Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo Treće vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2003. godini. Molim da, radi kvoruma, ubacite identifikacione kartice u vaše poslaničke jedinice. Konstatujem da smo primenom elektronskog sistema za glasanje utvrdili da su u sali prisutna 84 narodna poslanika i da postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Sprečeni su da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Dragoslav Bošković, Radmilo Mišović, Išpanovič Ištvan (pre podne); Petar Mišić, Miloš Lukšić, Bojan Pajtić, Predrag Stojanović i Milutin Prodanović (najavili zakašnjenje). Pozvani su da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, obaveštavam vas da je predsednica Narodne skupštine, gospođa Nataša Mićić, saglasno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, na ovu sednicu pozvala predstavnike Centra za slobodne izbore i demokratiju, Narodnog pokreta Otpor, Nacionalnog demokratskog instituta, Udruženja univerzitetskih profesora i nastavnika Srbije - Sekcija "Kolubara" i USAID-a. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O IZBORU POSLANIKA SKUPŠTINE SRBIJE I CRNE GORE (nastavak u pojedinostima) Pre nego što pređemo na novi amandman, obaveštenje o govornoj grešci, izrečenoj juče sa moje strane i unetoj u stenogram. Pri izricanju stava Zakonodavnog odbora umesto reči " odbio ovaj amandman, govornom greškom je izrečeno"odbacio". S obzirom da ova govorna greška proizvodi i materijalnu grešku, molim da se u stenogram unese ova ispravka, jer se radi o mom lapsusu. U izveštaju Zakonodavnog odbora glagol glasi "odbio" i predsedavajući je dužan da pročita kako glasi izveštaj, te vas o tome obaveštavam. Prelazimo na član 3, na koji su amandman zajedno podneli narodni poslanici Zoran Ćirković, Zlata Đerić i Miodrag Stamenković. Zakonodavni odbor je odbio ovaj amandman. Da li se predlagač izjašnjava? (Ne.) Da li neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Ćirković. u ime podnosilaca amandmana.
Dame i gospodo, grupa potpisnika ovog amandmana predlaže da se dopuni član 3. stav 1. On glasi: "U raspodeli mandata u Skupštini učestvuju političke stranke, političke koalicije i druge organizacije koje su zastupljene u Narodnoj skupštini Republike Srbije". Predlažemo da se umesto tačke stavi zarez i završi rečima "srazmerno osvojenim poslaničkim mandatima na poslednjim izborima za Narodnu skupštinu Republike Srbije". U obrazloženju se pozivam na Ustavnu povelju, član 20. stav 2, koja propisuje srazmernost, a ovaj zakon tu stvar mora samo da operacionalizuje. Pročitaću vam član 20. stav 2. koji kaže: "Poslanici Skupštine Srbije i Crne Gore biraju se iz svake države članice u skladu sa evropskim standardima, na osnovu zakona država članica itd. (i nastavlja se tekst) tokom prve dve godine po usvajanju Ustavne povelje poslanici se biraju posredno, srazmerno zastupljenosti u Narodnoj skupštini Republike Srbije i Skupštni Crne Gore". Da ironija bude veća, iako čitam što piše u Ustavnoj povelji, članovi Zakonodavnog odbora presuđuju kako je moj amandman u suprotnosti sa Ustavnom poveljom. Neverovatno. To je u političkoj praksi ostrakizam. To je u stvari potreba da se neko kazni zbog toga što se ne slaže sa onim kako to predlagač ovog zakona predlaže. Mislim da nema potrebe imati ostrakizma prema ljudima koji su se dokazali u svom opozicionom delovanju. Zaista nemam nameru da skupštinsku govornicu upotrebim za govore kao na mitinzima. Što se tiče mitinga, imam mnogo više nastupa nego Čeda Jovanović, čak sam mnogo talentovaniji govornik bio na mitinzima. Ali, gospodin Čeda Jovanović, kao neiživljen, za ovom govornicom zaista mitinguje, što nije u redu, jer u skupštinskoj debati ton moramo da spustimo za jednu oktavu niže i moramo da delujemo ubedljivo a ne da galamimo. Možemo da galamimo kada smo na političkim mitinzima, skupovima itd. Još jednom molim da mi neko iz Zakonodavnog odbora objasni zbog čega ovaj amandman nije u saglasnosti sa Ustavnom poveljom, kada u njemu Ustavnu povelju doslovno citiram?
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Zakonodavni odbor je odbio ovaj amandman. Da li neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 3. Predloga zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore, tražeći da se stav 2. menja. Inače se u njemu kaže da kandidat za poslanika može biti narodni poslanik, a na prvim izborima za poslanike Skupštine i savezni poslanik Veća građana i Veća republika Savezne skupštine. Ovim amandmanom, u ime poslaničke grupe SRS, tražim da se poslanici Skupštine Srbije i Crne Gore biraju sa zbirne izborne liste za izbore narodnih poslanika održane 23. decembra 2000. godine i 10. januara 2001. godine. Zašto sam ovo tražio? Mislim da je ovo suštinski amandman kojim bismo najveći deo nelogičnosti i onoga što je loše u Predlogu ovog zakona uspeli da ispravimo i izbegnemo. Naime, mislim da je gospodin Pajtić odgovorio da ne može da se prihvati taj amandman zato što nije u skladu sa Ustavnom poveljom. Jednostavno, to nije tačno. U članu 20. Ustavne povelje je rečeno da se poslanici birajusrazmerno zastupljenosti u Narodnoj skupštini Republike Srbije, a ne ovako kako ste vi napisali - po poslaničkim grupama. Logičko tumačenje vam jasno govori da je to, kako ste vi želeli, potpuno nemoguće. Nisu poslaničke grupe učestvovale na izborima. Na taj način je prekrojena izborna volja naroda i građana Srbije. Ako se već kaže - da bi se napravio takozvani kadrovski kompromis, verovatno računajući na svoje ljude - da može da bude poslanik iz Veća građana i Veća republika, kako onda da ne može učesnik na izborima za takvu državu? Kako onda ta zajednica Srbije i Crne Gore predstavlja nekoga ko nastavlja pravni kontinuitet Savezne Republike Jugoslavije? Oni ne mogu da budu poslanici, ali zato mogu oni koji ni na jednim od izbora nisu učestvovali, ni na saveznim izborima u septembru 2000, niti na izborima u decembru 2000. za republički parlament Srbije. One političke stranke koje nisu učestvovale na izborima, nego dobile mandate kao deo nekih drugih zbirnih izbornih lista, ne mogu da imaju svoje posebne mandate, ne može njihova zasluga da bude to što su učestvovali u izbornoj kampanji. Da ne pričam o samom delegatskom sistemu za koji kažete da je na najvišim evropskim standardima, a taj delegatski sistem je primenjivan u Evropi u vreme Pariske komune, i to neuporedivo savršeniji nego ovaj koji ste vi danas nametnuli, i u vreme sovjetskih ustava iz 1918, 1924. i Brozovog Ustava iz 1974. Ne znate vi to. Ti ljudi koji su na ovakav način izabrani, a nisu bili na toj zbirnoj izbornoj listi pod takvim imenom, ne mogu da budu zastupljeni u parlamentu državne zajednice zato što oni ne predstavljaju nikoga. To je nešto čime se prekraja izborna volja, na veštački način pravi većina. To predstavlja politički kriminal svoje vrste. Mogu da imam i da nemam ništa protiv i Branislava Ivkovića i Marka Petrovića i ne znam koga, ali njihove stranke (ne znam ni kojim grupacijama pripadaju) nisu učestvovale u tim izborima. Oni tamo ne mogu da budu zastupljeni, oni ne predstavljaju nikoga. Tek kada narod za njih bude glasao, za njihovu izbornu listu, oni mogu da kažu - da, ovo je takva predstavnička, posredna demokratija, pa mi ćemo nekoga da predstavljamo. Oni danas ne predstavljaju ama baš nikoga. Sa tim mora da se prekine, sa tim moramo da stanemo, jer tu kraja neće biti. Kažete - neće više poslanik biti odgovoran tome i tome. Ajde da se dogovorimo - može slobodni mandat, da ne bude vezan ili imperativni mandat, ali da budu jasna pravila, da budu jasne norme po kojima se mora postupati, a ne da imamo potpuno jasan zakon, a da nam opet vlast radi direktno suprotno svim tim normama i da kaže - sve to može, jednom ćemo da tumačimo na jedan način, kada isterujemo poslanike Vuka Obradovića, a kad nama zatreba, onda ćemo to da tumačimo na drugačiji način. Kako kome šta treba. Takva vrsta arbitrarnosti u ponašanju, takva vrsta odnosa ne samo prema političkim protivnicima, nego prema građanima Srbije koji su birali svoje predstavnike u ovaj parlament, ne može da se toleriše. Jednostavno, ne može da se toleriše. (Predsedavajuća: Pet minuta.) Mislim da je najbolji način da prihvatanjem ovog amandmana rešimo najveći broj muka i problema u ovom zakonu. Ako se ovo prihvati, ovaj zakon neće biti tako neprihvatljiv, neće biti tako loš kao što inače jeste i neće nositi sa sobom tako teške posledice po celokupan pravno-politički život, kao što ga inače nosi. Uostalom, u svakom slučaju... (Predsedavajuća: Šest minuta.) Šest minuta jeste, a i 29. maj je bliži za tih šest minuta.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Gospođo Čomić, najpre vama da prigovorim, kao eminentnom pravniku koji će ostati upamćen u istoriji Srbije po Predlogu zakona o lustraciji, da ne možete da kažete da je Zakonodavni odbor odbio amandman, zato što ta terminologija nije izvedena iz Poslovnika Narodne skupštine. Zakonodavni odbor, po članu 135. stav 2. Poslovnika, može samo da predloži Skupštini da prihvati ili da ne prihvati amandman. Čak nema pravo ni da predloži da odbije amandman, zato što postoji ne samo terminološka razlika između reči odbije i ne prihvati. Ono što odbijate, o tome ne raspravljate. Ono što ne prihvatite, raspravljate pa ne prihvatite. Dakle, Zakonodavni odbor je mogao da predloži Skupštini, po članu 135,da ne prihvati ovaj amandman, čak nije morao ni da obrazlaže. Obrazloženje mu ne odgovara stvarnosti. Amandman nije nesaglasan sa Ustavnom poveljom, zato što Ustavna povelja traži srazmernu zastupljenost, a ovaj amandman je obezbeđuje. On samo uvodi u čitav niz amandmana kojima smo promenili izborni princip za posredni izbor poslanika za Skupštinu zajednice država, ali uopšte nije u koliziji sa Ustavnom poveljom. Ovim amandmanom se obezbeđuje srazmerna zastupljenost. Član 3. Predloga zakona u stavu 1. kaže: "U raspodeli mandata u Narodnoj skupštini učestvuju političke stranke, političke koalicije i druge organizacije (to mi nije jasno, ali neka ide) koje su zastupljene u Narodnoj skupštini Republike Srbije". Ako ste koristili reči: "koje su zastupljene", sad vas pitam - kako je došlo do toga da neke političke stranke ili koalicije budu zastupljene u Narodnoj skupštini? Došlo je do toga tako što su imale izborne liste i tako što su, po izveštaju Republičke izborne komisije, te izborne liste osvojile određeni broj mandata. To je sve što je izvedeno iz narodne volje pokazane na izborima. Narodna volja se iskazivala kroz glasanje za izborne liste, a izborne liste su osvojile mandate. To su vam dokumenti koji i dan-danas važe, eno ih u "Službenom glasniku", eno ih i na CD-u "Službenog glasnika". To su do sledećih izbora jedini merodavni rezultati, koji označavaju rezultate izbora. Kada su izborne liste zastupljene u Skupštini Srbije, onda ćemo delegate da biramo po srazmernoj zastupljenosti izbornih lista. Ako je izborna lista DOS osvojila 176 narodnih poslanika, onda ona ima pravo u procentu kojim se 176 sadrži u 250, da se u tom procentu sadrži i u 91; da li je to 70%, 65%, nije bitno uopšte, ali taj procenat treba primeniti na izbornu listu DOS. Onda, ako ste ljudi, makar koliko da ste posvađani, makar koliko da ste se razišli u ove dve godine vi ćete to podeliti skladno odnosu koji ste ugovorili u okviru DOS-a. Ne primećujem kod vas želju da izigrate velikog partnera iz DOS-a. Vaša želja bila je zasnovana na tome dok niste videli da Ustavni sud to neće da dozvoli. Sada je zasnovana na tome da se između opozicionih stranaka pronađu najpre male stranke koje uvek mogu da budu ugrožene, a onda među njima i sitne duše koje mogu da promene svoju boju i da u pratnji policije dolaze i odlaze na posao i s posla, pa da vam omoguće da zajedno sa Milom Đukanovićem cementirate ovaj veštački odnos u Narodnoj skupštini. Juče je predlagač zakona rekao da je ovo sada politička realnost. Jeste, ovo u Skupštini je politička realnost, ali kako se do nje došlo - na neustavan i na nezakonit način. Možemo li mi da priznamo da je nepravo rodilo pravo? Ne možemo. Mora da se krene od početka, da se pronađe izvor neprava. Izvor neprava je u tome što ste otimali mandate poslaničkim grupama. Hajde, razumem u okviru DOS-a, možda vam smetaju, pa na kraju krajeva nije ni bitno. Kada u okviru DOS-a imate 176 poslanika, raspoređujte ih kako god hoćete, ali ne možete strankama koje su samostalno išle na izbore da otimate mandate. To nije vaše. Možete da kažete - evo, Demokratska stranka je DOS ... (Predsedavajuća: Pet minuta.) Kada bi dao bog da ima 176 na izbornoj listi iz Demokratske stranke, svi bi bili poslanici, i to možete, to su vaši odnosi u koaliciji. Kada se drznete da idete u političke stranke koje sa vama nisu imale veze na izborima, onda je to znak da je od demokratije, kojom nas zapljuskujete već dve i po godine, ostalo samo slovo "d". Izabraćete vi sastav ove skupštine u skladu sa svojim željama i sa svojom voljom. Sve je to nelegitimno ... (Predsedavajuća: Šest minuta.) Sve će biti nelegalno. Mora Ustavni sud da se izjasni i o ovim zakonima koji su ovde donošeni u vreme kada, kako vi kažete, Mile Korićanac nije bio poslanik. Kako je on mogao da glasa? Ili je to bilo nelegalno, ili je nelegalno sada kada glasa gospođa Joksimović. Ona, naravno, ne bi mogla da bude poslanik ni u kom slučaju, zato što je službenik Ministarstva spoljnih poslova, ali ko to vama da dokaže... (Predsedavajuća: Šest minuta i 30 sekundi.) Završavam. Ona je možda i zamenik, ali pretpostavljam da je pomoćnik ministra spoljnih poslova. Ne može da bude narodni poslanik. Po zakonima fizike dva tela ne mogu u isto vreme da budu na istom mestu, tako neko ne može da bude pomoćnik [[žagor]] Milka, mogu, ali ti da budeš odozdo, to tako može.
Sedam minuta, narodni poslaniče. Molim narodnog poslanika da konsultuje Poslovnik Narodne skupštine o načinu obraćanja Skupštini. Dužna sam da se zahvalim na proceni rezultata sticanja znanja koja mi nisu profesionalna, jer po profesiji sam diplomirani fizičar. Molila bih zaista da se ne zloupotrebljava petominutno ograničenje, Poslovnikom uređeno, za raspravu u pojedinostima o amandmanima. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DSS.
Moram da kažem da sam se do sada u najvećoj meri složio sa predlagačima, sem u jednom delu, da se poslanicima Savezne skupštine ne omogući da budu birani u buduću skupštinu državne zajednice. Mi smo smatrali da je to važno, upravo da bi se obezbedio kontinuitet između SRJ i buduće državne zajednice Srbija i Crna Gora, pošto je na diskontinuitetu najviše insistirao jedan deo, da kažem, srpske delegacije u Ustavnoj komisiji i DPS, a neću pominjati koji su, to svi dobro znaju i to nije sporno. Upravo je naš zahtev bio, radi obezbeđivanja kontinuiteta, da se da poslanicima Savezne skupštine da budu poslanici u budućoj državnoj zajednici. Ovo ograničenje koje postoji u ovom članu, da samo na prvim izborima mogu da budu kandidovani, znači da ukoliko dođe do raspuštanja te skupštine pre isteka dve godine na novim posrednim izborima oni neće biti kandidovani. To je jedna stvar. Druga stvar, složio bih se da je potrebno da izborne liste budu te koje će biti relevantne za dodelu mandata. Sam koalicioni sporazum, ukoliko to reguliše, treba da bude relevantan za raspodelu mandata. Tako da ne može, ako bismo sada sabrali hipotetički, a što je naravno nemoguće, sem 176 poslanika koje je DOS nekada osvojio - DOS sada ima još plus šest poslanika, koje su oteli socijalistima i SSJ-u - da sada ima 182 mandata za raspodelu. Tu govorim o tim zloupotrebama i krađama kojih ovde ima i koje su uzele maha i daju za pravo onima koji kažu da se vladina podrška zasniva na lopovluku i na krađi, a što je tačno i u šta ne treba sumnjati. Imamo mi tu i spornih mandata vezanih za pravnu zabludu. Mene čudi da profesor prava, koji je doktorirao na zabludi o građanskom pravu, dopusti da bude doveden u pravnu zabludu i da mu zbog toga ili prestane ili mu se vrati mandat. Da li to treba da postavimo kao pitanje ovde, ako su tako lako bili dovedeni u pravnu zabludu, da li treba da im se odredi psihijatrijsko veštačenje, da se utvrdi da li imaju ili nemaju poslovnu sposobnost potrebnu za obavljanje poslaničkih dužnosti. Znači, tu je više stvari regulisano i ovakav amandman ima ovaj deo koji se odnosi na sprečavanje lopovluka i krađe u srpskom parlamentu, a za nas je prihvatljiv. Nije prihvatljiv onaj deo koji kaže da se raskida i da nema kontinuiteta između Skupštine SRJ i državne zajednice. Mislim da je to u ovom trenutku važno, jer upravo na ovaj način taj kontinuitet obezbeđujemo, za razliku od onoga što tog kontinuiteta nema u onom delu koji se odnosi na posredne izbore, koji u stvari govore da je to jedan novi vid skupštine.
Replika na izlaganje narodnog poslanika Dejana Mihajlova? Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, ima pravo na repliku. Osnov za repliku, tumačenje predloga amandmana.
Narodni poslanik Dejan Mihajlov nije dobro protumačio moje izlaganje. Ne postiže se kontinuitet između dve države tako što će, recimo, savezni poslanik Dragoljub Mićunović biti poslanik u novom sazivu. To uopšte nema veze sa kontinuitetom. Personalni sastav nove skupštine ne obezbeđuje kontinuitet. Trebalo je da Ustavna povelja, Zakon za sprovođenje Povelje, da ponašanje u iduće dve godine obezbedi kontinuitet. To, hoće li Pera, Mika, Laza koji su bili savezni poslanici biti ponovo ili neće, to sa kontinuitetom nema zaista nikakve veze. Amandman nije želeo da raskida državnu zajednicu, ako znate ideologiju SRS, onda vam je jasno da nama ovo ne odgovara. Ne zato što hoće da sačuva državu, nego što tvrdimo da neće da je sačuva. Mi bismo želeli da imamo unitarnu državu, a jednog dana opametiće se Srbi, i u Srbiji i u Crnoj Gori, i glasaće većinski za one koji žele da im naprave jednu jedinstvenu državu. Što se tiče amandmana oko broja poslanika, koliko će ko da ima, to se posle definiše članom 5. Krađe se storniraju članom 5. i vraća se izvorno, po rezultatima iz decembra i januara meseca, broj poslanika na izbornoj listi koji je osvojila tog dana. Mešetarenja se poništavaju kada Skupština svojom većinom to ne želi da učini.
Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Ima reč narodni poslanik Rade Bajić, u ime podnosilaca amandmana.
Poštovana gospođo Čomić, poštovani narodni poslanici, poslanička grupa SPS podnela je amandman na član 4. koji govori da se o izboru poslanika stara RIK, a mi smo dodali da to čini tako što sprovodi postupak izbora poslanika na način utvrđen Zakonom o izboru narodnih poslanika. Naime, ovde se želi dekretom staviti Izbornoj komisiji da radi ono što njoj ne pripada. Izborna komisija je stvorena da organizuje, sprovede i utvrdi konačnu volju birača, a ne da dekretom sprovodi dogovore, političke nagovore za kupovinu i da to legalizuje i sprovede kroz svoj rad. Tražimo da izborna komisija, a zna se kako je osnovana, radi po Zakonu o izboru narodnih poslanika. Ako već nismo hteli da koristimo septembarske izbore za Saveznu skupštinu kao temelj za izbor poslanika u Saveznu skupštinu, zbog toga što je stvorena jedna nakaradna država, i hajde da to i prihvatimo, morali su temelj biti republički izbori iz decembra 2000. godine. Dakle, morala se ispoštovati ta izborna volja građana; ništa drugo, već jednostavno primeniti Zakon o izboru narodnih poslanika, i danas tako utvrditi. Ne može se komisija postaviti kao radno telo Skupštine; ona je nezavisna, autonomna i takva mora da ostane ako želimo da ispoštujemo komisiju i Zakon o izboru narodnih poslanika. Baš juče, kad sam se vraćao, čujem jednu zaista divnu rečenicu; tim povodom rekao sam mojim drugarima: pa, nemojte se čuditi kako se biraju poslanici, kakva je nakaradna država, tako se nakaradno biraju i poslanici. Juče nam je Bog poslao jednu upozoravajuću poruku - pa država koja nije mogla nikome dati jedan gol, uzela je bod reprezentaciji ove države; to nešto znači. Dakle, nešto ne valja i mora se promeniti.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Ćirković, Zlata Đerić i Miodrag Stamenković. Zakonodavni odbor je odbio ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Zoran Ćirković, u ime grupe narodnih poslanika, podnosilaca amandmana.
Dame i gospodo, Zakonodavni odbor je odbio amandman sa istim obrazloženjem. Kaže da ovaj amandman nije u saglasnosti sa Ustavnom poveljom, pa ću opet da čitam odredbe Ustavne povelje i sadržaj ovog amandmana pa vi procenite. Molim i predsednika Zakonodavnog odbora, pošto pretpostavljam da je on napisao ovaj izveštaj, neka objasni šta je mislio pod tim. Onda, njegov potpredsednik ili ovlašćeni predlagač itd. Dakle, da pređemo na amandman. Predložio sam potpunu izmenu člana 5, koji u tekstu Predloga ovoga zakona glasi: "Poslanici se biraju srazmerno broju narodnih poslanika koji poslaničke grupe imaju u Narodnoj skupštini Republike Srbije ". Recimo, ovaj stav je odmah u suprotnosti sa članom 3. ovog istog zakona, jer se u članu 3. kaže da u raspodeli mandata učestvuju političke stranke, političke koalicije i druge organizacije koje su zastupljene u Skupštini Srbije. Tu učestvuju stranke, a ovde ne učestvuju stranke, nego učestvuju poslanički klubovi. Zbog toga sam predložio da se ovaj prvi stav briše, iz prostog razloga što je u kontradikciji sa prvim amandmanom koji sam predložio na član 3. predloženog zakona, a maločas sam obrazložio da se taj stav dopunjava rečima koje ga bliže određuju. Dakle, predložio sam, a Odbor je odbio, da taj član 5. glasi: " "Administrativni odbor utvrđuje broj poslanika koji se biraju na predlog svake poslaničke grupe obrazovane po Poslovniku Narodne skupštine Republike Srbije, a koju čine poslanici stranaka ili koalicija koje su učestvovale na poslednjim parlamentarnim izborima. Broj mandata koji pripadaju političkim subjektima iz člana 3. ovog zaokna određuje se tako što se osvojena poslanička kvota iz decembarskih izbora 2000. množi sa 91 i dobijeni broj podeli sa 250. Strankama odnosno koalicijama pripada onoliko mandata koliko je celi broj količnika iz prethodnog stava, a preostali mandati se raspodeljuju po redosledu najvećeg decimalnog dela (u opadajućem nizu) količnika koji se dobija u prethodnom stavu ovog člana. Administrativni odbor donosi odluku o izabranim poslanicima dan nakon stupanja na snagu ovog zakona i odmah je dostavlja poslanicima Narodne skupštine Republike Srbije posredstvom predsednika Narodne skupštine." I zaista, u obrazloženju koje sam dao piše da se prvi stav člana 5. u Predlogu zakona briše jer predstavlja negaciju prvog amandmana, koji uređuje način izbora poslanika za Skupštinu Srbije i Crne Gore. Ustavna povelja propisuje srazmernu zastupljenost poslanika u Skupštini Srbije i Crne Gore, a ona se predstavlja prostim pravilom trojnim, kako mi predlažemo, a ne Dontovim količnikom, kako predlaže DOS-Reforme Srbije, kao inicijator ovog zakona. Politički subjekti u izbornoj utakmici ne mogu biti poslaničke grupe (koje su oblik tehničkog organizovanja poslanika), već samo stranke i koalicije koje su učestvovale na poslednjim parlamentarnim izborima krajem 2000. godine. Zbog čega predlažem da se izbor poslanika vrši na osnovu proporcije - zato što je proporcija propisana Ustavnom poveljom. Iz proporcije ne proizilazi Dontov količnik, nego proporcionalni račun, s jedne strane. S druge strane, zaista su Dontovim količnikom birani poslanici u ovaj parlament, ali kasnijim aktom koji je ova skupština donela, Zakonom o lokalnim izborima, propisano je da se odbornici biraju u skupštinama opštinama po proporcionalnom sistemu, i to korišćenjem ovog istog računa. I na taj zakon sam intervenisao, prosto da se jezički i tehnički upodobi. To nije prihvaćeno, mada se tu može shvatiti o čemu se radi. I dalje smatram da ono što je propisano Ustavnom poveljom mora biti preliveno u ovaj zakon. Prema tome, ako govorimo o tome, dosledno sam se držao Ustavne povelje i u amandmanima na ovaj predlog zakona polazio sam od tog principa zakonitosti. Pozvao sam se na viši akt, na Ustavnu povelju, i još jedno me čudi - kako je to Zakonodavni odbor našao da ja predlažem stvari koje nisu u saglasnosti ... (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.) Hvala lepo, mada su me u početku ometali, ali ne vredi.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Zakonodavni odbor je odbio ovaj amandman. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Dušan Cvetković.
Poštovano predsedništvo, uvažene kolege poslanici, u ime poslaničke grupe SPS - Slobodan Milošević podneo sam amandman na član 5. ovog zakona, odnosno na uredbu Čede Jovanovića koju ste vi krstili zakonom. Naučno je poznato, kolege poslanici, da memorija kod ljudi nije savršeno regulisan proces, kao što su vitalne funkcije, disanje ili metabolizam. Međutim, kod vas iz DOS-a i funkcija memorije, po onome kako pričate o zadnjih 10 godina, jeste savršen mehanizam, pa upravo zbog toga molim vas, kolege poslanici iz DOS-a, podsetite se šta ste govorili pre 2000. godine, šta ste govorili u izborima 2000. godine - da je svako prekrajanje glasova najveći zločin koji se čini prema ovom narodu. I zbog toga ću na mom leskovačkom jeziku ovaj zakon oceniti da je to beter - beterinde zakon koji će se doneti u ovom domu, a to je ono što srpski jezik, koji ima samo tri stepena poređenja, ne može da proceni. Ali, o tome ću nešto kasnije. Prisetite se, dakle, svih onih ružnih reči i onoga što ste govorili o tome kako su se glasovi krali, kako se radilo ovo ili ono, i kako ste time želeli da zaštitite građane. E, sada vi, gospodo iz DOS-a, dovodite parlament u situaciju da onaj zločin koji je ranije činjen učini i ovaj parlament i donese zakon kojim će praktično poništiti volju građana, ukrasti glasove građana, jer predlažete da se poslanici za parlament ne biraju prema izbornim listama nego prema nekim virtuelnim poslaničkim grupama. Znali ste vi iz DOS-a i znate da je to nemoguće pa ste zato odredili da podnosilac ovog zakona bude gospodin Čedomir Jovanović, a ne Vlada, ni nadležno ministarstvo, jer sutradan kad odete sa vlasti, lako ćete reći - pa, to nije predložila Vlada, to je predložio gospodin Jovanović itd. i time ćete uvući parlament u velike muke. Znam da vi mislite, svi vi iz DOS-a, i gospodin Jovanović, da podnošenje ovog zakona izgleda možda kao organizacija neke dečije lutkarske predstave ili predstave u "Radoviću"; ali ne, gospodo, ovo je zakon kojim vi treba da obezbedite krađu glasova naroda i birača Srbije. Danas je ova skupština, dakle, pred jednim takvim zadatkom i zato je ovo beter - beterinde zakon koji se pojavljuje u ovoj skupštini. Zamolio bih kolege poslanike da o ovom amandmanu kažem još nešto - u srpskom jeziku postoji poređenje : loš,gori i najgori, i mnogi su ovaj zakon ocenjivali kao najgori; međutim, po leskovačkom dijalektu ocenjujem ga petim stepenom poređenja, jer u leskovačkom postoji beter - pobeter - najbeter - debeter i beteret-beterinde. To je peti stepen poređenja, draga gospodo. To je prava slika ovog zakona koji danas pokušavate da nametnete ovom domu. Još da podsetim, kada je gospodin Jovanović juče onako slobodno izgovorio da je slobodna procena političke volje značajnija od birača, od želje birača, onda to ukazuje na to kakva je osionost gospodina Jovanovića i DOS-a da u ovom domu na taj način nastupaju i tako govore. A, ako je ovo sve u redu, pitam predlagača - zašto je gospodin Novković, nosilac petooktobarske revolucije u Leskovcu, za jedan dan smenjen iz Savezne skupštine, istog trenutka kada je napustio DS. A, vi ovde ne želite da isključite pet poslanika koji su isključeni iz partije, da im oduzmete mandat. Znam da narod sve to vidi, ali vi to ne znate. Znam da je vaša deviza umesto demokratije "cilj opravdava sredstva", i znam da se do ovoga može doći samo krađom glasova i kupovinom. I, ne osuđujem one koji kupuju. Osuđujem i zgražavam se nad onima koji prodaju svoje glasove da bi se na ovaj način završile neke stvari. (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) I zato, vezano za memoriju, moram da kažem za početak da DOS stvarno misli da će svima nama, pa i biračima Srbije, iz svesti vrlo lako iščileti ovo što danas radite uovom domu. Budite sigurni da neće i da će se na prvim narednim izborima narod osvetiti svemu ovome. Zar vam ono što se dogodilo ovih dana u Leskovcu, gospodo iz DOS-a, ne ukazuje jasno na sve ovo što sam govorio? Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? Izvolite, reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predstavnik predlagača.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da se više puta kroz amandmane ponavlja ta politička procena da raspodelu mandata treba vezati za izbornu listu, odnosno izborni rezultat iz 2000. godine, predlažem vam da sami sprovedete račun i vidite da bi se politički problemi ponovili. Ali, u tom slučaju ne bi bili vezani za jednu partiju, pošto je zbog unutrašnjeg sukoba došla u problematičan položaj, već za koaliciju koja je takođe, zbog istih političkih sukoba, problematizovala svoje odnose u toj meri da praktično jedna stranka više ne egzistira u njenom okruženju. S obzirom da je iza ovog stalo 109 poslanika DOS-a, razmišljajući o većoj šteti mi smo vrlo jasno rekli da su one stranke koje su ušle u ovaj parlament, sa ljudima što su ih predstavljali kao šefovi poslaničkih grupa, same odgovorne za unutrašnje političke procese koji su zapravo doveli te stranke u poziciju da mi danas ne znamo ko su njihovi predstavnici, ko je njihov predsednik, ko su poslanici, ko su ovlašćena lica; upravo zbog toga, u skladu sa članom 20. Ustavne povelje,mi smo rekli - trenutna politička situacija i srazmerni odnosi snaga u parlamentu. Ta snaga se ne meri kroz poslaničke klubove. U njima se organizuju poslanici. I, makar jedan poslanik da predloži umesto poslaničkog kluba, uvek će većina u ovom parlamentu, koja je posledica egzistiranja političkih interesa, biti većina koja će se preneti u parlament državne zajednice, i nemoguće je da manjina iz ovog parlamenta, koja postoji, bude većina u nekom drugom. Na kraju, to je čak i pitanje zdravog razuma. Razumem interes koji je usmeren pre svega ka kritici ovog principa, ali bolji princip od ovoga ne postoji. Jedini bolji princip od ovoga je organizovanje neposrednih izboraza skupštinu državne zajednice, ali, kao što vam je poznato, tako nešto nije bilo moguće ne zbog predstavnika našeg parlamenta, već zbog vrlo izričitog stava dela crnogorske političke javnosti, koju je predstavljala Demokratska partija socijalista. U jednoj takvoj situaciji DOS je predložio da kroz posredne izbore izađemo u susret onima koji su težili toj dodatnoj potvrdi kontinuiteta, kroz kriterijum davanja prava postojećim poslanicima u Veću građana i Veću republika da budu kandidati na prvim izborima za državnu zajednicu. To smo uradili i time je deblokiran proces koji je stajao u mestu tri meseca, ne sa namerom da bilo koga omalovažimo, ne sa namerom da nešto srušimo, nego sa namerom da na onome što je već srušeno pokušamo nešto da izgradimo. Vrlo su jasno definisane okolnosti pod kojima će se utvrditi obim svake delegacije unutar parlamenta, koja će popuniti taj broj od 91 poslanika. Definisana je mogućnost žalbe Vrhovnom suduSrbije; nezadovoljni raspodelom mandata mogu da ulože žalbu, pa neka taj sud presudi po tom pitanju i neka posle pet meseci kaže: da li su stranke i koalicije nosioci mandata ili su poslanici nosioci mandata. Ali, nemoguće je da bude i jedno i drugo. Pošto u ovom trenutku nemamo konačan odgovor na to pitanje, a imamo vrlo jasne procese u parlamentu, mi smo rekli kakvo je postojeće političko stanje i svi oni koji su nezadovoljni mogu da ulože žalbu Vrhovnom sudu Srbije, pa neka on donese konačnu odluku i ta odluka će biti poštovana. U svakom slučaju, do sada je bila poštovana. Konačno, stalno se pominje jedan argument koji se vezuje za skupštinski život Savezne Republike Jugoslavije. Gospodin Novković je bio član naše stranke, izabran je na izborima u izbornoj jedinici Leskovac, napustio je stranku, podneo ostavku i po tom osnovu se povukao.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, kao šef poslaničke grupe.
Kolege narodni poslanici, kolega Cvetković je podneo amandman u ime poslaničke grupe, sličan ostalim koje smo podneli, gde pokušava da reši osnovni problem ovog zakona, a osnovni problem ovog zakona je u tome što nije pošten. To je suština i to se vidi iz aviona. Mislim da i prethodni govornik ni sam ne veruje u ono što je nama pričao. Niko ovde ne pokušava da manjinu pretvori u većinu ili slično, niti je to moguće. Reč je ovde o prostoj stvari. Primer Dontovog količnika na broj poslanika - to su mi čak rekle i kolege iz DOS-a, a nema razloga da im ne verujem, ljudi su koji se bave matematikom - direktno opredeljuje broj mandata koji će dobiti pojedine poslaničke grupe u budućem parlamentu. Jedno je kada računate na 37 poslanika, koliko je SPS dobila 2000. godine, to je 14 mandata. Drugo je kada računate na 32, tada je u pitanju 12 mandata. Tu je stvar prosta, dva mandata se nama kradu. Jedan će dobiti onaj ko je nagrađen za svoje prisustvo ovde i za glasanje, za podršku vladinim predlozima, a drugi će dobiti DOS. U strukturi mandata koji se dobiju takva će biti raspodela i nema uopšte razloga za bilo kakvu priču i bilo kakve velike reči. Ako predlagač ovog zakona ne zna ko je zakoniti ovlašćeni predstavnik Socijalističke partije Srbije neka pita gospodina Šabića. Sedi ispred njega svakog dana i ima vremena da ga pita, s obzirom da je gospodin Šabić, kao resorni ministar koji reguliše ovo pitanje, doneo jedno rešenje. Prema tome, stvar je i tu prosta. Mi smo podneli amandman (kolega Cvetković, a i pre toga) kojim tražimo da se broj poslanika utvrdi prema broju glasova koji su dobile političke stranke i koalicije. Znači, DOS ima mogućnost da reši pitanje svojih mandata unutar svoje koalicije, ali on to ne želi. Zašto? Zato što su u međuvremenu formirane fantomske poslaničke grupe; a ne bi bilo problema da se primenjivao Zakon o izboru narodnih poslanika i da su rešavana pitanja koja je SPS tražila od aprila prošle godine. Ako neko osam ili devet meseci ne želi da reši nijedno pitanje koje mi postavimo, ne reši pitanje pet spornih mandata, u celom tom periodu nalazi administrativne i druge prepreke da to pitanje ne reši, onda mi nemamo šta da pričamo o pravu, pravdi i poštovanju zakona. To je osnovni problem ovog zakona i predlagač uopšte nema potrebe da nam objašnjava. Mi znamo šta je suština. Suština je da se poveća čak i broj mandata koji je DOS dobio. Malo je 174. Malo je, jer taj broj 174 očigledno ne obezbeđuje ono što DOS-u treba u Saveznoj skupštini i time će se samo utemeljiti ovo što je napravljeno. Rezultati iz decembra 2000. godine su tu jasni. Juče sam pomenuo i nema potrebe da ponavljam. Zna se koje su političke stranke i koalicije učestvovale u izborima. Primenom ovog zakona, gde poslaničke grupe postaju nosioci prava na dobijanje mandata, potpuno menjamo izbornu volju građana. Juče sam osporio pitanje 13 mandata poslanika koji su podneli ostavke. To je nečuveno, nepoznato. Neko je podneo ostavku, dao o tome pismenu izjavu i u međuvremenu jedan odbor konstatuje da to ne važi; plus desetak spornih mandata. Kada se podeli broj glasova koje su pojedine koalicije ili stranke dobile u odnosu na broj mandata, otprilike na svakog poslanika dolazi po 14.000 glasova. Znate onda koliko je hiljada ljudi ugroženo ovim i da to predstavlja primer kršenja ljudskih prava. Ovim je oštećeno 287.000 birača Srbije. Da li će podnosilac zakona, ako ovaj zakon o lustraciji bude usvojen, biti zbog ovoga lustriran? Naravno da hoće. Ovo je najeklatantniji primer kršenja ljudskih prava i to osnovnog ljudskog prava, prava da bira, a predlagač očigledno o tome ne vodi računa. Mi smo podneli ovaj amandman sa željom da pokušamo da tu osnovnu, sistemsku grešku ovog zakona ispravimo i zato smo i predložili da osnov za raspodelu mandata budu glasovi iz decembra 2000. godine. Sve ostalo je farsa, čista politika i vrlo konkretan interes DOS-a. Problemi unutar koalicije DOS nas se ne tiču. Nas se tiču naši mandati. Malo je što nam je ukradeno pet mandata u Republičkoj skupštini, nego nam se kradu još dva mandata u budućoj zajednici i zato smo i podneli ovaj amandman, da tu osnovnu nepravilnost, da tu krađu ispravimo.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Moram zbog javnosti da govorim o amandmanu na član 5, iako i mi imamo amandman o kome ću sigurno govoriti, ali ovde je rečeno da mi ovom raspravom u stvari pokušavamo da od manjine u Narodnoj skupštini Republike Srbije stvorimo većinu u Skupštini državne zajednice ili kako se već naziva. To uopšte nije tačno i to ne može da se postigne bilo koji naš amandman da prihvatite. Ne može da se postigne. Radi se o nekoliko amandmana. Srpska radikalna stranka uopšte nije zainteresovana za broj mandata i nije to osnov naših amandmana. Naš osnov za pisanje amandmana je da se poštuje pravičnost, da se poštuje izborna volja i da nam dokažete da mislite na demokratiju. Šta da vam kažem kada vi posle toliko godina višestranačja u Srbiji, posle petooktobarske revolucije, pišete predlog zakona u kome se kaže da poslanici mogu da budu samo poslanici. Gde su ostali građani Srbije? Gde je njihovo pravo da biraju i da budu birani? Dve godine ste lišili sve građane Srbije prava da biraju i da budu birani. Ovde je sve jasno i malopre je predlagač zakona više branio amandmane nego predlog zakona. U jednom trenutku je čak i rekao da poslaničke grupe ne predstavljaju merilo za snagu političkih stranaka koje su u parlamentu i to je potpuno tačno. Uputio nas je da će Ustavni sud kroz nekoliko meseci moći da odluči da li je ovaj zakon ustavan ili nije. Koji ustavni sud? Vi niste ni predvideli ustavni sud zajednice država. S obzirom na podatke kako radi Ustavni sud Srbije, jasno je da nijedan sud neće ovaj zakon uzimati na proveru sve dok bude trajao, jer da imamo ustavni sud on bi odgovorio na vapaje o tome kako se krši Ustav Republike Srbije u Narodnoj skupštini. Ustavni sud bi već odgovorio da li ostavke 13 poslanika, koje je konstatovala Narodna skupština Republike Srbije i koje su proizvele nove narodne poslanike u Skupštini Srbije, može da poništi Administrativni odbor, da stavi van pravne snage ostavke konstatovane na sednici Narodne skupštine Republike Srbije i da još napiše da su oni to učinili u pravnoj zabludi. Još bi čovek mogao da ubije nekoga i da kaže - bio sam u pravnoj zabludi da nećete da me uhvatite. Nemojte da nas uopšte upućujete više na Ustavni sud, jer tu nema više pravde. To što rešimo u Skupštini Srbije i to što građani čuju za ovom govornicom, to vam je ustavni sud i merilo za sve. Petog oktobra upalili ste zgradu Savezne skupštine govoreći da to činite zato što je u njoj izvršena izborna krađa. U njoj je sedela Savezna izborna komisija. Sada treba neko da upali Republičku skupštinu zato što se ovog časa vrši izborna krađa, zato što jedna izborna lista, koja je osvojila određeni broj poslanika i treba po tom procentu da bude zastupljena i u Skupštini tzv. nove države, neće imati poslanika koliko joj po pravu pripada zato što izmišljate poslaničke grupe. Pitam vas - konstituiše li se neka nova poslanička grupa za mesec dana? Hoćemo li nove izbore da pravimo ovde za poslanike u Skupštinu, pošto sve predajete u ruke poslaničkim grupama? To vam sada trenutno odgovara. To je odgovaralo i onima koji su pre vas na taj način prekrajali izbornu volju građana i krali - eto dokle su došli. Kako se ne učite na tuđim greškama? Ali, nemojte da se učite negativno, nego se učite. Nemojte da primenjujete njihove metode brutalnije zato što mislite da imate podršku Zapada. Brzo ostajete bez te podrške. Ruinirate tu podršku jer ne možete nikome na Zapadu da dokažete da treba da podrži mafiju i nedemokratiju. To više ne možete, jer više nema Miloševića, protiv koga su sva sredstva bila dozvoljena. Sada se oni odlučuju između vas. Ko se za ovom govornicom pokaže kao približniji demokratiji, imaće veću podršku Zapada. Zato se vi "kokate" između sebe. Nama ta podrška nije potrebna. Na njih nikada nismo ni računali. Mi se dokazujemo u životu i za ovom govornicom. Mi vam i sada dokazujemo da je demokratija na drugoj strani. Demokratija je na desnici, a vi levi, vi nemate pojma šta je demokratija i vi je nikada nećete sprovesti.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe nije prihvatio ovaj amandman. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodna poslanica Bojana Aleksić.
Član 5. je verovatno najkomplikovaniji član oko koga ćemo se svi ovde najviše sporiti kada je reč o ovom zakonu. U članu 5. se govori, kao što smo čuli od prethodnika, ko su vlasnici mandata i na koji način će se ti mandati raspodeljivati. Amandman DSS ide u pravcu birasanja ovog prvog stava jer smo to premestili u član 3, kao što je juče objasnio moj kolega Petar Cvetković, pri kraju radnog dana. Ovom prilikom samo mogu da ponovim kako to glasi. U članu 3. se kaže da se poslanici biraju iz reda narodnih poslanika i saveznih poslanika iz oba veća Savezne skupštine, po broju mandata koji je politička stranka imala u vreme održavanja decembarskih izbora 2000. godine. Znači, stav 1. člana 5. brišemo jer prelazi u član 3. U stavu 2, gde se govori da će Administrativni odbor sprovoditi izbore, mi "poslaničke grupe" zamenjujemo rečju "političke stranke" i to će se pojaviti u svim našim amandmanima kroz čitav zakon, tako da neće biti potrebno prilikom svakog čalana da izlazimo i da objašnjavamo. Jednostavno, to je različita koncepcija. Poslanička grupa "Reforma Srbije" predlaže poslaničke grupe kao nosioce mandata, a DSS političke stranke. Očekujte niz tehničkih amandmana u tom pravcu. Ono što je posebno važno, a mnogi su mogli i da zaborave - ukoliko prilikom raspodele mandata, pošto se raspodela odvija po Dontovom sistemu,dođemo u hipotetičku situaciju da ostane još jedan mandat a da dve političke stranke imaju isti količnik, DSS predlaže da se žrebom odredi koja će od te dve stranke dobiti mandat. Po nama, prosto ne postoji drugačiji način. To je jedino što bi bilo fer. To se radi i kada su u pitanju sportska takmičenja i svi mogući segmenti života. Upravo zbog toga nas čudi amandman Vlade, koji će verovatno doći posle ovog amandmana, gde Vlada predlaže da u tom slučaju najveća stranka dobija taj mandat. Zašto? Zbog čega? To nam zaista nije jasno, ali to još jednom govori o načinu na koji se tanka vladajuća većina iz ove skupštine dovija, pošto nije u stanju izbornom voljom građana da obezbedi dovoljan broj mandata da bi vladala, da sakupi jednog po jednog tuđeg poslanika.
Reč ima ministar lokalne samouprave, gospodin Rodoljub Šabić.
Samo jedno pojašnjenje. Gospođa Aleksić je u ime podnosilaca amandmana stalno govorila o jednom problemu koji je moguć, evidentan. Dakle, uvek je moguće da primenom Dontovog sistema dođe do situacije u kojoj nekoliko predlagača ima isti koeficijent, a nema toliko mandata da se svima podele. DSS je potražio rešenje koje je moguće, potražio ga je u žrebu. Sa stanovišta pravičnosti, to je jedno rešenje sa kojim je teško i polemisati; Vlada se opredelila za jedno drugo rešenje, što je gospođa Aleksić, čini mi se, i suviše iročno ocenila. Mislim da je suvišno da objašnjavam, gospoda i dame to ovde znaju, to je jedna od formula u okviru proporocionalnog izbornog sistema koja po logici deluje tako da privileguje jačeg. To nije ništa ružno, to je takvaformula. U mnogim izbornim zakonima na svetu je rešenje koje je ponudila Vlada Republike Srbije. Dakle, Vlada Srbije je predložila rešenje prisutno u mnogim izbornim zakonima u kojima je Dontova formula mera za raspodelu mandata.
Hvala. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DOS- Demokratska stranka Srbije.
Ovim amandmanom poslanici Demokratske stranke Srbije samo hoće da spreče krađu i lopovluk. Krađa i lopovluk odvijaju se tako što se izborna volja građana iz 2000. godine menja, prekraja onako kako odgovara onima koji žele da nastave vladavinu Miloševića i njegovih političkih sledbenika u Crnoj Gori, kao što će raditi u budućnosti Đukanović i Đinđić, tako što će nastaviti da rasturaju zajedničku državu, dele plen. A da li će zajedno da švercuju ili ne kao što je ranije bilo, uključiv i sve ono ostalo, to ćemo videti, ali po svemu sudeći neće biti puno drugačije od onoga što smo imali do sada. Ovim amandmanom Demokratska stranka Srbije samo želi da se do kraja ispoštuje volja građana i što bi naravno onemogućilo krađe poslaničkih mandata u ovom parlamentu. Zašto poslaničke grupe ne mogu da budu te koje učestvuju na izborima za poslanike u Skupštinu državne zajednice Srbija i Crna Gora? Naravno, tu se vidi da su, iakoposredni, takođe izbori i da na izborima ne mogu da učestvuju poslaničke grupe, već stranke i grupe građana, sve ono kako je definisano u članu 3. Ovde imamo jedan paradoks da se izborni zakon kroji prema lopovluku i krađi. Ako nešto korjite prema lopovluku i krađi, vi ste ništa drugo do lopovi. Demokratska stranka Srbije upravo hoće da vas zaštiti da ne budete ono što proizilazi iz lopovluka i krađe, da ne kradete mandate, već da poštuje izbornu volju građana.
Narodni poslaniče, upozoram vas da vodite računa šta govorite i da ne vređate narodne poslanike.
Potrebno je da ispoštujete volju građana koja je i vas dovela u ovu skupštinu. Ti isti građani su glasali za vas, za PDS, koji je ostao bez mandata, za jednog Dušana Golubovića, koji je bio na listi Demokratske stranke Srbije, pa se prodao Demokratskoj stranici; glasali su za sve ostale koji su prodali volju građana i koji su prodali "veru za večeru". Ali, da govorimo o tome zašto poslaničke grupe ne mogu da budu te koje se kandiduju. Poslaničke grupe nisu izborna tvorevina. One samo postoje u parlamentima radi lakšeg funkcionisanja parlamenta i njihov sastav je promenljiva kategorija. Promenljiva kategorija ne može da bude osnov za stvaranje pravne norme. Pravna norma mora da bude sastavljena od čvrste i nepromenljive kategorije kako bismo imali pravnu sigurnost. Poslaničke grupe su promenljiva kategorija, to bar u srpskom parlamentu dobro znamo - kako kome padne na pamet da kupi nekog poslanika, tako formira novu poslaničku grupu. Da li neko u parlamentu zna koliko imamo poslaničkih grupa sad i koji poslanici čine koju poslaničku grupu? Teško. To jedva da sekretar Skupštine može da utvrdi. Praviće se nove poslaničke grupe za ove izbore, tako da imamo jednu rašomonijadu u srpskom parlamentu sa poslaničkim klubovima. Sve to govori da na taj način ne može da se utvrđuje zakon. Ne može jedna promenljiva kategorija, kao što je poslanička grupa nastala kao posledica krađe i lopovluka, da bude osnova za normiranje u zakonu. To može da bude stranka. Stranka je je učestvovala na izborima i stranka može da kandiduje svoje poslanike. Da li poslanička grupa može da učestvuje na izborima za parlament Srbije? Ne može, naravno, dame i gospodo. Može da učestvuje za vaše izbore, za vaš parlament virtuelne Srbije. Za parlament virtuelne Srbije mogu da učestvuju i poslaničke grupe, razne druge izmišljene tvorevine, može i Miki Maus, Paja Patak i svi oni koje vi u ovom parlamentu želite da napravite. Ali, u jednoj normalnoj državi stranke učestvuju na izborima. Zato se mora prihvatiti ovaj amandman DSS-a, ukoliko se želi ispoštovati volja građana. Ukoliko želite da ispoštujete volju Đukanovića i Đinđića, vi ćete glasati za ovakav zakon; to nikom ne sporim. Vi onda dajete za pravo rasprodaji, otimačini, rasturanju vojske i svemu onome u državnoj zajednici Srbije i Crne Gore. Zato apelujem na sve one koji žele da državna zajednica uspe kao državna zajednica i zajednička država i da kroz tri godine, što je želja nekih, postane mnogo čvršća zajednička tvorevina nego što je sada. Ovakav parlament nam to neće doneti, već će biti samo izvor sukoba, manipulacija i dalje trgovine mandatima. Zato Demokratska stranka Srbije smatra da su ovakva rešenja apsolutno neodgovorajuća, u suprotnosti sa Ustavnom poveljom i namerama tvoraca buduće državne zajednice.
Za reč se javio zamenik predsednika poslaničke grupe DOS - Reforma Srbije, narodni poslanik Siniša Mitrović.
Uvažene kolege poslanici, očigledno da prisustvujemo drugoj epizodi jučerašnje predstave, koja je počela sa kategorijama krađe i kriminala. Obzirom da je kolega Mihajlov apelovao na to da budemo samosvesni, samo bih ponovio da je zaista takva frustracija i takvo rastakanje institucija nesvrsishodno i nekompatibilno sa ideologijom koju vi zahtevate. Prema tome, savetovao bih da prestanemo sa takvim kategorijama i da zaista argumentovano raspravljamo o tome - što jeste institucija parlamenta.
Nema osnova za repliku, samo vas je zamolio da uvažavate instituciju. Nemate, ali ajte, baš me interesuje šta ćete da kažete.
Gospodine Mitroviću, ako vi stvaranje novih poslaničkih grupa time što ćete otimati mandate nazivate učvršćivanjem institucija, mislim da na taj način učvršćujete jedino Zorana Đinđića; ne učvršćujete ni srpski parlament, niti bilo koju drugu instituciju. Učvršćujete apsolutističku diktatorsku vlast koja pustoši ovom zemljom. Vaša odgovornost i vaša samosvest, gospodine Mitroviću, gledam vas sa ovog mesta, a vi i vaša stranka vrlo dobro znate šta znači učvrstiti Slobodana Miloševića i neke druge institucije, kao i šta znači borba protiv kriminala, koje nema u Srbiji. Vrlo dobro znam, gospodine Mitroviću, šta ste i kako ste radili, a i politička biografija vaše stranke to vrlo dobro govori. Nemojte vi da nam pričate o učvršćivanju institucija, jer ste vi prodali izbornu volju građana 1993. godine, tako što ste iz nekadašnjeg DEPOS-a izašli i dali podršku Slobodanu Miloševiću, koji je četiri godine ovu Srbiju vukao nazad. Vaša odgovornost je bila tada, a posle ste se priključili onima koji su dobijali te izbore. Gospodine Mitroviću, mislim da vi niste prava osoba koja može da priča o izgradnji i učvršćivanju institucija.
Da li ima prijava za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Zakonodavni odbor je odbio ovaj amandman, kao i Odbor za pravosuđe i upravu. Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 5. na koji je podnela amandman poslanička grupa SRS jedan je od ključnih, ako ne i najključniji član Predloga zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore. Molim vas za malo pažnje za argumente koje ste već čuli u načelnoj raspravi i u dosadašnjoj raspravi u pojedinostima. Pre nego što obrazložim amandman, htela bih samo da vam skrenem pažnju namotive SRS što se zalaže za princip da se poslanici biraju srazmerno broju narodnih poslanika koji su izborne liste osvojile na izborima održanim 23. decembra 2000. godine i 10. januara 2001. godine. Mi nemamo uskostranački motiv. Mi ćemo dobiti onoliko poslanika koliko procentualno treba da dobijemo u ovom parlamentu, na osnovu naših rezultata koje smo imali na izborima 2000. godine. Hvala bogu, nismo se suočili sa problemom otpadnika u poslaničkoj grupi. Nekada davno bilo je toga i kod nas. Znamo kakve su posledice. Principijelno i zbog toga, a pre svega zbog poštovanja volje birača, zbog očuvanja pravnog sistema, insistiramo na tome kroz sve naše amandmane i kroz načelnu raspravu da se poslanici ne biraju srazmerno broju narodnih poslanika koje poslaničke grupe imaju u Narodnoj skupštini Republike Srbije, nego da se biraju srazmerno broju narodnih poslanika koji su izborne liste osvojile na izborima održanim 2000. godine. Vi ste se uvek zalagali za poštovanje volje birača, makar deklarativno. Sećam se da ste 1996. godine danima šetali beogradskim ulicama tražeći da se poštuje volja birača, da se ponište oni lokalni izbori. Uvek kada u javnosti nastupate po pitanju izbora, najavljivali ste i najvaljujete, a sada smo dobili i taj zakon o lustraciji, da treba lustrirati sve sudije koji su makar tada učestvovali u izbornim krađama. Zašto sada legalizujete izborne krađe u ovom parlamentu? Odlučite se za jedno ili drugo i nemojte da zavaravate srpsku javnost. Ako malo bolje pogledate Poslovnik, članovi 37. do 40. se bave nadležnostima poslaničkih grupa, videćete da mi u našem Poslovniku nemamo uporište za ovakav predlog zakona kakav je predlagač dao. Jednostavno, nigde ne piše da poslanička grupa treba da radi ovo što u zakonu piše. Imamo situaciju da je politička realnost, kako su ovde neki iz pozicije govorili, sasvim drugačija nego što je bila nakon izbora 2000. godine, ali to je rezultat političke trgovine. Mi tu političku trgovinu ne treba da legalizujemo sada, nego moramo barem za ovom govornicom da je osudimo i da kao takva bude žigosana, makar za neke buduće sastave ovog parlamenta, ne bi li nam služilo za nauk i ubuduće. Ali, imaćemo mi ovde probleme koji će izazvati izvesne posledice, jer ne zboravite da pred Ustavnim sudom imamo pokrenute neke inicijative vezane za status pojedinih poslanika. Pitam vas, hoće li se odraziti to na poslaničke mandate u Skupštini zajednice Srbije i Crne Gore. Šta ako se desi, mada je ovde juče prejudicirana odluka Ustavnog suda, da odluka bude takva da za posledicu ima da prestaje mandat poslanicima ove nove poslaničke grupe u kojoj su odmetnici Socijalističke partije ili Veljini odmetnici iz Nove Srbije u poslaničkom klubu "Srbija". Šta ako oni na osnovu odluke Ustavnog suda više ne budu mogli da budu narodni poslanici, a u međuvremenu su već postali ... (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.) ... poslanici Skupštine Srbije i Crne Gore. Da li je to onda odraz volje građana i rezultata izbora 2000. godine i kakve će reperkusije sve to imati. Još jednom vas pozivam i molim zaista Zakonodavni odbor i uvaženog gospodina Pajtića da više nikad u svom izveštaju ne napiše ili ne potpiše taj izveštaj u kome stoji da neki amandman treba odbiti; može da se predloži da ga prihvati Skupština, da ga ne prihvati ili da ga odbaci u tačno određenim slučajevima. Molim da na takav način ne utiče na narodne poslanike, jer pretpostavljam da narodni poslanici ipak uvažavaju mišljenje jednog takvog uvaženog pravnika. Onda ne obrate pažnju na ove amandmane za koje je Zakonodavni odbor predložio da se odbiju.
Da li ima prijava za reč o ovom amandmanu? (Da.) Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Predlažemo vam da prihvatite ovaj amandman, zato što prihvatanjem ovog amandmana izbegavate mnoge neprijatnosti. Najpre, prihvatanjem amandmana imaćete veću skupštinsku većinu za izglasavanje zakona. Upozoravam vas, sa ovih 128, 129 skrpljenih na silu, među kojima su i 13 onih koji više nisu poslanici, dovešćete u pitanje sprovođenje ovog zakona posle prve odluke prvog pravog Ustavnog suda Srbije. Možda to bude i ovaj u ovom sastavu, ne znam. Vi ste uvredili profesora Lilića, žao mi je što nije tu, tek sada vidim da nije tu. Napisali ste da je profesor Pravnog fakulteta Stevan Lilić bio u pravnoj zabludi kada je podneo ostavku. Postavlja se pitanje, da li jedan profesor Pravnog fakulteta sme da bude u pravnoj zabludi? Drugo, taj zakon o lustraciji bi trebalo da napiše da svi profesori pravnih fakulteta koji su bili u pravnoj zabludi više ne mogu da budu profesori Pravnog fakulteta; ili ga vređate, ili on čovek nije bio u pravnoj zabludi, a vi mu umanjujete pravnički kvalitet koji najverovatnije da poseduje. Kažete da on može sebi to da dozvoli, da bude u pravnoj zabludi. Zamislite profesora Građevinskog fakulteta koji bude u građevinskoj zabludi, konstruiše most i most se sruši. Otprilike bi to bio taj nivo. Dobili smo izveštaj Odbora za pravosuđe i upravu. Predlažem da ga raspustimo. Nama izveštaji Odbora za pravosuđe nisu potrebni, zato što otkako postoji ovaj saziv Narodne skupštine, Odbor za pravosuđe i upravu nam predlaže da prihvatimo amandmane Vlade i Čedomira Jovanovića. Nama ne treba za to Odbor za pravosuđe i upravu. Mi znamo da ćete prihvatiti to i bez njega. Konstantno, na 100 predloga koje smo ovde imali, Zakonodavni odbor i Odbor za pravosuđe i upravu kažu, prihvatamo sve što napišu Čeda i Vlada, odbacujemo ili predlažemo da se ne prihvati ono što napišu narodni poslanici. Šta je konkretno cilj ovog amandmana? Da obezbedi da izborne liste koje su ovde zastupljene prenesu svoju srazmernu zastupljenost iz ovog parlamenta u parlament Skupštine zajednice, kako je nazivate. Ništa više. Ne prekrajaju izbornu volju, samo je potvrđuju. Poslednja proverena, verifikovana volja naroda je bila 23. decembra 2000. godine i 10. januara 2001. godine. Ovo što se u Skupštini radi, to je volja DOS-a. Ovaj princip po kome ćete ovde birati nije Dontov, ovo je DOS-ov princip. Trebalo bi čak da izvršite izmene i dopune i Dontovog principa, jer vi i to možete, imate većinu da promenite i Dontov princip. Kola polako škripe i počinju da staju. Vi ste toga svesni. Šta će biti ako od ovih koji nisu ovde poslanici, a nisu, neko ode i u onaj parlament, pa kada Ustavni sud poništi njihov mandat... A u pravu ste vi iz DOS-a, kakva država takav i parlament, pa da ne izlazimo uopšte da vas upozoravamo na ustavnost i zakonitost. Sami ste sve rekli tom izjavom, kakva država takav i parlament. Voleo bih da to bude afirmativno, sređena država, transparentna vlast, poštena vlast, demokratija. Nemojte da pomislim da reč demokratija potiče od grčke reči demos i srpske kratiti. To bi onda bilo prekrajanje svih principa na kojima počiva današnji svet. Prihvatite ovaj amandman i izbeći ćete velike probleme, a nećete morati da prljate obraz i sudijama Ustavnog suda, kao što neki od vas svaki čas izlazeiz ove skupštine da se umivaju.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Zakonodavni odbor je odbio ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Miloš Lukić, predstavnik podnosilaca amandmana na član 5.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, usvajanjem amandmana na član 5. ovog predloga zakona, taj član bi glasio da se poslanici biraju srazmerno broju poslanika koji su poslaničke grupe imale na dan obrazovanja poslaničkih grupa u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Šta je cilj ovog našeg amandmana? Cilj je da se proporcionalni sistem, po kome su izbori 2000. godine za ovu skupštinu i sprovedeni, ostane dosledno primenjen do kraja, jer naravno poslanici se biraju srazmerno onom broju glasova koje su dobile njihove liste za poslanike. Birači su tada pred sobom imali izborne liste i oni nisu pojedinačno zaokruživali imena poslanika, tako da sada ova nova priča o tome da su ti mandati neotuđivi itd, može da prođe, ali za neko buduće vreme, kada se izborni propisi izmene. Po sada važećim propisima, po kojima je ova skupština konstituisana, to je tako i nikako drugačije. Tačno je to da je volja birača promenjena, ali u sasvim suprotnom pravcu. Kada bi se to gledalo, onda bi Savezni parlament sasvim drugačije izgledao. Međutim, ipak ostajemo pri tome da treba ispoštovati volju birača iz decembra 2000. godine. Što se tiče ove rasprave, koja traje dosta dugo i vrti se u krug, smatramo takođe da bi bilo dobro kada bi DOS u onom izvornom obliku prešao u drugu salu i dogovorio se o raspodeli svojih mandata, da ne zamaramo i javnost i ovu skupštinu uzajamnim prepucavanjima. Takođe, poslaničke grupe formirane na početku, odnosno konstituisane na samom početku rada ove skupštine trebalo bi da se povuku i da daju svoje kandidate za parlament zajednice država. Izbegli bismo ovu mučnu raspravu vređanja itd. Hvala lepo.
Da li se još neko od učesnika u raspravi javlja za reč? Ima reč narodni poslanik Petar Petrović, zamenik predsednika poslaničke grupe SSJ.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, SSJ je ovaj amandman podnela iz čisto praktičnih razloga. Naime, u ovoj skupštini sada ima nekih poslaničkih grupa sa taman toliko poslanika koliko je neophodno da bi mogla da se formira poslanička grupa. U slučaju, ne daj bože, da iz bilo kojih razloga dođe do smanjenja broja poslanika u tim poslaničkim grupama, ne bi mogli da nađu poslanike da bi dopunili broj neophodan za formiranje poslaničke grupe. Onda bi cena poslanika u ovoj skupštini dostigla vrlo visoke razmere, pa bi došlo opet do jednog grubog kršenja volje građana Srbije, koja je iskazana na izborima u 2000. godini. Mi smatramo da se prihvatanjem ovog našeg amandmana upravo preslikava volja građana Srbije izražena na izborima decembra meseca 2000. godine, a pošto sada DOS-ovska većina nije htela, ili nije smela, da raspiše neposredne izbore za izbor poslanika u državnu zajednicu Srbija i Crna Gora. Mislimo da bi bilo najbolje i jedino ispravno da se preslika volja građana iskazana, kao što sam rekao, na izborima decembra 2000. godine. Svaki drugačiji postupak i drugačiji način rada predstavlja grubo kršenje izražene volje građana Srbije na izborima decembra meseca i na taj način se želi po svaku cenu zadržati kakva-takva većina u budućem saveznom parlamentu, za koga i mi smatramo da neće dugo opstati, jer ako se već građani Srbije nisu pitali da li žele da žive u ovakvoj državnoj zajednici Srbija i Crna Gora, onda bi bilo logično bar da ostane ona volja, preslikana volja građana, iz decembra meseca 2000. godine. Formiranje poslaničke grupe u januaru mesecu 2001. godine je upravo odraz procenta glasova što su ga dobile stranke i koalicije koje su izašle na izbore decembra meseca 2000. godine i na taj način broj poslanika je dao pravo tim strankama i koalicijama da formiraju poslaničke grupe u tom broju. Ovo što se sada događa u srpskom parlamentu mislim da će poslužiti pravnim teoretičarima za pisanje neke pravne istorije, posle nekog izvesnog vremena, kako se krše elementarne norme zakona koji reguliše izbor narodnih poslanika i kako se krši važeći Ustav Republike Srbije. Imao sam prilike, dame i gospodo, da na jednom odboru, čiji sam član, čujem jednu ovakvu formulaciju za one dame i gospodu koji su podneli neopozive ostavke na mesto poslanika u Republičkoj skupštini - da su bili u pravnoj zabludi. Bojim se da, ukoliko bi se ova formulacija prenela šire, svako ko napravi neku grešku u bilo kojoj delatnosti može da se pozove na ovaj čuveni akt Administrativnog odbora i da kaže - bio sam u pravnoj zabludi i nisam znao da to ne smem da radim. Zato vas molimo i tražimo od vas da prihvatite ovaj amandman SSJ, jer mislimo da će se na taj način, koliko-toliko, ispoštovati norme pozitivnih propisa i ispoštovati volja građana Srbije, koja je iskazana na izborima decembra 2000. godine.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 5. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predstavnik predlagača prihvata ovo? (Prihvata.) Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zeldžo Hurić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Ima reč narodni poslanik Zeldžo Hurić.
Pošto je prethodni amandman prihvaćen, više nema smisla ni razgovarati o amandmanima, ali da kažem nekoliko reči, možda se može i promeniti nešto. Ovim amandmanom pokušavam da otklonim manjkavost evidentnu u ovom zakonu, a nalazi se u članu 5. Pokušavam da razrešim situaciju kada se u tom sistemu najvećih količnika na kraju nađe veći broj jednakih količnika, što je sasvim moguće. Oni koji su baratali tim količnicima kod svih poslaničkih grupa videli su da se npr. količnik 2,55 pojavljuje na četiri, a u jednoj varijanti na pet mesta. Može se desiti da mi različitim većim količnicima odredimo npr. 89 mandata. Kako izvršiti izbor dva mandata, jer je potreban ukupno 91, kao što znate, od ta četiri ista količnika? Vlada je to predvidela, ali na jedan manjkav način, po mom mišljenju. Jer, predvideli ste samo slučaj jednog mandata, a u pitanju su dva, a može se desiti da budu i tri mandata. Kako ih onda izabrati? To nije u vašem, rečeno je u mom amandmanu, jer sam ostao dosledan formuli koju smo na početku uveli, a to je Dontov količnik. Vi ste zapravo sa jedne formule prešli na drugu, sa Dontovog količnika ste prešli na formulu najveće poslaničke grupe, mada je smisao mog amandmana potpuno isti, pošto sistem Dontovog količnika zapravo i jeste taj da forsira veće poslaničke grupe. Pogledajte dobro, gospodine ministre, videćete da je moj amandman obuhvatio sve moguće situacije koje mogu nastati, dok je vaš samo jednu jedinu situaciju obuhvatio, onda kada je samo jedan mandat u pitanju. Zato vas još jednom molim da razmislite i da prihvatite ovaj amandman, reč je samo o običnom računu, i ništa drugo. Zapravo, tu nema nikakve filozofije. Još jednom vam podvlačim da je potpuno isti smisao i namera jednog i drugog amandmana. Zahvaljujem.
Za reč se javio ministar lokalne samouprave i državne uprave, gospodin Rodoljub Šabić.
Prvo, izvinjavam se gospodinu Huriću zbog toga što sam napustio svoje mesto u trenutku kad je on izašao za govornicu, to nije značilo da nisam hteo da ga čujem, imao sam prilike da ga čujem dva puta, i na Odboru za pravosuđe i na Zakonodavnom odboru. Kolega Hurić je očigledno dobar matematičar. Pokušao sam da mu objasnim da se vladinim amandmanom definiše pravilo, kojim se rešava situacija u kojoj nema onoliko raspoloživih mandata koliko ima istih količnika. To pravilo se primenjuje u svakoj konkretnoj situaciji. Dakle, primenićemo jednom, pa još jednom i još jednom. Jednom rečju, nema pavne praznine. Zna se kako se postupa u situaciji kada dve ili više stranaka mogu da dobiju manje mandata nego što im pripada prema količniku.
Zahvaljujem ministru. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosioci amandmana nisu prisutni. Da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Bojana Aleksić, predstavnik podnosilaca amandmana na član 6.
Ovo je veoma bitan amandman, zbog toga što su izuzetno važni rokovi od kada teku izborne radnje. Ukoliko neka poslanička grupa, politička stranka ili politička grupacija, ne podnesu blagovremeno predlog kandidata za poslanike u Skupštini državne zajednice Srbija i Crna Gora mogu da ostanu bez svih mandata i njihovi mandati će se raspoređivati drugim strankama. Upravo zbog toga mi smatramo da je neprecizno formulisan član 6. pa pokušavamo da ga formulišemo na bolji način. Po našem mišljenju, on bi trebalo da glasi: "Predsednik Narodne skupštine saziva sednicu na kojoj će se izvršiti izbor poslanika, najkasnije osam dana pre dana održavanja te sednice (to piše u Predlogu zakona i sada mi dodajemo umesto tačke nastavak) i određuje kada počinju da teku rokovi za izborne radnje". Po našem mišljenju je to mnogo jasnija formulacija i mi zaista ne razumemo zbog čega to odbor nije prihvatio. Mislimo da je amandman potpuno na mestu; samo bolje preciziramo.
Za reč se javio narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DSS-a.
Ovim amandmanom upravo želimo da preciziramo kada i kako počinju da teku izborne radnje. On ne menja suštinu, ali nešto malo utiče na proceduru koja je predviđena ovim zakonom. Poučeni iskustvom, a na to smo upozoravali i prilikom donošenja Zakona o izboru predsednika Republike, gde je ostavljen rok da predsednik Skupštine može da odluči kada će raspisati izbore i sve ostalo, znači jednom potpuno nejasnom i otvorenom situacijom, koja ostavlja mogućnost proizvoljnog tumačenja kako bi se nečija politička volja, kroz sam zakon, potpuno nelegalno i protivustavno definisala, mi hoćemo da se ovim amandmanom samo definiše kada počinju da teku izborne radnje i ništa se tu suštinski ne menja. Samo se definiše kada počinju da teku izborne radnje, kako bi onemogućili samovolju bilo koga prilikom sprovođenja i određivanja rokova za sprovođenje tih radnji i kako bi, naravno, ovu skupštinu i uopšte građane zaštitili od samovolje pojedinca, a uostalom to nam je svima interes.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, mi već dva dana raspravljamo o Predlogu zakona koji je podnela nepostojeća poslanička grupa u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Naime, 7. februara 2003. godine 109 poslanika, a od toga mnogi već odavno, tačnije od 12. juna 2002. godine, kada su podneli ostavke, nisu više narodni poslanici, podnet je predlog poslaničke grupe DOS za sazivanje Trećeg vanrednog zasedanja da bi se raspravljalo o Predlogu zakona o izboru poslanikaSkupštine Srbije i Crne Gore. Poslanička grupa DOS se odavno raspala, baš kao što se raspala i vaša koalicija i kao što se raspada sve u državi otkako je taj bivši DOS, a sada pregrupisane razne stranke i strančice, na vlasti. Volela bih da vi već jednom objasnite građanima Srbije, kao predsednik Skupštine, a onda i ovaj koji je podneo ovaj predlog zakona i koji se potpisao - kako je moguće da nepostojeća poslanička grupa traži sazivanje ove sednice; i kako je moguće da se jednom nazivate - Reforma, a drugi put se nazivate - Reforme Srbije. Upravo o tome govori amandman koji sam podnela na član 7. Zakona o izboru poslanika u buduću državnu zajednicu, koja je nakaradno stvorena, jer je na protivustavan način izglasana ta tzv. Ustavna povelja, a član 7. govori o nečemu što uopšte ne poznaje niti Ustav Republike Srbije, niti zakonodavstvo, odnosno Zakon o izboru narodnih poslanika. Kada ste izlazili na izbore 2000. godine, dame i gospodo poslanici, a naročito vi iz odavno raspadnutog DOS-a, vi ste izašli na listi DOS - Vojislav Koštunica. Sve vas je na vlast doveo Vojislav Koštunica, i svima vam pomogao dazauzmete sve te vodeće i ključne pozicije u zemlji. On je sada, naravno, propao, pre svega na izborima koji nisu uspeli, ostao je bez fotelje, odnosno ostaće uskoro. A što se tiče vas iz poslaničkih grupa i grupica koje su naknadno formirane, a mnoge od njih i protivno Zakonuo izboru, zbog preletanja jednih poslanika u druge nepostojeće grupe, zbog njihovog prethodnog isključivanja iz matičnih stranaka, a zbog davanja privilegija i svega onoga što vi nudite da bi veštački održavali skupštinsku većinu, mi se danas nalazimo u jednoj paradoksalnoj situaciji. Pre svega, da imamo nepostojeće poslaničke grupe, da imamo ljude - građane Srbije koji odavno nisu poslanici, a da vi želite poslaničku grupu, kao način samoorganizovanja poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije, da stavite kao nekoga ko će u zaknu o izboru poslanika da podnosi predlog za izbor poslanika u buduću skupštinu državne zajednice Srbije i Crne Gore. Ne samo štozakon ne poznaje taj termin - poslanička grupa, zakon po kome ste vi izašli na izbore, već je zaista ne samo hipotetički - u ovakvoj konstelaciji, načinu vašeg vladanja, načinu pritisaka, ucenjivanja, preletanja poslanika iz jedne u drugu poslaničku grupu - sasvim je moguće da sedo dana izbora poslanika u tu skupštinu zajednice Srbije i Crne Gore desi još dalje parcelisanje i stvaranje novih poslaničkih grupa. Kako je nama povodom Predloga zakona koji ste morali da povučete iz procedure stigao amandman od izvesnog Bratislava Đurića, koji se predstavio kao gospodin Bratislav Đurić iz Laburističke partije Srbije, sasvim je normalno da očekujemo, zbog načina ponašanja onih koje ste na ovaj ili onaj način ucenili ili izvršili neke druge pritiske da pređu u vašu krnju i nepostojeću poslaničku većinu, da između ostalih predlog za izbor poslanika u buduću skupštinu zajednice Srbije i Crne Gore podnese i stranka odnosno poslanička grupa Partije prirodnog zakona, tzv. jogi letači. Jer, ko će nama da garantuje da vi nećete za nekoliko dana da osnujete takvu grupu poslanika - jogi letača i da oni neće imati mogućnost da podnose predloge za izbor poslanika. (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) Evo, završavam. Ako je bilo jasno da ste izašli a onda se posvađali i raspala se vaša koalicija na listi DOS - Vojislav Koštunica, to onda prihvatite kao stvarnost. Vi, gospodo iz DOS-a, vi gospodine Jovanoviću, koji ste se potpisali ispod nepostojeće poslaničke grupe, treba da znate da takvim prekomponovanjem nikako nećete moći da spasete Zorana Đinđića, ni vas same, jer od danas do 29. maja je veoma blizu, a onda će da bude po onoj narodnoj "kom obojci, kom opanci".
Izvolite, pravo na repliku ima narodni poslanik Bratislav Đurić.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, stvarno ne znam u kom kontekstu je gospođica ili gospođa Jovanović spomenula moje ime i Laburističku partiju Srbije. Ako se radi o određenim neznanjima spreman sam da vam ovog trenutka pokušam da objasnim....da, upravo to, ako ne znate treba da znate da je Asocijacija slobodnih i nezavisnih sindikata bila članica Saveza za promene, članica DOS-a, kao takva učestvovala na izborima i shodno tome sam i postao ... objasniću vam, poslanik u parlamentu. Ako ono drugo ne znate - 5. oktobra 2002. godine, na Drugom kongresu Asocijacije slobodnih inezavisnih sindikata, ta sindikalna organizacija je donela odluku o formiranju političkog krila pod nazivom - Laburistička partija Srbije. Gospodin Šabić trenutno nije tu, ali i u skupštinskim arhivima toga ima, a to imam i ovde u svojoj torbi, znači 15. novembra Laburistička partija Srbije je registrovana u resornom ministarstvu. Upravo tako. Znači, predsedništvo DOS-a, na zahtev Asocijacije slobodnih i nezavisnih sindikata, donelo je odluku da u daljem političkom radu mesto Asocijacije slobodnih i nezavisnih sindikata, na njen zahtev, preuzima Laburistička partija Srbije. Verujem da vi to ne znate, jer niste bili pozvani, niti ste bili gosti na Drugom kongresu Asocijacije slobodnih i nezavisnih sindikata. Verujem da sada znate i da vam je sada puno jasnije. Što se druge stvari tiče, razumem što gospodin Vučić i vi danas nekoliko puta spominjete ovu temu, jer je nekoliko stotina, ali poštenih, radikala već pristupilo Laburističkoj partiji Srbije.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, pa će on iskoristiti pravo na repliku, nećete biti uskraćeni.
Dame i gospodo narodni poslanici, pretpostavljam da ovaj deo svetske istorije znate, ali da vas podsetim da je Al Kapone Amerikom vladao preko sindikata. Mi smo predložili da se briše član 7. Predloga zakona koji glasi: "Predlog za izbor poslanika u ime ovlašćenog predlagača podnosi predsednik poslaničke grupe u Narodnoj skupštini". Pažljivo čitajući Predlog zakona pronašli smo ko su u daljem tekstu poslanici, šta je u daljem tekstu Ustavna povelja, šta su u daljem tekstu poslaničke grupe, ali ne nađosmo nigde obrazloženje za ovlašenog predlagača. Ostaje nejasno ko će to da tumači. Da sutra počnu da teku rokovi, a počeće da teku od dana objavljivanja ovog zakona u službenom listu, kada bude usvojen, moram da pitam predsednika Skupštine, čiji će predlog da prihvati kao predlog ovlašćenog predlagača. Ona će dobiti predlog predsednika poslaničke grupe, ali on mora da ima legitimaciju od ovlašćenog predlagača. Sada me baš interesuje ko je ovlašćeni predlagač za DOS, za poslaničku grupu DOS, ko je ovlašćeni predlagač za poslaničku grupu SPS i za druge konstituisane poslaničke grupe koje nisu ni učestvovale na izborima. Ko je ovlašćeni predlagač? Znam ko je predsednik poslaničke grupe, ali od koga on crpi svoje ovlašćenje? Dalje, predlog za izbor podnosi predsednik poslaničke grupe. Kome podnosi? Zašto u zakonu nije napisano kome? Da li će da preda na portirnici? Hoće u restoran da odnese? Hoće li Administrativnom odboru, Zakonodavnom, Odboru za pravosuđe, predsedniku Skupštine, vršalici dužnosti predsednika države, kome? Ako podnosi u nečije ime, on mora da ponese ovlašćenje toga u čije ime podnosi. Kakav je odnos po Zakonu o izboru narodnih poslanika? Sarađuju podnosilac izborne liste, odnosno njegov ovlašćeni predstavnik, Republička izborna komisija i Narodna skupština Republike Srbije. Podnosi se izborna lista, sprovode se izbori, Republička izborna komisija utvrđuje svojim konačnim izveštajem rezultate izbora. Podnosioci izbornih lista dostavljaju spisak poslanika u okviru broja poslanika koji im pripada. Republička izborna komisija izveštava Narodnu skupštinu da su kandidati potpisali da prihvataju kandidaturu i Narodna skupština verifikuje mandate. To je uprošćena procedura i to su nosioci određenih funkcija koji se pojavljuju na izborima. Nema ovlašćenog predlagača, nema predsednika poslaničke grupe. Ovaj član je toliko nejasan da ne može ni da se sprovede. Sutra vas pitam, u čije će ime predlagač zakona, koji je ujedno i predsednik jedne poslaničke grupe, podneti predlog kandidata za poslanike? Ako i odluči u čije ime podnosi, gde će da ga odnese. Evo, i mi smo zainteresovana strana u ovom zakonu i u čije će ime prof. dr Vojislav Šešelj da podnese i kome će da odnese taj predlog? Valjda imate malo pravničkog znanja da nešto što nazivate zakonom liči na zakon. Razumem da Poslovnik ne liči na pravne norme zato što ste ga pisali kako vam se kog časa nije sviđala Srpska radikalna stranka. Tako ste pronalazili osnov za izmene i dopune Poslovnika i za kraćenje demokratije, ali sada se radi o zakonu koji će dve godine da se sprovodi. Neke njegove odredbe su istorijske i prestaće posle prvih izbora, a neke će se srpovoditi možda 15 puta, iks puta. Posle svakog raspuštanja skupštine, a biće raspuštanja, to vam garantujem, sprovodićemo po ovom zakonu o izboru, jer je to tako napisano. Kako ćemo da ga sprovedemo? Zašto Vlada nije reagovala na ovako loš Predlog zakona? Što Vlada, kada je već davala amandmane, što se nije udubila u ceo Predlog zakona? Udubljivala se u raspodelu jednog mandata, ako se desi jedan slučaj koji će se desiti u milion godina jednom, a nije se udubila u članove zakona koji su direktno suprotstavljeni Ustavu Republike Srbije i izvornom zakonu, Zakonu o izboru narodnih poslanika, jer vi nas u ovom zakonu za mnoge radnje koje ovde nisu definisane upućujete na taj zakon.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li želite reč? (Ne.) Da li se neko drugi prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Hranislav Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nećete mi zameriti, na početku želim da postavim jedno pitanje Dejanu Mihajlovu, jer je, kada je replicirao drugu iz Demokratske stranke, rekao - zadnjih deset godina predsednik Milošević je vukao zemlju unazad, pa ga pitam, da li je Koštunica obavešten da li treba da počne da vuče nazad, napred, levo ili desno. Poslanička grupa socijalista podnela je amandman na član 7. Hteli smo da dopunimo ovaj član da bi bio jasan i da ne stvara zabunu kod primene ovog zakona u praksi. U članu 7. stoji: "Predlog za izbor poslanika u ime ovlašćenog predlagača podnosi predsednik poslaničke grupe u Narodnoj skupštini". Mi predlažemo samo da se zna o kojoj se grupi radi,da je to grupa političke partije ili koalicije koja je učestvovala na izborima u 2002. godini, dok drugi predlažu grupe podnosilaca liste na izborima 2000. godine. Kada bi formulisali ovaj član po našem predlogu, ne bi bilo problema kod primene ovog zakona u praksi. Hteli smo samo da preciziramo o kakvoj grupi se radi, jer ima raznih grupa, kao što mogu da budu grupa lovaca, grupa ribolovaca, grupa narodnih pevača ili grupa narodnih socijalista. Danas je takvo vreme, osnuješ grupu, a to nije zabranjeno, ali nadam se da to u parlamentu ne bi smelo da se događa jer su pravila igre jasna, zna se kako se biraju poslanici. Danas u ovoj sali raspravljamo, iako je svima jasno kako treba da izgleda ovajzakon. Kada bi ovo pitanje postavili deci u prvom razredu osnovne škole, rešila bi ga za pet minuta. Moram da priznam da sam se nadao da će ovaj zakon razrešiti sporna pitanja u parlamentu i zaustaviti dosadašnji cirkus sa poslanicima, da se u tri godine rada parlamenta ne zna koje poslanik. Ima poslanika koji su dali ostavke, ima poslanika koji su isključeni u svojim strankama, ima poslanika koji su "preleteli" to jest promenili stranku, ima poslanika koji su formirali novu stranku a u staroj su isključeni, i to nije problem. Mi se ne ljutimo. Sve ovo što sam nabrojao poslanici mogu da rade. Mogu da rade i ostale poslančke poslove, ali ne mogu dalje da budu poslanici. Tu je ključ. Postoji jedan broj ljudi koji je stekao naviku da bude uz vlast, bez obzira ko je na vlasti, samo je važno da je njima dobro i da od toga imaju koristi. Mi smo parlament i sva mešaterenja i manipulacije treba da ukinemo. Predlagaču zakona odgovara ovakvo stanje, ali samo dok ste na vlasti, jer ti isti ljudi stalno u džepu drže povratnu kartu za let prvim avinom kada ne budete na vlasti. Na kraju, ovo mi liči na to kada dva boksera uđu u ring i boksuju tri runde, a na kraju sudija proglasi za pobednika boksera koji je sedeo u svlačionici i nije bio u ringu. U poslednje vreme novine su nam pune članaka o krađama. Piše se o raznim krađama u Srbiji, ali sam mislio da se to ne sme raditi u parlamentu. Na kraju, želim da predložim - ako mi ne možemo da se dogoviromo oko podele mandata, najbolje je pozvati kuma ove države, Solanu, on će to najbolje da uradi. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe Socijalistička partija Srbije.
Kolege narodni poslanici, iz Demokratske stranke me upozoravaju - traži svoje mandate jer ti pripadaju. To upravo i činim. Ovaj amandman koji je podneo kolega Perić, odnosno obrazložio u ime grupe narodnih poslanika poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, upravo ima za cilj da ono što su građani Srbije iskazali decembra 2000. godine i ono što jeste realan odraz volje građana Srbije iz decembra 2000. godine, da to bude i osnov za broj mandata koji stranke odnosno poslaničke grupe imaju i u toj Skupštini Srbije i Crne Gore. Imamo jednu paradoksalnu situaciju u Narodnoj skupštini Republike Srbije, da postoje poslaničke grupe koje nisu učestvovale u izborima, a sada tako formirane poslaničke grupe polažu pravo na mandate u toj budućoj Skupštini Srbije i Crne Gore. Neprimenjivanjem Zakona o izboru narodnih poslanika veštački je promenjen odnos snaga koji su građani Srbije utvrdili svojim glasovima. Naime, u pitanju mandata narodnih poslanika primenjuju se apsolutno dvostruki aršini. Mi socijalisti smo još od aprila prošle godine tražili da nama pripadnu mandati koje smo dobili 2000. godine i smatramo da je to naše pravo apsolutno legitimno i da ima sijaset dokaza koji to naše pravo potkrepljuju. Međutim, Administrativni odbor nije želeo o tome da odlučuje. To pokazuje nameru skupštinske većine da to pitanje ne reši. Međutim, u isto vreme bili smo svedoci da je Administrativni odbor ekspresno rešio pitanje spornih mandata pojedinih stranaka unutar DOS-a, koje su takođe imale svoje unutrašnje probleme. Na primer, bivše kolege Karaičić i ostali su za jedan dan ili noć zbrisani preko Administrativnog odbora iz ove skupštine, iz prostog razloga što su se suprotstavili ili su u tim unutrašnjim problemima ostali u manjini, ali Administrativni odbor tada nijetražio dodatna dokumenta, dodatne dokaze, nije se obzirao na zakon, ne u meri u kojoj je to tražio u slučaju ostalih poslanika. Briga koju ovde predlagač iskazuje prema pojedinim poslanicima takođe je, nažalost, lažna. Mi smo bili u situaciji da u ovoj skupštini doživimo da se poslaniku iz Socijaldemokratije uzima mandat, iako je ministar pravde i lokalne samouprave tada uputio jedno pismo Naordnoj skupštini i Administrativnom odboru, sa zahtevom da se mandat ne uzima dok Vrhovni sud Srbije ne donese konačnu odluku o tom mandatu jer mogu proisteći nepopravljive štete. To je potpuno ignorisano, jer je to bila stvar unutar DOS-a, pa jetrebalo raščistiti odnose unutar DOS-a. U isto vreme se drže predavanja i priča se o nekoj brizi za poslanike, o tome kako ništa ne treba menjati, kako je izborna volja takva - to je trenutni odnos snaga. Svesni smo mi da je trenutni odnos snaga predlagaču poslužio kao našto što je osnovna crta ovog zakona. Međutim, predlagaču ni to nije dovoljno. Očigledno je nužno obezbediti potrebne mandate, kao što se ovde u Skupštini radi formiranjem fantomskih poslaničkih grupa, da bi se obezbedila podrška za izglasavanje pojedinih zakona. Tako treba obezbediti i dodatne mandate da bi se u toj budućoj skupštini Srbije i Crne Gore naravno izglasalo ono što je potrebno DOS-u. Znači, ignorisanjem činjenica i neprimenjivanjem zakona, jednostavno je uređen odnos u Narodnoj skupštini Republike Srbije i na osnovu tog nakaradnog odnosa, na osnovu tog nezakonitog odnosa se žele raspodeliti i mandati. Za nas socijaliste stvar je vrlo prosta. Sa 37 mandata, koliko nam pripada na osnovu rezultata izbora, mi bi trebalo da imamo 14 poslanika. Sa 32, pošto nam je pet ukradeno, mi imamo 12. To treba da se zna. Znači, dva mandata se kradu. Na kraju još jedno pitanje - da li iko u ovoj skupštini zna, počev od predsednika Narodne skupštine, koji to nama objavi kao spiker, koliko mi imamo poslaničkih grupa - 9, 10, 11, 13, 15 i da li će sve poslaničke grupe koje su promovisane preko ove skupštinske govornice učestvovati u raspodeli mandata ili će se formirati jedna fiktivna poslanička grupa sa 127 mandata i ona služiti kao osnov, kao količnik za izračunavanje ostalih mandata? I to je krađa. Hvala.
Za reč se javio narodni poslanik Stevan Gudurić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Narodni socijalisti.
Gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, ako već hoće neke kolege sa ove govornice da promovišu grupu Narodni socijalisti, samo ću kazati da je na njihovu žalost ta grupa narodnih socijalista značajno veća od novoformirane Beogradske socijalističke partije. Razumeo sam da je tamo na jednu 50-godišnjicu bio nekakav kongres i da je to postala Beogradska socijalistička partija, a siguran sam da je ta grupa Narodni socijalisti značajno veća od te grupe. Što se tiče vlasti, da vam nešto objasnim, nemam nikakvu želju da budem uz vlast. U Beočinu smo mi vlast sve ove godine; za razliku od nekih junačina, kad neko kaže bu, mi se ne razbežimo, mi ostanemo da budemo vlast i dalje. To će u Beočinu tako biti i posle sledećih izbora. To što neki posle bu ne znaju gde su, to je njihov problem, što isto tako i još neke druge stvari ne znaju.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. U ime podnosilaca amandmana, reč ima narodna poslanica Bojana Aleksić.
Ovo je posledični amandman, rezultat je dve različite koncepcije. O tome smo već više puta govorili i juče i danas. Ko će biti podnosilac te liste kandidata za narodne poslanike? Po Predlogu zakona koji je podnela poslanička grupa DOS - Reforma Srbije, to će biti predsednik poslaničke grupe. Po našem mišljenju i po našem amandmanu, to treba da bude narodni poslanik koga ovlaste ostali narodni poslanici iz te političke stranke. Opet dolazimo do te terminologije koja je, ne samo po nama iz DSS-a, nego i po mnogim drugima, verovatno i po svim onim ljudima koji su zainteresovani za pitanje politike i političkih stranaka, potpuno nejasna. Kako na izborima učestvuju političke stranke i koalicije, jedino one mogu biti vlasnici mandata. Kako mogu mandati da se raspoređuju po poslaničkim grupama i kako mogu grupe da se pojavljuju kao subjekt političkog života kada ne učestvuju na izborima, već su samo tehnička tela oformljena da bi stranke i poslanici lakše funkcionisali tokom rada u Narodnoj skupštini. To je nešto što zaista nije jasno, pogotovo ako pogledamo praksu i ranije tokom prethodnih godina, a i sada, za vreme ovog našeg mandata, koliko se poslančkih grupa formiralo, na koji način se one formiraju i ko ulazi u te poslaničke grupe. Već godinu dana stvaraju se potpuno neverovatne poslaničke grupe, fantomske poslaničke grupe, pojavljuju se stranke koje uopšte nisu učestvovale na izborima. Ne znamo ni da li postoje, možda imaju jednog ili dva člana, pa im je neka druga stranka pozajmila članove da bi mogle da se registruju kod suda, kao što se 1990. godine radilo, kad je Socijalistička partija formirala jedno pedesetak onih fantomskih stranaka da bi imale vreme u predizbornim terminima za predstavljanje kandidata itd. Ta praksa se ponavlja i sada, samo što se sada to radi promocijom tih nekih fantomskih poslaničkih grupa. Šta će se desiti ako se podele mandati po, recimo, stanju u poslaničkim grupama u ovome trenutku, pa onda za pet dana dođe do prekomponovanja, formiraju se drugačije poslaničke grupe, na drugačiji način? Tako mi možemo svakih pet dana menjati sastav Skupštine Srbije i Crne Gore. Na taj način neće moći ni da se radi. To će biti potpuno neozbiljno i potpuna farsa. Narod to sigurno ne može i neće hteti ni da razume, ni da trpi.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DSS.
Ime zakona je Predlog zakona o izboru narodnih poslanika. Na izborima poslaničke grupe, kao što smo govorili, ne učestvuju. Učestvuju stranke i grupe građana. Kako mogu onda na nekim izborima koje vi raspisujete, koje ćete vi organizovati samo po vašoj volji, da učestvuju poslaničke grupe? To je zato da biste legalizovali krađu mandata. Jasno je ko dan da otimate mandate Novoj Srbiji, Stranci srpskog jedinstva, nama jedan mandat, a biće verovatno toga još ako nastavite ovako da radite. Raznim vrstamapritisaka formiraćete nove poslaničke grupe da posluže kao legalizacija zloupotreba učinjenih u ovom parlamentu. Poslanički klubovi su promenljiva kategorija - danas postoje, sutra ne postoje. Vidimo koliko je formirano poslaničkih grupa samo poslednjih mesec dana, koliko je prestalo da postoji. Vi uzimate jednu promenljivu kategoriju kao temelj i osnov za izbore za državnu zajednicu. To pokazuje da vaša namera nije da ozbiljno preslikate volju građana iz ovog parlamenta u Skupštinu državne zajednice, već naprotiv, da ta volja parlamenta bude preslikana po volji Zorana Đinđića i Mila Đukanovića, kako bi omogućila neograničenu vlast iste gospode, ako mogu tako da se nazovu. Šta će biti ako neka poslanička grupa prestane da postoji, kome će pripasti njeni mandati? Nikome. Ti mandati će ostati da lebde u vazduhu, verovatno u vašoj virtuelnoj Srbiji u kojoj vi živite daleko od realnosti, javnosti i građana koji su vas birali. Šta će se desiti ukoliko se formiraju nove poslaničke grupe? Da li će te poslaničke grupe imati pravo na neke mandate u Skupštini državne zajednice? Neće. Treba sada da dobijemo spisak poslaničkih grupa koje imamo u parlamentu, da vidimo da li će se spisak i sastav tih poslaničkih grupa promeniti prilikom ovih izbora. Verovatno hoće, verovatno ćete tu ići na razne izborne geometrije, geografije, sabiranja i oduzimanja. SPS-u ste uzeli dva mandata u Saveznoj skupštini, Novoj Srbiji ste uzeli dva mandata i onda će tim vašim računicama, naročito ovom promenom amandmanom Vlade, dodati još. U amandmanu Vlade se menja član 5. tako da ukoliko dva poslanička kluba imaju isti količnik, taj mandat se daje poslaničkom klubu koji već ima više poslanika u državnoj zajednici. To znači favorizovanje velikih i da ste vi već izračunali i videli da vama visi jedan mandat koji bi trebalo da dobije Nova Srbija kao drugi, pa ste onda sračunali i rekli - dobro, sada ćemo da predložimo amandman koji će da legalizuje da im ukrademo još jedan mandat; takav amandman ćemo mi da predložimo i to će tako da prođe, kako bismo omogućili da imamo 47 ili 48 mandata. A kako ste krenuli, doguraćete vi i do mnogo više poslanika, ukoliko se zloupotrebe nastave. Gospodo, to jednostavno ne znači ustavnost i zakonitost, ne znači pravdu, ne znači stvaranje državne zajednice na zdravim osnovama, već znači sve suprotno od ovoga. Zato naš amandman ima za cilj da omogući da bude apsolutno istinito i ravnopravno zastupljena volja građana Srbije u parlamentu državne zajednice. Kad već nema neposrednih izbora, ako imamo posredne izbore, ti posredni izbori moraju da budu posledica neposrednih izbora iz 2000. godine. Ne mogu da budu posledica krađe u srpskom parlamentu. To je valjda jasno ko dan. Samo onima koji to ne žele da čuju, neće da čuju ili pristaju na krađu u srpskom parlamentu, to nije jasno i sa tim se mire. DSS je svima onima koji misle da treba ispoštovati volju građana u ovom parlamentu dala priliku da usvoje amandmane i da ovaj zakon upriliče volji građana, upriliče Ustavu, zakonu, časti i poštenju. Ukoliko svega toga ne bude bilo u ovom parlamentu, dobićemo zakon kakav je on u predlogu, koji će biti slika ne volje građana Srbije, već volje malog broja samodržaca u Srbiji, koji žele da tu svoju volju ustoliče i na saveznom nivou i upropaste državnu zajednicu Srbije i Crne Gore.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. U ime podnosilaca amandmana, reč ima narodna poslanica Bojana Aleksić.
Ovde imamo dve stvari zbog kojih smo podneli amandman. Prvo, naš predlog amandmana je da se menja član 8. i da glasi: "Predlog kandidata za poslanike i njihove zamene podnosi se RIK-u najkasnije sedam dana od dana određenog za izbor poslanika". U članu 8. koji je predložila poslanička grupa Reforma Srbije nije precizirano kome se podnosi ovaj predlog. Kao što u prethodnom članu nije precizirano tačan vremenski rok, tako se ovde ne precizira kome se podnosi. Pretpostavljamo da se radi o RIK-u, ali to je bilo potrebno da se tačno navede. Ovako dolazimo u situaciju da se bez ikakvog razloga stvarasumnja i odnos nepoverenja, da razmišljamo zbog čega neke stvari tehničke prirode nisu eksplicitno navedene. Ako ih neko nije eksplicitno naveo i ako se trudio da napiše članove ovog zakona tako da budu nejasni, lošim jezikom koji može da se tumači na raznorazne načine, sa puno pravnih praznina, onda svako normalan može da zaključi samo jedno: iza toga stoji nekakva muvačina, nekakve i nečije loše namere. Znam da se to pominje u članu 10, ali to nije mesto na kome treba da se pominje. Treba da se pominje ovde, gde se govori o predlaganju kandidata. Druga stvar je takođe koncepcijske prirode. Rekla sam, kada sam govorila o zakonu u načelu, da smo mi u DSS-u našim predlogom zakona koji nije ušao u proceduru i našim amandmanima predvideli da poslanici Skupštine državne zajednice Srbija i Crna Gora treba da imaju zamene. Tih zamena treba da bude onoliko koliko se poslanika bira ili manje, a to je stvar svake političke stranke. U svakom slučaju treba da postoji lista zamena, jer iz raznoraznih razloga predviđenih zakonom može da prestane mandat poslaniku, pa svaki poslanik treba da ima zamenu. U krajnjoj liniji RIK, koja bi kasnije eventualnu zamenu poslanika vršila, mora da zna ko su zamene poslanicima koji su u Skupštinu državne zajednice ušli. Pogotovo što imamo malo komplikovaniju situaciju, jer potencijalne zamene mogu biti iz redova Narodne skupštine i Veća građana i Veća republika sadašnje Savezne skupštine. Zato je potrebno sačiniti i tu listu zamena i jednostavno je pridružiti, a ne znam u čemu je problem i zaista ne znam zbog čega ovaj amandman ne bi mogao da bude prihvaćen.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Srđan Sikimić, na sednici Zakonodavnog odbora, povukao je amandman na član 8. koji je podneo zajedno sa narodnim poslanikom Nadom Kolundžijom. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman u ime Nove Srbije na član 8. Tražili smo da se reči "poslaničke grupe" zamene rečima "političke stranke, političke koalicije i druge organizacije koje su zastupljene u Narodnoj skupštini Republike Srbije". To je pre svega u skladu sa Ustavnom poveljom i to je vrlo logično u odnosu na ono što nam se događa i što pokušavamo već drugi dan da dokažemo da jeste pravedno i da treba da se primeni u ovom zakonskom projektu. Insistiramo, što je jedino racionalno, da se ispoštuje do kraja izborna volja građana. Ona ne može da se ispita ni jednim drugim mehanizmom između izbora, samo izborima. Istina, ako već pominjemo izbornu volju građana u međuvremenu, posle 2000. godine, nama se događaju ponovljeni izbori, i lokalni, a i predsednički. Građani izlazeizmeđu 25 i 30%. Oni koji na tim izborima uslovno pobede sa tim procentom izlaznosti, imaju 3% podrške biračkog tela u stvari. Jasno je da je to politička realnost. Zato su potrebni prevremeni izbori ili je potrebno ispoštovati jasnu volju građana iskazanu na izborima 2000. godine.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na isti član 8. amandman je podneo i narodni poslanik Petar Jojić. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 8. i predložio da se reči "poslaničke grupe"zamene rečima "podnosioci izbornih lista". Prema članu 20. Povelje poslanici Skupštine Srbije i Crne Gore biraju se iz svake države članice u skladu sa evropskim demokratskim standardima na osnovu zakona država članica. Tokom prve dve godine po usvajanju Ustavne povelje poslanici se biraju posredno, srazmerno zastupljenosti u Narodnoj skupštini Republike Srbije i Skupštini Republike Crne Gore. Predloženi član 8. nije u saglasnosti, već je u suprotnosti sa odredbama člana 20. Ustavne povelje. Zakon o izboru narodnih poslanika ne predviđa ovu kategoriju poslaničkih grupa. On samo poznaje kategoriju izbornih lista koje su učestvovale na izborima za narodne poslanike prethodnih izbora. Prema tome, ni u kom slučaju ne mogu biti identifikovane, niti imaju aktivnu legitimaciju poslaničke grupe. Ovo je jedan neviđen i nezapažen način posrednih izbora. Posredni izbori su nekada postojali, ali je odavno napušten ovaj način izbora. Posredni izbori su nekada postojali u nekim zemljama, ali ne na ovakav način da se vrši izbor predstavnika u neka druga viša skupštinska tela. U tim zemljama, nekada su postojali izbori putem posrednih organa određenih za izbor narodnih predstavnika. Ta radna tela, što bi u ovom slučaju bila Republička izborna komisija, gase se u momentu kada se sprovedu izbori predstavnika za određene institucije u jednoj državi. Ovaj član nije ni u saglasnosti sa odredbama člana 42. Ustava Republike Srbije. Zobiđeni su građani, a naši građani su jedino aktivno legitimisani da biraju svoje predstavnike bez posrednika. U konkretnom slučaju to bi moglo da se dogodi, ali da to obavi RIK i da predloži narodne predstavnike u određene zakonodavne institucije, kao što je to slučaju Poveljom predviđenojzajednici Srbije i Crne Gore. Dame i gospodo, građani Republike Srbije nisu birali narodne poslanike da se njima trguje, jer narodni poslanik nije roba široke potrošnje. Narodni poslanik nije roba specijalne potrošnje, sa narodnim poslanicima nema trgovine, a ovde, kao što vidite i sami, imate određeni broj izbornih lista, a imate poslaničkih grupa na pretek. Juče sam rekao da će u skupštinu zajednice Srbije i Crne Gore biti birano 126 poslanika iz 26 političkih partija. Kako je nastala ova inflacija poslaničkih grupa - pa nastala je u toku ovog mandata, ali ne voljom građana. Poslaničke grupe su nastale na jedan neviđeni, neprihvatljiv i neustavni način. Mogu te poslaničke grupe da se formiraju, ali nemaju aktivnu legitimaciju da učestvuju u izboru predstavnika za skupštinu zajednice Srbije i Crne Gore. Ali nažalost, dame i gospodo narodni poslanici, i u jednoj i u drugoj članici postoji trgovina, s tim što se ta trgovina možda može identifikovati i porediti. U Crnoj Gori se vršila trgovina, koliko je verovati sredstvima javnog informisanja, ženama određenih zemalja i građankama; ali, kao što vidite, i mi nismo imuni na tu trgovinu, i u Srbiji imamo trgovinu narodnim poslanicima. Mislim da se ovo više ne može tolerisati i nije prihvatljivo. Prema tome, dame i gospodo narodni poslanici, SRS nije i neće biti za ovakav predlog i neće glasati, jer je to u suprotnosti sa zakonom. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, najpre insistirajući na rečima - poslaničke grupe, predlagač zakona ih je uvodio u skoro svaki član Predloga zakona, iako to više nije bilo potrebno. Iako se u članu 7. kaže da predlog podnosi predsednik poslaničke grupe, u članu 8. predlagač kaže da "poslaničke grupe mogu podneti predloge". Da je to neko stilizovao, rekao bi - predlog se podnosi u roku od toliko i toliko dana i član bi bio potpuno jasan. Nepotrebno je samo ovo insistiranje na rečima - poslaničke grupe, jer to samo bode uši nama koji mislimo da poslaničke grupe nisu legitimne da podnose ove predloge. Nešto drugo bih hteo da prigovorim, koristeći amandman na član 8. Predloga zakona, pa sada, koliko tu u sali ima tih poslanika, neka se osete prozvanim. Mi vodimo zaista veliku raspravu zbog sitnih duša. Ne vodimo mi ovde raspravu oko pravnog principa, pravnog sistema, ustavnosti, neustavnosti. Nema ovde argumentacije za jedan ili drugi predlog zakona, kao kvalitetniji ili manje kvalitetan. Ovde se usudila većina u Skupštini da zbog sitnih duša, zbog onih što nisko sede u poslaničkim klupama u ovoj sali, nakaradno izvrši izbor poslanika u skupštinu zajednice dveju država. Motivisani ste time da imate dovoljan broj poslanika tamo, da s Milom Đukanovićem napravite vlast i na nivou dve države i da nas ubedite da to činite da biste sačuvali bilo kakvu zajednicu između Srbije i Crne Gore. Nisam mogao da ponesem obilje materijala koji govori o tome da Zoran Đinđić i Milo Đukanović nikada to nisu želeli i nikada se za to neće zalagati, za zajedničku državu, za bilo kakav oblik zajedništva, i da je ovo samo jedan mali luft, preskok. Nije smela Crna Gora otvoreno da ide u separatizam, nije smela ni vlast u Srbiji da kaže - neka rade šta god hoće, kao što je govorila dok je bila opozicija. I sada evo, zbog nekoliko sitnih duša, mi vodimo raspravu dva ili tri dana, probijamo rokove iz Ustavne povelje, prekidamo važno vanredno zasedanje Skupštine Srbije. Pa, tim sitnim dušama da kažem ono što sam rekao i gospođi Čomić pre neki dan - život traje jedan tren, a ono što ste učinili, ostaje večito zapisano. Ostaje i na vašoj deci, i na vašim unucima, i neće vas se više niko sećati po tome da ste bili narodni poslanici, nego da ste bili prebezi, sitne duše, izdajnici, da ste služili za potkusurivanje među velikim poslaničkim strankama.
Da li ima još ovlašćenih učesnika u raspravi koji žele reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đođe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, a Odbor za pravosuđe i upravu ga nije prihvatio. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Bojana Aleksić, u ime grupe narodnih poslanika.
Ovo je samo nastavak prethodne priče i nastavak priče iz člana 8. itd. Pročitaću član 9. iz prostog razloga što je ovo sada načelna primedba, i zaista ne mogu da shvatim i ne mogu da verujem, kada se čitaju ovi članovi jedan po jedan, oni su prilično nepismeni i nejasni, da je moguće da ti pravnici, koji su pisali ovo, nisu mogli na bolji način da stilizuju, da napišu, da to na nešto liči? Pogledajte samo ovaj član 9. kako zvuči: "Predlog poslaničke grupe valjan je ako sadrži broj kandidata koji se biraju iz reda te poslaničke grupe". Koga, čega, je l' to nije moglo da se kaže (govorim sada o ljudima koji su ovo pisali) - predlog kandidata za poslanike u skupštini državne zajednice Srbije i Crne Gore valjan je ako sadrži toliko i toliko itd. Šta znači predlog, čega predlog; jer, ako izdvojite ovaj član, uopšte ne znate o čemu se radi, šta se tu predlaže i ko se predlaže. Znači, u svakom članu je potrebno ipak da se navede sve to, da bi to na nešto ličilo. Naš amandman, naravno, traži da se ne pominju poslaničke grupe, nego političke stranke, iz razloga koje više neću ponavljati, i da se preciziraju zamene, odnosno da se ponovo uvede kategorija tih zamena, jer se ne zna šta će se desiti ako poslaniku iz nekakve poslaničke grupe prestane mandat. Znate, ako je reč o političkoj stranci, onda je jasno da taj mandat nasleđuje kolega iz političke stranke koji je posle njega na listi, ali ovde nemamo političke stranke, nego predlagač priča o poslaničkim grupama. Poslaničke grupe su relativan pojam i promenljiv, jer su u njima danas jedni poslanici, sutra drugi, prekosutra ta grupa ne postoji itd. Znači, tražimo da na toj listi, pored kandidata za poslanike u skupštini državne zajednice Srbija i Crna Gora, eksplicitno budu navedene i njihove zamene, sa imenima i prezimenima i sa izjavama o prihvatanju kandidature.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč. Izvolite, reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DSS-a.
Naša namera je da se Predlogom zakona utvrdi da svaki kandidat za poslanika ima i svoju zamenu, kako bi se premostila jedna ovim zakonom neregulisana situacija koja može da se desi. Ukoliko prestane mandat nekom poslaniku, prestane da postoji i poslanička grupa čiji je on bio poslanik, kome će onda taj mandat pripasti; da li ta poslanička grupa ili stranka, koja učestvuje u radu te poslaničke grupe, ima mandat ili nema. Jednostavno, ovo je mogućnost da se zaštite postojeći mandati svih poslaničkih grupa i svih stranaka u budućem parlamentu državne zajednice. Znači, ukoliko se ostavi da mandat prestaje na način predviđen ovim zakonom i nekom od poslanika parestane mandat, nema utvrđene zamene. Može da se desi da ponovnom prekompozicijom poslaničkih grupa u ovom parlamentu dođemo u situaciju da jednostavno neke stranke koje su imale poslanike, utvrđene ovim zakonom na izborima koje ćemo imati za skupštinu državne zajednice, to posle više nemaju, zato što je opet neko uzeo poslanike od ovih i stavio ovamo, ili formirao neke druge poslaničke grupe. Na taj način mi pokušavamo ovim amndmanom da zaštitimo stranke, poslaničke grupe i poslanike, da ne bude nikakvih daljih trgovina mandatima u skupštini državne zajednice, već da stanje koje se uspostavi ovde bude tako utvrđeno i da samo ti koji su kandidovali jednog poslanika mogu njegovim mandatom da raspolažu, a ne da neko naknadno raspolaže tim mandatom ako dođe do ponovne prekompozicije u ovom parlamentu.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite, reč ima Čedomir Jovanović, narodni poslanik i predlagač zakona.
Gospođo Čomić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, uprkos nesporazumima koji su prisutni kod dela kritičara ovog predloga zakona mislim da je ovaj član jasan i jasno je zbog čega je nemoguće birati kandidata i njegovog zamenika istovremeno. Podsećam vas na primer iz 1994, kada je birana delegacija Republičkog parlamenta za Veće republika i kada je primenjen upravometod koji je počivao na ovakvoj vrsti argumentacije. Tada su, naime, poslaničke grupe, i uvek su u ovom parlamentu to radile poslaničke grupe, predlagale po dva kandidata, a onda je skupštinska većina manipulisala i birala ko je od predloženih kandidata njima prihvatljiviji; ili - čijim bi neizborom određenoj stranci bila naneta šteta. Pa se vrlo dobro sećam sudbine predsednika SPO-a, koji se nije našao u delegaciji iako je njegova stranka imala pravo na to, već se umesto njega našao drugi poslanik te partije, upravo zbog toga što je Skupština arbitrirala koji joj se poslanik više dopada. Na izborima može biti jedan kandidat. Definisane su okolnosti u kojima prestaje mandat; kada se može promeniti taj mandat i na kakav način; ko u tom poslu učestvuje. I, uvek su učestvovale poslaničke grupe, nikada stranke, kao predlagači i nosioci tog posla u parlamentu.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite, reč ima Tomislav Nikolić, narodni poslanik i zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Nije baš za pohvalu kada možete da izađete i da kažete da se sećate šta se dešavalo u Skupštini unazad 10 ili 12 godina, ali ja se sećam i zato bih zamolio one koji se ne sećaju da ne iznose neistine sa ove govornice. Zakon o izboru poslanika u Veće republika nije 1994. godine tražio da poslanička grupa predloži duplo više kandidata nego što se bira. Predlagali smo svi tačno onoliko koliko se bira, ali voljom većine uSkupštini Srbije, voljom SPS-a i Nove demokratije, umesto 20 poslanika, u delegaciju izabrano je 16. Nisu izabrana tri srpska radikala, a među njima i ja, i nije izabran Vojislav Koštunica kao kandidat Demokratske stranke Srbije. Izabran je Vuk Drašković, izabran je Zoran Đinđić, i otišli su u Veće republika, nisu se pobunili što je prekršen demokratski princip da onaj ko ima pravo na poslanike u Veću republika da mu poslanik bude izabran u Veće republika. To im nije smetalo. Skoro godinu i po dana su prisustvovali sednicama Veća republika, a onda su socijalisti i Nova demokratija raspisali nove izbore za četiri dopunska poslanika u Veću republika. Delegacija Srbije je imala samo 16 poslanika u Veću republika skoro dve godine, a izabrali su trojicu poslanika, jednog iz Nove demokratije, i to je sva istina. Ako govorite o izbornom principu po kome je mogao dupli broj kandidata da se predloži, pa da bira većina koga će - to je bilo 1998, to je bilo kasnije, i taj zakon je oboren pred Ustavnim sudom Republike Srbije.
Nemate pravo na repliku narodni poslaniče Bojana Aleksić, jer ne postoji osnov. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, a Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić.
Namera nas srpskih radikala je da preko amandmana, koliko-toliko, korigujemo ovaj predlog zakona, a korekcija je s ciljem da izbor poslanika u parlament Srbije i Crne Gore bude približno raspoloženju naroda odnosno građana na izborima u decembru mesecu 2000. godine. Zato mi srpski radikali insistiramo da predlog za poslanike u Skupštinu Srbije i Crne Gore mogu da daju podnosioci izborne liste i to da predlože onoliko kandidata koliko se poslanika bira sa izborne liste, a to je suština amandmana 9. Ali, kada smo pogledali kako su se odbori opredelili kada su u pitanju amandmani opozicije, odnosno SRS, ništa nas onda ne iznenađuje što su samo tri amandmana usvojena od strane odbora, i to jedan amandman koji je predložila Vlada i dva amandmana koje je predložio sam predlagač ovog zakona, Čedomir Jovanović. Svi ostali amandmani ili nisu pravno mogući ili nisuprihvaćeni. Nama nije jasno zbog čega vi iz koalicije DOS insistirate da baš ovakvo pravilo izbora poslanika bude. Ako nam pričate priču o tome da je privremeni savez na dve godine sa Crnom Gorom ,nešto što je, kako vi to želite da prezentujete narodu, prolazno, prelazno, bezazleno, zašto se onda gospodo trudite svom silom da u sklopu poslaničke grupe, koja će biti izabrana u parlamentu Republike Srbije, imate većinu, da od 91 poslanika koji se bira iz ove skupštine upravo DOS-u, kako se sad zovete - Reforma, juče ste se zvali - Reforme, a bog te pita kako se danas zovete, pripadne baš 46 ili 47. Pa, čega i koga se to vi bojite? Bojite se ovih Koštuničinih? Zašto se bojite? Pa, i oni su pod pritiskom Solane prihvatili Povelju i usvojili Zakon o sprovođenju te povelje. Vi ste u suštini isto. Vipotvrđujete onaj osnovni zakon hemije da se isto u istom rastvara. Šta hoćete - da iskoristite i ovo kao priliku da se vi navodno sukobljavanjem delite na vlast i opoziciju. Nemojte gospodo da se bojite bilo čega. Možda će ovi da se pobune i kada budu izabrani, ali kada dođe Solana svi ćete biti jedinstveni. Jednom ste pokleknuli, jednom ste sagnuli leđa, sad gledajte kako kičmu da spasete. Od Solane nećete moći da je spasete. Zašto vam je ovo bitno? Zato što imate informaciju, a Labus je uveliko počeo da priča šta je suština razgovora sa Solanom, ima nešto što je i te kako značajno na saveznom nivou da se usvoji, kako bi što pre ekonomski, politički i na sve moguće načine rasturili tu zajednicu, kako bi izvršili pripreme. U dogovoru sa Milom Đukanovićem to radite. Tu ne stoji po strani ni opozicija u Crnoj Gori. Zašto onda želite, primenjujući tu silu, da Srbiji date do znanja eto kako ste vi pošteni, kako ste korektni, kako ste za pravdu, za ravnopravnu zastupljenost svih političkih opcija u ovom parlamentu, a u suštini bavite se istim mućkama. Kada se već pozivate i prisećate nekog prošlog vremena, gospodo, sedeli ste vi iz Demokratske stranke ovde kada vas je Milorad Vučelić sa ove govornice hvalio na sva usta kako ste vi kooperativna opozicija, kako je sa vama milina raditi, a iste metode primenjujete kao i oni što su vas hvalili.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Zeldžo Hurić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zeldžo Hurić.
Dame i gospodo narodni poslanici, obzirom na situaciju koju danas imamo u Srbiji i obzirom na ovaj parlament, na Vladu Srbije na čelu sa gospodinom Zoranom Đinđićem i uopšte na Srbiju, možda ovaj amandman i nema mesta, jer sam više nego siguran da će poslaničke grupe koje u svom sastavu imaju i predstavnike manjinskih naroda voditi računa o ovome što sam tražio ovim amandmanom. Kao legalista, volim da sve ono što se dešava bude i zapisano, dakle ozvaničeno, pa sam stoga i predložio ovaj amandman.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, a Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Petar Cvetković.
Dame i gospodo, malopre smo čuli ono što svi znamo, što znaju i građani Srbije, a to smo čuli od predlagača ovog nakaradnog zakona. Jeste, dobro znaju građani Srbije, pozivanje na izbore iz prethodnih godina i prethodnih saziva Skupštine upravo dokazuje nameru predlagača, odnosno nameru krnjeg DOS-a, na čelu sa Zoranom Đinđićem, da vladaju protiv narodne volje, da vladaju nelegalno i nelegitimno. Upravo je dokaz i ovaj zakon i ono što je kao primer naveo malopre gospodin Jovanović, da žele na isti način kao oni prethodni, kao Slobodan Milošević u prethodnih 10 godina, da diktatorski način vladanja prevedu i u sadašnje vreme. To je uspevalo proteklih godinu i po, ali neće još dugo. Uspelo je i na taj način što su mnoge od poslanika kupili; što su izigrali narodnu volju iskazanu na poslednjim izborima, gde su se građani izjašnjavali o tome kakvu i koju vlast žele. Krnji DOS, odnosno ovde skupštinska većina sa 10% podrške građana, a neki kažu da sam u tome optimista, da oni nemaju ni 10%, ali ću velikodušno priznati 10% glasova, a žele 100% vlasti i to ne bilo kakve vlasti; žele apsolutnu diktatorsku vlast pojedinaca, na čelu sa Zoranom Đinđićem i krnjim DOS-om. U ovom amandmanu Demokratske stranke Srbije na član 10. upravo se nastoji, kao i u prethodnim amandmanima, da se ta nelegalna, protivzakonita skupština, u kojoj učestvuju i građani, a ne samo poslanici, i ovo nije uvreda za ostale građane, jer građani su oni koji nemaju mandate. Građani su ovi zabludeli, odnosno bili su u pravnoj i stvarnoj zabludi pa podneli ostavke, a zatim im objasnili da ne treba da povlače te ostavke; oni su praktično sada građani, jer je ova skupština, kao i nadležni odbor, konstatovala prestanak mandata. Preko tih ljudi se želi proklamiranje poslaničkih grupa u izborni proces za izbor poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore, dakle nelegalnih predstavnika. Preko njih se pokušalo da se ova manjinska vlast, da se ukradeni glasovi, ukradeni izbori, kupljeni mandati prenesu i na nivo zajednice Srbije i Crne Gore. Žele protivpravnu, nategnutu većinu i u Skupštini zajednice Srbije i Crne Gore. Šta će biti pitam vas, a pitam i predsednike nadležnih odbora, recimo gospodina Pajtića, predsednika Zakonodavnog odbora, kada Administrativni odbor odluči da neki navodni poslanici - tvrdim građani koji učestvuju u radu ove skupštine, po Zakonu o izboru narodnih poslanika - ostanu bez mandata i to može biti cela poslanička grupa. Ko će zameniti te ljude, od kojih su neki već izabrani u Skupštinu Srbije i Crne Gore. Ko će i na koji način? Juče sam rekao, a gospodin Jovanović je pokušao da me u tome demantuje, da je 20. januara Demokratska stranka Srbije dala predlog zakona o izboru poslanika u Skupštinu Srbije i Crne Gore, te da je nakon 15, 16 dana od strane, a smatram da to nije delo samo gospodina Čedomira Jovanovića, mada je on potpisan kao isključivi predlagač zakona... (Predsedavajuća: Pet minuta, narodni poslaniče). Znači, u članu 10. je potrebno izostaviti reči "poslaničke grupe". Time ovaj član glasi: "Predlog se dostavlja Republičkoj izbornoj komisiji koja, u roku od 24 časa od časa prijema predloga, utvrđuje da li je predlog sačinjen i podnet u skladu sa odredbama ovog zakona".
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predlagač zakona.
Gospođo Čomić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Cvetkoviću, zamoliću vas da me pažljivo saslušate pošto to juče niste uradili, kako bismo poštedeli Parlament i sve one koji nas nekim slučajem prate budućih tirada. Dakle, ili tretirajte zakon kao jednu celinu ili izađite i recite da nije bitan predlog dnevnog reda, da nije bitna tačka dnevnog reda, da je ovaj parlament mesto na kojem se u svakom trenutku i u svakoj prilici mora ispoljiti politička mržnja i demonstrirati nemoć, jer je politička mržnja zapravo izraz nemoći da se bilo šta konkretno uradi i promeni u ovom društvu. Izbore za 91 poslanika ne raspisuje ovaj parlament. Parlament uređuje zakonski osnov na osnovu koga će biti organizovana podela mandata, pošto se izbori raspišu. Izbore raspisuje predsednik SRJ gospodin Koštunica i izbore će, ukoliko za tim bude bilo potrebe, uvek raspisivati onaj koji je za to nadležan, a to je predsednik Saveta ministara. To je utvrđeno Ustavnom poveljom, to je utvrđeno Ustavnim zakonom. Zna se u kojim okolnostima se tako nešto čini. To nije nikakav pravni problem ni paradoks, to su činjenice. Ako činjenice ostavimo po strani, možemo da razgovoramo o svemu. Ako ne razgovaramo na način na koji vi želite da razgovaramo, mi onda možemo da kažemo da ste vi došli iz Leskovca, gde ste od 75 odbornika dobili sedam a DOS je dobio 15 i ako je to simbol propadanja, neka se tako nastavi, ali nije tačno da ova zemlja nema šansi da uspe i da je ono što pokušavamo da spasemo unapred propalo jer ne zavisi samo od onih koji dva dana pokušavaju tako nešto da učine u ovom parlamentu. Zavisi od te poslaničke većine koja će završiti taj posao, kao što je i mnoge druge završila, uprkos neočekivanim i nepotrebnim preprekama sa kojima se suočavamo. Amandman na član 10. je potpuno besmislen. Njime se ništa ne menja i on nema nikakvu drugu svrhu osim da bude samo još jedna od prilika da se sledi neki izgovor da bi se ponavljale priče, koje same po sebi nemaju nikakvu perspektivu. Hajmo da se dogovorimo jedni druge da poštedimo toga, da se posvetimo ovom zakonu jer su rokovi pred nama striktni. Do ponoći mi moramo da završimo to. Mislim da ni jedna ni druga strana u ovoj skupštini nije srećna zbog toga, ali je to naš posao i bar da kažemo da je svako uradio svoj posao - da je opozicija argumentovano nešto branila, da smo se tome mi sa drugim argumentima suprotstavljali, da se na kraju o tome glasalo i da je politička volja većine pobedila, jer je to suština demokratije. A sudovima da ostavimo da sude, javnosti da ostavimo da bira i da jednom ovaj parlament poštedimo takve vrste političkih pridika koje nikome ne donose korist.
Reč ima narodni poslanik Petar Cvetković, pravo na repliku.
Zašto se gospodin Jovanović toliko buni zbog ove replike? Gospodin Jovanović je promašio i temu, što nije čudno, jer nije pravni stručnjak, a promašio je i vreme i mesto. Nije vreme mitinga. Nije 1997. godina, podsetio bih gospodina Jovanovića, kada se zalagao da se zaštiti izborna volja građana, a sada gospodin Jovanović upravo krade tu izbornu volju građana i pokušava preko poslaničkih grupa tu izbornu volju građana da izmeni. Kada je u pitanju amandman na član 10, zašto se traži brisanje? Gospodine Jovanoviću, mogli ste i da pročitate obrazloženje amandmana. Mislim da sam bio dovoljno jasan - u članu 10. se traži brisanje reči "poslaničke grupe". Kao što sam rekao, u jednom ciklusu izbora, u postupku izbora ni po jednom zakonu, ni u jednoj državi do sada nije mogla poslanička grupa da bude inicijator ili bilo kakav učesnik. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe Socijalistička partija Srbije.
O amandmanu kolege narodnog poslanika neću trošiti mnogo reči, jer on nema svoj smisao, ali imam moralnu i partijsku obavezu da kažem nekoliko reči. Kolega Cvetkoviću, manite se predsednika Slobodana Miloševića. U vreme tog diktaroskog režima u Srbiji je održano 16 različitih vrsta izbora. Predsednik Milošević je tri puta neposredno izabran od građana Srbije. Bolje je da odgovorite ovoj skupštini i vama nešto što ste zaboravili, da je Odlukom Vlade Republike Srbije i vašeg predsednika, predsednik Milošević kidnapovan i odveden u Hag. Verovatno je vaš predsednik tada bio u pravnoj i činjeničnoj zabludi, kao što je DOS često u zabludi. Verovatno je bio u zabludi kada je potpisao Beogradski sporazum i ovu ustavnu povelju kojom je ukinuta Jugoslavija. Manite se Slobodana Miloševića.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospođo Čomić, poštovano predsedništvo, ne postoji ni jedna skupština koja sama sebe poštuje u elementarnom smislu, a koja ne počiva na poslaničkim klubovima. Ni jedan parlament ne može da funkcioniše bez poslaničkog kluba, pa ne može ni ovaj. Poslanički klubovi su nosioci političkog života i prirodno je da poslanički klub čini stranka ili koalicija, ukoliko proizilazi iz izborne liste. U parlamentu ne mogu da funkcionišu stranke kao takve i upravo zbog toga postoje poslanički klubovi. Poslanički klubovi imaju određena prava, koja su bitno drugačija od prava stranaka sa kojima možemo da računamo u nekim drugim situacijama, ali ne u parlamentarnom životu. Tako je bilo i do sada, tako će biti ubuduće, bez obzira ko je vlasta ko je opozicija. Svi posredni izbori bili su organizovani u ovoj državi tako što su poslanički klubovi radili taj posao, jer je nemoguće da se stranka pojavi kao akter u tom poslu, pošto stranka ne funkcioniše kao organizacija u parlamentarnom životu unutar same skupštine, nego poslanička grupa u njeno ime ili u ime koalicije. To je aksiom. Kao što je meni potpuno jasno da vi ne želite da priznate zbog toga što trpite konkretnu političku štetu, vi morate razumeti da je isto tako nama savršeno jasno da se politički interesi ne mogu ignorisati i zaobilaziti. Naše društvo nema sistem vrednosti. U tom neuređenom društvu razvili su se najrazličitiji interesi. Te interese artikulišu stranke. Ti interesi danas dopuštaju predstavnicima stranaka da za skupštinskom govornicom kažu da je neka stranka nepostojeća, fantomska, da je izmišljena, a da sa istom tom strankom pave koaliciju 300 km južnije i da sa tom strankom formiraju vlast. To su činili SPS, SNS, DSS - nemojmo da bacamo tu vrstu prašine jedni drugima u oči, nego da kažemo da parlamentarna većina donosi zakone, a o ustavnosti tih zakona brine Skupština, Zakonodavni odbor, Ustavni sud. To je matrica političkog života i sve osim toga je neistina.
Ko se dalje javlja za reč? Vi tražite reč kao zamenik predsednika poslaničke grupe Demokratska stranka Srbije? Reč ima narodni poslanik Srđan Petrović.
Gospodin Čedomir Jovanović je rekao vrlo tačne konstatacije u prethodnom izlaganju - da poslanički klubovi imaju legitimitet ukoliko proizilaze iz izborne list; drugo, veoma tačno, da je Demokratska stranka Srbije napravila koaliciju sa Socijalističkom narodnom strankom i drugim strankama u Leskovcu. Ta koalicija je napravljena, koliko znamo, posle izbora. Na tim izborima je i učstvovala Socijalistička narodna stranka. Zato ta koalicija i postoji. U Leskovcu Socijalistička narodna stranka nije fatomska nego je realna, a u ovom parlamentu - zaključite sami?
Reč ima narodni poslanik Branislav Ivković, predsednik poslaničke grupe Narodni socijalisti.
Što kaže Stevan Gudurić - junačine, bu! Draga moja gospodo, tačno je, poslaničke grupe proističu od poslanika koji su bili na izbornim listama. Nisu valjda ljudi, glasajući 23. decembra 2000. godine za socijaliste, mislili na Bakija Anđelkovića i na Žarka Obradovića, nego su u južnom Banatu mislili na Zorana Nikolića, u Sremu su mislili na Stevana Ž. Gudurića i Vladu Garčevića, u Mačvi na Dragana Tomića, u Srbiji na Baneta Ivkovića. Mi smo legalno izabrani ovde u ovoj skupštini. To što ste vi iz Demokratske stranke Srbije dali Ustavnom sudu Srbije prigovor o ustavnosti člana 88. - hvala vam, mi smo to iskoristili da budemo ovde u Skupštini i da imamo svoju poslaničku grupu. Još nešto, Vrhovni sud Srbije još razmatra ko ima legalitet u Socijalističkoj partiji Srbije. Vrhovni sud neće zaboraviti da je gospodin Veljko Odalović, kao lažni član Statutarne komisije, jer nikada nije izabran na prethodnom kongresu, potpisivao dokumenta. Međutim, situacija ide dalje. Slobodan Milošević, koji je izabran na ovom kongresu samoreprodukcije, zakazao je novi kongres. Ne želim da otvaram tu priču oko socijalista. Socijalistička narodna stranka je legalna stranka u Skupštini Republike Srbije, a o tome kako je narod prihvata videli smo i u Leskovcu, Despotovcu i 23. februara gospodin Milan Ćuruvija će pobediti u Alibunaru.
Podsećam Narodnu skupštinu da smo u toku rasprave u pojedinostima na član 10. gde su amandman podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Molim narodne poslanike da zauzmu svoja mesta. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? Pravo na repliku, narodni poslanik Žarko Obradović. Molim Skupštinu da sasluša govornika koji je dobio reč kao repliku. Osnov za repliku je pominjanje u izlaganju prethodnog govornika. Molim da se svi podsetimo da smo dužni da uvažavamo ovaj dom i da se jedni prema drugima odnosimo sa poštovanjem. [[Žagor u sali.]] U mom pokušaju da primenim Poslovnik i obezbedim red u sali nemam saradnju nijedne od toliko pominjanih poslaničkih grupa u ovoj sali, te vas molim da saslušamo govornika.
Poštovane kolege narodni poslanici, javio sam se za repliku zato što sam i lično pomenut i želeo bih da kažem tri stvari. Znam da ovo vas uveseljava, jer skupštinska većina jeste stvorila ovu situaciju. Da je poštovan zakon, ovoga ne bi bilo. Što se tiče poslaničke grupe SPS, ona broji 37 članova i tu nema zbora. Što se tiče naše izborne liste, ako vi ne znate, da znate, naša izborna lista je bila na izborima 2000. godine napravljena po azbučnom redu, od A do Š. Koliko ko od tih 250 ljudi vredi, to nije realno utvrditi, ali sigurno znamo da je gospodin Ivković bio nekoliko godina predsednik Opštinskog odobra na Vračaru, gde godinama nismo imali nijednog odbornika, a toliko je popularan. Što se tiče te priče oko Ustavnog suda, baš bih voleo da vidim taj ustavni sud ili tog sudiju koji će prenebreći činjenicu da je 27 odluka za taj lažni konkres falsifikovano od strane lica koja su podnela zahtev za to. Ovde stoji sijaset dokaza kako je to kvalitetno urađeno. To su priče za malu decu, suština je da se SPS-u ovde krade pet mandata. Nažalost, ti mandati treba da se odrade i nama je to jasno; jasno je i drugima.
Pre nastavka rasprave, na osnovu člana 104. stav 2. Poslovnika, izričem meru udaljenja sa sednice narodnom poslaniku Ljubomiru Muciću. Ova mera može se izreći narodnom poslaniku bez prethodno izrečenih mera u slučaju fizičkog napada, odnosno drugog sličnog postupka kojim se ugrožava fizički ili moralni integritet učesnika sednice u zgradi Narodne skupštine. Narodni poslanik Ljubomir Mucić je, u trenutku dok sam kao predsedavajuća pokušala da uvedem red u održavanje sednice Narodne skupštine, postupao potpuno suprotno odredbi ovog člana Poslovnika Narodne skupštine. Molim narodnog poslanika da primenom Poslovnika napusti salu. Pre nego što odlučim da dam pauzu, dugujem obaveštenje narodnim poslanicima. Trenutno smo u raspravi o amandmanu na član 10. To je 35. amandman po redu, od ukupno 73 podnetih na ovaj predlog zakona. Molim vas da u sali budemo tačno u 15,00 časova da bismo mogli da završimo rad sednice prema rokovima na koje nas obavezuje Ustavna povelja. Određujem pauzu do 15,00 časova. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice u popodnevnom delu. Molim vas da zbog utvrđivanja kvoruma ubacite svoje identifikacine kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum za rad i možemo nastaviti raspravu u pojedinostima. Po članu 84. stav 2, obaveštavam Narodnu skupštinu da će biti potrebno da se izjašnjavamo o nastavku rada do okončanja rasprave u pojedinostima. Trenutno ovaj predlog ne može biti stavljen na glasanje, pošto je broj poslanika u sali potreban za glasanje 126. Razlozi za produženje rada danas su rokovi koji nas obavezuju, a u Ustavnoj povelji su i u pratećem zakonu koji je ova skupština usvojila. Malo slobodnijim tumačenjem Poslovnika to glasanje neće biti sada, na početku popodnevnog dela, kao i određivanje dana za glasanje, nego u trenutku kada se Skupština izjasni da je saglasna da radi do okončanja ove tačke dnevnog reda. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Da li ćete koristiti oba vremena koja imate na raspolaganju i kao zamenik predsednika grupe?
Dame i gospodo narodni poslanici, to što nas predsedavajući opominje na rokove, nama ne bi smelo ništa da znači, Narodnoj skupštini Republike Srbije niko ne može da postavlja rokove. A da ima demokratije ne bi ni smelo da mu padne napamet da to izgovori sa govornice. O rokovima brine onaj ko predlaže zakon, kome je u interesu da poštuje zadate rokove. A, da vam je stalo do rokova, vi biste Ustavnu povelju doneli do juna, kako je i bio rok za donošenje Ustavne povelje. Ako taj osnovni akt nije donet u roku, otkud vam pravo da nas terate da niže akte donosimo u rokovima koje ste propisivali, kada sam ustav nije donet u tom roku. Danas smo se svega ovde naslušali, a i videli bogami, pa može i takva jedna opomena narodnim poslanicima da slučajno ne zakasnimo noćas posle 12,00 sati, da slučajno ne prođe rok za usvajanje ovog zakona. Šta će da se desi, a koja je sankcija? Zamolio bih vas, mislio sam da ne koristim oba vremena, ali sve više sam ubeđen da vama godi kada izađem za ovu govornicu. Pošto nema sankcije za usvajanje ovog zakona, može da bude usvojen i sutra i u ponedeljak, uopšte nije bitno. Danas smo ovde čuli čak i prekor predlagača zakona onima koji pišu amandmane. Rekao je, ovde se, kaže, usuđuju da pišu besmislene amandmane koje niko neće da prihvati. E pa, gospodine Jovanoviću, kada predlažete zakon očekujte da neko piše amandmane. Očekujte da piše svakakve amandmane. To se odnosilo na amandman jedne druge poslaničke grupe, a mogao bi to gospodin Jovanović sada da kaže za naš svaki amandman. Zato što smo mi amandmanima sproveli svoju ideju izbornog zakona. Kada prvi amandman nije prošao, zaista bi neko mogao da kaže da je besmisleno dalje insistirati na amandmanima. Ne postoji besmislen amandman. Imam mnogo prava da kažem da je ovo besmislen predlog zakona, nedemokratski, neustavan, ruši volju birača iskazanu na izborima. Eto, nisam rekao da je besmislen. Vi se usuđujete da tako kritikujete one koji bi da rade u Skupštini zato što u Skupštini rade. Odgovarala bi vam skupština u kojoj bi poslanici opozicije, kao i poslanici većine sedeli i čekali kada će da odu kući. Amandman na član 10. pokušava da ispravi nešto što je u članu 10. nejasno, da ga definiše, da ga odredi. Istina, na naš način. Bilo je vremena da shvatite da taj član 10. ne valja, pa da ga prilagodite svom načinu izbora poslanika zato što u članu 10. Predloga zakona vi kažete da se predlog poslaničke grupe dostavlja RIK-u. Hajde malo da razmišljamo kao zreli ljudi. Može li predlog da se dostavi? Može li predlog da izvrši tu radnju i da se sam dostavi nekome? Pošto ne može sam predlog da se dostavi, trebalo je ovde napisati ko dostavlja predlog. Predlog se dostavlja, pesma se peva, roman se čita. A ko peva, a ko čita? Predlog se podnosi. Ima li išta besmislenije od ove rečenice, predlog se podnosi. Predlog neko podnosi, a ne - predlog se podnosi. Zato smo mi napisali - podnosilac izborne liste. Vi ste mogli da kažete - predsednik Skupštine; ko - Administrativni odbor, ko će da sakupi sve predloge i da ih dostavi RIK-u? Hoće li sve zajedno da ih podnese ili će da podnosi kako hoće, jer posle mi imamo i neke rokove. Vi ste sada u zakonu predvideli da poslanička grupa, koja ima pravo na poslanike, ako u roku ne podnese predlog, gubi pravo na poslanike. Ustavna povelja traži srazmernu zastupljenost. Doći ćemo i do tog amandmana. Ustavna povelja vam ne daje za pravo da poslaničkoj grupi koja nije podnela predlog poslanika oduzimate mandate, jer onda gubite srazmernu zastupljenost. Ako poslanička grupa SPS-a ne podnese predlog, podeliće njene mandate ostali koji su podneli predloge. Da li je to srazmerna zastupljenost - nije. Nije poštovana Ustavna povelja, nema tih poslanika sve dok ta poslanička grupa ne podnese predlog, ili dok ne izađe iz Skupštine Srbije, ili na bilo koji drugi način izgubi pravo da ima svoje poslanike u skupštini države. To pravo joj garantuje Ustavna povelja, ona će da ga koristi ili neće, a ne da to njeno pravo koriste drugi koji to jedva čekaju. Eto, pokušavam da vam kažem šta je smisleno, šta je besmisleno, pokušavam da vas uputim u ovaj težak posao, ozbiljan i odgovoran. Koliko ste u stanju da prihvatite informacije, toliko ćete i da shvatite.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, a Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 11. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Zlatan Jovanović i zajedno narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, a Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo već drugi dan govorimo ovde o Predlogu zakona o izboru poslanika za skupštinu zajednice Srbija i Crna Gora, koji je podnela poslanička grupa DOS. Ovde su dve stvari jasne: jasna je intencija predlagača, želja da u buduću skupštinu zajednice Srbija i Crna Gora prenese faktičko stanje iz ove skupštine, znači da legalizuje ovo nezakonito, protivustavno stanje u Skupštini Srbije; drugo je želja opozicije, a pre svega SRS, da se ispoštuje volja građana Srbije, koja je iskazana na izborima 2000. godine i da se u skupštinu zajednice Srbija i Crna Gora prenese faktičko stanje neposredno posle tih izbora, po konstituisanju ove skupštine. Naime, ovde je već odavno postalo jasno i poslanicima u Skupštini Srbije, a i građanima Srbije, da je koalicija DOS, koja je na izborima 2000. godine osvojila dvotrećinsku većinu u ovoj skupštini, odavno već prošlost u Srbiji, da se odavno raspala i da jedna grupa iz te koalicije, jedna grupacija stranaka pokušava na sve moguće načine da održi prevlast u Skupštini, a samim tim i da zadrži vlast u Srbiji. Primenjuju se neka iskustva viđena u prethodnom periodu, koja ni tada nisu bila legalna, ni zakonita. Sada ih primenjuju ti što se zaklinju da su legalisti, da su demokrate. Kradu se poslanički mandati od onih koji su legalno izašli na izbore i osvojili ih, kojima je narod poverio poslaničke mandate. Oduzimaju se na protivustavan način pojedinim listama, da bi se vlast održala na bilo koji način. Za ove dve godine videli smo u više navrata kako se obezbeđuje poslanička većina, kako se obezbeđuju potrebni glasovi da bi se izglasale pojedine odluke i pojedini zakoni ovde. Videli smo, ovde u Srbiji prvi put, kako se glasa iz Soluna, znači daljinskim putem, kako se glasa u tuđe ime, tuđim poslaničkim karticama, da izvršna vlast ujedno predstavlja i zakonodavnu, da ona istovremeno i glasa. Najsvežiji je primer sa prve vanredne sednice, kada je ministar Rodoljub Šabić glasao za Ustavnu povelju; iako je ministar u Vladi Srbije, on je istovremeno i poslanik u ovoj skupštini, on istovremeno i glasa za odluke ove skupštine. Ovo su sve razlozi zbog kojih SRS želi da amandmanima izmeni ovaj ponuđeni tekst, da bi on došao u okvire zakona i Ustava. I ovaj amandman koji sam podneo na član 11. je u duhu prethodnih amandmana, u želji da se ovde izaberu poslanici iz poslaničkih grupa koje su legalne i legitimne. Legalne su grupe verifikovane neposredno po konstituisanju ove skupštine, proizašle sa izbornih lista koje su učestvovale na izborima u decembru 2000. godine. Jedino to stanje je legitimno, može biti pravedno i prihvatljivo za ovu Narodnu skupštinu. Sve drugo je protivustavno, protivzakonito i ne može biti prihvaćeno. U članu 11. koji je dat u ovom predlogu stoji: "Kad predlog poslaničke grupe nije sačinjen, odnosno podnet u skladu sa odredbama ovog zakona, RIK će najkasnije u roku od 24 časa od časa utvrđivanja nedostataka, pozvati podnosioca predloga da te nedostatke otkloni u roku od 48 sati". Nije ovo sporno što se tiče rokova, ovde su sporne reči -poslaničke grupe, jer mi ne možemo prihvatiti faktičko stanje, ne mogu poslaničke grupe koje na volšeban način trenutno egzistiraju u ovoj skupštini da podnose predloge, već samo grupe proistekle iz izbornih rezultata decembra 2000. godine, znači sa poslednjih parlamentarnih izbora. Kratko bih se osvrnuo na jučerašnje izlaganje gospodina Čedomira Jovanovića, koji je u ime predlagača objasnio ovaj predlog. On je rekao da ne možemo i nećemo graditi budućnost na prošlosti, već na sadašnjosti i realnosti. Gospodine Jovanoviću, sadašnjost, odnosno naša politička realnost je daleko drugačija i od onoga što mi prihvatamo inače, a to su rezultati izbora 2000. godine. Ako imate hrabrosti, da biste saznali kakva je realnost, politička sadašnjost u Srbiji, raspišite vanredne parlamentarne izbore, pa ćete saznati šta narod misli i o vama, o aktuelnom režimu, i kakav će biti sastav skupštine ove zajednice, koju pravite takođe na protivustavan način.
Da li u ime grupe poslanika, podnosilaca amandmana, neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Petar Cvetković.
Dame i gospodo, prethodno želim da dam odgovor gospodinu Jovanoviću, jer mi nije data replika, kada je sa ove govornice, u prepodnevnom zasedanju, gospodin Jovanović održao mali miting. Gospodine Jovanoviću, uzalud plač, uzalud jake reči, uzalud ljutnje, uzalud pretnje. U Leskovcu su građani odlučili i DOS skinuli sa lokalne vlasti, a tako će biti nakon republičkih izbora, prevremenih, koji će se desiti u Srbiji. Tada će u celoj Srbiji DSS biti van vlasti i onda ćete ponovo moći da mitinge radi zaštite izborne volje držite tamo gde im je mesto, a to je na ulicama, kao 1997. godine,kao što sam rekao, a ne u ovoj skupštini. Poslaničke grupe nisu, a upravo je ovaj amandman na član 11. u tom smislu, učesnici izbornog procesa i vi to dobro znate. Ovde je druga situacija. Ovde nije stvar u tome, u krajnjoj liniji trebalo bi i da je nebitno ko će biti podnosilac predloga. Ali na ovaj način, preko poslaničkih grupa, preko fantomskih, fiktivnih, nepostojećih, preko oduzetih, preko ukradenih mandata, kupljenih poslanika, želi se vršiti vlast u Srbiji. Ta slast će vam vrlo kratko trajati. Niste svesni toga da će građani veoma brzo i adekvatno kazniti vaš rad i vaše ponašanje, nesposobnost, kako lokalnih vlasti, a izgubili ste na svim lokalnim izborima, svuda, tako i nesposobnost republičke vlasti. Amandmanom na član 11. stav 1. Predloga zakona predlažemo da se reči "poslaničke grupe" brišu. Ovaj amandman je u skladu sa prethodnim amandmanima DSS-a, prema kojima poslanička grupa ne može biti predlagač kandidata za poslanike u Skupštinu državne zajednice Srbije i Crne Gore. Poslanička grupa - nije, niti učestvuje na izborima, ona je jedan tehnički, organizacioni deo, da tako kažem, koji pomaže u radu skupštine. To je tačno. Na izbore idu političke stranke i građani glasaju ... političke stranke prema njihovim zaslugama, ili koalicije. Političke stranke su upravo i dale poslanike u ovaj parlament, prema zakonu koji još uvek važi, iako je osporen od strane Ustavnog suda, ali, gospodo, zaboravljate nešto - Ustavni sud nije doneo privremenu naredbu da se ne primenjuje odredba Zakona o izboru narodnih poslanika. Odredbe Zakona o izboru narodnih poslanika, bez obzira od koga i kada su donete, obavezne su da se poštuju, jer je to taj zakon koji imamo. Ako vam nije valjao taj zakon mogli ste, imali ste mogućnosti, da predložite novi zakon, a vi to niste učinili. Zakon koji je važeći mora da se poštuje, sve dok Ustavni sud ne kaže da su pojedine dredbe ništave, odnosno protivustavne, ili dok se novim zakonom ne promeni nešto ili stave van snage. Pozivanje na Ustavni sud ovde je zamena teza, jer, kao što rekoh, Ustavni sud nije dao tj. doneo nikakvu privremenu meru - naredbu da se te odredbe, čija se ustavnost ispituje, ne poštuju, odnosno da se ne primenjuju. Gospodo, vama neće pomoći to što i ovom prilikom praktično ovim lošim, izuzetno lošim, rekao bih početničkim predlogom zakona pokušavate da legalizujete krađu narodne volje ili postizbornu krađu. Ni ova skupština, a s obzirom na ovakav zakon, ni Skupština zajednice Srbije i Crne Gore neće imati u potpunosti legalnost i legitimitet.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, povreda Poslovnika.
Poštovane kolege narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SPS-a reklamiram povredu članova 102. i 104. Poslovnika zbog događaja koji se desio pre pauze. Mislim da je predsednik Narodne skupštine, a u ovom slučaju predsedavajuća, gospođa Čomić, pogrešno primenila odredbe Poslovnika. Tačno - prestrogo je izrekla meru našem narodnom poslaniku, kolegi Ljubi Muciću. Bilo je još kolega poslanika u ovoj Narodnoj skupštini koji su bili neposredno blizu njega, pa su mogli da procene da li se uopšte nešto desilo i šta se desilo. Jedan od njih je i kolega, predsednik Administrativnog odbora, a ionako će mera biti predmet razmatranja Administrativnog odbora, pa mislim da nije dobro za Narodnu skupštinu da se takve mere izriču na taj način. Po mom mišljenju - olako. Mislim da je u pitanju bila jedna klasična provokacija i da je kolega Mucić izazvan, a da nije učinio ništa za šta bi bila mera udaljenja, pošto se vrlo precizno navodi šta je mera udaljenja. Mislim da se na ovaj način sprovodi jedan nekorektan, diskriminatorski odnos prema nama. Podsećam da je naš kolega Rajko Baralić udaren pa su, radi mira u kući, obojica narodnih poslanika udaljena. Mislim da ovo nije dobro, jer se na ovaj način, nažalost, ali i smanjuje broj poslanika koji treba da daju konačan sud o ovom zakonu prilikom glasanja. [[Žagor.]] Jeste, to je činjenica, a pogotovo što se ovim zakonom ponovo nama socijalistima oduzimaju dva mandata. Mislim da je predsednik Narodne skupštine, u ovom slučaju gospođa Čomić kao predsedavajući, pogrešno primenila odredbe Poslovnika. Hvala.
Po Poslovniku sam dužna objašnjenje za izrečenu povredu. Podsećam narodnog poslanika da po Poslovniku Narodne skupštine odluke koje predstavljaju diskreciona ovlašćenja predsedavajućeg ne mogu se smatrati povredom Poslovnika Narodne skupštine, što jasno piše. Vi možete da zatražite i sednicu Administrativnog odbora. Mogu da izrazim svoje žaljenje što se incident koji se dogodio u Skupštini uopšte dogodio. Ali, sa mesta predsedavajućeg i pokušavajući da primenim Poslovnik bila sam očigledan svedok postupka narodnog poslanika, koji je iziskivao primenu člana 104. stav 2. Da li želite sednicu Administrativnog odbora, bez obzira što diskreciona ovlašćenja nisu povreda Poslovnika.
Molim vas, dobro je da se Administrativni odbor sastane i da o ovome donese konačan sud. Mi to tražimo, kao što ćemo tražiti od Administrativnog odbora da pomenute poslanike, fantomske poslaničke grupe, udalji od nas, zato što nas ti fantomski poslanici... jer Administrativni odbor ima pravo da odredi mesto sedenja poslanika u ovoj sali, jer nas oni sve vreme provociraju i to jeste uzrok što je došlo do ovoga. Na kraju krajeva, neka DOS odredi mesto koje im pripada. Ako im je već dao mandate, neka im kaže gde da sede. Hvala.
Konstatujem da se i narodni poslanik Žarko Obradović slaže da je incidenta bilo. Po Poslovniku nemam drugu meru osim ove koja je izrečena. Izvolite, reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, po Poslovniku.
Da bismo rešili ovu situaciju i za buduća vremena, po Poslovniku, predlažem da Narodna skupština glasanjem ili potvrdi ovo što je učinila gospođa Čomić, ili ustanovi da je ona primenila meru koja ovog časa nije bila potrebna. Znate, radi se o tome da je previše vlasti dato u ruke predsedniku Narodne skupštine onog časa kada ste menjali Poslovnik i kada ste odlučili da predsednik Narodne skupštine može da izbaci narodnog poslanika sa sednice Narodne skupštine. Pošto sada imamo kvorum za odlučivanje, pošto Narodna skupština ima pravo da odlučuje o svemu, a posebno o primeni Poslovnika i da ga tumači autentično, evo prilike da glasamo o meri koju je izrekla gospođa Čomić. Ako je većina za meru, primenjuje do kraja, a ako većina nije za meru, da se narodni poslanik vrati u salu. Nema tu šta da se očekuje od Administrativnog odbora. Da on hoće da zaseda i da radi, oni bi sedeli na galeriji kao gosti, uopšte ne bi bili u sali i onda do sukoba ne bi ni dolazilo. Predlažem po Poslovniku da se Narodna skupština glasanjem izjasni da li je gospođa Čomić, imala je pravo po Poslovniku, ali da li je trebalo da isključi narodnog poslanika sa sednice.
Narodni poslanik bi morao da bolje zna Poslovnik Narodne skupštine i da zna da nema osnov po Poslovniku za ovakav predlog. Citiraću vam član 96. stav 2: "Povredom Poslovnika ne smatraju se odluke Narodne skupštine i predsednika Narodne skupštine koje se donose na osnovu diskrecionih ovlašćenja predviđenih ovim poslovnikom". Svako glasanje značilo bi kršenje Poslovnika. Dok predsedavam, svesno neću kršiti Poslovnik. Da li se još neko javlja za reč o amandmanu na član 11? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Zakonodavni odbor je odbio ovaj amandman. Odbor za pravosuđe nije prihvatio ovaj amandman. Da li se neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Đura Lazić.
Poštovano predsedništvo, uvažene kolege narodni poslanici, gospodine ministre, poslanička grupa SPS predložila je amandman da se član 12. menja i glasi: "Kad poslanička grupa ne predloži kandidate za poslanike, povećava se broj poslanika koji se biraju iz reda poslanika izabranih sa izbornih lista političkih partija i njihovih koalicija koje su učestvovale na parlamentarnim izborima održanim 2000. godine. Republička izborna komisija primenom sistema najvećeg količnika (Dontov sistem) određuje za koliko se povećava broj poslanika koji se biraju iz reda poslaničkih grupa koje su podnele predloge, a u skladu sa stavom 1. ovog člana. Odluku o broju poslanika iz stava 1. i 2. ovog člana Republička izborna komisija dostavlja Narodnoj skupštini Republike Srbije". Ovim amandmanom predviđa se organ i postupak određivanja broja poslanika u slučaju kada poslaničke grupe ne predlože kandidate za poslanike. Sve ovo pod uslovom poštovanja i dosledne primene člana 88. Zakona o izboru narodnih poslanika, koji je i danas na snazi i nije nijednim aktom, niti Vrhovnog suda, niti Ustavnog suda, niti ovog doma, stavljen van snage. U tom slučaju ima potpunog smisla prihvatanje ovog amandmana. Razumem vaš odnos prema poslaničkim mandatima unutar DOS-a, ali je apsurd zadržati u parlamentu poslaničku grupu koja je formirala novu stranku, a koja nije učestvovala na izborima decembra 2000. godine. Toga samo ovde ima i vi ste svesni toga. Čak i analitičari i poznavaoci pravnih prilika potvrđuju da je ovo nelogično. Neshvatljivo je da jedna novoformirana stranka, koja nije učestvovala na izborima pod tim nazivom, postoji ovde, da ima poslanički klub. To je realnost i to je činjenica koju i vi dobro znate. Drugo, odbijajući ovaj amandman Zakonodavni odbor se pozvao na to da navodno nije u skladu sa odredbama Ustavne povelje, a vrlo dobro znamo da je Ustavna povelja državne zajednice Srbije i Crne Gore plod kompromisa pod pritiskom predstavnika međunarodne zajednice, koja je pošto-poto želela da sačuva Mila Đukanovića. Bojeći se referenduma i izjašnjavanja građana Crne Gore o odustajanju od separatističkog opredeljenja Mila Đukanovića, međunarodna zajednica je htela da ga zaštiti. Da je većina građana Crne Gore opredeljena za zajednički život pokazuju i nedavni ponovljeni predsednički izbori u Crnoj Gori, na kojima kandidat Mila Đukanovića i njegove stranke nije dobio većinu, nego daleko manje pod potrebnog broja. Ova povelja ne samo da je trebalo da sačuva Mila Đukanovića, nego je trebalo da razruši temelje Savezne Republike Jugoslavije, da doprinese njenom raspadu, a samim tim i da otvori put za inicijativu protagonista o nezavisnom Kosovu. Tu priliku, nažalost, šiptarski separatisti su danas iskoristili i prihvatili inicijativu 42 poslanika u kosovskoj skupštini da se donese deklaracija o nezavisnom Kosovu. Dakle, ni ta Ustavna povelja nije pravo utemeljenje osnovnih principa ustavnosti države i ne doprinosi valjanom postavljanju načina izbora poslanika u novoj državi.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, a Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Predlagač nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Pošto je bespredmetno da vas ubeđujemo da poslanička grupa ne treba i ne bi smela da predlaže kandidate za poslanike, pa tako njen predlog ne bi mogao ni da bude odbačen, upozorio bih vas na priču da će neki ustavni sud da presuđuje o ovom zakonu o izboru poslanika u zajedničku skupštinu, kako se već i zove, a bog zna koliko će dugo tako da se zove. Taj član 20. pominje i predlagač zakona, tvrdeći da je poštovan do kraja i da zbog njega ne mogu da budu vršene neke izmene, pa mora da ostane predlog zakona u tekstu u kome je i predložen. Kojom argumentacijom ćete da branite ravnomernu zastupljenost, ako poslaničke grupe koje su podnele kandidature podele mandate poslaničkih grupa koje nisu podnele kandidature. Ovi što su ovako kratko vreme pisali Ustavnu povelju trebalo je i o tome da razmišljaju, odnosno moguće je da oni ne bi odobrili ovakav član predloga zakona, ali onda je o tome trebalo da razmišlja onaj ko nam je zakon predložio. Vi kažete da kada poslanička grupa ne predloži kandidate za poslanike Administrativni odbor će utvrditi, srazmerno snazi ostalih poslaničkih grupa, kako će preliti pravo poslaničke grupe koja predlog nije podnela. Hoće li onda biti iskazana ravnomerna zastupljenost u Narodnoj skupštini Republike Srbije? Tu sada dolazimo do naše priče o mešetarenju među poslaničkim grupama. Vi sada imate fiktivnu poslaničku grupu, jednu ili dve.One neće podneti predlog svojih poslanika. Ako imaju prava na jednog poslanika, ko će dobiti to poslaničko mesto u Skupštini zajednice - poslanička grupa DOS zato što ona ima više nego duplo poslanika u ovoj skupštini od sledeće poslaničke grupe. Znači, sledeća dva poslanika pripašće DOS-u pre nego što neka, verovatno poslanička grupa DSS, bude imala pravo na jednog poslanika, a na ta poslanička mesta ne biste imali prava kada bi bila ravnomerna zastupljenost. Ravnomerna zastupljenost je ako Demokratska stranka ima 50 poslanika, znači petinu, da ima 16 ili 17 poslanika u onom tamo parlamentu i ne sme da ima ni jednog više. Jednog više ako ima, nema ravnomerne zastupljenosti, a onda je ugrožena Ustavna povelja. Ovaj zakon je ugrožava u njenom osnovnom članu, u članu 20. Sve ostalo ste napisali kao izraz lepih želja. Jedino što će da se sprovodi, to je podela imovine i izbor poslanika za tu skupštinu. Zato je član 20. Ustavne povelje bitan. Zato su članovi 3. i 5.zakona bitni. Oni određuju ko će da odlučuje u ove dve godine o onome o čemu u toj skupštini ima da se odlučuje, a ima malo toga o čemu može da se odlučuje. Ako je već tako, vi lepo poštujte tu ravnomernu zastupljenost. Ko hoće da predloži on i predlaže; zna se na koliko poslanika ima pravo. Ko neće da predlaže, njega će to čekati, jer druga sankcija ne postoji. Vi ne možete da kažete da prestaje mandat u Skupštini Srbije zato što njihova poslanička grupa nije podnela predlog za Skupštinu Srbije i Crne Gore. Ne sme da postoji sankcija za one koji ne podnesu predlog. To je njihovo pravo. Radi se o delegatskim izborima, o posrednim izborima. Svako ko ima pravo na te poslanike može da ga koristi danas, sutra, za dva meseca, za pet meseci. Ovo nisu direktni izbori gde mora da bude izabran onaj broj poslanika koji se bira. Ovo su posredni izbori na kojima svako ima pravo na određeni broj poslanika. To pravo mu se ne uskraćuje. Ne može da mu bude uskraćeno ako je zakasnio jedan ili dva dana sa predlogom za poslanike.
Hvala. Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Na isti član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor je odbio ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. U ime predlagača reč ima narodni poslanik Petar Cvetković.
Amandmanom Demokratske stranke Srbije na član 12. Predloga zakona stav 1. menja se i glasi: "Ako politička stranka ne predloži kandidate za poslanika ili njen predlog bude odbačen, povećava se broj poslanika koji se biraju iz reda političkih stranaka koje su podnele predloge sačinjene u skladu sa ovim zakonom". U stavu 2. reči "poslanička grupa ima" zamenjuju se rečima "je politička stranka imala", a posle reči "skupštini" dodaju se reči "na dan njenog konstituisanja", dok se reči "poslaničkih grupa" zamenjuje rečima "političkih stranaka". Podsetio bih na jednu činjenicu. Za izbore za Skupštinu Srbije i Crne Gore moguće je, i teorijski i praktično, osnovati fantomske, fiktivne i nove poslaničke grupe. One mogu i nestati odmah sledećeg dana nakon izbora. Šta je sa poslanicima koje su dale poslaničke grupe? Da li njima prestaje mandat u Skupštini Srbije i Crne Gore? Šta će biti ako se poslanička grupa sastoji, recimo, od dve, a može i više političkih stranaka i jedna stranka ima više članova te poslaničke grupe od druge? U svakom slučaju jedna stranka u okviru poslaničke grupe nadglasaće tu drugu stranku i samim tim biće povređen princip ravnomernog predstavljanja političkih stranaka u Skupštini zajednice Srbije i Crne Gore. Vratiću se na početak Predloga zakona. U članu 3. Predloga zakona kažete "U raspodeli mandata u Skupštini učestvuju političke strtanke, političke koalicije i druge organizacije koje su zastupljene u Narodnoj skupštini Republike Srbije". Ovo je dobar predlog i u skladu je sa Zakonom. Ali, ovaj član u direktnoj je suprotnosti sa članom 5, gde se uvode famozne fiktivne poslaničke grupe, koje služe samo tome da se nelegalno drži vlast i da se pokriva izborna krađa odnosno vrši postizborna krađa. Gospodo, u tim poslaničkim grupama na koje se pozivate, a po ovom Predlogu zakona one daju definitivne i konačne predloge u sastav Skupštine zajednice Srbije i Crne Gore, ima ljudi, a to smo čuli, koji su bili u zabludi, pravnoj i stvarnoj zabludi, kako je to rečeno na Administrativnom odboru, pa su podneli ostavke, potpuno u skladu sa Poslovnikom i Zakonom, a nisu povukli te ostavke. Znači, ostavke su i dalje važeće. Parlament i nadležni odbor je konstatovao prestanak mandata, a ti poslanici su i dalje u ovom parlamentu. Ostavke su punovažne. Među tim poslanicima u pravnoj i stvarnoj zabludi, kao što je rečeno, kao što i obrazloženje skupštinske većine, su i vrlo ugledni, eminentni pravnici, profesori fakulteta, članovi Vlade, članovi ovog parlamenta, među kojima je i gospodin Dragor Hiber. Znate li, gospodo, da je gospodin Dragor Hiber doktorirao upravo na temi - zablude. Kako ste vi mogli njega da dovedete u pravnu i stvarnu ili činjeničnu zabludu? Šta ste tek uradili građanima Srbije? Šta ćete uraditi građanima Srbije ukoliko vas na prevremenim izborima ne skinu sa vlasti?
Narodni poslaniče, moram da konstatujem da ste vi u zabludi oko toga kako se koristi pravo iz Poslovnika Narodne skupštine. Zaista vas molim da prestanete sa voljnim kršenjem Poslovnika Narodne skupštine i izađete iz pravne zablude čitanja Poslovnika i bar jednom se obratite Narodnoj skupštini u roku od pet minuta. Hvala vam lepo. Da li još neko želi reč? Reč ima predsednik Zakonodavnog odbora, narodni poslanik Bojan Pajtić.
Poštovana predsedavajuća, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, bilo je u više navrata dileme i prozivanja, nažalost, nisam bio prisutan da branim integritet Zakonodavnog odbora, ali i na primeru ovog amandmana možemo vrlo jasno da objasnimo gde je došlo do nesporazuma i zašto je čitav niz amandmana na ovaj predlog zakona manjkav. Ukoliko uzmemo ovaj amandman gde se predlaže da se u stavu 2. reči "poslanička grupa" zamenjuju rečima "je politička stranka imala" i to prenesemo na predlog teksta, dobićemo sledeći tekst: "Administrativni odbor Narodne skupštine Republike Srbije utvrdiće, srazmerno broju narodnog poslanika, koji određena je politička stranka imala u Skupštini" itd. Dakle, nepismeno. To nije nadležnost Zakonodavnog odbora i to u ovom trenutku nije važno. Legitimno je da raspravljamo o tome da li treba politička stranka ili poslanička grupa da delegira poslanike u Savezni parlament. Od 1992. godine pa naovamo mi imamo kontinuitet. Kada govorimo o fantomskim grupama ili fantomskim poslaničkim klubovima, po Zakonu o izboru poslanika u Veće republika još 1992. poslaničke grupe su delegirale poslanike u Veće republika Saveznog parlamenta. Međutim, poštovane dame i gospodo, uopšte nije tema ono što se predlaže ovim amandmanom, da se opredeljuje i postavlja pitanje momenta kada se preslikava, odnosno kada se poslanička struktura iz ovog parlamenta odražava na poslaničku strukturu u Saveznom parlamentu. U Ustavnoj povelji je jasno naznačeno da se tokom prve dve godine po usvajanju Ustavne povelje poslanici biraju neposredno, srazmerno zastupljenosti u Narodnoj skupštini Republike Srbije i Skupštini Republike Crne Gore. To znači da se faktičko stanje odslikava na parlament zajednica država. Poštovane dame i gospodo, Ustavna povelja je pravni akt koji se mora poštovati u ovom predlogu zakona i predstavlja osnov za donošenje ovog zakona. Ova rasprava, u ova dva dana, jeste rasprava o Ustavnoj povelji. Mi smo Ustavnu povelju usvojili, dopadalo nam se-ne dopadalo nam se, da li ima ili nema manjkavosti. Čak 70% amandmana poslaničke grupe DSS osvrće se na momenat u potpunosti pravno prevaziđen. Ustavna povelja je usvojena i mi u tom smislu ne možemo raspravljati. Nudim gospodi koja su predložila ove amandmane da ne kritikuju rad Zakonodavnog odbora i ono što je Zakonodavni odbor uradio na svojoj sednici, on se opredelio dominantnom većinom glasova, nego da se Zakonodavnom odboru obrate kada budu pravili te amandmane, pa ćemo pružiti pravnu pomoć u tom smislu da ne dolazi do ovakvih nesporazuma.
Reč ima predsednik poslaničke grupe DSS, narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Plašim se da nekima ovde treba neka druga vrste pomoći, a ne pravna, ali nije ova govornica mesto za to. Dobro je da smo sada čuli iz usta predsednika Zakonodavnog odbora da je njima kao osnova za ovaj zakon poslužila dobra tekovina zakona jednog ozloglašenog, nedemokratskog i kako se još sve naziva, režima SPS-a, gde su isto bili poslanički klubovi. To je to oslanjanje na nedemokratski režim kada treba doneti nedemokratski zakon, a pozivanje na demokratske tekovine kada hoćemo da se predstavimo biračima. Znači, konačno je razobličeno ono što mi tvrdimo ovde, da je zakon koji je poslužio da se onemogući 1993-1994. godine DSS da ima svog člana Veća republika, kada gospodin Koštunica, zajedno sa poslanicima nekih opozicionih stranaka, nije dobio dovoljno glasova da prođe sada osnov za pisanje ovog zakona. Mislim da bilo kakva druga reč o ovom zakonu nije potrebna. To sve govori samo za sebe dovoljno.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, a Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Podnosioci amandmana nisu prisutni. Da li se neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo, na početku moram da kažem da je odbranu ovog amandmana trebalo da čini Ljubomir Mucić, koji je samovoljom ili pogrešnim tumačenjem predsedavajućeg udaljen sa sednice parlamenta bez ikakvog povoda. Izgleda da ko god skine sako, bilo da mu je vrućina ili nije, može da bude udaljen sa sednice. Suština ovog amandmana nalazi se u jednom tehničkom predlogu. Naime, kada već kao skupštinska većina, obezbeđena na vrlo sumnjiv način, niste hteli da prihatite suštinske predloge za izmenu ovog zakona vezane za prethodne članove, prevashodno za član 3. i član 5, tražimo izmenu u članu 13, gde se nalaže da se izbori sprovode na osnovu zbirne liste kandidata sačinjene na osnovu predloga poslaničkih grupa. Naš stav, kao što ste mogli da čujete, zajednički sa ostalim opozicionim poslaničkim grupama u ovom parlamentu, jeste da poslaničke grupe ne mogu da budu predlagači izbornih lista i kandidata za savezne poslanike. Međutim, kada ste već svojom nazovi obezbeđenom većinom došli do tog stanovišta da ćete dati ovo ovlašćenje poslaničkim grupama, kada dođe dan D - dan za glasanje (ili onako kako mi svi poslanici među sobom znamo da nazovemo taj dan, ali da ne bih zaradio opomenu neću da kažem kako ga zovemo) vi kao poslanička većina ne znate uopšte o čemu glasate. Ovo je jedan konkretan predlog čija je suština sadržana u tome da se na zbirnoj listi, koju sačinjava Republička izborna komisija, redosled poslanika utvrđuje po azbučnom redu; dakle, ne na način predviđen stavom 2. i stavom 3. člana 13. Predloga ovog zakona. Smem da se kladim, gospodine Dragiša, da vi nećete imati pojma o čemu glasate, jer da imate, a na ovaj način vas proveravam, vi biste došli na stanovište da možda podržite ovaj amandman i da kažete - možda će ovaj način sačinjavanja zbirne liste kandidata za poslanike biti bolji od predloženog u stavovima 2. i 3. člana 13. Gospođo predsednice, da li ste čuli komentar koji je uputio poslanik iz petog reda?
Narodni poslaniče Dragane Todoroviću, kada se obraćate predsedavajućoj dužni ste da saslušate, jer samo predsedavajući može da prekida govornika i da upućuje u deo informacija koje on manjka za vreme svog govora. Molim vas i narodne poslanike da poštujemo Poslovnik Narodne skupštine, da ne vodimo dijalog iz poslaničke klupe i sa govornice i da omogućimo jedni drugima dijalog sa uvažavanjem.
Nadam se da će ovo vreme biti nadoknađeno. Kao što ste mogli da primetite, pokušavao sam da iznesem suštinu našeg amandmana, ali je od nekoliko neozbiljnih poslanika moglo da se čuje i nešto drugo. Naime, poslanička grupa SPS, čiji je predsednik Slobodan Milošević, podnela je ovakav amandman s obzirom da poslanička većina u ovom parlamentu ne obraća pažnju na tehničke detalje i sa sigurnošću neće moći da prepozna u čemu je suština ovog amandmana. Mi smo podneli jedan tehnički predlog koji ne menja suštinu određenu u članovima 3. i 5, a to je da poslaničke grupe budu predlagači kandidata za savezne poslanike, što nema nigde u svetu, ali eto, očigledno ima u Srbiji pod vlašću DOS-a, a sve u cilju opstanka te same vlasti, po principu:država-to sam ja. Dakle, još jednom, ovo je jedan praktični predlog za proveru vaše savesnosti. Sasvim sam siguran da vi na toj proveri nećete proći zbog toga, kao što sam već rekao, što u danu za glasanje nema dovoljno koncentracije ni kod jednog poslanika, ni kod šefova poslaničkih grupa, pa čak ni kod onih koji su ovlašćeni za predstavnike po predlozima zakona da prate sve amandmane ili kad se glasa u jednom nizu. To je već na dušu onoga koje predložioi ko je usvojio ovako nakaradan Poslovnik o radu. Želeo bih da kažem da je zaista ovaj amandman tehničke prirode, a da suštinu ne možemo da promenimo predloženim rešenjem. Ukoliko želite da ovaj predlog zakona bude dobar i usvojen od strane poslaničke većine, blagovremeno i dobronamerno vam predlažemo da povučete ovako nakaradan predlog zakona ili da usvojite sve amandmane, na način koji bi obezbeđivao poboljšanje ovog predloga u smislu koji će biti prihvatljiv za sve stranačke predstavnike i za ceo srpski narod. Tako bismo došli do jednog zajedničkog rešenje koje će predstavljati ... (Predsedavajuća: Pet minuta 30 sekundi.) ... u budućnosti predstavljati stabilnu osnovu za eventualni razvoj stabilne države. Sudeći po izjavama onih koji su učestvovali u stvaranju jedne takve države, a po nalogu Havijera Solane, izgleda da od toga nema ništa.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio amandman. U ime podnosilaca amandmana reč ima narodni poslanik Bojana Aleksić.
Ovo je ponovo jedan amandman koji se odnosi na razliku u koncepcijama između predlagača i DSS-a. Ponovo se u stavu 1. ovog člana reči "poslanička grupa" zamenjuju rečima "političke stranke", još jedanput ću to ponoviti zbog onih naših televizijskih gledalaca koji su pre podne radili i nisu bili u mogućnosti da prate naš TV prenos, zbog toga što mi smatramo da poslaničke grupe ne mogu da figuriraju kao faktor u političkom životu. One ne izlaze na izbore. One ne osvajaju glasove. Poslaničke grupe prave se u parlamentu posle izbora od jedne ili više stranaka, da bi taj parlament mogao bolje i efikasnije da radi. Sastav poslaničkih grupa je relativan. Dolazi vrlo često do pregrupisavanja stranaka, kao što smo mi u ovom parlamentu imali prilike da gledamo tokom protekle dve godine. Svašta se ovde dešavalo i to dobro znaju građani ove zemlje. Dobro znaju za koje su stranke glasali, a ko je trenutno na vlasti. Dobro znaju da trenutno manjina vlada nad većinom umesto da se raspišu vanredni parlamentarni izbori na svim nivoima i da su bili raspisani takođe pre usvajanja Ustavne povelje. Da su se poslanici birali neposredno, kao što u Ustavnoj povelji i stoji, jer stoji da izborni princip mora biti zasnovan na demokratskim principima koji važe u Evropskoj zajednici i celom svetu, u svim normalnim, civilizovanim i demokratskim zemljama, mi danas ne bismo bili u ovoj situaciji. Narod bi izrazio slobodno svoju volju. Na vlasti bismo danas imali one u koje narod zaista ima poverenja. Ovako smo svi svedoci vladavine manjine, koja se svuda zove samo jednom rečju a to je diktatura. Ovaj zakon i predlog koncepcijski, pošto stalno provlači reči - poslanička grupa i poslaničke grupe, jeste instrument za sprovođenje te diktature.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanici Miroljub Veljković. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio amandman. Izvolite, reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković.
Predsednik Zakonodavnog odbora, gospodin Bojan Pajtić, malopre nas je informisao da u stvari mi imamo kontinuitet stvaranja i formiranja fantomskih poslaničkih grupa od 1992. godine. Nije mi jasno, gospodine Pajtiću, šta ste hteli time da kažete? Taj kontinuitet moramo po svaku cenu, znači, da zadržimo i ubuduće, odnosno da ste vi čuvari te tradicije; da li je tako? Ako je tako, onda vam čestitam. Ako je po Zakonu o izboru narodnih poslanika, ako je po nekoj ljudskoj pravdi i božijim zakonima, mi ćemo Skupštinu zajednice Srbije i Crne Gore popuniti proporcionalno prema snazi izbornih lista sa zadnjih izbora. Svi znamo da su poverenje naroda na zadnjim, decembarskim izborima 2000. godine, dobile četiri izborne liste: DOS - Vojislav Koštunica; to je onaj gospodin koga sad narod zove od milošte Jovan bez zemlje; zatim SPS-a, SRS i SSJ. Znači, tako bi trebalo da bude, ukoliko imamo nameru da poštujemo izbornu volju naroda. Može gospodin Jovanović ovde da verbalno gimnasticira koliko hoće i da objašnjava nama u ovoj sali i nrodu koji nas gleda kako je to sve po zakonu. Potpuno je jasno svima vama ovde i svima nama u sali, a posebno je jasno narodu, da to nije po Zakonu o izboru narodnih poslanika. Mi smo već dve godine ovde svedoci, neko svedok a neko učesnik, jednog svojevrsnog političkog i skupštinskog inženjeringa, sa krajnjim ciljem da se menja izborna volja naroda, odnosno sa krajnjim ciljem da se očuva gola vlast. Glavni projektant tog inženjeringa je Vlada Srbije, odnosno predsednik Vlade Srbije gospodin Zoran Đinđić, a izvođači radova su gospodin Jovanović i gospodin Vesić. Kada je to u interesu Vlade, striktno se primenjuje Zakon o izboru narodnih poslanika. Setimo se Perišićevih poslanika. Bili su izbačeni iz stranke i normalno, primenio se Zakon o izboru narodnih poslanika, samim tim što su izbačeni iz stranke, odmah im je i prestao status narodnih poslanika. To je bilo u redu i tako treba i da bude. Međutim, što kaže naš narod u šali, može da bidne ali ne mora da znači. Kada je to u interesu Vlade imamo drugu situaciju, da političke partije izbace iz partije svoje članove, a da se sada suverenitet prenosi na poslanika, a ne na političku partiju na čijoj je listi on bio. Onda oni formiraju neke fantomske političke grupacije ovde, koje treba da posluže kao logistika Vladi Republike Srbije u izglasavanju zakona, budžeta itd. Tako imamo ovu grupaciju oko ovog kukavnog Baneta Ivkovića, a još drastičniji primer, imamo grupaciju oko ovog već legendarnog, ovog iz Kraljeva, Marka Petrovića, tog istaknutog borca za demokratska načela. To tako funkcioniše. Nekada se primenjuje zakon, a nekada se primenjuje go interes Vlade Republike Srbije. Napravili smo praktično pravu papazjaniju u Skupštini. Pošto tu sedi sekretar Skupštine, postavio bih mu dva pitanja: koliko danas ljudi u Srbiji poseduje poslaničku legitimaciju; da li 250, 280, 300, 350? Koliko ste vi poslaničkih legitimacija do sada izdali; koliko ljudi poseduje tu legitimaciju? Ta legitimacija automatski znači imunitet i ljudi ostvaruju neka prava po tome. Zamolio bih da nas informiše o tom podatku, kakva je tu situacija. I, šta se sada dešava - ovo nelegalno stanje u Republičkoj skkupštini sada želimo da prenesemo u skupštinu zajednice Srbija i Crna Gora. Potpuno je jasno zašto to želi ova tanka ili nelegalna vladajuća većina u ovoj skupštini da uradi. Međutim, upozorio bih vas da je temelj funkcionisanja svake države poštovanje zakona. Jednom prerkšiti zakon, napraviti presedan, to će se, normalno, kao talas produžiti dalje. Apelovao bih na vas da vrlo pažljivo slušate ovo što izlažemo već dva dana mi radikali ovde i da nas poslušate. Trebalo bi, u stvari, da malo oslušnete ovu zaglušujuću tišinu u Srbiji. Savila se Srbijica do zemlje, savila se i ćuti, i verovatno ste zbog toga u zabludi da je sve u redu. Međutim, svi vi dobro znate da iza one najteže, najveće omorine leti, i te kakva i najžešća oluja dolazi. Da li treba da vas podsećam da je 29. maj vrlo blizu.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 13. ima makar dve manjkavosti na koje bih želeo da ukažem, a mogle da se poprave leksičkom obradom ili amandmanom koji bismo čak mi prihvatili, iako dođe u nedoba. Naime, svako ko pročita stav prvi člana 13. neće znati o čemu se ovde radi, jer je besmislen, što bi rekao neko od narodnihi poslanika u Skupštini Srbije, a on glasi: "Izbori se sprovode na osnovu zbirne liste kandidata koje su podnele poslaničke grupe". Ako neko zna o čemu se tu radi i kako ova norma izgleda; šta će to biti? Mislim da ne zna niko. Ali, postoji nedostatak koji je vezan za rad RIK-a, oko sastavljanja zbirne izborne liste, pošto je to njen posao. U kom roku će RIK da sačini zbirnu listu kandidata? Koji je rok po ovom zakonu, a ovo je zakon o izboru poslanika, koji je rok za RIK da sačini zbirnu listu kandidata? Kome dostavlja zbirnu listu kandidata? Član 14. kaže da dostavlja narodnim poslanicima, ali narodni poslanici nisu predlagači. Ako sprovodimo izbore, zbirna lista se dostavlja predlagačima, a ne narodnim poslanicima, zato što su narodni poslanici kandidati za poslanike. Na izborima za narodne poslanike, kandidati sa izbornih lista i kandidati sa zbirne izborne liste ne dobijaju zbirnu izbornu listu. Ona se objavljuje i mora da bude istaknuta na biračkom mestu, a to znači da nam nedostaje raspisivanje izbora, datum u kome će izbori biti održani, biračko mesto (to je verovatno sala Narodne skupštine i u njoj istaknuta zbirna lista kandidata) za izbore poslanika u skupštinu zajednice ove dve države; i naravno, narodno veselje, i da se isturi po neka puška, izbori su, da se opali puška, šta fali, i da se propagiraju izbori na državnoj televiziji. To nisu izbori za predsednika Republike, gde vlast nema jakog kandidata. Ovo su izbori za skupštinu, gde vlast ima stvoreno mnogo kandidata. Ovi će izbori da uspeju, ovo nisu oni izbori gde vi ne smete da učestvujete, gde narod bira. Ovo su izbori gde vi birate i zato samo mogu da uspeju, jer ste prvo složili kockice, da imate dovoljno poslanika, kada dođe do tog biranja. Vidite kako danas radi Narodna skupština Republike Srbije - predsedavajući kaže: donećemo odluku o produženju kad bude dovoljno poslanika u sali. Kakva je to Narodna skupština koja ne zna kada će neku odluku da donese, nego čeka kada će da se iskupe poslanici u sali, pa će onda da glasalu. A kada ja predložim, po Poslovniku, da tog časa Skupština za nešto glasa, da predsedavajući stavi na glasanje moj predlog da Skupština o nečemu glasa, to se ne stavlja kao predlog, zato što predsedavajući vidi da će da uspe moj predlog. Skupštinu vodi tako da uvek uspe njen predlog i izbore organizuje tako da uvek ona uspe na izborima. To se naziva demokratijom? E, nađite mi jednu zapadnu demokratiju da ovo prihvati kao principe koje želi da primenjuje kod sebe.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, a Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč ?(Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, a Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, a Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio amandman. Ima reč narodni poslanik Bojana Aleksić, u ime podnosilaca amandmana.
Ovaj član krije izvesne nejasnoće i molila bih predlagača, kada budem završila svoje obrazloženje, da mi to pojasni. U članu 15. se kaže sledeće: "Za poslanike u Skupštini izabrani su kandidati sa zbirne liste, pod uslovom da je zbirna lista kandidata dobila većinu glasova narodnih poslanika, na sednici na kojoj prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika". Amandman DSS glasi vrlo jednostavno: "Za poslanike u Skupštini izabrani su svi kandidati sa zbirne liste"; da nam se ne bi slučajno ponovila situacija, o kojoj smo već slušali, od pre nekoliko godina, kada gospodin Koštunica i jedan broj poslanika SRS nisu izabrani u Veće republika, iako se glasalo sa zbirne liste. Ako se napravi koncepcija da se poslanici iz jedne skupštine delegiraju u drugu skupštinu, onda se to čini putem zbirne liste. Zbirna lista podrazumeva samo jedan način glasanja, a to je glasanje za ili protiv te liste u celini. Iz ovog stava moglo bi se zaključiti da ćemo mi ovde sada birati 91 poslanika, jednog po jednog, pa ćemo, recimo, glasati za Peru, a nećemo za Žiku, pa hoćemo za Miku. To, jednostavno, ne može i nije u duhu Predloga zakona, nije u duhu Ustavne povelje, Zakona o sprovođenju Ustavne povelje, i uopšte, svega onoga što je dogovoreno. Pa, ukoliko postoji dobra namera, a verujem da postoji, nema nikakvog razloga da predlagač ne prihvati ovaj naš amandman, koji će samo otkloniti svaku sumnju i nejasnoće, uz dobru volju, da upravo na taj način zbirna lista bude i izglasana. Druga stvar koju smo predložili to je da se, umesto primenom elektronskog sistema, glasa prozivkom. Naravno da ne sumnjamo da će svi poslanici u ovoj skupštini, odnosno sve političke stranke koje predlože kandidate za poslanike u skupštini zajedničke države Srbija i Crna Gora, ako ništa drugo zbog tih svojih ljudi, za njih glasati. Međutim, značaj ovog glasanja je izuzetno velik. Ipak je to jedan istorijski trenutak, koji ostaje zabeležen. Svedoci smo da vrlo često u ovoj skupštini, zbog primene elektronskog sistema, dolazi do neželjenih situacija prilikom glasanja, da dolazi da izražavanja sumnje, pa jednostavno želimo da se unese malo ozbiljnosti u taj momenat samog glasanja i, u krajnjoj liniji, da ostane u nekakvom stenogramu zabeleženo ko je kako glasao, a da to imaju prilike da vide i naši gledaoci.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 15. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Zlata Đerić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Izvolite, reč ima narodni poslanik Zlata Đerić.
Gospodo, kolege poslanici, mislim da je ovaj amandman vrlo nužno i razložno prihvatiti jer se brišu reči "upotrebom elektronskog sistema za glasanje". Dakle, mi u članu 113. i 114. Poslovnika Narodne skupštine imamo vrlo jasno objašnjeno šta znači javno glasanje i ono može biti izvedeno na tri načina - upotrebom elektronskog sistema, diznjem ruke ili pojedinačnim izjašnjavanjem. Da ne bi bilo sumnje, koja se često javljala kod upotrebe elektronskog sistema za glasanje, treba ostaviti samo mogućnost javnog glasanja, a mi ćemo se dogovoriti, pošto je to član koji će se samo jednom upotrebiti, kako će se tog trenutka to izvesti. A, i da bismo bili transparentni pred svojim biračima.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite, reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DSS.
Ovde je potrebno jedno razjašnjenje. To naš amandman upravo i čini. Znači, da se tačno odredi i vidi namera da li se zbirna lista odnosi na sve kandidate, svih 91, i da li su svi kandidati prošli ako zbirna lista dobije većinu glasova; ili se zbirne liste odnose na svaku poslaničku grupu, pa ta lista neke poslaničke grupe može da ne dobije većinu. Ovde postoji potreba da se taj detalj razjasni, odnosno da se samo jednom rečju kaže - svi poslanici sa zbirne liste su dobili ili su izabrani ukoliko zbirna lista dobije apsolutnu većinu. Naš amandman je ovde imao za svrhu samo da pojasni tu činjenicu, da ne dođemo možda u situaciju kao 1994. godine, da je bila zbirna lista, ali da je 16 kandidata izabrano, a četiri nisu. Znači, samo ta jedna rečca "svi" određuje da se spreče zloupotrebe, da ne kažem krađe i ostalo, do kojih možda i može da dođe ukoliko ovde nema dobre volje da se taj posao pošteno obavi.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS - Reforma Srbije i predstavnik predlagača.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, iako amandman poslanika iz Nove Srbije tretira samu proceduru javnog glasanja, odgovoriću na ovo pitanje koje zapravo proizilazi iz prethodnog amandmana. Dakle, u članu 13, upravo zbog iskustava koja su bila u prošlosti, definisano je formiranje zbirne liste. Rečeno je ko ima pravo da predloži listu i kako se vrši normiranje kandidata poslaničkih klubova koji su predloženi. Nemoguće je izabrati deo zbirne liste a drugi deo ne izabrati, kada se glasa jedinstveno za čitavu zbirnu listu. Vrlo jasno piše u članu 13, 14. i 15.i vrlo rado bih prihvatio taj amandman da tako nešto ne stoji i, ako je to jedini problem, kada dođemo do glasanja prihvatiću tu ispravku, mada je jasno da se izbori sprovode na osnovu zbirne liste koju sačinjava RIK, da se zbirna lista sačinjava po poslaničkim grupama, a redosled se utvrđuje prema broju narodnih poslanika koji su podržali predlog kandidata poslaničke grupe. Dakle, da li će biti prvo DOS - Reforma, SPS ili DSS zavisi od broja poslanika koji podržavaju te kandidature, a u naknadnim članovima se kaže da se ona dostavlja poslanicima, da u roku od 24 sata mora biti stavljena na uvid i da su potom izabrani kandidati na zbirnoj listi ako je izabrana zbirna lista. Spreman sam da tu jednu nejasnoću vrlo rado otklonimo, rado ćemo to prihvatiti, ali nije bila namera to, nego se upravo formira zbirna lista da bi se izbegla mogućnost bilo kakvog selektivnog glasanja. Jedno glasanje za jednu listu koja se utvrđuje od strane RIK-a na osnovu predloga Administrativnog odbora, koji će primeniti norme utvrđene ovim zakonom, ništa više. Dao bih i još jednu ispravku - što se tiče zamene poslanika, mi smo pokušavali da izgradimo instituciju poslanika sa statusom koji je nezavisan. Ukoliko se u zakonom definisanim okolnostima neki poslanik može smatratiposlanikom koji je ostao bez mandata, u nadležnosti predsednika Saveta je da raspiše izbore čak iza to jedno mesto. To ne sme da zavisi od procene skupštine. Kao što predsednik parlamenta raspisuje izbore makar i za jedno odborničko mesto u Srbiji, tako i predsednik Saveta ministara mora daraspiše izbore za to jedno mesto, pa će potom i Administrativni odbor, i RIK i parlament utvrditi po Dontovom sistemu kome to mesto pripada i na kakav način će se izvršiti izbor.
Pravo na repliku, narodni poslanik Bojana Aleksić.
Upravo sam se ovoga i plašila kada je reč o zamenama. Kakve veze sada ima Dontov sistem i RIK ukoliko dođe do zamene poslanika. Ako, recimo ne daj bože, poslanik umre ili podnese ostavku svojom voljom, uopšte nije važno, nećemo ulaziti u razloge prestanka mandata, upravo zbog toga je neophodno da postoje zamene u startu; i da se onda zna: recimo poslanička grupa iks ipsilon, ili politička stranka iks ipsilon menja poslanika tog i tog iz tog i tog razloga; onda se automatski zna - prva njegova zamena je Pera Perić i ide Pera Perić. RIK u tom slučaju samo verifikuje. Nema potrebe da se celo ovo zamešateljstvo pravi.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Očigledno je da se nismo razumeli, ali pominjanje Dontovog metoda nije bilo vezano za samu proceduru naknadnog izbora, nego će sve kvote biti definisane na osnovu Dontovog metoda i time su unapred definisani i okviri svake od poslaničkih grupa. Šta može da se desi? Ne govorim ozameni jednog poslanika. Mi možemo sutra dobiti odluku Ustavnog suda Srbije koja će definisati budućnost više od jednog poslanika. Možda ti ljudi uopšte neće imati ni zamenu. Ko će o tome onda da odluči? Znači, da mi danas ne bi odlučivali, ne možemo na izborima da biramo kandidata za poslanika i za njegovog zamenika, na izborima se biraju kandidati i oni dobijaju poverenje, izabrani su za poslanike, a sve naknadne izmene su utvrđene ovim zakonom. Vrlo jasno. Njih kontroliše,na isti način na koji kontroliše prvi izbor, Administrativni odbor i RIK. Zašto RIK? RIK mora da proveri da li se taj kandidat, koji se ističeza novog poslanika, nalazi na izbornoj listi stranke tj. poslaničkog kluba koji ga predlaže, da li je uopšte poslanik. To je posao za RIK. A Administrativni odbor treba dautvrdi ko raspolaže tim mandatom. Ako je to samo jedan poslanik iz jedne poslaničke grupe, Administrativni odbor će reći - pošto je zakonom utvrđeno da poslanička grupa DSS-a ima 17poslanika, jedan se poslanik povukao, raspisani su izbori za tog jednog poslanika u okviru kvote DSS-a, jer je to utvrđeno zakonom. Ali, da biramo zamenike - to ne možemo da uradimo zbog puno problema, a jedan je ovaj koji sam pomenuo. Šta ako i zamenici ne budu mogli da preuzmu tu obavezu. Dakle, ovo je najefikasniji i najjasniji način - predsednik mora da raspiše izbore.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Odbor za pravosuđe nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Da li predlagač želi reč? (Ne.) Da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Odbor za pravosuđe nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Da li predlagač želi reč? Izvolite, reč ima Ljubomir Kragović.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, ispred Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na član 16. u kome se dodaje novi stav 2. koji treba da glasi: "Zapisnik potpisuje predsednik Narodne skupštine. " Zašto sam podneo ovaj amandman? Iz prostog razloga što je zapisnik zvanični akt i mora da se zna ko odgovara za njegovu verodostojnost. Ovaj predlog zakona, tako sam shvatio, trebalo je da posluži za preslikavanje izborne volje građana Republike Srbije iz Republičkog parlamenta u Skupštinu državne zajednice Srbije i Crne Gore. Međutim, ovim nakaradnim predlogom vi ste nama dostavili da se ta izborna volja građana, koja treba da bude svetinja za sve, a pogotovo za nas narodne poslanike jer zahvaljujući baš toj izbornoj volji došli smo u ovaj parlament, krši ipo volji pojedinih moćnika gledate da formirate novi parlament. Zašto je neophodno da se prihvati ovaj amandman koji sam predložio u ime Srpske radikalne stranke? Zato što se ovi izbori održavaju upravo u ovoj zgradi u kojoj predsedava predsednik i ona je jedina odgovorna za sve radnje koje se odigravaju oko izbora. Odgovorna je za regularnost izbora, koji će se najverovatnije održati za par dana. U ovoj zgradi biće biračko mesto, birački odbor, birači i posmatrači, oni sa pravom glasa, oni bez prava glasa, biće važećih i nevažećih listića, biće sve ono što karakteriše izbore. Najvažnije je da postoji neki zapisnik koji neko mora da potpiše da bi mogao da se kritikuje, da postoji neka odgovornost. Ovde se čulo da se ovaj zakon predlaže iz jednog razloga, što se pozivate na nekakav kontinuitet izbora poslanika još od 1992. godine za Veće republika. Da li je to rešenje bilo dobro? Nije bilo dobro i dokaz za to je da ne postoji ni Jugoslavija, ni to Veće republika, pa ne vidim razlog zašto predlažete tu ideju i držite se te ideje, da ponovo bude posredan izbor poslanika u državnu zajednicu Srbije i Crne Gore. Šta je ono što karakteriše ovaj parlament? To da mi ne znamo koliko imamo poslanika, da ne znamo koliko imamo poslaničkih grupa i to je ono što je uspeo DOS da uradi za ove dve i po godine, znači da napravi jedan haos u parlamentarizmu. Sa druge strane, uspeli ste da stvorite neku fantomsku koaliciju "Povratak", koja deluje na Kosovu i Metohiji kao neki dekor za svet, da se kao Srbi nešto pitaju na Kosovu i Metohiji. Ono što je najgore, vi tu svoju praksu i dalje nastavljate i želite da se to iskustvo iz Skupštine Kosova i Metohije prebaci na Skupštinu državne zajednice Srbije i Crne Gore. Međutim, taj vaš postupak će naići na osudu građana, a mislim da ova državna zajednica neće doživeti ni ove dve godine, koliko ste vi planirali. Na kraju, želim da vam pročitam pesmu našeg poslanika Božidara Vučurovića. "Što vičete i bučete, ništa vam ne vredi, poslanik će biti onaj ko se sviđa Čedi; kakav ustav, kakav zakon i kakvi bakrači, poslanik će biti onaj kog odredi jači; nemojte se mrgoditi, svima će da svane, kad ostanu poslanici i Živko i Bane; Ivković će Bane biti vrlo ljut i gnevan, ako ne bude izabran i Gudurić Stevan; nemojte se mrgoditi, svima će da svane, kad zajedno zapevaju Marjane, Marjane; što se tiče Ilić Velje, želja mu je žarka, da Skupština izabere Petrovića Marka; verujte mi, Velja bi se osećao kao mladić, da mu budu poslanici Kovačević i Tadić; iz redova DSS-a ozbiljno se šuška, da će prvo predložiti Golubović Duška; oni tako elokventni, otmeni i fini, baš su pravi za državu zvanu Đukađini; ali, pazite, ovo može da vam se osveti, setite se - maj dolazi dvadeset deveti".
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Ovaj amandman je delom tehnički, ali više obavezujući. Znam da je vama dosadno i da vam se zeva kada drugi ljudi rade, ali uzdržite se još malo. Pustiće vas predsednik kući čim obavite posao zbog koga ste ovde i angažovani. Naime, članom 16. predviđeno je da se o sprovedenom glasanju u Narodnoj skupštini vodi zapisnik, a da Republička izborna komisija, na osnovu tog zapisnika, sačinjava izveštaj koji podnosi Narodnoj skupštini. Da li se taj zapisnik, pre upućivanja Republičkoj izbornoj komisiji, usvaja u Skupštini Srbije, kao i svaki zapisnik sa sednice Narodne skupštine. Da li taj zapisnik, kao što smo mi predložili, barem potpiše predsednik Narodne skupštine i zašto predsednik Narodne skupštine. Ne zato što jepreviše cenim, nego zato što je to akt za koji neko treba da odgovara. Šta ako se pojave tri ili četiri zapisnika pred Republičkom izbornom komisijom? Jedan pošalje sa zaglavljem Skupštine, a jedan sa zaglavljem poslaničke grupe SRS. Šta će da kaže Republička izborna komisija? Vredi ovo što je overila Skupština. Gde smo mi to zakonom propisali? Mi namerno predlažemo da to potpiše predsednik Narodne skupštine zato što je ona poznata po aktima koje potpisuje. Tako ste mogli u "Službenom glasniku Republike Srbije" da pročitate odluku o raspisivanju izbora za predsednika Republike Srbije, koju je potpisala Nataša Mićić, a koja glasi - donela sam odluku da ne raspisujem izbore za predsednika Srbije. Ustav i zakon ne kažu da ona donosi odluku o neraspisivanju, nego odluku o raspisivanju, a to samo znači odluku za ...
Molim vas da se vratite na temu, pošto to nije vaša odgovornost, nije vaš posao i nije tema dnevnog reda. Vratite se na temu, na član 16.
Gospođo Mićić, vama je lako da radite šta god hoćete, vi ste bili 163. na izbornoj listi DOS-a, toliko ste bili cenjeni i mi vas dobismo ovde da nam zvocate iza leđa. Da je neko prvi sa liste, pa drugi, pa treći, pa i da prihvatimo, ali 163. sa liste da vodi Narodnu skupštinu, pa još i da odlučuje kada će neko drugi imati priliku da se kandiduje za predsednika Srbije, pošto vama to ne pada na um. Vi tu mogućnost nemate, nemate to biračko telo.
Drugi put vas upozoravam da se vratite na temu dnevnog reda.
Vi niste bili ovde kada su se oči vadile. Tobož Demokratska stranka i Demokratska stranka Srbije danas su se nešto mrzele preko svake mere, pa ih niko ne opomenu, ni reč im ne uputi. Čekate kada ću da izađem za govornicu da vam ukažem. Dobro, opomena, isključivanje, kao da je meni to nešto novo. Vi držite kontinuitet od 1992. godine. To znači da ću biti ponovo tučen, da ću biti u zatvoru kao narodni poslanik. Držite vi taj kontinuitet, ali vas upozoravam, dame i gospodo narodni poslanici, sve pišite u zakonu što treba da se uradi, jer mi imamo takvog predsednika Skupštine koji sam tumači šta smo to mi hteli određenim zakonom, pa kada mu kažemo - u roku od 60 dana raspisuješ izbore, a imaš od 15 do 60 dana rok da se održe, ona kaže - donosim odluku da ne raspišem izbore. Tako će vam biti i sa ovim zapisnikom. Otvorite četvore oči. Kada dobijemo i listing od predsednika Narodne skupštine, u njemu se navode građani koji nisu uopšte poslanici. I to nije bilo otkako je "svinjče rep zakovrnulo".
Sama mala ispravka - nisam bila 163. na listi nego 169. Od 176 narodnih poslanika na listi DOS-a bila sam 169. zato što je svaki 18-ti poslanik pripadao jednoj partiji. Moja stranka ima devet poslanika, a prvenstvo su dobili poslanicima iz Beograda, iz Novog Sada, po veličini gradova se išlo, a ja sam iz Užica. Drugo, mislim da svi poslanici imaju jednako pravo, kako prvi tako i 250. Treće, prvi na listi je bio Zoran Đinđić i trebalo je po tome da on bude predsednik Skupštine. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu?(Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula, predstavnik podnosilaca amandmana na član 18. Predloga zakona o izboru poslanika.
I ovaj predlog zakona, a posebno član 18, pokazuje krizu društva, krizu morala, krizu institucija. U ovom predlogu zakona i u ovom članu pominje se ključni izraz "poslanička grupa". Poslanička grupa je pojam koji uopšte ne poznaje Zakon o političkim strankama. On poznaje samo stranke koje su registrovane i samo one imaju pravni subjektivitet. Poslaničke grupe nemaju pravni subjektivitet u smislu zakona. Ovo vam kažem zbog toga što je pre desetak meseci bilo nekih sporova između nekih stranaka u ovom parlamentu, pa je Vrhovni sud presuđivao na osnovu Zakona o strankama. Poslanička grupa je pojam, kao što su mnogi govornici rekli, koji se pojavljuje u ključnim članovima zakona, ne bi li se pomoću toga pošto - poto u parlamentu Srbije i Crne Gore dobila većina. Inače, sastavljač ovog predloga kao da se zamorio pa je zaboravio na pravo žalbe i nije regulisao tu oblast, već se poziva na Zakon, ali dosta neubedljivo. Naime, Predlog zakona je izostavio najmanje tri stvari. Prvo, da propiše u kom roku se može izjaviti žalba Vrhovnom sudu Srbije? Drugo, da propiše da li se i kome može izjaviti žalba zbog nezakonitog oduzimanja poslaničkih mandata, što je pitanje o kome u pravnom poretku postoji praznina posle usvajanja Ustavne povelje. Treće, propušteno je da se propiše žalba i na odluke koje u primeni Zakona donosi Administrativni odbor, pa me zanima da li neko ima pravo na žalbu protiv odluke Administrativnog odbora? To je pravna praznina koja treba da se izučava na pravnim fakultetima kako zakon ne treba da izgleda. Predlog zakona uređuje postupak na način koji je sa jedne strane nejasan i nedovoljan, a sa druge strane preopširan. Korišćena je odredba koja glasi: "Vrhovni sud Srbije odlučuje o žalbi shodnom primenom odredaba zakona kojima se uređuje postupak u upravnim sporovima". To je član 18. stav 2. Predloga zakona, a prepisan je iz istog konteksta, to je istrgnuti stav 4. člana 97. Zakona o izboru narodnih poslanika. To isto važi i za stav 3. člana 18. Predloga zakona. Zbog toga smo mi predložili ovaj amandman pred vama i preporučujemo ga vašoj pažnji. Ovakav amandman treba usvojiti.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosioci amandmana nisu prisutni. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, jučerašnji i današnji dan zasedanja Narodne skupštine, posvećen Predlogu zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore, obeležen je žešćim raspravama poslanika Demokratske stranke i Demokratske stranke Srbije, tako da sam u jednom trenutku mislio da će gospodin Čeda Jovanović i gospodin šef poslaničke grupe DSS malo žešće da se obračunaju. Srpska radikalna stranka je izašla samostalno na izbore i osvojila je svoje mandate. Te mandate ćemo braniti i nikome ih ne damo. Ali, ne razumem poslanike Demokratske stranke Srbije, žale se i kažu da moraju mandati da pripadnu poslaničkim grupama, odnosno strankama. Zašto niste izašli sami na izbore? "Ko sa đavolom tikve sadi, o glavu mu se obiju". Dame i gospodo, u amandmanu koji je podnela Srpska radikalna stranka, a koji obrazlažem, tražimo da se u članu 18. reči "poslanička grupa" zamene rečima "podnosilac izborne liste". Kod člana 8. smo obrazlagali zbog čega tražimo takvu izmenu. Mislimo da stranka koja raspolaže svojim mandatima ima i pravo da kao podnosilac izborne liste sama predlaže svoje kandidate. Šta to znači poslanička grupa? Gospodine Jovanoviću, vi možete iz vaše jedne poslaničke grupe, koju trenutno vodite, da izdvojite još nekoliko poslaničkih grupa. Mislio sam da Živko ne može da bude poslanik u novoj poslaničkoj grupi pa jeste. Zbog toga, kada dođe dan za glasanje, unapred vas pozivamo da ove amandmane prihvatite, kako bismo bolje regulisali ovaj zakon i kako bi se tačno znalo kojoj poslaničkoj grupi, odnosno kom podnosiocu izborne liste pripada koji amandman.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 18. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, taj član 18. ima jako loše napisan prvi stav. Zbog ove gužve, trčeći da mi ne oduzmete reč, nisam poneo, ali otprilike prvi deo rečenice je u množini, a drugi deo je u jednini, pa se kaže - kada poslanik ili poslanička grupa imaju primedbi i nisu zadovoljni izbornim procesom, može da podnese žalbu i tako dalje. Zamolio bih vas da to pročitate, da opismenite, jer to ne liči na srpsko zakonodavstvo, kao da mi Srbi nismo pisali ovaj predlog zakona, kao da je prevođen sa norveškog, jer mi se čini da tako ide konstrukcijarečenice na norveškom. Trebalo bi još jednom da ukažemo na radnje koje se tiču povreda izbornog postupka. One moraju da budu jasno definisane, oročene. Morate tačno da napišete u kom slučaju se žali i kome, u kom roku se odluka po žalbi donosi, kada je odluka konačna? Ovako napisano i sročeno, posebno kada ni rečenica koja se odnosi na ono što je bitno nema smisla, može da stvori probleme u sprovođenju ovog zakona o izborima. Ne očekujem probleme zato što leksički nije zakon u redu, nego zato što zakon sankcioniše neustavno i nezakonito stanje u ovoj skupštini na dan održavanja izbora za poslanike one tamo Skupštine. Ti problemi će samo da se gomilaju i moraju da vam se obiju o glavu. Vi imate pred sobom primer DSS-a. Prednjačila je u ukidnju poslaničkih prava i evo dokle su sada sebe doveli, da jadikuju. Ne jadikuju svi,neki sarađuju sa Demokratskom strankom i ćute. Ovi koji se iskreno bore, oni misle da treba da se svađaju ovde sa Demokratskom strankom. Koliko ima ovih pametnih što ćute i znaju da je ova svađa samo fingirana i da to ponovo služi da se mimo opozicije u Skupštini Srbije od vlasti stvara opozicija. Od vlasti opozicije nema, a od opozicije ima vlasti. To će vam biti uskoro jasno, kad dođe do novih izbora. Samo čekam taj jedan dan posle sledećih izbora, u kome će Čeda Jovanović da bude šef poslaničke grupe opozicione stranke, a neko od nas će biti šef poslaničke grupe vladajuće stranke. Cvetaće Čedomir Jovanović od demokratije koja će onda vladati u ovoj Narodnoj skupštini Republike Srbije.
Pravo na repliku, narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Gospodine Nikoliću, za razliku od nekih, mi nikada nismo bili omiljeni opozicionari. Ko je bio omiljeni opozicionar, dobro znamo. Tu ulogu omiljene opozicije i opozicije u vlasti znamo kako ste igrali. Stvarno ne bih hteo o tome da govorim i da trošim reči. Da li je ovaj poslovnik dobar ili nije; izmene koje su učinjene na predlog DSS-a, to je bio negde septembar 2001. godine, išle su u pravcu ne ove restrikcije, ne svođenja rasprave na pet časova, već u drugom pravcu. To je doprinelo da se rad učini efikasnijim. Ove poslednje izmene su išle na restrikciju prava poslaničkih grupa. Mi smo glasali protiv njih i one su bile prošle godine u maju ili junu mesecu, tu negde kad je bila ona afera sa poslaničkim mandatima DSS-a. Tako da sad nije tema o statusima opozicionara, vlasti, kombinovanju i raznim drugim verzijama da pričamo, a imali bismo o čemu da razgovaramo, ali da se vratimo na ovaj zakon.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 18. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, predstavnik predlagača je takođe prihvatio, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula.
Mi predlažemo da se član 19. menja i da glasi: "Svim poslanicima mandat prestaje izborom novih poslanika na posrednim ili neposrednim izborima za Skupštinu ili izborom novih poslanika od strane novog saziva Narodne skupštine. Pre isteka vremena na koje je izabran, poslaniku prestaje mandat iz razloga predviđenih zakonom Republike Srbije koji uređuje izbor narodnih poslanika. Kad poslaniku mandat prestane pre isteka vremena na koje je izabran, politička stranka slobodno bira njegovu zamenu sa zbirne liste". Prdlog zakona ne propisuje sve, već samo neke od razloga zbog kojih, prema Zakonu o izboru narodnih poslanika, mandat poslanike prestaje pre vremena. Nedostaju tri razloga za prevremeni prestanak mandata narodnih poslanika: zbog prestanka članstva u političkoj stranci ili koaliciji na čijoj listi je poslanik izabran, zbog preuzimanja posla ili funkcije koji su nespojivi sa funkcijom poslanika ili zbog brisanja iz registra kod nadležnog organa političke stranke, odnosno druge političke organizacije na čijoj listi je izabran. Nejasno je po kom merilu su predlagači zakona izostavili tri razloga za prevremeni prestanak mandata. Pretpostavljamo da se njihova argumentacija zasniva na tome da je reč o dve odredbe Zakona o izboru narodnih poslanika, član 88. stav 1. tačke 1. i 9, čija je ustavnost osporena od strane Ustavnog suda Srbije. Argumentacija je neprihvatljiva, jer se jedan zakon primenjuje sve dok ne prestane da važi. Nejasno je zašto je izostavljen razlog za prestanak mandata narodnog poslanika "preuzimanjem posla ili funkcije koji su po Zakonu o izboru narodnih poslanika nespojivi sa funkcijom poslanika". To je član 88. stav 1. tačka 5. Zakona o izboru narodnih poslanika. Oko njega nije pokrenut ustavni spor, a proizilazi da narodnom poslaniku može opstati mandat u Skupštini državne zajednice Srbije i Crne Gore i ako mu je prestao mandat u Narodnoj skupštini, što je jednostavno nemoguće. Potom, ako se već mandati raspodeljuju po poslaničkim grupama, zašto predlagači zakona nisu predvideli da poslaniku prestaje mandat ako iz poslaničke grupe na čijoj listi je izabran za poslanika pređe u drugu poslaničku grupu. To je dozvoljeno. On je biran za poslanika kao predstavnik određene poslaničke grupe, pa bi mu prestanak svojstva člana poslanike grupe povlačio i prestanak mandata u Skupštini državne zajednice Srbije i Crne Gore. Odsustvo takve odredbe u Predlogu zakona vodi u mogućnost da poslanici sada, u okviru Skupštine državne zajednice Srbija i Crna Gora, prelaze iz jedne u drugu poslaničku grupu bez ikakvih sankcija i time unište legalnost Skupštine Srbije i Crne Gore. Amandmanom se najpre sve greške ispravljaju i propisuje da pojedinom poslaniku mandat prestaje pre isteka vremena na koje je izabran iz razloga predviđenih Zakonom o izboru narodnih poslanika. Naravno, poslanik kome je mandat prestao pre vremena zamenjuje se kandidatom zamenom sa zbirne liste, čime se onemogućavaju špekulacije moguće po Predlogu zakona, po kome se vrše izbori iz odgovarajuće poslaničke grupe, na predlog odgovarajuće poslaničke grupe, što je krajnje nejasno u članu 20. Potom se amandmanom navode razlozi zbog kojih mandat prestaje svim poslanicima koje je Narodna skupština izabrala u Skupštinu državne zajednice Srbije i Crne Gore. Svim poslanicima mandat prestaje izborom novih poslanika, na posrednim ili neposrednim izborima za Skupštinu Srbije ili izborom novih poslanika od strane novog saziva Narodne skupštine. Formulacija pokriva sve slučajeve prestanka mandata svih poslanika. Naime, izbor svih poslanika u Skupštinu državne zajednice na posrednim ili neposrednim izborima za Skupštinu moguć je najpre ako Skupština Srbije i Crne Gore bude raspuštena u okviru roka u kome se poslanici biraju posredno, kad je izbor novih poslanika u Skupštinu opet posredan ili zbog isteka vremena na koje su poslanici birani. Svim poslanicima u Skupštini mandat prestaje izborom novih poslanika u Skupštinu državne zajednice, koji čini novi saziv Narodne skupštine. Ovde je reč o prestanku mandata koji je posledica prestanka mandata svih narodnih poslanika u Narodnoj skupštini u okviru roka u kome su poslanici u skupštini državne zajednice Srbija i Crna Gora biraju posredno, kada se po konstituisanju novog saziva Narodne skupštine na posrednim izborima biraju poslanici u Skupštinu državne zajednice Srbija i Crna Gora.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 19. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević i zajedno narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Miloš Lukić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SSJ podnela je amandman na član 19. tako što poslaniku prestaje mandat pre isteka vremena na koje je izabran ako mu prestane članstvo u političkoj stranci ili koaliciji na čijoj izbornoj listi je izabran za poslanika. Tačke 1-7 postaju tačke 2-8. Razlozi za prevremeni prestanak mandata poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore moraju se usaglasiti sa razlozima za prevremeni prestanak mandata narodnih poslanika u Skupštini Srbije primenom Zakona o izboru narodnih poslanika. U ovom zakonu nabrojano je sedam razloga za prestanak mandata, kao što je podnošenje ostavke, pravosnažna sudska odluka, gubljenje državljanstva i slično. Jedan od osnovnih razloga, a to je prestanak članstva u političkoj stranci ili koaliciji na čijoj izbornoj listi je izabran, nije uzet u obzir. S obzirom da smo mi ovde izabrani na izbornim listama za koje su građani glasali, ostajemo dosledni prvobitnom stavu u našemamandmanu na član 5. Smatramo da bi vrlo lako ovaj zakon mogao da bude prihvatljiv, ukoliko bi se naši amandmani usvojili. Amandmanima na član 5. i član 19. zakon bi dobiopravu sadržinu koju treba da ima. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Sreten Mitrović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, SPS je podnela amandman na član 19. o prestanku mandata pre isteka vremena na koje je poslanik izabran. Ovaj član bi sigurno bio kompletan da predlagač slučajno ili namerno nije izostavio prvu tačku člana 88. Zakona o izboru narodnih poslanika, a u tom članu su naznačeni svi razlozi zbog kojih poslaniku prestaje mandat pre isteka vremena na koje je izabran. Između ostalih razloga, navodi se i to da poslaniku prestaje mandat ako bude isključen iz političke stranke na čijoj izbornoj listi je izabran za poslanika. Međutim, vodećoj većini u Skupštini to nije odgovaralo, s obzirom da trenutno većinu u parlamentu koju su imali nemaju,tako da ono što su obećali građanima, da će da poštuju prava građana, demokratske principe i sprovode zakone, ispunjavaju samo onda kada njima odgovara, pa su morali da vrebaju i da se posluže poslanicima koji su isključeni iz SPS-a, iz SSJ-a i tako stvaraju nove fantomske poslaničke grupe. Žao mi je pojedinih mojih kolega koji su, greškom ili svojom zabludom, pošli za jednim čovekom koji svakim danom pokazuje svoje pravo lice i koristiDOS-u za ispunjenje zamisli i ciljeva. Sigurni smo da će takva situacija ovde svima nama biti uočljiva, da pojedinci služe samo da bi se ono što je DOS zamislio ispunilo u Skupštini. Međutim, ono što je DOS obećao narodu ne sprovodi na terenu, a danas sam imao jedan poziv iz Kosova Polja gde je zamenik direktora Železničke stanice u Kosovu Polju predložio radnicima srpske nacionalnosti da napuste upravnu zgradu u Kosovu Polju, jer tamo nema šta da traže. Prema tome, gospodo iz vladajuće većine, samo obećavate jedno narodu, a drugo radite na terenu. Siguran sam da će narod na osnovu ovog zakona, kada vidi kako će da se izglasa i ubuduće da vidi za koga će da glasa. Oni predstavnici koji će biti u političkim partijama, videćemo da li će građani za njih da glasaju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS-a.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, ovaj član zakona pokazuje ono što smo tvrdili tokom cele rasprave i u načelu i u pojedinostima, nameru predlagača da kada postigne cilj prekine svaku vezu sa prethodnim stanjem i u odnosu na uspostavljeno stanje završi ono što je naumio. Ako je predlagač hteo da bude konsekventan, onda bi bilo logično da među razloge prestanka mandata stavi i prestanak članstva u poslaničkoj grupi sa čije liste je izabran. Predlagaču to očigledno ne treba, kao što mu neće trebati te poslaničke grupe kada ispuni ovaj cilj. Sud će sigurno presuditi u korist onih koji polažu prava na te mandate, a mi socijalisti smo jedni od njih, jer imamo prava na pet mandata koje nam je skupštinska većina oduzela. Očigledna je namera, kada se ovaj zakon usvoji, da se poslanici koji daju podršku Vladi i predlozima DOS-a nagrade, da budu zastupljeni u parlamentu, da im se ne može oduzeti mandat. Lepo kaže predlagač, oni postaju vlasnici svog mandata. Suštinski, većina odredbi iz ovog člana nema svoju sadržinu i nisu primenljive. Šta znači stav 1, gde se kaže - podnošenjem ostavke prestaje mandat. Bili smo svedoci da je 13 ljudi pismeno izjavilo da podnosi ostavke. O tome je obavešten Administrativni odbor. Konstatovano je ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ti ljudi nisu napravili ni jedan gest, ni pismeno ni usmeno, da to povuku, bez obzira što to ne bi važilo, ali nisu, Skupština to nije konstatovala. Znači, svejedno. Znamo naravno da ako do toga dođemo u međuvremenu od podnošenja ostavki i dok se to konstatuje utvrdiće se i cena te ostavke i onda će se naravno preko toga preći kao da nije ni postojalo. Mi smo predložili, kolega Mitrović je to obrazložio, da jedan od razloga prestanka mandata poslanika bude prestanak članstva u političkoj stranci ili koaliciji sa čije liste je izabran. Mislimo da to pokazuje našu doslednost u odnosu na ovaj predlog. Smatramo da osnov koji neko stiče treba d bude politička stranka ili koalicija sa čije liste je izabran, a na osnovu opet raspoloženja građana i da to treba da služi kao osnov za raspodelu mandata. Zašto je ovo doslednost i zašto je potrebno? Iz prostog razloga što niko, ali baš niko od ovih narodnih poslanika nije na izbore izašao sa svojim imenom i prezimenom. U svetu postoje samo dva izborna sistema, većinski i proporcionalni, i dvadesetak modifikacija tog izbornog sistema. Poslanici u Narodnoj skupštini Republike Srbije su izabrani po proporcionalnom izbornom sistemu. Političke stranke i koalicija su sačinile izborne liste. Svi su oni bili zastupljeni od broja jedan do 250, i socijalisti, poređani po azbučnom redu. Građani su glasali za te izborne liste. Nisu glasali ni za jednog pojedinca. Svih tih 250 ljudi je učestvovalo u izbornoj kampanji. Partija je konačno odredila ko je taj ko će predstavljati političku stranku u parlamentu Skupštine Srbije. Nikome od tih 250 ljudi nije smetalo i nije bio problem da bude na listi političke stranke. Nije mu smetalo da svoj integritet i svoje ime i prezime stavi na listu. Nije bio ni problem kada su izabrani. Naravno, problem nastaje kada su isključeni. Činjenica je da stranka raspolaže tim mandatima i treba njima da raspolaže. S druge strane, doduše, imamo situaciju da se zakon ne primenjuje, pa onda i ove odredbe logično ništa ne znače, jer ostaju prazno slovo na papiru. Smatrali smo potrebnim da ovaj amandman podnesemo i time stvorimo vezu između izbora poslanika i mandata. Ukoliko to ne bi postojalo, sve gubi smisao. Mi znamo da je ovaj zakon u stvari za jednokratnu upotrebu. Izabraće se poslanici. Zakon kao takav se više neće primenjivati. Znamo i da će smanjenjem broja poslanika unutar ove skupštine, unutar poslaničkih grupa, jedni biti kažnjeni, kao mi socijalisti, jer nam se kradu dva mandata, ali će zato biti nagrađene fantomske poslaničke grupe i biće nagrađena skupštinska većina. Amandman kolege Mitrovića ima svoj smisao, jer vlasnici mandata su političke stranke i one treba njima i da raspolažu.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Stevan Kesejić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Stevan Kesejić:
Dame i gospodo narodni poslanici, otprilike nekako uporedo sa početkom rada komisije na ustavnom polju, počela je da curi neka vest o kloniranoj bebi u Americi i onda se ta polemika odjednom prenela i u sada već bivšu SRJ; i stručnjaci, naučnici, polemisali su oko toga da li postoji mogućnost da se rodi u Srbiji beba, klonirana ili ne. I sve je to demantovao predlagač ovog zakona o izboru narodnih poslanika, jer se zaista rodilo klonirano čedo. SRS je izašla na izbore 2002. godine, sa svojom izbornom listom. Očigledno da su čitali svi o tom kloniranom čedu, pa ih sada ne interesuje ovakav zakon, koji im se prezentira ovde, sa istim načinom i stilom. Dakle, pošto je SRS izašla na izbore, sa svojom izbornom listom, a isto tako i druge tri političke stranke, odnosno opcije, jedna koalicija i dve stranke, bilo bi, po mišljenju srpskih radikala, sasvim normalno da se ne prekraja volja birača i da se u ovom zakonu o izboru poslanika primeni upravo taj princip podele mandata. Da to ne bude po principu delegata, nego da se prema volji građana izaberu sa izbornih lista narodni poslanici ili savezni poslanici, koji su tada predstavljali određenu moć, odnosno brojnost. Član 19. na koji sam, u ime SRS, podneo amandman, govori u stvari o želji i nameri da se izvrši lopovluk. (Nered u sali.) Da li ste primetili da su pijani poslanici napali zamenika predsednika poslaničke grupe SRS i vi ništa niste učinili?
Molim poslanike da zauzmu svoja mesta u sali. (I dalje nered u sali.) (Poslanik iz sale: Kakva je ovo sednica, kada se poslanici tuku ovde? Šta je ovo?) Molim da zauzmete svoje mesto i da ne pravite nered u sali, narodni poslaniče, kao i svi drugi narodni poslanici. Molim vas da zauzmete svoja mesta i da nastavimo rad. Molim poslanike da zauzmu svoja mesta, da bi narodni poslanik Stevan Kesejić mogao da završi svoje izlaganje i da bismo mogli da nastavimo sednicu. Još imate dva minuta da govorite o amandmanu. Iskoristili ste tri minuta. [[Žagor.]] Molim vas da saslušamo narodnog poslanika koji ima još dva minuta o amandmanu. Izvolite. Molim narodnog poslanika Aleksandra Vučića da zauzme svoje mesto da nastavimo rad, da čuje svog kolegu iz svoje poslaničke grupe, ostao mu je još jedan minut i molim narodnog poslanika da, ako hoće, iskoristi taj jedan minut.
Gospođo predsedavajuća, meni uopšte nije smetao Alekandar Vučić, nego ste mi vi onemogućili da izlažem [[žagor - smeh]] Naime, niste dozvolili indirektno, preko poslanika DOS-a koji su ovde stvorili gužvu, da izložim svoj amandman. Zaista i ne vidim više svrhu da ga izlažem. Nema svrhe uopšte da ga izlažem, jer poslanici Demokratske stranke i njihovi koalicioni partneri su očigledno doneli odluku o tome kako će da glasaju. Sigurno je da bi ovaj amandman uticao na poboljšanje zakona. Ne bi ga mogao popraviti jer ovo ne može ni vrelom vodom da se ispravi, što klonirano Čedo stvori.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Da li podnosioci amandmana žele reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula.
Ovde je greška u kucanju. Što se tiče člana 20. govori se o tome kada poslaniku prestaje mandat u slučaju iz člana 21. stav 1. tačka 1. do 6. [[Žagor.]] Član 21. ima samo jedan stav i to je očigledno neka greška, verovatno se misli na član 19. Pošto nije bilo ispravke, pretpostavljam da se zapravo u ovom prvom redu tekst odnosi na ... [[žagor]] Dakle, u članu 20. se kaže - kad poslaniku prestane mandat u slučaju iz člana 21. stav 1. tačka 1. do 6. Ovde je očigledno greškau kucanju. Misli se na član 19. od stava 1. do 6, pa bi trebalo ispraviti i u članu 21, jer se i tu govori o članu 21. stav 1. tačka 1. do 6, a misli se na član 19. Ako bi se usvojio amandman na član 19. koji smo predložili u ime DSS-a onda bi ovaj član 20. bio besmislen, bio bi suvišan. Mi smo u članu 19, a to je amandman 13, izneli da svim poslanicima mandat prestaje izborom novih poslanika na posrednim ili neposrednim izborima za skupštinu ili izborom novih poslanika od strane novog saziva Narodne skupštine; pre isteka vremena na koji je izabran poslaniku prestaje mandat iz razloga predviđenih zakonom Republike Srbije koji uređuje izbor narodnih poslanika; kada poslaniku mandat prestaje pre isteka vremena na koje je izabran, politička stranka slobodno bira njegovu zamenu sa zbirne liste. Mislim da naš 13. amandman na član 19. potpunije ovo reguliše i ako bi taj amandman bio usvojen onda bi ovaj član 20. postao suvišan i zato preporučujem ovaj naš amandman kao dobro rešenje.
Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Da li podnosioci amandmana žele reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Zlata Đerić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Nova Srbija predlaže da se član 20. izmeni i da glasi ovako: "Kad poslaniku prestane mandat u slučaju iz člana 19. stav 1. do 6. ovog zakona Narodna skupština izabraće novog poslanika iz odgovarajuće poslaničke grupe ili poslanika iz poslednjeg saziva Veća građana, odnosno veća Republika Savezne skupštine koga predloži odgovarajuća politička stranka, politička koalicija ili druga organizacija koja je zastupljena u Narodnoj skupštini Republike Srbije poslaničkim mandatima osvojenim na decembarskim izborima 2000. godine". Dakle, to je ono što smo juče i danas mnogo puta pominjali, upravo eliminacija poslaničkih grupa i legalizovanje izborne volje građana, jer politička realnost na koju smo se pozivali je izmerena izbornom voljom građana 2000. godine i do novih izbora ona je takva i jedina merodavna da daje poslanike u Savezni parlament.
Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Nije prisutan.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović, predstavnik predlagača. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je ostalo da u raspravi o pojedinostima raspravljamo još o sedam amandmana predlažem daprodužimo vreme, da završimo raspravu u pojedinostima, a da zatim pristupimo glasanju. Pre nego što donesemo ovu odluku kao Skupština, molim vas da utvredimo kvorum. (Poslanici SRS napuštaju salu.) Konstatujem da imamo kvorum. Dakle, stavljam predlog da Narodna skupština nastavirad do završetka rasprave u pojedinostima i da zatim pristupimo glasanju o Predlogu ovog zakona. Za 121, protiv 34, uzdržanih 35, nije glasalo pet, od ukupno 195 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština donela odluku da nastavimo rad, a da potom pristupimo glasanju o zakonu. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? Molim vas da se javite na vreme. Zato što galamite. Da ste vi tiši, onda biste čuli.
Izvinjavam se, nisam galamio. Žagor je opšti u sali. To je u vašoj nadležnosti, a ne u mojoj. Ne bih želeo da preuzimam vaše ingerencije. Kao što ste rekli, poslanička grupa Socijalističke partije je podnela amandman na član 20. iz razloga da se, u skladu sa našim amandmanom na član 19, uslovi za prestanak mandata povećaju i da se uvede ono što je i zakonom predviđeno, a to je članom 88. Zakona o izboru narodnih poslanika, da mandat može da prestane i prestankom članstva. Ovaj naš amandman je upravo u saglasju sa prethodnim amandmanom, ukoliko bude usvojen. Znači, da se broj tačaka od jedan do šest se poveća od jedan do sedam. Mislimo da je ovaj amandman koristan, iz razloga što će nastati određeni problemi i u novom parlamentu. Ovde je bilo dosta reči o tome na koji način i kako mogu da se gube mandati, ko je vlastan, da li su to poslaničke grupe, da li su to koalicije, da li su to liste koje su bile predmet glasanja, odnosno za koje se izjašnjavalo biračko telo i dosta argumenata je dato da to bude vlasništvo onih koji su liste sačinjavali i da oni mogu da raspolažu mandatima. Ako prestanak članstva ne bude taj uslov, na koji način će političke partije, liste ili koalicije moći da raspolažu mandatima. Doći ćemo u situaciju jednog apsurda da, recimo, Koka-kola izrazi zahtev da ima pet poslanika u Republičkoj skupštini ili u skupštini zajednice država, da raspiše tender, da se prijavi pet poslanika i da potpišu da prihvataju poslaničku grupu Koka-kola ili poslaničku grupu Hajneken ili poslaničku grupu ne znam koju. Oni će biti vlasni da raspolažu svojim mandatima i na taj način ćemo imati more poslaničkih grupa i mogućnosti. Ja ovo banalizujem do kraja, ali kažem da i takva mogućnost u našem parlamentu, pored svega ovoga što se dešava, može da se desi. Upravo ovaj amandman i ovi što slede iza njega, kao i usklađivanje sa amandmanom na član 19. koji to reguliše, sprečavaju takve mogućnosti. Moći će da se formiraju raznorazne poslaničke grupe sa ovim ili onim nazivima i da onaj ko nije učestvovao u izborima može da ih ima. Recimo, prijavi se SPO i nađe pet poslanika koji će formirati poslaničku grupu SPO, a znamo da na izborima nije prošao cenzus od 5% i da nema poslaničku grupu u ovom parlamentu. Prema tome, ovaj amandman ide za tim da uskladi ono što je rečeno u amandmanu na član 19.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Zoran R. Anđelković, zamenik predsednika poslaničke grupe SPS.
Ovim amandmanom bi se na neki način nadoknadila priča koju ovih nekoliko dana imamo ovde, a to je da kada se reši pitanje mandata u Republičkom parlamentu, i onih nelegalnih mandata, da ti poslanici u saveznom parlamentu i oni izabrani posle usvajanja ovog zakona, a nisu legitimni poslanici u ovom parlamentu, izgube to mesto i da političke partije, kojima pripadaju, u naknadnom postupku faktički na tim mestima izaberu poslanike. Prema tome, važno je da se ovim amandmanom pokaže dobra volja, da se poštuje parlamentarni odnos snaga u ovom parlamentu, a ne veštački stvoren. Malopre sam se javio po Poslovniku i stvarno ne shavatam takvu diskriminaciju u odnosu na Socijalističku partiju Srbije. Kada jedan poslanik Socijalističke partije Srbije skine sako zato što mu je toplo, izađe iz sale, bude izbačen iz sale. Kada ovde obezbeđenje uđe u salu, a obezbeđenje nema pravo da uđe u salu bez poziva predsednika Skupštine, treba neko da nam objasni zašto je ušlo obezbeđenje u salu ili onaj ko je izazvao incident u ovoj sali, zbog čega je obezbeđenje ušlo, da bude odstranjen iz ove skupštine. Ovako, Socijalistička partija Srbije smatra da je namerno, odlukom predsednice Skupštine, diskriminisana, izbačen je jedan njen poslanik zato što mu je bilo toplo i skinuo sako, a drugi poslanici, zbog kojih ulazi obezbeđenje, ovde su povlašćeni i mogu da rade šta god hoće.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula.
Malopre sam izneo primedbu na član 21. kako je omaškom naveden član 21. umesto člana 19. i tu sam dao obrazloženje, tako da bih vas podsetio još jednom na to zašto predlažemo da se usvoji amandman 13 na član 19. čijim usvajanjem i član 21. postaje suvišan. Dakle, taj amandman glasi: "Svim poslanicima mandat prestaje izborom novih poslanika na posrednim ili neposrednim izborima za Skupštinu ili izborom novih poslanika od strane novog saziva Narodne skupštine. Pre isteka vremena na koje je izabran, poslaniku prestaje mandat iz razloga predviđenih zakonom Republike Srbije koji uređuje izbor narodnih poslanika. Kada poslaniku mandat prestane pre isteka vremena na koje je izabran, politička stranka slobodno bira njegovu zamenu sa zbirne liste". Isto obrazloženje važi i za članove 22. i 23, a ukoliko bi se usvojio amandman 13 na član 19. onda bi članovi 22. i 23. postali suvišni.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Čedomir Jovanović. Istovetan amandman na član 21, koji su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija, na sednici Zakonodavnog odbora povukao je narodni poslanik Srđan Sikimić. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman, te je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor je odbio ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Slobodan Tomović.
Poštovana gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa čiji sam član podnela je amandman na član 21. sa obrazloženjem da se broj šest zameni brojem sedam i da to ne bi izgledalo tako suvoparno mi u obrazloženju kažemo da se shodno amandmanu na član 19, kojim je uneta nova tačka 1. i istovemeno izvršena prenumeracija preostalih tačaka, ovom izmenom vrši usklađivanje teksta zakona. Dakle, suština našeg zalaganja je u sledećem: da se ovaj zakon, koji sasvim sigurno ima jednokratnu upotrebu, jer on reguliše kako ćemo u novoj zajednici država da izaberemo poslanike u parlament, primeriZakonu o izboru narodnih poslanika, tačnije članu 88. stav 1, u kome se kaže da nekome prestaje mandat ako bude isključen, da ne upotrebim onu drugu reč - izbačen iz političke stranke kojoj pripada. Mi se zalažemo da se i u ovaj zakon unese ta odredba da, ako određena stranka, opcija ili koalicija kaže da je iz nekih razloga prestalo članstvo određenom poslaniku u toj stranci, to bude i na ovaj način sankcionisano. Mi nemamo nikakve druge misli sem da uprimerimo jedan i drugi zakon i da ono što već postoji u pozitivnoj zakonskoj praksi inkorporiramo i u ovo što će biti za jednokratnu upotrebu. Prihvatajući naše amandmane na član 19, prihvatili biste i ovaj amandman koji u suštini samo predstavlja potpunije objašnjenje našeg zahteva vis-à-vis člana 19. Zahvaljujem .
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Prelazimo na član 22. na koji su amandman zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovalašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na isti član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovalašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovalašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Prelazimo na član 23, na koji su amandman zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu nije prihvatio ovaj amandman. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovalašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Podsećam vas da je Zakonodavni odbor izvršio pravno-tehničku redakciju teksta Predloga zakona tako da se: - u članu 2. reči "u daljem tekstu: Skupština" brišu; - u članu 3. stav 1. i članu 15. stav 1. posle reči "Skupštini" dodaju reči "Srbije i Crne Gore"; - u članu 3. stav 2, članu 19. stav 1. tačka 7, članu 22. stav 1. i 2. i članu 23. stav 1. i 2. posle reči "Skupštine" dodaju reči "Srbije i Crne Gore"; - u članu 19. stav 3. posle reči "Skupštinu" dodaju reči "Srbije i Crne Gore"; - u članu 22. stav 1. posle reči "Skupština" dodaju reči "Srbije i Crne Gore"; - u članu 5. stav 2. reč "Dontov" zamenjuje rečju "D' Ontov"; - u članu 9. stav 1. ispred reči "valjan" dodaje reč "pravno". Sa pravno-tehničkom redakcijom Zakonodavnog odbora saglasio se predlagač. Konstatujem da će se, prilikom pripreme zakona za objavljivanje u "Službenom glasniku Republike Srbije", u tekst zakona uneti pravno-tehnička redakcija koju je izvršio Zakonodavni odbor.
Pošto smo završili pretres Predlog zakona u pojedinostima, pitam da li predlagač zakona želi završnu reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS - Reforma Srbije i predstavnik predlagača.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da sam dužan da ispred naše poslaničke grupe, posle dva dana vrlo teške rasprave, ponudim još jedanput argumente iznete u uvodnom izlaganju, jer su, po mišljenju poslanika što su predložili ovaj zakon, nezaobilazni činilac da sam po sebi zaslužuje i mislim da će dobiti potrebnu podršku parlamenta. Zakon o izboru poslanika za Skupštinu državne zajednice Srbije i Crne Gore samo predstavlja finalizaciju jednog posla u pravnom smislu otpočetog definisanjem Beogradskog sporazuma i podrškom koju je tom sporazumu dao ovaj parlament, a potom i Ustavnom poveljom i Zakonom o sprovođenju Ustavne povelje, takođe su ih izglasale Skupština Republike Srbije, potom parlament Crne Gore, a zatim potvrdila Savezna skupština. U zakonu o izboruposlanika za Skupštinu državne zajednice Srbije i Crne Gore mi smo se rukovodili principima na kojima počivaju dokumenta što nas u ovom trenutku obavezuju na poštovanje. Mislim da su mnogi problemi zapravo proizašli iz nespremnosti da se uvaže zakonitosti iskazane u Ustavnoj povelji i u Zakonu o njenom sprovođenju. Dakle, u ovom trenutku ponavljam da smo mi kao poslanička većina spremni da uvažimo svaki amandman ako sam po sebi neće predstavljati isključivo izraz političke volje što teži zadržavanju nekog stanja iz prošlosti, već naprotiv, iskazuje jasan stav da, sa jedne strane, poštuje Ustavnu povelju i Zakon o sprovođenju Ustavne povelje, a sa druge strane, uvažava realnost, jer u društvu u kome mi živimo praktično je nemoguće samo jednim dokumentom definisati sve interese, ozakoniti ih ili ih na drugi način osporiti. Posle svega onoga što smo kao zemlja prošli, možemo govoriti o vrlo jasnim interesima, njih artikulišu stranke, ali ti interesi nisu jednobrazni i oni su međusobno suprotstavljeni. Ti interesi su se potvrdili i u ovoj skupštinskoj raspravi kao interesi što se ne mogu pomiriti. Dakle, ni jedan zakon, pa ni Zakon o izboru poslanika za Skupštinu državne zajednice, ne može premostiti one razlike unutar naše koalicije, ni u okviru nekih opozicionih partija, ni učiniti političku većinu u ovom parlamentu manjinom u parlamentu državne zajednice Srbije i Crne Gore. Ono što možemo da uradimo kao Skupština jeste da drugačijim odnosom prema toj državnoj zajednici, koji se danas demonstrira učešćem u raspravi i glasanjem o ovom zakonu, iskažemo spremnost da stvorimo nešto što će samo po sebi biti trajnije od određene većine ili večnije od jednog izbornog rezultata. Moguće je da se izbori za tu skupštinu ponove za tri, četiri, pet ili šest meseci, a najkasnije za dve godine kao neposredni, ali danas moramo definisati fundamente državne zajednice kao nešto nesporno. Ako je nesporni interes Srbije i Crne Gore, što je iskazano kroz prihvatanje Ustavne povelje, državna zajednica što se može razviti na definisanim osnovama, onda svojim ponašanjem tu državnu zajednicu treba da očuvamo. To ne znači da treba svi jednoobrazno da glasamo, ali znači da treba da uvažimo jedni druge. U ovom trenutku mi kao poslanička većina uvažavamo sve one volje što su, pre svega, konstruktivne i ne podstiču nastojanja da se svaki posao obesmisli. Spremni smo da prihvatimo amandman kojim se pojašnjava i otklanja i onaj minimalni strah da će zbirna lista delom biti usvojena, delom ne. Zaista ne možemo da prihvatimo amandmane kojima se osporava pravo poslaničkoj grupi da bude predlagač kandidata za poslanike u novoj Skupštini i ne možemo da prihvatimo amandmane kojima se definiše 23. decembar 2000. godine kao taj ključni kriterijum za utvrđivanje rejtinga i međusobnih odnosa učesnika u našem parlamentarnom životu. Zašto ne možemo da odustanemo od poslaničke grupe? Upravo zbog toga što je poslanička grupa jedini akter u političkom životu parlamenta, ne stranke. Kada pogledate amandmane koje smo podnosili kao skupštinski poslanici, videćete da na svakom amandmanu stoji ime naše poslaničke grupe. Da li je ona fiktivna ili ne, ona je realnost proistekla iz odnosa političkih snaga u našoj Skupštini. Koje su otežavajuće okolnosti? Otežavajuće okolnosti su takve što je zapravo nemoguće jednim zakonom negirati sve one podele i razlike koje su obeležile naš dugogodišnji rad. Ono što možemo da uradimo jeste da odgovornim odnosom, pre svega prema poslovima što predstoje, pružimo šansu toj državnoj zajednici da se razvije i bude bolja od one kakva je, recimo, zamišljena Ustavnom poveljom; ona je po mnogo čemu problematična, ali jeste izraz realnosti koju smo mi prihvatili. Ako smo prihvatili jedanput taj princip, onda smo dužni da ga poštujemo i u svim budućim radnjama, dakle i u ovoj. Politička relanost nam nalaže da sledimo onaj put kojim ćemo počiniti najmanje grešaka i oštetiti najmanje poslanika i građana koje oni predstavljaju. Praktično, to znači da treba da uvažimo parlament kao biračko telo, parlament od 250 poslanika, koji predstavljaju građane. Da li su predstavnici građana samo stranke ili poslanici, mi smo dali svoju definicuju kao DOS. Ta definicija nije prihvaćena od strane Ustavnog suda i mi ne želimo više o tome da raspravljamo. Kada Ustavni sud bude procenio i dao svoj konačni sud, mi ćemo to prihvatiti i sprovesti. Dakle, ničiju izbornu volju nismo pogazili. Naprotiv, pokušavamo da je u meri u kojoj je to moguće sačuvamo i ispoštujemo. Između ostalog, zbog toga tako beskompromisno insistiramo na sprovođenju ovog zakona, jer mi svoju koaliciju doživljavamo kao političku snagu onih građana koji su pre dve godine glasali za promene u našoj zemlji -socijalne, ekonomske, kulturološke, u načinu vođenja politike, u odnosu Srbije i Crne Gore. Nije moguće živeti na nivou definisanom 1992. godine, nije bio prihvatljiv nivo iz 2000, ali zato mislimo da treba da uradimo i damo taj konačni napor od sebe kako bismo, zapravo, kao poslanička većina usvojili ovaj zakon i time poslali u novu skupštinu predstavnike onih koji danas deluju u parlamentu Srbije. To je naš maksimum u ovom trenutku. Slažemo se sa amandmanima u tom pravcu, ali ne i sa onima čiji je cilj da se cena, što je obeležila naš dvogodišnji rad u ovom parlamentu, ponovi u parlamentu nove državne zajednice. Ako ne možemo međusobne odnose da regulišemo u ovoj skupštini, mislim da smo dužni da ih regulišemo na drugačiji, korektniji način u ovoj skupštini koju danas stvaramo. Praktično, to znači da poslanička većina u ovom parlamentu mora biti poslanička većina i u parlamentu državne zajednice Srbije i Crne Gore. Kako se formira ta poslanička većina? U skladu sa političkim interesima. Danas se u svetu stvaraju koalicije levih i desnih stranaka, stvaraju se koalicije zelenih i konzervativaca i niko u tome ne vidi ništa više osim nastojanja da se politički interesi usaglase kako bi društvo funkcionisalo. Meni je drago što smo uspeli da usaglasimo te interese sapotrebom za nesmetano funkcionisanje Republike Srbije. Ubeđen sam da ćemo glasanjem taj odnos preneti na nivo državne zajednice, čime će i ona početi da funkcioniše na drugačiji način od svega onog što je obeležilo njenu najkraću istoriju u poslednjih 10 godina. Dakle, pružite šansu ovome što je stvoreno 27. januara glasanjem u ovom parlamentu. Slažemo se sa amandmanima koji otklanjaju bilo kakvu nedoumicu i umanjuju mogućnost zloupotrebe i time iskazujemo svoju spremnost da na drugačiji način od svojih prethodnika radimo taj posao, ali ne možemo da prihvatimo one amandmane kojima se, zapravo, naše društvo vezuje za događaje od pre dve godine, koji su prevaziđeni svim onim što je u međuvremenu učinjeno.
Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore u načelu. . Za 124, protiv 42, uzdržanih 43, od 209 prisutnih narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Podsećam vas da je narodni poslanik Srđan Sikimić na sednici Zakonodavnog odbora povukao amandmane na članove 8. i 21. koje je podneo zajedno sa naronim poslanikom Nadom Kolundžijom. Sastavni deo Predloga zakona postali su amandmani narodnog poslanika Čedomira Jovanovića na članove 20. i 21. i Vlade Republike Srbije na članove 5. i 18. Podsećam vas, takođe, da je Zakonodavni odbor izvršio pravno-tehničku redakciju teksta Predloga zakona, koja će se uneti u tekst zakona prilikom njegove pripreme za objavljivanje u "Službenom glasniku Repulike Srbije". Na naziv Predloga zakona amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 10, protiv 152, uzdržanih nema, nije glasalo 48, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna ksupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 131, uzdržan jedan, nije glasalo 26, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna ksupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 127, uzdržana četiri, nije glasalo 26, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna ksupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 81, protiv 113, uzdržanih nema, nije glasalo 16, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna ksupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 55, protiv 126, uzdržana tri, nije glasalo 26, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna ksupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Stavljam na glasanje amandman. Za 32, protiv 161, uzdržanih nema, nije glasalo 18, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Ćirković, Zlata Đerić i Miodrag Stamenković. Stavljam na glasanje amandman. Za 82, protiv 115, uzdržanih nema, nije glasalo 15, od 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Stavljam na glasanje amandman. Za 12, protiv 161, uzdržan jedan, nije glasalo 37, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Stavljam na glasanje amandman. Za 53, protiv 105, uzdržana tri, nije glasalo 49, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Stavljam na glasanje amandman. Za 37, protiv 159, uzdržanih nema, nije glasalo 15, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Ćirković, Zlata Đerić i Miodrag Stamenković. Stavljam na glasanje amandman. Za 81, protiv 117, uzdržanih nema, nije glasalo 13, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Stavljam na glasanje amandman. Za 37, protiv 159, uzdržanih nema, nije glasalo 15, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje amandman. Za 67, protiv 117, uzdržana dva, nije glasalo 25, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Stavljam na glasanje amandman. Za nije bilo, protiv 162, uzdržana četiri, nisu glasala 42, od 208 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Stavljam na glasanje amandman. Za 41, protiv 155, uzdržanih nema, nije glasalo 13, od 209 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zeldžo Hurić. Stavljam na glasanje amandman. Za 7, protiv 152, uzdržan jedan, nije glasalo 49, od 209 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Stavljam na glasanje amandman. Za 57, protiv 113, uzdržana tri, nije glasalo 36, od 209 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje amandman. Za 51, protiv 115, uzdržanih nema, nije glasao 41, od 207 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Stavljam na glasanje amandman. Za jedan, protiv 156, uzdržan jedan, nije glasalo 49, od 207 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Stavljam na glasanje amandman. Za 44, protiv 104, uzdržanih šest, nisu glasala 53, od 207 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Stavljam na glasanje amandman. Za 37, protiv 156, uzdržan jedan, nije glasalo 16, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 114, uzdržanih nema, nije glasalo 44, od 210 prisutnih narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 50, protiv 114, uzdržanih nema, nije glasalo 46, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 113, uzdržan jedan, nije glasao 41, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 161, uzdržana dva, nije glasalo 46, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 49, protiv 114, uzdržanih nema, nije glasalo 48, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za nije bilo, protiv 158, uzdržana tri, nije glasalo 50, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Zeldžo Hurić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 10, protiv 145, uzdržanih nema, nije glasalo 56, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 49, protiv 114, uzdržanih nema, nije glasalo 49, od 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za nije bilo, protiv 160, uzdržan jedan, nije glasao 51, od 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 109, uzdržana tri, nije glasalo 48, od 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandmane su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanik Zlatan Jovanović, i zajedno, narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 50, protiv 115, uzdržanih nema, nije glasalo 46, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 36, protiv 153, uzdržan jedan, nije glasao 21, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za nije bilo, protiv 160, uzdržan jedan, nije glasalo 50, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 50, protiv 111, uzdržanih nema, nije glasalo 50, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Sikimić i Nada Kolundžija. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 56, protiv 105, uzdržana dva, nije glasalo 48, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić Slobodan Tomović i Rade Bajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 37, protiv 162, uzdržanih nema, nije glasalo 11, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 13. koji su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Za 48, protiv 112, uzdržana dva, nije glasalo 48, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 13. koji je podneo narodni poslanik Miroljub Veljković. Za jedan, protiv 160, uzdržanih nema, nije glasalo 49, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 13. koji su zajedno podneli narodni poslanici Nada Kolundžija i Srđan Sikimić. Za 53, protiv 105, uzdržanih tri, nije glasalo 49, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 15. koji su zajedno podneli narodni poslanici Nada Kolundžija i Srđan Sikimić. Za 49, protiv 106, uzdržanih četiri, nije glasalo 51, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 15. koji su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Za 50, protiv 109, uzdržanih nema, nije glasalo 51, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 15. koji je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Za 58, protiv 106, uzdržanih nema, nije glasalo 45, od 209 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 16. koji su zajedno podneli narodni poslanici Nada Kolundžija i Srđan Sikimić. Za 49, protiv 110, uzdržanih pet, nije glasalo 44, od 208 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 16. koji je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Za 44, protiv 121, uzdržan jedan, nije glasao 41, od 207 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 18. koji su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Za 49, protiv 117, uzdržanih nema, nije glasalo 43, od 209 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 18. koji su zajedno podneli narodni poslanici Nada Kolundžija i Srđan Sikimić. Za 48, protiv 109, uzdržanih šest, nije glasalo 46, od 209 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 19. koji je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Za nije bilo, protiv 158, uzdržanih nema, nije glasalo 51, od 209 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 19. koji su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Za 49, protiv 115, uzdržanih nema, nije glasalo 45, od 209 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 19. koji su u istovetnom tekstu podneli zajedno narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević i zajedno narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovnaović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Za 37, protiv 160, uzdržan jedan, nije glasalo 12, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 19. koji je podneo narodni poslani Stevan Kesejić. Za jedan, protiv 157, uzdržanih nema, nisu glasala 52, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 19. koji su zajedno podneli narodni poslanici Nada Kolundžija i Srđan Sikimić. Za 46, protiv 116, uzdržana tri, nije glasalo 46, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 20. koji su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Za 48, protiv 112, uzdržanih nema, nije glasao 51, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 20. koji je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Za 57, protiv 116, uzdržanih nema, nije glasalo 37, od 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 20. koji su zajedno podneli narodni poslanici Nada Kolundžija i Srđan Sikimić. Za 53, protiv 111, uzdržana tri, nije glasalo 44, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za nije bilo, protiv 161, uzdržanih nema, nije glasalo 50, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 34, protiv 161, uzdržan jedan, nije glasalo 15, ukupno 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 50, protiv 118, uzdržanih nema, nisu glasala 43, ukupno 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Zoran R. Anđelković, Sreten Mitrović, Ljubomir Mucić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Đura Lazić, Dušan Cvetković, Hranislav Perić, Slobodan Tomović i Rade Bajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 38, protiv 159, uzdržanih nema, nije glasalo 13, ukupno 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 48, protiv 114, uzdržanih nema, nije glasalo 48, ukupno 210 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nada Kolundžija i Srđan Sikimić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 51, protiv 114, uzdržana 2, nije glasalo 44, ukupno 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Aleksić, Đorđe Mamula i Petar Cvetković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 47, protiv 116, uzdržan jedan, nije glasalo 47, ukupno 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nada Kolundžija i Srđan Sikimić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 17, protiv 112, uzdržan 41, nisu glasala 42, ukupno 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore u celini. Za 128, protiv 84, uzdržanih nema, ukupno 212 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog zakona o izboru poslanika Skupštine Srbije i Crne Gore u celini. Zaključujem Treće vanredno zasedanje Narodne skupštine u 2003. godini.