Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України. Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. [[10:02:58]] Зареєструвалися у сесійній залі 345 народних депутатів. Вечірнє засідання Верховної Ради, ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги, сьогодні День народження народного депутата України Ващук Катерини Тимофіївни. Давайте привітаємо Катерину Тимофіївну і побажаємо міцного здоров’я. Шановні колеги, дозвольте надати вам інформацію про результати роботи Верховної Ради України на пленарних засіданнях 19 січня 2006 року. Розглянуто 23 питання порядку денного. За результатами розгляду прийнято 13 законів та дві постанови, два законопроекти прийнято за основу, три законопроекти відхилено. За результатами розгляду пропозицій Президента України чотири закони прийнято у новій редакції. Шановні народні депутати, відповідно до Регламенту у п’ятницю ми маємо 30 хвилин для виступів народних депутатів з оголошенням запитів, заяв, повідомлень. Прошу, шановні колеги, записатися на виступи. Іде запис. На табло, будь ласка, висвітліть прізвища народних депутатів, що записалися. Шановні народні депутати, дозвольте також оголосити запити, які надійшли від народних депутатів України. Андрія ШКІЛЯ до Президента України щодо інформації про корупційні діяння та зловживання службовим становищем з боку колишнього Президента України Леоніда КУЧМИ, колишнього Прем’єр-міністра Віктора Януковича, народного депутата Віктора Пінчука при проведенні приватизації відкритого акціонерного товариства “Криворіжсталь”. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:05:10]] За-84 Запит не підтримано. Ігоря ЧЕЛОМБІТКА до Президента України щодо додержання законності та захисту інтересів українського виробника при здійсненні розрахунків державних підприємств Республіки Молдова за імпортовані з України товари. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:05:45]] За-75 Запит не підтримано. Групи народних депутатів [[КРАВЧУК, ГАВРИШ, ШУРМА]] до Президента України щодо захисту суверенітету українського народу, територіальної цілісності і недоторканості України та забезпечення національної безпеки держави. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:06:17]] За-137 Запит не підтримано. Групи народних депутатів [[КАЛЕТНІК, СЛАУТА, САМОФАЛОВ, КОРСАКОВ]] до Голови Центральної виборчої комісії щодо підкупу виборців виборчим блоком політичної партії „Наша Україна” та використання адміністративного ресурсу виконувачем обов’язки Прем’єр-міністром України Єхануровим. Геннадія РУДЕНКА до Голови Верховної Ради України стосовно порушень Регламенту Верховної Ради України з процедури розгляду законопроектів. Павла СУЛКОВСЬКОГО до Голови Верховної Ради України щодо законності отримання грошової компенсації на житло народними депутатами України Сергієм Олексіюком та Юрієм Ширком. Олександра МАСЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно виділення коштів на будівництво газопроводу-відводу Семенівна-Оболонь Семенівського району Полтавської області. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо газифікації школи в селі Коваленки Любарського району Житомирської області. Григорія КАЛЕТНІКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра з приводу невиконання Міністерством економіки та Вінницькою обласною державною адміністрацією Закону “Про Державний бюджет” в частині фінансування об’єктів газифікації. Павла МОВЧАНА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо підвищення посадових окладів працівникам закладів та установ культури. Геннадія РУДЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно порушення майнових прав державних підприємств і установ, як балансоУтримувачів службових приміщень. Сергія ДОРОГУНЦОВА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо поновлення прав мешканців забруднених регіонів на виплати і компенсації відповідно до Закону “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Віктора ЗАІЧКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно продовження договорів між суб’єктами підприємницької діяльності міста Севастополя та Чорноморським Флотом Російської Федерації. Ольги ГІНЗБУРГ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо порушення прав житлово-комунальних підприємств у системі оподаткування. Василя КАЛІНЧУКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно виділення коштів на придбання медичного обладнання для лікування пухлин головного мозку. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо газифікації села Великі Копані Цюрупинського району Херсонської області. Василя ХАРИ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо протизаконного втручання виконувача обов’язків Віце-прем’єр-міністра Кириленка в роботу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Ігоря ШУРМИ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо забезпечення виплат Почесним донорам України відповідно до Закону “Про донорство крові та її компонентів”. Раїси БОГАТИРЬОВОЇ до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо незадовільного реагування Міністерства охорони здоров’я на ситуацію, яка склалася в Україні з різким зростанням показників захворюваності на кір. Григорія БОНДАРЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра стосовно пільг, передбачених громадянам на побутове тверде паливо і скраплений газ. Олега ТЯГНИБОКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра щодо створення Урядової комісії з вивчення діяльності РСДРП-РКП-ВКП(б)-КПСС-КПУ та ВЧК-ГПУ-НКВД-МГБ-КГБ на території України з 1905 по 1991 рік. Володимира ЦИБУЛЬКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора, виконувача обов’язки Міністра промислової політики щодо заходів з придбання складу паливно-мастильних матеріалів Державним підприємством “АНТК ім. Антонова” або структурами корпорації “Національне об’єднання “Антонов”. Олександра ГОЛУБА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, виконувача обов’язків Міністра оборони щодо надання статусу учасника бойових дій громадянину Антонішеву. Григорія КАЛЕТНІКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо притягнення до кримінальної відповідальності Голови Вінницької обласної державної адміністрації Домбровського за розбазарювання державних земель. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Голови Фонду державного майна стосовно проблем соціального захисту працівників Херсонського комбінату. Володимира МАЗУРЕНКА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, виконувача обов’язків Міністра економіки щодо забезпечення хворих на хронічну ниркову недостатність витратними матеріалами. Єфіма ФІКСА до виконувача обов’язків Прем’єр-міністра, Голови Вінницької обласної державної адміністрації щодо газифікації села Сідава Жмеринського району. Кирила ПОЛІЩУКА до Кабінету Міністрів, Генерального прокурора щодо фактів зловживання службовим становищем та порушення права працівників державного підприємства “Науково-технічний центр Артилерійського стрілкового озброєння” на оплату праці. Лілії ГРИГОРОВИЧ до Секретаря РНБО щодо недопущення політичного тиску на державного службовця. Миколи МЕЛЬНИКА до Генерального прокурора з приводу не реагування на депутатський запит. Олексія КОРСАКОВА та Леоніда ІСАЄВА до Генерального прокурора щодо безпідставного скасування Печерським районним судом міста Києва постанови про порушення кримінальної справи. Євгена ГІРНИКА до Генерального прокурора щодо передачі будинку гуртожитку медичних працівників у місті Києві до комунальної власності Печерського району. В’ячеслава КОВАЛЯ до Генерального прокурора, Прокурора Київської області стосовно конфліктної ситуації, яка склалася внаслідок незаконного заволодіння групою осіб майном Вишгородського підприємства “МТЗ” та товариства “Оріяна Шіп Ярд”. Василя НАДРАГИ до Генерального прокурора з приводу обвинувачення посадових осіб Ювілейної селищної ради міста Луганська в нецільовому використанні коштів, виділених на будівництво газової котельні. Валерія АКОПЯНА до Генерального прокурора щодо незаконного вилучення Харківською райдержадміністрацією земельної ділянки. Миколи КАТЕРИНЧУКА до Генерального прокурора щодо дотримання прав санаторію “Хмільник” під час прийняття рішення тендерним комітетом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Юрія КАРМАЗІНА до Генерального прокурора щодо фактів грубого порушення законодавства про працю, невиплати заробітної плати з боку керівництва Ольшанського підприємства по забезпеченню нафтопродуктами. Олександра МАСЕНКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра праці та соціальної політики з приводу невиплати допомоги по вагітності і пологах жительці селища Семенівка Полтавської області. Віталія ХОМУТИННІКА до Генерального прокурора щодо фактів порушення законодавства керівництвом Державного Макіївського науково-дослідного інституту з безпеки робіт у гірничій промисловості. Валентина МАТВЄЄВА до Генерального прокурора, Голови Антимонопольного комітету з приводу ігнорування Кролевецькою міською радою рекомендацій Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету стосовно тарифу на очистку стоків. Миколи САДОВОГО до Генерального прокурора щодо соціальної та техногенно-екологічної ситуації, що склалася на Світловодському заводі “Калькулятор”. Степана ХМАРИ до Генерального прокурора з приводу доведення орендного підприємства “Малинський спецкар’єр” до банкрутства та перешкоджання реалізації плану його санації. Григорія ОМЕЛЬЧЕНКА до Генерального прокурора щодо надання інформації про результати досудового слідства у справах стосовно звинувачення Бориса Колеснікова та Євгена Кушнарьова у вчиненні злочинів. Сергія САСА до Генерального прокурора щодо законності підписання меморандуму між Міністерством транспорту та зв’язку, Державною службою нагляду за забезпеченням безпеки авіації та акціонерним товариством “Авіакомпанія “Аеросвіт”. Сергія ДОРОГУНЦОВА до Генерального прокурора з приводу порушення конституційного права на працю та переслідування з політичних мотивів керівника Брусиловського виробничого підприємства житлово-комунального господарства Житомирської області Лотоцького. Миколи МЕЛЬНИКА до Генерального прокурора щодо фактів отруєння ґрунту хімікатами і привласнення коштів керівництвом агрофірми “Вербка”, нецільового використання коштів посадовими особами сільської ради села Вербки Вінницької області. Віктора МУСІЯКИ до Генерального прокурора щодо законності порушення кримінальної справи Прокуратурою Одеської області. Миколи НОЩЕНКА до Генерального прокурора щодо законності відчуження Центральним казенним конструкторським бюро “Протон” нежитлових приміщень, які належали державі в особі Верховної Ради України. Володимира ШЕПЕТІНА до Генерального прокурора щодо скасування рішення Харківської районної ради. Анатолія ПИСАРЕНКА до Генерального прокурора щодо порушення Київською міською радою прав працівників товариства з обмеженою відповідальністю “Жен Сан”. Ігоря ШУРМИ до Генерального прокурора щодо порушення прав мешканців будинку по вулиці Богуна. Миколи МЕЛЬНИКА до Генерального прокурора щодо надання неякісних послуг та порушення чинного законодавства Українською міжнародною біржею праці. Степана ДАВИМУКИ до Генерального прокурора з приводу порушення природоохоронного законодавства головою садівничого товариства “Квітникар”. Олександра ТКАЛЕНКА до Генерального прокурора щодо порушення майнових прав працівників колишнього колективного підприємства “Славутич” Білозерського району Херсонської області. Михайла ПОЖИВАНОВА до Генерального прокурора, Голови Фонду державного майна, Голови РНБО з приводу зволікання органами прокуратури міста Києва з розслідуванням кримінальної справи в частині встановлення замовників резонансного вбивств колишнього начальника Азовського морського пароплавства народного депутата першого скликання Бандури. Олега БІЛОРУСА до Генерального прокурора з приводу неналежного розгляду Генпрокуратурою депутатського звернення. Григорія ОМЕЛЬЧЕНКА до Генерального прокурора щодо надання вичерпної інформації про колишні судимості Януковича, вчинені ним злочини та фальсифікацію матеріалів про його реабілітацію. Лариси УСАЧЕНКО до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, виконувача обов’язків Міністра праці та соціальної політики щодо захисту конституційних прав працівників товариства “Збараж-цукор”, законності дій дирекції та прокуратури при розгляді справи про нещасний випадок на виробництві. Тамари ПРОШКУРАТОВОЇ до Генерального прокурора, Голови Луганської обласної державної адміністрації з приводу порушення законодавства, зловживання владою, нехтування інтересами освіти та громадян посадовими особами міста Сєверодонецьк. Єфима ФІКСА до Генерального прокурора, Голови товариства “Агромаш” щодо безпідставної відмови працівникам у видачі документів, що підтверджують їх роботу на підприємстві. Групи народних депутатів [[ЧЕЧЕЛЬ, ЖИЖКО]] до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, виконувача обов’язків Міністра юстиції, Голови ДПА, Голови ГоловКРУ щодо нехтування конституційних прав громадян правоохоронними органами у Вінницькому районі. Олександра ТКАЛЕНКА до Генерального прокурора, виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо притягнення до відповідальності посадових осіб Херсонського управління внутрішніх справ та прокуратури Херсонської області. Володимира ПУЗАКОВА до Голови Верховного Суду щодо порушення Кіровоградським районним судом та Апеляційним судом Кіровоградської області норм матеріального та процесуального права. Володимира ЗАЙЦЯ до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо притягнення до відповідальності керівництва Нацради з питань телебачення і радіомовлення у зв’язку з перешкоджанням виконанню службових обов’язків співробітникам Держкомтелерадіо. Михайла КОСІВА до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ щодо інформації про отруєння приміщень, де розташовується Державне спеціалізоване видавництво “Вища школа”. Василя БАРТКІВА до виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв’язку стосовно завершення електрифікації залізничної дороги Львів-Моршин-Долина-Калуш. Групи народних депутатів [[КОРСАКОВ, ВЕРНИДУБОВ та інші]] до виконувача обов’язків Міністра внутрішніх справ, Голови СБУ, Генерального прокурора щодо обставин оприлюднення протоколів допитів колишнього Голови Фонду Державного майна, кандидата в народні депутати від партії регіонів Чечетова М.В. Вадима МІСЮРИ до виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв’язку, виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я щодо скорочення дитячих ліжкомісць та звільнення медичних працівників вузлової лікарні станції Волноваха. Володимира МОВЧАНА та Миколи КОЛІСНИКА до виконувача обов’язків Міністра промислової політики з приводу звільнення з посади заступника Міністра промислової політики Грищенка. Станіслава СТРЕБКА до виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв’язку щодо вирішення питань, пов’язаних з контейнерним терміналом Іллічівського морського торговельного порту. Василя НАДРАГИ до виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв’язку, Голови Фонду державного майна стосовно невиконання керівництвом ВАТ “Укртелеком” статті 73 Закону України “Про вибори народних депутатів України” та інших вимог чинного законодавства. Лариси УСАЧЕНКОдо виконувача обов’язків Міністра освіти та науки, виконувача обов’язків Міністра транспорту та зв’язку стосовно транспортного забезпечення Калуської спецшколи-інтернату. Володимира ПУЗАКОВА до виконувача обов’язків Міністра охорони здоров’я щодо критичної ситуації, що склалася в Кіровоградській обласній туберкульозній лікарні. Володимира СІВКОВИЧА до виконувача обов’язків Міністра економіки стосовно надання розрахунків економічних наслідків від підписаної Угоди про постачання природного газу в Україну. Групи народних депутатів [[ПАК, ОДАЙНИК, СОКИРКО]] до Голови Фонду державного майна щодо правової власності нежилого приміщення по вулиці Ярославській в Подільському районі міста Києва. Миколи МЕЛЬНИКА до Голови Державної митної служби щодо проблем з ввезенням на територію України автомобілів для інвалідів. Василя НАДРАГИ до виконувача обов’язків Міністра оборони щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців в Тернопільській області. Євгена КИРИЛЬЧУКА до Голови Центральної виборчої комісії, Генерального прокурора з приводу використання протизаконних виборчих технологій. Володимира БОНДАРЕНКА до Керівника Державного управління справами щодо ухилення посадових осіб Державного управління справами від своєчасного надання на вимогу народного депутата необхідної інформації та документації. Володимира ШЕПЕТІНА до Голови Харківської обласної державної адміністрації стосовно нищення лісу в селі Безлюдівка Харківського району. Віктора АНТЕМЮКА до виконуючого обов’язки Вінницького міського голови щодо надання приміщення для здійснення депутатських повноважень. Володимира ЗАЙЦЯ до виконувача обов’язки Міністра юстиції щодо незаконної відмови у видачі Свідоцтва про народження дитини Дашківською сільською радою Полтавської області. Івана ІВАНЧА до виконувача обов’язки Міністра фінансів щодо порушення Інвестиційною компанією “Нафтоенерго Інвест” прав вкладників. Сергія САСА до Голови Фонду Державного майна щодо ситуації, яка склалася навколо майнових об’єктів колишнього ВЦРПС та Української ради профспілок. Михайла РОДІОНОВА до Президента Національної Академії наук стосовно зневажливого ставлення до депутатського запиту щодо звільнення з посади Дорогунцова. Олексія ЯРОСЛАВСЬКОГО до Голови Вищої ради юстиції щодо правової оцінки дій судді Фрунзенського районного суду міста Харкова Алферової. Юрія КАРМАЗІНА до виконувача обов’язків Міністра у справах сім’ї, молоді та спорту, Голови Севастопольської міської державної адміністрації щодо підтримки Севастопольського центру інвалідного спорту, вирішення соціально-побутових проблем спортсменів-інвалідів, забезпечення реалізації проекту будівництва Міжнародного центру підводного плавання. Євгена ГІРНИКА до Державної адміністрації залізничного транспорту “Укрзалізниця” стосовно звернення Волинської міськради Івано-Франківської області щодо електрифікації залізничної дороги. Анатолія ПИСАРЕНКА до Голови Донецької обласної державної адміністрації щодо незадовільного стану утримання житлових будинків у місті Донецьку. Івана ІВАНЧО до Голови Закарпатської обласної державної адміністрації щодо незадовільних умов здійснення навчального процесу у Батівській школі-садку Берегівського району. Таким чином, шановні народні депутати, виголошено 90 депутатських запитів. Переходимо до виступів народних депутатів із заявами і повідомленнями, інформаціями. До виступу запрошується Павло Сулковський, Партія регіони України. Підготуватися Терену.
Володимире Михайловичу, прошу передати слово Стояну.
Олександр Миколайович Стоян, будь ласка.
Олександр Стоян, фракція Партії регіонів. Шановні співвітчизники, у зв’язку з сильними морозами є доречною та порада, яку дав Президент України у телерадіозверненні 13 січня. Він порадив громадянам України заклеювати вікна і обкладати будинки соломою і ботвою. Безумовно, люди старшого покоління пригадують, що відразу після війни, коли був холод, розруха, голод, люди дійсно закладали вікна і фанерою, і матрацами, і обкладали будинки соломою. Але ми звертаємося до Президента України, щоб він у наступному телерадіозверненні сказав наступне: де взяти солому, бо у 2005 році при уряді Ющенка, Тимошенко і Єханурова 40-60 відсотків землі не засіяно. Бажано, щоб він порадив, а як же обкладати соломою багатоповерхівки? І за одно, щоб Президент пояснив громадянам України, хто ж радить йому такі дурниці. Мабуть, у цих радників у голові не тільки не солома, а полова. Бо хіба радники можуть порадити Президенту ввести президентське правління, розпочати референдум, розпустити парламент і таке інше. До речі, Партія регіонів підтримує ідею Президента провести референдум, але ми будемо наполягати на включенні питань туди про російську мову як другу державну мову, про відношення до НАТО, про вступ в ЄЕП і таке інше. Так що, будь ласка, проводьте. І тому Партія регіонів вважає, шановні співвітчизники, треба подумати по-українськи, не тільки закликати, а подумати по-українськи, як спасати сьогодні громадян України. Не діяти за підказкою американців, а думати, турбуватися по-українські. І Партія регіонів вважає, незалежно від того, хто ти, росіянин, чи грек, чи татарин, ми всі українці, то давайте разом думати, турбуватись про Україну. Дякую.
Віктор Терен передає право на виступ Володимиру Яворівському. Підготуватися Івану Зайцю замість Юрія Костенка, так же?
Шановні колеги, шановні виборці. Володимир Яворівський, „Блок Юлії Тимошенко”. Я маю цих 3 хвилини для того, щоб донести до українського суспільства основні опорні точки, позиції „Блоку Юлії Тимошенко”. Перше, ми переконані в тому, що Україна має легітимного, обраного народом Президента, ім’я його – Віктор Ющенко. Ми абсолютно свідомі того, що Україна має сьогодні легітимний український уряд, обраний Верховною Радою, на чолі якого стоїть Юрій Єхануров, але ми також і іншого уряду, і іншого Президента у нас немає. Але ми дуже хочемо, щоб українське суспільство знало, що і в Президента, і в уряду іншого парламенту, інших народних депутатів немає також. Через те треба саме отут, у цій трійці, шукати порозуміння і виходу з цієї ситуації. Я ще раз хочу сказати, ми підтримували Віктора Ющенка на виборах і ми переконані, що Україна не помилилась, обравши Віктора Ющенко, бо, якби обрали його опонента, я не знаю, чи існував сьогодні цей парламент і чи існувала б сьогодні і Україна. Це моє право так думати. Але ми стояли на майдані, ми підтримували Ющенка для того, щоб мати нову владу, для того, щоб ми могли і Президенту, і уряду казати правду, тому що заради правди народ вийшов на майдан. Через те ми абсолютно свідомі того, що наш Президент Віктор Ющенко допустився кількох драматичних помилок за рік свого правління. Перша, це розкол помаранчевої команди, це відставка уряду Юлії Тимошенко, про яку 10 днів тому виставляли п’ятірку, а через 10 днів з’ясувалося, що він провалив економіку. Друга помилка, це перемир’я і меморандум, підписаний із Януковичем. Президент не питав нас, коли він йшов на цю злуку і фактично повернув Януковича з політичного небуття, якщо хочете і з політичних небіжчиків і зробив його сьогодні основним опонентом демократичних сил в Україні. І те, що він зняв сьогодні свій підпис, цей підпис Януковичу уже не потрібен. Він зробив те, що мав зробити. Він витягнув з тюрем всіх своїх спільників, він врятував повністю весь донецький кримінальний бізнес і вони його будуть підтримувати до останнього. Я хочу сказати, що в цьому уряді сьогоднішньому є багато прекрасних людей-державників, моральних професійних. Чого вартий той самий міністр оборони і таке інше. Але ще одна помилка Віктора Ющенка була в тому, що він підписав Закон про недоторканність народних депутатів, якби він наклав вето, ми б ніколи це вето тут не подолали. Я хочу ще раз сказати про те, що у нас є Президент. Ми готові сьогодні, я хочу останнє сказати, дехто каже, що ми вступили в блок з Януковичем і таке інше. Коли ви їдете в вагоні, а в тому вагоні є бандит, то ви що, так само бандит? Через те це було ситуативно. Я ще раз кажу є Україна, є наші спільники – це демократи ми ніколи з ними не пересваримося, облиште істерику.
Так, до виступу запрошується Іван Заєць, замість Юрія Костенка. Підготуватися Ярославу Кендзьору.
Іван Заєць Український народний блок Костенка і Плюща. Заява фракції Української Народної партії. Шановні колеги! У зв’язку з політичною ситуацією в Україні фракція УНП заявляє. Перше. Головною причиною політичної кризи, яка цілеспрямовано формується в Україні, є поразка антиукраїнських сил під час Президентських виборів 2004 року та прагнення опозиції здобути реванш на наступних парламентських виборах. Звертає увагу на себе той факт, що дії парламентської комуно-алігархічної більшості проти Президента та Кабінету Міністрів, в тому числі останнє рішення Верховної Ради про відставку уряду, і вчорашнє так зване чергове звільнення міністрів співпадають у часі і з загостренням стосунків з Росією - газовий конфлікт, захоплені російськими військовими українських маяків, нова хвиля економічної війни проти національного товаровиробника через заборону Росією ввезення на її територію української продукції м’яса та труб все це свідченням з координованості дій, як зовнішніх так і внутрішніх антиукраїнських сил. Друге. Фракція УНП констатує, що до кризової ситуації в Україні безпосередньо підштовхують ті дії керівництва Верховної Рада, зокрема, це виявилося у порушенні спікером процедури ухвалення рішення щодо відставки уряду та у блокуванні проведення до присяги нових членів Конституційного Суду. Ми також мусимо визнати і той факт, що внесені поспіхом зміни до основного закону замість демократизації суспільства та покращення роботи влади в реальному житті призвели до правового хаосу та руйнації інститутів влади. Третє. Фракція Української Народної Партії підтримує Президента України в його політиці, формуванні добросусідських стосунків з Росією на основі норм міжнародного права. В той же час, у нас викликає подив позиція наших вчорашніх політичних союзників, які протидіють цьому процесу. Адже, саме об’єднання народників Литвина та бютівців з проросійською частиною українського парламенту фактично заохочує Росію до тих недружніх кроків щодо України, які були продемонстровані останнім часом. І останнє. Фракція Української Народної Партії попереджає, що політична криза, яку штучно намагається спричинити в Україні опозиція в найбільшій мірі вдарить по інтересах пересічних громадян. Адже відставка уряду і, як наслідок, обмеження його можливостей впливати на складну економічну ситуацію в Україні, в тому числі і обумовлену діями Росії – це погіршення умов життя переважної більшості громадян. За обставин, які склалися, ми вимагаємо від більшості: Перше. Скасувати Постанову Верховної Ради щодо відставки уряду. Друге. Негайно привести до присяги членів Конституційного Суду. Це є правовий шлях до виходу з кризи, це є те, що потрібно українському народові. І, якщо опозиція захищає інтереси українського народу, то вона має зробити саме так. Тому Український Народний Блок Костенка і Плюща закликає вас йти правовою дорогою, а не штовхати Україну на шлях конфлікту. Дякую.
Ярослав Кендзьор, фракція Народного Руху України. Підготуватися Валерію Асадчеву.
Заяви Народного Руху України щодо політичної ситуації в Україні. Виборча кампанія, яка почалася в Україні, та намагання відомих політичних сил за вказівкою східного сусіда „віддячити” в лапках Україні за помаранчеві революції спровокували ситуацію, яка близька до початку політичної кризи в державі. В той же час ми можемо констатувати, що Президенту України і уряду України вдалося стабілізувати соціально-економічну ситуацію в Україні. Вирішено надзвичайно важливе питання енергозабезпечення населення і промисловості. Україна з честю вийшла з надзвичайно важкої газової проблеми, яку нам подарував під Новий рік „стратегічний” партнер – Росія. Газова суперечка продемонструвала для всього демократичного світу, що Україна є послідовним і надійним партнером, який виконує свої зобов’язання. Довіра до нової влади з боку демократичних країн і українського народу сьогодні є зрозумілою для всіх, крім більшості парламентів у нашій Верховній Раді. В той час, коли всім політикам незалежно від кольорів і політичної приналежності, необхідно об’єднатися, щоб творити Україну, газове питання, яке було вирішено без зливання національних інтересів України, переведено у площину провокування політичної кризи та здійснено спробу відправки уряду у відставку. Більше того, на вчорашньому засіданні парламенту ці ж нападки продовжилися. Очевидно, що це було зроблено і робиться для обслуговування інтересів східної сусідньої держави і прикро, що у цих антиукраїнських діях брали участь і беруть участь наші партнери по помаранчевому майдану. Більше того, у сьогоднішній ситуації, коли нова українська влада та дипломатія намагається навести лад з українським майном, яке перебуває в користуванні Чорноморського флоту Російської Федерації, всі ті, хто так щиро розповідають і клянуться щодо захисту національних інтересів України, сьогодні немов води у рот набрали і мовчать з приводу отих агресій Росії у Криму. Хіба ми разом боролися з попереднім режимом для того, щоб сьогодні українська дипломатія, яка нарешті дії в інтересах України, була заручником нападок з боку червоно-голубих та закосичених, які ніколи не захищали українські національні інтереси і не робитимуть цього, вони думають категоріями васала, холуя, а не українця. Українське суспільство вимагає стабільності і нормальної роботи від Верховної Ради, а не перетворення парламенту у передвиборчий плацдарм для політичних маргіналів. Українським громадянам гідне життя! Але воно може бути забезпечене при наявності воістину українського парламенту, а не такого парламенту, де більшість – це філіал Московської Думи, який відстоює інтереси Росії. Слава Україні!
Валерій Асадчев запрошується до виступу. А Пеклушенко передає право на виступ Сулковському.
Валерій Асадчев, фракція Української Народної Партії, Український Народний Блок Костенка і Плюща. Шановні друзі, ну, сьогодні вже, слава Богу, останнє пленарне засідання Верховної Ради, і я думаю, що було б правильно хоч трошки подивитись самим на себе, тому що всі критикують там тільки Президента, уряд поганий, давайте вже підведемо підсумки, а яка ж у нас хороша Верховна Рада. От так звана більшість продовжила на тиждень пленарні засідання. І що ж такого корисного ви зробили за цей тиждень для українського народу? Пропихнули собі пільги під Законом про дітей війни: да, у нас є тут, у Верховній Раді, багато дітей війни. От Леонід Макарович Кравчук, він дитина у нас війни, він має хатинки десь за кордоном, туди їхати дуже далеко. Тому треба пільги йому на транспорт. У нас, може, Юлія Володимирівна теж дитя війни, правда, газової війни, і теж бідолаха живе десь там в п’ятиповерховому будинку, всі гроші зібрала на бігборди. Правда, немало, десь приблизно до 10 млн. доларів оцінюються її бігборди. Я навіть вам приведу такий приклад, як вчора ви прийняли закон про зміни до Закону про вибори народних депутатів. Навіть таку елементарну річ і то не спромоглися зробити фахово: закон про вибори народних депутатів змінили [[час голосування з сьомої до 22-ї]], а місцевих не змінили. І як же тепер воно буде практично? Одні і ті ж комісії на одних і тих же ділянках, одні будуть працювати з сьомої до 22-ї, а ті, що з восьмої до восьмої. Оце такий фах роботи більшості Верховної Ради – кучмівсько-комуністичної більшості. Тому я думаю, шановні, перш ніж вам казати щось про Президента чи про уряд, ви спочатку подивіться самі на себе: що приймаєте ви і що є це корисного для України. Цей тиждень фактично нічого доброго для українського народу не дав. І не варто було його продовжувати. І взагалі, чим більше щось буде приймати ця Верховна Рада, цієї каденції, тим тільки гірше буде в Україні. Тому я думаю, що думка Президента її розігнати була б абсолютно слушною. Дай Бог, щоб він тільки наважився на це! Але я думаю, що якщо він навіть і не наважиться, через два місяці український народ сам чітко визначиться, хто має бути присутній у Верховній Раді України і хто повинен працювати на добробут українського народу. І я переконаний, що ті, хто сьогодні працюють відверто на іншу державу, в цьому парламенті не будуть. Дякую.
Олександр Пеклушенко передає право на виступ Павлу Сулковському. Справа в тім, шановні колеги, одну хвилиночку, одну хвилинку! Давайте зараз розберемося. Ну, мені передав от заяву Пеклушенко. Я через те керуюся. Якщо це неправильно, давайте зараз перевіримо, не буде він виступати. Я ж не перевіряю підписи, шановні колеги! От є документ. Шановні народні депутати, одну хвилиночку, одну хвилиночку! Я, шановні народні депутати, давайте таким чином, шановні колеги! От мені передали – ті вже виступили, п’ять записок з підписами „прошу передати”. Ну, я ж не бігаю по залу і не перевіряю! Ну, от Пеклушенко! Будь ласка, виступайте. Прошу заспокоїтися, час біжить!
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги! Хто ж так не хоче, щоб виступив Сулковський? Да не хоче провладна команда праворуч від мене, тому що вони знають, що Сулковський скаже правду про їх дії, де будуть не на користь, особливо їм. Шановні народні депутати, шановні громадяни України! Сьогодні, дійсно, Верховна Рада взяла відповідальність перед українським народом, щоби в Україні була стабільність і наводити лад в Україні той, той хаос, який відбувся на протязі 2005 року. І треба прямо і відверто сказати, що ті всі обіцянки, оті програми голослівні, які обіцялись рік тому новою владою, повністю провалились. І тому сьогодні не треба викрикувати окремим політичним силам, буквально, сьогодні попереду мене виступаючий кажуть: українському народу, що в наступному парламенті прийдуть сили, дійсно, здорово мислячі, які, дійсно, будуть все робити, щоби український народ жив стабільно і заможно. Тому попереду мене виступав і каже, що не прийдуть. А хто не прийде? Да, ця ж політична сила, мабуть, не прийде, які тільки що викрикував. Тому, Володимире Михайловичу, хотілося б сказати, ще й таку річ: Уряд відправлено у відставку другий за цей період нової влади із запізненням. Бо такі уряди, як Юлії Володимирівни Тимошенко і Єханурова, якби, наприклад, їх не було, так стільки криз в Україні не було - це гарантія. І тому сьогодні говорити, навіть, чого. Меморандуми там підписувались і відзивається підпис. Чого Віктор Андрійович Ющенко підписав Закон про недоторканість? А треба визнати прямо, що якби Віктор Андрійович Ющенко не підписав Закон про недоторканість, Віктора Андрійовича Ющенко оточення в сто раз більше постраждало б, ніж Віктора Януковича. Ось чому Президент і підписав цей Закон, а не відмовив. Тому, шановні друзі, не треба говорити, що парламент даремно працював цей тиждень. За цей тиждень парламент ще відправив декілька провокаторів, таких як Головатий і Плачков, які своїми діями, практично, які провокують українське суспільство і ведуть його до нестабільності. І тому вірно все парламент на цій неділі поступив. Тому, шановні колеги, все добре. Сьогодні закриємо сесію. І Партія регіонів і фракція.
Володимир Цибулько передає право на виступ Ользі Кобець. Підготуватися Людмилі Кириченко.
Ольга Кобець, Українська республіканська партія „Собор”, фракція Народного Руху України. Тільки що переді мною деякі фарисеї і облудники хотіли ввести український народ в облуду, говорячи про те, що потрібно бачити, звинувачувати Президента в усіх гріхах, які у нас зараз здійснені Верховною Радою. Я хочу нагадати нашим виборцям, що закон якраз про недоторканність місцевих, депутатів місцевих рад був прийнятий Верховною Радою в більшості, яка перевищує зобов’язання перевищити вето Президента. Тому саме Президент мусив відправити цей закон і не дати вето. Але я маю доручення оголосити у заяві від Української республіканської партії „Собор”, яка послідовно обстоювала і обстоює таку реформу місцевого самоврядування в Україні, яка надала б територіальним громадам не лише реальні права, але і необхідні ресурси для виконання зобов’язань перед виборцями. Цьому завданню мало б слугувати ухвалення закону про зміни до Конституції в частині гарантій для місцевого самоврядування номер 3207-1, розробленого під керівництвом голови партії Матвієнка і прийнятого у першому читанні 8 грудня 2004 року. Законопроект номер 3207-1 мав на меті утвердження принципу повсюдності місцевого самоврядування на рівні районів та областей, відкривав можливості для вдосконалення системи адміністративно-територіального устрою держави. Натомість 23 грудня 2005 року Верховна Рада України без належного попереднього експертного обговорення ухвалила законопроект 3207-1 у повторному першому читанні в принципово новій редакції Олександра Мороза. Як показує наліз, ця редакція містить ряд неприйнятних положень. Так, парламент отримав право ліквідовувати населені пункти і не виключено, що в сесійну залу може бути внесено проект постанови про ліквідацію міста Львова або ж Донецька. Введенням поняття „округа” остаточно заплутується система адміністративно-територіального устрою і місцевого самоврядування. Скасування районних державних адміністрацій за одночасної втрати обласними державними адміністраціями статусу виконавчих органів може призвести до цілковитого паралічу виконавчої вертикалі в державі. Водночас законопроект у новій редакції не дає можливості запровадити принцип повсюдності місцевого самоврядування. УРП „Собор” заявляє, остаточне ухвалення законопроект № 3207 у цій редакції може спричинити важкі наслідки для держави в цілому, призводячи де-факто до розпаду України на удільні князівства. Саме тому його треба відправити і не голосувати за нього. Прошу також звернути увагу, що деякі фарисеї, які тут все ще прагнуть довести про те, що в нашій Україні.
Так, Володимир. Шановні колеги, до виступу запрошується Лариса Кириченко. Підготуватися В’ячеславу Ковалю. Людмила Кириченко, вибачте. Людмила Кириченко, Людмила Федорівна Кириченко. Ну, подобається мені Лариса. Ну, що я можу сказати.
Уважаемый Владимир Михайлович, коллеги, радиослушатели, несмотря на то, что тема газового соглашения между «Газпромом» и «Нефтегазом Украины» неоднократно подвергалась критике в парламенте, правительство и «Нафтогаз» полностью игнорируют мнение парламента и активизируют работу по созданию СП. Как известно из официальных источников, 18 января на заседании правительства господин Ехануров поручил ускорить все необходимые работы между «Нафтогазом» Украины и «РосУкрЕнерго», а господин Плачков тут же отрапортовал, что 21, то есть завтра, все будет сделано. Документы по созданию СП и контракты по объемам и ценам на газ подписаны. При этом господин Плачков заранее абсолютно уверен, что согласие Антимонопольного комитета будет получено. И что же выиграет Украина, и украинский народ? До создания СП услуги по транспортировке и реализации газа на территории Украины выполняли государственные предприятия. И понятно, прибыль от их деятельности направлялась в наш бюджет, а это без малого составляло третью часть бюджета. Теперь, после заключения националпатриотами так называемого победного соглашения, половина полученной прибыли проплывет мимо бюджета - неизвестным учредителем РосУкрЭнерго. Власть, которая декларировала честную и прозрачную политику не смущает тот факт, что РосУкрЭнерего даже не обещает в ближайшее время обнародовать состав своих учредителей. Не прошло и полгода после заявлений, что ради борьбы с теневой экономикой будут ликвидированы все посреднические структуры, как власть сама создала колоссального посредника монополиста. Можно ли расценивать это иначе, как коррупционное действие? Кроме этого, хочу спросить, какой работой будут обеспечены работники предприятия, которые вынуждены, будут закрыться, не вынеся этих газовых цен? Или власть уже создала миллион рабочих мест и судьба конкретных людей ее уже не интересует. Особо хочется подчеркнуть, что в то время, когда ощущается острая нехватка средств на решение добычи собственного газа, обновление технологического оборудования, разработку энергосберегающих технологий, денежные средства «Нафтогаза» отвлекаются на создание сомнительного СП. Какой вывод напрашивается, что можно сказать о таких действиях власти? Конечно же, это антинародные действия, направленные против государственных интересов в целях личного обогащения. Спасибо за внимание.
В’ячеслав Коваль. Фракція Народного Руху України.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Після перемоги на Президентських виборах Віктора Ющенка слова про демократичний розвиток держави, нарешті, наповнився реальним змістом. В Україні запрацювати механізми чесної політичної конкуренції та свободи політичної діяльності і політичного вибору. В їх основі не порушені демократичні принципи Верховенства права, рівність перед законом, право на чесне волевиявлення. Фракція Народного Руху України в котре заявляє: майбутні вибори до Верховної Ради та до місцевих органів влади будуть першими по-справжньому демократичними виборами новітньої історії України. Народний Рух України виступає за чесну політичну боротьбу та рівні умови для всі політичних сил. І наголошує, що ні в якому разі не вдаватимуться до провокування нового суспільного протистояння та використання технологій і компроматних воїн для дискредитації і опонентів. Саме такі технології сьогодні використовує нове комунно-регіональне об’єднання політичних сил, до яких прибилося також і деякі вчорашні „прихильники” та „борці” за ідеї помаранчевої революції. Прикро, що вони використовують ті ж брудні методи, якими свого часу проти них боровся режим Кучми. Фракція Народного Руху України заявляє, що через гучні заяви та безпідставні звинувачення відставні урядовці з числа „вчорашніх” та їхні політичні попутники намагаються довести суспільству свою професійну придатність. Однак, політична симпатія українців все далі відсуває їх на роль політичних аутсайдерів. Разом з тим, ми закликаємо всіх українців не допустити реваншу новогоспеченого політичного об’єднання під назвою „Не такий бютівський комунно-регіон” і заявляємо, що всіх їх сьогодні об’єднала жага наживи та сумнівне минуле. Ми вкотре наголошуємо про рішучу готовність до чесної перемоги, тому будь-яке використання брудних політичних прийомів є неприпустимим. З наближення виборів піднімають голову політичні радикали та сили старої влади, що прагнуть реваншу. Почали реалізовуватись політичні проекти спрямовані на дезорієнтацію виборців. Виборчі перегони переповнює шквал безпідставних та необґрунтованих звинувачень влади. Фракція Народного Руху України наголошує: взаємне порозуміння, проведення чесних та прозорих виборів, єднання здорових сил суспільства є оптимальним підгрунття для продовження розпочатих змін на краще. Усіх своїх політичних партнерів ми хочемо бачити згуртованими, Україна у нас одна. Відтак і ми повинні бути єдиними. Слава Україні!
Так, залишилась у нас ще одна хвилина. Тут записаний Мойсик Володимир Романович право на виступ передає Івану Зайцю.
Дякую, Володимир Миколайович. Іван Заєць, Український Народний Білок Костенка і Плюща. Шановні народні депутати! Шановні представники парламентської більшості! Я хочу звернутися до вас, щоб ви припинили ці процеси дестабілізації в політичній ситуації України. І нам, в решті-решт, треба привести парламент у готовність, яка б забезпечувала прийняття якісних законів. Що я маю на увазі. Я маю на увазі те, що ми повинні розглянути питання про депутатську недоторканість. Адже люди не розуміють, чому сотні тисяч депутатів мають депутатську недоторканість. Якщо вони живуть чесно, якщо вони працюють за законом, їм немає чого боятися. Бо, якщо є така недоторканість, то це означає, що багато хто попадає в цю Верховну Раду, щоб прикрити себе від відповідальності за кримінальні злочини, щоб думати не про народ, а думати про свій бізнес. Тому давайте починати із себе. Але Верховна Рада, парламентська більшість принципово не хоче включати цей законопроект до порядку денного. Минулий четвер ми голосували за законопроекти, де є і мій законопроект.
Дякую, Іван Олександрович, дякую. Що, що? 30 секунд для завершення.
І хто ж не голосував? Не голосували ні „регіони”, ні соціал-демократи, ні БЮТ, ні комуністи. То я хочу, щоб виборці знали, що проти недоторканості виступає парламентська більшість. А Український народний блок Костенка і Плюща оголошує референдум і прошу підтримувати нас у цій роботі. Дякую.
Так, шановні народні депутати! Шановні народні депутати, я дозволю оголосити, що ми виступи завершили. З приводу пропозицій, які прозвучали у виступах народних депутатів, я прошу підготувати відповідні доручення. А тепер, шановні колеги, декілька оголошень. У зв’язку з тим, що у нас дуже активно обговорюється питання щодо результатів голосування щодо Закону „Про статус депутатів місцевих рад”, я оголошу результати голосування. „За” проголосувало 230 народних депутатів. Позафракційних – 16. 270 проголосувало. Позафракційних – 16, фракція „Наша Україна” – 4, фракція комуністів – 55, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] - 0, фракція Блоку Юлії Тимошенко – 34 „за”, фракція Соціалістичної партії – 25 „за”, Регіони України – „за” - 48, „Єдина Україна” – „за” - 11, Демократична Україна – „за” - 19, фракція Народної партії – „за”- 35, фракція Української Народної Партії - „за” - 11, фракція Партії промисловців і підприємців України – „за” – 12, фракція Народного Руху України – „за” - 0. Наступне, шановні колеги. Прошу уваги. Шановні народні депутати! Прошу уваги. Відносно результативності роботи Верховної Ради України протягом всього пленарного тижня з 17 по 19 січня. Відбулося шість пленарних засідань, розглянуто 48 питань. За результатами розгляду прийнято 18 законів, дві постанови, 14 законопроектів прийнято за основу, 6 законопроектів направлено на доопрацювання, 12 законопроектів відхилено. За результатами розгляду пропозицій Президента України 4 закони прийнято у новій редакції. І ще одне, шановні колеги. 19 січня 2006 року Верховна Рада України прийняла Закон „Про внесення змін до Законів України „Про вибори народних депутатів України” та „Про вибори депутатів Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів”, в які внесена зміна щодо часу голосування. Шановні народні депутати! Ми перевірили інформацію, яку виголосив Валерій Миколайович Асадчев. Ситуація таким чином виглядає, що все прийнято правильно. Єдине уточнення, яке потрібно внести, що комісії мають інформувати о 22 годині ЦВК про кількість виборців. Це уточнення можна перенести до 24 години. А про те, що там закривається, немає ніяких положень. Ми перевірили разом з Юрієм Ключковським. Я прошу вас прочитайте закон! Будь ласка, репліка Асадчеву. Мікрофон, будь ласка. Мікрофон. З місця, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу, давайте ми будемо коректними. Ми вчора внесли зміни тільки в один закон – Закон про вибори народних депутатів. А я вам сказав, що існує ще один закон – про місцеві вибори. І в цьому законі про місцеві вибори, там термін, час стоїть – з восьмої до 20-ї. А вибори відбуваються на одних і тих же виборчих дільницях одними і тими ж комісіями. Тому вийшло, що ці два закони не згармонізовані, от про що я сьогодні сказав в виступі. І так воно і є. Його треба згармонізувати або скасувати те, що вчора прийняли, або в закон про місцеві вибори теж внести таку зміну.
Я хочу сказати ще раз, шановні колеги, що ми не дезорієнтували виборців, що внесли зміни до двох законів: до закону про місцеві вибори і про вибори до Верховної Ради України. Очевидно, потрібно прочитати закон, перш ніж давати оцінки. Шановні народні депутати, я перепрошую, у нас є одне звернення щодо незадоволення відповіддю на депутатський запит. Але це Михайло Родіонов. А де ваші документи? Ваших документів немає. Ткаленка немає. От у мене тільки цей є. Я прошу Секретаріат Ткаленка документи подивитись. Шановні народні депутати, дві фракції – фракція БЮТ і „Єдина Україна” вимагають перерви. Що будемо робити? Я прошу вас! Ми розглядали не порядок денний – ми розглядали закон. Будь ласка, читайте закон! Я ще раз прошу вас! Хто буде виступати від фракції? Яворівський, будь ласка.
Володимир Яворівський, Блок Юлії Тимошенко. Частина друга мого виступу. Я не буду, шановні колеги і шановні виборці, не буду опускатися до рівня дискусій із моїми колегами, але, на превеликий жаль, пристарілими парубками, які не можуть приховати своїх велетенських симпатій до Юлії Тимошенко. І, по-моєму, на цій косі готові навіть повішатись. Я не буду опускатися до рівня дискусії з цією жіночкою, яка сидить п’ять днів у парламенті, ще навіть не загріла місце - встигла перебігти з однієї фракції в іншу, і сьогодні повчає нас, як жити. Я хочу сказати по одне-єдине: донести до вас повноту позиції Блоку Юлії Тимошенко, довкола якої сьогодні стільки різних спекуляцій і різних недомовок: чому ми голосували за відставку Кабінету Міністрів. Я стою перед вами, який тиждень перед Новим роком ще публічно по радіо гордився своїм урядом, який тримає позицію. Я про це казав публічно. Але коли ми прочитали ці документи, коли ми подивилися всю глибину тої прірви, в яку Україну запихають і виривають з-під неї останнє, що в нас було, я інакше, і фракція, до якої я належу, вчинити не могла. Коли навіть Тарута, донецький олігарх-одчаяка, який проголосував за Ющенка і сказав про це відкрито, якщо й він каже, що він не може потрапити до Ющенка і донести йому всю цю правду про цю газову аферу, коли Україну. цей уряд зробив одне-єдине: протриматися до виборів, а після виборів, що буде – то буде. Росія підніме ціни обов’язково, а руки в неї не зв’язані. А ми закладемо зараз, я на цьому наголошую, нам уже повідомляють, що творять оце спільне підприємство, в яке ми внесемо свою газову трубу. Через 2-3 роки, через 2-3 місяці, даруйте мені на слові, будуть величезні, ми заліземо в борги і цю трубу в нас заберуть, заберуть останнє. Я підкреслюю, в цьому Уряді є багато прекрасних людей. Чого вартий Бутейко, який сидить, чого вартий міністр закордонних справ? Але коли, якщо ви дивилися, як розмовляв Шандра з Голубченком, мені соромно. Шандра поводив себе як шкідливий першокласник. Голубченко його за пояс затикав, той не може відповісти: скільки буде цей газ коштувати? 500 директорів найкрупніших підприємств підписалися з приводу того, що вони банкрути. „Азот” рівненський, який має газ за сировину, змушений буде викинути на вулицю 7 тисяч людей. Ось де вона та правда, те, що ми проголосували. Я зізнаюся, ми нарахували 190 голосів, ми невинні, що в останній момент приєдналася ще одна політична сила, це її право. Я ще раз кажу, але уряд є, він працює. Що йому заважає сьогодні працювати? Є легітимний Президент, працюйте на здоров’я, бо ми проголосуємо, щоби всі, хто є в списках, пішли на вибори і залишили свої місця. Дякую.
Шановні народні депутати, будь ласка, невдоволення відповіддю. Документи знайшлися, 3 хвилини.
Олександр Ткаленко. Дякую, Володимире Михайловичу. Олександр Ткаленко, фракція Народного Руху України. Шановні колеги, я вже не перший раз, виступаючи з цієї трибуни, вимушений торкатися наболілого питання, яке бумерангом відбивається на нашому з вами авторитеті, серед простих людей. І стосується безвідповідального відношення з боку працівників та посадових осіб правоохоронних органів до розгляду депутатських звернень та запитів. Зокрема, із 6-ти звернень та запитів, майже, більше 3 місяців велася ця переписка, до прокуратури Бєлозерського району Херсонської області, стосовно проведення перевірок скарг жителів Району лише остання відповідь мала більш, менш об’єктивну інформацію, при чому кардинально відмінну від попередніх формальних відписок. Вже більше 3 місяців посадові особи правоохоронних органів Херсонської області не реагують і на кричущі факти порушень чинного законодавства і здійснення кримінальних злочинів у вигляді надання хабарів, побиття посадових осіб, в тому числі державних службовців силовими структурами правоохоронних, вибачаюся, охоронних фірм, які силовим методом захопили приміщення Інституту „Херсонагропроект” на чолі з колишнім директором Братіковим. Аналогічна ситуація складається з моїм неодноразовим зверненням до прокуратури Херсонської області, прокуратури того ж Білозерського району відносно реакції на факти продажу майна і іменних акцій закритого акціонерного товариства „Чорнобаєвське”. На моє прохання здійснити перевірку ЗАТ.”Сократ” івано-франківської фірми „Авангард” і відповідності процедури купівлі реалізації володіння контрольним пакетом акцій цього товариства Закон України "Про господарські товариства, цінні папери, фондову біржу”, положення про цінні папери іншим нормативно-правовим актам вже в котре посадові особи прокуратури Херсонської області у своїх листах додають відповідь, у яких ігнорується сам звіт звернень та суть поставлених питань. При цьому вони вступають у протиріччя з чинним законодавством і своїм посадовим обов’язкам, головним завданням яких є захист прав та інтересів громадян. Зокрема, стверджуючи законність купівлі цінних паперів, іменних акцій ЗАТ СПП „Чорнобаєвське” фірмою „Сократ”, яке не було і не є засновником та акціонером цього товариства. Таким чином працівники прокуратури фактично сприяють порушенню корпоративних прав справжніх акціонерів та засновників товариства, акції якого згідно статті 25 Закону про господарські товариства реалізуються лише в межах ЗАТ і можуть знаходитися у вільному обігу. Звертаючись до Генерального прокурора, прошу провести ретельну перевірку фактів з наданням оцінки професійної і службової діяльності і відповідності займаним посадам керівників прокуратури Білозерського району Херсонської області. Дякую за увагу. Прошу вважати мій виступ депутатським запитом.
Дякую. Шановні колеги, ще дві фракції по дві вимагають перерву. Так перерву чи виступ? Одну хвилиночку. У нас спочатку подали заявку фракції Народного Руху України і „Нашої України”. Ярослав Кендзьор буде виступати і потім ще дві фракції – промисловців і підприємців та „Реформи і порядок”. Я так зрозумів, що ви, Ігоре Рафаїловичу, будете виступати, да? Добре.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, народні депутати, знаєте, мудрі люди завжди користуються в різних ситуаціях народною мудрістю. Кажуть, не викликай вовка з лісу. Я маю на увазі виступ мого колеги Володимира Яворівського. Шановний мій колего, шановний, любий друже, знаєш, на косі ніхто, то не велика честь повіситися на косі. На косі можна повіситися, коли вона натуральна, коли вона справді міцна, надійна, но, коли косу ввечері знімають і кладуть під подушку, а разом з нею і совість, і сумління, і патріотизм, то не треба нас лякати такими речами і нашим бажанням. Це раз. Але, знаєте, в нашому, з трибуни Верховної Ради можеш дивовижні речі почути, коли відвертий кримінальний авторитет виходить на трибуну і говорить, просторікує про боротьбу з корупцією, коли остання, даруйте, куртизанка політична і з уже прогнилого політичного борделю говорить знову ж таки про порядність і все інше, про політичні ідеали і любов до України, стає просто гидко і моторошно. Пане Володимире, я спеціально акцентую на вашому прізвищі, вже стільки як ви по політичній панелі пройшли, починаючи від Народного руху, від якоїсь коаліції із донецькими кланами в 98 році, ПРП, „Наша Україна”, „Батьківщина”. Чия б корова мичала, а ваша б мовчала, пане Володимире. Як і ваша, так би мовити, мораль письменницька, то ганьба по бандерівцях, і то оспівування бандерівців. Таких політичних проституток в наступному парламенті бути не може. Дякую.
Шановні народні депутати, я просив би, зараз ще виступ. Ну я. Ну зараз буде репліка. Зараз виступимо, тоді репліка, ну, одну хвилиночку. Я оголосив, Андрій, я прошу вас, може аргументи буде зараз. ну зараз Виступить Ігор Рафаїлович і буде репліка. Ну ми ж домовились. Ну зараз буде репліка, ну одну хвилиночку можна зачекати? Буде зараз репліка. Ігор Рафаїлович, будь ласка. Я ж оголосив. Зараз буде репліка, одну хвилиночку. Я прошу вас, одна хвилина на репліку тільки буде.
Шановний Володимире Михайловичу!
Я прошу заспокойтеся усі.
Шановні депутати! Я хочу повернутися до проблеми газу. Уявіть собі слідуючу політику. Всі теплові станції вимагають вугілля відповідної калорійності - 5 тисяч кілокалорій в кілограмі, для цього вугілля треба збагачувати. Але збагачення коштує дорого. Набагато дешевше брати дешеве вугілля, погане вугілля і робити подсвітку газом по 40 доларів за тисячу кубів метрів, бо цей газ є дешевий. І так всі електростанції переходять на бідне вугілля з підсвіткою газу по 40 доларів за тисячу кубічних метрів. Є металургія, треба вдувати вугілля в доменні печі. Але набагато дешевше замість робити розмелювання і таке інше вдувати природній газ, який дуже дешево коштує по 40 доларів. І так вся металургія переходить на вдування природним газом по 40 доларів. Комунальна сфера замість того, щоб модернізувати котли переходить на дешевий газ по 40 доларів. Вся держава перейшла на дешевий газ по 40 доларів, що робить розумна Росія? Розумна Росія чекає певного моменту і в певний момент піднімає газ до 232 доларів за тисячу кубічних метрів. Що має робити в тому ділі Україна? Вона має переповзти перед Росією і просити, що треба робити перехідний момент і так далі. Що повинні ми робити, як Верховна Рада в такій ситуації? В такій ситуації ми повинні бути розумні. Я розумію, що треба критикувати уряд за те, що він зробив не правильний, скажімо, договір, що цей договір невигідний і так далі. Але ця критика має сприяти посиленню цього уряду. Уряд має бути сильний для дальших договорів. На місце цього уряду прийде інший уряд, але і він має бути сильним українським урядом. Оце має бути основна наша політика, вона має бути політика безперервних переговорів з Росією. Але уряд має виходити, як сильний уряд, а не як слабий уряд. І ось таку політику ми в парламенті повинні тут робити. Дякую.
Право на репліку має Володимир Яворівський. Будь ласка. Після того ще дві фракції заявили: фракція „Регіони України” і СДПУ(о). Буде виступати Ігор Шурма.
Тут кажуть, що мене Кендзьор двічі згадав, то, я, мабуть, маю дві хвилини. Але я їх не буду, я не буду зловживати вашою увагою. Я хочу сказати ось що. Людина, яка дуже хвора манією величі, їй велич не потрібна, вистачить і самої манії, і в цьому переконались. Це раз. Друге. Шановний мій колего, пане спортсмен! Ви справді хворі манією величі, бо я зовсім не мав вас на увазі, що ви є пристарілим парубком, я мав на увазі зовсім іншу людину, набагато розумнішу і толерантнішу ніж ви. Дякую.
Ігор Шурма, будь ласка. Від двох фракцій: СДПУ(о) і „Регіони України”.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]], „Опозиційний блок НЕ ТАК!”. З великим сумом вийшов я сьогодні на трибуну, тому що через рік після революції я ніколи в житті не думав, що чистими руками будуть смикати за коси, а ми повинні на це все дивитися. Ну, якщо вже самі говорять про те, що тут є маніакально-депресивні синдроми, то я вам додам, що ближче до 26 березня, тим глобальніші, технологічніші, інформаційні потрясіння в Україні. Остервеніння, скавління в пошуках ворога знаменує швидше агонію в деяких рядах, а не здоровий глузд. І вже 5 рік поспіль Україна здригається від потрясінь справи Гонгадзе. Хоча, що сьогодні можна сказати про Мельниченка – де він? Що робиться? Нічого! Об’єднані соціал-демократи давним-давно звикли до тих звинувачень, які всі на нас вішають. Я це дивуюсь як ми договорились до того, що ми їх причетні до розп’яття Ісуса Христа. Але те, що сказав у прямому ефірі вже на сьогоднішній день звільнений міністр юстиції, напевне, потребує абсолютного тлумачення. Організатор всіх негараздів Віктор Медведчук. Я дякую Головатому за те, що він на кінець визнав, що цей чоловік володіє великим талантом організатора. Хоча ніякої дотичності до тих фактів він не має. Тому що в Адміністрацію Президента він прийшов через 2 роки, коли зник Гонгадзе, коли Головатий показував свою білизну на митному контролі. Уряд звільнили ще пізніше. Але, тим не менше, я не буду агітувати у зміни і відношення до Віктора Медвечука, воно є у кожного усталене. Але хотів би сказати, що людина, яка постійно перекручує факти, вона заслуговує на експертизу. Я впевнений, що йому прийдеться ще працювати в органах державної влади. Я знаю, що він іде від блоку. Я би вам порекомендував, зробіть експертизу. Якщо він є публічна людина, оприлюдніть результати його психічного і фізичного стану здоров’я. Якщо він є публічний чоловік, він повинен це забезпечити. А цим колегам скажу. Коли ви говорите про недоторканість, то сьогодні ми почули, як голосували за недоторканість депутатів. Соціал-демократи не голосували. А ви проголосували, той, хто бреше, на тому і шапка горить. А що стосується адмінресурсу, то я вам мушу сказати одну таку річ. Оцим плакатом блок „Наша Україна” перевели весь парламент у ворогів народу, але випустили плакат без тиражу. Дякую.
Шановні народні депутати, шановні колеги! Очевидно, нам треба всім заспокоїтись. Я хочу одне сказати, шановні колеги. Тривалий час в сесійній залі, отут поруч з нами пропрацював Зубченко Микола Михайлович. Йому виповнилось сьогодні 65 років. Він бачив багатьох депутатів, бачив різні пристрасті. Тому давайте його привітаєм, що він з нами працював, побажаємо міцного здоров’я. Ну, його нема, але він слухає про що ми говоримо. О, якщо ви не заперечуєте, є, коли він зайде, то ми вручимо йому квіти. Я думаю, що це нас всіх заспокоїть і примирить зараз. От є. Миколо Михайловичу, якщо ви не заперечуєте, порушується. традиція, давайте я привітаю. Шановні народні депутати! Я не маю права, ще не скористалися правом на виступ за наслідками перерви дві фракції: „Відродження” і УНП. Українська Народна Партія, будь ласка.
Шановні народні депутати! Іван Заєць, Український Народний Блок Костенка і Плюща. Я виступаю від позиції двох цих фракцій. Ми дуже стурбовані, що Верховна Рада нагнітає цю ситуацію, що ми переходимо всі межі, поливаємо один одного брудом, що ми не хочемо вирішувати політичні питання, не хочемо приймати закони, які пішли б на користь Україні. Це не личить нам, це не личить Верховній Раді так поводитися. Ми демонструємо дуже низький рівень культури. І коли люди дивляться. Не перебивайте мене, бо це стосується і вас, шановні депутати, той, що сидите тут під одним із синіх прапорців. Це не личить так поводитися, тому що ми є представники народу. І народ дуже ображається, що вони сподіваються на нас, що ми будемо тут працювати на їхні інтереси, на інтереси України, а бачать, що люди за своїми корпоративними інтересами, за своїми особистими інтересами забули за все. І тому ми маємо сьогодні цю кризу політичну, давайте відверто говорити, в Україні, з якої треба шукати вихід. І вихід найкраще б знайти було – це все-таки через правові механізми. Треба було мати Конституційний Суд. А ви, знаючи того, що ви чините неправильно, це я до парламентської більшості звертаюся, відправляєте у відставку уряд, тобто послаблюєте нашу владу, зокрема і на переговорах з Москвою, а тут плачете, що у нас таки поганий Президент, у нас поганий уряд, а самі ззаду встромляєте ніж цій владі. Так не роблять патріоти України. Патріоти у країні, коли тиск чиниться на державу, з будь-якого боку, чи це з Москви, чи з Ізраїлю, чи з Сполучених Штатів Америки, вони об’єднуються, об’єднуються разом перед цією загрозою, об’єднуються разом із своїми громадянами. А те, що я чую, то я бачу просто, як одні клани борються з іншими кланами, тому що зрозуміло, що в Верховній Раді мало професійних політиків, а дуже багато олігархів, дуже багато людей прийшли використати владу як найрентабельніше підприємство для самозбагачення. І сьогодні ви рвете на шматки цю Україну, розриваєте її енергетичну систему, розриваєте єдність. Тому Український Народний блок і фракція „Відродження”, ми все-таки закликаємо вас припинити це взаємопоборювання, закликаємо вас об’єднатися навколо національних інтересів України. Не забувайте, що у нас Україна одна, що наш народ виборов цю Україну, він проголосував, він хоче, щоб тут нормально жили люди, а не щоб ви дерли шкуру з цього народу і ганьбили Україну на всі світи. Тому не перекрикуйте мене, не перекричите! Я тут уже багато років відстоюю національні інтереси і буду їх відстоювати. Дякую.
Шановні народні депутати! Шановні народні депутати! Ми домовилися, що ми розглянемо законопроекти, які ми визначили на сьогодні. Після того підведемо підсумки нашої роботи. Ми мали зараз розглядати законопроект номер 8687-1, але ми обговорювали на погоджувальній раді і дійшли до висновку, що оскільки зараз немає консолідованої підтримки, то відкласти, доопрацювати цей законопроект. Я маю на увазі про внесення змін до Закону про вибори з тим, щоб люди, які не потрапили в список з різних причин на основі рішення могли отримати таке право. Немає підтримки – навіщо зараз розглядати? Ми домовилися, що ми відкладемо його на лютий місяць, якщо немає застережень. Тому зараз оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до Закону України "Про дипломатичну службу" [[щодо кандидатур на призначення на посади]]. Доповідач – секретар Комітету у закордонних справах Шибко Віталій Якович. Будь ласка, Віталій Якович.
Я дякую, Володимире Михайловичу. Шибко, соціалістична фракція. Шановні колеги, мова йде про те, що на сьогоднішній день існує у нас Закон України „Про дипломатичну службу”. Нагадую, що цей закон був прийнятий в 2001 році, і він визначає правові засади та порядок організації діяльності дипломатичної служби як складової частини державної служби, а також особливості правового статусу державних службовців, які перебувають на дипломатичній службі. Сутність цього законопроекту, що вноситься, визначається, що у частину третю статті 13 треба внести такі зміни: „призначення на дипломатичні посади та звільнення з них” доповнити положенням, у відповідності до якого міністр закордонних справ проводить консультації щодо кандидатур на черговому засіданні Комітету Верховної Ради у закордонних справах, яке відбувається не пізніше ніж за один місяць до внесення подання Президенту України, як правило. Присутність кандидатури на посаду надзвичайного і повноважного посла України, постійного представника України при міжнародній організації на цьому засіданні є обов’язковим. Результати консультацій заносяться до протоколу чергового засідання комітету. У чому позитив цієї зміни. Прийняття законопроекту дозволить конкретизувати процедуру консультацій щодо кандидатур надзвичайного і повноважного посла України або постійного представника при міжнародній організації, які повинні проводитися у відповідності до частини третьої статті 13 закону. Я хочу наголосити, шановні колеги, що так існує в усьому світі: саме представницькі органи визначають, кому бути, а кому не бути на посаді в тій чи іншій країні як повноважного представника. Ми до цього приходимо, як кажуть, ще таки повільніше, тому що ми тільки мовимо про консультації, щоб не входити в поле Конституції. І далі. Тут було зауваження від нашого управління, яке я озвучу теж, що результати консультацій заносяться до протоколу чергового засідання комітету, фактично, дублює відповідні норми Закону України про комітети Верховної Ради України. В статті 20 вказано, що в протоколі зазначається прийняття рішення, рекомендації, висновки. Тому комітет з цим погодився, він розглянув це питання, одноголосно було вирішено питання підтримати цей законопроект і є така пропозиція, щоб прийняти його в першому читанні з урахуванням висловлених зауважень. Дякую.
Дякую, вам також. Шановні колеги, я думаю таким чином поступимо: попросимо першого заступника міністра Антона Денисовича Бутейко висловити позицію Кабінету міністрів і зокремаМіністерства закордонних справ, а після того ми будемо визначатися. Немає заперечень? Антон Денисович, будь ласка, мікрофон візьміть. Ну, якщо зручніше тут, будь ласка. Будь ласка, якщо вам буде зручніше тут, то тут хай буде краще.
Шановний голово, шановні народні депутати України, вітаю вас і хотів би сказати, що на даний час, відповідно до звернення голови Верховної Ради, був лист міністра закордонних справ України, яким Міністерство закордонних справ України висловлювало свою згоду на механізм консультацій. І тому ми вважали, що у цій ситуації механізм працює і ще додаткового затвердження цього механізму у Законі не, немає потреби, у додатковому затвердженні. Якщо ж ви вирішите все-таки робити це, то я хотів би попросити, щоб врахували наступне. Перше, призначення послів, чи представників України при міжнародних організаціях, воно, однозначно, передбачає певний ступінь конфіденційності. Тому що, якщо кандидат на посаду проходить консультації, то необхідно, щоб ця інформація не виходила за межі комітету, тому що буде ще передбачатися механізм одержання агремана. І, звичайно, у цьому зв’язку було б важливо, щоб захистити цю людину, яка буде кандидатом на посла. Друге. Тому я пропонував би, щоб після слів „міністр закордонних справ проводить консультації” додати слова „у конфіденційному порядку”. Друге. Очевидно, що самі консультації можуть відбуватися до внесення подання Президенту України. І у цьому зв’язку немає доцільності включати термін, за який це має відбутися. І третє. Є такий момент. Ми на практиці зіштовхнулися із фактом, коли Комітет у закордонних справах розглядає деякі питання і не має кворуму. Тому я хотів би запропонувати, щоб було враховано, що коли будуть консультації, на черговому засіданні Комітету Верховної Ради у закордонних справах, де має бути кворум. І це момент був би врахований. Але я повторюю, ми зараз співпрацюємо із Верховною Радою і комітетом, і ці консультації відбуваються. Дякую.
Дякую, Антоне Денисовичу. Шановні народні депутати, тут виникла пропозиція коротко обговорити, обмінятися думками з приводу цього законопроекту. Так, Юрій Кармазін, немає? Сергій Шевчук, будь ласка. Підготуватися Миколі Садовому, якщо є.
Шановний Голово, шановні колеги, шановний Антоне Денисовичу. Ми завжди прислухалися до вашої думки як досвідченого дипломата. Але, на жаль, сьогодні ви трішки не згідні з тим, що пропонує автор законодавчої ініціативи і той, що пропонує комітет профільний, парламент. І це викликає певне здивування. Адже подібна практика консультацій в комітеті тих осіб, які будуть призначені на високу посаду надзвичайного і повноваженого посла нашої держави в інших державах або представників України в міжнародних організаціях, мала місце, і вона себе виправдала. Пізніше вона була припинена і, на жаль, мали місце інші факти, коли українського посла у сусідній державі було поліцію затримано у п’яному вигляді за кермом, а пізніше цей посол перейшов на дипломатичну службу в іншу державу, правда на інший континент. Були випадки взагалі непрофесійної діяльності послів, коли колишній представник Адміністрації Президента поїхав послом і говорив, доказував, що основне багатство України – це сало в шоколаді. І подібні речі, тому парламентський контроль це необхідна процедура. Назначення представників нашої держави за кордоном. Парламентська дипломатія взагалі доповнює дипломатію кадрову. Вона має свої особливості. Вона завжди більш відкрита, більш гостра, без того дипломатичного гриму і більш об’єктивно висвітлює проблеми, події і ситуацію, яка складається навколо України. Нагадаю, що представники Верховної Ради України досить активно приймають участь в міжнародних організаціях, я приведу лише один приклад, що Олег Білорус, народний депутат України, був обраний на високу посаду Віце-президента Парламентської асамблеї ОБСЄ. І не лише обраний, але й домігся, що столиця України, місто Київ стане місцем проведення щорічної сесії Парламентської асамблеї ОБСЄ в 2007 році. Це велика честь після як були такі подібні заходи проведені у Вашингтоні, Брюсселі і наступне це буде столиця, місто Київ. Тому консультації в парламенті носитимуть не лише контролюючий характер, про що, мабуть, переживає Міністерство закордонних справ, а й більш рекомендаційний характер для того, щоб майбутні дипломати, представники держави почули думку парламенту. Звичайно, при умові, якщо в комітеті не буде одіозних фігур і деяких парламентарів, які мають заплямовану репутацію сексота колишнього і кличка „спортсмен”, до таких, безумовно, прислухатися не потрібно. Нагадаю, що саме Верховна Рада згідно Конституції України повинна формувати засади зовнішньої політики і національної безпеки і законопроект відповідає цим вимогам. Дякую.
Так, Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України. Василь Надрага. Не бачу. Іван Заєць. Немає?
Микола Садовий, фракція Соціалістичної партії України, Кіровоградщина. Що стосується даного законопроекту, то він передбачає закріпити процедуру проведення консультацій в Комітеті Верховної Ради у закордонних справах щодо кандидатури на посади Надзвичайного і повноважного посла України, постійного представника України в міжнародних організаціях. Це повинно, безумовно, стати нормою таке. Бо починаючи з 1 січня 2006 року ми живемо в парламентсько-президентській Республіці хто б чого не хотів, але слід визнати цей факт, що нам залишився невеликий такий період до нових виборів, парламентських виборів, і після парламентських виборів завершиться оцей перехідний період і Україна повністю перейде на рейки парламентсько-президентської республіки. Раз переходить Україна на рейки парламентсько-президентської республіки, то підвищується роль якраз Верховної Ради, її комітетів щодо прийняття того чи іншого рішення. А також і до тих консультацій, до яких потрібно прислуховуватися, щоб парламент мав контроль над всіма гілками влади. В тому числі і що стосується дипломатичного корпусу, тому що парламент тепер відповідає не тільки за формування уряду, а і за ті дії, які здійснюються, запроваджуються в життя уряду, за те, що буде у державі. Вважаємо за доцільне, безумовно, підтримати ті норми, що стосуються запрошення такого широкого загалу, тоді, коли обговорюються кандидатури, в тому числі з представників Міністерства закордонних справ, включаючи і робочі наради, зустрічі з членами комітету і інші консультації. Соціалісти, підкреслюю, що соціалісти підтримують законопроект в першому читанні. Парламент після 26 березня вже буде інший з іншими функціями. І ще раз підкреслюю, що він уже бере відповідальність не лише за те, щоб дати згоду на затвердження того чи іншого міністра, а він уже має відповідати і за ті наслідки роботи уряду, які буде мати уряд. Тому необхідно приймати цей законопроект у першому читанні і я закликаю всіх депутатів проголосувати за це. Цей законопроект край необхідний.
Так. Шановні народні депутати, записались так же Заєць, Асадчев, Осташ – не бачу. Геннадій Йосипович Удовенко мікрофон, будь ласка. І запросіть народних депутатів до сесійної зали з тим, щоб ми могли голосувати. Мікрофон Геннадія Йосиповича Удовенка.
Дякую, шановний Володимире Михайловичу. Дійсно, сьогодні мова йде про підвищення ролі Верховної Ради в державних справах, в тому числі і закордонних справах. Один мій колега виступав і говорив, що Верховна Рада формує засади зовнішньої політики. Друге. Я хотів би привернути увагу до пропозиції Антона Борисовича Бутейко. Він вперше зазначив, що уже є механізм консультацій відповідно до обміну листами між Головою Верховної Ради і Міністром закордонних справ Зленком. Міністерство закордонних справ інформує, комітет відповідний, приходять кандидати на ці засідання. Він діє сьогодні. Але я хотів би як і колишній дипломат наголосити дуже важливу думку про і пропозицію Бутейко про необхідність керуватися конфіденційності при розгляді кандидата. Сьогодні, скажімо, ну, на консультаціях комітет визнав недоцільним його призначати конкретну країну, але в іншу країну він може бути. Але, коли його вже не відхилили чи якісь негативні рекомендації комітет виніс, це може нанести удар по висококваліфікованій людині. І останнє. Якщо приймати цей закон, його, безумовно, тільки треба приймати в першому читанні. І останнє. Факт, не, колега Шевчук сказав, що про одного дипломата: „Кваліфікований, але був п’яний за кермом”. Не був він п’яним за кермом. Його підставили. І це дуже досвідчена людина. І, слава Богу, що ми не втратили такого висококваліфікованого дипломата. У нас їх не так багато, дякую.
Так, шановні народні депутати! Обговорення проекту закону завершено. Ні, вас не було, ми просто завершили. Якщо наполягаєте, будь ласка, Іван Олександрович.
Павло Мовчан, Українська Народна Партія. Шановні колеги, шановний Володимире Михайловичу! Зрозуміла річ, що та практика, яка сьогодні запроваджена, коли фактично парламент не має жодного впливу і жодної можливості впливати на зовнішню політику. Так склалася у нас практика. На превеликий жаль, це сталося тоді, коли вузькі групові інтереси, які, власне, були заклопотані тим, як перепроводжати кошти з України за межі України в іноземні банки, сформували той дипломатичний корпус, який займався і сприянням деребану України. І я думаю, що та пропозиція, яка надійшла, вона повертає до висхідної точки, коли парламент дійсно втручався і мав безпосередній вплив на формування тих чи інших зовнішніх векторів. І тому треба підтримати цю ініціативу. І я хотів би, щоб ми нагадали ще і про те, що було, я 8 років був в комісії на ту пору називалась Комісія Верховної Ради з питань закордонних. Ми впливали, ми обговорювали, ми рекомендували. Ми, таким чином, брали певну частину відповідальності на себе. І я думаю, нічого від цього не станеться про те, що робить як застереження Антон Денисович Бутейко, що це і зумовлено особливою специфікою діяльності дипломатичного корпусу. Ви ж знаєте, що ми тільки-тільки сформували своїх дипломатів. Ми мали радянського розливу дипломатів. І коли не поїдеш будь-куди, в яку державу ми зустрічалися з людьми некваліфікованими, вчорашніми, які не знали навіть, що таке Україна, вони навіть не володіли державною мовою. Я думаю, що така практика мусить бути забута. Але, користуючись нагодою, Володимире Михайловичу, я особисто вас і весь депутатський корпус, і всіх радіослухачів хочу запросити сьогодні на вечір до Будинку вчителя, де ми відзначаємо День Соборності України, щоб та інтонація, яка прозвучала з уст Івана Олександровича Зайця, нагадала, що навіть у часи найбільшого лихоліття, коли Україна була поділена, коли вона розшматована, вона знайшла політичну волю для того, щоб об’єднатися. І ми у 1990 році, провівши ланець об’єднання від Львова до останніх меж України нагадали, що ми Україна, нація древня, що ми можемо знайти завжди порозуміння і ту платформу, коли національні інтереси є найвищими для нас, для України і для українців. Дякую за увагу.
Шановні народні депутати! Перед голосуванням. Те, що нам потрібно зміцнити співпрацю відповідних комітетів з відповідними міністерствами, у даному разі йдеться про Комітет у закордонних справах, з питань європейської інтеграції, з Міністерством закордонних справ це очевидно, і механізм, в принципі, передбачений в діючому законі. Водночас, я поцікавився у нашому Комітеті з питань закордонних справ, скільки було узгоджено або відбулися консультації хоча б формальні при призначенні нових послів. Якщо я не помиляюся, Антон Денисович, десь майже три десятки нових послів призначили, і комітет сказав, що фактично ніяких консультацій не відбувалося. Тому, коли пропонується перейти на якісь формалізовані стосунки, це ознака того, що ми не налагодили співпрацю, у нас немає контактів, а нам потрібно, очевидно, їх зробити. Я думаю, що будь-яка норма закону, якщо не буде бажання і довіри, вона не дозволить нам мати таку співпрацю. Таку співпрацю. Тому можна було б погодитися, я думаю, що і уряд підтримає таку пропозицію, - прийняти за основу, а далі ми подивимося, в якому форматі нам виписати, щоб ми, дбаючи, мабуть, про спільну позицію, не зашкодили. В даному разі з приводу того, що говорив Геннадій Йосипович Удовенко. Немає застережень? Тому я пропоную, шановні колеги, прийняти пропозицію комітету і прийняти за основу проект Закону про дипломатичну службу щодо кандидатур на призначення на посади. Реєстраційний номер 5656. За основу прошу голосувати. [[11:42:24]] За-231 Рішення прийнято. По фракціях, будь ласка: "Регіони України" - 47, комуністів – 49, Народна партія - 36, "Наша Україна" – 1, „Блок Тимошенко” - 22, СПУ - 20, Народний блок - 18, СДПУ(о) - 12, Українська Народна Партія – 3, „Відродження” - 2, промисловців і підприємців – 10, Народний Рух України, „Реформи і порядок” - нулі, „Єдина Україна” – 7, позафракційні - 4. Шановні народні депутати, шановні народні депутати, давайте порадимося. Тут підходять народні депутати і пропонують зараз нам закрити сесію з тим, щоб у вас була можливість сьогодні від’їхати на округи, хто планує це зробити. Немає заперечень?
Тоді дозвольте, шановні колеги, декілька слів, які стосуються нашої законотворчої роботи. Нема застережень?
Шановні народні депутати, шановні колеги! Ми за складних умов завершуємо восьму сесію. За всього розкиду емоцій, суджень та висновків, які викликала нинішня сесія в українському політикумі та суспільстві, принаймні один з цих висновків виглядає незаперечним і спільним для нас усіх, а саме: Верховна Рада стала реальним центром політичного і державного життя, реальним і впливовим. І від нас буде залежати, наскільки ми зможемо скористатися, розпорядитися цією впливовістю. Чому я про це кажу, тому що неоднозначні думки і неоднозначні оцінки діяльності Верховної Ради України. Я думаю, що ми всі – одні більше, одні менше – додаємо для того, щоб Верховна Рада оцінювалася критично. Але, я думаю, загалом, що це критична оцінка нашого суспільного життя, нашого суспільного стану, і про це ми маємо говорити. Цілком очевидно, що нам потрібна перерва до наступної сесії, до першого вівторка лютого, щоб ми могли зупинитися, осмислити те, що відбувається в українському політикумі, те, що відбувається в українському житті, а головне – утриматися в цей час від ярликів, від намагань якомога дошкульніше, якомога вразливіше сказати один про одного, сказати про опонента. Я думаю, що нам потрібно провести цивілізовано вибори і підготуватися до виборів, не шляхом заклинань і запевнень, що буде відсутній адміністративний ресурс, а просто виключити можливості цього адміністративного ресурсу і, врешті-решт, дати людям можливість, щоб вони визначилися, яку програму вони хочуть бачити, яких політиків вони хочуть бачити і яку лінію вони хочуть бачити України у внутрішньому і зовнішньому житті. Головне – щоб ця лінія відповідала національним інтересам і щоб ми не перебрали один в одного право і стверджували про монополію на патріотизм. Ця лінія, ця позиція мала б відбивати ті глибинні інтереси, яких прагнуть люди: вони хочуть безпеки, вони хочуть стабільності, вони хочуть держави, яку б вони могли поважати і яка б поважала їх і захищала їх інтереси. Я думаю, попри всі складнощі, добре, що дискусія йшла в стінах Верховної Ради. До певної міри саме Верховна Рада забезпечує рівновагу і діалог у суспільстві. Яких виявів, яких форм набуває цей діалог. Це свідчить про нашу культуру загалом, про складність тих процесів, які відбуваються в Україні. Я думаю, принагідно, варто згадати про те, що ми напередодні свята - Дня соборності. Але склалася така традиція у нашій історії, у нашому житті, що це свято засвідчує і нашу здатність, і наше розуміння того, які стоять проблеми і виклики перед Україною, але це розуміння завжди обертається протистоянням. Згадаємо 22 січня, багато років тому назад, єднання після того роз’єднання. Згадаємо події, які відбулися і пов’язані вони були з президентськими виборами. Коли, фактично, ми досягли консенсусу розуміння того, що потрібно Україні. Але після того, практично, нічого не зробили, щоб зв’язати, зшити Україну, яка є гарно скроєною, але погано зшитою, в територіальному, світоглядному, в економічному, психологічному, інформаційному і інших вимірах. Я хотів би сьогодні, щоб ми всі разом, шановні колеги, закликали до порозуміння. Закликали до того, що нам потрібно відмовитися від пропозицій і закликів, які не будуть реалізовані, які пропонують лише видовища замість хліба і які, знову ж таки, призведуть до роз’єднання, до роз’єднання України. Всупереч цьому, я хотів би зазначити, шановні колеги, що Верховна Рада робила свою справу і намагалася робити її непогано, у, поруч із основним масивом законодавчих актів, які потрібно було розглянути. Я звернуся лише до сухої статистики. Вона у нас є, я хотів би, щоб її почули люди і щоб ми самі себе не принижували, водночас, дбаючи про те, що ми хочемо отримати підтримку в людей. Вони нас вибірково любити не будуть. Вони нас будуть поважати тоді, коли ми будемо робити ту справу, яка потрібна Україні. Я хотів би, шановні колеги, коли ми говоримо про ті рішення, які прийняла Верховна Рада, щоб ми за ними не бачили злі підступи – це оцінка непрозорості і не вигідності рішень, і ми, мабуть, ще їх відчуємо, які були прийняті для України. Це відсутність серйозної, довірливої розмови, це відсутність співпраці, відсутність співпраці, яку нам раніше нав’язували, а зараз взагалі нічого не хочуть робити. От як ви. Ми рухаємося різними колонами. І суспільство живе за своїм напрямом, за своїм вектором. Зіткнення бувають лише на вулицях, як це було рік тому назад. Нам не потрібно революцій, нам не потрібно шукати збурень і сподіватися, що на хвилі революцій ми можемо здобути підтримку людей. Це не правильний шлях. Революції нікого не робили щасливими принаймні у найближчі 10 років після того, як вони відбувалися. Тепер за результатами роботи. Ви знаєте, шановні колеги, що було внесено на розгляд цієї сесії, яку ми завершуємо, 805 питань. Ще 91 законопроект ми додатково включили до порядку денного. За 48 днів пленарної роботи відбулося 72 у нас засідання. Обговорено і прийнято рішення з 640 питань. Ми провели п’ять парламентських слухань. У нас було сім днів уряду. Я думаю, є кому у нас добавляти, якщо мало. Ми вчасно прийняли бюджет України. Я хотів би сказати, шановні колеги, бюджет прийняла Верховна Рада України, знайшовши додатково 10 мільярдів гривень. Ми розглянули низку законів, які стосуються такого чутливого питання, як вступ до СОТ. Але водночас, шановні колеги, я просив би, щоб ми і далі, працюючи над цим питанням, звернули на постанову Кабінету Міністрів, в якій зафіксовані негативні моменти і втрати, які зазнала Верховна Рада від прийняття цих рішень. Позитиву поки що там немає. Там є одні втрати. Але превентивних заходів для того, щоб унеможливити ці втрати, на превеликий жаль, ми не побачили, бо є йде констатація, а не робота на випередження, на упередження. За час роботи ми прийняли 622 проекти законів. У тому числі прийняли або підтвердили як закони 220 документів. Ухвалили у першому, другому читанні 72 законопроекти. А з початку скликання Верховна Рада України прийняла 1150 законів. До речі, я хотів би сказати, проти попереднього періоду це майже на 100 законів більше. Ми прийняли 340 постанов. Я хотів би, шановні колеги, сказати, що за тематичною спрямованістю найбільше навантаження несли такі комітети, як комітети з питань економічної політики, власності і управління народним господарством та та інвестицій. Комітет з питань фінансів і банківської діяльності, комітет з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності. З числа прийнятих законів на час завершення сесії підписано і вступили в дію 139 законів. При цьому, шановні колеги, я хотів би підмітити одну особливість, 55 законів, які набрали чинності, це закони, які, це документи, які пропонували Президент і Кабінет Міністрів України. Це значно більше ніж в попередні періоди. Решта, 44,5%, це результат законодавчої ініціативи народних депутатів України. І відносно ще одного моменту, шановні колеги, щодо співпраці з Кабінетом Міністрів, з Президентом України. Я хотів би сказати, що Президент України Віктор Андрійович Ющенко вніс до Верховної Ради України 50 законопроектів, точніше 47, а три підтвердив від попереднього Президента. Прийнято як закони 39, у першому, другому читанні прийнято 1 і відхилено 7. Це надзвичайно високий результат і свідчить про те, що попри всю складність, попри усю строкатість Верховної Ради України, Верховна Рада приймає ті рішення, які є обґрунтованими, які є конче потрібними для країни. І наостанок, шановні колеги, я хотів би сказати, що тут, в сесійній залі, було виголошено майже 4 тисячі запитів, майже 4 тисячі запитів. Запити, які адресувалися до Президента України, і це менше 1%. Левова частка, це запити 26% до Кабінету Міністрів і до Генеральної прокуратури України, майже 23% запитів. Зараз, шановні колеги, в портфелі Верховної Ради України на опрацюванні перебуває 1 тисяча 677 законопроектів. Комітети пропонують розглянути на наступній сесії, дев’ятій сесії, трохи більше чверті, враховуючи обмежені можливості для роботи Верховної Ради України. Шановні колеги, я хотів би висловити переконання, тверду надію, я вважаю всіх нас, усієї Верховної Ради України, що ми забезпечимо політичний діалог у суспільстві під час проведення парламентської кампанії і ми забезпечимо виконання Верховною Радою її не менш важливої функції законодавчої. Я хотів би подякувати всім вам за роботу і побажати успіху в ході виборчої кампанії, щоб якомога більше тут було людей, які б довели свою професійність, свою здатність, свій патріотизм за умови відсутності чиєїсь монополії на патріотизм. Ми всі любимо Україну, можливо, кожен бачить по –своєму Україну. Добра вам і щастя. Дякую.
Шановні народні депутати! Відповідно до Конституції України наступна п’ята сесія Верховної Ради України четвертого скликання розпочнеться о 10 годині 7 лютого. Восьма сесія Верховної Ради України четвертого скликання оголошується закритою.