezultata ne bom štel za veljavnega. Prosim, če pogledate pri kolegih poslancih in poslankah, ali imajo pomotoma vložene kartice. Ugotavljam navzočnost v dvorani! Navzočih je 52 kolegov in kolegic. Glasujemo. Kot sem povedal prej, preden so prišli kolegi v dvorano, zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih državni zbor razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev in poslank. Glasujemo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. 44 jih je bilo za, 5 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Predlagam, da začnemo z obravnavo in odločanjem o amandmajih, ki so vloženi k predlogu zakona. Najprej dajem v razpravo in odločanje amandma k 2. členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Potem amandma, pod zaporedno številko 1, k 2. členu, dajem na glasovanje. Glasujemo! Navzočih je 53 kolegic in kolegov. 45 jih je glasovalo za, 3 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o besedilu 2. člena v celoti. Navzočih je 53 poslank in poslancev. 44 jih je bilo za, 3 so bili proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je 2. člen sprejet. K 5. členu je prav tako vložen amandma. Želi kdo o njem besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 5. členu na drugi strani našega pregleda. Glasujemo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 44, 2 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 5. členu v celoti. Glasujemo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. 45 jih je bilo za, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je besedilo 5. člena v celoti sprejeto. Imamo amandmaje k 6. členu. Želi kdo o njih besedo? Kolega Janša, kolega Bajuk. Prosim.
Zdaj smo pri tej dilemi, v zvezi s katero smo zaprosili za pravno tolmačenje. Naše mnenje je, da je člen v celoti v nasprotju z zakonom o javnih financah in pa ne bi smelo biti. Zato predlagamo, da se črta. Ker je bilo mnenje ministrstva prej drugačno, bi pred odločanjem radi slišali, kakšno je mnenje službe za zakonodajo.
Prosim sekretariat, da obrazloži mnenje, o katerem sprašuje kolega Janša. Govorimo o 6. členu. Prosim!
Gospod predsednik, sekretariat je dobil v roke vprašanje dejansko pred nekaj minutami, ker je bilo poslano z ostalo pošto na mizo in se z njim seznanil. Mnenje bo podal tekom seje ustno, če je poslanska skupina s tem zadovoljna. Če želi mnenje pisno, se bomo morali umakniti, da to zapišemo. Hvala lepa.
Kolega Janša.
Ne, lahko je ustno, samo to mnenje potrebujemo zdaj.
Sekretariat, potrebujete nekoliko časa za premislek?
Gospod predsednik, potrebujemo še nekaj časa.
Koliko?
Petnajst minut.
Petnajst minut. Nadaljevali bomo ob 24.00 uri.
Ugotavljam navzočnost v dvorani! Navzočih je 56 kolegic in kolegov. Vabim predstavnike sekretariata, da pridejo v dvorano in predstavijo stališče. Prosim!
Hvala lepa, gospod predsednik. Torej po kratki proučitvi izpostavljenega vprašanja dajemo sledeče pojasnilo: Iz veljavnih zakonov, sprejetih pred uveljavitvijo zakona o javnih financah oziroma istočasno sprejetih, nekaterih pa celo po njegovi uveljavitvi, izhajajo finančne obveznosti države, srednjeročne narave, ki jihje potrebno tekoče, v teku, torej, posameznega proračunskega obdobja, redno servisirati. Za pokrivanje teh obveznosti so bile kot namenski vir po zadevnih zakonih opredeljene kupnine od prodaje državnega premoženja. V odnosu na zakon o javnih financah so to specialni zakoni, ki imajo prednost pred splošnim oziroma sistemskim zakonom. Iz navedenih razlogov se določba 74. člena oziroma obveznosti po tem členu lahko izpolnijo šele po izpolnitvi obveznosti namenskih financiranj iz kupnine, za kar pa daje podlago tudi zakon o javnih financah, in sicer prav v šestem odstavku 2. člena. Ob tem pa seveda opozarjamo, tako kot smo tudi že v naših predhodnih mnenjih, da bi bilo potrebno določbo 74. člena zakona o javnih financah dograditi, ker ne odgovarja vsem obstoječim specifičnim situacijam. Hvala lepa.
Hvala lepa vam. Lahko nadaljujemo. Kolega Janša.
To, to mnenje je bilo sicer malo zavito povedano, ampak, tako kot je bilo rečeno, ne daje podlage za to, da bi v zakonu o izvrševanju proračuna praktično negirali zakon o javnih financah. Mi bi sicer to, kar je zdaj povedano želeli tudi pismeno, ampak to, kar je bilo na koncu rečeno, da bi bilo treba ta zakon popraviti, zakon o javnih financah, pač pove vse. Če vlada hoče v bodoče, zdaj in v bodoče, nameniti kupnino od prodaje državnega premoženja tudi za druge stvari, ne samo za zmanjševanje javnega dolga, potem naj popravi zakon o javnih financah. Dokler pa ta zakon velja, se tega ne sme narediti.
Gospod minister, imate besedo.
Torej, moje mnenje je, da je to stališče popolnoma jasno. To stališče je takšno, da nam omogoča, da zakon o izvrševanju proračuna oblikujemo na takšen način, kot smo predlagali in da tudi te rešitve sprejmemo. To je bilo nedvoumno in popolnoma jasno povedano. Torej, lahko to sprejmemo. Torej, ravno obratno, kot je bilo rečeno. Bilo pa je priporočilo na koncu - če sem pravilno razumel, če ne, pa še enkrat poslušajmo, kar je bilo povedano - da pa bi se izognili tovrstnim diskusijam v bodoče in da bi bilo popolnoma jasno, korigirajmo ta 74. člen. To lahko tudi storimo. Iz tega, kar je bilo povedano, nedvoumno pa je popolnoma jasno da lahko sprejmemo takšen 6. člen, kot je predvideno; da je to bilo v preteklosti korektno narejeno; da je tudi predlagano korektno in da ima to smisel narediti. Mislim, da ni več nobenega dvoma.
Kolega Janša.
Po ustavi imamo nek pravni red v tej državi. Ta pravni red predpostavlja hierarhijo pravnih aktov. Se pravi, zakoni ne morejo biti v nasprotju z ustavo, podzakonski akti ne morejo biti v nasprotju z zakoni, in zakoni, ki govorijo o isti stvari, ne morejo v dveh zakonih različno urejati istih stvari. Vsak, ki pozna osnove prava,to ve. Na ta način ni možno rušiti te pravne skladnosti. Tudi v sekretariatu se zagotovo zavedajo te dileme, drugače ne bi na koncu rekli in se na ta način nekako izmazali iz te pasti, da priporočajo, da se ta člen popravi. Najmanj, kar je, je to, da bo zadeva, če bo tako šlo naprej, doživela ustavno pritožbo. V rezultat seveda ni dvomiti, to vsi vemo. Zagotovo je možno to zagato, ki jo vlada rešuje s tem 6. členom, rešiti na kakšen drug način. Naj se za te stvari namenijo splošni viri. Tako ali tako je intenca, kot je rekel finančni minister, v razlagi, celotnega proračuna, da se javni dolg tudi zmanjša. Naj se to, kar se bo pač dobilo s prodajo državnega premoženja, res nameni za tisto, o čemer govori 74. člen zakona o javnih financah. Tu ne gre za to, da bi mi - čeprav imamo pripombe tudi na nekatere točke, ki tu govorijo o namenski porabi teh sredstev, ampak jaz ne diskutiram o tem. Vlada lahko reši te zadeve, ki jih namerava rešiti, na zakonit način. To, kar je pa zdaj predlagano, je pa neka bližnjica - ne vem, zakaj je bila ubrana - ki vzbuja pomisleke tudi širše, ne samo v Sloveniji.
Hvala lepa, kolega Janša. Kolega Vizjak, imate besedo, za vami dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Če sem pravilno razumel predstavnico sekretariata za zakonodajo, je povedala, da so bili pač določeni področni zakoni sprejeti veliko prej kot zakon o javnih financah in imajo določene obveznosti. Pred seboj imam 6. člen zakona o izvrševanju proračuna, kjer v 1. točki piše, da se kupnina od prodaje delnic podjetij elektrogospodarstva do večine dobrih 16 milijard tolarjev, skladno s prvim odstavkom 122. člena Energetskega zakona, Uradni list 79/99, uporabi za reševanje nasedlih investicij. To pomeni, to je Uradni list 79/99. Zakon o javnih financah je istega Uradnega lista. To pomeni, da je ta področni zakon - ki praktično tule govori o, se mi zdi, da več kot 50% tega prostega razpolaganja s kupninami - bil sprejet praktično sočasno oziroma zelo v podobnem terminu. To se pravi, da ne gre za to, da je bil en zakon sprejet bistveno pred drugim. Ne vem, če ni bil en celo, če ni bil ta [[...]]Težko je govoriti o tem, kateri je bil prej. Ne vemo. Vendar sta bila oba objavljena v istem Uradnem listu. Skratka, skrajno neodgovorno se mi zdi, da se sprejemajo in objavljajo taki zakoni, ki so med seboj v koliziji - kar danes ugotavljamo in jih je potrebno pač reševati in delati. To se pravi, ta argument - da so bil nekateri zakoni bistveno prej sprejeti kot drugi in zaradi tega pač on, ki je bil kasneje, ne more veljati - iz primera, ki sem ga navedel, ne vzdrži, ker sta bila oba predpisa: sistemski predpis in neki področni predpis, energetski zakon, ki govori o paleti drugih zadev, v enem segmentu se pa spušča na neke nasedle investicije, da bi ta imel močnejšo težo v nekem urejenem pravnem sistemu in pravnem redu kot pa sistemski zakon o javnih financah. Oprostite, to me ne prepričuje. Mislim, da smo tu v določeni formalni zmoti. Ne vem, čemu sploh sprejemati raznorazne sistemske predpise, če jih lahko podiramo in delamo izjeme s področnimi predpisi. Mislim, da to dela nekonsistentni, nepregledni pravni red in takšno zmedo, kot jo tudi doživljamo vsakodnevno. Mislim, da to ni dober povod za nadaljnje delo in za nadaljnji, bi rekel, razvoj naše države. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Nič se ne čudim, da je gospod minister s takim veseljem poslušal in nam povedal, mislim da petkrat, kako jasno je bilo stališče službe za zakonodajo. Zanimivo pa je, rad bi opozoril, če je že tako jasno in je tako enostavno in kako bi morali vsi že to razumeti - tako so pisali ta zakon, ta predlog - se niso sklicali na te zakone, kot je omenila gospa strokovnjakinja, ampak so omenili ne glede na 74. člen zakona o javnih financah. Že to samo po sebi pove, kaj jih je motilo, kje je bil ta problem in zakaj so tudi to omenili. Škoda, da take jasnosti še niso videli malo prej. Glede jasnosti! Danes, oprostite, včeraj, kosmo ta problem že deloma načeli, sem omenil mnenje predhodnika, gospoda ministra, ki je bil izglasovan na tem državnem zboru kot guverner Banke Slovenije in je tudi avtor in ključni človek, ki je izoblikoval ta sistemski zakon, ki je na žalost, spoštovanekolegice in kolegi, veljaven. Na vprašanje novinarja: "Verjamete obljubam vlade, da se bodo prihodki od prodaje državnega premoženja resnično namenili izključno za zmanjšanje javnega dolga!" Gospod guverner odgovarja: "Zakon o javnih financah vsebuje člen da se vsak prihodek iz naslova privatizacij državnega premoženja lahko uporabi samo za odplačilo glavnic javnega dolga. Ob tem je nov sistem prikazovanja javnofinančnih bilanc tak, da se prihodki od privatizacij državnega premoženja ne morejo prišteti med tekoče prihodke proračuna in s tem preliti v tekočo proračunsko porabo." Spoštovane kolegice in kolegi! Zakaj pišemo zakone? Zato in v njih vključujemo omejitve - samo v Sloveniji! - zato, da ko pridemo do te omejitve, najdemo ne lepo bližnjico in potem ustvarimo novo možnost, da se spet to vrti naprej, ne glede na te člene one člene, in še druge člene. To ni pravna država! To ne bo nikdar pravna država, dokler mi ne bomo dosledno spoštovali lastnih pravil igre. Situacija javnih financ je silno zaskrbljujuča in ne samo meni. Gospod predsednik vlade je v tej dvorani, ko je predstavljal memorandum proračuna, to jasno omenil in z močnejšimi koncepti, kot pa jih uporabljam sedaj jaz. Vendar nekaj tednov kasneje v tej dopolnitvi in v tem zakonu najdemo ne glede na, ne glede na, gremo naprej. Veste, to me spominja na tistega človeka, ki igra pasijanso in samega sebe okoli prinaša. Potem pa je vesel na zgodbo uspeha, ker je sedaj pa res dobil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Bitenčeva, želite besedo? Gospa Bitenčeva, prosim!
Želela sem samo pojasniti kar se tiče neka navajanja pravno teoretičnih vprašanj, da imajo po pravnih razlagah posebne ureditve prednost pred splošnimi in da to ni edini primer, da je posebna ureditev drugače uredila določena specifična vprašanja od splošne ureditve. Mi razumemo 74. člen in njegovo dektuiranje samo v pogojih, bom rekla, presežka sredstev iz tega naslova, potem ko so, bom rekla, drugi specialni nameni po posebnih zakonih pač izčrpani. S tega vidika smo potem tudi opozorili, da je ta določba mogoče nerodno napisana, ker tako, kot je napisana, v bistvu predstavlja nek, na prvi pogled neposreden trg dveh ali pa več zakonskih ureditev in je potrebna razlage. To se pravi, posebna ureditev ima pa po pravni teoriji vedno prednost pred sistemsko oziroma splošno ureditvijo. Samo to smo hoteli še poudariti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Rop, imate besedo.
Najlepša hvala, spoštovani gospod dr. Bajuk. Ne vem, zakaj se tako razburjate. Pravzaprav ste tudi vi želeli to strokovno mnenje. To mnenje ste dobili, ki s vam zdaj ni všeč. Gre za strokovno mnenje. To mnenje je pritrdilo temu, kar smo mi zapisali v zakonu o izvrševanju proračuna. Prav nobenega razloga ni za to, da bi bili slabe volje. Prav je, da ste si prebrali to, kar je gospod Gaspari izjavil. Mislim, da je verjetno Gaspari mislil na 74. člen, vendar je ta isti Gaspari - ki je izjavil, da to piše v 74. členu in to res piše - uporabil to izjemo. Lahko vam preberem ZIPRO iz tistega leta - ko ga je on branil - da ne glede na 74. člen - poglejte si 6. člen ZIPROTA, ki ga je ta isti Gaspari branil - dovoljuje uporabo kupnine tudi za te namene. Torej ta isti Gaspari točno ve, da je poleg 74. člena tudi 3. člen in tudi 4. člen. O tem danes govorimo in o tem ste dobili popolnoma jasno strokovno mnenje. Res ni razloga, da bi bili za to tukaj slabe volje. Dobili smo pojasnilo. Jaz predlagam, da gremo naprej. Bilo je dano tudi opozorilo, da bi v izogib tovrstnim nesporazumom v bodoče in tovrstnim diskusijam veljalo popraviti 74. člen. Mi vam bomo, komisiji za nadzor proračuna, tudi pripravili pregled tovrstnih ureditev v drugih evropskih državah. Sam vem, da je v nekaterih evropskih državah, kar nekajjih je, zlasti v tranziciji so se ti prihodki uporabljali celo za tekočo porabo od kupnine, kar je izjemno slabo. Mi to tukaj vsebinsko ne predlagamo, ampak predlagamo samo prestrukturiranje premoženja iz ene oblike v drugo, ne pa za tekočo porabo. Tako, da res predlagam, da gremo naprej in da se seveda odloči tako, kot je tudi sekretariat predlagal.
Hvala lepa, kolega Rop. Najprej kolega Janša, potem kolega Bajuk.
Verjamem, da je pozna ura in da sekretariat za zakonodajo ni imel dovolj časa, da bi vse te stvari pogledal. Mi smo se s tem malo več ukvarjali, tudi kar z nekaj pravniki smo se posvetovali tekom dneva. Razlaga, ki je bila pravkar podana s strani gospe Bitenčeve, enostavno ne vzdrži. Zakaj? Zato, ker je stvar popolnoma enostavna. 6. člen oziroma 2. člen zakona o javnih financah v 6. točki pravi, da je proračun enoten. Vse kar pride v proračun, se lahko porabi poljubno, za kritje katerihkoli izdatkov proračuna. To je splošna določba zakona o javnih financah. Potem pa je v nadaljevanju, v tem zloglasnem 74. členu, določena izjema. To je že specialna določba, ki se nanaša na prihodek od prodaje državnega premoženja. Ta izjema je že v samem zakonu specialna določba, ki pač pravi, da ko gre za kapitalske naložbe in vloge, se ta kupnina uporabi samo za odplačilo dolgov v računu financiranja. Enostavno se pač. To je že določeno. Če se z nekim drugim zakonom ta ista stvar določa drugače, potem je to pravni kaos. Tudi, če stokrat napišete, da ne glede na ta isti člen! Ne drži tudi ta trditev, češ da gre v bistvu samo za spremembo oblike premoženja, kot pravi finančni minister. Lahko se prepričate, če preberete 6. člen zakona o izvajanju proračuna, kjer v 3. točki pravi, da gre ta kupnina tudi za izvajanje programa podpore gospodarskim družbam in samostojnim podjetnikom. Ta namen je hvalevreden. Ampak, s tem ko ti "talaš" denar oziroma subvencioniraš gospodarske družbe in samostojne podjetnike, ne kupuješ novega premoženja. Morda vzpodbujaš razvoj in tako naprej,ampak to ni možno uvrstiti v to kategorijo. To je pač proračunska poraba. Zadeva na dveh koncih ne drži vode.
Hvala lepa. Kolega dr. Bajuk. Imate besedo.
Hvala lepa. Nič me ne čudi, kaj je gospod minister rekel: "pojdimo naprej", saj to je slogan. Gremo naprej, a sicer v napačno smer in po hitrem postopku. Hvala lepa.
Želi še kdo besedo? Ali lahko nadaljujemo? Prosim, kolega Peterle.
Torej to, kar se dogaja zdaj, pa ne samo zdaj, je očitno, da se kriterij pravnosti pripisuje in da se daje veliko večjo vlogo kriteriju poljubnosti prakse, kakor kriteriju pravnosti. Želel bi se držati prvega. Tole je poljubnost, ki si jo lahko večina privošči. Vendar se popolnoma strinjam s tem, kar je bilo rečeno, da to nas ne vodi v pravo smer.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da ne. Zaključujem to razpravo in prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih k 6. členu. Najprej bomo odločali o amandmaju pod zaporedno št. 1., ki je identičen amandmaju pod številko 2. Če bo sprejet, bo glasovanje o amandmaju pod točko 3 brezpredmetno. Glasujemo! Navzočih je 56 poslank in poslancev. 11 jih je bilo za, 38 pa proti. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 1 ni dobil potrebne podpore. Odločali bomo o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo! Navzočih je 56 poslancev in poslank, 43 jih je bilo za, 4 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 3 dobil potrebno večino. Glasujemo o 6. členu v celoti. Glasujemo! Navzočih je 55 poslank in poslancev, 37 jih je bilo za, 6 pa proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. K 8. členu so vloženi štirje amandmaji. O njih odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1 na 3. strani pregleda k 8. členu. Glasujemo! Navzočih je 56 poslank in poslancev. 40 jih je bilo za, 3 so bili proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 1 sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. 6 jih je bilo za, 38 proti. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil potrebne večine. Tretji amandma na 3. strani pregleda je identičen, tako da odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujemo! Od 53 poslank in poslancev jih je bilo 41 za, 2 pa proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 2.]] Potrditi moramo še 8. člen v celoti. Dajem ga na glasovanje. Glasujemo! 53 poslank in poslancev je navzočih, 34 jih je bilo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. K 11. členu, kolegice in kolegi, so vloženi trije amandmaji. Želi kdo o njih besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju številka 1 k 11. členu. Glasujemo! Navzočih je bilo 53 poslank in poslancev. 2 sta bila za, 41 proti. [[Za sta glasovala 2.]] [[Proti 41.]] Amandma ni dobil potrebne večne. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 3. Dajem ga na glasovanje. Prosim! Navzočih je 53 kolegic in kolegov. Za jih je bilo 43, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo o besedilu 11. člena v celoti. Navzočih je 53 kolegic in kolegov. 42 jih je bilo za, 1 proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Besedilo člena je v celoti sprejeto. K 12. členu imamo vložene tri amandmaje. Želi kdo o njih razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Najprej bomo odločali o amandmaju pod zaporedno številko 1. Če bo izglasovan, bosta amandmaja pod 2 in 3 postala brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 53 kolegic in kolegov. 3 so bili za, 40 jih je bilo proti. [[Za so glasovali 3.]] [[Proti 40.]] Amandma ni dobil potrebne večine. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko dva. 14 jih je bilo za, 28 proti. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 28.]] Amandma ni dobil potrebne večine. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko tri. Navzočih je 54 poslank in poslancev. 40 jih je bilo za, 1 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Amandma ni dobil potrebne večine. Glasujemo o 12. členu v celoti. Amandma pod zaporedno številko 3 je dobil ustrezno večino. 12. člen v celoti je 40 glasovi od 45 in z enim proti sprejet. K 13. členu imamo vložen en amandma. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Glasujemo! Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 38 jih je bilo za, 1 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Odločamo o besedilu 13. člena v celoti. Glasujemo! Navzočih je 53 kolegic in kolegov. 33 jih je bilo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti nihče.]] K 14. členu so vloženi trije amandmaji. Želi kdo o njih besedo? [[Nihče.]] Najprej bomo odločali o amandmaju pod zaporedno številko 1. Ta je vsebinsko enak amandmaju pod točko 2. Če je sprejet, je glasovanje o amandmaju pod točko 3 brezpredmetno. Glasujemo! Navzočih je 53 poslank in poslancev. 5 jih je bilo za, 36 proti. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil potrebne večine. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 53 kolegic in kolegov. 35 jih je bilo za, nihče amandmaju ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj lahko odločamo o besedilu 14. člena v celoti. Glasujemo. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 35 jih je bilo za, 1 proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. K 15. členu imamo vložen en amandma. Želi kdo o njem besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 3 so bili za, 38 jih je bilo proti. [[Za so glasovali 3.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil potrebne večine. Glasujemo o 15. členu v celoti. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 35 jih je bilo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. K 20. členu imamo vložen amandma odbora za finance. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 20. členu. Glasujemo. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 34 jih je bilo za, 3 so bili proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o 20. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 38 jih je bilo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 20. člen v celoti sprejet. K 21. členu imamo en amandma. Želi kdo razpravljati o njem? [[Nihče.]] Dajem ga na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 33 jih je bilo za, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o 21. členu v celoti. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 33 jih je bilo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. K 22. členu imamo vložen en amandma. Želi kdo besedo? Prosim, kolega Potrč.
Hvala lepa. Izkoriščam priložnost, čeprav neposredno moja ugotovitev in pripomba ne sodi samo k 23. členu, ampak k členom, ki urejajo prodajo stvarnega in finančnega premoženja države. Če bi vlada bila pripravljena resno razmišljati o svoji obveznosti do imetnikov certifikatov, bi morala v ta zakon vgraditi tudi vsaj en tolar predaje tega dela premoženja tem imetnikom. Ker tega ne razmišlja, ji pač jaz lahko malo manj verjamem, čeprav je skupna obveznost v koaliciji, da bo to kdajkoli resno naredila. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 22. členu. Za amandma je od 53 navzočih poslancev in poslank glasovalo 35, izmed njih 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Odločamo o 22. členu v celoti. 53 poslank in poslancev je navzočih. 38 jih je bilo za, 2 sta bila proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 2.]] Člen je sprejet. K 23. členu imamo en amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Potem ga dajem na glasovanje. Za amandma je glasovalo 34 poslank in poslancev izmed 53, nihče mu ni ugovarjal. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Glasujemo o členu v celoti. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 33, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti nihče.]] Člen je sprejet. K 29. členu imamo prav tako en amandma. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Potem ga dajem na glasovanje. Navzočih je 53 poslank in poslancev. 34 jih je bilo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Zdaj dajem na glasovanje besedilo 29. člena. Navzočih je 53. K 29. členu vlada predlaga amandma na amandma odbora. Drži minister? Tega ni v pregledu. Gospod minister.
Če lahko pomagam. V tem primeru gre za dva amandmaja. Amandma k 29. členu je manj pomemben in je posledica diskusije na matičnem odboru. Amandma k 37. členu je pa izjemno pomemben in se nanaša na problematiko zakona o javnih skladih oziroma tistega dela, ki smo ga nadomestili s tem amandmajem. Če je problem 29. člen predlagam, da gremo naprej in [[....]]
[[...]]da ga v tretji obravnavi.
[[...]]v redu je.
Boste vložili v tretji obravnavi amandma na sedaj sprejeti 29. člen? Dobro. Moramo biti pozorni na 36. člen, ki ga prav tako nimamo v pregledu. Sedaj lahko nadaljujemo pri 33. členu? Potem bomo sedaj glasovali o besedilu 29. člena v celoti. Prosim za pozornost v dvorani! Glasujemo o besedilu 29. člena v celoti. Navzočih je 53 kolegic in kolegov. 42 jih je bilo za, 3 so bili proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 3.]] Besedilo je dobilo potrebno podporo. K 33. členu imamo na 10. in 11. strani pregleda vložene štiri amandmaje. Odpiram razpravo o njih. Kolega Samo Bevk. Prosim za mir v dvorani!
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Predlagal sem skupaj s kolegico Danico Simšič amandma k 33. členu, in sicer, da bo s tem amandmajem financirano ohranjanje in obnova spomenikov v lasti občine iz postavke namenjene za ohranjanje in obnovo in gradnjo spomenikov, podprogram ta in ta, ohranjanje obnove in gradnja spomenikov v razmerju 50% država in 50% lokalna skupnost. Izjemoma se razmerje lahko spremeni, če se ugotovi poseben javni interes za obnovo spomenika. Rad bi obrazložil bolj temeljito ta amandma, kajti nasprotoval mu je matični odbor, ampak mislim, da ni razumel popolnoma namena tega amandmaja. Varovanje kulturne dediščine je namreč zaradi njenega zgodovinskega, kulturnega in civilizacijskega pomena v javnem interesu. Zato je v zakonodaji o financiranju lokalnih skupnosti opredeljen sistem financiranja investicij za to področje neuporaben, saj je zaradi splošnega interesa vzdrževanje kulturne dediščine do te mere specifično, da ni mogoče pri tem vzdrževanju upoštevati tudi vrsto lastništva, kot je to običaj pri drugih objektih lokalne infrastrukture. Zato ministrstvo za kulturo običajno določi deležsofinanciranja posameznega spomeniškovarstvenega projekta glede na vrsto predlaganega posega na kulturnem spomeniku, glede na stopnjo ogroženosti tega spomenika in glede na njegovo nacionalno pomembnost. V primerih, ko gre za sistematično in interventno reševanje ogroženega stenskega slikarstva, lesene plastike in zlatih oltarjev, se pravi za specialna restavratorska dela, ali ko gre za raziskave na arheoloških najdiščih ali za razvoj restavratorsko konservatorskih metod je običajno delež financiranja s strani ministrstva za kulturo 100%. Prav tako je dosedaj ministrstvo v celoti financiralo interventne posege na kulturnih spomenikih, ki preprečuje nastajanje večje škode, npr. izguba spomeniških lastnosti, ali celo takrat, ko se s tem preprečuje porušenje kulturnih spomenikov. Ostale posege na kulturnih spomenikih pa je ministrstvo za kulturo do sedaj več desetletij, še prej kulturna skupnost, sofinanciralo v višini 50%, tudi v primerih, ko so lastniki kulturnih spomenikov občine. Izjemoma se je ta delež spremenil, če se je ugotovilo posebni javni interes za obnovo spomenika, občina pa za ohranjanje spomeniških lastnosti ni uspela zagotoviti 50% obvezne finančne participacije. Ob tem velja opozoriti, da je ministrstvo financiralo le tisti del investicije, ki je omogočal prenovo spomeniških lastnosti in v nobenem primeru celotne investicije. Edina izjema od tega pravila so spomeniki v lasti Republike Slovenije, ki so neposredno državna skrb. Ker se je zaradi določil 26. člena zakona o financiranju občin, ki določa višino dodatnih sredstev, do katerih je upravičena občina, pri financiranju posameznih objektov glede na delež dohodnine na prebivalca, bistveno spremenil tudi sistem participacije občin pri ohranjanju in obnovi kulturnih spomenikov in s tem povzročil, da posamezne občine ne bodo mogle zagotoviti deleža za obnovo spomenikov v programu, predlagamo, da se ohrani sedanji sistem financiranja investicij na področju varstva nepremične kulturne dediščine, ki je v lasti lokalnih skupnosti. S tem bi zagotovili tudi zakonitost nadaljevanja programa nepremičnih spomenikov, ki bo sicer ogrožen. Spoštovani zbor! Varstvo kulturne dediščine je ustavna kategorija. Popolnoma nesmiseln kriterij je, da je delež sofinanciranja države odvisen od tega, kje se spomenik nahaja, kje je lociran, na ozemlju katere od slovenskih občin leži, ne pa od pomena, ki ga ima kulturno-zgodovinski spomenik za slovensko zgodovino in njegovo kulturno identiteto. Naj omenim, da ministrstvo za kulturo amandma podpira. Ministrstvo za finance mudo sedaj na sejah odbora za finance in proračun ni nasprotovalo. Vlada pa ni podala mnenja do tega amandmaja. V primeru, da amandma ne bi bil sprejet, večina slovenskih občin ne bi mogla prispevati svojega deleža za obnovo kulturno-zgodovinskih spomenikov V celoti pa bi bil ogrožen program obnove kulturnih spomenikov v državi ravno v tem delu, ki smo ga prej s sprejemom proračuna za leto 2001 sprejeli. Na koncu naj poudarim, da s sprejetjem tega amandmaja ne bo finančnih posledic, saj bo realiziranih največ toliko sredstev, kot jih za obnovo kulturnih spomenikov v letu 2001 namenja državni proračun, ki smo ga pravkar sprejeli. Sedaj bi pa še nekaj stvari povedal, in sicer v zvezi z zakonom o varstvu kulturne dediščine. Samo na nekaj primerih bi rad ilustriral to nesmiselnost. Na primer, [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Samo trenutek! Prosim za mir v dvorani. Prosim!
Samo tri spomenike bom imenoval iz cele države, če lahko. Partizansko bolnico Franjo bi s tem zakonom, če ne bi bil sprejet ta amandma, financirali 30% država in 70% občina. Idrijsko [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]], ki je na poskusnem seznamu svetovne dediščine pri Unescu, bi 10% financirala država in 90% občina. Štanjel bi financirala 30% država in 70% občina. Kavčnikovo domačijo v Zavodnjah nad Šoštanjem bi 40% financirala država in 60 lokalna skupnosti, židovsko sinagogo v Mariboru, ki je ravno tako spomenik državnega pomena, pa v lokalni lasti, pa 20% država in 80% občina. In še v Prekmurju bi lahko našteli cel kup spomenikov, zato mislim, da lahko podprete ta amandma.
Želi še kdo besedo? Prosim, kolega Barovič.
Hvala lepa. Zanima me, k 33. členu, prvi in drugi amandma, ki sta si popolnoma identična, razen seveda vlagatelj enega je odbor, drugega pa gospod dr. Slavko Gaber. Identična sta si do vejice in do pike. Sprašujem za smisel tega, glede na določilo, "če je eden sprejet, je glasovanje o drugem brezpredmetno". Zanima me, kaj želi nekdo doseči, ne vem, matično telo ali pa dr Gaber, če sta si identična. Ne razumem tega, zato prosim za obrazložitev. Hvala.
Najprej kolega Gaber, potem kolega Pucko. Najprej kolega Gaber.
Gospod predsednik, ti dopolnili sicer nista enaki, ampak sam z veseljem umikam svojega.
Hvala lepa. Kolega Pucko.
Z umikom amandmaja ni govora o identičnosti.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Prosim, kolega Barovič.
Hvala lepa za zelo jasno razlago. Ampak ne vem, ob enih zjutraj se norčevati iz ljudi, pač ni dobro. Mislim, da imamo pravico vprašati, ker sem ga trikrat prebral in trikrat mi je po določilih 70%, 30%, leta 2003, leta 2000, in osnovna šola, identičen. Hvala.
Kolega Gaber.
Gospod predsednik, ura je pozna in kolegu Baroviču je zmanjkalo sape, da bi prebral zadnji stavek prvega dopolnila. V tem se namreč razlikujeta obe dopolnili.
Hvala lepa. Kolega Barovič.
Zadnji stavek na 11. strani sem spregledal in se dr. Gabru opravičujem.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Glasovali bomo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 33. členu. Glasujemo. Navzočih je 53 kolegic in kolegov. 43 jih je bilo za, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Amandma pod zaporedno številko 1 je bil sprejet. Dr. Gaber, vi ste amandma umaknili. [[Da.]] Potem prehajamo na amandma pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Se opravičujem, prekinjam glasovanje. Kolega Pucko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi, da bi se lažje odločil, prosil mnenje vlade k temu amandmaju.
Smo sredi glasovanja, ne moremo dati besede vladi. Smo sredi glasovanja. Prosim za mir v dvorani. Glasujemo. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 38 jih je bilo za, 8 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 8.]] Amandma pod zaporedno številko 3 je bil izglasovan. Na 12. strani pregleda imamo amandma pod zaporedno številko 4. Glasujemo o njem. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 41 jih je bilo za, 4 so bili proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 4.]] Zdaj glasujemo o besedilu 33. člena. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 37 jih je bilo za, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 1.]] Besedilo člena je v celoti sprejeto. K 34. členu imamo en amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Ta amandma dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. Za amandma jih je bilo 5, 39 proti. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 39.]] Amandma ni bil sprejet. Glasujemo o členu v celoti. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 37 jih je bilo za, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 1.]] Člen je sprejet. K 35. členu imamo en amandma. Želi kdo o njem razpravljati? [[Nihče.]] Amandma dajem na glasovanje. Za amandma je izmed 54 kolegic in kolegov glasovalo 44 izmed njih, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Zato je bil amandma sprejet. Sedaj dajem besedilo 35. člena v celoti na glasovanje. Navzočih je 54 kolegov in kolegic. Za jih je bilo 38, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Člen je v celoti sprejet. Vlada predlaga novi 36.A člen. Drži? Kolega Pucko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Glede na to, da je ta amandma bil predložen pred nekaj urami, in v zvezi s pripombami, ki jih je imel sekretariat na zakon o javnih skladih, sprašujem sekretariat za mnenje.
Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Mi razumemo ta amandma v bistvu kot prehodno ureditev do preureditve sistemskega financiranja dela javnih skladov. Glede na rešitve, s katerimi smo se v zvezi s tem vprašanjem že ukvarjali pri zakonu o javnih skladih, je to na nek način natančnejša določba, ki po našem mnenju, upoštevaje potem tudi poročila o uspehu in finančne načrte skladov, omogoča financiranje v smeri, kot se bo očitno dograjevalo v sistemskem zakonu in se mi zdi dosti natančna, da bi se jo dalo izvajati. Hvala.
Prosim, kolega Pucko.
Hvala lepa. Gospod predsednik, zahvaljujem se za to pojasnilo. Ker se matično delovno telo ni moglo sestati bi, če bi se sestalo in če bi bila ta potreba, predlagal, da ga podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Na glasovanjem dajem amandma za novi 36.a člen. Glasujemo. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 42 jih je bilo za, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da novi 36.a člen je sprejet. K 40. členu imamo vložen en amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 36 jih je bilo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o besedilu 40. člena v celoti. Glasujemo. Navzočih je 53 kolegic in kolegov. 36 jih je bilo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo. Navzočih je 53 kolegic in kolegov. 39 jih je bilo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o naslovu zakona. Glasujemo. Navzočih je 53 kolegic in kolegov. 41 jih je bilo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona v celoti sprejet. Prosim za mir v dvorani, če ne, bom dal eno uro odmora za zajtrk. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Bil je vložen amandma. Prosim!
Hvala lepa, gospod predsednik. Vlada predlaga amandma k 29. členu, zato da bi bolj natančno opredelili, za katere pravne subjekte gre. V prvotnem besedilu člena je zapisano: "Pravni subjekti, ki samostojno nastopajo na trgu." Ker je to malo ohlapna dikcija, kar je menil tudi sekretariat za zakonodajo,smo besedilo popravili na ta način, da se glasi: "Pravni subjekti, ki večino svojega prihodka ustvarjajo na trgu." Zato predlagam, da ta amandma podprete. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo od kvalificiranih predlagateljev vložiti amandma? [[Ne.]] Želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti? [[Prav tako ne.]] Tako prehajamo na razpravo in odločanje o vloženem amandmaju, to je amandma na amandma, predlog amandmaja vlade za spremembo 29. člena. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Amandma dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 53 kolegic in kolegov. Za amandma je glasovalo 44 izmed njih, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma dobil potrebno večino. Tako smo končali z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ali je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost? [[Ni.]] Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Nihče.]] Glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 46 jih je bilo za predlagani zakon, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. Kolegice in kolegi na koncu pregleda na strani 25, imate predloge dodatnih sklepov. Predlagam, da razpravljamo in odločamo o vsakem posebej. Predlogi pod točkami 4, 5, 7 in 9 so po vsebini amandmaji k zakonu in ne predlogi sklepov. Najprej dajem v obravnavo in sprejem predlog pod zaporedno številko 1. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Predlog dodatnega sklepa pod zaporedno številko 1 dajem na glasovanje. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 10 jih je bilo za, 32 pa proti. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da ni bil sprejet. O amandmaju pod zaporedno številko 2 ni potrebno odločati, ker je enak. Zato prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 3. O amandmajih pod zaporedno številko 3, 4 in 5 ne moremo glasovati ker predstavljajo, kot je bilo uvodoma rečeno, amandmaje k zakonu. Zato bomo nadaljevali z odločanjem o predlogu sklepa pod zaporedno številko 6. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Ta predlog sklepa dajem na glasovanje. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 9 jih je bilo za, 35 pa proti. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 35.]] Predlog ni dobil potrebne večine. Odločamo o predlogu pod zaporedno številko 8. O predlogu pod zaporedno številko 7 namreč ne moremo odločati iz prej navedenih razlogov. Želi kdo razpravljati o predlogu pod zaporedno številko 8? Vlada. Prosim, državna sekretarka.
Hvala lepa. Točka 8 ni dovolj natančno definirana. Gre namreč za tekoče poračanje, kaj je pod tekoče mišljeno. V diskusijah do sedaj se je izkazalo, da je to nejasen pojem. Ali je to mesečno, ali je četrtletno ali je polletno. Če želimo ta sklep sprejeti, mora biti bolj natančen. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Potem bomo glasovali o sklepu pod zaporedno številko 8. Glasujemo. Izmed 54 navzočih poslank in poslancev jih je bilo 6 za, 35 proti. Za je glasovalo 6.) [[Proti 35.]] Predlog ni dobil potrebne večine. O predlogu pod zaporedno številko 9 iz prej navedenih razlogov ne moremo odločati, zato prehajamo na odločanje o predlogu pod zaporedno številko 10. To je tudi zadnji predlog. Pod zaporedno številko 10, pardon, preklicujem glasovanje. Predstavnica vlade, gospa državna sekretarka.
Hvala lepa. Mislim, da izvedba sklepa pod točko 10 ni možna, ker je skoraj nemogoče tako zahteven zakon pripraviti v enem mesecu in ga predložiti državnemu zboru. Na ministrstvu za finance smo z delom na tem zakonu že pričeli, vendar ne moremo zagotoviti, da bo v enem mesecu končano. Zato predlagam, da se rok podaljša ali pa da se sklepa sploh ne sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 54 kolegic in kolegov. 6 jih je bilo za, 39 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 39.]] Predlog ni dobil potrebne podpore. Ne v pregledu, pač pa na klopi imate predlog sklepa, ki ga je vložil kolega Janez Podobnik, poslanska skupina. Gospod Rokavec želi besedo, prosim.
Hvala za besedo. Poslanska skupina predlaga ta predlog dodatnega sklepa predvsem k tem, namreč, v razpravi ob obravnavi proračuna se je na nek način največ vprašanj pojavilo prav pri prodaji državnega premoženja. Menimo, da prav z letošnjim proračunom država stopa v bistveno intenzivnejšo prodajo premoženja. Na ta način bi bilo smiselno, da bi državni zbor imel bistveno bolj pomembno nadzorstveno vlogo pri nadzoru in pa spremljanju prodaje državnega premoženja, predvsem tudi v primeru konkretnih primerov. Menim, da bi z ustanovitvijo take komisije na nek način dejansko odpravili bistveno več možnih dvomov o možnih zlorabah in pa tudi oškodovanju državnega premoženja. Dejansko je res, dadelno ta delokrog pokriva tudi odbor za gospodarstvo. Je pa vprašanje, če bo lahko v okviru odbora za gospodarstvo, ki ima bistveno širšo področje dela in pa pokrivanja v tem mandatu, možno tako temeljito spremljati to problematiko. Zavedati se moramo, daje v prejšnjem mandatu za področje privatizacije državnega premoženja, kakor tudi lastninskega preoblikovanja podjetij ni tudi lastninjenja družbenega premoženja skrbela posebna komisija. Zato menimo, da bi bilo še kako umestno, da bi državni zbor ustanovil to komisijo. Hvala lepa.
Želi še kdo besedo? Kolega Feri Horvat, potem kolega Pucko.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz soglašam s tem, kar piše v obrazložitvi in kar je tudi povedal kolega Rokavec, da je potrebno zagotoviti parlamentarni nadzor tudi nad tem področjem. Vendar vprašanje je oziroma skoraj prepričan sem, da tak predlog, taka dikcija, kar oblikovanje posebne komisije za nadzor, da ni najboljša rešitev oziroma da je preoranjena taka odločitev sedaj in bi bil bolj zato, da je dikcija taka, da se preuči, kako zagotoviti nadzor, ki ga želimo, kot piše v obrazložitvi. Argument ne more biti to, da ni posebnega zakona o privatizaciji in prodaji državnega premoženja.Če zadeve niso normativno zadosti dobro urejene, kot so zdaj določbe v zakonu, ki smo ga pravkar sprejeli, potem tudi komisija ali pa kdorkoli ne more učinkovito delati na nadzoru. In drugič, menim, da bi bilo bolj primerno, da to nalogo v državnem zboru opravlja komisija za nadzor proračuna in nadzor nad javnimi financami. Za to govori še en argument. Računsko sodišče ima po novem zakonu tudi to nalogo, da nadzira, kaj se dogaja z državnim premoženjem. Po analogiji bi bilo potem primerno, da bi eventualnoto nalogo prevzela tudi komisija za nadzor proračuna in nadzor nad javnimi financami. Zato bi predlagal predlagatelju, da preoblikuje morda ta predlog sklepa v dikcijo, da se prouči, kako zagotoviti. Strinjam se pa, da ni odbor za gospodarstvo tisti, ki bi, čeprav spada to področje k njemu, področje privatizacije, da bi bil on tisti, ki bi se ukvarjal z nadzorom. Hvala.
Kolega Pucko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! V enem delu soglašam s tem, kar je povedal kolega Feri Horvat. Dodal bi pa še naslednje: Vsi tu prisotni imamo izkušnje iz dela komisije za nadzor nad lastninskim preoblikovanjem podjetij, ki je delovala v okviru državnega zbora dve mandatni obdobji. Sam vsaj do sedaj ali pa niti takrat nisem poznal rezultatov dela te komisije, žal. Hkrati bi povedal, da je tudi v okviru vlade v prejšnji sestavi bila imenovana, če se prav spomnim, komisija s podobnim nazivom, ki prav tako, razen frčanja perja, ni dala nobenih rezultatov, ker je bila čisti politični subjekt, kot nek strah nad vsem, kar se v tej državi dogaja in kar naj ne bi bilo po volji tistim, ki niso direktno ali indirektno sodelovali pri določeni privatizaciji. Zato se absolutno strinjam s tem, kar je povedal kolega Feri Horvat, da danes ni nobenih pogojev za to, da bi ustanavljali novo telo v svojstvu nadzorstvene komisije. V enem delu lahko te stvari opravlja komisija, ki jo vodi dr. Bajuk. V drugem delu oziroma v tistem, za kar so ustanovljena delovna telesa, odbor za gospodarstvo in odbor za finance in monetarno politiko, pa tudi ta dva morata kot matični delovni telesi obdelati in s tem v bistvu spremljati ves sprejem zakonodaje na področju privatizacije bank in zavarovalnic oziroma privatizacije drugega državnega premoženja. Če gre zato, da bi še kdo dobil kakšno funkcijo, je mogoče to edini razlog, ki bi opravičeval ustanovitev te komisije. Hvala lepa.
Po vrsti bomo šli, najprej kolega Janez Podobnik, potem kolega Rokavec in minister.
Hvala lepa. Kolega Rokavec mi je nekako predal možnost, da sam na kratko odgovorim. Sprejemamo pobudo kolega Ferija Horvata. Naš sklep bi preoblikovali v predlog, da komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve na svoji prvi redni seji prouči možnost, da bi z ustanovitvijo komisije državni zbor opravljal tudi nadzor nad privatizacijo in prodajo državnega premoženja. Zavrnil bi razpravo kolega Pucka. Naš najmanjši namen je bil, da bi kdorkoli iz naše poslanske skupine ali pa iz katere druge iskal kakšno dodatno finančno satisfakcijo. Veste, gre za to, da bo privatizacija in prodaja državnega premoženja zelo resno delo. Skupaj lahko ugotovimo, da je prav vprašanje nadzora pomembno vprašanje. Državni zbor je sedaj nekje vmes, ne ve se točno, ali jekomisija dr. Bajuka v celoti pristojna. Sam mislim, da ni v celoti. Prav zato bi bilo dobro, da, torej pobuda kolega Ferija Horvata, da komisija za volitve prouči, potem pa dikcija, kot je bila naprej. Hvala lepa.
Želi kolega Rokavec še besedo? [[Ne.]] Minister Rop.
Če dovolite, bi rekel, da se strinjam s predlogom gospoda Ferija Horvata, pa tudi gospoda Podobnika. Meni se zdi smiselno, da se vendarle prouči ta problem, še zlasti zaradi tega, ker je nedvomno, da bo privatizacija državnega premoženja nekaj, kar bo predmet pozornosti državnega zbora. Jaz si prav nobene iluzije ne delam, da ne bo prišlo do teh diskusij v državnem zboru. Tisto, kar se pa meni zdi posebej smiselno ob taki proučitvi, je to, da bi ob taki proučitvi tudi mi vsi skupaj razmislili, na kakšen način tak nadzor uveljaviti. Namreč, ni vseeno, ali bo ta nadzor takšen, da bo lahko v vsakem momentu se nekdo iz političnih razlogov vmešaval in preprečeval privatizacijo ali pa imamo ravno ob tem možnost, da se dogovori, da ko se privatizacija spelje, je pač dolžna, ne vem, vlada, da seznani parlament oziroma pristojno komisijo, kogarkoli že, odbor, s tem, kako so postopki tekli in da tudi vso odgovornost za to prevzamemo. Zdi se nam smiselno, da ta pravila določimo. Če teh pravil ne bomo določili in tega ne bomo proučili, vam jaz zagotavljam, da se bo kar neka komisija proglasila za pristojno in nas bo klicala vsak moment. Vmes, ko se bomo pogajali z nekim kupcem, nas bodo klicali in delali iz tega kraval. Mogoče je to prav prava prilika, da pravila določimo skupaj na komisiji in da imamo nek normalen postopek, ki pa zagotavlja to, kar je gospod Rokavec trdil, na koncu transparentnost postopkov. Ne pa vmešavanje politike v postopke, pa strokovno proceduro. V tem kontekstu in predvsem zaradi teh argumentov jaz podpiram, da se to prouči in da se tudi doreče. Ne samo da se ustanovi komisija, ampak se določijo pravila, kako postopa komisija. To bi se mi zdelo pa smiselno.
Hvala lepa. Kolega Pucko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Najprej bi povedal, da je stvar ustanovitve te komisije izključno v pristojnosti poslancev državnega zbora. Zato je to, kar je govoril spoštovani gospod minister, lahko predmet neke diskusije. Menim pa, da ne more biti odločilno pri odločitvi državnega zbora, še posebej zato, ker se mi istočasno, sam si je v bistvu v enem delu na to že odgovoril, v vsaki prodaji, tako na začetku kot na koncu postavi politično vprašanje, ali je bila prodaja najboljša, po vseh vidikih tega. Od začetka, od cenitve, od iskanja kupcev do končne sklenitve pogodbe z enim izmed teh. Če bi tako delovno telo ustanovili, bi to delovno telo normalno sprejelo neke sklepe, potem ko bi bilo to sprejeto, bi vsi tisti člani, ki se ne bi s tem strinjali, ker bi šlo pač za politična razhajanja, sklicevali tiskovne konference in govorili o tem, kako ta ali ona prodaja ni bila najbolje speljana. Zato pač mislim, da je to čista politizacija še kako odgovornega dela vlade na tistem segmentu privatizacije državnega premoženja, ki je v bistvu edini ostal za to, da se odproda. Iz tega razloga ponovno poudarjam, da ni nobenega razloga za politizacijo strokovnih vprašanj. Če bi se v nekem trenutku to delovno telo vključilo ali spremljalo s strani z neke distance prodajo konkretnega državnega premoženja in se ne bi strinjalo s cenitvijo, ki jo opravi strokovno telo, revizijska družba, bi potem zahtevalo, ne vem seveda na čigave stroške, ponovno revizijo. In če se takrat ne bi strinjalo s tem, še eno revizijo. Mislim, da je to v tipičnem nasprotju s tem, kar si želi vlada oziroma na čemer bazira proračun, ki smo ga pravkar sprejeli, na odprodaji tega in tega deleža državnega premoženja v letošnjem letu, da bi lahko ohranili globalne okvire proračuna in s tem vsaj proračunski primanjkljaj v okvirih, ki smo jih sprejeli. Zato pač menim, da je diskusija o tem popolnoma nepotrebna in abosolutno nasprotujem sprejemu karšnega koli sklepa v zvezi s tem. Hvala.
Hvala lepa. Najprej kolega Podobnik in Rokavec.
Samo na kratko bi odgovoril kolegu Cirilu Pucko. Prav zato je potrebno, da se ta predlog prouči in naj se potem na delovnem telesu ta razprava opravi, ocenijo vse možnosti, ki jih ima državni zbor in se potem odloči. Danes bomo samo sprejeli sklep, da se prouči to in na seji delovnega telesa se ta razprava opravi in se nato sprejme pametna odločitev. Danes ne bomo nič sprejeli, samo rekli bomo, da komisija to prouči. Jaz menim, da tu ne bomo naredili nobenenapake, če to sprejmemo.
Kolega Rokavec, preden vam dam besedo, prosim kolege, da zasedejo svoja mesta. Kolega Bevk, se lahko usedete prosim na svoje mesto, ker smo sredi razprave. Prosim kolega Rokavec.
Hvala za besedo. Jaz bi samo toliko pri razpravi gospoda Pucka na nek način repliciral, namreč gre za to, da mislim, da je zelo pomembno, da je državni zbor seznanjen tudi s proceduro, s postopki, ki so bili opravljeni pri prodaji državnega premoženja. Predvsempa mislim, da to vprašanje prodaje državnega premoženja ne bo v prihodnjem času tako nedolžno. Če na nek način ne bomo oblikovali takšne komisije, bomo lahko, lahko tudi zaradi kakršnihkoli političnih interesov nekoga v prihodnje soočeni tudi z možnostjo preiskovalnih komisij ali karkoli. Zato mislim, da je bistveno boljše, da bi na nek način z oblikovanjem komisije, ki bi na nek način predvsem bila seznanjena s transparentnostjo pri prodaji državnega premoženja, opravili normalen prehod v tem obdobju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Pucko.
Hvala lepa. Bom končal. Samo stavek. Če je razlog za ustanovitev takega delovnega telesa strah pred ustanovitvijo preiskovalnih komisij, pa to točno tisto pove, o čemer sem jaz govoril v teh zadnjih dveh nastopih. Hvala. Se pravi, da ni nobene potrebe.
Predlagam, da to diskusijo sklenemo in da odločamo. Odločali bomo o predlogu sklepa, ki se glasi: [[Prosim za mir v dvorani!]] Državni zbor Republike Slovenije predlaga, da Komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve na svoji prvi redni seji prouči možnost o ustanovitvi komisije za nadzor privatizacije in prodaje državnega premoženja. Se predlagatelj strinja s tem popravkom? O tem glasujemo. Navzočih je 48 kolegic in kolegov. Za je bilo 17, 16 pa proti. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je predlog dobil potrebno večino. Tako smo izčrpali vse točke dnevnega reda. Želite besedo? [[Ne.]] S tem zaključujem 6. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije in želim vsem prijeten vikend.