Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 110 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 112 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika, i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Slobodan Veličković, Vesna Stepić, Snežana Bogosavljević Bošković . Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici, pored predstavnika predlagača: mr Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, mr Verice Kalanović, ministarke regionalnog razvoja i lokalne samouprave, prof. dr Žarka Obradovića, ministra prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, Gorana Kneževića, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, prof. dr Zorane Mihajlović, ministarke energetike, razvoja i zaštite životne sredine i prof. dr Slavice Đukić Dejanović, ministarke zdravlja, pozvao da sednici prisustvuju i Vlajko Senić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede, Ljubica Matić, pomoćnik ministra finansija i privrede, Nada Mirković, načelnik u Ministarstvu finansija i privrede, Irina Stevanović Gavrović, načelnik u Ministarstvu finansija i privrede i Tanja Đelić, rukovodilac grupe u Ministarstvu finansije i privrede. Nastavljamozajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 2, 3. i 4. dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Ivan Joković. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovani ministre, predstavnici Vlade, poštovani narodni poslanici, pre nego bilo šta kažem o predlogu Zakona o budžetu potrebno je ukazati na stanje javnih finansija u trenutku usvajanja Zakona. Zakon usvajamo na isteku godine u kojoj beležimo budžetski deficit 6,7% BDP. Ova Vlada je nasledila najgore stanje u oblasti javnih finansija u poslednjih 12 godina. Za servisiranje tekućih obaveza nedostajale su dve milijarde evra, za servisiranje javnog duga još tri milijarde. Prethodni govornici su se pozivali na ocenu Fiskalnog saveta, ali čini mi se, selektivno, izvlačeći iz konteksta pojedine rečenice. Kako Fiskalni savet upozorava na ozbiljnost problema i opasnosti koje prete u trenutku usvajanja Zakona o budžetu za 2013. godinu. Predloženim budžetom za 2013. godinu planirano je snažno smanjenje deficita države sa 6,7% BDP iz 2012. godine na 3,6% BDP, sa oko 220 milijardi dinara na 132 milijarde dinara. Oštro smanjivanje deficita, potrebno je da bi se na kraju 2013. godine zaustavio nekontrolisani rast javnog duga. Javni dug je od 2008. godine udvostručio svoje učešće u BDP sa 30% BDP na 60%. Ukoliko bi se slični trend nastavio u 2013. godini, sigurno bi došlo do krize javnog duga, a to bi imalo za posledicu makroekonomsku nestabilnost, veliki pad BDP i ras nezaposlenosti. Imajući ovo u vidu, potrebno je definisati naša očekivanja o Zakonu o budžetu za 2013. godinu, ali ne spisak lepih želja već objektivno očekivanja od države. Predlogom Zakona o budžetu za 2013. godinu Vlada je sebi postavila visoke ciljeve, pre svega smanjenje deficita na 3,6% BDP. Vlada je mogla da odredi niže, lakše, ostvarljive ciljeve, pa kada budemo analizirali realizaciju budžeta za 2013. godinu, bilo bi sigurno u lagodnijem položaju. Umesto toga, Vlada je hrabro i to jeste za poštovanje postavila visoke ciljeve koje nije lako ostvariti. Time je pokazala visok stepen odgovornosti i iskazala spremnost da do kraja sprovede korenite reforme u oblasti javnih finansija. Prihodi republičkog budžeta u 2013. godini planirani su, slažem se, optimistički, ali Fiskalni savet očekuje da će se ostvariti i ja tu nemam šta da dodam, osim da je to posledica strukturnih mera koje je Vlada preduzela u prethodnom periodu. Kada govorimo o rashodima, primetno je da se najveće povećanje odnosi na kamate, socijalnu zaštitu i poljoprivredu. Takođe, primetan je visok stepen razumevanja za probleme lokalnih samouprava, uprkos oprečnim stavovima uglednih ekonomista. Ovo je prepoznala i Stalna konferencija gradova i opština koja je pozitivno ocenila predlog Zakona o budžetu. Istovremeno, primetne su uštede u materijalnim troškovima i smanjenje subvencija. Iz predloga Zakona o budžetu, jasna je strategija Vlade, pre svega stabilizacija javnih finansija i smanjenje duga. Prvi koraci ka stabilizaciji javnih finansija su već učinjeni i dali su očekivane rezultate. Predlog Zakona o budžetu koji je pred nama je najvažniji dokument koji Vlada radi u ovoj godini. Nadam se da će realizacija budžeta najpre zaustaviti negativna kretanja i omogućiti dalje smanjenje budžetskog deficita. Privredni rast i ekonomski oporavak Srbije.
Sledeći za reč prijavljen je Radojko Obradović.
Budžet je najvažniji dokument koji stiže u toku godine u Parlament. Činjenica da je prvi put posle više godina budžet stigao u zakonskom roku, to je do 1. novembra, takođe i činjenica da će prvi put budžet posle više godina biti usvojen pre zakona, pre predviđenog roka, bar se tako nadamo, a to je 15. decembar. Ta činjenica izazvala je opštu radost kod govornika i u javnosti. Ta činjenica govori upravo o dubini ekonomske i političke krize u kojoj se Srbija danas nalazi. Ako se radujemo činjenici da Vlada poštuje zakon i ako se radujemo činjenici da je Vlada prvi put ispoštovala i ono što piše i dostavila Skupštini zakon na vreme, onda je to ozbiljan problem u kome se Srbija danas nalazi Druga stvar, to što je Zakon došao na vreme, dalo je narodnim poslanicima više vremena da taj Zakon analiziraju, ali kvalitativno ništa se nije promenilo u proceduri donošenja Zakona o budžetu. Dobili smo pre dvadesetak dana Zakon o budžetu, imali smo više vremena da čitamo, Odbor je zasedao jednom, nije bilo nikakvih drugih informacija, održaćemo ovu sednicu, imaćemo određeno vreme i kvalitativno se ništa nije promenilo u samoj proceduri. Mnogo je bilo reči o raznim procentima, postotcima, parametrima, o realnosti ili nerealnosti. Budžet je vrlo jednostavna stvar. Budžet je kao život, samo je pitanje da li imate spremnosti da ga čitate i gledate u njega na pravi način. Budžet je spisak prihoda i spisak rashoda, svega ono što se u Srbiji troši i onoga što se u Srbiji prihoduje. Nije problem što su prihodi u Srbiji mali, prihodi u Srbiji nisu toliko mali koliko su u stvari veliki rashodi. Previše je zaposlenih u javnom sektoru, previše je nezaposlenih. Srbija troši više nego što proizvodi. Svaki novi nezaposleni smanjuje prihode budžetu, svaki novi nezaposleni smanjuje prihode socijalnim fondovima, svaki novi nezaposleni - jedan potrošač na tržištu manje, a opet sa druge strane, povećava troškove iz budžeta. Ono što je naša ozbiljna primedba na ekonomsku politiku koja je vođena u prethodne četiri godine, a što je i osnovni problem sa ovim budžetom, to je da će broj zaposlenih u Srbiji i 2013. godine biti smanjen. Zakon o budžetu predviđa nekoliko hiljada ljudi koji će ostati bez posla, a sa druge strane Zakon o budžetu predviđa da će u javnom sektoru biti novih hiljadu i nešto zaposlenih. To je ozbiljan problem. To je ozbiljna prepreka za bilo kakav ozbiljan razvoj. Naravno, moralo je da se napravi fiskalno prilagođavanje, ako se fiskalno prilagođavanje zove to što se povećavaju porezi, a uštede su na penzijama i na platama. Povećanje poreza nije reforma poreskog sistema i povećanje poreskih stopa ne menja sistem poraza. Možda postoji još mali prostor da se te stope povećaju, ali dugoročno to ne daje nikakav pozitivan efekat i ne daje efekat na zaposlenost. Sa druge strane, ako se to može nazvati uštedama, i tu su kolege iz Socijaldemokratskih stranaka, kako može biti ušteda ako su penzije koje su bile zamrznute od prethodne četiri godine, dve godine, ako su penzije de fakto zamrznute? U situaciji kada je inflacija dvocifrena, ako se penzije povećavaju svega nekoliko procentnih poena, to samo govori o tome da to dugoročno stvara socijalno neodrživo stanje. To je drugi ozbiljan problem sa ovim budžetom. Treći problem je što javni dug i dalje nastavlja da raste. Dobra je stvar što je 2012. svaki osmi potrošeni dinar bio iz kredita. Loša stvar je što je 2013. svaki peti dinar potrošen iz kredita. Mi smo za razliku od onih koji kažu da nisu znali šta se dešava, i pre četiri godine govorili da je to neodrživo stanje, da takav način održavanja javnih finansija u životu će nas dovesti u ozbiljne probleme. Ne slažem se sa gospodinom Dinkićem da postoje samo tri ozbiljna ekonomska tima u državi koji imaju ozbiljne procene. Postoji četvrti, to je ekonomski tim DSS. Još pre četiri godine smo upozoravali na sve ove probleme koji postoje. Napravili smo i predlog mera, kojima bi Srbija mogla da bitno popravi ove performanse o kojima sam govorio. Vrlo rado ćemo ih staviti na raspolaganje. Imate na našem sajtu, pa možete da ih iskoristite. Ali ozbiljan problem je to što je servisiranje javnog duga, u ovom trenutku samo za kamate je potrebno tri puta više nego za subvencije u poljoprivredi, daleko više nego za mnoga druga izdvajanja. To je ozbiljan problem. Srbija je nepovratno zavisna od stranog zaduživanja. Nepovratno je zavisna od finansijskih tržišta koji moraju da kupuju državne hartije od vrednosti. Bitno je za Srbiju, da bi Srbija preživela, nova zaduživanja moraju da budu veća od prispelih obaveza. Srbija mora da se zaduži bar za malo više nego što pristižu obaveze. Ne znam kako se to danas zove, ali se verovatno veliki broj ljudi u Srbiji seća kako se to zvalo 90-ih godina. Devedesetih godina se to zvalo piramidalna štednja. Tako su funkcionisali Dafina i Jezda i taj sistem može da funkcioniše tako samo dok ima više onih koji daju pare od onih koji uzimaju. Ako iz bilo kog razloga bude nemoguće zadužiti se više nego što su prispele obaveze, Srbija će imati problem sa svim prinadležnostima koje dolaze iz budžeta. To je činjenica. Činjenica je da ništa nije urađeno da se ta stvar promeni. Srbija danas hoda po žici iznad ponora, po tankoj žici, a vetrovi raznih izazova mogu da je prevrnu svakog trenutka. Ako se pogorša situacija u Evropi, pašćemo sa žice. Ako se promeni kurs evra, pašćemo sa žice. Ako se povuku banke iz Srbije, pašćemo sa žice. Ako nam još neka domaća banka padne u problem, pašćemo sa žice. To su problemi budžeta i o njima treba da razgovaramo, a da li je neki procenat manji ili veći, ionako su sve te procenekoji su radili ti timovi, pokazale se kao pogrešne. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković, izvolite.
Hvala predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, budžet za 2013. godinu donosi otrežnjenje za sve teoretičare propasti javnih finansija Srbije. Još jedna stvar je jako interesantna, a to je da svetske finansijske organizacije i svetska finansijska tržišta, vide Srbiju kao zemlju odgovornih vlasti i odgovornih i hrabrih ekonomskih politika. Takođe, Srbija je posle niza godina kojima smo bili svedoci budžeta, koji su donošeni u poznim danima decembra, počeo da podseća i podsećaće sve više na razvijene zemlje EU, kojima je mesec - septembar u kojem se vodi javna rasprava o budžetu, a mesec u kojem se usvaja budžet – oktobar. Ako političari mogu nekada da budu subjektivni u svojim ocenama, svetsko finansijsko tržište je lišeno takvih poriva, pogotovu želje da ulepša ekonomske performanse Srbije, kredibilnost njene fiskalne politike i uopšte kredibilnost zakonodavne i izvršne vlasti. To finansijsko tržište je reklo da ja Srbija sve, samo ne zemlja koja se može svrstati u isti koš sa posrnulim zemljama, a neke od njih su i članice EU. Ako je Srbija prodala državne euro obveznice po kamatnoj stopi koja je niža od 6%, teško je da možemo govoriti o zemlji koja je nesigurna, posebno ako poredimo ovu kamatnu stopu i ona koja se zahteva od nekih zemalja koje su članice EU. Prigovor da je ova kamatna stopa postignuta skraćenjem ročnosti tih istih obveznica, govore o nepoznavanju strateških prioriteta ove većine, a to je da se javne finansije dovedu u red, a ne da se stvari guraju pod tepih. Ova većina ima jasnu ideju kako da javne finansije postanu resurs ove zemlje i kako taj proces treba da izgleda. Mi nemamo želju da dug bolje rasporedimo u budućnosti zaduživši što više budućih generacija, nego da socijalno, odgovorno izađemo iz krize koja nam je uglavnom stigla bez naših zasluga, a to podrazumeva da teret krize ne mogu dominantno da plaćaju obični građani, posebno ako imamo mogućnost da amortizujemo udare krize kroz deficitarno finansiranje. Kao što sam rekao i prilikom usvajanja prethodnog budžeta, fiskalni deficit u vreme krize je osnova ekonomske abecede, osim kod onih koji od silne želje da sačuvaju tržište i ideale o samom tržištu i tržišnoj privredi, zanemare da su upravo porodice primarni subjekti tržišta i da se tržišna privreda bez socijalne dimenzije za većinu građana pretvara u podjednaku noćnu moru, kao i sistem u kome nema tržišta. Da ovo nisu tvrdnje bez osnova, jasno nam govori MMF. MMF smatra da Srbija već u 2013. godini pravi drastične rezove, odnosno da ima prostor da finansira još veći deficit od onoga koji mi planiramo, a da se sačekaju efekti primene privredno sistemskih zakona koji su pred nama, da oni dobiju svoj puni zamah u 2014. godini, kada bi se išlo ka minimalnom deficitu. Ova većina smatra da ne treba čekati, već zna da će dobre politike koje su počele da pokreću točak privrede kroz pospešivanje likvidnosti, vrlo brzo početi da daju efekte i da kritika da su procene budžetskih prihoda preuveličane, jednostavno neće biti tačne. Čak i da se zbog prelivanja krize iz EU, eventualne krize, na koju nikako ne možemo uticati, desi da dođe do sporijeg oporavka u 2013. godini, mi ne treba da odustajemo od nečega što je strateški pravac anticiklične politike. Ako okolnosti budu drugačije nego što smo mogli pretpostaviti sa nesavršenim znanjima i voljom da našu privredu učinimo zdravijom, a životni standard građana bar malo boljim i većim, možemo uraditi tehnički rebalans u drugoj polovini godine, za šta uopšte neće biti nikakve tragedije. Ovaj budžet koji je pred nama, ima solidnu osnovu u izmenama sistemskih zakona. Efekti njihove primene imaće blagodetno dejstvo na budžet, kada se u obzir uzmu sva smanjenja budžetskih priliva i sva povećanja koja će nastati. Neke od izmena za koje se govori da će stvoriti rupu u budžetu, kao što su izmene rokova naplata, trebalo bi da poboljšaju ukupni privredni ambijent, broj transakcija i iznad svega da uvere mnoge firme da se više isplati legalno poslovati, nego u sivoj zoni. Za razliku od nekih recepata iz prošlih vremena, država se ne postavlja kao neko ko drži bič i izriče drakonske kazne za poreske prekršaje, nego postavlja zdrav sistem. Mnogi procenjuju efekte koji bi nova pravila o plaćanjima, reprogram poreskih dugova i proistekla kredibilnost sistema mogli da učine. Ovo je jedno od ključnih pitanja koje je isticano od strane poslovnih ljudi, od preduzetnika, pa i od velikih sistema. Uvođenje reda u ovoj oblasti bi moglo da rezultira značajnim uvećanjem budžetskih prihoda, koja nam sada izmiču, jer se mnogi opredeljuju da uopšte ne ulaze velikim delom ili ne ulaze u legalno poslovanje. Sadašnja većina je rešena da polako preokrene taj smer, nudeći atraktivniji ambijent, umesto pretnje. Možda je jedna godina kratak rok da se stekne potpuna kredibilnost i da poreski prihodi počnu da se generišu i šire baze i kroz veći obim poslovanja, ali to će se desiti u svakom slučaju. Ako je nešto garancija da će ova većina raditi bez lutanja, da će kredibilno sprovoditi sopstvene politike, to je stožerna uloga SPS, koja je godinama isticala principe socijalne tržišne privrede, konsenzusa i vođenje razumnih ekonomskih politika, koje neće ići iz jednog ekstrema u drugi. Stabilnost i svest da pojedinac, porodica ili lokalna zajednica neće zapasti u bedu ako se vetrovi na tržištu promene, trenutno je najveći resurs koja Srbija ima, a on nije dovoljno prepoznat. Kako smo sada na dobrom putu da počnemo voditi razumnu politiku, jer se zasniva na ovim pretpostavkama, teško je verovati da to neće biti prepoznato od strane koji pune budžet. Osnove za naš optimizam, a bolje reći realizam, ima i u drugim oblastima. Ono što neki vide kao manu, a to je da nećemo da otpuštamo ljude koji stvaraju vrednost, tražnju i pune budžet, nesagledavajući alternative, a posebno bez sagledavanja štetočinstva takvog pristupa, pokazaće se kao dobra politika. Nema osnova za verovanje da će mehanička seča poslova u javnom sektoru rezultirati nečim, osim slabljenja usluga u tom sektoru za građane, padom efektivne tražnje i troškovima otpuštanja i ponovnog zapošljavanja koji su veći od ušteda. Ono što ima smisla je da se u postojećoj masi plata implementiraju mehanizmi koji će stimulisati visoke učinke. Naravno, to će se i desiti. Umesto uzimanja fiskalne satare, kojom bi se pacijent lečio tako što bi se njegovo stanje pogoršalo, predlažemo da javni sektor uzme sve ono što je dobro i pozitivno iz privatnog i da se na to dodaju specifičnosti svake od institucija i organizacija javnog društva. Umesto da otpuštamo 1000 ljudi, zalažemo se da se ti ljudi efikasnije koriste, da se onima koji svoje mesto u javnoj upravi ne vide kroz prizmu zadovoljenja interesa građana, kroz taj javni sektor finansiraju, pošalje poruka da se i u javnom sektoru plata zarađuje i da se na minimum svedu prilike za zloupotrebe. Ovo zalaganje nije moda, niti je novost, jer se za ove principe zalažemo duži niz godina. Budžet ima značajno izmenjenu politiku subvencija. Iako je neke primaoce subvencija neophodno održati u životu, čini mi se da su stečena prava postala prepreka da se počne tražiti novac na tržištu i da je smanjenje subvencija dobar način da se stvari pokrenu u pravom pravcu. Ova većina ima jasnu viziju da se pomoć takvim sistemima mora zasnivati na principima na kojima su podignute neke od firmi koje su već viđene kao predmet stečaja, a nijedna od njih nije podignuta kroz linearno subvencionisanje. Naravno, ovde će biti potrebno još sagledavanje efekata, jer je definitivno jasno da nisu sve subvencije jednako efikasne i da su neke nedvosmisleno korisne, poput subvencionisanja kamata, dok su neke vrlo problematične. Ova oblast je vrlo bitna i ne spada u čvrstom stečena prava, koja se teško mogu menjati. Za to postoje dobri razlozi, o kojima sam već govorio. Na kraju, ako bi smo ovaj budžet sumirali u nekoliko rečenica, on je jedan od onih retkih koji su lišeni nerealnih planova, nedomaćinskog trošenja, inercije i preterano nezdravih kompromisa. Ovaj budžet je početak koji nije pompenzan, ali koji će predstavljati istinsku prekretnicu u načinu na koji se vodi fiskalna politika. Socijalistička partija Srbije će snažno podržati realističnost, konstruktivnost i sagledavanje fiskalne politike kroz njene efekte i na dugi i na kratki rok, bez podleganja dnevnoj tabloidnoj modi o odgovornim državnim pitanjima. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Mićunović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, možda niste bili na sednici da podelite naše oduševljenje da imamo ne samo izuzetan budžet, nego i kadrove koji su ga spremali, koji su daleko iznad nekih međunarodnih stručnjaka. Posebne pohvale dobio je Fiskalni savet i drugi naši finansijski stručnjaci, pred kojima bi morao MMF da se postidi. Bio sam vrlo srećan zbog takvog stanja naše nauke finansijske, a onda pročitam u "Blicu" izjavu predsednika Fiskalnog saveta, koji kaže da je budžet nerealan i da neće biti onih 3,6, jer ni deficit neće biti 4,2. Dakle, odjednom imamo demante upravo od onih koji su daleko iznad ostalih finansijskih stručnjaka. Sada treba da vidimo ko je u pravu, da li je Fiskalni savet, ministar. O tome ne govorimo. Ono što hoću ovde da kažem je sledeće, da ne pravimo velike mistifikacije oko budžeta. Budžet, tu su narodne pare. Narod plaća porez. Vi povećavate PDV, pa povećavate prihode i onda da vidimo kako će oni da se raspodele. O tome kako se raspodele, govori se o stvarnoj politici, da li je ona razvojna ili socijalna ili kakva u toj zemlji. Zbog toga ću govoriti sa stanovišta jedne socijaldemokratske pozicije i pokušaću da pokažem da taj budžet nije u onom smislu socijalne odgovornosti, koja je neophodna našoj zemlji. Imali smo prilike da čujemo da smo bili pred ambisom, pred bankrotstvom. Bila je katastrofa. Jednom nogom smo već bili u pomoru, a onda je volšebni mađioničar našao načina da spase zemlju, pa smo se tako malo zaduživali okolo i tako smo sada ne samo spašeni, nego dobili čak i jednu svetlu i vrlo sjajnu perspektivu. Ko hoće da veruje u to, može da veruje. Međutim, običan građanin smatra da Vlada treba da brine o njegovom životnom standardu, a onda meri prema tome kolika mu je plata i prihod i šta za to može da kupi na pijaci da plati račune, onda vidi da ta stvar ne ide njemu u prilog, nego da njegov standard opada. To pogađa upravo ove najsiromašnije ljude. Rekli bi smo napredak, ali povećava se i broj nezaposlenih, tako da ta slika treba da nas brine sa tog stanovišta. Ako ovde treba da odlučujemo o raspodeli para onda da vodimo računa da to bude što je moguće pravednije i tačnije, bez ikakvih mistifikacija. Naravno, mi smo siromašna država. Pored toga, naše resurse ne koristimo. Naše društvo po mnogo čemu karakteriše ogromna zaostalost. Zanima me kako mislimo da izađemo iz stanja zaostalosti i siromaštva ako zadržimo sadašnji nivo nepismenosti, neznanja, niskog ulaganja u nauku i potpunog zapostavljanja kulture? Na šta će to društvo ličiti? Neće to biti tako. Ma koliko ljudi mislili da su u šumama, rudama itd, naši resursi su ipak u ljudima. Kada je Napoleon hteo da unapredi Francusku, on je uveo obavezno školovanje i pravo da najtalentovaniji budu u najvažnijim školama i da budu stipendirani. Dakle, treba mnogo više socijalne odgovornosti ako želimo da ovo društvo napreduje. Ovi razni trikovi što ćemo odavde pozajmiti, pa ćemo štampati hartije od vrednosti, pa ćemo to prodati na tržištu, kao da prodajemo glavice kupusa, pa eto, dobijamo džaba pare. To je sve dug koji opterećuje buduće generacije, sa ogromnim kamatama. Uspeli smo da se zadužimo toliko mnogo poslednjih godina, a puna su nam usta bila da će sada navaliti sve moguće zemlje da ovde investiraju. Prednost za investiranje ovde je, nažalost, još uvek jeftina radna snaga, a ne kvalifikovana, a ne kako obično da nam daju kompliment, pa kao – vi ste kvalifikovana radna snaga. Ne mogu da razumem da neko kaže – ako neka zajednica hoće da ima školu sa pet đaka, onda neka ona izdržava, to se nas ne tiče. To se nas tiče, jer smo stavili u Ustav da je školovanje obavezno, čak smo stavili i da je besplatno, a sad kažemo – to nas ne interesuje. Otpustite nastavnike, pa neka opismenjuju ovaj deo nepismenoga naroda. Ako je višak neko ko treba da obrazuje druge ljude, onda je to opasno po društvo. U rasporedu budžeta je potpuna socijalna neodgovornost i jedna abrakadabra da se cifre slože, ali to sa stanovišta interesa najširih slojeva društva je nezadovoljavajuće. Gospodine predsedniče, pošto verovatno niste gledali tviter, da vas uverim da ste imali pogrešan utisak. Tog dana je 17 govornika DS bilo prijavljeno koji su evo danas na redu. Ono što se želelo stvoriti kao utisak jeste da ovo ne interesuje poslanike DS. To da će ministri diskvalifikovati poslanike na taj način jeste nešto što je bilo skaradno. To je bio razlog što je prekinuta sednica. Apelujem da se te stvari ne događaju, da ozbiljno probamo da analiziramo naše društvo, njegove probleme i da tražimo puteve. Ne zaboravimo, država nije samo ekonomska zajednica, pa treba da reši samo neke ekonomske račune. Ona je politička zajednica, a politička zajednica podrazumeva ravnopravnost svih ljudi. Prema tome, ta socijalna komponenta je bitna, ali ne samo oko milostinja, daćemo pomoć, toliko i toliko dinara za Novu godinu ili za neku drugu penziju, pitanje je strukturno – hoćemo li mi podizati obrazovanje, podizati nauku, podizati kulturu ili ćemo probati da pretačemo iz jedne cifre u druge, dokazujući i obmanjujući se da je to nekakav napredak? Poslanici DS će u današnjoj debati u načelu govoriti, ali takođe kada dođe red na raspravu u pojedinostima, iznosićemo vrlo konkretne i temeljne primedbe. Hvala.
Pre nego što dam reč sledećem govorniku, samo želim da vas obavestim da povodom obeležavanja međunarodnog Dana borbe protiv nasilja nad ženama, Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova organizuje prvo javno slušanje na temu "Borba protiv nasilja u porodici". Javno slušanje se održava u maloj sali Doma Narodne skupštine sa početkom u 11,00 časova. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se, gospodine predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, svaki budžet ima dve strane – prihodnu i rashodnu stranu. Međutim, ovaj predlog budžeta za 2013. godinu, i u tome bih se u potpunosti složio sa mojim kolegom Veroljubom Arsićem, ima i tu treću stranu, nažalost opterećujuću stranu, i ta strana se zove – zatečeno stanje. Za neodgovornu politiku rastućeg budžetskog deficita možda i postoji opravdanje, jer se svetska ekonomska kriza prelila i na Srbiju, a prethodna Vlada Republike Srbije ne da nije imala adekvatne odgovore, nije imala nikakve odgovore za svetsku ekonomsku krizu. Ali, za politiku bahatog i nekontrolisanog trošenja budžetskih sredstava, sredstava svih građana Republike Srbije, opravdanja nema. Nije dovoljno izaći u javnost i reći – građani Srbije, izvinite. Nije dovoljno reći da je plaćena politička cena na izborima 6. i 20. maja, to nije dovoljno. Za takvu politiku, za takve vrednosti mora da se odgovara. Zbog toga, a to smo čuli i u debati u petak, da MMF nije prisutan u Srbiji, da je MMF došao tek sa formiranjem nove Vlade Republike Srbije, da je oteran bukvalno iz Srbije da bi se budžet za 2012. godinu stavio u funkciju izborne kampanje samo jedne političke stranke. Zatečeno stanje, ta treća strana budžeta, ima i svoj egzaktan opis i on se ogleda kroz katastrofalnu stopu nezaposlenosti od 26%, kroz eskalaciju javnog duga koji je 2007. godine bio 30%, 2012. godine je 60%. Znam da bi i prethodni govornik voleo da se sve ovo zaboravi. Ne može da se zaboravi. Kroz deficit od 6,8% BDP, kroz opštu nelikvidnost, kroz rast rashoda za kamate koje 2010. godine bio na nivou od 30 milijardi dinara, 2011. godine 42 milijarde dinara, a trošak za kamate 2012. godine je narastao na neverovatnih 64 milijardne dinara. Zbog takvog šizofrenog zaduživanja prethodne Vlade, rashod budžeta za kamate, kao najneracionalnijeg troška budžeta za 2013. godinu, biće na nivou od 90 milijardi dinara. Sa takvim tegovima oko nogu se teško trči. Sa takvim tegovima oko nogu se ne pobeđuje Jusein Bolt. Međutim, zahvalan sam Vladi Republike Srbije na predloženom budžetu za 2013. godinu kojim se ti tegovi olakšavaju da bi se u budućnosti brže trčalo, da bi se u budućnosti i pobeđivalo. Ovo su nasleđeni izazovi sa kojima se Vlada Republike Srbije hrabro suočila. Vlada je predložila i ovaj saziv Skupštine usvojio u septembru i rebalans, ali i niz, set mera iz oblasti fiskalne politike. Te mere su za ovih nekoliko meseci dale i konkretne rezultate. Poreski prihodi su veći za šest milijardi dinara, a rashodi su smanjeni 2,3 milijarde dinara na poziciji plata, 4,7 milijardi dinara na poziciji roba i usluga i 1,5 milijardi dinara na kamatama, jer je Vlada Republike Srbije politikom odgovornog i dobrog domaćina oborila kamate sa 7,25% na 4,85%. Verujem, gospodine Dinkiću, da je to tendencija i daljeg smanjenja. Na ovaj način deficit budžeta za 2012. godinu je smanjen na 5,6, odnosno konsolidovan je na 6,1% BDP. Ovo su razlozi zbog kojih delim vaš optimizam, gospodine Dinkiću, zbog kojih delim i optimizam cele Vlade Republike Srbije, ali ono što je najvažnije, i optimizam koji se polako ali sigurno vraća kod građana Republike Srbije. Pažljivo sam pratio i današnja izlaganja i izlaganja od petka. Pažljivo sam pratio i pisane i elektronske medije od trenutka ulaska Predloga budžeta za 2013. godinu u skupštinsku proceduru i video sam da je glavna, ako ne i jedina, zamerka bila baš taj optimizam i ambicioznost. Mislim da je on realan, ostvariv i utemeljen na konkretnim merama fiskalne politike. Uostalom, da nema ljudi koji su optimisti, koji veruju i projektuju bolju budućnost, verovatno da bi kao civilizacija još uvek živeli u pećinama i crtali one slike kao u Lepenskom viru. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, istakao bih što je Predlog zakona o budžetu za 2013. godinu u skupštinsku proceduru ušao na vreme i što je prvi put posle šest godina ispoštovan budžetski kalendar. To ne mogu da pohvalim jer je time ispoštovan samo zakon. To mora samo da bude nauk onima koji su projektovali budžete u prethodnih šest godina kada smo ih usvajali u minut do 12, 30. ili 31. decembra, sa velikim rizikom da se uđe u privremeno finansiranje. Budžet za 2013. godinu prati paket mera kojima se smanjuju rashodi i povećavaju prihodi, zbog kojih će konsolidovani deficit budžeta, verujem, u 2013. godini biti na nivou od 3,6% BDP, što nam daje nadu za relaksiraniju i perspektivniju 2014. godinu. Realan rast rashoda je 4,5%. Oprostite, realan rast prihoda je 4,5%, dok rashodna strana ima rast od 5,3%, međutim, zbog stope inflacije su rashodi realno smanjeni. Karakteristike rashodne strane budžeta su znatno veća ulaganja u poljoprivredu. Izdvajanja za poljoprivredu će u 2013. godini biti 4,5% budžeta, u okviru kojih je regresirano gorivo od 120 litara po hektaru, što je znatno više i od dosadašnje tradicije i od dosadašnjih izdvajanja za poljoprivredu. Sve ovo je izuzetno bitno, ako se zna da izlazimo iz godine ekstremnih vremenskih prilika, odnosno ekstremnih suša. Vlada Republike Srbije i Ministarstvo poljoprivrede, kao njen sastavni deo, ponašaju se odgovorno, ne ponašaju se kao u prethodnom periodu, kao vatrogasac – tek kada poljoprivredni proizvođači blokiraju pola Srbije, ili kada traktorima dođu nadomak Beograda, e tada se usvajaju neke mere. Ne, ovaj put, na početku godine, kaže se – 3,5% budžeta, da bi poljoprivredni proizvođači mogli da planiraju ovu godinu što kvalitetnije. Povećana su izdvajanja za socijalnu zaštitu u visini od 8 milijardi dinara i to je znatan rast u odnosu na prethodne godine, što ukazuje na suštinsku, a ne samo na deklarativnu brigu o socijalno ugroženim kategorijama našeg društva, ali nažalost, i znak da je sve veći broj korisnika socijalne zaštite u Republici Srbiji. Veći su transferi lokalnim samoupravama za 2,3 milijardi dinara. To je znatan podsticaj ako se zna da je većina lokalnih samouprava, nažalost, u veoma teškom stanju. Ako tome dodamo i tri milijarde dinara, koliko je opredeljeno iz budžeta Republike Srbije za održavanje šest hiljada kilometara prekategorisanih puteva iz regionalnih u lokalne, opštinama i gradovima se daje, možda ne željeni, ali jedan bitan podsticaj. Pozdravljam i najavu pravljenja centralnog registra zaposlenih u državnoj upravi na svim nivoima, od mesne zajednice, lokalnih samouprava, opština, gradova, javnih preduzeća, ministarstva, zdravstva, prosvete, to je dobra inicijativa iz dva razloga. Prvo, zbog promene sistema i boljeg planiranja rashoda za plate, jer kako mogu da se planiraju rashodi za plate ako nemamo i ne znamo koji je to tačan broj zaposlenih sa strukturom i sa kadrovskom strukturom, sa strukturom stručne spreme, ali i zbog zloupotreba otpremnina kojih je, nažalost, bilo, pa su ljudi uzimali otpremnine. Pod političkim plaštom su uzimali otpremnine na različitim nivoima i zapošljavali se negde drugde. Neko ko uzme otpremninu i ode iz državne uprave, jednom za svagda je zatvorio vrata za sobom. Mnogo kolega narodnih poslanika se pozivalo na Fiskalni savet. Verujem da u Fiskalnom savetu sede ljudi koji su izuzetno stručni i izuzetno dobronamerni. Ono što sam primetio kao zamerke Fiskalnog saveta su neslaganje kod rashodne strane, pa će ovaj budžet imati veća izdvajanja za robe i usluge i, recimo, za kamate. Ne mogu to da uzmem kao činjenicu i ne mogu da verujem u sve to, jer u ovih nekoliko meseci, od septembra meseca do novembra, sa merama fiskalne politike i rebalansom budžeta za 2012. godinu, kao što sam rekao, izvršena je ušteda od 2,3 milijarde dinara na poziciji plata, 4,7 za robe i usluge i milijardu i po na poziciji kamata. Sve mi to daje podstrek, daje mi motiv da verujem da će ova Vlada Republike Srbije, ono što je projektovala budžetom za 2013. godinu, ispoštovati. Ako je uspela, nekoliko meseci da spusti za toliki iznos, i kamate i robe i usluge, zašto da ne uspe u narednoj godini u onome što je sama projektovala? Takođe, ono što su bile zamerke Fiskalnog saveta i neslaganja, to su docnje. Srbija, nažalost, ima velika dugovanja, a naročito u zdravstvu – 26 milijardi dinara. Međutim, ne samo da konstatujemo te docnje i taj problem, već je Vlada Republike Srbije napravila jedan adekvatan odgovor i dogovor, a to je da, 13 milijardi dinara, koliko duguju bolnice i klinički centri, Vlada preuzima na sebe, država preuzima na sebe ta dugovanja. Bolnice ostaju očišćene od dugovanja, a tih 13 milijardi dinara se, istina bez diskonta, ali sa otpisanim kamatama, isplaćuju u naredne tri godine. Ostalih 13 milijardi dinara, koje duguje Fond za zdravstveno osiguranje, sa docnjom koja je u ovom trenutku 200 dana, u narednoj godini se smanjuje na 150 dana, 2014. godine na 120 dana i od 2015. godine na 90 dana. Ono što je dobro i što je dobra sugestija iz Fiskalnog saveta, što mislim da je i Vlada prihvatila i Ministarstvo finansija, je utvrđivanje kvartalnih ciljeva za rashode. Potrebno je rashode pratiti češće, brže, da ti rashodi budu transparentni, vidljiviji, da bi moglo da se reaguje na vreme. Na kraju, 2013. godina neće biti laka. Pred nama je godina puna izazova, ali i novih šansi i mogućnosti. Verujem da je naredna godina godina dobijanja početka datuma, početka pregovora sa EU i jednog iskoraka, bržeg iskoraka na putu ka EU. Meni je žao što svi ne delimo te vrednosti, ali je i godina u kojoj će građani, po kvalitetu svog života, osetiti boljitak, godina kada će institucije sistema pokazati svu svoju snagu i raditi u punom kapacitetu, godina kada ćemo primenom novog Zakona o javnim nabavkama, budžet dobiti jedan novi podsticaj, investitori mnogo bolje uslove za ulaganja i rad, a za građane, definitivno 2013. godina će od Srbije napraviti bolje mesto za život. Naravno, SNS će u danu za glasanje podržati i glasati za ovakav budžet. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Dejan Nikolić, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Hvala. Reklamiram Poslovnik i članove 106. i 107. Dužni ste da opomenete govornika kada iznosi ovakve neistine. Ne znam tačno na čemu se zahvaljuje gospodin Babić Vladi i gospodinu Dinkiću? Možda na nezaposlensti ili na rešenju za nezaposlenost. Koliko je radnih mesta za šest meseci? Nijedno. Možda se zahvaljuje na smanjenom deficitu, koji će prepoloviti standard građana i povećati javni dug, ili se zahvaljuje na zaduživanju. Kritikovali stezaduživanje, a za tri meseca ste se kreditima zadužili na dve milijarde, sa stopama koje su više nego što smo se mi zaduživali, jer je u trećem danu vaše Vlade smanjen kreditni rejting. Nemate odgovore na pitanja koje muče obične građane i zato stvarate maglovenje, jer se u magli dobro snalazite. Nemate odgovore na pitanja koje muče obične građane. Zato se ovako polemiše u Skupštini, a vaša je dužnost da opomenete poslanike koji tako govore. Hvala.
Smatram da nisam povredila Poslovnik, s obzirom da je to vaše viđenje da je gospodin Babić govorio neistinu. Svako ima prava od svih nas da govori i izražava političku volju na način na koji želi. Gospodine Babiću, povreda Poslovnika? (Da.) Izvolite.
Prvo bih čestitao kolegi Dejanu Nikoliću na izboru za potpredsednika DS-a. Međutim, ovde se vidi odmah jedna disharmonija, odmah neko razilaženje. Sinoć smo imali priliku da od novog predsednika DS-a čujemo da će DS izaći i izviniti se za sve što nisu uradili, za sve loše što su uradili. Sada odjednom čujemo od potpredsednika nešto drugo. Molim vas, uskladite vašu politiku – da li ćete se izviniti za sve što ste u prethodnom periodu radili, ili ne. Uostalom, imali ste priliku 12 godina da to radite, kreirali ste politiku i budućnost Srbije ovih 12 godina, tražite rešenja u tri meseca. Sačekajte i videćete. Ono što je važno, nismo obećali 200.000 radnih mesta, a ostalo 450.000 ljudi bez posla. Nismo nikoga ostavili bez posla.To je nova vrednost, za razliku od onih vrednosti i onih stvari koje ste vi radili, a to je da ste ljude ostavljali bez posla. U Srbiji niko nije ostao bez posla u ovih nekoliko meseci.
Hvala. Gospodine Nikoliću, po kojem osnovu? (Replika.) Nemate prava na repliku. Izvolite.
Lepo je to što poslanici SNS dobijaju papiriće, pre ove skupštine, iz Kabineta Vlade. To što su dobili od marketinških službi da kažu 50 puta u Skupštini kako bi to izgledalo kao istina, ali to je njihova politika. Tačno je da je zbog ekonomske krize manji broj radnih mesta, ali ko je bio zadužen za otvaranje radnih mesta? Vaš koalicioni partner - čovek koji danas sedi ovde u sali, čovek koga ste vi odredili da rešava pitanja zaposlenosti. Ko je ministar koji je dobio otkaz u Vladi? Onaj koji je bio zadužen za radna mesta. Vi ste ga odredili da vas zapošljava. Da li je otvoreno neko radno mesto? Jeste. U opštinama gde je tzv. prekomponovanje vlasti za partijske poslušnike onih stranaka koje su te vlasti prekomponovale. Otvoreno je toliko radnih mesta, a po meni se čini da je Srbija izašla iz krize koliko je radnih mesta u opticaju kada slušamo i gledamo na koji način se prekomponuju vlasti u lokalu. Ne znam šta je odgovor na vaše pitanje. Postavio sam pitanje – koliko radnih mesta za šest meseci? Kakav je standard? Kakav je kreditni rejting Srbije? Za samo šest meseci prepolovljen je standard Srbije, zadužili ste se dve milijarde. Uložili ste u javni sektor i podigli javni dug. Nemate odgovore na ta pitanja, gospodine Babiću, a sve ostalo je stvaranje magle jer se u magli najbolje snalazite. Hvala.
Molim narodne poslanike da se vratimo na tačku dnevnog reda. Gospođica Jerkov, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, reklamiram član 107. Bili ste dužni da reagujete kada je gospodin Babić u svom izlaganju rekao da se prethodna Vlada šizofreno zaduživala. Dobar deo tih sa kojima SNS danas čini Vladu je bio u toj prethodnoj Vladi koja se šizofreno zaduživala. Svako to zaduživanje je prošlo kroz ovu skupštinu. Narodna skupština je donela odluku o tome i to znači da su prema prethodnom govorniku odluke Narodne skupštine bile šizofrene. Ukoliko je to zaista po njegovom uverenju slučaj, onda neka razmisli sa kim sedi u koaliciji, s obzirom da neće biti da samo jedni iz prethodne Vlade nisu valjali, a svi drugi su valjali, i neće biti da su samo jedni vodili takvu politiku, a svi drugi joj se protivili, jer koliko su joj se protivili, onda su toliko dobro to čuvali u sebi da se to ni u jednom trenutku nije moglo naslutiti. S obzirom na to da su u pitanju odluke Narodne skupštine, a da ste vi potpredsednica Narodne skupštine, u krajnjem, izabrani ste sa liste stranke koja je do poslednjeg momenta podržavala prethodnu Vladu, treba da reagujete u momentima kada neko iz bilo kog razloga odluke Narodne skupštine naziva šizofrenima, jer može neko da se sa njima slaže ili ne slaže, da ih komentariše na kakav god način želi da ih komentariše, ali to nije rečnik koji treba koristiti o odlukama koje je donela ova Skupština. Hvala.
Hvala. Objasnila sam već povredu člana 107, pošto ste reklamirali isti član kao i prethodni govornik. Gospodine Babiću, pravo na repliku.
Zaista se neću više javljati, jer želim da ovaj tok sednice uvedemo u jedan normalan tok i da raspravljamo o budžetu. Probaću da u ovih minut-dva odgovorim poštovanim kolegama. Prvo, da sve ovo nije tačno što sam izneo i što tvrdi SNS, vi ne bi izgubili na izborima. To je tačno zato što to građani Republike Srbije najbolje poznaju i najbolju odluku su dali na izborima 26. i 20. maja. Vama kao mladom čoveku bih samo poruku poslao da ne rušite mostove za sobom i to što ste nekada sa nekim sarađivali, ne mora da znači da nekada u budućnosti nećete sarađivati, ali ako porušite mostove za sobom, povratka nema. Što se tiče kreditnog rejtinga koji je upropašćen navodno sa ovom Vladom RS, on se pokazuje na način što se vaša Vlada, gospodine Nikoliću, zaduživala, a gospodin Cvetković će potvrditi pod kamatom od 7,25%, a sada su te kamate 4,85%. To pokazuje o poverenju međunarodne zajednice i međunarodnih finansijskih institucija i kako oni gledaju na RS. Što se tiče druge replike i šizofrenog zaduživanja, ponoviću još jednom – šizofreno zaduživanje je ono zaduživanje kada se… (Predsedavajuća: Gospodine Babiću, samo malo da vodimo računa o tome kako se izražavamo.) … Takvo zaduživanje je uvek kada se podigne kredit, kada se svi građani Republike zaduže sa ogromnim finansijskim sredstvima, a ne dobija se nova vrednost. Da li smo dobili puteve, da li smo dobili koridore? Šta smo dobili za toliko zaduživanje? Naravno, najodogovornija je uvek najveća partija u koaliciji, kao što je, i u ovoj vladi RS i mi ne bežimo od toga, najodgovornija je SNS.
Gospođa Judita Popović, povreda Poslovnika.
Poštovana gospođo predsedavajuća, htela bih da podsetim narodne poslanike, kao i vas, da je danas na dnevnom redu Zakon o budžetu za 2013. godinu i zato se javljam po članu 27, s obzirom da bi zaista trebali da raspravljamo o ovom najvažnijem zakonu, jer trenutno ne postoji ništa bitnije za ovu državu nego da vidimo kakva će biti ekonomska politika koja će se sprovoditi u 2013. godini, i to najviše građane i građanke ove države interesuje. Ne biste smeli da dozvolite bilo kome da na konto javljanja po Poslovniku ili po osnovu replike stavlja ad akta odgovornost politička i sve ostale odgovornosti za stanje u kome se trenutno nalazi privreda i ekonomija Srbije. Vrlo dobro znamo ko je bio u Vladi 1999. godine, ko je upravljao ovom državom, ko je tada toliko puno pričao o patriotizmu, gde je patriotizam stavio iznad bilo čega i iznad ekonomije, razvoja privrede, iznad života građana i građanki Srbije. Danas kada se prozivaju neki drugi koji su bili na vlasti od 2001. godine, mislim da bi bilo dobro da se osvrnemo na svoju političku istoriju i na svoje odgovornosti, jer čini mi se da do sada nisu odgovarali za sve ono što su proizveli svojim pogrešnim odlukama i pogrešnim politikama. Prema tome, najbolje bi bilo da se najmanje bavite sa onim što se dešavalo u toku proteklog vremenskog perioda za vreme vlasti nekih drugih. Hajde malo pozabavite se sa onim u slučaju šta ste vi radili i šta nameravate da radite, jer ono… (Predsedavajuća: Vreme.) … nešto ne ukazuje na neki veliki prosperitet koji očekuje ovu Srbiju.
Zahvaljujem se gospođo Popović na vašoj sugestiji. Vraćamo se na dnevni red sednice. Prekidam sve replike i nastavljamo po utvrđenom dnevnom redu. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvinjavam se, izvolite gospodine Nikoliću.
Skupština je politička institucija. (Predsedavajuća: Gospodine Nikoliću, podsećam vas na vašu obavezu da kažete koji je član Poslovnika povređen.) … Obraćanje drugom poslaniku, član 109.
Član 109. nije obraćanje drugom narodnom poslaniku. Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Nije tu trenutno. Reč ima narodna poslanica Jelena Travan-Miljević. (Narodni poslanik Balša Božović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Gospodine Božoviću, dala sam reč gospođi Miljević i molim vas da sačekate da završi. Dobila je reč već.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovani predstavnici Vlade, koleginice i kolege, svoje izlaganje ću započeti jednom činjenicom i pohvalom što je budžet za poljoprivredu 4,5% od ukupnog budžeta u odnosu na onaj budžet koji je za 2011. godinu iznosio 2,6%. Dozvoliću sebi da napravim jednu paralelu između budžeta 2012. i budžeta 2013. godine koji se odnosio na poljoprivredu, dela koji se odnosio na poljoprivredu. Ako uzmemo u obzir da se najveći broj subvencija isplaćuje kroz Upravu za agrarna plaćanja, napomenula bih da iznos koji je za to bio predviđen u budžetu za 2012. godinu je bio 17 milijardi. Ove godine je to 26 milijardi. Znači, devet milijardi više. Isto tako bih iskoristila priliku da ukažem na to da je ova vlada i da je ovaj budžet sačinjen na realnim osnovama i davanjima samo za 2013. godinu. Znači, nema preuzetih dugova, kao što je to bio slučaj sa budžetom za 2012. godinu kada su preuzeti dugovi prema poljoprivrednicima iz 2011. godine. Isto tako se govorilo kako je budžet ove i prošle godine bio 49 milijardi. Mislim da je neko zaboravio na činjenicu da je tada u okviru Ministarstva poljoprivrede bilo i Ministarstvo trgovine. Mislim da je neko zaboravio na činjenicu da su preuzeta dugovanja za poljoprivredu iz 2011. godine. Pored pomenutog, pohvalila bih uvođenje podrške za investiciona ulaganja, a to je davanje 30-40% bespovratnih sredstava za sve što je uloženo u investicije. Takođe, dobro je naglasiti da se zadržava subvencionisanje po hektaru. Isto tako, subvencionisanje u stočarstvu i da se nastavlja subvencionisanje za organsku proizvodnju. Pored pomenutog, jedan segment na koji sam obratila pažnju jeste lokalna samouprava. Pohvalila bih odluku ministarstva da opredeli sredstva lokalnim samoupravama koja im pripadaju po Zakonu o finansiranju lokalnih samouprava. Tu pohvalu, na moje lično zadovoljstvo, deli i stalna konferencija gradova i opština koja je pozdravila novu praksu Ministarstva finansija i privrede da o najvažnijim pitanjima lokalnih finansija raspravlja sa predstavnicima lokalnih samouprava. Ako pored toga uzmemo u obzir da su u ovom budžetu predviđena sredstva za održavanje puteva, koji su sa regionalnih prebačeni u lokalnu kategoriju, i za zimsko održavanje, mislim da je jasno da ova vlada želi da nastavi trend decentralizacije i davanja velikih mogućnosti lokalnim samoupravama. Naglasila bih da postoje modeli koji uvode red u trošenje sredstava. Pored toga bih naglasila da Ministarstvo za regionalni razvoj i lokalnu samoupravu usvaja programe koji pružaju podršku najnerazvijenijim opštinama da unaprede lokalnu infrastrukturu, ali isto tako da ne umanjuju mogućnost onim opštinama iz prve, druge i treće kategorije da razvijaju svoju infrastrukturu, kao i program infrastrukturnih projekata, kao podršku investicijama, tj. infrastrukturno i komunalno opremanje radnih zona i projekti biznis inkubatora. Kada sagledamo ova dva segmenta i ono što nastavlja Nacionalna služba za zapošljavanje kroz finansiranje lokalnih akcionih planova za zapošljavanje i vid decentralizacije u zapošljavanju su specifičnosti i svaka lokalna samouprava ima svoje specifičnosti i pružaju se mogućnosti da konkretno deluje tamo gde misli da je najpotrebnije. Nema razloga ne pružiti podršku i nema razloga da ne ukažem na doslednost URS kada govorim o povećanju budžeta u agrarnoj politici. Rekli smo da ćemo budžet za poljoprivredu udvostručiti u ovom mandatu. Mislim da smo na dobrom putu da to učinimo. Ako sagledamo da je 85% teritorije ruralno, a naseljava ga samo 44% stanovništva, mislim da ove mere, koje sam iznela, daju dovoljan razlog da se borimo da zadržimo stanovništvo u ruralnim sredinama. Moje lično i političko zadovoljstvo je da u budućnosti podržavam rad ove vlade. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Povreda Poslovnika, član 107. Naime, kao predsedavajuća ste ugrozili dostojanstvo ove Skupštine. Ne možete da se ponašate na takav način i da nekome uzimate, dajete reč, da vi odlučujete kada neko ima pravo za repliku, kada nema, kada je povređen, a kada nije povređen Poslovnik, a da pri tome ne dopustite narodnom poslaniku da se javi po povredi Poslovnika. Dejan Nikolić se javio po članu 109. Nije istina da znate Poslovnik o radu Narodne skupštine, jer niste izrekli opomenu narodnom poslaniku koji se neposredno obraća drugom narodnom poslaniku, a to je član 109. ovog Poslovnika o radu. Malo pre ste rekli da to nije član 109. Ne bih da dostojanstvo Narodne skupštine svakog puta dovodimo u pitanje kada ste vi predsedavajuća ovog Doma. Ovde slušamo stavove onih ljudi koji su za istog ovog Mlađana Dinkića donosili robijaško odelo u Skupštinu Srbije, a sada se sa velikim žarom zalažu za ovaj budžet i onaj predlog budžeta koji je mr Mlađan Dinkić predložio. Zaista, ne bih voleo da pričamo o nekim drugim stvarima. Želeo bih da pričamo o budžetu, a vaša je dužnost, kao predsedavajuće, da opominjete svakog ko skreće sa teme ili priča neke druge stvari koje nemaju veze sa današnjom temom. Zahvaljujem.
Hvala. Mislim da nisam povredila član 107, jer ste se javili nakon što sam dala reč gospođi Miljević. Što se tiče člana 109, što mi osporavate da sam rekla da nije pogođen član Poslovnika. Član 109. govori o opomeni. Samo o opomeni. Ja opomenu ne izričem odmah, nego posle dva upozorenja. Gospodine Arsiću, po kom osnovu se javljate? [[Veroljub Arsić, s mesta: Pravo na repliku.]] Zbog poslaničke grupe? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada bude bilo rasprave o poverenju ministra finansija, spreman sam da pričam o Mlađanu Dinkiću, ali ovde je sada reč o budžetu Republike Srbije. Inače, kada bismo tako govorili, mogao bih da vam kažem da je on bio guverner kada ste vi bili na vlasti, već ste jednom sa njim bili u koaliciji, pa drugi put. Sada ne razumem zašto vam sada ne valja. Isto tako, ako se stalno budemo vraćali u prošlost, pa čak i u devedesete, dođe mi da postavim pitanje – ko to živi u prošlosti, ko u sadašnjosti, a ko hoće da gleda na budućnost? Ovaj budžet, ovakav kakav jeste, sa mnogo manjim deficitom, i nominalno i procentualno, nego budžet koji je predložila Vlada Mirka Cvetkovića, koji je tada bi ministar finansija, daje nam za pravo da gledamo u budućnost. Da smo nastavili kako ste vi započeli, mislim da od ove države za par godina ne bi ništa ostalo. Vi to dobro znate. Što se tiče kreditnog rejtinga zemlje, nismo ga mi oborili. Vi ste ga oborili. Kada se emituju državne hartije od vrednosti u iznosu od 700 miliona evra zarad likvidnosti budžeta u 2012. godini, pa ta sredstva potrošite u 2011. godini, onda dovodimo u pitanje kako ste vodili javne finansije u ovoj državi.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Da li govorite po povredi Poslovnika? Izvolite.
Da, o povredi Poslovnika, član 27. Prosto sam prinuđena, posle ovih silnih replika i povreda Poslovnika, da se javim. Gospođo predsedavajuća, vi imate pravo, diskreciono, da odlučite o tome da li ćete ili nećete dozvoliti repliku. Tu jeste pravo predsednika, odnosno predsedavajućeg. Ovde se nismo zato danas okupili da slušamo neka međusobna optuživanja. Mi smo ovde da raspravljamo o budžetu. Jako je bitno da mi ovu raspravu uozbiljimo, jer je bitno da se raščiste stvari oko toga da li će se nešto promeniti u pogledu ekonomske politike ili će sve ostati po starom, odnosno da će se nastaviti u nekom kontinuitetu, što se tiče razvoja ove države. Ako se to nastavi, to znači da razvoja nema. Ako vidimo da postoje neke mogućnosti da se promeni odnos države prema privredi, odnos države u pogledu svoje odgovornosti prema građanima, znate kako, zakon o budžetu za 2013. godinu će dati odgovor na to. Prema tome, nama zaista nije interesantno ko je kada i zašto bio kriv ili odgovoran u prethodnom periodu, bitno je da znamo da postoje ogromni problemi u ovoj državi i u ovom društvu. Hajde da se skoncentrišemo na to da ozbiljno raspravljamo, sa ozbiljnom argumentacijom, a vi kao predsedavajuća da kanališete ove političke dogovore, razgovore i diskusije, da to liči na ozbiljnu raspravu o budžetu. Nema trenutno ozbiljnijeg, potrebnijeg zakona za ovu državu osim ovog budžeta.
Hvala, gospođo Popović. Potpuno se slažem sa vama. Reč ima gospodin Ivan Jovanović.
Javio sam se pre pola sata po članu 107. Gospodin Babić se obraćao drugom narodnom poslaniku. (Predsedavajuća: Već smo to završili.) Da, ali pre pola sata sam se javio i niste mi dali reč.
Hvala. Reč ima gospodin Miroslav Petković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Dinkiću, vi ste kao stari ministar u novoj Vladi najavili novu ekonomsku politiku Vlade. To se vidi, dobili smo novu "Agrobanku", za neki dan dobićemo novi budžet, nakon toga novu "Železaru", novi JAT, Novu godinu i ko zna šta sve novo, ali danas treba da vidimo kako izgledaju nove ad hok mere najnovije Vlade. Mi iz DSS nismo zanemarili ekonomsku krizu i svi pokazatelji govore o pravom ekonomskom sunovratu u odnosu na 2008. godinu, a za to je, kako čujemo, kriva stara Vlada sa kojom vi nemate ništa. Predlog ovog budžeta je nerealan, prognoze Vlade su nerealne jer su zasnovane na proizvoljnoj i na potpuno neutemeljenoj projekciji osnovnih makroekonomskih pokazatelja, tako da je po nama pitanje vremena, verovatno će to biti druga polovina 2013. godine, kada ćemo ovde usvajati rebalans budžeta sa znatno većim deficitom nego što je to predloženo ovim budžetom. Napravili smo ozbiljnu analizu privrednih dešavanja i kretanja u 2011. i 2012. godini. Zaključili smo da predviđeni rast u 2013. godini, o kome ste govorili, može da se dogodi samo ako gospod Bog učini da ova godina bude izuzetno rodna kako bi se to stanje popravilo. Javni dug od 2008. godine se udvostručio u odnosu na učešće u BDP na 60%, ali i za to je kriva prethodna Vlada sa kojom vi nemate ništa. Samo uz zluradi optimizam možemo očekivati da će do 2020. godine doći na granicu od 45%, kako to predviđa zakon. Nije nam prihvatljivo, nije jasno i smatramo da nije realno - na osnovu čega je projektovan izlazak iz recesije i povećanje BDP od 2%? Na papiru sve to lepo zvuči, mogli ste da napišete da će biti i 4 ili 6%. Vi ste napisali da će inflacija, odnosno procenili ste da će inflacija iznositi 5,5%, a realno je da će biti dvocifrena u narednoj godini. Sve što ste rekli zvuči sjajno, ali jednostavno ne može da se ostvari. Prihodi su planirani suviše optimistično. To je moguće da se dešava zbog izuzetno povećane inflacije. Ne znam na koji obračun ste radili inflaciju, da li je to 10%, ali sve procene govore da će do kraja godine biti 12%. Rast prihoda od poreza na dohodak građana u situaciji kada imamo smanjenje zaposlenosti, kada imamo pad realnih zarada, prosto je nerealno procenjen i neće se ostvariti. Prihodi u ovom budžetu su veštački povećani, da bi se u stvari prikrio pravi manjak budžeta. Najavili ste i da ćete voditi restriktivnu monetarnu politiku, sve da bi se održao privid da zarade i plate neće padati, ali inflacija će, siguran sam, učiniti svoje. Mislio sam u ovom izlaganju da se osvrnem i na mišljenje MMF, ali čuli smo od vas pre neki dan da su oni nestručni, da prosto nemaju pojma o čemu pričaju, tako da se na to nećemo obazirati. Planirate izuzetno snažno smanjenje deficita sa 6,7% na 3,6%. To je zaista neophodno da bi se zaustavio nekontrolisan rast javnog duga, ali sigurni smo da će on znatno biti veći od 3,6% i da će se približiti cifri od 5%. Budžetski deficit je ozbiljno potcenjen, pre svega zato što su prihodi veštački naduvani. Ono što nismo videli, a nismo čuli ni od vas, to jeste koliki je skriveni deficit, odnosno kolike su preuzete obaveze koje nisu plaćene na centralnom nivou, dug javnih preduzeća i lokalnih samouprava?. Ako probijete planirani deficit ovim budžetom, a tvrdim da će se to dogoditi, dodatna sredstva ćete sigurno obezbediti nekim novim zaduživanjem. Predviđate stopu rasta od 2%, za 2014. godinu da to iznosi 3,5%, a onda osam godina po 4%. Svi znamo da rast pre svega zavisi od privlačenja stranih investicija i od realizacije velikih infrastrukturnih projekata, ali svi veliki infrastrukturni projekti koji su predviđeni za narednu godinu treba da se realizuju iz zaduživanja. Kamate koje ova država treba da plati u narednoj godini veće su od budžeta za odbranu i poljoprivredu Srbije za narednu godinu. Vi i nova Vlada nastavljate kontinuitet i politiku stare Vlade kada su u pitanju plate i penzije, zato što predviđate njihovo zamrzavanje. Nismo čuli ovde ništa od onih čuvenih 3P, da penzije prate plate, obzirom da će inflacija biti znatno veća i da će one biti realno mnogo niže nego što su danas. Poreski sistem, kako je napravljen, nije stimulativan, već je predviđen tako da isključivo poveća prihode budžeta, ali samo na papiru. Ne može se to tako planirati, jer smatramo da povećanje poreza ne znači automatski i povećanje prihoda, to sve zavisi i od privatizacija koje će biti u narednoj godini i od prihoda koji će se po tim osnovama sliti. Ne verujem da će se neki novi "Maksi" prodati pa da se porez od toga ubere u budžet Republike Srbije. Ono što je nama potrebno, svakako jeste da problemi privrede mogu da se reše jednim ozbiljnim, kako ste vi rekli, radikalnim zaokretom, pre svega promenjenom politikom Vlade i okretanjem prema nekim državama koje zaista žele da ulažu u ovu zemlju bez ikakvih političkih uslova. Neophodna je sveobuhvatna reforma javnog sektora, reforma državne administracije, javnih preduzeća, zdravstvenog, obrazovnog i penzionog sistema. Tek tada će budžet Republike Srbije imati razvojnu komponentu, ovako on nije ni socijalni, ni razvojni. Mi ga doživljavamo kao švedski sto sa koga će uzimati ko kako stigne i kako budže želeo u narednim godinama. Hvala najlepše.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Prvo, samo da kažem da su prihodi konzervativno procenjeni i da je naše očekivanje da će biti veće od ovoga što smo stavili, a ne manje. Zašto smo konzervativno procenili prihode? To se pokazalo već u rebalansu. U rebalansu smo procenili prihode na iznos koji će na kraju godine biti veći od onoga što smo očekivali, već samo u poslednjem kvartalu. Na osnovu toga smo povećali projekciju prihoda za 2013. godinu, ali smo za isti iznos maltene smanjili tzv. neporeske prihode, jer je dobit nekih javnih preduzeća, koja je bila očekivana, mnogo manja nego što je bilo u prethodnom periodu, pre svega Telekoma, pa moramo da ispitamo šta se to desilo sa poslovanjem Telekoma u ovoj godini, kada je napravilo toliko manju dobit u odnosu na 2011. godinu. Da ne bude zabune, radi se o Telekomu kojim su rukovodili ljudi pre nego što je formirana ova nova Vlada, jer govorimo o rezultatima za prva tri kvartala ove godine. Ono što je jako važno, jeste da i Fiskalni savet smatra da je naša projekcija prihoda realna. S druge strane, oni imaju rezervu kada su rashodi u pitanju. Tu se pravi razlika o kojoj oni govore za nekih 0,6 do 0,7% BDP. Međutim, u svim opcijama deficit, koji je ove godine bez programa fiskalne konsolidacije bio oko 7% BDP, ide na ispod 4% PDB. Mi smo uvereni da će biti 3,6%. Dakle, možemo raspravljati o nekim teoretskim razlikama, da li će biti nula koma nešto više ili manje u odnosu na ono što je Vlada planirala, ali to je drastično manje u odnosu na ono što smo zatekli. To je konsolidacija koja će biti preko 2,5% BDP jedne godine. Ko ne veruje da je to moguće ostvariti, neka pogleda u istoriju. Kada govorimo o mojoj ličnoj odgovornosti za vođenje javnih finansija, stojim potpuno iza politike javnih finansija koju sam vodio u periodu od 2004. do 2006. godine. Godine 2003. sam zatekao deficit od 4% BDP, a ostavio državnu kasu sa suficitom od 2% prvi put u istoriji Srbije i jedini put. Prvi put u istoriji Srbije 2006. godine ostvaren je budžetski suficit, što ne uključuje prihode od privatizacije, od prodaje Mobtela i treće licence. Bez toga je bio suficit 2%, a preko toga još dve milijarde evra dodatnih prihoda, a kad smo vratili pola milijardi duga Svetskoj banci prevremeno, smanjili javni dug na ispod 30% BDP. Od tada ja nisam ni jednoga dana odgovarao za javne finansije Srbije jer sam radio posao koji nema veze sa tim poslom. Ista je moja odgovornost bila kao ministra prosvete ili kulture za stanje u javnim finansijama. Od sada, od kada je formirana nova Vlada, imam punu odgovornost. Kao što vidite ne kritikujem više onaj period, jesam kritikovao dok smo imali rebalans budžeta, govorim samo o budućnosti. Zašto bih kritikovao prethodni period i nepoverenje političke prirode kada svetska finansijska tržišta daju poverenje novoj Vladi? Ako svetsko finansijsko tržište vrednuje istu obveznicu mnogo bolje danas nego što je vrednovalo pre godinu dana kada smo imali formalno bolji kreditni rejting, šta ja imam da odgovaram bilo kom kritičaru iz zemlje? Kada oni koji najbolje znaju gde ulažu pare, ulažu u srpske obveznice i uspeli smo da za nekoliko meseci dva puta izvedemo emisiju sa kamatnim stopama za koje nam zaista svi finansijski stručnjaci u svetu odaju priznanje kako smo to uspeli da uradimo. Jutros smo imali sastanak sa Evropskom investicionom bankom i oni su ponovo postavili pitanje - ko je to kupio, kako ste to uspeli? Ljudi, još uvek to ne veruju. Mi ćemo ići ispod 5%sledeće godine. Koja firma danas u Srbiji može da se zaduži lako ispod 5% godišnje? Nije to tako lako. Znači, znam da država ima jaču snagu i da bi kamate morale da budu niže. Nisam zadovoljan ni ja, čak ni ovom stopom od 5,25%, pa čak ni ovom od 4,8% po kojoj se trguju naše petogodišnje obveznice, jer ćemo biti snažna država kada budemo mogli samostalno da se zadužujemo na tržištu po maksimalno 3,5%. Tada možemo da kažemo da smo dostigli neke standarde. To ćemo uspeti tokom mandata ove vlade, u to sam ubeđen. Sledeće godine ćemo imati ispod 5% i onda ćemo snižavati, jer planiramo dalje snižavanje budžetskog deficita. Dakle, ako je u periodu od 2004. do 2006. godine napravljena fiskalna konsolidacija od čak 6% BDP, postavljam pitanje – a zašto ne bi moglo i sada? Tada je postojala politička podrška fiskalnoj konsolidaciji, sada je još veća, jer vladajuća koalicija je zaista zatekla jedno stanje od koga verovatno gore teško da može i uz sve ne znanje onih koji vode ekonomsku politiku. Dakle, ne može gore od ovoga što smo zatekli 2012. godine. Naravno, naš je cilj da radikalno poboljšamo situaciju. Kada kažem da će rast biti 2%, nisam uopšte srećan sa tim rastom, to je nisko. Srbiji treba mnogo veća stopa rasta. Projektovano je 2%, imajući u vidu zato što je pad u ovoj godini čak 2%, pa je startna osnova niska. O tome otvoreno govorim, nikoga ne obmanjujem. Znači, otvoreno kažem da rast od 2% u sledećoj godini nije nikakvo posebno dostignuće i zato me čudi ono što drugi kritikuju, jer nama treba više od 2%. Centralna banka je projektovala ovu inflaciju koju smo mi preuzeli. Narodna banka Srbije je projektovala i da će takođe rasta biti 2,5%, dakle, nešto veći od onoga što procenjuje Ministarstvo finansija. Samo da završim, oko prihoda. Zašto smatram da su prihodi konzervativno procenjeni? Ne samo zbog toga što se bolje ostvaruju u poslednjem kvartalu, nego što smo očekivali već zato što će zakon o kome ćemo nadam se ovog popodneva krenuti diskusiju, a to je zakon o uslovnom otpisu kamata zateznih za poreze, pod uslovom da se redovno izmiruju tekuće obaveze, pojačati uplatu tekućih poreza u narednom periodu. Snažno ćemo motivisati sve privrednike od zanatlija do velikih privrednika da redovno izmiruju tekuće obaveze, jer u tom slučaju biće im otpisana kompletna zatezna kamata iz prethodnog perioda. Dobiće mogućnost odlaganja glavnog poreskog duga za mala preduzeća od dve godine, odnosno za velika godinu dana, i otplatu na dalje dve godine na rate, ako na vreme plaćaju tekuće obaveze. Takva motivacija doprineće boljem punjenju budžeta, nego u nekoj situaciji preduzeće kada uplati porez to mu ide na otplatu nekog starog duga koji nije mogao da plaća u nekom ranijem periodu. Ovako biće zamrznut stari dug, zamrznute kamate i velika motivacija za plaćanje tekućih prihoda, što će po nama povećati značajno ovu procenu poreskih prihoda u narednoj godini u koji nismo uključili ovaj efekat jer ne znamo kakav će biti. Mi ćemo se truditi da bude što veći, ne znamo koliki će biti, zato smo bili konzervativni. Moram da kažem da po prvi put neki moji saradnici su me kritikovali zašto sam isuviše pesimističan u projekciji prihoda budžeta, jer je običaj suprotan da ministri finansija precenjuju zapravo prihode da bi mogli da imaju veće rashode. Ovde je zapravo najveća rezerva stručne javnosti, nije više na prihodnoj strani, nego na rashodnoj, odnosno pitanje da li će Vlada biti u stanju da kontroliše relativno nisko izvršavanje materijalnih troškova za robe i usluge. Da li će biti u stanju da obezbedimo plaćanje u roku od 45 dana države? Da li ćemo biti u stanju da sprečimo dosadašnje ponašanje državnih organa da plaćaju mnogo više nego što imaju para u budžetu i da prave docnje? I da ugovaraju mnogo više nego što imaju u budžetu, a onda ne plaćaju? To je problem koji smo mi imali, a taj problem se zove finansijska nedisciplina. Finansijska nedisciplina u prethodnom periodu poticala je iz činjenice što Srbija nikada od 2006. godine na ovamo nije imala jakog ministra finansija. To je realno tako. Zašto? Ne govorim o ličnosti, govorim o instituciji. Nije imala ministra finansija koji je imao sve instrumente da može da sprovodi ekonomsku politiku, a ne politiku u političkom smislu. Mešala se politika u rad ministra finansija tako što su zvali telefonom - izuzmi od ovoga, nemoj da mu naplatiš porez, a napadni ovoga, pošto ovaj nije podoban u tom gradu. Lokalni direktori poreskih uprava bili su jači od ministra finansija ponekad. Morao se ministar finansija konsultovati sa ljudima van Vlade oko poteza ekonomske politike. Znate zašto je ovaj budžet na vreme? Zato što nismo morali da idemo na konsultacije neke političke oko toga da li treba da se projektuje recimo rast od 2%, ili je rast 1,5% ili 2,5%. Nismo išli van Vlade da se konsultujemo, nego smo sve završili u Vladi. Nismo gubili vreme u konsultacijama sa ljudima koji nisu uopšte stručni ljudi za to. Širili mape Koridora, pričali sa ljudima koji pojma nemaju o tome šta je to izgradnja puteva i gubili ne sate, ne dane, nego mesece u besplodnim diskusijama. Nije bilo koordinacije, nije bilo poverenja i zato smo imali takav budžet. Sa tim je gotovo, ovo je nova vlada, potpuno nov stil rada i zato ćemo imati i napraviti ovako radikalan zaokret koji se manifestuje budžetom za narednu godinu. Svestan sam da sam budžet nije garancija da ćemo imati potpuni preokret u kompletnoj ekonomskoj politici, ali jeste baza, zajedno sa ovim pratećim zakonima da krenemo u jednu potpuno novu ekonomsku politiku. Naravno, zahvaljujem svima onima poslanicima iz vladajućih stranaka i opoziciji koji daju konstruktivne predloge u tom pravcu. U tom smislu su svaka upozorenja sa vaše strane dobronamerna, jer smatram da parlament mora da bude glavni kontrolor rada i Vlade i Ministarstva finansija. Hvala vam na tome.
Miroslav Petković, replika. Izvolite.
Hvala vam gospodine Dinkiću. Zaista izuzetno cenim vaš trud i vašu energiju i dozvolićete mi da vam kažem zašto imam bojazan da se ovo neće ostvariti. Zato što DSS nije u Vladi kao što je bila u periodu o kom ste govorili, između 2004. do 2006. godine. Zato što smatram da Vlada RS nakon Vojislava Koštunice nije imala jakog premijera i odgovorite nam danas da li ste trpeli pritiske od gospodina Koštunice kada je bio predsednik Vlade ili od drugih ministara koji su bili u toj Vladi? Imao sam to zadovoljstvo da kao narodni poslanik DSS glasam za budžet kada ste predložili da on bude u suficitu. Naše kritike su krajnje dobronamerne i to ste dobro rekli. Prihodna strana kako ste je procenili, videćemo da li će se ostvariti. Rashodna hoće sigurno, jer ono sve što ste predvideli će se potrošiti, a da li će biti manje tih sredstava kao što Fiskalni savet predviđa 25 milijardi dinara, to ćemo videti. Mi ne vidimo značajne uštede u ovom budžetu. Nas izuzetno brine što će dugovi iz zdravstva biti pretvoreni u javni dug i sigurni smo da će se to ostvariti i na visinu javnog duga i na deficit koji će biti u 2013. godini. Hvala vam najlepše.
Reč ima narodni poslanik Zoran Kasalović.
Poštovano predsedništvo, uvaženi ministre, Predlog budžeta nije usvojen u zakonskom roku i mi nismo imali dovoljno vremena i uslova da se upoznamo sa Predlogom budžeta. To je bila jedna od prvih zamerki koju nekoliko godina unazad slušamo od stručne javnosti, od narodnih poslanika, od svih članova Odbora za finansije. Mislim da je sasvim korektno da prva karakteristika ovog predloga zakona o budžetu za 2013. godinu bude ta što je rok ispoštovan u skladu sa budžetskim kalendarom, a pre svega, zakon je ispoštovan. Sa druge strane, ovo je bilo moguće očigledno zbog toga što Vlada Republike Srbije ima jasne ciljeve ekonomske politike, ima jasan iskazan zajednički politički interes, sve se rešava u Vladi Srbije kojom predsedava premijer Ivica Dačić i postavljeni su ciljevi na kraći i srednji rok. Druga karakteristika koju želim da istaknem jer proizlazi iz ovog predloga jeste da je Vlada počela da razmišlja na srednji rok i ima jasne iskazane ciljeve na srednji rok za željom da se budžet izbalansira do 2016. godine. nema dobrih rešenja na kratak rok, zahtevaju sve velika fiskalna ograničenja, vrlo radikalna koja se ne mogu ispoštovati za jedan dan ili vrlo kratko mogu se postaviti temelji a za postavljanje za zidanje jedne dobre kuće treba dosta vremena. Treća karakteristika koju bih istakao jeste da ovaj predlog budžeta predstavlja prvi korak ka zaustavljanju javnog duga, a kasnije i obaranje javnog duga. Dakle, kroz zaustavljanje dva sistemska generatora javnog duga, a to je budžetski deficit i izdavanje državnih garancija. Ideja da se radikalno obori za 50% budžetski deficit je zaista dobra, kroz izmene poreske politike i značajno prilagođavanje na rashodima kroz uštede, jer je to moguće i to govori o jednoj izbalansiranoj fiskalnoj konsolidaciji, a sa druge strane, sa idejom da se garancije isključivo izdaju za kapitalna ulaganja, a ne za tekuću likvidnost. Izazovi pred kojima se nalazi ovaj budžet u tom smislu, pored ovih karakteristika jesu pre svega za ovakav jedan plan koji treba da se ostvari na srednjem roku, jeste i to da je potrebno obezbediti široku podršku svake vrste u ovom budžetu i ovoj ekonomskoj politici, a naravno i da se on u potpunosti realizuje. Treba svima, pa i građanima reći, šta je alternativa u ovom budžetu? Alternativa je izvesna kriza javnog duga u uslovima rasta troškova za kamate i ona bi svakako pogodila javni sektor i sve funkcije i bezbednosti, pravosuđe, obrazovanje, zdravstvo, socijalnu zaštitu, celokupnu ekonomiju naše zemlje. To je potrebno reći svim građanima, a i mi smi treba da smo svesni toga. Druga stvar koja je bitna, jeste da je ova Vlada ceneći potrebu da budžet ima podršku, opredelila se za značajno uvećanje izdvajanja za socijalno-ugrožene kategorije stanovništva za osam milijardi dinara, a za mene kao pripadnika SPS to je jako bitno i teret ove krize ne treba da snose socijalno-najugroženiji, a između ostalog i sama Srbija je u svom Ustavu definisana kao država socijalne pravde. Ovaj budžet sa druge strane u jednom dobrom delu svoju podršku će obezbediti u tom smislu što je on prvi korak i pokazuje trend u smislu izmene strukture javne potrošnje i jasnog definisanja komparativnih prednosti Srbije i ulaganje u poljoprivredu, u infrastrukturu, energetiku i vidimo da će izdvajanja za poljoprivredu prosek dostići u razvijenijim državama od 4,5% ukupnog budžeta. Sa druge strane, ovde o tome nije bilo reči, ali želim da kažem da se i u ovakvim uslovima iznašlo mogućnosti da se konkretizuje najavljena saradnja premijera Daćića sa Republikom Srpskom i obezbeđena su određena sredstva za investicije u računare i vagone, čime se jasno pokazuje opredeljenje Vlade za saradnju sa svojim sunarodnicima u okruženju. Sve ove mere su na kratak i dugoročan rok opredeljene da obezbede jednu održivu stopu rasta BDP na srednji rok i to je realna politika i jedini način da se u određenom vremenskom periodu obezbedi rešavanje glavnog problema nezaposlenosti. Ovaj budžet u ovom smislu predstavlja i dobru osnovicu za pregovore i dogovore sa MMF i drugim organizacijama i zbog toga, ceneći i ove razloge i izazove koje je prepoznala Vlada i donela određene preporuke, SPS iskazuje jasnu podršku ovom budžetu.
Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić.
Poštovano predsedništvo, situacije je dovoljno teška danas da DS ne uvodi dnevnu politiku u ovu veoma važnu raspravu. Međutim, u petak nam je resorni ministar rekao da je apsolutno sve loše u ovoj zemlji upravo nasleđe DS, dok je ovaj budžet radikalni preokret, preobražaj, u neku ruku neko mesijansko štivo, neki sveti nadzor koji će svojom genijalnošću da nam obezbedi mnogo bolje sutra. Kamo sreće da je to istina. Hajde da pogledamo po detaljima da li je to tako. Prvo, o nama, mi ne bežimo od naše odgovornosti i mi smo platili tu cenu na izborima i juče smo na izbornoj skupštini krenuli taj mukotrpni rad reorganizacije i dobijanja poverenja naših građana, ali to što mi nosimo odgovornost, ne znači da oni koji su delili odgovornost sa nama u prethodnoj vladi, mogu da je u potpunosti zaborave. Pitam se ko je bio zadužen za ekonomiju u prethodnoj vladi i onoj pre? Pa, vi gospodine Dinkiću i vaša partija. Samim tim, vaša je odgovornost to što je stopa nezaposlenosti prešla sa 13 na 26%, na rekord Evrope. U ovom budžetu nismo videli ni jedan ozbiljniji program koji će se baviti pronalaženjem radnih mesta za naše građane. Kako je moguće da su i dalje potrebne te subvencije za gubitaše? Ko je bio zadužen za to? Vi lično i osoba koju ste posle imenovali na vaše mesto, koja je po vašim rečima bila najbolja koju ste imali. Ko je dopustio da docnje u zdravstvenom sistemu o čemu ste govorili u petak, dostignu 26 milijardi dinara? Vaši ministri, gospodine Dinkiću, i gospodin Tomica Milosavljević i gospodin Stanković, jer kada se preuzme odgovornost za jedan resor, ona je potpuna i ne može se deliti. Kako je moguće da su, tako čujemo, lokalne finansije destabilizovane do te mere da im pretite kaznom, ukidanje transfera ukoliko se potvrdi da ulažu u sopstvene plate, a ne u kapitalne investicije. Niko u ovom domu nije zaboravio ko je bio inicijator one promene zakona o finansiranju lokalnih samouprava i zašto danas sve to moramo ponovo menjati. Kako je moguće da su regionalne razlike danas veće nego što su bile pre četiri godine i to je bilo vaše ključno obećanje i vaše ključno zaduženje u prethodnoj vladi? Toliko o prošlosti. Mislim da bi bilo mnogo bolje za sve nas da pogledamo i ono što smo uradili i da ne prebacujemo odgovornost na druge i da podnesemo odgovornost za onaj deo koji nam pripada, a samim tim, imajući u vidu kakav je bio učinak, možemo postaviti pitanje kakva nam je perspektiva i kredibilitet za budućnost. Prvo, nije tačno da ste se dogovorili sa Fiskalnim savetom. Imamo predsednika koji je ovo vikenda bio na javnom servisu i koji je rekao da i dalje na prihodnoj strani vidi problem sa precenjenim prihodima od poreza na dobit preduzeća za najmanje pet milijardi dinara. Što se tiče PDV, da li treba slaviti to što su ti prihodi veći, jer dobro znamo da su oni veći zbog veće inflacije od one koja je projektovana i sa 14% nažalost, deli se pola – pola odgovornost, 7% za prvo polugodište, neka to bude prethodna vlada, a 7% za drugo polugodište ove godine i to je ova vlada i vaš novi guverner. U svakom slučaju, ono što je bitno da niste uspeli suprotno onome što je državni sekretar najavljivao i nadao se da postignete dogovor sa MMF. Mislim da je slaba uteha za građane Srbije to što saznajemo da oni nisu tehnički potkovani, mnogo je bitniji signal koji bi mogao da se pošalje ne samo međunarodnom tržištu kapitala, nego onima koji bi hteli da ulažu u našu zemlju, da je ona bezbedna za investiranje. Tog dogovora, suprotno najavama, očigledno nema, čuli smo da će možda biti u januaru, februaru, a sada je sve to odloženo za proleće. Znamo kako to ide. Znamo veoma dobro, ukoliko dogovor nije napravljen na ovom budžetu, da će uslov MMF za dogovor koji želite da bude rebalans ovog budžeta, a PDV je veći samo zbog toga što su porezi veći i što je inflacija veća i samim tim ta prenesena inflacija u sledećoj godini je veća. Veći prihodi su slaba kupovna moć naših građana, veoma slaba uteha. Dobro je što je ovaj zakon poslat na vreme i uglavnom postoji saglasje, pa i sa onima koje ste kritikovali od Evropske banke za obnovu i razvoj, pa nadalje, da će privredni rast biti neki 2%. Međutim, sada je jasno da ovaj konsolidovani deficit od 3,6% nije realan. Nije realan i zbog prihoda o kojima sam govorio, ali i zbog rashoda. Ti rashodi, kada gledamo subvencije, npr. u privredi, dobro je što ste rekli da je to pre svega zbog toga što je manje subvencija za "Fijat". Koliko smo saznali, subvencije za privlačenje investicija su već alocirane u prethodnim programima, pa bi bilo interesantno znati koliko je slobodnih sredstava u budžetu za sledeću godinu za dovlačenje novih investicija, a koliko je budžetu "Siepe" i drugih agencija već alocirano na prethodne programe kojima ste rukovodili. Za građane, u svakom slučaju, je najbitnije reći istinu, a to je da ovde nema magije, nego da se deficit smanjuje tako što im se zamrzavaju plate i penzije. Kada vidimo da su one povećane za 2% u oktobru, nezakonski predviđeno 2% u aprilu sledeće godine, a pretpostavka u budžetu je da će se one samo povećati za 0,5% u oktobru mesecu ove godine. Kada to uporedite sa inflacijom, ona koja je već sada realnost i ono što ste vi planirali u ovom budžetu, vidimo da obećavate građanima RS i penzionerima, da će i opasti kupovna moć za najmanje 11% za prvih 18 meseca rada ove vlade. To su tvrde činjenice i to je istina. Ukoliko dinar depresira sledeće godine, utoliko će se više ta kupovna moć u evrima erodirati. Tako da smo veoma daleko od deklarisane politike premijera Vlade koga nema, kao ni drugih ministara, pozdravljam potpredsednicu, ministarku koja nam se pridružila, da podele odgovornost za ovakav budžet. Zato ne iznenađuje da vaši koalicioni partneri iz PUPS traže rebalans budžeta, tako da se ovaj program za tzv. "Trinaestu penziju" ipak utvrdi i u sledećem budžetu. Očigledno je da tu saglasja nema. Bilo kako bilo, DS će glasati za amandman PUPS koji se tiče trudnica, jer je to i naša politika. Socijala, kada znamo da je suštinska politika ovog budžeta smanjenje kupovne moći svih građana Republike Srbije za najmanje 10%, to je nešto što nije mnogo kredibilno. Ali, najveća mana koju mi vidimo u DS u ovom budžetu je njegova apsolutna statičnost. Kada govorimo o gubitašima, nema ni dinara za restrukturiranje budžetu za sledeću godinu. Najavljuje se izrada strategija i papira sa Svetskom bankom i građani moraju da znaju da zbog toga što nema dogovora sa MMF, neće biti, i to je predstavnica Svetske banke pre koju nedelju rekla ovde u Beogradu. Neće biti ni veoma povoljnih kredita za budžet u iznosu od 400 miliona dolara, koji su vezani za dobijanje jednog sporazuma sa MMF. Tako da, kad je reč o prosveti, ekonomiji, radnim odnosima, bezbednosti novca za finansiranje tih reformi nemate, za tih reformi neće ni biti. Priča o reformama se svela samo na JAT, "Srbijagas" i možda "Galeniku", a ostalih 170 preduzeća u restrukturiranju će biti na istom režimu tokom sledeće godine. Kada govorimo o odsustvu tih reformi, moram da vam kažem da, nažalost, vremena se menjaju, bio je neki prethodni period kada je možda bilo lakše raditi javne finansije, kada je svet bio u jednoj neodrživoj, ali ipak ekspanziji, i kada je rastao pet do šest odsto godišnje, ovo je duga priča. Ovo je svet gde je evro zona u recesiji, gde je npr. u Nemačkoj, centralnoj ekonomskoj sili našeg kontinenta, i u njoj, nažalost, svakog kvartala raspada i bilo bi mnogo bolje za sve naše građane da se pravi budžet iz srednjoročne projekcije javnih finansija na realnim bazama, a ne na željama, jer strah me je da se one neće realizovati. Kada govorite o garancijama, dobro je što nema garancija za likvidnost. Uzgred budi rečeno, vaši poslanici, a i bivši ministri su glasali za sve te garancije i na Vladi i u Skupštini, ali nećemo sada o tome. Dobro je što ih nema, ali bilo bi dobro i pošteno da se kaže i drugi deo priče. Kada već naši građani, naša privreda ne plaćaju cenu gasa, koje mora "Srbijagas" da plati ruskom partneru, bilo bi dobro onda ako već nećete davati garancije za likvidnost, da kažete iskreno to da će cena gasa morati da bude povećana. Kada kažete da JAT neće dobiti garancije za likvidnost, bilo bi dobro i pošteno da kažete koliko će ljudi u JAT izgubiti radno mesto. Realnost je, kad već govorimo, i time bih ja sada zaključio, da bi mnogobrojni drugi, moje kolege iz naše poslaničke grupe ima li dovoljno vremena da diskutuju ovaj budžet. Želim na kraju da se malo pozabavim ovim što smo čuli jutros, a to je ili rezultat neznanja ili pokušaj obmane, moram da kažem. Ovo je pitanje uspeha na tržištu kapitala. Ovo je, i mi ćemo iz DS, ovaj grafikon, čiji je izvor "J.P. Morgan", koji svim međunarodnim bankama drži indeks zaduživanja svih zemalja "emerging markets", tj. u razvoju, ovo ćemo staviti na vaš sajt i svi će moći i u orginalu da prođu ovaj grafikon. Šta je realnost? Kažete da plaćate jeftinije na tržištu kapitala od Vlade. Prvo bi bilo pošteno da kažete obveznice koje ste izdali su deo, bar one na devet godina programa koji je ugovorila prethodna Vlada. Kada poredimo obveznicu na deset godina sa obveznicom na devet godina, upoređujemo babe i žabe, zato što postoji normalna kriva i svaki student na prvoj godini ekonomskog fakulteta zna da su kamate na duže obveznice više, zato što neko ko investira duže i više svoj novac, tako da je normalno da kamata na deset godina bude veća na devet godina, a da ne govorim da ovu obveznicu o kojoj sada govorite, ona nije ni na devet godina, nego je na pet godina. Bilo bi minimum poštenja u diskusiji da ne mešamo babe i žabe, i da uporedimo ono što je deset godina - sa onim što je deset godina, sa onim što je devet godina - sa onim što je devet godina. Ono što je bitnije, to je ovo što vidimo na ovom grafikonu. Vidimo na ovom grafikonu da tokom cele 2011. godine, Republika Srbija je plaćala istu premiju rizika, tj. iste kamate kao susedna Mađarska i Hrvatska. Evo šta se desilo od vašeg dolaska na vlast, za Mađarsku i za Hrvatsku te kamate su pale za 2%, a za nas četiri puta manje. Dame i gospodo, građani Republike Srbije, prethodnom obveznicom Srbija se zaduživala po kamati koja je bila niža od kamate koju su plaćali Hrvatska i Mađarska. Ovim obveznicama Srbija se zadužuje po kamati koja je mnogo veća od onoga što plaćaju Hrvatska i Mađarska, i to je realnost. Ako je nekome ovo previše komplikovano zbog neznanja i možda loše volje da dam onom, što je saopštio i sam ministar finansija Rusije u petak, evo Ruska Federacija, Republika Srbija, isti zajmodavac, isti zajmoprimac, pre godinu i nešto, obezbeđen je kredit na 12 godina sa dve godine počeka, sa kamatom koje 3,39%. Upravo ste dobili jedan kredit koji će se povlačiti pet godina i gde je kamata na tako kraći iznos 4,1% kamate, tako da bilo bi dobro u ovom teškom momentu, da ne govorimo o preobražaju, nego da govorimo o realnim problemima, jer to je ono što od nas očekuju svi građani RS. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Kada vas čovek gleda, rekao bi – ala ovaj lepo priča. Ovde je pitanje, ako pominjete znanje ili neznanje, to su kategorije o kojima možemo da raspravljamo – ko zna a ko ne zna. Pitanje obraza je takođe bitno i u ekonomiji i u politici. Da niste vi možda, pre samo nekoliko meseci tražili da se plate i penzije zamrznu? Bili ste za zamrzavanje plata i penzija u trenutku kada ste mislili da ćete vi formirati Vladu, da li je to istina? Naravno da jeste. Mi nismo uspeli da zbog ekonomske krize obezbedimo vrtoglavi rast plata i penzija, ali makar smo obezbedili nekakav rast, 2% u oktobru, 2% u aprilu, a vi ste hteli da ih potpuno zamrznete, da rast bude nula. Znači, ako sada kritikujete to što plate i penzije sporo rastu setite se onoga što ste pričali ovoga leta. Tražili ste potpuno zamrzavanje plata i penzije odnosno da ne rastu uopšte. Smatram da imate pravo da kritikujete ono što sada radimo, ali nemojte da zaboravite ono što ste pričali pre nekoliko meseci. Drugo, kada govorite o sistemu finansiranja u zdravstvu, znam da znate da mnogi ljudi ne znaju ko je odgovoran za finansiranje u zdravstvu. Odgovoran je Fond zdravstvenog osiguranja, a ne ministar zdravlja, nažalost. To bi trebalopromeniti. Kada kažete da je to jedno te isto, slažem se, to bi trebalo da bude jedno te isto, ali to nije bilo tako. Pogledajte ko je bio i ko je sada direktor Fonda zdravstvenog osiguranja – član vaše stranke. Osoba koja je bila ostavila je docnje od 2 – 3 milijarde dinara, a sada su 13 milijardi. Znači, vaš čovek, čovek koga ste postavili, vaš partijski kadar povećao je docnje za dve godine za 10 milijardi dinara samo u Fondu zdravstva i dopustio da se nagomilaju dugovi bolnica na čak 13 milijardi. Pošto ste sami prizivali prošlost, hajde da to čujete, šta ste uradili u Fondu zdravstvenog osiguranja. Prvo, mislim da to što se dešavalo poslednje dve godine, kada ste vodili Fond zdravstva, je jedna od najvećih finansijskih katastrofa u bilo kom društvenom segmentu u ovoj zemlji, plus sve ovo što se dešavalo sa selektivnim naplatama poreza u poreskoj upravi i sa ogromnim rastom javnog duga, ali da idemo samo na finansiranje zdravstva, odnosno Fond zdravstva. Najpre, dugovi bolnica su 13 milijardi dinara u ovom trenutku. Dug Fonda zdravstva je 13 milijardi dinara. Dug za neplaćene račune preko 60 dana je još veći kada uzmete i ono što su tek ugovorili. Dvanaest milijardi dinara je država platila dvema veledrogerijama preko ovoga. To su "BGfarm" i "Velefarm", a da nikad nisu novac doznačile niti "Hemofarmu" niti "Galenici", 120 miliona evra, a da niko nije pokrenuo istragu o tome. Nestalo je 120 miliona evra državnog novca, a da vaš direktor Fonda zdravstva ni reč nije rekao, nikoga nije uzbunio, makar ono što ja znam. Vaš čovek koji je koordinirao službe bezbednosti ništa tim povodom nije uradio, kao da je 120 miliona evra jednako 120 dinara. To je 12 milijardi dinara država platila "Velefarmu" i "BG farmu" za lekove. "Velefarm" i "BG farm" nikad nisu preneli taj novac "Galenici", nikada nisu preneli taj novac "Hemofarmu". Prosto je neverovatno da vas takva dubioza nije zanimala. Nova Vlada neće ništa da krije. Ovo javno govorim i moje kolege iz Vlade koje se bave i koordiniranjem službi bezbednosti i tim poslovima o ovome javno pričaju. To mora da se raščisti. Mora da se utvrdi odgovornost za to. Ne kažem da je direktor Fonda odgovoran za to, ali morao je da podnese krivične prijave protiv određenih ljudi, morao je da pokrene istragu. Ako to nije učinio, onda je i on odgovoran, ako je ćutao i znao. Slavici Đukić Dejanović i meni je trebalo dva meseca da shvatimo o čemu se ovde radi. Takođe, trebalo nam je vremena da shvatimo da se ćuti o svemu ovome i prikriva ovaj slučaj. Naravno da ne možemo to da ostavimo pod tepihom. Odlučili smo da očistimo ove dugove zdravstva kompletno tako što će ovih 13 milijardi dinara dugova bolnica biti preneto u javni dug Republike i biti isplaćeno veledrogerijama u roku od tri godine. Takođe, ovih 13 milijardi dinara duga Fonda zdravstva jeste dug po osnovu kašnjenja u plaćanjima lekova na recept apotekama. Sada se kasni 200 dana, a nije se tako kasnilo ranije. Pre nego što je došao ovaj direktor Fonda zdravstva nije bilo takvog kašnjenja. Sada smo zakonom odredili da to smanjimo na 150, 120 i 90 dana tako što će se pojačano izmirivati obaveze. Ovaj kvazi fiskalni deficit od 26 milijardi dinara je ogroman novac. To je mnogo više od ovih stvari koje ste zamerali, da li je neka rashodna strana ovakva ili onakva u novom budžetu. Taj problem je veći od toga, a da ne govorim o dodatnih 12 milijardi dinara skandala, da je država platila nekome nešto, da taj nije preneo farmaceutskim kućama, od kojih je jedna od tih "Galenika", koja je između ostalog i zbog toga u problemima, a da nikakva odgovornost nije pokretana godinama za to. Ove dve firme su u stečaju, i "Velefarm" i "BG farm", ali je pitanje šta sada s tim? Ono što je sigurno, mislim da je nauk za sve političke stranke, za državu, da na čelu Fonda zdravstvenog osiguranja ne sme da bude lekar, sem ako nema doktorsku diplomu iz oblasti finansija. Treba da bude stručnjak za bankarstvo ili osiguranje, ili makar tim njegov da bude stručan za te oblasti. Ovo što se ovde desilo jeste zaista skandal velikih razmera. Da li ste se nekada zapitali kako je moguće da u ovom iscrpljenom finansijskom sektoru, u zdravstvu je moguće da sve apoteke budu bogate, a da Fond zdravstva bude siromašan? Napravljen je sistem da se fakturišu bruto, a ne neto cene od apoteka ka Fondu zdravstva i na račun dobitaka apoteka pravi se dubioza u državnom Fondu zdravstva. To je sistem koji su do sada svi tolerisali. Odgovoran za to je direktor Fonda zdravstva, koji je bio vaš kadar, koji je to takođe tolerisao. To će se sada prekinuti zato što, pod jedan, ministarka zdravlja, Slavica Đukić Dejanović je to zapazila, zato što je moj tim iz Ministarstva finansija i privrede u analizi problema zapazio. Pitali smo se kako je moguće da je u jednoj zemlji farmaceutska industrija na kolenima, kako je moguće da jedna "Galenika" ima probleme, da jedna "Štada" ima probleme, da u Zrenjaninu "Jugoremedija" ima probleme, kada ljudi moraju da se leče i da kupuju lekove. Ustanovili smo da to nije stvar industrije, nego je stvar namernih zloupotreba nekih individua u državi. To mora da se promeni. Ako govorite o MMF, gde vam je tu obraz? Tu nikako da se načudim kako imate uopšte smelosti da pominjete činjenicu da Srbija danas nema saradnju sa MMF. Da li je bilo normalno i odgovorno da se par meseci pred izbore uopšte bilo kakav aranžman sa MMF zaključuje, ako ste znali da ćete trošiti u i zbornoj kampanji mnogo više nego što ste stavili u budžet? Gde je tu bila odgovornost prema državi? Ako ste planirali da trošite više u kampanji, što možemo da pripišemo političkim izbornim ciklusima koji postoje svuda u svetu, ali onda niste trebali da zamajavate MMF i da pravite dogovor sa njima i da nam obraz potpuno upropastite time što ste zaključili ugovor koji nijednog dana nije živeo. Pazite, zaključili ste ga na jesen 2011, a formalno je stopiran u februaru ove godine zato što nijedna revizija nije prošla. Zašto ste ga uopšte zaključivali? Još imate sada obraza da ga pominjete kao pitanje za novu Vladu, koja svega ispod četiri meseca vodi javne finansije. Naravno da ćemo razgovarati da obnovimo aranžman. Ovaj je propao. Nama su ljudi iz MMF rekli da ovaj aranžman je propao i da zbog činjenice da ih je prethodni ministar finansija slagao. Mogu da kažem da to nije odgovornost svih članova Vlade, ali jeste ministra finansija i jeste guvernera, jer za aranžman sa MMF odgovaraju guverner Centralne banke u svakoj državi i ministar finansija u svakoj državi. Slagali ste MMF. Zbog toga oni ne veruju čitavoj Srbiji, jer baš njih briga koja je stranka na vlasti bila prošle godine, a koja je sada. Ozbiljno vam govorim. Naneli ste ogromnu štetu i nemate nikakvo moralno pravo da pominjete sada tu situaciju, makar u ovoj godini. Ćutite makar godinu dana o tome, jer ste vi sve to zabrljali, a onda, ako sledeće godine nova Vlada ne obnovi aranžman sa MMF, kritikujte do mile volje. Da imate obraz, tako biste činili, ali ga nemate. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić, replika.
Kako kaže narod – ko vas ne zna, skupo bi vas platio. Bilo kako bilo, što se tiče zdravstva, ovo je najžešći napad na vođenje zdravstva sa strane G17 plus i URS u poslednjih osam godina koji sam ikad čuo. Za dva ministra za koja kažete sada kada imate jednu ministarku iz redova SPS, odjedanput se može raspravljati i menjati sistem. Zašto nije moglo pre? Zašto tokom tih devet godina rukovođenja zdravstvom sa strane URS i G17 plus niste inicirali makar diskusiju oko svega toga? Dok sam bio u Vladi to nisam čuo ni jedan jedini put. Ali, mislim da je za naše građane mnogo bitnije to što nam niste rekli ni reč o tome kako mislite da smanjite stopu nezaposlenosti od 26%, ni reč niste rekli kako mislite da u onim opštinama gde je ta nezaposlenost veća od 40% smanjite na prihvatljivi nivo. Niste ništa rekli o tome kako će sredovečni ljudi naći drugu šansu. Niste rekli kako će ljudi koji dolaze na tržište rada moći sada kada vidimo da one mere koje ste predložili punih pet godina unazad nisu dale rezultat i njihova stopa nezaposlenosti je skoro isto 50%. To nismo čuli. Potvrdili ste, čini mi se, da se u ovom budžetu predviđa pad kupovne moći od najmanje 10%. Niste odgovorili šta ćete uraditi da Srbija, makar kao što je to bio slučaj prošle godine, se zadužuje bar na onom nivou na kome se zadužuju jedna Hrvatska i jedna Mađarska, a ne pod značajno nepovoljniji uslovima. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Dobro, pošto ni u prethodnom periodu niste govorili istinu, ovo za uslove zaduživanja, u vezi sa Mađarskom, apsolutno nije tačno. Pitajte ljude sa strane ko se povoljnije zadužuje na tržištu kapitala izdavanjem evro obveznica danas, Srbija ili Mađarska? Hajde da to raščistimo. Pitajte pa ćete videti. Drugo, Mađarska, bez obzira što cenim tu zemlju, u ovom trenutku u ekonomskom smislu nam nije zemlja za poređenje. Videli ste i sami da su oni odbili MMF, da vode čudnu ekonomsku politiku i tu ekonomsku politiku lično uopšte ne podržavam. To je moja percepcija. Ono što je mnogo važnije, oko finansiranja zdravstva, to se mora razjasniti. Dakle, za finansiranje zdravstva odgovoran je pre svega onaj ko vodi Fond zdravstva. Zaista je čudno da u jednoj zemlji Ministarstvo zdravlja nema dodirnih tačaka sa Fondom zdravlja, što je bio slučaj u prethodnoj Vladi. Ministar Stanković, pa ni Milosavljević, od kada je Vuksanović, vaš kadar, postavljen u Fond zdravstva, nisu imali dodirne tačke sa Fondom zdravstva. To je kao da imate pištolj bez ijednog metka. Možete njime da pretite da uvedete disciplinu, ali bez metka ne možete da pucate. Meci se nalaze u Fondu zdravstva, a njih je vodio Vuksanović, koga ste vi postavili i astronomski uvećao dugove zdravstva. Da vam odmah kažemo, on jako lepo govori, pristojno izgleda, ali statistika koju mora da vidi ne ministar privrede, nego ministar finansija, pokazuje astronomski rad docniji u zdravstvu tokom njegovog mandata. Naravno da će ga nova Vlada smeniti. Ono što je meni bilo čudno, da se vi pozivate na svog kadra i kritikujete novu Vladu. To je ono što nije moralno. Tako da, stanje u zdravstvu ne može srediti sam ministar zdravlja ako ne dobije ingerenciju da koordinira i rad Fonda zdravstva, uz podršku Ministarstva finansija, u ma kojoj zemlji, da li se radi o Srbiji, Mađarskoj, Nemačkoj. To je sistem. Mi smo uspostavili sada dobru komunikaciju, sve vodeće stranke u Vladi i hoćemo da napravimo konačno jednu ozbiljnu reformu u finansiranju zdravstva. Tu reformu podržava i Svetska banka. Ona znači ukidanje više prava bolnicama da kupuju same lekove i medicinski materijal, uvođenje centralizovanih javnih nabavki. Svetska banka procenjuje da ćemo najmanje 20% uštedeti na tome. Logično je zapitati se, ako se veledrogerijama danas isplati da čekaju 200 dana da im plati neka bolnica ili dom zdravlja, a oni avansno plaćaju jednoj "Galenici" ili sa svega mesec dana čekanja "Hemofarmu" danas, to znači da ako mogu 200 dana da kreditiraju, kolike li su te marže na javnim nabavkama po domovima zdravlja i bolnicama Srbije? Ušteda se vrši centralizacijom javnih nabavki, naravno, gde bolnice i dalje imaju ulogu u planiranju tog procesa. Naravno, cela ideja ovoga jeste da se promeni politika i u ovom segmentu. Ako negde nije bilo reformi u prethodnom periodu u finansiranju zdravstva, napominjem finansiranju, što je odgovornost Fonda zdravstva, koji je vaš kadar vodio, to nije bilo promene. Ministar zdravlja je nemoćan bez ovoga. To je to.
Hvala. Reč ima gospodin Jovanović, po Poslovniku.
Hvala vam, gospođo potpredsednice. Hteo bih da skrenem pažnju i vama gospodine Dinkiću, a i vama gospodine Đeliću. Mi možemo u svojim raspravama jedni druge da kritikujemo, ali povedite računa… (Predsedavajuća: Koji član je u pitanju?) U pitanju su članovi 107. i 108. Povedite računa o činjenici da mi nemamo previše ljudi koji su spremni da u ovako neverovatnim okolnostima, kakve su okolnosti recimo u Fondu zdravstvenog osiguranja, nastave da rade svoj posao, a vi ako mislite da postoje neki potencijali koji nisu iskorišćeni, recite gde su oni. Gospodine Dinkiću, nije Fond zdravstvenog osiguranja deo Ministarstva zdravlja, nije nikada bio. Definicija fonda – neprofitna organizacija. Fond se finansira od doprinosa koji su uplaćeni. Doprinosi se ne uplaćuju zato što je teška ekonomska situacija. Onda država preuzima na sebe ulogu finansiranja troškova fonda i mi imamo strukturnu anomaliju. Jedini direktor Fonda zdravstvenog osiguranja koji nije završio sa krivičnom prijavom od kad pamtim direktore je direktor iz perioda Vlade Zorana Đinđića. Svi drugi su završili po zatvorima i sa krivičnim prijavama. Mislim da treba da vodimo računa o tome. "Galenika", toliko smo puta ovde razgovarali, nije "Galenika" problem jednog ministra, makar ministra zdravlja ili bilo koga pojedinačno. "Galenika" je problem koalicione Vlade koja je pristala da jednima plaća politički reket tako što će finansirati penzije onako kako oni misle da treba, a da drugima da bolnice zato što misli da im pripada bolnica, a trećima fabriku lekova. Povećan broj zaposlenih, zidale se fontane, pravili se dugovi. To je zajednički javašluk. Mislim da iz toga treba da izađemo ne tako što ćete vi ovde sada obarati jedan drugom ruku, nego tako što ćemo potražiti primere funkcionisanja. Ne znam ni za jedan primer… (Predsedavajuća: Vreme.) … održivog zdravstvenog sistema koji funkcioniše tako kako sada vi predviđate. Povedite računa o tome. Do 2000. godine se tako funkcionisalo. Centralizovane nabavke, pa ne znate šta je u bolnici, šta je u domu zdravlja, kolike su zalihe. To je veliki problem. Jedan čovek da vodi posao za sve, vrlo teško će funkcionisati to.
Hvala. Moram priznati, gospodine Jovanoviću, da mi nije jasno iz vašeg obrazloženja čime sam povredila Poslovnik član 107. Reč ima gospodin Đelić, replika. Izvolite.
Hvala. Javiću se još jedanput zato što građani Srbije nisu dobili odgovor na nijedno od mojih pitanja. Šta ćete preduzeti da stopa nezaposlenosti, koja je bila vaše zaduženje u poslednjih pet godina, koja je povećana sa 13 na 26% padne, naročito za ljude koji su tzv. srednja generacija, kojima je teško, jer su možda jednog momenta proglašeni tehnološkim viškom, teško se bore na tržištu rada? Vidimo da sve mere koje ste predložili u poslednjih pet godina ne daju rezultate. Nezaposlenost i dalje raste. Šta predlažete u budžetu za 2013. godinu da tu situacija bude bolja? Ne vidim ništa novo. Drugo, da li ima subvencija za nove investitore? Prema nekim informacijama, skoro ceo budžet je već alociran na ono što je već odobreno u prethodne dve do tri godine kada ste vodili taj resor. Pitanje je da li uopšte ima u ovom budžetu svežeg novca za privlačenje nekog eventualnog novog investitora? Šta ćete uraditi da situacija bude bar malo bolja od ove godine, gde vidimo da za razliku od prethodne, gde je privučeno 1,2 milijarde evra, a ove godine padamo na nekih 200 miliona evra investicija da obim investicija bude nešto veći? Koje mere, sa kojim sredstvima, sa kojim programima? Koliko će ljudi u JAT-u, pošto nećete finansirati likvidnost, izgubiti posao? Sa koliko dinara će se povećati cena gasa jer nećete finansirati likvidnost tog preduzeća, a ne vidi se da će se raskorak između cene koju plaćamo ruskom partneru i ono što se plaća na tržištu će biti smanjeno? Napokon, kada ćete obezbediti da suprotno onome što je uspela Mađarska, jer mislim da posle kritika na račun vodećih međunarodnih finansijskih institucija, imajući u vidu da je predsednik Republike tokom posete Budimpešti najavio još bolje odnose između susedne Mađarske i Srbije… (Predsedavajuća: Vreme.) … da nije uputno da se kritikuje na ovaj način paušalno njihova ekonomska politika? Bilo kako bilo, oni u poslednjih šest meseci plaćaju 2% kamate manje. Sada je za njih na tržištu kapitala mnogo jeftinije nego za nas. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite. Dok sam bio u Vladi to nisam čuo ni jedan jedini put. Ali, mislim da je za naše građane mnogo bitnije to što nam niste rekli ni reč o tome kako mislite da smanjite stopu nezaposlenosti od 26%, ni reč niste rekli kako mislite da u onim opštinama gde je ta nezaposlenost veća od 40% smanjite na prihvatljivi nivo. Niste ništa rekli o tome kako će sredovečni ljudi naći drugu šansu. Niste rekli kako će ljudi koji dolaze na tržište rada moći sada kada vidimo da one mere koje ste predložili punih pet godina unazad nisu dale rezultat i njihova stopa nezaposlenosti je skoro isto 50%. To nismo čuli. Potvrdili ste, čini mi se, da se u ovom budžetu predviđa pad kupovne moći od najmanje 10%. Niste odgovorili šta ćete uraditi da Srbija, makar kao što je to bio slučaj prošle godine, se zadužuje bar na onom nivou na kome se zadužuju jedna Hrvatska i jedna Mađarska, a ne pod značajno nepovoljniji uslovima. Hvala. Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Dobro, pošto ni u prethodnom periodu niste govorili istinu, ovo za uslove zaduživanja, u vezi sa Mađarskom, apsolutno nije tačno. Pitajte ljude sa strane ko se povoljnije zadužuje na tržištu kapitala izdavanjem evro obveznica danas, Srbija ili Mađarska? Hajde da to raščistimo. Pitajte pa ćete videti. Drugo, Mađarska, bez obzira što cenim tu zemlju, u ovom trenutku u ekonomskom smislu nam nije zemlja za poređenje. Videli ste i sami da su oni odbili MMF, da vode čudnu ekonomsku politiku i tu ekonomsku politiku lično uopšte ne podržavam. To je moja percepcija. Ono što je mnogo važnije, oko finansiranja zdravstva, to se mora razjasniti. Dakle, za finansiranje zdravstva odgovoran je pre svega onaj ko vodi Fond zdravstva. Zaista je čudno da u jednoj zemlji Ministarstvo zdravlja nema dodirnih tačaka sa Fondom zdravlja, što je bio slučaj u prethodnoj Vladi. Ministar Stanković, pa ni Milosavljević, od kada je Vuksanović, vaš kadar, postavljen u Fond zdravstva, nisu imali dodirne tačke sa Fondom zdravstva. To je kao da imate pištolj bez ijednog metka. Možete njime da pretite da uvedete disciplinu, ali bez metka ne možete da pucate. Meci se nalaze u Fondu zdravstva, a njih je vodio Vuksanović, koga ste vi postavili i astronomski uvećao dugove zdravstva. Da vam odmah kažemo, on jako lepo govori, pristojno izgleda, ali statistika koju mora da vidi ne ministar privrede, nego ministar finansija, pokazuje astronomski rad docniji u zdravstvu tokom njegovog mandata. Naravno da će ga nova Vlada smeniti. Ono što je meni bilo čudno, da se vi pozivate na svog kadra i kritikujete novu Vladu. To je ono što nije moralno. Tako da, stanje u zdravstvu ne može srediti sam ministar zdravlja ako ne dobije ingerenciju da koordinira i rad Fonda zdravstva, uz podršku Ministarstva finansija, u ma kojoj zemlji, da li se radi o Srbiji, Mađarskoj, Nemačkoj. To je sistem. Mi smo uspostavili sada dobru komunikaciju, sve vodeće stranke u Vladi i hoćemo da napravimo konačno jednu ozbiljnu reformu u finansiranju zdravstva. Tu reformu podržava i Svetska banka. Ona znači ukidanje više prava bolnicama da kupuju same lekove i medicinski materijal, uvođenje centralizovanih javnih nabavki. Svetska banka procenjuje da ćemo najmanje 20% uštedeti na tome. Logično je zapitati se, ako se veledrogerijama danas isplati da čekaju 200 dana da im plati neka bolnica ili dom zdravlja, a oni avansno plaćaju jednoj "Galenici" ili sa svega mesec dana čekanja "Hemofarmu" danas, to znači da ako mogu 200 dana da kreditiraju, kolike li su te marže na javnim nabavkama po domovima zdravlja i bolnicama Srbije? Ušteda se vrši centralizacijom javnih nabavki, naravno, gde bolnice i dalje imaju ulogu u planiranju tog procesa. Naravno, cela ideja ovoga jeste da se promeni politika i u ovom segmentu. Ako negde nije bilo reformi u prethodnom periodu u finansiranju zdravstva, napominjem finansiranju, što je odgovornost Fonda zdravstva, koji je vaš kadar vodio, to nije bilo promene. Ministar zdravlja je nemoćan bez ovoga. To je to.
Hvala. Reč ima gospodin Jovanović, po Poslovniku.
Hvala vam, gospođo potpredsednice. Hteo bih da skrenem pažnju i vama gospodine Dinkiću, a i vama gospodine Đeliću. Mi možemo u svojim raspravama jedni druge da kritikujemo, ali povedite računa… (Predsedavajuća: Koji član je u pitanju?) U pitanju su članovi 107. i 108. Povedite računa o činjenici da mi nemamo previše ljudi koji su spremni da u ovako neverovatnim okolnostima, kakve su okolnosti recimo u Fondu zdravstvenog osiguranja, nastave da rade svoj posao, a vi ako mislite da postoje neki potencijali koji nisu iskorišćeni, recite gde su oni. Gospodine Dinkiću, nije Fond zdravstvenog osiguranja deo Ministarstva zdravlja, nije nikada bio. Definicija fonda – neprofitna organizacija. Fond se finansira od doprinosa koji su uplaćeni. Doprinosi se ne uplaćuju zato što je teška ekonomska situacija. Onda država preuzima na sebe ulogu finansiranja troškova fonda i mi imamo strukturnu anomaliju. Jedini direktor Fonda zdravstvenog osiguranja koji nije završio sa krivičnom prijavom od kad pamtim direktore je direktor iz perioda Vlade Zorana Đinđića. Svi drugi su završili po zatvorima i sa krivičnim prijavama. Mislim da treba da vodimo računa o tome. "Galenika", toliko smo puta ovde razgovarali, nije "Galenika" problem jednog ministra, makar ministra zdravlja ili bilo koga pojedinačno. "Galenika" je problem koalicione Vlade koja je pristala da jednima plaća politički reket tako što će finansirati penzije onako kako oni misle da treba, a da drugima da bolnice zato što misli da im pripada bolnica, a trećima fabriku lekova. Povećan broj zaposlenih, zidale se fontane, pravili se dugovi. To je zajednički javašluk. Mislim da iz toga treba da izađemo ne tako što ćete vi ovde sada obarati jedan drugom ruku, nego tako što ćemo potražiti primere funkcionisanja. Ne znam ni za jedan primer… (Predsedavajuća: Vreme.) … održivog zdravstvenog sistema koji funkcioniše tako kako sada vi predviđate. Povedite računa o tome. Do 2000. godine se tako funkcionisalo. Centralizovane nabavke, pa ne znate šta je u bolnici, šta je u domu zdravlja, kolike su zalihe. To je veliki problem. Jedan čovek da vodi posao za sve, vrlo teško će funkcionisati to.
Hvala. Moram priznati, gospodine Jovanoviću, da mi nije jasno iz vašeg obrazloženja čime sam povredila Poslovnik član 107. Reč ima gospodin Đelić, replika. Izvolite.
Hvala. Javiću se još jedanput zato što građani Srbije nisu dobili odgovor na nijedno od mojih pitanja. Šta ćete preduzeti da stopa nezaposlenosti, koja je bila vaše zaduženje u poslednjih pet godina, koja je povećana sa 13 na 26% padne, naročito za ljude koji su tzv. srednja generacija, kojima je teško, jer su možda jednog momenta proglašeni tehnološkim viškom, teško se bore na tržištu rada? Vidimo da sve mere koje ste predložili u poslednjih pet godina ne daju rezultate. Nezaposlenost i dalje raste. Šta predlažete u budžetu za 2013. godinu da tu situacija bude bolja? Ne vidim ništa novo. Drugo, da li ima subvencija za nove investitore? Prema nekim informacijama, skoro ceo budžet je već alociran na ono što je već odobreno u prethodne dve do tri godine kada ste vodili taj resor. Pitanje je da li uopšte ima u ovom budžetu svežeg novca za privlačenje nekog eventualnog novog investitora? Šta ćete uraditi da situacija bude bar malo bolja od ove godine, gde vidimo da za razliku od prethodne, gde je privučeno 1,2 milijarde evra, a ove godine padamo na nekih 200 miliona evra investicija da obim investicija bude nešto veći? Koje mere, sa kojim sredstvima, sa kojim programima? Koliko će ljudi u JAT-u, pošto nećete finansirati likvidnost, izgubiti posao? Sa koliko dinara će se povećati cena gasa jer nećete finansirati likvidnost tog preduzeća, a ne vidi se da će se raskorak između cene koju plaćamo ruskom partneru i ono što se plaća na tržištu će biti smanjeno? Napokon, kada ćete obezbediti da suprotno onome što je uspela Mađarska, jer mislim da posle kritika na račun vodećih međunarodnih finansijskih institucija, imajući u vidu da je predsednik Republike tokom posete Budimpešti najavio još bolje odnose između susedne Mađarske i Srbije… (Predsedavajuća: Vreme.) … da nije uputno da se kritikuje na ovaj način paušalno njihova ekonomska politika? Bilo kako bilo, oni u poslednjih šest meseci plaćaju 2% kamate manje. Sada je za njih na tržištu kapitala mnogo jeftinije nego za nas. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Za početak, zaustavićemo vrtoglavi rast kamata i javnog duga koji ste vi napravili, umesto da dajemo pare za otplatu kamata poveriocima, jer ste se zadužili po stopi od 7,25%, a mi smanjujemo te troškove i to usmeravamo u poljoprivredu, pre svega, zato što smatramo da u uslovima globalne svetske recesije, najpre moramo da podignemo poljoprivredu, jer je tražnja za hranom neelastična, tako da ako uložimo u poljoprivredu, to možemo i da prodamo mnogo lakše nego možda neke sada industrijske proizvode, makar u 2013. godini. Zato smo najviše povećali budžet za poljoprivredu. Što se tiče podsticanja stranih investicija, znate i sami da je nova Vlada otvorena i za domaće i za strane investitore. Imamo dovoljno sredstava u budžetu koji je namenjen "Siepi", kako i za realizaciju prethodnih ugovora, tako i za nove, posebno imajući u vidu činjenicu da kada se ugovori jedan projekat u tekućoj godini da se isplaćuje samo prva tranša, a ostale u narednim godinama. To nije budžet koji se troši kompletno u jednoj godini, tako da je on nikada veći za podsticanje investicija. Zapravo, ovo je rekordni budžet "Siepe" ikada, jer je pre nekoliko godina bio milijardu do dve milijarde dinara, a sada je osam i po milijardi. To je rekordni budžet i sasvim je dovoljan. Što se tiče JAT, mnogo će biti niži troškovi restrukturiranja JAT od onoga što ste vi radili sa davanjem garancija za likvidnost za jednu besperspektivnu projekciju, gde država stalno izlazi pred parlament, ministar finansija traži pare da se daju za likvidnost za kredite koje JAT ne može da vrati i koji padaju na teret poreskih obveznika. To je takođe obmana javnosti, davati novac za likvidnost kompaniji, a znate da neće moći da ih vrati. S time smo prekinuli, jer ne želimo da obmanjujemo javnost, pa makar istina bolela. Istina je da JAT u ovom trenutku ne može da opstane pod ovim uslovima, da mora da se restruktuira, da mora da obnovi flotu i da mora da upodobi broj zaposlenih realnim potrebama konkurentnih aviokompanijama. To će biti mnogo jeftinije nego produžavati agoniju i stalno tražiti od Skupštine novac za nova zaduživanja, za finansiranje likvidnosti, a znamo da on to neće moći da vrati. Tako da je naš plan za JAT realan. Hoćemo modernu kompaniju koja će imati broj zaposlenih koji odgovara takvim regionalnim avio-kompanijama zemlje veličine Srbije, ali sa novim avionima, ne sa avionima koji su stari 25 do 30 godina. Jedan brojnovih aviona će biti kupljen, ugovor sa "Erbasom", četiri nova aviona. Nekih osam aviona će se uzeti na lizing, rentiraće se, ali to možda neće biti novi avioni, nego avioni stari nekoliko godina, a u svakom slučaju, u mnogo boljem stanju nego što su ovi postojeći, tako da će se obnoviti flota. Imamo najbolje pilote u regionu i u svetu i oni nikada nisu bili sporni. Administracija je sporna i kod administracije to moramo da primerimo kompaniji koja to može, da ima odgovarajući trošak. Gradićemo i kargo terminal na Beogradskom aerodromu, sami ili u partnerstvu sa onima koji takođe smatraju da treba da obezbedimo terminal za izvoz poljoprivrednih proizvoda iz Srbije, voća, povrća. Nova Vlada ima ozbiljne planove i svako ko nam da predloge kako da te planove poboljšamo, rado ćemo ih primiti. Hvala vam, gospodine Đeliću.
Hvala. Molim i ministre i narodne poslanike da se vratimo na temu. Da li se neko od prijavljenih narodnih poslanika javlja zbog povrede Poslovnika? (Ne) Nemate prava na repliku, nijedan ni drugi. Nastavljamo dalje. (Čedomir Jovanović, s mesta: Poslovnik.) Da li ste tražili povredu Poslovnika? Pitala sam, samo podignite Poslovnik, da znam. Izvolite, gospodine Jovanoviću.
Hvala vam, gospođo potpredsednice. Reklamiram čl. 107. i 108. Ako je potrebno da obrazložim zašto se radi o povredi Poslovnika – stiče se utisak i meni se to lično ne dopada, možda DS uživa u tom samom mazohizmu, ali za mene je neprihvatljiva atmosfera koja je stvorena u ovom društvu i koja se, između ostalog, kroz nastup ministra Dinkića i kroz odgovor Đelića, na neki način, podgreva. Ne sede u Fondu zdravstvenog osiguranja kriminalci. Niko tamo nije otišao da bi krao. Ne znam nijednog direktora koji je izabran da bi tamo otišao i krao. Ovde se iz rasprave, koju ste vi dopustili, stekao utisak da je upravo tako. Radom Fonda zdravstvenog osiguranja upravlja direktor, uz upravni odbor i nadzorni odbor. Upravni odbor ima 21 člana – 14 članova predstavljaju osiguranike, dva predstavljaju penzionere, dva predstavljaju zemljoradnike, dva predstavljaju samostalne delatnosti a dva predstavljaju invalide. Nije tačno da je Fond propao zato što je bivša direktorka, koja je završila u zatvoru, bila lopov ili zato što je trenutni direktor lopov. Fond je propao zato što nema novca koji je potreban da bi se finansirao njegov nesmetan rad i zato su vam bolnice kao ruševine, a ne objekti u kojima se neko može normalno primiti i lečiti. Zato nam se zdravstvo i svelo na beskrajno požrtvovanje lekara i uz neverovatne napore održavanje kakvog-takvog nivoa zdravstvene zaštite. Koja je cena evra u dogovoru između države i proizvođača lekova? Poslednji put je bila oko 95 dinara. To je suprotno životu i realnosti. Fond zdravstvenog osiguranja to ne može da trpi. Možda može neka druga institucija, ali Fond ne može. Umesto kriminalizacije ljudi, jer uskoro više nećemo imati nikoga ko će pristati da radi za državu, dajte da se bavimo suštinom. Ako je Fond propao, a jeste, to je cena pogrešne politike. Samo sam to želeo da kažem, jer mislim da je to moja politička obaveza. U suprotnom, ta lomača koju su potpalili oni koji ne mogu ništa drugo u Srbiji da ponude… (Predsednik: Vreme, gospodine Jovanoviću. Molim vas, bez obzira na to, vi ste tražili povredu Poslovnika i tražili ste povredu čl. 107. i 108. i onda ste držali govor o Fondu. To nikakve veze nema sa povredom Poslovnika.) Možda nema na….
Zaista nema smisla da zloupotrebljavate Poslovnik, jer bi svaki narodni poslanik mogao na takav način onda da govori i onda bi ova sednica ličila na nešto potpuno drugo. (Čedomir Jovanović, s mesta: Vi niste bili tu.) Slušao sam poslednji minut ono što ste govorili i to zaista nema veze s povredom Poslovnika. Narodni poslanik Jovan Palalić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, član 27. Molim vas, vodite ovu sednicu. Ovo zaista nema smisla. Pojedinci se javljaju po povredi Poslovnika već pola sata, da izlažu o temi koja nije na dnevnom redu, ili misle da je na dnevnom redu. Znate šta, može DSS, naš poslanički klub, da se svi sada poslanici jave po Poslovniku, da ukažu na neku tačku iz Poslovnika i da pričamo u pojedinostima. Na šta ovo liči? Molim vas, vodite ovu sednicu kako Poslovnik propisuje i ne dozvolite zloupotrebu Poslovnika, inače će svi to da rade. Svi će tražiti prostor da iskažu svoje mišljenje o svakoj replici koja se ovde bude javila. Ovo smo trpeli pola sata, ove zloupotrebe, a neko je imao potrebe da dokazuje, posle nekog događaja od juče, ali više to nećemo da trpimo. Molim vas, vodite sednicu. Insistiram na tome da Poslovnik bude poštovan. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Snežana Stojanović-Plavšić. Izvolite.
Zahvaljujem. Zaista nije lako posle ove serije replika govoriti i vratiti se na temu, ali, verujte, mene pomalo zamara ovo ko je za šta kriv i ko je kada i šta radio. Zaista mislim da dugujemo, pre svega, mladim ljudima u ovoj zemlji da malo bacimo pogled u budućnost. Jer, da parafraziram onu izreku o ekologiji, mislim da tako važi za državu – mi je jesmo nasledili od naših predaka i zaista je dugujemo svojim potomcima i pozajmili smo je, praktično, od njih. Tako da, mislim da smo sa rebalansom budžeta završili ovu raspravu na temu šta je kada bilo i kako je bilo i zašto je bilo, i da je budžet prilika da jedna zemlja pogleda makar godinu dana unapred. Pa, hajde da to uradimo. Takođe želim da apelujem da u ovoj raspravi probamo da nađemo šta je ono oko čega smo svi saglasni i šta je ono oko čega se slažemo. Mislim da smo se svi složili oko toga da je ovo prvi budžet u poslednjih 10 godina, možda i više, koji se donosi na vreme, koji je dovoljno vremena bio u skupštinskoj proceduri, koji je dovoljno vremena bio dat na uvid javnosti i da je to nešto što je bitno različito od prethodnog perioda. Zašto je to važno? Zato što je svako ko je zainteresovan, imao priliku da da primedbe na budžet, da učestvuje u raspravi o budžetu i da na neki način taj budžet menja ili da ukrsti argumente oko toga šta je u njemu dobro a šta u njemu može biti bolje. Ono oko čega se takođe svi slažu jeste da ovaj budžet ima viziju i da ta vizija jeste održiva – stabilnost, kroz oporavak privrede, ali isto tako i kroz socijalnu odgovornost. Nema onog u ovoj državi ko neće reći da je smanjenje deficita hrabar i odgovoran potez. Nisam čula nikoga ko kaže da je loše da deficit bude prepolovljen u periodu od nekoliko meseci sa 7,2% na 3,6%. Naravno, ima onih koji su zabrinuti oko toga da li će to biti ostvarivo i to jeste bila tema o kojoj smo razgovarali. Znate šta, nisam ekonomski stručnjak i čak i ako uzmete najcrnje prognoze najvećih kritičara koji kažu da će biti 4,2%, dobro, biće ali to je još uvek 3% manje nego što je bio pre samo dva meseca. Da li je to najveća kritika ovog budžeta? Duboko verujem da nije. Oko rasta koji je projektovan na 2% i na čijoj se projekciji praktično zasniva ovaj budžet nema polemika. Da, taj rast će biti ostvaren. Svi kažu, pa i sam ministar finansija se slaže sa tim da je to zato što smo nažalost u prošloj godini imali katastrofalan pad. Svi oni koji su kritikovali održivost ove projekcije rekli su da nema ni Evropa toliki rast, pa nema zato što nije imala toliki pad u prethodnom periodu. Dakle, saglasni smo oko toga da će rast biti 2% i taj rast zasnovan je u najvećem delu upravo na rezultatima koje će "Fijat" imati u narednoj godini i moram da vas podsetim da je to investicija koju su mnogi kritikovali u prethodnom periodu. U ovoj Skupštini sam slušala te kritike. To jeste investicija oko koje su se mnogi kasnije otimali i slikali, ali kada smo trpeli kritike u ovom parlamentu URS su bili oni koji su branili tu investiciju i koji su duboko u nju verovali. Ona će nam sada doneti rast o kome pričamo, i naravno poljoprivreda u koju ovaj budžet dodatno ulaže. Mislim da se svi slažu oko toga da privreda mora da se pokrene, da mora da bude dinamičnija i ona će biti dinamičnija ukoliko i plaćanja budu tekla na vreme. Država je generisala kašnjenja i neplaćanja i set zakona koje usvajamo sa ovim budžetom doprineće da se to više ne dešava. Država preuzima odgovornost u ovom delokurugu poslovanja koji treba da dovede do ekonomskog rasta. Možemo da polemišemo oko toga ko je odgovoran za to da li je RZZO nezavisan ili zavisan od ministarstva i kako je to bilo, ali ono što je činjenica je da niko ne može da ospori da je to bio odgovoran potez države koja će preuzeti sve obaveze na sebe kada su bolnice u pitanju, koja će dozvoliti bolnicama da dođu do daha, da počnu da se ozbiljno bave svojim poslom i da zdravstveni sistem funkcioniše onako kako treba da funkcioniše na dobrobit pacijenata. Država će preuzeti ovaj dug da bolnice slobodno rade. Nabavke će biti centralizovane, što znači da će se na vreme odgovoriti svim potrebama bolnica i domova zdravlja, ali uz značajno ograničavanje mogućnosti korupcije u čitavom ovom sistemu, gde će se takođe ostvariti i dodatne uštede. (Predsednik: Izvinjavam se. Samo da vam kažem da je upravo isteklo vaše vreme. Dozvoliću da završite.) Kritičari budžeta sa jedne strane kažu da će građani teže živeti, a sa druge strane kažu – otpuštajte ljude. Ovo je budžet koji stoji između toga. Ovo je budžet koji je socijalno odgovoran, budžet koji će omogućiti razvoj, budžet koji je napravio jedan, ne volim reč radikalan, ali korenit zaokret u pravcu daljeg razvoja Srbije. Ujedinjeni regioni Srbije snažno stoje iza ovog budžeta. Hvala.
Hvala. Narodna poslanica Ružica Igić. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, cenjeno predsedništvo, ne mogu da se otmem utisku da su dosadašnje diskusije bile otprilike šta bi bilo kad bi bilo ili šta ste vi radili, a šta smo mi radili. Kad bi DSS, što je rekao i predsednik poslaničke grupe, krenula sa takvim diskusijama to bi se svelo na otprilike da bismo mi kritikovali i jednu i drugu stranu, jer mi nismo bili u ovim pričama o kojima se sada priča. No, za svaku pohvalu je što je budžet stigao na vreme, ali ako ovako nastavimo verovatno ćemo diskutovati do Nove godine i dočekati da do Nove godine usvajamo ovaj predlog budžeta. Danas bih se pre svega osvrnula na deo budžeta koji se odnosi na poljoprivredu, vodoprivredu i šumarstvo. Želim da izrazim pohvalu ministarstvu što je našlo mogućnosti da na neki način podigne nivo sredstava koja su opredeljena za ovu namenu. Takođe, želim da kažem da je dobro što je ministarstvo prepoznalo poljoprivredu kao granu koja je veoma bitna za ovu državu. Zašto to kažem? Zato što DSS prepoznaje poljoprivredu ne kao motor nego kao temelj razvoja ove države. Međutim, kada pogledamo same cifre u budžetu koje se odnose na poljoprivredu, onda prosto ne možemo da imamo pravi uvid za šta je sve to namenjeno u budžetu, šta se u stvari namenjuje poljoprivredi. Zašto to kažem? Od suvih cifara koje su razbijene u ovom ogromnom dokumentu imamo razne stvari, a to su subvencije, ulaganje u navodnjavanje, atarske puteve, regionalne razvoje, razvoj sela, turizam, projekte od međunarodnih donacija, iskorenjivanje svinjske kuge, razne transfere prema AP Vojvodini, prema lokalnim samoupravama itd. Dakle, osnovna primedba je da je budžet mogao da bude jasnije prikazan i objašnjen. Demokratska stranka Srbije takođe smatra da nije dovoljno objašnjena raspodela sredstava. Zašto to kažemo? Smatramo da je nedovoljno sredstava izdvojeno za stočarstvo, pre svega za govedarsku proizvodnju, a i mnogo manje sredstava za živinarstvo i ribarstvo. Što se tiče same govedarske proizvodnje, danas u Srbiji imamo negde oko 420.000 krava. Neki smatraju da je to čak i manje, negde oko 380.000. Našem ministarstvu je prioritet ulaganje u mlekarstvo. Ako ulažemo u mlekarstvo, valjda moramo imati i govedarsku proizvodnju koja je osnova. Ne možemo ulagati u krov a da nemamo temelj. Želim da napomenem da u Vojvodini imamo, jer dolazim iz Vojvodine, Novog Sada, mesta gde je ta proizvodnja vrlo aktivna, gde imate selo Mošoring gde u jednoj ulici imate 1.200 krava, a u drugom imate 4.000 krava i 10.000 ovaca. To je jedno selo, jedna mala oaza koja se nalazi u našoj zemlji. Danas na Zlatiboru možete kupiti ovce iz tog mesta, što je skandalozno. Bojazan tih poljoprivrednika i stočara koji se tamo bave isključivo stočarstvom i u najvećoj meri stočarstvo je da neće imati hrane zbog velike suše, da je pitanje kako će prehraniti toliku stoku i zbog toga smatramo da je mnogo više sredstava trebalo da bude uloženo u ovakve stvari, posebno zbog toga što je zapušteno stočarstvo koje se teško i skupo revitalizuje i što je veoma problematično. Napominjem takođe da su velika sredstva izdvojena za razvoj agrarnog turizma i organske proizvodnje. Ne sporim da organsku proizvodnju treba sufinansirati, da je organska proizvodnja zaista bitna stvar, ali u ovom trenutku kada je ona osnovna poljoprivreda, komercijalna poljoprivreda maltene na izdisaju, ulažemo ogromna sredstva u agrarni turizam. Valjda to treba da bude nadogradnja na ovu osnovnu proizvodnju. Mislim da je to prosto nerealno. Da bi o svemu ovome mogla da diskutujem kao čovek koji nije ekonomista uzela sam Nacrt fiskalne strategije koji je donet za 2013. godinu i odnosi se na 2014. i 2015. godinu, koji kaže da je jedan od izvora primanja prodaja neaktivnih državnih resursa, odnosno zgrada, drugih građevinskih objekata poljoprivrednog zemljišta itd. Znači, odatle ćemo crpeti sredstva. Pitanje poljoprivrednog zemljišta je veoma osetljivo pitanje, posebno kada imamo u vidu da je ono ozbiljno ograničeno restitucijama, različitim komasacijama i svojim statusom. Podsećam da u Srbiji ima negde oko 500.000 hektara neobrađenog zemljišta, a negde oko 300.000 zemlje koja je nestala u restituciji, raznim komasacijama, u transformacijama, privatizacijama poslednjih 20 godina. Sa tim u vezi DSS ukazuje na katastrofalan položaj SSP, koji je prošla Vlada potpisala i kojim se daje mogućnost inostranim kupcima da pod istim uslovima kupuju ovo poljoprivredno zemljište kao što kupuju i naši građani. Moramo pod hitno doneti zakon o poljoprivrednom zemljištu kojim bi se taj deo regulisao. Prosto je neverovatno da je Srbija kao premala zemlja dozvolila sebi da neko može da kupi 30.000 ha zemljišta. Srbija nije toliko velika da može sebi to da dopusti. Na kraju, želim da kažem da nikakva podrška agraru neće biti dovoljna dokle god se narodni dinar preliva u tajkunske džepove, dokle god jedan paor dobija 12.000 subvencija po hektaru, a 22.000 dinara daje organizatorima proizvodnje za veštačko đubrivo i dok ne uvedemo kontrolu u finansijska sredstva. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borko Stefanović. Izvolite.
Poštovani prezimenjače, poštovana ministarka Kalanović, drage kolege, Predlog budžeta za 2013. godinu je zaista za svaku pohvalu što je stigao u roku u kojem do sada ni jedna Vlada nije uspela da učini. To je za svaku pohvalu. Međutim, tu pohvale mogu i da prestanu. U suštini ovo je krajnje nerealan budžet koji precenjuje prihode i podcenjuje rashode. To je glavna karakteristika što je Vladi omogućilo da iskaže fiktivan deficit od 3,6%. To je zvaničan stav Fiskalnog saveta, što ste čuli od mojih kolega ranije, i drugih institucija koje vrše nadzor nad javnim finansijama i upozoravaju da deficit u narednoj godini može dostići 5%. Nerealno je procenjen rast privredne aktivnosti od 2%, dok su naša najveća tržišta u recesiji. Nerealno je procenjen rast prihoda od poreza na dobit na 47% u godini u kojoj je ostvaren pad privredne aktivnosti od 2%. To niko ne može da objasni, pa čak ni mađioničar Dinkić. Kako misli to da izvede? Nerealno je procenjen rast prihoda od PDV gde se očekuje da će pored drastičnog pada životnog standarda stanovništva doći do povećanja tražnje. Nerealno je procenjen rast neporeskih prihoda od dividendi javnih preduzeća. Sa druge strane, nisko su procenjeni rashodi za nabavku roba i usluga gde nije uračunat rast cene energenata. Socijalna davanja koja se indeksiraju inflaciju, pošto je izvesno da će inflacija biti viša od projektovanih 5,5%. Nisko je procenjen rashod za nastavak programa trinaeste penzije, koja je najavljena, a nije budžetirana. Finansijsku podršku državnim bankama po osnovu nedavno usvojenog zakona, Železari Smederevo i isplatu nagomilanih docnji ili kašnjenja države. Javni dug, čak i kada bi se realizovao, ovako nerealan budžet ne bi doveo do zaustavljanja rasta javnog duga koji će do kraja 2012. godine dostići 64%, a u sledećoj godini 65%. Javni dug je samo za tri meseca rada ove Vlade porastao za dve milijarde evra. Ostaje nejasno na šta se troše sredstva kada ljudi sve teže žive. Kamate u odnosu na 2012. godinu rastu 25 milijardi dinara ili čak 37%. Kako kažete da se država povremeno zadužuje, kada je kamata u narednoj godini tako drastično porasla. Ono što je najgore po građane a to je pad životnog standarda. Imamo situaciju da gospodin Dinkić, kako upravlja javnim finansijama, možemo videti na prvih 100 dana rada ove Vlade u kojoj on upravlja svim privrednim i finansijskim tokovima ove države. Dakle, dragi građani povećani su porezi, povećan je dug zemlje, povećane su cene osnovnih životnih namirnica, smanjene su plate i penzije za preko dva miliona građana i napravljen je rekordan deficit. Ovaj scenario nas očekuje kroz realizaciju predloženog budžeta za 2013. godinu. Imaćemo rast inflacije, drastično povećanje cena svih energenata. Rast svih ostalih troškova života i smanjenje plata i penzija. Rezultat ove politike biće drastičan pad životnog standarda građana koji se procenjuje na preko 20% do kraja naredne godine. Na to jasno ukazuju sledeći podaci, poštovani građani. Inflacija sa julskog nivoa od 5,4 je skočila na 12,5 u oktobru, a do kraja godine se može desiti da dostigne 15%. Najavljeno je povećanje struje od 30%, kao i povećanje cene gasa, ako ne prodate Srbijagas. Povećaće se cena uglja, a o ceni benzina i derivata da ne govorimo, to je svakodnevna pojava. Naročito zabrinjava što rastu cene osnovnih životnih namirnica na koje odlazi najveći deo primanja naših građana. Prosečna zarada isplaćena u septembru je realno 6,5% manja od zarada isplaćenih u avgustu mesecu. Time što su se radnicima i penzionerima povećala primanja za samo 2%, uz inflaciju od 12,5 znači da ste direktno gospodine Dinkiću, koji niste u sali, smanjili standard građana za 10%. Naredne godine Fiskalni savet očekuje inflaciju od 11,6%. Mislim da je to optimistično, a budžetom je predviđena ideksacija od 2% i 0,5%. Time će standarda građana Srbije biti umanjen za dodatnih 10%. Lokalna samouprava se nalazi u finansijskom haosu zato što ste im prvo preneli sredstva od poreza n a zarade bez prenosa nadležnosti i time ste stvorili rupu od 40 milijardi dinara u budžetu Srbije. Kada su lokalne samouprave usvojile budžete usklađene sa novim prihodima, ukinuli ste im veliki broj izvornih prihoda, izazvali deficit i docnju na lokalnom nivou i doveli ste u pitanje funkcionisanje svih opština i gradova u Srbiji bez obzira ko je na vlasti, bez obzira na vaše komponovanje. Sada se najavljuje ukidanje naknade za uređenje građevinskog zemljišta, što će dodatno narušiti finansiranje lokalnih samouprava. Ono što je simptomatično za ovaj budžet i u čemu se krije deo nekih od naših predloga, pošto je pripremljen krajnje nerealan budžet, treba insistirati da se Skupštini dostavljaju kvartalni ciljevi realizacije budžetskih prihoda i rashoda, kao i u skladu sa tim da se Skupština kvartalno izveštava o ostvarenju planiranog deficita i visini javnog duga. Tražimo da Vlada kvartalno izveštava Skupštinu o trošenju sredstava za subvencije i efektima na rast privredne aktivnosti koji su ta sredstva realizovali. Naročito su zanimljivi u ovom budžetu, kao kuriozitet, subvencije za brodogradnju od 1,2 milijarde dinara. Srbija je, inače, gigant u brodogradnji. I kredit Republici Srpskoj, inače, smatramo da Republici Srpskoj treba pomoći u svakom smislu, od dve milijarde dinara za kupovinu vagona i kompjutera. Brodogradnja, postavlja se pitanje – od kada je ova grana postala prioritet za privredu Srbije, naročito kada se ima u vidu da su zbog krize raspoloživi ogromni kapaciteti za prevoz robe i da nema tražnje za ovim proizvodima? Kredit za Republiku Srpsku. Da li je ovaj kredit praktično znači da se Srbija zadužuje na međunarodnom tržištu, a onda ta skupo plaćena sredstva po povoljnim uslovima daje Republici Srpskoj? Turizam, kao najpopularnija grana gospodina Dinkića. Ponovo su porasle subvencije za 2,7 milijardi dinara, a ja sam mislio da je ona Stara planina završena. Izgleda da sam se prevario. Budžetom nisu predviđene garancije za Srbijagas. Postavlja se pitanje – ili ćete povećati cene, ili ćete prodati preduzeće? Budžetom je planirano mogućnost izdavanja dodatnih garancija u vrednosti od 400 miliona evra čime su data široka ovlašćenja Vladi da ih izdaje bez saglasnosti Skupštine, što predstavlja ogroman rizik za transparentnost zaduživanja i mogućnost dodatnog povećanja javnog duga. Za šta se planira izdavanje ovih garancija? Bonusi u MUP. U MUP, svim pripadnicima od žandarmerije do šalterske službenice, dodeljen je mesečni bonus od 10.000 dinara. Inače, to je u formi socijalne pomoći, što je uvredljivo za pripadnike MUP. Smatramo da ljudi u MUP treba da imaju mnogo veće plate, nego što imaju. Postavlja se pitanje – zašto niste dali zaposlenima u BIA ili u Vojsci Srbije? Zbog čega ova diskriminacija, ako nije samo go dogovor među vašim vladajućim strankama? Nisu ovim budžetom planirana sredstva za izgradnju Južnog toka, a najavljujete da izgradnja počinje u decembru. Kako planirate da finansirate ovu investiciju, potpuno je nejasno. Čak 30 miliona evra ste predvideli za modernizaciju informacionog sistema Poreske uprave, a IPO programom još devet miliona evra. Da li ste svesni koliki je to iznos i objasnite nam na osnovu čije procene su data i na šta će konkretno biti utrošena ova sredstva? Ne treba da brinete, gospodine Dinkiću, koji niste u sali, jer stiže predviđenih pet milijardi evra, za koji dan, iz obećanih 100 milijardi iz predizborne kampanje SNS, što je 100 milijardi za deset godina. Dakle, ovih dana očekujemo tih prvih pet milijardi koje su obećane. Prema tome, nemojte uopšte da brinete za taj deficit, siguran sam da će lako biti pokriven. Građani će za šest meseci od danas, koji je danas datum neka svi zapamte, moći da kupe pet puta manje stvari u prodavnicama i na taj način da ugroze drastično svoj životni standard. Prema tome, imamo pred sobom jedan nerealan, jedan deficitiran budžet, jedan budžet gospodina Dinkića koji je ostvario zaista mađioničarsku stvar, da je uspeo u sekundi da se zadužuje 143 evra, dok je taj zli i loši Cvetković uspeo samo 54 evra. To je ono što je suština. Umesto da ste gradili stare planine, mogli ste u osam okruga u Srbiji da otvorite osam fabrika i da napravite radna mesta. Vreme curi, dug raste, standard građana opada, raste nezaposlenost, svake sekunde 143 evra se zadužujete, a odgovora i rešenja nema. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministarko, žao mi je što ministar Dinkić nije tu da sasluša celu raspravu u načelu i po amandmanima. Ovo je najvažniji zakon koji jedna skupština usvaja u toku godine. Sada smo čuli prepucavanja između bivše i sadašnje vlasti ko je više zaduživao državu. Prosto, to kada čujemo građani treba da budu svesni da sve te velike pare o kojima se priča su pare koje ćemo morati da vratimo. Nama to niko ne daje, ni te silne pare koje idu za hartije od vrednosti, kredite, sve što uzimamo, to će neko morati da vrati. Samo raste javni dug, da li za 100, 50 ili ne znam koliko evra dnevno. Znamo da je u poslednje četiri godine porastao za sedam milijardi, kao što znamo da su prihodi budžeta za 460 miliona evra manji zato što smo krenuli da primenjujemo neselektivno Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Poslednji prihod kada nije SSP primenjivan, iz 2008. godine, carinski prihod, je bio 760 miliona evra, a prihod iz 2012. godine se planira na 300 miliona evra. To je razlika od primene SSP. To su pare na koje se ne plaćaju nikakve kamate, to su pare koje su prihod ovog budžeta, koje su završile da li u džepovima nekih stranih kompanija, domaćih kompanija, uglavnom nisu završile u budžetu Republike Srbije, iz kojih sredstava bi mogle da se finansiraju sve obaveze o kojima ću sada govoriti. Govoriću pre svega o tome da prihodi koji su nerealno planirani na osnovu procena koje ne stoje su prihodi koji ne mogu da obezbede finansiranje svih budžetskih obaveza, ovako kako su one sada dimenzionirane. U Srbiji se iz dana u dan sve teže živi i skoro 50% građana Srbije se nalazi na granici siromaštva. To je jedan galopirajući proces u poslednje dve godine, koji iz dana u dan sve više ljudi gura ka toj granici siromaštva, što je potpuno zabrinjavajuće. O tome prilikom uvodnog izlaganja ministra Dinkića i svih ostalih iz vladajuće koalicije nismo čuli ni reč, da oni brinu za to što građani teže žive i što je to situacija koja će najviše da optereti nas. Mi slušamo ovde priče o deficitu, o suficitu, o rastu, o ovakvom zaduživanju, o 0,5% razlike u kamatama, ali o građanima, o običnom čoveku niko nije pričao u ovoj skupštini. Prosto, to je tema koja se ne pominje, kao da mi ovde ne postojimo zbog tih građana, nego da ti građani postoje zbog Skupštine, zbog Vlade, da Vlada ili bilo ko drugi može da radi eksperimente na njima. Mi ovde postojimo zbog građana i moramo da budemo u funkciji građana. Ovaj budžet mora da bude u funkciji građana. Te igre sa deficitima, suficitima, 60% BDP, ovoliko posto itd, prosto građane to ne zanima. Građane zanima kako će se živeti iduće godine i da li će oni od ovog budžeta moći bolje da žive ili neće. Nažalost, kako sada stoje stvari, neće bolje živeti građani u idućoj godini. To je činjenica sa kojom vlast i Vlada mora da se suoči. U idućoj godini teško da će se bolje živeti nego što se sada živi. U poslednje četiri godine, 270 hiljada ljudi je ostalo bez posla za vreme socijalno odgovorne Vlade. To je najveći broj u regionu. Imamo najveću stopu nezaposlenosti u Evropi i najmanju stopu zaposlenosti u Evropi. To su pitanja na koja odgovor nismo čuli prilikom ove rasprave. Socijalna politika definisana ovim budžetom ne zadovoljava ni osnovne potrebe najugroženijih kategorija stanovništva u Srbiji. U ovim teškim vremenima, koja će biti naredne godine još teža, to je jedna objektivna stvar oko koje možemo da se sporimo, ali situacija nam govori da će tako biti, ne govore nam da Vlada vodi računa o pojedincu koji treba da bude u centru pažnje, porodici koja treba da bude u centru pažnje ove rasprave i u centru pažnje budžeta, koji na svaki mogući način mora pojedincu i porodici da obezbedi da se ova teška vremena prežive. Ne očekujem da u ovim teškim vremenima država mora da štedi na građanima. Naprotiv, država mora da štedi na sebi, na svom državnom aparatu koji je skup, neracionalan. Država mora da štedi na bespotrebnim investicijama, država mora da štedi na sebi. Jedina štednja u ovoj situaciji se preliva na građane, penzionere i zaposlene u državnoj upravi i sve one koji primaju pare iz budžeta. Ograničeni rast zarada, koji više ne prati ni troškove, ni inflaciju, ništa. Definisali smo ga Zakonom o primanjima državnih službenika. Zarade i penzije će biti u toku iduće godine još više obezvređene. O tome niko ne vodi računa. Socijalna davanja će takođe biti sva obezvređena. U ovom trenutku se ne vodi računa o najugroženijim kategorijama. Ne vodi se računa kako njima da olakšamo život, što jeste obaveza države, da onima koji su najugroženiji olakša život, a to su porodice sa decom, porodice u kojima niko nije zaposlen i kojih ima sve više, jer je 270 hiljada ljudi u poslednje četiri godine ostalo bez posla. To su staračka domaćinstva, naročito u ruralnim područjima, koja nemaju od čega da se izdržavaju. To su penzioneri sa malim penzijama, gde ta povećanja, kojih će biti, 2% plus 2%, potpuno ne odgovaraju situaciji u kojoj se Srbija nalazi i situaciji u koju Srbija ide. Demokratska stranka Srbije predlaže da se izrade socijalne karte i da subvencije za socijalnu pomoć budu adekvatne. To nije posao koji je težak. Za to treba šest meseci. Država bi morala da štedi i reći ću vam par primera gde država može da štedi. Ponovo se izdvajaju milioni evra za nabavku automobila u Upravi za zajedničke poslove. Da li je to neophodno da se sada nabavljaju novi automobili za ministre, pomoćnike i zamenike? Naravno da nije. Predviđena su sredstva, 155 miliona dinara je predviđeno za izgradnju nove košarkaške hale u Beogradu. Da li Beograd ima malo košarkaških hala, da nam treba još jedna? Malo je i "Pionir" i "Arena" i "Šumice" i sve ostalo? Znači, država ne štedi. "Ratel" plaća 700 hiljada evra mesečno zakup poslovnog prostora. Zar država nema nijednu kancelariju da da "Ratelu" da se oni smeste? Eno, SIV 3 zvrji poluprazan. Da li toj gospodi iz "Ratela" ne odgovaraju te kancelarije, nego mora 700 hiljada evra mesečno da se plaća od para građana za zakup poslovnog prostora? Mi u DSS smatramo da se pare troše neracionalno. Nabavka lovačkih pušaka nije nešto što je prioritet u budžetu, a to se sve radi sa parama građana. Prosto, država ima para, ali one se neracionalno troše. Štedi se na građanima i to je nešto što mora da se promeni. Građanin pojedinac, porodica, najugroženije kategorije stanovništva moraju da budu u centru ovog budžeta, u centru rasprave u ovoj skupštini. Njima se nije posvetio ni jedan jedini minut do sada, niti su predlagači budžeta posvetili jedan jedini minut priči o tome kako se u Srbiji danas živi, a u Srbiji će se samo živeti gore. To je ono o čemu mi moramo da vodimo računa jer smo mi ovde zbog građana. Ne postoji ova država zbog Skupštine, zbog Vlade, zbog ambicija pojedinih ministara, ova Skupština postoji i ova država postoje zbog građana i konačno u ovoj skupštini mora da se vodi računa o građanima. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Nenad Konstatinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče parlamenta, žao mi je da Mlađan Dinkić nije danas u sali, žao mi je da Mlađan Dinkić neće da raspravlja o budžetu sa poslanicima, navodno je izrazio tu želju prošlog petka, sad bi mi trebali da slikamo da je njegova stolica prazna, i onda da okačimo na Tviteru. Ne mogu da razumem da Vlada Republike Srbije i ministar finansija ne znaju šta je budžet. Ne mogu da razumem da nam je ministar rekao u petak da će nam predstaviti cifre, a da neće govoriti o politici. Budžet jeste ukupna politika Vlade, budžet jeste program Vlade i da se sa ovim budžetom koji je predstavio Dinkić, a sada nije došao da raspravlja o njemu, ne slaže premijer Vlade Republike Srbije govori o tome da premijer danas nije sa nama. Dakle, običaj je i praksa je da premijer predstavlja budžet. Nema premijera jer ovaj budžet je u potpunosti u suprotnosti sa onim što je on izneo u svom ekspozeu. Nema doduše ni jednog ministra iz bilo koje stranke u vladajućoj koaliciji osim URS. Ekonomska politika se očigledno vodi u medijima jer vidimo da u ovom budžetu nema nikakvih mera za strukturne reforme u Srbiji. Ako je ovo budžet za prvu godinu rada Vlade, mi možemo da konstatujemo da Vlada apsolutno nema hrabrosti da pokrene bilo kakve reforme u ovoj zemlji. Ako nema hrabrosti da to uradi u prvom mandatu, pitamo se kada će imati hrabrosti. Očigledno nikada. Sada mi je jasno čemu ona lažna priča o tome da je Srbija na ivici ambisa, da smo pred bankrotstvom, a najbolji dokaz za to da to nije bilo tačno jeste to što nikakvih reformi nije bilo u protekla tri meseca, a ništa se od tog bankrotstva nije desilo. Posle tri meseca građanima je sve gore, para je sve manje i svako može da vidi da za svoju mesečnu platu može da kupi mnogo manje nego što je mogao da kupi prethodnog meseca. Šta nam donosi novi budžet? To treba reći građanima Srbije otvoreno. Donosi nam veću cenu gasa, donosi nam veću cenu struje, odnosno donosi nam veću inflaciju. Čuli smo od ministra da će biti povećanja plata dva puta po 2%, to je 4%, ali nismo čuli to da svi predviđaju inflaciju od 14% i da to znači da ćemo mi živeti minimum 10% lošije u narednom periodu. Demokratska stranka ne može da podrži budžet koji predviđa da građani budu siromašniji u narednih godinu dana. Inflacija je bila u prvom kvartalu 2012. godine 3,2% kada je ministar Dinkić bio u Vladi, a nije bio ministar finansija. Sada kada je on ministar finansija treći kvartal 2012. godine, inflacija je 10,3%. Koje su mere koje ste vi predložili do sada? Predložene su mere podizanja PDV i podizanja akciza. Podizanjem PDV sve ste prevalili na teret i na grbaču građana Srbije. Dakle, sve je skuplje od kada je podignut PDV. Skuplje je gorivo, skuplje su cigarete, sada podižete i porez na dobit preduzeća sa 10 na 15%. Dakle, to nisu mere koje predstavljaju strukturne reforme u Srbiji. To nisu mere koje nas mogu da izvedu iz ekonomske krize. Fiskalni savet je dao jasnu ocenu da je fiktivno to što se planira 3,6% deficita u narednoj godini. Oni predviđaju minimum 4,5%, a možda i 5%, kako piše u njihovoj analizi. Veći deficit će nas dovesti naravno i do većeg zaduživanja. Veće zaduživanje dovešće do većeg javnog duga. To da je ministar finansija Dinkić sklon većem zaduživanju, govore i cifre, a to je da se Srbija za poslednja tri meseca zadužila više za milijardu i 123 milona dinara. Dakle, 375 miliona dinara mesečno se mi zadužujemo. To je dva i po puta više nego kada je Dinkić bio u prethodnoj Vladi, ali nije bio ministar finansija. Rashodi. Danas smo čuli da su bili ogromni rashodi u vreme predizborne kampanje. Rashodi za prvih sedam meseci 2012. godine, prosek mesečno je 78 milijardi. Septembar mesec ove godine 85 milijardi. Oktobar mesec 96 milijardi. Nemam utisak da smo mi u kampanji. Dakle, Vlada troši mnogo više nego što je trošila, a teret toga treba da podnesu građani Srbije. Dakle, sve suprotno od onog što je pisalo u ekspozeu premijera Dačića, da ne treba građani da stežu kajiš nego treba država da smanji troškove. Mi imamo mnogo veće troškove. Čuli smo u petak u izlaganju ministra Dinkića da se restrukturiranje ograničava, da se završi do polovine 2014. godine. Ni jednu reč nismo čuli o tome kako će se restrukturirati 140 preduzeća koja su u restrukturiranju. U budžetu para za restrukturiranje očigledno nema. Šta to znači? To znači da ćemo mi do polovine 2014. godine imati 50.000 radnika na ulicama jer će ostati bez posla. Dakle, 50.000 ljudi radi u 140 preduzeća u restrukturiranju. Mislim da je krajnje licemerno, čak zlonamerno, kada je ministar Dinkić rekao – dali smo im godinu i po dana da završe restrukturiranje. Kako će oni sami da završe restrukturiranje i da pronađu strateške partnere kada Dinkić nije mogao da uradi kao ministar ekonomije i privrede čiji je to bio zadatak 2007, 2008, 2009, 2010, 2011 i sada 2012. godine. Dakle, mi ćemo imati 50.000 radnika bez posla, na ulicama i to vrlo liči na ono kada je Dinkić bio i guverner, pa su zaposleni u bankama ostali na ulicama i njega za to apsolutno nije bilo briga. Demokratska stranka ne može da podrži budžet kojim se radnici ostavljaju na ulicama bez ikakvog socijalnog programa i bez ikakve ideje šta će ti ljudi raditi. Ovaj budžet je po meni isti kao i rebalans. U njemu nema najave strukturnih reformi i mislim da je onima koji su pravili budžet jasno da sa ovim budžetom ne može da se izdrži više od šest meseci. Postavljam pitanje šta će biti za šest meseci. Ili ćete prodati EPS, ili ćete raspisati izbore. Predlažem vam, s obzirom, da ste nesposobni da pokrenete strukturne reforme u prvoj godini svoje vlade, da odmah raspišete izbore i otvoreno kažete građanima Srbije kakva je situacija. Hvala.
Narodni poslanik Vesna Marjanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, javnost i najveći broj narodnih poslanika, članova Odbora za kulturu Skupštine Srbije ovih dana su vrlo oštro i sa zabrinutošću reagovali na odluku ove vlade o učešću kulture u budžetu Republike Srbije. Ako pogledamo budžet za obrazovanje, za zaštitu životne sredine, videćemo da se i to ne smatra strateškim priritetima ove vlade i to u jednoj zemlji, siromašnoj zemlji kojoj ti resori mogu biti značajan oslonac razvoja. Za svaku stranku političkog spektra kultura mora biti prioritet, bez obzira da li ona posmatra kao zaštitu kulturnog nasleđa, ili tradicionalnih vrednosti. Ono što je za DS posebno važno, a to je podsticaj slobodnog stvaralaštva, alternativnog načina pogleda na društvo, to su prioriteti o kojima moramo da vodimo posebno računa. U ostalom, Ustavom smo se obavezali da ćemo štiti slobodu naučnog i umetničkog stvaralaštva i da ćemo podsticati i pomagati razvoj nauke i kulture, a ne održavati je na ivici egzistencije. Dakle, brojevi pokazuju kakvu politiku Vlada vodi. Sredstva koja ste obezbedili za kulturu u ovoj godini, odnosno u 2013. godini, mnogo govore upravo o toj politici. Taj procenat, kažu poznavaoci, najbliži jezemljama u razvoju, kao što je recimo Kambodža, niži je od procenta, recimo, susedne Crne Gore i većine zemalja u regionu. Ono što je posebno važno u ovim trenucima kada je zemlja u ekonomskoj krizi, jeste da shvatimo da je to trenutak kada je učešće kulture u ličnoj i porodičnoj potrošnji građana veoma malo ili gotovo nepostojeće. To za državu treba upravo da bude alarm da se još više uključi i obezbedi stabilno finansiranje kulture. Ko danas sa primanjima koja ima može da plati kartu za pozorište ili da kupi knjigu, a da država na to ostane potpuno nezainteresovana? Zbog toga se ne smemo zavaravati, da ćemo smanjivanjem sredstava za kulturu, obezbediti značajnija sredstva za rešavanje onih objektivnih, realnih, socijalnih problema koje ova država ima. Takođe je važno da znamo da "jeftina kulturna produkcija" obično znači i "jeftin kulturni proizvod". Mi se već danas suočavamo sa posledicama, da mnogo donosioci odluka više ne prave razliku između zabave i kulture i da su kriterijumi za dodelu budžetskih sredstava postali sve manje jasni. Ukoliko kulturu stavimo na marginu svojih prioriteta, moramo biti svesni da su posledice takve odluke dugoročno i dramatično štetne. Uostalom, mi danas snosimo posledice prezrivog odnosa prema kulturi tokom 90-ih godina. Ako su naši građani materijalno siromašni, ne smemo dozvoliti da postanu i kulturno siromašni. Ako čitate dokumenta međunarodnih organizacija, čiji smo članovi, UNESCO ili Saveta Evrope, videćete da se u njima ponavlja ista poruka. Potrebna je politička hrabrost i odlučnost da se upravo budžetskom politikom istaknu prioriteti koji spašavaju društvo od teških izazova današnjeg vremena. Kultura, umetnost, obrazovanje, demokratija, participacija građana, jednake mogućnosti, zaštita životne sredine, socijalna pravda, neophodni su temelji za izgradnju održivog društva i razvoja. Dakle, ceo svet je shvatio da kulturni proizvodi, usluge ne smeju biti tretirani kao roba, a još manje kao roba široke potrošnje. Ono što je investicija u budućnost, a kultura i obrazovanje to sasvim sigurno jesu, moraju biti zaštićeni od dramatičnih smanjenja rashoda. Pošto u ovom budžetu, ove strateške oblasti nisu dobile tu zaštitu, ovo je još jedan razlog zbog kojeg DS neće glasati za budžet 2013. godine. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nada Kolundžija. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, činjenica da mi danas raspravljamo o budžetu, trebala bi da podrazumeva da danas pred nama sedi cela Vlada ili bar najveći deo njenih ministara, ali podrazumeva u svakom slučaju da sedi i premijer, zato što budžet nije zbir cifara, zato što je budžet politika Vlade koju ona predstavlja parlamentu i time se obavezuje, pre svega da pokaže da li ispunjava obećanja koja je dala s jedne strane, i sa druge strane kakav je život namenila građanima Srbije. Dakle, budžet nije zbir ulaznih i izlaznih cifara. Zbir je ozbiljna politika o kojoj bi trebala danas ovde da se izjašnjava cela Vlada i da poslanicima obrazlaže razloge zbog kojih ovaj budžet izgleda ovako kako izgleda. Činjenica da danas nema nikoga iz Vlade, osim ministra finansija, može da nam govori dve stvari. Jedna stvar je, jedan mogući odgovor jeste, da Vlada nije zainteresovana za ovu važnu temu ili da Vlada nema jasnu politiku, pa ne želi da stoji iza onoga što ovaj budžet predstavlja, i sa druge strane, da se Vlada ne slaže sa politikom, koji je danas, onda za nas se postavlja pitanje, predstavio ko? Dakle, ko stoji iza ove politike koju predstavlja današnji budžet? Za nas ostaje veliko pitanje, u svakom slučaju, lako možemo zaključiti da ne stoji Vlada Republike Srbije. Da bismo razgovarali o današnjem budžetu, mislim da pre svega treba da ga upoređujemo sa onim što su bila obećanja građanima Srbije, jer, ukoliko građani Srbije na izborima biraju one koji nešto obećaju, pretpostavka je da ta obećanja treba bar da pokušaju da ispune. Da vidimo, kakva su bila obećanja i šta ovaj budžet u odnosu na ta obećanja nudi? Dakle, obećanje je bilo, i osnovna zamerka prethodnoj Vladi je bilo preveliko zaduživanje. Na toj temi, mi smo ovde u parlamentu imali bezbrojne rasprave o tome da se prethodna vlada previše zaduživala i pored činjenice da smo mi u to vreme živeli u vreme najveće ekonomske krize, koja je naravno zadesila i Srbiju. Ovim budžetom, Vlada je uspela za samo nekoliko meseci da nas zadužuje 145 evra u sekundi. U sekundi je ova zemlja zadužena za 145 evra, za samo nekoliko meseci. Ako hoćemo da poredimo sa prethodnom Vladom, pa da vidimo koliko je prethodna Vlada bila lošija ili bolja u odnosu na ovu Vladu, onda možemo da kažemo da je to najmanje četiri puta više no što je to radila prethodna Vlada. Prvo obećanje koje je dato, ovim budžetom je pogaženo, i to ne za sitne procente, ono je pogaženo suštinski nekoliko puta uvećavajući zaduživanje zemlje u odnosu na to što je bilo u prethodnom periodu, i pre svega, time je na najozbiljniji mogući način prekršeno obećanje koje je dato na izborima i zbog kojih verujem da je ova većina, odnosno bar jedna stranka u ovoj većini koja se zalagala za smanjenje zaduživanja, dobila poverenje građana. Drugo obećanje bilo je da se prethodna Vlada zadužuje i da to ova vlada nikako neće raditi po nepovoljnijim uslovima, da će ova vlada dobijati neke darežljive, prijateljske, skoro besplatne kredite, a onda imamo dokaz da kredit koji je prethodna Vlada dobila od Ruske Federacije, za jedan procenat kamata je manja, nego kredit koji je ova vlada dobila od iste te Ruske Federacije. Dakle, obećanje zato što će doći neka nova većina koja je tako omiljena među nekim zemljama, koje će onda potrčati da nam daju kredite po neverovatno povoljnim uslovima, takođe to obećanje nije ispunjeno i na vrlo očigledan način je prekršeno. Obećanje koje je dato na izborima i garancije da će to nova parlamentarna većina uraditi, bilo je i smanjenje inflacije. Inflacija, koja je u prvom kvartalu ove godine, za vreme prethodne Vlade bila 3,2%, do kraja ove godine, od kad je došla ova vlada biće, po svim procenama preko 12%. Taj pokazatelj, koji govori o tome da ćemo imati stabilnost i predvidivost je potpuno jasno da i to obećanje ovim budžetom nije ispunjeno. Sledeće obećanje, na osnovu kojeg je, ja mislim, bar jedna stranka, pošto sve ostale stranke koje su bile u prethodnoj Vladi i sada su u Vladi, osim DS, pa se na njih to ne odnosi, na njih se odnosi sve ono što se prigovara prethodnoj Vladi, odnosi se na one stranke koje su i sada u Vladi, ali bar jedna stranka koja nije bila u prethodnoj Vladi, obećavala je i tvrdila kako se kroz javne nabavke gubi bar 800 miliona evra godišnje. Za očekivati je da u ovom budžetu vidimo uštedu od, recimo, bar polovine tog iznosa. Iz ovog budžeta ne vidi se jedan jedini euro uštede koji se može prepoznati kao ušteda iz javnih nabavki, koje su tada nazivane pljačkaškim i na svake druge načine. Ostaje samo pretpostavka da oni koji su ostali u Vladi misle da to što su neki obećavali i pričali da su javne nabavke izbor korupcije, da oni to ne smatraju i da oni ne vide u tome rezerve koje bi se prepoznale u ovom budžetu. Ono što je bilo obećano, a iz ovog budžeta ćemo videti da apsolutno nije ispunjeno, jeste smanjenje rashoda. Dakle, ako pogledate prethodni budžet, vi ćete videti da su rashodi u ovom budžetu mnogo veći. Samo govorimo o tome da li su obećanja bila realna. Za građane Srbije mislim da nije relevantno, za njih je relevantno da li su obećanja ispunjena. Dakle, ovim budžetom na najgrublji način je to obećanje, da će biti smanjeni javni rashodi, prekršeno. Šta to, s druge strane, znači? To, s druge strane, znači da je teret pao na građane, a ne na one za koje su oni obećavali da postoje neviđene rezerve, a to je smanjenje potrošnje u državnom sistemu u korisnicima budžetskih sredstava itd. Dakle, i to obećanje ne samo da nije ispunjeno, nego je iz ovih pokazatelja na najgrublji mogući način prekršeno. Ono što je, takođe, bilo obećano i davane čvrste garancije, zbog čega su tvrdili kako prethodna vlada nije dobro radila, a da će ova vlada to promeniti, jeste podizanje standarda građana. Dakle, bili smo svesni da u vreme ekonomske krize standard građana je bio ugrožen. Da li su sve mere koje su preduzete u vreme ekonomske krize dale najbolje odgovore na tu krizu ostaje da pokaže vreme. Ono što je bila tvrdnja onih koji su tražili poverenje građana, da čarobnim štapićem promene njihove živote i da njihov život učine mnogo boljim, zapravo pokazalo se ovim budžetom da je još jedno u nizu prekršenih obećanja. Za samo nekoliko meseći standard građana je opao po nekim procenama 20%, a po nekim procenama i više. Do kraja godine pretpostavka je, s obzirom na to da sledi poskupljenje gasa i mnogih drugih energenata, da će taj standard drastično padati i dalje. Dakle, i to obećanje iz ovog budžeta potpuno očigledno nije ispunjeno. Obećanje da će se podići međunarodni ugled i kredibilitet zemlje, o tome mislim da ne vredi govoriti. Međunarodni rejting i finansijski rejting zemlje drastično je opao sa svim negativnim pretpostavkama da će se to nastaviti i u buduće to je ono sada što tek treba da zabrine. Dakle, ako je pretpostavka da se može napredovati samo ukoliko ima dovoljno stranih investicija, znamo da dovoljno strani investicija može biti samo ako je poverenje dovoljno visoko. Način na koji je biran guverner Narodne banke, kako je menjan Zakon o Narodnoj banci i podsećam ministra, koji je ovde pred svima nama tvrdio i svoju časnu reč davao i samim tim sada sebe diskvalifikovao da mu verujemo blanko, da se neće Zakon o Narodnoj banci vraćati u Skupštinu Srbije, jer međunarodne finansijske institucije nemaju nikakav prigovor na njega, znamo da se vratio i znamo da su primedbe koje su bile date od strane DS morale biti menjane u tom zakonu, samo pokazuje da međunarodni kredibilitet ove zemlje sa ovom vladom ono što možemo da očekujemo jeste da ubuduće može da pada. Hvala vam.
Hvala vama. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Ne bih vam odgovarao da niste izneli neke neistine, pa onda zbog javnosti želim da odgovorim, jer nije fer da raspravljam sa ljudima koji nisu ekonomisti oko ekonomskih tema. Oko politike neću tu da govorim ništa, ali ovde se radi o budžetu. Šta ste neistinito izneli? Najpre, rekli ste da se rashodi u budžetu ne smanjuju, a to nije istina. Oni se smanjuju realno za oko 5% u odnosu na ovogodišnji budžet, a ne povećavaju se kao što vi kažete. Šta takođe niste istinito rekli? Ne mogu da verujem kako vas nije sramota kada govorite o javnom dugu Republike Srbije na način na koji govorite? Obrazložiću i zašto. U poslednje četiri godine javni dug Republike Srbije je udvostručen, a troškovi za kamate su ušestostručene. To zaduživanje, o kojem ste govorili, ne znam koliko u sekundi, u minuti i na sat je plod rada vašeg ministra finansija. Zašto? Zato što je novu vladu sačekala obaveza finansiranja od 4,4 milijardi evra ove godine, da ništa ne radimo, ono što ste ostavili, plus tri milijardi evra preneto na 2013. godinu, plus tri milijardi svake godine u narednih 10 godina. Znači, startni troškovi, o kojima sam govorio, možda niste bili tu kada sam imao uvodno izlaganje, kao kada uđete u taksi, su svake godine tri milijardi evra za otplatu javnog duga, koji je uglavnom napravila vlada gde ste imali i premijera i ministra finansija. Tačno je da smo se zadužili u septembru za milijardu dolara po mnogo povoljnijim uslovima, ali smo morali, da bi smo isplatili premije za mleko koje niste hteli da platite poljoprivrednicima, da bi smo isplatili plate rudarima u Resavici, da bi smo obezbedili za dečije dodatke koje niste hteli da plaćate, za ljude koji su radili preko programa javnih radova u Nacionalnoj službi za zapošljavanje, koje niste hteli da platite. Da li je to vođenje ekonomske politike, date ljudima nešto da rade, pa im ne platite, pa prikažete da je manji deficit? Takva ekonomska politika nas je dovela do ove situacije. Morali smo milijardu dolara da uzmemo da isplatimo dugove koje je vaš ministar finansija napravio i plus ovih novih 750 miliona dolara koje smo sada, u novembru mesecu prodali evrobondove. Uzeli smo da bi finansirali sledeću godinu. Ne ovu, nego deficit u sledećoj godini. Drugim rečima, ovo se sada odnosi kao što sam rekao vašem prethodniku koji je sada seo pored vas, kada govorite o efektima, imaćete moralno pravo za godinu dana da o tome pričate. Ovako, da zbrajate šta je urađeno u četiri meseca u odnosu na četiri godine, koliko ste vi radili i napravili ovaj haos, je neozbiljno i netačno, jer još uvek se plaćaju cehovi vaše pogrešne politike javnih finansija. Za godinu dana, kada podnesemo završni račun u 2014. za 2013. godinu, sve sručite na moja leđa. Kriv sam ili zaslužan za sve ono što će se dogoditi u 2013. godini, ali ova godina u potpunosti je vaša. Zašto? Zato što plaćamo ono što ste napravili i od docnji koje niste hteli da plaćate. Šta sada da radimo? Hoćemo da kažemo da ove docnje u zdravstvu od 13 milijardi, dugovi bolnica, dugovi Fonda za zdravstvo još 13 milijardi, ne postoji, da ne postoji neisplaćena obaveza poljoprivrednicima? Naravno da smo morali da platimo. Odakle da platimo? Da li ste nam ostavili neke pare na računu Trezora? Niste ništa ili nešto minimalno. Znači, morali smo da idemo da uzmemo da prodamo evroobveznice. Znam da ste politička opcija koja je dobila zadatak da priča jedno te isto, vas 20 u tzv. "mesage box", ali ti medijski manipulatori su vas i doveli da budete sada u toj situaciji u kojoj jeste. Nemojte da ponavljate greške koje ste ponavljali četiri godine. To je moj topli savet. U pravu ste možda, ne treba ja vama da dajem političke savete, ali ekonomske? Nemojte da govorite neistinu građanima. Neistina je da nismo ispunili obećanja. Bukvalno smo ispunili sva obećanja, osim jednog. Napravili smo radikalan zaokret u javnim finansijama. Duplo ćemo smanjiti deficit i to što moramo da se zadužimo da bi prethodne dugove vratili. Radimo po mnogo povoljnijim uslovima, nego što je radila prethodna vlada. Smanjili smo i ukinuli parafiskalne namete. Izbrisali smo 138 parafiskalnih nameta iz sistema. Povećali smo značajno budžet poljoprivrede. Šta nismo ostvarili? Nismo ga još uvek doveli na 5%. To sam iskreno priznao to ćemo uraditi u budžetu za 2014. godinu. Izdvajanja su bila samo 2,5% ukupno u budžetu do ove godine. Sada su 4,5%. To je bitan pomak napred. Naravno, imate pravo da kritikujete i da govorite, ali nemojte mene da kritikujete za ono što je radio ministar finansija koga ste vi postavili. Hvala.
Hvala. Po Poslovniku gospodin Mićunović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, ili uljudite ovog ministra ili da se ova rasprava prekine. I prošli put sam opomenuo ministra da on ne razume svoj položaj ovde u Skupštini. On ne može da se direktno obraća ljudima, da govori da ne govore istinu, da ih je sramota itd. On nije na pijaci, on je u Skupštini, u najvećem i najznačajnijem političkom domu ove zemlje. Ta bahatost vređa dostojanstvo Skupštine. Pozivam se upravo na taj član. Molim vas, ako vam je stalo do dostojanstva Skupštine, da ga svi zajednički štitimo. Nije ministar ovde naš gospodar, ili će nas prebrojavati kao učiteljica jednoga dana, da li ga svi slušamo ili ne slušamo. Ne želim da ga slušam. Slušam ga 20 godina, ali to je moje pravo da ga slušam ili ne slušam, a njegova je obaveza da se pristojno ponaša, da poštuje poslanike, da odgovara na pitanja koja mu postavljaju. Molim vas da ili uredite odnose sa gospodinom ministrom, pozovete ga na odgovornost i na pristojno ponašanje ili da prekinemo debatu o budžetu. Hvala.
Reč ima gospođa Nada Kolundžija, replika.
Komentarisati ponašanje čoveka koji se na ovakav način ponaša, mislim da je uvreda za Vladu da ima takvog ministra i uvreda za parlament da mora da ga sluša, ali mi ćemo i dalje biti pristojni i o ovoj debati ćemo govoriti na osnovu činjenica. Neko ko može da tvrdi u dva navrata različite stvari ne zaslužuje da mu se blanko veruje. Mislim da će činjenice pokazati ko je tu bio u pravu, ma koliko tu neko bio glasan i nepristojan u svojoj debati. Činjenica je da su pokazatelji iz ovog budžeta ovakvi kako sam govorila. Da li vi mislite da možete da nađete opravdanja za to? To je potpuno druga stvar. Govorim o činjenicama. One, nažalost, ne idu u prilog onome što su bila obećanja. Ako vi mislite da teško činjenicama ako se ne slažu sa onim što vi tvrdite, onda neka ostane tako, ali će građani živeti činjenice, a ne ono što vi pričate. Samo na to upozoravamo. Građani će živeti činjenice koje su ovakve kako smo ih mi iznosili danas ovde. Možete se pravdati do kraja života. Vi ste ta Vlada, vi ste i prethodna Vlada i ona prethodna Vlada. Vi ste takođe odgovorni ako mislite da je odgovornost te Vlade tako velika. Ali, istine radi, mislim da nije fer ostaviti građane u ubeđenju da neke stvari koje su ovde iznete da stoje. Činjenica je da je dug u Fondu bio 14,5 milijardi kada je došao čovek nakon onoga koji je vodio Fond po predlogu G17, da je taj gubitak sada smanjen na 12 milijardi. To je činjenica. Vama to može da se ne dopada, ali je to prosto činjenica. Ako prozivamo nekoga na odgovornost, ako mislite da je bio odgovoran direktor Fonda, onda je odgovoran G17 i vi kao njegov predsednik zbog činjenice da je to bio vaš čovek.
Vreme. Gospodin Ilić, replika. Izvolite.
Narod kaže, kako kaže gospodin Đelić, nije majka klela sina što se kocka nego što se vadi, a vi se, drage demokrate, čitav dan vadite. Bežite od odgovornosti koju imate za sve ono što je urađeno u prethodnom periodu.
Izvinjavam se, gospodine Iliću, nemojte se obraćati ni jednom poslaniku, molim vas, jer vi imate pravo da iznesete svoje mišljenje, pa vas molim da se zbog Poslovnika ne obraćate direktno narodnim poslanicima i ostale narodne poslanike molim da ne dobacuju govorniku dok ne završi ono što ima da kaže.
Ovde se radi o klasičnoj zameni teza, o bežanju od odgovornosti. Stranka koja je imala punu vlast u ovoj zemlji, odgovornost za sprovođenje politike, imala je sve instrumente u rukama, danas pokušava da se izgovori na najpre ekonomsku krizu, a zatim na političku stranku URS. To nije u skladu sa onim što smo imali prilike da čujemo i na vašoj skupštini. Kao da niste bili na Skupštini. Vaš novi lider je pozvao sve vas da se izvinite građanima Srbije za stanje koje ste ostavili u zemlji, ali se vi očigledno ne ponašate danas u skladu sa tim. Očigledno je da će i on imati glavobolju u budućnosti oko toga. Nemojte bežati od odgovornosti. Vaša odgovornost jeste i objektivna. Sve ovo što smo slušali o katastrofalnom stanju u zemlji, visoka stopa nezaposlenosti, prezaduženost, to je najbolji izveštaj o vašem radu koji ste sami dali. Svi ste u diskusijama pomenuli i zaduženost i nezaposlenost i katastrofalno stanje i privredi i katastrofalno stanje u pravosuđu. Za sve to ste vi najodgovorniji. Nemojte da nam držite više lekcije, pogotovo ne lekcije o stanju u zemlji. Hvala.
Gospođo Kolundžija, po kom osnovu se javljate? (Nada Kolundžija, s mesta: Replika.) Niste pomenuti vi u toku izlaganja. (Nada Kolundžija, s mesta: Na osnovu mog izlaganja se narodni poslanik javio.) Ne,izvinite, gospodin Ilić je govorio o DS. To bi mogao da uradi gospodin Mićunović kao šef poslaničke grupe i dozvolio bih repliku u tom smislu, ali vi niste šef poslaničke grupe, niti njegov zamenik. Da li onda ostajete po Poslovniku, pošto imate prednost? (Nada Kolundžija, s mesta: Odustajem.) Gospodine Mićunoviću, izvolite.
Demokratska stranka je odgovorna, a ministar finansija je neodgovoran. Mislim da smo time završili sve. Čovek koji je bio 20 godina u svim vladama i bio je i guverner i ministar finansija i sve redom, da on ništa sa ovim nema, jedino je kriva DS. Vratimo se mi ovde glavnom problemu. Mogu da razumem nervozu ministra koji je očekivao, kako je on verovao na svom tviteru, da je nastalo rasulo, nema više opozicije, takoreći, niko mu se ne može suprotstaviti, a kad vam se suprotstave, onda nastane nervoza. Prema tome, molim vas da nastavimo debatu o budžetu i da ministar bez nervoze odgovara na pitanja. To mu je zadatak ovde.
Meni je drago da možemo da nastavimo rad o budžetu. Moram da istaknem nešto što je moj utisak, vezano za rad Narodne skupštine, jer ako bilo koja poslanička grupa traži da ministar izrazi poštovanje prema njemu, što smatram da je apsolutno normalno i molim i sve ministre koji dođu ovde da se tako ophode u Narodnoj skupštini. Istovremeno, moram da kažem da sam čuo dosta izlaganja danas koja su često bila na granici uvredljivih i prema članovima Vlade i prema ministru Dinkiću, na koja on, osim u jednoj situaciji, nije reagovao. Dakle, molim vas, da bismo imali u duhu rasprave nešto što je potpuno prirodno i normalno, da se svi držimo toga. Znate i svi šta spada pod uvredljivo ponašanje koje može biti tako protumačeno. Reč ima narodni poslanik Gorica Mojović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedniče. Predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, poslušaću svog šefa poslaničkog kluba i govoriću o budžetu. U uvodnom izlaganju ministra finansija izneto je nekoliko istorijskih momenata vezanih za ovaj predlog budžeta. Jedan od istorijskih momenata koji je u nekoliko navrata veoma hvaljen jeste okolnost da je ovaj budžet stigao na vreme, da je stigao u oktobru, umesto u decembru itd. To je za nas poslanike stvarno važno i to je dobro, ali nisam sigurna da će građanima od toga biti bolje. Ima još jedna stvar. Ovde se zanemaruje činjenica da jeste predlog budžeta stigao u oktobru, ali je gomila amandmana Vlade stigla dan pre početka rasprave. Ti amandmani Vlade bitno menjaju strukturu ovog budžeta. Prvi amandman povećava prihod, čini mi se, za devet milijardi i šesto. Prema tome, šta bi se desilo možda da je budžet stigao dvadesetak dana kasnije? Možda biste pronašli još nekih 10 milijardi. Drugi istorijski momenat, koji je takođe ovde često ponavljan, odnosi se na tzv. istorijski deficit, odnosno maksimum, istorijski maksimum kada je deficit u pitanju. Stvarno to sada ne mogu da proveravam i da se vraćam unazad, naše je da gledam unapred, i gledamo unapred, ono što je sasvim sigurno, kada posmatramo Predlog ovog budžeta, na istorijskom minimumu, ako ovaj predlog bude usvojen, biće kultura Srbija. Kada se od ovog budžeta koji je predložen, deo sredstava koji je namenjen informisanju oduzme, kultura Srbije u 2013. godini će raspolagati sa nešto više od pola procenta budžeta Republike Srbije. Zašto? Vidimo da je planirano da prihodi rastu i da će biti veći negde za 16% u odnosu na 2011. godinu. Ministarstvo kulture i informisanja u 2012. godini, prema rebalansu, raspolagalo je sa šest milijardi i 955 miliona. Prema planu budžeta, Ministarstvo kulture i informisanja u 2013. godini će imati na raspolaganju šest milijardi 23 miliona i nešto sitno. To je pad u odnosu na ovu godinu za 13,5%. Da li smo svesni posledica ovakvog odnosa prema kulturi? Da li smo svesni da, pod jedan, kažnjavamo svoje građane, da ćemo im uskratiti da imaju nove knjige u bibliotekama, da gledaju nove filmove, predstave, da ćemo svoje kulturno blago, umesto da štitimo, prepustiti zubu vremena? Da li smo svesni da sami sebi uvodimo embargo, odnosno povlačimo se u izolaciju? S ovim parama za međunarodnu saradnju, Narodno pozorište neće moći da ode do Niša, na primer, a kamoli da pređe granicu. Treće i najvažnije – ovakvim odnosom prema kulturi, stvaramo atmosferu da je kultura nešto nevažno, nebitno, tu nema para. Gde ima para? U zabavi i na estradi. Hoćemo li sve da pretvorimo u zabavu i u estradu? Hoćemo li tako brutalno da uvedemo tržišne principe i u kulturu, pa ćemo povećati cene ulaznica za kulturne programe i onda će moći da ih plati onaj koji ima para, ili ćemo sve baciti i udariti u tanke žice komercijale, pa neka gleda onaj koji nema baš zahtevan ukus, a to najčešće ide zajedno? Da li ćemo se onda čudom čuditi i pitati, ako bude para za ta istraživanja i radila neka nova istraživanja, zašto mladi sve manje čitaju, zašto sve manje ide u pozorište, na koncerte, itd? Da li smo uopšte svesni koliko ugrožavamo duhovno zdravlje nacije? To je bolest koja dugo traje i još sporije se leči. Stvarno ne bi htela da kvarim harmonične odnose u vladajućoj koaliciji, ali moram da ukažem na jednu činjenicu. Za kulturu je najviše smanjen, tj. prepolovljen na ovoj poziciji, zove se - ekonomska klasifikacija 4.2.4. specijalizovane usluge, gde su upravo pare za projekte, za programe, za kulturna nasleđa, za filmove, za pozorište, za muziku itd. Onda se pitam – nije li to možda zbog toga što ministar kulture nije više iz iste stranke iz koje je aktuelni ministar finansija? Stvari su bilo malo drugačije u prethodnom periodu, kada je ministar ekonomije bio takođe i potpredsednik Vlade. Reći ću – na toj poziciji je 2008. godine bilo milijardu i 66 miliona dinara, 2009. godine je bilo milijardu i 637 miliona, 2010. godine je bilo 985 miliona, 2011. godine je bilo milijardu i 181 milion, 2012. godine milijardu i tri miliona. Za 2013. godinu, novi ministar će moći da računa na 496 miliona za kulturu, tri miliona i nešto za informisanje. To je sve ukupno oko 500 miliona. Predložila bih novom ministru da se svojski založi i da bude prihvaćen amandman koji sam podnela na ovaj predlog budžeta i tražila da se jedan deo sredstava umeri prema kulturi. Ako to ne uradi, najprijateljskije bi mu predložila da podnese ostavku. Ovako, sa parama koje će mu biti na raspolaganju, neće moći ništa da uradi, a sigurno neće hteti da ostane upamćen kao ministar kulture u mandatu u kome je kultura imala istorijski minimum izdvajanja iz budžeta Republike Srbije. Da završim. Jedan od najpoznatijih svetskih antropologa Kliford Gerc, poznat po tome što je posebno proučavao odnose između kulture i društvenih procesa u zemljama trećeg sveta, napisao je: "Nema ništa što ne zavisi od kulture – čovek, društvo, ekonomija, politika. Nema bez ljudi kulture, ali bez kulture nema ni ljudi". Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Radi metodološke preciznosti, samo da vam kažem da je prošle godine u budžetu 2012. godine Ministarstva kulture bile uključene i digitalne agende i telekomunikacije. One su davale nominalno veći iznos, ali to nije bilo namenjeno za kulturu. Jedan deo tog budžeta je bio namenjen za telekomunikacije, odnosno digitalnu agendu. Sada je budžet Ministarstva kulture na istom nivou kao što je to bilo u prethodnoj godini. Naravno da bi bilo dobro da ga povećamo, ali kao što su svi budžeti restriktivno planirani, tako je i ovaj budžet planiran. Dakle, postoji metodološka razlika u planu budžeta Ministarstva kulture za 2013. godinu, odnosno 2012. godinu, s obzirom da Ministarstvo telekomunikacija i digitalne agende više nije u Ministarstvu kulture, nego je tada u Ministarstvu za ekonomske odnose i inostranstvo.
Hvala. Gospođa Mojević, pravo na repliku. Izvolite.
Računajući na to da će biti neko opravdanje, ponela sam "Službeni glasnik" u kome je objavljen rebalans budžeta. Od šest milijardi, nisu vam dobro ministre rekli, od šest milijardi i 955 miliona, za digitalnu agendu u 2012. godini je bilo predviđeno 12 miliona i 860.000.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Balša Božović. Samo da vas podsetim, vašoj poslaničkoj grupi je ostao minut. Da li želite reč? (Ne.) Ministar Dinkić se javio za reč. Izvolite.
Da budemo potpuno precizni, za komunikacije je bilo predviđeno 800 miliona, koje ste vi ispustili, preko digitalne agende. Dakle, digitalna agenda je iznos koji ste rekli, plus za komunikacije – 811.824.000.909 dinara. To ste ispustili. Budžet kulture je isti ove i prošle godine.
Izvolite, gospođo Mojović. Replika.
Pretpostavljam da ćete vi svaki put kada vam ukažem na to da niste tačno rekli, odgovoriti. Odgovorili ste mi – bilo je za digitalnu agendu. Onda vam kažem – za digitalnu agendu je bilo 12 miliona. Ako tako nastavimo, naći ćete uvek razlog da smanjujete i dalje budžet za kulturu. Ali, ne možete poreći činjenicu da je šest milijardi i 23 miliona u planu budžeta za 2013. godinu, kada se opet izuzme deo sredstva za informisanje – 0,58%. To je istorijski minimum i to ne možete poreći. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. On nije tu. Sledeći je narodni poslanik Ljuban Panić. Izvolite.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Gospodine Dinkiću, u ovom minutu ću pokušati da vam ukažem na jedan važan problem koji imamo u ovom budžetu, pre svega na ukidanje Fonda za zaštitu životne sredine do kojeg dolazi naša država. Budžet je ogledalo politike jedne Vlade. Ukidanjem Fonda za zaštitu životne sredine, ova vlada za mene pokazuje totalnu nebrigu za to u kakvom će okruženju živeti i rasti naša deca, kao i svi građani Republike Srbije. Ono što posebno zabrinjava jesu svi nameti, koji su punili taj fond, i oni su nastavili da uzimaju od privrede koja se bavi uvozom i trgovinom robe, koja može da se okarakteriše kao otpad. S obzirom na to da je Fond za zaštitu životne sredine subvencionisao i finansirao 15.000 radnika koji se bave reciklažom u Srbiji … (Predsedavajuća: Vreme vam je isteklo.) Samo još jedna rečenica. (Predsedavajuća: Izvolite.) Hvala vam. … i da ste, odbijanjem zakona koji je Skupštini podnela AP Vojvodina, ugrozili posao za 17.000 ljudi u građevinarskoj industriji, i sa ovih 15.000 ljudi, samo ovim budžetskim zakonom, 32.000 ljudi i njihove egzistencije se nalaze pod znakom pitanja. Hvala vam.
Hvala. Sledeći prijavljeni je Enes Imamović. Izvolite.
Mala ispravka, predsedavajuća, ja sam Enis Imamović. Uvažena predsedavajuća, uvaženi ministri i predstavnici Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, mi poslanici Stranke demokratske akcije Sandžaka ovaj budžet u osnovi smatramo razvojnim, jer su njime predviđena sredstva za razvojne projekte energetike, industrije, putne infrastrukture, poljoprivrede itd. Pohvalno je i povećano finansiranje nacionalnih saveta nacionalnih manjina, što je dobra poruka. Mi smo jedna manjinska regionalna stranka i imamo biračko telo u šest opština u Sandžaku. Ipak želimo da ukažemo na loše stanje u kome se nalaze opštine širom čitave Srbije. Podneli smo amandman na Predlog budžeta za 2013. godinu. Amandman koji smo podneli je primedba koju imamo i on predstavlja našu brigu i naše ponuđeno rešenje. Smatramo da je iznos od 500 miliona dinara, koji je Vlada namenila razvoju nerazvijenih područja, najblaže rečeno neozbiljan i predstavlja lošu poruku države građanima koji žive u najtežim uslovima u Srbiji. Pored toga, sredstvima predviđenim budžetom za 2013. godinu namenjenim najsiromašnijim opštinama u kojima ne postoji nikakva proizvodnja i vlada velika nezaposlenost, gubi se svaka perspektiva i vodi se u beznađe. Ovde se radi o opštinama koje nemaju ni osnovna sredstva za izradu neophodne projektne dokumentacije, a kamoli za realizaciju esecijalnih infrastrukturnih projekata. Imamo 46 opština koje su u nadležnosti Kancelarije za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja spadaju u četvrtu kategoriju razvijenosti, gde je nacionalni dohodak ispod 60% republičkog proseka. Od tih 46 opština, 23 opštine svrstane su u kategoriju devastiranih područja. U tim opštinama živi preko milion naših građana. Oni su najugroženija populacija u našoj zemlji. Ovim predloženim budžetom isključuje se mogućnost da Vladina Kancelarija za održivi razvoj nedovoljno razvijenih područja pomogne izradu projektne dokumentacije za projekte u nerazvijenim opštinama, a koji imaju za cilj stvaranje pozitivnog ambijenta za privlačenje investicija i otvaranje novih radnih mesta. Na ovaj način opštinama je uskraćena mogućnost da crpe sredstva iz predpristupnih fondova EU. Usvajanjem našeg amandmana stvoriće se uslovi za finansiranje održivog razvoja nedovoljno razvijenih područja. Poseban akcenat treba staviti na izradu projektne dokumentacije koja je preduslov za dobijanje sredstava iz pomenutih predpristupnih fondova EU, ali i drugih razvojnih fondova koji se otvaraju dobijanjem datuma pregovora za pristupanje EU, čime će i ova sredstva biti multiplikovana. Zahvaljujem.
Sledeći na redu je narodni poslanik Momo Čolaković. Izvolite.
Poštovana potpredsednice, poštovano predsedništvo, poštovani ministre sa saradnicima, uvaženi narodni poslanici, stavove poslaničke grupe PUPS je izneo gospodin Jovan Krkobabić i nemam tu šta da posebno dodam, izuzev da nabrojim nekoliko osnovnih razloga zbog kojih ćemo podržati Predlog budžeta za 2013. godinu. Zašto to činimo? Prvo, zbog toga što je on, kako bi ja to rekao, "sanacionog karaktera". Smanjuje se dug. Smanjuju se subvencije za javna preduzeća. Jeftinije se zadužujemo na međunarodnom finansijskom tržištu. Uvodi se fiskalna disciplina u državi i veća disciplina u trošenju sredstava lokalnih samouprava i svih korisnika budžeta. Drugi je razlog zbog toga što je razvojnog karaktera, jer obezbeđuje nastavak investicija u oblasti infrastrukture, energetike i građevinarstva, i posebno podržavamo to što su za poljoprivredu izdvojena značajnija sredstva nego što su bila u prethodnim godinama. Treći razlog je zbog toga što smatramo da je delimično socijalnog karaktera jer obezbeđuje isplatu svih stečenih prava socijalno ugroženih kategorija stanovništva, počev od penzionera, socijalnih kategorija, socijalnih davanja itd. Pre svega mislimo da je jako dobro što se garantuju sigurne i redovne isplate penzija svih kategorija, počev od poljoprivrednih, samostalnih, vojnih, do zaposlenih. Garantuju se redovne isplate svih socijalnih davanja, uvećanih za, kako je to ministar rekao, nekih osam milijardi. Očekujemo da će sve lokalne samouprave na isti način postupiti kako je to predloženo i u ovom budžetu. Iz ovih razloga naša poslanička grupa će podržati budžet, a ostatak vremena ću ostaviti kolegi Kovačeviću koji će takođe govoriti. Zahvaljujem na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić.
Hvala lepo. Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, pred nama je ova knjiga u kojoj je budžet Srbije za 2013. godinu, ova knjiga koja je svake godine sve deblja. U njoj je nula sve više ali je tuga sve veća. U ovoj knjizi se ogleda i naša bliska prošlost i naša sadašnjost, a trebalo bi da se ogleda i naša strategija naše budućnosti. Kakva nam je to prošlost prepuna u ovoj knjizi lažnih obećanja, izneverenih nada i očekivanja, da je previše bahatosti i trošenja nemilosrdnog teško zarađenih para od strane naših građana? Sva ta prošlost ugrađena je i u ovu sadašnjost u kojoj vidimo pad standarda, pad proizvodnje, pad potrošnje, a porast bede, porast nesreće, porast socijalnih raslojavanja i porast socijalne nepravde. Na sve to imamo jedan ambijent krajnje depresivan, koji uslovljava potpuni negativizam u odnosima i prema ljudima i prema državama i prema događajima. Sve to stvara jednu neracionalnu sliku i neracionalnu priču o odlučivanju, donošenju ključnih odluka i vuče nas u još veći problem. Država klizi u još veće probleme zbog toga i neophodne su brže i korenite državne reforme i mnoge promene u odnosu našem prema sopstvenoj državi, jer ovo što imamo u poslednjih nekoliko godina je zamena partizma, u stvari patriotizam je zamenjen partizmom. Zato ponekad degutantno izgleda da prethodni režim koji je kroz ovu zemlju protutnjao i ostavio pustoš, napravio Hirošimu od Srbije, danas nekim svojim predlozima pokušava da objasni kako treba ovu zemlju izvlačiti iz problema. Šta još čini i šta su osnovni elementi koji čine ovaj budžet? To je da smo izgubili za poslednje četiri godine 270.000 zaposlenih. Da imamo 800.000 na papiru nezaposlenih, a u stvari milion. Da imamo milion i 770.000 zaposlenih, a od toga 700.000 radi u javnom sektoru, što predstavlja 40% ukupno zaposlenih. To nigde u svetu nećete naći. Nemačka ima 10% u javnom sektoru zaposlenih ljudi, a Amerika 15%. Da Nemačka sa svojom moćnom privredom ima 40% u administraciji, tvrdim vam, i ona bi propala. Ono što je suština još nekih osnovnih elemenata jeste da imamo milion i 700.000 penzionera, što govori da na jednog zaposlenog dolazi jedan penzioner. Sve to je prošlost i sve to što smo nasledili se ugrađuje u ovaj budžet u kojem vidimo da 65% BDP čini deficit i što imamo 95 milijardi samo za kamate 2013. godine. Kako se sada na ovaj predloženi budžet odnose neke institucije koje moramo sa uvažavanjem da gledamo, pre svega Fiskalni savet i MMF. Fiskalni savet govori da je budžet previše optimistički i da se neće uspeti smanjiti deficit sa 6,7 na 3,4%. Međutim, oni nisu toliko isključivi i ostavljaju rezervu, dok je kod MMF priča drugačija. Oni ne ulaze u razgovor, odlažu taj razgovor za proleće, što je neodređeni rok i što u diplomatskom smislu predstavlja jedan otklon da kažu da nisu saglasni sa ovim budžetom. No, kada uzmemo u obzir da je taj isti MMF prošle godine predviđao rast našeg BDP na 1,5%, a u praksi je bilo 0,5%, onda možemo da zaključimo da savetnici tog MMF dolaze iz ove naše kuhinje, iz određenih struktura koje i ne moraju da budu prihvatljive. Ostaje nam da se nadamo da ovo što je Vlada predvidela u ovom budžetu da će se ostvariti. Samo da se nadamo, pošto ima dosta protivrečnosti i ima dosta nejasnoća i dosta se oslanjamo na neku sreću. Na osnovu svega što sam nabrojao i procenjenog deficita, rasta BDP i inflacije od 5,5%, trebalo bi da razmišljamo da damo neke konkretne predloge za određene izmene. Pre svega, tri su elementa bitna. Prva je štednja, drugo je proizvodnja, a treće je zapošljavanje. Kada govorimo o štednji, moramo poći od toga da država mora početi da štedi, jer mi više vremena nemamo. Moramo, realno, da sagledamo da u našoj administraciji imamo bar 30 do 50 hiljada viška zaposlenih. Ako se država ne oslobodi toga balasta na vreme, mi ćemo još više nezaposlenih imati iz proizvodnih sektora i to će biti pogubno za opstanak same zemlje. Upravo ta politika da političkim sredstvima i u interesu pojedinih stranaka je dovela do toga da se uguravanje ogromnog broja ljudi u administraciju mnoge proizvodna, mala i srednja preduzeća pozatvaraju. Dobili smo na jednoj strani nezaposlene proizvodne radnike, a zaposlenu administraciju i birokratiju koja sama sebi proizvodi posao i izmišlja neke poslove. Došli smo dotle da love po Kalemegdanu nastavnike koji dovode decu na ekskurziju i da ih kažnjavaju zato što su došli da pokažu deci gde se Sava uliva u Dunav. Taj pokušaj birokratije da sama opravda svoje postojanje je poguban za opstanak svakog društva, a biće i za nas. Prema tome, objašnjenje da se ti ljudi neće otpuštati i da se neće praviti zakon i socijalni program dok ne prođe kriza je pomalo neozbiljno. To je upravo i dovelo do krize u kojoj se kao društvo nalazimo. U svemu tome, kada uzmete u obzir veliki broj agencija i izdvajanja za nevladine organizacije, trošenje para na sve strane, ne vidim način na koji možemo uopšte spasiti društvo od potpune kataklizme. Kada govorimo o lokalnim samoupravama i priči kako će se tamo sad zaustaviti dalje zapošljavanje, mislim da je sada kasno. Sada i da pustimo da oni zapošljavaju, oni više nemaju gde da zaposle. Više nema ni stolica, a nema ni kiseonika u tim kancelarijama, jer je to toliko nagurano da tamo više niko ne može da stane. Još malo pa će u nekim lokalnim samoupravama stolice nositi kući, a ujutro kada dolaze na posao donositi ih. Mnogi ni ne dolaze na posao zato što nemaju gde da rade. To je sve proizvod prošlog vremena u kojem je patriotizam zamenjen partizmom. Ako se ne oslobodimo toga da je važnija partija od države i ako ne stvorimo u sebi osećaj da se moramo boriti za ovo društvo i za ovu zemlju, nalazimo se pred potpunim ponorom. Neću samo da komentarišem kako su različita izdvajanja za pojedine lokalne samouprave kada je u pitanju davanje za održavanje puteva gde se za jednu lokalnu samoupravu daje 2,4 kilometra, a za neku 200 kilometara. O transfernim sredstvima da ne pričam, jer je tu potpuno jasno da su prisutne i veze i neki drugi odnosi. Tako se pravi jedan nekorektan odnos prema određenim lokalnim samoupravama. Ne postaviti kontrolu nad radom određenih lokalnih samouprava, u smislu trošenja ovako teško zarađenog novca, je isto pogubno. Često puta se investira danas u neke stvari koje moraju da čekaju, pa se izmišljaju neke fabrike vode, a da tu nema proizvodnje i da mnogi mladi ljudi odlaze iz tih sredina. Doći ćemo u situaciju da to što se sada napravi, više neće imati tu vodu ko da pije, tu više ljudi neće biti. Strategija regionalnog razvoja ne postoji i mnoge opštine, pogotovo pogranične, polako će početi da se gase ako se ne dozovemo pameti i ne smislimo način kako ćemo tu proizvodnju i investitore dovesti u te krajeve. U privredu pre svega moraju da se ubace subvencije. Privreda mora da se pomogne, pre svega izvozno orijentisana privreda, jer ćemo tu najpre zaposliti ljude, ali u smislu poboljšanja kvaliteta i konkurentnosti naše privrede na stranim tržištima. Kada je u pitanju domaća proizvodnja za domaće tržište, priča je mnogo teža. Potrošnja je stravično pala. Kada prođete pored prodavnice više ćete videti zaposlenih trgovaca, nego što ćete videti kupaca. Sapadom potrošnje vrlo ćemo teško pokrenuti domaću proizvodnju. Treba razmišljati kako ćemo napraviti da se smanji uvoz barem onih proizvoda koji su na domaćem tržištu. Konkurencije ima dosta. Povećanjem carina za određene proizvode kojih ima dosta bi mogli da zaštitimo i moramo da zaštitimo našu proizvodnju, ako mislimo da opstanemo. Tu su vrlo bitni, alarmantni podaci koje ćemo mi shvatiti i osloboditi se birokratije, pokrenuti tu proizvodnju ili nas kao društva neće biti. Ono što je pozitivno, a to je što se u poljoprivredu ubacuju određena sredstva. Moramo znati, i to nije mali procenat, to je 4,5% u budžetu, gde ta sredstva idu. Da li idu u finalni deo proizvodnje od poljoprivrednih proizvoda i da li idu u navodnjavanje ili će se ponovo, po ustaljenoj praksi, kako se to dešavalo ranije, te pare potrošiti ne znajući gde, niti kako? Prema tome, sagledavajući sve ove stvari, moramo biti svesni, da se što pre oslobodimo svih subvencija u javnim preduzećima i naći rešenje kako ćemo rešiti ta javna preduzeća, jer mi danas ni nemamo državna javna preduzeća. Danas imamo partijska javna preduzeća koja su toliko opterećena ljudima i viškom radnika da je to nepodnošljivo. "Galenika" je uspela za četiri godine, kada je imala višak radnika, da prima dnevno jednog i po zaposlenog i da poveća izdvajanja za plate sa 2,4 na 3,6 milijardi. To su ogromna sredstva koja se troše na potpuno nekontrolisan način i sve se svodi na zadovoljavanje određenih partijskih apetita i kupovanja, što reče neko celzijusa… (Predsedavajuća: Molim vas, vratite se na temu.) Pričam o temi. Pričam o budžetu i kako se troše pare, jer je to vezano za novac koji ova zemlja i ovi građani, za takva neka neracionalna trošenja i bacanja od strane javnih preduzeća, ogleda se u našem deficitu i svemu ovome što se dešava. Na kraju, da li će se ispostaviti privredni rast od 2%? Mislim da je moguće, zato što sigurno nećemo imati ovakvu sušu kakvu smo imali prošle godine, tu će nam Bog pomoći. Da li će inflacija biti 5,5%, to ćemo videti. Ako inflacija bude 5,5% u ovom budžetu, mislim da će on onda ući u neke knjige. Ako bude do 8%, mislim da ćemo izdržati. Ako bude preko 8%, imaćemo vrlo ozbiljan problem. Ono što mislim o ovom budžetu, to je da je on kula od karata, vrlo lepo spakovana, izgleda graciozno, izgleda je usklađena, ali je problem kako je održati. Ako se samo jedna karta izvuče, a mnogo je slabih tačaka u toj građevini, sve će se obrušiti i mi ćemo biti u jako velikom problemu. Prema tome, pokušao sam vrlo konstruktivno sa određenim predlozima da pomognem. Ne bih želeo da me neko pogrešno shvati, SNS će glasati za ovaj budžet, to nije sporno, međutim, imamo moralnu obavezu da kažemo ono što smatramo da je dobro i da kažemo ono što smatramo da nije dobro. Ostavljamo vreme da vidimo kako će biti i ko će konkretno biti u pravu. Hvala lepo.
Hvala. Sledeća prijavljena je narodna poslanica je Maja Gojković, ali ona nije tu. Reč ima narodni poslanik Borisav Kovačević.
Gospođo predsedavajuća, potpredsedniče, uvaženi ministri, poštovane kolege i koleginice poslanici, budžet treba da prati politiku Vlade. Ovaj budžet treba da prati realizaciju ciljeva te politike u narednoj godini, planiranje ovog budžeta u mnogim segmentima, očigledno iznuđeno, u ukupnom društvenim i ekonomskim ambijentom, odnosno zatečenim stanjem. Ovakav predlog budžeta, uz sve odlike, naravno i mane, pokazaće svoju vrednost samo ako se dosledno i po mogućnosti do kraja realizuje, odnosno ako pomogne da stvore uslovi da 2014. godina bude u pravoj meri razvojna, ako mnoge segmente državne strukture organizaciono i funkcionalno rekonstruišemo, odnosno učinimo efikasnijim i ekonomičnijim. Da bi obezbedili uslove i sredstva za razvoj nekih sistemskih celina, sada silom prilika nedopustivo zapostavljenih i uskraćenih ovim budžetom, mislim da u narednoj godini treba da, kao ilustraciju ovoga što sam rekao, uradimo bar nekoliko stvari. Pokušaću samo neke da navedem. Na jednoj strani imamo današnji celokupni pravni sistem u ovoj državi, još uvek postavljen veoma ekstenzivno, nedovoljno efikasan i sistem koji mnogo košta. Na tom planu se, naravno, mora u sledećoj godini raditi, da bismo u 2014. godini imali prevaziđeno stanje. Na drugoj strani imate službe bezbednosti, koje su i ovim budžetom daleko od potrebnih sredstava, da bismo imali bezbednu državu. Najnoviji događaji pokazuju upravo da to nemamo. Moramo biti svesni da te službe zahtevaju dosta sredstava što se tiče, pre svega, funkcionalne opreme, jer su ta sredstva skupa. Posledice se vide, a mnoge se ne vide, tek ćemo ih videti. Na trećoj strani, pošto danas ne razvijamo te teme, imamo nešto što me stvarno zabrinjava, neke kolege su govorile o tome, imamo kulturu koja je u ovoj situaciji nedopustivo malo sredstava dobila. To jeste oblast u kojoj je u odnosu na ovogodišnji budžet napravljena velika destrikcija. Ne mogu prihvatiti da u bilo kakvom siromaštvu države možemo dalje tolerisati ovo. Ovo su sada iznuđene situacije, ali govorim za 2014. godinu, da treba stvoriti uslove u 2013. godini. Ne mogu dozvoliti sebi nikako da treba stajati iza nečega što treba faktički da se gasi, a predstavlja suštinu nacionalnog bića svake države. Kultura je upravo to. Prema tome, kao što vidite, mi ćemo glasati za ovaj budžet, jer sve ono na šta ukazujem pokazuje kako nas je zatečeno stanje nateralo da na tim stvarima štedimo. Da ne bih dalje nabrajao, gospođo predsedavajuća, reći ću samo jednu rečenicu. Želim zbog javnosti koja ovo prati da ukažem na jednu stvar. U ovom budžetu ubedljivo najveća ušteda ili skraćenje budžeta u odnosu na ovogodišnji upravo je Skupština ove zemlje. Ona je upravo pokazala kako treba da se ponašaju svi segmenti u ovom društvu kada je u pitanju štednja i pripremanje uslova za bolju 2014. godinu. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić.
Poštovana gospodo, pred nama je budžet za 2013. godinu. On se može na dva načina tretirati, jedan je politički, a drugi je ekonomski. Ono što po meni u ovom trenutku ima značaj jeste da ceo dan ova diskusija, kao i prethodni dan, ima ton političkog karaktera budžeta. Sa te strane ću se potruditi da malo više oslikam ono što ovde ne stoji, a evidentno će se dešavati, što će značajno pomoći da ono što se iskrivljuje kao stvarna slika u realnom životu bude oslikano u 2013. godini. Pesimisti mogu govoriti o ovome uvek kritički, ali kada ispred sebe imate život koji treba da oslikate u narednoj godini i pripadate nekom novom vremenu koje je započeto završetkom izbora 20. maja, onda morate na jedan drugačiji način tretirati vreme koje je ispred vas, pokušati da merama optimizma i nekog zajedništva naslikate godine koje dolaze. Vreme iza nas je prošlo. Uz sve želje da se taj točak vrati nazad, to prosto ne može nikako. Brojni su primeri i u sredstvima informisanja i u javnosti oko toga šta se dešavalo u prethodnom vremenu. Ne bih o tome, pričao bih o optimizmu. Budžet jeste najvažniji akt i najvažniji dokument koji ova Skupština donosi u toku jedne godine. Mislim da sve ovo vreme i ovaj trenutak rasprave u kome se nalazimo je upravo jedan zgodan trenutak i imamo dovoljno vremena iza, a pogotovo imamo dovoljno vremena ispred sebe da definišemo brojne teme. Nekoliko optimističkih stvari koje vidim sa strane, a dešavaće se uz ovaj budžet, a deo su kritičkog tona koji se doneo u ovom trenutku. Bila su osporavanja, kažu – nećete ostvariti toliki porez na dobit preduzeća. Hoću da kažem da mislim da postoje velike šanse da taj porez na dobit preduzeća bude i veći od planiranog. Reći ću nekoliko razloga. Ovaj budžet prate i brojni propisi koji donose taj optimizam. Prvo, desiće se nešto u poreskom svetu da u Srbiji, doći će do podizanja blokada sa brojnih preduzeća i stvoriće se uslovi, znate ići nov propis koji će brisati kamate. Nisu to klasične zatezne, to su poreske kamate koje se obračunavaju komfornom metodom i one značajno utiču na ukupan poreski dug koji u ovom trenutku opterećuje i budžet i Srbiju i mislim pre svega poreske obveznike Srbije. Oprostom tog duga i podizanje blokada se računa da će stvoriti jedan novi ambijent i stvoriće uslove da ta preduzeća definitivno urade dve stvari. Prvo da počnu ponovo da zovu telefonom svoje partnere i da kažu – evo, sad možemo da počnemo da radimo. Da oni koji imaju zaposlene radnike pokucaju na vrata banaka i da kažu – možemo da se kreditiramo, bez obzira kakvi su uslovi. Tražiće neke rezervoare u svojim obimima proizvodnje. Znači, brojna mala preduzeća ili male radnje moći će ponovo da razmišljaju pozitivno. Da stvaraju dohodak i da na taj način izmire svoje poreske obaveze, to je kada se govori o pravnim licima i preduzetnicima, to će se desiti i brojnim porodicama koje će eliminisati neke svoje stare dugove koji su ih opterećivali u svakom pogledu. Mislim da je to dobra mera i u ovom trenutku presek sa jednim stanjem koje smo imali iza sebe i dobar podsticaj da se u budžetu dodatno pojača punjenje. Evidentno je da ova dva meseca je punjenje budžeta u tom sektoru značajno popravljeno, a mislim da krajem ove i početkom naredne godine to može da bude još značajnija mera. Imaćemo još jednu meru koja je vrlo interesantna, a to je oporezivanje poreskih najava ili ti "of šor" zona. Brojni građani Srbije su imali prilike da ovih dana, a po neki su potezali i geografske karte ili globuse da vide gde se nalaze neka ostrva u Tihom okeanu ili Atlanskom okeanu gde su naši vajni sugrađani napravili svoja preduzeća i preko kojih odatle upravljaju sa ključnim kapitalom u ovoj zemlji i privatizovanim delom kapitala. Ta mera oporezivanja novčanih transakcija sa tim delovima, sa stopom koja neće biti mala, čak tu može da se razmišlja na jedan drugi način, da se eventualno ta stopa, s obzirom na iznos transfera i radikalizuje u nekom višem obimu s obzirom na iznose i da može da se malo više vrši zahvat. Prosto, vi imate nemanje kontrole u tom sektoru šta se dešava. Tamo ostaju novci i ko zna kuda putuju po svetu, jer Srbija gubi značajna sredstva koja nisu uložena u razvoj, koja nisu uložena u podsticaj, u proizvodnju. Onda kada neko govori ovde – ostaćemo bez novih radnih mesta. Nećemo, to će ićiu subvencije. Sva ta sredstva će ići u subvencije, ići će u razvoj, a i oni koji ne znaju šta će sa njima definitivno će morati da ulože ta sredstva u ekonomske kategorije koje su osnovne. Znači, u nove procese proizvodnje, u zapošljavanje, u razvoj ili će se suočiti sa onim realnim pokazateljima koje svaka država ima. Zato ja gradim optimizam da ovaj budžet ima šanse. Da značajnije, znači smanji deficit, da smanji javni dug, da popravi i sve ono što u ovo trenutku možda ne vidimo, jer će vreme doneti novi kvalitet. Tako kažu optimisti. Pesimisti kažu da je sve strašno i da idemo na nove izbore. Ne možemo mi u tuđem rasulu tražiti novu nesreću za građane Srbije. Nama treba miru ovom trenutku i treba nam potreba da svi zajedno nastavimo tu torbu i protiv korupcije, jer ona nikome nije donela dobro osim malom broju pojedinaca, da smirimo strasti koje nisu neophodne u ovom trenutku, jer Srbiju okružuju brojna druga pitanja koja su teška i vrlo složena i treba pomoći rukovodstvu i Vladi da nađe prave izlaze iz tih tema. Naravno, mi treba da budemo umirujući barometar društva koji će vratiti građanima i optimizam i poverenje za neko novo vreme. Godina 2013. je možda šansa da Srbija krene drugim putem. Ovaj budžet je prilika da kroz njega svi zajedno vidimo i novu nadu za zapošljavanje i novu nadu za nove generacije koje dolaze na biroe za zapošljavanje i novu šansu da ljudi pozitivno počinju da razmišljaju i da kažu nema više nade. Mislim da ovaj budžet kaže da ima nade za Srbiju i ima šanse da uspemo svi zajedno. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn.
Poštovane dame i gospodo, poštovani ministre, za Romsku partiju ovaj budžet u tom delu da je u situaciji da može da smanji budžetski deficit deluje kao realan zadatak, deluje kao realan cilj, a u tom smislu govoriću o još jednoj ideji koja mislim da može da pomogne i izneću određene pokazatelje. Ukoliko Vlada Republike Srbije bude na drugi način u odnosu na raniji režim postavila i pitanje upravljanja vodama, moći ćemo da dođemo do značajnih ušteda, jer više betonski bazeni po kubnom metru neće da koštaju 350 evra, nećemo da pravimo fabrike za snabdevanje vodom koje su koštale po 20, 30 miliona za opštine, a one uopšte nisu stavljene u pogon. Nećemo da odvajamo velika sredstva za izradu samo tenderske dokumentacije od nekoliko stotina hiljada evra, a da te tenderske dokumentacije uopšte nisu u upotrebi, da na osnovu njih ne možemo da povučemo značajna sredstva iz Međunarodne zajednice koja danas možemo da povučemo upravo za nerazvijena područja, upravo za područja kao što je Banat, kao što su neke druge sredine. Spominjem Banat jer je to sredina iz koje dolazim i umesto da su tamo ljudi dobili vodu, dobili kanalizaciju, oni su dobili luksuzne bazene i potrošnju, a nisu dobili kvalitetan život. Sledeća stvar o kojoj želim da govorim jeste pitanje sprovođenja pitanja procesa integracije Roma. Mi smo podneli jedan amandman. U ovom delu želim da govorim o opštem doprinosu tog amandmana. Da nije dobro što Kancelarija za ljudska i manjinska prava nije to predložila odmah u startu, u definisanju budžeta i time na još jedan način pokazuju ljudi u toj kancelariji svoju nestručnost. Da bi Vlada ukoliko želi da realizuje ciljeve u tom pravcu morala da kao Vlada izvrši značajne izmene u samoj toj kancelariji. Osnovna ideja tog amandmana jeste sledeća. Da se obezbede sredstva za formiranje zadruga koja će da podstaknu stanogradnju, znači stambenih i zanatskih zadruga iz prostog razloga jer već iduće godine nas očekuje šest stotina hiljada evra iz jednog projekta koji sprovodi tim za implementaciju dekade pod okriljem OEBS. Ukoliko na adekvatan način ne izađemo u susret tim sredstvima, plašim se da se ta sredstva za formiranje zadruga da odu u nekom drugom pravcu, a ne u pravcu u kome Srbija želi da ide, u jedan neproduktivan pravac i da ćemo 2014. godine da zaključimo da smo samo iz tog jednog projekta šest stotina hiljada evra usmerenih za integraciju Roma, odnosno za podsticaj zadrugarstva utrošili na jedan nekorektan način. Sledeća stvar koja se podstiče tim amandmanom takođe,jeste da Srbija postane centar obrazovanja mladih kadrova. Tu želim da prenesem konsultacije koje sam imao sa predstavnicima međunarodnih organizacija gde su pokazali veliko interesovanje u tom pravcu da ukoliko Srbija u 2013. godini zaista u tom pravcu pokaže određene rezultate, Srbija može da postane regionalni centar. Možemo godišnje da povlačimo između pet stotina hiljada evra i milion evra za finansiranje tog obrazovnog centra, jer tu bi se obrazovali kadrovi iz celog regiona. Na taj način Srbija počinje da izvozi svoje resurse, svoju pamet kroz različiti oblik usluga. Takođe, želim da izrazim zadovoljstvo, pošto je Ministarstvo finansija i ministar su zajedno sve bliži sa stavovima Fiskalnog saveta, da je to vrlo bitno za javnost Srbije i da u tom pravcu to stvara svima nama jednu sigurnost da postoji jedan jasan cilj i za koga možemo svi da stanemo, ali slažem se, to ne zavisi samo od vas, poštovani ministre, od Vlade, od svih struktura vlasti po dubini i ako u tom pravcu ne učinimo značajne iskorake, mislim da će da nam bude svima zajedno jako teško. Dozvolite mi da prokomentarišem još jednu stvar, to je pitanje finansiranja nacionalnih saveta Nacionalnih manjina. Mislim da ova vlada i vaše ministarstvo mora da bude na jasnom stanovištu da nacionalni saveti više ne mogu da budu firme, da ne mogu da se bave javnim radovima, da svaki novac koji trezor bude dobio u tom pravcu da isplaćuje takva sredstva, treba da zaustavite, jer nacionalni saveti, po definiciji su ustanove koje se bave određenim pitanjima u saradnji sa državom odlučuju o određenim pitanjima, a ukoliko hoće da se bave konkretnim stvarima, pozorišnom delatnošću, izdavačkom delatnošću ili nekom drugom, onda mogu da osnuju ustanove, a ne da se bave javnim radovima, da postanu preduzeća i da se bave svim onim što ne treba, a da se ne bave onim što treba. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, odmah na početku da kažem da je ovaj budžet napredak u odnosu na prethodne. Prvo je, pregledan, vrlo lako možemo iz njega izvući da je ovaj budžet i delimično i posledica onoga što je bivši režim uradio. Prihodi u ovom budžetu su 965 milijardi, a rashodi 1087 milijardi, deficit je 122 milijarde, upola manji nego što je bio tekuće 2012. godine. Mislim da treba pohvaliti Ministarstvo finansija, ukoliko se taj niži budžetski deficit ostvari na kraju 2013. godine. Ono što stoji pored budžeta, što su zaboravili oni koji su do nedavno vladali i suma kojom se ne pokriva samo budžetski deficit do 122 milijarde, nego suma od 554 milijarde, od čega je 400 milijardi dinara preko tri milijardi evra namenjeno za vraćanje glavnice dugova koji je bivši režim napravio, radi se samo o dospelim glavnicama koje će dospeti 2013. godine. Takođe, se jasno vidi da, bez obzira na visok nivo zaduženja, nešto veliko nije urađeno po obimu odobrenih zajmova koje ćemo dozvoliti 2013. godine. Dakle, bez obzira što nam je dug 55% BDP, a možda je taj procenat i prešao, mi sledeće godine za nužne projekte moramo da izdvojimo još 550 milijardi dinara, gotovo 4,7 milijardi evra da bi odobrili zajmove i rešili neka pitanja infrastrukture koja uprkos velikom javnom dugu nisu rešena u prethodnom periodu. Ovde smo čuli mnoge zamerke iz bivšeg režima, oni su se posebno pravdali činjenicom da je bila svetska ekonomska kriza, pa su oni zaboravili da su se zadužili i da u ovom budžetu i te kako nam trebaju velika sredstva da bi vratili njihove dugove i njihove glavnice. Da se oni ne bi vadili svetskom ekonomskom krizom, ja ću navesti procente duga BDP, on je u Srbiji 55% BDP, da se ne bi pravdali time, pa da kažem da je u Rumuniji 40%, Makedoniji 22% javni dug, a da je u Bugarskoj 18% BDP. Dakle, nije sve što su oni uradili proizvod svetske ekonomske krize već nesposobnosti i želje da se država pretvori u ortačko društvo, gde su uzimali koliko su hteli i gde je došlo do velikih dugova. Uz sve ove dugove trebareći i sledeće, da su nas doveli do tog stanja, da mi danas merimo javni dug, a da bi pri tome trebalo meriti i dug privrede. Dug privrede i stanovništva samo u našoj zemlji je gotovo 20 milijardi evra, kamate koje privreda plaća i stanovništvo u zadnjih 10 godina su negde na nivou 22 milijarde. Kada uzmemo dug stanovništva i privrede u zemlji i inostranstvu, dug koji je ostavljen, sve to ukupno je preko 40 milijardi evra. Mislim da će se i oni koji su i lagali, složiti sa tim stanjem koje su nam ostavili i koje je zatečeno. Ovaj budžet se bavi delimično i ispravljanjem i posledicama koje su nastale od bivšeg režima. Potrebno nam je 90 milijardi za otplatu kamata, a to govori o nivou duga, ali govori i o tome kako se bivši režim zaduživao. Dakle, od tih 90 milijardi, mislim da je 46 milijardi obaveza prema domaćim bankama, a nešto manje prema stranim bankama. Kada uzmemo da nam je ino dug, javni dug, veći, a da je dug u zemlji manji, onda dolazimo do podatka da su domaće banke, strane banke za koje garantuje naša država i te kako dobro zaradile s obzirom da je dug u zemlji bio manji, a da sredstva koja se izdvajaju za otplatu kamata su daleko veća. Hoću da kažem da su na bivšem režimu dobro zaradile i strane – domaće banke za koje garantuje domaća država. Kada pogledamo prihode, onda ćemo videti da su glavni prihodi od PDV i akciza, ono što zabrinjava da od 434 milijarde, koliko će se ubrati od PDV, je 296 za stranu robu, a 135 milijardi dinara na domaću robu. To pokazuje očajno stanje naše privrede i da će u potrošnji svaka treća stvar koju kupimo biće domaćeg porekla i to se jasno vidi iz strukture PDV. Kamata od 90 milijardi, za koju se oni smeškaju, a koju su namostavili za otplatu sledeće godine je za 50% veća, nego što izdvajamo za Ministarstvo odbrane. Ministarstvo odbrane dobija 60 milijardi, a otplatakamata na dugove koje su oni napravili samo u sledećoj godini će biti 90 milijardi. Tih 90 milijardi su veće nego sve subvencije, ne samo u poljoprivredi, turizmu, železnici, putevima. Tih 90 milijardi koje moramo da izdvojimo za kamatu, za dugove, mogli smo napraviti 300 kilometara autoputa. Takođe treba reći da su nas doveli u poziciju da je kamata 90 milijardi na dugove, a da je dečija zaštita 42 milijarde, da je socijalna zaštita 30 milijardi, a da su kamate na njihove dugove sledeće godine 90 milijardi. Što se tiče, imam zamerke, a u pitanju su kriterijumi za održavanje sredstava puteva. Imamo situaciju, to je moja zamerka Ministarstvu finansija ili nekome ko je utvrđivao, da Kikinda ima 11 kilometara, Zaječar 163 km lokalnih puteva, Bečej 2,4 km, Bojnik 76 km, Šid 9 km, Negotin 125 km, Senta 3,9 km, Trgovište 78 km, Beočin 6 km, Kuršumlija 110 km, Doljevac 4,4 km, Dimitrovgrad 81 km. Bojim se da onaj ko je radio ovu tabelu lokalnih puteva, da je negde izgrešio jer Inđija ima 11 km, a Gornji Milanovac 191 km. Mislim da neko ko je sastavljao ovu tabelu sa kilometražom lokalnih puteva, nije to uradio kako valja i da može doći do toga da neke opštine budu oštećene prilikom održavanja ovih puteva, a ja živim u Inđiji, mi imamo preko 50 i više kilometara tih lokalnih puteva koji se mogu smatrati lokalnim putevima Takođe, za transfere lokalnih samouprava, izdvajate 35 milijardi, a ako podsetim da su kamate na dugove koje su napravili ovi kojima je sve smešno, 90 milijardi, onda vidimo da ćemo više dati na kamate tri puta, nego što ćemo dati lokalnim samoupravama. Moja zamerka se odnosi i na činjenicu da je ministar najavio da će komunalne usluge, odnosno cene komunalnih usluga lokalne samouprave utvrđivati samostalno i bojim se da će tu nastati veliko šarenilo. Takođe, imam primedbu i na transferna sredstva. Recimo, Inđija je dobila 156, Kikinda 234, ja znam da postoji neka formula, ali recimo, Preševo je dobilo 409 miliona zdravstvenih sredstava. Bilo kako bilo, ministarstvo zaslužuje pohvale ukoliko deficit bude smanjen koliko su rekli. Ukoliko se sve ispoštuje što je pisalo u ovom budžetu, ukoliko ne budemo bili primorani da radimo rebalans, s obzirom na rupu koja je ostavljena. Na kraju da se osvrnem na subvencije u poljoprivredi. Nezadovoljan sam što to nije 5%, za svaku pohvalu je povećanje premija i subvencija, ali s obzirom i na aktuelna dešavanja, mi moramo za razliku od njih pratiti dobro gde se te subvencije troše. Dakle, ovih dana sam obilazio zasade vinograda za koja su izdvajani milioni evra, pa tako za zasad vinograda od 160 hektara, bivša Vlada je, bivši režim je izdvojio milion i 600 hiljada evra. Danas, kada odete četiri godine kasnije, tog vinograda nema, dakle, ostaju samo papiri o utrošenim sredstvima. Dakle, te subvencije koje iznose gotovo trećinu onoga o čemu ovih dana ide afera, koja je uzdrmala našu javnost, gotovo na jednom vinogradu je bivši režim isplatio, nezasluženo, subvencije milion i 600 hiljada evra, za vinograd koji tamo ne možete pronaći. Takođe sam našao nekoliko voćnjaka, za koje je isplaćena subvencija koji uopšte ne postoji, gde postoji samo poljoprivredno zemljište, koje je naravno privatizovano. Pošto ja živim u Inđiji, dakle, znam i za ovaj slučaj koji se zove "veliki vinogradar", bivši premijer DS, koji je povukao 525 hiljada evra subvencija za zasad vinograda, kao da ga je on sadio, iako je vinograd bio zasađen šest meseci pre nego što je on uopšte zakupio to zemljište na pet godina. Još pitam, koja to budala izdaje subvencije na vinograd koji će trajati pet godina? To je gotovo neverovatno šta je bivši režim radio. Pozivam ponovo tužilaštvo da se pozabavi tim problemima. Tvrdim da je njihov prijatelj, stranački tajkun, da je pozajmio Živkoviću vinograd, da ga je ovaj upotrebio samo da bi dobio subvencije, da je nakon …
Gospodine Rističeviću, tema.
Molim?
Tema.
Tema su subvencije, gospođo. Tražim da se to kontroliše, da nam se ne dešavaju ove stvari, tražim da prekontrolišemo i tu nesrećnu 2007. godinu. Ukoliko smo došli na vlast, došli smo ne samo da vladamo, već da vidimo kako su oni prethodni vladali i da vidimo zašto je ovaj bivši premijer iz njihove stranke, veliki moralista, dobio nezasluženo 525 hiljada evra i danas slušamo predavanje njegovih učenika. Dakle, hoću da kažem da ubuduće, bez obzira što su subvencije povećane, da se trudimo da subvencije dođu do zemljoradnika, do proizvođača, da ne dođu opet do nekih likova koji će se tako uzgredmalo baviti, tek toliko da povuku subvencije od svojih stranačkih prijatelja. Ne bih voleo da ponovimo grešku koju su oni ponovili i da pri samom kraju kažem sledeće - nije problem šta ćemo mi ubrati, problem je nasleđeno stanje. Ukoliko prođemo, nije problem ni dug koji su ostavili ovi iz bivšeg režima, problem je struktura duga, problem je nedostatak izvora za vraćanje dugova i ako prođete Srbijom, bez obzira što su nas zadužili 17-18 milijardi evra, koliko piše i ovde u budžetu, kad prođete Srbijom vidite kolika je naša infrastrukture zapuštena. Dakle, gotovo ništa nisu uradili. Svedoci smo zapuštenosti naših puteva, naših pruga, školstva, zdravstva. Ostavili su nam Srbiju gotovo bez ikakvih šansi za sadašnju i buduću generaciju. Stoga, te njihove moralne pridike, gde su oni dok su vladali, jednu rupu, manju rupu, krpili sve većim rupama i većim dugovima. Dakle, takvu situaciju treba izbeći, ali se bojim da će naš dug, zahvaljujući posledicama koje su oni ostavili, zahvaljujući tome što sad treba ulagati u ono u šta oni nisu ulagali, a zaduživali se, bojim se da će naš dug na kraju 2013. godine biti daleko veći. Gospodine ministre, vešt ministar je onaj po definiciji, a to piše u jednoj anegdoti, koji sa guske očupa što više perja, uz što manje gakanja. Vi ste dobili mrtvu gusku. Oni su vam ostavili mrtvu gusku. Ta guska više ne mrda. Dakle, od te privrede nema ništa i pažljivo sa tim čerupanjem. Hvala.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa, ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima doktor Mirko Cvetković. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pri završetku ove rasprave želeo bih da kažem da je ona pokazala ono o čemu je DS govorila na samom početku, a i tokom rasprave, a to je da je ovaj budžet sastavljen samo matematički, pa i to fiktivno, da u njemu nema reformi i da je politika, koja se na osnovu njega nudi, zapravo politika povećanja poreza, politika porasta inflacije i politika smanjenja standarda građana. Na osnovu ovakve ocene, DS neće podržati ovakav budžet. Na samom kraju, želeo bih da dam jedan apel gospodinu ministru i da mu postavim dva pitanja. Zapazio sam u toku rasprave, gospodine ministre, da ste davali različite odgovore na slična pitanja i, prosto, ste stvarali zabludu, bar kod mene, da li je to zbog nedostatka koncentracije ili ne znam iz kojih razloga, pa evo da navedem primer. Vi ste prethodnog dana, na pitanje jednog narodnog poslanika LDP, mislim da je bio gospodin Đurić, nisam baš siguran, koji je tražio i rekao da određene reforme jesu trebale da budu sprovedene i da su vidljive u budžetu za narednu godinu, vi ste na to pitanje dali odgovor da se reforme tog tipa, za koje se on zalagao ne sprovode u periodu recesije. Bio sam jako zbunjen na to, jer sam smatrao da je naredna godina predviđena kao godina sa pozitivnom stopom privrednog rasta, što je suprotno od definicije recesije, i naravno to je potvrđeno vašim današnjim objašnjenjem da se radi o 2%, a osim toga, to se moglo videti i iz cifara. Dakle, zbog tih, da kažem, različitih odgovora na ista ili slična pitanja, moj apel je da malo ipak povedete računa, jer to stvara zaista velike probleme. U vezi sa tim, ja sam pripremio i neka pitanja, za koja verujem da ćete moći sada da mi odgovorite, a prvo pitanje jeste sledeće – u članu 34. Predloga budžeta, vi ste predvideli, to se vidi naknadno iz dva člana, ali u tom članu se predviđa mogućnost dodatnog zaduženja, odnosno davanja garancija za razne stvari, između ostalog, tamo piše radi obezbeđivanja finansijske stabilnosti, kasnije se vidi da se radi o 400 miliona evra. Dakle, moje pitanje je, pošto sam slušao da ste vi kao jedan od kvaliteta ovog budžeta isticali da ne želite da dajete garancije za finansiranje likvidnosti, da li mogu da to razumem da se član 34. neće primenjivati za izdavanje garancija za likvidnost javnih preduzeća, tako da bi smo ostali pri osnovnoj tvrdnji? Prosto me interesuje da li nameravate ovo da upotrebite za likvidnost ili ne i da time razjasnimo, da nam bude jasno? Drugo pitanje koje imam jeste pitanje, jer ste prilikom prezentacije budžeta i uopšte prilikom prezentacije ekonomske politike za naredni period, između ostalog, rekli da će morati da dođe do prodaje neke imovine, pa me interesuje da li bi ste bili ljubazni da nam kažete na šta konkretno mislite, koja bi bila prodaja? Imajući u vidu da su pitanja vrlo konkretna, ukoliko znate odgovor na njih, molio bih vas da ih samo navedete. Ako niste baš sigurni, onda možete slobodno da uđete u širu elaboraciju. Hvala vam.
Hvala. Reč ima gospodin Dinkić. Izvolite.
Na kraju ove načelne diskusije bih želeo da zahvalim poslanicima koji su bili konstruktivni. Imajući u vidu da nije bilo bitnijih primedbi na Predlog budžeta, moram da izrazim zadovoljstvo da radikalna promena u politici javnih finansija ipak ima većinsku podršku ovog parlamenta. Svesni smo činjenice da to nije dovoljno i da treba u narednom periodu da uradimo i više stvari kako bi ovu stabilnost, koju sada unosimo u javne finansije, preneli na kompletan ekonomski sistem. Činjenica je da ćemo radikalnim merama, pre svega na rashodnoj strani budžeta, uspeti da duplo snizimo budžetski deficit u odnosu na ono što smo uradili. Dakle, da li je to matematička operacija, izraz koji ste vi koristili? Jeste. Svaki budžet je izraz matematike, jer cifre se pominju u budžetu, ali je takođe izraz nove ekonomske politike, koja podrazumeva da se istina ne prećutkuje, nego da se problemi napadaju i rešavaju. U tom smislu, reforme o kojima ste pričali, vezane za višak ljudi u državnom aparatu, rekao sam da ćemo taj problem rešavati kada Srbija izađe iz recesije. Da, Srbija će izaći iz recesije u sledećoj godini, ali sa jednim umerenim rastom od 2%. Mi imamo tradicionalno u fondu pripremljeno nekih milijardu i 700-800 miliona dinara, što sigurno nije dovoljno da rešimo sav višak prekobrojnih ljudi u državnoj upravi i u državnom sektoru, ali jeste dovoljno da taj proces otpočnemo 2013. godini i da ga okončamo u 2014. godini. Znači, plan te reforme je početak sledeće godine, a okončanje tokom 2014. godine. Potrebno je dve godine da se taj proces završi. Jedna od stvari o kojoj ćemo popodne diskutovati, posle ove pauze, jeste činjenica da ograničavamo postupak restrukturiranja državnih firmi na 30. jun 2014. godine, tako da će ključna godina, što se tiče restrukturiranja, biti sledeće godine ono što smo planirali, a 2014. godina završetak. Odgovori na ova vaša dva konkretna pitanja. Član 34. postojao je i u prethodnom budžetu. Mi smo ga ostavili iz sličnih razloga koji su bili i u prethodnom periodu, ali smo ga suzili, s jedne strane, a za malo nešto proširili, što ću sada objasniti, s druge strane. Prvo, iznos garancija koja se daje je 300 miliona evra. U orginalnom budžetu je bilo 400, pa smo amandmanom vlade, koji je stigao par dana pred ovu raspravu, to smanjili na 300 miliona evra. Ove garancije se mogu koristiti radi obezbeđivanja finansijske stabilnosti, što znači intervencija u finansijskom sektoru isključivo. Eksplicitan odgovor je da ta sredstva neće biti korišćena za davanje bilo kakve garancije javnim preduzećima, isključivo ako bude potrebe za finansijski sektor se može koristiti, u slučaju prenosa depozita, kao što smo uradili, sa "Nove Agrobanke" na Poštansku štedionicu. Ako se javi potreba za sličan slučaj, ako treba pokriti i neke neosigurane depozite imamo obezbeđenu mogućnost da to učinimo ukoliko smatramo da ćemo time finansijsku stabilnost zemlje sačuvati, kao što smo uspeli sa ovim prenosima depozita "Nove Agrobanke" na Poštansku štedionicu. Takođe, klasičan razlog koji se odnosi na neke eventualne elementarne nepogode stoji kao mogućnost, jer to uvek treba predvideti. Ono što je novo jeste da se te garancije mogu koristiti radi finansiranja, odnosno refinansiranja obaveza lokalnih vlasti po osnovu kapitalnih izdataka iz prethodnog perioda, jer nam je namera da očistimo docnje na svim nivoima i u svim oblastima. Trenutno ove godine ćemo očistiti dobar deo docnji u zdravstvu, o čemu smo već pričali i razgovaraće se narednih dana. Takođe, jedan deo dugova prema putarima, ali ostaće neizmerene docnje lokalnih samouprava i Pokrajine Vojvodina prema kapitalnim investicijama. Na osnovu ovog člana ćemo predložiti jednu posebnu odluku na Vladi, ali mogu vam obrazložiti kako će to izgledati. Dakle, sa danom 31. oktobar svaka opština i Pokrajina Vojvodina imaju neke dugove prema izvedenim, a ne plaćenim radovima za kapitalna ulaganja. neki to mogu da plate, a neki to ne mogu da plate. Mi ćemo omogućiti na osnovu ovog člana 34. da naredne godine, ukoliko postoji pristanak poverilaca koji su u privatnom sektoru i lokalne samouprave, da se na taj način izmiri dug, da Republika Srbija da pozajmicu lokalnoj samoupravi, odnosno Pokrajini na period od 1. januara 2014. do 31. decembra 2015. godine sa rokom otplate na tri godine i grejs periodom od godinu dana, da suštinski lokalna samouprava taj novac vrati Republici 2014. i 2015. godine, da iznos pojedinačne pozajmice opštini i gradu ne može biti veća od 50% transfera u toku jedne godine, što znači da u periodu vraćanja bićemo obezbeđeni suštinski pošto se vraća dve godine četvrtinom transfera opština. Onda izdajemo državnu obveznicu na bazi ovog člana. Ta obveznica ide direktno privatnom sektoru, koja je poverilac opštine, odnosno Pokrajine. Oni uzimaju obveznicu, idu kod banke, diskontuju, dobijaju odmah pare, a opština to vraća Republici u periodu od 2014. do 2015. godine u 24 rate svakog meseca. Republika ima garanciju da će taj novac naplatiti tako što neće ni jednom gradu, ni jednoj opštini dati veću mogućnost od izmirenja dugova u odnosu na polovinu godišnjih transfera, što znači da ako ne vrate taj novac, onda se obustavljaju transferi u tom iznosu 2014. i 2015. godine. Drugim rečima, radi se o tome da se spremamo da damo pozajmicu lokalu, uključujući i Pokrajinu Vojvodina za izmirivanje dugova za kapitalna ulaganja privatnom sektoru. Ukoliko privatni sektor pristane na to, zaključi odgovarajući ugovor sa dužnikom o tome i ukoliko prihvati da umesto novca dobije obveznicu Republike Srbije, koju može da unovči u banci. Banka postaje poverilac. Republika Srbija vraća taj novac banci tako što ili lokal vraća taj novac Republici ili Republika obustavlja transfer i taj novac vraća banci. Dakle, napravili smo način da, osim što ćemo tretirati dugove zdravstvenog sistema, dugove Republike prema putarima, imamo jednako tretiranje svih u ovom lancu, uključujući i Pokrajinu Vojvodina i lokalne samouprave. Ovo će i biti program koji je dobrovoljan. Opštine će moći da uđu u taj program ako žele, a ako ne žele neće ući. Privatni sektor će moći to da prihvati ako želi, a ako ne želi neće prihvatiti. U svakom slučaju, daćemo tu opciju. Dakle, zato služi taj član 34.To je objašnjeno u obrazloženju ovog amandmana. Što se tiče prodaje imovine, da, jeste plan Republike Srbije da u narednom srednjeročnom periodu, uključujući od sledeće godine, krene da prodaje državnu imovinu koja trenutno nije efikasno iskorišćena, odnosno ukoliko država sada snosi neke gubitke, a postoji mogućnost da se ta imovina privatizuje, odnosno proda, mi ćemo ići na privatizaciju, a prihodima od privatizacije smanjivaćemo javni dug. Nema načina da javni dug koji će dostići sledeće godine 65% po inerciji svega ovoga što se dešavalo u prethodnom periodu, da se obori značajnije u periodu 2014. i 2015. godine bez finansiranja dela smanjenog budžetskog deficita prihodima od privatizacije. To je jasno i to sam potpuno otvoreno i iskreno rekao u samom uvodnom izlaganju. Koja su to preduzeća? To su ona koja sada stoje zarobljena i od kojih Srbija nema mnogo koristi, tzv. preduzeća iz "Zelenog pula", poljoprivredna, bivši poljoprivredni kombinati koji su neuspešno privatizovani. To je jedna vrsta preduzeća. Hoćemo da to stavimo u funkciju, da deo zemlje koju su oni držali a nisu laćali zakup, da damo paorima da obrađuju uz zakup i da se taj zakup naplaćuje, a ono što je državna imovina, da prodamo i to bukvalno sva. Država ne treba da bude vlasnik jer je loše vodila sva ova imanja, a to važi čak i za neka za koja se sada ljudi hvale, koja se navodno dobro vode, zato što su u postupku restrukturiranja, odnosno ne plaćaju nikakve obaveze iz prošlosti. Generalno, država treba da izađe iz bavljenja direktno poljoprivredom. Treba da omogući seljacima, paorima koji to znaju da rade da investiraju, a država treba da pomogne sa subvencijama i sa podsticajima. Ono što takođe može biti predmet privatizacije, zavisi da li ima interesa. Ima interesa da se neke sadašnje državne fabrike privatizuju i sve ono gde možemo da dobijemo vlasnika koji će moći da bolje iskoristi te državne resurse, mi ćemo ići u proces privatizacije. Ima nekoliko takvih kompanija, ali dok ne budemo imali direktno ispoljen konkretan interes i dok ne objavimo tender, nema potrebe da o tome javno govorim. Još jednom na kraju, hvala svima koji će podržati budžet. Mi znamo da je ovo tek početak borbe protiv ekonomske krize. Ovo je druga faza fiskalne konsolidacije. Time borba ni izbliza nije završena. Ovo je tek početak, ali mislim da smo dobropočeli, da treba još mnogo da radimo i zajedno možemo mnogo toga da uradimo. Hvala.
Hvala. Gospodine Đuriću, pretpostavljam da želite repliku na izlaganje gospodina Cvetkovića. Izvolite.
Ne, nego po Poslovniku. Dopustili ste da ministar Dinkić uradi ono što ovde obično radi, pogotovo ono što je radio poslednja dva dana ili ova dva dana kada raspravljamo o budžetu, da dozvolite da na kraju, kada praktično više ne može da se odgovara na ono o čemu je on pričao, ponizi ovaj parlament i kaže da sve ono što smo mi radili dva dana, sve primedbe koje smo podneli, desetine amandmana koje je uradila opozicija u ovom parlamentu, da su neozbiljni i da nije bilo ozbiljnijih kritika budžeta, a onda 20 minuta odgovara na nešto što za njega nije ozbiljna kritika budžeta. Kada ste već otvorili ta pitanja, gospodine Dinkiću, onda je red da nam kažete i kako ćete restrukturirati ta preduzeća već do 1. juna 2014. godine. Kada odgovarate gospodinu Cvetkoviću ili DS, pretpostavljam da mislite na PKB, koji danas navodno nije uspešan. Slažem se da to nije možda najpovoljniji model, ali onda to verovatno važi i za RTB Bor, na koji ste toliko ponosni da uspešno posluje, a između ostalog znate da uspešno posluje i zbog toga što je u restrukturiranju i što nijednu od zaostalih obaveza koje ima već 10 ili 11 godina ne mora da servisira i ne mora da plaća. Na mnoga pitanja koja je pokrenula LDP u petak, pre nego što ste izazvali ili učestvovali u onom besmislenom incidentu sa tvitom i tviterom, zbog koga cela Srbija čitav vikend misli da smo ovde nekakvi neradnici koji su se najeli ćevapa u restoranu, a uveče uspeli da se posvađaju oko društvenih mreža, niste odgovorili na pitanja da li prihvatate amandmane koji govore o tome da DRI treba strogo da kontroliše novac ili transfere koji idu prema Kosovu. Samo delimično ste odgovorili na pitanja koja se tiču dotacija Nacionalne službe za zapošljavanje. Nijedan odgovor nismo dobili na pitanje kako ćete se odreći ili kako nećete više davati subvencije ili garancije ili plaćati održavanje tekuće likvidnosti "Srbijagasa" od 1. januara 2013. godine, a danas to ne možete da učinite. To niste dali ni kroz ove odgovore. Jedva čekamo raspravu o javnim preduzećima. Tu će se tek videti koliko je površna ta prva, druga ili treća faza konsolidacije o kojoj govorite.
Hvala. Ministre Dinkiću, izvolite.
Oni koji su bili u sali u petak, jasno su čuli šta sam rekao za RTB Bor. U prvoj polovini sledeće godine, 2013. godine, okončava se proces privatizacije RTB Bor. Čak sam imao prilike i u dnevnim novinama u subotu da pročitam sopstvenu izjavu. Dakle, to sam javno rekao i novinari preneli. Neko nije bio u sali i nije čuo, ali to nije razlog da sada pominjete da nisam govorio o Boru, kada jesam. Možda niste čuli, neću da ulazim u to. Možda ste i bili tu, ali niste slušali, svejedno. Uglavnom RTB Bor će biti skinut iz procesa restrukturiranja do sredine sledeće godine, što znači rešavanje svih kompletnih dugova iz prethodnog perioda. RTB Bor trenutno plaća sve poreze, doprinose, troškove za struju, ali tačno je da duguje ogroman iznos neplaćenih obaveza iz prošlosti i to mora da se reši. Isto važi iza neka druga preduzeća. Nisam mislio na PKB samo kada sam govorio o tome. Mislim i "Zeleni pul". To su tzv. preduzeća koja su objedinjena u taj "Zeleni pul". Međutim, neefikasno se to vodi i mogu mnogo veći prinosi da se ostvare ukoliko bi se investiralo u ta preduzeća, ukoliko bi se kupila oprema, ukoliko bi se napravili kanali za navodnjavanje. U tom smislu, hoćemo da pronađemo odgovarajuće partnere, pošto je to suviše veliko da bi mogao jedan sam da preuzme, koji će suštinski dati punu vrednost tome. Toliko.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz, po Poslovniku.
Gospođo predsedavajuća, reklamiram član 106. molim vas ovo je bila klasična zloupotreba javljanja po Poslovniku. Znači, primedba je na to, što se ovlašćeni predlagač, obraća parlamentu na završetku rasprave u načelu i onda komentarisanje šta je rekao, i priča o tome kako nije odgovorio na neke od podnetih amandmana. Tek nas čeka rasprava u pojedinostima. Onda ustaje i ministar i odgovara na primedbu po Poslovniku. Molim vas, protiv sam ovakvog poslovnika. Bio sam protiv kao narodni poslanik i kad je donošen. On je restriktivan i, po mom mišljenju, nije dobar za vođenje dijaloga između narodnih poslanika i ovlašćenih predlagača, ko god oni bili, i iz Vlade, ali je takav kakav jeste. Takav je kakav jeste i sada mora da se poštuje. Ovo je zaista bila apsurdna situacija. Primedba po Poslovniku, a onda ministar odgovara na to, umesto da ste vi rekli – nema kršenja Poslovnika. Prvo je zloupotreba, obmana građana i onda, kao neka odbrana parlamenta. Pa zar i to nije napad na suverenitet parlamenta, na značaj parlamenta, ako vi govorite o tome da ministar nije odgovarao na amandmane, a još nije i počela rasprava o amandmanima? Ona će tek biti za neki dan, kada završimo načelnu raspravu o svim predlozima koje imamo na dnevnom redu. Molim vas, znam sve, i umor i koncentracija, ali opozicija ima pravo, ali ovo što se radi je flagrantan primer kršenja Poslovnika od strane onih koji se pozivaju na zaštitu Poslovnika, na zaštitu o radu i govori o tome kako su neka njihova prava ugrožena. Hvala.
Hvala vam gospodine Šormaz. Potpuno ste u pravu. Kada sam dala reč gospodinu Đuriću, mislila sam da se javlja po osnovu replike na izlaganje gospodina Cvetkovića, pošto je bio opomenut. Nisam ga prekinula, u pravu ste, trebalo je da ga prekinem. Pošto više nemamo prijavljenih kandidata, saglasno članu 98. stav 4, zaključujem zajednički načelni jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 2. do 4. dnevnog reda. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 1, 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da se predlozi akata iz dnevnog reda ove sednice donesu u što kraćem roku. Sada određujem pauzu u trajanju od jednog sata. Dakle, s obzirom da sada određujem pauzu u trajanju od jednog sata, nastavljamo sa radom u 16,15 časova. (Judita Popović, s mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite, povreda Poslovnika.
U tome je povreda Poslovnika, gospođo predsedavajuća, što ste vi, u stvari, zakazali dalji tok rasprave u ovom parlamentu. Vi to, po važećem Poslovniku, ne možete da radite. Zato se pozivam na član 27. Poslovnika, zato što mora da prođe 24 sata od momenta kada se završi rasprava u načelu o budžetu, da bi smo mogli da nastavimo rad u pojedinostima. Pozivam se na član 157. stav 4. Poslovnika koji jasno definiše na koji način ovaj parlament raspravlja o budžetu. U tom stavu 4. je predviđen izuzetak u odnosu na stav 3, kada se radi o raspravljanju o više tačaka koje su na dnevnom redu, odnosno o više akata koji predstavljaju predmet rasprave u načelu. Prema tome, ni u kom slučaju ne možemo da nastavimo raspravu po bilo kojoj drugoj tački koja je na dnevnom redu parlamenta danas popodne.
O tome ćemo posle pauze.
Znate šta, jako je bitno da raščistimo stvari kada se govori o selektivnoj primeni bilo kog akta, zakona, Ustava ili Poslovnika.
Gospođo Popović, odredila sam pauzu u trajanju od jednog sata. Sve ćemo to završiti posle pauze.
Izvinjavam se, niste mi dozvolili da iskoristim svoje vreme od dva minuta, prema tome, i tu ste povredili Poslovnik.
Poštovani narodni poslanici, imajući u vidu odredbe člana 157. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da ćemo sa radom nastaviti u četvrtak u 10.00 časova, raspravom o Predlogu zakona o budžetu za 2013. godinu, u pojedinostima. Zahvaljujem. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 101 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 109 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Prelazimo na traženje obaveštenja i objašnjenja na osnovu člana 287. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Neven Cvetićanin.