Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 106 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 86 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi zarad Narodne skupštine. Imajući u vidu da je danas četvrtak, pitam da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodna poslanika Mirko Čikiriz. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, u Srbiji je aktuelna borba protiv korupcije, međutim definitivno borba protiv korupcije nije obuhvatila sve koruptivne afere, koje ne samo zadnjih godina, već i decenijama potresaju ovu zemlju. Jedna od aktuelnih tema je i sumnja da u Srbiji decenijama traje krađa beba iz porodilišta i da se radi o klasičnoj trgovini ljudima. Očigledno je da će posle nekih presuda iz Strazbura Srbija morati u narednom periodu ozbiljnije da se pozabavi ovim pitanjima, jer je sud u Strazburu doneo presudu da se jednoj od majki kojoj je ukradena beba pre više od 30 godina, isplati odšteta. Taj primer se može primeniti i u ostalim slučajevima i trebalo bi da bude osnovana jedna posebna agencija koja bi se bavila samo ovim problemom. Podsećam da je rad skupštinskih odbora, odnosno anketnih odbora često bio neefikasan, ali jedan anketni odbor koji je bio jednoglasan u svojim zaključcima, to je anketni odbor koji je formiran 2005. godine i koji je utvrdio da postoje zaista osnovane sumnje da se decenijama u Srbiji sprovodi krađa beba u srpskim porodilištima. Međutim, osam godina posle tih zaključaka anketnog odbora mi nemamo jedan jedini sudski epilog te afere, niti imamo jednog jedinog uhapšenog ili odgovornog. Po pravilu, dokumentacija iz porodilišta je štura i sumnjiva. Zajedničko za većinu slučajeva da su bebe rođene žive. Inspekcije Ministarstva zdravlja su očigledno neefikasne jer nisu radile svoj posao. Špekuliše se da je na crnom tržištu cena jedne bebe oko 15.000 evra i sumnja da je u Srbiji zadnjih nekoliko decenija na taj način ukradeno oko 6.000 beba, a 2.000 roditelja uopšte nije dobilo potvrdu da je njihova beba sahranjena, dok 99% roditelja nije videlo telo svog novorođenčeta. Pitanje predsedniku Vlade i ministru policije – da li će se formirati posebna agencija koja će se baviti samo ovim slučajevima krađa beba u Srbiji? Pitanje ministarki zdravlja – šta je inspekcija Ministarstva zdravlja konkretno uradila po ovim pitanjima. Druga afera koja takođe nije dobila sudski epilog je preprodaja termina za zračenje na Institutu za onkologiju u Vojvodini. Već nekoliko godina traje ova afera i sumnja se da je pacijentima sa malignim oboljenjima onemogućeno pravo na lečenje, dobijanje potvrde o nemogućnosti pružanja usluga radioterapije u roku od 30 dana, čime im je onemogućeno lečenje na nekom drugom mestu. To je utvrdila Agencija za borbu protiv korupcije i slični zaključci su nadležnog Odbora za zdravlje. O svemu ovome je i Agencija za borbu protiv korupcije donela svoje zaključke. Doktori protiv korupcije su apsolutno saglasni da se ova stvar mora ispitati do kraja, međutim sumnjaju da je u sprezi između tužilaštva i Ministarstva zdravlja, da se kupuje vreme da ova afera ne bi dobila svoj sudski epilog. Sadašnji predsednik skupštinskog Odbora za zdravlje dr Dušan Milisavljević je više puta tražio vanredni stručni nadzor koji Ministarstvo zdravlja nikada nije naložilo. Moje pitanje pitanje ministarki zdravlja gospođi Slavici Đukić Dejanović je zašto Ministarstvo zdravlja, u sumnji da zaista postoji jedna velika afera, koja je mnoge ljude koštala svog života, jer se radi o pacijentima sa najtežim oboljenjima, nikada nije naložilo vanredni stručni nadzor, a očigledno je da to nije uradio ni prethodni ministar zdravlja? Treće leglo korupcije je korupcija u radu carinskih službi. Smatra se da je najveći generator crnog tržišta neefikasan rad carinskih službi. Rad carine podleže isključivo internoj kontroli. Visok stepen korupcije onemogućava bilo kakvu kontrolu. Posledica visokog stepena korupcije na carini je veliki ekonomski gubitak za državu i budžet, pored toga i ugrožavanje bezbednosti zemlje. Zbog toga se, po mišljenju naše poslaničke grupe, podhitno mora uspostaviti insajderska, kao i eksterna kontrola. Pitanje ministru policije, premijeru je kada će se uspostaviti insajderska i eksterna kontrola i kada će u Skupštinu stići novi zakon o carini? Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević.
Poštovana potpredsednice, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije koji gledate ovaj direktan prenos, tražim obaveštenje od Ministarstva sporta i od Ministarstva privrede i finansija. U uvodu obaveštenja za koje želim da dobijem informaciju rekao bih ono što svaki građanin Srbije u ovom trenutku zna i oseća, da se teško živi i da, na žalost, nema novca za one najpotrebnije stvari, dakle i za zdravlje građana i, što je najtužnije, za zdravlje najmlađih. Svedoci smo da se svakodnevno organizuju humanitarne akcije u kojima učestvuju dobri ljudi i dobre kompanije koje skupljaju novac za decu za koje ima leka, ali nažalost, u Srbiji nema dovoljno novca. Ali, izgleda ima dovoljno novca za neke sfere za koje tzv. društvene nadgradnje za koje isto mislim da su veoma važne i da bi trebalo da se reši i način finansiranja sportskih klubova iz budžeta. Dakle to je moja tema. Pitam Ministarstvo sporta, i Ministarstvo privrede i finansija da li postoje pravila i neki pravilnici i kriterijumi po kojima se finansiraju sportski klubovi iz budžeta, pre svega iz budžeta javnih preduzeća? Svedoci smo ovih dana da se pravi drama na javnoj sceni Srbije manipulišući sa tako da kažem, sportskim osećanjima i emocijama miliona građana Srbije s jedne strane. S druge strane, ako se usudite da pitate koliko je to novca, koliko je ko plaćen i koliku platu ko ima u sportskim klubovima, vi postajete anatemisani i neprijatelj. Dakle, insistiram, i u narednim mesecima i danima ako budem imao prilike pitaću još mnogo puta – po kojim kriterijumima se određenim sportskim klubovima u određenim sportovima daju sredstva građana Srbije, a da čak mi koji smo predstavnici građana Srbije, ili građani Srbije ne smemo ni da pitamo koliko jedan profesionalni košarkaš ima platu, koliko ima trener, jer onda postajete, tobože neprijatelj tog kluba ili tog sporta. Podsećam sve građane Srbije sa radošću i ponosom kako naše devojke juče brane boje ove zemlje, a igraju, svi to znamo na kom je nivou, što se tiče finansija, ženska košarka, ali igraju srcem i dušom i obradovale su ovaj jadni narod, da nešto dobijemo i nekog ohrabrenja i neke radosti u ovim trenucima. Dakle pitam – pod kojim uslovima javna preduzeća koja imaju čak i dotacije iz državnog budžeta finansiraju sportske klubove. Da bih bio jasniji evo da vam dam jedan plastičan primer. Šta misle građani Srbije i kolege narodni poslanici, nemojte da se naljutite neki koji niste iz Kraljeva ili iz Čačka. Kraljevo i Čačak su takođe kolevke srpske košarke, šta mislite, da li bi "Sloga" iz Kraljeva sa budžetom koji imaju neki beogradski klubovi, igrala evro ligu? Igrala bi. Igrao bi i "Borac" iz Čačka, i to pod uslovom, ja to dajem kao Čačanin, da najmanje polovina bude iz grada Kraljeva iz grada Čačka. Ali, dobro, kao navijač jednog kluba iz Beograda, razumem da većina građana Srbije podržava te klubove, samo kažem da to treba rešiti na javan na transparentan način. Da se zna koliko je ko plaćen, koliko ko ima platu i za šta taj novac ide, da se ne bi dešavalo da se sada neki funkcioneri sportskih klubova javljaju, a da ne smete ni da ih pitate koliko je to novca. Da se ne bi dešavalo da grb, svetinje jedne kao što je "Crvena zvezda", bude prodat. Ako neko već kaže da su to državni klubovi, da su to nacionalni brendovi, a jesu, onda nema razloga da mi transparentno, javno ne znamo i šta je sa finansijama u tom klubu. U tim klubovima se sastaju neke skupštine od 20 ljudi, biraju se doživotno. Sve možemo da znamo, samo ne možemo da znamo koliko novca građani Srbije daju u te, kako oni kažu institucije. Za razliku od evropskih zemalja gde, na primer u Engleskim klubovima igrač pređe iz kluba u klub, sve novine to objave na naslovnim stranama koliko on košta i koliki je porez, samo to ovde nije slučaj. To onda bez potrebe stvara neke sumnje, pogotovo u ovom teškom vremenu u kome građani Srbije žive.
Reč ima narodni poslanik Milica Vojić Marković. Izvolite.
Imam dva pitanja za premijera. Prvo pitanje se odnosi na biblioteku za slepe u kojoj se nalazi 45 hiljada knjiga i čiji su korisnici 12 hiljada slepih i slabovidih ljudi iz Srbije. Ta biblioteka je ovih dana prestala sa radom i obrazloženje je da za njen rad nema novca. Država je sufinansirala i u većem delu je sufinansirala rad ove biblioteke, njenu izdavačku biobliotečku delatnost, plaćala rad bibliobusa koji je razvozio knjige do korisnika u Beogradu, rad biblioteka i knjižničara i sve ostale troškove ove biblioteke. To je sada zaustavljeno. Kaže se da nema novca. Izgleda da samo za "Konstantina" ima novca u ministarstvu. Savez slepih Srbije je tražio od države da isplati deo duga od 10 miliona dinara za izdavačko-bibliotečku delatnost, zatim da potpiše ugovor kojim će se biblioteka transformisati u javnu ustanovu kulture. Takođe traže da im se do oktobra meseca isplati ostatak sredstava koji je predviđen budžetom. O kojim se ciframa radi, da bi mogli da razgovaramo? Uplaćeno im je 2008. godine, osam miliona, 2009. i 2010. godine devet miliona, 2011. godine šest koma osam miliona, 2012. godine devet miliona, 2013. godine ni dinara do danas nije uplaćeno. Moje pitanje se odnosi na premijera. Zbog čega sredstva koja su budžetom predviđena nisu uplaćena korisnicima kojima je to bilo predviđeno, u ovom slučaju biblioteci? Drugo, ko je odgovoran i ko ugrožava pravo 12 hiljada ljudi na obrazovanje i informisanje putem zvučnih knjiga i na "brajevom pismu" i zbog čega taj neko to radi? Drugo pitanje se odnosi na ovu pojavu koja se dešava širom Srbije od aprila meseca do danas, kada Srbija gleda u nebo i moli Boga da ne padne grad. Nepogode kakve su bile u Inđiji, Jagodini, Ćupriji, Paraćinu, Rekovcu ili Nišu su ostavile strašno velike materijalne štete. Danas je8,5 hiljada hektara poljoprivrednih kultura u Srbiji stradalo i šteta na njima je ogromna. U noći kada se na Inđiju obrušilo nevreme i kada je padao grad veličine pesnice, delovala je protivgradna odbrana. Sa sedam mesta ispaljeno je 24 rakete, znači tri i po rakete po protivgradnom mestu. Minimum koji smo mi ovde odredili zakonom je 15 raketa. Konstatujem da je protivgradna odbrana radila, na vreme je uočila oblak, na vreme je dejstvovala, ali nije imala raketa. Ko je odgovoran za to što nemamo rakete? Od decembra prošle godine slušam načelnika Sektora za vanredne situacije koji govori o tome da je svaki dinar koji se uloži u preventivu desetostruko se vraća Srbiji. Govori o tome da je potrebno uložiti 350 miliona na godišnjem nivou da se kupi 15 hiljada raketa i da sa ovako zastarelim sistem kakav je naš, koji je delimično reformisan zahvaljujući tome što je donet zakon kojim se on vraća u nadležnost za MUP i sa ovakvim sistemom je moguće pokriti ovakve štete koje nastaju. Moje pitanje premijeru jeste sledeće – zašto Vlada sama ne poštuje zakon koji je donela? Imamo zakon koji smo doneli, Zakon o vanrednim situacijama, imamo budžet, zbog čega se ta dokumenta ne poštuju? Drugo – iz kojih sredstava će se platiti šteta ljudima koji su pretrpeli štetu, što u gradovima, na kućama, na automobilima i slično, što na poljoprivrednim kulturama koja je enormno velika? Treće, najvažnije pitanje – zašto se odgovornost za kupovinu protivgradnih raketa sada prebacuje na lokalne samouprave time što sklapate ugovore sa njima, kada je potpuno jasno da lokalne samouprave ne mogu kupiti ove rakete, ne mogu preuzeti odgovornost, niste im uplatili sredstva, oduzeli ste im strašno velika sredstva, ukinuli ste ih, a prebacili ste im ogromne nadležnosti. Ovo nije posao za lokalnu samoupravu, ovo je posao za državu i tražim odgovore. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Kenan Hajdarević. Izvolite.
Hvala gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, imam pitanje za predsednika parlamenta, odnosno za vas kao predsedavajuću – šta mi kao narodni poslanici treba još da uradimo da bi Vlada Srbije shodno Poslovniku Skupštine Srbije, dostavila nama odgovore u zakonski predviđenom roku? Ponoviću pitanje koje sam postavio pre mesec dana, moj kolega Bojan Đurić pre dve ili tri nedelje, a vezano je za poštovanje Zakona o javnim preduzećima. Da li je Vlada Republike Srbije stavila van snage Zakon o javnim preduzećima koji je ova skupština usvojila decembra meseca 2012. godine. Odredbe ovog Zakona o javnom preduzeću su izuzetno jasne i kažu – da sva javna preduzeća čiji je osnivač republika, pokrajina i lokalna samouprava su u obavezi da usaglase svoja osnivačka akta sa Zakonom o javnim preduzećima do februara meseca 2013. godine. Moje pitanje Vladi Srbije je – koja su preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija usaglasila svoja osnivačka akta sa ovim zakonom o javnim preduzećima? Naime, u Republici Srbiji posluje 25 javnih preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija. Četiri su u statusu akcionarskih društava, sedam su u statusu DOO. Kada ovde govorimo o akcionarskim društvima i o preduzećima koja se vode kao DOO, mislim na javna preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija po ovom zakonu o javnim preduzećima, a ona imaju delatnost koja je od opšteg interesa. Drugo pitanje – za koja javna preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija je raspisan konkurs i biće raspisan konkurs za izbor direktora do 30. juna 2013. godine? Ministarka energetike je pre 15 dana rekla da će biti raspisani konkursi samo za ona javna preduzeća gde je imenovan vršilac dužnosti. Gde to piše u ovom zakonu o javnim preduzećima? Prvi potpredsednik Vlade, gospodin Vučić u tv emisiji kaže da će prilikom rekonstrukcije Vlade SNS zameniti i nekoliko direktora javnih preduzeća. Na osnovu kog člana Zakona o javnim preduzećima može bilo koja partija da promeni članove, direktore javnih preduzeća? Takođe, na osnovu kog zakona je Vlada Srbije od februara meseca do danas imenovala upravne odbore javnih preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija? Po odredbama ovog zakona, ne postoje više upravni odbori, postoje nadzorni odbori koji broje pet članova i obavezno jedan član tog nadzornog odbora treba da bude nezavisna i tzv. ekspertska ličnost. U međuvremenu je Vlada Srbije imenovala upravne odbore za pet javnih preduzeća. Upravne odbore. Imenovala je upravljačka tela javnih preduzeća koja po zakonu ne postoje. Da li je to vladavina prava? Da li su to evropski standardi? Još jednom ću vas podsetiti da u ovih 36 javnih preduzeća čiji je osnivač Republika Srbija, trenutno radi oko 93 hiljade zaposlenih građana, a da su subvencije koje ova javna preduzeća primaju iz budžeta oko 27 milijardi dinara. Vlada Srbije krši zakon, ili je stavila van snage zakon koji je usvojila ova skupština Republike Srbije? Kako to drugačije nazvati nego kao bezobrazluk, bahatost i da ne upotrebim neku reč koja bi mogla da znači i puzajuću diktaturu. Dobro je da danas ovde imamo predstavnike DRI da čuju ovo, predstavnike Agencije za borbu protiv korupcije, jer su za predsednike upravnih odbora, kao na primer "Srbijagasa" imenovan je gradonačelnik Kruševca, upravnog odbora koji ne postoji po Zakonu o javnim preduzećima. Kako onda možete da tražite od bilo kog građanina Republike Srbije da poštuje bilo koji zakon Republike Srbije kada Vlada Republike Srbije to ne radi? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić.
Poštovana gospođo predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, moja pitanja će biti upućena Ministarstvu poljoprivrede i predsedniku Vlade. Ministarstvu poljoprivrede, zato što su pitanja iz resora poljoprivrede, ali obzirom da očekujemo rekonstrukciju Vlade i da se ministar poljoprivrede već oseća rekonstruisanim, onda pitamo premijera – šta će država učiniti u otkupu merkantilne pšenice ove godine? Imamo informaciju da mlinari predlažu cenu od 16 dinara po kilogramu merkantilne pšenice. To nije dovoljno da se pokriju osnovni proizvodni troškovi. Podsećam vas da je prošle godine Direkcija za robne rezerve otkupljivala merkantilnu pšenicu po ceni od 23 dinara. Pretprošle godine je cena bila 20 dinara. Sada, obzirom da smo juče dobili predlog rebalansa budžeta, vidimo da je rebalansom budžeta predviđeno ukidanje sredstava Direkciji za robne rezerve u iznosu od milijardu i po dinara, predviđeno je i smanjenje subvencije u iznosu od 3,3 milijarde dinara, predviđeno je ukidanje sredstava sektoru za vanredne situacije MUP i, shodno tome, Ministarstvo neće moći da finansira protivgradnu zaštitu. Moje sledeće pitanje je – da li ova država zaista želi da ukine i uništi poljoprivredu? Tražili smo informaciju od Direkcije za robne rezerve o tome da li je spremna za otkup merkantilne pšenice ove godine? Dobili smo odgovor. Za realizaciju otkupa je potrebno doneti poseban zaključak Vlade kojim bi se predvidela finansijska sredstva i uslovi kupovine merkantilne pšenice. Žetva je već počela a Vlada još uvek nije donela zaključak kojim će biti predviđen otkup merkantilne pšenice. Kada smo pre 15 dana pitali ministra poljoprivrede kada će biti isplaćene subvencije za poljoprivrednike, dobili smo odgovor – u roku od sedam dana. U roku od sedam dana nije isplaćen, prema podacima Uprave za trezor, nijedan jedini dinar subvencije. Trenutno 64 hiljade registrovanih poljoprivrednih gazdinstava očekuje isplatu subvencija. Zakazali smo i Odbor za poljoprivredu, pozvali ministra poljoprivrede, koji je sam odredio termin kada će doći na Odbor, nije se pojavio, nije se javio da neće doći i nije nikoga iz svog ministarstva poslao da ga zameni. Danas smo dobili obaveštenje da je ministar Goran Knežević sprečen da dođe na sednicu Skupštine danas u 16.00 časova radi postavljanja poslaničkih pitanja u Vladi. Pitam premijera – da li on uopšte i ima ministra poljoprivrede? Doneli smo Zakon o podsticajima u poljoprivredi još u januaru ove godine, po hitnom postupku. Ulazimo u jul. Prošlo je šest meseci, a Zakonom je predviđeno da ministar bliže propisuje uslove i način ostvarivanja prava na kreditnu podršku poljoprivrednim gazdinstvima. Za šest meseci nije doneta uredba kojom će biti propisana kreditna podrška poljoprivrednim gazdinstvima. Država omogućava da cena pšenice bude samo 16 dinara po kg, ne isplaćuje subvenciju za poljoprivrednu proizvodnju i ne obezbeđuje kreditnu podršku poljoprivrednim proizvođačima. Sledeće pitanje je u vezi gradacije gubara... (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Seniću. Završite.) ... i pričinjena je ogromna materijalna šteta. Naše pitanje koje uvek postavljamo i tražimo i od Ministarstva zdravlja i od Ministarstva poljoprivrede – kada će biti vraćena dozvoljena koncentracija aflatoksina na 0,05 mikrograma po kilogramu, obzirom da se sa sadašnjim uredbama dovodi u pitanje zdravlje dece. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži objašnjenje? Izvolite, samo se prijavite. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić.
Uvažena predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, verovali ili ne, u centru Beograda, šest kilometara od Terazija, u naselju Kotež, opština Palilula već pet meseci izbijaju kanalizacione fekalije. U tom delu se nalazi izbeglički kamp. U čitavom naselju, a i u Beogradu, posebno u opštini Palilula, preti ekološko zdravstvena katastrofa. Predstavnici izbeglih i raseljenih lica su reagovali. Javnom preduzeću nadležnom za taj posao u opštini Palilula, Komesarijatu za izbegla i raseljena lica, lično gradonačelniku Beograda Draganu Đilasu, i verovali ili ne, ali vi ste bili očevidci, postavio sam i dva puta poslaničko pitanje u vezi s tim, gospodinu gradonačelniku jedno, a drugo i ministru za lokalnu samoupravu. Odgovori su bili zapanjujući. Gradonačelnik me izvređao, kako ste i čuli, što sam vas obavestio na jednoj sednici, a ministar za lokalnu samoupravu me obaveštava da nije to u nadležnosti tog ministarstva i da joj se lično nisu obratili. Poštovani narodni poslanici, to je onaj problem kontrolne funkcije Skupštine i ministarstava nadležnih od lokalnih, po vertikali, samouprava do ove skupštine. Postavljam pitanje, prvo – misli li nadležno ministarstvo postaviti pitanje odgovornosti, mislili li gradonačelnik Dragan Đilals postaviti pitanje odgovornosti svoje službe i misli li gospodin komesar Komesarijata za izbeglice podneti ostavku? Oni se čak rugaju tamo. Predstavnici su reagovali, UN su dolazila. Moram da kažem da bi nadležne državne službe trebale ući u taj komesarijat, pošto gospodin komesar dugi niz godina tamo sedi i da nas izveste o preduzetim merama. Misli li reagovati predsednik opštine Palilula, jer su mu se nekoliko puta obraćali? Drugo pitanje – na mnogim fakultetima u Republici Srbiji ima profesora koji izvode nastavu na dva, tri, četiri, pet i osam fakulteta u trećinskom radnom odnosu. Po zakonu mogu samo na jednom fakultetu. Ista je situacija i na institutima. Verovali ili ne, neki u isto radno vreme imaju radni odnos u drugoj državi, gde ostvaruju radni i penzioni staž, u isto vreme duple penzije. Poštovani narodni poslanici to nema nigde na svetu. U vreme krize, u vreme besparice, to je nemoguće. Srpska napredna stranka je ovo u predizborno vreme iznosila i nećemo se smiriti sve dotle dok nadležna ministarstva ne ispuštuju zakon. Postavljam pitanje – misli li Ministarstvo prosvete i nauke zaustaviti preko inspekcija ovaj neviđeni skandal? Za primer predlažem neka pod lupu stavi fakultete filozofske u Beogradu, kod mene u Kosovskoj Mitrovici, Nišu, Novom Sadu i uzmu Istorijski institut u Beogradu, da krenemo od nečega. U isto vreme dupli radni staž a osim toga i velika, ogromna finansijska sredstva i s tim zatvaramo mogućnost mlađim generacijama da preuzmu te naučne ustanove i da na koncu unapređuju nauku. Još jedanput molim nadležne inspekcijske službe da se konačno probude i nadležna ministarstva da se probude i da ovaj neviđeni i nezapamćeni skandal zaustave. Ujedno molim i susedne države, predsednike država, predsednike vlada, ministarstva da zajedno zaustave ovaj skandal. To je skandal neviđenih razmera. Hvala vam lepo.
Hvala. Pošto se više niko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Momir Stojanović, Dejan Rajčić, Slavica Saveljić, Marko Jakšić i Milorad Stošić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju i: Radoslav Sretenović, predsednik Saveta DRI sa saradnicima i Tatjana Babić, direktorka Agencije za borbu protiv korupcije, sa saradnicima. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o 4. i 5. tački dnevnog reda. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz dnevnog reda po tačkama 4. i 5. a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da prema članu 192. a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Vreme rasprave po poslaničkih grupama dobili ste u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno čl. 192. i 193. a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine otvaram zajednički jedinstveni pretres o: Izveštaju o radu DRI za 2012. godinu, koji je podnela DRI, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava od 19. juna 2013. godine i Godišnjem izveštaju o radu Agencije za borbu protiv korupcije za 2012. godinu, koji je podnela Agencija za borbu protiv korupcije, sa Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu od 24. juna 2013. godine. Da li predstavnici predlagača žele reč? Da li izvestioci odbora žele reč? Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Molim narodne poslanike, pošto imamo prijavljene ovlašćene predstavnike, a niko mi se ne javlja za reč, da ukoliko žele, neka se prijave. Izvolite gospodine Sretenoviću.
Poštovana predsedavajuća i potpredsedniče Narodne skupštine, uvaženi poslanici, dame i gospodo, danas imam posebnu čast i zadovoljstvo što sa svojim saradnicima, članovima Saveta i vrhovnim državnim revizorima mogu da predstavim Izveštaj o radu DRI, o kome se prvi put raspravlja u plenumu. Članovi Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava raspravljali su prošle nedelje o Izveštaju o radu DRI za 2012. godinu, a evo sada je prilika da o Izveštaju raspravljaju svi narodni poslanici. Državna revizorska institucija, kao najviši državni organ, revizija javnih sredstava u Republici Srbiji za svoj rad odgovara i podleže nadzoru Narodne skupštine. U skladu sa tim i u skladu sa Zakonom o DRI institucija je u zakonskom roku predala Narodnoj skupštini svoj šesti izveštaj o radu. Institucija vrši eksternu reviziju javnog sektora i predstavlja jednu od ključnih karika u sistemu finansijske odgovornosti u Republici Srbiji. Naš cilj je da pružimo podršku ostvarivanju parlamentarnog nadzora nad trošenjem javnih sredstava u Republici Srbiji. Kada su u pitanju javna sredstva građani takođe imaju legitimna očekivanja da će Narodna skupština, uz pomoć DRI obezbediti efektivan javni nadzor i odgovornost. Smatram da će izveštaj, koji imam čast da vam danas predstavim, pružiti Narodnoj skupštini i Odboru za finansije stabilan osnov za ovakav nadzor, kada je reč o trošenju javnih sredstava za finansijsku odnosno budžetsku 2011. godinu. Pre predstavljanja Izveštaja o radu, ukratko ću samo predstaviti i par reči reći o instituciji. Kao što je poznato Savet je kolegijalni i najviši organ institucije koji ima pet članova: predsednika, potpredsednika i tri člana. Narodna skupština je na sednici 9. vanrednog zasedanja u 2012. godini održanoj 25. septembra 2012. godine izabrala odnosno reizabrala članove savete DRI, da su članovi Saveta u toku 2012. godine imenovali vrhovne državne revizore u četiri sektora, doneli predlog finansijskog plana za 2013. godinu, usvojili Program revizije za 2013. godinu i odlučivali o prigovorima subjekta revizije. Kada je u pitanju organizacija institucije, osim dosadašnjih pet sektora za reviziju finansijskih izveštaja i pravilnosti poslovanja tokom 2012. godine DRI je preduzela aktivnosti na formiranju sektora za reviziju svrsishodnosti poslovanja, kao i stvaranju preduslova za uvođenja revizije svrsishodnosti. Krajem novembra 2012. godine imenovan je vrhovni državni revizor u ovom sektoru. Tako su započete pripreme za sprovođenje prve revizije svrsishodnosti. Sada se nalazimo u završnoj fazi planiranja ove vrste revizije koja za predmet ima upravljanje službenim vozilima direktnih korisnika budžeta Republike Srbije. Revizijom je kao prvi cilj predviđeno da se jasno i nedvosmisleno utvrdi kako se nabavljaju službena vozila, koliko službenih vozila ima, čija su, ko ih i na koji način koristi i koliko se novca izdvaja za njihovo korišćenje, odnosno za gorivo, održavanje, registraciju, parkiranje. Što se tiče broja zaposlenih na dan 31. decembra 2011. godine, ukupan broj zaposlenih iznosio je 152, od toga pet članova saveta, 124 revizorskim službama i 23 u pratećim službama. Trenutno je u instituciji zaposleno 173 ljudi, odnosno kadrova, i to 140 da poslovima revizije, 25 u pratećim službama i pet članova saveta. Od 1. jula započeće svoj rad i sedam novih revizorskih kadrova, tako da će institucija ukupno imati 180 zaposlenih. Do kraja ove godine institucija će prema kadrovskom planu, pod uslovom da joj se obezbede uslovi za rad, pre svega, mislim na prostor, primiti još 48 novozaposlenih na revizorskim poslovima. Očekujemo da krajem godine institucija ima 235 zaposlenih. Napominjem da je u julu 2012. godine, takođe izmenjen i dopunjen Pravilnik o unutrašnjoj organizaciji sistematizacije radnih mesta, kojim su otvorena nova radna mesta u Užicu i Kragujevcu, povećan broj izvršilaca, tako da je ukupan broj povećan sa 206 na 416 izvršilaca. Institucija danas koristi poslovni prostor u Nišu, Novom Sadu i Beogradu. U toku je obezbeđivanje poslovnog prostora u Užicu i Kragujevcu. U Beogradu institucija koristi kancelarije na pet razdvojenih lokacija. To nam predstavlja problem u komunikaciji zaposlenih i povećava ukupne troškove poslovanja. Neophodno je da institucija dobije odgovarajući celovit i kompaktan poslovni prostor, radi neometane komunikacije između zaposlenima, razmene informacija, bezbednosti informacija, sigurnog arhiviranja podataka i dokumentacije, što je jedna od komponenti nezavisnosti institucije. Zbog nedovoljnog i neadekvatnog poslovnog prostora nije ispoštovana planirana dinamika prijema kadrova. Ovo nije dovelo u pitanje izvršenje programa revizije za 2012. godinu, ali je dodatno opteretilo sve revizorske timove. Želim da kažem da je institucija u 2012. godinu u potpunosti ostvarila planirane zadatke. U skladu sa programom revizije, a na osnovu utvrđenih kriterijumima, DRI je izvršila reviziju finansijskih izveštaja i pravilnosti poslovanja 46 subjekata, kao i revizije sastavnih delova finansijskih izveštaja, njih 97. To znači da je institucija obelodanila 143 izveštaja o reviziji, zaključno sa 31. decembrom, što je više od 300% u odnosu na broj izdatih izveštaja za prethodnu godinu. U januaru 2013. godine objavili smo izveštaj o reviziji Privrednog društva "Termoelektrane i kopovi Kostolac", a krajem marta izveštaj o reviziji Javnog preduzeća "Srbijagas" iz Novog Sada. Sprovedene su revizije završnog računa budžeta Republike Srbije za 2011. godinu, a u okviru tog završnog računa izvršena je i revizija sastavnih delova finansijskih izveštaja 14 ministarstva, tri uprave i tri fonda. Izvršili smo reviziju NBS u delu poslovanja sa javnim sredstvima, odnosno sa sredstvima iz budžeta Republike Srbije. Izvršili smo reviziju javnog duga Srbije, posebno pet ministarstva, dve agencije, 16 javnih preduzeća,21 jedinicu lokalne samouprave, Republički fond za zdravstveno osiguranje, a u okviru završnog računa Fonda, izvršena je i revizija sastavnih delova finansijskih izveštaja i pravilnosti poslovanja 78 apoteka i domova zdravlja. Tom prilikom izražena su 28 pozitivnih mišljenja, 100 mišljenja sa rezervom, a u 15 izveštaja je izraženo mišljenje sa rezervom uz uzdržavanje od davanja mišljenja na bilans stanja. U vezi sa pravilnošću poslovanja apoteka i domova zdravlja, koji u svom sastavu imaju apoteke, u delu nabavke lekova koji se izdaju na teret sredstava obaveznog zdravstvenog osiguranja, izražena su četiri pozitivna mišljenja i 74 negativna mišljenja. Tokom 2012. godine, osim revidiranja finansijskih izveštaja i pravilnosti poslovanja za 2011. godinu, DRI je pratila i sprovođenje 525 datih preporuka putem izveštaja, a koji se odnose na reviziju finansijskih izveštaja i pravilnosti poslovanja za 2010. godinu. U 2012. godini subjekti revizije su putem odazivnih izveštaja dostavili dokaze da su postupili po 408 preporuka, 109 su započeti postupci otklanjanja, dok osam preporuka nije sprovedeno. Kada su u pitanju izveštaji o reviziji finansijskih izveštaja i pravilnosti poslovanja za 2011. godinu, DRI je revidiranim subjektima izdala ukupno 787 preporuka. Ovom broju treba dodati još 35 preporuka koje se odnose na Privredno društvo "Termoelektrane i kopovi Kostolac" i Javno preduzeće "Srbijagas" koje su date u 2013. godini. Na inicijativu DRI izmenjen je Zakon o budžetskom sistemu, Krivični zakonik, Zakon o javnim nabavkama, Zakon o zdravstvenom osiguranju. Da ne bih ponavljao sve preporuke koje su date u izveštaju o radu sektora, napominjem da se najvažnije preporuke odnose na donošenje i sadržinu internog akta kojim se uređuje računovodstveni sistem i potpis svih poslovnih procesa. Ove preporuke su važne zbog uspostavljanje i funkcionisanja sistema finansijskog upravljanja i kontrole, odnosno sistema interne kontrole i interne revizije. Uspostavljanje interne kontrole i interne revizije je veoma važno, jer je to prvi nivo odbrane od nenamenskog i neracionalnog trošenja javnih sredstava. Tek kada taj sistem postane funkcionalan, možemo da očekujemo bolju sliku i bolje rezultate u sistemu finansijske kontrole u javnom sektoru. Važne preporuke, takođe, se odnose na popis finansijske i ne finansijske imovine i obaveza, na doslednu primenu međunarodnih računovodstvenih standarda, a u cilju iskazivanja realnog finansijskog rezultata, odnosno dobiti, kada se radi o javnim preduzećima. Zatim, u vezi sa pripremom, donošenjem, izvršenjem budžeta jedinica lokalnih samouprava, odnosno gradova i opština, kao i preporuka u vezi sa donošenje i izvršenjem finansijskog plana, finansiranjem zdravstvene zaštite kod Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje. Preporuke da se propiše forma i sadržaj, izveštaj o stanju javnog duga Republike Srbije u okviru završnog računa budžeta Republike Srbije i da se prilikom izveštavanja o stanju javnog duga Republike Srbije uključe i obaveze koje čine dug opšteg nivoa države. Realizaciju preporuka ćemo pratiti u 2013. godini, a na osnovu zaključaka koje su usvojili članovi Odbora za finansije prošle nedelje. Institucije će u septembru podneti detaljan izveštaj o sprovođenju svih datih preporuka. U skladu sa nadležnostima institucije za otkrivene nepravilnosti, iskazane u izveštaju o reviziji, i za nepoštovanje pojedinih odredbi iz Zakona o budžetskom sistemu, Zakona o javnim nabavkama, Zakona o računovodstvu i reviziji od strane revidiranih subjekata, u 2012. godini institucija je podnela 154 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka, 23 prijave za privredni prestup i jednu krivičnu prijavu. Ovom broju treba dodati prijave koje smo podneli početkom godine, a koje se odnose na izveštaj o reviziji za 2012. godinu, 2011. godinu, tako da su ukupno podnete 253 prijave. Od toga je 216 zahteva za pokretanje prekršajnih postupaka, 28 prijava za privredni prestup i devet krivičnih prijava. Pošto se povodom izveštaja o radu prvi put obraćam poslanicima Narodne skupštine, želim da naglasim da je DRI od uspostavljanja do danas ukupno podnela 462 prijave, 382 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka, 57 za privredni prestup, a 23 krivične prijave. Naglasiću, sve prijave koje je DRI podnela su procesuirane. Postupci dugo traju i u poslednje vreme dobijamo informaciju o obustavljenim postupcima zbog zastarelosti vođenja postupka, posebno kod javnih preduzeća, što ukazuje na sporost u postupanja sudova. U 2012. godini, na osnovu pravilnika o programu i načinu polaganja ispita za sticanje zvanja državni revizor i ovlašćeni državni revizor, ispit za sticanje zvanja državni revizor uspešno je završilo 39 kandidata. Zakon o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu za rad institucije su opredeljena sredstva u visini od 442 miliona dinara. Zbog neusklađene dinamike obezbeđivanja poslovnog prostora, izvršavanja kadrovskog plana, došlo je do značajnih odstupanja troškova u odnosu na budžet, pa je DRI prilikom rebalansa stavila na raspolaganje Republici Srbiji više od 100 miliona dinara. Pored sredstva iz budžeta Republike Srbije, institucija je prinela i sredstva iz donacija u iznosu 37,5 miliona dinara, i to od Ministarstva spoljnih poslova, Kraljevine Norveške, u dve tranše, a jednim delom i sredstva od UNDP. Kada je u pitanju saradnja DRI sa međunarodnim institucijama i organizacijama, naglašavam da je institucija od novembra 2008. godine punopravna članica Međunarodne organizacije vrhovnih revizorskih institucija - INTOSAI, od juna 2009. godine Evropske organizacije vrhovnih revizorskih institucija - EUROSAI, a od avgusta 2010. godine institucija je članica Mreže vrhovnih revizorskih institucija država kandidata i potencijalnih kandidata za članstvo u EU i Evropskog revizorskog suda. U avgustu 2012. godine DRI je okončala četvorogodišnju saradnju sa Kancelarijom generalnog revizora Kraljevine Norveške. Takođe, želim da naglasim da je u oktobru 2012. godine institucija započela veoma važan dvogodišnji fining projekt pod nazivom "Jačanje kapaciteta DRI", koji EU finansira sa 1,4 miliona evra iz sredstava IPA 2011. godine. Za partnera na projektu odabran je holandsko-britanski konzorcijum Vrhovne revizorske institucije Holandije i Kancelarije revizora Velike Britanije. Cilj projekta je usklađivanje organizacione strukture, procedura, praksi i celokupnih rezultata rada institucije sa međunarodnim standardima i najboljom praksom EU. Takođe, institucija sarađuje sa Sigmom i UNDP u okviru projekta "Jačanje mehanizma odgovornosti u oblasti javnih finansija", Američkom agencijom za međunarodni razvoj USAID na projektu za reformu pravosuđa i odgovornu vlasti, Misijom OEBS, delegacijom EU u Republici Srbiji, Kancelarijom za evropske integracije i Svetskom bankom. Takođe, sarađujemo i sa Poverenikom za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti, Zaštitnikom građana, Poverenikom za zaštitu ravnopravnosti, posebno sa Agencijom za borbu protiv korupcije, Savetom za borbu protiv korupcije, Upravom za javne nabavke, Republičkom komisijom za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki, Kancelarijom za reviziju sistema upravljanja sredstvima EU i sa Kancelarijom za saradnju sa civilnim društvom. Naravno, i sa sredstvima javnog informisanja. Državna revizorska institucija je dosadašnjim radom nastojala da opravda poverenje koje joj je Narodna skupština ukazala, pružajući joj podršku u parlamentarnom nadzoru nad trošenjem javnih sredstava. Okolnosti u vezi sa trošenjem sredstava iz budžeta se menjaju jer se menja svest ljudi koji raspolažu novcem poreskih obveznika. Odgovornost je sve veća i na svim nivoima, od lokalnog do centralnog. Građani su nam takođe vrlo važni saveznici jer nam se skoro svakodnevno javljaju i ukazuju na nepravilnosti u vezi sa trošenjem javnih sredstava. Rad i rezultati DRI, osim Narodne skupštine i domaće javnosti, prati takođe i Evropska komisija, tako da je u izveštaju Evropske komisije o napretku Srbije za 2012. godinu ocenjeno da je postignut napredak u oblasti eksterne revizije, da je DRI nastavila da izgrađuje svoje kapacitete, nastavila da unapređuje revizorsku metodologiju i da je povećala pokrivenost revizijom. Zatim, u mišljenju Komisije o zahtevu Srbije za članstvo u EU od 12. oktobra takođe 2011. godine naglašeno je da je DRI počela da igra važnu ulogu u kontroli javne potrošnje i u otkrivanju neregularnosti trošenja. Koristim danas priliku da se zahvalim svim članovima Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava na konstruktivnoj saradnji i podršci koju su nam pružili svo ovo vreme. Hvala na pažnji.
Hvala. Gospođo Babić, izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, Agencija za borbu protiv korupcije kao samostalan i nezavistan državni organ, koji za svoj rad odgovara Narodnoj skupštini, treći put po redu podnosi Narodnoj skupštini izveštaj o svom radu. Dakle, to je izveštaj o radu za 2012. godinu. Agenciji za borbu protiv korupcije zakonom je povereno niz nadležnosti, od kojih se veći broj nalazi u sferi preventivnog antikorupcijskog delovanja, a jedan veći broj nadležnosti se nalazi u sferi nadzora i kontrole nad pravilnim i svrsishodnim korišćenjem javnih ovlašćenja koja su javnim funkcionerima data zakonom. Imajući u vidu smisao zakonom poverenih nadležnosti Agenciji, uloga Agencije je da, otklanjajući uzroke korupcije, stvara uslove za izgradnju sistema transparentne i odgovorne javne vlasti i sistema ličnog integriteta javnih funkcionera. Na rad Agencije i posebno na stvoren odnos javnosti prema Agenciji u prethodnoj godini od najvećeg značaja su dva događaja, a to je pre svega raspisivanje i održavanje izbora na svim nivoima, koji su bili test uspešnosti i spremnosti Agencije da kontroliše pravilnost troškova novca u politici. Drugi događaj koji je u velikoj meri uticao na rad Agencije jeste razrešenje prethodne direktorke. U 2012. godini Agencija je postigla sledeće ključne rezultate. Pre svega, prethodna godina je predstavljala poslednju fazu priprema za uvođenje planova integriteta u približno 4.500 državnih organa i organizacija, organa teritorijalne autonomije lokalne samouprave, javnih službi i javnih preduzeća. Kroz neposredan rad sa ciljnim grupama Agencija je obezbedila informacije i savete u vezi sa pojmom i uvođenjem planova integriteta za 3.102 predstavnika iz 1.902 organa javne vlasti u Srbiji. Ispunjavajući ovaj cilj izrađen je i učinjen dostupnim kompletan korisnički paket koji uključuje softver, vodiče, priručnike, uputstva, treninge, savete, modele akata i instrumenata za prikupljanje podataka, kao i sve ostalo što je potrebno da se zainteresovanim subjektima u najvećoj mogućoj meri olakša proces uvođenja planova integriteta. U oblasti nespojivosti javnih funkcija i sukoba interesa Agencija je postupala i okončala rad u ukupno 785 od primljenih 872 predmeta, odnosno okončan je rad u 90% svih primljenih predmeta u prethodnoj godini. Kada je u pitanju kontrola imovine javnih funkcionera, Agencija se, da bi povećala efikasnost te kontrole, u prethodnoj godini informaciono povezala sa bazom podataka Republičkog geodetskog zavoda, a u prethodnoj godini je započeta i tehnička realizacija informacionog povezivanja sa bazama podataka Agencije za privredne registre, poreske policije i Centralnog registra za hartije od vrednosti. Sa nekim od ovih institucija Agencija je u tekućoj godini uspostavila takvu neposrednu saradnju, odnosno neposrednu razmenu podataka. U odnosu na 2011. godinu povećana je efikasnost obrade i objavljivanja izveštaja o imovini i prihodima javnih funkcionera, što je približno četiri puta u odnosu na 2011. godinu. Takođe je povećan broj aktivnosti tematskih oblasti i obuhvat ciljnih grupa kada je reč o edukacijama. Edukativnim formama Agencija je obuhvatila 3.679 učesnika, od kojih su 96% činili predstavnici organa javne vlasti, a trajanje edukativnih događaja iznosilo je ukupno 91 dan. U 2013. godini Agencija će naročitu pažnju posvetiti intenziviranju kontrole finansiranja političkih subjekata, jačanju kontrole prenošenja upravljačkih prava u privrednim društvima koja su u vlasništvu funkcionera, što je još jedan od mehanizama za sprečavanje korišćenja javnih funkcija radi sticanja koristi ili pogodnosti za funkcionere i njima povezana lica. Takođe će naročita pažnja biti posvećena povećanju broja slučajeva u kojima će kontrola imovine javnih funkcionera biti obavljena po službenoj dužnosti. Pažnja će takođe biti posvećena osnaživanju mehanizama za postupanje po predstavkama građana i pravnih lica, unapređenju kapaciteta za analizu rizika od korupcije u onim oblastima na koje se građani najčešće pritužuju i povećanju broja i kvaliteta mišljenja i izveštaja o rizicima na korupciju u nacrtima propisa. U cilju što delotvornijeg i efikasnijeg rada Agencije, Agencija za borbu protiv korupcije Narodnoj skupštini upućuje sledeće preporuke. Najpre, Agenciji treba poveriti ovlašćenje da izradi i objavi metodologiju za analizu rizika na korupciju u propisima i potrebno je obavezati predlagača propisa da ovu metodologiju primenjuju tokom pripreme propisa. Dakle, ta metodologija se ne poklapa sa metodologijom koju je doneo Zakonodavni odbor Narodne skupštine. Predmet te metodologije je samo procena rizika na korupciju u propisima i potrebno je izmenama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije Agenciji poveriti to ovlašćenje, a izmenama poslovnika Vlade i Narodne skupštine obavezati predlagače propisa da tu metodologiju i primenjuju. Za potrebe sprovođenja kontrole imovine javnih funkcionera potrebno je omogućiti direktan i neposredan pristup Agenciji za borbu protiv korupcije bazama podataka drugih državnih organa i pravnih lica, poveriti Agenciji ovlašćenje da propiše programe obuke u organima javne vlasti, kako bi se edukacija u oblasti borbe protiv korupcije učinila obaveznom i konzistentnom za sve državne institucije. Potrebno je proširiti krug lica za koje postoji obaveza da javni funkcioner prijavljuje njihovu imovinu i prihode. Takođe je potrebno, radi delotvornije kontrole imovine javnih funkcionera, uvesti obavezu za javne funkcionere da prijavljuju vanredne promene u svojoj imovini, odmah nakon nastanka promene, odnosno u jednom vrlo kratkom roku nakon nastanka promene. Potrebno je jasnije zakonom precizirati ovlašćenja Agencije da vrši vanredne provere imovine javnih funkcionera, van godišnjeg plana provere. Zatim, neophodno je osnažiti materijalni status i odgovornost zaposlenih u Agenciji za borbu protiv korupcije, kako bi za njih važile iste zabrane i obaveze kao i za javne funkcionere, a da tim obavezama odgovaraju i određena prava u pogledu materijalnog statusa. Potrebno je uvesti zabranu imenovanja, izbora i postavljenja javnih funkcionera kojima je Agencija prethodno izrekla neku od mera propisanih ovim zakonom, uvesti javnost rasprave u postupcima koje vodi Agencija, za povrede Zakona o Agenciji i najzad, uvesti i javno slušanje prilikom razmatranja izveštaja o sprovođenju Nacionalne strategije za borbu protiv korupcije. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Pitam još jednom, da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, možda danas raspravljamo o dva najvažnija izveštaja koji se tiču vođenja i trošenja javnih sredstava u Republici Srbiji i o tome šta se dešavalo u proteklih ne samo godinu dana, već i duži jedan vremenski period. Državna revizorska institucija osnovana je ne samo sa namerom da se kontroliše zakonitost postupka javnih nabavki, već i svrsishodnosti i opravdanosti predmeta javne nabavke. Da je to opravdano, mogu samo da vam kažem da je bilo čak i slučajeva da je predmet javne nabavke bilo vozilo za dostavu službene pošte i da je, umesto nekog vozila koje je primereno za takvu situaciju i takvu namenu, kupljen "Mercedes". Toliko o tome kako su pojedini rukovodioci kojima su bila poverena javna sredstva raspolagali tim javnim sredstvima i kako su ih trošili. Mogu i da kažem da je Državna revizorska institucija u svom radu imala puno poteškoća. Prvo im nije obezbeđen bio adekvatan prostor za njihov rad, čini mi se da su tu Republička direkcija za imovinu i Vlada Republike Srbije na određen način, svesno, sabotirali rad Državne revizorske institucije, a u kasnijem periodu nisu jednostavno imali dovoljno kapaciteta da mogu da urade ono što je od njih predviđeno zakonom i da ispune ona očekivanja od predlagača zakona, koji su osnovali tu Državnu revizorsku instituciju. Sledeći problem je bio, da čak i ako Državna revizorska institucija pronađe u svojoj kontroli i reviziji određene nepravilnosti, šta sa njima? Mogla je da podnese izveštaj Narodnoj skupštini i da se o tom izveštaju ovde na plenumu raspravlja, kao što sada raspravljamo. Ali, pitanje odgovornosti, pogotovo one prekršajne ili krivične mogao je da uradi samo nadležni policijski službenik ili postupak da pokrene nadležni tužilac, prema svojim saznanjima, a nije bio u obavezi da čita izveštaj Državne revizorske institucije. Sećate se da je o tome bilo dosta polemike u javnosti, pa smo na kraju preneli ovlašćenje i na Državnu revizorsku instituciju da može da podnosi prekršajne i krivične prijave i prijave za pokretanje u vezi privrednog prestupa. Deo prijava je i podnet. Ali, sada mene jako interesuje, recimo, 154 prekršajne prijave je bilo u 2012. godini, kakva je sudbina tih prekršajnih prijava? Koliko je sa ishodom da su odgovorna lica kažnjena, koliko oslobođena i koliko uopšte procesuirano do pravosnažnosti? Tu nailazimo na sledeći problem. Naši sudovi za prekršaje često nisu dorasli ovoj oblasti, da bi znali kako da sprovedu postupak do kraja, tako da možemo da damo i preporuku Ministarstvu pravde, pošto nam sada sledi Zakon o prekršajima, da se izvrši jedna određena edukacija sudija za prekršaje, pa ako treba i da se osnuje jedan deo prekršajnog suda koji bi bio nadležan za jednu ovu oblast. Isto tako me interesuje - šta je sa krivičnim prijavama koje su podnete? Da li su te krivične prijave postale pravosnažne, u smislu da je optužnica postala pravosnažna, sudovi kasnije neka rade svoj deo posla, ili još uvek tužioci nekako nemo postupaju u ovoj oblasti? Naravno da je u proteklom periodu, pogotovu u periodu od 2008. do 2012. godine bilo i pritisaka na Državnu revizorsku instituciju, pogotovo onih političkih pritisaka, i naravno da je jedna od velikih manjkavosti bio i sam Zakon o javnim nabavkama, nad kojim je Državna revizorska institucija vršila nadzor. Jeste, mi smo doneli novi Zakon o javnim nabavkama i u tom zakonu predviđeno je krivično delo, što je dala malo veća ovlašćenja Državnoj revizorskoj instituciji, da oni koji ne raspolažu novcem svih građana, na onaj način kako je to predvideo zakon, krivično i odgovaraju. To su sve teškoće koje je imala Državna revizorska institucija u svom radu, od njenog osnivanja pa do početka pisanja Zakona o javnim nabavkama. Kada se čita izveštaj, veliki je broj javnih nabavki po hitnom postupku. Za mnoge to ne znači ništa, ali javna nabavka po hitnom postupku znači pregovarački postupak samo sa jednim učesnikom i zaključivanje ugovora o javnoj nabavci samo sa jednim učesnikom. Voleo bih da državni revizor i kaže, po kvartalima, kako je to izgledalo, a ja znam da je u poslednjem kvartalu 2012. godine broj javnih nabavki po hitnom postupku spao za 70%. Zbog primene novog Zakona o javnim nabavkama, broj javnih nabavki po hitnom postupku je svega 10%, a ukupan iznos koji je potrošen za javne nabavke po hitnom postupku do 31. marta 2013. godine, 90% tog iznosa predstavljaju apotekarske ustanove. Mi smo imali problem sa Zakonom o javnim nabavkama u ranijem periodu i očigledno je da mnogi subjekti koji primenjuju Zakon o javnim nabavkama su hteli da nastave po starom, da izvrše pritisak i na Državnu revizorsku instituciju i na Upravu za javne nabavke i na Komisiju za zaštitu prava u postupcima javnih nabavki i da nastave, po hitnom postupku, sa jednim učesnikom i da nesrazmerno troše novac za onu uslugu ili robu koja im se prodaje. Drago mi je da DRI istrajava na tome da predmet javne nabavke bude plaćen onoliko koliko on stvarno košta pogotovo bez nekih čudnih aneksa koji su bili ranije pa najpovoljnija ponuda bude najskuplja. Voleo bih da kontrolišete u novim predmetima revizije kakvi su ti aneksi ugovora. Da li su bili započeti pre radova ili pružanja usluge predmeta javne nabavke ili posle u samom postupku. To je jako važno i tu već ima elemenata, zato što ako je aneks zaključen pre postupka, odnosno pre otpočinjanja javnih radova ili pružanja usluge onda je namerno zakon prekršen izabran navodno najbolji ponuđač, a kasnije je ispao najskuplji. U takvim slučajevima onaj naručilac je mogao da prekine ili zaustavi postupak javnih nabavki i sprovede novi postupak i tose očekivalo od njih. Insistiramo, mi iz SNS, da DRI i svi drugi nadležni organi insistiraju na doslednom sprovođenju Zakona o javnim nabavkama onako kako je on napisan, a ako još jednom neko pokuša da dovede u pitanje živote i zdravlje građana da bi i dalje mogao da trpa novac u džep, očekujem da protiv takvih bude podneta i krivična prijava. Pri tome najviše mislim na apotekarske ustanove koje su napravile papazjaniju, pokušale da naprave papazjaniju od Zakona o javnim nabavkama. Kad je u pitanju Agencija za borbu protiv korupcije osnovana je isto tako kao jedno regulatorno telo koje treba da kontroliše javne funkcionere kojima su poverena javna ovlašćena. Slažem se za ove primedbe koje ste dali, ako treba možemo i u Narodnoj skupštini da napravimo jednu radnu grupu ali sa vama, da vidimo koji su to problemi u Zakonu o agenciji i da te probleme rešimo na najbolji mogući način. Potpuno se slažem da po vašem izveštaju Agencija za borbu protiv korupcije nije bile spremna za republičke izbore. Ne bih sada da ulazimo u to da li je kriv direktor ili neko drugi. Smatram da i Agencija sama bez ikakvog političkog pritiska u svojim redovima prvo raščistila sa neodgovornim licima i na taj način izgradila jedan nivo poverenja, integriteta da će u naredno periodu da nastavi svoj posao da radi na najbolji mogući način. Naravno da za nas koji se bavimo politikom jeste dosad najinteresantnije dosledna primena Zakona o finansiranju političkih aktivnosti. Smatramo da treba u narednom periodu da bude još stroža i naravno kontrola imovine javnih funkcionera, odnosno ako neku imovinu poseduju treba da opravdaju iz kojih prihoda su je i ostvarili. Znam da se tu nailazi na određene probleme, iako postoje problemi između državnih organa kao što je Poreska uprava, nadležnih sudova takođe kao Narodna skupština spremni smo da pomognemo koliko god je to moguće. Mi ćemo za ova dva izveštaja kao SNS da glasamo, zato što smatramo da su realni, da prikazuju jednu realnu sliku kakva je kod nas i po pitanju javnih finansija i po pitanju borbe protiv korupcije i insistiraćemo i u daljem periodu da i pored dobrih rezultata koji imaju oba organa, nezavisna regulatorna tela, da uvek može bolje, uvek može više i to očekujemo od vas u vašem daljem radu.
Hvala. Narodni poslanik Bojan Đurić.
Uvažena potpredsednice, predstavnici nezavisnih regulatornih tela, DRI, Agencija za borbu protiv korupcije, dame i gospodo narodni poslanici, da odmah na početku kažem, poslanici LDP će glasati za ove izveštaje zbog toga što smatramo da su oni sačinjeni na ozbiljan način, to jedan razlog. Drugi razlog je zbog toga što oni, pogotovo izveštaj DRI ili izveštaj o radu DRI zapravo pokazuju ili potvrđuju ono o čemu u političkom smislu gotovo svakog dana u parlamentu LDP govori već punih šest godina. Apsolutni haos u državnom sistemu Srbije. Neozbiljnost u svakom pokušaju reformi. Zloupotreba javnih sredstava, pre svega javnih resursa ne toliko u dnevno političke ili partijske svrhe koliko u svrhe očuvanja jednog sistema koji zapravo svake godine građane ove zemlje ošteti za nekoliko milijardi evra direktne štete i ko zna za koliko još novca, kako bi pravnici rekli, izmakle koristi ili izmakle dobiti. Znatno više ću govoriti o radu, odnosno o izveštajima DRI. Vi znate gospodine Sretenoviću da ste uvek za ono što ste radili ili pokušavali da radite imali punu podršku LDP. Vi ste sa svoje strane pokazivali ozbiljnost, a to pokazujete i danas, kao i na svakom sastanku koji ovde imamo u plenumu ili na neki drugi način gotovo svi ljudi koji rukovode različitim sektorima u vašoj instituciji su ovde i ti razgovori su uvek bili korisni. Naravno, da su vaši dometi, mogućnosti da radite limitirani i o tome smo pričali nekoliko desetina puta. O tome je možda i najubedljivije ili kao kako parlamentu treba da istupa neko ko vodi jednu nezavisnu instituciju juče govorio Ombudsman, odnosno Zaštitnik građana. To nisu problemi samo koji su vezani za 2012. godinu ili za ovu vladu koja je dužnost preuzela krajem jula prošle godine, to su problemi ne uređenog društva čitav niz godina. Podsećam da je LDP još jednom na identičan, vrlo oštar način kritikovala nedopustivu praksu upravljanja javnim sredstvima, javnom imovinom i dok je na vlasti bila prethodna Vlada, odnosno u mandatu Mirka Cvetkovića. Pokušaću da kroz neke, hajde da tako kažem studije slučaja, možda ukažem na neke od ključnih problema i da pokažem koliko zapravo nema suštinske razlike između onoga što radi današnja vlast, iako je gospodin Arsić naravno pokušao na nekoliko mesta da vrlo snažno pohvali sadašnju vlast u odnosu na ono što su radile prethodne vlasti. Sticajem, rekao bih srećnih okolnosti, u proteklih nekoliko dana se otvorila velika priča o pitanju da li obračunava i plaća porez na PDV JP "Putevi Srbije". Ministar finansija čini mi se juče je slavodobitno objavio vest kako je ministarstvo dobilo dopis JP "Putevi Srbije" kako će od 1. jula to preduzeće obračunavati i uplaćivati PDV. To je skandalozno na nekoliko načina. Prvo, očigledno je da su javna preduzeća, a posebno JP "Putevi Srbije" jedini pravni subjekt u ovoj zemlji koji ima tu slobodu da odlučuje kada će i od kada obračunavati i uplaćivati PDV, što je inače njegova zakonska obaveza oduvek. Zapravo, od onog trenutka od kada Srbija ima Zakon o PDV. Drugi problem je kako je moguće da se godinama toleriše takva apsolutno nezakonita, bahata i bezobrazna praksa JP "Putevi Srbije"? To se dešavalo pod ovom vladom, pod Ministarstvom finansija i privrede, dešavalo se i svih proteklih godina. Govorio sam malopre šta je radila LDP u prethodnim godinama. Lično sam se podsetio tog slučaja i uzeo delove stenograma sednice s kraja decembra 2011. godine gde to pitanje postavljam predsedniku Vlade i konferenciji za štampu iz decembra 2011. godine. Tada je izašao vaš preliminarni izveštaj za tu godinu gde ste utvrdili da samo u 2010. godini JP "Putevi Srbije" nije uplatilo PDV u iznosu od 23 miliona evra. Znači, samo u toj godini je budžet Srbije oštećen za 23 miliona evra. Slična je situacija bila u prethodnim godinama, ista situacija u 2011. godini, u 2012. godini. Dakle, ne mogu javna preduzeća u Srbiji da pregovaraju sa državom ili posredno sa građanima o tome da li će plaćati porez ili neće plaćati porez. Da bi građani razumeli, kada plate putarinu ili neki drugi trošak "Putevima Srbije", u tu cenu je uračunat iznos PDV. Naravno, rukovodstvo tog preduzeća ovih dana i to je ono na čemu moraju da padnu, ne samo kao ljudi koji vode to preduzeće, nego i svi oni koji su ih birali kroz Republičku vladu, sada pokušavaju da trošak od 20% PDV u budućnosti isporuče građanima Srbije. Dakle, JP "Putevi Srbije" preti građanima da će zbog svoje obaveze da plaća PDV, morati da podigne cenu svojih usluga, putarine za 20% i to je ogoljeni direktni lopovluk, to je iznos koji je nekoliko desetina miliona evra u svakoj kalendarskoj ili fiskalnoj godini, kako god hoćete. Naravno da to preduzeće nema novca i da zbog toga pokušava da poveća cenu i trošak PDV prebaci na građane, odnosno koji koriste njihove usluge. Zbog čega to preduzeće nema novca, takođe potvrđuje ono o čemu već godinama govori DRI? Zbog toga što na desetine načina posluje mimo zakona i to jedna stvar. Druga stvar, o tome DRI ne može mnogo da govori, zbog ograničenih mehanizama koje ima, ali to je očigledna istina, zbog toga što se vrši politički pritisak na tu kompaniju ili na preduzeće, kao na sva druga javna preduzeća, da naručuju poslove za koje znaju da neće biti novca u budžetu ili zbog toga što se budžeti ovde svake godine potpuno nerealno planiraju, pošto hartija trpi sve, naručuju se poslovi, izvode se poslovi, onda se oni ne isplaćuju, onda se time gura u problem i "Putevi Srbije" i sva ona preduzeća koja su izvođači radova za "Puteve Srbije", ili kako je popularno, a nepismeno reći poslednjih dana u Srbiji, dakle – putarska preduzeća, pa je taj izraz čak ušao i u naziv zakona koji će se ovde razmatrati narednih nedelja. Zbog toga imate problem sa 26 preduzeća iz oblasti putne privrede i zbog toga imate apsolutni kolaps u JP "Putevi Srbije", kao što postoji u velikoj većini javnih preduzeća. Treći razlog zašto "Putevi Srbije" izbegavaju zakon, krše zakon, kradu građane Srbije, kradu budžet Srbije, što su monopolističko preduzeće, ili na srpskom alaj begova slama, pa tamo svako može da radi šta hoće. Direktor tog preduzeća može da bude toliko bezobrazan da za građane koji poginu zbog greške tog preduzeća, kaže – pa nisu valjda ćoravi, mogli su da vide onoliki stub kod Novog Sada, pa je to preduzeće koje se oglašava u medijima. Dakle, "Putevi Srbije" se oglašavaju u medijima, valjda da podignu svoj poslovni uspeh, jer kada građani vide reklamu "Puteva Srbije", koristeći auto-puteve kojima upravlja to preduzeće, a neće koristiti auto-puteve kojim upravlja drugo preduzeće, jer postoji i neko drugo preduzeće u toj oblasti u Srbiji. Molim vas, gospodine Sretenoviću, da vi i vaša institucija, kada budete radili 2013. godinu, vodite računa o odredbama Zakona o javnim preduzećima koji je usvojen u decembru 2012. godine ovde. Vi ste sada ovlašćeni da, kada utvrdite da javno preduzeće koje ima monopolistički položaj na domaćem tržištu, a što je ušlo u zakon na predlog LDP, da se komercijalno oglašava na tržištu, da podnesete krivične prijave za odgovarajuće krivično delo, ako nema drugog dela. Dajte da bude neke koristi od tog dela koje držimo u našem zakonodavstvu, zloupotreba službenog položaja, odnosno položaja u privredi, pa podnesite po tom članu Krivičnog zakonika, krivične prijave, da vas ne podsećam, jer završilo se košarkaško prvenstveno pre nekoliko dana. U tom takmičenju igrao je klub "Vojvodina Srbijagas", a takmičenje se zove "Agroživ liga Srbije". Za one koji ne znaju, "Agroživ" je zavisno javno preduzeće Javnog preduzeća "Srbijagas". Gubitaš, jednako kao što je i njegov vlasnik "Srbijagas". Da li je "Srbijagas" monopolista na našem tržištu? U poslu uvoza gasa jeste monopolista. Dakle, apsolutno je nedopustivo da postoji košarkaški klub koji nosi taj naziv, a još je gore da kompanija koja se bavi uvozom i distribucijom gasa, a usput pravi paštete, viršle i suhomesnato, sponzoriše košarkašku ligu, da ne govorim o sukobu interesa da u toj ligi igra klub čiji je vlasnik sponzor čitavog takmičenja. To nije pitanje da DRI. Još jednom da ponovim, nije kriv direktor "Srbijagasa" zbog toga što proizvodi paštete i viršle, kriva je Vlada Srbije i krive su sve vlade Srbije koje na tako nešto teraju javna preduzeća, gospodine Sretenoviću. Ako bi gospodin Arsić dopustio, da dalje gospodine Sretenoviću, nastavimo da komuniciramo, ja bih vas pitao još nešto. Izvinite, gospodine Arsiću. Dakle, šta se dešava sa nepravilnostima koje u proteklim godinama neprestano utvrđujete u preduzeću "JAT Ervejz", tzv. nacionalnom avio prevozniku? U jednoj godini ste utvrdili, gospodine Sretenoviću da to preduzeće čak ne uplaćuje pazar onako kako je to zakonom predviđeno, a čini mi se da je bilo 3,5 miliona evra 2010. godine. Pošto u ovoj zemlji niko nije slušao ono o čemu govori LDP da je u tom preduzeću haos, partijsko upravljanje, kao što je partijsko upravljanje i nakon smene vlasti, da se sumanuto troši novac, onda nam je trebalo da dođe neko sa strane i da nam to kaže, pa su došli predstavnici "Etihada" i udarili najbrutalniji šamar koji sam ja video u proteklih nekoliko godina u tom sistemu lopovluka i neefikasnosti kroz sistem javnih i državnih preduzeća. Dakle, "Etihad" je rekao ili JAT više neće funkcionisati po principima javnog preduzeća, neefikasno, loše i sa gubitkom ili mi nećemo ući u poslovnim aranžman u toj kompaniji i da vidimo šta će na kraju biti. Dakle, da su oni koji donose odluke u ovoj zemlji slušali, recimo izveštaje DRI pre dve godine, možda bi danas situacija u JAT bila bolja, možda akumulirani gubici u tom preduzeću ne bi bili daleko iznad vrednosti imovine tog preduzeća i možda bi to preduzeće davno prestalo da štampa bezobrazno skupu i luksuznu "JAT reviju" u situaciji kada svake godine dobija desetine miliona direktne ili indirektne subvencije iz budžeta Srbije. Šta se desilo, gospodine Sretenoviću, sa tom neverovatnom situacijom da JAT slaže ili u saradnji sa Vladom Srbije slaže javnost i parlament da mu treba kredit za nabavku dva aviona, da onda ovaj parlament glasovima i onih stranaka koje su danas na vlasti, dopusti garanciju za takav aranžman, da JAT uzme desetine miliona evra i da ih onda potroši na svoje tekuće poslovanje i uopšte ne uzme avione ni u lizing, a kamo li da ih kupi onako kako je obećavao. Gde je i u kakvoj zemlji takvo poslovanje moguće? Ne pitam vas, gospodine Sretenoviću, vi ne možete da mi odgovorite na to pitanje, pitam one koji su bili i koji još uvek jesu vlast u ovoj zemlji. Idemo dalje, gospodin Arsić mnogo govori o tome kako se sve u Srbiji promenilo i sve je danas bolje. Kada govorimo o toj čuvenoj, to je najveći problem u Izveštaju za 2012. godinu, odnosno vašim revizorskim izveštajima koje ste radili u toj godini, jeste problem nabavke gasa, uvoza gasa kod "Srbijagasa". Vi i ja, svako u ovoj sali je svestan da to nije bio lični i privatni akt direktora tog preduzeća, nego da takav metod nabavke gasa, mimo svih pravila, proističe iz zakona koji su usvajani u ovoj Skupštini iz Energetskog sporazuma sa Rusijom, iz onih odobrenih godišnjih ugovora koji se zaključuju sa Rusima, iz činjenice da iz potpuno nepoznatih razloga, osim ako nije razlog uzimanje provizije imamo osrednike u tom poslu, da taj posrednik nije naša kompanija, odnosno da naša država u posredničkoj kompaniji ima samo 25% vlasništva. Za to nije kriva samo prošla Vlada ili prošle vlade, krive su sve one stranke i svi oni poslanici koji su u ovom parlamentu uprkos upozorenjima LDP, LSDV, čini mi se i SVM, zaključili katastrofalan posao sa Ruskom Federacijom, zbog čega plaćamo cenu i godinama ćemo plaćati cenu. Još jedan od primera kako se danas ništa nije promenilo u odnosu na prethodne godine je ponašanje ministra Bačevića, visokog funkcionera SNS, da ne ulazim kog dela SNS. To je ministar koji ulazi u posao projektovanja sumanutog kanala do Soluna, javno se smeje, njegovim kolegama iz partije neprijatno. Ali, gospodine Sretenoviću, to je započet posao u kome su već angažovana neka javna sredstva iz budžeta Ministarstva, kako god. Ako nisu angažovana sredstva, data je neka vrsta obećanja. Ušlo se u posao sa nekom kineskom kompanijom koja, slobodno mogu da kažem, vršlja po Srbiji. Drugi primer ponašanja gospodina Bačevića, a to onda znači i čitave nove vlasti. Gospodin Bačević nas iz Moskve obaveštava kako se on dogovara sa ruskom stranom, da Srbija neće imati nikakve troškove oko izgradnje gasovoda "Južni tok", da će sve platiti Rusija, a da će onda ruska strana naplatiti to svoje potraživanje iz budućih renti, odnosno taksi za tranzit kroz Srbiju. Takav dogovor je direktno suprotan svim zakonima ove zemlje, pogotovo zakonodavstvu koje reguliše vrlo precizno šta je "Južni tok", da ne otvaramo druga pitanja, kako posluje "Južni tok" iz jednog švajcarskog kantona, kako je do toga došlo. Da vam odmah kažem, nemam ništa protiv of šor poslovanja, mislim da je to legitimno i da je dozvoljeno kada je u okvirima zakona, ali ne mogu godinama da gledam tu harangu koja se vodi protiv onih koji posluju ili navodno posluju u of šor zonama, a onda državna kompanija to isto radi. To je licemerje koje uništava u ovoj zemlji privatni sektor, a koji vama pravi tolike probleme. Pri samom kraju, da li je posmatrano kroz izveštaj za 2012. godinu, mislim da je mnogo aktivnosti ili da su neke aktivnosti u tom projektu bile preduzete u toj godini, u svakom slučaju, velika većina u 2013. godini. To je, recimo, skandalozan projekat proslave godišnjice Milanskog edikta i sve što proističe iz njega. Osim što je to palanački pristup istoriji i kulturi, to je i trange-frange ekonomija. Tu se direktno ugovaraju pozorišne predstave, to očigledno radi onaj savetnik predsednika Republika za kulturu koji tvrdi da je Niš najveći rimski grad posle Rima, to su poluprivatne projekcije, to su milioni i milioni dinara za koje niko ne zna kako su odabrani, ko o tome odlučuje. Gospodine Sretenoviću, to su projekti pod direktnim pokroviteljstvom predsednika Republike ili predsednika Republike i njegove supruge. Oni svojim autoritetom daju značaj takvim događajima. Troši se javni novac, bilo direktno, bilo kroz onaj novac koji dolazi iz državnog ili javnog sektora na različite načine. Kada kaže ministar kulture da nema troška za, ne znam, kostime i scenografiju, jer je to uradilo Narodno pozorište, to je trošak Republike Srbije, odnosno budžeta Republike Srbije, Narodno pozorište je republička institucija koja se delimično finansira iz javnih izvora, nisu to entuzijasti kao džezeri koji sviraju bez para, kako bi rekao ministar kulture i vlasnik samostalne poslastičarske radionice. Konačno, na samom kraju, gospodine Sretenoviću, kada će DRI ući u Fond penzijskog i invalidskog osiguranja, ali na ozbiljan način? Da vidimo kakvi su zakonski okviri za rad u tom preduzeću, tom fondu, koji zapravo nije fond, nego je protočni bojler u koji godišnje moramo da ubacimo dve, tri milijarde evra, recimo, po ovom rebalansu budžeta koji ćemo dobiti za nekoliko dana, pa da vidimo kako se upravlja tim preduzećem. Da li je normalno da Fond PIO ima 21 člana upravnog odbora? Pet najvećih multinacionalnih kompanija na ovom svetu ukupno nemaju 21 člana uprave, kao što ima penzijski fond, na čijem čelu je srpski "Džej Pi Morgan" i predsednik samostalnog sindikata, Ljubisav Orgović. "Džej Pi Morgan" zato što je to ta praksa da se istovremeno sedi u upravnim i nadzornim odborima gomile preduzeća, recimo, "Galenike", Fonda PIO, itd, i da se onda glumi nekakav tripartitni ili socijalni dijalog. Da vidimo kada će konačno Fond PIO utvrditi šta je njegova imovina, pa onda da počne da upravlja tom imovinom i da je koristi, kao što to rade inače fondovi svuda u svetu, izuzev u Srbiji, pa da vidimo ko sedi u upravnom odboru Fonda PIO i da li se donose odluke koje su u korist određenih grupa, pre svega političkih grupa. Značajan deo članova upravnog odbora Fonda PIO čini direktni ili maskirani predstavnici PUPS-a, maskirani kroz fantomsku organizaciju koja se zove Savez penzionera Srbije i kroz koju se ne dozvoljava bilo kom drugom penzionerskom udruženju da uđe u upravljanje. To je najveći izvor zloupotrebe u ovoj zemlji, gospodine Sretenoviću, jer je godišnji budžet, odnosno novac koji prođe kroz Fond PIO, znatno veći od pet milijardi evra. Pet milijardi evra je polovina budžeta ove zemlje. Od tog fonda zavisi milion i 700 hiljada penzionera i stotine hiljada drugih ljudi koji posredno zapravo žive od toga, pa da vidimo kako javna preduzeća konačno izdaju te svoje časopise, završavam vrlo brzo, od "JAT revije" i "Glasa osiguranika", koji ima krštenice i recepte za ajvar i bajadere, do Glasila "Srbijašume" i svakog drugo fantomskog glasila javnih preduzeća u Srbiji. Kada to budemo uradili, onda ćemo početi ozbiljno da rešavamo probleme partijskog zapošljavanja, odlivanja novca, kupovina medijskog uticaja i svega onog drugog što neće rešiti Zakon o javnim nabavkama na samom kraju, kao što smo sto puta rekli predstavnicima SNS i drugih stranaka, kada su usvajali zakon o javnim preduzećima. Nije najveći izvor zloupotreba tog samo sprovođenje zakona. Najveći razlog zašto toliko novca odlazi je što ima previše javnih nabavki u Srbiji i preveliki javni sektor. Kada se to bude smanjilo, biće i mnogo manje štete ili gubitaka na tim poslovima i hvala vam što ste mi omogućili da govorim malo duže. Hvala.
Reč ima Veroljub Arsić, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moj kolega očigledno ima jedan običaj da od komarca pravi magarca. Izgleda mi da on naše nove koalicione partnere najbolje poznaje zato što su bili sa njima u vlasti u Beogradu od 2008. do 2012. godine, pa je jedna od najvećih pljački Srbije bila, i grada Beograda koji ima drugi budžet u Republici Srbiji, prvi je republički, drugi je budžet grada Beograda i to preko 300 miliona evra za most na Adi. Što to niste kritikovali ovde, nego ste ćutali? Kada je u pitanju javno preduzeće "Putevi Srbije" i PDV, treba da naučite, slažem se sa tim da treba svi da plaćaju PDV, ali treba da naučite da onaj ko ne plaća porez na dodatu vrednost nema ni pravo na odbitak poreza na dodatu vrednost, tako da je taj iznos od 23 miliona dinara, ne znate, o tome se i radi, daleko manji nego što to vi stvarno hoćete da prikažete. Kada je u pitanju nabavka gasa, mi gas možemo da kupimo samo od onoga ko ga ima i ko hoće da nam proda. Nabavite i vi jeftinije ako možete. Tvrdim da ne možete. Neće posrednik koji je u vlasništvu Ruske Federacije da se odrekne svojih naknada. Kada je u pitanju "Južni tok", treba da znate i Zakon o obligacijama, treba da znate i kompenzacije. Kada je u pitanju Milanski edikt i javne nabavke u oblasti kulture, Republička uprava za javne nabavke je veoma detaljno opisala postupak javne nabavke u oblasti kulture. Uzmite pročitajte ga, pa onda kada ga pročitate, izađite da kritikujete, a u svakom slučaju jako je nepristojno, zato što je Milanski edikt jedna međunarodna manifestacija, a Srbija u njoj zauzima centralno mesto. Ako se toga stidite, ne znam šta je po vama onda dobro.
Reč ima Bojan Đurić, replika. Izvolite.
Ne znam gospodine Arsiću, ja sam vas pominjao kao šefa poslaničke grupe, nisam vas spominjao ni kao komarca, ni kao ovo drugo, ne znam zbog čega na taj način reagujete? Nisam govorio o živim bićima, govorio sam o negativnim pojavama u trošenju sredstava. Obligaciono pravo dosta dobro znam, mislim da sam dobio i najvišu ocenu iz tog predmeta i to mislim baš one godine kada ste vi izvršili desant na Pravni fakultet, na čelu sa vašim tadašnjim predsednikom, Vojislavom Šešeljem. Što se tiče odbitka i neodbitka, tu je gospodin Sretenović, neka potvrdi, jel oštetilo javno preduzeće "Putevi Srbije" za desetine miliona evra u proteklih nekoliko godina budžet ili nije? Kažite mi vi, gospodine Arsiću, da li će poskupeti putarina ili neće poskupeti putarina? To je jedino važno za građane, a ne vaša, pa nisu to ni knjigovodstvena tumačenja, ozbiljan knjigovođa je bio Mirko Cvetković, vi niste čak ni to. Ako hoćete na taj bezobrazan način da razgovaramo, ovde se pola sale smejalo kada ste malo pre pitali gospodina Sretenovića – da li su krivične prijave postale pravosnažne? Verujte mi, niko ovde ne razume šta znači pravosnažnost krivične prijave, pa onda, kada se već uči iz Milanskog edikta, da se nauči iz jednog drugog značajnog dela rimske civilizacije, a to je, recimo, rimsko pravo. Hvala vam.
Narodni poslanik Veroljub Arsić, pravo na repliku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, očigledno da moj kolega, prethodni govornik, nikad nije radio završni račun bilo kakvog preduzeća, pa zato i ne zna. To je problem. Znate, knjigovodstvo, koliko god se vi trudite da to prikažete, jeste nauka i ali je malo i zanat. To mora da znate. Kažete da se neko smejao. Postoje u našem pravu i optužnice. Krivičnu prijavu možete da podnesete i vi, a optužnicu podnosi tužilaštvo i po završenom postupku, zato što neko može da se žali krivičnom veću, ona postaje pravosnažna ili bude odbijena. To sam pitao, tako da nemojte da mi stavljate u usta ono što nisam rekao. Jako dobro znate u kakvom smo stanju mi zatekli državu, kakvi su bili zakoni, da su namerno pisani i zakoni i podzakonska akta da bi neko mogao da ućari, da neko ne bi odgovarao za ono što je uradio. Isto tako, vladavina prava skoro da nije ni postojala. Ako mislite da postoji čaroban štapić da se to reši preko noći, ne postoji. Borba protiv zloupotreba, korupcije i organizovanog kriminala je sistemska borba. Svi državni organi treba da učestvuju u njoj. Kao što sam i juče rekao na plenumu, prvo oni koji rade u državnim organima treba da se odreknu loših navika za koje nisu oni krivi, jer su ih oni koji su vodili državu proteklih 12 godina naučili na te loše navike. Prvo to moramo da raščistimo. Jedan od organa koji se prvi usprotivio lošim navikama bila je DRI. Zato se njeno rukovodstvo skoro i nije promenilo i kada smo mi došli na vlast. Ista i slična situacija je sa Agencijom za borbu protiv korupcije. Zato i podržavamo njihove izveštaje, a ne od toga da bismo sticali jeftine političke poene i napadali svaku sitnicu koja može da se desi i svaki natpis u novinama.
Narodni poslanik Bojan Đurić, pravo na repliku.
Možda je to za vas sitnica, za mene je posao koji vredi preko milijardu evra godišnje. Uvoz gasa za teritoriju Srbije nije sitnica, gospodine Arsiću. Naravno da ne postoji čarobni štapić, kao što ste vi sada rekli, a i sekretar Privredne komore Beograda Stefan Krkobabić u jednom od intervjua pre nekoliko dana. Sa vama se slažem da te promene moraju biti sistemske. Znate u čemu se mi razlikujemo, gospodine Arsiću? Vi ste optimista i vi mislite da ćete uspeti da napravite sistem u kome su svi odlični sjajni, pošteni i vode računa. Ne mislim da je to nikad efikasan sistem, mislim da javni sektor mora da bude što manji i da će to smanjiti prostor za zloupotrebe. Zašto vam ne verujem? Zato što apsolutno ne verujem da osoba, koja je, doduše, radila završne račune u svojoj privatnoj, samostalnoj trgovinskoj radnji, zove se Dragoljub Simonović, a danas je direktor "Železnica", da mu to što je radio te završne izveštaje apsolutno ne pomaže da bude uspešan direktor tako velikog sistema kao što su "Železnice Srbije." I da razjasnimo po hiljaditi put, ne bih nikada u životu želeo da budem direktor "Železnice", guverner NBS, kao što je to poželela vaša partijska koleginica, zato što mislim da to treba da rade ljudi koji se time bave celog života i koji će za tako nešto odgovarati. Zato govorimo o profesionalnom menadžmentu i zato vam predlažemo da to radite. Ništa od toga niste uradili. Jutros niste odgovorili na pitanje – da li ćete za tri dana raspisati javne konkurse u 700 državnih i javnih preduzeća u Srbiji, kao što vas obavezuje zakon koji ste sami u ovoj skupštini usvojili? Kada taj sistem uspostavimo, onda to lični kvaliteti, lične ocene, broj urađenih završnih računa, broj, recimo, ne usvojenih završnih računa budžeta u ovoj skupštini, prestaju da budu toliko važni.
Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DSS. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predstavnici ove dve vrlo važne institucije, danas na dnevnom redu imamo izveštaj o radu DRI i Agencije za borbu protiv korupcije, ta vrlo važna tela, nezavisne institucije, koje treba da poprave sliku Srbije u onoj oblasti gde se baš nismo proslavili i gde nas godinama svrstavaju kao jednu od najproblematičnijih država u Evropi. Indeks korupcije, koji se meri svake godine od strane međunarodnih institucija koje se bave ovom problematikom, pokazuje da je Srbija od 2000. godine, od kada je počelo to merenje, je napredovala u smislu smanjenja korupcije u našoj državi, ali da je taj napredak bio sporadičan i da je u jednom periodu od 2001. do 2008. godine on imao konstantni napredak, a od 2008. godine do današnjeg dana ili pad ili stagnacije. U vremenu od 2005. do 2007. godine usvojena su značajna akta koja su definisala ovaj društveni problem. Doneta je Strategija o borbi protiv korupcije, doneti su akcioni planovi i donet je Zakon o DRI, na osnovu kojih su ustanovljene i DRI i Agencija za borbu protiv korupcije, koje su započele svoj posao. Donet je i Zakon o sprečavanju sukoba interesa, sve u skladu sa Strategijom, a sa željom da Srbija promeni sliku o sebi i da se odliv javnih sredstava kroz korupciju smanji na što je moguće manju meru. Kako se radi o javnim sredstvima, o sredstvima koja se prikupljaju u budžetu Republike Srbije ili u budžetima lokalnih samouprava, javnim preduzećima. To je, naravno, i naš interes kao predstavnika građana da o tome vodimo računa i da sprečimo sve moguće zloupotrebe od onih ljudi koji vode te institucije da se na jedan kvalitetan način odnose prema njima i da državni novac, novac građana troše onako kako je uvek bilo, domaćinski, bez rasipanja i sa mogućnošću sprečavanja bilo kakve zloupotrebe. Od 2007. godine, od kada je uspostavljena revizorska institucija, bilo je puno problema u njenom radu. Više desetina puta smo u ovom parlamentu raspravljali o tim problemima. U periodu 2008/2009 godine smo se zajednički borili da ta institucija dobije sve preduslove da bi mogla normalno da funkcioniše. Bilo je, naravno, opstrukcije i to naročito od predstavnika izvršne vlasti u prethodnom mandatu, ali, kao i sve dečije bolesti, one se vremenom prevaziđu i danas DRI čini mi se već treću, četvrtu godinu za redom ima i pune ruke posla, ali ima i pun kapacitet da sve ono što su ciljevi državne revizije svake godine u što većem obimu postiže i da njeni efekti budu vidljivi i kroz izveštaje koje dobijemo, ali i kroz smanjenje rasipanja javnih sredstava, što je, na kraju krajeva, i cilj uspostavljanja ovakve institucije. U Izveštaju koji smo dobili navodi se da je državna revizija tokom prošle godine obradila 47 subjekta, da se u tom smislu obrađivani i završni račun budžeta Republike Srbije i 14 jedinica lokalne samouprave, osam ministarstava, Poreske uprave, Uprave carina, agencije, 16 javnih preduzeća, Narodna banka, Fond za razvoj Republike Srbije i Nacionalna služba za zapošljavanje. I tokom prošle i tokom ove godine smo dobijali izveštaje o reviziji poslovanja, odnosno reviziji subjekata koje sam naveo i u skoro svakom izveštaju se navodi niz nepravilnosti u njihovom funkcionisanju, poslovanju, koje se vode i na zloupotrebe raznih vrsta. Dakle, u onome što smo dobijali od vas, kao izveštaje smo mogli da pročitamo da se u budžetima lokalnih samouprava na razne načine nije pravilno vodilo knjigovodstvo, da se kroz postupke javnih nabavki mnogo toga radilo mimo zakona i da je Državna revizija po tom osnovu podnosila sijaset raznih prijava od prekršajnih pa do krivičnih, doduše mnogo više prekršajnih, mnogo manje krivičnih. U izveštajima koji su dolazili o reviziji raznih ministarstava i javnih preduzeća i drugih subjekata takođe se moglo videti da ima sijaset primedbi na poslovanje tih subjekata i da su i u tim slučajevima podnošene određene prijave. Međutim, ono što je javnost Srbije očekivala i što sigurno bi bila želja i svih nas ovde je da ono što se pronađe kao nepravilnost zaista bude i procesuirano na jedan pravilan način i da bude adekvatno kažnjeno. Razumem da revizorska institucija u nekim segmentima i nema potpuna ili dovoljna ovlašćenja da preduzima rigoroznije mere kada se pronađu ovakve nepravilnosti, ali prosto mislim da i sami revizori i Savet revizorske institucije, pa i vi kao državni revizor morate da imate više hrabrosti i da nekada hrabrije preduzimate čvršće i odlučnije korake u suzbijanju ovakvih nepravilnosti. Prošle godine, kada smo raspravljali o vašem novom izboru, izboru novog Saveta, ukazivali smo na te probleme i davali smo vam podršku i podstrek da hrabrije i snažnije krenete u obračun sa ovakvim zloupotrebama, aludirajući pre svega da sve ovakve stvari moraju da budu sankcionisane mnogo strožije i da morate mnogo češće da pribegavate instituciji podnošenja krivičnih prijava, nego što se to do sada činilo, a uglavnom se svodilo na prekršajne prijave. Radi se nepravilnostima koje se mere stotinama ili čak više desetina milijardi dinara kod različitih subjekata. Neću da pominjem ono što ste naveli u izveštaju prethodne godine o reviziji budžeta grada Niša, gde je pronađeno na 140 strana više od 150 nepravilnosti koje su teške i više stotina miliona dinara. Sve se na kraju nažalost svelo samo na nekoliko prekršajnih prijava koje do dana današnjeg nisu ni završene niti je poznat epilog tih prekršajnih prijava. Ako je cilj Državne revizije da sankcioniše nepravilnosti, ako je cilj da predupredi za neka buduća vremena zloupotrebe, onda su zaista ovakve stvari nedopustive. Ako se pronađe više stotina miliona dinara da su prošle mimo zakona, kako je moguće da se onda to svede na nekoliko prekršajnih prijava i da onda od tih prekršajnih prijava se dođe do one narodne – pojeo vuk magarca, nikom ništa. Isto se odnosi i na druge subjekte. Živo me interesuje, pošto smo dobili Izveštaj o reviziji "Srbijagasa" i o raznim nepravilnostima o javnim nabavkama, trošenju sredstava nenamenski, šta se desilo sa prijavama prema "Srbijagasu"? Šta se desilo sa prijavama koje su se odnosile na "Galeniku" i na druga preduzeća koja su bila predmet revizije? Šta se desilo sa prijavama prema ministarstvima koja su trošila novac mimo onoga kako zakon predviđa? Što se tiče Agencije za borbu protiv korupcije, njeno uticajno delovanje je zaista neophodno u ovakvoj zemlji u kojoj se meri indeks korupcije ocenom 3,4 ili 3,3 zavisi od godine koju posmatramo. Srbija je tu negde na 84. mestu po koruptivnosti u svetu od 178 zemalja i nažalost, tu nam društvo prave i Grenada i Moldavija i neka afričke zemlje što nam sigurno nije za pohvalu. Da bi se takve stvari sprečile potpuno podržavam inicijativu ili već šta je, predlog gospođe Babić koja je tražila veća institucionalna ovlašćenja za kontrolu javnih funkcionera i njihove imovine. Ako već tako nešto tražite, ja i DSS smatramo pozitivnim napretkom, onda je potrebno možda načiniti i neke druge pozitivne pomake. Na primer, kod prijave imovine. Svake godine svaki izabrani funkcioner ili postavljeno lice u ovoj zemlji ima obavezu da prijavljuje svaki svoj dohodak i svaki svoj prihod. Pri tom, ti prihodi su javnog karaktera i oni prolaze kroz razne finansijske institucije koje o tome imaju sve podatke. Kada neko ne prijavi slučajno ili namerno, sve jedno bilo koju vrstu prihoda, primera radi, nije platio, ili je dobio neku donaciju, ili je dobio neki paušal, onda ga obaveste posle mesec dana da niste dostavili taj i taj papir u tom i tom iznosu. Onda se postavlja logično pitanje – čemu je onda svrsishodnost prijavljivanja imovine odnosno prihoda kada sve te podatke poreske uprave imaju kod sebe? Ako je već tako, na osnovu matičnog broja, poreska uprava neka izlista sve prihode koje je bilo ko u ovoj zemlji imao, odredi se skala i jasna stvar. Nemate nikakvog razloga da svaki put se popunjava brdo papira, vade neke razne potvrde, odlazi u razne institucije i sve to prilaže u određenim rokovima. Mislim da je to potpuno suvišno i 21. veku, veku elektronskih komunikacija. Postoje mnogo bolji načini kako se može doći do toga koliko je neko prihodovao u toku godine i kako može da se dođe do podataka koliku imovinu ima. Takođe, jednu načelnu primedbu, ne ljutim se, radi se lično o nekom dopisu koji je došao prema meni, da se izjasnim o nekakvim njivama, parcelama ili garažama u nekom drugom gradu, koje ja nikad nisam čuo niti imam ikakve veze sa tim. Jednom, pa drugi, pa treći put itd. Pretpostavljam da u agenciji rade ljudi koji barataju materijom, koji imaju kvalitetne podatke i mislim da ovakve stvari koje zaista nemaju suštinski nikakve veze sa onim čime treba da se bave agencija ne treba da se prave ovakve greške. Sve u svemu, apsolutno su ovo krajnje dobronamerne sugestije. Mi ćemo i vaš izveštaj koji ste dali i naravno Izveštaj DRI, kao DSS podržati, sa naravno, određenim primedbama koje ćemo izneti i sugestijama za koje smatramo da će biti od značaja za kvalitetniji rad i jedne i druge institucije, a sve u cilju smanjenja tog famoznog indeksa korupcije i jednog boljeg imidža Srbije kao zemlje koja je uređena i u kojoj nema krađa iz javnog budžeta, nema pranja para kroz javne nabavke ili zloupotreba položaja raznih državnih funkcionera od ministara do direktora javnih preduzeća, ustanova, predsednika opština, gradonačelnika itd. itd. Frapantan je podatak koji se tiče javnih nabavki, a u glavnom se odnosi na to kada pričamo o korupciji i o DRI. To su podaci koji se tiču zloupotreba javnih nabavki. Procena je da se u Srbiji godišnje potroši više od četiri milijarde evra na razne javne nabavke. Takođe zabrinjavajući podatak je da se skoro 1/5, zavisi od godine do godine, od 800 miliona do čak jedne milijarde evra godišnje zloupotrebi kroz te javne nabavke, odnosno opere ili ukrade, kako se narodski kaže. Ono što sam dobio od podataka je za mene zaista neverovatno. Da je revizijom o pravilnosti poslovanja i primenom Zakona o javnim nabavkama utvrđeno da su izvršene nabavke dobara, usluga i radova suprotno zakonu u iznosu od čak 86 milijardi dinara. Dakle, revizija je utvrdila da je bilo zloupotreba kroz javne nabavke u iznosu od 86 milijardi dinara. To ne znači da su 86 milijardi dinara bukvalno oprane, ali kroz toliku sumu je vršena zloupotreba, a od toga je čak 25 milijardi dinara u smislu zloupotrebe da te javne nabavke uopšte nisu bile u planu javnih nabavki određenog subjekta. Da li je moguće da se skoro 250 miliona evra javnih sredstava potroši, a da to nije predviđeno planom javnih nabavki, što verovatno ukazuje na činjenicu da možda nije bilo neophodno, odnosno da ta svrsishodnost javnih nabavki uopšte nije bila opravdana? Kod javnih preduzeća situacija nije bila ništa bolja. Od svih javnih nabavki, čak 50 milijardi dinara je potrošeno suprotno zakonu. Verovatno su bile razne vrste zloupotreba oko oglašavanja, drugačijeg izbora dobavljača i slično, a čak 12 milijardi dinara je potrošeno na raznih vrsta dobara koje nisu bile predviđene nijednim aktom, odnosno planom javnih nabavki za određenu godinu. Kod lokalnih samouprava 35 milijardi dinara je takođe potrošeno suprotno zakonu, a 12 milijardi uopšte nije bilo predviđeno za javne nabavke, a utrošeno je. Kod ministarstava je slična situacija, kod nacionalne službe za zapošljavanje itd. Sve ovo ukazuje da se u Srbiji i pored postojanja ove dve važne institucije koje rade svoj posao profesionalno i odgovorno, nažalost još uvek mnogo sredstava se odliva kroz javne nabavke i razne druge vrste zloupotreba. Posao Agencije za borbu protiv korupcije i DRI je vrlo odgovoran i narednih godina vaš posao i vaše angažovanje mora da bude daleko vidljivije, sa više hrabrosti, sa više institucionalnih mehanizama da se ovakve stvari sa jedne strane kroz kažnjavanje i otkrivanje zloupotreba predupređuje, a sa druge strane da se u čitavom obimu odliva sredstava i korupcije u Srbiji taj indeks smanjuje i da pokušamo da tu famoznu milijardu dinara koja se opere kroz javne nabavke i kroz razne vrste zloupotreba smanji na neku normalnu meru koja može da nas svrsta na lestvici u red sa ovim zemljama kojima je daleko kvalitetnije organizovan život i gde možemo da kažemo da Srbija jeste jedna uređena zemlja u kojoj može da se normalno funkcioniše i gde se prihodi građana, koji se slivaju u budžet, troše na kvalitetan način, a da ne budu zloupotrebljena. Na kraju bih hteo da postavim nekoliko pitanja koja sam i tokom rasprave izneo. Odnose se na sudbinu prijava koje su revizori podnosili protiv raznih subjekata tokom prethodnih godina. Da li je problem procesuiranja u sudovima ili je možda problem u nedovoljnim ovlašćenjima koje DRI ima? Šta je DRI učinila u smislu svojih preporuka ili inicijativa za izmenu Zakona u ovim silnim zloupotrebama u javnim nabavkama? Kada će krenuti revizija političkih stranaka i svrsishodnosti te revizije me interesuju. Ono što bih naročito hteo da istaknem i pohvalim je jedan novi sektor u okviru DRI, a to je sektor koji se bavi svrsishodnošću trošenja javnih sredstava. Mnogo para se troši u ovoj državi na kupovinu izmišljenih dobara, usluga i roba, nešto što je potpuno nepotrebno i neracionalno bez ikakvih opravdanja. Do sada je revizija kontrolisala ono što je bilo predviđeno planovima - da li je tu bilo zloupotreba ili ne, a sada verujem da će se mnogo pažnje posvetiti tome da li je nešto neophodno za nabavku i da li određeni novac koji se troši je potreban da se troši za neku uslugu ili dobro. Verujem da će i druge poslaničke grupe imati slične primedbe. Demokratska stranka Srbije će podržati vaše izveštaje. (Predsedavajuća: Vreme.) Završavam. Podržaćemo vas da i dalje radite punim kapacitetom sa mnogo više želje i snage da procesuirate i one koje kolokvijalno nazivamo nedodirljivim i da kroz prijave koje podnosite sudovima dolazi i do kažnjavanja onih koji zloupotrebljavaju zakon.
Reč ima narodni poslanik Zoran Kasalović.
Zahvaljujem poštovana predsedavajuća. Poštovani predstavnici DRI i Agencije za borbu protiv korupcije, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su dva vrlo značajna izveštaja o radu DRI i Agencije za borbu protiv korupcije i SPS će podržati oba izveštaja pre svega iz razloga ukoliko pogledamo i uporedimo izveštaje ove dve institucije u odnosu na prethodne godine evidentno je da se može konstatovati jedan permanentan razvoj i napredak ove dve institucije u određenim oblastima. U pojedinim segmentima negde je taj napredak više izražen, a negde manje. Čuli smo i određene predloge od obe institucije kako bi se rad unapredio i ono što je bilo loše u prethodnom periodu, ono što se očekuje i od Narodne skupštine RS i drugih institucija koje u svakom slučaju treba da podrže rad ove dve institucije. Ceneći pre svega razvoj ove dve institucije SPS će oba izveštaja podržati. U svom izlaganju ću svoj akcenat i svoje vreme više posvetiti izveštaju DRI. Mada ću u pojedinim segmentima i u određenim tačkama svakako dotaći i Agenciju za borbu protiv korupcije i uporediti mogućnost saradnje ove dve institucije i rezultate. Pre svega, kada je u pitanju DRI evidentno je da je to institucija koja obezbeđuje pre svega Narodnoj skupštini Republike Srbije da na adekvatan način vrši javni nadzor odnosno da nas uveri da se javna sredstva troše namenski, efikasno i efektivno. U tom smislu, to je vrlo značajno jer Narodna skupština Republike Srbije pre svega kao najviši zakonodavni organ i telo ima interesa da do kraja isprati kako se sprovode zakoni i sve što Narodna skupština uređuje, a ako tu dodamo i građane i javnost DRI je u tom smislu profesionalna organizacija koja ima najveću odgovornost da uveri građane Republike Srbije da se javna sredstva troše pre svega namenski, nadamo se od ove godine i svrsishodno ili ne i da znamo gde je svaki dinar poreskih obveznika odnosno građana i na koji način utrošen. Stanje javnih finansija je svakako jedan permanentan proces koji zaslužuje pažnju i može se unaprediti jedino jednim ozbiljnim pristupom iz godine u godinu i ako pogledamo prvi izveštaj DRI koji se odnosio na budžet RS gde je jedna trećina novčanih tokova bila obuhvaćena i gde nismo imali izraženo mišljenje, došli smo u poziciju da smo danas imali 143 izveštaja o reviziji, ako se ne varam, i iznet je podatak da je to uvećanje od 300%. Isti podatak smo imali kada je u pitanju Agencija za borbu protiv korupcije, kada je u pitanju imovina funkcionera gde je obuhvaćeno četiri puta više u odnosu na prethodnu godinu. Tu se vidi razvoj i napredak u radu obe institucije, što sam u samom uvodu rekao. Zbog čega je to bitno? Bitno je zbog izvesnosti svih onih koji su predmet kontrole DRI i Agencije za borbu protiv korupcije. Izvesnost kontrole ili revizije je jako bitna i uporedio bih je i sa sivom ekonomijom u Srbiji. Svi subjekti koji bi trebali da podležu bilo kakvoj vrsti kontrole, ukoliko imaju pouzdanu izvesnost da će jednog dana, u jednom trenutku, biti revidirani, kontrolisani i pregledani, svakako će biti skloniji da posluju u skladu sa zakonom i da ne idu u zonu sive ekonomije ili da rade bilo kakvu vrstu radnje mimo zakona. S druge strane, želim da kažem da je jako bitan i obuhvat i obe ove institucije su pokazale da se i unapređuju i da se DRI, od revizije samog budžeta, došlo i do Narodne banke Srbije i do javnih preduzeća i do lokalnih samouprava i do fondova i to je evidentan napredak, rekao bih u vrlo kratkom roku. Cenim da i građani to, svakako, u svakom smislu prepoznaju i veliki broj predstavki, o kojima govore obe institucije, to potvrđuju. Dobro je što je direktorka Agencije iznela da će mnogo više pažnje ove godine biti posvećeno predstavkama građana. U tom smislu očekujem, naravno i DRI u tom smislu ima jedan takav pristup. Zašto je ova izvesnost i obuhvat isto bitna? Imamo podatak da u pojedinim subjektima koji su predmet revizije ili kontrole, gotovo 20 godina ni jedna institucija nije bila da izvrši niti reviziju, niti kontrolu, niti bilo šta drugo. Možete zamisliti kakva je situacija pogotovu u nekim manjim sredinama, gde je praktično postala neka šema poslovanja, gde se prenosilo iz godine u godinu i primenjivala se neka inercija, odnosno "dobra praksa". Čini mi se da se ta jedna iluzija već od ove godine razbija. Imali smo takav slučaj sa apotekama, gde su se ponašale bukvalno dogovorno u smislu i odnosu na Zakon o javnim nabavkama, ili u nekim drugim zakonima, primenjivajući svi istu meru, iako su, čini mi se, u dobrom delu bili svesni da krše zakon. Zbog toga je jako bitna izvesnost revizije i kontrole i da svi u ovom trenutku u Srbiji znaju da jednog trenutka, jednog momenta, jednog dana mogu dobiti ili reviziju ili kontrolu i to je svakako u tom smislu podsticaj da rade u skladu sa zakonom. Razmatrajući izveštaj DRI na Odboru za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, mi smo gotovo jednoglasno doneli odluku i složili se da razmatrajući preporuke koje je ove godine DRI uputila, a čini mi se za 2011. godinu da je negde oko 525, o tome smo raspravljali i u prethodnom izveštaju, ja sam glasao za tu preporuku da DRI u jedno dogledno vreme nam dostavi izveštaj u kom obimu su te preporuke od strane revidiranih subjekata ispoštovane. Mislim da je potrebno reći da je to jako bitno jer ispunjenje preporuka, koje su utvrđene kao određene nepravilnosti ili mogućnost poboljšanja javnih finansija kod subjekata, doprineće da se sistem polako, iz godine u godinu, podiže na jedan potrebni nivo, a svaki pojedini subjekat revizije, ukoliko podiže kvalitet svojih javnih finansija, podizaće se nivo opštih finansija na nivou Republike Srbije. Znam da DRI ima problema možda sa vremenom, možda sa kapacitetima, dolazi novi plan i program za sledeću godinu i možda u nekom segmentu i nema dovoljno prostora da isprati sve preporuke. U tom smislu bih zaista insistirao da se pronađe u tom modelu i da razmislite da se određeni segmenti preporuka zaista do kraja isprate i tu ću biti konkretan, mislim, pre sveta, kada je u pitanju uvođenje sistema internih kontrola i internih revizija. Vi ste, predsedniče, u tom delu sami rekli da je to vrlo bitan segment. Više puta sam o tome govorio kada je bila tema rad DRI. Mi imamo situaciju da je u ovom izveštaju to jedan od najvećih problema, a to je, pre svega, jedan od načina da se preventivno deluje na svaku vrstu zloupotrebe u samom startu. Očigledno je da ni sama zakonska odredba nekim subjektima nije dovoljna, što bi u svakom slučaju bilo potrebno da, na taj način, ispune tu obavezu. Međutim, i oni koji su samo tu zakonsku obavezu ispunili, vidimo iz vašeg izveštaja, imamo formalno funkcionisanje interne kontrole, interne revizije, ne suštinsko. Mislim da DRI u saradnji sa nekim drugim institucijama može značajno doprineti da uveri subjekte da je u njihovom interesu da imaju suštinski funkcionalnu internu kontrolu i internu reviziju, jer će na taj način preduprediti mnoge nepravilnosti za koje nisu ni svesni, ali će podići i nivo svojih finansija iz kojih mogu da crpe potrebne informacije za svoje poslovanje. Naravno, to bi i vama u tom smislu olakšalo reviziju kada se pojavite kod njih. Cenim vaše pokušaje, okrugle stolove koje ste organizovali. Međutim, očekujem da ove godine još dodatni napor izrazimo svi zajedno, pogotovo vi, da ovaj izveštaj koji ćemo razmatrati, nadam se, 2014. godine u tom domenu, pokaže značajne rezultate. Zbog toga sugerišem da sve preporuke prema revidiranim subjektima koji su išli po pitanju interne kontrole, interne revizije, ispratiti bukvalno do kraja i do poslednje preporuke. To isto mislim i za javne nabavke i na popis imovine, gde nam se neke nepravilnosti pojavljuju iz godine u godinu i značajno su izražene. Ideja je da se preporuke isprate. Ako nije moguće ispratiti obim svih preporuka, onda da se poseban akcenat stavi na preporuke, a pogotovo kada su u pitanju ove tri stvari: interna kontrola i revizija, javne nabavke i popis imovine. Želim da kažem da je u izveštaju, takođe, apostrofirana jedna uočena nepravilnost, nesaglasnost određenih zakona, koji su doveli do toga da pojedini subjekti revizije nesvesno načine određene pogrešne postupke, primene i ne rade u skladu sa zakonom. Mislim da je taj način izveštavanja i taj način rada koji ste ovde akcentirali jako dobar i da je to dobra povratna informacija koju ste vi dobili od subjekata revizije, mislim i na lokalne samouprave, koji zbog zastarelosti ovog zakona o platama u državnim organima, javnim službama od 2001. godine, kako ste rekli, uglavnom ne primenjuju. Ima dosta problema u tom smislu. To je jako bitna informacija za Narodnu skupštinu Republike Srbije i za vas, koji sugerišete, i kada je u pitanju Zakon o budžetskom sistemu. Mislim da u tom smislu može da se unapredi saradnja između DRI, Odbora za finansije, opšte resornog, a i Narodne skupštine Republike Srbije. Kada je u pitanju utvrđivanje javnog duga, iskoristio sam sednicu i raspravu na Odboru za finansije, gde su bili prisutni predstavnici Fiskalnog saveta, oni su sugerisali da ta metodologija utvrđivanja javnog duga mora da se uskladi. Ona možda u ovom trenutku nije toliko aktuelna i bitna, jer se mi ne nalazimo na nekom nivou od 45% BDP, kako to zakon predviđa, i sad te finese možda nisu od značaja, ali očekujem da će merama Vlade taj javni dug u odnosu na BDP značajno početi da pada i on će svakako postati aktuelan. Mislim da ne treba da čekamo i trošimo nepotrebno vreme da uskladimo tu metodologiju utvrđivanja javnog duga. Tu bih vas zaista podržao da budete istrajni i da insistirate na tom rešenju, jer će to olakšati poziciju i vama i svima nama. Naravno, podržavam i vaše preporuke i sugestije revidiranim subjektima, gde u toku kontrole rešavate određene probleme i mislim da je to jako bitno i da ste sigurno utvrdili dosta mogućih nepravilnosti koje nisu namerno učinjene, a mogu se ispraviti, mogu unaprediti sistem rada. Kada je u pitanju tok ove rasprave, čuli smo da se pominju pojedina javna preduzeća i određene nepravilnosti. Želim da kažem da je Javno preduzeće "Srbijagas" samo jedno od revidiranih javnih preduzeća o kome se govori u izveštaju. Sprovedena je jedna redovna revizija, jedna redovna kontrola, postupak odazivnih sastanaka, postupanje po preporukama je u toku. Želim da kažem da nema potrebe za nekom politizacijom, za nekim paušalnim ocenama, iznošenjem nekim formalnih razloga da bi se tobož prikazale neke zloupotrebe ili nepravilnosti. Javno preduzeće "Srbijagas" se pre svega, sprovodeći politiku Vlade Republike Srbije i preporuku Vlade Republike Srbije, na određene načine uključilo u sprovođenje politike spašavanja hiljade radnih mesta u Srbiji. Kada je u pitanju "Agroživ" mora se reći da je tu u pitanju 1.300 radnih mesta. Proizvodnja pašteta, pilećeg mesa, prerađevina, proizvodnja hrane je strateški značajna za ovu državu i šansa ove države. Da javno preduzeće "Srbijagas" sprovodeći politiku Vlade i na preporuku Vlade Republike Srbije nije učinilo to pre dve godine sa preduzećem "Agroživ", danas mi ne bi pričali o tom broju radnih mesta, o značaju za jednu takvu sredinu kao što je opština Žitište, a ne bi takođe ni pričali o mogućnosti koja je vrlo aktuelna sada i trenutno na tome radi Vlada Republike Srbije i predstavnici javnog preduzeća "Srbijagas" i "Agroživa", o uvođenju jednog strateškog partnera, odnosno najuspešnijeg proizvođača u Evropi u domenu proizvodnje pilećeg mesa i prerađevina. Da li je to loše? Naravno da nije. Takav primer imamo i kada je u pitanju Paraćin, gde su spašena radna mesta i zdravi privredni subjekti i sada uvodimo strateškog partnera i za te sredine, u kojima ti poslovni subjekti i ta preduzeća posluju, što je svakako značajno. Mislim da u tom smislu trebamo biti potpuno iskreni i da trebamo razgovarati o tome kakav je značaj za te sredine, za ta radna mesta, za te ljude koji rade u tim preduzećima ovaj potez javnog preduzeća "Srbijagas" imao. Što se tiče revizije svrsishodnosti i uvođenja plana da Sektor za reviziju svrsishodnosti počne da radi, mi smo o tome na samom početku rada DRI razgovarali. Svesni su svi da je to vrlo značajna revizija, ali da ona zahteva i određen obim pripreme, da je vrlo komplikovana i da je potrebno vreme da bi ona u punom smislu te reči zaživela. Ono što DRI preduzima, svakako je preduzela osnivanje sektora, pripreme kadrova i ljudi, ali tu će i druge institucije, naravno, morati da se uključe i ta će revizija svrsishodnosti zavisiti i od politike Vlade i od jasnih preporuka u tom domenu šta je ono što Vlada Republike Srbije, odnosno država u narednom periodu treba da postigne i na koji način, da bi sama DRI sagledavajući utrošak sredstava mogla da utvrdi šta se za taj novac dobilo, kakav auto se kupio, a koji bi možda predlog ili način kupovine nekog drugog auta značio da su ta sredstva bolje utrošena i da će građani, odnosno država Srbija imati nešto veću korist. Očekujem, kao što smo imali po svim ovim segmentima određeni napredak, da i ova revizija svrsishodnosti u narednom periodu pokaže permanentan napredak i razvoj u tom domenu. Na kraju, spomenuo sam i zonu sive ekonomije, a u Srbiji je ona u ovom trenutku nažalost velika u odnosu na visoko razvijene zemlje, pa čak i u odnosu na zemlje koje su uporedive sa nama. Obe institucije, Agencija za borbu korupcije i DRI su iznele potrebu saradnje i dobro je što je direktorka Agencije za borbu protiv korupcije iznela i određene podatke da se ušlo u saradnju sa bazom podataka katastra, da se planira i sa nekim drugim institucijama da postoji ta direktna konekcija, jer taj posao, kada je u pitanju i nadležnost Agencije za borbu protiv korupcije i DRI, u tom smislu ne može imati pun efekat bez određene saradnje, naravno uvažavajući i nadležnost i oblast kojima se bave obe institucije i ne zadirući u njihovu nezavisnost i stručnost. Zaista apelujem, ne samo na ove dve institucije, nego i na druge organe, a određeni teret se postavlja i pred poresku upravu, da zaista u tom domenu svi budu svesni da nema efikasne borbe protiv sive ekonomije, protiv korupcije, protiv utaje poreza, svega onoga što zaista ugrožava ovu državu, bez saradnje svih institucija. U tom smislu želim jasno da kažem da će ove dve institucije i druge u tom domenu imati apsolutnu podršku SPS-a kada god to bude potrebno, a lično vam i u ovom trenutku kao predstavnik poslaničke grupe izražavam podršku i u budućem radu i za ovaj izveštaj koji ste podneli. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospodo iz Agencije za borbu protiv korupcije i DRI, dame i gospodo narodni poslanici, drugi dan kako raspravljamo o izveštaju nezavisnih regulatornih tela. Juče smo imali raspravu do kasno sinoć i pokazalo se kako političke stranke gledaju prema položaju i ulozi nezavisnih regulatornih tela, odnosno nezavisnih agencija. Svakako bih na početku želeo da kažem da će DS podržati izveštaje i DRI i Agencije za borbu protiv korupcije za 2012. godinu. Ovde se radi o dva izveštaja. Izveštaj DRI je nastao u 2012. godini, ali se praktično odnosi na 2011. godinu jer je to posmatrani period, odnosno kontrolisani period, dok je kod Agencije za borbu protiv korupcije nešto drugačija situacija. Kako DS gleda na državne nezavisne institucije koje je država formirala da bi kontrolisala druge državne organe? To je pokazala kroz činjenicu da su upravo u mandatu prethodne Vlade formirane sve ove agencije i nezavisna tela i da su otpočele sa radom. Nismo se tu vodili stranačkim interesima. Da smo se vodili stranačkim interesima, ponašali bismo se kao sadašnja vlast i na najodgovornija mesta postavili stranačke ljude, kao što je, recimo, učinila postojeća vlast sa NBS, da ne ređam, ali posle ću se osvrnuti na to kako postojeća vlast gleda na nezavisne institucije. Ne, na ova mesta Narodna skupština imenovala je ljude za koje smo u tom momentu smatrali da će odgovorno i profesionalno vršiti svoju funkciju i koji od prvog dana nisu bili blagonakloni ni prema DS, niti su to trebali biti, jer su prve svoje izveštaje morali da naprave upravo prema institucijama koje smo mi vodili. Neki među nama su se iznenadili, nije im bilo prijatno kada su u izveštajima gledali da neke naše stranačke kolege nisu svoj posao radili do kraja u skladu sa propisima. To nije bio problem za DS, jer smo i mi sa ovim institucijama odrastali. Institucije koje su počele da rade, ne bih rekao sa ledine, ali na neki način je i to tačno. Država je stvorila pretpostavke, obezbedila novac za kadrove, obezbedila prostorije i sve druge uslove. Međutim, ovo je novi posao bio i za ljude koji su radili u ovim nezavisnim institucijama. Trebalo je, pre svega, suočiti se sa potrebom da se izgradi, da očvrsne jedna nezavisna institucija, da sazre svest u ljudima koji u njima rade i onima koji posmatraju njihov rad, da je dobro za državu ukoliko ima neke institucije koje kontrolišu ljude postavljene u državnim organima, telima, javnim preduzećima, koji troše, odnosno raspolažu sa javnim novcem. To nije bilo lako. Zbog toga ove institucije zaslužuju čestitke, zaslužuju pohvalu, ali pre svega podršku da u narednom periodu zadrže svoju nezavisnost. To neće biti nimalo lako, jer čini mi se da postojeća vlast ne gleda blagonaklono prema nezavisnim institucijama. Pomenuo sam NBS, na čije čelo je doveden, praktično, politički komesar, odnosno zamenik jedne političke stranke. Pomenuću RTS, koja od javnog servisa treba da postane glasilo Vlade Srbije, odnosno političkih stranaka koje je vode. To se radi na vrlo jasan način, tako što se prvo zavrnu slavine, a onda se na taj način preuzima uticaj. To pokazuje i odnos prema pravosuđu, prema tužilaštvima, pa i jučerašnji stav prema zaštitnici ravnopravnosti koja je u ovoj Skupštini doživela, moglo bi se reći, neočekivanu tiradu i mi poslanici smo se osećali veoma neprijatno, Zaštitnik građana se osećao veoma neprijatno. Neki ljudi su ovde pokušali da svoje lične interese stave na prvo mesto i da pokušaju da ponize i na taj način uplaše one koji rade u nezavisnim institucijama. Nije isključeno da će se neki od vas koji ovde sede naći ili su se već našli u takvoj situaciji. Voleo bih da čujem, recimo, od državnog revizora kako odolevaju činjenicama kada dođu na vrata nekog javnog preduzeća, a ona su zaključana, ne bukvalno zaključana, nego im je onemogućeno da priđu dokumentaciji koju treba da kontrolišu ili im se na svaki način onemogućava kontrola. Kako odolevaju činjenici da se tabloidi koriste njihovim izveštajima da bi ih pretvorili u političke obračune, te njihove izveštaje, osnov za političke obračune sa političkim neistomišljenicima, da bi uzeli iz tih izveštaja neke delove koji im odgovaraju i na taj način dezavuisali rezultate celih timova koji su se bavili veoma ozbiljno pojedinim pitanjima? Kada vi od jednog izveštaja koji ima 500, 600 stranica dobijete u tabloidima priču kao što je bila priča o Mokroj gori ili sličnim temama, onda se suština nezavisnosti državnih institucija koje se bave ovim poslom, koje je Narodna skupština zakonima ustanovila i koja bi trebalo da bude i njihov zaštitnik, dovodi ozbiljno u pitanje. Veoma je teško graditi nezavisne institucije u sistemu, odnosno državi, koji nije sklon poštovanju Ustava, zakona, pravnog poretka. Ukoliko ne budete imali način da se oduprete tim pritiscima, lelujaćete na političkim vetrovima aktuelnih političkih establišmenta koji imaju sopstvene partijske interese i koji žele da zadovolje lične i partijske interese. Voleo bih, recimo, da kod Agencije za borbu protiv korupcije u narednom periodu vidim mnogo više da se posvetila kontroli finansiranja političkih subjekata. Znam da je to do sada bilo prilično teško i da ste imali toliko posla i kroz građenje institucije i vršenje drugih funkcija, kao što je rešavanje o nespojivosti javnih funkcija i sukoba interesa, kontrola nad imovinom javnih funkcionera i svega onog što vam je obaveza. Ali, bilo bi vrlo važno da vidimo kako politički subjekti, političke stranke, od najveće do najmanje političke stranke, finansiraju svoje izborne aktivnosti i kako količina bilborda, televizijskih reklama, medijskih nastupa, čini mi se, ne odgovara onome što stoji u dokumentaciji političkih stranaka. Koliko znam, jedino je DS podnela kompletan izveštaj o svojim prihodima i rashodima. Demokratska stranka je zbog toga imala i finansijskih problema. Bilo je dugo vreme u blokadi, zato što je trošila sredstva koja su bila javna. Druge stranke su, po svemu sudeći, mimo onog što, naravno, ovde ne prejudiciram kontrolu, imale više sredstava u odnosu na ono što je prikazano kao prihod. Bilo bi veoma važno da se javno kaže o svim opstrukcijama koje nezavisne institucije imaju kod državnih institucija i kod političkih stranaka i da se o tome javno progovori na vreme, kako ne bi bilo kasno i kako političke stranke ne bi slomile nezavisne institucije. To bi bilo pogubno za ovu državu. Govorilo se danas dosta o Zakonu o javnim nabavkama, o činjenici da će on doneti uštede u budžetu Republike Srbije. To je bila jedna od floskula koju smo slušali prilikom donošenja tog zakona. Moram da se osvrnem na tu neistinu i na posledice koje su nastupile donošenjem ovog zakona.Dakle, nije tačno da je u budžetu Republike Srbije ušteđeno između 800 miliona i milijardu evra na javnim nabavkama. Nije ušteđen nijedan dinar. Pre svega, javne nabavke se ne sprovode. Većina neophodnih javnih nabavki nije obavljena. Zbog toga stoje poslovi nabavke i lekova i poslova koji se tiču obrazovanja, kulture, poslova koji se tiču javnih radova. Dakle, postupak javnih nabavki je sada u fazi da oni nisu ili započeti ili da ne mogu da se završe. Pa, čujemo ovih dana pozive nekih javnih funkcionera da pojedini ponuđači odustanu od žalbi na postupak jer za boga neće se završiti postupak javne nabavke i njih neće biti. Doneli ste loš zakon. On je imao jedinu svrhu populizam i ona nije doveo do veće transparentnosti, on je doveo do katastrofe koja se ogleda u činjenici da javne nabavke se praktično ne sprovode. Vrlo je bitno da ova sadašnja vlast ali ni bilo koja buduća vlast ne učini ništa da ometa u radu nezavisne institucije. U tom smislu uloga ovog parlamenta je veoma bitna. Kroz nadzornu funkciju ona mora obezbediti nezavisnost ovim institucijama. Naravno da će DS insistirati na tome. Bojim se da ćemo imati puno iskušenja jer čini mi se da Vlada ne deli stav koji bi bio jasan kada je u pitanju nezavisnost institucija koje su formirane na osnovu Ustava i na osnovu zakona. Bez obzira na sve najave za borbu protiv korupcije ona nije zaustavljena. Svi oblici kriminala su u porastu. To je juče neko od predstavnika vladajućih stranaka rekao. Zašto? Zato što na mesta na kojima bi trebali da budu profesionalci dovodimo nestručne ljude i tek sutra, tek narednih dana, narednih meseci ćemo videti posledice partizacije javnih preduzeća, tek u nekim narednim izveštajima ćemo moći da vidimo na koji način se odrazila partizacija i dovođenje nestručnih kadrova na ta mesta. Slažem se i to stoji u predlogu Agencije za borbu protiv korupcije da bi se trebao proširiti krug lica koja podležu Zakonu o borbi protiv korupcije. Svakako da pojedini pomoćnici direktora, pojedini načelnici uprava imaju možda značajniju ulogu i veću mogućnost korupcije nego neka lica koja su obuhvaćena sadašnjim zakonom. Naravno, nisam protiv toga da se neka lica isključuju sa liste onih koji podležu Zakonu o borbi protiv korupcije ali u svakom slučaju smatram da treba još jednom izvršiti analizu Zakona o borbi protiv korupcije, Agenciji za borbu protiv korupcije kako bi sva ona lica koja svojim javnim položajem i eventualno poslom mogu da steknu korist na bazi neke javne funkcije koju koriste. U svakom slučaju DS će podržati ove izveštaje i u narednom periodu trudićemo se da budemo u funkciji odbrane nezavisnosti institucija. Biće nam partneri svi oni koji su za dosledno poštovanje Ustava i zakona, ne na selektivnu pravdu, biće nam partneri svi oni koji ne podležu dnevnoj politici i koji iz tabloida ne čitaju na koji način treba da postupaju već to rade na bazi Ustava i zakona. U narednom periodu pred ovu državu biće sigurno postavljeni novi izazovi kada je u pitanju primena evropskih standarda ali ne zbog Evrope nego zbog samih nas. Poštovanje zakona nije pitanje dobre volje jedne političke opcije i od jednog ili dvojice ljudi, zauzimali ovu ili onu funkciju, ne sme da zavisi postupanje državnih organa, tužilaštava, sudova nezavisnih državnih institucija. To mora da bude osnov, Ustav i zakon, ne volja pojedinaca. U tom smislu ćemo se boriti protiv političke dominacije nad institucijama i bilo kakve uzurpacije vlasti i tom smislu još jednom podržavamo nezavisnost ovih institucija i glasaćemo za izveštaje ove dve nezavisne institucije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Pravo na repliku dva minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, mene stvarno neke stvari čude, kako neke moje kolege mogu da brane neke postupke. Evo ovako, kada je u pitanju NBS "Agrobanka" je po izveštaju NBS u novembru mesecu 2011. godine bila pozitivna. Inače, već tada je bila u gubitku za 360 miliona evra. Da bi se to prikrilo NBS je krenula u naknadnu reviziju, a tadašnji premijer Mirko Cvetković i ministar finansija u isto vreme doneli su odluku da se izvrši dokapitalizacija "Agrobanke" emitovanjem državnih hartija od vrednosti, što je nezakonito. Guverner umesto da u tom trenutku pokrene postupak protiv viceguvernera koji je bio odgovoran za kontrolu poslovanja banaka, ne samo da nije pokrenuo kontrolu već viceguverneru nije falila ni dlaka sa glave. Toliko o tome kakve su vaše nezavisne institucije bile. Kada spominjete količinu bilborda i novac koji su političke stranke utrošile u kampanji, samo kredit koji je na nezakonit način suprotno odlukama koje su postojale i važile za sve, dodeljen DS je veći nego celokupan iznos što je SNS potrošila u izbornoj kampanji. Tako da nemojte da pričate o bilbordima, molim vas više. Kada je u pitanju Zakon o javnim nabavkama, nemojte da govorite neistinu da se ne primenjuje. Pokušali su neki iz DS da se ne primenjuje ali ćemo zahvaljujući Zakonu o dostupnosti informacija od javnog značaja da utvrdimo koliko je Apotekarska ustanova potrošila novca za isti lek koji je kupio RFZZ. Nemojte da se iznenadite da je Beogradska apoteka platila to i dva puta više.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, pravo na repliku dva minuta.
Hvala predsedavajuća. Mi smo naše bilborde plaćali sa računa od kredita koje smo uzeli po prilično nepovoljnim uslovima i uzimanje tih kredita nije bilo nezakonito i mi te naše kredite vraćamo. Mi nismo naše bilborde plaćali kešom. Nisam siguran za vašu stranku kako je plaćala bilborde, po svemu sudeći da ste imali dovoljno sredstava i da ste imali dovoljno finansijera, neke ste bogami izneverili i prevarili. Što se tiče "Agrobanke", uvek kada nemate argumenata, posegnete za temom "Agrobanke", i rekao sam da DS nema svoju ulogu u "Agrobanci", odnosno ima verovatno koliko i neki kadrovi vaši i vama bliskim strankama. Kada su u pitanju vaši i naši guverneri, vi ste tako rekli, to nije naša terminologija. Mi smatramo da ne treba da postoje ni vaši ni naši guverneri, nego da treba da postoji nezavisna Narodna banka i da guverner Narodne banke ne treba da bude zamenik predsednika SNS, niti bilo koje druge stranke, već to treba da bude stručnjak iz te oblasti koji neće danas biti potpredsednik stranke, a sutra se zamrzavati i biti guverner Narodne banke. To je trend. Ja sam to rekao kao primer. Nije gospođa Tabaković tema, već vaš odnos prema nezavisnim institucijama, koji smo mi gradili, a koji vi razgrađujete.
Narodni poslanik Veroljub Arsić, pravo na repliku, dva minuta.
Naknadna pamet je jako zanimljiva i ja se sećam kada je Kori Udovički bila guverner Narodne banke, bila je i ministar u Vladi Zorana Đinđića. Nemojte da mi kažete da to nije bio stranački kadar. Što se tiče bilborda, nismo mogli da ih plaćamo kešom, jer je velika većina u vlasništvu vašeg predsednika stranke, jedino ako je on primao u kešu, ali to je onda kriv on koliko i mi. Nemojte tako, molim vas. Kada su u pitanju nezavisna regulatorna tela, kažete da na njih udaramo, a ja ću vas podsetiti, Zaštitnik građana izabran je u prethodnom sazivu i potvrđen mandat i u ovom, nije promenjen. Dalje, državni revizor, takođe, izabran u prethodnom sazivu, izabran i u ovom, nije zamenjen. Što se tiče Agencije za borbu protiv korupcije, direktor je zamenjen, ali ga je zamenio upravni odbor koji ste vi postavili. Po čemu mi to utičemo na nezavisna regulatorna tela? Nemojte više da nam spominjete pravosuđe i tužilaštvo, jer to je vaša bruka koja će dugo, dugo godina da vas prati, koliko ste ugrozili nezavisnost jedne grane vlasti, a da ne pričam da ste čak i mrtvog kandidata proglasili za sudiju, čak ste i to radili. Eto kolika je vaša reforma pravosuđa bila uspešna, a o tome vam je govorila i Venecijanska komisija i Evropska komisija i nastavili ste po svom, po starom. To da nemate veze sa "Agrobankom", koliko hoćete da kažete da veze sa "Agrobankom" imamo isto i vi i mi, "Agrobanka" je bila državna banka. Njen upravni odbor je postavila Vlada Republike Srbije i nećemo da pričamo o kumovskim vezama konsultanata i članova upravnog odbora, zajedno sa tadašnjim premijerom Mirkom Cvetkovićem. Hoćete o tome da pričamo? Nemamo mi ništa protiv.
Narodni poslanik Borislav Stefanović, dva minuta replike.
Uvaženi gospodine Arsiću, bruka pravosuđa je nešto sa čime smo suočeni danas. Kada odbijate da smenite gospodina Cvijana, kada dovodite 600 i nešto sudija sa članskom kartom SNS i vraćate ih u pravni život, kada dovodite sudiju koji je osuđen na sedam godina zatvora, a što i ne biste kada su takvi predsednici opština, šta fali, kakve to veze ima, samo neka su žuti otišli, tako vi razmišljate i to je tragedija ove zemlje. "Agrobanka", tačno je što ste rekli, Vlada Republike Srbije, državni kapital, kontrola itd. Pogledajte spisak dužnika, gospodine Arsiću, mogu na papiru da vam donesem, da vidite spisak dužnika "Agrobanke". Činjenica broj jedan, za vreme naše vlade je pokrenuta istraga u "Agrobanci". Ako ne verujete meni, pitajte gospodina Vučića. Druga stvar, kada vidite spisak dužnika, ugrišćete se za jezik, gospodine Arsiću i nećete naći tu nikoga iz DS-a, ali ćete naći vaše finansijere, gospodina Stupara i ostale. Zašto to ne kažete građanima? Što stalno vezujete tu banku za DS? Ta banka je skroz vezana za vašu stranku, ako ćemo pravo, i za SPS. Pogledajte spisak dužnika, dostaviću vam, budite pošteni, pa recite da li je tačno ili nije. Nema smisla da bacate takve optužbe tako olako. Mislim da građani više u to ne veruju, zato što je stanje u pravosuđu, nažalost, užasno loše i dalje. Očekivali smo dobre i kvalitetne promene koje ste najavljivali, ali ih nema, mreža sudova, ništa, novi zakoni o pravosuđu, reče ministar u martu, a njih nema do dana današnjeg. O čemu pričate? Dakle, 600 i nešto sudija sa članskom kartom SNS, amnestija plus, dakle, jednako je porast krivičnih dela za 50% u Srbiji.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, pravo na repliku.
Gospodo narodni poslanici, kada pričate o krivičnim delima, nije u porastu kriminal, nego je u porastu broj otkrivenih krivičnih dela. To je očigledno problem koji imate. Što se tiče 600 članova SNS koji su došli iz redova sudija, prvo, to nije tačno i to odmah da raščistimo. Tačno je da su neke sudije koje su se osetile kao obespravljeni, poniženi, da država ne stoji iza njih, da zakon se ne poštuje i koji su ostali bez posla, da su pristupili SNS. Isto tako su i vratili članske karte kada ih je Ustavni sud vratio nazad na sudijski posao. Ne možete zato da krivite te ljude. Osetili su se obespravljenim. Država je radila mimo vladavine prava. Što se tiče dužnika "Agrobanke", znam samo jednog gospodina Stupara, ali taj ništa ne duguje "Agrobanci". Da li vi stvarno mislite da smo se finansirali od tih ljudi koji nisu vratili kredit "Agrobanci", da bismo smeli da krenemo u postupak istražnih radnji kada je u pitanju "Agrobanka"? Još nešto, ako nisu obezbeđene adekvatne garancije za državni kapital koji je izašao iz te iste "Agrobanke", odgovornost ne snosi ne samo onaj koji je uzeo taj kredit, već mnogo veću onaj koji mu je to odobrio mimo zakona i poslovne politike banke. Koliko dobro ste vodili banke, takođe vidimo na primeru "Razvojne banke Vojvodine", koja, eto, ima i gubitak od 160 miliona evra, pa je opet Vlada Republike Srbije morala da izvrši dokapitalizaciju "Razvojne banke" da bi se napravio Fond za razvoj AP Vojvodine. Znači, gde god ste radili, građani su morali da plaćaju štetu.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, dva minuta. Ja vas molim da se držite vremena koje je propisano Poslovnikom.
Ja jesam spomenuo gospodina Cvijana, ali u kontekstu, dobro, nema konteksta, spomenuo sam gospodina Cvijana...
Ja vas molim narodni poslanici da ili dopustite da predsedavajući vodi sednicu ili da konsultujete Poslovnik ako imate sumnje oko toga kako se vodi sednica. Pravo na repliku je diskreciono pravo predsedavajućeg i u ovom krugu replika učestvuju ili šefovi, odnosno predsednici poslaničkih grupa ili zamenici predsednika poslaničkih grupa i niko drugi. Narodni poslaniče, imate pravo na dva minuta, tako da će trajati vaše izlaganje do dva minuta i 50 sekundi. Izvolite.
Prvo da probamo da razrešimo ovo sa "Agrobankom", gospodin Dušan Stupar, "Univerzal holding AD Beograd" – dug 632 miliona 397 hiljada 528 dinara; Dragoljub Vučićević, dug – milion 648 hiljada itd; Peđa Mališanović, Milan Antonić, Ljubomir Ćubić, Branimir Uzelac, a firme su impresivne, imate "Asprom", "Velefarm", "Dunavka", "Gradište", "Voćar Dragačevo", "Habitfarm", "Agrar trejd", "Azohem", "Vulić i Vulić" i "Lutra". Samo mi recite gde ste ovde pročitali te optužbe koje ste izneli? Ja vam odgovorih za ovog vašeg finansijera, pod broj jedan, gospodina Stupara, a vi rekoste - nema ništa. Kako nema ništa sad? Druga stvar, ja sam rekao za pravosuđe da svi znamo, uostalom, time ste se hvalili u predizbornoj kampanji, ja ne znam da li je to tačno, ja bih voleo da nije, jer mislim da je to sumrak pravosuđa, ako je 600 sudija u reformi odstranjenih ih pravosuđa ušlo u SNS… (Veroljub Arsić, s mesta: Osam stotina.) Dobro, nebitno, 800. Da li su vratili članske karte u SNS ili nisu, samo to pitam? Ako jesu, onda u redu, ispunjavaju zakonske uslove da se bave svojim poslom. Ali, je isto tako činjenica da mi kao opozicija s punim pravom smatramo da sa takvom strukturom ljudi koji su partijski opredeljeni, deklarisani, nema reforme pravosuđa i to je cela priča. Sve ostalo je mazanje očiju javnosti, i optužbe za nekoga ko je pre bio na vlasti. Hvala.
Da li se još neko javlja za repliku? (Ne.) Narodni poslanik Vladimir Cvijan, želi da govori o povredi Poslovnika. (Vladimir Cvijan, s mesta: Po replici sam se javio.) Narodni poslaniče, nemate pravo na repliku.
Član 104. stav 1. Poslovnika, koji izričito kaže da imam pravo na odgovor, ako me drugi poslanik pomene, a naročito ako pominje….
Narodni poslaniče, član 104. ne može biti predmet povrede Poslovnika, zbog toga što je stavom o davanju prava na replici jasno napisano da o tome odlučuje predsedavajući. Moja odluka je da nemate pravo na repliku. Zahvaljujem. Narodni poslanik Veroljub Arsić, pravo na repliku, dva minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo optužujete mog kolegu Vladimira Cvijana, a iz svih onih službenih beleški koje sam dobio iz suda i od sudije koji hoće da ga tereti, ni jednu reč ni jedan postupak nije izgovorio Vladimir Cvijan. Tako da, nemojte da se hvatate više za tu priču. Isto tako, sve to što ste pročitali, kada su u pitanju dužnici "Agrobanke", ja te ljude ne poznajem. Isto tako, koliko je meni poznato, svi oni koji nisu vratili kredit, moraće ili da ga vrate ili da odgovaraju krivično. Ali postavlja se jedno drugo pitanje - kako i na koji način je vođena "Agrobanka", i kako i na koji način su odobravani krediti u tolikim iznosima bez odgovarajuće zaštite za tu banku? Onaj ko raspolaže državnom imovinom mora da je poštuje i ceni više nego svoju privatnu. Pokušajte to da uradite u privatnoj banci, nema šanse, ne postoji ta mogućnost. Ali, zato se nalaze, po meni jako čudni primeri, da su dužnici koji su uzimali kredite iz SNS, hajde ljudi, molim vas, to nema veze sa životom. Što bi DS to radila? Što bi to radio Mirko Cvetković? Što bi to radio vaš upravni odbor, Nikezić i ekipa, CesMekon? Znate i sami kako će da se završi ta priča oko "Agrobanke". Samo je problem što ima mnogo takvih "Agrobanaka", i što ste razorili institucije koje treba da se bore u borbi protiv korupcije i organizovanog kriminala, to je sada najveći problem da te institucije vratimo na pravi način u pravu funkciju.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
I prethodno prepucavanje dve stranke govori da je relativno mali broj u Skupštini, kad se raspravlja o ovako važnim temama, da je finansijski deo rada Vlade, i javne vlasti, ipak danas u Srbiji u drugom planu, a po mišljenju naše poslaničke grupe, treba da bude predmet rasprave broj jedan. Tako je to u uređenim državama i tako je to svuda u svetu. Naša poslanička grupa će glasati za oba izveštaja, uz napomenu da mi podržavamo Vladu na njenom evropskom putu i njenoj borbi protiv korupcije i kriminala. Istovremeno, nismo podržavali finansijski deo rada Vlade i Izveštaj Državnog revizora, upravo nam daje punu argumentaciju i opravdanje zbog čega to nismo radili, jer u javnim finansijama i dalje vlada organizovani haos. Državna revizorska institucija i Agencija za borbu protiv korupcije su tek u povoju. To su institucije koje tek treba da dobiju na svom značaju, pre svega zbog toga što im i zakonske odredbe nisu dale dovoljna ovlašćenja kakva imaju te institucije u uređenim zemljama. Drugo, što i njihove preporuke i intervencije nisu dobile u nastavku, recimo kod podnošenja krivičnih i prekršajnih prijava, odgovarajuće epiloge. Gospodine Sretenoviću,ova rasprava u kojoj svi kažu puno hvalospeva o vašem radu, ja bih se tim hvalospevima pridružio, vi radite u jako otežanim uslovima, sa malo ljudi, mnogo toga treba da se iskontroliše. Ono me podseća na onu odu, kada je Nikola Pašić jednom u Narodnoj skupštini imao nadahnut govor, pa su mu aplaudirali njegovi poslanici i rekli – ti si naš Gledston, čuveni engleski parlamentarac. On je odgovorio – da ja sam vaš Gledston, taman koliko ste vi Englezi. Ova naša DRI ima značaj u Srbiji taman toliki koliki smo mi Englezi. U Engleskoj, ministar finansija svakodnevno podnosi izveštaj državnom revizoru o utrošku svakog evra, svake i najmanje novčane jedinice, funte. Kako je kod nas? Državni revizor ima muku da dođe do dokumentacije, ima opstrukcije, naravno nigde u svetu se državni revizor ne dočekuje aplauzima i crvenim tepihom, jer on dolazi da ulovi nepravilnosti u kontroli javnih sredstava, i sasvim je normalno da je neomiljena ličnost u startu, ali potrebno. Zbog čega potrebno? Upravo zbog toga što ako hoćemo zaista, da zakonito, pravilno, štedljivo trošimo sredstava svih građana naše zemlje, onda nam je potreban neko ko će stalno da nadzire taj rad. Ako se u Engleskoj desi da neka funta ode tamo gde nije predviđeno, revizor odmah interveniše i parlament mora takav utrošak novca da pokrije odgovarajućim odlukama. Kažem, kod nas je ovo tek u začetku, povoju i zaista je sa ovakvim uslovima dosta toga urađeno, ali čini nam se u javnim finansijama nije uspostavljen red, i nemoguće je to očekivati da uspostavi eksterna kontrola, spoljna kontrola. Zbog toga podržavam onu inicijativu koju su rekli predstavnici DRI, da je potrebno, a tako je danas u svim organizovanim dobrim privrednim preduzećima, svaki dobar privrednik prvo traži jednog jakog, stručnog, objektivnog, nepristrasno-internog revizora koji će svakodnevno da ga upozorava na nepravilno ili nekontrolisano ili neumereno trošenje sredstava. Ali, DRI nije nešto što je samo institucija koja je zaživela u zemljama EU ili razvijenim zemljama sveta. Ona je dosta stara, to čini mi se danas niko nije pomenuo. Tri i po hiljade godina pre naše ere u Mesopotamiji je postojala jedna vrsta državnog revizora. Državni revizori, odnosno javno slušanje računa je postojalo i u Starom Rimu. Neki oblik državne revizije postojao je i u drevnim civilizacijama Persiji, Kini, kod Jevreja je to postojalo. Zbog toga su upravo te civilizacije i imale jako veliki razvoj i dostizale svoj vrhunac u ekonomskom i monetarnom smislu. Italijanski trgovci su negde u 13. veku uspostavili to dvojno računovodstvo, a Englezi su kod investiranja ujedinjene države u 19. veku insistirale da imaju nekog jakog internog revizora, koji će kontrolisati i analizirati utrošak njihovih investicija i nikada takav revizor ne može da bude skup, jer je mnogo veća dobit od svega onoga na šta će revizor adekvatno upozoriti. Ovde je osnovno pitanje da li smo mi državnog revizora i Agenciju za borbu protiv korupcije uspostavili zbog toga što je to nalog Brisela, zbog toga što je to potrebno na evropskom putu ili zbog toga što smo osetili da je to suštinska potreba države? Nažalost, nama se čini da smo mi to uradili da bismo ispunili taj formalan uslov iz Brisela i da bismo i Briselu i sebi u velikoj meri zamazali oči. Da je država najlošiji poslodavac oduvek bila posle Drugog svetskog rata u našoj zemlji pokazuju i izveštaji državnog revizora u kojima se, po onoj narodskoj, zaista država doživljava kao krava muzara. Najveći gubitaši su EPS, JAT, "Železnice", "Telekom" itd. Najveće nepravilnosti su tu utvrđene, "Srbijagas" i šta ja znam. U pitanju su milijarde evra koje su ta javna preduzeća stvorili kao poznati gubitaši, ali istovremeno to njih ne sprečava da budu veliki sponzori velikih manifestacija, koncerata, sportskih takmičenja itd, što je sve apsolutno neprimereno. Zbog toga je pravo pitanje da li mi hoćemo da imamo državu čistih računa ili hoćemo samo da zamažemo malo oči i Briselu i nama? Za opšte i zajedničke potrebe Srbija troši najmanje polovinu svog nacionalnog kolača. U svetu se apsolutno, što se svega ovoga tiče, u suprotnom i pozitivnom smislu poštuju pravila igre. Kada sam pomenuo Englesku zaboravio sam da kažem da tamo može svako da bude na javnoj funkciji i da ode, ali državni revizor se bira doživotno. Državni revizor tu ostaje kao kontinuitet dobre kontrole trošenja javnih sredstava, novca svih poreskih obveznika i on je, po pravilu, poslednja brana, poslednja odbrana poreskih obveznika od zloupotreba, protivzakonitog trošenja novca iz budžeta itd. Drugo, revizor ne kontroliše samo da li je pravilno utrošen određeni novac, već da li je i stavka na koju je novac utrošen realna. Možete vi dati novac za određene namene, a platiti, naravno, neprimeren iznos, pa je i tu državni revizor zadužen da interveniše. Od skora smo počeli da kontrolišemo finansiranje političkih stranaka. Srpski pokret obnove i Demohrišćanska stranka Srbije su verovatno jedine na političkoj sceni Srbije koje nisu imale svoje tajkunske finansijere, samim tim ni medije, ni novac za kampanju itd. To je u velikoj meri uticalo, uz sve ostale faktore, i na rejting naših političkih stranaka, ali u svetu ko sakrije finansijski izveštaj iz kampanje ili prikaže lažni izveštaj završava u zatvoru, a po pravilu snosi ogromne političke posledice i ne može rejting takve stranke posle takve afere da poraste. Pored onoga što javnost misli da državni revizor kontroliše samo utrošak sredstava iz budžeta, revizor kontroliše indirektne korisnike budžete, fondove obaveznog socijalnog i penzionog osiguranja, gde su opet velike nepravilnosti, Narodnu banku i čini nam se da je taj deo oko banaka, i to smo mi dosta puta smo rekli u Narodnoj skupštini, možda najuređeniji deo sistema posle 5. oktobra i tu su izgleda i najmanje nepravilnosti. Zatim, javna preduzeća, političke stranke, korisnike donacija i međunarodne pomoći. Kada je vođena rasprava o potrebi da se uvede državni revizor uz, naravno, apsolutno poštovanje i podršku u radu gospodinu Sretenoviću i njegovom timu, mnogi su bili mišljenja da to treba da bude stranac, a mi smo u šali pričali da to treba da bude Nemac ili Englez. Zbog čega? Zato što će biti objektivan, biće stručan, neće imati ni kumovske, ni školske, ni rođačke, ni partijske, ni ne znam koje veze i interese, bio bi dobro plaćen i objektivno bi radio svoj posao, ali s obzirom da je zaista državni revizor sa svojom ekipom uradio dosta toga, evo, vi se, po našoj oceni, ponašate kao dobar Englez u najboljem smislu te reči. Ono što u Srbiji i dalje, a u svetu je nekako politička tema broj jedan, gde je otišao novac iz budžeta, zbog čega se tako neumereno troši. Mi smo ovde nebrojeno puta ukazivali na neumerenu potrošnju na svakom koraku. Nemate danas, u eri svetske ekonomske krize, a razvijene i uređene zemlje su se tako ponašale pre krize, a u krizi dodatno stegle kaiš, primer kao kod nas, nema mesne zajednice, nema opštine, nema grada da nema svoje slave, preslave, bankete, koktele, ručkove poslovne itd, kao da je kod nas totalna idila. Automobili. Pa, Švedska je imala pre desetak godina čini mi se 60 i nešto službenih automobila, što je sada, ako bi recimo imali dva ili tri ministarstva na raspolaganju 63 službena automobila, oni bi se osećali apsolutno poniženi. To mora da bude "Audi", moraju da budu zatamnjena stakla, mora da bude vozač, sekretarica i sve, jer smo mi, maltene, Japan i Nemačka. Mi imamo pa nam se može. Mi smo ukazivali ne samo na one krupne stvari, jedno opšte rasipništvo na svakom koraku, a sa druge strane imamo jedan nezadovoljavajući ekonomski položaj većine stanovnika Srbije, nego kažem i od tih trivijalnosti, mi smo to ukazivali i ovoj vladi i nekoliko puta kada su bile rasprave i o budžetu i o rebalansu budžeta itd, ali jednostavno taj mentalitet da treba da se izboriš za političku poziciju i funkciju da bi raskalašno živeo o trošku države je i dalje opšte prisutan. Evo, kako koja godina prolazi i značaj Agencije za borbu protiv korupcije i značaj DRI su veći, ali u svakom slučaju i dalje nedovoljno veliki da bi to u potpunosti opravdalo svrhu i smisao postojanja na način na koji je to urađeno u najrazvijenijim zemljama sveta. Ono što je državni revizor predvideo u planu rada od 2011. do 2015. godine za našu poslaničku grupu apsolutno je prihvatljivo. Mi podržavamo i niz preporuka koje je dao državni revizor. Naravno, podržavamo i podnošenje prekršajnih i krivičnih prijava, ali bih se složio sa ocenom kolega koje su pre mene pričale, da je zaista neprimereno da neko potroši nezakonito milijarde dinara i da dobije prekršajnu prijavu bez kazne prekršajne. Ne znam, pokušavao sam da dođem do tih podataka, da li je neko iz nekog ministarstva, velikog državnog preduzeća dobio pravosnažnu prekršajnu prijavu, nisam našao taj podatak. Ako vi imate, meni i javnosti bi to bilo jako interesantno da se to sazna. Ono na šta ste vi ukazali da su građani dobri saveznici. Jesu, još su nezadovoljni. Neprimereno je i neumesno da u uslovima kada imamo toliki broj nezaposlenih kada su tako male penzije i prosečne zarade itd, gledamo političku elitu koja živi maltene kao da smo u Emiratima ili u Kuvajtu. Samom izveštaju Državne revizorske institucije nema se šta prigovoriti, ali čini nam se da je u dobroj nameri diskusija naše poslaničke grupe u tom smislu da će i vladajuća većina i svaka buduća vladajuća većina više obraćati pažnju na ove izveštaje i na dobronamerna upozorenja nas iz opozicije, da bismo mi jednostavno sledeći izveštaj videli kao neko poboljšanje stanja u odnosu na stanje koje smo imali danas. U svakom slučaju pošto je ovo, čini mi se šesti izveštaj vidimo napredak iz godine u godinu, ali on u svakom slučaju nije zadovoljavajući i on nije izazvao neke pozitivne potrese u kontroli trošenja javnih finansija. Niti su ti koji su neumereno trošili javne finansije doživeli neku preteranu kaznu. Zbog toga ćemo mi ovako kao onaj vojnik, oni kao hoće da se ocepe, a mi im kao ne damo, evo mi kao hoćemo da imamo državnog revizora, a oni nam kao ne daju itd. Jasno je da je to mentalno nasleđe življenja na tuđ račun, življenja na račun države, da je to opšte prisutno na svim nivoima i da je to jako teško izmeniti. Što se tiče Agencije za borbu protiv korupcije, donošen je jedan zakon, pa su bile izmene i dopune itd, i sigurno da je veliki značaj rada te agencije. Ako pogledamo samo kako ranije nisi maltene smeo da pitaš funkcionera ni šta poseduje, ni odakle mu, a o sukobu interesa ili o obavljanju više funkcija da ne pričamo itd. Međutim, sama agencija se zbog uskih zakonskih okvira u kojima radi i zbog odsustva dovoljno mehanizama da sama mnoge stvari preuzme u ruke i zbog različitog tumačenja Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, našla na jednoj tihoj vatri. Razumemo sve probleme sa kojima se agencija suočava u svom radu. Sa druge strane, kod DRI treba mnogo toga iskontrolisati. Zbog toga ćemo kao poslanička grupa glasati i za jedan i za drugi izveštaj uz naše apsolutno prihvatanje onih preporuka koje je direktorka Agencije za borbu protiv korupcije rekla da će predložiti Narodnoj skupštini Republike Srbije na usvajanju. Ipak je Zakon o Agencije za borbu protiv korupcije koji nije ni dovoljan obiman i dovoljno jasan koji ostavlja prostor i za različita tumačenja i to nije krivica onih koji primenjuju zakon, nego je pre svega lopta u dvorištu Narodne skupštine. Čini nam se da kao što smo posle 5. oktobra stalno upozoravali sve vlade da jeste dobro što smo na evropskom putu, ali dajte da iznutra budemo evropski. Mislim da bi ta poruka trebala da bude upućena i ovoj Vladi. Dobro je da ova Vlada ima nastojanje da Srbiju uvede u zemlju uređenih država, ali pre svega nije posao Brisela da uređuje sve ono o čemu pričam. To je posao svih nas da bismo zaista bili iznutra evropska država. Ako postanemo iznutra evropska država lako ćemo postati članica EU. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih predstavnika želi reč? (Ne) Reč ima gospodin Radoslav Sretenović.
Zahvaljujem se predsedavajući. Pre svega želim da se zahvalim predstavnicima poslaničkih grupa i poslanicima na konstruktivnoj diskusiji, na sugestijama i primedbama koje su nam upućene, ali takođe želim i da odgovorim na neka pitanja koja su postavljena. Kada je u pitanju primena Zakona o javnim nabavkama, DRI je kroz svoje izveštaje koje transparentno objavljuje na sajtu DRI, obelodanila nepravilnosti u primeni Zakona o javnim nabavkama. Tako smo u Izveštaju za budžetsku 2010. godinu čiji je izveštaj objavljen 2011. godine, utvrdili nepravilnosti u javnim nabavkama preko 84 milijardi dinara, odnosno preko 800 miliona evra. To je takođe u 2012. godini DRI utvrdila nepravilnosti u vrednosti preko 47 milijardi dinara. Kada su u pitanju javne nabavke, revizijom smo utvrdili da su zaključni ugovori bez sprovedenih postupaka javnih nabavki. Utvrdili smo da nije postojao plan javnih nabavki. Najdrastičniji primer je ne sprovođenje postupaka javnih nabavki kod apoteka i apotekarskih ustanova u okviru domova zdravlja. U skladu sa nadležnostima DRI je u postupku izvođenje revizije ovlašćena da podnese odgovarajuće zahteve za pokretanje prekršajnog postupka, za pokretanje zahteva za privredne prestupe i ukoliko ustanovi da ima sumnje o izvršenju krivičnih dela, da podnese krivične prijave. Tokom 2012. godine za sve izveštaje koje je DRI objavila na svom sajtu i predala Narodnoj skupštini, a odnosi se na budžetsku 2011. godinu ukupno je podneto 253 prijave. Od toga je 216 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka, 28 prijava je za privredni prestup i devet krivičnih prijava. Mogu da kažem da na osnovu informacija do kojih smo došli i na osnovu podataka sa kojima raspolažemo, sve prijave DRI bilo krivične, bilo za privredni prestup, odnosno zahtev za pokretanje prekršajnog postupka su procesuirane. Do današnjeg dana dobili smo i raspolažemo informacijama da je od ukupnog broja podnetih prijava za period od kada institucija radi, to je 389 zahteva podnetih za pokretanje prekršajnog postupka, do sada su rešena 33 predmeta, od kojih je 31 osuđujuća presuda i dve oslobađajuće presude. Za oslobađajuće presude je DRI podnela odgovarajuće žalbe pred nadležnim sudovima. Jedna je u vezi sa prvostepenim sudom i prihvaćen je zahtev DRI da se ponovo razmatra. Kada je u pitanju revizija javnih preduzeća, bilo je reči o "JAT ervejzu", "Putevima Srbije". Mogu da kažem da ovi izveštaji danas nisu predmet ovog izveštaja, ali bez obzira na to reći ću da kada je u pitanju "JAT ervejzu", utvrđene su nezakonitosti u vezi sa platnim prometom. Radi se o uplati pazara i DRI je podnela odgovarajuće informacije nadležnim državnim organima radi dalje provere, jer nismo u mogućnosti da sprovodimo potpunu istragu. Znate ceo epilog, da je uhapšen blagajnik ovog preduzeća. Pored toga uverili smo se da je dugoročni kredit pokriven državnom garancijom bio namenski trošen za nabavku flote. Protiv ovih odgovornih lica su podnete prijave. Kada je u pitanju JP "Putevi Srbije" vršili smo reviziju finansijskih izveštaja za 2010. godinu, takođe smo ustanovili određene nezakonitosti u obračunavanju i plaćanju PDV. O tome smo obavestili nadležnu poresku upravu Republike Srbije i ustupili predmet na dalju nadležnost. Što se tiče "Srbijagasa", takođe su utvrđene nepravilnosti i obelodanjene u izveštaju koji se nalazi na sajtu DRI, zbog nepoštovanja određenih odredaba iz Zakona o javnim nabavkama i Zakona o deviznom poslovanju, podnete su dve prekršajne prijave protiv odgovornih lica, protiv direktora ovog javnog preduzeća, a takođe protiv četiri odgovorna lica pokrenute su i podnete su prijave za privredne prestupe iz Zakona o računovodstvu, kao i Uredbe o isplati zarada. Bilo je i postavljeno pitanje od strane poslanika, gospodina Lapčevića, šta je ishod ovih prijava? Mogu da iznesem mišljenje da, iako su procesuirane, postupak pred nadležnim sudovima traje veoma dugo. Kao što ste videli do sada smo od 462 podnete prijave dobili samo 33 rešene i pravosnažne presude. Ne želim da kritikujem sada sudstvo, ali verujte da dobijam ovih dana oslobađajuće presude, odnosno odustajanje od daljeg prekršajnog postupka iz razloga što je došlo do opšte zastarelosti u vođenju postupaka. Pre svega se misli na javna preduzeća. U tom smislu DRI je kroz izmene Zakona o javnim nabavkama i donošenje novog zakona predložila da prekršajni postupak traje duže i to najmanje tri godine. Zatim, pokrenuli smo i da za određene javne nabavke čiji iznos prelazi 10 miliona bude tretiran u daljem postupku kao krivično delo, što je takođe u Krivičnom zakonu Srbije i definisano u članu 234. Kada je u pitanju revizija političkih stranaka, moram da naglasim da po Zakonu o DRI u nadležnosti institucije je preko 9.325 korisnika budžetskih sredstava, da je jedan od subjekata i političke stranke. Međutim, DRI i Savet DRI kada proceni da ima razloga za reviziju političkih stranaka, kada proceni da ima određene kapacitete izvešće takve revizije. Da napomenem, da je u Zakonu o finansiranju političkih aktivnosti, politička stranka obavezna da dostavi Agenciji za borbu protiv korupcije finansijski izveštaj uz izveštaj ovlašćenog revizora o tim izveštajima. U predlogu koji je Vlada usvojila, u Strategiji o borbi protiv korupcije stoji da DRI vrši i reviziju političkih stranaka. Institucija kroz razvoj i tvining projekat kada sagledava izmene Zakona o DRI imaće to u vidu jer je zakonom definisano da pet područja moraju biti svake godine revidirana. To je završni račun budžeta RS, Narodna banka Srbije, Organizacija obaveznog socijalnog osiguranja, određeni broj javnih preduzeća i određeni broj lokalnih samouprava. Bilo je pitanje kada će DRI započeti reviziju Penzijsko-invalidskog fonda odnosno PIO. Mogu da kažem da je revizija započeta početkom februara, da još traje, da u ovom trenutku ne mogu da saopštavam nikakve rezultate o toj reviziji obzirom da me zakon obavezuje da dok traje postupak revizije ne mogu se davati podaci o revidiranom subjektu. Želim da naglasim da DRI čini sve napore na povećanoj odgovornosti svih učesnika u javnom sektoru. Pre svega onih rukovodioca koji imaju ulogu naredbodavca za finansijska sredstva. U tom smislu, želimo da ojačamo pre svega internu kontrolu i internu reviziju, sistem finansijskog upravljanja. Iz tih razloga smo održali nedavno konferenciju da ukažemo ministrima, gradonačelnicima, direktorima javnih preduzeća i svima onima koji odlučuju o sredstvima budžeta, preduzeća na značaj postojanja interne revizije i interne kontrole. Formirali smo radnu grupu sa Centralnom jedinicom za harmonizaciju za jačanje same uloge kao prvog bedema u borbi protiv korupcije. Naravno da transparentnost izveštaju koje DRI dostavlja Skupštini i objavljuje na sajtu DRI čini jednu aktivnost na smanjenju same korupcije. Bilo je pitanja – kako DRI može odoleti kada dođe praktično na zaključana vrata. Moram da kažem da smo u proteklih pet godina imali izuzetno dobru saradnju sa subjektima revizije, osim nekih izuzetaka koji su se desili, ali DRI ima i svoje mehanizme odnosno odmah može da podnese prijave za onemogućavanje i nedostavljanje podataka. To smo činili pozivanjem i razgovorom sa direktorom tog preduzeća. Bilo je određenih malih opstrukcija od strane nekoliko korisnika budžetskih sredstava, ali smo to prevazišli na obostrano zadovoljstvo i uradili takve izveštaje. Posebno je pitanje kada nam se dostavljaju poverljiva dokumenta, kada se radi o poverljivim nabavkama, kada se radi o državnoj tajni ili strogo poverljivim dokumentima. Imali smo probleme, ali DRI su data ovlašćenja da i ta dokumenta pregleda, uveri se u ispravnost svih transakcija koje su vezane za takva dokumenta i da naravno da čuva tajnu na način kako je to obelodanjeno. Kada je u pitanju činjenica da odolevamo tabloidnim informacijama, naravno da su naši izveštaji potpuno transparentni. Može da ih čita svaki građanin. Možda mediji pribegavaju jednom delu ekskluzive iz naših izveštaja, samo segmenat, ali svakako i mediji su moćno sredstvo i transparentno izveštavanje od strane medija čini aktivnosti na smanjenju korupcije. U tom smislu, DRI je imala određene okrugle stolove sa novinarima, sa predstavnicima medija kako bi na najbolji način obaveštavali javnost o našim izveštajima. Imali smo određene radne i okrugle stolove sa predstavnicima pravosudnih organa kako da naše prijave postanu uspešne, kako se ne bi proces odugovlačio u rešavanju i procesuiranju naših prijava. Kada je reč o izvršavanju preporuka, DRI nakon dostavljanja konačnog izveštaja daje rok od 45 do 90 dana revidiranim subjektima da otklone sve nepravilnosti koje smo tokom revizije otkrili. U određenom roku revidirani subjekti dostavljaju odazivne izveštaje iz kojih nas obaveštavaju da su postupili po određenim preporukama i tih 777 preporuka ćemo videti jer je još u toku analiza određenih izveštaja. Mogu da napomenem da DRI je u skladu sa zakonom izdala zaključak o reviziji jednog odazivnog izveštaja. Radi se o Domu zdravlja u okviru apoteke u Ćupriji, izvršićemo proveru verodostojnosti odazivnog izveštaja. Dakle, DRI ima sve mogućnosti da, ukoliko korisnik budžetskih sredstava kome su date preporuke ili ne otkloni određene nepravilnosti, preduzme odgovarajuće mere podnošenjem zahteva nadležnim organima, ili nadležnim skupština, lokalnim vlastima na republičkom nivou za smenu onih lica koja ne izvršavaju preporuke DRI. To je upravo i bila tema na poslednjoj sednici Odbora kada smo dobili zaključak da do kraja septembra dostavimo odazivne izveštaje i preporuke iz odazivnih izveštaja. To ćemo i uraditi i upoznati sa tim i Skupštinu Republike Srbije. To je upravo i ono što sam hteo da naglasim. Naravno, DRI nije tu samo da piše prijave i da podnosi prijave, već imamo i određenu ulogu, savetodavnu ulogu, da pomognemo korisnicima budžetskih sredstava u pripremi određenih poslovnih odluka, s tim da ne ugrozimo svoju nezavisnost. Takođe, kada smo ocenili da u određenim situacijama doneta akta, doneti zakoni imaju negativno dejstvo, nisu usaglašeni sa drugim propisima, pokrenuli smo inicijativu ili dali preporuke korisnicima budžetskih sredstava kod kojih je izvršena revizija da pokrenu inicijativu radi izmene određenih zakonskih propisa. Hvala.
Reč ima gospođa Tatjana Babić, direktor Agencije za borbu protiv korupcije. Izvolite.
S obzirom na to da je nekoliko narodnih poslanika pomenulo aktivnosti Agencije na kontroli finansiranja političkih subjekata, želim da podsetim da je Agencija 31. maja ove godine predstavila prvi Izveštaj o kontroli finansiranja prethodne izborne kampanje. Ono što je važno, da naglasim, a to je da se sa tim izveštajem ne završava kontrola finansiranja prethodne izborne kampanje, već će Agencija kroz kontrolu redovnih godišnjih finansijskih izveštaja političkih subjekata izvršiti ponovnu kontrolu troškova koje su politički subjekti imali na izborima prošle godine. To je što se toga tiče. Inače, jačanje kontrole finansiranja političkih aktivnosti je jedan od prioriteta Agencije u ovoj godini, jačanje kapaciteta i same službe i mehanizama za kontrolu. Kada je reč o preporukama Agencije koje se oslanjaju zapravo na našu inicijativu za izmene i dopune zakona, ili obrnuto, ta inicijativa se oslanja na preporuke, meni je drago da su sve poslaničke grupe podržale preporuke koje Agencija daje i ispred Agencije mogu da kažem da se nadam da će Narodna skupština, kao nadzorni organ, imati jedan proaktivan stav u odnosu na Vladu, upravo kada su u pitanju te naše inicijative za izmene zakona. Najzad, kada je reč o prijavljivanju imovine od strane funkcionera, bilo je postavljeno pitanje – zbog čega Agencija traži od funkcionera da prijavljuju podatke, koji su inače javno dostupni? Zakon o Agenciji kaže da je funkcioner dužan da prijavi svoju imovinu i prihode i ne pravi izuzetak u odnosu na podatke koji su inače javno dostupni. Tako da je to prosto zakonska obaveza i Agencija samo primenjuje zakon. Nije Agencija ovlašćena da pravi izuzetke koji zakonom nisu predviđeni. S druge strane, iskustvo pokazuje da u pojedinim slučajevima funkcioneri čak i podatke koji su javno dostupni ne prijavljuju ili lažno prikazuju. Dakle, vrlo je važno da ta zakonska obaveza za svakog funkcionera ostane, kako bi Agencija mogla efikasno da kontroliše imovinu, jer neprijavljivanje podataka, pa čak i ako su javno dostupni, može biti indikator za postavljanje nekog od krivičnih dela. Eto, toliko sam htela da vam odgovorim. Hvala vam na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Predrag Marković.
Hvala vam, gospodine potpredsedniče. Poštovane dame i gospodo, gospođo Babić, gospodine Sretenoviću i članovi vaših timova, dame i gospodo narodni poslanici, ovo su sve nova iskustva, neka na osnovu višegodišnje prakse, neka na osnovu nove prakse i moraćemo malo da se podsetimo ne nastanka vaših institucija, nadam se da to znate. Možda samo po neki od vaših zaposlenih to ne znaju, ali potrudićete se u narednom periodu, pretpostavljam, da i oni to saznaju. U međuvremenu, pošto i jedan i drugi izveštaj, a krivično smotreno, prvi put se ovako predstavljaju javnosti preko ovakve sednice Narodne skupštine, vrlo je važno da ukažemo na partnerstvo, a ne samo zakonsku obavezu koja postoji između Narodne skupštine i agencija, regulatornih tela, onih organa koji su formirani u međuvremenu da bi štitili ili javni interes, ili prava građana, ili specifična prava i specifične povrede, a da pri tome na raspolaganju imaju, i to je strašno važno da građani znaju, vrlo ograničene kapacitete i materijalne i kadrovske, ali ono što je takođe važno, iskustvene u korelaciji sa drugim činiocima javnog života. Zašto ovo govorim? Zato što ona vrsta samokritike kojom počinje, pa i danas je tako predstavljen, pre svega, Izveštaj Agencije, vrlo korektno konstatujući deo problema koji su postojali u radu i sugestije kako bi oni mogli da se prevaziđu u budućnosti, se odnose i na ovu narodnu skupštinu. Moram da prvo otvoreno kažem, podržavajući, jer je ovo drugi dan zaredom, a treći je radni dan, u kome se suočavamo sa jednom specifičnom vrstom problema. S jedne strane, imamo ovakav kakav je, ne ulazeći u to kako je on usvojen, kako je predlagan, Poslovnik Narodne skupštine. On je jedini po kome mi možemo da radimo. S druge strane, čitav niz zakonskih obaveza koje proističu iz zakona koji su u međuvremenu doneti, ili iz prakse koja je u međuvremenu uspostavljena, ali ono što je važnije potrebe celog društva, tu stvarno ja ne umem da govorim to – pozicija, opozicija, nagledao sam se kako se to menja i pojedinačno i stranački, jeste potreba da se prepoznaju, ojačaju i jasno definišu i aktivnosti i nadležnosti različitih nezavisnih organa, agencija i kontrolnih organa i regulatornih tela. Zbog toga je nastala i potreba da predstavnici, dakle, izvestioci onih izveštaja koji moraju da se predaju Skupštini, a sada i razmatraju po zakonu na sednici, imaju pravo da dobiju reč. Ovo je Poslovnikom moguće, i zato je i predviđeno, da ne bi neko zloupotrebio recimo kvorum ili nepostojanje kvoruma, sve što postoji tokom redovne sednice. Ovo je definisano članom 119. čime se bavi posebna sednica, šta se na njoj razmatra, to je jedino mesto koje omogućava po Poslovniku, te na njoj mogu predstavnici organa koji podnose, u skladu sa zakonom, izveštaje na posebnoj sednici Skupštine govore. Onda, ne bi postojao formalno-pravni problem, ali vi vidite da svi poslanici i juče i danas ne postavljaju to kao problem u smislu tražeći da se poštuje tačno ono što piše u toku sednice, gde može da govori ili pobrojana lica, ili predlagač akta. Da biste razumeli, pomažem svima nama da shvatimo, akt koji će Skupština usvojiti, dakle jedini akt koji ima predlagača, je zaključak. To je onaj zaključak odbora u kome se u slučajevima vaše dve institucije jasno predlaže da se izveštaj, kao sastavni deo zaključka, usvoji i još dodatno čitav niz obaveza koje se odnose na druge organe, na samu Narodnu skupštinu preporuka. Dakle, izvučena je jedna srž tog zaključka i jedini ko je predlagač tog akta je predsednik odbora, u konkretnom slučaju predsednik Narodne skupštine. Vrlo je važno da ubuduće, sada kada smo prošli ovaj ciklus, ne pravimo ovu vrstu formalnih grešaka, zbog toga što ćemo onda izbeći ono što se desilo prekjuče. Mada, postoji jasna potreba da što pre čujemo i Zaštitnika građana i dva poverenika, Poverenika i Poverenicu. Nisu primenjeni članovi koji se odnose na posebnu sednicu, a u tom slučaju nema nikakvog radnog kvoruma za početak rada itd, te ne bi bilo prozivki između poslanika - ko je dao kvorum, ko nije, ko je izdajnik, ko poštuje javne interes, ko se bavi politikom itd. Ali, ono što je važnije, ne biste bili dovedeni u situaciju, ni vi danas, ni juče kada je bila vrlo neprijatna situacija kada su u pitanju poverenici i Zaštitnik građana, vi ćete se možda u narednim satima naći u istoj situaciji, da budete stalno prozivani da se uključite u političku raspravu, mada Skupština prihvata izveštaj i traži i odbori donose zaključak da bi potvrdili vašu neutralnost i nezavisnost. Dakle, jedna potpuno apsurdna situacija. Zašto sve ovo govorim? Prvo kao molbu za razumevanje, jer mnogi se od vas prvi put nalaze, neki ne, svejedno koji je saziv, pred Narodnom skupštinom. Drugo, da budemo svesni mi narodni poslanici da nekada moramo da učinimo, nije važno kako je do ove omaške došlo, mislim dobronamerno, da se zakaže uobičajena redovna sednica za vanredno zasedanje na zahtev 141 poslanika, mada je za usvajanje ovih izveštaja dovoljan samo jedan potpis i zato postoji ona obaveza koja je upisana u zakonu, a to je da u roku od toliko i toliko dana na narednoj sednici mora da se razmotri izveštaj. Zašto? Zato što ne postoje oni razlozi realnog života koji postoje u svakoj Skupštini, a tiču se izbora, ciklusa, odmora, nespremnosti političkih grupa da nešto podrže, da daju svoje potpise itd. Dakle, sve se to eliminiše i ne postoji način da se izvrši opstrukcija, da se jasno čuju izveštaji ovih tela i organa. To je strašno važno. U narednom periodu ćemo ovo otkloniti, a u međuvremenu imate ovu dobronamernost, ali ajmo sad i obrnuto. Gospodine Sretenoviću, imam veliko zadovoljstvo, a o tome smo govorili i prilikom vašeg izbora i konstatovali smo da postoji praksa koja je neophodna za stepen našeg društva. To je praksa da se u postupanjima koja DRI ima poštuje redosled koraka koji podrazumeva i jednu vrstu kolateralne edukacije onih nad kojima se kontrola vrši. Drugo, da se jasno razdvaja ono što je u postupku uočeno, kao formalni prekršaji, nepoštovanje određenog propisa zakonskog ili podzakonskog, od onog što izaziva posledicu i štetu. Jer, kao što znate, ono najgore što može da se desi vašim institucijama je da se stvori lažna slika da ste vi toliko moćni da možete da zamenite čitav niz državnih organa, pa se onda kaže – što revizor ne pregleda sve njih? Građaninu to stvarno tako zvuči, ne znajući koliko ljudi radi, šta podrazumeva taj postupak i u kom vremenskom periodu. Drugo, mogu da kažu - što ih revizor ne kazni? Revizor samo pokreće postupak kada drugom nezavisnom i vrlo je važno da mi sada polako nalazimo načine da povratnu informaciju podelimo tako da svima bude jasna, jer ne može revizor da uredi sudstvo. Pri tome, u pitanju je institucija koja smotreno, polako iz godine u godinu sve većim obimom, ali precizno najavljuje, vrši i izveštava o postupcima i opet nećete izbeći pitanja, danas ste ih imali i imaćete, koja će glasiti – zašto vi niste ili da li ste vi znali itd. To je politika. Ovde bi trebalo da brinemo pre svega o zakonima, ali bogami i o zastupanju različitih političkih opcija. Zato poslanici imaju imunitet, a pri tome uopšte ne moraju da znaju čak ni Poslovnik. Zašto? Zato što su oni narodni poslanici. Ne moraju ni građani da razumeju. Sada smo sreli jednu damu u parku koja kaže – zašto poslanici odlučuju, a onako ih malo sedi u sali? Ja kažem – izvinite, kada uđete u fabriku i dočekaju vas ispred čim zakoračite svi radnici, znate li šta to znači? To znači da fabrika ne radi. Čim vidite da svi poslanici sede, a nije dan za glasanje, to znači da oni trenutno ne rade nešto drugo, a ima čitav niz stvari. Oni koji su zainteresovani za direktno učešće i praćenje diskusije učestvuju i sedenjem i prisustvom. To može da se čini i preko internet televizije, ne zavisno da li postoji prenos ili ne. Dakle, to je jedan složen mehanizam kojim mi vas ne opterećujemo, ali vi svakako očekujete da mi jasno i glasno potvrdimo izveštaj koji je takođe samo vrh ogromne količine poslova koje radite. Naravno, ne treba da kažem da će URS svakako glasati za oba izveštaja, odnosno za oba zaključka koji podrazumevaju ove izveštaje. Vama da kažem da ni vi ne morate svi da sedite, samo da znate. Ne morate sve vreme da sedite i vaši saradnici takođe. Kada dolaze ministri, njih dočekuje protokol. I vi imate ista prava. Vi ste pozvani kao gosti i učesnici da prisustvujete ovoj sednici, te znajte da za korišćenje svih aktivnosti u Domu Narodne skupštine vama stoji na raspolaganju služba protokola. Zato vam ne treba ni potpredsednik, ni predsednik, ni poslaničke grupe, stručni ljudi se nalaze čim napustite salu ispred vas da im se obratite za svaku vrstu usluge, da ne bi neko pomislio da vi sada sedite i radite. Ne, vi poštujete sopstvene izveštaje i poštujete Narodnu skupštinu koja vas je izabrala, ali znajte da niste robovi tih mesta. Drugo, ako neko od vas, mimo vode koju ima ispred sebe, koja je protokolarni deo, želi kafu ili nešto, sekretar je iza vas, on zna kako se poziva pritiskom na dugme služba koja će vam to dostaviti. Zašto ulazim u ove detalje? Zato što je po izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije Agencija u mnogo gorem položaju, kao i u slučaju DRI, gde sam učestvovao u pravljenju, u formiranju i u, pošto je Vlada bila nespremna, nalaženju različitih načina kako da uopšte dođemo do zakona i da formiramo instituciju. U slučaju Agencije je to bilo još komplikovanije, kao što znate. Prvo sam morao da učestvujem u pisanju Odbora za sprečavanje sukoba interesa, zakona o tome, pa potom priprema, formiranje posebnog tela itd. Sa druge strane, izveštaj, govorim o onom delu koji je potpisao predsednik Odbora gospodin Stoiljković, a vi ste ga, gospođo Babić, parafrazirali na početku, konstatuje takođe uočen deo problema. Sada vas molim, a pažljivo ću birati reči, vrlo pažljivo, jer je i meni lično, a svakako i Ujedinjenim regionima Srbije, a nadam se i svakom odgovornom poslaniku izuzetno važno da aktivnosti Agencije za borbu protiv korupcije postanu nesporne, da ne padne senka dok se institucija gradi. Kažem gradi u odnosu na ono što piše u samom izveštaju. Pored smotrenosti u iznošenju statističkih podataka, govorim samo ocenu koja se tiče problema koje je agencija uočila. Neki se tiču problema unutar agencije, a neki se tiču spoljnih razloga, neki se tiču zakonskih odrednica, ne samo ovog zakona. Smotreno birajući reči, moram da vam kažem, na žalost, kao ozbiljan čovek čuvam dopise. Postoje dopisi u kojima zaposleni ne znaju ko je izabran, ko je postavljen, ko je imenovan., pa mešaju članove, neću da vam govorim koja je to vrsta odgovornosti. Postoje lažni podaci, verovatno ne namerno, u pozivima da se neko izjasni. Niko ne mora da se izjasni, kao što znate, postoje viši zakoni, povodom lažnih prijava, a može da podnese krivičnu prijavu za lažno prijavljivanje, ako postoji neadekvatno pozivanje na neke članove. Postoji nerazumevanje čitavog niza procesa iza kojih stoje stotine dokumenata, a da nisu konsultovani pre nego što se zaključi o nekom interesu. Pozicija svih vas mora da bude jača u narednom periodu, sa ogromnim iskustvom, ali i sa dokazanim integritetom. Verovatno sam jedini ministar kulture kojem je firma propala dok je bio ministar kulture, jedini funkcioner sa javnim ovlašćenjima i obavezama rešavanja stambenih pitanja, koji je nastavio da živi u suterenu sa 32 kvadrata. Znate li zašto? Da bih pomogao, jer je to jedini kapital koji imam, uspostavljanje ovakvih institucija, da mogu stvarno nesporno da pokreću postupke, donose odluke i stiču autoritet. Ali, vi to nećete moći sami. Zaključak kakav će ova Skupština sigurno izglasati - on će omogućiti da se stvore dodatni preduslovi za efikasniji i bolji rad agencije. Oni će to omogućiti. Takođe vas molim za razumevanje. Deo predloga tog zaključka je u međuvremenu izbrisan. Molim vas za razumevanje da obratite pažnju zašto je to urađeno. Namerno govorim ovako. Još jednom kažem, ne želim da bacim senku na ulogu koju nezavisne institucije moraju da imaju. Vrlo je važno da svi međusobno pokazujemo tu vrstu partnerstva, za svaku vrstu nejasnoća stojim vam lično na raspolaganju, nego je ovo javna sednica pa ne želim da se pogrešno nešto protumači jer se ovde sve tumači politički. Dakle, moraju da vam stoje na raspolaganju kao partneri pre svega odbori Narodne skupštine, ne samo nadležni odbor, već i Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, čitav niz grupa i stručnih službi Skupštine koji će pomoći, da se ne biste našli u ma kojoj vrsti sporenja situacije. Pošto mi je ostalo u ovom periodu još samo nekoliko sekundi, samo ću da kažem čime sam iznenađen. Još jednom, beskrajno prijatno sam iznenađen tonom kojim počinje izveštaj. Očekivao sam da vidim i tu rečenicu koja kaže da će se nešto preduzeti povodom onoga što se ne sme, a to je da se u javnosti pojavljuju netačni odgovori na pitanje koja je neko uputio vama kao agenciji, a da on 20 dana kasnije dobije potpuno drugačiji odgovor. Prosto je neverovatno, govorim o periodu od dve godine, kako su se pojavljivali ti odgovori pre nego što se nađu na sajtu, otkud takva tumačenja. (Predsedavajući: Vreme.) To je nešto što može da zabrine Agenciju, kao što može da zabrine DRI, kao što može da zabrine zaštitnika građana. Kad god se neko neovlašćen javlja da tumači kako će neka nezavisna institucija kakav akt doneti povodom koga i na taj način otvara senku koja pada na vaše institucije, te vas molim da vodite računa o tome. (Predsedavajući: Hvala, gospodine Markoviću.) Pre nego što završim, gospodine potpredsedniče, imaćemo mi dovoljno vremena i kasnije, te nema razloga u ovom delu. Još jednom hoću da vam se zahvalim na načinu na koji su izveštaji predati i da vam kažem da vam svi ozbiljni narodni poslanici stoje na raspolaganju za svaku vrstu pomoći u uspostavljanju pune autonomije i nezavisnosti. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i svoje ime pozdravim goste koji nam dolaze iz službe brazilskog parlamenta, koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije velike sale. Molim vas da aplauzom pozdravimo goste. Pitam još jednom, da li neko od ovlašćenih predstavnika želi reč? (Ne.) Idemo na redosled prijavljenih narodnih poslanika. Prva na listi je narodni poslanik gospođa Radmila Gerov. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani predstavnici DRI, predstavnici Agencije za borbu protiv korupcije, narodni poslanici, LDP će podržati oba izveštaja oba nezavisna tela. Mi smatramo da je vaš rad od velikog značaja za sve građane ove zemlje jer je prethodna Vlada, a i ova Vlada nastavila praksu da ne vrši kontrolu trošenja javnih finansija i javnih sredstava. Mi smatramo da zbog toga imamo tako veliki javni dug, toliko nezaposlenih lica, tako veliki deficit. Jedina stvar je da nezavisna tela izvrše kontrolu trošenja javnih sredstava. U samom izveštaju, gospodine Sretenoviću, koji ste podneli i u onome što ste govorili, rekli ste da osam preporuka do danas koje ste napisali nije sprovedeno. Molila bih da mi odgovorite, koje su to preporuke koje ste dali, a do danas nisu sprovedene? U izveštaju stoji da su osnovni problemi sa kojima ste se suočavali i u stvari gde se vršilo loše trošenje sredstava, to je neprimena Zakona o javnim nabavkama u skladu sa zakonom. Dalje stoji da mnoge institucije nemaju popisanu imovinu i obaveze. Postavlja se pitanje – u kakvoj mi to državi živimo, ukoliko u ministarstvima, u lokalnim samoupravama, u javnim preduzećima nemamo osnovnu stvar, a to je popis imovine? Vi ste u svom odgovoru odgovorili narodnom poslaniku LDP Bojanu Đuriću da je bio u pravu kada je rekao da najveća javna preduzeća čije direktore imenuje Vlada Republike Srbije nisu poslovala u skladu sa zakonom, a to je JAT, gde ste rekli da je bilo problema sa uplatom pazara, "Putevi Srbije" i da je tačno to što je rekao, da oni nisu plaćali PDV, sve probleme koji postoje u "Srbijagasu". Takva je sigurno ista situacija i u "Železnicama Srbije" i "Telekomu". Apsolutno je nedopustivo da i prethodna Vlada i ova Vlada nastavlja praksu partijskog imenovanja direktora, da Vlada današnja ne poštuje zakon koji je usvojio ovaj parlament krajem prošle godine, decembra meseca, a to znači da se raspišu konkursi do kraja ovog meseca za izbor direktora javnih preduzeća. Iz kog razloga to kažem? Iz razloga što najveće subvencije ove države dobijaju baš ta javna preduzeća, a to su: JAT, "Putevi Srbije", "Srbijagas", "Železnice", a pri tom ta ista preduzeća, suprotno Zakonu o javnim nabavkama i Zakonu o budžetskom sistemu i ostalim zakonima koji definišu poslovanje vezano za finansije, troše državni novac. Gospodine Sretenoviću, želim da vam postavim jedno pitanje, obzirom da unazad nekoliko godina DRI nije kontrolisala jedno veliko preduzeće koje je u restrukturiranju, a mi smo kao LDP ovde tri godine unazad govorili da tamo postoje veliki problemi, to je Rudarsko topioničarski basen Bor, preduzeće u restrukturiranju. Ovaj parlament, prethodni parlament, daje garancije RTB u visini od nekoliko stotina miliona evra. Mnogo puta smo govorili u parlamentu i tražili od Vlade Republike Srbije, i prethodne i ove sadašnje, da izvrši kontrolu poslovanja RTB Bor, obzirom da je država dala subvencije, obzirom da je država dala velike garancije i obzirom na činjenicu da "RTB Bor" godinama unazad nije imao predsednika upravnog odbora, a da Vlada Republike Srbije nije imenovala novog. Ni prethodnu ni ovu Vladu apsolutno nije interesovalo šta se dešava sa novcem koji je dala kao garanciju "RTB Bor". Zbog čega to govorim? Zato što to nisu iznosi od nekoliko miliona dinara, to su iznosi koji se mere stotinama miliona evra. Na primer, činjenica je da je Vlada ove godine odobrila nova zaduženja za "RTB Bor" u iznosu od 132 miliona evra za rekonstrukciju topionice i izgradnju nove fabrike sumporne kiseline. Godinu dana pre toga odobrila je 135 miliona evra kod kanadske banke "EDC" za istu tu topionicu i istu tu fabriku sumporne kiseline. Do danas u "RTB-u Bor", osim što je stavljenkamen temeljac, nije krenula sa izgradnjom topionica. Pri tom, zamenik generalnog direktora RTB-a Bor, a ovde narodni poslanik i finansijski direktor za investicije, Milinko Živković, poslanik SNS, kaže da će od iznosa novog zaduživanja oko 40 miliona evra se izdvojiti za nove projekte kanadske kompanije "SNC Lavalen" koji gradi novu topionicu. Kako je uopšte kanadska kompanija "Lavalen" dobila posao u Boru? Ko plaća kompaniju kad se radovi uopšte ne izvode? Znači, tamo nije sproveden i otvoren postupak javne nabavke, a govori se o investiciji vrednoj 300 miliona evra. Kako je moguće, sad je to pitanje i Agenciji za borbu protiv korupcije, da neko bude direktor "RTB-a Bor" za investicije, istovremeno narodni poslanik, gde Skupština odobrava takve garancije i kredite? Da li je to sukob interesa ili nije? Kako je moguće da tako velika firma RTB Bor, za koju je država dala garancije, svima naplaćuje avansno bakar, osim "Farmakomu" i po kom to osnovu "Farmakom" je mogao da uzme bakar od "RTB-a" u iznosu od 800 miliona a da ne da avans? Koje to privilegije ima "Farmakom" u odnosu na druge koji otkupljuju bakar od "RTB-a"? Takođe, potpuno je nejasno i to kako je moguće da "RTB Bor" koji ne plaća poreze i doprinose za svoje radnike u iznosu od skoro dve milijarde dinara bude istovremeno donator opštini Bor? Znači, sporazumno zaključuju određene ugovore sa opštinom Bor, pa se onda izvedu radovi, čak i na zoološkom vrtu, kružnim tokovima, amfiteatru, zelenom bulevaru, sve bez građevinske dozvole. Jedan deo tih radova izveden je u kampanji 2010. godine, pred lokalne izbore u Boru, drugi deo sada. Kako je moguće i to da opština Bor nakon izglasavanja budžeta za 2013. godinu retroaktivno sprovede javnu nabavku za rekonstrukciju puta Selište-Bor 20 km, za radove koji su izvedeni 2012. godine? Obzirom da tu postoji sprega Direkcije za izgradnju opštine Bor i "RTB-a" koji se stalno javlja kao donator, potrebno je izvršiti kontrolu poslovanja i opštine Bor za 2010, 2011. i 2012. godinu i "RTB-a Bor" za 2010, 2011. i 2012. godinu". Jer, ako vi tražite državnu pomoć, ne plaćate poreze i doprinose, pri čemu opština gubi novac, stalno država, tj. Narodna skupština garantuje za te kredite, radovi se ne izvodi, a budete donator za radove koji nemaju građevinsku dozvolu, to nije u redu. Na takav isti način su izvedeni radovi na hotelu "Jezero", imamo dom u Brestovačkoj banji, vlasništvo "RTB-a", tako je izgrađen i počeo da se gradi i starački dom, bez ikakve saglasnosti ministarstva, a sve sredstvima opštine i "RTB-a", bez građevinskih dozvola. Postavlja se pitanje da li Fond za razvoj Republike, koji je dao ta sredstva, kao i ova država, ova Skupština koja je odobrila garancije, koga to i zbog čega nikoga osim LDP ne zanima gde je otišao taj novac? Svi građani Bora to veoma dobro znaju. Opet kažem, ne radi se o iznosima od milion dinara, to su stotine i stotine miliona evra u pitanju. Sada kada budu otpisani ovi dugovi "RTB-a", vezano za poreze i doprinose, ko će nadoknaditi štetu opštini Bor? Razumem ja da prethodna Vlada nije htela da vrši kontrolu poslovanja "RTB-a Bor" jer je generalni direktor "RTB-a Bor", a i danas je, Blagoje Spaskoski, član URS-a. Od prošle nedelje, od izbora u Zaječaru, on je odjednom postao član SNS. Doduše, on kaže – srpske narodne stranke, pošto ne zna ni kako se zove ta politička partija kojoj danas pripada. Na vlasti u Boru su do juče bili URS i SPS, a danas su prebegli iz URS-a u SNS i SPS. Apsolutno postoji sprega opštine Bor, "RTB-a Bor" i nezakonitog trošenja javnih sredstava iz Republike, Fonda za razvoj i samog "RTB-a". Ne bih da pričam o drobilicama i mašinama koje su nezakonito kupovali, a sve mimo Zakona o javnim nabavkama, mimo bilo kakvih tendera. Molim vas, pošto Vladu Republike Srbije apsolutno ne interesuje, a mi tvrdimo da "RTB Bor" gori slučaj nego Kolubara, da ispitate poslovanje i Opštine Bor i "RTB Bora". Za nas je takođe neprihvatljiva i činjenica vezana za Agenciju za borbu protiv korupcije da je Agencija naložila određene mere, a da po tim merama niko ne postupa. Koliko znam jedno od takvih mera imali ste da pomoćnik ministra saobraćaja ne može da bude ni na jednoj od drugih funkcija. Činjenica je da je u sukobu interesa i ministar Žarko Obradović koji se proslavio na neki način ovim testovima za polaganje mature, ali i činjenicom da predaje na Megatrend univerzitetu. Da li je to sukob interesa biti ministar, predavati na Megatrendu, istovremeno iz republičkog budžeta, iz budžeta Ministarstva za obrazovanje prenositi silan novac univerzitetu Megatrend, a pri tom za 15 fakulteta koji su podneli zahtev za registraciju i akreditaciju, pet godina ne davati nikakav odgovor, onemogućiti ostalim fakultetima da dobiju akreditaciju ili da se registruju gde zahtevi stoje u fiokama, smatram da je to sukob interesa. Biti ministar, predavati na fakultetu, tom istom fakultetu iz državnog budžeta prenositi novac, a dati zabranu ostalim fakultetima, u stvari im onemogućiti da se registruju time što njihove predmete držite u fioci. Mi smatramo da treba povećati broj ljudi koji rade i u DRI i u Agenciji za borbu protiv korupcije, da treba obezbediti dodatni prostor jer je potpuno jasno da je Srbija zemlja u kojoj živimo, zemlja u kojoj će i narednih pet ili deset godina biti potrebna stroga kontrola trošenja i javnih finansija, a i stroga kontrola primene Zakona o agenciji za borbu protivkorupcije, posebno iz razloga što ste vi u izveštaju naveli da jedan broj institucija čak nije prijavio vama koliko novih funkcionera ima. Zahvaljuje.
Imam jednu konstataciju. Molim narodne poslanike da ne opisuju stanje u svojim lokalnim sredinama jer je to posebna problematika. Razumem vaš zahtev da se izvrši revizija poslovanja ali vi ste opisivali celu situaciju, to je po meni, praktično van teme, ali dobro, tolerisao sam vas. Reč ima narodni poslanik Milica Radović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Agencije za borbu protiv korupcije, DRI, zaista sam bila uverena da nakon sednice o poreskim zakonima će doći kraj, biće stavljena tačka na ovakav način sazivanja sednice jedan dan unapred ali očigledno je da takav način rada postao manir vladajuće većine i čini mi se da nas to pomalo udaljava od nekog sređenog društva u kom institucije neometano funkcionišu slobodno i kvalitetno donose svoje odluke. Ako se naravno ne varam ovo je drugi put da mi raspravljamo o izveštajima nezavisnih državnih organa i regulatornih tela iako su nezavisni organi, regulatorna tela tri izveštaja do sada podneli. Prvi i jedini put mi smo raspravljali 2011. godine. Možda nije toliki problem što nismo raspravljali o tim izveštajima 2012. godine, koliki je problem taj što preporuke i odluke koje su odbori dostavili Narodnoj skupštini, a i sami nezavisni državni organi, što te preporuke i te odluke nemaju svog efekta i nemaju svoju primenu u samoj praksi. Naravno, da u tom smislu, mislim da je neophodno da Narodna skupština mora da pronađe mehanizme za nadzor nad primenom mera koje je sama donela. U protivnom, našom inertnošću, našim rekla bih, nedostatkom hrabrosti i nedostatkom možda ambicije, da vršimo nadzornu funkciju Narodne skupštine, postajemo najodgovorniji za to što je nivo i stepen poverenja građana u parlament na jako niskom nivou. Kada govorio o izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije, ja moram da kažem da ćemo mi podržati izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije. Član sam Odbora za pravosuđe, koja nisam glasala za zaključak koji je Odbor za pravosuđe usvojio, upravo zbog toga što je on u svom zaključku izostavio sve one preporuke koje je Agencija za borbu protiv korupcije dala, i zbog toga je naša oznaka na ovim papirima koje imate ispred sebe protiv, ali ćemo za sam izveštaj naravno glasati. Ono što smo uspeli da vidimo iz ovih izveštaja, jasno govori da je Agencija potpuno uspešno obavila svoj deo posla, sve ono što joj je stavljeno u nadležnost. Ona je u svom izveštaju navela da je uspešno okončala postupanje u čak 90% svih predmeta koji se odnose na oblast sukoba interesa i nespojivosti funkcija. Da je čak četiri puta povećala svoju efikasnost u pogledu obrade i objavljivanja izveštaja o imovini, i o prihodima, što naravno pozdravljam. Kada je u pitanju kontrola finansiranja političkih stranaka, odnosno političkih subjekata, tu smo dobili informaciju da je od 83 stranke, da je 69 stranaka podnelo svoj godišnji izveštaj, odnosno izveštaj o finansiranju, da ste primili negde oko 1035 izveštaja o troškovima u izbornoj kampanji i da ste na osnovu svega toga podneli 53 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka. Mislim da se radi o vrlo zadovoljavajućim rezultatima rada. Meni je jako drago što je Agencija za borbu protiv korupcije javno reagovala za vreme, odnosno nakon izborne kampanje, što se od nje i očekuje, ali je i ukazala na određene nepravilnosti prilikom finansiranja izborne kampanje i što je javno rekla da se ne slaže sa tim da se kao donatori političkim strankama pojavljuju određene firme koje su formirane neposredno pred izbore koje su beležile ogromne gubitke, negde oko 50 miliona dinara, koje čak nemaju ni jednog zaposlenog, ali su se našle kao donatori određenih političkih stranaka, koje su danas u vladajućoj koaliciji. Takođe mi je drago što je Agencija za borbu protiv korupcije javno progovorila o tome da je potpuno neprihvatljivo da se određene političke stranke po mnogo povoljnijim uslovima od drugih kreditiraju, odnosno dobijaju kredite od nekih drugih banaka, pa su sa dve blanko menice dobile kredit od jedne banke, od nekoliko miliona evra. Meni je drago što je Agencija ovim putem ukazala na nepravilnosti koje su se potkrale, ali bih jako volela da Agencija putem promene zakona, Agencija za borbu protiv korupcije, dobije veća ovlašćenja i da umesto javne osude ovakvog ponašanja, ona ima u svojim rukama mehanizam za reakciju i upravo u tom pravcu ide razlog i argumenti zbog čega nisam glasala za zaključak Odbora za pravosuđe. Zbog toga što smatram da on ne uvažava sve one preporuke koje je Agencija od njega tražila. Bez obzira na očigledne napore koje Agencija za borbu protiv korupcije ulaže u suzbijanje korupcije u javnoj upravi, danas ne mogu da govorim o tome da se Srbija nalazi u situaciji, gde se vodi sistemska borba protiv korupcije. Kada bismo vodili sistemsku borbu protiv korupcije onda bi morali prventstveno da otklonimo sistemske uzroke korupcije a to bi značilo bi prethodno morali da stvorimo ambijent u kome će takva korupcija biti za početak otežana. Zato je neophodno da insistiramo prvenstveno kao narodni poslanici, na tome da se obezbedi veća javnost u radu državnih organa, da se preporuke nezavisnih državnih organa i regulatornih tela uvažavaju i ne samo da se uvažavaju nego i da nadzornu funkciju nad njima ima skupština da one imaju neki efekat i primenu u praksi. Kada govorimo o borbi protiv korupcije, najvažnije je nezavisno, efikasno i odgovorno pravosuđe, što danas Srbija nažalost nema. To govorite i u vašim izveštajima na jedan posredan način. Srbija je među zemljama sa najvećim stepenom korupcije, zauzimamo neko 80 mesto od ukupno 186 zemalja koje su bile obuhvaćene tim istraživanjem. Od 2007. godine nismo napredovali, nismo popravili svoje mesto po indeksu percepcije korupcije i to je nešto što je jako loše. Sa tako visokim stepenom korupcije kakav Srbija danas ima, teško da će bilo ko od investitora doći u Srbiju da ulaže, teško da ćemo imati onih obećanih deset milijardi evra na godišnjem nivou, o kojima su govorile određene političke stranke, jer u situaciji gde pravosuđe ne funkcioniše na pravi način, ovakva obećanja postaju besmislena i smešna. U zemlji koja ima dramatičan problem sa korupcijom, u zemlji u kojoj korupcija maltene ulazi u svaku poru društva, neshvatljivo je i nezamislivo da mi još uvek nemamo donet zakon o zaštiti uzbunjivača. Lica koja ukazuju ili sumnjaju na određene koruptivne akte, delatnosti nekih drugih, moraju da imaju adekvatnu zakonsku zaštitu. Oni na taj način izlažu svoj lični integritet, svoj život, život svojih porodica određenom riziku i nije dobro ovo što se danas radi. pozdravljam ideju što postoji pravilnik, ali mislim da pravilnik ne obezbeđuje dovoljnu zaštitu za uzbunjivače. Najbolji primer je onaj koji vi jako dobro znate, gospođe Valentine Krstić, koja je dobila status uzbunjivača 2012. godine, zato što je ukazivala na određene malverzacije, zloupotrebe u Kazneno popravnom domu u Nišu, ali je nekako taj status izgubila. Umesto da bude zaštićena tog trenutka kada je dobila status, ona je ostala bez posla i protiv nje je pokrenut disciplinski postupak. Nažalost ovo nije jedini slučaj. Takvih slučajeva ima još. Setićemo se Gorana Miloševića, čoveka koji je razotkrio drumsku mafiju i koji je uštedeo državi ko zna koliko miliona evra. Šta se desilo sa njim? Kako je on nagrađen? Tako što je tri godine nakon toga ostao bez posla i pod pritiskom javnosti, odnosno medija je vraćen na svoj posao. Takođe setićemo se doktorke Bokorov, koja je ukazala na malverzacije u Institutu onkologije Vojvodine, koja je rekla da se tamo javno trguje listama čekanja. Ona od tog trenutka kada je ukazala na takve stvari je postala žrtva maltretiranja na svom poslu. Zašto ovo govorim? Govorim zbog toga što zaista želimo da utičemo na to da ovaj zakon što pre uđe u skupštinsku proceduru. On je jedan od niza koraka koje je neophodno ispuniti da bi došli do uspešne borbe protiv korupcije. Nadam se da ovi primeri neće uticati na one druge ljude da ih odvrate od toga da prijavljuju sumnju na određene koruptivne delatnosti u organima u kojima rade, ali je neophodno da imaju mnogo veći stepen zaštite. Uspešnu borbu protiv korupcije ne možemo da imamo dok ne stvorimo profesionalizovanu javnu upravu i dok ne dobijemo nezavisno, odgovorno i efikasno pravosuđe. Dobra uprava je upravo brana korupcije, a pravosuđe sve ono što vidi što se u društvu dešava, što je loše može da sankcioniše i zbog su te dve stvari neophodan uslov za efektivno i prilično uspešnu borbu protiv korupcije. Do sada, bez obzira na javna hvaljenja, mi nemamo značajne napretke u procesuiranju predmeta u oblasti korupcije. Broj donetih osuđujućih presuda je izuzetno mali. U procesima koji se odnose na korupciju negde oko 40% osuđenih lica je kažnjeno uslovnom osudom, a čini mi se jedna petina, to sam našla u nekom izveštaju, je kažnjena efektivnom kaznom zatvora i to do šest meseci. Znači, izuzetno niske kazne su u pitanju. Lično mislim, pošto sam radila u pravosuđu i znam, a posebno posle reforme koja je tragično sprovedena, da pravosuđe nije osposobljeno još uvek da se bavi na ozbiljan način borbom protiv korupcije i mislim da je neophodno da u tom smislu napravimo određene rezove sa onim što je bilo loše u prošlosti i mislim da je Srbija danas jedina, vi me ispravite ako mislite da grešim, zemlja koja faktički nema nijednog tužioca koji je specijalizovan za borbu protiv korupcije i možda odatle upravo odgovor na ono pitanje – zašto i kako je moguće da 15.000 ili 13.000 krivičnih prijava, koje je mahom podnela policija tužilaštvu u najvećem procentu bude odbačeno? Čak 77% tih krivičnih prijava je odbačeno. Zaista se radi o izuzetno visokom procentu odbačenih krivičnih prijava i mislim da bi pravosuđe u ovom smislu, a mi smo tu da mu pomognemo, naravno, stvarajući uslove za njegovu nezavisnost, moralo da radi drugačije. Na samom kraju zaključujem time da je uslov za uspešnu borbu protiv korupcije svakako nezavisno odgovorno i efikasno pravosuđe, a da bez ozbiljno shvaćene reforme pravosuđa ne možemo da govorimo ni o uspešnoj borbi protiv korupcije. Hvala vam puno.
Sledeći govornik je Jelena Travar Miljević. Nije tu. Gospodine Petkoviću, izvinjavam se, samo da vas pitam otprilike za koje vreme možete završiti? Da li možete do tri završiti? Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Institucije o čijim izveštajima smo raspravljali juče i o kojima govorimo danas su veoma bitne za naše društvo. Izveštaji pokazuju da su te institucije znatno ojačale u prethodnom periodu, da im je porastao ugled i značaj, kao i doprinos u kontroli koju sprovodi, pre svega Narodna skupština Republike Srbije. Zakon o DRI je pre svega plod saradnje velikog broja narodnih poslanika uz ogromnu pomoć domaćih i stranih institucija koje su nam ukazale na sve one dobre stvari koje ovaj zakon treba da sadrži, kada smo ga pisali upravo u ovom parlamentu. Državna revizorska institucija je svakako jedna od najvažnijih institucija u zemlji koja nije zamenila ni jednu drugu postojeću, već je formirana kao jedna nova institucija, sa pre svega zadatkom da podigne nivo parlamentarne kontrole izvršne vlasti, da utiče na to da se državni novac troši efikasno, ekonomično i racionalno. Uspešan rad DRI najviše doprinosi prevenciji i otkrivanju korupcije i drugih protivzakonitih radnji u državnim organima, a sve u cilju zakonitog i namenskog trošenja budžetskih sredstava. Vi dobro znate da je DSS podržala izbor i predsednika i Saveta DRI, da smo glasali za Poslovnik o radu, glasali za izmene i dopune Zakona, podržavali i pokušavali da stvorimo što bolje uslove za neometan, efikasan i kvalitetan rad DRI, a nije nekada bilo lako u određenom periodu kada ste sedeli i u ovoj zgradi zajedno sa nama ovde. Pre svega, zato što smatramo da parlamentarna kontrola izvršne vlasti izuzetno važna i da svi građani treba da znaju kako se troši njihov novac. Svedoci smo brojnih izveštaja koje je DRI uputila ovom parlamentu. Svedoci smo brojnih preporuka koje ste uputili subjektima nad čijim radom ste vršili reviziju, svedoci smo brojnih prijava koje ste podneli protiv odgovornih lica u ministarstvima, u javnim preduzećima, u lokalnim samoupravama. Iz ovog izveštaja vidimo da su najčešće nepravilnosti nastale u oblastima javnih nabavki, nepopisivanja finansijske imovine i obaveza, da se prihodi i primanja ne iskazuju realno već u umanjenim iznosima, da su rashodi za plate i naknade zaposlenih uvećavaju bez pravnog osnova. O tome je govorio i gospodin Sretenović i gospođa Urošević i na Odboru za finansije i na mnogim skupovima koji su organizovani od strane DRI, kako bi se uticalo na sve one subjekte koji mogu da im pomognu u ovom radu. Promenjen je nedavno Zakon o javnim nabavkama za koji se govorilo da predstavlja jedan od velikih problema za srpsko društvo, jer se iz države odlivalo, odnosno u državnu kasu se nisu ulivale stotine i stotine miliona evra koje su završavale očigledno u nečijim privatnim džepovima. Čitajući vaš izveštaj, gospodine Sretenoviću, zaključio sam da najveće nepravilnosti su upravo otkrivene u javnim preduzećima. Ne znam da li je, nakon usvajanja ovog zakona o javnim nabavka, zaustavljeno nameštanje tendera pre nego što tenderi budu i objavljeni. Mislim da nije. Ne znam da li se i dalje dešava da najniža ponuda na tenderu, posebno u oblasti izvođenja radova, postane nekoliko puta veća tokom njegove realizacije. Pretpostavljam da se i tako nešto dešava. Ne znam da li se ugovori i dalje menjaju putem aneksa. Mi znamo da Uprava za javne nabavke ima rok od 30 dana da odobri određeni aneks, ali znamo da i ta ista uprava kaže da ne može da odradi taj posao za 30 dana jer je malo vremena, a znamo da ljudi koji traže saglasnost da dobiju određeni aneks ugovora ne mogu da čekaju 30 dana. Pre svega, mislim na probleme koje imaju pojedine lokalne samouprave u ovoj zemlji. Vi ste nam pokazali na uzorku od 122 subjekta revizije da ste otkrili da su izvršene nabavke dobara, usluga i radova suprotno zakonskim propisima u iznosu od 47 milijardi dinara tokom 2012. godine. Vlada Republike Srbije, odnosno ministar Mlađan Dinkić će u ponedeljak, kroz rebalans budžeta, će pokušati ovde u ovom parlamentu u ovoj sali da nas ubedi da će uštedeti 39 milijardi dinara novca građana Republike Srbije,a DRI, vi koji sedite ovde, naravno i vaši saradnici, utvrdili ste da se na osnovu kontrole samo jednog procenta subjekata nad čijim poslovanjem imate ovlašćenja da vršite nadzor, manipuliše sa cifrom većom od 80 milijardi dinara. Državna revizorska institucija to smo videli iz vaše izlaganja ima 173 zaposlena, 143 na poslovima revizije. Dobro je što ćete primiti još pedesetak novih ljudi, ali postavljam pitanje – zašto vas nema dvostruko više? U čemu je problem? Da li je problem finansija? Da li je problem sredstava, para? Da li znate gospodine Sretenoviću, nije to vaš posao, ali verujem da ćete se možda baviti time i u ovoj i u narednim godinama, koliko ljudi je nova Vlada zaposlila u ministarstvima? Koliko ljudi je zaposleno u ovoj narodnoj skupštini? To je pitanje za predsednika Skupštine, to ću mu svakako uputiti, ali trebalo bi time da se bavite. Znači, za neke ima novca, za nečije plate može da se odvoji iz budžeta određena suma novca, a nema para da se pojača i omogući instituciji koja treba upravo da kontroliše kako se troši taj novac, da im se na taj način pomogne. Sa druge strane, postavlja se i pitanje – zašto bi i povećavali broj zaposlenih i zašto bi se toliko trudili kada i ovo najnovije pravosuđe ne radi svoj posao onako kako treba, kada su predviđene kazne od pet do 50.000 dinara, kada određeni postupci traju duže od dve godine i kao što ste malopre rekli – mnogi postupci su zastareli zato što je nastupio rok zastarelosti. Hajde da tražimo nova ovlašćenja za DRI i vi koji radite taj posao i mi kao narodni poslanici koji učestvujemo u izmeni zakonskih propisa. Hajde da predstavnici ove nove vlasti koji su dobili predlog okvira za dobijanje uslova, za određivanje roka, za dobijanje preporuke, za zeleno svetlo i za datum, se ponašaju u skladu sa pravilima koja postoje u EU. Vi znate kako to funkcioniše u Sloveniji. Slovenija ima računski sud. Jel tako? Utvrde određen prekršaj i odmah mogu da rade. Vi utvrdite prekršaj, podnesete prijavu, sudija gurne to u fioku. Vi nakon dve ili tri godine kažete – šta da radimo, zastarelo. Pored prijave vi ste davali brojne preporuke. Da li su sve preporuke uzete u obzir? Jesu promenjeni Zakon o budžetskom sistemu, Krivični zakonik i još neki propisi, ali te preporuke koje vi dajete moraju da budu i primenjene. Da li mislite da je to jedini način da ljudi koji su se uverili na licu mesta u konkretnim slučajevima šta je problem da to kada predlože da to zaista bude i prihvaćen. Zahvaljujući radu Državne revizorske institucije u budžet Republike Srbije se vratilo nekoliko, da ne kažem tačno ima podatak 6,7 milijardi za prethodnu godinu, verovatno u međuvremenu i mnogo veći iznos koji će Mlađan Dinkić u ponedeljak na jedan da potroši zato što će ispeglati dugove javnog preduzeća "Putevi Srbije" i Fonda za zdravstvo. Zahvaljujući vašim preporukama povećan je obim evidencije finansijske i nefinansijske imovine. Veliki broj institucija je uspostavio internu kontrolu, odnosno reviziju. Nije sve idealno. Daleko od toga. Postoje veliki problemi. Siguran sam da se u radu DRI kontinuirano ide napred i da su njeni rezultati vremenom bolji i kvalitetniji. To nam je i bio cilj kada smo osnivali ovu instituciju. Ponovo, kao i prilikom vašeg reizbora i vaših saradnika, tražim od vas da vi budete upravo i nama oslonac u borbi protiv korupcije i u borbi koju treba zajedno da vodimo prilikom kontrole izvršne vlasti i Vlade Republike Srbije. Znam da će DRI biti jaka samo onoliko koliko bude imala podršku u ovom parlamentu. Juče smo u ovoj sali imali priliku da čujemo jedan briljantan izveštaj gospodina Saše Jankovića, koji je bez dlake ne jeziku, bez uvijanja rekao šta su najveći problemi građana Srbije i kako se nova vlast ophodi prema njima. To očekujemo DRI. Vi ćete krajem godine podneti izveštaj o radu nove Vlade, njenih ministara, njenog direktora koji je isplatio trinaestu platu, njenog gradonačelnika koji je predsednik Upravnog odbora "Srbijagasa" i niz drugih funkcionera koji će ukoliko se ne budu ponašali u skladu sa zakonskim propisima doći pod udar revizije i naći se u vašem izveštaju. Jedan ministar iz prethodne Vlade nas je ovde ubeđivao i objašnjavao kako se energija štedi tako što treba da stavljamo poklopac na šerpu kada kuvamo ručak. Ovi ministri sada nam objašnjavaju kako se zadužuju da bi se razdužili za sve ono što su zadužili Srbiju u prethodnih nekoliko godina. Pozivam vas i molim vas da se oduprete svim tim pritiscima, da budete hrabri i odlučni, da pošteno i čestito radite svoj posao bez ikakvog straha za eventualne neprijatnosti koje možete imati, jer je ovde stvorena institucija, ovde se brani njen integritet. Vi štitite, jednako kao i narodni poslanici, novac građana Republike Srbije i dok tako budete radili uvek ćete imati podršku DSS. Hvala vam najlepše.
Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Istovremeno vas podsećam da je danas poslednji četvrtak u mesecu odnosno dan kada će u vremenu od 16,00 do 19,00 časova članovi Vlade odgovarati na poslanička pitanja. Sada određujem pauzu, a sa radom počinjemo u 16,00 časova. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, s obzirom da je danas poslednji četvrtak u mesecu u skladu sa članom 205. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine pristupamo postavljanju poslaničkih pitanja u vremenu od 16,00 do 19,00 časova. Generalni sekretar Vlade Republike Srbije obavestio je Narodnu skupštinu da sledeći članovi Vlade nisu u mogućnosti da prisustvuju današnjoj sednici na kojoj se Vladi postavljaju poslanička pitanja: Suzana Grubješić, potpredsednica Vlade, Jovan Krkobabić, potpredsednik Vlade i ministar rada, zapošljavanja i socijalne politike, Rasim Ljajić, potpredsednik Vlade i ministar spoljne i unutrašnje trgovine i telekomunikacija, Ivan Mrkić, ministar spoljnih poslova, Mlađan Dinkić, ministar finansija i privrede, Goran Knežević, ministar poljoprivrede, šumarstva, vodoprivrede, Bratislav Petković, ministar kulture i informisanja i Sulejman Ugljanin, ministar bezportfelja. Pre nego što pređemo na postavljanje poslaničkih pitanja, dozvolite mi da vas još jednom podsetim na odredbe Poslovnika Narodne skupštine koja se odnose na način postavljanja poslaničkih pitanja. Narodni poslanik ima prvo da postavi poslaničko pitanje pojedinom ministru ili Vladi iz njegove nadležnosti. Poslaničko pitanje mora biti jasno formulisano. Izlaganje narodnog poslanika koji postavlja pitanje ne može da traje duže od tri minuta. Predsednik Narodne skupštine upozoriće svakog narodnog poslanika, koji postavlja poslaničko pitanje, ako pitanje nije postavljeno u skladu sa odredbama ovog poslovnika, odnosno ako nije upućeno nadležnom organu. Na usmeno postavljeno poslaničko pitanje Vlada, odnosno ministar moraju odmah usmeno odgovoriti. Ako je za davanje odgovora potrebna određena priprema oni to moraju odmah obrazložiti, a odgovor narodnom poslaniku dostaviti u pisanom obliku u roku od osam dana od dana kada je pitanje postavljeno. Ako je u pripremi odgovora na poslaničko pitanje potrebno utvrditi određene činjenice, čije utvrđivanje zahteva duže vreme ili složeniju analizu, rok za davanje odgovora na poslaničko pitanje može se produžiti ili najviše do 30 dana. Nadležni ministar se obraća Narodnoj skupštini najduže pet minuta kako bi odgovorio na pitanje. Takođe, prema članu 207. Poslovnika posle datog odgovora na poslaničko pitanje narodni poslanik koji je postavio pitanje ima pravo da u trajanju od najviše tri minuta komentariše odgovor na svoje pitanje ili da postavi dopunsko pitanje. Po dobijanju odgovora na dopunsko pitanje, narodni poslanik ima pravo da se izjasni o odgovoru u trajanju od najviše dva minuta. U toku postavljanja pitanja i davanja odgovora shodno se primenjuje odredbe Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, s time što nisu dozvoljene replike i ukazivanje na povredu Poslovnika. U skladu sa tim molim narodne poslanike da podnesu prijave za postavljanje pitanja. Istovremeno vas podsećam da će redosled postavljanja poslaničkih pitanja biti utvrđen prema dosadašnjoj praksi rada Narodne skupštine, tako što će naizmenično najpre reč dobijati narodni poslanici koji ne pripadaju ni jednoj poslaničkoj grupi, a zatim narodni poslanici od najmanje prema najvećoj poslaničkoj grupi. Prelazimo na postavljanje poslaničkih pitanja. Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević.
Polovina ministara Vlade danas nije prisutna, poslala je neko izvinjenje itd, iako su svi pre nekoliko meseci od kako su postali članovi Vlade znali da u članu 205. stoji da poslednjeg četvrtka u mesecu poslanici Narodne skupštine imaju priliku da ministru, predsedniku Vlade, postavljaju pitanja. Ja mislim da to nije dopustivo, prihvatljivo i ovo izvinjenje, obaveštenje treba ukinuti uopšte kao mogućnost da neko ne izbegne. To znači da konkretno ja neću moći u sledećih mesec dana da postavim pitanje koje sam nameravao danas da uputim ministru Dinkiću, Kneževiću i nekim drugim ministrima. Ipak zahvaljujem na prisustvu gospođi Zorani Mihajlović i imam jedno pitanje za vas. Reč je o elektrifikaciji poljoprivrede. Poljoprivreda je mali potrošač električne energije i ima velike troškove zato što nema razvijene električne mreže. Troši skupa i ekološki neprihvatljiva goriva za na primer pumpanje vode i zalivanje useva. Da li ste spremni da date saglasnost EPS, a razgovarao sam sa dr Acom Markovićem, predsednikom upravnog odbora, da li ste spremni da se na zahtev korisnika, u ovom slučaju poljoprivrednog kombinata Beograd, zatim voćare iz okoline Novog Slankamena u opštini Inđija, da se postavi električna mreža i time omogući jeftinije zalivanje useva i niži troškovi? Oni misle da to pitanje razmatraju na jedan uobičajen način koji podrazumeva nekoliko meseci. Molim vas da kao razumna gospođa, ministar za energetiku, date nalog da se izađe u susret svim onima koji traže da se razvije električna mreža do atara u kojima žele da imaju i dve žetve. Hvala.
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović.
Hvala na postavljenom pitanju. Tu postoji nekoliko stvari. Slažem se sa vama da je potrebno puno vremena da se ne samo izgradi mreža, nego da se dobiju i mnoge dozvole. Inače imamo dosta problema u samoj distributivnoj mreži električne energije i ti veliki gubici koji se pojavljuju i za koje često čujete, jesu zbog ili nerazvijenosti mreže ili zbog njene dotrajalosti itd. Odnos između onoga ko traži da ima takvu mrežu i samog javnog preduzeća, jeste njihov odnos. Sa stanovišta ministarstva, mi nemamo ništa protiv i možemo samo da pomognemo u smislu da na neki način sugerišemo javnom preduzeću da u onome što radi bude brže, naravno uz poštovanje zakona. Tu postoji još jedna stvar kao što znate, a to je i onaj koji je krajnji korisnik mora da učestvuje u samom finansiranju i investiranju, što nekada može da predstavlja ozbiljan problem. Pretpostavljam da je u ovom slučaju ista stvar, ali možemo razgovarati sa javnim preduzećem i sa kombinatom.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević, dopunsko pitanje.
Nisam zadovoljan odgovorom zbog toga što svuda u svetu električne, telefonske i raznorazne druge kompanije potrošaču dovode kilovat čas, kubni metar gasa ili bilo koje druge jedinice na kućni prag. To jedino nije slučaj u ovoj zemlji gde se zahtevaju vrlo skupe takse za priključke i jedna procedura koja podrazumeva vreme. Evo vreme je da se zaliva, iako je ovih dana bilo kiše vreme je da se u junu mesecu i avgustu zaliva. Prema tome tražim i predlažem da Ministarstvo za energetiku odobri Elektrodistribuciji, da joj prizna kao trošak jer oni se pozivaju na vas, šta je u njihovom budžetu predviđeno, da li je dopušteno ili nije, da uz participaciju korisnika, recimo za kopanje jame ili za neke druge troškove, preuzmu da se krene u jedno postepeno širenje mreže distribucije električne energije do ovih korisnika, jer bi od toga imali značajne uštede i koristi, a da ne govorim o tom ekološkom interesu.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Olena Papuga.
Poštovana predsedavajuća, gospodo ministri, kolege poslanici, pitanje postavljam ministru Milanu Bačeviću. Htela bih da ga pitam – da li je Srbija postala ruska kolonija, zato što je "Gaspromnjeft" nedodirljiv za domaće zakone? Na to pitanje me je naveo podatak da u Rusiji rudna renta iznosi 15%, a "Nis Gaspromnjeft" u Srbiji plaća pet puta manju rudnu rentu, jer je Vlada Srbije donela zaključak da se rudna renta od 3% za "Gaspromnjeft" ne menja do 2023. godine. Proračuni pokazuju da će se godišnje zbog razlike u ceni, srpski budžet oštetiti za čak 40 miliona evra, što nije mala suma. Pitam ministra Bačevića, koji je na sednici Vlade 23. maja branio klauzulu o nepromenljivosti rente – da li je time legalizovan privilegovan položaj "NIS-a" na srpskom tržištu u narednih 10 godina iako je postojao zakonski osnov da se to promeni. U vreme potpisivanja energetskog sporazuma 2008. godine, rudna renta je bila 3% i Srbija se obavezala da tako ostane, dok ruski partner ne vrati novac uložen u Srbiji. "Gaspromnjeft" je već isplatio svoje investicije pa je cilj ove namere nejasan. Tim pre što oni u matičnoj zemlji rudnu rentu plaćaju čak 15%. Koliko dobro ide ruskoj kompaniji kod nas ilustruje podatak da je "NIS" po sopstvenom priznanju, prošle godine ostvario čistu dobit od oko 450 miliona evra, što znači da je za jednu godinu otplatio sve što je uložio u Srbiji. Ako je tako, to bi onda značilo da će narednih 10 godina zakidati lokalnim samoupravama u kojima se vade nafta i gas. Treba li podsećati da se većina tih lokalnih samouprava nalazi u Vojvodini. Podsetiću na to da je samo u 2011. godini iz nalazišta oko Kikinde izvađeno nafte u vrednosti od 200 miliona evra, od čega je zbog niskog iznosa rudne rente kikindski budžet prihodovao samo četiri miliona evra.
Reč ima ministar Bačević.
Pitanje rudne rente je našoj javnosti u celosti poznato. Vi ste i postavili pitanje i dali odgovor. Ali, dugujem vam odgovor na nešto što niste rekli a konstatovali ste. Srbija je suverena država i nije ruska gubernija. Što se tiče našeg odnosa prema Rusiji, naročito sada posle potpisanog strateškog partnerstva, gde imamo pravo da se nadamo još boljim danima od onih koje smo nasledili i zatekli. To vreme na koje se pozivate je vreme kada sam ja bio u dubokoj opoziciji. Znate? To je potpisao neko drugi. Ova vlada samo poštuje davno preuzete obaveze. Toliko. Hvala.
Hoćete li da postavite dopunsko pitanje, gospođo Papuga? (Da.)
Uopšte mi niste odgovorili ni na jedno moje pitanje. Nisam konstatovala, pitala sam vas – da li je istina da je do 2023. godine rudna renta za 15% za sve druge investitore u Srbiji, samo je manja, i rekla sam koliko, za ruske investitore, u stvari, za "Gaspromnjeft", i zašto je to tako? Vi ste dali svoju odluku, to tako stoji. Zašto nije za sve druge investitore tako?
Reč ima ministar Bačević.
Odgovorio sam vam. To je nešto što je završeno i što je međudržavni ugovor koji ima određeni rok trajanja. Ja sam samo nešto ispoštovao. Ne ja, već zapravo Vlada Republike Srbije. To nije moja volja. Isto mislim da je rudna renta od 3% niska. Isto tako znam da postoji nešto što mora da se poštuje, a to su ti međudržavni ugovori i davno preuzete međudržavne obaveze.
Izvolite, gospođo Papuga.
Jeste, ali po onom prvom ugovoru je bilo da će biti rudna renta tolika samo dok Rusija ne ispuni te obaveze prema Srbiji. Ona ih je ispunila, ispunila je obaveze prema Srbiji i zašto je sada taj ugovor produžen na još 10 godina? Sada više nemamo u tome neku obavezu da se držimo tih 15% u toj renti, u stvari u 3%.
Gospodine Bačeviću, nemate više prava da odgovarate. Ovo je bio komentar na vaš odgovor. Narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
U odsustvu ministra finansija ću pitati premijera – šta će Vlada da preduzme oko nabavke protivgradnih raketa, budući da je samo prošlog meseca uništeno u Srbiji 15.000 hektara voćnjaka, zasada, useva? U ovom mesecu je najteže prošla opština Inđija, gde su oštećene kuće a čak ima i povređenih, a o šteti na poljoprivrednim usevima je izlišno i pričati. Znamo da je sektor za vanredne situacije podneo blagovremeno zahtev Ministarstvu finansija da se odobre sredstva za nabavku protivgradnih raketa, da zbog opšteg stanja u poljoprivredi poljoprivrednici nisu najčešće u mogućnosti da osiguraju svoje poljoprivredne useve i štete koje se najavljuju, budući da će ovo biti sezona velikih padavina i sa velikom količinom gradonosnih oblaka, da li će Vlada adekvatno reagovati, budući da se već kasni u reakcijama? Imam i pitanje za ministra Obradovića – kada će direktor "Službenog glasnika", gospodin Ljušić, podneti ostavku? On je tvrdio da se u "Službenom glasniku" ništa neće naći oko afere sa testovima iz matematike za malu maturu, a ipak smo svedoci toga da su dva radnika "Službenog glasnika" uhapšena. S druge strane, rekli smo i od toga nećemo odstupati, jasno ćemo podržavati Vladu na njenom evropskom putu. Podržavaćemo borbu protiv korupcije i kriminala, ali, kao i u svim prethodnim vladama, ispod te mantre se ne sme dešavati sve i svašta, što mi nećemo podržavati. Gospodine Obradoviću, od 2008. godine svaka godina je u prosveti obeležena nekom aferom. Povučeno je 2008. godine 100.000 udžbenika iz privatnih štamparija. Na PISA testovima 2009. godine se pokazalo da je jedna trećina naših učenika funkcionalno neobrazovana. Prvu aferu male mature imamo 2011. godine, 2012. godine imamo drugu aferu male mature, 2013. godine treću aferu male mature i mislim da vi treba da se izjasnite o podnošenju vaše ostavke i odgovornosti.
Da li želi neko od predstavnika Vlade da odgovori? Reč ima premijer Dačić. Izvolite.
Pošto ste me pitali za protivgradne rakete, da budemo načisto, nije tom sistemu mesto u MUP-u. Ne znam zašto je to uopšte stavljeno u nadležnost MUP-a. Ne znam još ni jedno MUP koje gađa protivgradnim raketama. Pošto to niko nije hteo da uzme, to je u prethodnim raspodelama pripalo MUP-u. Kao i obično, pripadnu nam funkcije, a ne daje se novac da se te funkcije realizuju. Tako smo preuzeli i kontrolu granice, a nikada nismo dobili pare za to, pare su ostale kod drugih. Ovde je sada veliki problem, ali u onim gradovima koje ste pomenuli, nije bio problem nedostatka raketa nego velikog nevremena koje je bilo. Mislim da je ispaljeno nekoliko stotina raketa, kada je reč o Inđiji. To je bio i prošle i pretprošle godine problem sa nabavkom, pre svega plaćanjem, a mislim da je tu problem i u tehnologiji. Tehnologija koju koristimo je prilično zastarela. U svetu se sada uglavnom koriste rakete koje su ispaljene iz vazduha. Još jedna stvar. U Beogradu i u okolini Beograda postoji poseban problem jer je zabranjena upotreba tih raketa zbog Aerodroma i zbog letenja na nižoj visini nego što je to u nekim drugim regionima. Slažem se sa vama da sada moramo da napravimo, imajući u vidu klimatske promene i da veoma često dolazi do nevremena, i da ovaj sistem prečešljamo do kraja i vidimo šta fali. Već smo razgovarali o tome da vidimo šta je ono što nedostaje da bi postojalo, za svaki slučaj, u rezervama za ovakve situacije. Hvala.
Reč ima ministar Obradović.
Kolega Čikiriz, izneli ste netačne podatke. Problem sa malom maturom ne datira od juče, on postoji godinama unazad, čak i više od jedne decenije. Druga je stvar da li se o tome piše. Činjenica je da smo prvi put otkrili ko krade testove. Efikasnom i energičnom akcijom MUP-a je uhvaćena osoba koja je krala i distribuirala testove, kao i grupa pomagača koja je dalje te testove prodavala. Videćemo šta će dalje pokazati istraga i šta će tužilac reći povodom vrste krivičnog dela. Što se tiče tvrdnje o 100.000 knjiga koje sam navodno povukao, a video sam da je to danas izneo jedan dnevni list, to je apsolutno netačno. Prvo, reč je o cifri koja apsolutno ne postoji. Drugo, o potezu mog kolege Zorana Lončara, koji je nekoliko meseci pre toga insistirao da se utvrdi da li su knjige koje se koriste u nastavi odobrene od strane nadležnih organa. Ispalo je da jedan broj knjiga nije odobren a da su štampane bez dozvole resornog ministarstva. Onda je od strane pojedinih privatnih izdavača rečeno da ministar i Ministarstvo zabranjuju upotrebu knjiga, što je netačno. Knjige nisu imale potrebnu dozvolu, a pogotovo nema ni jednog relevantnog podatka o kom broju knjiga je reč. Kada je reč o PISA testovima, opet netačno. Naši učenici su učestvovali, kada govorimo o 2009. godini, podsetiću vas da smo tada organizovali konferenciju u funkciji pripreme učenika za PISA testiranje, zvali smo predstavnike OECD, podelili materijal i PISA testovima i na tom takmičenju su naši učenici poboljšali rezultate u odnosu na 2006. godinu. U oblasti čitalačke pismenosti je Srbija postigla napredak od 40 poena, koja spada među najveća poboljšanja koja je neka zemlja zabeležila između dva PISA testiranja. Takođe, smanjen je procenat učenika koji nisu dostigli nivo funkcionalne pismenosti sa 51 na 32% iz 2006. na 2009. godinu. Ovo snižavanje procenata funkcionalno nepismenih skoro je 20 poena. Jedno je od najviših koje je nekad država ostvarila u okviru PISA istraživanja. Na skali matematičke i naučne pismenosti ostvaren je napredak u odnosu na 2006. godinu, po sedam poena u obe oblasti. Zadnje, ako se dobro sećam, pitanje, mi smo u Ministarstvu prosvete preduzeli sve da se održavanje male mature odradi u skladu sa propisima. Ministarstvo nije niti pripremalo, niti štampalo, niti distribuiralo testove. Sada znamo ko je lopov i znamo šta je uzrok zašto je Republička komisija za sprovođenje male mature donela odluku kako je donela. Stručna javnost se slaže da je to najbolja odluka. Učenici su popunili želje i mi ćemo narednih dana izaći u susret tim željama. Ne snosim odgovornost za tako nešto. Odgovornost se mora apsolutno individualizovati. Da li sam ja odgovoran za nešto što nisam mogao da učinim i da li sam odgovoran za nešto što nisam učinio? Govorim vam, tu moja odgovornost ne postoji. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Samo za ministra Obradovića, trebalo bi da postoji odgovornost direktora "Službenog glasnika". Što se tiče odgovora premijera, slažem se sa onim što je premijer rekao. Mi nemamo avione, nemamo zemaljske agregate, imamo sistem protivgradne zaštite gde od 1800 stanica u funkciji je 1600. Sektor za vanredne situacije, koji je pripao vama, je na vreme reagovao. Hidrometeorološki zavod je na vreme ukazao kakva nas sezona sa obilnim padavinama čeka i koliko će biti gradonosnih oblaka. Radi se o nedostatku novca za kupovinu raketa. Vi ste premijer i vi to morate da regulišete pod hitno sa ministrom finansija, jer će proći sezona dok se sve to utvrdi. Zbog toga je poslat i apel lokalnim samoupravama da one, iako to nije u njihovim nadležnostima, iz svojih sredstava kupuju protivgradne rakete, što su mnoge opštine i uradile. Problemi sa avionima su problemi kod svih sistema protivgradne zaštite sa raketnim stanicama i oni su razumljivi. Ovde se naprosto radi o tome da tamo gde može da se interveniše nema dovoljno raketa uz to što šest godina nije povećavana naknada strelcima koji rade na protivgradnim raketnim stanicama. Ovaj naš apel, moram u ime mnogo poljoprivrednika, koji su se javili našoj poslaničkoj grupi, da vam prenese ovaj apel da se pod hitno reaguje, jer nas čeka jedna od najtežih sezona po procena Hidrometeorološkog zavoda.
Reč ima gospodin Dačić.
Samo bih da vas podsetim da smo mi ukinuli ovde, kada je ministar finansija predložio tzv. ukidanje sopstvenih prihoda pojedinih ministarstava. Znači, postojala je u Zakonu o vanrednim situacijama odredba o taksi koja je plaćena za taj sistem vanrednih situacija. To je ukinuto i to više nije prihod Ministarstva unutrašnjih poslova, nego prihod celog budžeta. U vreme deficita i ekonomske krize to je nemoguće. To se jednostavno potroši u sve ukupnim rashodima koji postoje na nivou cele Vlade. Najbolje rešenje je da to pripadne onome ko treba da to vodi. Policija treba da se bavi ispaljivanjem pravih raketa, odnosno vojska, ali mi smo organ bezbednosti, a nismo organ Hidrometeorološkog zavoda. Sa tog aspekta je apsolutno neracionalno što je to pripalo Ministarstvu unutrašnjih poslova. Pošto je već pripalo kako je pripalo, moramo sada da se borimo i nosimo sa tim, a naročito u vreme kada nemate dovoljno novca i to pokrivate na račun ostalih delova ministarstva. Apsolutno se slažem da je to veoma važno, ali to treba da prati nešto drugo, a to je i sistem osiguranja koje ministarstva poljoprivrede i finansija treba da ustanove sa poljoprivrednicima, jer ni jedni naši prinosi nisu osigurani u 99% slučajeva. Tada bi smo svi imali mnogo veći prihod. Prihvatam ovo što ste vi predložili i razgovaraću sa ministrom finansija o tome šta možemo da uradimo da se… ovo je sada više, važno cele godine, jer izgubila se vremenska razlika. U isto vreme možete da imate i poplave i požare. Godišnja doba su praktično prestala da se odražavaju na pravi način u vreme klimatskih promena. Hvala.
Da li još neko želi da da odgovor? Reč ima ministar Ilić.
Hteo bih samo da pomognem da se razreši ovaj problem koji je godinama veliki problem Srbije. Ne možemo više imati efektivnu i dobru protivgradnu zaštitu raketama, jer se nalazimo na važnom koridoru, pošto sam ja u prethodne dve Vlade vodio taj resor elementarnih nepogoda i znam dobro o čemu se radi. Da bi pucali protivgradnim raketama, moramo da tražimo saglasnost od centra i on nas obavesti da imaju prelete, da ne možemo da pucamo narednih 45 minuta i grad poravna pet sela, onda nam daju dozvolu da možemo da dejstvujemo i mi nemamo na šta više da dejstvujemo. Razumete? Nalazimo se na važnom koridoru, evropskom. To su preleti prema Bliskom istoku i Atini i nemoguće je tehnički se usaglasiti. Moramo ići na novu tehnologiju. Nova tehnologija je 100% zaštita. Zemlje koje je koriste decenijama nisu imale grad. To je nešto što možemo uraditi u saradnji sa avijacijom koju imamo, poljoprivredne i ostale. To možemo sprečiti na drugi način. Na tome treba vrlo ozbiljno da se poradi. Inače, protivgradna zaštita više nema mogućnost da dejstvuje, jer su preleti toliko veliki, međunarodni koridori idu preko Srbije, i vi ne možete dobiti dozvolu da dejstvujete nekad i satima. Prema tome, tada smo imali raketa koliko hoćete, ali ne vredi kada ne smete da pucate.
Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz.
Znate šta, ne bih da ova diskusija previše traje. Radi se o tome da je Srbija u jednoj sezoni najviše ispalila 19.000 projektila. Potrebe za jednu sezonu su prosečne od 13.000 projektila. Mi sada imamo na raspolaganju 5.700, odnosno 3,8 po jednoj stanici. Znači, ako naiđu dva dana uzastopce gradonosni oblaci, prvi dan ćemo možda sprečiti, ako je manji oblak, ali drugi dan nas čeka katastrofa. Pričam o broju raketa i nedostajućim sredstvima, a ne o koridorima i avionima.
Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Gospođo predsedavajuća, gospodine predsedniče Vlade, dame i gospodo ministri, hteo sam takođe da malo prodiskutujem i pitam o protivgradnoj zaštiti, ali s obzirom da je već to iskorišćeno i drugi su pitali, samo bih dao jedan komentar, ne treba odgovor na to. Pitanje protivgradne zaštite nije samo u tehnici, nego je i u ljudima. Nažalost, te ljude koji treba da ispaljuju rakete u gradonosne oblake isplaćuju lokalne samouprave na svoj teret i u vrlo malim iznosima. Ne postoji zainteresovanost ljudi, koji znaju da barataju tim protivgradnim raketama, da rade taj posao. Prema tome, tu bi Vlada i resorno ministarstvo trebali nešto da učine i da se povećaju naknade onima koji rade, odnosno dežuraju i obavezni su da se odazovu kada dobiju poziv i obaveštenje da se približava neki gradonosni oblak i da odu na mesto gde se nalazi ta protivgradna zaštita. To može da se reši, ali moraju da se izdvoje druga sredstva. Ono što hoću da postavim kao pitanje, na žalost ministar poljoprivrede nije tu, ali to pitanje mogu i da mu prenesu, jeste zaštita od nečeg drugog, od poplava. Mi danas imamo u Srbiji takve vodotokove koji su zatrpani, suženi itd, tako da prilikom svake veće kiše dolazi do nabujalih potoka i reka i oni se izlivaju i štete su ogromne. To je zato što niko neće, počev od Republičkog geodetskog zavoda i drugih organa, da izađe na teren i da premeri koliko je to korito nekog potoka ili neke reke i da kaže onima koji su zauzeli te vodotokove da se vrate na zakonske granice. Štete koje nastaju posle toga padaju na teret ili lokalnih samouprava ili Vlade Republike Srbije, koje se nadoknađuju na ovaj ili onaj način, umesto da se ta sredstva usmere i da se jednostavno reši bar za jedan duži vremenski period ovaj problem. Izađite na teren, neka izađu inspektori Ministarstva poljoprivrede, pa će videti u kakvom su stanju mnogi vodotokovi, mnoge reke srednje veličine ili ove velike. Prema tome, apelujem i tražim odgovor od Vlade na pitanje – da li će dati nalog nadležnim državnim službama i republičkim organima, koji postoje zbog toga, da rade svoj posao i da se na taj način zaštite stambeni objekti, poslovni objekti i usevi? Hvala.
Hvala. Da li neko želi da odgovori od članova Vlade? Pisano ćete dobiti odgovor u predviđenom roku. Izvolite, gospodine Iliću.
Mi u svakom gradu, u svakom području imamo zone koje su nebranjene za nepredviđene poplave i velike elementarne nepogode. Međutim, dogodilo se u poslednjih 20 godina da se u tim zonama koje se nalaze između branjenog područja, to su oni bedemi, i reke izgradilo hiljade kuća i industrijskih objekata divljom gradnjom. U nekim gradovima ima po pet do deset hiljada takvih objekata. Upozoreni su građani koji su gradili u području Dunava kod Novog Sada gde je pravno područje, u području Zapadne Morave, Velike Morave itd. Međutim, oni i dalje grade u područjima gde je gradnja zabranjena. To je područje u slučaju velikih vodostaja gde se voda pušta da bi se zaštitila naselja i to je nebranjena zona. Mi imamo sada čitave vile u nebranjenim zonama, čitave centre, restorane i to je urađeno o svom riziku. Oni su rizikovali i tu napravili objekte. Prema tome, država nema nikakvu obavezu, mada smo pomagali mnoga divlja naselja kada su plavljena itd, ali bih uputio apel svima da ne grade u zonama koje se nalaze u nebranjenom području, između bedema i reke. To je slučaj u svim gradovima Srbije i to je danas najveći problem. Sada kada su bili visoki vodostaji nigde nije prošla voda mimo zone koja je određena za odbranu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Ovo se zove klasična zamena teza. Ja to nisam pitao, ali nema veze. Nisam govorio i moje pitanje se nije odnosilo na nebranjene zone, nego na sužavanje vodotokova zauzimanjem korita reka i drugih vodotokova. Nije problem u tome, rekao sam ko treba to da radi. Republički geodetski zavod treba da izađe na teren i da izmeri, jer tačno se znaju granice vodotokova, pa da kažu onima koji su zauzeli da se vrate nazad. Drugo pitanje koje sam hteo da postavim Vladi kao Vladi, s obzirom da imamo danas na dnevnom redu Strategiju o reformi pravosuđa i Strategiju o borbi protiv korupcije, da li imamo strategiju, a imamo je, da li je primenjujemo da spasemo Srbiju od odumiranja? Mi danas imamo situaciju da nas je u Srbiji sve manje. Svake godine nestaje grad veličine 35.000 do 40.000 stanovnika. Pojedina sela nam se nalaze samo kao geografski pojam u zapadnoj, istočnoj, južnoj Srbiji itd. Nažalost, to je počelo da se događa i u razvijenim područjima Srbije. Da li će Vlada da napravi strategiju kako da spasi Srbiju, da nas bude što više, da se rađaju deca što više, da nas ima što više, a ne da nas bude što manje? Ne mogu pojedine lokalne samouprave same da se bore protiv pada nataliteta, kao što radi moj grad Jagodina i neki drugi gradovi. Ne želim da reklamiram Jagodinu, ali apelujem na Vladu da napravi strategiju koja će da se primenjuje, a ne strategiju koja će da se radi od strane određenih urbanih stručnjaka koji se nisu pomerili iz Beograda, Kragujevca, Niša itd, a oni govore o tome kako treba da se spasi selo, kako da se spreči odumiranje Srbije itd? Molim vas da preduzmete mere. Jedinstvena Srbija vas moli kao Vladu da napravite strategiju da za 15, 20 ili 30 godina u ovoj Srbiji bude više građana Srbije nego što je danas. Odgovor ne tražim na to. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović.
Gospođo potpredsednice, poštovano predsedništvo, gospodine Dačiću, dame i gospodo narodni poslanici, ministri, pre godinu dana ovde smo razgovarali, gospodine Dačiću, na onoj sednici na kojoj ste predstavili svoju Vladu. Tada ste izašli sa programom i ciljevima koji nisu sporni sami po sebi, ali već toliko dugo su ciljevi svake vlade postali opšte mesto političkog života u Srbiji. Prošlo je godinu dana i imajući u vidu tu otrežnjujuću poruku, koja lično nama iz LDP i delu građana sigurno nije bila potrebna, ali čini mi se da je bila potrebna vašoj Vladi, pa i vama lično, a stigla je danas iz Berlina, interesuje me šta ćete vi učiniti, gospodine Dačiću, da bi godinu dana po formiranju Vlade odgovorili na one nedostatke i slabosti o kojima smo mi govorili tokom te sednice kada smo rekli da je vaš kabinet neuverljiv, da sumnjamo u njegovu sposobnost u realizaciji poslova koje ste postavili pred sebe? Vi, gospodine Dačiću, imate retku privilegiju kao predsednik Vlade. Praktično ste u rešavanju najtežih problema u društvu imali bezrezervnu podršku najznačajnijeg dela opozicije. Uopšte ne mislim da vam danas guram prst u oko i podsećam da je većina tih problema zapravo posledica politike koju ste sa drugima formulisali u nekom vremenu koje smo jedva zajedno preživeli. Tada smo bili na suprotnim stranama, a danas je ostala, čini mi se, samo jedna, ona na kojoj smo mi bili oduvek. Ne dopada mi se, mislim da bi morali da odgovorite na tu vašu osobinu, ta konstantna potreba da zajedno sa većinom u svojoj Vladi nas držite u nekom političkom pozorištu. Sve je postalo imitacija života, i sporazumi koje postižete tako što o njima pregovarate, a onda pregovarate o njihovoj primeni, i interpretacija i tumačenje dogovora koje postižete u svetu, i rebalans budžeta koji ste usvojili da biste se za tri meseca ponovo ovde sreli i raspravljali o rebalansu rebalansa tog budžeta, i borba protiv korupcije koja se pretvorila u urnisanje institucija i pravnog poretka zemlje. Molim vas da odgovorite na pitanje kako ćete i na čemu izgraditi neophodnu uverljivost i nama kao građanima, ne samo kao političarima, dati argument na pitanja zašto bi vam bilo šta verovali, pošto ste sami sebe opisali kao čoveka koji je lagao čitavo društvo? Zbog toga danas Berlin kaže – u decembru ćemo se videti ponovo i razgovarati o implementaciji postignutog sporazuma, jer oni to mogu da urade, a mi smo taoci jednog takvog stava.
Hvala. Da li predsednik Vlade želi da odgovori? (Da.) Reč ima gospodin Ivica Dačić. Izvolite.
Svakako nisam tražio podršku opozicije za ono što radim. Ako vi smatrate da je to što radim loše, svako ima pravo da iznese svoje mišljenje. Mi smo se suočili sa sličnim problemom kao i sve druge vlade pre toga, ali postoji jedna razlika, mi smo ušli u njegovo rešavanje, za razliku od nekih drugih koji su to ostavljali za neka druga vremena. Možda neke vlade to nisu stigle, neki nisu dočekali, jedan premijer je ubijen, možda bi u njegovo vreme to i bilo rešeno, ali iz godine u godinu, iz vlade u vladu, taj problem se prenosio sa kolena na koleno. Suočeni sa tim pitanjem, ne možemo da ne budemo svesni da je to pitanje svih pitanja. Možda ga mi tako ne doživljavamo. U svim razgovorima koje smo imali, to je pitanje postavljano kao pitanje svih pitanja. Da nismo imali napredak u dijalogu sa Prištinom, mogli smo da imamo spektakularne reforme u Srbiji, nikoga to ne bi bilo briga. Sa druge strane, ako imate napredak u dijalogu sa Prištinom, možda se baš sa toliko izoštrenom dioptrijom i ne gledaju rezultati svih reformi na unutrašnjem planu. U ostalom, to govore sve zemlje članice EU, da je posle prijema nekih zemalja u EU znatno podignuta lestvica. Juče u Briselu mi je jedan visoki funkcioner, komesar, rekao da njegova zemlja mora da prolazi što ćemo mi prolaziti u pregovorima, što je prolazila Hrvatska, da bi oni još bili kod trećeg poglavlja. Sve su to problemi sa kojima smo se suočili. Nismo ništa krili. Nikakvih tajnih razgovora ni pregovora nije bilo. Nikakvih pogrešnih interpretacija nema, sve piše. Uostalom, da budem precizan, gospodine Jovanoviću, Evropski savet će sutra, kako se očekuje, o tome me je obavestio predsednik Evropskog saveta Van Rompej pre dva sata, doneti odluku da otvori pristupne pregovore sa Srbijom. Ono o čemu će se raspravljati u narednim mesecima jeste pregovaračka platforma za pregovore sa Srbijom. To nikakve veze nema sa našim pregovorima. Sutra se otvaraju i počinju pregovori, za to ste se i vi borili, i DS i svi drugi. Želim svima da kažem da je to istorijski dan za Srbiju, i ne samo za Srbiju nego i za EU. Sutra će biti otvoreni pregovori o članstvu Srbije u EU. To je nepovratni proces ka EU. Bezuslovno, bez ikakvih novih uslova i bez ikakvih novih sednica koje bi bile posvećene ovim pitanjima. Kao što znate u proceduri, prvo ide pravljenje pregovaračke platforme. Nju izrađuje Evropska komisija. O njoj se takođe izjašnjavaju jednoglasno, a ne o Srbiji. S druge strane ide skrining, upoređivanje našeg zakonodavstva za zakonodavstvom EU. Nakon toga se zakazuje međuvladina konferencija koja će biti zakazana najkasnije za januar 2014. godine. Prema tome, Srbija će sutra otvoriti pregovore i dobiti krajnji datum za zakazivanje i održavanje međuvladine konferencije do kraja januara 2014. godine. To nijedna druga vlada do sada nije uradila. Izvinite, ali tome bi ipak trebalo svi da odate priznanje. Možda ste protiv toga, ne znam. Možda, ako ste protiv, uložite protest. Koliko znam, za to ste se borili dok ste bili zajedno sa mnom. Ako ste postali antievropski nakon toga, to je sada drugo pitanje. (Predsedavajuća: Vreme, gospodine Dačiću, molim vas.) Stvarno vas ne razumem, ne razumem vas zato što je valjda DS nastala da bi Srbiju odvela u Evropu, a vi sada doživljavate da ova vlada vodi Srbiju u Evrope. Ali, ja ne sedim nad tim. Smatram da je nas zapalo teško breme. Gospodin Jovanović je u pravu, ovo mora da bude reforma i preokret celokupnog društva. To ne može da bude cilj, nego put i sistem vrednosti za koji se zalažemo. U tom smislu smo samo na kraju jednog veoma teškog početka. Hvala vam.
Hvala. Gospodine Jovanoviću, da li želite da postavite dodatno pitanje? Izvolite.
Bilo bi dobro da je u vašem odgovoru bilo manje ličnih interesa, a više prostora za onu politiku koja je potrebna svakom društvu koje je suočeno sa tako krupnim problemima kao što su ovi naši, gospodine Dačiću. Neću vas podsećati kako su nastali. Na činjenici da je vaša vlada približila zemlju tim ciljevima o kojima danas ovde govorimo. Ne bih gradio samo zaključak o superiornosti i kvalitetu vaše vlade, jer iz nekog drugog ugla gledano, moglo bi da se zaključi da Srbija te ciljeve i nije mogla da ostvari upravo zbog vas i onih koji su ovde dolazili u potkošuljama i sramotili čitavu zemlju kada su ovde pred nas dolazili evropski komesari. Ali, to je prošlost. Ono što je ključno danas je pitanje vaše sposobnosti, kao predsednika Vlade, da motivišete čitavo društvo jer je očigledno da ovi poslovi koje imamo pred sobom, do decembra, kada će se izjasniti taj isti Evropski savet, ne mogu biti završeni tako što ćete se vi promeniti, kao što ste sami to rekli, komentarišući u jednoj raspravi kritike dela opozicije, kroz konstataciju – ja sam se promenio, verujem, na bolje, a vi odoste tamo gde sam bio ja. Sami ste to rekli. Ali, kako mislite, gospodine Dačiću, da ostvarite ove ciljeve, kada u danu u kojem se donosi ključna odluka u nemačkom parlamentu, vaš službenik, zamenik direktora Kancelarije za Kosovo, kaže kako ne postoji ni teorijska šansa da Srbija učestvuje na kosovskim izborima, a vi se dogovarate o datumu i njihovoj organizaciji? Čemu to vodi? Ko je žrtva toga? Ko će platiti cenu? Je li postoji neko društvo koje je vlada uzela za ruku i odvela do raja? Mislim da takve zemlje nema. Vi niste za ovih godinu dana stvorili pretpostavke da ovde u našoj raspravi kažete – vi iz LDP mogli ste da radite, niste želeli. To je ono što je danas ključno pitanje koje vam ja postavljam. Kako mislite da rešite ekonomsku krizu, ukoliko čitava zemlja statira u vašem projektu? Kako ćemo sa tim rebalansom budžeta? Šta ćemo da uradimo sa sportom? Razoren nam je. Šta ćemo sa infrastrukturom? Razorena je. Šta ćemo sa kulturom? Kaže ministar kulture – da nisam ministar, bio bih na ulici. Šta to znači, da će milioni biti na ulici, a samo vaš kabinet to strane posmatrati? (Predsedavajuća: Vreme.) Ključno pitanje je pitanje na koje vi morate da odgovorite, vi ste predsednik Vlade. Da li ste sposobni da budete predsednik Vlade koji je potreban Srbiji ili niste, do nekih narednih izbora? Ne Potemkinova sela, ne "Sartid" koji radi dva meseca, pa onda ne znamo šta ćemo, ne izmišljeni investitori, nego istina i dogovor sa ljudima koji ovde žive, do nekih narednih izbora. Vi ste ta vrata zatvorili. Zato danas nema onog očekivanog. Zato imitirate neko zadovoljstvo, a i sami znate da niste zadovoljni. (Predsedavajuća: Hvala, gospodine Jovanoviću.) Kada se zagrebete ispod kože, suočavate se sa svim onim sa čim su se svi suočavali, očekujući razumevanje koje je izostalo. Zato što je stvarnost takva. Hvala.
Hvala gospodine Jovanoviću. Da li želite da odgovorite? Izvolite, gospodine Dačiću.
Većina ovih pitanja su bila retorska pitanja na koja očigledno ne očekuje odgovor. Ova Vlada je i ja lično i svi oni koji su učestvovali u ovim razgovorima, su imali pred sobom dva ključna prioriteta. Uostalom, nisam ih ja odredio nego Evropski savet, još u vreme prethodne Vlade. Jedno su unutrašnje reforme, a drugi napredak u dijalogu sa Prištinom. Mi smo igrali po zadatom scenariju, odnosno zadatom domaćem zadatku koji su ranije utvrdili. Nismo mi utvrđivali pravila igre. Ono što mislim da ne smemo da zaboravimo, bez obzira na partijske razlike, to je da ste vi na vlasti LDP, DS ili kako god, kako biste obeležili otvaranje pregovora o članstvu Srbije u EU. Koliko mi se čini, Boris Tadić je igrao kolo kas smo dobili status kandidata, šta biste radili da smo sada otvorili pregovore u vreme vaše vlasti. Vi sada ovde hoćete da izazovete osećaj krivice, kao da smo mi sada krivi i sve je propalo zato što je ostvaren najveći uspeh u istoriji bilo koje vlade u Srbiji, od uvođenja višepartijskog sistema. Svi ste imali prilike da se pokažete. Da li smo zadovoljni? Nismo zadovoljni. Zato što smatramo da su pregovori trebali da budu otvoreni ranije, zato što smatramo da nas stalno ucenjuju, zato što smatramo da nemaju dovoljno poverenja u nas samo,ne samo u nas,nego u sve vlade Srbije koje su bile, zato što nisu ispunjavale preuzete obaveze. Imamo li mi poverenja u njih? Isto tako malo. Zato je uveden istorijski proces koji će dovesti, nadam se, do boljeg života za građane Srbije. Vesna Pusić je bila ovde prošle nedelje. Kažu da će Hrvatska dobiti 11 milijardi evra za strukturne reforme i infrastrukturne projekte u narednim godinama. Po strukturi finansiranja 20% Hrvatska, 80% EU bespovratnih sredstava. Litvanija, kada sam razgovarao sa predsednicom Litvanije dobila je sedam milijardi evra za pet godina bespovratnih sredstava. Mi sada ovde treba da vodimo raspravu o tome da li treba da se ide u EU ili ne. To je zločin prema sopstvenoj deci i deci drugih ljudi, ako ih lažemo time da to nije naš nacionalni državni interes. Zato sam ja apsolutno svestan ovoga o čemu vi govorite. Ali, ni jedna vlada nije imala do sada hrabrosti da to uradi, čekali su neke druge. Mogli smo i mi da sačekamo da neki drugi reše te probleme. Mogli smo i mi sada da kažemo – nećemo da prihvatimo ovaj briselski sporazum. Nismo ga mi prihvatili zato što je on dobar i što je idealan, nego zato što je bilo vreme da se okrenemo nečemu drugom, odnosno jednom drugom putu, jer Srbija nema više vremena za gubljenje. Ako ništa drugo, morate barem priznati, hrabrost ovog rukovodstva Srbije je, što je zagrizla u rešavanje ovih problema i što nismo slomili zube, a pregovori će tek početi. Oni sutra zvanično počinju. Nije nam cilj da to radimo deset godina, što pre da uđemo u EU. Da li smo sposobni da rešavamo druge unutrašnje probleme? Ako smo bili sposobni da rešavamo ovaj najteži, logički se nameće zaključak da smo valjda sposobni da rešavamo i manje teške zadatke, ali ne kažem da nema boljih, ne kažem da nema ambicioznijih samo o tome se odlučuje na izborima i svako ima onoliko koliko je zavredio u biračkom telu. Mislim da treba jedni drugima da priznamo, da odamo priznanje za nešto što smo dobro uradili, kao što sam spreman da preuzmem rizik za nešto što nismo dobro uradili. Ali šta god da uradimo nije valjalo. To ne prihvatam. Smatram da smo uradili istorijsku stvar za naš narod i za našu državu. Da li smo prezadovoljni? Nismo. Zato što smo smatrali da treba da bude u oktobru, ali dobili smo bezuslovno odluku, bez novih uslova, bez novih sednica Saveta EU, koje će razmatrati o pregovorima, nego koje će samo utvrđivati, odnosno potvrđivati pregovarački okvir. Gospodine Jovanoviću, ako ne verujete u to, pročitajte sutrašnje zaključke kada bude izglasano. Morate da shvatite da niste vi više najinformisaniji čovek iz Brisela. Sada su neki drugi. Hvala.
Gospodin Jovanović.
Gospodine Dačiću, nije to. Znam da ste vi policajac, mada se najčešće ne ponašate kao osoba koja je odgovorna za delovanje srpske policije. Ali, nema nikakve tajne u onome što danas odlučuje Nemački parlament. Želeo bih da ja pogrešno razumem i čitam odluku Nemačkog parlamenta, da ste vi u pravu. Neću vam reći da je hrabrost to što ste postigli u Briselu. Hrabrost je bila raditi u ovoj zemlji 20 godina sve ono što ste vi radili da bi se na kraju presvukli. I ključno pitanje nije da li treba vašoj vladi odati priznanje za uspeh, nego je ključno pitanje – da li ovu zemlju pokajnici, kao što ste vi Nikolić i Vučić, mogu da izvedu iz ovog haosa u kojem je ona 20 godina ili ne? Na osnovu ovoga što ste uradili za ovih godinu dana mogu samo da zaključim da je Briselski sporazum maksimum vaše vlade i da nažalost, čak i danas vi to pokazujete. Vi nemate sposobnost koja je potrebna da bi se ovo društvo menjalo. Ne radi se tu o bilo kakvoj zluradosti. Ne možete da nađete ni jedan sekund našeg delovanja u kojem smo vam postavljali bilo kakvu prepreku u tom poslu koji ste radili. Zaista bih voleo da vi kažete – ko vas je to sprečavao ovde u parlamentu da primenite sporazum koji ste postigli u Briselu? Ko? Zašto ste pretili Evropi porukom ako nema datuma, neće biti ni sporazuma? Koja je svrha bila svega toga? Hrabrost je voditi zemlju na takav način kao što to činite vi, a ne ono što ste uradili u Briselu posle dvadeset godina. Hrabrost je to što se desilo sa 70 hiljada đaka koji su polagali prijemni ispit. Hrabrost je sve ono što radite sa rebalansom budžeta.
Hvala gospodine Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović. Izvolite
Predsedniče Vlade, uvaženi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, pitanje upućujem Ministarstvu zdravlja i u potpunosti svestan veoma teške ekonomske situacije u našoj zemlji i svestan ogromnih napora koje zdravstveni radnici čine svih ovih godina kako bi zdravstveni sistem učinili održivim, što bolim i pružili onu neophodnu zdravstvenu zaštitu našim građanima. Postavljam pitanje Ministarstvu zdravlja da li postoji mogućnost i da li postoji neki program kojim će u narednom periodu određen broj mladih lekara, nezaposlenih biti primljen u radni odnosu u Ministarstvo zdravlja. Ne bih da delim na one lekare koji su u velikim univerzitetskim centrima koji čekaju posao i oni koji u manjim mestima i opštinama čekaju svoj posao, ali ipak pažnju bih usmerio na one lekare koji su s mogli snage da iz velikih gradova se vrate u svoja mesta i da svoju profesionalnu karijeru opredele za ta mesta i da svoje znanje stave u funkciju lečenja svojih sugrađana. Međutim, veliki broj tih mladih lekara je danas na evidenciji Nacionalne službe zapošljavanje i upravo zbog toga pitam i apelujem da se određen broj tih mladih ljudi zaposle u Ministarstvu zdravlja. Ono što je poslednjih dana posebno uznemirilo građane Užica iz Zlatiborskog okruga iz koga ja dolazim, a to je jedan od najvećih okruga u Republici Srbiji u kome Zdravstveni centar Užice gravitira skoro 400 hiljada građana, jeste informacija da je Zdravstveni centar u Užicu angažovao, do duše ugovorom o delu, internistu koji ima preko 80 godina, uz obrazloženje da nisu imali mogućnost da angažuju nekog mlađeg. Naravno, svesni smo da ljudi iz Nacionalne za zapošljavanje nezaposleni lekari ne mogu obavljati specijalističke preglede ali jednostavno moramo im dati šansu da ih osposobimo jer jednog dana ćemo doći u situaciju da nemamo dovoljan broj stručnih, mladih kadrova. Nije to jedinstven slučaj, u istom tom centru još neki ljudi koji su odavno trebali da budu u penziji rade i to je postala jedna loša praksa. Zbog svega toga postavljam pitanje Ministarstvu zdravlja – da li postoji mogućnost, da li postoji način da se određen broj ovih mladih, školovanih ljudi primi u radni odnos kako bi osposobili da u narednom periodu leče naše građane? Moje drugo pitanje takođe je upućeno Ministarstvu zdravlja, a tiče se takođe jednog nemilog događaja iz aprila i maja meseca, a odnosi se na epidemiju bolničke infekcije koja je prouzrokovana bakterijom klostridijom, kada smo imali u veoma kratkom periodu smrt od osam pacijenata. Ne želim nikoga da optužujem ali smatram da bi jako loše bilo za srpsku javnost, za ugled, za renome i poverenje u zdravstveni sistem da Ministarstvo zdravlja ne izađe sa konačnom ocenom ko je odgovoran za ta dešavanja. Hvala.
Hvala. Odgovor ćete na postavljeno pitanje dobiti pisanim putem. Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, poštovani članovi Vlade i predsedniče Vlade pitanje ću postaviti predsedniku Vlade. Ako sutra Evropski savet bude doneo zaključak u skladu sa današnjom deklaracijom Nemačkog parlamenta Srbija neće dobiti datum niti će otvoriti pregovore o pristupanju EU. Naime, taj tekst današnje odluke Nemačkog Bundestaga i nešto drugačiji je, jer ono prosto kaže da će u januaru mesecu doći do početka pregovora uz uslov da Evropski savet, doslovno piše Evropski savet u decembru mesecu proveri da li je Srbija primenila sporazum o normalizaciji odnosa sa Prištinom. Znači, nije tačno da nema uslova. Uslov je postavljen u decembru i Srbija mora da primeni taj sporazum od početka do kraja, a to je bar nekih 30 tačaka, tačnih zadataka koje Srbija mora da izvrši. Prema tome, ovo što ste rekli prethodno u odgovoru na prethodno pitanje je zapravo, ne znam da li svesno ili nesvesno, ali svakako jedno obmanjivanje javnosti. Pregovori počinju onda kada se otvori međuvladina konferencija 28 država članica i Srbije, sa druge strane i to je datum. Vi ste sve vreme pričali, datum će se dobiti 28. juna, ako sutra zaključci budu onakvi kakve je Bundestag trasirao, to se neće dogoditi i to vrlo dobro znate. Osnovno je pitanje zašto Vlada sada glumi optimizam i pokušava da obmane javnost u pogledu onoga što se dogodilo. Cilj nije ostvaren. Dakle, čitavu jesen će Srbija morati pod velikim nadzorom, velikom represijom da primenjuje onaj sporazum, možda će ga primeniti, ne kažem. U svakom slučaju, u decembru mesecu Evropski savet će proveriti da li je to tačno, a glavni monitor biće Nemačka, zato što je to njen zahtev, da se na Evropskom savetu to učini. Nije tačno ni da se to sada odlaže, zato što bi trebalo da Evropska komisija pripremi prigovaračku platformu. Sve te pregovaračke platforme liče kao jaje jajetu i ona sve to ima. Primena je posebna i to će krenuti tek kada razgovori budu počeli, ali do razgovora nema još uvek, nema ih na vidiku. Moje osnovno pitanje vama jeste, obzirom da Vlada nije ispunila taj cilj, a mi smo bili protiv samog cilja, a sada konstatujemo da Vlada nije ispunila taj cilj, nas zanima da li ćete vi kao predsednik Vlade povući konsekvence, a ne, dakle, stalno pričati priču da je sve u redu i da će sutra nešto početi što zapravo to neće početi. Dakle, prosto rečeno, da li ćete vi podneti ostavku, to je moje prvo pitanje, pa ćemo videti nadalje.
Gospodin Dačić, izvolite.
Moram da kažem da odavno nisam čuo smešnije pitanje. Hvala.
Slobodan Samardžić, izvolite.
Slažem se da je to vama smešno pitanje, to sam i očekivao, takav neki odgovor, upravo zato što vi imate jednu takvu poziciju da vam je vlast preča od svega, a da nekim slučajem i hoćete da podnesete ostavku, vi to ne možete. Vi ste potrebni Briselu i Berlinu i Londonu i Parizu danas i tokom cele jeseni veoma mnogo. Srbija je danas, što se Vlade tiče najstabilnija zemlja na svetu. Njenu stabilnost garantuju ovi centri moći u Evropi, zato što vi morate da završite posao, zbog koga ste javnost Srbije obmanjivali sa tim datumom, a taj posao je predaja Kosova i zato je vaš odgovor potpuno logičan, smešno je moje pitanje i vi nećete dati odgovor na to pitanje i to sam i očekivao. Dakle, tu leži glavni problem, gospodine predsedniče Vlade. Naime, vi ćete od sutra morati da zavrnete rukave i da dan za danom dajete uveravanja Briselu i onima sa kojima ste se sastajali, da je sve u redu sa vama. Ne da nećete podneti ostavku, nego ćete vrlo vredno raditi na sprovođenju ovog sporazuma, a to je sporazum o predaji Kosova Srbiji. Oni su vama obećali, šargarepu vam stavili, znate onu trulu šargarepu ispred očiju i rekli, ako to uradite, dobićete datum. Šta ste vi dobili danas od Bundestaga i šta ćete dobiti sutra od Evropskog saveta? Nećete dobiti datum. Dobićete januar. Pitajte koga hoćete danas u Srbiji, da li je januar datum ili je mesec, svi će reći to je mesec, to nije datum, jedino ćete vi reći da je to datum, potpuno ćete okrenuti smisao tih reči, ono što stalno radite. Ne budite arogantni. Naši razgovori ovde nisu maliciozni i nisu kritizerski, jer mi smo sve vreme imali Srbiju u vidu i zbog toga smo i ovako nastupali. Od samog početka vašeg rada, davali smo vam priliku da izađete iz ovog problema u kome se nalazite. Vi ste pošli putem bez povratka, vi ste porušili mostove iza sebe i vi sada morate da predate Kosovo i to ćete učiniti, sve smejući se. I pored toga, gospodine predsedniče, što vam je jasno bilo i juče i prekjuče, da od datuma nema ništa, vi ste se smejali, sa osmehom ste to primali i pričali ovu priču koju danas nama pričate. Od sutra počinje nešto. Ne počinje ništa od sutra, od sutra počinje vaš rad na definitivnoj i konačnoj predaji Kosova i to je datum koji vi morate da ispunite. Prema tome, moje sledeće pitanje, da li vi gospodine predsedniče možete sada javnosti Srbije da nabrojite bar 10 ili 12 zadataka koje ćete obaviti narednih meseci, do decembra kada ćete ići na prvu proveru, koju ako ne prođete, januar neće biti januar, nego će biti februar, mart, april itd.
Reč ima ministar Dačić.
Ovo je sada već ozbiljnije pitanje. Gospodine Samardžiću, vaša stranka je došla na vlast zajedno sa vašim koalicionim tadašnjim partnerima u DOS, uz ogromnu podršku iz inostranstva. Zato nije logično da vi sada govorite o tome da li neko ima podršku iz inostranstva ili nema. Kad vas nije bilo sramota da imate podršku Medlin Olbrajt, ne znam zašto bi nekoga od nas bilo sramota da ima danas podršku od onih iz EU, iz Evropske komisije? Da li se oni sada kaju što su vas podržavali, to je sada drugo pitanje. Vi ste malopre postavili pitanje na koje sam rekao da je smešno zato što, gospodine Samardžiću, vi niste čovek koji je neobrazovan. Vi niste čovek koji ništa ne zna o EU. Vi taj predmet predajete studentima. Valjda dobro znate da u svim odlukama o otvaranju pregovora nikad nije naveden konkretan datum održavanja međuvladine konferencije. Valjda to dobro znate. Valjda dobro pravite razliku između otvaranja pregovora i datuma kada se održava međuvladina konferencija. Nemojte lagati studente i ovaj narod time što kažete da nismo dobili pozitivnu odluku. Nema problema, evo svi ste ovde. Videćete sutra, svi će nam čestitati. Šta mi sada treba da kažemo – izvinite, gospodin Samardžić kaže da tu nešto nije u redu? Nije ta vaša odluka baš u skladu sa onim što mi smatramo? Da vratimo taj datum? Najbolje je da kažemo – ne prihvatamo. Da vam kažem jednu stvar. To su veoma ozbiljna pitanja oko kojih ne bi trebalo da postavljamo takva pitanja. Ne pada mi na pamet da podnesem ostavku zbog najvećeg uspeha u istoriji neke Vlade Srbije od 1990. godine. Za bilo šta drugo možete da tražite odgovornost, ali za ovo treba da barem imate poštovanja, imajući u vidu težinu problema sa kojima smo se suočavali u svim tim razgovorima. Kada je reč o uslovima, ja sam malopre rekao da me je Van Rompej obavestio da će sutra biti donet zaključak u kojem se kaže da je Evropski savet odlučio da otvori pristupne pregovore sa Srbijom.Šta to znači? Druga rečenica – Prva međuvladina konferencija će biti održana najkasnije u januaru 2014. godine. Treća rečenica – Pre toga biće usvojen okvir za pregovore od strane GAK-a, odnosno Saveta za opšte poslove i potvrđen od strane Evropskog saveta na redovnom zasedanju o proširenju u decembru. Šta to znači, procenite sami. Znači da je Srbija dobila otvaranje pregovora, da nema novih sednica o pregovorima, da ima samo usvajanja pregovaračkog okvira, što je bilo za svaku drugu državu. Pregovarački okvir može da spreči bilo ko. To se usvaja na GAK-u konsenzusom. Svaka država to može da spreči, ali nije bitno. Ne mislite valjda da smo mi srećni što smo dobili datum? Mi izražavamo samo zadovoljstvo što je Srbija u prilici da krene napred. Ovo je samo kraj jednog teškog i mučnog početka. Zašto nam ne veruju? Između ostalog, ne veruju nam zbog toga što su mnoge prethodne vlade lagale, što su prihvatale sporazume, pa ih posle nisu primenjivale. Zato treba biti pošten prema našem narodu. Ne treba ga lagati. Datum nije spektakularna istorijska stvar. Istorijska je stvar to – put ka EU, jer naš narod zaslužuje da živi kao sav drugi normalan svet. Uostalom, drugu uniju nemamo. Ako već nemate izbora, onda ne razumem zašto bismo bili … Ispada da su Hrvati, Česi, Poljaci toliko glupi da su članovi EU, a mi smo najpametniji na svetu i predlažemo – eto, mi ćemo sami da preživimo. Voleo bih da možemo, ali ne možemo, niti možemo da ratujemo protiv celog sveta. Zato treba spašavati situaciju u kojoj se nalazimo. Mi nećemo prodati i izdati Kosovo zato što je ono sada u jednom specifičnom statusu, koji je ustanovljen još 1999. godine, ali mi ne možemo da ostanemo vezani za taj problem još narednih 100 godina. Naš BDP sada je 65% u odnosu na 1989. godinu. Da li sada treba još 20 godina time da se bavimo? Nećemo imati, verujte mi, čime da se bavimo. Još jednom vam kažem, oprostite što sam tako reagovao, ali mi se učinilo da je to tako drsko i bezobrazno sa vaše strane, da kažete da treba da podnesem ostavku zato što ćemo otvoriti pristupne pregovore. Mislim da je to, možda je sa vaše strane ispravno, ali ne zato što nismo… Vi bi trebalo da tražite da podnesem ostavku što idemo u EU. To smatram da je pravo pitanje sa vaše strane, a ovo drugo pitanje je zlonamerno i zato sam i rekao da je smešno, jer ne zaslužuje nikakav odgovor, a biću ponosan u svojoj istoriji, u istoriji Srbije i u svojoj ličnoj istoriji na sutrašnji dan, kada je Srbija i ova Vlada zaslužila i dobila datum i otvorila pristupne pregovore za članstvo Srbije u EU. To će ostati zabeleženo u istoriji Srbije. Za to se ne podnose ostavke. Ne dobijaju se ni priznanja, ali to treba jasno reći da je to kvalitet za naš narod i za našu državu. Uostalom, da ste vi to mogli da dobijete 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007. godine, to bi bili i direktni televizijski prenosi dan i noć. Vi ste imali slogan svojevremeno "Izvodljivo je". Jeste, izvodljivo je, ali kada smo mi na vlasti. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić. Izvolite.
Gospodine predsedniče Vlade, pažljivo sam slušao kada ste čitali taj papir koji vam je došao od Hermana Van Rompeja. Pročitajte ga još jednom. Ni u jednoj od sve tri tačke nemate datum. Pazite, nije datum naš problem. Mi smo bili uvek protiv datuma. Toga se sećate. To je vaš problem. Vi ste govorili o datumu 28. juna, na Vidovdan. Hteli ste da započnete novu istoriju Srbije i sećanja na Vidovdan, da se onaj Vidovdan zaboravi, a da počne godišnje obeležavanje vašeg Vidovdana. Dakle, vi ste o datumu pričali a ne mi, a niste ga dobili. Samo je to pitanje. Možete da pričate šta hoćete. Možete da se vrašate u prošlost koliko hoćete. Možete da krivotvorite tu prošlost, bar kada je o DSS reč. Svaki put kada smo pregovarali, kada smo došli do teme Kosova, mi smo rekli – izvinite, Srbija može, ali samo teritorijalno integrisana Srbija, suverena Srbija. Najlakše je dobiti ili ne dobiti datum i voditi tu igru sa njima i da vas tapšu po ramenima, kao što to stalno čine ako predate Kosovo. Tu je cela tajna i vi to jako dobro znate. Nije to ništa komplikovano. Sutra će vas svi pohvaliti. Vi ćete biti evropski čovek dana, lepotica dana. Znate onaj film kada se davao. Ne brinem ja za to, ali to su oni likovi iz one basne o lisici i gavranu i ništa više. Zapadna politika je toga jako puna i puna iskustva kako se radi sa plemenima i njihovim poglavicama. To je ono što nas brine. Nije nama problem što oni nas obmanjuju, nego nam je problem što vi nas obmanjujete, tj. hoćete narod da obmanete, samo da biste dobili ta tapšanja po ramenima i osmehe. Nemojte slušati taj njihov PR. Sutrašnji dan je loš dan za Srbiju, ali bi bio možda još lošiji da je dobila datum, ali nije dobila datum i to morate da objasnite. Otvaranje pregovora je nova reč koju vi koristite. Što to niste govorili ranije, da će se 28. doneti odluka o otvaranju pregovora? Pa kod njih ovo što oni ne žele da učine sve je proces, kao i put u EU. Mi smo na putu za EU. Nema cilja, gospodine Dačiću. Nećemo postati članica. Nikad. Pre dva dana je holandski ministar spoljnih poslova imao intervju za "Politiku". Rekao je - Holandija će staviti tačku na to. Nemačka će staviti tačku. U ovoj deklaraciji Bundestaga, gospodine predsedniče Vlade, imate nove uslove ako se ikada otvore pregovori. Imate četiri nova uslova. Mogu da vam ih ponovim koji su to novi uslovi. Dakle, morate pravno obavezujući sporazum sa Kosovom da potpisujete.
Izvinite gospodine Samardžiću, probili ste skoro minut od vašeg vremena.
Mogu da vam navedem i druga tri, ali nije važno. Imaćete opet uslove, imaćete perpetum mobile i stalno ćete biti evropski čovek godine. Ako vam je to cilj svaka vam čast.
Hvala gospodine Samardžiću. Reč ima narodni poslanik Vesna Jovicki.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri, kolege poslanici pitanje ću uputiti predsedniku Vlade gospodinu Dačiću. Svima nam je poznato da ste tokom dugih i teških pregovora kao glavni pregovarač i predsednik Vlade Republike Srbije, sa visokim zvaničnicima EU i sa predstavnicima privremenih organa samouprave u Prištini učinili sve što je u datim okolnostima bilo moguće, da biste osigurali mir, sigurnost i prosperitet za sve građane naše države i omogući reintegraciju Srbije u evropsko društvo naroda i država. Svesni smo da je Vlada Republike Srbije na čijem ste čelu donela teške, ali isto tako i kompromisne i konstruktivne odluke koje su u najboljem mogućem interesu celokupnog stanovništva svih građana naše države. Sa zadovoljstvom naglašavam da je ubedljiva većina nas narodnih poslanica i poslanika u Skupštini Srbije takođe izrazila podršku takvom proevropskom i mirotvornom kursu Vlade Srbije. Budući da ste i ovih dana koji su presudni za evropsku i reformsku budućnost Srbije predvodili intenzivnu diplomatsku kampanju u inostranstvu u cilju otpočinjanja pregovora o pridruživanju naše zemlje EU, molim vas da ukratko informišete i nas i građane naše države koji su to konkretni izazovi i konkretne aktivnosti sa kojima će se Srbija suočiti u narednih šest meseci u cilju postizanja dva cilja, otpočinjanja zvaničnih pregovora sa EU o našem budućem članstvu i implementaciji sporazuma o normalizaciji odnosa sa Prištinom. Hvala.
Reč ima predsednik Vlade.
Kao što sam i malopre govorio, ono što će nas čekati u narednim mesecima će biti nastavak naših unutrašnjih reformi i implementacije onoga što je u Briselu dogovoreno. Kada je reč o samoj proceduri o tome sam takođe malopre govorio, očekujemo da u narednim mesecima se završi pregovaračka platforma, odnosno osnova za pregovore koje će imati EU prema Srbiji. Takođe da se obavi skrining i da se nakon toga izjasni GAK, odnosno Komitet za opšte poslove EU o tekstu platforme, da je Savet potvrdi i da se nakon toga zakaže međuvladina konferencija. Onda se otvaraju poglavlja i po poglavljima se pregovara a mi za to vreme moramo da imenujemo pregovarače i da vidimo koji su to delovi našeg zakonodavstva koji nisu u skladu sa evropskim makijem. Međutim, svakako da će najveća pažnja biti zadržana na pitanju Kosova. To je suština i sa tim mi trebamo da se suočimo i da budemo svesni toga. Borbe na evropskom nivou se vode iz sata u sat. Sutra je Savet EU na ovu temu. Kao što znate, još nije konačno doneta odluka. Takođe treba voditi računa i o našim izjavama koje dolaze. Zato neke od izjava koje ste spominjali nisu bile dobre, kao što je izjava o lokalnim izborima jer mi pregovaramo o lokalnim izborima, a sa druge strane dajemo izjavu da Srbija neće da učestvuje na lokalnim izborima. Isto tako nisu dobre ove izjave u kojima se napadaju određene zemlje, jer to stvara povratne reakcije. Nismo još došli do glasanja. Ono na šta sam malopre ukazao je nešto što je dogovoreno. Oko čega se razgovaralo, ali moguće je da budu i neki pritisci sa strane, da se formulacije menjaju. Zato je veoma važno da mi imamo tu jedinstveni pristup. Već smo počeli da se svađamo kao da smo dobili odluku, a nije isto kada u odluci piše najkasnije u januaru i najranije u januaru. Nije isto kada piše šta radi Evropski savet, da li potvrđuje pregovaračku platformu EU ili ocenjuje da li je Srbija zadovoljila u implementaciji sporazuma. Ima tu mnogo stvari za koje sigurno ne znam šta će se sve pojaviti u narednih šest meseci, ali to nije proces za koji možete da kažete da se zna šta će se tada desiti. Zato moramo da budemo oprezni. Najveće usklišenje biće implementacija Sporazuma iz Brisela. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Vesna Jovicki.
Zahvaljujem na odgovoru predsednika.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Poštovani predsedniče Vlade i uvažene kolege narodni poslanici postaviću par pitanja predsedniku Vlade gospodinu Dačiću i ministru Obradoviću. Svedoci smo da je u Srbiji došlo do porasta svih oblika krivičnih dela, teških razbojništava, oružanih pljački, ubistava i da je to najverovatnije posledica odluke koju je vaša vlast donela, da se 4.000 kriminalaca i ljudi na izdržavanju zatvorskih kazni pusti ranije na slobodu. Moje pitanje vama je da li postoji uzročno posledična veza u ovom slučaju i da li je iko u ovoj zemlji osuđen za krivično delo korupcije i davanja mita ili primanja, osim čoveka koga je predsednik Republike abolirao nedavno? To je dovelo do opšte nesigurnosti građana Srbije. Vi ste istovremeno i ministar policije, a danas smo imali situaciju u Novom Sadu sa kojom ste upoznati, da je direktoru jednog javnog preduzeća koji je inače iz vaše vladajuće koalicije u Novom Sadu, gospodinu Bokanu bačena bomba pod službeni automobil u sred radnog vremena, u prepodnevnim satima, u sred bela dana u Novom Sadu. U gradu za koji vi ministre i premijeru Dačiću znate da nažalost nema načelnika policije preko tri godine. Smatramo da bi bilo dobro da i vi danas nama ovde kažete ko su narko bosovi koji su postrojavali vrh policije i da li taj vrh policije predstavljate vi kao bivši ministar unutrašnjih poslova i sadašnji i gospodin Veljović kao bivši direktor policije i sadašnji? Što se tiče situacije koju već danima imamo sa katastrofalnom aferom vezano za testove za malu maturu, začuđujuća je i fascinantna upornost ministra Obradovića i frekventnost koju ponavljate da tu ne postoji nikakva osnova. Ono što smo zapamtili mi iz DS da ste rekli, da Ministarstvo prosvete nije i ne može biti odgovorno za ovu situaciju. Kao što smo vam prošli put pokazali kopije testova iz srpskog i dokazali da je taj test nažalost bio neregularan, tako vas pitamo za vašu odluku koju ste vi potpisali? Inače, ova odluka je od 31. marta ove godine. U toj odluci pod tačkom 5), ministre Obradoviću, vi koji kažete da niste odgovorni, kažete – za sprovođenje konkursa u skladu sa zakonom, Pravilnikom o upisu, uputstvom za sprovođenje propisa itd, odgovorni su Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja. Dakle, vi ste potpisali da ste odgovorni. (Predsednik: Vreme) Zanima me – da li ovi i slični problemi u našem školstvu, koje je nažalost u katastrofalnom stanju, mogu izazvati kod vas i premijera Dačića osećaj da se neki potezi povuku, za koje vidim da vas podstiče i prvi potpredsednik Vlade, gospodin Vučić. Hvala.
Da li neko od članova Vlade želi da odgovori? Reč ima gospodin Dačić.
Ovo je pre svega pitanje za ministra pravde. Nemam podatke o tome da li su i oni koji su amnestirani povratnici u činjenju krivičnih dela. Amnestija inače nije nova kategorija, ona je bila prisutna više puta u našoj dvadesetogodišnjoj istoriji. Nekada je amnestija bila vezana za ratne događaje. Nekada je bila i opšta amnestija, ali uglavnom se vezivala za izbor ili nove vlasti, ili novog predsednika, ili nešto što je bilo pitanje oproštaja, kao što je amnestija za Albance sa Kosova, amnestija za jug Srbije itd. Ne znam koliko to ima efekta. Ima nekih koji su amnestirani, a počinili su krivična dela. Da vam kažem, siguran sam da ima, dešava se mnogo puta da oni koji su u zatvoru, kada izađu na dopust, preko vikenda počine krivično delo pa opet budu uhapšeni. U svakom slučaju to pitanje treba analizirati. A na koga je predsednik Republike mislio, to je pitanje za njega, naravno, kada je reč o policiji. Kada je reč o ovim drugim pitanjima, svako treba da odgovara za ono za šta je kriv. Tu nema nikakve dileme. To sam i u startu rekao, ukoliko postoji odgovornost, konkretna odgovornost bilo kog ministra, svako treba da odgovara. S druge strane, reč je i krivičnoj odgovornosti gde treba da se utvrdi kako je do toga dolazilo. Imajući u vidu da je osoba koja je privedena, govorila da je to radila i u prošloj godini, siguran sam onda da tu ima i deo vaše odgovornosti iz vaše stranke, pošto je u to vreme direktor bio vaš čovek. Ako želite da se insistira na odgovornosti, onda bi po toj logici trebalo ići i malo dublje. Nikoga ne branim. Ako je Žarko kriv, biće promenjen. Ako on smatra moralno da treba da podnese ostavku politički, podneće je. U ovom slučaju, nisam ja utvrđivao ko je pokrao te testove. To je radila policija. Ustanovljeno je gde se to desilo. Desilo se tamo gde se štampalo. Zato treba iznova osmisliti ceo taj sistem kako da deca ne budu oštećena. Može neko i da podnese ostavku, ali smo rešili suštinu problema. Treba rešiti suštinu tog problema. Za to zaista i zalažem. A to iz koje je stranke ministar, to je bilo isto i kada je bilo problema oko mleka, isto tako sam se zalagao principijelno i uvek ću braniti svakog ministra za koga smatram da nema konkretne odgovornosti. Ako ima lošeg činjenja i konkretne odgovornosti, onda je to već drugo pitanje. U svakom slučaju, drago mi je da je policija autonomno i sama uradila taj deo posla. Uopšte se nisam mešao. Direktor Veljović mi je poslao informaciju o tome kako je do toga došlo. Ti testovi su pronađeni. Da li ima još nekih – sigurno da ima. Ako ih ima u Ministarstvu prosvete, sigurno treba i pohapsiti ljude i preduzeti određene političke mere i političke odgovornosti. Sada sam ušao u ovu drugu temu, a hteo sam više da odgovorim na prvo pitanje. Hvala.
Reč ima ministar Obradović.
Zanimljivo pitanje i tumačenje tog pitanja je način na koji vi tumačite, gospodine Stefanoviću, pitanje odgovornosti. Pitanje je da li bi i jedna Vlada ostala duže od mesec dana za celih ovih dvadeset i nešto godina višestranačkog sistema Republike Srbije. Kada se govori o opštoj ili konkretnoj odgovornosti, primećujem da se u odnosu na politički trenutak i mesto i, pre svega, politički interes, ta kategorija tumači kako kome odgovara. Više sam puta pomenuo i sada ću – Ministarstvo prosvete niti je štampalo, niti distribuiralo, niti pripremalo testove. Zahvaljujući MUP je nađena osoba koja je krala i falsifikovala testove. Ta osoba nije sama. Očigledno postoji više ljudi u tom lancu koji su distribuirali testove zbog imovinske ili neke druge koristi. Sada se postavlja jedno logično pitanje – da li Ministarstvo prosvete u odnosu na krađu koju je počinio drugi van Ministarstva prosvete učinilo sve što treba da zaštiti regularnost procesa male mature i da deca ne budu na bilo koji način dovedena u jedan nerealan položaj? Kažem da jesu. To kaže i struka. Vi imate pravo na svoj stav i svoju tvrdnju, i to je nešto što vam pripada i samim mestom i boravkom u ovom cenjenom domu, ali kažem vam šta Ministarstvo može a šta ne može da uradi i šta jeste radilo i šta nije. Zanimljivo mi je, tvrdim vam da sam vas slušao u proteklih nekoliko dana, kako ste od opšte priče o krađi testova male mature skliznuli na jednu drugu temu, onda više nije bitno – kada je policija utvrdila ko je ukrao testove, ta tema više uopšte nije interesantna. Više se ne dovodi u pitanje to ko je ukrao i zašto je ukrao, nego sada da vidimo šta dalje. Kako rešavamo jedan po jedan problem, postavlja se novo i novo pitanje. Čovek onda shvati da uopšte nije suština u tome da li je mala matura sprovedena, da li su deca upisana. Vama treba politička žrtva. Dobro je što ste pokrenuli tu inicijativu, jer je konačno cela priča dobila jednu političku dimenziju, pošto od početka i ima političku dimenziju. Predsednik Vlade je pomenuo jedan aspekt koji ostaje nekako u drugom planu, pošto ste stalno priča i o prošloj godini. Ako ste imali saznanja da je prošle godine nešto bilo problematično, zašto to niste rekli? Ili vas to tada nije interesovali zato što smo tada bili sa vama u Vladi, pa vam nije bilo zgodno da se to tada pomene. Ako ste imali saznanja, zašto niste obavestili MUP? Ili možda zato što je direktor "Službenog glasnika" tada bio član DS, pa je možda mogla da se utvrdi njegova neposredna odgovornost. Šta je bio problem? Očekujem da ćete učestvovati u ovoj istrazi do kraja i da ćete odgovarati na pitanja - odakle vam testovi koji su odjednom falsifikovani? To će biti zanimljivo čuti, kako to narodnom poslaniku stigne i na koji način dobije te testove koji su falsifikovani? Da, i to su pitanja na koja treba odgovoriti. To je pitanje koje se može postaviti i s moje strane i od strane javnosti. Ili mislite samo da treba da bude instrumentalizovan deo pitanja prema Ministarstvu i prema meni lično? To doživljavate na svoj način, to je vaše pravo. Kažem vam, sve što smo mogli da uradimo smo uradili. Sve što nismo mogli uraditi, nije deo naših mogućnosti i nije bilo na nama. Jednostavno, nismo mogli. Testovi su ukradeni na drugom mestu od strane ljudi koji su učinili krivično delo. To je važno. Hvala vam.
Reč ima gospodin Stefanović.
Zahvaljujem se, predsedniče. Gospodin premijer nam je rekao jednu stvar koja je zaista duboko zabrinjavajuća, znajući da je Ministarstvo pravde i ministar pravde nama rekao da, dao nam je čak i zvaničan papir, pitanje amnestije ne može Ministarstvo pravde da odredi već samo Ministarstvo unutrašnjih poslova. To je još jedno pitanje efekta amnestije na vršenje krivičnih dela i na povratnike. To je još jedan dokaz kakav vi ping-pong igrate u Vladi, a i sa svima nama, nažalost. Bilo bi dobro, kada ste rekli da treba pitati predsednika Nikolića za onu ozbiljnu optužbu koju je izneo na policijskom sletu u Novom Sadu, mogli ste odmah vi da ga pitate. Stajali ste pored njega i ne znam šta vas je sprečavalo. Mogli ste da kažete – predsedniče Nikoliću, da li ste vi to mislili na mene i Veljovića ili na nekog trećeg. Mislim da je jako važno da se ovde kaže da čovek kome je podmetnuta bomba danas, gospodin Bokan, je od strane SNS sumnjičen za krađu izbora na lokalnim izborima u Novom Sadu, a sada postoji krivična prijava. On je sada u vlasti sa SNS u Novom Sadu i jedan je od plejade katastrofalnih kadrova koji su postavljeni u Novom Sadu. Nije u tome stvar, nego je čoveku neko danas, u 10,00 sati, pre podne, ispred kafića stavio bombu pod službeni auto, a nemamo načelnika policije u Novom Sadu tri godine. Mislim da je fer da malo date precizniji odgovor šta će policija sa kojom nekad, kažete, imate veze, a nekad nemate veze da učini po ovom pitanju. Inače, ako nije u stanju policija, onda vas molim da vi kao premijer otpustite ministra policije, pošto očigledno ne zna da radi svoj posao. Ono što nikako ministar Obradović da razume je da postoji razlika između odgovornosti i krivice. Vi, kao ministar obrazovanja, ste odgovorno lice. Potpisali ste papir, 31. marta, da ste vi odgovorni. Vaše ministarstvo i vi lično ste potpisali zajedno sa gospodinom Kostićem. Nemojte da pričate o političkom kontekstu, jer činjenica da ste vi ministar je čist politički kontekst. Vi kao ministar ste političko biće i politička funkcija je ministar prosvete. Normalno je da mi pokušavamo da dokažemo, ne da li je štampar ili štamparica, kako se zove, ukrao/la testove, nego pokušavamo da dokažemo da ste u silnu nevolju i muku naterali 70.000 dece i njihove roditelje. Vi kao ministar prosvete ste i te kako odgovorni za to i znate vrlo dobro, ministre Obradoviću, da morate podneti ostavku. Znate da nećete osvanuti u novoj vladi i znate da nećete proći rekonstrukciju. Nemojte da se šalite. Nemojte molim vas da vi nama pričate o prošloj godini i pretprošloj kada ste vi nama rekli da policija prošle godine i pretprošle nije ništa našla. Vi ste nam rekli. Nemamo baš svi pileće pamćenje. Inače, mi smo spremni za saradnju sa istražnim organima, kao i uvek. Da vam kažem, jako sam se uplašio od vaših reči, gaće mi se tresu. Hvala.
Reč ima ministar Obradović.
Ne znam zašto ste nervozni kada sam pomenuo da će Ministarstvo unutrašnjih poslova ili istražni organi razgovarati sa vama. Vi ste pokazali Skupštini i celoj javnosti Srbije da imate dokumente koji su falsifikati. Zašto bi se vi oko toga nervirali, ako je sve u redu? Samo treba da objasnite odakle ti falsifikati kod vas i biće sve u redu. Samo još jedna stvar, utvrđeno je u Zavodu za vrednovanje kvaliteta da su zadaci loše urađeni. Čisto da znate da su na tom falsifikatu zadaci loše urađeni. Hvala vam na toj brizi za moje političko zdravlje. Pošto vi niste odlučivali kada sam biran na ovo mesto, nećete ni odlučivati o dužini mog rada. Nećete. (Narodni poslanici dobacuju, s mesta.) Jeste, ali je tada bio drugačiji stav, što govori nešto drugo. U tome i jeste poenta cele priče. Ta navodna briga za opšti interes i opšte ciljeve, toga sam se mnogo puta od vas naslušao. Mnogo puta u različitim situacijama da govorite o opštim ciljevima kada dođu konkretna pitanja, onda samo svoj interes gledate. Meni je to prihvatljivo, ali ja imam obavezu da o tome nešto kažem. Nisam ja doveo decu u neprijatnu situaciju, nego osoba koja je ukrala testove i osobe koje su distribuirale test. To je jedna bitna zamena teza, gospodine Stefanoviću. Bitna zamena teza. Sada ispada da smo mi iz Ministarstva prosvete neko ko je učestvovao u tome. Ako nije važno ko je ukrao testove, OK i to treba reći, ali čini mi se da je važno. Ovo se prvi put dešava u novijoj istoriji, pošto se stalno potencira pitanje prošle godine. Vaše kolege su u skupštinskoj raspravi pominjale i prošlu godinu. Možda sam vas pogrešno razumeo, ali su vaše kolege poslanici takođe govorili o prošloj godini a znamo šta je bilo prošle godine. Tačno je, rekao sam da smo dobili zvanični Izveštaj MUP da nije moguće utvrditi ko je krivac i da tužilaštvo obustavlja istragu. Red je da to kažem, pošto vi i vaše kolege potencirate prošlu godinu, onda je red da i ja javnosti to kažem. Mi smo u Ministarstvu našli najbolje rešenje vezano za krađu i deca neće biti obespravljena i poštovaćemo njihove želje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Mislim da, iako ovo možda ima čak i zanimljiv oblik ova rasprava nekom, je situacija krajnje ozbiljna i dramatična. Uopšte nismo uzbuđeni, a ja najmanje zbog toga što ministar prosvete preti policijom u nekom postupku koji je normalan i na zakonu zasnovan. Odakle poslaniku, kažete, falsifikati? Kakvi falsifikati kada je vaše Ministarstvo potvrdilo autentičnost? Vaše Ministarstvo, ministre Obradoviću, je potvrdilo da su kopije testova, koje smo vam mi dali, a koje vaše Ministarstvo nije htelo da primi pre toga. Recite do kraja informaciju. Narodni poslanici su bili prinuđeni da vas pitaju za autentičnost, ne vi lično, ali je potvrđena autentičnost. Kakvi falsifikati? Da li vi insinuirate da se grupa poslanika bavila kriminalom, da smo krali testove zajedno sa Ljušićem, da smo upadali po štamparijama, a da svako drugi nije kriv. Možda niste krivi i siguran sam da vi niste krivi, ali ste odgovorni i kao odgovorno lice morate snositi posledice, čak se i rimuje. Tako to ide. Sada smo, zamislite, poštovane kolege, krivi, jer nam je javio Laufer, to znaju ovi preko, da postoje testovi i da se prodaju na ulici. Iz želje da pomognemo proces, da vi kažete da li je tačno ili nije da su ti testovi takvi, sada bih vam verovao, ali iz vaše institucije je došlo da je autentično. Prema tome, da nije autentično, što ste poništavali ispit? Zašto sva deca idu na osnovu uspeha u srednju školu? Zašto ne idu ponovo samo iz matematike i kraj priče? Znači, nešto nije valjalo. Zašto onda Ljušić ne podnese ostavku? Evo, nećete vi, ali naterajte njega da podnese ostavku. Ispade čovek najkrivlji, a onoliki volumen nacionalne svesti. Zamislite to. Budite ozbiljni. To što premijer zna da udahne vazduh jako u sali, to ne znači da je toliko jak. Znate, mnogi su bili jaki, pa su onda padali u prašinu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, hteo sam da uputim jedno pitanje predsedniku Vlade i ministru MUP. Reč je o tome da smo svedoci, unazad nekoliko meseci, oko jedne čuvene afere koja se kretala oko aflatoksina, koji se nalazi u mleku. Tvrdili smo da je nešto drugo u pitanju. Nadležne inspekcijske službe su konačno utvrdile da je nešto drugo u pitanju, a ne ono što priča pokrajinski sekretar za poljoprivredu gospodin Ješić. Nadležne službe su utvrdile da u robnim rezervama nedostaje 150.000 tona, što pšenice, što kukuruza ili, da prevedem na malo drugačiji način izražavanja, nedostaje 6.000 šlepera, koji bi u vožnji, znači da se nalaze na putevima, zauzeli put od Subotice do Preševa, ili da prevedem u iznos novca – 3.750.000.000, a da stvar bude još gora država je plaćala mesečno 37.500.000 dinara zakup silosa u kojima su se nalazili pšenica i kukuruz koji nisu postojali. Znači, jedan dim. To mi daje za pravo da osnovano sumnjam da između afere koja je vezana za aflatoksin i manjka u robnim rezervama, da su te dve afere uzročno povezane. Hteo sam da uputim pitanje ministru unutrašnjih poslova i predsedniku Vlade, ali pošto on nije tu, nadam se da će odgovoriti pismeno. Da li su pripadnici MUP započeli predistražne radnje radi utvrđivanja individualne odgovornosti i krivične za one koji su napravili manjak? Odrastao sam u jednom vremenu kada je i poslovođa u najobičnijoj prodavnici odgovarao ukoliko ima manjak, pa očekujem da kada je jedna ovako ozbiljna tema u pitanju neko za ovo odgovara. Zna se za šta je svrha robnih rezervi. Ne daj bože da smo imali elementarne nepogode ili neku drugu pošast, sa čime bismo prehranili građane Srbije zato što je neko svesno trpao novac u džepove i krao od tih istih građana?
Pošto je premijer na trenutak izašao, da li neko drugi želi da odgovori? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Uvaženi predsedniče, dragi ministri, dame i gospodo narodni poslanici, meni se predsednik Vlade ljubazno izvinio zbog toga što mora na nekoliko minuta da izađe. Govorio je o tome da ima važne razgovore koji su vezani za ono o čemu se danas mnogo govori u Srbiji i moram da kažem da imam razumevanja za to. Neka pitanja ću formalno uputiti njemu i nadam se da će u nastavku dana biti prilike da na njih odgovori, a pitaću i neke od preostalih ministara ponešto. Prvo moram da izrazim veliko nezadovoljstvo s obzirom da danas ovde nema ni prvog potpredsednika Vlade, ni potpredsednika Vlade, tako da u ovoj situaciji, kada je premijer makar na nekoliko minuta sprečen da prisustvuje sednici, zapravo ne postoji neko ko bi bio pasivno legitimisan za postavljanje ovih pitanja, ali hajde da probamo. Moje prvo pitanje za Vladu, nadam se da će predsednik Vlade odgovoriti, glasi – ko je odgovoran za činjenicu da će deficit budžeta na kraju ove godine biti oko 180 milijardi po optimističnim procenama Vlade iskazanim u rebalansu budžeta, a ne nešto iznad 120 milijardi, koliko je to bilo predviđeno prvobitnim tekstom budžeta? Sledi drugo pitanje. Vidim da su se svi složili na tu intervenciju poslanika Jedinstvene Srbije i da su svi spremni da se bore protiv bele kuge, a ja pred sobom imam deo rebalansa koji se zove – Unapređenje rada službe za zdravstvenu zaštitu žena u oblasti zaštite reproduktivnog zdravlja i planiranja porodice. Moram da vam pročitam iznos koji ste predvideli u rebalansu budžeta – 10 miliona dinara. Rekao bih da je po današnjem kursu to oko 8.500 evra. Dakle, da li predsednik Vlade, da li Vlada smatra da će zasnovano na takvim brojevima, na takvoj pomoći moći da ostvari bilo koji od onih ciljeva, izražen na ovaj način, kako su to rekli poslanici Nove Srbije, da nas ima što više ili u nekoj drugoj interpretaciji da budemo spremni i za to tržište EU i za tu borbu u EU, ako tako želite? Na treće pitanje mislim da delimično može da odgovori i ministar Obradović. Šokiran sam to vašom raspravom gde prebacujete jedni drugima da je direktor Javnog preduzeća "Službeni glasnik" prošli put bio iz jedne stranke, a sada iz druge stranke. Podsećam sve ministre u Vladi i molim da mi date odgovor, recimo vi gospodine Obradoviću, a može i ministarka Mihajlović, kako je moguće da je danas neko ko je funkcioner političke stranke uopšte direktor javnog preduzeća? To je zabranjeno po zakonu. Drugo pitanje je da li će do 30. juna biti raspisani javni konkursi za direktore u svih 700 javnih preduzeća u Srbiji, kako izričito piše u tekstu Zakona o javnim preduzećima? Ako nećete raspisati, ići ćemo na tumačenje zakona. Liberalno demokratska partija je autor tog amandmana. Pazili smo kada smo pisali amandman i apsolutno je nemoguće tumačenje da se ide samo na izbor direktora koji su u v.d. statusu.
Da li ministar Obradović ili ministarka Mihajlović žele da odgovore na ovo? Reč ima ministarka Zorana Mihajlović. Izvolite.
Odgovoriću na ovaj deo koji se tiče direktora. Kao što znate, raspisan je konkurs za imenovanje generalnog direktora Javnog preduzeća EPS, kao i Javnog preduzeća za podzemnu eksploatacije uglja "Resavica". Za generalnog direktora EPS konkurs važi do 3. jula, odnosno 15 dana. Moram reći da za sada Vlada ima samo dve prijave za tako značajno mesto, što je, imajući u vidu sva prethodna pisma, na kraju krajeva, kao i sve prethodne priče koje smo imali oko imenovanja generalnog direktora EPS, za mene šteta. Iskreno se nadam i ponovo danas kažem i molim sve one koji su stručni, iskusni i imaju dobre biografije da se na taj konkurs jave. To se odnosi, naravno, i na podzemnu eksploataciju uglja "Resavica". Što se tiče drugih preduzeća iz oblasti energetike, mi smo dobili tumačenje iz Sekretarijata Vlade da oni koji su imenovani kao generalni direktori, dok važi njihov mandat, za njih ne mora da se raspisuje konkurs. Ako pitate mene, nemam apsolutno ništa protiv da se raspiše za sve, ali vam kažem da sam kao član Vlade, kao ministar takvo tumačenje dobila. Naravno, uporedo sa tim imamo i promenu upravnih odbora u nadzorne odbore. Da sada ne govorimo da su pravilnici kasnili duže itd, da je sve to bilo mnogo duže nego što je trebalo, mi smo kasnili i sa prebacivanjem upravnih odbora u nadzorne odbore, ali duboko verujem da ćemo mi u narednih desetak dana već imati konačno nadzorne odbore javnih preduzeća. Toliko sam mogla da vam odgovorim. Hvala.
Dobro, onda je bar jasno, vodićemo sudske postupke za svih 700 preduzeća u Srbiji, pa ćemo videti ko je na kraju bio u pravu. Vama hvala na tom ličnom makar opredeljenju da na taj način gledate na pitanje raspisivanja konkursa. Ja ću probati vama da odgovorim šta ja mislim zbog čega se tako malo ljudi prijavljuje. Zbog toga što nema poverenja da će konkurs biti objektivan, da će izborna komisija, odnosno konkursna komisija raditi potpuno objektivno, da neće biti političkih pritisaka, a mogu to i na primerima da vam navedem. Mislim da kada neko vidi kako izgleda, kako se ponaša, kako je obrazovanje, kako vodi tu firmu direktor preduzeća "Železnica Srbije", da onda nijednom ozbiljnom stručnjaku u ovoj zemlji ne izgleda kao ozbiljna šansa da se profesionalno tu prijavi. Drugo pitanje je kako ćete nagrađivati te ljude? Ustanovljen je, nažalost, taj neprihvatljivi princip da imaju pravo na neku vrstu bonusa oni direktori čije kompanije ostvaruju dobit, a oni koji su u gubitku to pravo nemaju, iako svi znamo da je nekada mnogo veći uspeh smanjiti enormni gubitak koji postoji kod nekog preduzeća, nego, recimo, ostvariti profit u preduzeću Aerodrom Beograd, koje je monopolista, koje će, naravno, uvek ili gotovo uvek ostvarivati profit, mada to ne mora tako da bude. Imam neka podpitanja. Gospodine Iliću, deluje mi da ste vi ovde najizverziraniji u tome, s obzirom na neke prethodne godine koje ste i sami pominjali, pa mi odgovorite na pitanje da li će poskupeti putarina u Srbiji, i to zbog kriminalnog ponašanja "Puteva Srbije" koji godinama odbijaju da uplaćuju PDV? Sada, kada su na to konačno naterani, najavljuju poskupljenje putarina, a to je 20%, što je ogroman novac za građane Srbije. To će imati, ukoliko se desi, katastrofalne posledice. Drugo pitanje je za ministra Bačevića. Na osnovu kog akta Vlade ste pregovarali sa predstavnicima Ruske Federacije da oni prihvate obavezu da finansiraju izgradnju čitavog Južnog toka na teritoriji Srbije? Da li ste svesni, gospodine Bačeviću, šta to znači? Koliko godina će se naplaćivati iz tranzitne takse ruska strana ukoliko pristanemo na takav aranžman i zbog čega ovu zemlju posmatrate kao socijalni slučaj koji ne može na neki način da skupi novac i bude suinvestitor u tom projektu, nego moljakate po Moskvi? Kakva analiza vam je bila dostupna ili kakvu ste analizu pripremili da biste u te poslove ušli? Zbog čega mislite da je loš posao da se, recimo, zadužimo pod komercijalnim uslovima, finansiramo izgradnju i onda se naplatimo iz taksi u budućim godinama? Znate zašto vas ovo pitam? Zato što će se desiti isto ono što se desilo sa rudnom rentom, napravićete aranžman gde će pisati do isplativosti projekta i nikada ova zemlja neće naplatiti dinara od tranzitne takse od Rusije. Toga se bojimo. Pola Vlade vam se, gospodine Bačeviću, smeje kada kažete da ste lično bili za veću rudnu rentu. Siguran sam da to znate, pa onda makar vodite računa kada takve komentare dajete u Skupštini. Hvala.
Reč ima ministar Zorana Mihajlović.
Reći ću samo nešto oko ovog dela vezano za imenovanje direktora. Potpuno se slažem da nema poverenja, ali to što nema poverenja, nema poverenja zato što prethodnih 12 godina, naravno i ranije, da ne govorimo još od 2000. godine su se direktori javnih preduzeća postavljali na sve moguće načine, samo ne na onaj prirodan način koji se zove konkurs. Jeste bilo 2001. godine, ali tada je Vlada formirala komisiju, a treba li da podsetim da su se u toj komisiji našli upravo ljudi koji su vodeći bili do pre nekoliko dana, recimo, u FTN. Dakle, oni su birali tadašnjeg generalnog direktora 2001. godine, Ljubomira Gerića itd. Znači, jasno je da nema poverenja, ali ono za šta se zalažem i da ću se potruditi, to je da sve biografije koje budu došle na ovaj konkurs za EPS ili za podzemnu eksploataciju uglja, sve će biti javne. Prema tome, javnost će znati ko se javio, kakve su biografije, kakvo je iskustvo i šta su ti ljudi koji su dolazili na razgovore, a Ministarstvo energetike će imati jednog člana te komisije, predlagali u planu da mogu da urade u tim preduzećima. Mislim da je to najtransparentnije moguće. Možda će u vremenu koje je ispred nas biti više poverenja i možda će onda biti i više zainteresovanosti da bude više prijava. Kad sam danas dobila informaciju da su samo dve prijave, mislim da je to šteta. Zato moramo da učinimo sve da bude više prijava. Što je više prijava i više kvalitetnih ljudi, dobićemo boljeg direktora.
Reč ima ministar Bačević. Izvolite.
Kolega Đuriću, što se tiče "Južnog toka", vama je poznato da je urađen prostorni plan područja posebne namene za taj "Južni tok" i da se sada upravo razgovara sa ruskom stranom da se taj projekat proširi i da se čitava Srbija pokrije prostornim planom područja posebne namene, da jedan krak tog "Južnog toka" krene prema granici sa Makedonijom, a drugi prema Crnoj Gori, ukoliko Crna Gora bude iskazala interes kakav jeste iskazala Makedonija. Što se tiče razgovora oko realizacije projekta, to su bili samo razgovori. Ništa nije potpisano. Postoji predlog i ponuda ruske strane da zbog loše finansijske situacije u našoj zemlji, zbog problema u budžetu itd, loših uslova na tržištu kredita, oni su ponudili, ništa od toga nije dogovoreno, ponuda sa ruske strane postoji da oni finansiraju ovaj projekat koji je sada usvojen u celosti, a da se Srbija oduži kroz tranzitnu taksu, koju ne bi ubirala,nego bi time pokrivala troškove realizacije projekta, koji su, ako se sećam tačno, oko 920 miliona evra.
Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Pitali ste oko putarine. U prethodnim vladama bio je stav da nema naplate PDV na putarinu i to je tako funkcionisalo godinama. U poslednje vreme, tumačenje je stiglo da PDV mora da se naplati kompletno za putarinu narednih godina što nije naplaćeno otkako je uveden. Međutim, zbog stanja u putarskim firmama nađen je neki kompromis između Ministarstva finansija i "Puteva Srbije" da se ne naplaćuje retroaktivno PDV za putarinu, ali od 1. jula da se naplaćuje PDVi da to ide u budžet i da se za toliko, za vrednost PDV, uveća putarina na svim naplatnim rampama. To je jedan dogovor koji je postignut i mislim da se Vlada o tome još nije izjasnila, a to je predlog resornog ministarstva i preduzeća za puteve.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Dobro, konačno smo dobili potvrdu, od 1. jula putarina u Srbiji će biti skuplja za 20%. Građani i privreda u Srbiji će plaćati cenu činjenice da je godinama kršen zakon. Zbog toga, gospođo Mihajlović, nema tog poverenja, pošto ono što je, recimo, dopuštano "Putevima Srbije", da godinama ne plaćaju PDV, nije dopušteno ni jednom drugom obvezniku ili ogromnoj većini obveznika u Srbiji, pogotovo onima koji dolaze iz sfere privatne privrede. Zbog toga je ovo neuređena zemlja. Zbog toga imate milion ili ne znamkoliko objekata nelegalnih ili objekata u postupku legalizacije. Zbog toga je gospodinu Bačeviću dozvoljeno da u ovakve poslove ulazi na tako olak način. Više ne možete da mi odgovorite, možda u nekoj drugoj prilici. Šta je vaš lični stav, gospodine Bačeviću? Da li vredi, da li se isplati za tu investiciju od 920 miliona evra ulaziti u takav aranžman ili je bolje da se zemlja zaduži? Dok su vam to predlagali sa ruske strane, niste valjda tako samo gledali u njih? Nadam se da ste imali i nekakav stav. Ne verujem da se došlo do tog predloga tek tako. Drugo, uopšte ne razumem zašto su loši uslovi na tržištu za zaduživanje. Odlični su uslovi, retko kad su bili bolji. Zaduživali ste i vi i prethodne vlade ovu zemlju, po kamatama koje bi bile dva, dva i po, tri puta veće od ovih koje su sada na tržištu, pa ništa ne smeta. Ima kamatnih stopa koje su preko deset, jedanaest posto, recimo, za JAT, mislim i za "Srbijagas" itd. Plaćaju 25 miliona evra rudne rente manje preko ove svoje druge firme. Podelite to ili pomnožite, dođite do 900, pa hajde da probamo nekako da se nagodimo na tom terenu, a ne da nam uzmu još jednu stvar i još jedan resurs. Žao mi je što sam dobio odgovor da će putarine poskupeti. Naravno da su ključni problemi zemlje u ovom trenutku iz ekonomske oblasti. Premijer nije tu, nije mogao da mi odgovori na neka od njih. Uvek podržavam činjenicu da ovo treba da bude društvo znanja i zato koristim ovu priliku da čestitam, ako se ne varam, i predsedniku parlamenta gospodinu Stefanoviću koji je danas, ako sam dobro shvatio, stekao doktorat iz ekonomskih nauka na Megatrend univerzitetu. Verujem da ćemo u budućnosti možda onda lakše rešavati i ekonomske probleme. Hvala vam.
Hvala lepo, gospodine Đuriću. Veoma ljubazno od vas. Narodni poslanik Miletić Mihajlović ima reč. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, gospodo ministri Vlade Republike Srbije, želim u ime SPS da postavim pitanje ministru prosvetu, a u isto vreme da iznesem određene stavove koji se tiču odgovornosti koja se ovde spočitava i traži kada su u pitanju testovi. Dakle, kada govorimo o kategoriji odgovornosti, odgovornost se može tražiti i ako se ne čini ili ako se čini po određenom pitanju. Dakle, ako analitički tako posmatramo ovaj problem, hajde da vidimo šta je to ministar Obradović činio da bi došlo do ovog propusta, odnosno šta nije učinio. Teško bi se moglo dokazati da njegovim činjenjem ili nečinjenjem je došlo do ovakvog jednog velikog propusta koji, nažalost, jeste velika šteta za celu javnost, za celo društvo, za našu državu. Mislim da nikome ne može biti milo da se to dogodilo. Da li se zapravo traženjem ostavke rešava suština problema koji ovde postoji? Da li se ovde želi rešiti problem koji bi predupredio slične u budućnosti i doprineo vraćanju u našu stvarnosti pravnih vrednost za koje treba da se borimo? Ili je ovde reč o dnevnopolitičkoj potrebi za destabilizacijom Vlade u ovom trenutku i njenih ministara, u trenutku kada imamo veoma značajne zadatke i teme na dnevnom redu koje su od sudbinskog značaja za budućnost naše zemlje. Dakle, takva odgovornost se traži od strane nekih poslanika bez pokrića i, rekao bih, bez moralnog kredibiliteta onih koji to traže. Bez moralnog kredibiliteta, zato što se, rušeći nekada prethodni režim 90-ih godina govorilo da će nova vlast demokratska izvršiti moralni, duhovni i materijalni preporod Srbije, što se, nažalost, uopšte nije dogodilo. Čak naprotiv, desio se sunovrat u mnogim oblastima i prošlo je deset, prošlo je dvanaest, trinaest godina, a da ništa nije urađeno, već i unazad smo išli. Želim da kažem bez ikakve zluradosti i tendencije i sasvim realno, svi smo pomalo dali doprinos onome što je današnji sistem vrednosti, što je svest i kultura danas u Srbiji. Niko ne može biti amnestiran do kraja od toga. Svi snosimo deo odgovornosti. Neko manje, a neko više, ako ćemo realno i pošteno da razgovaramo o tome. Da li možemo opravdati roditelje koji i njihovu svest koji su kupovali testove na ulici da bi njihova deca postigla bolje uspehe na ispitu? Da li možemo opravdati one koji su nagovarali da državi ne plaćaju račune za potrošenu struju? Da li je politički ispravno i moralno da se u napadu na ministra lamentira nad službenicom koja je pokrala ili uzela testove? Nastaviću dalje. Dovoljno je ovo za početak za ministra.
Izvolite ministre.
Hvala gospodine Mihajloviću. Želeo bih da kažem da smo povodom svega ovoga što se desilo, krađa testova i svih problema koje smo imali u sprovođenju male mature uočili smo da se apsolutno stvari moraju promeniti u budućnosti, budućnosti radi i znanja radi. Zašto? Nasledili smo jedan sistem koji je podrazumevao sprovođenje male mature na način da su đaci dobijali zadatke iz srpskog, odnosno maternjeg jezika, iz matematike iz zbirke zadataka koja je bila dostupna njima nekoliko meseci pre samog dana polaganja male mature, negde krajem januara, matura se polagala u junu. Godinama unatrag polaganje male mature se svodilo na to da se iz zbirke zadataka, znači rešenih zadataka, određen broj zadataka koji se već nalazio u zbirci samo, da kažem, dana na rešavanje đacima. Struka je primetila da se đaci ne trude mnogo da razumeju i da shvate smisao zadatka, način njegovog rešava, nego su se više trudili da zapamte na kojoj stranici je taj zadatak i fotografskim pamćenjem da pokušaju da odgovore na to, da prenesu i način rešavanja. Struka je procenila da takav sistem treba menjati. Godinama unatrag mi smo povećavali broj nepoznatih zadataka i ove godine 75% zadataka je bilo na testu nepoznatih i 25% relativno poznatih, što u prevodu znači da je tih 25% zadataka menjan je samo ili deo sadržaja ili brojke, s obzirom na karakter testa. Nesporno je da iz ovoga moramo izvući i odgovarajuće pouke. Javno sam već govorio o tome, da se suviše vremena troši na štampanje testova, da je uključen veliki broj ljudi. Sama činjenica je test ukraden u štampari govori da je ta karika bila slaba karika, da možda treba razmišljati o tome da bude jedan test koji će se deliti neposredno pre dana održavanja testiranja, bezbednosti radi. Naravno, da se ne sme unapred znati gde će se testovi štampati. Razmotrićemo i neke druge opcije ukoliko bude mogućnosti da test bude potpuno zaštićen i da bude sproveden na način da obezbeđuje apsolutno, da bude jedan pokazatelj znanja deci. Ono što je struka rekla jeste da mala matura treba da ostane kao način provere znanja, jer ona je uvedena pre mnogo godina zato što smo imali jednu veliku produkciju Vukovaca i odličnih đaka i onda se nije moglo objektivno utvrditi, odnosno bio je veliki broj đaka sa istim ocenama i onda je struka ocenila da bi bilo dobro imali malu maturu. Mala matura nije naš proizvod. Ona je primenjena i u nekim drugim zemljama i nesporno ćemo morati promeniti mnoge stvari vezano za pripremu održavanja male mature, a struka će naravno dati svoju reč kada se govori o zadacima. Pokušavali smo proteklih godina da tokom godine više puta sa đacima organizujemo pripremu polaganja male mature i deca su bila zadovoljna ali očigledno takvi rezultati nisu bili i prilikom samog polaganja male mature, a ovo što se desilo, da budem iskren dobar nam je nauk da u samoj organizaciji male mature treba neke stvari da promenimo. Izvinjavam se i roditeljima i deci koji su bili dovedeni u situaciju da zbog krađe, naglašavam krađe krivičnog dela koje je počinila jedna osoba i koja je posle sa ostalim osobama, a to će pokazati istraga kada se završi, učestvovao u distribuciji i prodaji ukradenih i falsifikovanih testova sve nas dovelo u jednu neprijatnu situaciju i da moramo tražiti odgovor na pitanje kako da to pitanje male mature rešimo, a da niko ne bude na bilo koji način oštećen. Hvala vam.
Narodni poslanik Mihajlović.
Dakle, dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri, zabrinjava činjenica da u političkim stavovima pojedinih poslaničkih grupa imamo žaljenje ili zapravo strah od toga ili još bolje reći brigu o tome šta će se to dogoditi sa službenicom koja je iznela testove? Da li je to suština problema? I da li to možda navodi da možda ima i nekih saučesnika ili možda ima i nekih naručioca ovakvog jednog nemilog događaja. Naravn, da ne želim time da sada kalkulišem i da se bavim, ali prosto to ne može da bude tema u političkoj raspravi i ovome što nam se dogodilo, a dogodilo se veliko zlo i jedna velika nevolja koja se ne može militi nikome, bez obzira ko je na vlasti. Drugo, kada govorimo o ministru i o napadima na njemu, pa iste poslaničke grupe koje ga danas napadaju su ga zdušno branile i hvalile u odbrani onoga što je bio njegov rad i podnošenje zakonskih predloga od 2008. do 2012. godine. Gospodine ministre, da li ovaj potez koji ste učinili u smislu da se prilikom rangiranja ne uzimaju u obzir postignuti rezultati iz srpskog jezika i iz matematike zbog provaljivanja ovih testova, da li je to dobar potez i jedini mogući potez koji je učinjen? Ja mislim da jeste, ali me interesuje i vaše mišljenje zarad onoga što je odbrana interesa učenika u smislu poštovanja njihovog rada, učenja, pravednosti o odbrane njihovog dostojanstva, a u smislu onoga da treba poštovati jedino rad kao jedino merilo za dalji napredak a veoma je važno da to deca osete, jer tim pravcem i tim putokazom treba da idu dalje kroz život. Zahvaljujem.
Ministar Obradović.
Gospodine Mihajloviću, već sam rekao da mislim da je odluka Republičke komisije za sprovođenje završnog ispita dobra odluka u postojećoj situaciji i da omogućuje da deca ne budu oštećena na bilo koji način, a da uspeh koji su imali u dosadašnjem periodu bude osnov za utvrđivanje njihovog mesta na rang listama, naravno, uzimajući u obzir želje koje će oni imati, koje su iskazali u protekla dva dana prilikom upisa u srednje škole.
Poslanik Mihajlović.
Želim u ime SPS da istaknem da bi trebalo više poštenja da imamo u onome što su iznošenje političkih stavova i određene mere bez obzira što ovde vodimo političku borbu, ali koja mora da bude na neki način iskrena i uokvirena u onome što je pravedno, u onome što je istinito. U ostalom za istinu smo dužni da se borimo. Dakle, u prošlosti mi smo imali iks puta da tražimo ostavke mnogih ministara i pre 90-ih godina i posle 90-ih godina. Mislim da nijedna vlada, nijedan ministar ne bi sastavio šest meseci ako bi išli tim sistemom da tražimo odgovornost za sve i svašta, što ne znači da se ne treba baviti tim pitanjem kao što je ovo pitanje sada. Tim pitanjem se treba baviti na jedan adekvatan, pravi način koji će učiniti da rezultat toga bude da nam se nikada više tako nešto ne dogodi. To važi i za testove, to važi i za mleko, to važi i za nesreće koje su se dogodile u policiji, to važi i za nesreće koje su se dogodile u Ministarstvu odbrane i za sva druga ministarstva. Zahvaljujem.
Hvala. Narodni poslanik Miodrag Stojković.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Imam nekoliko pitanja. Moje prvo pitanje je za gospođu Slavicu Đukić Dejanović, ona nažalost nije tu, ali pitanje se odnosi u stvari na već pomenutu kancerogenu materiju koja se zove aflatoksin i pitanje je – zašto i dalje ćutimo o svemu ovome kada znamo da su najčešći uzroci smrtnosti u našoj zemlji jesu hronična tzv. ne zarazna oboljenja, kardio-vaskularna oboljenja i ona druga tzv. maligna oboljenja, odnosno karcinomi. Dakle, zašto se i dalje ćuti o ovome i zašto deca i dalje piju mleko, a ne znaju kako se mleko koristi? Čak su se radile i neke reklame, bili ste svedoci da vidite na ulici, reklame gde piše – pite mleko, mleko je zdravo. Zašto ako je zdravo nije spušten nivo na 0,05 kao što je obećano? To je norma koja nas obavezuje i čuli smo da se svi radujemo pregovorima sa EU, ali to je upravo nivo koji propisuje EU. Vi nećete naći 0,5 nivo aflatoksina u mleku. Sa druge strane, odavno nismo videli da li je kontrolisani nivo aflatoksina u mleku i nismo videli listu gde se može jasno videti koje je mleko u stvari zdravo, a koje mleko nije zdravo. Ne smete da zaboravite, nije ovo ko što je neko rekao – sve i svašta, ovde se radi o zdravlju dece i radi se o jednom tzv. kumulativnom efektu. Taj kumulativni efekat je u stvari da se štetnost povećava što se vremenom više unosi aflatoskin u mleku. Ta reč kumulativnog se odnosi na moje sledeće pitanje. Da li vi mislite da je odgovornost gospodina Obradovića, ministra za prosvetu bazirana samo na malu maturu? Ovo je kumulativna odgovornost. Ne treba da vas podsećam šta se sve desilo u zadnjih pet godina, koje smo sve propuste imali ili afere u tom ministarstvu. Setite se samo šta je bilo u knjigama za osnovce koja je bila definicija jednog termina ženske osobe, gde su mogli da se nađu linkovi sumnjivih internet stranica i poziv na kockanje. Zar to nije kumulativni štetni efekat za udžbenike. Gospodine ministre, vi ste rekli da smo mi odlično prošli na PIZA testiranju i ja se sa tim ne slažem, a potvrda za to vam je i test iz mature koji je mnogo gori, nego što je bio prošle godine. Sa druge strane, Srbiji preti isključenje iz ovog sistema i to je najveće međunarodno istraživanje u oblasti obrazovanja, jer vaše ministarstvo kasni da se uključi u tekući ciklus. Navešću vam još nešto, kasnite sa reformom gimnazije, jako dugo kasnite. Setite se da ste vi bili jedan od inicijatora da u verziji strategije obrazovanja, da se ubaci deo, da se deo državnog novca, namenjen za visoko obrazovanje, slije na privatne univerzitete, sigurno se sećate svega toga. Setite se da kasnite sa reformom fakulteta, jer se i tu stalo na pola puta.
Reč ima ministar Obradović.
Ja vam moram reći gospodine Stojkoviću, zamolio bih vas, sledeći put kada budete hteli da postavite slična pitanja, malo se raspitajte kod svojih kolega, kako stvari stoje, sebe radi, jer tako narušavate svoj ugled naučnika i pokazujete da ste možda dobar naučnik, ali političar sa skromnim karakteristikama. Zašto? Polako, samo polako, teza o strategiji obrazovanja i o navodnom finansiranju privatnih univerziteta je teza koju je lako proveriti kod prof. Ivana Ivića i kod prof. Vlaste Matejića. Profesor Vlasta Matejić je predsednik Evropskog pokreta u Srbiji i pitajte njih dvojicu, da li se ovaj ministar na bilo koji način umešao u izradi strategije, da li je predložio bilo šta, a pogotovo tako nešto? Za vas, ta teza je promovisana od profesora Domazeta, profesora Domazeta člana DS i kada ta teza nije prihvaćena u radnoj grupi, on je napustio rad na izradi strategije. Raspitajte se, pa posle toga, izvolite, pitajte mene da li sam učestvovao u tome i na koji način. Vidi se da je reč o novinskim komentarima i slično, dužan sam da obavestim i vas, gospodine Stojkoviću, i ostale poslanike, da kada je reč o knjigama u kojima se može pročitati reč koja vređa ženske osobe, da je reč o knjizi "Gramatologija", izdavača "Škole plus" i da nije reč o udžbeniku, već o priručniku i da izdavači često objavljuju dopunska nastavna sredstva, a na roditeljima i prosvetnim radnicima je da kupe ili ne kupe ono što tržište nudi. Pomenuta knjiga gospodine Stojkoviću, nije udžbenik. Knjiga iz tehničkog obrazovanja sa linkovima koje pominjete, odobrena je pre više od jedne decenije, gospodine Stojkoviću i mi smo, kada je ta informacija objavljena, slali demanti više puta, ali nažalost, listovi, novinari koji su o tome pisali, nisu hteli da objave nijedan demanti, a autor je inače izvršio reviziju udžbenika. To da li se vi slažete ili ne slažete sa rezultatima PIZA testiranja, potpuno je i relevantno, oni su takvi kakvi jesu, bolji su nego 2006. godine i to je apsolutno napredak u odnosu na 2006, koja je opet bila napredak u odnosu na 2003. godinu, a 2003. godine su bili rezultati lošim. Činjenica je da je tada u oblasti čitalačke pismenosti, da su učenici Srbije postigli napredak od 40 poena koji spada među najveća poboljšanja, koje je nekada zemlja zabeležila između dva PIZA testiranja. To ne govorim ja, to govori izveštaj OECD. Molim vas, pročitajte, ima na sajtu. Smanjen je procenat učenika koji nisu dostigli nivo funkcionalne pismenosti sa 51% na 32%. Pročitajte lepo, piše. Nije reč o ministru, nego o radu celog ministarstva. Kada pominjete proteklih pet godina, to je najzanimljivije u celoj stvari, od tih pet godina ja sam četiri godine bio ministar Vladi gde su demokrate činile većinu. Priznajte da je malo nelogično, da sam navodno radio na taj način na koji vi to ocenjujete, a da sam mogao imati vašu podršku. Ili to nije tačno, ili je nešto drugo u pitanju. Malo se bolje informišite sledeći put kada budete postavljali ovakva ili neka slična pitanja, vas radi, ne mene.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Stojković.
Zahvaljujem, gospodine ministre, naročito na komplimentu da sam dobar naučnik. Za vašu informaciju, moj Hiršov indeks je pet puta veći od celog vašeg univerziteta. Kada smo kod informacija, zadnjih četiri nedelja uzalud pokušavam da dobijem od vašeg univerziteta informaciju o listi publikacija naučnih radova i u projektima koje ste vi odobrili…
Izvinite, samo vas molim da malo govorite prema mikrofonu, jako se loše čuje.
Pitanje za vas, da li je tačno da vi kao profesor jednog i kao ministar u Vladi, odobrili, i vi i vaše ministarstvo kroz tzv. diskrecione rashode 12,5 miliona Univerzitetu "Megatrend"? Zar to nije klasičan sukob interesa, zar to nije dovoljno razloga da date ostavku, u bilo kojoj Vladi?
Reč ima ministar Obradović.
Gospodine Stojkoviću, da bi ostali poslanici mogli da razumeju i kontekst pitanja, ovo sam pitanje dobio od dva dnevna lista i zvanično od Agencije za borbu protiv korupcije.Sad mi je jasno i kako stvari funkcionišu unutar sistema. Dobio sam isto pitanje od dva dnevna lista i Agencije za borbu protiv korupcije i gospodina Stojkovića, što je veoma zanimljivo. Sad to govori o jednom trouglu koji postoji ovde u Srbiji i biće zanimljivo obratiti pažnju na tu jednu malu činjenicu. Gospodine Stojkoviću, tačno je da je "Megatrend" dobio 12,5 miliona i da je taj ugovor potpisao vaš kolega Božidar Đelić. To je samo taj jedan mali, mali detalj koji vam nisu rekli i nije samo "Megatrend". Više privatnih fakulteta je tokom proteklih nekoliko godina dobilo 198 miliona dinara na konkursima koje Ministarstvo nauke, u vreme kada su ta ministarstva vodili gospodin Popović, koleginica Pešikan, kolega Đelić do marta 2011. godine. Oni su dobili 198 miliona. Postoji tačno lista svih privatnih fakulteta i univerziteta, ne samo "Megatrenda". Te projekte, odnosno znate već kako istraživači učestvuju na javnom konkursu, stručna komisija ocenjuje, dodeljuje i resorni ministar potpiše to rešenje. Slučaj o kome vi govorite je kolega Božidar Đelić potpisao. Čisto, ovako, da znate, opet sebe radi, jer red je da znate kako stoje stvari, čisto da ne bi bili plen različitih informacija i interesa. Hvala vam.
Reč ima dr Stojković.
Hvala vam. Niste mi odgovorili na pitanje. Vi ste ministar za nauku od 2011. godine. Šta je sa 2012. godinom? Vi ste tada odobrili projekte za "Megatrend". Da li vi kao ministar možete ujedno da vršite funkciju na jednom fakultetu, a da tu nema sukoba interesa? Vidim da ste mi podelili savete i ja ću vam podeliti jedan savet, da se malo upoznate sa tim kako funkcioniše ne samo sukob interesa, nego kako funkcioniše jedna nauka. Ako imate dva recenzenta, ni jedan ne sme da bude u bilo kakvoj vezi sa onim projektom o kojem se radi. Znači nemaju nikakve veze sa tim projektom, a kamo li da potpisujete ili da odlučujete o nekom projektu. Moje je mišljenje da se možda vi razumete u profesorski zanat, ali u Ministarstvo mislim da se ne razumete mnogo, jer da se razumete ne biste vi kao ministar za nauku doveli nauku u takvo stanje u kakvom jeste i da vam ljudi već najavljuju štrajkove na ulici zbog toga što ste i Petnici uskratili sredstva. Samo jednu sedminu ste im dali. Kroz rebalans budžeta daćete obrazovanju 1,8 milijardi dinara manje. Da ne pričam o tome da svaki naučnik u ovoj zemlji dobija otprilike 20 evra za materijalne troškove da se bavi svojom naukom i onda ćete reći – pa mi rastemo na nekoj listi nauke itd. Sami znate da od onog momenta kad vi radite jedan eksperiment i objavite ga, proći će tri godine. Znači, opet se vraćamo na onaj kumulativni efekat, a to je kada vi verovatno nećete više biti ministar i neko drugi će plaćati zbog vaših grešaka.
Reč ima narodni poslanik Miljenko Dereta. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedniče. Svoje pitanje ću postaviti premijeru Dačiću zato što, poučen iskustvom sa Odbora za obrazovanje, ne smem da iskažem direktno neslaganje sa ministrom obrazovanja, jer to može da izazove apsolutno neočekivane reakcije. Premijeru Dačiću, vi ste kao jedan od prioriteta prilikom formiranja Vlade rekli da je to namera da Srbija postane država znanja i da je obrazovanje jedno od prioriteta. Malopre ste rekli da bi spektakularne reforme na domaćem planu ovde ostale apsolutno bez ikakve reakcije. Pozivam vas da to proverite u praksi i da pokušate jednu spektakularnu reformu obrazovanja, koja je apsolutno nemoguća sa Ministarstvom onako kako je danas postavljeno. Govorim Ministarstvom, dakle, još uvek se čuvam od moguće reakcije, zato što je Ministarstvo postavljeno tako da ne oseća odgovornost prema budućnosti Srbije. Naravno da postoji mala verovatnoća da postoji krivica za krađu i distribuciju pitanja vezanih za malu maturu. Da li postoji odgovornost Ministarstva za rezultate koje su učenici na tom ispitu postigli? Mislim da nema drugog odgovornog za te rezultate osim Ministarstva. To je osnovni problem situacije u kojoj smo se našli. Da li se ovo Ministarstvo oseća odgovornim za činjenicu da nemamo nacionalni okvir kvalifikacija? Da li se ovo Ministarstvo seća odgovorno za činjenicu da nije poslušalo savete danskog savetnika u Ministarstvu koji je ukazivao na sve probleme sa malom maturom, a koji je, zbog reakcija koje je imao u Ministarstvu, nedavno dao otkaz? Da li je njega primila prethodna ili ova Vlada, meni je potpuno svejedno. Ni sa jednom nisam imao nikakav kontakt. Gospodine Dačiću, ono što želim od vas da čujem jeste da li ste spremni da zaista ono što su prioriteti Vlade sprovedete u život, imajući u vidu promene koje su potrebne ovde u Srbiji? Mislim da je obrazovanje ključno i meni je potpuno svejedno kako se zove ministar i iz koje partije je, ukoliko mu je obrazovanje prioritet, a ne politikanstvo i primena tzv. obrazovanja u dnevno političke svrhe, zašta se inače optužuju svi oni koji kritikuju Ministarstvo. Da li se ministar oseća odgovornim za to što će naučnici iduće nedelje izaći na ulicu i iskazati svoje neslaganje sa situacijom u kojoj se naša nauka nalazi i da li se vi kao premijer osećate odgovornim za to i šta ćete po tom pitanju preduzeti?
Reč ima premijer. Izvolite.
Gospodine Dereta, naravno da je cilj reformi u društvu da se stvori što bolji sistem obrazovanja. To nije i ne može da bude odraz jednokratnih promena i da se svake godine ili sa svakom novom vladom postavlja novi sistem i nove osnove sistema. Shodno tome, osnove sistema obrazovanja su definisane još 2003. godine. Kasnije je donet zakon 2009. godine. Ako nešto u tome treba menjati, siguran sam da o tome treba povesti i javnu raspravu i saslušati mišljenje struke. Nedavno sam u Briselu razgovarao sa evropskim komesarom za obrazovanje upravo u tom smeru. Sada će nas čekati pregovori i to poglavlje i apsolutno sam kao premijer spreman da ne samo ovo Ministarstvo, nego i sva druga ministarstva svoj rad upodobe sa vrednostima koje postoje u EU. Kakav je položaj nauke, mislim da je to pitanje koje svaki deo društva postavlja za sebe. U prošloj Vladi izvršena je rekonstrukcija Vlade, ako se sećate, i resor nauke je pridodat obrazovanju. Da li je to dobro ili ne, ne možemo s jedne strane imati zahtev za što manjom Vladom, a sa druge strane opet zahtev da imate što više ministarstava. Apsolutno se slažem da se ispita šta je sa projektima koje je EU predlagala i postavila. Nedavno sam o tome razgovarao i sa ministrom. Reč je o projektu za stvaranje nano centra ovde u Srbiji. Kao što znate, i u SAD sam razgovarao o informacionim tehnologijama. To je sve nemoguće učiniti bez dobre obrazovne baze i bez kadrova koji bi morali da se adekvatno školuju za obavljanje tog posla. Znači, u svemu ovome ostavljajući po strani pitanje ostavki i odgovornost i svega ostalog, treba saslušati kao što sam i rekao u svom ekspozeu, treba saslušati mišljenje svih onih koji u tom procesu učestvuju. Ako postoje predlozi koji idu ka unapređenju sistema obrazovanja nesporno je da o tome treba razgovarati. Sve ono što je bolje treba prihvatiti. Uostalom kao i što znate, po ideologiji pripadam onima koji veruju da ništa što je stvoreno ne može biti toliko sveto da ne bi bilo prevaziđeno nečim još boljim. Potpuno su otvorena vrata za dijalog, za komunikaciju, a ko je odgovoran za ove određene propuste sigurno treba utvrditi krivce i u smislu krivične odgovornosti i u smislu političke odgovornosti. To je apsolutno nesporno. U ovom smislu bi bio srećan kada bi ova Vlada uspela da postavi te osnove, kako ste malopre rekli – spektakularne reforme obrazovanja. Tu postoje dve stvari. Ne može se stvarati bolje društvo i nema prečeg zadataka od prosvećivanja naroda. To se govorilo još pre više od jednog veka i apsolutno sam saglasan. Sa druge strane, kada su Čerčila jednom pitali za vreme rata, tada je isto trebalo da se smanjuje budžet – gde saseći, obrazovanje, kulturu? On je tada rekao – ako to sasečemo šta ćemo onda da branimo? Toga svi treba da budemo svesni kada govorimo o tim pitanjima. Nažalost, ni jedan Vlada do sada nije bila u stanju zbog ekonomske situacije da se izbori sa tim. Moramo imati neke ciljeve u ovome, a to je pre svega jedan procenat izdvajanja u budžetu Srbije za pitanje obrazovanja, nauke i kulture. Znam kakva je struktura prihoda i rashoda ministarstva, kada imate ministarstvo gde 90%, a možda i više, 92% čine plate, veoma malo sredstava ostaje za projekte, za naučno istraživačke radove, za projekte u oblasti obrazovanja itd. To mora da nam bude cilj i to je ono što sam malopre odgovarajući na pitanje gospodinu Jovanoviću rekao, dajte da iskoristimo ovaj trenutak za restartovanje našeg sistema i naše svesti i da stvorimo jedno društvo gde se neće nauka, obrazovanje, kultura, pa i sport smatrati oblastima gde se najlakše mogu ostvariti uštede. Delim mišljenje sa najvećim delom onoga što ste rekli, moramo da stvorimo jedno društvo koje je obrazovano jer od toga će nam zavisiti i budućnost, jer investitori koji ovde žele da ulažu, žele da imaju kvalifikovanu i obrazovnu radnu snagu. Hvala.
Reč ima narodni poslani Miljenko Dereta.
Zahvaljujem se i moram da kažem da očekujem da ćete doneti odluku koja će biti u interesu obrazovanja i budućnosti generacija mladih u Srbiji, što će reći da ćete podržati onaj zahtev koji je ovde već predat predsedavajućem Skupštine, a to je da se povede rasprava o smeni ministra obrazovanja. To kažem između ostalog zato što mislim da je on odgovoran i za ono što smo juče čuli od Zaštitnika građana, koji je u svom izveštaju rekao da podaci dobijeni na osnovu postupaka kontrole daju dovoljno osnova za zaključak da je ostvarivanje prava građana pred Ministarstvom prosvete i prosvetnim inspekcijama otežano. Takođe iz postupaka proističe da ispunjavanje zakonom propisanih obaveza saradnje Ministarstvom prosvete sa Zaštitnikom građana nije na primerenom nivou. Ministarstvovo izjašnjenje u postupcima Zaštitniku građana često dostavlja neblagovremeno, posle ostavljenog primerenog roka i posle niza urgencija. Ovo navodim zato što mi se čini da jedan od ključnih problema sa kojima se suočavamo je odnos prema vremenu koje u ministarstvu vlada, a to je da imamo mnogo vremena da obavimo reformu koja je potrebna. Strategija je doneta pre osam meseci. Akcionog plana za njeno sprovođenje nema. Nemoguće je da ministarstvo ne može da za osam meseci napravi akcioni plan za sprovođenje sopstvene strategije. Nemojte mi reći da nisam dobro informisan, kao što ste rekli prethodnim govornicima. Izvinjavam se premijeru što ga vraćam na ove domaće manje važne teme u trenutku kada se vrlo ključne stvari odlučuju, ali imam još jedno dodatno pitanje za njega kao premijera. To je – da li može da dogovori sa ministrom odbrane i Ministarstvom odbrane da se usvoji odluka Upravnog suda po pitanju stana generala Vlade Trifunovića koja se treći put od strane pravne službe Ministarstva odbrane odbija, sa obrazloženjem da on poseduje stan u Zagrebu koji mu je dodeljen 80-ih godina od JNA. Kao što znate general je u Hrvatskoj osuđen na 15 godina zbog ratnog zločina. U Srbiji je prvo na 11 godina zbog izdaje, potom na sedam godina zbog predaje oružja, a onda je potpuno rehabilitovan, vraćen mu je čin, plaćena mu je odšteta. Jedino što mu nije dodeljeno jeste stan koji mu po zakonu pripada. Molim vas da kao predsednik Vlade o tom pitanju razgovarate sa ministrom odbrane i sa Ministarstvom odbrane.
Reč ima premijer Dačić.
Klimam glavom, ali evo da javno kažem. Dobio sam pre nekoliko dana od savetnika predsednika Republike, gospodina Olivera Antića taj dopis gde mi šalje dokumentaciju i dao sam medalje u postupanje. Izvestićemo o tome šta se dešava.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miljenko Dereta.
Mislim da se ministar Obradović prerano obradovao da sam završio sa obrazovanjem. Nisam. Pokrenuli smo, kao što ministar sigurno zna, a verovatno premijer, pokrenuli smo inicijativu koju je već potpisalo više od 60 narodnih poslanika, što je neophodan broj da se povede rasprava o tome da se smeni ministar obrazovanja. Naprosto, kao jedan ozbiljan znak šta su prioriteti ove Srbije koja treba da zadovolji vrlo visoke kriterijume koju pred nju postavlja proces koji je danas, nadam se do kraja dogovoren. Ono što hoću da dodam jeste da to neće biti rasprava samo o ovom slučaju koji je katastrofalan takav kakav jeste, nego zaista rasprava o tome kako naše obrazovanje treba da bude u budućnosti. Tu će biti gospodine Obradoviću, jako mnogo zamerki i primera za koje smatramo da nisu pokazatelji dobre uprave u ministarstvu, da je izbor kadrova napravljen takav kakav je napravljen. Mislim da niste okruženi ljudima koji mogu na pravi način da sprovedu reforme koje su potrebne. Mislim da niste dovoljno zainteresovani za sve to. Razumem složenost tog posla ali vas molim da shvatimo da nećemo zaustaviti druge prioritete o kome govorimo svo vreme, a to je demografsko pitanje Srbije, ako nam mladi napuštaju zemlju. Uz svo poštovanje prema svim drugim koalicionim partnerima mislim da nisu kvalifikovani za taj deo prioriteta, a to je da kao što je neko ovde izrazio, Srbija jedne godine dobije najzad povećanje broja stanovnika, a ne uvek smanjenje. Hvala još jednom što ste mi omogućili i ovaj treći deo izgovorim.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća. Poštovani predsedniče Vlade, dame i gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, želeo sam da uputim pitanje koje se tiče evropskih integracija, ali s obzirom da je premijer dosta toga rekao u ovoj tročasovnoj raspravi u Republičkom parlamentu, reći ću samo nekoliko rečenica. Ono što je potpuno jasno jeste da Srbija korača napred i ide u jednom nepovratnom procesu ka EU. Sutrašnji dan, što se tiče poslaničkog kluba Socijalističke partije Srbije, je dan od istorijskog značaja i za Srbiju, ali i za EU. Srbija je u proteklom vremenskom periodu pokazala da može da ispuni sve zahteve i sve uslove, da jeste opredeljena ka sprovođenju reformi i pokazala je da može mnogo toga da učini na putu evropskih integracija. Gospodine Obradoviću, vi ste nekako tokom ove tročasovne rasprave bili, čini mi se, centralna tema. Svakako da krađa testova, kada je reč o maloj maturi proteklih dana, jeste bila centralna tema i u javnosti i u Republičkom parlamentu. Između ostalog, gospodin Dereta je to maločas rekao, u Republički parlament jeste pristigla i inicijativa za izglasavanje nepoverenja, ili odgovornosti, ministru prosvete, koja je potpisana od strane određenog broja opozicionih poslanika i to jeste legitimno pravo opozicije da ima kritički osvrt prema radu Vlade Republike Srbije, da ima kritički osvrt prema radu pojedinih ministara iz redova Vlade Republike Srbije. S druge strane, mislim da pitanja koja jesu od izuzetne važnosti i značaja ne treba nekako do kraja politizovati i svoditi na nivo dnevno-političkih tema i na taj način dodatno uznemiriti građane, dodatno uznemiriti roditelje i dodatno uznemiriti decu. Ono što je suština, zašta se zalaže i poslanički klub Socijalističke partije Srbije, kada je reč o konkretnom slučaju, treba da utvrdimo i ko je za šta zaslužen i ko je za šta odgovoran. Najvažnije je ono što je, između ostalog, i premijer rekao da učenici ne smeju da budu oštećeni. Ovaj problem zaista treba rešiti do kraja. Gospodine Obradoviću, molio bih vas da odgovorite vrlo konkretno na jedno za mene u ovom trenutku važno pitanje - da li je pored svih preduzetih mera Ministarstvo moglo da preduzme još neke iz svoje nadležnosti? Koje su to konkretno nadležnosti Ministarstva kada je reč o ovom slučaju? PREDSEDAVAJUĆA Reč ima ministar Obradović. Izvolite.
Gospodine Milićeviću, trudio sam se proteklih dana da ovom cenjenom domu objasnim sve stvari vezane za krađu matura, na koji način je koncipiran taj ispit, ko je sve umešan, na koji način, kako teče proces pripreme, izrade testova, distribucija testova, gde i na koji način je uključeno Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, gde su uključeni drugi činioci u celom ovom poslu i da pokušam zajedno sa ljudima iz struke da nađem odgovor na ova pitanja koja su postavljena i meni a i javnosti. Nemam utisak da svi žele da čuju baš odgovore na ta pitanja. Nemam utisak zato što se ponekad čuju ocene koje su legitimne, ali pitanje je koliko su utemeljene. Moram reći, biću u prilici da dam svoj iskaz za inicijative koje su podnete i da kažem nešto o samom sistemu obrazovanja. Mi smo sistem male mature koji postoji zatekli kao takav, kao što smo zatekli ceo sistem, koji je u postojao u godinama pre, da postoje dva zavoda, da postoji Nacionalni prosvetni savet koga bira ova Narodna skupština Republike Srbije iz reda ljudi koji su stručnjaci u profesiji, u pojedinim delovima, u različitim nivoima obrazovanja do visokog i da postoji Ministarstvo, da Ministarstvo inicira, zavodi rade stručne ocene i procene, predloge i Nacionalni prosvetni savet donosi odgovarajuće odluke. Zanimljivo je, to sam video u godinama pre, da se uopšte, bar u javnosti, ne može razlučiti ko je za šta nadležan, pogotovo ko je za šta odgovoran. Te dve stvari se jako mešaju u zavisnosti od trenutka i od interesa koji postoji, ne od strane predstavnika političkih stranaka nego, generalno, od svih onih koji su na bilo koji način vezani za obrazovanje. Imao sam tu situaciju i bio sam u toj situaciji da u godinama unazad više puta osetim uticaj takvog sistema i da vidim šta valja raditi ili ne. Moram reći da sam se uvek trudio da poštujem mišljenje struke, kao i sada, u odnosu na naša ovlašćenja, Republička komisija za sprovođenje izbora male mature je predložila, to sam podržao i stojim iza toga, da je bilo dobro što su donete ovakve odluke da deca ne bi bila oštećena. Nama se stavlja na dušu da smo mogli predvideti. Ko je mogao znati da će biti krađe? To me podseća na Haški tribunal – da je znao ili morao znati. To je formulacija te odgovornosti – da je znao ili je morao znati. Naravno, onda se nakalemi šta kome odgovara u odnosu na to. Ko je mogao znati da će biti krađe? Krađe je bilo, i to jedna osoba sa nekoliko pomagača koji su distribuirali testove. Policija je utvrdila to kao dokaz, što je Komisiji poslužilo kao osnov za donošenje odluke da ne bi deca bila ugrožena. Podržavam tu odluku Komisije i mislim da su doneli najbolju moguću odluku, kao što ću podržati i mišljenje struke. Videli ste prilikom malopređašnje diskusije oko Strategije obrazovanja, rekao sam da pitate profesore koji su bili zaduženi za izradu i vodili ceo proces izrade Strategije, da li je Ministarstvo i da li je ministar lično učestvovao? Ministarstvo da, preko resornih ljudi. Ali, da li sam se mešao u izradi stručnog teksta Strategije? Jednostavno, ponekada niste u situaciji da date relevantno objašnjenje na postavljeno pitanje zato što mnoge to ne interesuje, jer se unapred sve presuđuje. Unapred. Unapred se sve presuđuje i unapred se sve zna. Nisam pristao da budem deo te unapred spremljene situacije i unapred datog odgovora, nego sam rekao da je Ministarstvo učinilo, u okviru ovlašćenja, sve što je moglo. Ono što nije bio deo naših ovlašćenja, nismo ni mogli učiniti. To je tačno. To treba znati i to treba javnosti reći, kako god to neko shvatio i prihvatio. Naša je funkcija da učinimo sve da obrazovanje bude što kvalitetnije. Ne mogu a da ne postavim sebi pitanje javnosti, kao roditelj i kao ministar – šta mi treba da uradimo i u Ministarstvu? Voleo bih da neko da taj savet, da rezultati budu bolji. Ako mi u decembru imamo jedno testiranje, od onih testova koji su nam ostali od prethodne godine, pa uradimo pripremu u decembru za ono što nam sledi tek u junu. Vežba se tokom celog drugog polugodišta po matrici zadataka koji su deo zbirke koja je već štampana. Vrši se onda priprema mesec dana, pet nedelja pre samog datuma održavanja male mature. Šta treba da uradimo da bi rezultati bili bolji? Treba da promovišemo znanje, ali to ne treba da bude samo stvar Ministarstva prosvete nego i svih učesnika u društvu.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem se gospodinu Obradoviću. U nastavku bih još samo jedno pitanje. Stigao je i Predlog rebalansa budžeta u republički parlament, o kojem ćemo govoriti u ponedeljak. Ono što je jasno jeste da negativni efekti ekonomske krize neće destabilizovati državu i da je Vlada Republike Srbije ponudila jedno odgovorno rešenje koje jeste u interesu građana a, opet, nije na štetu najugroženijih kategorija stanovništva. Vlada se opredelila za uštedu. To je potpuno opravdano. Ušteda jeste prioritet, ali ne ušteda na građanima. Ne može se štedeti tamo gde nema. Ne može se štedeti ni na penzionerima -postoji 400.000 penzionera koji primaju penzije od 14.000 dinara, a takva ušteda nije odgovorna i ne bi se postigao onaj željeni efekat. S druge strane, kada je reč o javnom sektoru, ne može se napravi jedan radikalan rez i otpustiti 500.000, 1.000 ili 1.500 radnika. Potrebna je suštinska reforma javnog sektora. Dakle, ušteda na nivou države biće prioritet u narednom vremenskom periodu. Biće vođena jedna restriktivna politika. Ono što je pitanje koje želim da uputim, a na koje možete vi, gospođo Kalanović, ili gospodin Ilić, da odgovorite – koliko će ova restriktivna politika i kako će ova politika uticati na investicije, uticati na investicione projekte, na infrastrukturne projekte? Koji će to infrastrukturni projekti biti aktuelni u ovoj budžetskoj godini? Bez infrastrukturnog razvoja nema ekonomskog razvoja. To jeste jedini način da rešimo ono što jeste goruće pitanje danas u Srbiji, a to je pitanje nezaposlenosti.
Reč ima ministarka Verica Kalanović. Izvolite.
Hvala vam na pitanju. Danima čekam da se postavi pitanje šta će se dešavati sa kapitalnim projektima, posebno na lokalnom i regionalnom nivou u narednom periodu. Hvala vam na konstataciji da su odluke koje su bile ispred ove vlade bile veoma teške i trebalo je staviti u ravnotežu ono što je odgovornost prema građanima i odgovornosti za budućnost, odnosno ulaganje u infrastrukturu, jer nam je potpuno jasno da bez ulaganja u infrastrukturu nema bržeg puta u budućnost. Mogu da vam kažem da taj balans jeste napravljen dobro. Ono što je politika okrenuta prema građanima jeste da ono što je malo ne može biti još manje ako želimo da održimo biološki ovu zemlju. Slažem se sa svima onima koji su govorili o demografiji i o tome da u Srbiji ima sve manje ljudi. To je tačno i to je nešto što mora da bude prioritet naše politike u narednom periodu. Zbog lošeg materijalnog stanja i problema u kojima je ova zemlja ne sme da nas bude još manje zbog toga što smo onemogućili ljudima da se normalno hrane, da kupuju normalno lekove. Kao neko ko je opredeljen razvoju infrastrukture sam svesno prihvatila to da je procentualno budžet za projekte lokalne i regionalne iz mog ministarstva, rekla bih, najznačajnije smanjen. Svi oni projekti koji su započeti biće završeni. Svi oni projekti koji su neophodni za privredni razvoj u ovoj godini biće završeni na zadovoljstvo lokalnih samouprava i šire zajednice. Novih projekata neće biti. Odložili smo ih za sledeću godinu, odložili smo ih za bolju tehničku pripremu. Zbog toga je ono što je politika Ministarstva na čijem sam ja čelu bila da započete projekte intenziviramo i završimo u 2013. godini, da liniju koja je vezana za tehničku pripremu, pripremu dokumentacije, znajući iz kog ste kraja, mogu da pošaljem pozitivnu vest da projekat izgradnje idejnog i glavnog projekta za vezu Valjeva sa Koridorom 11 će biti urađen u 2013. i prvoj polovini 2014. godine, kako bismo u srećnijem vremenu mogli da krenemo u realizaciju. Nažalost, oni projekti koji su od manjeg nacionalnog značaja, ne kažem za lokalne sredine i regione, nego nacionalnog značaja, biće odloženi za neko srećnije vreme.
Reč ima ministar Ilić.
Sve nas je pogodilo što je došlo sada do rebalansa i neki projekti koji su bili zacrtani su umanjeni. Ne može da se završi projektna dokumentacija, da se plate savetnici, na primer, za koncesije koje smo angažovali na javnim međunarodnim tenderima. Ta sredstva su sada jednostavno nestala. Međutim, mi sa projektima nastavljamo. Projekti na Koridoru 11 neće stati. Ugovorili smo još jedan kredit koji će ovih dana biti operativan i vrlo povoljan sa Kinom. Očekujemo svaki dan da bude operativan. Ovaj sa Azerbejdžanom ide punom parom. To je ukupna kredit od šesto i nešto miliona evra. Imamo još dva koncesiona projekta koja su pokrivena i ne opterećuju budžet i oni će biti završeni do kraja godine. Prema tome, ne možemo stati i moramo nastaviti, jer ne vredi ako smo počeli da pravimo pola autoputa da drugu polovinu prekinemo. Dobili smo mnoge pogodnosti. Meni je jako drago što su mnogi spolja shvatili našu situaciju i nude nam jedan fond koji bi oni napravili za pokrivanje ovih troškova projektovanja, troškova izgradnje, revizionih komisija, raznih komisija itd. Drago mi je da ovi projekti, koje smo dobili, pisma o namerama sa Emiratima idu punom parom. To se sve priprema, radi se na tome. Neće biti problema, biće posla i svi ovi veliki projekti, koji su za sada sigurni, oko 1,2 milijarde i nešto miliona evra, će zaposliti preko 20.000 novih radnika, što će znatno poboljšati situaciju. Rešenje je izlazak napolje. Dobili smo poziv da u Kataru možemo da uzmemo jako puno posla. Pominju se neke cifre koje su za nas san snova, ali naše firme treba da se organizuju. U Iraku smo dobili ova dva predugovora koji su izuzetno veliki. Moramo izaći napolje. Naši građevinari su uvek radili napolju. Samo u Iraku pre bombardovanja, pre rata, imali smo posla, 19 milijardi dolara. Moramo se vratiti na tržište. Na primer, naš PIM je dobio ponudu da učestvuje u izgradnji jedne luke, koja je od izuzetno velike vrednosti. Juče je potpisan jedan ugovor sa Slovacima od 70 miliona evra. Znači, radimo punom parom, ali imamo unutrašnje probleme. Na primer, bivši radnici PIM-a su tužili i zablokirali svoje preduzeće i traže plenidbu brodova, da se četiri broda dizalice prodaju za 500 hiljada evra kako bi se izmirile neke njihove obaveze, a to moramo nekako dogovoriti sa pravosuđem.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem. Veoma kratko. Zahvaljujem na odgovorima. Iskoristiću priliku na samom kraju da još jednom u ime poslaničkog kluba SPS premijeru Vlade Republike Srbije, dami i gospodi ministrima Republike Srbije čestitam na rezultatima koje je Srbija u proteklih godinu dana postigla na putu evropskih integracija. Reći ću još jednom, za nas je sutrašnji dan istorijski dan za Srbiju i za EU. Srbija je jasno pokazala, ponoviću, da može da ispuni sve zahteve, da jeste opredeljena za reforme u Srbiji i da jeste iskrena u implementaciji i sprovođenju onoga što je dogovoreno u Briselu. Hvala.
Hvala. S obzirom da je sada 19.15 časova, završavamo sa postavljanjem poslanički pitanja. Obaveštavam vas da nastavljamo rad o tačkama 4. i 5. dnevnog reda, jedinstveni pretres o predlozima akata. Nastavljamo za pet minuta. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa radom. Reč ima narodna poslanica Jelena Travar Miljević. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici nezavisnih državnih institucija, ja ću danas sebi dozvoliti da govorim samo o Izveštaju DRI, jer verujem da njen rad vodi ka većoj finansijskoj odgovornosti vlasti u Srbiji. Državna revizorska institucija predstavlja osnovni mehanizam eksterne kontrole i javnih finansija i ona ima dva ključna zadatka, da vrši reviziju trošenja budžetskih sredstava i vrši proveru svrsishodnosti načina trošenja budžetskih sredstava. Jednostavnije rečeno, da proveri da li je sve zaista potrošeno onako kako je prikazano i da li je opravdano to trošenje budžetskih sredstava. Ona ima ulogu da spreči da se državne pare troše na diskrecioni način, što je možda i jedna od najbitnijih stvari kada govorimo o transparentnosti novčanih tokova u okviru javnog sektora. Mislim da je to upravo onaj segment koji treba građanima da pruži vremenom priliku da se uvere kako se troši novac poreskih obveznika, ali isto tako da ojača poverenje u rad institucija i vrati poverenje uopšte u rad državnih institucija i državnih organa. Kada govorimo DRI, ona jeste najviši državni organ revizije javnih sredstava u Republici Srbiji. Kao što znamo i kao što je više puta pomenuto, samostalna je i podleže nadzoru Narodne skupštine, kojoj i odgovara. Čitajući neke izjave, složiću se sa državnim revizorom da i moja vizija jeste da DRI postane prepoznatljiva. Mislim da pouzdana jeste, a naše je da joj obezbedimo da ostane nezavisna, jer upravo kroz rad DRI jača se i kontrolna funkcija parlamenta. Za pet godina od kako je DRI počela da radi prevashodan zadatak od samog osnivanja joj je bio da bdi nad javnim finansijama i da upozori na svako nezakonito trošenje javnog dinara. Ono što je nama kao kreatorima politike, a što je navedeno i u samoj Strategiji, neophodno jesu blagovremene i pouzdane informacije o rezultatima rada državnih organa, organizacija, institucija, lokalnih samouprava, javnih preduzeća i mnogih drugih. Sada bih samo ukazala na par činjenica iz izveštaja, da je ukupan broj datih preporuka u izveštajima, kada govorimo o republičkom nivou, za 2011. godinu 147, od čega se 12 preporuka odnosi na izmene i usklađivanje propisa. Mi kao najviši zakonodavni organ ove države, kada usvajamo zakone, svakako nam je u cilju da se oni na terenu implementiraju i sprovode. Ovo je svakako za nas jedan dobar podatak, jer smo svesni da još uvek postoje mesta gde treba propise usklađivati kako bi se određena zakonska akta do kraja implementirala, 11 opštih i 124 posebna. Isto tako, u izveštaju je jako dobro što nam je rečeno i šta se desilo sa preporukama iz 2010. godine. To je ono što, takođe želim da naglasim, jača upravo ovu našu kontrolnu funkciju. Ono čemu sam posvetila lično malo više pažnje jeste Sektor za reviziju budžeta lokalnih vlasti, da je to u 2012. godini urađeno u 11 gradova i 10 opština. Jedna od tih opština je bila i opština iz koje ja dolazim, a to je opština Žitište. Pohvalila bih rad državnog revizora, jer od trenutka ulaska uopšte DRI, gde se stvorila panika, posle završenog rada i izdatih preporuka stvorio se osećaj zahvalnosti, zahvalnosti zato što je opština dobila jasne smernice šta to nije bilo dobro u prethodnom periodu, gde to procedure nisu poštovane ili gde to one uopšte nisu postojale. Lično sam neko ko se zalaže za poštovanje procedura, jer svakog trenutka kada ne poštujemo procedure ili one ne postoje ili nisu dovoljno vidljive, postoji crv sumnje u svima nama da se nešto ne radi u skladu sa zakonom, da nešto nije dovoljno jasno ili da neko ima želju da nešto prikrije, što nije neophodno da uvek bude loše. Neke stvari se nekada rade iz neznanja ili iz najboljih namera, ali partnerski odnos između lokalne samouprave i DRI, koji je u ovom periodu stvoren, je dao preduslove da se neke stvari izmene. Daću jedan banalan primer. Sredstva koja su dodeljivana nevladinim organizacijama nisu rađena u skladu sa nekim pravilnikom ili nisu postojali jasni kriterijumi, što je automatski kod onih organizacija civilnog društva koja nisu dobila sredstva stvaralo sumnju po kom je to kriterijumu neko zaslužniji da dobije ta sredstva i zašto oni to ne bi ostvarivali, a neko drugi bi. Naravno da ja ne postavljam uopšte pitanje da li organizacije koje jesu dobile sredstva to zaslužuju, nemam razloga da sumnjam, verujem i dan danas da zaslužuju, ali smatram da je mnogo bolje kada sve organizacije civilnog društva dobiju, jer oni su ujedno predstavnici građanstva, a to je ono što mi svi želimo iz ovog parlamenta i svih institucija, da sav rad i sve ono što se zove novac građana bude na jedan jasan i konkretan način raspodeljen i dodeljen, ali isto tako da postoje i mehanizmi da se prati na šta i na koji način je taj novac utrošen i da li je utrošen u svrhe za koje je dodeljen. Ima tu još par dobrih, u stvari, u suštini sve su preporuke po meni bile dobre jer su naterale opštinsku upravu da uloži napor da i ono što nije predstavljeno kao direktni ili indirektni budžetski korisnici bude uvršteno, da budžet bude jasniji, da tačno znamo ko dobija koliko sredstava i za koje namene. Ono što je meni lična želja je da u mojoj opštini sutra ili prekosutra na sajtu stoji budžet i bar kvartalni izveštaj o izvršenju tog budžeta, jer to je na jedan način približavanje građanima na koji način se troši novac koji su oni direktno ili indirektno, parafraziraću, upumpali u taj budžet, odnosno dozvolili tom budžetu i predstavnicima politike i kreatorima politike na lokalnom nivou da njime raspolažu. Isto tako, da donesu program korišćenja sredstava od novčanih kazni za prekršaje i formiraju koordinaciono telo, što jeste urađeno. Ja i danas apelujem na sve čelnike lokalnih samouprava da rade jasno, transparentno jer to je jedini način da mi sutra povratimo poverenje građana, kako u institucije na lokalnom nivou, tako i na državnom nivou. Bez želje da preterano i dalje apsolviram svoju opštinu, koja naravno nije sjajna, kao i većina drugih, ali sa željom da se zahvalim DRI što je ukazala na sve one nepravilnosti, pa i nepravilnosti koje se odnose na javne nabavke, vrlo je to često bilo u vidu nepoštovanja procedura, ali dovoljno da se kod nekoga pojavi crv sumnje da nešto nije rađeno u skladu sa zakonom. Na kraju, ako će rad DRI, a to je upravo uloga da smanji korupciju i podigne antikorupcijsku kontrolu, da doprinese jačanju odgovornosti za finansijsko upravljanje u javnom sektoru, lično nemam razloga da danas ne podržim ovaj izveštaj i da u buduće ne pružam podršku radu DRI i da vas pozovem da, u okviru svojih mogućnosti, što više vremena provodite na terenu i stvaramo zajedno partnerske odnose sa vršiocima funkcija, kako bi građani znali gde se troši njihov novac. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Hvala. Poštovane kolege, narodni poslanici, poštovani predstavnici državnih regulatornih organa, DRI je osnovana 2007. godine i tada je počela sa radom. Demokratska stranka je učestvovala u toj vladi. Sa zadovoljstvom mogu da konstatujem da smo uspeli u nameri da budemo ti koji će osnovati ovako važnu jednu organizaciju u okviru našeg državnog sistema. Isto tako mogu reći i za Agenciju za borbu protiv korupcije, 2009. godine donet je Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, a ona je suštinski počela da radi 1. januara 2010. godine. Tada je DS vodila Vladu Republike Srbije. Mislim da su ovo bili značajni momenti na evropskom putu Srbije. Tada su neke naše kolege koje su danas pozicija, većina su u sadašnjoj vlasti, imali bedževe i bili su protiv i ovih zakona i osnivanja ovih organizacija. Obrazloženja nisu bila važna, obrazloženja nisu bila činjenicama zasnovana, bila su demagoška i pre svega protivna tom putu Srbije ka EU. Ne slažem se sa premijerom koji je malopre rekao da nije važno da li opozicija podržava put Srbije u EU i da li podržava Vladu u tom procesu. Mislim da je veoma važno. To je opšte poznato u Evropi, da se najveće stranke trude da se dogovore oko najvažnijih tema, jer će onda biti konsenzusa i za budući mandat i Vlade i parlamenta. Nisam stigao da postavim pitanje, hteo sam da pitam oko toga zašto tako misli, jer ovaj slučaj, kada se radi o Agenciji za borbu protiv korupcije i DRI, govori upravo suprotno od onoga što on misli. Da bi ostalo tako, da bistre bili još nezavisniji, da bi vam se povećao kapacitet, potrebno je da ne podlegnete pritiscima koji sigurno postoje. Mi smo bili svedoci prethodnih dana disciplinovanja jednog drugog nezavisnog tela, Fiskalnog saveta. Fiskalni savet je upozoravao na loš set poreskih zakona, upozoravao je na nerealan predlog budžeta za 2013. godinu i trebalo je da se on kroz tabloide i kroz izjave pojedinih funkcionera Vlade dezavuiše, da se preti Fiskalnom savetu, što svakako nije dozvoljeno. Fiskalni savet, nadam se, neće prihvatiti ovaj pritisak i nadam se da će mu odoleti. Tako bih voleo da bude i onda kada i DRI i Agencija za borbu protiv korupcije bude imala pritisak, ako ga bude imala. Voleo bih da ne podlegnete takvom pritisku jer takav pritisak nije dobar za građane. Takav pritisak ne pomaže, on odmaže i u našim evropskim integracijama. On vama odmaže da štitite interese građana, a vi ste tu pre svega da štitite i državni novac i ujedno interes građana. Drago mi je što sam čuo da je povećan kapacitet DRI, da je ono što je bila slabost, mali broj zaposlenih, i revizora i nameštenika, da je to sada promenjeno i da će biti taj kapacitet veći jer potrebno je napraviti veći obuhvat svih organizacija čiji se rad kontroliše, organizacija Vlade, javnih preduzeća i ustanova. Svakako je potrebna još čvršća saradnja sa Narodnom skupštinom Republike Srbije, kako kroz Odbor za finansije, tako i neposredno sa narodnim poslanicima. U tom smislu i Narodna skupština treba da poveća svoj kapacitet. Vaš izveštaj nam dosta pomaže u radu i nadam se da će tako i ostati. Siguran sam da, po prvom pritisku, kada budete imali pritisak, recimo, da napravite nekakav izveštaj, da bi neko ko je izabran na konkursu bio grešan i dobio neku prijavu, da bi bio nakon toga smenjen, da ćete to odbiti i ostati nezavisni. Ono što od vas očekujem takođe u narednom periodu, to smo videli iz vašeg izveštaja, je kontrola svrsishodnosti. Mislim da je to veoma važna komponenta jer onda ćemo videti šta je zaista važno za državu da se nabavi a šta nije važno i da li je neka roba kojoj vrlo brzo prestaje funkcija, dakle, lošeg kvaliteta, bila potrebna da se nabavi ili ne. Isto tako, možemo da, kada se bude proveravala svrsishodnost, proverimo da li je zaista bila potrebna nabavka kubanskih cigareta za "Železnice Srbije" za ručak sa kompanijama iz Švajcarske, kao što je to direktor Simonović rekao. Mislim da je to zaista jedno smešno obrazloženje. Bilo je dosta reči o tome u javnosti. Uštede koje građani danas ne vide, a koje su obećavane novim Zakonom o javnim nabavkama, treba da se dogode, ali mislim da će da se dogode tako što će se sistem izboriti za to, a sistem čine nezavisni regulatorni organi koji će kontrolisati sav protok novca i kontrolisati sve odluke nadležnih službi. U tom smislu, veliku ulogu igra DRI i, naravno, Agencija za borbu protiv korupcije. Mislim da u tom slučaju će ubuduće biti vrlo teško danova vlast zaposli deset hiljada aktivista u javni sektor za deset meseci, pa da onda govori kako je teška kriza i da zato mora da se radi rebalans, da smo zato promašili sve pozicije i da danas imamo tako lošu ekonomsku sliku u Srbiji, da niko ne veruje Vladi Republike Srbije kada kaže da je sve u redu i da će predložene mere koje su juče stigle u republički parlament doneti išta dobro građanima Srbije i posrnuloj privredi. Danas je pred nama izveštaj dve važne institucije. Rekao sam već, mislim da je važno da uspostavimo punu nezavisnost, pun integritet ovih institucija u Republici Srbiji jer one su važne za naš evropski put. Onda nam neće biti bitno, odnosno premijeruneće biti bitno i moći će da kaže slobodno da će pregovori početi ujanuaru. Nema potrebe da se govori o velikom Vidovdanu jer, u tom slučaju, mi ćemo naš sistem urediti kako treba i on će funkcionisati i građani će biti zadovoljni. To je naš cilj, a ne datum populistički, kako bi se spremili za sledeće izbore koji neminovno slede, jer ovakav rebalans koji je stigao juče samo za to služi. Demokratska stranka od svoje obnove 23 godine podržava i bori se za evropski put Srbije i istrajava na njemu. Rekao sam da su neke naše kolege to učinile pre deceniju i možda manje, možda bismo mi već bili članovi EU. Nažalost, zbog njihove naknadne pameti mi danas još uvek govorimo o datumu početka pregovora. Nama je žao što je Srbija izgubila mnogo šansi zbog njihove zablude u kojoj su živeli 23 godine, ali nadamo se da su konačno shvatili, i mi u tome nećemo smetati, podržaćemo taj evropski put, kao što danas podržavamo izveštaje nezavisnih regulatornih organa. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić.
Uvažena predsedavajuća, poštovani predstavnici DRI, Agencije za borbu protiv korupcije, uvažene kolege, kojih je jako malo ostalo, danas smo imali prilike da razgovaramo o izveštajima dve važne institucije kojima na neki način treba odati počast za hrabrost. Za hrabrost što postoje od 2007. do 2013. godine i koji su na neki način prošli tri različita sastava vlada, odnosno političkih grupacija koje su pravili skupštinsku većinu a koje su oni trebali da podnose svoje izveštaje o radu. Naravno da vam je bilo teško i da je sigurno, postojali su pritisci sa različitih strana, da ovaj vaš stručni rad, sliku o tome kako izgledaju javne finansije i kako uopšte izgleda borba protiv korupcije bude realno. Zbog toga treba reći da ste imali dovoljno hrabrosti da odolite koliko-toliko određenim pritiscima. Kada pogledate izveštaje DRI onda treba reći da je to, na neki način, ocena ispitivanja svih finansijskih izveštaja koje ste do sada radili. Ono što je vrlo interesantno ako uporedimo rezultate iz 2011. i 2012. godine vidi se da je mnogo manje nalaza urađeno u 2011. godini nego u 2012. godini. Vidi se da je u 2011. godini izveštaj pokazao da je određeni finansijski deo sredstava više potrošen u javnim nabavkama nego što je trebalo. Čulo se u nekim raspravama, pa je izvršena zamena teza u godinama od strane opozicije, da je na neki nepropisan način 47 milijardi dinara utrošeno u određenoj godini, pa je izgledalo kao da se to desilo u 2012. godini, a to je bilo u stvari u 2011. godini. Tako da zbog istine u javnosti i uopšte, radi građana Srbije, moramo da baratamo sa konkretnim podacima. U 2011. godini je 51% od tzv. BDP bio javni dug Srbije. Tada je smanjen kapital Srbije prema izveštaju DRI za 1,68 milijardi dinara. To se sve dešava za vreme prethodne Vlade u kojoj je bio premijer, gospodin Mirko Cvetković. U 2012. godini imamo pola godine koju je zaista vodio gospodin Mirko Cvetković i imamo novu Vladu, posle majskih izbora, pod vođstvom gospodina Dačića, u toj godini imamo za 20 i više nalaza više urađeno, imamo određene nalaze koje 28 institucija su pozitivno ocenjene, imamo sto onih koji su ocenjeni sa rezervom i imamo 15 koji nisu dobili pozitivno mišljenje. U tom nivou javni dug je po zahtevu ministra finansija težio da bude od 45% do 51%. To je ono na čemu se pokazala jedna odgovornost u javnim finansijama iako je vreme ekonomske krize, iako smo zatekli zaista veliki budžetski deficit sa velikim organizacionim i finansijskim problemima. Ono što se pokazalo da je jako teško raditi zaista 4.500 državnih institucija, organizacija kojima se bavila Agencija za borbu protiv korupcije. Takođe, ono što se pokazalo kao jako teško da taj republički nivo, kada prenesete na pokrajinski i lokalni vaše probleme usložnjava. Tako vaš rad u javnosti koji se pokazao kao dobar, da imate kontakt ne samo sa medijima, već i sa nevladinim sektorom, civilnim sektorom, od kojih ste vi na neki način i dobijali ulazne podatke kao prijave, pokazuje da je na lokalnom nivou, znači tamo gde su gradovi i opštine, imali preko 200 prijava, što je izazvalo preko 600 preporuka koje ste morali da napišete. Ovim hoću građanima Srbije da pokažem da ste vi zaista istrajavali na vašem poslu da se bavite strukom. Sigurno da ste imali probleme. Ali, ti problemi i dan danas stoje, s tim što mislim da u ovom skupštinskom sazivu, gde je SNS stožer ove Vlade, imate sigurno manje pritiske nego što ste imali ranije. Iz prostog razloga, što ako pogledate rezultate Agencije za borbu protiv korupcije, videćete da mora da postoji politička volja, da bi zaista istrajavali na ovom putu, koji nam je jednostavno zacrtan, a to je smanjiti stepen korupcije, smanjiti nivo neadekvatnog trošenja javnih finansija i ponašati se krajnje odgovorno u pogledu budžeta. Kada pričamo o borbi uopšte protiv korupcije, na kraju krajeva, i Evropska komisija je ocenila rad u ovoj oblasti Srbije na zavidnom nivou i zaista podržala sa jednom pozitivnom ocenom, gde smo najviše otišli u tom delu. Ako bi se prisetili građani Srbije, pa i sami investitori i sami privrednici koji su hteli pre godinu i po dana da uđu na ovo tržište onda bi morali da razgovaraju sa jednim čovekom, dva ili tri. Sada jednostavno mogu da dođu i da razgovaraju sa svim relevantnim kompanijama koje postoje na ovom tržištu o kooperaciji i saradnji na svom poslu. Zašto govorimo uopšte u ovom delu i zašto je pohvalno uopšte pričati o radu nezavisnih institucija i na borbi protiv korupcije? Zbog toga što stvaramo konkurentniju privredu, sa konkurentnijom privredom mi zaista možemo da pričamo o nekoj proizvodnji, o tome da želi neko da radi sa nama. Podsetiću vas da ukupan promet, robno novčani promet uopšte Srbije, je 65% sa zemljama EU. Prema tome, ukoliko želimo da radimo sa tim zemljama u našem okruženju, u regionu, mi moramo da se ponašamo krajnje odgovorno prema svojim finansijama ali i na tržištu robe i kapitala. Ono što je važno još da se kaže, a to je mislim praktično rezime cele ove priče i radu Agencije za borbu protiv korupcije, da nije postojala politička volja ove Vlade na čelu sa prvim potpredsednikom Vlade, gospodinom Aleksandrom Vučićem koji je zadužen ispred Vlade za posao koji se naziva borba protiv korupcije i da nije imao takav koncept da neki put i tvrdoglavo uporno gura neke stvari, maltene protiv svih, da izgura jednostavno na taj način da zaista budete i nezavisni u svom radu i da zaista postoje da se ruše oni koncepti koji su ranije postojali, da postoji samo jedan izvođač, da se jedna čovek pita, da postoji jedan vlasnik Srbije u pogledu finansija i da jedini on ima pravo da pregovara sa državom. Da nije postojala takva politička volja, jednostavno mi danas ne bi imali danas uopšte razloga da pričamo o pomaku i o vašem nezavisnom radu. Ono na šta smo svi ukazali, ja ispred Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao predsednik tog odbora, zalagaću se i tražićemo da vaši izveštaji dolaze i kod nas na odbor. To nije samo pitanje rada Odbora za pravosuđe i nije samo pitanje rada za finansije i budžet, jednostavno kod nas dolaze i polažu izveštaj i informacije na svaka tri meseca i Agencija za privatizaciju. Evropska komisija je dala svoje mišljenje da postoji 24 privatizacije koje su jednostavno pod velikim velom tajnom, pod velikim znakom pitanja i po tome da nedvosmisleno govore o prekršajima kako u onom delu kako je izveden proces privatizacije, tako i u onom delu kako je prihodovala država, jer, je država prihodovala neka sredstva u budžet za ono što je izvršila privatizacija. Kada pričamo onda o toj Agenciji za privatizaciju, naši odbori, verujte, traju po tri, četiri sata, jer mi želimo da znamo sve detalje o svim postupcima o kojima smo razgovarali. Pri tome direktor te agencije je iz prošlog saziva, znači, nemamo problem sa time što je iz druge sada opozicione partije, odnosno na predlog DS. Mi želimo suštinski da zaista pokažemo dobru volju da kao država možemo da uđemo u strukturne reforme. Mi ćemo imati velike probleme da izvršimo završetak restrukturiranja još 170 preduzeća u kojima, jednostavno, vi kao na neki način čuvari javnih finansija i onih koji treba da vrše ispitivanje tih finansijskih izveštaja ste nam potrebni da budete prisutni u radu tog odbora. Stoga, dajemo predlog da na taj način nam pomognete kao narodnim poslanicima da imamo potpunu sliku o javnim finansijama sa aspekta privrede, jer Ministarstvo za privredu i finansije zaista šalju izveštaj, državni sekretari dolaze kod nas i podnose izveštaje o svom radu. Nije dovoljno samo voditi evidenciju o tome koliko je para ušlo, koliko izašlo. Vrlo je važan i onaj organizacioni deo privrede, jer smo mi kao jedini zakonodavni organ i najviši na kraju krajeva ovde, koji treba kroz zakonska rešenja da kreiramo taj investicioni ambijent. Kako ćemo ga kreirati ako ne znamo koji su nam ulazni podaci? Vaši izveštaji nama treba da budu neki reper kako se država ponaša. Da li se ponaša rasipnički, da li su ti budžeti krajnje na neravnomeran način projektovani, ili se ponaša krajnje odgovorno. Ovo što imamo, nekoliko rebalansa u jednoj godini, ja to ne vidim kao neki problem zbog toga što se danas ekonomska situacija jako brzo menja u našem okruženju. Prema tome, uopšte nije strašno projektovanje budžeta i na neki način definisati u više navrata i raditi rebalanse budžeta, jer se onda smatra krajnje odgovornom fiskalnom politikom. Na kraju bih se zaista zahvalila što ste došli u ovako širokom sastavu i nadam se da ćemo zaista i kao Odbor i kao poslanici imati vremena i volje da razgovaramo o svim problemima koji nas čekaju ne samo kod restrukturiranja javnog sektora kroz transformaciju nedovršenih privatizacija, kod javnih preduzeća, već i onaj deo koji se odnosi na transformaciju i socijalnog dela fondova, jer mi imamo u svojoj raspravi i neka nova zakonska rešenja kojima formiramo neke nove fondove kao što je Fond za energetsku efikasnost i koji jednostavno, sada bi želeli nešto novo da pokrenemo, a nemamo dovoljno finansija kao država da krenemo u takav posao. Tehnologije u našem okruženju to zahtevaju od nas. Zahvaljujem se i nadam se da ćemo lepo sarađivati u budućnosti. Naravno, SNS će podržati vaš izveštaj.
Reč ima narodni poslanik Radoslav Milovanović.
Poštovana potpredsednice, poštovani gospodine Radoslave Sretenoviću, gospođo Tatjana Babić, drago mi je što su danas na dnevnom redu godišnji izveštaji o radu Agencije za borbu protiv korupcije i radu DRI. O uređenosti, Srbija se nalazi na 82-om mestu, a podsećam da su na prvom i drugom mestu Finska i Švedska. Godine 2007. izabrana je DRI, gospodine Sretenoviću i da li vam je poznato ko je za to glasao, a ko je bio protiv u ovoj skupštini. Godine 2009. je izglasana Agencija za borbu protiv korupcije, gospođo Tatjana Babić i da li je i vama poznato ko je podržao formiranje ove agencije. Vi ste, gospodine Sretenoviću i vi gospođo Babić, institucije koje predstavljate, brana samovolje pojedincima i državnim institucijama vlasti i zadnji bedem očuvanja demokratije. Nije dovoljan potpis na Briselski sporazum, pa da uđemo u EU. Građani nezavisnih institucija i poštovanje ljudskih prava, uređenost zemlje, sprečavanje diskriminacije su preduslovi za to. Vaše institucije, gospodine Sretenoviću i gospođo Babić moraju odoleti svim političkim pritiscima i moraju ostati nezavisne. Morate uspeti da izgradite svoj kredibilitet i za to ćete uvek imati podršku onih koji su glasali da se ustanove ove institucije. Imaćete uvek podršku DS za tako nešto. Nemojte dozvoliti da vas disciplinuju, kao neke druge nezavisne institucije, a ja ću samo spomenuti Fiskalni savet i pritisak na njega u tabloidima. Ministri u Vladi Republike Srbije, to smo čuli danas, vređaju i omalovažavaju narodne poslanike, to rade na skupštinskim odborima. Narodni poslanici stožerne stranke u Vladi su juče povredili, vređali poverenicu za zaštitu ravnopravnosti građana. DRI treba povećati kapacitet, odnosno broj revizora koji će hrabro, a ne kao ministri u Vladi selektivno kontrolisati nove lokalne vlasti u Srbiji, rad državnih preduzeća i ustanova, pre svega "Srbijegasa", Aerodroma "Nikola Tesla", "Putevi Srbije", "Telekoma", "Železnice Srbije", izvršiti kontrolu svrsishodnosti javnih nabavki. Što se vas tiče, direktorko Agencije za borbu protiv korupcije, vrlo je važno da vidimo ko je u sukobu interesa, ko je od direktora javnih preduzeća i ustanova, ko to ima veliki broj funkcija, koliko ljudi su članovi nadzornih odbora, a istovremeno su na nekim drugim mestima? Vrlo je bitno i ja podržavam vaše izlaganje od danas, a to je kontrola rada političkih stranaka i tu ćete imati i moju podršku i podršku DS. Treba, pre svega, ustanoviti kako su štampani oni listići koji su se nalazili u džakovima na prethodnim izborima, ko je prodavao kobasice, odnosno delio građanima za vreme izbora u Zemunu, Kosjeriću i Zaječaru, kako su kupljene naočare i deljene kratkovidim osobama i mnogo drugog materijala, korišćenih i zloupotrebljenih. Zato ćete imati bezrezervnu podršku i ja vas molim, da zajedno sa Zaštitnikom građana, Poverenicom za zaštitu ravnopravnosti, hrabro sačuvate bedem demokratije, jer to nije samo puki uslov da bismo mi ušli u EU. Mi moramo, pre svega, da uredimo ovo društvo, da nezavisne institucije budu potpuno nezavisne od vlasti, da sarađujete sa Narodnom skupštinom i nadležnim odborima, da imamo punu saradnju mi kao narodni poslanici sa vama, da vam ukazujemo na propuste koje viđamo na terenu kada obilazimo mnoge sredine i da jednom za sva vremena uredimo ovo naše društvo i tako spremno dočekamo ulazak u EU.
Reč ima narodna poslanica Maja Gojković.
Poštovana predsedavajuća, kolege poslanici koji ste još uvek ovde u parlamentu, predstavnici Agencije za borbu protiv kriminala i korupcije, gospodine državni revizore, zaista su kolege iscrpno iz poslaničke grupe SNS, pogotovo koleginica Tomić govorila o današnja dva izveštaja koje imamo pred nama i ne bih želela da se ponavljam i da dugo držim pažnju, a nekima od vas sam i obećala da ću biti vrlo kratka i da ću vas pohvaliti za vaš veoma naporan rad i to ću učiniti. Kada nešto obećam u neformalnim razgovorima, to mnogo vezuje i na ovako javnom plenumu. Želim samo par stvari da napomenem, a to je činjenica da ste uložili napor da predate ovaj izveštaj u zakonskom roku koji vas obavezuje i da se izveštaj po prvi put pojavio u plenumu, i napravili smo jedan veliki iskorak. Juče sam se trudila da u Narodnoj biblioteci Srbije i u Otvorenom parlamentu pokušam da nađem raspravu o Izveštaju za 2011. godinu i, uz najbolju nameru, nisam mogla da pronađem, osim da ste i u 2011. godini taj izveštaj predali parlamentu, ali mi o tome nikada nismo raspravljali. Ako to nije tačno, vi ćete me ispraviti i nećete mi uzeti za zlu nameru. To je više upućeno parlamentu nego vama koji ste vaš posao zaista uradili i u prošloj i u ovoj godini, ali dobro je da smo napravili sada jedan veliki demokratski napredak i da smo ispunili i time sve ono što nam je u Izveštaju o napretku Srbije ka EU napomenuto da je potrebno da redovno činimo sa nezavisnim regulatornim telima za koje smo glasali i u prošlom sazivu i u ovom sazivu da se osnuje ovo. Zašto sam rekla da nam fali taj Izveštaj iz 2011. godine? Važno je porediti za ovakve materije. Kao član Odbora za pravosuđe i korupcije sam se ipak više opredelila i profesionalno mi je to bliže, ovaj izveštaj o Agenciji za borbu protiv kriminala i korupcije, da vidimo čime se bavila Agencija u 2011. godini, čime se bavila u 2012. godini i da li tu ima nekakvih razlika, jer nemamo kontinuitet vlasti, pa je dobro da vidimo da li se neke stvari, da li se politika sada državna menja u odnosu na onu koju smo imali do 11. maja 2012. godine. Ono što je takođe dobro, mislim da je napravljen sa obe strane očigledan napredak, to je da, pored Izveštaja, ne znam da li ste upoznati, mi sutra imamo nastavak ove sednice i da se raspravlja o strategiji države za borbu protiv kriminala i korupcije od 2013. do 2018. godine i iz te strategije će proizaći akcioni plan i biće onda još interesantnije videti šta će se dešavati za godinu dana. Analizirajući konkretno Izveštaj Agencije za borbu protiv kriminala i korupcije, dakle, ono što sam primetila da su povećane sve aktivnosti, koje su usmerene ka prevenciji kriminala i korupciji. Tako sam razumela. Mislim da je i parlament u tome dosta pomogao donoseći Zakon o finansiranju političkih stranaka 2011. godine. U ovom sazivu sa velikim zadovoljstvom mogu reći da smo doneli Zakon o javnim nabavkama. Kada kažem da su vaši napori usmereni bili ka prevenciji, tu sam izdvojila nekoliko stvari. To je vaša ciljana provera prijava imovine državnih funkcionera, zatim obrada slučajeva duplih javnih funkcija, koje mogu imati u sebi rizik od sukoba interesa, to što Agencija vrši kontrolu finansiranja političkih stranaka i izbornih kampanja. I tu imate veliku podršku poslaničkog kluba SNS i naše vladajuće koalicije, jer mislim da kod svakog čoveka samo saznanje da neko nezavisno telo to radi, a da se bavi ovakvim javnim poslom, kao što je politika, je izuzetno važna prevencija da se ne pređe ona crta i ona granica koja bi se prešla. Kod nekih ljudi to imamo u praksi. Neki se bune zbog medija koji pišu o anomalijama koje su se dešavale u prethodnom periodu. Tu nema nikakvih zamerki, ali prosto taj strah da možete da imate sukob sa zakonom i sa nekim istražnim organima, mora svakog svesnog čoveka da zaustavi u vršenju nekih dela ili barem pokušaja ili namere. Ono što je izuzetno značajno to je ispitivanje o poreklu imovine pojedinih političara. Nama je neophodno, da bi olakšali tako nešto, donošenje zakona o poreklu imovine. Dugo se bavim politikom i uvek mi je bilo neverovatno kada znam da svi imamo istu platu, oni koji su zaposleni u parlamentu, u Vladi, u javnim preduzećima itd, oni odskaču drastično, ali da se zadržimo na ovom nivou političara, poslanika, tu smo 20 godina i imamo istu platu, a neki žive u stanovima koji su im roditelji u nekim srećnim okolnostima mogli da kupe ili naslede, a neki sa ovom istom platom su toliko štedljivi, toliko dobro znaju da raspodele taj novac, da kupuju firme, ulaze u privatizacije i imaju ogromne vile, kupuju jahte i zato mislim i svesrdno će SNS podržati takav zakon ako se nađe pred nama i ako izvršna vlast predloži ili ćemo sami mi kao poslanici to predložiti, da sa zakonskom regulativom omogućimo i Agenciji da može da ispituje i taj deo kriminala i korupcije koji se pojavljuje u redovima političara. Postoje kolege koje su danas hrabro govorile. Dosta su glasni i viču što smeta nekom običnom svetu, a koji prosto ne mogu da objasne tu razliku između onih koji žive u stanovima kupljenih od roditelja i onih koji žive u nenormalnoj, za naše okolnosti, steknutoj imovini. Da ne bih dužila dalje, obećala sam kolegama da neću dugo pričati, da bi oni imali prostora, dva problema su veoma važna u vašem radu i tu moramo nešto zajednički da uradimo. Problem zaštite uzbunjivača. Obično narod greši i brka uzbunjivače i zaštićenog svedoka. Ne, zaštićeni svedok je neko ko je učestvovao, pa hoće da mu se smanji kazna i razotkriva krivično delo u kome je zajedno učestvovao i ima nekakvih saznanja. Uzbunjivač je mnogo važno za društvo kao što je naše, važan je i u drugim. To je osoba koja uočava anomaliju neku i koja ukazuje na to i ničim nije zaštićena. Za to treba velika hrabrost. Primer dr Bokorov u Institutu u Sremskoj Kamenici je nešto što zaslužuje pažnju. Ona ničim nije bila zaštićena. Znate da je osnivač Instituta u Sremskoj Kamenici AP Vojvodina i zna se ko je tamo na vlasti. Ona je bila podložna i političkim pritiscima, smenjivana je, sklanjana je sa radnog mesta, otpuštena je na Medicinskom fakultetu. Njeni šefovi su čak pretili osoblju koje je radilo sa njom, medicinskim sestrama. Čak su dolazili do njenog privatnog života, da se ne odlazi na sahrane njenih najbližih u porodici. To ne sme da se desi jer su uzbunjivači izuzetno važni za otkrivanje kriminala i korupcije u našem društvu. Takođe želim da kažem da i vi morate da budete zaštićeni od političkih pritisaka. Imate veliku podršku SNS. Pritisaka na vas neće biti. Navešću opet jedan primer šta se dešavalo 2012. godine u Novom Sadu, odakle sam. Ne znam za druga mesta. Godine 2012. podneta je prijava protiv nosioca vlasti u gradu Novom Sadu. Ne zalazim uopšte, prijava je prijava. Tužioci i sudovi rade svoje. Ali, znam šta se dešavalo. Držane su konferencije za štampu. Direktorica Agencije za borbu protiv kriminala i korupcije Zorana Marković je vređana. Prećeno je njoj kontra krivičnom prijavom zato što je radila svoj posao, pa je pokrenula neke stvari. Vređana je i prećeno joj je javno na konferencijama za štampu da će biti smenjena. To ne sme da se dešava u našem društvu. Važno je da postoje uzbunjivači i važno je da nemate politike pritiske. Vaši izveštaji će biti sve bolji i bolji. Srpska napredna stranka će svakako dati svoj doprinos tome, a mi ćemo glasati u danu za glasanje za oba izveštaja. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvolite.
Dame i gospodo iz DRI, iz Agencije za borbu protiv korupcije, dame i gospodo narodni poslanici, veliki su napori uloženi od strane DS, ali i drugih političkih stranaka sa kojima smo u to vreme bili u koaliciji da 2000. godine da od države koju smo nasledili, od državne uprave sa razorenom ekonomijom, sa razorenim društvom, koja je doživela najveće propadanje u istoriji Srbije, veliki su napori uloženi da tu državu, koju su razorili ovi koji danas vode državu samo pod drugim imenom, izgradimo nezavisne institucije i nezavisna regulatorna tela. Često vam zameraju da smo malo uradili. Zaboravljaju u kakvom su stanju ostavili državu. Sa razorenim, podvlačim, institucijama, sa razorenom zemljom, gde je trebalo godine i godine da prođu, ne da se nađu opljačkane pare i novci, već da se prebroje mrtvi, izbegli, raseljeni, pa da se pogleda država koju su temelji sistematski uništavani. Kada se krenulo u izgradnju nezavisnih regulatornih tela, kada se krenulo u izgradnju institucija u ovoj zemlji, onda smo imali ogromnu opstrukciju. Kada smo donosili Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, pa znate li vi šta je sve rečeno od strane ovih koji vas danas najglasnije brane u tim institucijama? Da je to NATO produkt. Da nam to nameće EU. Da je to totalno nepotrebno. Šta je tek revizor? Pa, te uvrede kojima je ta institucija u povoju na prvom koraku bila izložena, to je bilo za antologiju. Zato i postoji i skupštinska biblioteka i stenogrami sa te sednice. Naravno, neću svoje kolege podsećati na ono što su tada govorili, to znaju i građani Srbije, to znaju i oni. Ako budu želeli baš i insistirali, možemo i o tome malo da popričamo. Naravno, tih 90-ih godina u Srbiji je vladao jedan čudan princip. Svuda u svetu čovek koji se na nezakonit način obogati, čovek koji duboko gurne ruku u narodni džep, čovek koji se ogreši o budžet, o elementarne, moralne norme, svuda u svetu taj čovek, u pristojnom svetu bi se nazvao lopovom. Samo su u Srbiji ti ljudi 90-ih godina dobijali epitet - sposoban čovek. Au, što je sposoban čovek. Onda su sposobni ljudi krenuli da kreiraju i političku i svaku drugu stvarnost u ovoj zemlji, da nemeću svoj sistem vrednosti, da se suprotstavljaju ideju EU, jer ona je bila opasna za njih. Da se suprotstavljaju ideji uređenog, civilizovanog društva, a pogotovo da se suprotstavljaju svakoj ideji da neko ima pravo da kontroliše sposobne ljude. Onda smo mi iz DS predložili čitav niz sistemskih zakona, da bi se razračunali sa takvim sposobnim ljudima, pa smo doneli Zakon o oduzimanju imovine stečene kriminalom, pa smo formirali Specijalni sud za organizovani kriminal, pa smo onda posle mukotrpnih pokušaja uspeli da izglasamo Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, da dobijemo državnog revizora i da dobijemo ustavno utemeljenje u našim naporima da od Srbije napravimo pristojnu zemlju. Nisu nas podržali današnji borci protiv korupcije u tadašnjim naporima da donesemo Zakon o oduzimanju imovine stečene kriminalom. Nije im odgovarao, bio im je problematičan. Danas me jako brine, kada čujem da SNS pruža snažnu podršku nezavisnim regulatornim telima. Trebalo je juče da budete u ovoj sali i da vidite kako izgleda snažna podrška SNS Neveni Petrušić, taj nivo primitivizma, uvreda, taj nivo degradacije najvišeg zakonodavnog doma. Kao narodni poslanik koji sam se svega nagledao u proteklih sedam, osam godina u ovom visokom domu, taj nivo uvreda izrečenih nezavisnom regulatornom telu nikada nisam doživeo u ovom visokom domu. Zato me to i brine, pogotovo to bahato, osiono, prostačko vređanje nezavisnih regulatornih tela. I mogu da mislim kakva će biti vaša sudbina onoga trenutka kada se drznete da uradite ovo što je jedan od govornika kazao, da proverite imovinu nekih političara. Da pitate kako je to moguće, a znam na koga je taj govornik mislio, kako je to moguće, da kad se u Srbiji nečija ognjišta pretvaraju u zgarišta, tog trenutka jedan čovek kupuje stan od dva ara, i dolazi u ulicu koja se posle zove Bulevar Zorana Đinđića, reč je o Tomislavu Nikoliću, naravno. Trebalo je da vidite drugog čoveka koji skida tablu sa imenom Ulice Bulevar Zorana Đinđića i stavlja naziv Bulevar Ratka Mladića, reč je o Aleksandru Vučiću. Trebalo je da vidite te ljude kako…
Gospodine Milivojeviću, dužna sam u skladu sa Poslovnikom da vas opomenem da treba da govorite samo o temi dnevnog reda.
Dakle, ovde smo govorili i o uzbunjivačima u javnosti. Trebalo je da vidite Borislava Stefanovića, šefa poslaničke grupe DS, koji uzbunjuje javnost, ali i ministra pružajući im test sa falsifikovanim rezultatima prijemnog ispita, kome cena verovatno nije bila usaglašena sa visinom potrošačke korpe. Odjednom se kaže da će biti pozvan na krivičnu odgovornost zato što uzbunjuje javnost. Mi se ne plašimo da istražnim organima damo sve informacije. Mi smo poslanici, nikada se nećemo pozvati na imunitet kada uzbunjujemo javnost. Ali, šta kazati ovim nesrećnim ljudima koji su se drznuli da udare u osinjak korupcije na naplatnim rampama, u bolnici u Sremskoj Kamenici? Kakva je njihova sudbina? Da li oni dele sudbinu ljudi koji su zatvorenici u zatvorima? Ali, ne ovi zatvorenici koji…
Gospodine Milivojeviću, najlepše vas molim po drugi put da se vratite na temu dnevnog reda.
Čekajte gospođo predsedavajuća, zar nisu svi govorili o uzbunjivačima javnosti? Jel to tema? Recite mi da bismo se vi i ja dobro razumeli. Nemojte da me prekidate ako govorim o uzbunjivačima javnosti i njihovoj sudbini, ne vidim šta je problem. Ako tu imamo problem da ne možemo da govorimo u okviru teme dnevnog reda, o sudbini ljudi koji su uzbunjivači, a o tome je govorila gospođa Milica Radović i gospođa Maja Gojković, njih niste opomenuli, mene ste opomeni. Stvarno nije korektno. No dobro vi radite vaš posao, ja ću svoj. Ne plašim se da govorim istinu. Dakle, ako neki ljudi u zatvoru mogu da očekuju posetu najviših državnih funkcionera, da li to dobijaju za novac ili ne, ne znam, da im se obećava amnestija i pomilovanje, koji je smisao vašeg postojanja? Koji je smisao vašeg postojanja ako se borite protiv korupcije, a predsednik republike prvo pomilovanje koje daje, daje čoveku koji je osuđen zbog korupcije lekaru, koji je pravosnažno osuđen i potvrđena mu je presuda zbog uzimanja mita? Kakva je poruka vama kao nezavisnim regulatornim telima? Kakva je poruka javnosti u ovoj zemlji? Kakva je poruka ako Vlada prvu stvar koju uradi, donese Zakon o amnestiji, gde amnestira hiljade i hiljade ljudi i onda se danas žalimo zbog povećanja kriminala i korupcije? Znate, danas u Srbiji imamo sve opšti trend povećanja kriminala i korupcije jer se borba protiv kriminala i korupcije samo deklarativno sprovodi. I to pre svega, na stranicama tabloida. Suštinska borba se ne vodi. Gde je značaj vas kao nezavisnih regulatornih tela? Značaj je u tome da prvo, budete nezavisni, da budete nepodložni političkom uticaju, da istrajavate u tome, da tražite pomoć i podršku, da imate budžetsku, finansijsku nezavisnost, da ne zavisite od nečije milostinje pa da vam neko projektuje budžete i da kaže – čekajte, vama je budžet ovoliki, vi kontrolišete Vladu, kontrolišete ministarstva, ali ćemo mi iz Vlade i ministarstva da vam propišemo koliki vam je budžet, u okviru anti kriznih mera i nas nećete moći da kontrolišete. Uvek ćete imati glasniju podršku opozicije, nego pozicije. Uvek. Uveren sam da će se taj trend vremenom menjati, jer nekada opozicija nije htela da glasa za vaša imenovanja, postavljenja i donošenje zakona koji će regulisati rad vaših nezavisnih regulatornih tela. Nažalost ovde se govori i o određenim dometima koji su ostvareni u borbi protiv korupcije, pa se kaže – sada privrednici lakše dolaze, lakše se ostvaruju investicije, mnogo je smanjen stepen korupcije. Samo nemam te ružičaste naočare da vidim te privrednike. Imam obične naočare i kada ih stavim još bolje vidim da investicija nema. Od obećanih 100 milijardi evra stranih investicija, nije stiglo ni 200 miliona. Naravno, imam za vas i neke savete. Voleo bih da proverite izveštaje o finansiranju kampanja za lokalne izbore u Zaječaru, Kovinu, Zemunu, Kosjeriću. Rekao sam Zemunu. Ako nije problem, kazaću i ponovo, i Zaječar i Kosjerić i Zemun i Kovin. Da vidimo ko je kolike troškove od političkih stranaka prikazao. (Narodni poslanici dobacuju, s mesta: Cenzus.) Nemojte vi da se brinete za naš cenzus. Nemojte vi uopšte da se brinete za naš cenzus. Evo, vidim, gospodin Marijan Rističević pokazuje – tri. Pa, triput je Dragan Đilas pobedio Aleksandra Vučića, razumem vašu poruku, i tri puta će ga još pobediti, ništa ne brinite. Recite to Aleksandru Vučiću nemojte meni. Zaista bih voleo da vidim malo kontrolu tih finansijskih izveštaja. Prošlu godinu u radu Agencije za borbu protiv korupcije obeležila je kontrola parlamentarnih, predsedničkih i lokalnih izbora. Neću ulaziti u to što je smenjena direktorka Agencije za borbu protiv korupcije i ne treba mi kao političari to da komentarišemo. To je unutrašnja stvar Agencije za borbu protiv korupcije. Razumem zainteresovanost javnosti za takve stvari. Mene mnogo više sekira kada vidim da u Srbiji, sem deklarativnog zalaganja za borbu protiv korupcije, ne postoji suštinska borba protiv korupcije koja se završava, ne u tabloidima, nego pred pravosudnim organima. Samo 10% podnetih prijava završava na sudu. Da li je to problem pravosuđa, da li je to problem ovih 650 sudija koji su tokom reforme pravosudnog sistema dobili otkaz, pa onda uzeli članske karte SNS i vratili se na posao, ili je reč o nekom drugom sistemskom problemu? Naravno, moram da kažem da to ima svoj sled. Sve je počelo opštom amnestijom, nastavilo se pomilovanjem za krivično delo korupcije, dobilo svoj sled u puzećoj policijsko-tabloidnoj diktaturi, koja polako postaje galopirajuća. Vi ćete biti prvi izloženi udaru ove vlade i prvi ćete se naći na udaru ove vlade. Imaćete tu snažnu podršku opozicije. Imaćete snažnu podršku DS. Mi ćemo za ove vaše izveštaje glasati. Mi ćemo vam pružati podršku u radu. Bićemo vam branioci onih tekovina koje smo s mukom uspostavili. Za kraj, u Brazilu su u ovom trenutku veliki neredi. Narod je nezadovoljan. Ne prizivam Srbiji brazilski scenario, odmah da se razumemo. Svaka situacija, koliko god bila napeta može da se razreši dijalogom opozicije i pozicije, dijalogom građana. Postoje oni koji artikulišu narodno nezadovoljstvo. Postoje one nezavisne regulatorne institucije koje su tu da kontrolišu svaku vladu. Vlada treba da strepi od vaših izveštaja, a ne vi da strepite od izveštaja što kritikujete Vladu. U Brazilu je njihov čuveni humorista Milor Fernandez upitao građane Brazila da mu kažu kakva je razlika između političara i lopova? Dobio je dosta duhovitih odgovora. Odgovor koji je pobedio je: "Pa, razlika između političara i lopova je u tome što sam ovog prvog - političara, birao ja, a ovog drugog – lopov, je birao mene". Gospodin Fernandez je na taj odgovor poslao sledeći svoj odgovor: "Poštovani gospodine, vi ste genije. Jedini ste koji je primetio razliku između političara i lopova." Ovde sam da precrtam taj znak jednakosti između političara i lopova i da ipak kažem da je bavljenje politikom jedan častan posao. Jer, kod nas postoji jedna neverovatna lakoća da ljudi prihvataju odgovornost za svaki posao koji se njima ponudi, da je bavljenje politikom postao maltene i biro za nezaposlene i za ostvarivanje nekih neostvarenih političkih ambicija i karijera. U politici su ipak profesionalno ostvareni ozbiljni ljudi i treba sa profesije političara, ali i sudije, lekara i nekih drugih profesija, skinuti ljagu i mrlju. Ne može neko ko se ogreši o moralne, pravne, etičke norme da bude znak jednakosti za čitavu profesiju. Ne može neko i ko sedi u nezavisnim regulatornim telima, ili neko sedi u Agenciji za borbu protiv korupcije, ako napravi neki prekršaj da bude merilo svih ljudi koji tu sede, niti može da vam iko nametne pravilo da vas posmatra kroz prizmu nekoga ko je eventualno napravio neki prekršaj. Takođe, ne može neko ko je napravio određeni prestup a bavi se politikom ili bilo kojom drugom profesijom, da bude ogledalo te profesije. Na utakmicu ne idemo zbog crvenih kartona. Nikada onog najgoreg fudbalera u ekipi ne identifikujemo sa fudbalom ili sa čitavim timom. Idemo zbog lepih i dobrih poteza. Nažalost, možda građani Srbije nisu videli puno lepih poteza od strane naših političara, ali je i na vama i nama da sačuvamo ugled svih profesija, ugled svih institucija, da budemo čuvari demokratije, da ne dozvolimo da iko pomisli da je toliko moćan, silan i osion, izvan i iznad zakona i da mu je sve dozvoljeno, i da nikada niko ne pokuša kao nekada u ovoj zemlji da uzurpira i Ustav i zakon, da satre institucije, da ne dozvoli njihovo formiranje a da ovu zemlju povede u sunovrat. Na tom poslu, izgradnja civilizovanog, demokratskog, otvorenog evropskog društva ćete uvek imati podršku DS. Zahvaljujem vam se.
Reč ima Dejan Radenković, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Reklamiram povredu člana 107. stav 1. dostojanstvo Skupštine. Bili ste dužni da upozorite kolegu Milivojevića, jer je izneo mnogo neistina. Nažalost, to ne mogu da slušaju oni građani pored TV ekrana, oni obespravljeni radnici kojima su fabrike uništene, opljačkane. Neko je sprovodio neke pljačkaške privatizacije i o tome treba da pričamo, a ne o ovome o čemu je sve kolega Milivojević pričao. Oni radnici koji su obespravljeni koji, jednostavno, ne mogu više da pogledaju u oči onog ko je tada, 5. oktobra, bio na čelu tih demokratskih promena, kada je kolega Milivojević sa ponosom jurišao na ovu Skupštinu. Jednostavno, to ne sme da se zaboravi i mora da se istraži do kraja. Nemamo ništa protiv toga i o tome treba da pričamo i to ne smemo da zaboravimo. Ovo što se danas dešava je uzročna posledica iz tog perioda. Zahvaljujem vam se.
Kao što ste primetili, možda ste propustili, upozorila sam dva puta gospodina Milivojevića. Kao što sam juče objasnila, svako od nas narodnih poslanika izlaže na svoj način svoju političku volju. Zaista imam toleranciju prema tome. Gospodine Markoviću, vi ste isto hteli povredu Poslovnika? (Da) Izvolite.
Hvala vam. U skladu sa članom 27. u načinu vođenja Skupštine, vaša lična pozicija je uvek teška, onog ko predsedava, jer će se pred njim uspostavljati različiti zahtevi, te ću ja izneti suprotan zahtev i to je moja molba. Zbog tolerancije i zbog onog, pre svega, zbog naših današnjih gostiju koji učestvuju i koji predstavljaju svoje izveštaje, da se podsetimo – narodni poslanik u okviru vremena koje mu je na raspolaganju shodno Poslovniku, a niko nema prava da ga prekida sem vas, naravno, onoga ko predsedava, alivas molim da vodite računa. Narodni poslanik na način koji njemu odgovara može da govori o temi i da povezuje temu i nema razloga o nikakvom prekidanju dokle god je atmosfera u skladu. Narodni poslanik ima puno pravo da iznosi one podatke kojih se lično seća ili one kojih se ne seća, o strankama koje su sad parlamentarne ili o bivšim parlamentarnim strankama. Istina je, čuli smo to i danas u izlaganju, da kada je DS bila opozicija nije htela da glasa za DRI. Ali treba biti korektan, svakako je učestvovala u pripremi ovog zakona kroz seminare koji su bili i na Bledu, u Beogradu i dali su svoj doprinos. Nekada će neko nešto raditi iz opozicije, nekad iz pozicije, to se menja. To što to nije predmet današnje diskusije nikako ne opravdava, zbog atmosfere koja trenutno postoji i koju podržavamo, da opominjemo ili prekidamo ma kog govornika koji u okviru svog vremena, na način na koji je sam izabrao, govori o određenoj temi. Hvala svima na razumevanju. Ne tražim da se Skupština izjasni. Samo vas molim, vodite računa o tome da će zahtevi po ovom članu biti i sa jedne i sa druge strane, te vi lično odlučujete. Hvala.
Mogu samo da vam odgovorim - teško je narodu ugoditi. Kao što vidite, posao predsedavajućeg je zaista komplikovan, a vi to dobro znate, gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Cvijan, replika.
Uvaženi gosti, dame i gospodo narodni poslanici, razumem da su pojedini poslanici jedne male opozicione stranke nervozni. Razumem da su pojedini poslanici jedne male opozicione stranke, koja se raspada po svim šafovima, nervozni zbog borbe protiv korupcije koju zajedno vodimo, jer ta borba protiv korupcije ukazuje da su upravo funkcioneri te male opozicione stranke svojevremeno najviše zloupotrebljavali službeni položaj. Razumem da su pojedini poslanici te jedne male opozicione stranke, koja se raspada po svim šavovima, nervozni i zbog toga što im je cenzus postao misaona imenica. Razumem da su pojedini poslanici jedne male opozicione stranke, koja puca po svim šavovima, frustrirani zbog toga što su im otišli najbolji kadrovi, neki su otišli, neki se pasifizirali, a neke su bogami i sami izbacili. Razumem pojedine poslanike te male opozicione stranke, koja puca po svim šavovima, da u nedostatku programa i nedostatku ideja počinju da spletkare, vređaju, izmišljaju razne afere po ono malo tabloida što im je ostalo da oni plaćaju. Sve ja to razumem. Ne razumem, zašto pojedini narodni poslanici te male opozicione stranke, koja puca po svim šavovima, koriste ovaj dan, kada raspravljamo o izuzetno važnim izveštajima, i moram reći, jako dobrim izveštajima DRI, Agencije za borbu protiv korupcije, da leče svoje frustracije. U ime Srpske napredne stranke, kao najveće i najjače stranke u ovom parlamentu, na neki način kao vaš domaćin, iskoristiću ovih nekoliko sekundi, što mi je ostalo, da vam uputim izvinjenje u ime pojedinih poslanika te male opozicione stranke, koja puca po svim šavovima, zbog njihovog današnjeg ponašanja. Izvinite još jednom i hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, replika.
Razumem predstavnike jedne velike pozicione stranke, zbog čije bahatosti Srbija puca po svim šavovima, da su u svojoj bahatosti i nadmenosti toliko ogrezli u zloupotrebama i ovlašćenjima javnih funkcija da ne vide da Srbija puca po svim šavovima usled njene bahatosti. Kao što je i prošli put pucala Srbija po svim šavovima, tako i sada puca. Razumem predstavnike velike bahate pozicione stranke zbog čije bahatosti, podvlačim, Srbija puca po svim šavovima, da su nekada bili najveći borci protiv nezavisnih regulatornih tela. Protiv nezavisnih regulatornih tela borili su se zbog toga što nezavisna regulatorna tela postoje da im zabrane da koriste pozicije, recimo predstavnika Komisije za proveru stanja u zatvorima, da posećuju zatvorenike i da im obećavaju amnestiju, bez obzira što je reč o zatvorenicima osuđenim, odnosno optuženim za najteža krivična dela. Kad neko dobije pomilovanje od Tomislava Nikolića, zato što je uzimao mito od 300 evra, pa može da očekuje da ga svaki funkcioner velike bahate pozicione stranke poseti u zatvoru. Dok Srbija zbog njihove bahatosti puca po svim šavovima, može da se desi čak da ti isti prete porodicama pritvorenika iz redova DS, da moraju da svedoče protiv određenih ljudi iz Vlade, moraju da prete sudijama Vrhovnog suda, gospodinu Mesaroviću, da moraju da presude ovako ili onako. Ta bahatost, završiće se isto kao i ona bahatost kada su prethodni put upravljali ovom zemljom, kao 2000. godine, ali nažalost Srbija to pucanje po svim šavovima teško da će još jedanput izdržati. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Cvijan, po Poslovniku.
Reklamiran povredu člana 104. Poslovnika. U pitanju su odredbe koje se tiču davanja replike. Dakle, podsetiću da pravo na repliku ima samo onaj poslanik koji je pogođen na neki način, spomenut u govoru pređašnjeg poslanika. Više puta sam u mom govoru pomenuo jednu malu opozicionu stranku koja se raspada po svim šavovima i koja nema program. Ne znam zašto je u tom slučaju kolega Milivojević prepoznao DS? Ako je prepoznao, mislim, verovatno je iz dobrih razloga to prepoznao. Mislim da niste trebali da mu date pravo na repliku. Hvala.
Gospodinu Milivojeviću sam dalo pravo na repliku, pošto ste vi dobili pravo na repliku na njegovo izlaganje. S obzirom da ste vi pomenuli njegovo izlaganje, odnosno tumačili njegovo izlaganje, po tom osnovu je gospodin Milivojević dobio osnov za repliku. Nastavljamo sa radom. Sledeći je narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde sam u više navrata čuo izlaganja iz poslaničke grupe "3%" i otprilike su aludirali na mene. Dakle, ovde se tvrdi da je neko, prvo, izvršio torturu, pa pritisak, pa prostačko, bahato, uvrede nezavisnom regulatornom telu. Tu misle na Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Dakle, to ne mislim tako. Ovde su danas DRI i Agencija za borbu protiv korupcije. Sada pitam i jedne i druge – da li povereništvo za informacije može da bude predmet revizije, da li povereništvo za ravnopravnost može da bude predmet Agencije za borbu protiv korupcije? Ukoliko neko misli, a ovde je pripisano da sam to rekao u ime grupe, pa podvlačim, ja govorim u svoje ime, u ime Narodne seljačke stranke, mislim svojom glavom, odlučujem svojom glavom, razmišljam svojom glavom, govorim svojom glavom za razliku od nekih drugih koji moraju da razmišljaju glavom vođe, da ako su tela nezavisna da u njima ne može da bude korupcije? Niko nije osporio dokaze koje sam izneo. Dakle, tražim da revizorska kuća utvrdi da li je tačno u iznošenju podataka ono što sam tvrdio da je Poverenik za informacije u toku 2011. godine prebacio UNDP, u Teksas, 110.000 dolara, da li je 2012. godine, kada budete radili izveštaj… (Predsedavajuća: Gospodine Rističeviću, molim vas, vratite se na temu.) Da li je DRI tema? Da li je njihov izveštaj tema? Njihov izveštaj ne obuhvata reviziju. Dakle, ne mogu da kažem da ono što sam govorio nije tačno. Zato što cilj njihovog izveštaja nije bio Poverenik za ravnopravnost, povereništvo. Tražim da se to proveri od strane DRI. Ukoliko to nije tema, dakle, pošto to izveštaj ne obuhvata, tražim da se proveri da li je u toku 2012. godine, a to ćete proveravati tek ove godine, kada vidite te završne račune, prebačeno 60.000 istoj toj UNDP organizaciji u Teksasu? To je ono što sam tvrdio, tvrdeći da na službenom putu Poverenik nije proveo onoliko dana koliko je naveo u izveštaju, već je još pet dana bio na Tajlandu. Dakle, i to tražim da se proveri, kao što sam tvrdio da je dobila pet hiljada dolara dnevnica dok je boravila tamo i vršila projekat inkluzije Aboridžina. To je ono što sam juče tvrdio. To je ono što je, navodno, toliko bahato. To je tolika tortura itd. Da li neko misli u ovoj sali da ne treba proveravati šta rade nezavisna regulatorna tela? Ako su oni imuni na korupciju, ako su operisani od korupcije, onda nemam nikakva prava da iznosim određene sumnje koje sam dobio u vidu papira i dokaza, koje sam pokazao, uključujući i avionske karte, vaučere itd. Ako neko misli da niko nema pravo da, čak ni ova Skupština, ni ovi poslanici, da nezavisnim regulatornim telima bilo šta kaže i ukaže na bilo koji podatak, onda ne znam šta ćemo mi, kao poslanici, ovde. Onda treba lepo da kažemo da je sve u redu, osnovali smo nezavisna regulatorna tela, imamo DRI, imamo Agenciju za borbu protiv korupcije i ne morate ni da dolazite u Skupštinu. Ako je to sve zdravo za gotovo, ukoliko podnesete izveštaj u pisanoj formi, to vas automatski amnestira od svakih pitanja i od svake sumnje koju poslanici mogu izneti. Tvrdim i dalje, ukoliko se izvrši ozbiljna revizija i provera, ukoliko podaci koje sam izneo nisu tačni, podneću ostavku na mesto narodnog poslanika. Ukoliko su tačni, iza ovog stojim, ovo se prenosi, ovi koji me toliko napadaju neka podnesu ostavku. Dakle, grubo sam napadnut. Rečeno je seljak Rističević. Niko nije intervenisao. Mene ne treba niko da štiti. To je rekla osoba koja pripada Građanskim inicijativama. Ovde je utvrđeno, neka revizor proveri. I Agencija za borbu protiv korupcije, da Građanska inicijativa, nevladina organizacija, i te kako ima kontakt... (Predsedavajuća: Gospodine Rističeviću, to nije tema izveštaja. Molim vas, gospodine Rističeviću, o tome smo juče dosta slušali. Vratite se na Izveštaj DRI i Agencije za borbu protiv korupcije.) Da li je tema Izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije? To obuhvata ovu koruptivnu stvar koja se desila između povereništva i jedne nevladine organizacije, gde je povereništvo čak isplaćivalo honorare Građanskim inicijativama. Ja pitam da li je to Agencija za borbu protiv korupcije obuhvatila svojim izveštajem? Naravno da nije, jer joj podaci nisu bili poznati, kao što nisu bili poznati ni meni. Meni je dužnost i obaveza da ih upozorim na tu vrstu, gde se otprilike kaže šta treba da urade da budu prvi, da pobede na nekom projektu za pare. Da li je to u redu? Pripadnik te organizacije je mene nazvao seljakom. To vam, naravno, nije smetalo, niti je meni, jer, biti seljak, to je plemenito zanimanje. Dakle, baviti se zemljoradnjom, hraniti narod, nema ništa lepše od toga. Što se tiče ovih izveštaja, ja mislim da treba pročitati iza čega su sve odgovarajuće institucije osnovane. Imam i primedbu. Slažem se da smo mi zatekli potpuno devastiranu državu, ali ne i 90-ih. Ja sam bio i posle 90-ih. Ta država je bila devastirana, prepuna bogatih ljudi koji su se obogatili na račun siromašnih. Slažem se da nije bilo tada ovih nezavisnih regulatornih tela, nije bilo ničega. Ali, ti bogati ljudi su postali još bogatiji za ovih 12 godina, pa sam 2012. godine zatekao potpuno rastočenu, teritorijalno raskomadanu, ekonomski uništenu, korupcijom ophrvanu državu. Svaka čast što su osnovana ova tela, ali ja tvrdim da nikad nije bilo više korupcije nego u poslednje četiri godine i da je vaš posao izuzetno težak i da vama treba pomoći i ukazati na sve vidove korupcije. Sve primedbe koje se odnose na sada, vi ćete raditi sledeće godine. Ovo su izveštaji dok je neka prethodna vlast bila na vlasti. Dakle, svi izveštaji se odnose na taj period i na nama je da ukažemo šta je u tim izveštajima dobro a šta mislimo da treba doraditi. Što se tiče finansiranja političkih subjekata koje Agencija kontroliše, voleo bih da mi kažu da li su svojim izveštajem obuhvatili neke političke stranke koje finansira Fondacija Fridrih Nojman, po političaru koji je rekao da Srbe treba satrti sa lica zemlje? Ja ne verujem da to u Izveštaju stoji, barem ja nisam mogao da pronađem. Još 2007. godine sam Agenciju za borbu protiv korupcije upozorio daje predsednik opštine Inđija u nespojivosti funkcije, da je postao savetnik i u sukobu interesa. Dobili smo odgovor da je to nespojivo sa njegovom funkcijom i da je to u sukobu interesa. Međutim, toga u vašem izveštaju nema. Pomenuti gospodin je na kraju godine priznao stan u Beču i stan u Novom Sadu, čini mi se, koji poseduje više godina, pet godina. Ja sam te fotografije ovde pokazivao. Neviđenu imovinu koju je stekao, a vi se bavite imovinom političara, kuće na Tatarskom Brdu itd, stan u Beču, kuću za ujaka, teču, itd, - svi su rekli da to nije istina. Pomenuti gospodin je sad to prijavio. Ali, gle čuda. On je rekao da je to upravo stekao davanjem savetničkih usluga i da je za taj novac kupio stan u Beču. Ako ste mu vi 2007. godine rekli da je u sukobu interesa ili odgovarajući državni organ, kako je onda na savetničkim uslugama zaradio novac da kupi stan u Beču i da ogromno uveća svoju imovinu? Zar to nije dokaz očigledne korupcije? Idemo dalje. Pošto rezident države Srbije duže od šest meseci boravi na teritoriji ove države, ja vas pitam – da li ste vi proverili da li je on platio porez na te savetničke usluge koje su i inače bile protivzakonite, kako ste vi tvrdili? Šta je sa tim predmetom? Da li će i njega biti u Izveštaju Agencije za borbu protiv korupcije? Dakle i tada kada sam ukazivao na to su rekli da ja lažem, iz grupe 3%, rekli su dagovorim neistinu, da to nije tačno, međutim, na kraju je gospodin sa zakašnjenjem prijavio to. Vidim da na spisku revizija koje su izvršene 2011. godine nema Inđije i mislim da je neće ni biti. A vi svakako znate zašto. Dakle, nijedno javno-komunalno preduzeće, niti lokalna samouprava, nije 2011. godine, koliko ja vidim, bila predmet revizije. Znači, opština Inđija, kao javno preduzeće, potpuno izuzeta i ja pretpostavljam da znam zašto, ali, pošto ste vi nezavisno regulatorno telo, ja to neću reći. Vi ste takođe predviđeni za uklanjanje uzroka koji dovode do korupcije, za razotkrivanje nepravilnosti koje čine pojedinci i ja upravo na to pokušavam da ukažem. Takođe ste u tim razotkrivanjima dužni da vidite posebno šta to vodi što rade pojedinci do finansiranja političkih subjekata i kampanja, pa ću vas sada ja pitati, i jedne i druge, a već sam i postavio to poslaničko pitanje, sledeće: U toku izborne kampanje između dva kruga, a predmet revizije i kontrole Agencije za borbu protiv korupcije nije bio Pokrajinski fond za razvoj poljoprivrede, pravnom licu sa teritorije opštine Inđija 14. 05. uplaćeno je 19 miliona 728 hiljada 961 dinar. Inače, radi se o donatoru stranke 3%.Znači, to je pravno lice. Dana 15. 05. fizičko lice, koje je vlasnik tog pravnog lica, je dobilo 17 miliona 529 hiljada 437 dinara. Pazite, radi se o periodu između dva kruga izbora. Znači, vi ćete raditi reviziju toga i moraćete to da ubacite u izveštaj, a ne da spominjemo Zaječar. Zaječar ćemo raditi dogodine. Znači, ukupno preko 37 miliona između dva kruga izbora nepovratnih para iz Pokrajinskog fonda za razvoj poljoprivrede, koji, naravno, nije bio niti predmet jedne revizije niti predmet drugog izveštaja. To se desilo između dva kruga izbora. Pare je dobio donator DS. Pare su bile nepovratne za zalivne sisteme kojih nema. Izbori su bili, ali zalivni sistemi nisu bili, oni se nisu dogodili. Idemo dalje. Takođe na račun tog pravnog lica iz jedne šećerane, gle čuda, baš između dva kruga, uplaćeno je više od 50 miliona dinara, koji su bili navodno novac avansiran za šećernu repu poljoprivrednim proizvođačima. Poreskom proverom taj novac poljoprivredni proizvođači nisu dobili, ali je novac stigao tek između dva kruga izbora, odnosno u izbornoj kampanji. Otvoreno sumnjam da je šećerana kao pravno lice, da su ti pojedinci prebacivali novac, a i poreska kontrola je to utvrdila, koji je dignut u kešu, gle čuda, baš u kešu, na ime zalivnih sistema, na ime avansa za šećernu repu za desetak poljoprivrednih proizvođača koji uopšte nisu gajili šećernu repu. Sumnjam da su te pare otišle za kampanju za pokrajinske izbore i da je na takav način dobijeno ono što je danas Pajtić Bojan. Dakle, vi ste zaduženi za kontrolu tih političkih subjekata, Agencija za borbu protiv korupcije, a DRI kada dođe dotle moraće to ozbiljno da proveri, kao što tražim da se proveri poslovanje Poverenika za ravnopravnost povereništva. Uzmite stenogram od mog govora juče i ukoliko nešto nije tačno, ponovo podvlačim, podneću ostavku. Ne očekujem to od onih drugih. Tamo je jedan doktor profesor prava. Ja sam posle njegovih tvrdnji da sam izvršio ne znam šta, neki pritisak itd. stvarno zabrinut za njegove studente kojima predaje. Idemo dalje. Takođe treba proveriti sve ljude, kako je neko rekao, koji su stavili svoju ruku u tuđi džep. Devedesete godine, u kojima sam ja bio opozicija, su bile turbulentne, ali ove godine 2010, 2011. i 2012, u kojima sam zatekao tako rastočenu, zapuštenu državu, tako korumpiranu, kako u životu nisam sanjao da ću zateći. Treba ozbiljno proveriti šta se sve izdešavalo u tom periodu, ko se sve obogatio, ko je kome zavukao ruku u džep. Slažem se da su iza Miloševića ostali tajkuni, ali te pare koje su za vreme njegovog mandata uzeli su kroz privatizaciju i drpizaciju umnožili nekoliko puta. Oni su generator toga, oni finansiraju političke kampanje, oni se druže sa političkim liderima, oni su izvor korupcije. Dakle, morate prekontrolisati i videti vezu između tajkunskih preduzećai političkih stranaka, političkih lidera, ma o kome se to radilo. Dakle, što se mene tiče, moje stranke, a verujem i poslaničke grupe kojoj pripadam, mi smo otvoreni za svaku vrstu kontrole. Gledao sam mnogo izbornih kampanja, ali onu kao 2012. godine u životu nisam video. Nisam video u jednoj opštini devet hiljada besplatnih karata za penzionere, tik pred izbore. Nisam video devet hiljada paketa besplatnih životnih namirnica, nikad u životu. Oni koji su delili, dobili su osam hiljada i nešto glasova i danas su najglasniji. Takođe, moramo da napravimo neko društvo koje će biti društvo šansi za poštene. Šansa poštenih u ovom društvu, gospodo iz oba nezavisna regulatorna tela, šansa poštenih u ovom društvu je šansa grudve snega u paklu. Takvu situaciju smo zatekli. Mi moramo napraviti državu šansi. U ovoj državi nikad nije bilo više nezavisnih regulatornih tela, a nikad više zatečene korupcije, ako se oko toga slažemo. Ima nekoliko ovih kazni. Verujem da vi nemate dovoljno osoblja. Ima nekoliko kazni. Posle tih nekoliko prekršajnih kazni, najverovatnije da je to po zakonu, da drugačije ne može, a onda moramo menjati zakon, postoji nekoliko kazni, izveštaj se sprema, svi pošteni, para nema. Takva situacija je, po meni, neodrživa. Dakle, imate punu podršku što se nas tiče, ako treba menjati zakone, ako treba uvećati broj revizora, ako treba uvećati broj službenika u Agenciji za borbu protiv korupcije, onda treba to raditi. Mi seljaci kažemo – kad se korov čisti i kad je njiva mnogo ukorovljena, mi onda upotrebljavamo "total". Onda je totalno uništavanje korova jedini spas, spas za useve. Tako je i ovde. Totalno uništenje korupcije je jedina šansa za spas ovog naroda. Moju podršku u tome ćete uvek imati. Mora se prekinuti praksa, bez obzira ko je bio na vlasti ranije, da se funkcioneri služe državom. Funkcioneri treba da službe državi. Mi smo zatekli funkcionere koji su od javnih poslova napravili svoje privatne biznise. I vođa one grupe 3%, gde su svi mediji osiromašeni, on se bavi medijima, se neviđeno obogatio. On je dokaz kako se zavlači ruka u tuđi džep. Takođe, privilegija je služiti svojoj zemlji. Oni su islužili zemlju. Moram vas podsetiti da je sutra 28. jun. Sutra je za Srbe veliki dan. To nije samo dan kada smo isporučili Miloševića, to nije samo dan Kosovske bitke. To je dan koji ima visokih ciljeva i ideje, kada je organizacija "Mlada Bosna" i Gavrilo Princip pucao u Ferdinanda. Danas više Gavrilo ne puca, ali pukli su principi. A, ovima iz 3%, koji ne znaju razliku između čoveka i lopova, ukoliko hoće da vide lopove, neka svoj glavni odbor postave pred ogledalo. Hvala.
Hvala. Srđan Milivojević, replika.
Razumem fascinaciju nekih ljudi Vidovdanom. Razumem fascinaciju vlastodržačke koalicije okupljene oko SNS, fascinaciju tim sutrašnjim danom. Međutim, nema sutra datuma. Morate da se na vašem glavnom odboru dogovorite kada će biti Vidovdan u ovoj godini, da li u oktobru, da li u novembru, da li sledeće godine. Ali, znate, kratko ću da vam odgovorim, jer sa nekim ljudima ne vredi polemisati. Evropske integracije podrazumevaju da vaš ego, taj vaš egocentrizam koji ispoljavate u rečenici - mi smo najpametniji, mi smo najsložniji, mi smo najbolji, mi smo uvek u pravu, da tu retoriku malo zamenite i da sebe vidite u kontekstu jedne male osiromašene i nerazvijene zemlje, koja je takva baš zbog toga što ste je takvom vi napravili, vašom upornom politikom odbijanja evropskih integracija, a vi ste je takvom napravili i za vreme prethodnog upravljanja i vladanja ovom zemljom, kada ste takođe bili vlastodržačka stanka, ne libeći se da surovo gonite sve one koji se zalažu za ideju evropske Srbije, ne libeći se da one koji su bili pokretači ka toj evropskoj Srbiji gonite, da neke čak i likvidirate, da nekima čak i najavljujete smrt, poput Zorana Đinđića. Sada, šta ja vama da kažem, sem da vas pitam – da li stvarno neko može tako da uspava svoju savest, da prekine misao kao konac, da zabrani sebi razmišljanje o posledicama svog delovanja, da ne želi da zna za njega? Eto, izgleda da može. (Predsedavajuća: Vreme.) Nagon, i to nagon za održanjem na vlasti, brani vas potpunim zaboravom i to vama na dušu, na Vidovdan, ne nama. Hvala.
Hvala. Gospodine Rističeviću, neću vam dati pravo na repliku. Izazvali ste repliku gospodina Milivojevića. Prekidamo repliku, udaljili smo se od teme. Izvolite, povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika, članovi 103, 104, 105, 106. i 107. Dakle, vi imate diskreciono pravo da odaberete kome ćete dati repliku ili ne. (Predsedavajuća: Pogrešili ste član Poslovnika, nažalost. Član 103. reguliše povredu Poslovnika. Dakle, pravo na repliku je regulisano članom 104.) Rekao sam – 103, 104, 105, 106. i 107. Znači imam pravo da reklamiram povredu Poslovnika. Drugo, član 104. govori o pravima na repliku. Govorim vam, ako ste vi imali diskreciono pravo, upravo to obrazlažem, da date repliku o diskrecionom vašem pravu, ali prethodno moraju da se ispune neki uslovi. To je regulisano u nekoliko stavova pre toga. Dakle, mora da bude poslanik pomenut po imenu, mora da mu bude neko neposredno obraćanje. Pošto prethodni govornik nije bio šef poslaničke grupe, dakle, čak ni poslaničku grupu nisam pomenuo, pomenuo sam grupu 3%. (Predsedavajuća: Izvinjavam se, sada ću vam objasniti. Pomenuli ste još nešto, evo da vam odgovorim.) Sačekajte da dovršim, još reklamiram Poslovnik. Nemojte biti toliko nestrpljivi. Ne želeći da dalje polemišem sa vama, ni da tražim da se o ovome glasa, samo želim da budemo jednaki pred Poslovnikom i pred vama, ništa drugo. Dakle, nema problema. Ne volim kada se Poslovnik krši na štetu opozicije. Bolje ga prekršite na moju štetu, ali to da priznamo i vi i ja, nego da ga prekršite na njegovu. Je li dovoljno? Hvala. Ne treba da se glasa.
Sada ću vam objasniti, mogla sam odmah, zato što sam vas dobro razumela. Dakle, vi ste u svom izlaganju pomenuli deo izlaganja gospodina Milivojevića. Pored toga što ste vi naveli, u članu 104. se pominje i pogrešno tumačenje prethodnog govornika. Zato vodite računa. Dakle, zaista odlučujem da dam pravo na repliku i dala sam mu po tom osnovu, a vi dobro znate, pogledajte stenografske beleške, šta ste rekli, a ja vas pažljivo slušam. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, odmah da kažem na početku da ja neću, kao moje kolege iz opozicionih stranaka, govoriti ono van izveštaja, nego ono što se nalazi u izveštaju za 2012. godinu i uporedba za 2011. godinu. Mislim da smo se danas u prepodnevnim časovima mnogo udaljili od teme. Dozvolite da kažem da su danas pred nama dva izveštaja dva veoma važna nezavisna organa. Izveštaji, odmah na početku da kažem, sačinjeni su vrlo dobro, sveobuhvatno i transparentno, sa određenim preporukama ovoj našoj Narodnoj skupštini i zato će SNS, kao stožer ove borbe protiv korupcije, jednoglasno podržati izveštaje Agencije za borbu protiv korupcije i DRI. Dakle, da ponovim još jednom. Podržaćemo izveštaje, iz dva razloga - prvi, zato što je SNS prva povela borbu protiv korupcije i drugo, što je vama verovatno poznato, ukoliko ste gledali prenose ove Narodne skupštine, što je SNS, a evo da vam kažem, kao narodni poslanik sam vrlo često u godinu dana citirao vaše izveštaje, a oni danas koji su govorili o sadašnjoj Vladi nikad se nisu osvrnulina izveštaj. Odmah da kažem, ovo je izveštaj za Vladu, prethodnu, osam meseci i ovu, četiri meseca. Neću zato govoriti kao moji prethodnici, a slušao sam sve i jednu diskusiju, "videćemo", nego ono što piše u izveštaju, pa onda "očekujemo" umesto ono što piše u izveštaju, sadašnja i buduća vlast, nego ono što je vlast radila 2012. godine, vezano za borbu protiv korupcije i DRI. Poštovani predstavnici državnih institucija, dozvolite da kažem da korupcija i kriminal razara naš sistem, uništava naše društvo i državu. Nikada u istoriji, kao istoričar vam kažem, kao sada, i zato je borba protiv kriminala i korupcije prvorazredni zadatak ne samo Vlade i prvog potpredsednika Vlade i koordinatora za borbu protiv korupcije, nego svakog ministra i svakog ministarstva i Vlade u celini, lokalnih samouprava, kako ste vi naveli u svojim izveštajima, javnih, privatnih preduzeća, državnih organa i ono što je bitno ne činimo, nego samo deklarativno i nas narodnih poslanika. Izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije je dobar, posebno ću o njemu, nekoliko rečenica posebno o DRI, dobar, iako se bavio pitanjem direktora koji je podlegao nezakonitim radnjama čije ste pitanje sami rešili, dame i gospodo iz Agencije za borbu protiv korupcije, čime ste ojačali svoju nezavisnu instituciju kao državno regulativno telo. To je vaša snaga. Srpska napredna stranka će vam uvek dati podršku. Dva dana se provlači ovde, dokaz vaše Agencije jeste da se direktorka ogrešila i da je morala da odgovara i vi ste se izborili u tome. Bilo bi mi drago da se jučerašnji problem jednog regulativnog tela isto stavi na dnevni red i da vi izvršite reviziju. Podržavajući vaš izveštaj u borbi protiv korupcije, naglašavam na ono poglavlje na koje ste vi u izveštaju napomenuli, podizanje svesti o potrebi borbe protiv korupcije izuzetno je važna. Mi danas o tome ovde nismo ni jednu reč rekli, morate se složiti gospodo iz Agencije za borbu protiv korupcije i DRI, nismo čuli. Kako se to vrši? Često govorim u ovoj Skupštini - preko vaspitno-obrazovnih ustanova. U udžbenike to moramo staviti. Tako napredne demokratske zemlje rade, sportskih i drugih organizacija, lokalnih samouprava, nevladinih organizacija i, gle čuda, niko neće da spomene, političkih stranaka, svih, pa ako hoćete i Skupštine Srbije, koja je dokazala stavljajući na dnevni red ove vaše izveštaje i zahvaljujući Skupštini govori se, o ovom sazivu, govori se o izveštajima u borbi protiv korupcije. Da završim o vašoj instituciji. Kada je u pitanju krupni kriminal i korupcija, o kojima danas ovde nije bilo reči, bilo je vrlo deklarativno i oni koji su podlegli njoj treba ih procesuirati, zatvoriti i kazniti u skladu sa zakonom i, ono što je vrlo bitno, oduzeti imovinu i vratiti opljačkanim građanima Srbije. Nadam se da će ova Skupština za mesec dana i usvojiti zakon o poreklu imovine i SNS se zaista zalaže i dobićete punu podršku u tome. Nadalje, nekoliko reči o izveštaju DRI, sa ponosom o vama govorim. Nema Skupštine na kojoj nisam citirao vaše izveštaje. Izuzetno značajna institucija čije nalaze trebaju koristiti više ovi poslanici, izveštaje a ne verbalne podrške. Čućete dva, tri primera iz vaših izveštaja. Često koristim, kako rekoh, vaše izveštaje i moram reći, gospodo iz DRI, da kada iznosim podatke vezano za prekršaje zakona, ne nailazim na dobronamerno odobravanje opozicionih stranaka, pogotovo kada su u pitanju funkcioneri. Čak budem i ismejavan, a nisu našli za shodno da ni jedan vaš izveštaj pročitaju. Da smo koristili više vaše izveštaje za 2011. i 2012. godinu, dakle, za koje podnosite vi ovde izveštaj, onda bi naišli na podatak koji danas niko nije spomenuo da jedan ministar u bivšoj Vladi bivšeg režima, oštetio je budžet Srbije za 270 miliona dinara, citiram vaš izveštaj - prilikom nabavke mobilnog sistema radiorelejnih veza, preko "Jugohemije" na kursnim razlikama. Da li vam je gospodine Sretenoviću poznat ovaj podatak iz vašeg izveštaja? Pitam vas pred licem građana Srbije i pred licem svih narodnih poslanika. Ako nije, citiraću vam stranu izveštaja i dnevnu štampu koja nas je obavestila, pored izveštaja. Ili sledeći izveštaj revizora, isti taj ministar je za jednu godinu, 2010, platio nadogradnju softvera za VMA 850 miliona evra. Četiri puta više nego što je taj kompjuterski program koštao kada je kupljen. Da li znate gospodine Sretenoviću o kom bivšem ministru, bivše vlade je reč? Dabome da znate, vidim da se smeškate. Ali, treba da znaju i građani Srbije i narodni poslanici. Ovako se govori o vašem izveštaju, ovo stoji u vašim izveštajima. I ranije sam ovo spominjao, a sad je vreme jer me ne može niko prekinuti u diskusiji kada su izveštaji sada, došao je konačno trenutak da to još jedanput kažem. Ili, bivši ministar u bivšoj vladi samo za 2011. godinu, za poklone je nezakonito potrošio 15 miliona dinara. Da li vam je poznato o kome ministru je reč? Dabome, da jeste vidim da se smeškate itd. O tome mi danas ovde treba da razgovaramo. Hoćete još stotine podataka iz vaših izveštaja. Hoćete, dabome da hoćete, ali nema mojih kolega iz opozicionih stranaka koji kažu – videćemo, nadamo se. Ovo je izveštaj za bivšu Vladu, a o sledećoj ćemo govoriti. Dozvolite da kažem još jednu stvar. Molim vas da me ne ometati. Predsedavajuća apelujem da poštujete Poslovnik i da me ne prekidaju.
Poštujmo Poslovnik, molim vas narodni poslanici da ne ometate kolegu.
Da li vam je gospodine državni revizoru, poznat ovaj citat iz vašeg izveštaja – da su plakati i bilbordi sa porukama očistite Srbiju, koštali više od pola miliona evra koliko je plaćeno za oglašavanje u jednom dnevnom listu. Verovatno vidim da jeste i da se smeškate. Hoćete da kažem i datum. Dabome da nije potrebno jer sam to jednom iznosio. Da ne iznosim više stotine ovakvih primera za 2011. i 2012. godinu. Dozvolite, danas je jedan poslanik, vi ste čuli ovde, iz minorne jedne političke stranke čiji je vođa stranke, je vođa poslaničke grupe, a došao je samo tri puta za godinu dana, a ja sam ovde redovan u Skupštini, prozvao u okviru izveštaja ministra u sadašnjoj Vladi, što nije bio izveštaj gospodina Bačevića za kanal Morava – Vardar. Da informišem isto radi istine, a vi proverite. Da je gospodin ministar Bačević jedan od prvih ljudi u Srbiji koji se zalagao za Južni tok, a ovde je bio u ovom domu kada nisam bio poslanik nego građanin i pomno pratio šta se dešava u ovoj skupštini, bio prozivan da zagovara bajke, da zagovara saradnju sa gubernijama i sa žutim ljudima.
Gospodine Atlagiću, dužna sam u skladu sa Poslovnikom da vas opomene da govorimo o temi dnevnog reda.
Dabome da je tema jer je ovo izneseno danas od strane opozicionih poslanik.
To nije tema dnevnog reda, gospodine Atlagiću.
Samo da kažem završnu rečenicu. Koliko je značajan Južni tok koji vi možete slobodno ispitati za građane Srbije i region, mislim da je suvišno govoriti. Tako isto će biti i sa kanalom Morava. Vođene države nije igra to je ozbiljna stvar. Na kraju, gospoda koja su malo napadala vladajuću koaliciju, moram da kažem, završnu rečenicu, uništili su našu državu, uništili su našu sadašnjost, uništili su budućnost dece naše da su ostali samo godinu dana uništili bi i naše korene. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodi poslanik Predrag Marković.
Hvala vam gospođo potpredsednice. Ne brinite dame i gospodo, svi smo umorni, neko više, neko manje, još samo jedno kratko obraćanje vama poštovani predstavnici ovih institucija. Čuli ste mnogo toga danas. Moja je molba bila na početku, pa ću time i završiti, ne obraćajte pažnju na ono što nije u skladu sa zakonom na osnovu kog ste osnovani i što se ne tiče prakse koju uspostavljate u saradnji sa skupštinskim odborima, sa Skupštinom i drugim nadležnim institucijama. Ubuduće, na vama je mnogo veća odgovornost kao na nezavisnim institucijama, nego li na strankama i kada god čujete da vam neka stranka, udarajući se u srce ili sto, obećava da će ona ubuduće da vas štiti ili da vas napada, to je potpuno nebitno. Prvo, poslanici imaju imunitet, pa nemate ni jedan razlog da im verujete. Oni se obraćaju svojim biračima. Drugo, ne daj Bože da stranke treba da štite nezavisne institucije. Moraju da ih štite zakon, institucije koje su za to nadležne, a vi tome doprinosite i dobro je da to postoji u izveštaju tako, što takođe s jedne strane, obučavate sopstvene timove kako da razlikuju nadležnosti, kako da precizno u okviru galimatijasa zakonskih i podzakonskih akata koji su često, ili u suprotnosti ili različitog roka važenja, kako da obezbedite da se suština posla koji obavljate, a on je različit, ostvaruje na korist građana, društva i institucija u budućnosti. Naravno, ne očekujte da poslanici znaju, pa ste čuli često da nema osnovnog znanja šta su kontrolna, a šta su regulatorna tela. Ali, vi znate. Piše u zakonu. Ali, vi znate, piše i u obrazloženju za neke članove, pa dobro obratite pažnju šta je pisalo u obrazloženju pri donošenju zakona za neki član. Što se tiče suvog teksta člana, ako biste ga doslovno sprovodili, našli biste se u situaciji belog štrajka, dakle zagušenja posla, te ne biste mogli ni da obavite svoju funkciju. Kada je u pitanju Agencija, ta funkcija je prevashodno, preventivna da bi kroz postojanje, funkcionisanje i izmene zakona i pomoć Skupštine, kao onog ko je zadužen da vrši tu tu kontrolnu funkciju i nad vama, u budućnosti mogli da ostvarujete mnogo više i ostale funkcije. Da građanima bude jasno, ne može se očekivati od Agencije za borbu protiv korupcije, nije ona to telo koje može da spreči korupciju, kao što nije policija saobraćajno telo koje može da spreči saobraćajne nezgode. Ali, vi postavljate signalizaciju, vi pojašnjavate u čemu su prekršaji i pri tome vi i dalje, kao i saobraćajna policija, ona ne može ni da kazni poslanika kada pređe ulicu, jer postoji viši razlog zašto ne možete da ga zaustavite tog trenutka, ili ministra, ili rotaciono svetlo, ali to su izuzeci, ali vi postavljate signalizaciju koja vam omogućava svima, nezavisno od toga da li pripadaju nekoj stranci ili ne, da li žure na posao ili imaju hitan posao ili nemaju, da se lakše kreću u saobraćaju. To isto kroz šumu propisa i jasno definišući šta su javni interesi, šta su ovlašćenja agencije i u odnosu na to omogućavate da oni organi države, koji su za to i sposobni i moćni i plaćeni, nažalost, u ovom stadijumu društva niste dovoljno ni moćni ni plaćeni. Nemojte ni očekivati da će vam iko biti i zahvalan. To tako biva u javnom životu, ali vaš posao je da uporno obezbeđujete vidljivost, prohodnost i ono što je posebno važno, govorio sam o tome povodom DRI, realnost razrešenja nekih situacija koje su i zakonski višestruko rešene. Zato je važno da sa jedne strane koristite javnost, a sa druge strane da vas javnost ne zloupotrebljava. Imaćete čitav niz mehanizama da uspostavite, nije na meni kao narodnom poslaniku, ali s druge strane i obrnuto kad neki vaš službenik pročita da o nečemu lice oko kog se vodi ma kakav postupak, o tome treba da obavesti nadređenog, opomenite ga da narodni poslanik nema nadređenog. To bi mu valjda bila stranka, jer u skupštini mu niko nije nadređen. Kada se to odnosi na lokalnu samoupravu, Agencija za borbu protiv korupcije je jasno naznačila gde sve ima probleme. Proverite šta sve treba da se uradi od strane upravo ove Narodne skupštine, koje vrste izmena zakona, koje vrste aktivnosti, da bi se stvorili uslovi da vi možete lakše i brže da sprovodite svoje aktivnosti. Još jednom vas molim da se ne ustežete dve stvari u budućnosti. Tome vam služe nadležni odbori Skupštine da vam pomognu, da se stvore preduslovi i prema Vladi Srbije, tamo gde ona finansira iz budžeta, načini prezentacije, šta je suština vašeg posla, koja je korist za građane i za institucije i da tim primerima i pozitivnim i negativnim, isto se odnosi i na Zaštitnika građana, isto se odnosi na poverenike, da stvorimo zajednički što širu zonu u kojoj će svima biti jasno do koje mere postoji opšta korist od aktivnosti ovih institucija. Konačno, podsetiću na ono što sam danas ukazao. Kada sam predložio 2005. godine i 2006. godine, Narodna skupština usvojila institut posebne sednice, a jedan od razloga je taj da ne bi mogao neko da zloupotrebi i spreči da organ koji podnosi izveštaj, a koji je nezavistan i koji treba da nastavi da radi, da se neko ne bi sprečio, da zbog toga što Skupština trenutno ne zaseda ili obrnuto, zato što zaseda, prolongira mogućnost podnošenja izveštaja. Na posebnoj sednici, a to je jedina sednica na kojoj stvarno mogu da se obraćaju i oni koji podnose izveštaje i po sadašnjem Poslovniku, ta sednica može da se održi i u vreme trajanja ove sednice, na mestu koje predsednik Narodne odredi, vi uvek imate tu prednost i o tome možete da obavestite i javnost i da podsetite, ko god da je predsednik Narodne skupštine, koji god da je saziv Narodne skupštine, bilo da se dešava ili ne dešavaju izbori. Na primeru koji je Agencija dala, da je postojala ova svest, ne postoji ni jedan razlog da se u trenutku kada je vaš izveštaj spreman u aprilu 2012. godine ne zakaže posebna sednica, svejedno što će biti izbori i promeniće se saziv, ne zakaže za 21. maj kada ćete podneti izveštaj i javnost će ga čuti, nezavisno kakvi su rezultati izbora i nezavisno što će posle potvrde od 11. maja drugačiji saziv biti. Znači, svi zajedno moramo da učinimo i da razdvojimo ovo, jer u međuvremenu postoji politika. Nadam se da će poslanici ovo shvatiti kao šalu, samo u Srbiji moramo da objašnjavamo da mora da postoje bivši ministri bivše Vlade, bivši ministri sadašnje Vlade i sadašnji ministri bivše Vlade, a to je teško razumeti, ali vaš je posao da o tome ne vodite računa, nego da upravo smotreno u skladu sa realnim spletom zakonskih ovlašćenja nastavite da radite svoj posao i da istovremeno omogućavate da se prostor tog posla širi u interesu svih. Siguran sam, ne samoURS, da će sve poslaničke grupe, svejedno sa kojih stranačkih lista dolaze, podržati ove izveštaje i na taj način stvoriti mogućnost za sve nas da živimo u uređenijem društvu. Hvala vam na poslu koji radite.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Cvijan. Izvolite.
Uvaženi gosti, dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SNS želim da kažem da nam je bilo zadovoljstvo da pročitamo izveštaje DRI i Agencije za borbu protiv korupcije, kao što nam je bilo i poučno, ali i zadovoljstvo da juče čitamo i raspravljamo o izveštaju Zaštitnika građana i Poverenika za informaciju od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti. To su odlični izveštaji, nezavisnih tela, izveštaji koji nama mogu mnogo da pomognu, gde će i naravno sve dobronamerne kritike biti uzete u obzir. Želim da vas obavestim i da će sutra Skupština razgovarati, između ostalog, i o Strategiji borbe protiv korupcije za period 2013/2018. godina. Ovde se posebno zahvaljujem prisutnima iz DRI i Agencije za borbu protiv korupcije, jer su i oni bili članovi radne grupe, odnosno vaši eksperti su bili članovi radne grupe koju je oformilo Ministarstvo pravde. Ta Strategija će mnogo doprineti i jednom, da kažemo, pravnom okviru, ali i institucionalnom okviru borbe protiv korupcije, kao što ćemo sutra raspravljati i o Strategiji reforme pravosuđa, što će za vas, verujem, biti takođe jako zanimljivo. Na kraju želim da kažem da će sigurno ozbiljno razgovarati i o eventualnim, ako ima potrebe kroz javne diskusije, naravno, koje su sada postale da kažem uobičajene, što nije bilo do nedavno, sigurno će biti diskusije i o potrebama da se eventualno promene krovni zakoni koji regulišu rad Agencije za borbu protiv korupcije, odnosno DRI. Tim povodom smo i dobili neke predloge koje smatram izuzetno zanimljivim. Mislim da će građanima biti zanimljivo, recimo, da je Agencija za borbu protiv korupcije predložila da se proširi krug lica za koje je funkcioneri prijavljuju imovinu, da se proširi krug lica koja se smatraju povezanim licima. To će svakako doprineti da se smanji nivo korupcije u Srbiji i da Srbija koja je, a to je nasleđeno na jednom izuzetnom niskom nivou percepcije borbe protiv korupcije, odnosno na vrlo visokom nivou po korumpiranosti, kako to percepciju ima EU, da jednom stavimo tačku na to poglavlje i da zaista punim plućima, punim snagama, punim kapacitetima krenemo ka EU, a vidimo da ćemo i datum svakako dobiti u najskorije vreme. U ime SNS zahvaljujem se još jednom. Pažljivo ćemo pratiti dalje izveštaje. Svi odbori koji su nadležni da pomognu u radu bilo agencije, bilo DRI, vam stoje na raspolaganju. Naravno, to važii za Odbor za zakonodavstvo i ustavna pitanja na čijem sam ja čelu, da možda organizujemo ponovo javne rasprave. Podsetiću da je jedna od tih javnih rasprava, koja je bila izuzetno posećena, bio je gospodinDežer, bila rasprava o lobiranju, koju smo organizovali upravo u saradnji sa Agencijom za borbu protiv korupcije i napravili smo rezultat. Ideja zakona o lobiranju se javlja u Strategiji borbi protiv korupcije za period 2013/2018. Ako ništa, tom javnom diskusijom smo i razbili neku tabue. Prikazali smo našim građanima da smo imali lobiranje u pogledu EU ili u pogledu nekih drugih međunarodnih pitanja naše države bi možda bolje prošli, a znamo da su neki naši protivnici politički imali ozbiljne lobiste. Dakle, saradnja nije samo deklarativna. Saradnja ima svoje otelotvorenje i kroz zakone i kroz javne skupove. Pozivam vas, ako ste zainteresovani za neke druge javne skupove, javna slušanje ili međunarodne konferencije, stojimo na raspolaganju. Još jednom se zahvaljujemo na izveštaju i verujte mi, bilo mi je zadovoljstvo da na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo, čiji sam predsednik, te izveštaje i usvojimo. Hvala još jednom.
Hvala. Da li predstavnici predlagača žele reč. (Da) Izvolite, gospodine Sretenoviću.
Želim najpre da se zahvalim svim poslanicima na današnjoj diskusiji, izuzetno konstruktivnoj, na primedbama i sugestijama koje su nam date. Ali, takođe želim i da odgovorim na pitanja koja su danas postavljena. Iako gospođa Radmila Gerov nije prisutna, pitanje je bilo da osam preporuka nije sprovedeno, a to su preporuke koje su date u toku 2011. godine, a odnose se na budžetsku 2010. godinu. Tačno je da nije bilo sprovedeno osam preporuka, a to su preporuke date kroz akta za uređenje kriterijuma za sprovođenje Zakona o bezbednosti. Radi se o preporukama datim kroz akta za uređenje kriterijuma za sprovođenje Zakona o bezbednosti hrane, finansiranje programa i projekata i nabavke cistostatika i to u Ministarstvu zdravlja i tri preporuke koje su date JP "JAT Ervejz" i JP "Železnice Srbije". Moram da napomenem da DRI prilikom svog donošenja programa revizije za narednu godinu, a uvek se radi tokom godine za sledeću budžetsku godinu, vodi računa o izboru korisnika i subjekata revizije. Svaki izbor subjekta revizije radi se na bazi precizno definisanih kriterijuma za svaki sektor, kao što su npr. Sektor za reviziju budžeta budžetskih fondova. Kriterijumi su bili da li su korisnici budžetskih sredstava bili obuhvaćeni prethodnom revizijom budžeta za 2008, 2009. i 2010. godinu. Takođe, koristim priliku da kažem da DRI je kroz svoje izveštaje u prethodnom periodu obuhvatila za sada sva ministarstva revizijom finansijskih izveštaja. Jedan od kriterijuma jeste učešće ukupnih planiranih rashoda i izdataka korisnika sredstava budžeta Republike Srbije, ukupnim planiranim rashodima i izdacima budžeta Republike Srbije za 2011. godine, učešće ukupno planiranih sopstvenih prihoda korisnika sredstava budžeta Republike Srbije ukupno planiranim sopstvenim prihodima, planirani u budžetu za prethodnu godinu, kao i apsolutni iznosi veći od tri miliona dinara. Na bazi takvih kriterijuma za svaki sektor DRI je započela reviziju. Želim da upoznam i javnost, iako je to na našem sajtu obuhvaćeno, da ove godine je u toku revizija završnog računa budžeta Republike Srbije. započeta je i revizija određenih rashoda i izdataka i to Ministarstva finansija i privrede, Ministarstva ekonomije i regionalnog razvoja, Ministarstva regionalnog razvoja i lokalne samouprave, Ministarstva prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, Ministarstva pravde i državne uprave, Narodne skupštine Republike Srbije i Visokog saveta sudstva. Ponovili smo i reviziju Ministarstva omladine i sporta, koja je rađena 2010. godine. Revizijom je obuhvaćena Republička direkcija za imovinu Republike Srbije i Republički geodetski zavod. U Sektoru za reviziju budžeta lokalnih vlasti započete su revizije i rade se revizije Grada Loznice, opštine Aranđelovac, opštine Bosilegrad, opštine Kosjerić, opština Prokuplje, Beograd, gradska opština Surčin, Beograd, gradska opština Vračar, opština Sokobanja, opština Mionica, opština Topola, opština Inđija, opština Temerin, opština Titel, opština Ćićevac, opština Medveđa, Niš, gradska opština Crveni Krst, u Sektoru za reviziju i organizaciju obaveznog socijalnog osiguranja. Revizija je u toku Republičkog fonda za PIO, KC Vojvodine u Novom Sadu, kao i Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika u sektoru za reviziju javnih preduzeća, privrednih društva i pravnih lica. Revizija se sprovodi u GSP "Novi Sad" u Novom Sadu, JP "Gradska stambena agencija" u Nišu. Ta revizija je završena sa nacrtom. Radiodifuzna ustanova RTS Beograd, JP EPS Beograd, JP PTT saobraćaja Srbije, Beograd, JKP za javne garaže i parkirališta "Parking Servis", Beograd, JKP "Pogrebne usluge", Beograd, JKP "Beogradske elektrane" Beograd, JKP "Standard" Vrbas, Preduzeće za distribuciju električne energije "Jugoistok" Niš, JKP "Parking servis Kragujevac" iz Kragujevca, JKP "Toplana" Bor, JP Nacionalni park Fruška Gora, Sremska Kamenica, Privredno društvo za distribuciju električne energije EDB.U Sektoru za reviziju Narodne banke u delu koji se odnosi na korišćenje javnih sredstava. Takođe je započeta revizija NBS, zatim Agencije za lekove i medicinska sredstva Republike Srbije u Beogradu, kao i javni dug Republike Srbije za 2012. godinu u okviru Ministarstva finansija i privrede i Upravi za javni dug. Iz razloga što je program revizije do momenta početka revizije poverljiv ne mogu da saopštavam koji su još subjekti revizije. Posebno želim da naglasim da su i nezavisna tela kao direktni korisnici budžetskih sredstava takođe predmet revizije i u ovom slučaju na vaše pitanje. Poverenik za ravnopravnost kao direktni korisnik jeste subjekt revizije. Obzirom da se danas prvi put u plenumu raspravlja o našem izveštaju, Izveštaju o radu, kao i obzirom da je ovo bila prilika da se ukaže na sve primedbe u radu i na sugestije koje ste nam predložili, naravno zahvaljujem se na podršci koju nam danas dajete u dosadašnjem svom radu, uveravam vas da će DRI i dalje nastaviti da radi nezavisno, profesionalno i transparentno i da će i dalje insistirati na poštovanju zakona. Takođe, protiv svih onih koji ne poštuju zakon DRI će preduzimati odgovarajuće mere iz svoje nadležnosti, bez obzira o kom licu se radi. Još jednom se zahvaljujem posebno Odboru za finansije Republike Srbije na izuzetno dobroj i konstruktivnoj saradnji tokom proteklih perioda. Spremni smo da i dalje sarađujemo sa svim poslanicima, naravno i sa nezavisnim telima i to ćemo činiti i dalje. Spremni smo čak i da održimo jednu radionicu, da upoznamo sve poslanike o načinu rada i samog postupka sprovođenja revizije od momenta planiranja revizije, izvođenje same revizije i davanja konačnih izveštaja. Takođe, na lokalnom nivou, u saradnji sa organizacijom UNDP, radimo na podizanju svesti o značaju uvođenja i postojanja sistema finansijskog upravljanja interne revizije, interne kontrole, posebno članova gradskog veća, gradonačelnika, načelnika uprave za finansije u gradovima i opštinama, kao i na ukazivanju na dosadašnje rezultate i slabosti koje su se otkrile u toku revizije lokalnih vlasti. Zahvaljujem se i hvala na podršci.
Hvala. Reč ima Tatjana Babić. Izvolite.
Uvaženi narodni poslanici, najpre želim da vam zahvalim na iskazanoj spremnosti da i ubuduće podržati rad Agencije za borbu protiv korupcije i na iskazanoj spremnosti na saradnju. To je za rad Agencije za borbu protiv korupcije od velikog značaja. Evo i zašto. Ovde je jedan narodni poslanik postavio pitanje, kako to da preporuke Agencije, odnosno mere koje izriče Agencija ostaju bez svog epiloga. Ja kao predstavnik Agencije mogu da kažem da to nije pitanje za Agenciju za borbu protiv korupcije, ja na njega mogu da odgovorim. Agencija preduzima sve što je u okviru njenih nadležnosti. Dakle, ona sprovodi postupak u kome utvrđuje da li je funkcioner povredio Zakon o Agenciji i kao krajnju meru može da preporuči razrešenje funkcionera sa javne funkcije, odnosno, ukoliko je u pitanju funkcioner koji je neposredno izabran od građana, može da javno objavi odluku da je taj funkcioner povredio zakon. Agencija, takođe može i ne samo da može, nego je dužna po zakonu da se obrati zahtevom za pokretanje odgovarajućih postupaka pred drugim nadležnim organima, jer gotovo svaka povreda Zakona o Agenciji, povlači za sobom prekršajnu odgovornost i Zakonom o Agenciji je predviđeno jedno krivično delo, ne prijavljivanje imovine, odnosno, davanje lažnih podataka o imovini. To je ono što je u okviru ovlašćenja Agencije. Jedan narodni poslanik je pomenuo Zakon o poreklu imovine, istina je da u javnosti ne postoji razumevanje u vezi sa ovlašćenjem agencija, jer Agencija nema ovlašćenje da kontroliše, odnosno, da utvrđuje poreklo imovine funkcionera. Mi imamo ovlašćenje da kontrolišemo tačnost podataka i potpunost podataka iz Izveštaja kojeg funkcioneri podnose Agenciji. U tom smislu je za nas od velikog značaja međuinstitucionalna saradnja koja je u ovoj godini značajno intenzivirana u odnosu na prošlu, pa radi povećanja efikasnosti kontrole imovine funkcionera, Agencija je razvila značajnu saradnju sa Republičkim javnim tužilaštvom, i ostalim nadležnim tužilaštvima. Republičko javno tužilaštvo ima svoje odeljenje za borbu protiv korupcije, specijalizovano za ovu oblast i Agencija sa njima ima intenzivnu saradnju. Razvili smo dobru saradnju sa prekršajnim sudovima i sa svim organima i organizacijama koje raspolažu podacima koji su nama potrebni za obavljanje poslova iz naše nadležnosti, a to je Poreska uprava, Uprava za sprečavanje pranja novca, Republički geodetski zavod, APR i ostali. Vrlo je važno da javnost razume da Agencija nema istražna ovlašćenja i da samo u saradnji sa drugim organima koji imaju takva ovlašćenja mogu da se postignu značajni rezultati i neki napredak u ovoj oblasti. Ovde je takođe više poslanika pokrenuo pitanje za oblast borbe protiv korupcije, a to je pitanje zaštite uzbunjivača i mogu samo da se složim da je onako kako je to sada regulisano, neadekvatno. Dakle, zaštita uzbunjivača jeste na određen način u nadležnosti Agencije po sada važećem zakonu, ali je ograničen samo na uzbunjivače u javnom sektoru, u državnim organima. Potpuno je izostavljen privatni sektor u kome takođe postoji velika mogućnost i korupcija. Drugo, ograničena je samo na slučajeve korupcije, a postoji veliki broj drugih nezakonitosti i nepravilnosti koje takođe mogu u ozbiljnoj meri da ugroze javni interes. Tu Agencija nema ovlašćenja. Ono što sam htela da kažem kada je reč o finansiranju političkih aktivnosti, Agencija je već u ovoj godini taj rad zaista intenzivirala. Od početka ove godine do sada smo podneli ukupno 208 zahteva za pokretanje prekršajnih postupaka za ne podnošenje izveštaja o prethodnoj izbornoj kampanji. To su uglavnom i gotovo sve politički subjekti na nivou opština. U narednom periodu će biti nastavljeno podnošenje odgovarajućih zahteva odgovarajućim organima. Kada je reč o nekim pojedinačnim slučajevima koji su ovde pomenuti, o tim slučajevima ne mogu da govorim zato što je Zakonom o Agenciji predviđeno da je u postupku pred Agencijom isključena javnost. Dok Agencija ne utvrdi da je funkcioner povredio zakon, o detaljima postupka ne možemo govoriti. Kada je reč o kontroli imovine funkcionera, na našoj zvaničnoj internet prezentaciji su dostupni podaci o tome koji funkcioneri su obuhvaćeni redovnim planom provere i kada Agencija okonča postupak provere, to takođe bude objavljeno na sajtu. Toliko sam htela da vam kažem. Još jednom vam se zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 4. i 5. dnevnog reda. Zahvaljujem se svim učesnicima. Sa radom nastavljamo sutra u 10.00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Sedmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 71 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 89 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi zarad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Momir Stojanović, Dejan Rajčić, Vera Paunović, Marko Jakšić, Branko Ružić, Miletić Mihajlović, Miloš Aligrudić, Donka Banović, Vesna Marjanović, Nataša Vučković, Gordana Čomić, Meho Omerović i Vesna Milekić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je predsednik Narodne skupštine, povodom zajedničkoj jedinstvenog pretresa o predlozima akata iz tačaka 6. i 7. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Nikole Selakovića, ministra pravde i državne uprave, pozvao da sednici prisustvuju i: dr Danilo Nikolić, državni sekretar u Ministarstvu pravde i državne uprave, Čedomir Backović, pomoćnik ministra pravde i državne uprave, Milica Kolaković Bojović, savetnik u kabinetu ministra pravde i državne uprave, Radomir Ilić, posebni savetnik ministra pravde i državne uprave, Jovan Ćosić, načelnik odeljenja u Ministarstvu pravde i državne uprave i Zlatko Petrović, viši savetnik u Ministarstvu pravde i državne uprave. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o 6. i 7. tački dnevnog reda. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres po tačkama 6. i 7. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 192, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Raspored vremena po poslaničkim grupama ste dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o: PREDLOGU NACIONALNE STRATEGIJE REFORME PRAVOSUĐA ZA PERIOD 2013-2018. GODINE I PREDLOGU NACIONALNE STRATEGIJE ZA BORBU PROTIV KORUPCIJE U REPUBLICI SRBIJI ZA PERIOD OD 2013. DO 2018. GODINE Da li predstavnik predlagača, Nikola Selaković, ministar pravde i državne uprave, želi reč? (Da.)