Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 73 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u elektronskom sistemu za glasanje, molim narodne poslanike da stave svojeidentifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Izvolite. U elektronskom sistemu za glasanje prisutno 84 narodna poslanika i prisutan je još jedan određeni broj narodnih poslanika u sali Narodne skupštine, tako da su ispunjeni Poslovnikom utvrđeni uslovi za početakrada sednice Narodne skupštine. Obaveštenje o odsutnosti narodnih poslanika. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici: predsednica Skupštine Slavica Đukić-Dejanović o narodni poslanik Momo Čolaković. Nastavljamo zajednički načelni pretres 13. i 14. tačke dnevnog reda i to delom sednice gde pravo na reč imaju narodni poslanici a po redosledu i prema prijavama za reč u zajedničkom načelnom pretresu o predlozima zakona iz tačaka 13. i 14. dnevnog reda. Poslednji prijavljeni govornik na listi onih koji žele da uzmu reč je narodni poslanik Zoran Krasić, a vreme koje je na raspolaganju narodnom poslaniku Zoranu Krasiću od ukupnog vremena poslaničke grupe SRS je sedam minuta i pre nego što dam reč, želim da uputim izvinjenje narodnom poslaniku Zoranu Popoviću, omaškom i zbog sličnosti glasova, juče sam tokom sednice zamolila da ne ometa dobacivanjem, on nije dobacivao. Moje izvinjenje narodnom poslaniku Zoranu Popoviću, sa nadom da ćemo zajedno tako svi učestvovati u održavanju reda na sednici i da nećemo kršiti odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Narodni poslanik Zoran Krasić ima reč. Sedam minuta.
Pa dobro, ako ste mi se izvinili, nema nikakvih problema. Da završim ovu priču o izmenama Zakona o spoljnotrgovinskom poslovanju i javno-privatnom partnerskom odnosu i koncesijama. Juče smo stvarno dosta ispričali o ovom prvom Predlogu zakona, ostalo je još malo da kažemo našto o ovom drugom koji je na dnevnom redu. Javno-privatni odnos partnerski je u stvari ortakluk između predstavnika državne svojine i predstavnika privatne svojine u obavljanju privrednih delatnosti koje se tiču delatnosti od opšteg interesa. Pravi primer za to je komunalna delatnost. Možete da zamislite kako će to u Srbiji da izgleda. Juče sam vas podsetio da smo imali jednu varjantu kod Mobtela, pa je Karić u bekstvu zato što je državni kapital prevlačio i trošio kao privatni kapital. Mi imamo puno ljudi koji su se značajno obogatili, naročito od 2000. godine do danas i oni imaju toliko sredstava da su im potrebni novi izazovi, kao biznismenima. Pošto su već zauzeli monopole u nekim delatnostima ostala je komunalna infrastruktura i komunalne delatnosti. U uslovima nedostatka sredstava u jedinicama lokalne samouprave za razvoj tih delatnosti evo ih - spasioci tajkuni. Naravno, ponovo će se uspostaviti monopol. To će biti i kod parkiranja i kod kanalizacije, iznošenja smeća, prevoza, moguće je i grejanje, čišćenje, održavanje stambenih zgrada, liftova. Ko će da utiče posle na cenu komunalnih usluga? Ko će da učestvuje u određivanju te cene kada ste pre nekoliko meseci promenili zakone o izborima i omogućili svakom tajkunu da kupi slobodan mandat? Onda ćete imati situaciju, posle sledećih izbora, da će sve jedinice lokalne samouprave, a sve su prezadužene, da spas traže u javno-privatno partnerskom odnosu. Sa kim? Sa tajkunima, jer jedino oni imaju sredstava. Ko će taj posao da odobri? Jedinica lokalne samouprave gde se nalaze slobodni odbornici pod kontrolom tog istog tajkuna. Od državnog monopola napravićemo javno-privatni partnerski monopol, pa će onda privatni partner u tom odnosu i putem knjiženja i putem troškova i putem, da li će da iskazuje dobit to je drugo pitanje, i pitanje je da li tamo treba da se pojavi dobit zato što u komunalnim delatnostima cene komunalnih usluga treba da budu prilagođene platežnim mogućnostima stanovništva sa određenog prostora. Kažete da je to evropski standard. Šta nas briga, mi ionako nećemo biti u EU. Što bi nas nešto obavezivalo što se tiče Evropske komisije, EU, kada mi nikada nećemo biti članovi. Vidite da su i vrapci na granama i ovaj vrabac podunavac shvatio da od EU nema ništa, ili su oni sada u stanju raspadanja, pošto su čuli da mi treba da dođemo tamo. Nešto se dešava. Tako da, ovo što se pozivate na evropske standarde, ja sam izuzetno zadovoljan, to će nama bitno da pomogne sledeću kampanju, ali ovaj javno-privatni partnerski odnos je otprilike kao koalicioni kapacitet. Znate i sami, u Srbiji važi jedna izreka – Od ortačke kobile se ne jede ni mesto, jer je kiselo. U Srbiji ne može da uspe ortakluk, između oca i sina, između dva brata, a ortakluk između državne svojine i privatne svojine je uvek na štetu svih građana Republike Srbije. I vi ovog gurate. Zašto? Neko vam je rekao tamo da to jeste evropski standard, mada u onoj izjavi ste naveli da nema nikakav standard, da ne postoji nikakva obaveza usaglašavanja. Ako pođete od principa - trebaju vam pare, aman ljudi, posle toliko zaduživanja, zar je moguće da vam još trebaju pare? Ne možete višenegde na drugom mestu da se zadužite, sad biste da se zadužite kod koga? Kod Miškovića, Beka ili kod ovih? Aman, naplatite od njih potraživanja koja ima država. Strašne stvari se dešavaju. Evo, vidite, sad smo u mogućnosti ne samo da unapred kažemo šta će da bude povodom neke vaše inicijative, nego ovo sve građani shvataju i bez objašnjenja, i bez objašnjenja shvataju da je u pitanju jedna najobičnija medijska podvala, prevara i uspostavljanje novih monopola, da bi bogati bili još bogatiji, a da bi siromašni bili još siromašniji. Druga tačka vašeg zajedničkog programa ove Vlade je borba za socijalnu pravdu. Pa kako možete da pričate o socijalnoj pravdi, a država duguje građanima, svojim građanima? Evo, ovih dvadesetak minuta, da požurite u EU, častim vas.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika Narodne skupštine? Ako da, molim vas da se prijavite u elektronski sistem, da biste mogli da koristite svoje pravo na reč u ovom delu toka sednice. Pošto niko ne želi reč, zaključujem zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o spoljnotrgovinskom poslovanju i Predlogu zakona o javnom-privatnom partnerstvu i koncesijama. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAŠTITI PRAVA OPLEMENjIVAČA BILjNIH SORTI. Pre nego što otvorim načelni pretres o tački dnevnog reda koja je pred nama, na osnovu člana 90. i člana 87. obaveštavam Narodnu skupštinu da ćemo danas tokom radnog dana raditi načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti, a kada završimo načelni pretres ove tačke dnevnog reda otvorićemo i raspravljati o zajedničkom načelnom pretresu o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Visokom savetu sudstva i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Državnom veću tužilaca, s tim što će uobičajena pauza od jednog sata biti određena nakon što završimo pretres tačke koja će upravo biti otvorena, a ukoliko bude bilo potrebe radićemo i posle 18,00 časova do završetka zajedničkog načelnog pretresa o 16. i 17. tački dnevnog reda. Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za poljoprivredu, Odbora za evropske integracije i Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova pojedine poslaničke grupe, i to: poslaničkoj grupi Za evropsku Srbiju pripada jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslaničkoj grupi SRS - jedan sat, osam minuta i 24 sekunde; poslaničkoj grupi Ujedinjeni regioni Srbije - 28 minuta i 48 sekundi; poslaničkoj grupi Napred Srbijo - 25 minuta i 12 sekundi; poslaničkoj grupi DSS - Vojislav Koštunica - 24 minuta; poslaničkoj grupi SPS - JS - 18 minuta; poslaničkoj grupi LDP - 14 minuta i 24 sekunde; poslaničkoj grupi Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi;poslaničkoj grupi Manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslaničkoj grupi PUPS - šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi ni jedne poslaničke grupe imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmahpodnesu prijave za reč, a sa redosledom narodnih poslanika. Na osnovu člana 96. stav 4, prijave za reč se primaju do otvaranja načelnog pretresa ili zajedničkog jedinstvenog pretresa tačke dnevnog reda, tako da vas molim da ko još nije predao spisak narodnih poslanika koji žele da učestvuju u raspravi, da to učini odmah. Obaveštavam vas, takođe, da će po ovim tačkama dnevnog reda poslaničke grupe predstavljati sledeći narodni poslanici: narodni poslanik Siniša Stamenković - poslaničku grupu PUPS; narodni poslanik Arpad Fremond - poslaničku grupu Manjina; narodni poslanik Zoran Bortić - poslaničku grupu SPS – JS i narodni poslanik Milorad Krstin - poslaničku grupu SRS. Ukoliko još neka poslanička grupa želi da ovlasti nekog člana, molim vas da nas obavestite dabi mogli da obavestimo Narodnu skupštinu. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona. Da li predstavnik predlagača, Dušan Petrović, ministar poljoprivrede, trgovine, šumarstva i vodoprivrede želi reč? (Da.) Reč ima ministar.
Gospođo potpredsednice, dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o zaštiti prava oplemenjivača je stupio na snagu 10. juna 2009. godine. radi se o posebnom obliku zaštite intelektualne svojine, koja je veoma važna za napredak naše poljoprivrede i predstavlja jednu od suštinski bitnih stvari koja unosi red ili više reda u jednoj oblasti u kojoj su se dešavale različite stvari koje nisu otvarale mogućnost da se ova vrsta delatnosti podigne na nivo koliko je moguće u našoj zemlji. Ove izmene i dopune imaju za cilj da usklade postojeći zakon, koji, kao što rekoh, je nedavno donet, sa svim odredbama Konvencije koja je doneta 1991. godine i koja će otvoriti vrata da naša zemlja uđe u Međunarodnu uniju za zaštitu novih biljnih sorti. Dakle, usvajajući ove izmene i dopune postojećeg zakona mi ćemo stvoriti sve pretpostavke da Srbija, da svi koji se u našoj zemlji bave ovom delatnošću imaju mogućnost da koriste sve benefite međunarodne pravne zaštite, da oplemenjivači biljnih sorti iz Srbije dođu u priliku i u mogućnost da tu zaštitu ostvaruju u inostranstvu. Mi smo zemlja koja ima veoma značajan izvoz ove vrste dobara. Sa druge strane, učiniće se dostupnijim nego što je to u ovom trenutku i pristup genetskom i genetičkom materijalu, koje će omogućiti razvoj ove vrste delatnosti i svih instituta, ali i drugih koji se ovom vrstom posla bave. Dakle, biće stvorene pretpostavke da mi svoj sistem u proizvodnji kvalitetnih sorti podignemo na viši nivo nego što je to u ovom trenutku. Ministarstvo poljoprivrede, trgovine, šumarstva i vodoprivrede je obavilo sve potrebne konsultacije sa nadležnim telima u Međunarodnoj uniji za zaštitu novih biljnih sorti i ove izmene i dopune koje se danas nalaze pred vama predstavljaju jedan usaglašen tekst, te ukoliko ovaj parlament da saglasnost da zakon bude izmenjen i dopunjen na ovaj način i kada bi takve izmene i dopune stupile na snagu, više ne bismo imali nikakve smetnje da pristupimo ovoj veoma značajnoj Konvenciji. Dakle, stupanjem na snagu ovog zakona Srbija stiče pravo da položi instrument pristupanja ovoj međunarodnoj organizaciji, koja je, posredstvom Stalne misije Republike Srbije pri UN u Ženevi, upućuje generalnom sekretaru Svetske organizacije za intelektualnu svojinu. Ovaj sistem zaštite predstavlja jedan od vrlo bitnih elemenata neophodnih da bi Srbija mogla da postane članica STO, jer STO ovakav vid i sistem zaštite u potpunosti respektuje i smatra ga dovoljnim da bi se moglo smatrati da mi imamo sve instrumente koji su nam potrebni i neophodni. Reći ću samo nekoliko rečenica. Ovde se nekoliko stvari menja i u pogledu tzv. materijalnog prava, ali i nekoliko stvari u pogledu procedure, na precizniji način i u skladu sa konvencijom se definišu određeni instituti koji su važni za utvrđivanje novih biljnih sorti, dakle, neki od atributa novih biljnih sorti, kao što su različitost, stabilnost. Izmenama i dopunama će biti definisani na takav način da to bude u skladu sa ovom međunarodnom konvencijom. Takođe, menjaju se određene proceduralne stvari u pogledu procedure koja je ovde uređena, a odnosi se na postupak sticanja prava zaštite oplemenjivača. Rokovi za prigovor se produžavaju, jer je to takođe u skladu sa odredbama konvencije, sa 30 na 60 dana, što pruža veći stepen i veću mogućnost zaštite svim zainteresovanim licima. Takođe, uređuje se na adekvatan način i u skladu sa konvencijom jedan vrlo važan institut, a to je obavezna licenca. Naime, niko ne može koristiti ovo intelektualno dobro, ono je vlasništvo oplemenjivača, izuzev ukoliko oplemenjivač to ne prenese na druge određenim pravnim poslom i ukoliko drugi ne dobiju licencu za to, izuzev u specifičnim slučajevima, kada postoji javni interes koji se, pre svega, ogleda u nužnosti stvaranja uslova da snabdevanje hranom bude bezbedno i kada postoje drugi javni interesi u pogledu određenih elementarnih nepogoda itd. Mi smo ove odredbe prilagodili odredbama međunarodne konvencije, tako da smo uklonili i tu vrstu nesklada koji postoji. Ovo nije dug zakon. Izmene i dopune se nalaze pred vama. Siguran sam da će u debati biti otvorena i pojedina specifična pitanja. Ono što na kraju želim da kažem je da se radi o jednoj od strateških pretpostavki za razvoj naše poljoprivrede. Pored potrebe da naši poljoprivredni proizvođači imaju na raspolaganju u što je moguće većoj meri neophodna iskustva, veštine, znanja i da imaju najbolje moguće obaveštenje o tome šta su mere agrarne politike, sa jedne strane. Sa druge strane, pored potrebe da imamo znatno veće površine zemljišta pod navodnjavanjem nego što imamo danas, ovo je treći stub koji je neophodan za razvoj poljoprivredne politike, a to je da imamo najkvalitetniji mogući semenski i sadni materijal, da otvorimo mogućnost svima koji se u Srbiji time bave, a to su vrlo značajne institucije sa vrlo dugom tradicijom i sa velikim dostignućima, pre svega mislim na institute, ali isto tako i na različite kompanije koje su ušle u ovu vrstu posla, dakle, da im otvorimo mogućnost da ono što su njihovi proizvodi budu zaštićeni, ne samo u Srbiji nego i na međunarodnom nivou. Sa druge strane, još jednom da ponovim, da otvorimo mogućnost svim tim institucijama da imaju lakši pristup svom potrebnom genetskom materijalu da bi mogli da unapređuju svoj rad, da im pružimo sistem zaštite, proceduru zaštite i sadržinu zaštite i prava, onako kako to imaju najrazvijenije zemlje u Evropi i svetu. Pozivam vas da ove izmene i dopune zakona usvojite i na taj način otvorimo pristup našoj zemlji ka Međunarodnoj uniji za zaštitu novih biljnih sorti. Hvala.
Pitam da li žele reč izvestioci nadležnih odbora? (Ne) Da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa? (Da) Narodni poslanik Siniša Stamenković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, gospodo saradnici, u nizu uslova neophodnih za potpuno usaglašavanje naše i evropske legislative nalazi se i zakon o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti. Smatramo da je zaštita prava oplemenjivača biljnih sorti poseban oblik zaštite intelektualne svojine svih proizvođača biljnih sorti, kako na teritoriji Republike Srbije, tako i u drugim institucijama koje sarađuju sa našim institucijama. Zakon je kao i "sui generis" sistem međunarodno priznat i potvrđen tek potpisivanjem Međunarodne konvencije za zaštitu novih biljnih sorti. Konvencija je izmenjivana i dopunjavana radi usklađivanja sa novim saznanjima, sa novim tehnologijama i aktuelnim naučnim dostignućima. Mora se priznati da Srbija u ovoj oblasti nije zaostajala onako kako bi se mogao stvoriti privid. Donošenjem Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti iz 2009. godine Srbija je stvorila samostalne i sve realne osnove i pretpostavke za zaštitu intelektualne svojine na biljnim sortama. Zakonom o potvrđivanju Međunarodne konvencije o zaštiti novih biljnih sorti iz 2010. godine, Srbija je ratifikovala Međunarodnu konvenciju za zaštitu novih biljnih sorti, tzv. Pariskom konvencijom iz 1962. godine, a zatim i Ženevskom konvencijom iz 1972. godine, kao i sve izmene i dopune konvencija iz 1978. i 1991. godine, čime smo postali ravnopravna članica UPOV ove konvencije. Međutim, da bi Republika Srbija UPOV, potrebno je i neophodno izvršiti izmene i dopune Zakona radi obaveznog usklađivanja sa svetskim tehnologijama, novim naučnim rešenjima i poboljšanjima kvaliteta sorti. Poslanička grupa PUPS raspolaže saznanjima da je primena određenih zakonskih rešenja u praksi često bila uslovljavana potrebom da se pojedine odredbe zakona izmene i dopune, kako bi se maksimalno i po najvišim standardima unapredio sistem za zaštitu prava oplemenjivača biljnih sorti, što je sasvim ispravna orijentacija. Mislimo da je to vrlo praktično rešenje aktuelnog usaglašavanja, ali i primene novih zakonskih odredaba koje nisu samo zakonske odredbe, već je i veliki broj promena tehničkog, stručnog i tehnološkog karaktera. Republika Srbija se donošenjem ovog zakona obavezuje da ispuni sve uslove za usaglašavanje sa svetskim i evropskim standardima, kao i da položi instrument pristupanja STO, kao neko ko je izvršio obaveze iz Konvencije o UPOV, o čemu je ministar govorio. Zakonom se definiše reprodukcioni materijal, uz jasno razgraničenje ubranog materijala i proizvoda direktno dobijenih od ubranog materijala zaštićene biljne sorte. Upravo je u našem društvu intenzivna aktivnost svih organizacija, pa i Pokreta zelenih na zaštiti genetski modifikovanih materijala, odnosno odluka o tome da li će se Srbija ikada baviti tim pitanjima, sem u naučne i istraživačke svrhe. Saglasni smo da je vladala određena konfuzija u ranijem tumačenju konvencije o UPOV. Međutim, zakon ispravlja i mnogo jasnije definiše način otuđenja sorte, pri čemu se biljna sorta u zaštićenoj intelektualnoj svojini i dalje smatra novom. Mislimo da je i to dobra orijentacija. Dobro je da se sada pojmovi definicije različitosti sorte, kao i uniformnosti sorte, usklađuju sa opštim propozicijama koje važe u svetu. Mislimo da je takođe dobra definicija stabilnosti biljnih sorti i da je ona u skladu sa UPOV konvencijom. Zakon sada definiše način razmatranja zahteva za dodeljivanje prava oplemenjivača, sa potpunom definicijom obima tog prava, ali i sa pravom da određuje uslove pod kojima će se sorte koristiti. Zakonodavac dozvoljava oplemenjivaču da sam može određivati ograničenja za korišćenje biljne sorte, što je potpuno u skladu sa UPOV konvencijom. U celosti podržavamo odredbe zakona kojima je regulisano vreme u kom periodu oplemenjivač ima pravo na prethodnu zaštitu intelektualne svojine. Takođe, oplemenjivač ima pravo, kao i nosilac prava oplemenjivača, na prethodnu zaštitu, pod uslovom da mu se ta prava i dodele, o čemu odlučuje zakonodavac. Zakonom se takođe rešava pitanje uslova za izdavanje obavezne licence, a posebno se predviđa izdavanje obavezne licence samo iz razloga opšteg društvenog interesa, dok bi bilo koji drugi razlog predstavljao narušavanje prava tog oplemenjivača. Zakon precizira postupke sa biljnim sortama na oglednom polju, ali i u laboratoriji, kao i druge načine ispitivanja sorti i karakteristike noviteta koje sorta pokazuje, odnosno želi da prikaže. Poslanička grupa PUPS podržava zakon, zato što on prihvata sve realne sugestije Saveta UPOV u vezi sa zamenom rokova, radi dostavljanja novog imena sorte, ako je prethodno zaštićen ime ukinuto, zatim uklanjanje eventualni nedostataka u zahtevu, kao i za dostavljanje dodatnih podataka i dokumentacije na kojima se zasniva ili prigovor ili upis zahteva za dodeljivanje prava oplemenjivača u registru zahteva kao i za dostavljanje drugog imena za novu sortu. Svesni smo da je oplemenjivanje bilja i stvaranja novih biljnih sorti veliki intelektualni rad, veliki naučni tehnološki rad, koji zahteva ogromno znanje, ali i trud, svesni smo i toga da nema značajnijih ulaganja u zemljište, u poljoprivredu i stočarsku proizvodnju ako nemamo najbolje i najkvalitetnije biljne sorte. Oplemenjivanje bilja zahtevaju specijalnu opremu i dugotrajnu i složenu obuku ljudi koji rade na stvaranju novih biljnih sorti. Proces oplemenjivanja i stvaranje nove sorte traje i više od 10 godina i potrebno je ispunjenje novih uslova da bi pojedine sorte zaživele, da budu prihvaćene, pa tek onda da postanu komercijalne. Moramo biti svesni da reprodukcioni materijal sorti stavljenih u promet biva vrlo lako komercijalno umnožavan, a sorta ekonomski iskorišćavana i zloupotrebljavana, a oplemenjivač bio lišen zaštite uz veliki gubitak dobitak i svog ulaganja, velikog truda, znanja i rada. Možemo se i pohvaliti da u Srbiji danas imamo priznatih više od 1.800 domaćih novostvorenih sorti poljoprivrednog bilja u čijem stvaranju je učestvovalo najmanje 20 instituta i selekcionih kuća. Pored domaćih biljnih sorti ratarskih kultura, stvorena je i 130 sorti i vinove loze, što je posebno težak i složen proces u stvaranju novih sorti. Želimo da napomenemo i mišljenja smo da se sada zakonom regulišu sva prava oplemenjivača biljnih sorti i da se time stvara bolji podsticaj za investiranje u oplemenjivanje bilja u poljoprivredi, bolji i efikasniji pristup stranim kvalitetnim novostvorenim sortama, a pre svega voća, vinove loze, ukrasnog bilja i drugih sorti koji mogu biti uvedene u našu proizvodnju, a do sada nisu bile uvedene zbog nedostatka ovog zakona. sigurno je da iz boljeg pristupa velikom broju novozaštićenih biljnih sorti možemo doći do povećanja prihoda iz njihove široke komercijalne proizvodnje. Poslanička grupa PUPS smatra da će se ovim zakonom omogućiti poljoprivrednim proizvođačima bolji pristup, povoljna proizvodno - tehnološka svojstva i veći prinosi, veća otpornost na bolesti štetočina raznih biljnih sorti. zakon će takođe imati direktnog uticaja i na same oplemenjivače, jer će im dati podstrek za stvaranje novih i boljih biljnih sorti. Uz prihvatanje jednog broja amandmana koji imaju za cilj da poboljšaju suštinu i karakter zakona i njegovu potpunu kompatibilnost sa najboljim svetskim i evropskim rešenjima, poslanička grupa PUPS će u danu za glasanje podržati usvajanje ovog zakona. Hvala na pažnji.
Iskorišćeno je osam minuta i 30 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da vas obavestim da će danas deo sednice sa Galerije velike sale pratiti naši gosti iz Kancelarije za mlade, Lapovo, 15 najboljih studenata iz Lapova. Pozdravićemo Slavoljuba Ivkovića, Nebojšu Miletića, Aleksandra Popovića, Miloša Nikolića, Jovanu Vlajić, Maju Ilić, Aleksandra Stefanovića, Miloša Golubovića, Jovanu Tasić, Miljanu Solunac, Sandru Prešić, Tatjanu Bogdanović, Aleksandru Kojanić, Vladimira Mihajlovića i Dragana Zlatkovića. Dobro došli u vašu kuću. Drago nam je da su najbolji studenti iz Lapova danas sa nama. Narodni poslanik Arpad Fremond ima reč, izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, jedna od najstarijih delatnosti čoveka u oblasti biotehnologije je upravo stvaranje novih biljnih sorti. Biološki postupci stvaranja biljnih sorti obuhvataju selekciju i ukrštanje biljaka. Sorte stvorene ovim postupcima koriste se za ishranu, odevanje, ali i za druge ljudske potrebe. Ove tradicionalne metode su davale i još uvek daju izuzetne rezultate. Ako danas uporedimo sorte koje su stvorene ovim metodama i njihove divlje srodnike, teško da možemo na prvi pogled uočiti bilo kakvu sličnost. Ono što karakteriše ove metode i njihova neponovljivost, naime ponavljanjem istog postupka se ne može dobiti isti rezultat. Međunarodnom konvencijom o zaštiti novih biljnih sorti uspostavljena je Međunarodna unija za zaštitu novih sorti biljaka. Unija predstavlja sestrinsku organizaciju Svetske organizacije za intelektualnu svojinu. Zakon o zaštiti prava oplemenjivačima biljnih sorti reguliše zaštitu biljnih sorti kao oblik zaštite prava intelektualne svojine gde je zaštićena sorta intelektualno dobro. Zakonom se uređuju uslovi za dodeljivanje prava oplemenjivača, postupak dodeljivanja prava, sadržaju prava oplemenjivača, prenos i ustupanje prava korišćenja zaštićene sorte, prestanak prava oplemenjivača, kao i građansko - pravna zaštita. Na dnevnom redu je Predlog izmena i dopuna pomenutog zakona. izuzetno je značajno da će stupanjem na snagu ovog zakona Republika Srbija ispuniti uslove da postane punopravna članica Međunarodne unije za zaštitu novih biljnih sorti, a ispuniće se i jedan od uslova da Republika Srbija pristupi Svetskoj trgovinskoj organizaciji. Oplemenjivanja bilja, odnosno stvaranje novih biljnih sorti je rad koji zahteva veliko znanje i trud, kao i značajna ulaganja u zemljište, opremu i obuku ljudi. Ovo je dugotrajan proces sa visokim rizikom. U našoj zemlji trenutno je priznato oko 1.800 domaćih novo stvorenih poljoprivrednog bilja u čijem stvaranju je učestvovalo više od 20 instituta i selekcionih kuća, sa velikim brojem oplemenjivača. Nažalost, od ukupnog broja domaćih sorti za 35 godina stvoreno je samo 130 sorti voćaka i vinove loze. Zbog same prirode tih biljnih vrsta veoma je teško sprečiti neovlašćeno umnožavanje, što je destimulisalo oplemenjivača voćaka i vinove loze. Rešenje za ovaj problem je uvođenje sistema zaštite biljnih sorti, odnosno zaštita prava oplemenjivača. Šta mogu da očekuju poljoprivredni proizvođači od donošenje ovog zakona? poljoprivrednim proizvođačima se omogućava pristup velikom broju novih zaštićenih biljnih sorti, što dovodi do povećanja prihoda od proizvodnje. Cilj predloženih izmena ovih zakona jeste ispunjenje uslova za članstvo Republike Srbije u Svetskoj trgovinskoj organizaciji. Ove izmene će se pozitivno odraziti na celokupnu biljnu proizvodnju i prerađivačku industriju, što je i preduslovom za slobodnu razmenu reprodukcionog materijala, kao i proizvoda nastalih upotrebom zaštićenih sorti, što je izuzetno važno. Članstvom Srbije u UPOV – u će se omogućiti pristup velikom broju zaštićenih sorti koje su sada nedostupne, a koje se sada odlikuju povoljnim proizvodno - tehnološkim svojstvima, većim prinosima, otpornostima na bolesti štetočina. Na ovaj način će se povećati i konkurentnost domaćih proizvoda na svetskom tržištu. Regulisanje zaštite prava oplemenjivača daje podstrek stvaranja novih biljnih sorti. Ovde je značajan interes države koja treba da podstiče oplemenjivače na intelektualno stvaralaštvo u oblasti stvaranja novih biljnih sorti. Ulaskom naše zemlje u UPOV omogućava se domaćim oplemenjivačima da zaštite svoja prava i u drugim državama pod istim uslovima, ali i stranim oplemenjivačima da zaštite svoja oplemenjivačka prava u našoj zemlji. Primenom zakona očekujemo i pozitivne efekte, prvenstveno u podsticanju stvaranja novih domaćih biljnih sorti i šire upotrebe stranih kvalitetnih sorti, čime će se unaprediti biljna proizvodnja. Izuzetno je važno spomenuti da je u izradi Predloga zakona učestvovala i radna grupa koju su sačinjavali predstavnici Ministarstva poljoprivrede, uvaženi domaći stručnjaci koji se bave oplemenjivanjem i predstavnici organizacija koja se bave ispitivanjem sorti. Važno je pomenuti da će se usvajanje zakona stvoriti uslovi za ostvarivanje međunarodne saradnje i razmenu rezultata ispitivanja sa organizacijama i institucijama i drugim članicama UPOV-a koje obavljaju poslove zaštite prava oplemenjivača biljnih sorti. Gospodine ministre, možemo konstatovati i to, nažalost, da ove godine na dnevnom redu nije bilo zakona iz oblasti poljoprivrede. I ovaj zakon koji se trenutno nalazi na dnevnom redu, je samo izmena i dopuna Zakona koji smo doneli 2009. godine. Smatram da je potrebno da donosimo više zakona iz oblasti poljoprivrede. Kao narodni poslanik Saveza vojvođanskih Mađara, smatram da je problem u tome da mi našu stratešku granu privrede – poljoprivredu – uređujemo, odnosno kreiramo na bazi uredbi i pravilnika, a ne zakona. Ne mislim da uredbe i pravilnici nisu potrebni, ali smatram da treba da damo veći značaj zakonima. Šta konkretno mislim? Na primer, mislim na subvencionisanje poljoprivrednih proizvođača. Nije fer prema njima subvencije dobijaju kroz uredbe. Uredbu možete promeniti često, čak i na telefonskoj sednici Vlade. To, po meni, nije dobro. Zakon je ipak druga stvar. Šta se desilo, na primer, ove godine? Protest poljoprivrednih proizvođača je svima nama poznat. Do njega je došlo zbog promene načina subvencionisanja u toku proizvodne godine. Poljoprivredni proizvođači, jednostavno, nisu imali drugog izbora – čekali su pare, a od Ministarstva poljoprivrede su dobili čak i materijale u kojima je bilo šta ih čeka u toku godine. Nažalost, od toga se vrlo malo ostvarilo. Smatram da je trenutno u poljoprivredi najveće zlo neizvesnost. Neizvesna je cena, neizvesna je subvencija, neizvesna je podrška države. Verujte mi, gospodine ministre, neizvesnost trenutno najviše muči naše poljoprivredne proizvođače. Šta da proizvode, na koji način, šta će biti sledeće godine, očekuju odgovor. Posle protesta ste, gospodine ministre, najavili da ćemo u toku avgusta ili septembra održati sednicu Odbora za poljoprivredu na kojoj ćete saopštiti, otprilike, program Ministarstva poljoprivrede za 2012. godinu, da bi naši poljoprivredni proizvođači znali unapred šta ih čeka u sledećoj godini. Za to još nije kasno. Inače se u zemljama u okruženju poljoprivrednicima deli akontacija, to je već počelo. Poljoprivredna proizvodna godina, dobro znamo svi, za 2012. godinu je počela već 1. oktobra 2011. godine, ona upravo traje. Važno je znati unapred da li će uopšte biti subvencija po hektaru jer, možda, taj ko planira da kupi nešto, da razvije svoje gazdinstvo, neće to da uradi ako sazna da nema subvencije za njega. Postoji ogroman rizik u ovoj proizvodnji i to je svima nama poznato. Apelujem na vas, gospodine ministre, da se što hitnije sastanemo i da nam predstavite konkretne mere i planove vezane za 2012. godinu. Smatram da je potrebno subvencionisati poljoprivredne proizvođače i dati im podršku po hektaru. Pitanje je samo da li će to biti do 100 hektara, do 50, do 30 hektara, ali to nije ni važno. Jeste važno, po meni, najmanje do 50 hektara subvencionisati poljoprivredne proizvođače. Za četvoročlanu porodicu je potrebno barem toliko, po meni, da bi živeli po nekom standardu. Znači, poželjna je subvencija po hektaru. Ono što je izuzetno važno i što treba da spomenem, to je dapoljoprivredne proizvođače ne zanima predizborna kampanja i obećanja iz predizborne kampanje. Nažalost, biće tih obećanja. Smatram da sa predizbornim obećanjima ne možemo unaprediti ovu granu naše privrede. Dobro se sećamo da je pre izbora 2008. godine Ministarstvo poljoprivrede dalo subvencije svakom registrovanom poljoprivrednom gazdinstvu i to nedelju dana pre izbora. Bojim se da to može da se ponovi. Ali me interesuje baš konkretno na šta mogu da računaju registrovani poljoprivredni proizvođači? Da li oni mogu da računaju na subvencije po hektaru u 2012. godini? Interesuje me i kako razmišlja Ministarstvo poljoprivrede po tom pitanju. Priča da subvencionisanje po hektaru nije imalo efekta smatram da je nerealna, pošto u okruženju svaka država to tako radi i svaka država u oblasti poljoprivrede ima napretke. To je dokaz za metod i EU. Naravno, oni poljoprivredni proizvođači dobijaju i više subvencije od naših. Tako da, ako ovako nastavimo naši poljoprivredni proizvođači neće biti konkurenti na tržištu EU. Mi sa subvencijama barem možemo da održimo poljoprivredu na nekom nivou dok neće biti otvoreni fondovi EU i prema našim poljoprivrednim proizvođačima. Moramo sačuvati naše male poljoprivredne proizvođače i, ako to uspemo, možemo reći da će im biti lakše u sklopu pridruživanja naše države EU. Znam, gospodine ministre, da ste izjavili da je nerealno trenutno govoriti o tome koliko sredstava će biti u budžetu Republike Srbije u 2012. godini namenjeno poljoprivredi, ali smatram da to nije trenutno ni pitanje, nego da li će biti subvencija po hektaru. Mislim, važno je znati poljoprivrednim proizvođačima kako razmišlja Ministarstvo poljoprivrede. Interesuje me za koje poljoprivredne proizvođače će to biti, znači subvencije, i do koliko hektara? To je izuzetno važno za njih. To je izuzetno važno za njih, to najviše interesuje naše poljoprivredne proizvođače. Naravno, naši poljoprivrednici najviše ih je iz Vojvodine, računaju na sredstva koja ih čekaju u januaru. Svi oni poljoprivredni proizvođači koji imaju na svom gazdinstvu više od 30 hektara, mislim, nadam se da će to biti predviđeno budžetom za 2012. godinu, tih sredstava, zato što im je to obećano. To su neka pitanja i sugestije, gospodine ministre, sa naše strane, što se tiče poljoprivrede u globalu, sa trenutne strane. Na kraju, želim da kažem, da ćemo mi poslanici SVM glasati za ovaj zakon. Pozitivno je da će se donošenjem ovog zakona ispuniti uslovi da Republika Srbija postane članica Međunarodne unije za zaštitu novih biljnih sorti. Ispuniće se jedan od uslova da Republika Srbija pristupi Svetskoj trgovinskoj organizaciji. Znači, još jednom želim da kažem, da poslanici SVM će glasati za ovaj zakon, imate našu podršku, gospodine ministre, po ovom pitanju. A sa druge strane, apelujem na vas, gospodine ministre, da održimo što pre sednicu Odbora za poljoprivredu i da nam prezentujete koji su vaši planovi u Ministarstvu poljoprivrede u 2012. godini. Hvala na pažnji.
Jedanaest minuta i 50 sekundi iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Zoran Bortić.
Poštovan potpredsednice, uvaženo predsedništvo, poštovani ministre sa saradnicima i cenjene kolege narodni poslanici, Zakon o izmena i dopunama Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti, spada u paket strateških zakona koji treba da obezbede da poljoprivredna proizvodnja u Republici Srbiji stekne legitimitet strateške privredne grane. Ovaj zakon uz druge zakone koji regulišu poljoprivrednu proizvodnju treba da stvori normativne pretpostavke da se u našoj zemlji, u poljoprivredu uvedu nova znanja i nove tehnologije i da se na taj način stave u funkciju svi resursi i sve pretpostavke koje će omogućiti da Srbija na svetskoj pijaci hrane postne nezaobilazan faktor i poželjan partner. Zakonskom regulativom obezbedićemo da se proizvodnja hrane usaglasi i standardizuje prema pravilima koje u ovoj oblasti postoje u normativima EU i Svetske trgovinske organizacije. Da bi to omogućili, mi u Srbiji treba da obezbedimo uslove koji će našim poljoprivrednim proizvođačima, na svim delovima teritorije Republike Srbije otvoriti mogućnosti za maksimalno korišćenje različitih komparativnih prednosti kojima naša zemlja raspolaže u proizvodnji hrane. Između različitih komparativnih prednosti koje kao zakonodavni organ treba da uočimo i afirmišemo, mi moramo da stvorimo i uslove, da svi naši poljoprivredni proizvođači, odnosno svi oni ljudi koji žive po našim selima i privređuju u različitim granam poljoprivrede, moraju imaju, bar u zakonskom smislu, jednako stimulativne uslove da se bave svojom proizvodnjom, nezavisno od poseda kojim raspolaže. Drugim rečima, mi u poljoprivrednoj proizvodnji ne smemo imati građane prvog i drugog reda, ne smemo stimulisati veleposednike i zanemarivati male proizvođače, jer mali proizvođači na posedima od jedan, dva ili tri hektara zemlje, takođe doprinose ukupnoj poljoprivrednoj proizvodnji. Svi u ovoj skupštini, nezavisno od toga, da li predstavljamo vladajuću koaliciju ili smo u opoziciji, složićemo se oko činjenice, da je poljoprivredna proizvodnja strateška grana ukupnog ekonomskog razvoja Srbije. Potičem iz poljoprivrednog kraja, iz žitorodne Mačve i veoma dobro poznajem probleme sa kojima se suočavaju poljoprivredni proizvođači u ovom delu Srbije. Uveren sam da su problemi sa kojima se suočavaju u Mačvani, potpuno isti sa problemima koji tište seljaka u Prokuplju, Čačku, Vojvodini i drugim delovima Srbije. Upravo zbog toga očekujem od ministra poljoprivrede koji pored toga, što potiče iz poljoprivrednog kraja i poznaje život i probleme ljudi na selu, a ima i bogato iskustvo kao ministar pravde, da preko ministarstva na čijem je čelu, pokrene mehanizme da se u zakonskoj regulativi obezbede uslovi da se naši poljoprivredni proizvođači pod jednakim uslovima bave poljoprivrednom proizvodnjom. To znači da Ministarstvo poljoprivrede treba da predloži zakonsku i drugu normativnu regulativu koja će stvoriti normativne pretpostavke da se svaki poljoprivredni proizvođač u Srbiji, nezavisno od veličine, bavi poljoprivrednom proizvodnjom. Drugim rečima, kreditni aranžmani cena i aranžmani otkupa viška poljoprivrednih proizvoda moraju biti jednako dostupni svim poljoprivrednim proizvođačima u Srbiji. Na taj način eliminisaćemo monopole na tržištu poljoprivrednih proizvoda i obezbediti motiv za zdravu tržišnu utakmicu, a to će sa drugim merama, uključujući i zakon o kojem danas raspravljamo, obezbediti uslove da se pokrene zdrava konkurencija u proizvodnji hrane i da se stave u funkciju sve komparativne prednosti kojima naša zemlja u ovoj oblasti raspolaže. Poštovane kolege narodni poslanici, Zakon o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti predstavlja jedan od suštinski važnih zakona koji doprinose unapređenju kvaliteta i kvantiteta poljoprivredne proizvodnje u našoj zemlji. Ovim zakonom ne zaštićuje se samo intelektualna svojina kojom Srbija treba da poštuje međunarodne ugovore i konvencije već se unapređuje sistem normi i propisa kojima Republika Srbija otvara perspektive za pristupanje i punopravno članstvo u međunarodnoj uniji za zaštitu mnogih biljnih sorti. Ujedno, usvajanjem ovog zakona ispuniće se još jedan uslov za pristupanje naše zemlje STO. Pored toga, oplemenjivačima biljnih sorti omogući će se i pristup stranim novostvorenim sortama koje oplemenjivači ne mogu da uvedu u proizvodnju bez mogućnosti zaštite vlastitih oplemenjivačkih prava u skladu sa zakonom. Ovaj zakon stvoriće pretpostavke da se poljoprivrednim proizvođačima omogući pristup velikom broju zaštićenih biljnih sorti, što će u krajnjem dovesti do značajnog povećanja od poljoprivredne proizvodnje. Izmene i dopune ovog zakona doprineće da se prava oplemenjivača biljnih sorti u ovoj zemlji usklade sa pravima u međunarodnoj utakmici, što je neophodan uslov za članstvo Republike Srbije u STO i drugim asocijacijama. Ne treba ni podsećati da se naša zemlja obavezala da u najkraćem roku pokrene proceduru radi usvajanja ovog zakona, čijim će usvajanjem ispuniti uslove da postane punopravni član Međunarodne unije za zaštitu novih biljnih sorti i za pristupanje STO. Nezavisno od normativne procedure ovaj zakon će se pozitivno odraziti na celokupnu biljnu proizvodnju i prerađivačku industriju u našoj zemlji, ali i na slobodnu razmenu reproduktivnih materijala i proizvoda nastalih upotrebom zaštićenih sorti između Republike Srbije i ostalih država potpisnica Međunarodne konvencije o zaštiti biljnih sorti. Zakon će se stimulisati povećanje tržišne konkurentnosti, omogući će veći priliv stranih i domaćih sorti na našem tržištu što će u krajnjem obezbediti našim proizvođačima mogućnost podizanja proizvodnih zasada, boljeg fitosanitarnog stanja. Ujedno, ovim zakonom obezbediće se afirmacija znanja kojim naša zemlja raspolaže u ovoj oblasti i zaštita tog znanja. Omogući će se obuka i usavršavanje zaposlenih u oblasti zaštite prava oplemenjivača u svim segmentima od nadležnog organa do oglednih polja i laboratorija. Stvoriće se uslovi za ostvarivanje međunarodne saradnje i za razmenu rezultata u oplemenjivanju biljnih sorti sa drugim organizacijama i institucijama koje obavljaju ovu delatnost u međunarodnoj zajednici. Posebno je važno što će se usvajanjem ovog zakona stvoriti uslovi da naša zemlja postane član Međunarodne unije za zaštitu biljnih sorti i da pristupi STO. Zbog svega iznetog poslanička grupa SPS-JS u danu za glasanje podržaće ovaj zakon. Hvala na pažnji.
Iskorišćeno je sedam minuta i 45 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS je mislila da od 2009. godine, kada ste doneli taj Zakon o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti, neće biti uslovljavanja od strane STO niti od UPOV ili od Međunarodne unije za zaštitu novih biljnih sorti, ali na žalost došla je i izmena i dopuna Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti. Mogu da vam kažem da je to jedan zakon ili dopuna koja će jednim delom uticati na naše sorte da se tobože pojave više u EU, ali moram reći neke anomalije. Znate, nekad smo u velikoj Jugoslaviji bili svetska sila u stvaranju sorti kukuruza, pšenice, suncokreta. Ne znam da li je dovoljno samo da spomenem dva, tri naša vrhunska stručnjaka, pa recimo profesora Škorića koji je u svetu poznat po stvaranju sorti suncokreta, a kada je bio Zakon o semenu nije se čak tada ni ministar poljoprivrede, šumarstvo i vodoprivrede, Ivana Dulić-Marković, kada se pojavio na odboru jedan vrsni stručnjak ustala je i napustila je taj odbor. Šta sam hteo ovim da kažem? Hteo sam da kažem da bar kada ste radili ove izmene i dopune na intervenciju UPOV ili Međunarodne unije za zaštitu novih biljnih sorti i STO trebali ste konsultovati jednu poveću grupu stručnjaka, po čemu smo inače poznati, ponavljam, u svetu. Ovo je zakon koji smo prepisali od Francuske. Neću da imenuje doktora profesorku, neću da kažem prezimenom ko je bio učesnik u tom zakonu, tom prevodu i nekako ga uskladila sa našim institucijama, ali moram da kažem jednu stvar. Kada se radi izmena i dopuna zakona onda se postavljaju neka osnovna načela i pitanja – koji problem se rešava zakonom, koji ciljevi treba da se postignu donošenjem zakona, da li su razmatrane mogućnosti za rešavanje problema, zašto je donošenje zakona najbolje rešenje datog problema, na koga će i kako uticati rešenje predloženo u zakonu, koji su troškovi koje će primena zakona izazvati građanima i privredi, posebno malim i srednjim preduzećima, mada se tu uvek navede da nema nikakvih troškova kod izmene i dopune zakona, da li pozitivni efekti zakona opravdavaju troškove njegove primene, da li zakon stimuliše pojavu novih privrednih subjekata na tržištu i tržišnu konkurenciju, da li su zainteresovane strane imale prihod da iznesu svoje stavove o zakonu, da li su zainteresovane strane imale priliku da iznesu svoje stavove o zakonu. Tu sam spomenuo naše vrsne stručnjake, ministre, koje ste ipak trebali konsultovati. Nisam rekao da vi niste konsultovali neke, ali ključne ljude, koji stvaraju, poput Škorića, Denčića koji je tvorac mnogih sorti pšenice. Gospodo, mi uvozimo francuske sorte i kanadske koje su stočne pšenice, a Novosadski institut, pogledajte koja je to mala reklamica, u toj maloj reklamici stoji, pa kaže – Rusija, naziv pšenice, ozima pšenica, hlebna, poboljšivač. Zatim NS40S isto kaže poboljšivač. Zašto ovo govorim? Zašto što zbog uvoza te francuske pojedince sorte koje su stočne naše koriste za poboljšivače, da bi posle moglo da se proizvede brašno. Ovo sam samo ukratko pojasnio šta je to što ste trebali. Druga stvar, kada se stvara jedna sorta, verujte mi, prolazi puno godina. Čak od 10 do 15 sorti prođe dok ona ne bude sorta koja će da da svoje neke rezultate. Moramo da vodimo računa i o nečem drugom. Kažu u našoj zemlji do danas priznato je više od 1.800 domaćih novostvorenih sorti poljoprivrednog bilja u čijem stvaranju je učestvovalo više od 20 instituta i selekcionih kuća sa velikim brojem oplemenjivača, od ukupnog broja domaćih sorti sa 35 stvoreno je samo 130 sorti voćaka i vinove loze. Tu je problem. Tu treba da stavite naglasak i tu treba Ministarstvo poljoprivrede da pomogne onaj institut koji oplemenjava i stvara sorte vinove loze i voća. Ali, moram da vam dam do znanja još nešto. Kaže ovako - u 2008. godini ukupna robna razmena agrara Republike Srbije sa svetom izbacila je preko dve milijarde dolara. Najjača grana poljoprivrede je dala rezultate. Dobrim delom je dala baš zbog toga što imamo ove institute, kad bih ja sad nabrojao sve institute ovde koji se bave tim naučnim istraživanjima i stvaraju te poznate sorte o čemu smo i dalje poznati u svetu. Moramo malo voditi računa o njima. Jer, ovde se kaže, evo sad ću vam reći decidno. Kaže - na koga će i kako će uticati rešenje predloženo u zakonu? Pa kaže – poljoprivredne proizvođače, jer će se članstvo naše zemlje u UPOV, govorim o Međunarodnoj uniji za zaštitu novih biljnih sorti, omogućiti pristup velikom broju različitih sorti koje su sada nedostupne. Gospodine ministre, pogledajte koliko mi imamo sorti iz drugih država. Namerno sam okrenuo da ih ne reklamiram. Nije tačno da su nedostupne, sve su nam dostupne. Ali, ne da mi se da ćutim, moram da kažem. Zar je jedan KVS nemački, zar je jedan LG francuski, zar je jedan Siđento, zar je jedan Pionir američki, zar treba toliko da je zastupljeno na našem tržištu, da se pokušaju naši da se unište? Vodite računa kada ovaj zakon usvojite. Tačno je da ćemo mi tada moći da izađemo možda više u EU, jer vi želite tamo i to brzo hoćete, čekate taj 9. decembar, ali mi ne želimo ovako kako oni žele. Mi ne možemo da uđemo bez KiM, ne možemo da uđemo jer smo svesni da i tamo treba ljudima davati sorte, prodavati sorte koje su posebno stvarane u državi čija je KiM sastavni deo država. To je država Srbija. I tu morate voditi računa. Znači, brdsko-planinski, pa imamo ravničarski deo, sve to sorte nose svoje neke osobine. Ali, gospodine ministre, ima nešto što bi građani Srbije i, hajde da kažemo paori Srbije, znaju. Vidite ovaj jedan interesantan, u samom početku zakona vašeg obrazloženja ili vaših pomoćnika, kaže se - članom 1. predviđeno je da se definicija reprodukcionog materijala iz člana 2. tačke 2) Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti, u daljem tekstu zakon, briše, a na osnovu komentara Saveta UPOV. Opet se vraćamo samo malo unazad. Opet jedan od ultimatuma, da bismo mi polako krenuli nekom stranputicom. To je moje mišljenje i mišljenje poslaničke grupe SRS iuopštenoSRS i dobar deo kako je to doneto svojevremeno, registrovanih poljoprivrednih gazdinstava. Ali, nas brine nešto drugo gospodine ministre. Lično i mene brine da ulaskom, jer nismo članovi, ni članice UPOV i STO, pun naziv – Međunarodne unije za zaštitu novih biljnih sorti UPOV i Svetske trgovinske organizacije, daju jedan novi uslov. Danas ste videli u 9,30 časova predaju 35 hiljada potpisa kako bi eventualno glasio budući zakon o GMO. Tačno je da smo doneli ovde 2009. godine zabranu i tada je ministar poljoprivrede pretrpeo jednu dobru kritiku, jer je ambasada SAD iz Beograda u Vašington poslala 6. jula 2009. godine i to je poprilično razbesnelo novi Zakon o GMO, koji je 29. maja 2009. godine usvojila Skupština Srbije. Ovim zakonom po prvi put u Srbiji na eksplicitan način zabranjeno je uzgajanje genetski modifikovane hrane i trgovine proizvodima koje sadrži genetski modifikovanu hranu u Srbiji. Plašim se da kod usvajanja ovog zakona ne bude preteča novog zakona, gde ćemo dozvoliti ulazak genetski modifikovanih organizama u Srbiju. Zašto ovo kažem? Iz prostog razloga da je to čak i Vikiliks objavio da STO, odnosno SAD traže od Srbije da dozvolite ulazak genetski modifikovanih organizama. Svi dobro znate ko je tu nosilac u svetu. To je Monsanto. Monsanto je glavni. On je tu kucao na vrata i tu je, već se kod nas nalazi. Nemojte to dozvolite, ministre, jer ako je jedna Bugarska, članica EU, donela zakon da ne mogu genetski modifikovani organizmi da uđu u Bugarsku, zašto to ne bi uradila Srbija koja još nije članica EU? Znate li šta znači GMO? Prva koja je to uradila kao ministar je bila Ivana Dulić-Marković. Tada je još prvi put dozvolila uvoz 200 hiljada tona genetski modifikovane sojine sačme. Javno se zna, Argentina, jedna od najvećih proizvođača genetski modifikovane soje, 100%, mi i dalje uvozimo, nismo možda uvezli soju, ali smo uvozili sojinu sačmu. Onda, tu su Amerika, pa Brazil. U nekim izveštajima, koje ovde posedujem, mogu da se samo još ponovo vratim i da vam samo kažem recimo mišljenje oko ove izmene i dopune zakona. Kaže dalje – mislim da su mnoge formulacije veoma nejasne i neprecizne, često i neodgovarajuće. Navešću samo tri primera, a ima ih bezbroj. Na početku ću, u članovima 7, 8. i 9. napisano je, citiram – sorta iz stava 1. ovog člana smatra se novom iako je raspolaganje tom sortom od strane oplemenjivača rezultat predstavljanja te sorte na izložbama koje su zvanično priznate u smislu Konvencije o međunarodnim izložbama, zaključene čak 22. novembra 1928. godine u Parizu. Komentar – šta ovo znači? Ovo je potpuno nejasno. Citiram drugi primer – sorta se smatra uniformnom ako je dovoljno ujednačena u izražavanju osobina koje su uključene u ispitivanje različitosti, s obzirom na odstupanja koja se mogu očekivati zbog osobenosti njenog umnožavanja. Onda komentar – sorta ne izražava osobine, ona ih poseduje. Ako ste konsultovali oplemenjivače, ljude iz struke, oni moraju da znaju. Nisu svi bili, nego je to upola, da kažem tako, naredila i tako je rekla da morate da pravite. Zatim, treći primer, citiram – sorta se smatra stabilnom, obratite pažnju, ako njene osobine koje su bile predmet ispitivanja različitosti ostaju nepromenjene i posle promenjenog umnožavanja ili u slučaju pojedinačnog ciklusa umnožavanja posle svakog takvog ciklusa. Komentar – prvo, da bi se nešto priznalo kao sorta, ono mora da ima stabilne osobine. Da li sam u pravu? Jesam. Da li postoji nestabilna sorta? To ne znam. Znači, ne treba definisati kada se sorta smatra stabilnom, to je suviše nepotrebno. Sve drugo je rezultat greške. Na primer, u nekoj NN sorti pšenice javljaju se klasovi brkulje, ako je ona golica i neki nazovi stručnjaci kažu da nije stabilizovana, ne bi trebalo da objašnjavam šta je brkulja, šta je golica. Mislim da vam je to jasno. Gospodo, takva sorta nije mogla ni biti priznata ako je nestabilna. Znači, napravljena je greška u ispitivanju državne Komisije za priznavanje što nije odbijena. Takvu sortu nije trebalo ni priznati. Ovakvih primera je puno u tekstu zakona, ima takvih primera, morate priznati. Zbog svega toga, mnogi članovi zakona su nejasni i neprecizni, a mnoge formulacije, kao što sam već rekao, nepotrebne su. Ponavljam, mislim da ste vi morali da date više vremena ili da vam EU tj. UPOV I STO, Svetska trgovinska organizacija, daje više vremena, kada ste izvršili izmenu i dopunu Zakona o oplemenjivanju biljnih sorti. Morali su da vam daju više vremena, i da vi dozvolite našim vrhunskim stručnjacima, da ponovo ne ponavljam, za pšenicu - Denčića, Jockovića za kukuruz i sve ono, ovo nije nikome reklama, ali moram da kažem da imamo vrhunske stručnjake. Škorića sam spomenuo za suncokret. Namerno sam napravio jednu gradaciju, ali vas ponovo sada ja pitam – gospodo, kako bar naše sorte da stignu na KiM ako mi nemamo prolaz, dostup, to je deo države Srbije, kako pomoći njima tamo, ako naše sorte nisu u mogućnosti da stignu? To je vaša politika koju morate vi da rešavate, to će dotaći i vas, gospodine ministre. Kosovo i Metohija je sastavni deo Srbije. Tamo se ljudi bave poljoprivredom i uglavnom od te poljoprivrede i žive. Samo im treba poslati našu sortu i omogućiti da sa našim sortama mogu da rade ono što su im vekovima preci radili, a to je poljoprivreda. S obzirom da sam skoro iskoristio vreme, ostavio bih još nekih tri minuta da se posle mojih kolega javim. Hvala.
Iskorišćeno je 17 minuta od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li se još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč, da koristi svoje pravo na reč u ovom delu sednice? (Ne.) U tom slučaju obaveštavam vas da su, saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja načelnog pretresa prijave za reč u pisanom obliku, a sa redosledom narodnih poslanika, da je podnela poslanička grupa SRS. Prelazimo na deo sednice kada pravo na reč imaju narodni poslanici, a po redosledu narodnih poslanika i prema prijavama za reč u načelnom pretresu o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti. Prvi prijavljeni je narodni poslanik Vitomir Plužarević. Posle njega, narodni poslanik Dobrislav Prelić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o zaštiti oplemenjivača biljnih sorti donet je 10. jula 2009. godine, a posle dve godine mi vršimo popravku, odnosno vršimo izmene i dopune tog zakona. Prvo što smo uradili u zemlji Srbiji da smo sve uništili što je imalo vrednost, a vezano je za ovu oblast. Kolega Krstin je, samo da kažem, u načelima dao određene smernice, a vezano za uništavanje svih vrednosti koje ste vi uništili. Uništili ste institute koji su bitisali na prostoru Srbije. To uništavanje traje i danas. Srbija je još za vreme Mihajla Pupina se bavila i vršila oplemenjivanje vrsta i sorti. On je u svojim radovima poručio svim generacijama, pa i današnjim, da znaju da naše geografsko podneblje daje najkvalitetnije sorte voća. On je bio svetski putnik, i on je mogao to i da uporedi, a vezano za sve sorte i boju, slast i ukus koji se proizvodi u Srbiji. Podsetimo se kalemara iz Velike Drenove, podsetimo se Instituta Zemun Polja "Rimski šančevi", podsetimo se Instituta za voćarstvo u Čačku, "Fruškogorskih kalemara" iz Petrovaradina, Sremskih Karlovaca, Iriga, nema više od toga ništa. Kada običan građanin danas želi da obezbedi kaleme ili neku sortu, mi ih više nemamo, sve uvozimo i taj lobi je ispunio svoj cilj. Vi imate obavezu samo da uvozite, pod znacima navoda, naše sorte, jer su vaše sorte otišle u zaborav. Tako misle ovi koji se bave, da kažem, ovim lobijem, da unište sve što je vredno i kvalitetno u Republici Srbiji. Ovajzakon o zaštiti oplemenjivača donet je 2009. godine, to znači da nije našao svoj put, a već se danas raspravlja o izmenama i dopunama istog zakona. Razlozi su poznati. Struka i nauka prof. Ševarović je sakupio 35 hiljada potpisa, čime želi da skrene pažnju javnosti, struke, nauke i vlasti da ovaj zakon, odnosno izmene i dopune nisu adekvatne sa našim naučnim pogledima, koji su u svetu priznati. Mi sve prihvatamo po sistemu ad hok, samo ako je to iz EU. Ona se danas, naočigled svetske javnosti, raspada. Šta mi to radimo? Kuda mi to stremimo? Zar treba sve da uništimo, da bi ušli u ruševine EU? Stanite malo, okrenite se i pogledajte narod u oči i on će vam sve reći. Hoće struka i nauka da se uvažava, a ne da se bagateliše sa belosvetskim mangupima, koji svakodnevno, putem medija, prihvatate i sa njima imate dilove, koje primate i uvažavate ih kao da smo mi dužni više od toga što oni traže. Dokle ćete da klečite i da molite tu belosvetsku mangupariju da po Srbiji šešira i radi šta hoće. Poljoprivreda je po vašim izveštajima uglavnom u hvalospevu. Medijski je podižete, a to je ovih dana prokomentarisao i premijer, kako je rast poljoprivrede, ne znam za koliko procenata. Znate, to je samo za TV. Stvarno stanje u poljoprivredi je ispod svih kriterijuma, a sve je vezano i za ovaj zakon. Danas ste stavili na dnevni red ovaj zakon. Na KiM je stanje takvo, da ta tema ima prednost u odnosu na ovaj zakon. SRS vam je predložio da Skupština stavi na dnevni red to pitanje, ali se vi bavite ovim zakonom. Najtragičnije je to, kada ste u ponedeljak na dnevni red stavili interpelaciju ministra Srećkovića i on je bio iznenađen sa ovim predlogom. Stanje na KiM je teško i ovi ljudi koji tamo žive, zaslužili su pažnju ovog parlamenta. Ovim zakonom rešavate poseban oblik intelektualne svojine. Sve kvalitetne kadrove ste oterali u beli svet, jer oni u Srbiji nemaju više šta da rade. To vi, gospodine ministre, dobro znate, pošto obilazite Srbiju, znate koje kadrove imamo, kakvi su kadrovi, gde su raspoređeni i šta treba da činite sa njima. Koje su se to nelogične stvari dešavale, da vi morate doneti ovaj zakon? Tražimo odgovor na to pitanje. Na početku mog komentara sam vam rekao da ste sve uništili i da danas mi treba da se usklađujemo sa međunarodnim konvencijama i da uđemo u sistem međunarodne unije, koji prati i genetski modifikovane vrste. Tu malo treba da zastanemo. Tim međunarodnim konvencijama Srbija mora da prihvati genetski modifikovane biljne i životinjske vrste. Neko od poslanika vladajuće koalicije je kazao – doneli smo mi Zakon o zabrani modifikovanih biljnih i životinjskih vrsta. To je samo farsa. Ovih dana, u Vojvodini, konkretno u Sremu, u toku žetve, ne ovih dana, nego i prošle godine, ministarstvo je tarupiralo soju koja je bila genetski modifikovana. Što ste to radili? Kako ste mogli da uvezete to seme? Ko je mogao da uveze mimo države i mimo tih kontrolora sa kojima vi rukovodite i narod poseje? Šta zna onaj seljak tamo sa Fruške gore ili iz Šumadije, on ode i kupi to. Na toj deklaraciji ne piše da je to genetski modifikovana biljka. Vi se onda pojavite. Znate kako ste se pojavljivali, gospodine ministre? Policijski helikopter nadleće taj vaš traktor koji vuče tanjirače i tu mehanizaciju i narod, i to seljaci koji imaju dva ili tri jutra, ne čak ni hektara, takve soje, i vi onda to njemu uništite, on jadan uložio neki trud itd. Zna to seljak, da kažem u nekom postkriptumu, da je to i zabranjeno, ali ne zna otkud on može da se razume u tu vrstu poslova koje vi činite. Zastanemo tim međunarodnim konvencijama, Srbija mora da prihvati genetski modifikovane biljne i životinjske vrste i taj, da kažem, eksperiment oni izvode sa našom zemljom, sa našim ljudima i mi im još to platimo ko zna koliko. Taj eksperiment koji oni sprovode u Srbiji, toje za njih vrlo kvalitetan eksperiment i oni će tu da profitiraju. Ko to oni? Pa oni i vi, jer vi ćutke prelazite preko svih tih problema koji se tiču, a vezani za ovaj zakon. Šta se pravite nevešti oko ovih genetski modifikovanih organizama? Znači, morate preduzeti prave mere da se taj proces ne širi Srbijom. Znamo mi te evropske benefite. Rekli ste, kao,biće tih evropskih benefita itd, oni su nam toliko poznati. Setite se samo tih milijardi kada ste došli na vlast, sećate se kad ste rekli - mi kada dođemo na vlast, tu će biti benefita, čeka nas tamo u Segedinu, stižemo kamionima, avionima itd. To je bila šarena laža. Benefiti su nas doveli do velikog svetskog duga i taj dug se danas meri od 27 do 30 milijardi. Prijatelji vaši su nas bombardovali, benefitirali sa 200 milijardi evra. Niste ni jedan zakon, znam da vi niste vezani za poljoprivredu, vi ste više u tom pravnom sektoru, tu ste morali, kao vrsni advokat, kao pravnik, da jedan makar mali zakon od tri člana vežete i postavite na pijedestal za buduće generacije, tih 200 milijardi stalno raste po onoj stopi, da te buduće generacije mogu nekad da se pozovu. Nećete se vi pozvati, ni ja, ali te buduće generacije da mogu da se pozovu i kažu – oni su nas bombardovali, ta šteta je tolika i tolika. Ovih dana ste raspravljali i o vraćanju žbica Nemcima koji su otišli iz Vojvodine. Kojih žbica? Pa na biciklu. Oni su dostavili, znate kada je bila Angela Merkel tu kod vas, ona vam je dostavila spisak svih zadataka koje morate da uradite i obavite sve što treba. Kažete – pristup genetskom materijalu. Rekao vam je profesorsa 35 hiljada potpisa, on vas upozorava. Kažete da možemo da trgujemo. Sa čime? Mi sve sorte sa kojima vi rukovodite uvozimo iz Italije. Dođite na Frušku goru, pozivam vas da vam tamo pokažem sorte, da vam tamo pokažem kompletnu infrastrukturu. Sve je to uvoz. Nema ni jedne jabuke koja se zove tanjirača, naše stare sorte ili petrovače itd. dođite u Srem da to vidite. Oni za sadni materijal vama izdiktiraju koje vrste, koja zemlja, koja tehnologija, koja hladnjača, ko će da kopa bunare, čija mreža protivgradna, a mi dajemo radnu snagu, onu tamo u okolini, po ceni od jednog evra na sat. To je ta trgovina. Znate gde izvozite jabuke? Ne izvozite u EU. U Rusiju izvozite. Opet su vam dali cenu po 60 eurocenti, pa su izračunali koliko je to po hektaru, pa kad vi sednete za okrugli sto i to razložite to je onda bogatstvo nad bogatstvima.Znate li sa čijim se parama to tamo gradi? Seljačkom mukom. To je sve para našeg seljaka i naših ljudi koji su se bavili poljoprivredom. Rokove ste povećali sa 30 na 60 dana. To je i bitno i nije. To je samo tako da bi izvršili promene. Licence dajete ako su vam partijski miljenici, kao što radite sada sa agronomima koji su po poljoprivrednim stanicama danas, vrše edukaciju seljaka, živa istina, edukacija izbora – koliko, šta, gde – i da niko od tih agronoma ne sme ni jednu rečenicu da prozbori protiv vlasti. To nije bilo u krstu sveta, ali to radite. Imam tog još dosta, ali ću završiti. Ministre, vi niste ministar poljoprivrede, zbog poljoprivrede. Vas su postavili kao pravnika da nivelišete, odnosno da nekim vašim majstorskim pravnim gravurama tu poljoprivredu koja je u datom trenutku nabubrila sada ispečete i kao gotov proizvod predate toj evropskoj ruševini. Hvala.
Četrnaest minuta i 30 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Dobrislav Prelić, a posle njega narodni poslanik Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, od rekonstrukcije Vlade po prvi put ste u prilici da, na neki način, odgovorite poslanicima SRS kada je naš agrar i Ministarstvo poljoprivrede u pitanju. Očekivali smo da će tim promenama i spajanjem ministarstava, pogotovu što je smenjen ministar poljoprivrede, pa i ministar trgovine, gde su direktno povezana ta dva ministarstva i vezano je za naš agrar, da će doći do bilo kakve značajnije promene i napretka u našoj poljoprivredi. Međutim, realnost je sasvim drugačija. Niti se pojavljujete ovde u Narodnoj skupštini, očekivali smo da ćete se pojavljivati zadnjeg četvrtka u mesecu kada smo u prilici da postavljamo pitanje, tu niste dolazili. Problema ima toliko u poljoprivredi, verovatno ima puno obaveza, ali nešto vas slabo viđam na terenu. Ono što sam imao prilike da vidim, to je da ste dva puta bili sa predsednikom države kod naših individualnih poljoprivrednih proizvođača, da ste se slikali sa njima, čak i mazili domaće životinje. Imali smo ovde ministre svojevremeno koji nisu razlikovali kravu od bika. Mnogi poslanici ovde u Narodnoj skupštini se pozivaju da su stručnjaci u oblasti stočarstva, a ja sam ubeđen da oni čak ne znaju da razlikuju kozu od jarca. To je jedan veliki problem, jedna neodgovornost prema našem agraru. Rekli ste da je ovaj zakon stupio na snagu 2009. godine i da ćemo imati prilike da usvajanjem ovih izmena i dopuna zakona koje su više tehničke prirode, da ćemo steći uslove i da prisustvujemo Međunarodnoj organizaciji za zaštitu biljnih sorti. Naši instituti su dugi niz godina bili prepoznatljivi u celom svetu, mogu čak slobodno da kažem da su bili i brend Srbije, na neki način, da su naša semena vrlo kvalitetna, da mogu da budu plasirana daleko više nego što su sada plasirana . Ali, nažalost, kada se pogleda da u kontinuitetu od 2000. godine, kako nam se urušavala privreda, tako nam se urušavao i kompletan poljoprivredni sistem i naš agrar. Pre svega, tu mislim i na doradne centre koji su jako značajni za razvoj semenske proizvodnje. Doradni centri su uništeni lošim privatizacijama. Jer, oni nisu videli svoj interes u tome, njih interesuje samo profit i dobit. Znamo svi šta je urađeno sa našim poljoprivrednim kombinatima. Nadam se da ćemo imati prilike da bude još koji zakon i da ćete moći adekvatnije da uđete u raspravu i da budete konkretni, ne samo prema poslanicima SRS već prema građanima Republike Srbije i našim poljoprivrednicima. Nadam se da ćete otvoreno reći da smo za mnoge stvari mi ovde bili u pravu. Od saziva ove Vlade, sve što je govorila SRS kada je naš agrar u pitanju, bili smo apsolutno u pravu. To se pokazalo za ove tri i po godine koliko ste vi na vlasti. Budžet poljoprivrede, gospodine ministre, ne sme da bude ispod 5% budžeta Republike Srbije. Ja sam siguran da ste i vi svesni toga. Da biste ispunili sva obećanja koja ste dali našim poljoprivrednim proizvođačima, a na kraju krajeva zakonske odredbe kada su subvencije u pitanju sa ovih 2,6% ili 2,8%, ako se ne varam, to je apsolutno nemoguće. Obzirom da ste preuzeli velike obaveze iz prethodnog perioda, a čak niste uspeli od toga sve ni da isplatite, pribegli ste jednoj manipulaciji da smanjite subvencije po hektaru do 30%. Međutim, kada su naši poljoprivrednici počeli da štrajkuju, onda ste našli neko kompromisno rešenje a oni nisu svesni da vi vladate uredbom i da od toga neće biti apsolutno ništa. Prazna obećanja i dalje su na sceni. Živimo u državi u kojoj poljoprivreda mora da bude zamajac razvoja Republike Srbije, privredna grana u kojoj ćemo ove godine ostvariti milijardu i 300 miliona suficita. Mislim da je podatak tačan. Ali, takođe sam i mišljenja da to može da bude i duplo više, samo uz malo više razumevanja. Vaš prethodnik verovatno nije imao snage da se izbori sa prevelikim ambicijama ostalih ministarstava da budžet za poljoprivredu bude veći. Bili smo iznenađeni kada ste vi predloženi za ministra poljoprivrede i trgovine, s obzirom na vašu struku, ali, iskreno, ja mislim da to i nije uslov. Dovoljno je da neko bude i dobar menadžer i da zna da rukovodi. S obzirom na ono što se zna o vama, mislim da ste u tom delu, u privatnom sektoru, uspeli. Ali, očigledno da se niste snašli u Ministarstvu poljoprivrede. Recimo, pozivate se na naše okruženje, na standarde u EU, a nijednog momenta niste rekli kolike su subvencije u EU i kod nas u okruženju. Da li znate da je subvencija po hektaru obradivog poljoprivrednog zemljišta za pšenicu 300 evra najmanja, a za repu 500 evra? A kod nas je 14.000 dinara. Monopoli su prisutni, apsolutno ste svesni toga. Ali, ono što je zabrinjavajuće, to je da ste pre neki dan na jednoj od konferencija, mislim da je to bilo u Novom Sadu, odnosno ovde u Beogradu, rekli da će Ministarstvo poljoprivrede i država jako podržati razvoj tri velike kompanije ovde u Srbiji. Vidite, gospodine ministre, te tri velike kompanije ste vi stvorili od 2000. godine. One praktično drže monopol u Srbiji. Znači, u primarnoj poljoprivrednoj proizvodnji sve počinje i završava se bukvalno sa "Viktorija grupom", od ugovaranja do otkupa gotovog proizvoda. Ministarstvo je u prethodnom periodu subvencionisalo i nabavku veštačkog đubriva i 55 miliona evra je dobila samo jedna firma, a to je "Pencil" iz Bačke Palanke. Kada su dobili tu subvenciju, samo nedelju dana posle toga na našem tržištu se pojavilo veštačko đubrivo tri šesnaestice koje je samo dinar bilo skuplje od našeg. Da ste te pare uložili u individualna poljoprivredna gazdinstva, a ono što je jako problematično to je da ste vi osnovali agenciju za agrarna plaćanja protiv koje smo mi bili nedvosmisleno i kojoj je sedište u Šapcu. Mislim da sada imate i bolju kontrolu, s obzirom da računam da često boravite u Šapcu. Ja bih to nazvao, gospodine ministre – agencija za onemogućavanje i sprečavanje napredovanja našeg poljoprivrednog proizvođača. Bukvalno. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, molim vas da govorite u okviru Poslovnika, koji vas obavezuje da govorite o dnevnom redu i da veštačka đubriva i agenciju za agrarna plaćanja povežete sa zaštitom biljnih sorti.) Dakle, naši instituti, trebali su da budu brend. Ali, ono što je zabrinjavajuće, to je da u 2010. godini je pod semenskim usevima bilo zasejano 2/3 manje,20 hiljada hektara, pre svega zbog prerađivačkih kapaciteta, zbog finalne obrade. Ima instituta koji žele da ulože, jer vide pre svega svoj cilj u izvozu, a to je ono za šta se zalaže i SRS – saradnja sa Ruskom Federacijom. Novosadski institut najviše izvozi u Ukrajinu, mislim da je u prošloj godini oko 15 miliona evra ostvaren profit sa njima. Ali, mislimo da to može daleko više. Imam tu slobodu da kažem da su naši instituti cenjeniji u inostranstvu i da imaju veću pažnju nego ovde kod nas u Srbiji. Pre svega zbog toga što je dozvoljeno stranim i velikim kompanijama da uđu na naše tržište i na neki način u toj nelojalnoj konkurenciji naši instituti vez pomoći države nisu mogli da ostanu na nekom nivou koji bi, pre svega, bio u interesu i Republike Srbije i u interesu ministarstva. Vi ste rekli u jednom svom izlaganju da ćete pomoći, da je to jedan od tri prioriteta da se naši instituti u budućnosti razvijaju. Novosadski institut konkretno radi na proširenju svojih kapaciteta. Mislim da ste upoznati o tome, ali svakako da im treba podrška. Ništa ne zastoje tu ni Zemun-poljski institut. Ali ono, gospodine ministre, što ste danas rekli u uvodnom izlaganju, da je jedan od ciljeva Republike Srbije i Vlade Republike Srbije, pa i Ministarstva poljoprivrede, da uđemo u Svetsku trgovinsku organizaciju, tek se tu krije jedna opasnost, na koju smo mi upozoravali u kontinuitetu već tri godine. Ako ne budemo ušli u Svetsku trgovinsku organizaciju, bez obzira što mi mislimo da ne treba da uđemo u EU i da nikada nećemo ući u EU, ako ne uđemo u Svetsku trgovinsku organizaciju, nemamo nikakve šanse ni da uđemo u EU. To vam je nedvosmisleno rekao i vaš veliki prijatelj, Džozef Bajden, kada je došao ovde u Srbiju u posetu. Osnovni cilj Svetske trgovinske organizacije je da se na ovo tržište prošire sa što više genetski modifikovanih organizama. Želeo bih da vas pitam da li ste upoznati šta se dešava u našoj južnoj pokrajini i šta je uradila američka administracija sa rukovodstvom tzv. države Kosovo? U okolini Peći su osnovali institut koji se bavi isključivo genetski modifikovanim organizmima i u našoj južnoj pokrajini postoje laboratorije i skladišta sa genetski modifikovanim organizmima. Američki "GEEN kartel" pre nekoliko godina je otvorio na području južne srpske pokrajine KiM bazu koja se isključivo bavi izučavanjem, skladištenjem i proizvodnjom genetski modifikovane hrane, semena i raznih zaraženih supstanci. Ovo je prosto neverovatno, ali zar njima, gospodine Petroviću, nije dovoljno što su 1999. godine bombardovali našu južnu pokrajinu osiromašenim uranijumom? Na ovaj način još dodatno žele da Srbiju i pre svega našu južnu pokrajinu totalno unište. Ono što je svakako problematično, to je da je naša Vlada dozvolila nemačkoj kompaniji "Monsato" da vrši oglede na Novosadskom institutu i na Zemun-poljskom institutu. Sada vas pitam da li je istina da je ta saradnja prekinuta? Mislim da bi to trebali da znate i da je od vitalnog značaja i da kažete da sigurno nećemo podleći pritiscima, jer se jako puno pričalo o tome, a i ja sam pričao o tome pre tri godine, šta nam se sve sprema. Normalno, nisam naišao na razumevanje kod prethodnog ministra. On se branio da je on čak i predavao na fakultetu. Svakako da na ovo treba obratiti jednu posebnu pažnju i da ne smete tako nešto da dozvolite. Ono što je jako opasno, to je da ako dozvolite da genetski modifikovana hrana na ovakav način uđe u Srbiju, doći će do uništenja i Srbije i našeg građanstva. Mislim da biste trebali mnogo ozbiljnije da se posvetite svemu ovome i, na kraju krajeva, da počnete da radite u interesu našeg poljoprivrednika i našeg agrara. Hvala.
Iskorišćeno je 13 minuta i 45 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Radiša Ilić, a posle njega narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, usvajanje Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti, kako vidimo, uslovljeno je opet ka nekom imaginarnom cilju, ovoga puta je to STO. Ono što se ispod žita priprema našoj poljoprivredi, našem stanovništvu i našoj državi je uvođenje na mala vrata GMO, u vidu neostvarenih stranih biljnih sorti u Srbiju.
Narodni poslaniče, molim vas, strpljivo slušam sve narodne poslanike, ali rečenica koju ste izgovorili je obmana javnosti i čista neistina. Molim vas da vrlo pažljivo, obzirom da zajedno imamo obavezu da znamo šta je sve objavljeno u "Službenom listu RS", govorite o genetski modifikovanoj hrani, o zabrani koja je na snazi i o razlici u odnosu na zaštitu prava oplemenjivača biljnih sorti. Dakle, i za vas i za kolege koji će govoriti posle vas, takva vrsta obmane nije dozvoljena. Molim vas da nastavite.
Jeste zabrana na snazi, ali bojimo se da ne dođe sutradan zakon koji će dozvoliti upotrebu GMO. Podržavamo što trenutno u Srbiji važi zabrana za GMO. U obrazloženju za donošenje zakona Vlada skoro u svakom stavu navodi jedno isto – uslov za pristupanje STO, uslov za punopravno članstvo među zemljama koje podržavaju Međunarodnu konvenciju o zaštiti biljnih sorti, uslov za pridruživanje EU itd. Prosto rečeno, Srbija je postala zemlja sa najviše uslovljavanja po glavi stanovnika. Čak i na jednom ovakvom zakonu digla se, rekao bih globalistička elita da nam predočava kako će nam funkcionisati ova oblast bitna za poljoprivrednu proizvodnju. Što se tiče oplemenjivača biljnih vrsta, vidimo u obrazloženju da je STO (čitaj: Amerika) i potpisnicima konvencije (čitaj: Amerika) najviše zasmetao nedostatak zaštite prava intelektualne svojine za biljne sorte koje će oni moći nesmetano da plasiraju na naše tržište. Naravno, niko nema ništa protiv stranih sorti bilja. Takođe, red je da oplemenjivači zaštite svoja prava, obzirom da su uložili dosta vremena, truda, znanja i novca. I onako su Srbi u dobroj meri odomaćili pojedine strane vrsta biljaka koje se gaje na velikim poljoprivrednim površinama. Međutim, ovaj nagli pritisak svetske, rekao bih agrotiranije na Srbiju kod mene počinje da izaziva određene sumnje. Postavlja se jedno logično pitanje – da li ovaj zakon predstavlja mala odškrinuta vrata za ulaz biljnih sorti koji mogu da nanesu štetu našoj poljoprivrednoj proizvodnji, zbog obećanja SAD i zbog ovih uslova za pristupanje STO? Obzirom da se u javnosti vodi velika opravdana kampanja protiv zakona koji će omogućiti upotrebu GMO u Srbiji i koji ima sve više pristalica, vi ste sada našli neko solomonsko rešenje da zadovoljite i SAD i javnost u Srbiji, da zamažete oči, pa ste predložili ove izmene i dopune zakona. Takođe, hoćete i naše institute i naučnike koji se bave uspešno ovom vrstom posla, rekao bih da prevedete žedne preko vode, jer obećavate im izlaz na svetsko tržište, gde uveliko vladaju pravila zloglasnog kodeks alimentarijusa, a za građane koji ovo slušaju, kodeks alimentarijus je skup pravila za potpunu proizvodnju hrane, od semena do konačnog prehrambenog proizvoda, s tim što će sva ta moć biti koncentrisana prema grupi nekolicine monopolista pod okriljem SAD. Danas tamo više nema mesta za naše nove vrste, niti za naše oplemenjivače, niti za bilo čije druge, ukoliko ne igraju po pravilima kodeks alimentarijusa i firme "Monsato", firme koja svojim bioinžinjeringom menja suštinu same prirode i narušava tok životnih ciklusa na planeti Zemlji…
Narodni poslaniče, zamolila sam vas, tema dnevnog reda je Predlog zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti. svi članovi tog zakona odnose se na zaštitu prava biljnih sorti domaćih proizvođača. Molim vas da ne obmanjujete javnost i da pokušavate da temom dnevnog reda proglasite proizvodnju GMO. Ovo je poslednje upozorenje pred izricanje kaznenih mera, jer takva vrsta obmana javnosti, lažnog uzbunjivanja, iznošenja neistina, nije dozvoljena u okviru Poslovnika, koji vas obavezuje da govorite o temi dnevnog reda. Zakon je pred nama zato da se zaštite prava domaćih proizvođača, onih koji se bave oplemenjivanje biljnih sorti u Srbiji. Njih štitimo. To je tema dnevnog reda.
Gospođo predsedavajuća, tema je veoma ozbiljna. Mi samo nagoveštavamo da postoji mogućnost…
Narodni poslaniče, ne polemišite sa mnom, da vas podsetim da kršite odredbe Poslovnika Narodne skupštine.
Prekidate me u izlaganju. Treba da obrazložim ono što sam hteo da kažem.
Drugo upozorenje, posle toga ide izricanje prve, pa druge opomene. Prekinem izlaganje narodnog poslanika onog trenutka kada se kršenje odredbi odvija u tolikoj meri da je neminovno da kao predsedavajuća upozorim. Dakle, o temi dnevnog reda.
To što u obrazloženju predlagač kaže, citiraću ono što je napisala Vlada: "Ovim se omogućava Srbiji pristup strani novostvorenim sortama, a koje oplemenjivači ne žele da uvedu u Srbiju bez mogućnost zaštite svojih oplemenjivačkih prava zasnovani na zakonu", može u prevodu da znači samo jedno – ne dirajte nas, bez obzira kakvog je porekla naš semeni materijal određenih oplemenjivača biljne vrste. Smatram da je tu centralna tačka ovog predloga zakona. Vi ispunjavate ono što prikriveno traže SAD, a mi iz iskustva znamo da sve ono što potencira Amerika za nas ne može biti dobro. Nema ni tog sporazuma, ni dogovora, ni konvencije koju nisu pogazili ili su nas izigrali. Da ne govorim sada o KiM i onome što se tamo dešava. Kada smo već kod članstva u STO, ko vama, gospodine ministre, garantuje da će Srbija i posle usvajanja ovog zakona, za koji navodite da je veoma bitan za naše članstvo u STO, zvanično postati član ove organizacije? Valjda vidite i sami kako i EU i SAD kojima vi hrlite iz razloga koji nam nisu razumljivi samo proširuju liste zahteva, a vi poslušno ispunjavate, naravno rušeći integritet i suverenitet države Srbije. Imam velikih razloga da sumnjam u namere onoga što se krije iza ovog zakona, imam dva primera, navešću ih ovde. Prvi primer Džozef Bajden, potpredsednik SAD. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, ili odmah dovedite Džozefa Bajdena u vezu sa bilo kojim članom Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti ili smo se razumeli da želite da se rasprava o predlogu zakona završi tako da ja moram uz najnepopularnije mere odredbi Poslovnika Narodne skupštine da se staram o redu na sednici.) Džozef Bajden je prilikom posete Srbiji 2009. godine izrazio svoje veliko nezadovoljstvo donošenjem u Skupštini Srbije određenih zakona, između kojih je ostao jedan… (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, dnevni red, molim vas. Član Poslovnika ne može biti jasniji – narodni poslanik je obavezan, dužan da govori o temi dnevnog reda, predsedavajući je dužna na osnovu člana da narodnog poslanika podseti da je obavezan da govori o dnevnom redu. Ukoliko narodni poslanik insistira da krši odredbe Poslovnika, predsedavajući je dužan da izrekne meru opomene. Nastavite o dnevnom redu.) Pustimo sada Džozefa Bajdena. (Predsedavajuća: Izričem vam prvu opomenu.) U analizi efekata zakona u poslednjem stavu kažete, citiram: "Rezultat ovog je da se poljoprivrednim proizvođačima omogućava pristup velikom broju novih zaštićenih biljnih sorti, što dovodi do povećanja prihoda od poljoprivredne proizvodnje." Sa tim se slažemo, lepo je to što brinete za naše poljoprivredne proizvođače da izborom dobrih sorti postignu što veće prinose, samim tim i veću zaradu, ali nije dobro što im ne kažete celu istinu o sudbini poljoprivredne proizvodnje i poljoprivrednika u Srbiji posle eventualnog ulaska Srbije u EU, što smatramo da se neće dogoditi, s obzirom da je EU počela da se raspada. Danas ogroman broj poljoprivrednih proizvođača u Srbiji, posebno voća i povrća, svoje proizvode prodaje po dobroj ceni kupcima iz Rusije. Čak Rusi počinju unapred da plaćaju seljacima kako bi sledeće godine uzeli njihove proizvode. Svi znamo da je to zasnovano na Trgovinskom sporazumu sa Rusijom koji je omogućio slobodnu trgovinu bez ograničenja dažbina. Vi sada treba da kažete tim poljoprivrednim proizvođačima, a njih molim da ovo dobro saslušaju i obrate pažnju, da će ulazak Srbije u EU značiti i kraj uspešne trgovine sa Rusima. To je pojasnio Vensan Dežer na skupštinskom Odboru za evropske integracije pre dve nedelje. Kako gospodin Dežer kaže da EU zna da Srbija ostvaruje velike pogodnosti zbog tog trgovinskog sporazuma sa Rusijom, da ostvaruje prihode, ali onog momenta kada uđe u EU stupa na snagu zakonodavstvo EU. Zahvaljujem.
Iskorišćeno je 11 minuta od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Aleksandar Martinović želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 27. Poslovnika Narodne skupštine. Vaš posao gospođo Čomić nije da vređate narodne poslanike i da im kažete da oni obmanjuju javnost, da lažu, da iznose neistine ili bilo šta drugo. (Predsedavajuća: Molim vas da sada ne obmanjujete javnost u obrazlaganju, jer nikada nisam izgovorila to što citirate kao moje reči, tako da vas molim, pažljivo u ophođenju prema drugim učesnicima na sednici.) Bio je prisutan gospodin ministar, čuo je kada ste rekli gospodinu Radiši Iliću da on obmanjuje javnost zato što priča o tački dnevnog reda. Narodni poslanik je slobodan da izrazi svoje mišljenje. Da li je to mišljenje tačno ili nije, o tome nemojte da sudite vi kao predsedavajući, o tome neka sude građani koji prate tok ove sednice. Već sam vam jedanput predložio, dajte pred početak svake sednice, istaknite spisak zabranjenih reči na ulazu u salu. Jedan dan ne smemo da spominjemo Vuka Draškovića, drugi dan Borisa Tadića, treći dan Džozefa Bajdena, peti dan EU, šesti dan NATO pakt. Kažite nam, kao što je Katolička crkva objavljivala spisak zabranjenih knjiga, dajte spisak zabranjenih pojmova, imena, država, da znamo koje reči smemo da upotrebljavamo, a koje ne. Ne znam da li postoji negde parlament u svetu u kome se više gazi sloboda izražavanja svog mišljenja od Narodne skupštine Republike Srbije. Ovde poslanik zine, gasi se mikrofon. Ovo nema nigde. U kojoj zemlji EU narodni poslanik nema pravo da izrazi svoje mišljenje? Neka je najgore moguće, neka apsolutno nije tačno, ali pustite čoveka da kaže. Čovek priča o tome da Amerika vrši pritisak na Srbiju da ugušimo domaću poljoprivredu da bi strane kompanije mogle da potpuno ovladaju našim tržištem, a vi kažete da to nema veze sa dnevnim redom.
Dva minuta. Zahvaljujem. U svakom parlamentu na svetu postoje pravila na koja su svi obavezni da ih poštuju i u svakom parlamentu na svetu staranje o radu predsedavajući sprovodi uz primenu tih pravila. Narodni poslanik Radiša Ilić obmanjuje javnost, obmanjivao je tokom izlaganja, i ja sam postupala u skladu sa članom koji me obavezuje i zvučnom zavesom je jasno da imam podršku poslaničke grupe za to. Zahvaljujem se na aplauzu zbog staranja o redu. Vas sam prekinula zbog toga što ste, citiram, rekli da sam, citiram, ja rekla da neko laže. Pošto to nije rečeno, u obavezi sam da vas podsetim da se ne može obmanjivati javnost ni u obrazloženju i naravno da nije bilo povrede člana 27, jer se staram o redu i nema interpretacije u rečenici koja glasi, citiram: "Poslanik je obavezan da govori o temi dnevnog reda". Ukoliko ostvarite uvid u stenogram sednice Narodne skupštine videćete da sam najmanje tri puta bez upozorenja, pa onda još dva puta sa upozorenjem zamolila narodnog poslanika da se vrati temi dnevnog reda i da ne zloupotrebljava pravo na reč koje je dobio na osnovu prijave i po redosledu narodnih poslanika da govori o temi dnevnog reda. Da li želite da se Skupština izjasni u Danu za glasanje o vašoj povredi? Da. Skupština će se izjasniti. Reč ima ministar Dušan Petrović.
Hvala lepo. Nekoliko puta je vezana današnja tema za genetski modifikovanu hranu i proizvode, materijal sadni, samo želim da, pre svega zbog poslanika i zbog javnosti, razjasnim da nikakve veze ove dve stvari jedna sa drugom nemaju. Ovaj zakon smo doneli pre dve godine i stupio je na snagu. Danas se bavimo u suštini tehničkim pitanjima koja bi trebalo da kod nekih definicija ponešto promene u proceduri. Ovaj zakon će biti u suštini isti onakav kakav je bio i pre dve godine. Mislim da ćemo doneti stvari koje razjašnjavaju određene nejasne termine i određene nejasne odredbe, uklanjaju protivrečnosti. Sve to jeste debatovano na međunarodnom nivou sa Međunarodnom asocijacijom, ali niti je nas ko pritisnuo da to uradimo niti je neko stavio neki zahtev prema nama. Ovo je, to je moje mišljenje, u najboljem interesu poljoprivrednika u Srbiji, u najboljem interesu instituta i drugih kompanija koje se bave ovom oblašću. Mi ulazimo kada ovaj zakon, ako ga budemo doneli, kada bude ratifikovana ova konvencija, kada mi uđemo u punopravno članstvo, u jednu sasvim drugačiju poziciju da možemo da ostvarimo svaku zaštitu i svaku pogodnost koja iz ovoga proizilazi. Ono što u ovoj zemlji nije dozvoljeno danas neće biti dozvoljeno ni kada ove izmene i dopune stupe na snagu. To nikakve veze nema, niti su velika vrata niti su mala vrata za genetski modifikovane stvari. O tome se vodi debata, učestvuje veliki broj stručnjaka, građana, poljoprivrednika. Postoje različiti pogledi, različita mišljenja. Mi imamo jedno stanje stvari koje je utvrđeno zakonom i to sa ovom današnjom temom nikakvu vezu nema. Ne bih ja širio ovde dalje oko nekakvih trgovinskih stvari. Ono što načelno hoću da kažem. Veliki strah koji se javlja kada uđemo u proces smanjivanja spoljno-trgovinske zaštite za različite grane naše privrede, a ovde se radi o poljoprivredi i prehrambenoj industriji pokazao se kao potpuno neosnovan. Od trenutka kada je krenula primena sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju se EU koja iz godine u godinu dovodi do smanjivanja carinske zaštite, mi beležimo rast izvoza i rast viška u spoljno-trgovinskoj razmeni. Beležimo veći suficit iz godine u godinu. Dakle, ove godine ćemo imati i veći izvoz i veći suficit nego 2010. godine. Hoću da kažem, i menja se struktura tog izvoza takođe. Izvozimo iz godine u godinu više industrijskih prerađevina, ulja, šećera. Mi pravimo dobre korake. Nije trenutak i neću o tome da sada govorim, ali načelno govoreći nema ulaganja i investiranja u povećanje efikasnosti koja jedini put da mi svoj ogroman potencijal u poljoprivrednoj proizvodnji pretvorimo u povećanje industrijske proizvodnje, odnosno povećanje proizvodnje prehrambene industrije da bismo tako podigli kapacitet zemlje. Imamo jasan plan za to i verujem da ćemo mi povećavati izvoz i u Rusiju i u EU i u druge zemlje. Da ćemo povećavati izvoz u zemlje u okruženju i to je po mom sudu jedini pravi put i način da mi omogućimo ljudima koji se bave poljoprivredom da više zarađuju nego što zarađuju sad.
Narodni poslanik Dobrislav Prelić. Želite da govorite o povredi Poslovnika? Izvolite. Povreda Poslovnika. Narodni poslanik Dobrislav Prelić.
Na osnovu člana 107. Gospođo Čomić, povređeno je dostojanstvo Narodne skupštine. Kada ste rekli da nikakve veze oplemenjivači biljnih sorti nemaju sa genetski modifikovanim mehanizmima. Ja ću sada pokušati da vas ubedim da imaju i te kako i to činjenicama.
Narodni poslaniče možete da izreknete povredu Poslovnika na moje postupanje, koje ne može biti dovedeno u vezu sa primenom Poslovnika jer sam u obavezi da podsetim poslanike da govore o dnevnom redu. Ja to činim, tako što znam šta piše u Predlogu zakona koji je na pretresu trenutno, kao što slušam pažljivo šta svaki poslanik govori. Tako da vas molim u obrazloženju da ne zloupotrebljavate odredbu po kojoj dobijate pravo da govorite o povredi Poslovnika, da bi još jedanputa govorili van teme dnevnog reda, ono što smatrate da želite da kažete. To mene obavezuje istim članom kojim ste vi dobili reč, da vam izreknem meru opomene po petom stavu.
Naši instituti i naša zemlja su se vremenom suočavali sa velikom erozijom genetskog materijala.
Izričem vam opomenu. Narodni poslaniče dobili ste prvu opomenu. Ako hoćete da govorite i dalje zloupotrebom člana koji vam daje pravo da govorite o povredi Poslovnika, ja sam prisiljena da vam izreknem i drugu opomenu.
Mislim, vi ste sada i stručnjak za poljoprivredu gospođo Čomić.
Ne narodni poslaniče, ja sam u obavezu da primenjujem Poslovnika Narodne skupštine, a vama izričem i drugu opomenu. Molim narodnog poslanika Aleksandra Martinovića da ne dobacuje i da pažljivo prati tok debate u sali, kao da u Poslovniku Narodne skupštine konstatuje član koji daje pravo narodnom poslaniku da dobije reč. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović. Posle njega narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo poslanici, poštovani građani Srbije, danas raspravljamo o jednom vrlo važnom zakonu gde se nadam da će otprilike poslanici SRS uspeti da analiziraju ovaj zakon i da na neki način donesu jedan veliki zaključak koji će na kraju doprineti nekom poboljšanju rada seljaka, poljoprivrednih proizvođača. Poznata je da je sorta u biljnoj proizvodnji, pa prema tome i u voćarstvu, osnov za rentabilnu proizvodnju, ako je sorta slaba, rodna ili nema odgovarajući kvalitet plodova, ili ako je osetljiva prema biotičkim i adbitičkim činiocima i nema pogodno vreme sejanja prema lokalitetu na kome se gaje, onda ni najbolja primena agro mera neće uticati na povećanje rentabilnosti njenog gajenja. Stoga rad na selekciji i oplemenjivanju je prisutno dosta dugo, ovo iz razloga govorim što nijedna biljka, a ni voćka nije bez nedostatka pa je stoga, nastoje da se stvore sorte sa manjim nedostacima. Savremena selekcija stoji pred mnogobrojnim problemima pri stvaranju novih sorti i biljnih, odnosno novih sorti voćaka. Šta je u stvari jedan veliki cilj ovog oplemenjivanja? Pa jeste, znači, kao što sam i na početku svoje diskusije rekao da se stvori veća rentabilnost onih koji se bave proizvodnjom. Ovde postoje tri činioca, a to je proizvođač, država i korisnik. Znamo ko je proizvođač, proizvođač je seljak, država danas ona se ovim poslom ne bavi, na žalost, bavi se jedan trgovački lobi i ono što je na kraju, jeste krajnja distanca, jeste korisnik. Kada kažemo korisnik, potrebno je proizvoditi što više, a da na kraju onaj koji koristi taj proizvod jeste da ga koristi i aktivnije i da njegov kvalitet bude što bolji. To se na žalost danas u ovoj zemlji nije desilo, ne može da se desi, jer vi dobro znate posle 5. oktobarske revolucije, vi ste tada imali jednu glavnu foskulu, mi pobeđujemo vi dobijate. Ali razmišljam, ko je u ovom lancu sada, ova tri lanca, ko je sada u stvari dobio. Iako pogledamo lanac koji se bavi ovom, da ga tako nazovemo, znači, proizvodnjom, odnosno, oplemenjivanjem, vi se smejuljite, jer vama verovatno je sve dozvoljeno da se smejuljite, ali ako pogledate te institute koji su se bavili ovim zadatkom, danas tih instituta, kao što su to u svojoj diskusiji moje kolege rekle, tako ređi ne postoje ili su na ivici svoje propasti. Gospodine ministre, danas, morate mi verovati, da sam tako reći svake noći, znači, na traktorima zajedno sa seljacima pripremajući redukovanu aleju za setvu, gde seljaci umesto da koriste oplemenjenu pšenicu, visoko rodnu, oni koriste iz svojih ambara. Zbog čega je koriste? Pa, koriste je zbog toga što ne mogu da je plate tri puta većom cenom nego ovu danas koju vi otkupljujete od seljaka. Znači, on je prinuđen da mora da seje tu pšenicu i na koji način ste vi onda pomogli seljaku da sa tom oplemenjenom pšenicom on može da dobije veći prinos, odnosno da ima veću rentabilnost, odnosno da krajnji korisnik, to su seljaci, penzioneri, radnici i ova sirotinja kojih ima blizu milino, da može da koristi tu jeftinu hranu. Jer danas se u Srbiji ne sme da bude gladi. Danas Srbija mora, mora da svakom građaninu da obezbedi da ima pristojan obrok ali vi to niste uradili već dobro se sećate kada ste na Slobodnoj Evropi govorili koliko je narodnih kuhinja 2000. godine u Srbije. Ali vas pitam koliko je danas korisnika narodne kuhinje, danas u Srbiji. To je 10-godišnja vaša vladavina koja govori kako ste urnisali, kako ste upropastili sistemom oplemenjivanja biljnih sorti i voćaka, kako ste upropastili ono što smo imali do 2000. godine. To je ta vaša kriminalizovana privatizacija, jel danas, pogledajte kako su tajkuni kupovali i pola Vojvodine, znači na koji način su došli do te kvalitetne vojvođanske zemlje koja je nekada se prognoziralo da je mogla da hrani više od pola Evrope, a danas ne možemo samo da ishranimo svoje stanovništvo u Srbiji. To je ona foskula kojom ste se vi 2000. godine borili ali na kraju tu foskulu vi niste za ovih deset, jedanaest godina pokazali i dokazali danas u Srbiji. Ono što takođe moram napomenuti, a to je kako i na koji način je dostupno, ako je ovih dana hiljadu prvi Srbin ubijen na Kosovu i Metohiji zato što je došao da obiđe svoje imanje, da vidi kako će sa tim oplemenjenim biljkama da poseje, kako će da preživi. Prilikom dolaska međunarodnih snaga na KiM 1001 Srbin je ubijen a ni jedan proces nije procesuiran. Dobro znate, 1999. godine je ubijeno 14 žeteoca koji su žnjeli pšenicu na svom imanju. Ubili su ih i do danas za njih nije dokazano i pokazano, nije procesuirano ko je taj zločin učinio, odnosno te međunarodne snage, odnosno njihove institucije ne žele danas to u Srbiji da prikažu. To je problem, Gospodine ministre, došli ste u jednom vrlo nezgodnom momentu. Neću govoriti ovo što su moje kolege rekle, jer ovim oplemenjavanjem je dobro zamišljeno, ali kako je to zamišljeno? Zamišljeno je na taj način, gospodin Krstin je to dobro objasnio, videli ste, možda niste imali vremena, u jednoj prolećnoj setvi kolika je reklama bila inostranih instituta, inostranih semena vezano da dođu na naše tržište. Sigurno znajte da one sorte kukuruza i pšenice koje su proizvedene u našim institutima vezane su za neka podneblja, vezana su za podneblja u ograničenom sistemu padavina i temperature. One su meritorne koliko i kvalitetno mogu da daju u prinosima a normalno i u kvalitetu. To je taj problem koji je vrlo prisutan, a zbog čega ste vi otvorili tržište, odnosno otvorili ste da može inostrana semena da dođu na naše podneblje, ali niste toliko uradili da se naša semena nađu na njihovom tržištu, jer dobro znate koliko je u istočnoj Evropi, koliko su ti instituti postizali u finansijskom pogledu, uspeli prilikom izvoza naše semenske robe. Šta danas govorimo? Danas mi u stvari uvozimo ili proizvodimo, ne ove oplemenjene znači biljke, tj. sorte koje treba da posejemo, na našim područjima, već u stvari proizvodimo i toliko da opet ne budemo kurentni na tržištu sa proizvodnjom drugih zemalja. Moram vam iskreno reći kada sam pre tri godine bio u Londonu, pa video sam tada u njihovim radnjama isključivo uvoznu robu iz Argentine, iz Brazila, ali nema nigde uvezene robe iz Srbije. To je taj problem i o čemu mi onda diskutujemo i o čemu je ovaj zakon danas. Voleo bih da ovaj zakon oživi, ali kako da on oživi? Kako on da dođe do jedne upotrebe koja je zadovoljavajuća za nas, ali ne da mi zadovoljimo druge, to je taj problem. Znači, morate se okrenuti ka onim ljudima koji danas vi kažete treba, odnosno treba posejati 550 hektara zemlje pod pšenicom, kako je posejati? Pa, redukovano. Ne može da se uzore. Nije padala kiša. Nije suša. Kako i na koji način obezbediti seljaku koji danas treba da uloži 550 evra da bi posejao pšenicu, a koliko će posle iz nje da izvuče na kraju kada sve sabere? Vi ste jednom prilikom rekli – pa, 30 dinara po kilogramu cena pšenice odgovara i tu može seljak lepo da živi. To je lepo za mišljenje, ali ja vas pitam a gde je danas 30 dinara po kilogramu pšenice? Nema je nigde. Ona je danas od 17, 18, 19 dinara na berzi, kukuruzi isto tako. Znači, i ako je slabo rodio, dobro znate da je podbacila proizvodnja, ali gde smo mi danas na tržištu, ko danas otkupljuje? Vi danas pokušavate da sa tom proizvodnjom, odnosno sa tom proizvodnjom koju mi želimo da proizvedemo na našim poljima, da li može seljak da prati određene agroimpute koji su su potrebni prilikom ulaganja u toj proizvodnji, pa ne može. Kako sada, zamislite, kolika je cena tona prehrane ili MPK đubriva, a kolika je cena semenske pšenice, kada sve to stavite na papir videćete da je seljak u minusu i vi ste ga doveli da rub propasti. Kažete i slažem se sa vama da mora da postoji lanac proizvodnje. Valjda je bolje prodavati finalni proizvod nego sirovinu. Pitam vas gde mi to danas da preradimo? Vi dobro znate, oboje smo iz Šapca, gde je Šapčanka koja je prerađivala voće i povrće i gde se ona danas nalazi i šta se danas u njoj proizvodi. Nema ni slova "A" ni slova "Š" da su u njoj proizvodi od voća ili povrća. Da ne govorim bilo šta drugo dalje. To je u stvari poenta danas, da je uništeno sve ono što je moglo da finalizira. Sada mi hoćemo preko noći da napravimo fabrike i da ih izvezemo. Pa, lud čovek bi mogao da pretpostavi da je valjda bolje prodati finalni proizvod nego sirovinu, ali mi nismo u mogućnosti jer smo kriminalnom privatizacijom uništili sve. Ne treba da vam nabrajam. Evo, mogu samo da vam kažem koliko je uništeno u zadnjih godina. Osamdeset hiljada firmi je u različitim oblicima blokade, 66 računa da će biti u blokadi, a 22 hiljade preduzeća je već spremno za blokadu i likvidaciju. Tu se nalaze i zemljoradničke zadruge. Vi sada pokušavate nekim novim metodama da bi se približili sa onim zakonom, da bi se mogli približiti poljoprivrednom proizvođaču, seljaku, jer dobro znate da veleposednici danas u Srbiji i ovo što oni danas proizvode ti ljudi ne mogu da zadovolje onoliko koliko treba da bude zadovoljena proizvodnja u pogledu proizvodnje, kao što ste i napomenuli da je potrebno uraditi i napraviti suficit u izvozu poljoprivrednih proizvoda. Prema tome, celokupan poljoprivredni mehanizam, morate mi verovati zato što sam na njemu danonoćno, zato što na njemu provodim i radim, je urnisan i doveli ste ga do jedne propasti, ali to je materija koja se neregeneriše vrlo brzo, ona mora da prođe period da bi vi ponovo uspostavili taj lanac proizvodnje od njive do trpeze i da to bude jeftino, odnosno da to bude pristupačno, odnosno da ne može da se desi da za vreme predizborne kampanje određene proizvodi ili određeno se desi, pad cene, a kada sve to prođe kasnije, vi todobro znate, kako umete da se podignu cene odnosno da krajnji kupac ispašta a to su naši građani Srbije. Hvala.
Iskorišćeno je 13 minuta od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. On je poslednji prijavljeni govornik. Vreme na raspolaganju je 16 minuta.
Samo da krenemo redom. Obično kada se kaže krećemo redom, kreće se valjda od prve strane. Da ne zaboravimo, na dnevnom redu je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti koji je Vlada podnela Narodnoj skupštini 25. jula 2011. godine. Šta se menja? Menja se odgovarajući broj odredbi Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti, koji je donet 2009. godine. Kada se donosio taj zakon tada su navedeni neki razlozi. Da vas podsetim, jedan od tih razloga je bio ovo moramo da donesemo zbog EU, zbog međunarodne Unije za zaštitu novih biljnih sorti. Isto to se sada ponavlja i kada se piše predlog ovog zakona o izmenama i dopunama. Šta je sledeće interesantno? Interesantno je i obrazloženje. Držim se dnevnog reda. Znači, rimsko pet u obrazloženju – analiza efekata, pa pod arapsko devet da li su zainteresovane strane imale priliku da iznesu svoje stavove o predlogu zakona. Šta je Vlada napisala? U Privrednoj komori je 7. aprila 2008. godine održana javna rasprava. Molim vas, kako je moguće da se javna rasprava o Predlogu zakona o izmenama i dopunama obavlja pre nego što je donet zakon? Znači, ono glasanje iz Bodruma, ono što se kalendar ne zna od prošle nedelje, vidimo da je sve pobrkano. Rekao bih da je ovo Gašo Knežević pisao, jer on je primenjivao nacrt zakona koji još nije bio ni na Vladi, pa kaže – u skladu sa nacrtom zakona i on zavodi red po univerzitetu. Znam o čemu se radi. Vidite kako je to opasno kada se čovek igra sa kompjuterom. Ovo je sve prepisano iz onog prvog zakona, celo obrazloženje. Vidite kako to sad smešno izgleda. I sada vi ovde gospođu Čomić dovodite u neprijatnu situaciju, pošto ona primenjuje Poslovnik, sad naravno vidi se da je greška, to možete da ispravite. Zašto se menja ovaj zakon? Zbog jedne posete koja je bila u Srbiji maja 2009. godine, i tad je rečeno - ovo morate da promenite. Ako neko misli da posle ovih izmena i dopuna mi možemo odmah da uđemo u Svetsku trgovinsku organizaciju, taj je grdno pogrešio, mnogo je pogrešio. Znate li kakve vele sile nisu članice Svetske trgovinske organizacije? Zaštita prava intelektualne svojine kod ljudi koji se bave biologijom, ratarstvom, naukom u oblasti genetike itd, da to bude uslov za STO, hajde, nemojte da se šalimo. SFRJ već 20 godina je sve uradila da bude član STO, pa ima urugvajska runda, pa ova runda, pa ovi uslovi, pa oni uslovi, da vam ne pričam. Velika tema. Hoću samo da vam skrenem pažnju, to – uslov za STO, šalili ste se, sproveli ste javnu raspravu 2008. godine o Predlogu zakona koji je napisan tek 2011. godine, pogrešili ste, tehnička greška. Idemo dalje. Da budemo članovi ovog međunarodnog udruženja, treba da budemo, ništa nije sporno. Pravo intelektualne svojine kodoplemenjivača bilja, treba da se uspostavi, ništa nije sporno. Da li treba da pratimo nauku u toj oblasti? Treba da pratimo. Ništa nije sporno. Da li smo imali izuzetno kvalitetne institute, Novi Sad, Zemun, da ne ređam dalje, jer mogu da napravim grešku, giganti svojevremeno? Izvozili i tehnologiju i semena i proizvodnju itd, itd. Stagnirali od kad je neko uveo sankcije, to je činjenica. Da li su danas u neprijatnoj situaciji zbog nelojalne konkurencije iz inostranstva? Jesu. Zašto? Imali smo jednog ministra poljoprivrede koji je bio finansiran od jedne velike multinacionalne kompanije. Sećate se, zajedno smo protestvovali zbog toga. Zainteresovani su, imaju svoja predstavništva itd, itd. Oni su se pitali 2008. godine kad je bila javna rasprava, i to stoji lepo napisano. Idemo dalje. Ma, Bajden naredio da se promeni. Objavljeno u medijima, to ne može da se zaustavi, ali neću sad da provociram, da ne podižem ove kazne koje dobijam, dovoljan je jedan inkubator što ste naplatili od mene, ne mogu dva da finansiram. Šta ste još napisali ovde? Kaže – ova izmena zakona omogućava Srbiji pristup stranim novostvorenim sortama, što se prvenstveno odnosi na vrste koje se vegetativno razmnožavaju - voće, vinova loza, ukrasno bilje, a koje oplemenjivači, nosioci oplemenjivačkih prava ne žele da uvedu u proizvodnju u Srbiji bez mogućnosti zaštite svojih oplemenjivačkih prava zasnovanih na zakonu. Tumačim prava oplemenjivača kako stranaca, tako i naših domaćih. Prevashodni cilj ovog zakona jeste da se zaštiti pravo intelektualne svojine, a šta vi nama nudite ovde? Kaže – na koga će i kako uticati rešenja predloženog zakona? Na prvom mestu ste stavili poljoprivredne proizvođače. Pa, ovo nije Zakon o privrednim proizvođačima, ovo nije zakon koji rešava neko pitanje poljoprivrednih proizvođača. Ovo je zakon koji rešava pitanje zaštite prava intelektualne svojine. Znači, na prvom mestu moraju da budu oplemenjivači. Kaže – daje se podstrek stvaranju novih biljnih sorti. Odmah tu da stanemo. Pored ove ozoglašene genetske modifikovane hrane, od genetski modifikovanih organizama i to jeste obuhvaćeno ovim i to je pronalazak. Mi bežimo od toga. Doneli smo neki zakon i svi se pribojavamo sa pravom, znajući činjenicu kako se kod nas poštuju zakoni. Ne ovaj zakon, gospođo Čomić, nego zakoni koji regulišu promet semena, bilja, proizvoda, znači, drugi zakon, ne ovaj. (Predsedavajuća: Onaj zakon koji nije na dnevnom redu.) Drugi zakon reguliše promet, drugi zakon reguliše zaštitu. Ovo je zakon koji reguliše prava intelektualne svojine pronalazača, naučnika. Vrlo prosto i jednostavno, ali je materija ista. Mora taj strah da postoji. Vi ste me pre mesec dana upozorili kada sam se afirmativno izrazio o našim proizvođačima, o našim stručnjacima koji su napravili neke sorte, koje su se dokazale. Vi ste me kritikovali što sam pohvalio našu prehrambenu industriju, jer mi u nekim aspektima imamo jače tehničke i tehnološke standarde od onih koji važe u zapadnoj Evropi, u pogledu sastava, odgovarajućih procenata itd. Naša hrana treba da se plasira kao zdrava hrana, poprilično zdrava hrana, a nešto što dobijamo iz inostranstva trebamo ovoliko da otvorimo oči. I ova fito-poljoprivreda i ova fito-kontrola na granicama, gospodine Petroviću, mora da saseče sve. Svašta može da se provuče kroz nas. Samo kroz oprašivanje zbog jedne greške sa genetski modifikovanom sojom znate koliko je hiljada hektara zaraženo. Moramo da vodimo računa. Mi istovremeno promovišemo i ekološku hranu, pa onda ona organska itd. Običančovek može da primeti razliku. Vrlo prosto i jednostavno. Ne dotiče se konkretno ovog zakona, odmah da znamo. Jedite onaj holandski crni luk i jedite ovaj naš pogačar, pa da vidite koja je razlika. Naš možda nije lep na prvi pogled, ali je naš, lep, dobar, niko ga nije izbacio. A onaj kao da ste stavili pvc foliju u usta, samo žvaćete ga kao žvaku. Ili, uzmite ove paradajze. Onaj naš seljački, naša sorta, dobar. Ovaj vidite unutra kakva mu je ona zvezda, zelena, pa ga još ušpricavaju sa nečim da bi prodavali itd. Moramo naš proizvod kao brend da fokusiramo, moramo. Samo da vam skrenem pažnju, vidite kod STO, STO nije stavila kao uslov da je država donela zakon o zabrani proizvodnje hrane od genetski modifikovanih organizama, ali je kao uslov stavila zaštitu prava intelektualne svojine oplemenjivača. Vidite tu licemernost. Mi smo do pre nekoliko godina bili u situaciji da za sve postoji ISO standard, i organizacija i kvalitet, pa smo čuli za neke nove pravilnike, pa smo čuli da ne može da ide naš krompir ovoliki, nego mora da bude kalibriran, mora ovakav, mora onakav. Znači, tehničkim standardima su uspostavili zaštitu svog tržišta ili za neke druge proizvode, kako oni brane svoje tržište. A kod nas je razmišljanje – treba da idemo prema EU, šta god napišu da je uslov, to moramo da prihvatimo. Ne smemo da otvorimo temu da li je to dobro ili nije dobro. Vidite i sami, u Evropi pojedine države otvaraju pitanje . šta je EU i da li oni imaju neke koristi u EU? Čuli ste za Slovačku, treba da da 10 milijardi. Odakle Slovacima 10 milijardi za spas Grčke? Oni preispituju to što se kod njih priča kao da je direktiva standard, a kod nas se sve to prihvata. Uzmi, to je civilizovan i pametan svet. To mora sve da se prihvati. Izvinite molim vas, svaki naš naučnik, genetičar, onaj ko se u Institutu bavio ovim stvarima, sada sam uzeo samo ova dva instituta, Marinković je tu, oni dole imaju kod Smederevske Palanke onaj za povrtarstvo, a imamo, hvala Bogu, dosta tih instituta, neuporedivo su kvalitetniji nego ovo što bi mogli da dobijemo iz inostranstva. Ako je to iz inostranstva nešto kvalitetnije i sigurnije od ovog našeg, a toliko je skupo za nas -daleko, hvala, nećemo. Pa mi valjda imamo prevashodni cilj da zaštitimo i unapredimo našu proizvodnju, našu ekonomiju, a ne da naše tržište potrošnje prilagođavamo njihovim tržištima proizvodnje. O tome se radi. Hteo sam da se još malo smejemo oko ovih floskula koje su nabačene –korist će da ima država. Ne znam u čemu se ogleda ta korist koju će država da ima. Stvarno ne znam koju će korist da ima država. Mi smo podneli nešto tih amandmana, da ako možemo nešto malo da sredimo ovo. ali, osnovni cilj naše rasprave je da skrenemo pažnju, da taj što želi da se promoviše sa svojom sortom ovde, da otvori tržište za svoje sorte, da ugasi naše proizvođače semena itd. ovde su u pitanju rasadi, vinova loza itd, da je to opasnost za privredu, ekonomiju Republike Srbije. Tim pre, što je Zakon donet pod istim uslovima 2009, a sada se nešto menja, kao navodno, da pronalazači imaju bolju zaštitu. Pod firmom "bolje zaštite" nama može da prođe iz inostranstva sve i svašta, a vi tačno znate. Imao sam, ali sam negde izgubio taj spisak svih predstavnika ovih inostranih instituta koji prodaju semena, rasade semena i da ne ređem dalje, znate na šta mislim. Kada oni obilaze prodavnice velike firme, oni to reklamiraju. Znate kako? Majstorski. Povoljni uslovi, pa da zasejete, pa robna parcela, pa da vidite, pa ovo, pa onda zovu naše televizije, pa se snimaju vinogradi, voćnjaci, pa onda njihovi instituti, pa njihove zadruge, samo još da ga namažeš na hleba. Toliko lepo, znate kako ga lepo umiju, srede ga itd. Ali, naše ministarstvo, naša Vlada imaju obavezu ovde da vode računa o ovima. Ne da se zaustavi naučna saradnja. Nikako. Potrebna su nam ta saznanja. I kod nas se rodi genije, pa dogradi to njihovo, pa napravi čudo, kao što su Japanci kupovinom patenata i inovacijama napravili svetsko čudo. I mi to treba da radimo. Zašto? I Kinezi su se lepo razvili. Na kvalitetan način. Zašto bi Kinez morao da voli Kineza a Srbin ne sme da voli Srbina, Srbin ne sme da voli Srbiju. Morate da volite Srbiju. Morate. Pošto namigujete, ako mislite na ovaj način da možemo da prevarimo Amerikance, pogrešili ste, odmah da vam kažem. Ko god je mislio da može da prevari Amerikance, pokojnik je. Nemojte, molim vas. Ako mislite da možete u ovim igrama njih da prevarite, oni su turbo prevaranti, da znate. Ceo svet su prevarili. Nema sa njima fine igre, politikanstva itd. Oni vas puštaju, puštaju…
Narodni poslaniče, nema ni vremena više za korišćenje. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz član 96. Poslovnika Narodne skupštine? (Da.) Narodni poslanik Milorad Krstin, tri minuta, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SRS.
Gospodine ministre, mini je drago što ste odreagovali kada je kolega Ilić izlagao. Dobro ste vi primetili šta je to što poslanička grupa htela da iskoristi kada je reč o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti prava oplemenjivača biljnih sorti. Mi smo za oplemenjivače. Mi smo za intelektualnu svojinu, ali nismo za ono što će možda doći a nije tačka dnevnog reda, koju ste vi rekli i svaka vam čast što ste ovo rekli. A ta tačka je deo i uvertira bila danas pre podne sa 35.000 potpisa profesora Ševarlića, a onda i diskusija usmerena, stopirana od predsedavajuće, ne mogu da komentarišem niti želim…
Narodni poslaniče, molim vas da u korišćenju svog vremena vodite računa o svojoj obavezi da poštujete odredbe Poslovnika. Sami kažete da je namera vaša i vaših kolega bila da govorite o tački koja nije na dnevnom redu. Zatim, kršite odredbe Poslovnika, obraćate se meni direktno, zahtevajući da se takva namera poštuje. Molim vas, toliko očito, da ne bude kršenje odredbi Poslovnika Narodne skupštine i da koristite vaše vreme u skladu sa Poslovnikom.
Pre svega, pohvalio sam reagovanje gospodina ministra. Rekao sam da smo svi mi pričali o tački dnevnog reda, ali da smo se dotakli onoga što nas očekuje, a ne želimo da dođemo do te tačke dnevnog reda. ili da se poslovi na jednoj od narednih sednica Narodne skupštine. Odgovorno tvrdim da je priča poslaničke grupe SRS strogo bila podsticana zakonom koji je sada kao tačka dnevnog reda. Ponavljam, mi smo ti koji podržavamo oplemenjivače, mi smo ti koji podržavamo intelektualnu svojinu, ali se plašimo budućih izmena i dopuna Zakona o genetski modifikovanih organizama. To je moja priča i ovim završavam. Hvala vam.
Zahvaljujem. Da li još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96, želi reč? (Da.) Reč ima ministar Dušan Petrović. Izvolite.
Hvala najlepše. Da otklonimo sve eventualne nejasnoće. Moje mišljenje je da je ovaj zakon dobar za državu, da je dobar za one koji se bave delatnošću, zaoplemenjivače, da je dobar za poljoprivrednike i poljoprivredne proizvođače, da je dobar za nacionalnu ekonomiju. Kada i ako budemo ove izmene i dopune Zakona doneli, bićemo bliži Svetskoj trgovinskoj organizaciji. Postoje različita pitanja o carinskoj zaštiti za različite vrste robe i ti pregovori se vode. Postoje neke druge teme, ali ne mislim da je dobro zbog STO da se usvoji zakon, nego da je dobro zbog nas da to uradimo. Da ne bude neke zabune, mislim da je veoma dobro da Srbija bude član STO. Tu možemo da se složimo ili ne složimo. Mislim da je za korišćenje ekonomskih potencijala koje imamo i u poljoprivredi, a da ne govorim o drugim granama privredne. Ovde govorim o poljoprivredi i prehrambenoj industriji, da je za nas dobro da dobijemo otvorene prostor prema različitim tržištima koji će biti još otvoreniji onog trenutka kada postanemo članica STO, jer verujem u sposobnost srpske poljoprivredne i srpske industrije. Nema razloga da se bojimo konkurencije kada se dobro organizujemo, kada država dobro radi svoj posao. Ali, da ne bude zabune, u bavljenju privredom nije stvar jednoznačna. Mi moramo da imamo i bolji menadžment i moramo da imamo jedan ozbiljan pristup prema smanjivanju troškova, prema povećavanju svoje produkcione moći. Verujem da je to sve moguće uraditi, jer ono što se dešava poslednjih godina je za mene ohrabrenje. Mislim da ćemo u prehrambenoj industriji imati ozbiljne pomake, da ćemo imati ozbiljne investicije. Ovde je neko rekao da izvozimo kukuruz. Tačno je, izvozimo ga, mislim da je mnogo bolje da izvozimo skrob nego kukuruz, pa je još bolje da izvozimo voćne sokove, nego kukuruz, pa je mnogo bolje da izvozimo konditorske proizvode i za sve to postoji prostor. Što se tiče učešća stručne javnosti, predstavnici svih velikih instituta iz Srbije su učestvovali i učestvuju u ovim radnim grupama ovde, tako da oni imaju potpun uticaj na predloge koji dolaze pred Ministarstvo, posle toga pred Vladu, pa na kraju i pred vas. Institut u Novom Sadu, Institut u Zemunu, Institut u Smederevskoj Palanci imali su svoje predstavnike i oni su vrlo aktivno učestvovali u svemu ovome. Na samom kraju, Rusija je član međunarodne unije za zaštitu novih biljnih sorti, kao što su i SAD i zemlje EU. Prema tome, ovaj zakon koji nam omogućava da postanemo članica ove međunarodne unije, mislim da zaista nije sporan sa bilo kog aspekta i da nije ovaj zakon opasnost za bilo šta što može ovde da se desi i zbog toga pozivam Narodnu skupštinu Republike Srbije da napravimo jedan dobar korak, da usvojimo ove izmene i dopune zakona i da otvorimo prostor i za poljoprivredne proizvođače i za oplemenjivače, da im stvorimo institucionalni okvir, a ja sam siguran da oni imaju snagu da to iskoriste, da podignu svoju proizvodnju i da imamo i povećanje bruto društvenog proizvoda i povećanje, što je najvažnije od svega, zarade svakom ko u ovom poslu učestvuje, jer samo tako možemo bolje da živimo. Hvala lepo.
Da li želi reč još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika Narodne skupštine? Ako da, molim da se prijavite. Pošto više niko ne želi reč, zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona i ovim završavamo prepodnevni deo sednice. Sada određujem pauzu i popodnevni deo sednice nastavljamo u 14.00 časova, zajedničkim načelnim pretresom o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Visokom savetu sudstva i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Državnom veću tužilaca. Kako sam već saopštila narodnim poslanicima, radićemo u popodnevnom delu i posle 18.00 časova ako bude zahtevao završetak rada ovog zajedničkog načelnog pretresa. Hvala vam. [[Posle pauze.]] Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad u popodnevnom delu sednice zajedničkim načelnim pretresom o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Visokom savetu sudstva i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Državnom veću tužilaca. Obaveštenje o pozvanima na sednicu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je predsednica Narodne skupštine, gospođa Slavica Đukić Dejanović, povodom zajedničkog načelnog pretresa 16. i 17. tačke dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Snežane Malović, ministarke pravde, pozvala da sednici prisustvuju i Jovan Ćosić, šef odseka u Ministarstvu pravde, i Zlatko Petrović, rukovodilac grupe u Ministarstvu pravde. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz 16. i 17. tačke dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da, saglasno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova pojedine poslaničke grupe, i to: poslanička grupa Za evropsku Srbiju - jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslanička grupa SRS - jedan sat, osam minuta i 24 sekunde; poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije - 28 minuta i 48 sekundi; poslanička grupa Napred Srbijo - 25 minuta i 12 sekundi; poslanička grupa DSS - Vojislav Koštunica - 24 minuta; poslanička grupa SPS - JS - 18 minuta; poslanička grupa LDP - 14 minuta i 24 sekunde; poslanička grupa Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi;poslanička grupa Manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslanička grupa PUPS - šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim sve poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da podnesu prijave za reč, a sa redosledom narodnih poslanika, na osnovu člana 96. stav 4. Poslovnika, koji nas sve obavezuje da pre otvaranja načelnog pretresa, zajedničkog načelnog pretresa ili zajedničkog jedinstvenog pretresa podnesemo prijave sa listama narodnih poslanika koji žele da uzmu učešće u raspravi u delu sednice kada po Poslovniku na to dobijaju pravo. Molim vas, ko još želi da preda listu da to učini do otvaranja zajedničkog načelnog pretresa. Obaveštavam vas, takođe, da su poslaničke grupe ovlastile da ih po ovim tačkama dnevnog reda predstavljaju sledeći narodni poslanici: narodni poslanik Đuro Perić - poslaničku grupu PUPS; narodni poslanik Đorđe Milićević - poslaničku grupu SPS - JS; narodna poslanica Vjerica Radeta - poslaničku grupu SRS. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Visokom savetu sudstva i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Državnom veću tužilaca. Da li predstavnica predlagača Snežana Malović, ministarka pravde, želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, kao što znate, danas su na dnevnom redu izmene i dopune Zakona o Visokom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca. Zakonom o sudijama i Zakonom o javnom tužilaštvu detaljno je uređen institut udaljenja sudija, javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca, i to kako razlozi za njihovo udaljenje, tako i nadležnost za donošenje odluka o udaljenju, trajanju udaljenja i pravo na pravno sredstvo protiv takve odluke. Važeći zakon o Visokom savetu sudstva, odnosno Državnom veću tužilaca, međutim, predviđa samo jedan slučaj udaljenja, i to obaveznog udaljenja, u slučaju kada je podnet predlog za razrešenje izbornog člana Visokog saveta sudstva, odnosno Državnog veća tužilaca Narodnoj skupštini. Takvo udaljenje može trajati do odluke Narodne skupštine o razrešenju tog člana. Upravo iz potrebe da se udaljenje člana Visokog saveta sudstva, odnosno Državnog veća tužilaca, preciznije uredi, a polazeći od odredaba Zakona o sudijama i Zakona o javnom tužilaštvu, kojima je pitanje udaljenja propisano, predloženim rešenjima uređuju se slučajevi kada se primenjuje udaljenje za članove Visokog saveta sudstva, odnosno Državnog veća i bliže uređuje postupak, odnosno nadležnost za donošenje takve odluke i pravo na pravno sredstvo, kao i trajanje udaljenja. Predloženim zakonima predviđa se da postoje dve vrste udaljenja, i to: obavezno i fakultativno. Obavezno udaljenje postoji u slučaju kada je protiv bilo kog člana Visokog saveta sudstva, odnosno Državnog veća tužilaca određen pritvor. Takođe, zadržano je važeće zakonsko rešenje gde je udaljenje obavezno ukoliko je Narodnoj skupštini podnet predlog za razrešenje izbornog člana Visokog saveta sudstva, odnosno Državnog veća tužilaca. Kada su u pitanju izborni članovi Državnog veća tužilaca iz reda javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca, predviđa se da za njih postoji još jedan razlog za obavezno udaljenje, i to kada je već doneta odluka o njihovom udaljenju sa funkcije javnog tužioca, odnosno zamenika javnog tužioca. Ovaj razlog ne postoji kod izbornih članova Visokog saveta sudstva iz reda sudija, iz razloga što ovi članovi Visokog saveta sudstva za vreme vršenja funkcije u Visokom savetu sudstva su oslobođeni vršenja sudijske funkcije, dok članovi Državnog veća tužilaca iz reda javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca nisu. Predloženi zakoni predviđaju fakultativno udaljenje za izborne članove Visokog saveta sudstva, odnosno Državnoj veća, u slučaju kada je protiv njih pokrenut postupak za razrešenje sa funkcije člana ovih organa, kao i u slučaju kada je protiv njih pokrenut krivični postupak za krivično delo zbog koga mogu biti razrešeni sa funkcije člana. Podsetiću vas da je reč o krivičnim delima zbog kojih može biti izrečena bezuslovna kazna zatvora, odnosno krivičnim delima koji ih čine nedostojnim za vršenje funkcije člana Visokog saveta, odnosno Državnog veća. S obzirom da je reč o razlozima koji se moraju ispitati u svakom konkretnom slučaju i udaljenje je fakultativno. Odluku o udaljenju člana Visokog saveta, odnosno Državnog veća u svim slučajevima donosi predsednik Visokog saveta, odnosno Državnog veća. U slučajevima kada je udaljenje fakultativno, predviđeno je pravona udaljenost člana Visokog saveta, odnosno Državnog veća, na pravno sredstvo, tačnije na prigovor. O podnetom prigovoru odlučuje Visoki savet, odnosno Državno veće, i to u roku od osam dana od dana dostavljanja prigovora. Takođe je predviđeno da do donošenja odluke izjavljeni prigovor ne zadržava izvršenje odluke o udaljenju. Pored toga, predloženim zakonima propisano je i trajno udaljenje, sve u zavisnosti od razloga zbog kojih je udaljenje i određeno. Na kraju ovog predstavljanja Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Visokom savetu sudstva, odnosno Državnog veća tužilaca, htela bih da napomenem da su navedene izmene nužne, jer bez obzira što je neko član najviših organa sudskih vlasti, kao i takav treba da uživa najviše moguće poverenje u stručne i moralne osobine. Treba predvideti i mogućnost udaljenja člana Visokog saveta, odnosno Državnog veća, sa te funkcije u tačno određenim slučajevima, posebno kada je sudskom odlukom protiv njega određen pritvor. Sa te strane niko, pa ni najviši funkcioner sudske vlasti, ne može biti nedodirljiv i u boljem položaju nego ostali građani ove zemlje. Sa druge strane, samo udaljenje, naravno, ne prejudicira konačnu odluku da li će neko biti razrešen, jer takva odluka isključivo zavisi od ispunjenja zakonskih razloga za razrešenje po tačno predviđenom postupku. Takođe, želela bih da vam se zahvalim na pažnji i izrazim nadu da će nakon rasprave u Narodnoj skupštini biti usvojeni ovi predlozi zakona koji će stvoriti normativne pretpostavke za precizno regulisanje instituta udaljenja sa funkcije i za članove Visokog saveta sudstva, odnosno Državnog veća tužilaca, a što do sada nije bilo precizno regulisano. Zahvaljujem se na pažnji još jednom.
Da li izvestioci nadležnih Odbora žele reč, predsednik Zakonodavnog odbora Vlatko Ratković? (Ne.) Da li želi reč predsednik Odbora za pravosuđe i upravu, narodni poslanik Boško Ristić? (Ne.) Da li žele reč predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa? Narodna poslanica Vjerica Radeta. Izvolite.
Dame i gospodo, ova dva zakona doneta su 2010. godine. Ovo je već druga izmena i to govori o tome da su ovi zakoni bili falš u samom startu i mi smo o tome govorili kada su zakoni usvajani. I tada smo skrenuli pažnju i to ne samo kod ovih zakona, nego kod svih tzv. reformskih pravosudnih zakona, da vi vršite tribunalizaciju srpskog pravosuđa. U prilog tome danas ćemo da vam iznesemo nove tvrdnje. Dosta toga smo tvrdili kada su ovi zakoni donošeni, ali sada ćemo to ilustrovati konkretnim primerima. Zašto vi danas menjate ovaj zakon? Zato što se pojavio Blagoje Jakšić, zato što se pojavio član VSS koji je uhapšen zbog zloupotrebe položaja. Kada ste birali članove VSS, mi smo tada tvrdili da niste izabrali najbolje, časne, poštene i stručne. Vi ste tvrdili suprotno od toga, zaklinjali ste se da je to najbolji mogući saziv koji je mogao da bude u VSS i DVT. Ispostavilo se da smo mi bili u pravu i da ste vi napravili grešku. Pitanja koja proizilaze iz te činjenice, a i vi sami priznajete da to jeste razlog, zapravo, dovode u pitanje odluke koje su i VSS i DTV u međuvremenu donosili. Ako je u VSS birao sudije čovek koji je uhapšen zbog zloupotrebe položaja, a pre toga ste vi tvrdili da je 2006. godine, čini mi se, bio najbolji sudija tada Prvog opštinskog suda, tako su pisali mediji u Beogradu. Dakle, očigledno je u pitanju veliki propust i vas iz Ministarstva i Vrhovnog kasacionog suda i skupštinske većine. Vi sada to pokušavate da ispravite promenom zakona. Mi smo pre neki dan čuli ovde jednu frapantnu izjavu kolege iz vladajuće većine, niste vi, gospođo ministar, bili tu, kada je u nekoj raspravi sa poslanicima, mislim sa nekim iz SRS, kolega rekao da je Đura Mutavi uveo u Srbiju institut zaštićenog svedoka, to sam tada zapisala. To je zaista nešto što je zastrašujuće. Vi, zapravo, od slučaja do slučaja, mi vas na to uporno upozoravamo, kad vam se desi neka situacija gde vam je potrebno da produžite pritvor, vi menjate zakon, produžavate pritvor; kad hoćete da progovori Đura Mutavi, vi donosite zakon i uvodite zaštićenog svedoka; kad vam uhapse Blagoja Jakšića, vi menjate zakon da biste omogućili ovo što je predviđeno, o tome ću da govorim, a to smo i kroz amandmane izrazili, da biste došli u situaciju da vam se ne ponovi ova situacija. Opet niste rešili sve probleme zato što u osnovi zakoni nisu dobri. Zašto smo mi tvrdili i sada potvrđujemo da je ovo, zapravo, tribunalizacija srpskog pravosuđa? Na ovaj način u Haškom tribunalu menjaju pravilnik o postupku i dokazima. Više od 40 puta su menjali taj pravilnik, dođu u situaciju koju oni treba da reše da neki način koji nije predviđen u pravilniku i imaju član: bis, ter, kvater. Dokle god imaju slova, toliko imaju privezaka uz taj određeni član. Vi ste, nažalost, sada pokazali da radite slično njima. Ono što mi iz SRS hoćemo da vam skrenemo pažnju odnosi se na rad obe ove, trebalo bi izuzetno značajne institucije: VSS i DVT, logično i svih onih koje su oni birali. Ne možete sada da nam kažete da je taj izbor bio bez greške jer, ponavljam, u izboru je učestvovao neko koga ste vi uhapsili. Neću da ga nazovem kriminalcem zato što nije pravosnažno osuđen, ali ste ga vi uhapsili zbog zloupotrebe položaja. Ako bude pravosnažno osuđen, onda on zaista jeste kriminalac. Takav je birao sudije i tužioce u Srbiji. Neko očekuje danas da je pravosuđe u Srbiji zaista reformisano i da pravosuđe u Srbiji radi u skladu sa zakonom i bez nekih spoljnih i unutrašnjih uticaja. Na žalost, to nije tako. Da to nije tako pokazaćemo i na nekoliko primera. Zapravo, postavićemo vama kao ministru nekoliko pitanja. Moguće da ćete na nekamoći da nam odgovorite, a za neka ćete možda morati i da se konsultujete, ali pošto ste vi ministar koji ima korektnu saradnju sa poslanicima, u smislu da ste spremni da odgovarate i da razgovarate sa nama, zaista očekujemo da ćete, ako ne danas, onda do one druge raspraveu pojedinostima, odgovoriti na pitanja koja danas budete čuli, a koja se odnose na rad ova dva organa čije funkcionisanje vi danas, na neki način, menjate ovim zakonima. Pitanje da li ste vi kao ministar, odnosno vaše ministarstvo da li je ovaj naš specijalni sud i tužilaštvo za ratne zločine, da li su reagovali u nekim slučajevima gde je trebalo i gde je bilo neophodno da reaguju? Bar u javnosti nismo čuli da jesu, možda jesu, pa ćete vi da nam kažete. Jasuši Akaši, bivši izaslanik generalnog sekretara UN za Balkan, obavestio je javnost da postoji akt UN u kojem je jasno da Srbi nisu odgovorni za zločin na Markalama u Sarajevu. Da li vi znate da je zbog zločinama na Markalama na višegodišnju kaznu zatvora osuđen general Galić u Haškom tribunalu? Da li ste vi ili naš specijalni sud i tužilaštvo, da li ste se obratili Haškom tribunalu da kažete – ljudi, ovaj postupak morate da obnovite, vi ste osudili čoveka za nešto za šta uopšte ni jedan Srbin nije kriv? Krivi su muslimani iz Sarajeva, a svaka osuda Haškog tribunala je osuda srpskog naroda, vi to znate. Da li ste nešto preduzeli, reagovali, da li ste kao ministar reagovali u Advokatskoj komori da pitate advokate koji su zastupali Galića da li su podneli zahtev za reviziju postupku? Da li iko od nadležnih u ovoj državi reaguje kada su u pitanju tako značajne stvari, pre svega za srpski nacionalni interes? Gospođo ministar, da li ste reagovali, pretpostavljam da i vi ovo imate, evo mi imamo presudu šiptarskog suda gde su osuđeni oni vozači iz Raške. Da li je neko od naših nadležnih organa reagovao da mogu šiptarske sudije iz tzv. šiptarskog suda da sude Srbima iz Raške? I uopšte, da li ste kroz ova dva zakona predvideli na koji način će biti regulisan status sudija i tužilaca na KiM? Vi dobro znate čime nam prete, prete nam uvođenjem nekakvih njihovih institucija. Da li mi bar kroz zakone pokušavamo to da sprečimo? Odnosno vi koji predlažete zakone i skupštinska većina koja zakone donosi. Da li vi znate gospođo Malović da je, a i to je tema između ostalog bila pregovora Srba iz četiri opštine sa severa KiM sa predsednikom države Borisom Tadićem, da li je moguće da neko od nadležnih takođe nije upozorio Borisa Tadića na neke stvari? Znate li da je on rekao Srbima sa KiM da postojanjem carinskog pečata ne znači postojanje carine, da postojanje carine ne znači postojanje granice? Mi svi znamo da je to prećutno priznavanje lažne države Kosovo, kao što je i ovo u sferi pravosuđa, što je vaša direktna nadležnost, kao što su problemi koje imaju sudije i tužioci na KiM, vi to sigurno znate, nemoguće je da ne znate, jer to znaju svi. Verovatno se i vama obraćaju. Sećate se kada smo govorili o nekom od ovih zakona, kada som vam skretali pažnju da su nam pisale neke sudije i tužioci i da su nam govorili da dobijaju pretnje još tada, pre više od godinu dana, pretnje i upozorenja iz vašeg ministarstva da moraju da rade i u šiptarskim sudovima, inače će dobiti otkaze u sudovima pod nadležnošću Ministarstva pravde Republike Srbije. To smo vas tada pitali, ni tada niste nam dali odgovor. Možda ste u međuvremenu saznali ko vam to u ministarstvu radi. Pitanje koje takođe nisu regulisana ova dva zakona o izmenama i dopunama ovih zakona o kojima danas govorimo odnosi se, opet govorimo sada o vašem ministarstvu direktno i o opet specijalnom sudu i tužilaštvu za ratne zločine. Vi znate, pre otprilike dva meseca pojavila se u medijima vest da Hrvatska šalje neku optužnicu protiv Aleksandra Vasiljevića za neke ratne zločine, za postojanje nekih logora kojima je on rukovodio. Tada je državni sekretar iz vašeg ministarstva, Slobodan Homen rekao jednu strašnu rečenicu u javnosti, da nije vreme da se sada o tome raspravlja. Zamislite, nije vreme da se raspravlja o ratnom zločinu. Ratni zločin ne zastareva i uvek je vreme i prilika kada se sazna za neki ratni zločin da se što pre zločinac privede pravdi, da se sprovede postupak i da se adekvatno osudi. Verujem da vi delite to mišljenje. Pitanje koje upućujemo i vama kao ministarstvu, vama kao ministru i specijalnom sudu i tužilaštvu – da li su oni reagovali na ove optužbe iz Hrvatske prema Aleksandru Vasiljeviću? Aleksandar Vasiljević je miljenik svih sistema, a on je taj koji je rukovodio zločinom na Ovčari i to je javna tajna. Za zločine na Ovčari optuženi su mnogi ljudi. Jedna od tačaka optužnice protiv Vojislava Šešelja odnosi se na zločin u Ovčari. U Beogradu u specijalnom sudu osuđeni su neki ljudi na višegodišnje kazne robije zbog zločina na Ovčari, neki koji i jesu učestvovali u tom zločinu, ali neki koji nemaju nikakve veze sa tim, poput Predraga Milojevića Kineza koji nema nikakve veze sa zločinom na Ovčari, koji se na žalost jeste desio, ali se desio po nalogu i saznanju Aleksandra Vasiljevića. Zašto vi njemu izvlačite neke navodne zločine za koje niko ne može da ga osudi? Zašto ne skinete pre svega ljagu sa svog naroda, zašto ne kažete – da, taj čovek koji je lažni svedok u Haškom tribunalu u gotovo svim postupcima gde god ga zovu, zašto vi njega ne privedete pravdi? Vi znate, trebalo bi da znate da je on na Ovčar odve tri penzionisana pukovnika koji su rukovodili zločinom na Ovčari, masakrom koji se tamo desio. Ali, on za to očigledno neće odgovarati. Zašto niste pitali vašeg kolegu iz Hrvatske koji ga tereti za neka besmislena dela, zašto ga ne tereti za napad na jevrejsku opštinu u Zagrebu, za rušenje jevrejskog groblja 1991. godine u Zagrebu? Šta nije dobro u našem celom pravosuđu? Pogotovo je interesantan ovaj specijalni sud i specijalno tužilaštvo za ratne zločine. Ne vode računa o srpskim nacionalnim interesima. Da se ne vraćamo na Purdu, na Divljaka, na mnoge koji su vršili zločin nad Srbima. To jednostavno nije tema interesovanja tih ljudi koje je birao, između ostalih, i ovaj Blagoje Jakšić. Zbog toga to povezujemo sa ova dva zakona, jer ova činjenica da je u Visokom savetu sudstva glasao i odlučivao čovek koji je uhapšen zbog zloupotrebe položaja dajemo za pravo da sumnjamo u svaku odluku koju je doneo Visoki savet sudstva i Državno veće tužilaca. Plašimo se da on neće biti jedinstven slučaj. Plašimo se da ćemo ponovo kroz izvesno vreme morati da raspravljamo o izmenama i dopunama ovih zakona, jer možda niste obuhvatili sve moguće varijante i niste, pokazaćemo vam to sada i kada budemo govorili konkretno o nekim članovima ovog zakona. Opet ste ostavili mogućnost zloupotrebe, opet ste ostavili mogućnost paušalnih ocena, a to nije dobro. Vi kao pravnik treba da znate, i svaki kolega koji glasa, da ako vi u zakonu imate, kao što imate recimo u ovom članu 1, novi član 9a odrednicu "može biti". U zakonu, gospođo Malović, ne sme da stoji reč "može". Zakonska norma mora da bude precizna, koncizna, jasna, obavezujuća. Nešto ili mora ili ne mora, ili jeste ili nije. Kome vi ostavljate na mogućnost da izborni član saveta, odnosno Državnog veća tužilaca može biti udaljen sa te funkcije kada je pokrenut postupak za njegovo razrešenje sa funkcije člana saveta, odnosno krivični postupak za delo zbog koga može biti razrešen sa funkcije člana saveta? Vidite koliko su ovo teške optužbe, pa on i nema šta da traži u pravosuđu. Neko ko se tereti za ovo iz stava 3. ovog člana koji sam citirala, taj u sud i u tužilaštvo može da uđe samo sa lisicama, a vi ostavljate nekom mogućnost da on može da ga udalji ili ne može. On uradio krivično delo, vodi se krivični postupak za delo zbog koga može biti razrešen funkcije člana saveta, a vi ostavljate mogućnost nekome da ga ostavi da on i dalje sudi, da podiže optužnice, itd. Do kada, do kada i šta će biti sa onim što on u međuvremenu uradi? Ovo jednostavno ne sme ovako da bude. Kao što ne sme da u ovom drugom članom 9b u stavu 1. ste napisali da odluku o udaljenju sa funkcije člana Saveta donosi predsednik Saveta. Nemojte ovoliko ovlašćenja da dajete jednom čoveku, nemojte možete vam se desiti Blagoje Jakšić. Ako vas ima više, pa valjda u toj grupi ima i nekih koji su časni i pošteni. Dajte bar da ceo Savet odlučuje o tome. Zašto samo predsednik Saveta, pa nije to ničija prćija, ozbiljne su ovo stvari gospođo Malović. Veoma ozbiljne. Znate država koja ima loše pravosuđe tu nema države. Dokle god mi nemamo ozbiljan pravosudni sistem, odgovorne, nepotkupljive i bespartijskog uticaja sudije i tužioce, mi nećemo rešiti ni jedan problem. Pa zašto je Srbija u vrhu po kriminalu i korupciji? Zašto su nam korumpirani predstavnici u svim institucijama sistema? Ovo čitamo iz podataka koje vi dobijate od vaših evropskih prijatelja. Nismo mi ovo izmislili, a osim toga ovo zna svaki građanin Srbije. Kako mislite da se izborite sa korupcijom i kriminalom, ako nemate pouzdane sudije i tužioce, ako nemate poštene sudije i tužioce, ako nemate dobre zakone i ako nemate ljudi koji su spremni da zakone primenjuju ni po babu ni po stričevima. Zakoni se primenjuju, pred zakonom su svi isti i zakon je jednak za sve. Nažalost, nažalost Srbija je za svetlosnu godinu daleko od toga. Zato što ste sve pogrešno radili u ovim tzv. reformama, Blagoje Jakšić vam je jedan od najboljih dokaza. Znam, verovatno ćete vi to kažete, evo završavam, često to čujemu javnosti, predstavnici režima se hvale kako, evo niko nije zaštićen, svako može biti uhapšen, to nije, naravno, tačno. Jer u svim aferama idete donekle kad dođete onako pri vrhu piramide, tu se staje. Ali, je sporno kako neko ko je izabran pre godinu dana, a pre pet bio najbolji sudija, kako tada niste znali da je on još od pre deset godina umešan u kriminal i korupciju? Džabe menjate zakon, ako ozbiljno ne uradite, ne vi lično, nego ceo režim. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih predstavnika ili predsednika poslaničkih grupa javlja za reč da koristi svoje pravo u ovom delu toka sednice, molim vas da se prijavite u elektronski sistem? (Ne.) U tom slučaju obaveštavam vas, da su saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine do otvaranja zajedničkog načelnog pretresa prijave za reč u pisanom obliku a sa redosledom narodnih poslanika da je podnela poslanička grupa SRS i prvi prijavljeni na listi govornika za raspravu u zajedničkom načelnom pretresu o Predlogu zakona izmena i dopuna Zakonao Visokom savetu sudstva i zakona o izmenama i dopunama Zakona o Državnom veću tužilaca, narodni poslanik Milorad Buha, posle njega narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo, uvaženi građani Srbije, danas razgovaramo o izmenama i dopunama dva zakoni koji su doneti 2008. godine, sa izmenama 2010. godine, ali razgovaramo po hitnom postupku. Zašto je bitno naglasiti ovo – po hitnom postupku? Zbog toga što faktički u pravnom sistemu Republike Srbije ova dva zakona žive više od tri, tri i po godine i sada od jednom po hitnom postupku ubacujemo ova dva zakona. Šta je razlog? Šta može biti razlog? Razlog je samo jedan a on se zove Blagoje Jakšić. Ako je Blagoje Jakšić razlog, onda moramo da se zabrinemo zašto, znači u životu postoje, u pravnom životu postoje ova dva zakona, žive tri i po godine, nije postojao pravni osnov za ovo što sada tražite. Zašto nije postojao? Kada SRS izađe sa 20, 30, 50, 200 amandmana i koriguje određene zakonske propise, onda to čak i u javnosti izaziva određene negativne diskusije, rasprave, zašto to, itd. E, vidite, mi ozbiljno pristupamo svakoj materiji i u onom kratkom vremenu, a nekad imamo i dan, dva da napravimo te amandmane, da iščitamo zakon, da uočimo praznine i da probamo da korigujemo te praznine i da popunimo sve ono što se može popuniti. Vidite, ti zakoni su rađeni nekoliko godina, dok su došli u ovu raspravu, pa sada imate tri i po godine itd, i odjednom vam se javi Blagoje Jakšić i sada zbog njega moramo, uz sve probleme koje u sistemu imamo, počevši od KiM, svih problema, Blagoje Jakšić pa sada hajde da njega rešimo. Šta je sad ovde u pitanju? Politički progon jednog čoveka? Ili propusti sistema koji su po više osnova, koji su doveli do toga da se pojavi Blagoje Jakšić, da ga vi uhapsite itd. i na kraju konstatujete da je on, sa razlogom uhapšen, da je on član Visokog saveta sudstva i da je učestvovao u svemu tome, a radi se o krivičnim delima iz prošlog veka, pre desetak, 12, 15 godina. Da li pravosudni sistem je imao podatke o njegovim, ili određene sumnje u njegovo krivično-pravno delovanje? Jeste, imao je. Tužilaštva su imala svu dokumentaciju o tome šta je počinio, onog trenutka kada je činio ta krivična dela, čak je sa vaše strane i od strane pravosudnih institucija i istaknutih predstavnika pravosudnih sistema o njemu je bilo puno hvalospeva, o tome kako je prvi, kako je najbolji, itd. i sad odjednom hapšenje itd, itd. Sve ovo govori o ozbiljnosti, odnosno neozbiljnosti Vlade, neozbiljnosti ministarstva, neobziljnosti celokupnog sistema koji se kreira od strane ove vlasti. Kada govorimo o Blagoju Jakšiću, on je samo jedan primer neozbiljnosti vlasti. Spomenuću, u pravosudnom sistemu jedan slučaj koji je karakterističan kako kroz politički volonterizam, kroz neozbiljne političke izjave, u stvari dogovorenu politiku na nivou regiona napravimo pravnu glupost i napravimo tolike praznine u pravnom sistemu, da je tragično i komično govoriti o njima na ovaj način, a posebno kada iza svega toga postoje konkretni zločini. Radi se konkretno o suđenju Iliji Jurišiću koji je osuđen od pravosudnog sistema Republike Srbije na 12 godina, 12 godina robije i onda odjednom u nekom postupku, vanredno –pravnog leka itd, ta presuda je ukinuta, on je oslobođen itd. Radi se o čoveku koji je počinio ratni zločin u kome su učestvovale sa jedne strane jedinice Federacije koje su ubile 50 mladića, nedužnih mladića JNA, 44 mladića su pripadnika JNA su tada bila ranjena, ogromna materijalna šteta je naneta, itd. Odjednom, nikom ništa. Predsednik Republike je tada rekao da moramo kazniti sve, ali ne smemo dozvoliti da nevini stradaju. To je bio dovoljan razlog da važeći predsednik Apelacionog suda, tada okružnog suda, donese oslobađajuću presudu. To je tragično. Tako je oslobođen i Divjak, tako je oslobođen i Purda. Evo sad ću nekoliko rečenica oPurdi, jer je on sastavni deo svega ovoga. To je sramota za pravosudni sistem Republike Srbije u kome je učestvovao celokupan sistem, pravosudni sistem Republike Srbije, od Tužilaštva koje se zaklinjalo da je Purda počinio zločin. Hrvati su rekli, mi nemamo dokaza itd. i mi vama njega prepuštamo. Lukavo su to odradili, mi smo naseli na rudu, sva dokumentacija je bila kod nas. Na kraju se mi izvinjavamo. Čovek je podneo jednu krivičnu prijavu protiv Republike Srbije i dobiće je, nominovana je na dva miliona evra plus kamate koliko bude i jednu protiv BiH zato što je bio uhapšen u BiH na temelju optužnice, odnosno izdate poternice, Interpolove poternice, koju smo inicirali mi još davne 1992. godine na temelju postupaka vojnih organa. Niko to nije sagledao, niko to 20 godina nije presabrao, niko te optužnice niko nije obradio. Tako nam radi tužilaštvoonda se osramotimo pred svetom, to je bruka. To je svetska bruka. Mi koji kažemo da je neko nad nama počinio zločin i kunemo se da su naši ljudi stradali itd. i kada mi treba da ukažemo koje stvarno počinio taj zločin onda nemamo dokaz. Na kraju izlazi Homen i kaže -na temelju dokumentacije i činjenica ne možemo gospodina Purdu da tužimo. Purda nas tuži i izgubićemo i jedan i ovaj drugi spor koji je pokrenut protiv BiH, ona će refundirati troškove jer će ona morati platiti, jer je i ona nezakonito uhapsila. Kad sve to sabere za tri, četiri, pet godina onda će to biti nekoliko miliona evra. To se sve plaća iz budžeta Republike Srbije zbog neodgovornog, aljkavog rada organa u Republici Srbiji. Ko je odgovarao za sve ovo? Gospođo Malović, pitam vas ko će odgovarati za nezakoniti postupanje prema Purdi? Mi znamo da je on počinio zločin i treba da odgovara, ali na temelju validne optužnice koju vi niste presabrali, niste prikupili sve što je bilo validno ili je u pitanju bio politički pritisak od strane pojedinih političkih lidera koji su rekli ne može odgovarati ni jedan Hrvat. Ali, neko će morati odgovarati za naknadu koju će Republika Srbija platiti. Najnovija dešavanja u Hrvatskoj, događaj pre nekoliko dana, Hrvatski sabor je izglasao odluku o ništavosti svih optužnica iz perioda 1991. godina pa nadalje, one što su rađene u organizaciji vojnog tužilaštva bivše JNA. Pre toga premijerka Kosor je upotrebila jednu rečenicu gde je optužila i pravosudni sistem Republike Srbije, sve državne institucije i rekla da su optužnice koje su došle iz Srbije glupe i nepismene. To je brukanje. To je ruženje pravosudnog sistema Republike Srbije. Da li je iko od vas izašao i rekao to nije tačno, ovo što su vam dostavili, 44 optužnice koje su izašle iz tužilaštva Republike Srbije su validne, one su zakonite, one su zasnovane na činjenicama, podacima o ratnom zločinu koji je počinjen u periodu od – do? Gledajte, oni se ismejavaju pravosudnom sistemu Republike Srbije. Oni se ismejavaju nad Republikom Srbijom, nad državnim institucijama Republike Srbije. Svi ćutite. Zašto ćutite? Vaš državni sekretar je kao osudio sve ono što je napravljeno od strane Hrvatske skupštine, odnosno Hrvatskog sabora. Zašto po sistemu reciprociteta? Ova skupština, da vi budete predlagač, svi zločini koji su na tzv. hrvatskim optužnicama ratnih zločinaca predložite da je to sa njihove strane što je dostavljeno ništavno. Jel nije primereno to? Reciprocitet u međunarodnom pravu je legitimni pravni institut koji primenjuje svaka država. Zašto to ne primenite ovde? Bojite se. Koga se bojite? Iza vas je međunarodno pravo, iza vas je domaće zakonodavstvo i iza vas je pravda. Zločin i genocid su počinjeni nad Srbima. Za to ste i vi digli ruku kada ste usvajali u januaru mesecu 2010. godine odluku o podnošenju kontra tužbe protiv Hrvatske gde je konstatovano da je nad Srbima počinjen zločin. Čega se stidite? Zašto to jasno i glasno ne kažete – nad Srbima je potčinjen zločin, ako vi ne primenjujete međunarodno pravo, domaće pravo u Hrvatskoj i ne poštujete Ustav Republike Hrvatske koji vas obavezuje na jedno, drugo, treće, to isto mi činimo po osnovu reciprociteta. Ovde vam moram spomenuti jedan slučaj koji je takođe u pravosudnom sistemu i jako ga dobro znate. To je Mile Dakić, čovek Krajišnik koji je uhapšen u BiH i isporučen u Hrvatsku. Njegova supruga me je upoznala pre nekoliko minuta i zamolila da vam ukažem na aspekte njegovog hapšenja, probleme koje ima. On je bolestan čovek i star je 81 godinu. Niti je bio u vojnim strukturama, policijskim strukturama, državnim strukturama Republike Srpske Krajine. Uhapšen je na pravdi boga samo zato što je istraživao genocid nad Srbima u toku Drugog svetskog rata i u toku ovog rata. Nad njim se vrši otvorena diskriminacija. Bolestan je čovek. Ne dozvoljavaju mu da upotrebljava lekove. U toku ovog toplog leta bio je po nekoliko sati na suncu. Izlagan je temperaturi od 35 do 38 stepeni po nekoliko sati. To je zločin nad tim čovekom. U nekoliko navrata smo ukazivali na razna udruženja. Vlada Republike Srpske Krajine vas je upozorila da se radi o diskriminaciji nad tim čovekom, nedužan je itd. Sve što je učinjeno nad njim učinjeno je pre rata itd. To su političke kvalifikacije za koje se tereti. Morate ga spasiti, ostaće na duši i vama i ministarstvu i državnim institucijama Republike Srbije jer se radi o nedužnom čoveku. Hvala.
Iskorišćeno je 12 minuta i 45 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Sreto Perić, a posle njega narodni poslanik Mirko Munjić.
Uvažene dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, gospođo ministar, ako bi na trenutak smeli da zaboravimo velike obaveze ministra finansija, ministra prosvete, ministra privrednih aktivnosti, vi ste sledeći čovek koji ima ogromne obaveze, vi i ministar policije. Vidite u poslednje vreme da se vrlo često dešava veliki napad na državnu i na privatnu imovinu, na ličnost, na integritet čoveka i to treba sprečavati. U poslednje vreme nedostaje veliki broj policajaca. Naravno, ne mogu sada da tvrdim ni da li ih ima dovoljno ili nema, ali poznato je da oni u pojedinim danima budu skoncentrisani možda na neadekvatan način. Sada bih da kažem zbog čega eksplicitno u Ustavu stoje vaše najveće obaveze kad sam rekao i kažem ako smemo da zaboravimo one sektore u našoj Vladi koja utvrđuje, kreira i vodi politiku, gde bi se stvorili preduslovi zapošljavanja, lečenja, školovanja i slično, član Ustava 142. stav 1. kaže – sudska vlast je jedinstvena na teritoriji Republike Srbije. Vi iz toga jasno prepoznajete šta bi trebala i morala da bude obaveza vašeg ministarstva. Da li ste u stanju da se nosite sa takvim i tolikim problemima, a verovatno niste. To ne može da uradi sam ministar pravde ili bilo koji pojedinac ako to ne čini predsednik Republike, ako to ne čini Vlada u celini. SRS i vi kao ministar pravde u ovoj vladi ste apsolutno slažemo, a to je da je nama potrebna reforma pravosudnog sistema. Tu se vaša i naša saglasnost završava. Način na koji vi mislite treba sprovoditi reformu pravosuđa i način na koji SRS smatra da treba reformisati pravosuđe dalje nemaju zajedničkih tačaka. Član 143. stav 1. Ustava kaže koje vrste sudova postoje u Srbiji. Vi ste krenuli u tom pravcu. Takvi zakoni su donošeni – sudovi opšte i posebne nadležnosti. Mi smo smatrali da sudovi opšte nadležnosti mogu na najbolji, na najfunkcionalniji način da rešavaju sve probleme koji bi bili u oblasti pravosuđa. Zakon o sudovima, gde se vi pozivate u razlozima za donošenje ovog zakona mogu da vam kažem da Zakon o Visokom savetu sudstva i Zakon o Državnom veću tužilaštva je mogao biti pisan jednom mašinom, da tako kažem. Samo tamo gde stoji Visoki savet sudstva tamo bi trebalo da stoji Državno veće tužilaca jer sve odredbe koje se menjaju su potpuno iste. Kažete – imajući u vidu da Zakon o sudijama propisuje mogućnost udaljenja sudija i iz drugih razloga, osim u slučaju kada je pokrenut postupak za razrešenje, neophodno je da se u Zakonu o Visokom savetu sudstva predvide i drugi slučajevi kada je moguće udaljiti člana Visokog saveta sudstva sa te funkcije. Ovde to navodite, kao da smo juče doneli zakon o sudovima, pa smo zaboravili, a danas donosimo zakon o Visokom savetu sudstva i zaboravili smo da navedemo neke pojedinačne slučajeve i eto danas intervenišemo. Ne, ovaj zakon je donet 2008. godine i jedan i drugi. Prema tome, nije to u pitanju, nego se desio, kao što su prethodno moje kolege, poslanici SRS, kažu - desio sudija Blagoje Jakšić, čovek koji je bio član Visokog saveta sudstva. On je i danas to. Sada ono o čemu je upoznata ta šira javnost jeste da je on zloupotrebio svoj položaj i to pre 10 godina, a moram da vam kažem, sve se češće priča i među izabranim i neizabranim sudijama, da je ono kada se dva puta mesečno odlučuje o prigovorima neizabranih sudija, sudija Jakšić, i u proseku to bude na jednom zasedanju te komisije, koja je tročlana, po 20 slučajeva otprilike rešavaju, da je kod sudije Jakšića, kao člana izvestioca iz te jedne komisije bio najveći broj vraćenih sudija i možda je to razlog. Srpska radikalna stranka ni na jedan način ne želi da oteža položaj i poziciju sudije Jakšića, niti da njemu doprinese u odbrani. Znači, neka se vodi jedan proces nezavisno od onog što se želi uraditi. Vi sada predviđate i predlažete izmenu Zakona o državnom veću tužilaštva iz istih razloga, jer nije predviđeno da se član Državnog veća tužilaštva može udaljiti u slučaju ako se nalazi u pritvoru. Kaže – predlaže se da se zakon donese po hitnom postupku, budući da bi njegovo nedonošenje po hitnom postupku moglo da prouzrokuje štetne posledice po rad Visokog saveta sudstva. Ovde imamo konkretan razlog da se interveniše da se ovaj zakon menja. Ali, kakva je situacija kod Državnog veća tužilaštva? Znači, nemamo još uvek u praksi takav slučaj, ali ćemo vam pokazati da niste dovoljno razradili ovu materiju i da vam se mogu pojavljivati, i potrudićemo se, ovo je strogo stručna oblast, ali dozvoljava, s obzirom da se radi o reformi pravosuđa, dozvoljava jednu malo širu opservaciju da bi mogli da vam ukažemo na stvari koje ste vi propustili da navedete. Ne bi nas iznenadilo da dođe ponovo neki predlog zakona o izmenama i dopunama zakona o visokom savetu sudstva ili o Državnom veću tužilaštva možda za mesec dana, jer vi zaboravljate da Visoki savet sudstva i Državno veće tužilaštva, pokušaću paralelno da govorim, s obzirom da sam već i rekao, to se moglo pisati pod matricom, imaju po 11 članova i da su od toga tri po funkciji, radi se o vama kao ministru pravde, predsedniku Odbora za upravu i pravosuđe i u slučaju Visokog saveta sudstva, o predsedniku Vrhovnog kasacionog suda. Kada je u pitanju Državno veće tužilaca, onda je tu republički javni tužilac. Zar i kod njih ne mogu da se dese neke stvari? Zar se i u njihovom slučaju ne može pokrenuti postupak za razrešenje? U 1. stavu člana 9a, vi ste rekli – ukoliko se nalazi u pritvoru. Znači, za sve članove Visokog saveta sudstva, odnosno Državnog veća tužilaštva, ukoliko se nalaze u pritvoru, da će biti privremeno udaljeni. To važi i za izabrane i za članove po funkciji. Ali, posle dalje vi kažete – ukoliko se pokrene postupak za razrešenje izabranog člana sudstva, takođe može da privremeno da ne obavlja tu funkciju. Zar se ne može pokrenuti vaš opoziv? Šta dok se ne reši konačno? Zar se ne može pokrenuti opoziv, govorimo o stvarima koje ćete vi možda za mesec, dva ili tri, zar se ne može desiti pokretanje postupka za razrešenje predsednika Vrhovnog kasacionog suda, republičkog javnog tužioca, predsednika Odbora za pravosuđe i upravu? To može DS, on je njen član, ali se jednostavno ne dopada, Boško Ristić neće da sluša, uslovno, hipotetički govorim. Hiljadu jedan je razlog zbog kojeg može da se pokrene postupak za opoziv. To ne važi za te članove koji su po funkciji. Zbog čega? Sutra će vam se pojaviti taj problem. Kada smo mi govorili, govorili smo i ukazivali na slične slučajeve koji mogu da se podsete. Doduše, mi nismo mogli da gledamo u pasulj, karte ili nešto slično, pa da vam kažemo, od osam izabranih članova, šest su sudije, govorim o Visokom savetu sudstva, šest članova su iz suda, nismo mogli da kažemo imenom i prezimenom desiće vam se taj slučaj. Ne znamo ni ko je kome simpatičan, a ko nije. Zato pretpostavljamo da može i ovakva situacija da vam se pojavi. Zbog toga je, kada koleginica Vjerica Radeta kaže da ovi zakoni iz oblasti reforme pravosuđa, možemo da govorimo o Zakonu o sudovima, zakonu o mreži sudova, da ga kolokvijalno tako nazovemo, Zakon o Državnom veću tužilaca, o Visokom savetu sudstva, baš se često menjaju, kao što je slučaj sa ovim pravilnikom o postupku i dokazima u Haškom tribunalu. Vi znate da je krivična materija i materija iz oblasti pravosuđa jedna ozbiljna materija i mi, hvala Bogu, imamo veliki broj dobrih pravnih stručnjaka i profesora na pravnim fakultetima i sudija sa dugogodišnjim životnim iskustvom i sa dobrom stručnom praksom. Ali, to nije bilo dovoljno, jer prilikom izbora sudija znate li koliko je bilo grešaka? Nije valjda bilo moguće da neko ko je bio sudija Vrhovnog suda nije bio reizabran, a kasnije je bio angažovan kao predavač na Pravosudnoj akademiji, na kursevima za polaganje pravosudnog ispita, na kursevima za notare, ne znam gde sve, nisu uzimali te ljude, a nije mogao da bude izabran za sudiju Vrhovnog suda ili već u nekom drugom sudu. Ne, nego ko se dopadao, i ranije sam vam govorio, vi ste napravili procenu koliko ima sudija na koje ova vlast i ovaj režim mogu da računaju da će biti poslušni i onda se krenulo od toga i toliki broj se izabrao. Evo, još jedan problem. Stoji vam - kako ćete i kada ćete rešiti one zahteve, tj. prigovore neizabranih sudija ako se zna da se na mesečnom nivou, znači za jedan mesec, odlučuje o 40 prigovora? Koliko treba vremena da bi se rešilo 800 zahteva? Kada su u pitanju prigovori tužilaca, tu ste pretpostavljam priveli kraju, jer ih je mnogo manje bilo, a kada su u pitanju sudije, treba još dve godine o tome da odlučujemo, odnosno da Visoki savet sudstva o tome odlučuje ili njihove komisije, a dotad će biti isplaćivani, iako ovi koji nisu izabrani kažu da su poslednje njihove neke naknade, ne znam kako bih to i nazvao, da li su to plate, da li je to njihovo neko pravo ili nije pravo, to uopšte sada više niko ne zna. Poslednja je isplaćena u avgustu mesecu za februar mesec, mart mesec još nije isplaćen. Taj problem da građani Srbije ne bi plaćali nešto što ne moraju da plaćaju i jednostavno, više ni ne mogu da plaćaju, mora da bude rešen što pre. Još jedna, a pretpostavljam da vam je poznata situacija 4. oktobra kada se odlučivalo o prigovoru predsednika Društva sudija, pa je bilo zatraženo izuzeće, čini mi se da se zove prof Dimitrijević, njegovo izuzeće, pa se odustalo od toga, pa je on sam rekao – ja ću da se izuzmem konkretno od ovog slučaju, ali je posle u toku istog dana nastavio da odlučuje o prigovorima sledećih sudija koji su bili u toku istog dana. Da li je to moguće? Kakav je to odnos prema predmetima koje je trebalo rešavati? Kakav je odnos ljudi koji sutra treba da dele pravdu? Da li je moguće da imamo i takvu situaciju? Sada ovde vidite ovo, odluku o udaljenju sa funkcije člana saveta donosi predsednik saveta. Koleginica Vjerica Radeta je rekla da to nije dobro. Reći ću vam zbog čega to nije dobro. Kao što imamo mi u pravu ne bis in idem, ne dva puta o istoj stvari, ovde ćemo imati situaciju da predsednik Visokog saveta sudstva, a to je predsednik Vrhovnog kasacionog suda, on donese odluku o udaljenju sa funkcije, a kasnije će, u roku od osam dana da odlučuje po prigovoru člana Visokog saveta sudstva. On će i jednom i drugi put da učestvuje ravnopravno sa ostalim članovima, naravno, samo neće moći da odlučuje tu onaj sudija na kojeg se to odnosi, a ovi drugi će to moći da urade. Moram još da vam postavim jedno pitanje. Na primer, da li će nešto u odnosu na ove zakonske promene, znači, tu ima da se dodaju novi članovi, da se nešto menja, imati braća Pantić, Miroslav iz Smederevske Palanke i Pantić Radomir iz Azanje, čiji postupak i proces traje, okončano je, sve je u radu, nego govorim i o budućim postupcima, što ne bi smelo da se dešava, čiji postupak je trajao preko 15 godina? Kakvo nam je to pravosuđe? Kakav je odnos i sprega između advokata i sudija? to su problemi gde čovek za 15, 20 godina polepo izgubi i materijalna sredstva vodeći ove postupke, a Boga mi, i zdravstveno stanje se promeni. Ili, možda Srećko Jovanović, koji vodi postupak protiv PTT, koji takođe traje skoro desetak godina, gde nema mogućnost da se zaštiti, a kada je u pitanju neka država ili neki državni organ, tu može bez ikakvog vođenja postupka da se pojedincu nanese neka šteta. Vaše obaveze i vaša odgovornost je mnogo velika, i da vas još jednom podsetim,na sve ove primere o kojima su govorile moje kolege, vi kao ministar pravde, morate da proverite o čemu se tu radi. Zašto mi ne prikupimo dovoljno dokaza, kada podižemo optužnice protiv stranih državljana? Zašto takav odnos? Znate, možda je bolje da nismo ništa radili, nego kasnije da nam institucionalni sistem, pravosuđe, tužilaštvo, izvrgavaju, neko reče, nama bliska Hrvatska, ma daleka Hrvatska i daleke druge zemlje, izvrgavaju ruglu i ne samo pravosudni sistem, naravno i Ministarstvo pravde, nego i građane Srbije preko toga. Ma koliko mi bili protiv ove vlade, ovakva kakva jeste, ona predstavlja interese građana Srbije i ukoliko ona ne radi dobro, takav odnos strani državljani imaju prema građanima Srbije. Mi ne želimo takav odnos, mi želimo jedan sasvim drugačiji i sasvim pristojan odnos. Zbog toga i svega što smo izneli, mi za ovakve zakone ne možemo glasati. Hvala.
Četrnaest minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić, a posle njega, narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospođo ministre, nikako da se završi ova vaša reforma pravosuđa. Znamo svi da je započela 2008. godine, pa u 2009, pa u 2010. godini, a evo to traje i tokom 2011. godine. Skoro će i kraj ove Vlade, a rekao bih, da reforma srpskog pravosuđa još nije gotova. Taman pomislimo da je već kraj tom poslu, vi se pojavite sa predlogom za izmenu i dopunu nekog zakona. Kao štoi danas imamo pred nama predloge za izmenu i dopunu dva zakona, Zakona o Visokom sudstvu i Zakona o Državnom veću tužilaštva. Međutim, ono što je simptomatično gospođo ministre, jeste, ili je to možda slučajnost, vi ćete reči, ali ja mislim, kakva je ova Vlada i kako vi radite, da to apsolutno nije slučajnost. Gotovo sve zakone koje ste podnosili ovoj skupštini, od 2008. godine do danas, a koji se tiču reforme srpskog pravosuđa, donošeni su, odnosno su predlagani su uglavnom po hitnom postupku i drugoj polovini, da kažem, u predvečerje svake godine. I 2008. godine, sećate se,i 2009, 2010. godine, ovo je možda i neki najraniji period kada vi izlazite sa predlogom za izmenu i dopunu ovih zakona. Rekao bih da vas je nužda naterala na to. Predlažete u ova dva predloga izmena i dopuna zakona jedan novi institut, a to je udaljenje sa funkcije člana Saveta. Između ostalog, vi ovde predviđate da član Saveta se obavezno udaljujesa te funkcije kada mu je određen pritvor, je li tako, i kada je podnet predlog za njegovo razrešenje. Dakle, krivični postupka za delo zbog koga on može biti razrešen. Dalje vi predviđate, da u udaljenju sa funkcije Saveta, dakle, tu odluku o udaljenju sa funkcije Saveta, donosi svemogući predsednik Saveta. U ovom slučaju, predsednik Saveta, Nata Mesarević. Rekao bih, gospođo ministre, da je to nova nagrada gospođi Nati. Da je to novi bingo koji je dobila gospođa Nata Mesarević, da je to nova nagrada za one čuvene reči – dobili smo presudu. Sećate se, kada je pročitala to, povodom izricanja presude za ubistvo Zorana Đinđića. Zaista ne možemo a da ne čestitamo ovoj gospođi. Ne možemo da ne čestitamo Nati Mesarević, jer ona svake godine, od ovog momenta, od momenta čitanja ove presude, do današnjeg dana, žena svake godine avanzuje. Zaista svaka joj čast. Dalje. Ima se utisak da vas nekoliko, uslovno rečeno nekoliko, pravite vaše lično pravosuđe. To se, ne samo iz predloga ova dva zakona da nedvosmisleno zaključiti, već i iz ostalih zakona u sklopu ove famozne reforme srpskog pravosuđa. I ma koliko kritika da dobijate, ne samo od nas iz SRS, već i, zašto to ne reći, vi dobro znate, od vaših prijatelja iz EU, od one Venecijanske komisije, od Društva pravnika, tužilaca iz EU itd. Vi, jednostavno, terate po svom. Vi radite onako kako ste naumili i terate po svom, bez obzira na posledice. Kada vas kritikujemo mi iz SRS i kada vas kritikuju ovi vaši iz EU, to su dve dijametralno različite stvari. Mi vas kritikujemo argumentovano, mi vam uvek govorimo šta nije dobro i govorimo vam da ta reforma pravosuđa neće dovesti naše pravosuđe tamo gde vi kažete da hoće itd. Kakav je interes EU, da ova oblast Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca bude uređen u Srbiji na pravi način? Koji je interes da neko ko nam otima državnu teritoriju, ko nam otima 15% naše države, ima interes da ova oblast Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, sada o tome govorimo, bude uređena na pravi način? Jednostavno, ovo uporno insistiranje na usklađenosti sa propisima, sa zakonima EU nema uporište u nekom zdravom razumu. Jer, ako je ova Evropa oslepela i ne vidi šta se događa u Srbiji i ne vidi sve patnje srpskog naroda, šta će nam takva Evropa? Šta će nama savez sa onima koji nam otimaju državnu teritoriju i koji bi da nas učine slepima kod očiju? Povod za donošenje ovih zakona je nedavni događaj, čuli smo, vezan za hapšenje Blagoja Jakšića, člana Visokog saveta sudstva zbog, opet kažem, navodne zloupotrebe službenog položaja, jer je kao predsednik Opštinskog suda u Kosovskoj Mitrovici, opet navodno,omogućio svom prijatelju, izvesnom Ljubomiru Biševcu, da pribavi protivpravnu imovinsku korist od preko 20 miliona dinara. To je ono što smo zvanično mogli da čujemo povodom hapšenja Blagoja Jakšića. Kako ste vi, gospođo ministre, kako je vaše ministarstvo, kako je ova vlast dosledna kada se obračunavate sa onima koji ne misle kao vi i koji ne rade kao vi, pa ste, koliko smo mogli da saznamo, i suprugu ovog gospodina premestili ekspresno sa mesta tužioca u nekom beogradskom tužilaštvu, u neko tužilaštvo u Vojvodini. Ne znam da li je neko saznao gde mu deca rade. Možda bi i to bio neki koristan podatak u ovom slučaju. Nije meni namera uopšte da branim ovog čoveka i neka se to sprovodi kako treba da se sprovodi, ali principijelno pričam o situaciji kako vi to radite i dokle vi idete u toj vašoj navodnoj reformi srpskog pravosuđa. Društvo sudija, gospodine ministre, sa druge strane kaže da se to hapšenje mora posmatrati u jednom širem kontekstu, da se to mora posmatrati u kontekstu reizbora sudija i tužilaca i u kontekstu njegove revizije koja je u toku, je li tako? Nadam se da znate za ovo što je Društvo sudijakazalo. Da li je sada ovaj nesrećni Blagoje Jakšić pre 10 meseci, na početku ove godine, pročitao ijednu izjavu? Da ju je pročitao, možda bi se i on drugačije ponašao. Da li vam je poznata ova izjava, gospođo ministre?Moraću da je citiram, obzirom da je, rekao bih, jako zanimljiva. Ona kaže: "Moja je poruka da oni koji rade u sudstvu Srbije pokažu svoj doprinos sprovođenju reforme i vraćanju poverenja i biće nagrađeni, a oni koji ne odgovore tom zadatku, postoje precizno utvrđena pravila na koji način će se sagledavati propusti u njihovom radu". Nadam se da vam je poznata ova rečenica. Dakle, postoje precizna pravila kako se sagledavaju propusti u radu pojedinih ljudi, kako se sagledavaju propusti u radu onih koji su neposlušni. Izgleda, po vama, da se ti propusti najbolje sagledavaju kroz onu ključaonicu zatvorsku. Međutim, ovo što je simptomatično jeste da u okviru ove reforme pravosuđa i u povodu ova dva zakona čije predloge imamo danas na dnevnom redu, svake godine od 2008. do danas vi prelazite iz jedne faze u drugu. Ovom famoznom rečenicom koja nije ništa drugo nego ozbiljna pretnja onima koji su neposlušni, vi ste se u stvari transformisali sada u drugu fazu, iz jedne faze kad treba da se uradi reforma pravosuđa u jednu sasvim drugu fazu kad mora da se uradi reforma pravosuđa. I ova transformacija iz jedne u drugu fazu praćena je svojevrsnom pretnjom, rečenicom koja je dostojna manira nekadašnje Kominterne. Ja mislim da bi se i Brozov ministar pravde prodičio ovakvom rečenicom i da ni on ne bi mogao da je smisli. Dokle će više da idu poniženja i u ovoj oblasti, dokle će uopšte da idu poniženja u svim oblastima života u Srbiji i dokle će zaista građani Srbije više to da trpe i da saučestvuju u tim poniženjima? U razlozima za donošenje ovog zakona po hitnom postupku, gospođo ministre, vi ste stavili da bi njegovo nedonošenje po hitnom postupku moglo da prouzrokuje štetne posledice po rad Visokog saveta sudstva. Koje štetne posledice? Jesu li štetne posledice te što je ovaj Blagoje Jakšić imao najviše usvojenih prigovora neizabranih sudija? Čovek je imao 55 usvojenih prigovora neizabranih sudija. Onda ste prestali, gospođo ministre, da razmatrate njegove predmete. Na dve sednice Visokog saveta sudstva njegovi predmeti su prestali da se razmatraju. Je li i to da ne bi došlo do štetnih posledica? Tačno je da naš čovek zaista često ne zna pravovremeno da se zaustavi, ni pri usponu ni pri padu i to se vidi iz svakog, pa i vašeg postupka. Ako niste mogli da se zaustavite od 2008. godine ni u ovoj reformi pravosuđa, do dana današnjeg, siguran sam da nećete moći pravovremeno da se zaustavite ni kada dođe vreme za pad, politički pad. Ali, preživećemo mi i ovo vaše reformisano pravosuđe, baš kao što smo preživeli i celokupnu dosovsku vladavinu ovih proteklih 10-11 godina. Vi ste uspeli ovom nakaradnom politikom i u pravosuđu i u drugim oblastima života u Srbiji da građane Srbije apsolutno bacite na kolena. Ali, ono što građani Srbije treba da znaju jednom za svagda jeste da zaista nije sramota pasti, sramota je ne dići se i ne ustati. To oni verovatno i sada, kada je kraj ove vaše vladavine, to dobro znaju. Hvala.
Iskorišćeno je 13 minuta od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić i on je poslednji prijavljeni na listi govornika. Vreme na raspolaganju poslaničke grupe SRS je 29 minuta. Izvolite.
Gospođo Čomić, poslanička grupa SRS ima legitimno pravo da u kontinuitetu kritikuje reformu pravosuđa zato što smo jedini u ovoj sali i jedina poslanička grupa krenuli da oštro napadamo sve novotarije koje su rađene, počev od kraja 2009. godine, naročito početkom 2010, a jedan od tih zakona koji je bio izložen našoj oštroj kritici je i ovaj zakon, odnosno oba ova zakona, a tiču se Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužioca. Na početku moram da kažem da ovaj prvi koji je na dnevnom redu, a tiče se sudstva, s obzirom na nivo izmena koje se predlažu odnosi se na Natu Mesarević, Snežanu Malović, Boška Ristića, Mirjanu Ivić, Milomira Lukića, Blagoja Jakšića, Branku Bančević, Aleksandra Stojiljkovskog, Sonju Vidanović, Dejana Ćirića i prof. dr Predraga Dimitrijevića. Zašto? Zato što se priča o udaljenju sa funkcije člana Visokog saveta sudstva a to su upravo ova lica koja sam ja pomenuo. Doduše, ima i posebnog naglaska na ona izabrana, a zna se kako se biraju članovi ovog Visokog saveta sudstva. Tačno je da je neposredni povod za ovu intervenciju, kad je u pitanju Visoki savet sudstva, sudija Blagoje Jakšić a onda po automatizmu to se širi i na ovaj drugi predlog zakona. Ima nekih razlika, zato što nije isti status sudija i tužilaca, ali to su neke finese koje ćemo ostaviti za raspravu u pojedinostima. Na početku ja preuzimam veliki rizik da me dobro ne razumete. Za sve epohalne stvari u našem sudstvu mi prvo saznamo od gospodina Slobodana Homena. On izađe na televiziju, lepo nam kaže i kad je u pitanju zakon i kad su u pitanju ovi pravosudni organi. Doduše, vrlo često nam priča i kad su u pitanju neki konkretni, živi predmeti, predmeti kod kojih postoji samo osnov za neku sumnju. Ali, uzorni otporaš već nam izdiktira i presudu. Onda se postavlja pitanje, kako mi da razmatramo i da se potrudimo da to bude što objektivnije, jedan predlog zakona, kada već unapred znamo odluku? Njega nikako da sputamo, a on se oglašava preko medija koje su pod njegovom kontrolom, a znate da ima jednu novinu koja je pod njegovom kontrolom. Ali, dobro. Idemo sada na ovaj kontinuitet. Zahvaljujući ovoj američkoj donaciji kako da se transformiše naše sudstvo, mi smo dobili novu kategoriju ljudi u pravosuđu – ovi koji nisu izabrani. Oni imaju naziv: "sedim kući, primam platu". Znači, u ovoj državi najbolji položaj i najbolji status imaju neizabrane sudije – uredno primaju platu, mora da im teče radni staž, na posao ne moraju da idu. Zašto? Zato što je njihov status još nedefinisan. Definisan je njihov status sa gledišta nadležnih organa vlasti u Republici Srbiji, ali, tužili oni, ocinkarili prema EU i Evropska komisija rekla – molim vas, vraćamo to, treba da se završi taj posao. I sada, ako je neposredni povod za ovu izmenu to što se desilo sa ovim sudijom i u ovoj fazi možemo da kažemo da postoji samo sumnja da je on učesnik u nekom krivičnom delu, jer dalje od toga ne bismo smeli da idemo, onda po tom istom kriterijumu mi možemo da kažemo da postoji sumnja za to isto delo, za istu radnju kod velikog broja sudija i tužilaca za koje to mi još nismo javno obavešteni. Nismo samo javno obavešteni. A da li postoji neka sumnja? Postoji. U čemu se ogleda ta sumnja? U velikom broju krivičnih prijava koje su podnete protiv sudija. Ne mogu da pričam na pamet o nekim krivičnim prijavama koje su neki tamo ljudi pisali pa me nisu obavestili, ali mogu da pričam vrlo kompetentno o onome što sam obavešten i onim prijavama, gospođo Malović, koje sam lično sastavio. Onda se postavlja pitanje satisfakcije ili odgovora, da li je došao odgovor i da li je taj odgovor adekvatan? Tu sam se totalno razočarao, to moram da vam kažem. Mi smo osporavali ove izbore, smeškali ste nam se – kako vi to nama osporavate izbore. Onda je u jednom vrlo kratkom periodu javnost obaveštena, prvo iz ministarstva, da smo prilikom izbora sudija koristili podatke BIA. Skandal. Onda generalni sekretar predsednika Republike podmetne diktafon kod predsednika Vrhovnog kasacionog suda i sazna javnost, preko neke druge mreže, šta se sve dešavalo oko tih reizbora. Onda nam "Vikiliks" pokaže neke depeše, vidimo da Važić, predsednik okružnog suda, u američkoj ambasadi tuži ministra unutrašnjih poslova. Onda Vukčević ide u ambasadu da nešto priča. Onda imamo Sašu Vukadinovića, direktora BIA, po "Vikiliksu" i po depešama, prodaje informacije BIA. Onda imamo depešu gde Miki Rakić govori kako je šest meseci po nalogu predsednika Tadića morao da vrbuje ove "zumbule". Sada se postavlja pitanje – ako ti ljudi učestvuju u ovim promenama, u ovoj tranziciji, kako vi to volite da kažete, kakva je ta tranzicija? To su samo promene na gore. Znači, potpuno pogrešan smer. To više ne može niko da prećuti i čuje se eho, odjek, kako građani reaguju na ove stvari. Gospođo Malović, skoro sam došao u posed predmeta, 40 godina prvostepena presuda nije doneta. Ne mogu da optužujem vas za nešto što je bilo 1971. godine. Molim vas, kada smo donosili sve pravosudne zakone pre dve, tri godine, rečeno je – proevropski, međunarodni standardi, na bazi ovih propisa smo dobili sredstva, instrumente da možemo da uredimo pravosuđe kako bi postigli maksimalnu efikasnost, pa smo gotovo zabranili pojedincu da bude stranka u postupku, nego mora da ga zastupa advokat, njegovo veličanstvo. Predmet traje 41 godinu, nema još prvostepene presude. Za divno čudo, još samo tužilac je živ. Da li je neko iz VSS uzeo da vidi šta ste radili u ovom predmetu kad za 40 godina sudija nije doneo prvostepenu presudu? To je predmet Dragana Obrenovića iz Niša. Hvala bogu, čovek je još živ. Predmet vodi jedan advokat koji ima ukupno 43 godine radnog staža. Započeo je karijeru sa tim predmetom i završiće karijeru sa tim predmetom. Ovo što priča Munjić – 15 godina i ovo što Sreto kaže – 10, 15 godina, to su pripravnici za Dragana Obrenovića. Verovatno naše pravosuđe misli da će on da bude Noe, pa će da živi 480 godina. Epohalne promene, fantastični rezultati, evropski standardi. Sve trulo što je bilo u prethodnoj vlasti može da se reši. Evo vam ga predmet privatizacije "Merime". Krivične prijave protiv sudija. Vrana vrani ne vadi oči. To je samo jedan deo, tačno po imenu ko je uključen, privatizacija bez para. Evo vam i predmeti za vaše iz Evropskog suda za ljudska prava. Neću da vam dam, to čuvam. Sad dolazimo na teren zašto idemo sa ekspres udaljenjem, sada imamo ovo obavezno udaljenje, nije ovo fakultativno. Imamo treću kategoriju, ona je fakultativna. Vidite, nekada smo imali obavezni pritvor i fakultativni pritvor, a sada smo kod sudija i kod tužioca, pošto je ta kategorija izbačena iz našeg krivično-pravnog sistema, uveli kategoriju, ali ne u okviru disciplinske odgovornosti nego malo jače – obavezno i fakultativno udaljenje sa funkcije. Katastrofa. Smešno. Ljudi koji su birani, izabrani su kao ikone. Pazite, mi ovde imamo ljude koji su po funkciji članovi. Neću sada da ponavljam, jer nije tu. Oduvek sam pričao da Boško Ristić ne može da bude, on je u trajnom sukobu interesa, kao advokat. Vidite, u Savetu sudstva je i njegov prijatelj Dejan Ćirić i tu je i dekan Pravnog fakulteta u Nišu. Njega su izabrali fakulteti, Ćirića je izabrala komora, Boška je izabrala većina. Znate i sami, za šta god se uhvatio da reši, to se osušilo. Evo ga još jedan dokaz. Onda smo imali ove izabrane, gde ljudi iz pravosuđa biraju svoje. Pričali smo, bila je smeška, izbori, kandidatska lista, glasački listići, kutije itd. Vidite kako su sudije na izborima pogrešile. Sudije, najkvalifikovaniji pravnici, birali su svoje kolege koji će da budu članovi Saveta i pogrešili prilikom izbora. Zašto? Odavno se priča o tom Blagoju Jakšiću i tom predmetu u Mitrovici, ali nije bilo interesantno. Nešto se desilo, pa se ta prijava izvukla iz fioke i postala je interesantna. Ne ulazim ko je tu kriv, ko je prav. Poštujem prezunkciju nevinosti. Prezunkcija nevinosti, dok se pravosnažno ne donese presuda u zakonom propisanom postupku, svako je nevin. Tragamo da vidimo šta je bio glavni motiv. Nemoguće da smo tek pre dva, tri meseca saznali za krivičnu prijavu, a događaj je bio pre 10 godina. Evo vam primera. Zašto ti naši pravosudni organi, koji vode računa o tužiocima i o sudijama, recimo, nisu uzeli video link, konferenciju Stanka Subotića Caneta? Svi poslanici su dobili ovo. Nigde u medijima nije objavljeno. Druga stvar, palo je rešenje Vlade o opštem interesu, a sudovi i nadležni organi ne primenjuju odluku upravnog suda. Sudija kaže otvoreno – to me ne interesuje. Rušimo Vreoce ako treba. Da li ste se oglasili? Niste. Zašto? Trebalo je da se desi još neki događaj, nije se desio. Znači, selektivan pristup. Vi tražite promenu ova dva zakona da bi vam se legalizovao selektivni pristup problema. U prevodu, šta da se tumači? Nisu stranački interesi nego interesi onih gazda koji su napravili ovakvu vladu. To su one sile iz tunela, iz mraka. Ne optužujem DS. Kakve veze ima DS sa izborom? Kakve veze ima DS sa VSS? Pita se BIA, Miki Rakić, Saša Vukadinović, oni koji plaćaju reformu i oni koji žele da zaštite svoj kapital. Ako im se pojavi Boško, Mika, Pera, Laza, zamislite, sada ću da vam pročitam: sudije su izabrale Blagoja Jakšića za sudiju, rođen 1957. godine u Kosovskoj Mitrovici, Pravni fakultet završio u Kragujevcu 1983. godine, pravosudni ispit 1986. godine, pa zasnovao radni odnos u Opštinskom sudu u Kosovskoj Mitrovici, pa je od 1992. godine do aprila 2002. godine bio predsednik Opštinskog suda u Mitrovici. Sada hoće da se ugazi taj sud, da uđu ovi iz NATO. Ako probiju onu barikadu u Kosovskoj Mitrovici, na mostu, prva lokacija je sud. Snimili smo mi to sve unapred, da znamo o čemu se radi. Dalje, upućen je na vršenje sudijske funkcije u Prvi opštinski sud u Beogradu, postupao je u parnicama iz radnih odnosa, a za rukovodioca odeljenja za radne sporove u tom sudu određen je juna 2008. godine, do 31.12.2009. godine. Izabran je 2006. godine za najboljeg sudiju Prvog opštinskog suda u Beogradu. Nisam znao da vi imate modnu pistu, da se biraju najbolje sudije po sudovima. On je bio najbolji! Kakvi li su ovi drugi? Ako je on najbolji, završio u zatvoru, šta da radimo sa drugima? Kaže, tokom 2006. i 2007. godine držao je predavanja u organizaciji Saveza samostalnih sindikata, a iz oblasti primene propisa iz radnog prava i u organizacije Agencije za mirno rešavanje sporova. Šta li ih je naučio? I čime ih je učio? I Čume je kupio univerzitet. Šta uče na tom Čumetovom univerzitetu? Od 1.1.2010. godine obavlja funkcije sudije Više prekršajnog suda u Beogradu. Sudija Blagoje Jakšić imao je posebna zaduženja u Vrhovnom savetu sudstva, ovlašćen za postupanje po pritužbama. Zato moje pritužbe nisu mogle da prođu. Evo konkretno, pozdrav gospodinu Terzi Ćeloviću. Obratio se sudu iz Priboja: "Bio sam narodni poslanik od 11.6. do 14.10.2008. godine, kada mi prestaje mandat po osnovu aktiviranja blanko ostavke koja je konstatovana na sednici Narodne skupštine 14. oktobra 2008. godine u 12,00 časova, kada sam bio u Skupštinskoj biblioteci, posle čega je odmah proglašena pauza kako bi me sprečili da lično osporim ostavku. Skupština je konstatovala ostavku na osnovu izveštaja Administrativnog odbora, u potpisu Tomislav Nikolić". Predali njegovu blanko ostavku i njegovu izjavu i odmah usvojeno, a SRS ne može da realizuje svoje ostavke. Ista pravna situacija, nama držite predavanja - dajte ostavke, a ovaj se hvali kako ih je izgubio, kako ih je ukrao. Krivični postupak u toku tri godine. Šta rade sudije? Da vam ne pričam, pišem knjigu o tome šta rade sudije. Pokrali pare preko "Banke Inteze", ne osnovano zadužili SRS. Gde je sudski postupak? Došli smo na ponavljanje postupka, a sve jasno. To je vaša transformacija, to je vaša reforma. Šta je gospođa Malović sa krivičnom prijavom protiv velikog broja ljudi za Kiparske pare, šta je? Hoćemo da čujemo da je neko od kandidata umešan sa ovim, pa ćemo i njega da aktiviramo na neki način ili ćemo da menjamo ponovo neki zakon da bismo se otkačili nekoga koji kaže - daj da uzmemo tu krivičnu prijavu. Čim kaže da uzmemo krivičnu prijavu, aktiviramo član 45. da završimo posao. To je transformacija našeg pravosuđa. Šta je razlog? Ovo sa gospodinom Jakšićem mogli ste da završite i bez izmena ovog zakona, ali vi idete na izmene, vi šaljete poruku, opasnu poruku šaljete. Kome šaljete vi te poruke? Šta ćemo sa predmetima protiv Šapera i Đilasa, šta ćemo sa predmetima protiv "Galenike"? Šta rade sudije? Šta ćemo sa hiljade i hiljade predmeta gde se ljudi javljaju sudovima i tužiocima kao poslednjim uporišnim tačkama da bi se ostvarila neka pravda i tamo nailaze na zatvorena vrata? Šta da radi čovek u Mionici čije je izvršenje 11 godina? Izvršenje 11 godina, gospođa Malović, parnica je završena, vođena je 20 godina i došao je na izvršenje i 11 godina se sprovodi izvršenje. Svake pete godine se realizuje izvršni naslov sa otprilike 2%, pa veštačenje o izvršenju, pa sudija kaže stranci - digni ruke od toga, sedite u kafanu pa se dogovorite, šta nas maltretirate. Naravno, iz Valjeva dolazi, pošto ste to transformisali. U Valjevu je sudija parničar, a u Mionici kada ima sudeći dan dolazi kao izvršni. Neću više o imenima da pričam, imena više gube smisao zato što je ovo stanje, sistemski problem. Možete da povučete bilo koje ime i prezime, priča će biti ista. Da li ste vi svesni koliko je kriminalizovano srpsko društvo da uništava sve pore? Kriminalizacija je krenula od kada su uvedene sankcije. Neko je samo mogao da probija sankcije i da postane uspešan čovek, uz blagonaklon stav Državne bezbednosti i vlasti, naravno, i dan danas se to nastavilo, i danas oni rukovode državom. Vi jurite Beka, Zumbul hoće da ga postavi za predsednika Vlade kada on bude pobednik. Beko je otišao da mu ne propadne investicija. Raspitajte se ko to ima u zgradi gde i Radomir Antić stan? Odakle pare? Nije imalo kuče za šta da ga ujede. Vi ste dali obezbeđenje svakoj i svakome u ovoj državi, znate li vi to? Vi više ne znate koje kuće obezbeđujete ovde. Zbog čega? Dovoljno je svako da kaže – bavim se politikom, meni se preti, i legne na stiropor. Ljudi, o čemu pričate? Transformišete pravosuđe? Naše pravosuđe nije transformisano u pravom smeru, ono je transformisano u pogrešnom smeru. Zašto? Zato što je supervizor transformacije bila Amerika, Sem Nazaro je to kontrolisao. Da li ste vratili dugove za ovu zgradu Visokog kasacionog suda? platili ste, hvalim te bože da ste to platili posle tri godine, krajnje je vreme bilo. Eto, da vas nešto pohvalim. Sto pedeset firmi je htelo da ode u stečaj zbog države. Ljudi, to nije za šalu. Morali su da beže ljudi u inostranstvo, da se spašavaju, da rade koliko toliko, jer ovde nema posla, nema hleba. Tu ste upropastili jednog od privrednika koji je tast vašeg funkcionera, da znate. Hajde što ove druge, nego i vaše ste počeli. To je sistem, sistem je razoren. Nema u sistemu principa koji se primenjuje i čim se postupa bez principa onda je sve moguće, onda je anarhija, onda neki drugi kriterijumi važe. Da sada vi nas ne proglasite da smo mi neke zloslutne pričalice, itd, siguran sam da ćete sve ove propise, ne vi, nego Srbija ima potrebu da sve ove propise koji se tiču pravosuđa moraju da se promene. Zašto? Srbija nikada neće biti član EU i NATO pakta, to vam je jasno, to oni ne žele, a pogotovo sada kada su oni u svom blagom haosu. Oni žele da rasparčaju Srbiju i dokle god ima nevernika koji veruju u EU, oni mogu da rasparčavaju Srbiju. Kada na izborima sada pobedi narod, ne veruje EU, već se plaši od EU i štiti svoje interese od NATO pakta i EU i uspostavimo na tim principima jedinstvo naroda oko vitalnih nacionalnih interesa, mi možemo da se zaštitimo. Vrlo prosto i jednostavno. I to će biti nasušna potreba ovog naroda, da se proluftira ovo kompletno jer je sve i svašta ostalo u tom našem pravosuđu. Sve i svašta je ostalo a da ne pričam šta je došlo. Čak se i ljudima u pravosuđu smučilo da rade na postojeći način, verujte. Jer vide da vezivno tkivo se raspada, rastura ono više ne može da poveže i pogotovo u ovim kriznim vremenima, premišljaju. Neki hvataju neke svoje strateške pozicije, oni najviše prave grešku. Zašto? Strateška pozicija za sudiju i tužioca treba da bude mora da bude zakon, a ne da li zna ovoga, da li zna onoga. Znate, gospođo Malović, nezgodno je da vam neko ruši kredibilitet tako što njegov otac ide i preti da dobije posao ukoliko mi ne date posao znate li vi ko je moj sin? To radi Homenova familija. Ruši nam kredibilitet, a moraćete napokon da se pitate malo za ovaj vaš posao. Blago bih vam savetovao Boška Ristića, isterajte ga iz ovoga. Izbacite, za šta god se uhvatio, osušilo se, ljudi jel vam jasno? Šta god se uhvatio i državni zajednica, sećate se, aman ljudi. Teško onome koga on brani. A kako je on tamo organizovao svoju kancelariju i svoje pajtaše oko tog sudstva? Nemojte mene da pitajte vaše iz vaše stranke. Pitajte. Znači, gospodin Jakšić je samo povod da ispričamo da iznesemo, da obavestimo javnost o tome kako je ova reforma pravosuđa propala. Ona je pogrešna. Ona je pogrešna. Zašto? Zato što u polazištu te reforme nisu bili interesi i ciljevi naroda i države i naša potreba da uspostavimo pravdu. Mi imamo potrebe, mi kao građani ima potrebe da pravda zaživi napokon u Srbiji preko sudova, kao najvećeg autoriteta. To se nije ostvarilo. Zašto se nije ostvarilo? Pa ne može reforma da bude kopi-pejst. Preslikavanje nečega što postoji negde. To može da zaživi pod odgovarajućim socijalno-ekonomskim, moralnim i drugim uslovima na koji bi morali da budu ovde. Kriminalizacija društva je maksimalna. Nije kriminal samo ono na ulici. Sedište našeg kriminala nalazi se u bankama, koje to rade sa rukavicama. Ja sam se malo šalio sa vama, sećate se gospođo Čomić, kad uđe Aca Vlahović, ja ga pitam uvek – Aco, koliko dana brojiš na sto godina? Evo došlo. Vidite i sami. Hvala vam što ste imali strpljenja da me saslušate.
Ovim je iskorišćeno vreme koje je na raspolaganju poslaničkoj grupi SRS. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja zajedničkog načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Ministarka pravde, Snežana Malović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, zahvaljujem se svima onima koji su diskutovali u današnjoj raspravi na čelu povodom predloga o izmenama i dopunama o Viskom savetu sudstva i Državnom veću tužilaca. Takođe, razumem potrebu poslanika da vezano za diskusije povodom ovih zakona diskutuju i u reformi pravosuđa s obzirom da su ovi zakoni neraskidivo vezani za celokupan proces reforme pravosuđa, kao što sam isticala pod reformom pravosuđa, jer smo imali nekoliko faza. Jedna faza je faza opšteg izbora za šta sam duboko uverena da ćemo vrlo brzo okončati i tu fazu barem onog dela koji se tiču raspravljanja o prigovorima pred Visokim savetom sudstva i Državnim većem tužilaca. Druga je faza je bila faza, izmena procedure rada i parnične i krivične i procedure izvršenja i sami ste svesni da smo u ovom uvaženom domu prethodnih meseci raspravljali o sva ta tri zakona čija primena, verujem da će ubrzati postupke u pravosuđu Srbije. Zatim, faza organizacije rada, izmene organizacije rada. Meni je veliko zadovoljstvo kada mogu da kažem, da sada postoji program za automatsko vođenje predmeta i da svaki zainteresovani građanin može u svakom momentu da sagleda kretanje njegovog predmeta, znači da li postoji odgovor na tužbu da li je izvršeno veštačenje i druga pitanja koja su bitna sa sam postupak. Pod reformom pravosuđa, kao što sam više puta isticala je bitna i promena svesti, ja sam duboko uverena da i zakoni koje smo doneli, ali i ljudi koji su izabrani u pravosudni sistem, koji su stručnii dostojni će moći da odgovore tom zadatku. Mnoge stvari su rečene za reformu pravosuđa, neke su bile tačne, neke nisu bile tačne. Naravno, da je uvek jači glas onih netačnih informacija da su mnogi sa žarom, neki sa posebnim interesom, to iznosili. Kao ministar pravde i kao član Visokog saveta sudstva sam pokušala određene stvari da demantujem. Ovom prilikom, želim da pročitam šta stoji u godišnjem izveštaju, u stvari u Izveštaju Evropske komisije povodom naše kandidature. Takođe, na samom početku pre nego što uopšte krenem u iznošenje tih informacija, želim da ukažem na to da je reforma pravosuđa nije sprovedena zbog evropskih integracija, ona možda je rađena paralelno sa našim putem ka EU, ona je prvenstveno rađena zbog građana Srbije i ja sam duboko uverena da ćemo narednih meseci ili dani moći da sagledamo njene pozitivne rezultate. Naime, evo šta stoji u Izveštaju Evropske komisije za koji su čak i danas rečeno da je kritički, pa vi sami procenite da li jeste ili nije. Pravi institucionalni okvir za vladavinu pravu Srbiju uključujući borbu protiv korupcije i organizovanog kriminala unapređen je, naročito posle značajne reforme u pravosuđu. Uspostavljanjem Agencije za borbu protiv korupcije, iskorakom međunarodne saradnje o krivičnim stvarima. Ovo je dovelo do prvih rezultata, glavni izazovi ostaju u oblasti pravosuđa, borbe protiv korupcije i borbe protiv organizovanog kriminala. Konkretno, preostaje da se izgradi proaktivan pristup u borbi protiv korupcije koji bi vodio do pouzdanog vraćanja toka započetih istraga i pravosnažnih presuda. Sveobuhvatan okvir za civilnu kontrolu snaga bezbednosti je uspostavljen. Značajne reforme u pravosuđu u Srbiji su preduzete nakon usvajanja nacionalne strategije 2006. godine i aktivnosti su intenzivirane tokom 2009. i 2010. godine. Nezavisnost i samostalno upravljanje su ojačni formiranjem Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, koji rade u stalnom sastavu od aprila 2011. godine. Opšti izbor svih sudija i tužilaca je sproveden u decembru 2009. godine sa posebnim ciljem unapređenjem njihove profesionalnosti i integriteta. Inicijalni značajni nedostaci uočeni u tom postupku su trenutno predmet procesa preispitivanja za koje postoje jasna uputstva. Postupak preispitivanja ostaje da bude zadovoljavajuće okončana na transparentan način u skladu sa ovim uputstvima. Brojni koraci su preduzeti kako bi se unapredila efikasnost pravosuđa, mreže sudova je restruktuirana i ukupan broj sudova je smanjen što je rezultiralo boljom podelom posla. Upravni sud je uspostavljen a zakon o izvršenju i obezbeđenju usvojen u maju 2011. godine. Potrebni su dodatni napori da se poboljša rad u pravosuđe kako bi se iskoristili svi potencijali restruktirane mreže sudova i konačno poveća poverenje javnosti. Potrebno je uložiti dodatne napore da se poboljša izvršenje presude i dodatno umanji značajan zaostatak u rešavanju predmeta koji su u toku. Da ne čitam dalje, mislim da je ovo dovoljno. Kada se više puta izgovori jedna laž ona prosto postane istina. Ne, ja to vama uopšte nisam rekla, govorim o određenim navodima koji su se pojavljivali u medijima i meni je veoma jasno zašto uzimate navode iz medija, zato što, prosto, oni se smatraju relevantnim i ono što se pojavi u javnosti trebalo bi da bude istina. I kao što sam rekla i kad demantujete, nekada vaš glas nije dovoljno jak, nego ostane ono što je prvi put rečeno. Tako je bilo rečeno i da je Visoki savet sudstva i Državno veće tužilaca koristili informacije iz BIA. Pa, evo i sad, ovaj primer koji ste danas više puta navodili, primer članova Visokog saveta sudstva za koje je pokrenut krivični postupak upravo govori o tome. Da su postojali i da su korišćeni podaci BIA verujem da takva osoba ne bi bila, ili takve osobe ne bi bile izabrane ni za sudije, a kamoli za članove Visokog saveta sudstva. Isto tako je izrečeno da ta osoba ima najviše usvojenih prigovora, znam da je to izrečeno od strukovnog udruženja i trebalo bi da bude tačno, ali to prosto nije tačno i u to se možete uveriti samim uvidom u broj prigovora koji se nalazi na internet stranici Visokog saveta sudstva, pa prostim računanjem možete videti ko od članova Visokog saveta sudstva ima najveći broj usvojenih prigovora, ako je to uopšte bitno, s obzirom da se prigovori usvajaju na sednici Visokog saveta sudstva i za to je potrebno da glasa većina članova. Slažem se da stanje nije idealno i ne bi moglo da se dovede to toga da bude idealno nakon godinu i 10 meseci od kada je reforma započeta. Slažem se da je nedopustivo da postupci traju 40 godina, da više generacija jedne porodice vodi postupak i u tome se potpuno slažemo i verujem da nam je isti cilj i interes da do ovoga više ne dođe. Verujem da smo napravili i dobru bazu u tome. Takođe se slažem da ni postupak izvršenja ne može da traje 11 godina i da su često i zakonski tekstovi pogodovali tome. Evo, i sami ste naveli da je u tom predmetu postojalo nekoliko veštačenja. Kada smo imali raspravu o Zakonu o izvršenju i obezbeđenju upravo smo ukinuli takve mogućnosti da u postupku izvršenja može da se koristi veštačenje. Reforma pravosuđa nije i ne može da bude interes nijedne Vlade, nijedne političke stranke. Treba da bude interes svih aktera u društvu. Verujem da ćemo se u jednom momentu, sada ili negde u budućnosti naći na tom zajedničkom cilju. Zahvaljujem.
Da li se još neko od onih koji nisu iskoristili svoje pravo iz člana 96. Poslovnika Narodne skupštine javlja za reč? Ako da, molim da se prijavite. Ako ne, zaključujem zajednički načelni pretres. Ovim završavamo rad za danas. Rad nastavljamo sutra u četvrtak u 10,00 časova zajedničkim načelnim pretresom o sledećim tačkama po dnevnom redu, u kojem su tačke dnevnog reda od 18. do 22. Na osnovu člana 90. i člana 87. želim da vam saopštim samo plan rada za sutra. U toku sutrašnjeg prepodnevnog dela sednice Skupština bi radila pretres zajednički načelni o tačkama od 18. do 22. i nakon završetka tog pretresa biće data pauza, a u 16,00 časova, pošto je sutra poslednji četvrtak u mesecu, je vreme za postavljanje pitanje Vladi koja će biti od 16,00 do 19,00 časova. Ukoliko se rasprava koja je predviđena za rad sutra, dakle, zajednički načelni od 18. do 22. tačke ne završi do 15,00 časova, tada će biti data pauza, a rad ćemo nastaviti onda sledeće nedelje. Sutra u 15,00 časova završavamo rad. Ako završimo ranije, pauza će biti ranije, pošto nas Poslovnik obavezuje da postavljanje poslaničkih pitanja počinje u 16,00 časova. Ako završimo do 15,00 časova, onda će to biti pauza od sat vremena, ako ne, biće određena pauza, a rad ćemo nastaviti u utorak. Petak i ponedeljak poslovnički nisu radni dani i sa velikim žaljenjem nije nam uspevalo da svaki put poštujemo to, ali ćemo se truditi tokom celog redovnog zasedanja da petak i ponedeljak budu, kako Poslovnik kaže, za druge obaveze narodni poslanika, a ne za prisustvo na zasedanjima tokom redovnog zasedanja, odnosno sednica Narodne skupštine. Hvala. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 81 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u elektronskom sistemu za glasanje, molim narodne poslanike da ubace svojeidentifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje, da bi utvrdili da li postoje Poslovnikom propisani uslovi za rad. Izvolite. Konstatujem da je u elektronskom sistemu prisutno 85 narodna poslanika i prisutan je još jedan određeni broj narodnih poslanika u sali Narodne skupštine, tako da postoje Poslovnikom utvrđeni uslovi za rad Narodne skupštine. Podsećam Narodnu skupštinu da utorkom i četvrtkom, nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika koji prisustvuju sednici, a pre prelaska na dalju raspravu, Skupština radi na osnovu člana 286. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, koji u svom prvom stavu kaže da narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama, a o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika. Izuzetno, predsednik, odnosno ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, pravo iz stava 1. ovog člana može ostvariti na sednici Narodne skupštine, usmeno, u jednom obraćanju u trajanju do pet minuta, utorkom i četvrtkom, i to odmah nakon otvaranja sednice i utvrđivanja broja narodnih poslanika koji prisustvuju sednici, a pre prelaska na dalju raspravu. Molim predsednike ili ovlašćene predstavnike poslaničkih grupa koji žele da koriste svoje pravo iz člana 286. da se prijave u elektronski sistem. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi.