Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 29. izredno sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi tretjega odstavka 20. člena, prvega odstavka 58. člena in drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: mag. Melita Župevc, Maja Dimitrovski, Janja Klasinc, Romana Tomc, Roberto Battelli, Matjaž Han, Mirko Brulc, Ivan Hršak, dr. Gregor Virant in Roman Jakič do 11. ure. Na sejo sem vabil tudi predstavnike Vlade. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 29. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v torek, 26. februarja 2013, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za razširitev dnevnega reda nisem prejel in zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 29. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DELOVNIH RAZMERJIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Na poti proti govornici je že mag. Andrej Vizjak, minister za delo, družino in socialne zadeve, ki opravlja tekoče posle.
Spoštovani poslanke in poslanci, dobro jutro, lepo pozdravljeni! Razlog za reformo trga dela je najmanj dvojen. Prvi je ta, da je slovenski trg dela primerjalno gledano z drugimi državami tog. Tog je zaradi številnih tako administrativnih ovir kot številnih predpisanih obveznosti in zaščit. Posledica tega je relativno visok strah delodajalcev, da zaposlujejo za nedoločen čas, še posebej takrat, kadar so turbulentne razmere na trgu, kadar nimajo jasnih dolgoročnih naročil oziroma kadar je njihovo poslovanje zelo spremenljivo iz meseca v mesec in iz leta v leto. Zaradi te togosti trga dela, nefleksibilnosti, imamo tudi nizko konkurenčnost in posledično manj zaposlenih, kot bi jih imeli pri bolj fleksibilnem trgu dela. Fleksibilen trg dela je premo sorazmeren tudi s stopnjo brezposelnosti. Večja kot je togost trga dela, večja je brezposelnost. Po drugi strani pa imamo na slovenskem trgu dela tudi ogromno začasnih zaposlitev, zlasti med mladimi. V letu 2011 je bilo kar 83,7 % vseh novo sklenjenih pogodb pogodb za določen čas. Pogodbe za določen čas so pravilo in ne izjema. V Sloveniji imamo najvišjo stopnjo zaposlenih za določen čas med mladimi v primerjavi z drugimi državami EU. Taka začasnost zaposlovanja, zlasti mladih, je družben problem. To ni le problem mladih, to je problem cele družbe, kajti imajo nižji potencial zaslužka, imajo večjo negotovost načrtovanja prihodnosti in družine, in to ni dobro, to je problem za družbo kot celoto. Zato so šli cilji reforme trga dela v dveh smereh. Prva smer je zmanjšanje segmentacije na trgu dela, več zaposlovanja za nedoločen čas in manj začasnih oblik zaposlovanja. Drugi pomemben cilj je izboljšati fleksibilnost, zmanjšati togost trga dela in s tem opogumiti delodajalce k večjemu zaposlovanju. V tej reformi dela imamo ta dva ključna cilja in 5 sklopov ukrepov. Imamo ukrepe za poenostavitev postopkov v zvezi s sklepanjem in odpovedjo pogodb o zaposlitvi ter zmanjšanjem administrativnih ovir. Tu je 12 ukrepov, ki sledijo temu cilju. Ta cilj ima namen narediti delovnopravno zakonodajo bolj prožno in s tem opogumiti delodajalce k zaposlovanju. Potem imamo kar 17 ukrepov za povečevanje fleksibilnosti trga dela in notranje fleksibilnosti, da se lahko delodajalci lažje prilagajajo izzivom v poslovnem okolju, da lažje prilagajajo število zaposlenih njihovim poslovnim in proizvodnim procesom. Imamo tudi 9 ukrepov za zmanjšanje stroškov pri zaposlovanju za nedoločen čas. Pogodbo za nedoločen čas želimo narediti bolj privlačno delodajalcu. Potem imamo 7 ukrepov za destimulacijo uporab pogodb za določen čas. Želimo, da delodajalci več zaposlujejo za nedoločen čas, zato jih stimuliramo in hkrati delamo pogodbo za določen čas ekonomsko enako privlačno kot pogodbo za nedoločen čas, kajti veste, da je danes pogodba za določen čas privlačnejša za delodajalce. Ne samo zaradi tega, ker imajo po izteku manj obveznosti, temveč tudi zato, ker manj stane delodajalca. Potem imamo 8 ukrepov za povečevanje pravne varnosti zaposlenih z namenom preprečevanja zlorab. V prvi obravnavi in tudi tekom razprave ste na odboru lahko proučili vse te ukrepe. Cilj in končni rezultat teh ukrepov bo sledeč. Gotovo se bo zmanjšala segmentacija na trgu dela, kajti številni ukrepi bodo opogumili delodajalce k zaposlovanju za nedoločen čas. Slovenija pa se bo po indeksu varovanja zaposlitve za nedoločen čas iz samega vrha držav sedemindvajseterice, kjer smo danes, premaknila v zlato sredino, na nivo povprečja EU oziroma na nivo, kot ga ima danes Avstrija. To so tisti ključni učinki in cilji. Želimo, spoštovani poslanci, da podprete amandmaje, ki so usklajeni s socialnimi partnerji. Hvala.
Hvala tudi vam za predstavitev. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Alenki Jeraj.
Dobro jutro! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na 11. seji 13. 2. 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o delovnih razmerjih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po rednem postopku predložila Vlada. Državni zbor je o predlogu zakona na 20. izredni seji 15. 11. 2012 opravil splošno razpravo in sklenil, da je Predlog zakona o delovnih razmerjih primeren za nadaljnjo obravnavo. Na seji so poleg ministra in predstavnice Zakonodajno-pravne službe prisostvovali tudi predstavniki strokovne in zainteresirane javnosti, sindikati, Urad Vlade za enake možnosti, Zveza delovnih invalidov, Trgovinska zbornica in drugi. Vloženi so bili amandmaji k predlogu zakona s strani večine poslanskih skupin. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe in tudi mnenje in predlogi za amandmaje odbora zainteresirane javnosti. V uvodni dopolnilni obrazložitvi predlagatelja je minister mag. Andrej Vizjak poudaril, da so že opravljena zahtevna pogajanja s socialnimi partnerji pripeljala do dosti višje stopnje usklajenosti besedila zakona. Izrazil je tudi željo, da bi tudi odbor potrdil tisto, kar je bilo med socialnimi partnerji dogovorjeno, saj gre za usklajene predloge, ki rešujejo trg dela. Rešitve naj bi opogumljale delodajalce k trajnim zaposlitvam delavcev, kar bi pripomoglo h konkurenčnosti gospodarstva. V predlogu zakona je še posebej izpostavil cilj zmanjševanja segmentacije na trgu dela, opozoril tudi na problematiko mladih, saj so mladi v veliki večini zaposleni za določen čas in s tem tudi brez vseh tistih ugodnosti, ki jih imajo starejši delavci, zaposleni za nedoločen čas. Zaradi pomembnosti obravnavnega predloga zakona se vabljeni in tudi člani niso mogli izogniti, navkljub opravljeni splošni razpravi, kratki predstavitvi splošnih stališč do predlaganega zakona. Razpravljavci so izpostavili tudi, da je položaj delodajalca težak, saj mora zagotavljati dovolj denarja za plače svojih zaposlenih. Zakon naj omogoča lažji postopek odpuščanja, če se delodajalec znajde v situaciji, da nima naročil in s tem dela za delavce, naj ne omejuje dela oziroma naj omogoča ljudem, da delajo. Evropa ima težave s svežim kapitalom, saj je slednji pred leti odšel na prijazne trge. Njena vizija so mala in makro podjetja. Opozorili so tudi na znižanje mase denarja za plače v javnem sektorju, kar bo imelo posledice. Opozorili so tudi, da mora biti postopek odpuščanja enostaven za delodajalca, obenem pa moramo vseeno zagotoviti varnost delavcev. Odbor je sprejel vse amandmaje poslanskih skupin SDS, SLS in NSi, ki so bili pripravljeni na podlagi vsebin, do katerih so prišli socialni partnerji in Vlada kot predlagatelj v pogajanjih. S tem so sledili apelu Vlade in dogovoru udeležencev pogajanj. Pri ostalih vloženih amandmajih so se člani pri glasovanju opirali na pojasnila udeležencev pogajanj ali so o konkretnih predlaganih vsebinah opravili razpravo in/ali so jo tudi podprli. V večini primerov so bila prav ta pojasnila povod za umik amandmajev, saj predlagatelji niso želeli pokvariti vloženih naporov in opravljenega dela pogajalcev in s tem ogroziti sprejetje zakona. Odbor je sprejel 72 amandmajev poslanskih skupin SDS, SLS in NSi in 2 amandmaja Poslanske skupine SD. Niso pa bili sprejeti amandmaji poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Državljanske liste, DeSUS in nekateri amandmaji SD. Zaradi sprejetja določenih amandmajev so nekateri amandmaji postali brezpredmetni, drugi pa, kot sem povedala že prej, so bili umaknjeni zaradi neusklajenosti s socialnimi partnerji. Seznam glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila.
Hvala za predstavitev poročila odbora. Ker je zbor na 20. izredni seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Zato prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Prehajamo na obravnavo 9. člena in amandmaja k 9. členu. Najprej sprašujem, če želi kdo razpravljati in vas prosim, da se prijavite k razpravi. Ugotavljam, da ni prijavljenih, razen gospod Vizjak se je prijavil k razpravi. Naj povem, da gre za amandmaje, ki sta jih vložili Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke in Poslanska skupina Nove Slovenije. Gospod Vizjak, izvolite.
Spoštovani poslanke in poslanci! Dovolite mi, da se vam najprej zahvalim za to, da k predlogu zakona niste vlagali amandmajev in ste se držali dogovora, ki je bil sklenjen pri predsedniku države, da se na ta zakon in tudi na njegov dvojček, ki sledi, Zakon o urejanju trga dela, vlagajo zgolj amandmaji, ki so usklajeni s socialnimi partnerji. Ti amandmaji predstavljajo neke vrste paket raznih kompromisov. Vsak zase pomeni samo del tega kompromisa in kakršnokoli parcialno poseganje v te rešitve bi lahko ogrozilo cel kompromis kot takšen, čeprav se še kako morebiti zdi privlačno kakšno drugačno poseganje v dogovorjene rešitve. Zato mi uvodoma ob tem členu, 9. členu, in amandmaju k njemu, dovolite prošnjo, da se vsi amandmaji, ki so priloženi, jemljejo kot neka celota, nek kompromis, ki je bil predvčerajšnjim dosežen z muko in o katerem so ne povsem 100-odstotno soglasna stališča. Kljub vsemu je večina socialnih partnerjev pritrdila temu, da je to nek minimalni kompromis, kompromis, ki omogoča uveljavitev teh rešitev, ki mislim, da pomenijo za Slovenijo pomemben korak naprej.
Hvala. Ugotavljam, da drugih prijavljenih k razpravi o 9. členu ni, zato zaključujem razpravo o 9. členu in amandmaju k temu členu. Prehajamo na obravnavo 95. člena in amandmaja k temu členu. Predlagatelja sta ravno tako že prej navedeni poslanski skupini. Ugotavljam, da je želja po razpravi in vas vabim k prijavi za razpravo. Ugotavljam, da je prijavljena dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav gospodu ministru s sodelavcem in tudi kolegicam ter kolegom! Prijavila sem se za razpravo k 95. členu, čeprav bi rada podala splošen odnos do tega zakona, stališče, ki ga imam sama, do neke mere pa tudi poslanska skupina. 95. člen govori o minimalnih odpovednih rokih in je na nek način plod kompromisa med socialnimi partnerji. Na novo, v primerjavi s tistim, kar smo sprejeli na odboru, pa je uredil daljši odpovedni rok za delavce, ki so zaposleni več kot 25 let. Ni odveč, da povem, da ta amandma podpiram. Druga stvar, ki bi jo želela poudariti, je zadovoljstvo, da je zakon takšen, kot je in bi ga poimenovala ne samo kot zakon minimalnega, ampak maksimalnega skupnega imenovalca in je plod trdih pogajanj. Moram priznati, da sem zadovoljna, da so pogajalci pokazali veliko mero strpnosti, odprtosti in tudi pripravljenosti na pogajanja, nekaj, česar je bilo morda malo manj v časih naše vlade. Na kompromisen način se je našlo rešitve, ki so do neke mere zadovoljile vse partnerje, na drugi strani pa noben ni popolnoma zadovoljen. Lahko rečemo, da je zakon na nek način win-win game za obe strani, kajti, tako kot je poudaril gospod minister, gre za zakon, ki je povečal konkurenčnost slovenskega gospodarstva, kar kaže tudi EPL indeks. Na podlagi tega zakona se bo Slovenija uvrščala v sredino evropske lestvice oziroma držav OECD in se približala pogojem konkurenčnosti v Avstriji, na drugi strani pa bo zmanjšal segmentacijo na trgu dela in do neke mere tudi povečal varnost delavcev. Zato lahko rečem, da so ukrepi, ki so do neke mere tudi inovativni, takšni, da jim lahko izrazimo podporo, in Socialni demokrati bomo to tudi storili, tako kot smo obljubili že na odboru. Posebej pa naj izrazim zadovoljstvo tudi zato, ker smo postali odprti do problema, ki smo ga do nedavnega pometali pod preprogo. To je vprašanje prekernih delavcev oziroma tistih delavcev, ki se zaposlujejo v tako imenovanih negotovih oblikah zaposlitve in katerih število zelo narašča. V skladu s priporočili Mednarodne organizacije dela je Vlada sledila amandmaju Socialnih demokratov, da se omejeno delovnopravno varstvo uredi tudi za tako imenovane ekonomsko odvisne delavce. Tisto, kar nam več pove, je položaj tistih espejev, ki so v več kot 80 % svoje dejavnosti oziroma prihodkov vezani na enega delodajalca. Zavedali smo se, da nekako umetno umeščamo reševanje te problematike v Zakon o delovnih razmerjih. V drugih državah imajo to urejeno bodisi v civilnem zakoniku bodisi v posebnem zakonu. Tisto, kar je bilo za nas še posebej pomembno, je, da storimo prvi korak, da prepoznamo, da so tem delavcem kratene delovnopravne pravice in da bi morali v prihodnje na ta pojav gledati na način, da trg dela zahteva vedno nove oblike zaposlovanja. Teh naj ne bi preprečevali, morali pa bi izenačevati delovnopravno varnost delovno aktivnih ljudi oziroma ljudi, ki so zaposleni v različnih oblikah dela. Zato pozdravljam, da ste prisluhnili temu, da smo storili korak naprej, in če bomo to nadgradili s sprejetjem posebnega zakona, ki bo to zgodbo nadaljeval, bomo Socialni demokrati še toliko bolj zadovoljni. Naj ob tem, ko izražam podporo temu zakonu, rečem, da smo se poslanci počutili malce ujeti. Ob obljubi, ki smo vam jo dali, da ne bomo posegali v to, kar je bilo s takim naporom usklajeno med partnerji, smo na nek način zopet bili bolj v vlogi opazovalca in potrjevalca tega, kar je bilo narejeno. Če smo prej to obliko doživljali s strani koalicijskih poslancev, smo jo zdaj doživljali s strani socialnih partnerjev. Želja je, da smo ob teh stvareh partnerji v čim večji meri, tudi sicer, da smo sooblikovalci pogajalskega procesa, najmanj pa je želja, da bi karkoli zavirali, ampak da bi k temu pripomogli. Hvala lepa.
Hvala tudi Andreji za razpravo. Ugotavljam, da drugih prijavljenih v tej fazi ni. Sprašujem, če želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo o 95. členu in amandmaju k temu členu. Prehajamo na obravnavo 103. člena in amandmaja, ki je vložen k temu členu. Predlagatelja sta ravno tako poslanski skupini SDS in NSi. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da je interes in vas vabim k prijavi. Najprej dajem besedo mag. Barbari Žgajner Tavš.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovani minister s sodelavcem! Dovolite, da za začetek na splošno in na kratko povem nekaj besed o samem poteku sprejemanja tako imenovane reforme trga dela – ne bom govorila ločeno o obeh zakonih. Dovolite, ker se bom na splošno oglasila samo enkrat. Moram reči, da sem vesela, da smo vsi skupaj, tako Vlada kot sindikalna stran in tudi opozicija, pokazali veliko mero razumevanja, konstruktivnosti in odgovornosti, in smo stopili skupaj pri eni najpomembnejših reform. To je absolutno res in tukaj vam gre, minister, kot pogajalcu pohvala. Moram reči, da pohvala tudi zato, ker ste marsikateri predlog, ki je prišel s strani opozicije, na takšen ali drugačen način vključili tudi v dopolnjen predlog samih zakonov, kar pomeni, da smo na nek način tudi mi lahko sodelovali pri dokončnem oblikovanju obeh predlogov zakona. Moram reči, da sem toliko bolj vesela, ker sem dobila na mizo predlog amandmaja, ki je bil vložen tudi na matičnem delovnem telesu s strani Pozitivne Slovenije, in ki govori o večji varnosti brezposelne osebe v prvem trimesečnem obdobju. To je tisto, kar smo ves čas zagovarjali, da če želimo na eni strani spremembe v okviru reforme trga dela peljati v smeri večje fleksibilnosti, kar pomeni, da je delavec lažje odpuščen, v krajših rokih, mora na drugi strani biti zagotovljena tudi ustrezna socialna varnost za brezposelno osebo. Predlog, ki se sicer dotika Zakona o urejanju trga dela, drugega zakona, ki ga bomo obravnavali kasneje, absolutno podpiramo, ker povzema vsebino našega predloga amandmaja. Če se vrnem k sami vsebini 103. člena in predlaganem amandmaju. Na to temo je bila na matičnem delovnem telesu opravljena skorajda, lahko rečem, širša razprava, izpostavljene so bile dileme. V osnovi je šlo za amandma Pozitivne Slovenije, ki smo ga povzeli na predlog Mladinskega sveta. Vseeno bi vas še enkrat pozvala, da obrazložite, zakaj ste se naknadno s sindikati odločili, da rešitev, ki je bila sprejeta na matičnem delovnem telesu, popravite in jo vračate na osnovni predlog tega člena. Mladi so zelo jasno povedali, da jih skrbi oziroma da bi želeli, da se iz kriterijev za določitev presežnih delavecev kot opcija črta delovna doba. Pravijo, da je to na nek način diskriminatorno do njih. Tako da v tem delu na vas naslavljam vprašanje, zakaj je bila sprejeta ta odločitev in kaj to črtanje oziroma ponovno uvajanje delovne dobe v vsebino 103. člena pomeni, tudi z vidika zaščite mladih delavcev na trgu dela.
Hvala za razpravo. Naslednja je dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa. To je bil amandma Pozitivne Slovenije in SD. Gre za enega izmed amandmajev, ki se nanašajo na mojo prejšnjo razpravo. Na tem področju smo poslanci nekoliko bolj intenzivno sodelovali v razpravi in prisluhnili mladim, ki, ne glede na to, da se kriterij delovne dobe navaja zgolj primeroma, čutijo to kot oviro pri odpuščanju oziroma odpovedi pogodbe. Zato tudi mene zanima, zakaj so socialni partnerji tako zelo nasprotovali temu amandmaju, ki mislim, da je dobronameren. Tako kot sem že napovedala na odboru, gre za nek benevolenten odnos do neke populacije, ki ta problem čuti kot oviro. Če to čuti kot oviro, to ni izmišljeno, ampak je dejstvo. Če to ne predstavlja takšnega velikega napora, da kaj takšnega sprejmemo oziroma da ta amandma zavržemo navkljub temu, da ste se vi uskladili, bi vas, gospod minister, pozvala, da tukaj poskusimo najti nek kompromis. Hvala lepa.
Hvala. Besedo želi minister.
Hvala lepa. Spoštovani! Res je, kar ste povedali in res je tudi to, da so sindikati po sprejetju tega amandmaja, zlasti Zveza svobodnih sindikatov, izrazili zelo veliko stopnjo negotovosti in tudi razočaranosti, ker je bil ta amandma sprejet. Zakaj? Zaradi tega, ker ni bil predmet usklajevanja in je bil v nasprotju s tistim, za kar so se zavzemali sindikati pri uveljavitvi tega zakona. Kriteriji za določitev presežnih delavcev pri kolektivnih odpustih, tam, kjer gre za večje število delavcev pri delodajalcu, so navedeni v tem členu primeroma. To niso ti kriteriji, ki morajo biti kot kriterij, ampak so navedeni, da se lahko upoštevajo pri določitvi presežnih delavcev ti kriteriji in med njimi je tudi delovna doba. Delovna doba se je znašla med temi kriteriji zato, ker sledi neki logiki, da je pri kolektivnih odpustih verjetno lažje najti mlajšemu delavcu zaposlitev, ponovno zaposlitev, kot pa starejšemu. Kar pomeni, da je verjetno zaposlitev za mlajšega delavca na trgu dela lažje najti, kot pa za starejšega in zato je to vztrajanje, kljub temu, da so zgolj primeroma navedeni ti kriteriji, razumljivo, kajti tako sindikati kot delodajalci so pri tem členu, ki je bil sprejet v nasprotju s stališčem socialnih partnerjev, povzdignili obrvi in so rekli, ali je to presedan, ki bo pomenil takšno in drugačno glasovanje pri vseh ostalih amandmajih. Vesel sem, da je to edini amandma, ki je bil izglasovan in ni mimo volje socialnih partnerjev in ga zaradi volje socialnih partnerjev vračamo v obliko, kot je bil prvotno ta člen tudi zapisan. Še enkrat, vsebina in možnost delodajalca, da določi kriterije pri kolektivnih odpustih, je širša. Ni mu treba upoštevati delovne dobe, če ne želi. Ta delovna doba je navedena zgolj kot nekaj, kar se mu sugerira, kot opcija, kot primer, da jo navede. Še več, v amandmaju k temu členu, ki je že sprejet, smo določili tudi možnost, da delodajalci in sindikati na panožni ravni določijo dodatne kriterije oziroma določijo in specificirajo tisto, kar je, recimo, za določeno branžo bolj značilno in se pri takšnih kolektivnih odpustih upošteva kot kriterij. Tudi tukaj smo šli nekoliko nasproti socialnim partnerjem pri neki večji prožnosti, večji izbiri in večjem naboru možnih kriterijev. Kot doslej vas prosim, da spoštujete to voljo. Upam, da to ni nekaj, kar bi drastično zaznamovalo ta zakon v eno ali drugo smer. Govorim o načelu, da je dogovor vseh treh socialnih partnerjev, delodajalcev, sindikatov in Vlade, ta, da se ponovno vrne ta kriterij v ta člen.
Hvala ministru za dodatna pojasnila. Naslednja razpravljavka je mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Tudi sama sem se želela v imenu mladih oglasiti k 103. členu predloga zakona. Vesela sem kompromisa, vesela sem dogovora v okviru tako imenovane reforme trga dela. Čeprav ne vem, ali je to to, kar slovensko gospodarstvo potrebuje in sem do nekaterih rešitev v tem zakonu tudi skeptična. Kar se tiče 103. člena, bi kljub vsemu poudarila, da gre za pomembno sporočilo mladim. Družba, ki ne spoštuje mladih, nima prihodnosti. Ko ste govorili, spoštovani gospod minister, o tem, kdo si lažje najde službo, mislim, da imajo prav mladi ta problem. S podobnimi rešitvami jih na nek način porivamo, da si iščejo službo v tujini. Pozivam vse poslance mlajše generacije iz vseh poslanskih skupin, da je pri 103. členu priložnost, da ta amandma zavrnemo in tudi na simbolni ravni damo sporočilo, da slovenski parlament zna prisluhniti mladini. Mislim, da so ti kriteriji glede določitve presežnih delavcev, ta pogoj delovne dobe – da bi lahko našli kompromis, da tega ne vračamo nazaj v ta člen. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo dajem ministru.
Hvala lepa za besedo. Oglašam se zgolj zaradi sporočil mladim, ki jih prinaša ta zakonodaja, ne samo ta, tudi pokojninski zakon, ki je bil sprejet. Še kako smo se zavedali potrebe, da prisluhnemo nezavidljivemu položaju mladih na trgu dela. Veste, pri trgu dela niso problem mladi zaposleni. Problem so mladi iskalci prve zaposlitve, ki jim zaposlitev ni na voljo. Pri tem členu in amandmaju k temu členu govorimo o presežkih, presežnih delavcih, ko so ti presežki v večji meri pri delodajalcu, ko je treba nekoga odpustiti. Ko se sprašujemo, koga odpustiti, ali starejšega ali mlajšega, ali le upoštevamo, da mlajšega prej kot starejšega. Predvsem zaradi preprostega razloga, ker je verjetno starejšemu delavcu težje najti novo zaposlitev kot mlajšemu, čeprav mlajši ni nujno, da je mlad. Lahko je star tudi 40 let, 45 let. Ko govorimo o tem, ali nekoga pri 45 letih odpustiti ali nekoga pri 55, se vam verjetno naravno vsiljuje – ne govorimo torej o mladih. Govorimo o upoštevanju kriterija delovne dobe pri kolektivnih odpustih. Dovolite mi, da opozorim na celo kopico rešitev te zakonodaje, ki gredo v prid mladim. Pa ne samo te zakonodaje, tudi ukrepov, ki jih spremlja. Prvič, zelo pomemben cilj te reforme je bila odprava segmentacije. Prej sem opozoril, da smo v Sloveniji v sami špici, ko govorimo o začasnih zaposlitvah med mladimi. Smo na prvem mestu izmed sedemindvajseterice evropskih držav. S številnimi ukrepi – kar nekaj jih je –, ki bi spodbujali zaposlovanje za nedoločen čas in preprečevali oziroma destimulirali zaposlovanje za določen čas, želimo koristiti prav mladim, kajti med temi, ki se zaposlujejo za določen čas, so v glavnem mladi, iskalci prve zaposlitve. Rekel sem, da je kar 84 % tistih, ki so se zaposlili v letu 2011, zaposlenih za določen čas in to so iskalci prve zaposlitve. Zato je izjemno pomembno, bistveno bolj pomembno kot ta amandma, to, da dosežemo več zaposlitev za nedoločen čas za mlade zato, da bodo mladi lažje prišli do kreditov, da bodo lažje načrtovali svojo družinsko in poklicno in življenjsko pot. To je prvi izjemno pomemben ukrep za zaščito interesov mladih in s tem družbe kot celote. Zelo pomemben sistemski ukrep, ki spodbuja zaposlovanje mladih, smo uvedli v pokojninski reformi, kajti iskalcu prve zaposlitve, ko ga delodajalec zaposli, država plača 50 % k prvemu letu k pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Delodajalec plačuje zgolj 50 % prispevkov za mladega prvo zaposlenega. Enak ukrep smo uvedli tudi za matere iskalke prve zaposlitve in drugo leto je ta delež, ta olajšava 30-odstotna. Drugo leto zgolj 30 %, kar pomeni, da je to sistemski ukrep, ki spodbuja delodajalce, da zaposlujejo mlade. Bistveno bolj jih spodbuja, kot pa postavlja to pod vprašaj ta amandma. Tretji pomemben ukrep, ki smo ga lani sprejeli in je dal dobre rezultate, je Prvi izziv, poseben ukrep aktivne politike zaposlovanja za mlade, ki je prinesel več kot 3 tisoč zaposlitev mladih v drugi polovici lanskega leta in v letošnjem letu. Približno 20 milijonov evrov evropskih in državnih sredstev je bilo porabljenih za to. Kaj se nam obeta za naprej? Poseben sklad Evropske unije bo namenjen zaposlovanju mladih v državah z nadpovprečno stopnjo brezposelnosti. Mislim, da je vsaj vzhodna kohezijska regija Slovenije imela leta 2012 stopnjo brezposelnosti med mladimi višjo od 25 %, kajti to je kriterij za upravičenost do črpanja teh sredstev. Teh sredstev bo veliko na voljo, nekaj milijard evrov. Država, ki bo prej pripravljena na to, bo pri zaposlovanju mladih lahko dosegla večje učinke. Ker imamo v Sloveniji pozitivne izkušnje pri črpanju teh ukrepov aktivne politike za mlade, verjamem, da bomo bili tukaj tudi mi zelo uspešni. Spoštovani, naštel sem vam 4 konkretne ukrepe, ki so v tej reformi, ki so v pravkar sprejeti in uveljavljeni pokojninski reformi in ki so tudi spremljajoče z ukrepi aktivne politike in ki bistveno več pomenijo za mlade kot ta alineja med kriteriji presežnih delavcev. Daleč od tega, da se ne bi zavedali pomena mladih in njihovih težav, ko vstopajo na trg dela, ko iščejo prvo službo. Menim, da je največji problem in tudi največji zalogaj, ki nas še čaka pri zaposlovanju mladih, neka normalna omejitev študentskega dela. Študentsko delo je tisto, ki je, žal, celi kopici mladih alternativa za prvo zaposlitev in verižijo izobraževanje zato, da imajo status in ta status jim omogoča študentsko delo in hkrati onemogoča redno zaposlitev. To tudi s pridom izkoriščajo delodajalci, saj imajo relativno zanimivo možnost zaposlovanja mlade delovne sile. Sem velik zagovornik študentskega dela, vendar za tiste, ki študirajo in izpolnjujejo svoje študijske obveznosti in jim študentsko delo pomeni nek denar, neko možnost, da si olajšajo ali celo omogočijo študij. Nisem pa zagovornik tega, da se po končanem študiju nekdo angažira preko študentskega dela zato, ker se lahko in ker mu delodajalec to omogoči, čeprav bi delodajalec lahko tega istega tudi zaposlil. Zato bomo in smo tudi obljubili socialnim partnerjem, in upam, da bo bodoča vlada s tem nadaljevala, drugače bomo sami prišli s kakšnimi takšnimi rešitvami, da bomo končno postavili študentsko delo na nek primeren nivo. Mislim, da bi ga bilo verjetno treba omejiti tudi z leti, na neka leta. Mislim, da bi ga bilo smotrno vezati na redno izpolnjevanje študijskih obveznosti in verjetno še na nek obseg. To je tudi ta rak rana, ki mlade pušča v začasnih zaposlitvah, namesto, da bi spodbujali zaposlovanje mladih. Na eni strani bomo morali neke stvari omejevati in na drugi strani bomo morali neke redne zaposlitve finančno nagrajevati. Palica ali korenček, ali kakorkoli drugače želite, je možna rešitev tudi tega problema.
Hvala ministru. Vsi, ki ste bili prijavljeni k 103. členu, ste dobili besedo. Ugotavljam, da je še interes, zato odpiram možnost prijave. Besedo ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala. Lep pozdrav vsem skupaj, minister z ekipo, spoštovani predsednik, kolegi, kolegice! Morda je prav, da se oglasim ravno pri tem členu. Morda bi začel z besedami ene od predhodnic, gospe Črnak Meglič, ki je rekla, da ima občutek, da smo poslanci pri sprejemanju današnje zakonodaje malo zapostavljeni. Tudi sam imam občutek, da smo želeli predlagati posamezne pripombe in predloge, ki pa na žalost niso bili usklajeni s socialnim dialogom ali so nekaterim predlogom nasprotovali sindikalisti ali pa delodajalci. Kljub temu pa so vsi amandmaji, ki so bili vloženi s strani koalicije, tako na seji matičnega delovnega odbora kot tudi danes, plod večmesečnih usklajevanj med socialnimi partnerji, tako da s tega stališča ministru kapo dol. Verjamem, da je bilo naporno. Ena od prejšnjih vlad se je skušala uskladiti s sindikati, a ji na žalost ni uspelo. Verjamem, da bo s sprejetjem današnje zakonodaje novi mandatarki in novi vladi, če bo imenovana, delo veliko lažje. Ta amandma, kot sem že rekel, je plod usklajevanja med socialnimi partnerji. Ta amandma je prišel s strani mladih, konkretno s strani Mladinskega sveta Slovenije, ki so tudi sami, ko so se oglasili v naši poslanski skupini, potrdili dejstvo, da je v tem zakonu kar nekaj dobrih rešitev za mlade. Sami so skušali tudi predstaviti ta amandma, ki sta ga potem povzeli poslanski skupini Pozitivna Slovenija in Socialni demokrati. Kot eden izmed pripadnikov mlajše generacije se z njihovim predlogom absolutno strinjam, ampak na žalost ta amandma ni usklajen z ostalimi socialnimi partnerji, sindikati in delodajalci. Tukaj morda razmislek v prihodnje, da bi bili morda mlajši, pa najsi gre za Študentsko organizacijo ali za Mladinski svet Slovenije ali za katerokoli drugo organizacijo, ki predstavlja mlade, bolj udeleženi v razne socialne pogovore o rešitvah, ki se dotikajo predvsem tistih, ki bodo verjetno živeli dlje časa oziroma bodo dlje časa tudi bili zagovorniki te delovnopravne zakonodaje, posebej zato, ker se delovna doba podaljšuje. Ko smo se s tem amandmajem srečali na seji delovnega matičnega telesa in ko je bil na presenečenje socialnih partnerjev usklajen, moram reči, da sem doživel čuden občutek, ko je kar naenkrat med sindikalnimi vrstami zašumelo. Bile so tudi nekatere dokaj obtožujoče besede namenjene predvsem tistim, nam, ki prihajamo s strani vladnih strank. Takoj se je začela omenjati beseda referendum, če bomo podprli še kakšen amandma, ki ne bo usklajen s socialnimi partnerji, tako da moram reči, da nisem bil najbolj navdušen nad grožnjami sindikatov, ker so takoj vpili, kako to ni usklajeno. Se pa na drugi strani strinjam z mnenjem ministra, da je delovna doba le eden izmed kriterijev, ki je pomemben za določitev delavcev, ki jim bo po postopku kolektivnega odpuščanja, odpovednega roka pogodbe o zaposlitvi, tako da to ni tisti nujni pogoj, ki se ga morajo delodajalci držati, je pa prav, da je. Sam bom spoštoval socialni dialog, čeprav bi kot predstavnik mlajše generacije z veseljem glasoval za ta amandma. Morda pa razmislek, ki ga je dala tudi ena od predhodnic, Katarina – če se vsi ostali strinjate in soglasno zavrnete ta amandma in dopustite vsem mlajšim poslancem, mlajšim od 40 let, da se nas bo več nabralo, da podpremo ta amandma kot nek znak solidarnosti mlajših generacij v Sloveniji, pod pogojem, da vsi ostali striktno zagovarjate socialni dialog in socialno usklajene zadeve. Samo v razmislek. Sam se bom še odločil. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo dajem mag. Barbari Žgajner Tavš.
Hvala lepa. Ta predlog ni ravno v smislu učinkovite solidarnosti. Jaz bolj podpiram učinkovito solidarnost, tisto solidarnost, od katere imamo vsi nekaj. Žal, če bo amandma neizglasovan, mladi ne bodo imeli nič. Verjamem, da sprememba, ki smo jo uvedli na matičnem delovnem telesu in ki jo minister oziroma vladna koalicija zdaj popravlja na star način, v vsebinskem smislu ne bo prinesla nobene spremembe, kolikor sem razumela ministra v uvodnem govoru. 103. člen v osnovi ni obligatoren v naštevanju teh kriterijev, ki naj bi se upoštevali, ampak je kot neka sugestija, kateri so tisti kriteriji, ki naj bi se upoštevali. Kolikor razumem člen tudi dopušča odprte možnosti, da se lahko določeni kriteriji naknadno upoštevajo kot kriteriji za določitev presežnih delavcev. Kot razumem je bilo dogovorjeno s sindikati, da naj bi zakon tudi v tem členu zasledoval neko načelnost, ki naj bi jo Zakon o delovnih razmerjih še vedno imel oziroma zasledoval. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije ne bomo vztrajali na prvotnem predlogu, ki smo ga vložili na matičnem delovnem telesu, kar pomeni, da absolutno spoštujemo dogovor, ki smo ga sklenili z vami, minister. Tudi v nadaljevanju bomo amandma, ki ste ga pripravili in ki je usklajen s socialnimi partnerji, podprli. Še enkrat, kot razumem zakon oziroma ta amandma, z eno besedico razlike, v vsebinskem smislu praktično ne bo imel nobenega vpliva na tej izvedbeni ravni, gre pa, kot razumem, za neko načelnost, ki naj bi ji ZDR še vedno v osnovi sledil, in zato, kot rečeno, vaš amandma podpiram. Dovolite, ker ste sami govorili o študentskem delu in potrebi po omejitvi študentskega dela. Potreba po omejitvi se bo odprla v praksi tudi pri volonterskemu delu. Tudi tam se dogajajo anomalije, se dogajajo kršitve, ravno zato, ker mladi nimajo možnosti, da bi vstopali na trg dela in ker se volontersko pripravništvo lahko, in v praksi se to dogaja, tudi v državni upravi, dostikrat izrablja kot poceni delovno silo zato, da mladi pridejo do izkušenj in do prve zaposlitve. Tako da v nadaljevanju bo potrebna, tudi po tem, ko bo ta zakon sprejet, še kakšna dodatna sprememba oziroma bo treba okrepiti nadzor.
Hvala. Besedo dajem ministru.
Spoštovani iz treh parlamentarnih strank – ena se je nekako umaknila od tega razmisleka, tega amandmaja ne bi podprla –, opozarjam vas, da to ni bil zgolj socialni dialog. Nismo se zgolj uskladili glede teh amandmajev s socialnimi partnerji, temveč tudi na nivoju predsednikov parlamentarnih strank. Pri predsedniku države so se 24. februarja tega leta sestali predsedniki parlamentarnih strank in predsedujoči, ali kakorkoli, med njimi tudi sedanja mandatarka gospa Alenka Bratušek. Tam je bil dosežen dogovor, da se vlagajo zgolj amandmaji in posledično verjetno tudi podprejo amandmaji, ki so usklajeni s socialnimi partnerji. Tudi parlamentarna politika je s tem dala težo, pomen in zavezo socialnim partnerjem. To sporočilo je bilo izjemno pomembno za pogajanja. Delodajalci in sindikati so vedeli, da bodo sprejete rešitve zgolj tiste, za katere se dogovorimo in nobene druge. To je za pogajalski proces izjemno dragoceno in to so se dogovorili vsi predsedniki parlamentarnih strank, vsi, zato vas prosim, da ne samo, da v znak spoštovanja do socialnega dialoga, temveč tudi v znak spoštovanja tega dogovora, podprete tiste amandmaje, ki so usklajeni s socialnimi partnerji.
Hvala ministru. Želi še kdo razpravljati k 103. členu? Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo dajem mag. Jani Jenko.
Hvala lepa za besedo. Vsem prav lep pozdrav, posebej gospodu Vizjaku, ki mu izrekam vso pohvalo za pripravo zakonov, obeh, o delovnih razmerjih in o urejanju trga dela. Zelo vesela sem, da je ta delovna doba pri 103. členu ostala v zakonu. Gre za starejše delavce, za zaščito, čeprav je to samo priporočilo in ne obveza delodajalcev, da to upoštevajo. Problematika mlajših pri zaposlitvi je res grozna. Imam dva sinova, ki težko najdeta delo. Oba sta mlada, delovne izkušnje sta si med drugim nabirala tudi s študentskim delom. To v prošnji tudi napišeta. Svoje delovne izkušnje izkazujeta samo s tem, ni pa to dobro, ker nimata socialne varnosti preko tega. Poznam delodajalce, ki nekaj let zaposlujejo enega in istega študenta na istem delu. Tukaj, v zakonih, je ta rešitev nekako že podana, da iste osebe delodajalec ne sme zaposliti na istem delovnem mestu oziroma za isto delovno mesto ne sme zaposliti za določen čas, če je za takšno potrebo. Zato bom oba zakona podprla. Vsi v DeSUS predlagane zakone podpiramo, ker je to dosežek socialnih partnerjev in predstavnikov parlamentarnih strank. Ob tem bi še podala svoje mnenje, da je tukaj izkupiček delodajalcev napram delavcem precejšen. Zdi se mi, da so se res krepko zavzemali za dosego svojih ciljev. Po poročanju nekaterih medijev sem opazila, da od tistih 30 točk, ki so jih zahtevali, samo nekaj točk ni uresničenih. Tako da bo mogoče v naslednjih letih treba na tem področju kar precej še narediti, da se nekako zaščiti tudi delavce, malo bolj. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo dajem mag. Katarini Hočevar.
Pozdravljeni še enkrat! Samo to bi mogoče dodala, spoštovani minister, da poslance in poslanke zavezuje izključno Ustava in da en dogovor na vrhu parlamentarnih strank ne more biti meni merilo oziroma napotilo, kako bom glasovala. Bolj kot to, ste mogoče dali sporočilo, ki je bolj pomembno – da smo v Sloveniji na nekaterih področjih talci sindikatov. To je tisto, kar je narobe. Bojim se še, da tisti, ki so predstavniki sindikatov in tudi predstavniki delodajalcev, ne delajo vedno in zmeraj v korist tistih, ki jih predstavljajo. Tako da jaz se bom odločila tako kot mi narekuje Ustava. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Še je izkazan interes za razpravo, zato vas ponovno vabim k prijavi k razpravi. Dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala. Gospod minister, ne bomo vam grenili življenja, ker mislim, da je to simbolna točka in se strinjam, da so druge zadeve bistveno bolj pomembne, da se pomaga mladim. Moram pa reči, podobno kot je povedala kolegica, da sem tudi sama mati dveh otrok, ki sta žrtvi veriženja delovnih mest in ne moreta nabrati dovolj delovne dobe. To je potem razlog, zakaj se ne morejo zaposlovati, veste. V tem amandmaju se odraža solidarnost starejših delavcev z mlajšimi delavci, zato je to simbolno. Ampak dobro, na tej točki ne bomo zapenjali. Hvala.
Hvala tudi vam. Želi mogoče še kdo razpravljati k 103. členu? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na obravnavo 113.a člena in amandmaja k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo k 113.a členu. Prehajamo na obravnavo 137. člena in amandmaja k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Hkrati še enkrat opozarjam, da gre za amandmaje, ki so jih vložili s strani poslanskih skupin SDS in Nove Slovenije. Zaključujem obravnavo 137. člena. Odpiram razpravo k 148. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na obravnavo 171. člena in amandmaja k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na obravnavo 216. člena in amandmaja k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na obravnavo 219. člena in amandmaja k temu členu. Želi kdo besedo? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Odpiram razpravo k 223. členu in amandmaju k temu členu. Ugotavljam, da je interes za razpravo, zato vas vabim k prijavi. Dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa. Naj izrazim zadovoljstvo, da je ta člen odprt in da se bo možno o teh pogojih – konkretneje gre za postopno poviševanje starosti delavcev pred odpovedjo, za starejše delavce. Dejstvo je, da se pogoji glede na sedanje stanje precej zaostrujejo, četudi je vsebovana postopnost, mislim, da bi bilo tu možno storiti še marsikaj. Zakaj na to opozarjam? Opozarjam predvsem zaradi položaja delavcev z višjo izobrazbo, ki kasneje vstopajo na trg dela. To je eno. Drugo, tudi pri pokojninski zakonodaji, ker smo nekatere stvari morda preostro zarezali, se nam sedaj kažejo potrebe, da jih popravljamo. Zato bi svetovala, da se naredi še en krog pogajanj, še en razmislek o tem, kako bomo te pogoje zapisali. Izražam podporo temu amandmaju. Hvala.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati k 223. členu? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na obravnavo 224.a člena in amandmaja k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Odpiram razpravo k 225. členu in amandmaju k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo na obravnavo 227. člena in amandmaja k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo tudi k 227. členu. S tem smo izčrpali razprave o amandmajih, ki so bili vloženi s strani Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in Poslanske skupine Nove Slovenije. Drugih amandmajev ni vloženih. Želim vas obvestiti, da bomo o amandmajih v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O UREJANJU TRGA DELA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo ministru. Gospod mag. Andrej Vizjak, minister za delo, družino in socialne zadeve, ki opravlja tekoče posle, ima besedo.
Hvala lepa za to. Res je, pred vami je novela, ne nov zakon o urejanju tega dela, novela. Žal, glede na to, da smo se odločili imeti zgolj novelo, smo videli, da so nekateri členi zaprti, ker je socialni dialog privedel tudi do potrebe po drugačni ali boljši ureditvi. Kljub temu ta novela zakona ureja nekaj, po moji oceni, pozitivnih novosti, ki bodo razrahljale trg dela, odpravile nekatere birokratske ovire, hkrati pa tudi omogočile delodajalcem in upokojencem drugačno oziroma boljše sodelovanje. Kot vemo je v Sloveniji veliko, evropsko primerjalno gledano, mladih upokojencev, upokojencev, ki so se relativno zgodaj upokojili zaradi zakonodaje, ki je veljala do lani. Veliko teh upokojencev je angažiranih, delajo še naprej, veliko manj seveda, vendar žal delajo preveč preko formalno neurejenih oblik oziroma recimo temu, da so zaposleni na črno. Novela Zakona o urejanju trga dela omogoča začasno in občasno delo upokojencev. To je časovno omejeno, vendar to na eni strani pomeni pomemben dodaten legalen način, da si upokojenci izboljšajo svojo socialno varnost in svojo pozicijo in po drugi strani delodajalcem omogoča, da imajo neko obliko sodelovanja s starejšimi, izkušenimi, verjetno njihovimi sodelavci, dokler se niso upokojili, da na neki minimalni obliki nadaljujejo in prenesejo svoje znanje na mlajše. To je pomemben dodaten ukrep, ki smo ga v začetku zastavili bolj ambiciozno. Želeli smo začasno in občasno delo razširiti tudi na brezposelne in smo se po uskladitvi s socialnimi partnerji vrnili zgolj na začasno in občasno delo upokojencev. Menim, da bo uspelo novemu vodstvu Zavoda za zaposlovanje uveljaviti tudi pomemben korak naprej pri možnosti zaposlovanja brezposelnih preko agencijskega dela. Novo vodstvo Zavoda za zaposlovanje ima v načrtu, da Zavod za zaposlovanje ustanovi agencijo in s tem omogoči neko začasno, občasno zaposlovanje brezposelnih tudi skozi svoj angažma in svojo agencijo. Tu je tudi določba, da poslej zasebnemu sektorju ne bo več treba objavljati prostih delovnih mest, če ne bo želel, kajti objava prostih delovnih mest je bila velikokrat povezana z določenimi birokratskimi opravili, prispevala pa k statistiki, k razjasnitvi stvari na trgu dela, ni prav veliko. Še več, ogromno pritožb imamo, zlasti s strani brezposelnih, zakaj jih zavod napotuje nekam oziroma zakaj objavlja nekatere stvari, ki so že vnaprej oddane, rezervirane in da to nima nobenega smisla. Tako da ukinitev tega ne bo povzročila povsem nobene škode, je pa zavod na voljo delodajalcem za posredovanje. Dovolite mi, da vam na koncu predstavitve te novele predstavim še izredno pomemben nov ukrep, ki bo šel v smislu, kako ohraniti zaposlitev kljub temu, da se ne da ohraniti delovnega mesta. Ta zakon v kombinaciji z Zakonom o delovnih razmerjih prinaša tudi to novost, da se je vsak, ki je pred brezposelnostjo, ki je v času odpovednega roka, katerega delo je trajno nepotrebno, ko je dobil sklep in mu je začel teči odpovedni rok, dolžan v treh dneh prijaviti na zavod za zaposlovanje. Zavod za zaposlovanje se je dolžan z njim ukvarjati najmanj enkrat tedensko v okviru časa odpovednega roka. Če je ta odpovedni rok, recimo, 30 ali 60 dni, 2 meseca, se da narediti ogromno napora, da se temu delavcu, ki je v odpovednem roku, ki je potencialno brezposeln, najde drugo službo. Delodajalec je za to nagrajen, saj če mu ponudi drugo ustrezno delo pri drugemu delodajalcu, mu ni treba izplačati odpravnine. Hkrati je delavec zadovoljen, ker ohranja zaposlitev, in tudi država, ker ni treba izplačevati nadomestil, če je tu druga zaposlitev. Spoštovani, tu je bistveno manj amandmajev. Tudi ti so usklajeni s socialnimi partnerji in prosim za podporo tem amandmajem.
Hvala ministru za to uvodno predstavitev. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Alenki Jeraj.
Hvala. Pozdravljeni še enkrat! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na prvem nadaljevanju 11. seje 14. 2. 2013 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po rednem postopku predložila Vlada. Tudi na nadaljevanju te seje so prisostvovali predstavniki strokovne in zainteresirane javnosti, poleg ministra in predstavnice Zakonodajno-pravne službe. Minister je že povedal bistvene novosti, ki jih prinaša novela: ukinitev obvezne prijave prostega delovnega mesta na Zavodu Republike Slovenije za zaposlovanje za delodajalce v zasebnem sektorju, možnost začasnega in občasnega dela za upokojence, znižanje odmernega odstotka denarnega nadomestila za primer brezposelnosti, ki se je v osnovnem predlogu zniževal z 80 na 70 % povprečne plače – v nadaljevanju je z amandmajem to bilo popravljeno –, spremembe pri pravici do preostalega dela, neizkoriščene pravice do denarnega nadomestila, s katerim se preprečuje veriženje uveljavljanja in izkoriščanje denarnih nadomestil za brezposelne, razen za brezposelne, ki so tik pred upokojitvijo, možnost prijave na Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje v času odpovednega roka, katerega namen je aktivno iskanje nove zaposlitve, poenostavitev postopka pridobivanja podatkov za odmero denarnega nadomestila. V razpravi o členih in vloženih amandmajih je bilo v 2. členu izpostavljeno nasprotovanje Poslanske skupine DeSUS k predlagani rešitvi, da delodajalcem v zasebnem sektorju ne bi bilo več treba obvezno objavljati prostih delovnih mest. Minister in večina prisotnih so v zvezi s tem pomislekom ponovili stališče, da ravno obstoječ sistem izkrivlja dejansko sliko prostih delovnih mest, saj delodajalci pogosto najdejo osebo, ki jo želijo zaposliti brez iskanja preko inštitucij, zato v takšnih primerih javna objava predstavlja delodajalcu zgolj administrativno breme, hkrati pa zbuja lažno upanje pri iskalcih zaposlitve. To poznamo iz prakse, ko tisti, ki oddajo vloge, potem niso niti obveščeni o tem, da niso bili izbrani, ker je tega veliko. V zvezi s 3. členom je predstavnik centra nevladnih organizacij opozoril na veljavno določbo 8. člena zakona, ki poslovodne osebe neprofitnih zasebnih zavodov uvršča v isto skupino kot poslovodne osebe v osebni družbi in enoosebni družbi z omejeno odgovornostjo. Podan je bil predlog za amandma odbora, s katerim se iz kroga oseb, ki se v nobenem primeru ne morejo šteti med brezposelne osebe, izvzema poslovodne osebe neprofitnih zavodov. Minister je glede tega poudaril, da definicija neprofitnega zavoda še ne pomeni, da poslovodna oseba takšne organizacije ni plačana za opravljanje svojega dela. Ni nujno, da se dejavnost v takšnem zavodu opravlja izključno volontersko. Izpostavil je, da se mu zdi problem sistemski in da se ga v tem zakonu ne da rešiti ustrezno. V razpravi k 8. členu je bil izpostavljen amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov, s katerim bi se 25 % dajatev od prejemkov, izplačanih zaradi opravljenega začasnega ali občasnega dela, razdelila na dva enakovredna dela, in sicer po načelu medgeneracijske solidarnosti. Ena polovica bi se namenila za štipendiranje, druga pa za programe aktivne politike zaposlovanja za starejše. Minister je pojasnil, da bo namen, ki ga zasledujejo predlagatelji, dosežen že s predlogom koalicije. Poleg tega sklad, v katerega bi se stekala polovica zbranih sredstev, še niti ne obstaja in bi ga bilo treba šele ustanoviti. V zvezi z amandmajem Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 15. členu, ki je predlagala možnost podaljšanja vključevanja v javna dela za brezposelne invalidne osebe za eno leto oziroma za tri leta, če je izvajalec javnih del invalidska organizacija na državni ali lokalni ravni, je bil izražen pomislek predstavnika sindikatov glede možnosti tako dolgega podaljševanja, saj so po definiciji javna dela namenjena aktivaciji brezposelnih oseb, pretirano podaljševanje možnosti vključevanja v javna dela pa bi za iskalce zaposlitve, zlasti invalide, lahko predstavljalo razvojno past, zato tudi ta amandma ni bil sprejet. V zvezi z določbo 21. člena, ki v predlogu zakona predvideva, da se krog zavarovancev, katerim se pri ponovnem uveljavljanju pravice do denarnega nadomestila upošteva celotna zavarovalna doba in ne le doba, dosežena po zadnjem denarnem nadomestilu, določi glede na dejstvo, ali mu je do izpolnitve pogojev za upokojitev manjkalo do 5 let starosti in pokojninske dobe, namesto glede na starost 55 let in več kot 30 let zavarovalne dobe, je bilo s strani predstavnika sindikatov opozorjeno, da gre za ukrep, ki bo dodatno prizadel najšibkejšo kategorijo, to so starejši brezposelni. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, SLS in NSi, 41 takih amandmajev, niso pa bili sprejeti amandmaji poslanskih skupin DeSUS, PS in SD. Amandmaji so skladno s prvim odstavkom 133. člena vključeni v dopolnjen predlog zakona, ki je sestavni del tega poročila.
Hvala za predstavitev poročila odbora. Želim vas seznaniti, da je zbor na 20. izredni seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, zato predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem amandmaje, ki sta jih vložili Poslanska skupina Slovenska demokratska stranka in Poslanska skupina Nove Slovenije. Najprej dajem v razpravo 19. člen in amandma k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da je interes in odpiram prijavo za razpravo. Besedo dajem mag. Barbari Žgajner Tavš.
Hvala lepa. To je tisti amandma, ki je mene najbolj žulil na delovnem telesu, kajti že prej danes sem dejala, da ko želimo v sklopu reforme trga dela vpeljati na eni strani večjo varnost, mislim, da se vsi skupaj zavedamo, da moramo posebej v teh časih na drugi strani imeti zagotovljeno tudi ustrezno socialno varnost. Nižanje socialne varnosti v primeru brezposelnosti, ob tem, ko so delavci lažje odpustljivi na trgu dela, ob tem, ko ni novih oziroma zadostnih delovnih mest – mislim, da je edini pameten in smiselen ukrep sprejetje tega amandmaja, s katerim ministrstvo oziroma dve koalicijski stranki, SDS in Nova Slovenija, povzemata vsebino amandmaja, ki smo ga v Pozitivni Sloveniji vložili že na samem matičnem delovnem telesu. Ob tem bi vas želela obvestiti, seznaniti z obširno analizo, ki je bila opravljena ravno na temo brezposelnosti v času zadnje gospodarske krize v državah Evropske unije, v kateri izrecno piše, da je v kriznih časih posebej pomembno, da politika trga dela zagotavlja zadostno dohodkovno podporo brezposelnim in jim hkrati nudi tudi možnosti za ohranjanje in izboljšanje znanj in kompetenc. Ustrezen nivo socialne varnosti je po moji oceni, po naši oceni, ena ključnih komponent oziroma tistih pomembnih točk, ki morajo biti upoštevane v novi reformi trga dela. Zato rešitev, s katero prihajate danes znova pred poslanke in poslance Državnega zbora, absolutno podpiramo, ker pomeni, da v tem najbolj občutljivem obdobju, v prvem trimesečju brezposelnosti, ohranjamo zdajšnji nivo oziroma višino denarnega nadomestila, kar je 3-krat 80 %. To rešitev absolutno podpiramo.
Hvala mag. Barbari Žgajner Tavš. Besedo dajem dr. Andreji Črnak Meglič.
Hvala lepa. Naj najprej izrazim celoten odnos naše poslanske skupine do tega zakona. Nekoliko manj smo navdušeni nad njim kot nad Zakonom o delovnih razmerjih, pa vendarle naj poudarim, da je bil narejen velik korak naprej v smislu približevanja našim stališčem v procesu usklajevanja. Zato tudi sama zelo pozdravljam amandma k 19. členu, ki za tretji mesec trajanja brezposelnosti vrača nadomestilo v višini 80 %. Morda bi tudi za gledalce rada povedala podatek, ki ga je minister predstavil na našem usklajevanju na odboru, da nadomestilo za brezposelnost prejema zgolj 30 % brezposelnih oseb. Tem brezposelnim osebam v prvih treh mesecih na podlagi tega člena sedaj priznavamo 80-odstotno nadomestilo, od treh mesecev do enega leta 60-odstotno nadomestilo in od tu naprej do 25 mesecev 50-odstotno nadomestilo. Glede na plače v Sloveniji naj povem, da bo pri povprečni plači po enem letu nekdo prejemal 500 evrov. Teh, ki so pod povprečno plačo, je v Sloveniji 65 %. Nekdo, ki prejema 80 % povprečne plače, bo v nadomestilu prejemal 400 evrov in nekdo, ki prejema zgolj 700 evrov 350 evrov. Toliko, da si predstavljamo, da to ni neka podpora lenuhom, ki sedijo doma in ne iščejo dela. Posebej bi opozorila na to, kar sem imela priliko slišati na evropski konferenci o zaposlovanju, kjer so poudarili natanko to, kar je omenila tudi kolegica Tavš, da je v krizi, v kateri se nahajamo danes, ko zasebni sektor ne odpira novih delovnih mest, zagotavljanje socialne varnosti v primeru brezposelnosti ključnega pomena. Tudi, da ostali vzporedni ukrepi, ki so zelo dobri in ki jih pozdravljamo – aktivni politiki zaposlovanja mora biti namenjeno še in še pozornosti –, vendarle ne dajejo ustreznih rezultatov. Zato je ta bitka za ustrezno nadomestilo za nas izredno pomembna in amandma podpiramo. Druga stvar, ki bi jo želela pojasniti, je naš odnos do dela upokojencev. Na nek način smo s tem odprli, če temu tako rečemo, študentsko delo za starejše delavce. Četudi je časovno omejeno, se bojimo vpliva na trg dela in tega, da bi eventualno ta oblika lahko postala nadomestilo oziroma način izrinjanja starejših brezposelnih delavcev iz zaposlitve. Zato pozdravljamo posebej to, da je bil posvojen amandma naše poslanske skupine, da se v obdobju enega leta opravi evalvacija tega ukrepa in na podlagi tega oceni, ali ukrep daje rezultate kot smo jih pričakovali ali povzroča kakšne deviacije, ki jih je treba odpraviti. S temi pomisleki, priporočili izražam podporo temu zakonu. Hvala.
Hvala tudi vam. Želi še kdo besedo k 19. členu in amandmaju k temu členu? Odpiram možnost prijave. Besedo dajem mag. Borutu Ambrožiču.
Hvala za besedo, predsedujoči. Pozdravljeni vsi prisotni! Nadaljeval bi, kjer je moja predgovornica končala in bi se, če dovolite, skoncentriral predvsem na rešitev, ki jo prinaša ta zakon v zvezi s starejšimi. Ni zanemarljiv podatek, da demografska slika, s katero se soočamo sedaj, in projekcije, ki kažejo, da bodo otroci, ki bodo rojeni jutri, morebiti dočakali že sto let ali več, izraža nujno potrebo po spremembah ustreznih strukturnih zakonov, ki bodo omogočali starejši generaciji, ki je polna izkušenj, da doživi in ustrezno doživlja svojo starost tudi na področju poklica. Zato vsekakor pozdravljam ponujene rešitve v zakonu, ki omogočajo začasno delo upokojencev brez nekega osebnega strahu, da bi ta oblika onemogočila zaposlitve mladim, za katere ta zakon prav tako ponuja ustrezne rešitve in amandmaje, ki so jih predlagatelji predlagali, rešuje pa tudi vprašanje mladih ob prvi zaposlitvi, zlasti na področju zaposlitve za določen čas.
Hvala. Besedo ima gospod Srečko Meh.
Tudi sam podpiram 19. člen, predvsem pa to, da so se socialni partnerji in Vlada dogovorili. Zdi se mi, da je to dobro. Lahko govorimo o mladih brezposelnih, o starejših brezposelnih, o delu starejših in mladih. To sta najbolj ranljivi skupini, pa še kakšna je tudi ranljiva vmes. Gre v bistvu za brezposelne, gre za delo, gre za pomanjkanje dela in zato so ukrepi, ki omogočajo življenje takrat, kadar dela ni, kadar zaposlitve ni, pomembni. Za nas pa bi bilo najpomembnejše, da bi v prihodnjem obdobju našli med seboj dogovor socialnih partnerjev, na eni strani sindikata, na drugi strani delodajalcev obrtne zbornice in gospodarske zbornice, obeh sektorjev, in Vlade in tudi nas v Državnem zboru, kateri so tisti ukrepi, da bomo zagotovili delovna mesta. Ivan Vogrin pogosto govori o tem, da so problem delovna mesta, nova delovna mesta in ohranjanje starih delovnih mest. Če tega ne bomo naredili, če ne bomo naredili te spremembe, potem bomo vseskozi govorili predvsem o socialnih transferjih, o tem, kar delamo za to, da ljudje lahko živijo, karkoli to že pomeni, predvsem pa pomeni zato, da poskušamo oblikovati koalicijo, če lahko temu tako rečem, zato da bomo odpirali nova delovna mesta. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želi mogoče še kdo razpravljati o 19. členu? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Odpiram razpravo k 24. členu ter amandmaju k temu členu. Želi kdo besedo? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Dajem v razpravo 49. člen in amandma k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Hkrati vas želim obvestiti, da smo s tem izčrpali obravnavo vseh vloženih amandmajev. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 29. izredno sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 12. uri.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o delovnih razmerjih v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 28. 2. 2013. Odločamo o amandmaju k 9. členu. Predlagatelja sta Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke in Poslanska skupina Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 95. členu ter vloženemu amandmaju. Predlagatelja sta poslanski skupini SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 95. členu sprejet. Prehajamo k 103. členu in vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 1. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 113.a členu in vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 113.a členu sprejet. Prehajamo k 137. členu ter vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 148. členu in vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 171. členu ter vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 216. členu ter vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 216. členu sprejet. Prehajamo k 219. členu ter vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 223. členu ter vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 224.a členu in vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k 225. členu in vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k zadnjemu vloženemu amandmaju, torej k 227. členu. Predlagatelja sta poslanski skupini SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na predlog za tretjo obravnavo na isti seji. Besedo dajem predstavniku Vlade kot predlagateljice predloga zakona, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Izvolite, mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani poslanci! Hvala lepa za tako visoko podporo amandmajem in zakonu. Predlagam, da na podlagi 138. člena parlament oziroma Državni zbor sprejme sklep, da se opravi tretja obravnava še na isti seji, kar pomeni, da ta zakonodajni postopek zaključimo kar se da hitro.
Hvala lepa. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje. Izvolite, proceduralno, gospod Jani Möderndorfer.
Da ne bo potem kakšnih nesporazumov, 24 ur mora preteči, ne glede na to, tako da bi prosil samo za pojasnilo, če to drži ali ne, da ne bo kakšnih nesporazumov kasneje. Načeloma nimam nič proti, ampak da ne bo prišlo do kršitve Poslovnika.
Hvala lepa za vaš predlog. Dogovor na Kolegiju predsednika Državnega zbora je, da bo Državni zbor tretjo obravnavo predloga zakona opravil na nadaljevanju 29. izredne seje, ki bo v torek, 5. marca 2013 ob 9. uri. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo o predlogu za tretjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na nadaljevanju 29. izredne seje, ki bo v torek, 5. marca 2013 ob 9. uri. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi, h katerim so bili sprejeti amandmaji. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 28. 2. 2013. Vložene imamo 3 amandmaje k 3 členom. Najprej k 19. členu – vloženi amandma poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 19. členu sprejet. Prehajamo k 24. členu in vloženemu amandmaju poslanskih skupin SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k glasovanju k 49. členu in vloženemu amandmaju. Predlagatelja sta poslanski skupini SDS in NSi. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 49. členu sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Predlog za tretjo obravnavo na isti seji – tako kot pri prejšnji točki besedo dajem predstavniku Vlade kot predlagateljice predloga zakona, če želi mag. Andrej Vizjak podati predlog za nadaljevanje obravnave. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Na podlagi prvega odstavka 138. člena predlagam, da opravite tretjo obravnavo še na isti seji, tako da bo reforma s tem celotno sprejeta še na tej izredni seji Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 1. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na nadaljevanju 29. izredne seje, ki bo v torek, 5. marca 2013 ob 9. uri. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi, h katerim so bili amandmaji sprejeti. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 29. izredno sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali v torek, 5. marca 2013 ob 9. uri. Lepo vas pozdravljam.