Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2003. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, sednici prisustvuje 108 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da smo primenom elektronskog sistema za glasanje utvrdili da su u sali prisutna 84 narodna poslanika i da, po Poslovniku Narodne skupštine, postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Mirko Rosić, Rodoljub Šabić, Radmilo Mišović, Miroslav Markićević, Ratimir Svirčević, Slobodan Radulović, Dušan Budišin, Srđan Sikimić, Kasa Jožef. Narodni poslanik Petar Mišić će kasniti na prepodnevni deo sednice. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, obaveštavam vas da je na ovu sednicu predsednik Narodne skupštine gospođa Nataša Mićić, saglasno članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, pozvala predstavnike Centra za slobodne izbore i demokratiju, Narodnog pokreta Otpor, Nacionalnog demokratskog instituta, Udruženja univerzitetskih profesora i nastavnika Srbije - Sekcija "Kolubara" i USAID-a. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O DUVANU (u načelu) Po redosledu narodnih poslanika, po prijavama za reč u načelnoj raspravi reč ima narodni poslanik Hranislav Perić, a posle njega narodni poslanik Slobodan Adžić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, dosadašnji Zakon o duvanu reguliše proizvodnju duvana i to je glavni deo u lancu proizvodnje kod duvana. Šta se hoće predlogom novog zakona o duvanu? Novim zakonom se želi da o svemu u vezi sa duvanom odlučuje Vlada, a centralno je da se u ovim poslovima oko duvana okreće ogroman novac i da je to biznis broj jedan u svetu. Najčešće se govori da ko stavi pod kontrolu cigarete, naftu i kafu može da ima vlast u jednoj zemlji, i verovatno je i ovaj recept prepisan od Zapada. Kada je reč o uslovima iz ovog zakona koji treba da se ispune da bi mogao čovek da se bavi proizvodnjom i otkupom, uvozom duvana, oni su visoki, pa se plašim da ćemo legalizovati one biznismene koji su se prethodne dve godine bavili švercom cigareta, stvorili bogatstvo i spremili se da, kada se usvoji ovaj zakon, preuzmu sve poslove oko prometa i prodaje, kao i šverc cigareta. Osnivanje agencija kod novih zakona je postala stalna praksa. Koliko novih zakona toliko novih agencija. Nova agencija, nova državna administracija. Povećanjem državne administracije stvaramo preskup državni aparat. Čime će se baviti Ministarstvo poljoprivrede, ako se Vlada preko direkcije bavi proizvodnjom duvana? Ako Vlada preuzme po ovom zakonu trgovinu duvanom, šta će onda raditi Ministarstvo za trgovinu? Na ovaj način duplira se državna administracija. Jedino što je dobro, možda ćemo na ovaj način popraviti nezaposlenost u zemlji osnivanjem što većeg broja agencija o trošku države, a na štetu radnika i proizvođača. Pošto nam privreda ne radi, nezaposleni bi mogli posao da nađu samo u agencijama. Kada ste dolazili na vlast narodu ste obećali decentralizaciju, a donošenjem novih zakona sve ste centralizovali. U prevodu to znači - proizvodnja duvana na njivama širom Srbije; fabrike duvana za izradu cigareta u Nišu i Vranju, a novac od cigareta u Beogradu. Dobra raspodela i decentralizacija, svima ponešto. Kod ovog zakona, kao i kod prethodnih, najviše posla će biti za Vladu. Vlada odlučuje o davanju dozvole preduzeću ili preduzetniku za proizvodnju duvana. Vlada odlučuje o oduzimanju dozvole preduzeću ili preduzetniku za proizvodnju duvana. Vlada odlučuje o davanju licence za trgovinu na veliko duvanskim proizvodima. Vlada odlučuje o oduzimanju licence za trgovinu na veliko duvanom. Koliko mogu da primetim, u zakonu imamnogo ovlašćenja za Vladu, dok na drugoj strani ne postoje nikakve obaveze za Vladu. Molim vas, bez dobacivanja. Ja vas uvek pažljivo slušam, iako mi se ne sviđa ono što govorite. Zašto Vlada nije uzela obavezu da garantuje cene proizvođačima duvana? Zašto Vlada nije uzela obavezu da garantuje isplatu proizvođačima duvana, već proizvođači duvana moraju da štrajkuju i blokiraju puteve da bi naplatili proizveden duvan. Juče je bilo u štampi da Piroćanci ne mogu da prodaju svoj duvan. Da li se ne isplati da se duvan kupi od naših proizvođača iz Pirota, već da se nekome da dozvola da uveze duvan sa strane. Iz predloženog zakona jasno se vidi da Vlada nema ni u koga poverenje. Nema poverenje u Ministarstvo poljoprivrede da se bavi organizacijom proizvodnje duvana, niti u Ministarstvo trgovine da se bavi organizacijom trgovine duvanom. Svima će biti zabranjeno da se bave manipulacijama sa duvanom, samo će biti dozvoljeno da to radi Vlada. Iz dosadašnje prakse se vidi da kada donesemo zakon iz neke oblasti, a ovlašćenje prenesemo na Vladu, ta oblast više ne funkcioniše. Doneli smo Zakon o preduzećima, preduzeća nam u većini slučajeva ne rade. Doneli smo Zakon o radu, radnici ne rade, hale su prazne. Plašim se da kad donesemo zakon o duvanu ne uništimo domaću proizvodnju duvana. O zaštiti domaće proizvodnje duvana i proizvođača u zakonu nema nijedne reči. Da li je poznato ko se danas bavi proizvodnjom duvana na njivama? To su poljoprivrednici na selu koji imaju malo zemlje i ne mogu sebi da obezbede egzistenciju. To su radnici koji su izgubili posao u radničkim halama i porodice sa više dece u kući. Takođe, zakon ne predviđa ravnomernu podelu, prema učešću rada, u lancu učesnika od proizvodnje do prodaje, ko u ovom poslu najviše ulaže rad, a ko najviše uzima para. Proizvodnja duvana je najteži posao u poljoprivredi. Od marta počinje priprema za proizvodnju rasada na lejama, zatim se rasad iznosi na njivu i preko celog leta se okopava više puta i stalno vrši zaštita od raznih bolesti. Zatim, kad počne berba, bere se svakodnevno, a zatim sledi nizanje i sušenje.Radovi na duvanu su svakodnevni i traju od marta do decembra, kada se vrši otkup duvana. Koliko proizvođač uloži rada, kad bi sve računao, bila bi to jedna kutija cigareta dnevno. Kod raspodele je jasna matematika: proizvođaču 200 - 300 dinara po kilogramu suvog duvana, a proizvođaču cigareta i trgovcima i budžetu od 1.500 do 2.000 dinara po kilogramu. Gde je ovde predlagač, da li je ovo pravedna raspodela? Morao bi predlagač da se pozabavi ovim pitanjima. Na kraju, jasno je da se ovim zakonom ne štiti domaći proizvođač, već se prednost daje uvoznicima, jer je uvoz duvana unosan posaogde ostaje mnogo para i ima za sve. "Samo se vi ukopavajate", kaže Otpor.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Adžić. Narodni poslanik je član Odbora koji upravo sada zaseda. Pošto je to razlog odsustva iz sale, ukoliko se pojavi nakon završetka rada Odbora, onda će dobiti reč. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, a posle njega narodni poslanik Dušan Cvetković. Poslanička grupa SRS ima na raspolaganju 11 minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada bi pušačima na rukama izlazile rane koje im se pojavljuju na plućima od pušenja, najverovatnije da nam ovaj zakon ne bi trebao. Ubeđen sam da niko, ama baš niko u Srbiji ne bi ovaj otrov koristio da samog sebe dovodi u situaciju da skraćuje svoj životni vek, da ne pričam o finansijama. Ali, kad već taj otrov postoji, onda bi trebalo da bude uređen način proizvodnje, uvoza i prodaje, ali sigurno ne na ovaj način. Ovaj predlog zakona je jedan monopolski predlog zakona, napisan pod uticajem duvanskoglobija. Sasvim je jasno ko je duvanski lobi. To nisu društvene firme koje se bave proizvodnjom i prometom duvana i cigareta. To su privatnici, nikli pre nego što ste došli na vlast, finansirali vas dok niste bili na vlasti, a sada komanduju zato što mnoge od vas drže u svojim rukama. Ovde su pominjani pojedinci, ja ne moram. Vi svi znate u kojim političkim strankama duvanska mafija finansira koje političare poimenice. To znate čak i vi koji pripadate tim političkim strankama. Juče sam kod nekih od vas video zaprepašćenje "pa, je l moguće?" Jeste, moguće je. Vidi se i po ovom predlogu zakona i po diskusijama. Na primer, zatvorićete sve društvene firme, jer su uslovi rigorozni i kupiće ih Cane Žabac, sve. To je garantovano. Naravno, ako ne dođe do dogovora sa Peconijem. Nema ih mnogo koji će ovim poslom da se bave. Najpre će da se bavi agencija za duvan. Da ste rekli agencija za maline, agencija za pečurke, pa da shvatim, ono što možemo da proizvedemo, ono što možemo da prodamo, da napravimo agencije i da to sve ide planski; da ne budu gljive ili pečurke 10 dinara u otkupu, kao što je bilo prošle godine, to je ponižavajuće, neshvatljivo,nego da sve ima svoju cenu i svoju proizvodnju. Vi ste se okomili na duvan, pa agenciju za duvan. Agencija će sad da zameni i Trgovinski sud i Privrednu komoru i sve, jer poslovima oko duvana neće moći da se bavi onaj ko je ispunio sve zakonske uslove za bilo koju drugu proizvodnju. Neće mu biti dovoljna registracija kod Privrednog suda, nego mora posebno da zadovoljava uslove koje mu sad propisuje agencija za duvan, a ministar Đelić finansijske uslove: ovamo tri miliona, ovamo pet, ovamo pedeset, ovamo sto, na pet godina, na tri godine. Svaka trafika 3.000 dinara i higijensko - sanitarne uslove, da bi mogla da prodaje cigarete. Svako ko prevozi cigarete - posebno vozilo označeno za prevoz cigareta. Koja to društvena firma, izuzev izvanrednih lokacija za svoje objekte i objekata za prodaju duvana, može da ispuni te uslove? Da li je ovo priprema daulete i u male kioske ovi veliki gangsteri, mafijaši i kriminalci? Šta će vam upravni odbor sastavljen od ministara? Oni nemaju preča posla, nemaju drugog posla u Vladi Srbije, nego će da budu u upravnom odboru agencije za duvan. Sve nam ide kako treba, još samo da se ministri privrede, trgovine, zdravlja, finansija, naravno i direktor Uprave carina, bave time. Još se ovde pozivate na klase duvana koje mogu da se proizvode u skladu sa saveznim propisima. Kojim saveznim propisima, koja savezna država? Kao da vi isti ne rasturate i saveznu državu i pravite savez država, upućujete nas ovde na propise iz savezne države, a Ustav ovde menjate na neustavan način. Tobož, sve ćemo da uvedemo u pravni poredak i u pravni sistem, samo ne možemo državu, Ustav i osnovne državne zakone, a kad posle budemo počeli da poštujemo zakone, posle će sve da bude kako treba. Vas je uzeo taj lobi u svoje ruke. Vas mafija vodi. (Milka Marinković: Koga?) Milka, ne znam ko je baš tebe uzeo u svoje ruke. Mene to zaista i ne interesuje. Ja se ovde bavim jednim predlogom zakona. Ako se žališ što te niko nije uzeo u ruke, još imaš šanse. Zaista bih voleo da izlazite ovde sa dobrim predlozimazakona. Možda vam je želja dobra, ali videćete kad bude zakon počeo da se ostvaruje... (Milka Marinković: Važno je da si ti drpio stan.)
Molim narodne poslanike da, poštujući Poslovnik koji nas sve obavezuje, ne dobacuju za vreme izlaganja, a govornika da ne vodi dijalog sa onima koji dobacuju iz klupe. Ovo je poslednje upozorenje za svih nas 250 da se podsetimo da je obaveza poštovanje Poslovnika i da se prestane sa upadicama iz poslaničke klupe. Molim vas da sa pažnjom i uvažavanjem saslušate govornika.
Mogao bih i da vam kažem hvala da ste poimenice rekli, jer ovaj kreštavi glas znate kome pripada. Trebalo je tačno da kažete, a ne "molim narodne poslanike". Meni dobacuje samo jedan narodni poslanik, identifikovan, i vi ga vrlo dobro poznajete, pripada vašoj poslaničkoj grupi. Pošto pravimo knjige od ovih stenografskih beležaka, kroz sto godina neko neće znati o kome se radi. Zato je vaša dužnost da kažete - molim Milku Marinković, koja neprekidno dobacuje kao preko plota, da se uzdrži, za govornicom je gospodin Tomislav Nikolić koji govori o Predlogu zakona. (Milka Marinković: Prvo da vratiš stan.) Kada budem govorio o stanovima, Milka, onda ćeš ti moći da govoriš o stanu.
Molim narodnog poslanika Tomislava Nikolića i narodnu poslanicu Milku Marinković da prestanu sa kršenjem Poslovnika. Sledeća mera je izricanje opomene i jednom i drugom narodnom poslaniku.
Ja ću da završim tako što ću da vas upozorim na jedan ciničan član koji govori o tome da je maloletnicima zabranjeno da kupuju duvanske prerađevine, duvan, zato što tobože imaju malo godina pa da ih ne uvučemo u porok duvanskog dima, a znate da mogu da kupuju alkohol, lekove na recept i bez recepta; znate da vam se kroz sve sportske emisije na svim televizijama reklamira "Fast" - proizvođač cigareta, i vama to ne smeta, nego - hajde da napišemo u jednom članu zakona da naša deca neće moći da odu do kioska da svojim roditeljima kupe cigarete. I, sada smo mi jedno humano društvo, mnogo mislimo na svoju decu, a državna televizija svako veče propagira prava lezbejki i gejova nekim spotom. Protiv tih prava nemam ništa, samo imam protiv da se to reklamira na televiziji. Neka svako boluje svoju bolest, neka svako živi svoj život, treba mu pomoći, ali ako se nešto što je neprirodno reklamira na televiziji, ako svakih nekoliko minuta sportske emisije koje pomno prate naša deca budu sečene reklamama o cigaretama, a da vi ovde za ovom govornicom govorite kako mislite o deci, onda samo mogu da kažem da je u pitanju veliki cinizam.
S obzirom na postupanje po članu 84. stav 2. poslanička grupa SRS ima dodatnih dva minuta i 30 sekundi. Molim sekretara da to uvede u evidenciju. Reč ima narodni poslanik Dušan Cvetković, a posle Slobodan Janjić. Izvinjavam se narodnom poslaniku Dušanu Cvetkoviću, predsednik poslaničke grupe narodni poslanik Čedomir Jovanović se javlja za repliku.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici samo nekoliko kratkih odgovora, s obzirom na to da mislim da su izrečene neke tvrdnje koje ne bi smele da ostanu bez argumentovanog komentara. Ako analizirate postojeći Zakon o duvanu videćete da se tamo ni na kakav način ne sankcioniše reklamiranje duvana, odnosno duvanskih proizvoda, trgovina duvanom, niti da se na bilo kakav način sankcioniše ta vrsta posla ukoliko je jedan od aktera u njemu maloletno lice. Mi smo doneli Zakon o radiodifuziji pre šest meseci, ali nažalost on se ne može još uvek primeniti funkcionalno zbog toga što nije imenovan savet i mislim da su opravdane one kritike koje se u ovom trenutku upućuju, s obzirom na protivurečnosti između onog formalnog, zakonskog rešenja i naše stvarne prakse. Problemi koji prate komercijalne industrije su ozbiljni, ali se oni ne mogu vezati za jedan sistem i jednu stranku, čak ni za vlast. Mi živimo u društvu gde je muzički festival vezan za jednu marku cigareta, filmski festival za jednu marku viskija, košarkaška liga za drugu marku cigaret; dakle, to su naši stvarni problemi. Jeste, "vinston", "balantajn", "laki strajk". Naravno, kada o tome govorimo, tu možemo kao parlament da tražimo odgovor na probleme koji su opštedruštveni a ne politički. Kada dobijete informaciju da svako četvrto dete u Srbiji puši, da svaki drugi čovek u Srbiji puši, da smo mi na drugom mestu po potrošnji cigareta u Evropi, onda zapravo dobijate jednu vrlo lošu sliku našeg društva u budućnosti. Nije dovoljno povesti kampanju - ugasite cigaretu, i nije dovoljno ostati samo na slovu zakona, ali je prvi korak u tome isticanje ovakvih odredbi na koje smo mi ukazali u članu 4, kojima se zapravo otvara mogućnost i državi i svima onima koji se u ovom trenutku bave rešavanjem tog problema da tako nešto spreče i sankcionišu. Mi bismo podržali amandman koji bi preciznije ovo razradio, ali kroz Zakon o radiodifuziji, kroz Zakon o zaštiti dece, kroz zakon koji donosimo sada o duvanu, jer mi polako time zatvaramo taj obruč oko onih koji, po našem mišljenju, zloupotrebljavaju poslove i na takav način dovode u pitanje nešto što jeste zdravlje naše nacije.
Reč ima narodni poslanik Dušan Cvetković.
Poštovano predsedništvo, kolege poslanici, uvaženi moji Leskovčani, evo na prvom zasedanju Skupštine, kada je reč o zakonu o duvanu, ponovo za ovom skupštinskom govornicom vašeg Lešnjaka, što je još jedan dokaz da je ono što se zlurado u ovom skupštinskom domu komentarisalo, da je moj nastup u decembru i januaru bio nekakva propaganda SPS-a i mene lično, stvarno jedna neistina. To što će od sutra i DOS sa nama u Leskovcu biti u opoziciji, to je zahvaljujući tome što je vaš pridruženi član to tako želeo i što ste vi iz DOS-a i DSS-a tako odlučivali, ali to što je danas zakon o duvanu tek posle šest i nešto meseci na dnevnom redu, iako je upućen još juna meseca, to je praktično odluka Vlade i DOS-a i mora da se postavi pitanje - zašto Vladi i DOS-u nije stalo, kad toliko para ulazi u budžet upravo od poreza na duvan, da to dođe što pre na dnevni red. Činjenica da se zakon o duvanu pojavljuje ovako kasno je nama nesrećnicima koji pušimo pomogla da i "ronhil" i ne znam koje sve druge cigarete kupujemo po 10 - 15 dinara jeftinije, ali to je Vlada omogućila. Da je htela, nije morala da čeka ovaj zakon, mogla je uredbom da uredi sve ovo što danas predlaže u ovom zakonskom predlogu; da uredi sve probleme u trgovini i proizvodnji duvana. Sećate se, poštovane kolege, da je Vlada u prošloj godini sipala kao iz kabla, kao i vi poslanici, drvlje i kamenje na prošlu vlast, preteći i govoreći o ogromnom švercu duvana; međutim, sve se završilo samo na tim pretnjama. Koliko znam, niko iz prošle vlasti nije ni izveden pred sud. Taj šverc duvana Vlada je pokušavala da predstavi nekim slikanjem pred raznoraznim kotlovima i ložištima za kotlove, ali mi i danas kupujemo, nažalost, švercovane cigarete. Vlada dosad nije u ovoj skupštini prihvatila ni to da se uvede i sprovede onaj anketni odbor u ovoj skupštini, a zašto nije htela verovatno je samo njoj jasno. Nego, kada govorim o ovom tzv. zakonu o duvanu, kažem tzv. jer ovaj zakon po onome što uređuje praktično bi imao ime koje mu odgovara - zakon o proizvodnji i prodaji cigareta. Ovaj, uslovno nazvan zakon o duvanu je samo kroz tri rečenice i dva člana (13. i 14.) progovorio nešto o proizvodnji duvana; dakle, tri nepuna reda govore o proizvodnji duvana, a o fermentaciji, o proizvodnji fermentisanog duvana je ukupno prisutno u ovom zakonu samo tri člana. Zašto je ministar poljoprivrede to prihvatio - nikada neću razumeti, a još manje razumem njegovu hrabrost da, kada samo tri reda o proizvodnji duvana postoje u ovom zakonu, 15 minuta maltretira ovaj dom i predlaže šta će sve biti u budućnosti u proizvodnji duvana. Sve je to mogao da predloži u novom zakonu i ne bi bilo nikakvih problema, jer ovaj zakon od 59 članova samo je pet članova posvetio proizvodnji duvana. Kako je stari zakon detaljno razrađivao proizvodnju i preradu duvana, bar se mogao prepisati tajdeo, pa bi onda mnoge stvari bile jasnije. Bilo bi jasnije i ko rukovodi proizvodnjom duvana, ko rukovodi preradom duvana, pa ne bi došli u situaciju da se to prepušta volji jednog profesora Fakulteta političkih nauka i počasnog profesora koledža "Svetog Antonija", da on određuje naknadno nekakvim propisima ko će kontrolisati ovaj zakon. A da ovaj zakon nema pravo ime govori i to što ste u osam članova regulisali agenciju; ta agenciomanija koja je uhvatila Vladu očigledno je ovu agenciju ubacila na potpuno veštački način, jer ona apsolutno ne radi ništa drugo nego na osnovu podataka koje joj dostavljaju i jedno i drugo ministarstvo praktično pokušava da presudi potpuno slobodnom voljom i donosi najvažnije strateške odluke o pitanjima duvana. Na kraju, želeo bih da ukažem na jedan bitan problem koji će, nadam se, biti rešen posle onoga što sam juče, prisustvujući sednici Odbora za poljoprivredu, predložio i ministar rekao da će prihvatiti, a to je količina duvana koju su obavezni da otkupe proizvođači cigareta. Čini mi se da ona količina od 2.000 tona treba da ostane, zato što će se onemogućiti da mali proizvođači krenu sa proizvodnjom duvana, odnosno cigareta. Neophodno je ugraditi onu stavku od 50% kao najmanji otkup u odnosu na količinu cigareta koju proizvedu, jer će se time praktično zaštititi domaći proizvođači; i, uvođenjem trećeg ili četvrtog proizvođača cigareta, praktično će 11-12 hiljada tona duvana, koliko se proizvodi u našoj zemlji, biti otkupljeno. Ovo zbog toga što i drugi zakoni, npr. hrvatski zakon predviđa 70% otkupa, ali kod njih je to čak i ugradnja tog duvana u cigarete koje se proizvode u Hrvatskoj. Mislim da je ovo stvarno neophodno, upravo zbog toga što se na mom području, u Leskovačkoj kotlini, proizvodi 750 tona duvana, a uglavnom je to 90% onih visokolisnatih "berleja" i "virdžinije", a samo je 5% prilepskog duvana. Mislim da ćemo ugradnjom ovakvih klauzula doći do pravog rešenja. Time će DIV koji proizvodi samo 1.950 tona cigareta doći u male probleme, ali ćemo Nišku duvansku industriju, koja proizvodi 10,5 hiljada tona, naterati da na taj način otkupi znatno veće količine duvana. Zato vas molim, kolege poslanici, ako dođe predlog ministra Đelića za ugradnju onih 50% obaveznog otkupa, da to prihvatite. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić, a posle njega narodni poslanik Ljubiša Maravić.
Dame i gospodo narodni poslanici, sve zemlje u tranziciji, a uopšte i sve zemlje na svetu ovom zakonu i prometu duvana posvećuju veliku pažnju, zato što se od duvana finansiraju u velikoj meri sve države u svetu, pa tako i ova. Zna se da je trgovina duvanom jedna od najprofitabilnijih industrija i da svi žele da to drže pod kontrolom. To je normalno u svakoj zemlji, da se tako radi, i to zemlje i rade. U svim zemljama ovim poslom bavi se i mafija. U svim državama sveta, a pogotovo u zemljama u tranziciji ima i mafije. Međutim, mislim da smo jedina država u Evropi gde mafija ima svoju državu; onda kreira zakone kakvi joj odgovaraju. Sa donošenjem ovog i ovakvog zakona doći će do totalnog gašenja proizvodnje duvana u Srbiji. Lepo su poslanici rekli, a čuo sam njih više iz pozicije i opozicije, fabrike duvana u Srbiji će biti obavezne da otkupe po dve hiljade tona duvana. Mi imamo dve fabrike duvana, a to su Duvanska industrija Vranje i Duvanska industrija Niš. Znači, otkupiće 4 hiljade tona i samo su toliko u obavezi da otkupe od poljoprivrednih proizvođača. Međutim, trenutna proizvodnja u Srbiji je 12 hiljada tona. Šta ćemo sa ostalih 8 hiljada tona, koje zbog cena (naš duvan je daleko skuplji od uvoznog duvana) ne možemo da izvezemo i prodamo nikome. Zašto je naš duvan skuplji? Nije da naši poljoprivredni proizvođači skupo proizvode taj duvan, međutim, u svim normalnim državama, pošto je to visokoprofitabilna grana i dosta novca se iz duvana vrati državi, država u otkupnoj ceni premira sa 80% vrednosti otkupne cene duvana, a 20% plaćaju fabrike cigareta i pogoni za preradu duvana proizvođaču, tako da je zadovoljan i proizvođač i fabrike cigareta, pa mogu rentabilno da rade i sa domaćim duvanom, a i država ima koristi jer, kroz povećanu proizvodnju cigareta, više sredstava ostaje u budžetu. Kroz veću upošljenost radnika koji se bave proizvodnjom duvana i kroz njihove doprinose ... Gospođo predsedavajuća, upristojite poslanike. Pošto predsedavajuća neće da upristoji Milku, ja ću. Milka, ne znam koje ti voliš da pušiš, cigarete mislim, da li strane ili domaće? Izjasni se koje hoćeš, strane ili domaće...
Narodni poslaniče, pokušavate da inscenirate kršenje Poslovnika. Nije bilo dobacivanja iz klupe, kako je inače uobičajeno. Ovog trenutka ja vas molim...
Hajde da glasamo da li je bilo stvarno dobacivanja ili ne, a cela sala to čuje.
Molim vas da nastavite sa svojim izlaganjem, imate još jedan minut.
Ovakvim zakonom kakav vi predviđate, kada neće moći da se otkupi 8 hiljada tona duvana, 150 hiljada ljudi koji se bave tim poslom i od toga preživljavaju, neće moći da se bave tim poslom. Ostaće još 150 hiljada ljudi bez posla. Zašto se vama žuri sa ovakvim zakonom koji ni na šta ne liči, već samo služi da pojedinci izvuku ogromnu ekonomsku korist? Žuri vam se zato što ste pritisnuti od mafije i od međunarodnih duvanskih krugova da dve fabrike, DIN i DIV, prodate njima za dosta jeftinu cenu. Tačno se zna ko su kupci. Duvansku industriju Niš kupiće "Filip Moris", a Duvansku industriju Vranje "Britiš tobako".
Narodni poslaniče, isteklo je vreme na raspolaganju poslaničke grupe SRS.
Lako je prodati ove dve profitabilne fabrike. Međutim, kako treba da se izvrši privatizacija što se toga tiče, a vas to najviše žulja. Najpre, treba fabrikama pripojiti sve pogone za proizvodnju i primarnu preradu duvana, jer njih niko sutra neće da kupi. Pripojiti ih fabrikama, tako da i ti radnici uđu u proces privatizacije po veoma povoljnim uslovima. Inače, samo da završim, ti strani proizvođači cigareta u proizvodnji cigareta ne koriste vrste duvana koje se proizvode na ovom podneblju. Oni će uvoziti duvan iz Južne Amerike, Azije, Afrike, jer naš duvan za proizvodnju njihovih stranih cigareta uopšte nije pogodan. Najpre, te vrste duvana ne mogu ovde ni da se gaje, jer za pojedine vrste potrebni su i posebni klimatski uslovi i poseban način proizvodnje. Ovim želite da uništite i to malo što sitni zemljoposednici mogu da dođu do nekog dinara za preživljavanje. Vama ne pomaže ni da čovek kaže - oprosti im, Bože, ne znaju šta rade; vi znate šta radite za račun mafije i multinacionalnih duvanskih kompanija -prodajete ono malo što imamo. Hvala.
Narodni poslaniče, zahvaljujem, a citat je: "Oprosti im, Bože, ne znaju šta čine". Hvala vam. Ima reč narodni poslanik Ljubiša Maravić, a posle njega narodni poslanik Dragan Todorović.
Poštovane kolege poslanici, pred nama je zakon koji reguliše uređivanje uslova i načina proizvodnje, obrade i stavljanja u promet duvana, kao i razvrstavanje duvanskih proizvoda u Republici Srbiji. Skoro svuda u svetu proizvodnja i promet duvana predstavljaju državni monopol, a proizvodnja i promet proizvoda od duvana regulišu se posebnim propisima. U skladu sa tim naša država, kako god se zvala i kako god da se danas zove, oduvek je imala ovu vrstu zakonskih propisa. S obzirom na to, postavlja se osnovno pitanje - zašto se baš sada po hitnom postupku i sa ovakvim predloženim promenama vrše izmene, jer smo i do sada imali propise koji su regulisali ovu oblast. Očigledno da su razlozi za to u domenu finansijske sfere, gde i male promene novčanih iznosa koje se tiču duvana znače u zbiru ogromne sume, kada je u pitanju čitava zemlja, a pogotovo kada su u pitanju budžetski prihodi. S obzirom na ovu činjenicu, ne želim da ulazim u njene globalne aspekte, jer je o njima bilo dosta reči i ograničiću se na deo problematike vezan za prostor Metohije i Kosova, koji mi je dobro poznat kao poslaniku iz ovog dela Srbije. Pre svega, važno je napomenuti da je na prostoru Kosova i Metohije u vreme pre dolaska međunarodnih snaga besprekorno radila industrija duvana u Gnjilanu, koja je nosila blizu 20% ukupne proizvodnje duvanskih proizvoda u Republici Srbiji. Posle uspostavljanja međunarodne uprave dolazi do divljačkog čerupanja proizvodnih postrojenja i gotovih proizvoda ove fabrike od strane razularenih šiptarskih bandi. Osim trenutnog cilja, koji je predstavljala gola pljačka, mnogo jači razlog za ovakav vandalizam nalazi se još u dve činjenice. To je lišavanje radnih mesta i sredstava za golu egzistenciju srpskog življa na prostoru Kosovskog pomoravlja, koji je bio nosilac proizvodnje u tom delu Srbije. Drugo, uništenjem legalnih fabrika otvorio se ogroman prostor za mešetarenje raznih šiptarskih mafijaških klanova koji su otvorili čitav niz malih fabrika i koji su u švercu i falsifikovanju proizvoda od duvana videli ogroman prostor za brzo bogaćenje neslućenih razmera. Nažalost, deo tih cigareta koje se proizvode na Kosmetu dolazi i na tržišta naših gradova. Kada građanin kupi na ulici cigare bez markice zvučnog imena, "marlboro", "kent" ili bilo koje drugo paklo cigara, on i ne sanja da je kupio falsifikovan proizvod, u kome možda ima i otrovnih travuljaga, ubranih sa ko zna čijih i kakvih polja. Taj isti građanin takođe ne sluti da kupovinom tog pakla pravi pakao u svom organizmu, jer su cigarete bez utvrđenog kvaliteta i pravi delić pravog pakla na našim prostorima. Zašto? Zato što se deo novca upotrebljava za nabavku oružja, kojim se takođe stvara pakao na našoj teritoriji, teritoriji Republike Srbije, i ubijaju naša deca. Monstruoznost ove činjenice sastoji se možda najviše u tome da naš čovek nekada možda nema para ni za hleb, ali zato mora da nađe načina i para da kupi štek tih cigareta, jer su jeftinije od onih sa markicama. Sličnu sudbinu pored ove Gnjilanske fabrike doživljavali su i proizvodni i otkupni pogoni duvana u Prizrenu, Đakovici i Kosovskoj Mitrovici. Njihova imovina je takođe opljačkana, a radnici ostali bez primanja. Navešću samo primer "Tabaka" iz Kosovske Mitrovice, gde je više nego očigledno sledeće. U njihovim proizvodnim pogonima ostalo je 1999. godine dolaskom međunarodnih snaga robe u vrednosti od 800.000 evra. Međutim, ta ista roba je prodata za 100.000 evra, o čemu su naši organi obavestili nadležne organe međunarodnih snaga. Međutim, od svega toga nema ništa. Na kraju, svima nama se postavlja osnovno pitanje: koliko je budžet Republike Srbije izgubio u ovoj sferi zbog šverca cigareta, zbog šiptarskog mafijaškog šverca duvana sa prostora Kosmeta?
Ima reč narodni poslanik Dragan Todorović. On je poslednji prijavljeni govornik. Vreme koje je na raspolaganju poslaničkoj grupi SPS je pet minuta.
Dame i gospodo, pripada mi zadovoljstvo da dam završnu reč posle načelne rasprave povodom Zakona o duvanu. Sama činjenica da je predstavnik predlagača ovog zakona ministar za finansije Božidar Đelić ukazuje da Vlada Republike Srbije želi ovim zakonom da ima neki pozitivni finansijski efekat, bez obzira na to što se radi o Zakonu o duvanu, koji je ipak nešto drugo. Ako pogledate prethodni Zakon o duvanu, moći ćete da ih uporedite i da vidite u čemu je razlika. Moram da kažem da je zaista za svaku pohvalu briga Vlade Republike Srbije o zdravlju naših građana, koji ne bi trebalo da puše nekvalitetne cigarete, navodno zbog toga što se mnogo para troši iz zdravstvenog osiguranja za lečenje onih koji su oboleli zbog pušenja itd. Međutim, pošto su ovde sa nama i eksperti za ekologiju, a s obzirom na to da smo pretendenti za ulazak u Evropsku uniju, možda nije zgoreg pitati ih da li su pročitali neke odredbe iz onog Actis communautaires-a od 80.000 stranica, koje govore o tome da se u Evropskoj uniji zabranjuje promet duvana starijeg od šest ili 12 meseci. Zaista je čudno što se ovim zakonom o duvanu ne predviđa takva odredba, koja zaista štiti zdravlje naših građana. Ukoliko ste zabrinuti za zdravlje naših ljudi, mogli ste uneti i tu odredbu u ovaj zakonski predlog, a ne da zamajavate narod kako se smanjenjem pušenja ili podizanjem kvaliteta proizvedenog duvana na teritoriji naše zemlje - što jednostavno nije moguće, jer klimatski uslovi ne pogoduju proizvodnji nekih vrsta duvana koje se proizvode na drugim mestima - navodno brinete za zdravlje ljudi ovde. S druge strane, mislim da se odredbama, koje regulišu zabranu prodaje duvana maloletnicima zaista na kvazidemokratski i kvazihumanistički način prilazi problemu prodaje cigareta maloletnicima. Taj mehanizam u praksi nije primenjiv. Kako ćete na trafici ili na ovlašćenom mestu za prodaju cigareta odrediti da li je neko punoletan ili nije, prilikom prodaje cigareta. Još gore, lična karta. Vrlo interesantno, s obzirom na to da to znači da će naši trafikanti biti ovlašćeni da legitimišu one koji kupuju cigarete od njih. Eto, to je još jedan prilog razvoju pravnog sistema i pravne države kod nas. Moram da se vratim na obrazloženje ministra da će oko toga biti sprdačina opozicionih poslanika, kao što je bilo i oko uvođenja fiskalnih kasa. Pa, naravno, iskustva izokruženja govore o tome da je uvođenje fiskalnih kasa samo zamazivanje očiju pred činjenicom da proizvođač fiskalne kase kaže onom ko je kupuje kako se poništavaju podaci iz memorije tih fiskalnih kasa. U Crnoj Gori su stavljali u zamrzivač, no da se ne vraćamo na to. Jedno od obrazloženja ovog zakona o duvanu jeste da je cilj da se smanji šverc cigareta. Ne znam koliko će uopšte ceo zakonski predlog doprineti razvoju proizvodnje duvana ili stabilizacijina tržištu otkupa duvana, s obzirom na činjenicu da je u poslednjih 10 godina, i pored nametnutih sankcija našoj zemlji i pored činjenice da je bilo mnogobrojnih problema u celoj državi, pa i u oblasti otkupa duvana, otkup duvana od poljoprivrednih proizvođača išao manje ili više bez problema. Nikada se nije desilo da proizvođači duvana izađu na ulice, izađu na autoput i blokiraju ga zbog nezadovoljstva, usled činjenice da im rod duvana za 2001. godinu nije otkupljen, da im se ne garantuje otkup duvana po garantovanim cenama, da ne znaju šta će sa zalihama koje imaju u svojim kućama, da im primarni otkupljivači duvana otkazuju ugovore. Dakle, nikada se za ovih deset godina, ako hoćete za vreme vlasti Socijalističke partije Srbije, nije desilo da proizvođači duvana budu na taj način iznevereni. To se desilo ove godine, kada je oko 700 nezadovoljnih proizvođača duvana iz Pirota blokiralo autoput i bezuspešno tražilo kontakte sa Vladom Republike Srbije, koja je normalno ostala gluva na njihove zahteve i pored svesrdnog zalaganja pojedinih aktivnih političkih činilaca iz Pirota da se taj problem reši. Naime, to je samo još jedna od posledica velike liberalizacije tržišta. Podsećanja radi, prošlog leta su štrajkovali i blokirali autoput proizvođači poljoprivrednih proizvoda iz Leskovca, zbog toga što ste naše tržište širom otvorili za ulaz strane robe, a naše poljoprivredne proizvođače apsolutno niste nikako zaštitili. (Predsedavajuća: Šest minuta.) Taj proces će biti u kontinuitetu nastavljen i dalje i domaći poljoprivredni proizvođači neće imati gde da prodaju svoje proizvode. To je sudbina koju je Vlada Republike Srbije namenila našim proizvođačima, ne samo duvana, ne samo poljoprivrede, već i svim drugim i upravo zbog toga je odgovornost za rešavanje problema u oblasti proizvodnje i prometa duvana na vama. Dakle, otkako ste vi došli na vlast nastali su problemi te vrste. Kao solomonsko rešenje za sve te probleme, bez obzira na to i bez pominjanja toga kakva će biti sudbina tih poljoprivrednih proizvođača koji ne znaju šta će sa svojom robom, nalazi se Predlog zakona o duvanu koji je našao jedno rešenje u stilu one maksime - ako ne želite da rešite nešto, formirajte komisiju. Vlada Republike Srbije, ukoliko ne želi da reši neki problem, oformi agenciju, i zbog toga ste vi stvorili agenciju, ne da biste rešili problem, već verovatno da bi taj problem ostao zaista nedorečen. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, sedam minuta je. Za dva minuta je prekoračeno vreme koje je na raspolaganju vašoj poslaničkoj grupi.) Još samo jedna rečenica, završiću. Pošto Vlada Republike Srbije još nije zasedala i odlučivala o amandmanima, pa nećemo moći da nastavimo raspravu o amandmanima, dozvolite mi da kažem da je podatak koji se čuo o povećanju i punjenju budžeta po osnovu akciza i poreza od prometa duvana, povećan za ne znam koliko puta, ne samo posledica povećane finansijske discipline i rada Vlade, već posledica činjenice ...
Narodni poslaniče, što se tiče rasprave o amandmanima i rada Vlade ja vas molim da vodite računa o svojim obavezama, a to su obaveze poštovanja vremena koje je na raspolaganju vašoj poslaničkoj grupi, pa onda o poslovima predsedavajućeg koji se tiču amandmana i poslova Vlade. Ovim je iscrpljena lista poslaničkih grupa. Pre zaključivanja načelnog pretresa, da li žele reč predsednici? Reč ima predsednica poslaničke grupe Socijaldemokratska partija, narodna poslanica Nataša Milojević.
Drage kolege, danas završavamo načelnu raspravu o zakonu o duvanu. Čuli smo u izlaganju ministra Đelića šta se namerava ovim zakonskim aktom, kada je reč o uređivanju ove izuzetno značajne i očigledno vrlo kompleksne i komplikovane privredne, i ne samo privredne, oblasti. Skrenula bih pažnju na tri, po meni, ključna aspekta, koja su tretirana tekstom zakona. Jedan bih nazvala legalizacijom prometa cigareta i duvana, i to je taj legalni okvir za koji mi poslanici Socijaldemokratske partije smatramo da je skoro nesporan. Dopada nam se što postoji namera, predviđena zakonom, da se konačno uvede red u ovu oblast i što je ta namera tako konzistentna, tako odlučna. Drugi aspekt jeste čitav jedan sistem predviđenih kazni za sve prekršioce ovog zakona i zakonom je predviđena obaveza da se upozorenja nalaze na proizvodu koji se zove kutija ili pakla cigareta. Predviđeno je, od člana 28. do 31, da su svi koji učestvuju u proizvodnji i prometu cigareta obavezni da plaćaju određene depozite ili nadoknade. Treći aspekt, koji je takođe važan, to su mehanizmi kontrole, odnosno inspekcije i kazne, koji negde pokušavaju, mislim nedovoljno uspešno do kraja, da nas uvere da će zakon biti moguć i da jeste moguće da bude sproveden zato što će se pooštriti inspekcijske službe ili rad inspekcijskih organa. Ono što, po nama, nedostaje jeste edukativni aspekt i mislim da za to ima prostora u budućim, najavljenim podzakonskim aktima, koji će bliže određivati funkcionisanje zakona o duvanu i čitavu ovu delatnost. Skrenula bih pažnju ministru Đeliću na mogućnost da se iz fondova, koji će nastati naplatom ili uplatom depozita, može napraviti u određenom procentu ili promilu fond za edukativnu delatnost ili edukaciju, pre svega maloletnih lica, jednostavno rečeno, naše dece. Vrlo je moguće da se to izvede,evo zašto. Juče je odmah sprovedena televizijska anketa među građanima, gde je postavljeno pitanje - šta mislite o tome da je maloletnim licima zabranjeno da kupuju cigarete. Bilo je različitih odgovora: žene iznad 50 godina bile su jasne i rekle - da, to je odlična odredba; mlađi ljudi su rekli - to je dobro; a oni koji su jako mladi, koji imaju od 17 do 20 godina su rekli - pa šta, ja ću ispred prodavnice da zamolim nekog starijeg da za mene kupi cigarete i taj neko će to uraditi. Dakle, još zakon nije ni izdiskutovan do kraja, nije ni stupio na snagu, a već su neki vešti pronašli načina da pronađu rupu u tom zakonu. Mislim da je uspostavljanjem određenog fonda, iz koga će se obavljati edukativna ili obrazovna delatnost, moguće da se tim mladim ljudima pre svega govori o, kako se to popularno kaže, štetnosti duvana, ali da nije dovoljno da to samo piše na paklici cigareta, da je duvan ili korišćenje ovog proizvoda štetno po zdravlje. Zašto je to dalje potrebno? Računam na lančanu reakciju i da će deca koja su u tom pravcu obrazovana ili informisana uticati na društvo u celini, da će opominjati svoje starije, bilo da je reč o roditeljima, prijateljima, rođacima, komšijama, da ih poštede duvanskog dima u prostoriji u kojoj se nalaze, bar toliko, da će upozoriti sve one koji su u javnim institucijama da ne bilo dobro da se u javnim institucijama puši, da će upozoriti one koji su u školskim dvorištima, bilo da je reč o osnovnim školama ili srednjim, da tu nije dozvoljeno konzumiranje cigareta itd. Ne bih dalje obrazlagala, biće prilike ako budemo govorili o podzakonskim aktima. Molim da pronađete prostora, iz sredstava koja nastaju po osnovu uplata depozita, da se napravi fond za obrazovanje, pre svega dece u uzrastu od 7 do 14 godina.
Reč je tražio ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Socijalistička partija Srbije, narodni poslanik Joca Arsić. Da li još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika želi reč? Posle njega narodni poslanik Dragan Tomić.
Poštovano predsedništvo, poštovane koleginice i kolege poslanici, evo, pri kraju smo ove rasprave o jednom vrlo važnom zakonskom projektu, kako to reče ministar međureformskom ili međuresornom, kako su neki tumačili. Ono što je izneto od strane predstavnika Socijalističke partije Srbije u jučerašnjoj i u današnjoj raspravi su naše osnovne primedbe na ovaj predlog zakona. Hteo bih da podvučem i da istaknem da su one raspoređene u nekoliko oblasti, a to je pre svega da se ovim zakonom vrlo malo ili skoro ništa ne govori o zaštiti domaće proizvodnje duvana. Čak je ministar poljoprivrede ovde izneo jednu tvrdnju da se duvan seje. Koliko je meni poznato, duvan se sadi, rasađuje, a ne seje. To uopšte nije bitno za ovu raspravu. Bitno je to da je njegovo učešće minimalno u kreiranju ovog zakona, što je šteta za zakon. Zakon ima više fiskalnu negu ovu drugu osnovu. Više se bavi time da se uredi i da se na bolji način naplati, mada smo ovde čuli zalaganja i čuli osnovni ministrov stav da je duvan štetan po zdravlje, da je štetno pušiti, ali da su nama potrebna sredstva za budžet Republike i da su to prihodi od nekih 15 milijardi dinara. Dobro, ako je i to važno, onda da uzmemo malo i od zdravlja. Šteta je što u ovom predlogu rešenja, vezano za ono što je govorila koleginica Dacin, što je govorila koleginica Nataša, nema ni reči o zaštiti, o preventivnom delovanju, sem onoga da se izdvaja jedan dinar po jednoj pakli cigareta za kupovinu opreme.Kupovina opreme je finale bolesti. Ona utvrđuje ono što je konačno, što je već stvoreno. Nema ovde ni reči o tome da treba odvojiti značajna sredstva iz ovih prihoda koji se ubiraju u budžetu Republike, upravo za preventivno delovanje. O tome je govorila koleginica Pop-Lazić. Mi smo ovde suočeni sa još većim problemom, a o njemu malo govorimo, sa problemom korišćenja lakih droga. Nisam siguran da li ćemo jednog dana, poučeni iskustvima sa Zapada, legalizovati i promet lakih droga: marihuane i njoj sličnih. To vodi u još veću opasnost po zdravlje, pre svega mladih. Zakonom je ovde predviđeno da svaka paklica treba da nosi oznaku da je duvan štetan po zdravlje. To su notorne činjenice i teško je nekome dokazivati da to stoji na pakli cigareta, a vrlo malo stoji na omotima. Možda stojina samoj paklici, ali u boksevima toga uopšte nema. To da na trafici piše da je pušenje štetno po zdravlje je jedan deo posla. To što smo mi uradili, kako vi to kritikujete prethodnu vlast, jeste donošenje zakona o zabrani pušenja na javnim mestima. To je dalo rezultata. Nema pušenja u vozovima, u tramvajima, nema pušenja ni u ovoj skupštinskoj sali i na drugim javnim mestima, iako tu nisu preduzimane rigorozne mere, ali je dalo efekta. Ono što je sigurno i što treba uraditi, pošto nije moguće amandmanski delovati na ove zakone upravo zbog Poslovnika, to je da se predvide neke nove stvari i neki novi članovi, jer se to iz proceduralnih razloga neće prihvatiti. Nismo ni u mogućnosti da damo neke kvalitetnije amandmane na ovaj deo, već zbog toga apelujemo na Vladu da podzakonskim aktima odredi ili da prilikom rebalansa budžeta damo jedan amandman i pripremimo se da deo sredstava koja se ubiraju, i to ne manje od jedne trećine, ide na edukaciju i preventivu u sprečavanju bolesti koje donosi konzumiranje duvana. Druga stvar koja se tiče zakona - mi smo dali nekoliko amandmana i osnovnu primedbu da ovde nisu svi u ravnopravnom položaju. Recimo, imamo da uvoznici koji dobiju licencu za taj posao nisu obavezni da polože depozit od 30 miliona dinara. Zašto? Zašto dadrugi budu u različitom položaju u odnosu na njih? Kod oduzimanja dozvola imamo da se predviđa da se dozvola ili licenca oduzme onome ko je učinio prekršaj ili je kažnjen nekom kaznom, a da se ne kaže pravosnažno kažnjen, pravosnažnom presudom. To je tek finale. Ovde se govori o tome da je, kad se to dokaže i pravosnažno ostvari, moguće vratiti sve. Međutim, mislim da to rešenje nije korektno, nije dobro. (Glas iz sale: Imaćemo amandman.) To kad bude. Ja govorim o ovome što je sada i ovome što je predloženo zakonskim rešenjem. Kad bude amandman, normalno, mi ćemo glasati za takav amandman koji ide u pravcu da se ovo rešenje poboljša. Takođe, ovde se govori i o tome da se zaštiti domaća proizvodnja. Čujem da će oko toga biti prihvaćene neke ideje koje smo mi dali. Čule su se različite ideje za fabrike koje danas posluju, znamo da imamo dve - Duvansku industriju Niš i Duvansku industriju Vranje;mi smo u tom smislu učinili predloge određenih amandmana, da se nivo otkupa domaće proizvodnje snizi na 1.000 tona, polazeći od toga da Duvanska industrija Vranje neće moći da ispuni uslove ako se stavi 2.000 tona, jer nema kapacitete za takvu proizvodnju. Ovde nas neki uveravaju da će oni povećati proizvodnju. Znate šta, duvan domaće proizvodnje ne može da ide u sve cigarete, ne može da ide u sav asortiman. Mora i da seuvozi duvan da bi se popravio kvalitet određenih cigareta. Ministar za poljoprivredu o tome nije rekao ni reči. Da li on to ne zna ili nije pušač, moguće je, ali bi trebalo da to zna i da u tom smislu i učini određene korake. Rešenje da se obavežu fabrike da polovinu svojih preradnih kapaciteta angažuju iz domaćih sirovina - odustaćemo od ovog amandmana o 1.000 tona ako se usvoji amandman da se obavežu fabrike da 50% svojih kapaciteta zadovolje iz domaće proizvodnje. Dalje, sigurno je da ministar mora da povede računa oko priprema i mogućnosti za bolje obavljanje poslova oko sadnje duvana. Ovde se čulo, od strane naših poslanika i od strane drugih poslanika, da nema dovoljno sadnog materijala, da nema dovoljno semenskog materijala, da čak nemamo ni institut, da nemamo onog ko bi se na stručan, kvalifikovan i kvalitetan način bavio ovim poslom. To je preduslov za ona klimatska područja u kojima je moguće i isplativo gajiti duvan, a on se širi i sve više prostora zauzima. Čuli smo i određene probleme koje je izneo poslanik Todorović oko otkupa i plasmana duvana. To je ono čime mora da se bavi Ministarstvo poljoprivrede šire, ako nije to predvidelo ovim zakonskim rešenjem koje, po našem mišljenju, nije dobro. Pošto će većina ovde usvojiti, to se već dešava i zna se unapred da će biti usvojen ovakav predlog zakona o duvanu, bez obzira na to kakvi se argumenti i kakvi stavovi iznose, mi apelujemo da se kroz podzakonska akta poprave ova rešenja i daju kvalitetnija i bolja rešenja nego što su predviđena ovim zakonskim aktom i da se pripremi poseban deo zakona koji će se baviti primarnom proizvodnjom duvana i predvideti sve ono što ta primarna proizvodnja duvana treba da ima od zakonske regulative. Naravno, niko ne beži od toga da promet duvana treba kontrolisati. To se neće postići samo ovim merama, merama kažnjavanja. Mi nismo imali tu amandmana. Ako sezaprećene kazne ne sprovode, džabe onda i ovako visoke kazne. Sumnjamo da će biti dosledno sprovođene, iz iskustva koje smo imali u prethodnom periodu. Ovde su izrečene i činjenice da je na prometu duvana u prošloj godini izgubljeno negde oko milijardu. Zašto ovaj zakon onda nije stavljen na dnevni red neposredno pošto je došao u skupštinsku proceduru juna meseca; zašto , kad se tiče rovinjskog duvana koji je, kako se ovde iznosi, duvan koji se tretira kao domaća proizvodnja, nije usvojen, a bio je u proceduri skoro šest ili sedam meseci. I na kraju, ukoliko se ovo o čemu smo mi kao poslanička grupa govorili i ako se sve ove naše primedbe usvoje, odnosno većina njih, možda ćemo moći i da prihvatimo ovakvo rešenje, uz uslov da se podzakonskim aktima urede one oblasti koje nisu uređene ovim zakonom. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić, zamenik predsednika poslaničke grupe Narodni socijalisti. Da li se još neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika javlja za reč? (Ne.)
Gospodo narodni poslanici, ja bih se pozabavio jednim terminom iz ovog zakona, a to je termin - provoz robe kroz Jugoslaviju. Mislim da je dobro što je upotrebljen, ali mi se čini da uopšte nije razrađen, a mnogo je važna kategorija i čini mi se da u toj oblasti postoji izuzetno mnogo sive ekonomije. Pored duvana, čini mi se da je važno ovde posmatrati i tretman kafe i alkohola, kao i nafte. Praksa ljudi koji se bave provozom, a zadržavaju robu na teritoriji Jugoslavije, vrlo je prosta - roba se prijavljuje u tranzitu, da izlazi na neku teritoriju; mi vrlo teško možemo da kontrolišemo da li postoji to pravno lice ili ne, pa se to dešava npr. i sa autonomnim pokrajinama, ili sa Republikom Crnom Gorom, sa Republikom Srpskom, Bugarskom, Makedonijom i tim našim okruženjem, da ne možete da utvrdite da li to pravno lice za koje se vrši provoz kroz teritoriju Jugoslavije, postoji ili ne. Dalje, nema kontrole na granici, prilikom ulaskai izlaska,da li je to lice zaista provezlo robu (pravno lice ili preduzetnik) i izvezlo je sa teritorije Jugoslavije, da bi bilo oslobođeno poreza, odnosno carine, zavisi od vrste robe, odnosno da li je trebalo da plati akcizu ili ne. Mislim da je ovaj zakon zasluživao jednu temeljnu analizu provoza, jer postojeća zakonska regulativa posmatra provoz robe samo u onom formalno-pravnom smislu, da li su ušli paketi te vrste ili nisu. Najčešće korišćene vrste provoza su kamionski prevoz, železnica, a bogami i vodenim putem. Prilikom provoza vodenim putem značajne količine te robe ostajale su na području Srbije. Po meni, rešenja u ovoj oblasti postoje, postoji pozitivna pravna praksa u državama u okruženju, pre svega u Evropskoj uniji, i ona je primenljiva već odavno kad je u pitanju ova vrsta problema; i, čini mi se da je ovaj zakon morao da obradi jednu kompletnu oblast i da posmatra opet ovo sa fiskalnog stanovišta. Kad saberem da je više stotina miliona bilo samo po osnovujedne vrste akciznih proizvoda, onda ćemo u celoj ovoj materiji akciza pronaći da je najmanja utaja u toj oblasti u prošloj godini bila preko milijardu evra. To su ogromni izvori prihoda za ovu državu, čini mi se toliko značajni da bi mnoga pitanja, a po meni najvažnije pitanje funkcionisanja nacionalne ekonomije i nadgradnje (prosveta, zdravstvo, pravo, nauka, obrazovanje itd.), predstavljala mnogo lakše rešiv problem i ne bismo imali potrebu uopšte da lamentiramo oko toga da li su Srbiji neophodne donacije ili ne. Čini mi se da je nacionalna ekonomija na ovaj način značajno ugrožena. Ovi zakoni koje ćemo imati ovih dana na dnevnom redu - Zakon o koncesijama, Zakon o privatizaciji - neće u punoj meri zaista moći daodgovore na ta pitanja, ako ne rešimo ovo fiskalno pitanje. Taj provoz i praksa u civilizovanom svetu, a mi sebe smatramo delom tog civilizovanog sveta, rešeni su na jedan vrlo prost način - firmu koja se bavi provozom, preduzeće ili preduzetnika, na ulazu u zemlju opteretite porezom na promet ili akcizom, naplatite mu, a kada izlazi sa teritorije, porez mu vratite. Ali, mora papirima da dokaže da je zaista bilo provoza, ili da nije bilo. To je praksa evropskih zemalja. Ona je pozitivna, zadržava ogromne izvore prihoda na teritoriji tih država i gotovo je u mnogim oblastima ovako važnih fiskalnih kategorija eliminisala značajne oblike utaje. Čini mi se da je ova regulativa značajna koliko i sam ovaj zakon, i njega više tretiram sa tog fiskalnog stanovišta, jer upravo kroz ovaj način i kroz ovu formu bismo dobili dobre prihode za državu Srbiju. Poznata je praksa, ne znam ko je sve bio u inostranstvu, ili nije, ako kupite neku kvalitetnu robu, da vam se račun, a kada izlazite van teritorije države vama se vrati iznos poreza koji ste uplatili, to vam se vraća na carini. Ako se to odnosi i na fizička i pravna lica, i to pokazuje praksa, meni nije jasno zašto nismo zašli u tu oblast? Razumem našu birokratiju i nasleđe te birokratije i želju da jednostavno u toj oblasti što manje radi, ali čini mi se da je u ovom slučaju najvažnija država, jer je ona taj garant i socijalnog mira, i nacionalne ekonomije, i budućnosti, odnosno, kulture, obrazovanja, i svih onih oblasti nadgradnje. Procena je da je tu zaista nestalo milijardu evra; čini mi se da je moralo sada da se nađe rešenje i čini mi se da je to rešenje koje mora pod hitno da se nađe u ovom parlamentu, da se promeni i pozitivno-pravna procedura u poreskoj oblasti. Bilo je prilike i ranije na tu temu da razgovaramo, ali čini mi se da je sada zadnji momenat kada se tom stvari moramo pozabaviti i onda mnoga pitanja koja su predmet javnosti prosto neće postojati. Ne možete tretman gledati samo preko duvana, jer sve akcizne robe imaju u sebi značajne varijante za izbegavanje plaćanja. Mi imamo i pržionice kafe, i veće i manje itd, i mnogo toga u Srbiji ima, ali ovo je manufakturnog karaktera, kao i u oblasti duvana, i ta rešenja moraju da ulaze u zakonsku proceduru po hitnom postupku. Znači, ne samo ovaj zakon, već vrste rešenja koje će rešavati to, a to znači potrebu da postoji snažna država, a ona će se meriti samo prema fiskalnoj snazi te države. Ne znam da li su svi imali ove argumente kada su predlagali ovaj zakon i da li se uopšte neko bavio u punoj meri provozom robe kroz Jugoslaviju. Možemo ređati sada niz roba, gde postoje visoka poreska opterećenja, a gde se zadržavaju. Znači, u oblasti građevinarstva se možete baviti pitanjem uvoza gvožđa, koje je za sebe poreska kategorija, cementa i nekih drugih vrsta robe. Možemo sada ovde nabrojati niz roba. Kada bismo zaista sabrali taj kompletan niz i sagledali celinu problema provoza roba kroz Jugoslaviju, da se ne vraćam sada na tranzit droge, belog roblja i svega onoga što je van fiskalne kategorije, ali ako uzmemo u obzir ono što jeste fiskalna kategorija, onda bismo došli do cifara koje su mnogo visoke i koje obezbeđuju Srbiji jednu puniju ekonomsku i finansijsku stabilnost, da ne kažem stabilnost nacionalne ekonomije ove države. Oko tog termina - nacionalna ekonomija, mislim da bi trebalo da popričamo na nekoj od narednih sednica, jer mi se čini da je to pitanje broj jedan u ovoj državi. I na kraju, pošto to ovde zaista postoji (a upozoravam da i u drugim oblastima postoji niz detalja koji su parafiskaliteti, važni parafiskaliteti), čini mi se da bi pod hitno trebalo u oblasti akcizne robe da imamo isti tretman, ako je u pitanju duvan, i za ostale vrste proizvoda.Zatim, da to dođe ovde i da postavimo pitanje nacionalne ekonomije. Gotovo svi smo rekli - privatizacija da, ali pod ovim uslovima i na ovakav način očigledno je da mnogo toga u ovim oblastima fali. Sada bih podsetio na nekoliko akutnih problema koji se trenutno dešavaju u Srbiji. Znači, pošto postoji ovaj vanredan prihod budžeta, evidentno je da može u toj oblasti da raste, ako budemo tretirali i ostale akcizne robe na ovakav način, kroz jednokratno obezbeđenje, radi plaćanja poreza, ali bi to moralo da se reši na jedan drugi način. Ne mogu to samo zakupci već moraju i imovinom da dokažu da imaju ekonomsku snagu da to mogu da rešavaju, a time bi se došlo i do nekog izvora prihoda bar uiznosu od milijardu ili milijardu i po dinara, što bi moglo da se usmeri u ova problematična područja, a tu pre svega mislim na područje Borskog okruga gde su okruženi i Bor i Majdanpek, a tu su i problemi oko isplate šećerne repe, isplate proizvođačima duvana. To su jednokratna rešenja i tu Vlada može do kraja meseca da reši te probleme, i to u restrukturiranju Borskog rudnika i neka druga pitanja. O tome bi zaista trebalo realno razgovarati ovde bez ostrašćenosti i ući u ove fiskalitete, jer mi se čini da bi kroz fiskalne kategorije i naravno potrebom da se u oblasti bankarskog sistema izvrši ozbiljna revizija kamatnih stopa i kamatne politike, na način kako se to radi trenutno u Srbiji, to mogli da uradimo i da bi onda naša međusobna retorika bila sasvim drugačija i da bismo se bavili jednom drugom važnom tematikom za život svih građana Srbije, bez obzira na različita politička opredeljenja. Hvala.
Za reč se javio ministar u Vladi Republike Srbije, gospodin Božidar Đelić.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, želim da pokušam u ovim zaključnim razmatranjima da sumiram neke elemente ove diskusije. Najpre vam se zahvaljujem jer mi se čini da je retko koje važno pitanje ostalo netaknuto. Naravno, bilo je oprečnih mišljenja ali, sve u svemu, sa nekim izuzecima, gotovo sve poslaničke grupe su, na ovaj ili onaj način, priznale da je ovo napredak u regulativi prema onome što danas imamo. Daleko od toga da sam čuo složna mišljenja o tome koliki je taj napredak i da je dovoljan, ali zaista možemo reći da će jedan ovakav zakon, ako ga usvojite,omogućiti da se približimo onom cilju koji je - jačanje domaće proizvodnje; dalje uređivanje ove aktivnosti; određivanje mehanizama odlučivanja u ovoj industriji, koji će omogućiti veću transparentnost i odgovornost za one koji donose te odluke. Zbog toga ću ukratko dotaći tri teme koje su, sudeći po jučerašnjoj i današnjoj diskusiji, bile veoma prisutne a nisu, ruku na srce, obimno razrađene u ovom tekstu, zato što njima nije mesto u ovom tekstu, ali je očigledno da su važne teme. Razložiću ih u smislu šta postoji od toga u ovom tekstu i koji su koraci u nekim drugim inicijativama koje će dovoljno pokriti te oblasti, pa ću se vratiti na ona tri ključna cilja koja sam napomenuo, da vidimo šta ovaj zakon donosi a i da možda odgovorim na nekoliko nedoumica koje su se čule tokom rasprave. No, da počnem od ove tri teme koje nisu teme ovoga zakona, a to su - zdravlje, jedan broj elemenata koji se tiče spoljne trgovine i, najzad,pitanja koja se tiču poreske politike. Počeću od pitanja zdravlja. Jasno je da svaka regulativa može da se izigra; kao što poslanica jedne poslaničke grupe malopre reče - neko može da se doseti i da traži od nekog starijeg da kupi paklicu cigareta; to jeste tačno, kao što je tačno i to da je u drugim zemljama, gde postoje takve regulative, uvek moguće uz saučesništvo nekih da se nešto uradi. Ali, čini mi se da je ovaj član 4, koji je ovde upravo zbog toga što smo mnogo razgovarali sa zdravstvenim radnicima, sa svima onima koji žele da se suzbije konzumiranje duvana u našoj zemlji, u najmanju ruku jedan jak signal i onima koji prodaju cigarete i onima koji bi eventualno hteli da kupe paklicu cigareta za jednog maloletnika, da je to nešto što se u ovoj zemlji i od strane Narodne skupštine ne podržava. Isto tako je bilo puno priče i o oglašavanju. Jedan zakon ne može sve, ali je sigurno da ova debata ne može a da nema efekata na ono što je do sada nacrt zakona o oglašavanju predvideo; jasno je i Vladi, i mi ćemo o tome raspravljati kada dođe do toga pre nego što pošaljemo taj predlog zakona na vaše razmatranje, da je pitanje oglašavanja u ovom domenu (a i drugih akciznih proizvoda) veoma važno pitanje i da je više strogoće na mestu, a ne manje. U svakom slučaju, kao što se već čulo, postoji regulativa i prvi korak je da se ona poštuje, onakva kava jeste; jasno je da tu inspekcijske službe i nadležni organi moraju raditi više. To je jedina pouka koju možemo u ime Vlade povući iz ove debate. Moramo mnogo pomnije pratiti šta se dešava na televiziji, videti šta je na bilbordima, šta se dešava i govori u novinama što se tiče akciznih proizvoda a naročito cigareta. Naravno, u budućem nacrtu to treba veoma strogo regulisati. Što se tiče nekoliko interesantih ideja, pa čak i amandmana, mislim da je poslanička grupa DSS-a podnela jedan amandman, a i kolega iz poslaničke grupe SPS-a malopre je o tome i pričao, pitanje da li treba otvoriti specijalne fondove koji bi crpli sredstva iz ovih naknada da bi ono što je krajnji cilj, a to je suzbijanje konzumiranja duvana, bilo finansijski podržano. Mi izlazimo iz jednog perioda javnih finansija gde smo imali nekoliko stotina fiskalnih formi. Problem koji postoji u takvompristupu je sledeći. Sama birokratija prikupljanja tog novca, administriranje tih novih dažbina, isto tako troškovi koje oni nameću prema njihovoj izdašnosti poreskoj upravi i posle toga na rashodnoj strani negativne pojave koje smo videli kada obezbedite bilo kakav manji nivo vlasti sa sopstvenim prihodima, reakcija je (ne uvek i ne želim da generalizujem) da se nivo rashoda, naročito za troškove same institucije, povećava. Tu ja vidim rizik onoga o čemu ste skoro svi jednoglasno govorili a to je rizik birokratizacije same agencije ili nekih drugih tela koja treba da sprovode borbu protiv korišćenja duvana. Znači, u ime Vlade bih hteo da dam jedan predlog, jer mislim da je ova debata pokazala, odnosno same cifre pokazuju da naša država ne troši dovoljno sredstava za suzbijanje pušenja i konzumiranja duvana, a to je da kada u sledećih nekoliko nedelja, neminovno, i zbog usvajanja Ustavne povelje i Zakona o njenom sprovođenju, dođe do rebalansa budžeta za 2003. godinu, da uradimo istu stvar ali na malo drugačiji način. To je da tamo gde to treba da se nađe, a to je u razdelu Ministarstva zdravlja, sada, ukoliko izglasate ovaj zakon, izađemo sa jednom procenom redovnih i dodatnih prihoda do kojih ćemo doći kroz primenu jednog ovakvog zakona i da onda predložimo otvaranje jedne nove budžetske pozicije, specifično za tu namenu, ne stvarajući novi namet koji posle treba administrirati i bez rizika da dođe do birokratizacije. Znači, da se u suštini usvoji jedan takav predlog, ali da njegov mehanizam sprovođenja bude jeftiniji, sa manjim rizikom birokratizacije. Toliko bih rekao o prvom i čini mi se ključnom pitanju - pitanju zdravlja, a tek smo počeli o tom da pričamo. Sledeća stanica je budžet, gde treba da vidimo tu novu poziciju, a zatim i da vidimo taj novi zakon o oglašavanju, koji to treba dodatno da uredi, kao i primenu onoga što već postoji. Toga ima dosta i siguran sam da i u ovom domu imate iste probleme kao što imamo i mi. Vlada Republike Srbije je odlučila da ne toleriše pušenje za vreme sednica i na svim sastancima u zgradi Vlade i to je veoma teško, teško je promeniti te navike, ali se trudimo koliko možemo. To je što se tiče tog prvog pitanja - zdravlja. Drugo pitanje se tiče spoljne trgovine. Kolega Tomić je o tome govorio pre nekoliko minuta. Mislim da je korektno primetio da postoji jedan deo ove industrije koji nije pokriven u ovom zakonu, a mora biti pokriven. To je spoljna trgovina, na ovaj ili onaj način. Tu vidim dva veoma važna pitanja. Prvo pitanje je pitanje uvoza, a drugo pitanje je pitanje provoza. Jedna država, Grčka, traži depozit i to u gotovini, jer su imali puno problema sa nekim garancijama, od svakog provoznika koji želi da jedan jedini šleper prođe kroz teritoriju Grčke. Vlada Republike Srbije je istovremeno kada je predložila Narodnoj skupštini ovaj predlog zakona usvojila inicijativu prema Saveznoj vladi SRJ sa odgovarajućim promenama Zakona o spoljnoj trgovini i carinskog zakona koji treba bukvalno da uvedu na isti nivo i istu strogoću za te dve aktivnosti. Zbog toga najavljujem da ćemo se po usvajanju novog zakona na srpskom nivou ili, pak, sada kada su ta dva zakona na srpskom nivou, u veoma kratkom roku vratiti pred ovaj dom da se i te dve veoma važne oblasti, uvoza i provoza, regulišu na adekvatan način. Nije logično da i one budu u ovom zakonu, ali sigurno je da će to iziskivati možda neke manje adaptacije i u ovom zakonu, da se to sve "spusti" na srpski nivo. Jednostavno, mnogo stvari se dešava u isto vreme. Bilo je neizvesno kada će ta Ustavna povelja biti usvojena. Znači, očekujte, što se tiče tog pitanja spoljne trgovine, uvoza i provoza, dodatnu inicijativu za odgovarajuće zakonske akte koji su sada na nivou Srbije. Treće pitanje koje je izuzetno važno, koje nije u potpunosti i čak je u veoma maloj meri ovde usvojeno, to je pitanje fiskalne politike. Fiskalna politika je važna ne samo zbog toga što smo prošle godine na raznim nivoima vlasti prihodovali 15 milijardi dinara, što je nekih, ako se dobro sećam, 10% ukupnih prihoda budžeta Republike Srbije. Ove godine imaćemo više prihoda; pa mislim da će možda nešto biti manje zbog drugih prihoda, ali negde oko 7-8, ne manje, biće prihodi budžeta Republike Srbije kroz ove dažbine. Postavlja se pitanje, koje će se vratiti kroz sledećih nekoliko meseci pred ovaj cenjeni dom, naša fiskalna politika u ovom domenu gde je akciza specifična, što znači da se akciza plaća u jednom iznosu i to dinarskom iznosu po paklici, a to je, siguran sam, jedan od ključnih razloga zbog čega smo uspeli više da prihodujemo i da suzbijemo sivu zonu čak i od onih koji legalno rade. Imali smo pre ovih promena u fiskalnoj politici veliki problem u tome što su se "prali" papiri; papiri koji su dolazili za carinjenje ili oporezivanje bili su jedni, a ono što je u stvari bila realnavrednost i ono što se pojavljivalo na tržištu bila je druga stvar. Zbog toga, oporezivanje koje je standard u Evropskoj uniji i već danas je takav zakon u Crnoj Gori, što postavlja pitanje harmonizacije između Srbije i Crne Gore, ima komponentu tzv. ad valorem oporezivanja, gde deo oporezivanja ide na vrednost tog proizvoda, a dodatak može biti specifičan, a to znači mešani sistem, ad valorem i specifičan. Želim samo da kažem, i to je veoma važna poruka za one koji će biti aktivni u ovoj industriji, jedna od vrlina poreske politike je njena stabilnost. Bićemo veoma obazrivi u bilo kakvom menjanju. Bilo je jedno pitanje, mislim šefa poslaničke grupe DSS, o otvaranju eventualno nove kategorije tzv. domaćih stranih cigareta. Želim ovde da kažem da takva tražnja postoji, ali ne vidim dovoljne argumente da jedna marka koja se proizvodi, a međunarodna je, u Srbiji bude manje oporezovana. Znači, postoje tri kategorije i tri kategorije, a o tome možemo otvoreno govoriti, bile su kategorije koje su nam omogućile oporavak Duvanske industrije Niš. To je jasno bio njihov cilj i danas vidimo i imamo te rezultate. Želim samo ovde da najavim da će bilo kakva promena u fiskalnom domenu biti veoma pomno razmatrana. Sada, a to je vrlina ovog poreskog zakona, nema te vlade koja može to da promeni bez većine u ovom domu. Znači, bilo kakva bojazan da će se odjedanput promeniti nekakva poreska politika da bi se više svidela ovome ili onome, to je pitanje prošlosti. Ma ko bio u vladi i ma ko bio ministar finansija, to nije moguće, a da se ne dođe u ovaj dom. Želim da to bude jasno i da imamo debatu i da vidimo da li nam je dobro i da li treba menjati tu poresku politiku, da li u vidu usaglašavanja naše poreske politike sa Crnom Gorom (što je, naravno, cilj), gde ima elemenata ad valorema, to treba uraditi. Drugo je pitanje koje će se postaviti, a otvoreno ga postavljam danas, da li treba otvoriti jednu četvrtu kategoriju oporezivanja cigareta, četvrtu kategoriju međunarodnih poznatih marki koje se proizvode u našoj zemlji; to je pitanje koje će se postaviti (i DSS ga je već postavio) za one međunarodne firme koje ili postanu strateški partneri naše domaće industrije Niš ili Vranje ili žele da otvore fabriku cigareta kod nas. Nisam ubeđen u sve argumente za to, ali to se treba vagati. Treba videti šta je dobro za našu državu. Ta odluka neće biti odluka ni ovog ministra, ni vlade. Jedna takva odluka biće odluka ovog doma, ona treba da ima većinu. To pitanje oporezivanja i fiskalne politike u vidu našeg priključivanja Evropskoj uniji neminovno će se postavljati. Samo želim ovde da najavljujem stabilnost u ovom fiskalnom domenu i veoma obazrivo menjanje koje postoji. Toliko o ove tri teme koje smo postavili. U uvodnom izlaganju naznačio sam da ovaj zakon ima tri ključna cilja, pa bih hteo da se vratim na ta tri ključna cilja, da razmotrim nekoliko elemenata iz ove diskusije, pa da vidimo da li je moguće napraviti neka poboljšanja u ovom nacrtu zakona kroz intervencije, kroz amandmane, a ima ih. Prvo pitanje je pitanje podsticaja naše domaće proizvodnje. Mogu da kažem da je bio veliki broj govornika i bilo je puno priča i na odborima. Mislim da ćemo moći da podržimo dodatnu zakonsku obavezu da se ne kupuje samo ta minimalna količina duvana, 2.000 tona. Probali smo juče ponovo sa Duvanskom industrijom Vranje, to za njih nije prepreka, imajući u vidu koja je njihova perspektiva, a ona je dobra, naročito sada sa jednim strateškim partnerom i nadam se da će se odlučiti već ove godine. Prihvatićemo da postoji jedna odredba da minimalno ne bude samo 2.000 tona, nego i 50% ukupne proizvodnje cigareta i duvanskih proizvoda. Zakonski ćemo dodatno ohrabriti naše proizvođače i naznačićemo da ko želi da proizvodi cigarete, moraće veliki deo toga da kupi od naših proizvođača. Naravno, to nije garancija, a bilo je priče o tome malopre, da će ta količina duvana biti i ugrađena u cigarete. Mislim da je tu jedna pragmatična odredba, jer realnost je da nemamo dovoljno kvalitetnih sorti da mogu da uđu u sve forme cigareta. To je realnost. Pričati nešto drugobilo bi demagogija. Postoji obaveza da se kupuje, a naravno postoji direktan ekonomski interes proizvođača cigareta da rade sa proizvođačima, da poboljšaju te sorte i da, naravno, ono što ionako moraju da kupuju i ugrade u njihove cigarete. Mislim da će to omogućiti da naša duvanska industrija uradi kao npr. hrvatska duvanska industrija koja je sa dosta uspeha poboljšala u zadnjih 15-20 godina kvalitet sirovine, tako da oni bukvalno ogroman deo potreba za njihovu domaću industriju podmiruju iz tih izvora. To je veoma važno. Ovo je velika industrija i ona unosi veliki debalans u našu spoljnu trgovinu. Što više kupujemo sirovina, utoliko je veći naš trgovinski deficit, a već je dovoljno velik. Tako da ta mera nije samo za domaće proizvođače, već i za našu spoljnu trgovinu i za devizni bilans naše zemlje. Što se tiče drugog cilja, a taj cilj je bio kroz stroge uslove za poslovanje i stroge kazne za neispunjavanje uslova kroz ovaj zakon, mogu da kažem, i čini mi se da je ovo dovoljno raščistilo neke nedoumice - ovde nema nikakve zakonske mogućnosti da bilo koji organ bira ovoga ili onoga. U pitanju su minimalni uslovi da bi neko mogao da se bavi ovom aktivnošću, a ne da imamo sumnjive, kao što smo imali, nažalost, i u poslednje dve godine, posrednike koji se bave jednim delom ove industrije;možda neke grupe koje ne žele da vežu njihov ekonomski interes na duži rok sa našom zemljom. Ono što će možda biti najvidljivija stvar, u nekom periodu posle privatizacije i mislim ne odmah posle privatizacije, to jedodeljivanje dozvole da se proizvode cigarete, znači u novoformiranim fabrikama. Tu vidimo da ono što se traži od svih onih koji žele da se bave tom aktivnošću jeste da oni bukvalno moraju da imaju ambiciju da budu kao Duvanska industrija Vranje danas, otprilike. Tako da nema nikakvog ekonomskog interesa za bilo koju sumnjivu grupu koja ne želi da investira realni novac višegodišnje, da formira i marke, da investira industrijski nezaposlenih nekoliko stotina ljudi u našoj zemlji i lančano od onog prvog da podstaknu našu domaću industriju. Ali, oni koji žele da ispune te uslove su dobrodošli. Mislim da je sa takvim uslovima jasno da je u našem nacionalnom interesu dadovedemo inostrane i domaće grupe, koje žele da njihov ekonomski interes vežu za našu teritoriju. Oni će posle toga biti, nadajmo se iz morala, ali hajde da se bolje oslonimo na njihove ekonomske interese, u objektivnom savezništvu sa državom da se borimo protiv šverca, jer će taj šverc njih najviše pogađati. O tome je bilo reči u ovoj raspravi i mogu da kažem da smo spremni da to prihvatimo kao amandman, doduše malo transformisan, jer ima jedna reč koja nije nesretna, da damo dodatnu pravnu sigurnost. Naravno da su zakonodavac i Vlada imali tu intenciju da eksplicitno bude naznačeno da pravo da se proizvode cigarete za datu fabriku ne može da bude oduzeto samo po prekršajnoj, nego po jednoj pravosnažnoj odluci. To će dati dodatnu pravnu sigurnost za one koji žele da investiraju i, naravno, ceo taj proces mora da prođe pre nego što im se pravosnažno oduzme pravo da proizvode cigarete. Treća i poslednja stvar, što je bio cilj ovog zakona i bez puno iznenađenja tu je bilo i najviše sumnji, a to je: šta će da radi ta agencija? Šta će da rade ti ljudi tu, da nije to magnet za korupciju, da nije to magnet za one koji bi hteli da kupe i pridobiju tržište za sebe? Odgovor je da je agencija tu baš da bi se to suzbilo. Ona je napravljena na taj način da niko ne može svojevoljno, u tišini i tajni jednog kabineta da sam donosi veoma važne odluke, koje se tiču ovog tržišta. Sedam resora, četiri predstavnika industrije, eto minimuma kvoruma ljudi koji moraju da pogledaju svaku iole važniju odluku. Javnost u odlučivanju, nužnost da se važne odluke predoče i Vladi Republike Srbije, gde će u daljoj perspektivi biti koalicione vlade. I posle toga, i taj amandman ćemo prihvatiti, videćete, najmanje dva puta godišnje izveštavanje Narodnoj skupštini, vama, javnosti. Malo li je? Čini mi se da će na ovaj način biti napravljen značajan napredak, tako da će svi oni koji donose odluke u domenu duvanske industrije znati da će sud javnosti i njihove časti uvek biti prisutan. Siguran sam da će ti veoma snažni reflektori, upereni na sve one koji odlučuju u tom domenu, biti jedna od veoma važnih odredaba na duži rok, da oni odlučuju u interesu države, a ne za neke uže i sitne lične interese. Samim tim, poštovani narodni poslanici, apelujem na vas da podržite ovaj zakon. Ovaj zakon ne može sve, kao što smo videli i u domenu zdravlja, spoljne trgovine, fiskalne politike. On je deo celog ambijenta, koji moramo da napravimo da ova industrija ozdravi, i to trajno. Istovremeno, on je značajan napredak i očekujem da smanji stepen korupcije, šverca. Samim tim nadam se da ćemo moći u nekom dugom roku, kada nastavimo da finansiramo i borbu protiv konzumiranja duvana, da pređemo na prave teme, a to je da kada kažemo - duvan, ne mislimo samo na šverc (mada je i to, shvatićete, i te kako važno, kada govorimo o 15 milijardi dinara prošle godine o fiskalnim prihodima), nego kada kažemo - duvan da mislimo na otrov, na zdravlje i da velika aktivnost bude usmerena ka smanjenju potrošnje duvana u našoj zemlji, naročito za mlađe generacije. Hvala puno na pažnji.
Zaključujem načelni pretres i, na osnovu člana 84. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, dajem sledeće obaveštenje. Pošto nadležni odbori, Zakonodavni odbor i Odbor za poljoprivredu, ili nisu okončali raspravu ili nisu o raspravi o amandmanima dostavili izveštaje Narodnoj skupštini i pošto Vlada Republike Srbije nije dostavila mišljenje o amandmanima podnetim na Predlog zakona Narodnoj skupštini, određujem pauzu do 15,00 časova, sa obavezom predsednika odbora i ministra da u tom roku budu dostavljeni izveštaji Narodnoj skupštini. Popodnevni deo sednice počećemo raspravom u pojedinostima, na osnovu člana 136. stav 3. Drugo obaveštenje: sednica Zakonodavnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije održaće se danas u 14,00 časova u sali I u prizemlju zgrade Narodne skupštine. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad u popodnevnom delu. Imamo informaciju da je pripremljen izveštaj Odbora za poljoprivredu i trenutno je u štampi, tako da će vam biti dostavljen. Zakonodavni odbor je pri kraju rasprave, tako da vas obaveštavam da ćemo sačekati još desetak minuta, dok se ne dostave izveštaji o raspravi o amandmanima oba odbora, da bismo mogli da otvorimo raspravu u pojedinostima. [[Pauza.]] Poštovana gospodo narodni poslanici, izveštaji koji su nam potrebni za pretres Predloga zakona u pojedinostima su u štampariji Skupštine. Jedan deo imam. Po informaciji za scenario toka sednice Skupštine, ako se slažete, mi formalno sada možemo da počnemo. U pitanju je još pet ili deset minuta, kada će služba ući u Skupštinu i podeliti vam izveštaje. Zaista rade na tome. Dakle, ova tačka dnevnog reda nije bez izveštaja i, po članu 84. stav 2, obaveštavam vas, kao prisutne poslanike, jer formalno nismo počeli popodnevni deo današnje sednice utvrđivanjem kvoruma. Zaista se radi o još desetak minuta. [[Pauza.]] Otvaram sednicu u popodnevnom delu. Da bismo utvrdili da li imamo kvorum potreban za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u identifikacione jedinice. Izvolite. Konstatujem da imamo kvorum za rad. Prepodnevni deo završili smo zaključivanjem načelnog pretresa i određivanjem pauze potrebne za dostavljanje izveštaja nadležnih odbora i Vlade Republike Srbije o amandmanima podnetim na Predlog zakona o duvanu. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Ima reč narodni poslanik Siniša Mitrović, zamenik predsednika poslaničke grupe DOS - Reforme Srbije.
Poštovana predsedavajuća, gospođo Čomić, uvažene kolege poslanici, na osnovu člana 81. Poslovnika predlažem da radimo do okončanja rasprave u pojedinostima danas, s obzirom da sledeće nedelje imamo i važan Zakon o izboru narodnih poslanika u državnu zajednicu Srbija i Crna Gora; član 137. Poslovnika reguliše vreme trajanja rasprave i predlažem da vreme rasprave o amandmanima bude tri minuta, u odnosu na pet minuta, kako je predviđeno. Molim Skupštinu da se o tome izjasni.
Stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika Siniše Mitrovića da se rasprava o amandmanima ograniči na tri minuta i da današnji rad sednice Drugog vanrednog zasedanja traje do okončanja rasprave u pojedinostima. Molim narodne poslanike da se izjasne. (Narodni poslanik Tomislav Nikolić traži reč povodom povrede Poslovnika.) Molim narodnog poslanika da zauzme mesto. Kada okončamo glasanje o predlogu, onda ćete dobiti reč po povredi Poslovnika. Zaključujem glasanje. Za 72, protiv 33, uzdržanih nema, nije glasalo 36, od ukupno 141 narodnog poslanika. Konstatujem da je za izglasavanje trebalo 72 glasa, a 71 glas je bio dovoljan, te saopštavam da je Narodna skupština usvojila predlog narodnog poslanika Siniše Mitrovića da rasprava o amandmanima traje tri minuta i da današnji rad sednice traje do okončanja rasprave u pojedinostima. Narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe, traži reč povodom povrede Poslovnika.
Smatram da ste vi, u pravnoj zabludi, načinili povrede Poslovnika višestruko, sada, ovim glasanjem. Najpre, prihvatili ste da se glasa o dva predloga jednim glasanjem, o dva predloga, o dva člana Poslovnika. U tim predlozima jedan je bio po Poslovniku, a to je član koji govori o tome koliko traje rasprava o amandmanima, i tu ste imali pravo da glasate, da skraćujete, da rasprava traje manje od pet minuta. Ali, po članu 81,na koji se pozvao poslanik Siniša Mitrović, niste mogli da glasate da se sednica danas produži. Nijedan član Poslovnika Narodne skupštine ne omogućuje da Narodna skupština produži rad. Poslanik koji je to predložio, trebalo je da kaže na osnovu koga člana to predlaže. Član 81. kaže da Narodna skupština radi do 18,00 časova. Nema - po pravilu, izbacili ste to iz Poslovnika. Nekada je bilo - po pravilu, pa se odluka donosila u toku radnog vremena. Sada nema - po pravilu. Narodna skupština radi utorkom, sredom i četvrtkom, od 10,00 do 18,00 časova, sa prekidom od jednog sata, eventualno, po stavu 4. Skupština može i nekog drugog dana da radi, da donese odluku da radi nekog drugog dana, ali ne može da donese odluku da radi duže od 18,00 časova. To je vaš Poslovnik, za njega ste glasali, i nemojte više ovako brutalno, beskrupulozno da gazite Poslovnik. Nema smisla. Predsednik Narodne skupštine je sačekala poslednji dan, u kome smo imali rok za podnošenje amandmana, da nam zakaže ovo vanredno zasedanje. Četiri dana je držala predlog Vlade u Narodnoj skupštini, nije ga slala poslanicima, da ne bismo imali vremena za amandmane. Onda je jednom rečenicom, suvoparnom, rekla - postojali su razlozi da u roku kraćem od sedam dana zakažem sednicu, a ne kaže - gospodo poslanici,donosimo odluku da se i vama da rok za amandmane. Ne može samo ona da sebi odredi i da nam skrati rok za zakazivanje sednice, pa onda se pomeraju rokovi za amandmane. Pogledajte na šta liči kada se zakaže sednica u roku od dva dana. Vlada ne može na svoj predlog zakona, na koji nema mnogo amandmana, pet dana da donese odluku o amandmanima. Vi znate kada je bio poslednji dan za podnošenje amandmana - subota. Ova odluka ne važi - da produžimo danas rad posle 18,00 časova. Ne može, ne igrajte se. Jedan Ustavni sud, u kome budu sudije koje imaju hrabrosti i koje sude po znanju, usudiće se, kunem vam se, usudiće se da vam poništi sve odluke koje ste donosili. Vi imate ovde 13 građana koji se predstavljaju kao narodni poslanici, dovedeni upravnu zabludu da više nisu poslanici, ili da jesu poslanici, a vi u pravnu zabludu da vas vode pametni ljudi.
Pošto je narodni poslanik reklamirao povredu Poslovnika, kontatujem u objašnjenju da nije bilo povrede Poslovnika, jer se radi o predlogu narodnog poslanika koji se tiče vremena rada Narodne skupštine, jednog kad se radi o raspravi u pojedinostima, a drugog o ukupnom vremenu potrebnom za tu raspravu. Da li narodni poslanik želi da se zakaže sednica Administrativnog odbora, koja bi raspravila povredu ovog poslovnika? (Tomislav Nikolić, sa mesta: Da.) Konstatujem da narodni poslanik Tomislav Nikolić zahteva sednicu Administrativnog odbora i naložiću da se u toku sutrašnjeg radnog dana zakaže sednica, na kojoj će se raspraviti data primedba na Poslovnik. Prelazimo na raspravu Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bora Stanimirović, Živodarka Dacin, Rade Bajić i Miloš Nešović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Bora Stanimirović.
Dame i gospodo, pošto je vreme skraćeno, trudiću se da u predloženom roku obrazložim amandman 1, koji se odnosi na član 2. Predloga zakona o duvanu. Naime, ovim članom se predviđa samo tumačenje izraza. Jedan broj poslanika SPS podneo je amandman iz dva razloga. Prvo, što smatra da je neuobičajeno da se strani izrazi i tumačenja određuju jednim zakonom kao što je zakon o duvanu; ima posebnih normativnih akata kojima se to pitanje definiše. Drugo, u onom što je dato ima dosta netačnih definicija, koje upravo govore o tome da su neke definicije date polovično, a da se u drugim tumačenjima i značenjima ne daje potpuno rešenje. To je razlog što predlažemo da se čitav ovaj član 2. briše. Uzmite samo tačku 1). To su opštepoznate definicije. Jutros sam slušao ministra za poljoprivredu, kada je verovatno napravio lapsus kako se duvan seje, a ne rasađuje. Stav 1. tačka 1) glasi: duvan čine listovi kultivisane biljke, vrste duvana. Pazite, kultivisane, ali se ne kaže, verovatno se podrazumeva, da ta kultivisana biljka ne sadrži vitamin C, nego sadrži nikotin i juče smo čuli da sadrži preko 42 poznata otrova. Znači, trebalo je tu dati neko tumačenje, a ne samo naznačiti šta je ta kultivisana biljka. Ovo utoliko pre ako se zna u kojoj meri je duvan opasan ne samo po zdravlje mladih nego i odraslih. Juče smo čuli da smo na drugom mestu, a ja mislim na trećem posle Turske i Grčke, po broju pušača, odnosno ljudi koji konzumiraju duvan. To je veoma loše i opasno po jednu naciju. Ako se ovaj trend nastavi, a mislim da hoće, već 2004. godine na Olimpijadi u Atini moći ćemo da osvojimo zlatnu medalju što se ovoga tiče. Drugo, možda je manje poznat jedan podatak da u Srbiji danas upravo zbog ovakvog tumačenja i korišćenja, odnosno konzumiranja duvana imamo 400.000 mladih bračnih parova koji su u nemogućnosti da prirodnim putem imaju potomstvo. Od toga, kod 38% njihnavodi se kao razlog prevelika upotreba cigareta, odnosno duvana. Malopre sam rekao gde smo u svetu, ali što se tiče maloletnika, duvan je sve više danas prisutan ne samo u srednjim nego i u osnovnim školama. Imamo dovoljno podataka da su i mladi, najmlađi, u trećem i četvrtom razredu već probali cigarete. Što se tiče maloletnika, delimo prvo mesto u Evropi sa vršnjacima iz Bugarske. Najveći problem je kada se radi o korišćenju cigareta i kada su u pitanju žene. Poznato je da su Šveđanke prve u Evropi po pušenju cigareta, a Jugoslovenke zauzimaju visoko drugo mesto. Možda će se to skoro i promeniti. Zbog čega predlažemo da se ovo briše? Tačka 4) člana 2. objašnjava banalno šta je proizvodnja duvana, da ona obuhvata proizvodnju rasada itd; umesto da se ovaj član 2. zakona o duvanu upotrebi za zabranu reklamiranja duvana, mi dajemo neka banalna tumačenja. Juče je ministar finansija rekao, u dilemi je da li da se zabrani duvan ili ne. Tu nema dilema. Mora se zabraniti svakako, pa se onda ne bi desilo ono što smo juče govorili o onom duvanu, da ga ne bih reklamirao, ja završavam, zbog čega se reklamira na televiziji.
Da li se još neko javlja za reč od ovlašćenih učesnika u raspravi? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Cvetković, Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Radojko Petrić, Jovan Todorović, Milan Janković, Rajko Baralić, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? Ima reč narodni poslanik Dušan Cvetković.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SPS podneo sam amandman na član 3, koji je očigledno napisan tako da ga jedino moji Leskovčani mogu da razumeju. Verovatno mogu pretrpeti kritiku što ću reći: poštovani moji, mi nemamo svi padeži, ali ipak se toliko razbiramo da možemo da protumačimo. Ja ću vam pročitati kako glasi član: "Zabranjuje se proizvođačima duvana da stave u promet rezani ili na drugi način usitnjenog duvana (neobrađeni duvan)." To kod nas u Leskovcu sigurno može da se kaže, ali mislim da je potpuno nelogično da Vlada i odbori koji su ovo razmatrali tvrde da je ovo dobro napisano. Ako je ovo dobro napisano, ja nisam Lešnjak nego sam orah, jer sigurno ovo ne može da stoji kako piše. Ali kada DOS kaže, onda izgleda da to može. Tvrdim da će nam se ljudi, koji treba da prevedu ovaj zakon, grohotom smejati da ne znamo da uredimo ovu osnovnu stvar. U drugom stavu piše: "Zabrana prodaje maloletnim licima i upozorenje o štetnosti po zdravlje". Potpuno je nerazumljiv drugi stav i ja sam sa grupom poslanika predložio da se taj stav briše, jer ispada da on praktično zabranjuje iznošenje upozorenja o štetnosti duvana po zdravlje. Molim vas, kolege poslanici, bez obzira što su dva odbora odbila ovaj amandman, da razmislimo ili dajte da se dogovorimo da pišemo na leskovačkom jeziku, koji ima samo dva padeža i onda će sve biti mnogo jednostavnije.
Da li još neko želi reč od ovlašćenih učesnika u raspravi?
Poštovane kolege i koleginice, prethodnik je objasnio razloge za prihvatanje ovog našeg amandmana i mislim da ne postoji nijedan racionalni razlog da se amandman ne prihvati. Da li onaj ko je ovo čitao nije dovoljno pažljivo čitao ili dovoljno pažljivo uzeo u obzir, ili jednostavno ima averziju prema ovoj poslaničkoj grupi, pa ne želi da prihvati, ali mislim da nije to, jer su već prihvaćena tri amandmana. Prema tome, ne vidim nijedan dobar razlog da se ovaj amandman ne prihvati, jer se radi o jezičkoj korekciji, o usklađivanju u padežu. A najgore je što obrazloženje za odbijanje ovog amandmana brani upravo tu grešku. Pokušaću da vam pročitam obrazloženje koje je dala Vlada, pošto smo ga sada dobili: "Amandman se ne prihvata. Stavljanje u odgovarajući padež reči: "usitnjenog duvana" vezuje se za reči: "na drugi način", odnosno bilo koje količine usitnjenog duvana, a ne na početak rečenice kojim se u prezentu utvrđuje zabrana prometa rezanog ili usitnjenog duvana. Predlog za brisanje stava 2. amandmana ne prihvata se zato što ovaj član sadrži samo jedan stav". Pored ove jezičke postoji i tehnička nedoslednost. Ni na koji način ne može da se utvrdi da li se drugi stav ovog člana 3. odnosi na nadnaslov ili na stav 2, nije izvučeno niti u kurzivu niti povećanim slovima, niti na bilo koji drugi način, pa se onda dovodi u korelaciju to da ovo što se izričito zabranjuje, da se u promet stavi i rezani ili bilo kakav drugi duvan, kasnije zabranjuje drugim stavom da se daje maloletnim licima. Mislim da ovde treba izvršiti redakciju i izvući ovaj nadnaslov, odnosno prihvatiti da se briše stav 2, da se stavi novi nadnaslov i da se ova jezička redakcija izvrši i ovaj amandman prihvati. Mislim da je potpuno logično i ne vidim nijedan razlog da ne bude prihvaćen, pa makar dolazio iz Leskovca. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, nije ovo samo tehnički amandman, ovo je znak koliko su pismeni ljudi koji nam dostavljaju predloge zakona. Više puta smo na to upozoravali. Ovde se radi o jednoj rečenici koja je u dva padeža. U jednoj rečenici ovde imate prvi i četvrti padež. Nama predlagač, predstavnik Vlade, kaže da je to u redu, zato što on misli da je to u redu. Vlada Srbije bi trebalo da ima lektora koji će joj reći, ako se ovde radi o duvanu, onda će on biti usitnjeni, provešćete to kao prvi padež u oba glagola ili će biti usitnjenog, pa ćete to kao četvrti padež provesti u oba glagola koja se ovde pominju. Neshvatljivo je da Vlada odgovori da je mislila na jedan deo rečenice i da zanemaruje početak te rečenice koji određuje u kom će padežu biti glagol u toj rečenici. Ovi nadnaslovi su zaista zbunili poslanike. Moglo je i bez njega, bez tog nadnaslova, a može i sa njim. To nije toliko bitno, koliko je bitno da bi me bilo sramota deci u osnovnoj školi da pročitam član 3. i da im kažem da je to ispravno rečeno. Mislim da ta deca ne bi imala prelaznu ocenu iz srpskog jezika. Evo da pročitam, mislim da nije niko pročitao taj član: "Zabranjuje se proizvođačima duvana da stave u promet rezani ili na drugi način usitnjenog duvana (neobrađeni duvan)". Stvarno nema smisla.
Reč ima ministar Vlade Republike Srbije, gospodin Božidar Đelić.
Narodni poslanici su u pravu. Treba izvršiti ovu korekciju i mi ćemo to uraditi. Hvala vam.
Molim da u stenogram samo uđe, pošto ne može da se prihvati ceo amandman...
Problem je sledeći, ne postoji stav 2, znači nismo bili u stanju da prihvatimo amandman kakav jeste. Naravno, kroz redakciju treba prihvatiti ovo što je rečeno. Izvinjavam se narodnim poslanicima zbog toga.
Molim vas, narodni poslanici, malo pažnje. Radi se i o proceduri i o stenogramu Narodne skupštine. Ne možemo u danu za glasanje glasati o prihvatanju ovog amandmana, jer se amandman prihvata i odbija u celini. Predstavnik predlagača se slaže da je jezička intervencija u jednom delu amandmana koji je podnela grupa poslanika poslaničke grupe SPS ispravna. Molim da se vodi računa u tehničkoj redakciji i da u tekstu zakona o kome budemo glasali u drugom redu prvog stava posle reči "na drugi način" stoje reči "usitnjeni duvan (neobrađeni duvan)". Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Prelazimo na član 4. na koji je amandman podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nije nimalo lako braniti amandman ako hoćemo da nastupamo demagoški sa ove govornice. Naime, predlagač zakona predvideo je članom 4. prvim stavom, da se zabranjuje prodaja cigareta i drugih duvanskih proizvoda maloletnim licima. Ne u želji da se omogući maloletnim licima da se truju, nego u želji da se Vlada Srbije, ukoliko zaista želi dobro deci, stimuliše da na potpuno drugi način reši zaštitu dece, predložio sam brisanje ovog člana. Ovo će biti jedan praktično neprimenjiv član zakona, kao što je i onaj još, čini mi se, iz 1978. ili 1979. godine o zabrani pušenja u zatvorenim prostorijama, koji dugo godina uopšte nije poštovan. Onda je još jednom donošen oko 1990. godine i na kraju se to svelo na zabranu pušenja na javnim priredbama, u zatvorenim prostorijama i u vozilima u javnom prevozu, a što ipak čini nešto dobro. Nama predlagač zakona jasno kaže šta je hteo ovim članom. U obrazloženju ne kaže - Vlada Srbije želi decu da zaštiti od upotrebe duvana. Kada već roditelji ne mogu da ih ubede dok ih vaspitavaju da ne puše, zato što je to štetno za zdravlje, evo mi ćemo da zabranimo da kupuju, da ukažemo mladim roditeljima da krenu da vaspitavaju decu. Ne, Vlada to ne kaže. Ona kaže - ovim članom zabranjuje se prodaja cigareta i drugih duvanskih proizvoda maloletnim licima i ne obrazlaže zašto. Postoji jedno obrazloženje, a to je u članu 52. gde kaže da će za prekršaj ovog člana u pravnom licu odgovorno lice biti kažnjeno sa 1.000 do 10.000 dinara; pravno lice će biti kažnjeno, koliko se sećam, sa 10.000 - 50.000 dinara; a preduzetnik, onaj ko na kiosku proda cigarete, sa 2.000 - 25.000 dinara, odnosno prodavac novčanom kaznom od 1.000 do 10.000 dinara. Ovo su rigorozne, drakonske novčane kazne koje, čini mi se, i za krivična dela nisu u ovako visokom iznosu propisane. Uperene su na to da neko od onih hiljada, desetina hiljada špijuna o kojima nam je pričao ministar uhvati neko dete kako kupuje cigarete, da bi prodavac mogao da bude kažnjen. Hoćete u vaspitanje omladine, dece, maloletnika? Krenite od državne televizije, od državnih novina, od vašeg ponašanja u javnom životu. Krenite od onoga što propagirate. Ima u srpskom narodu i tradicije, i istorije, i vere i morala, ima šta da se potencira iz srpskog naroda što bi našu decu moglo da vaspita. Pogledajte malo programe i državne i drugih televizija. Pogledajte na šta liči vaspitanje dece. Ona vaša televizija samo napirlitane neke dame po ceo božiji dan, studio je hektar, a u njemu šljokice, pevačice razgolićene, raspojasane, a ona druga televizija neprekidno filmove o homoseksualcima i lezbejkama, a ona treća isključivo o teškim krivičnim delima, o razbojništvima... (Predsedavajuća: Četiri minuta.) ... sečenje glave, narkomanija se propagira skoro na svakom koraku na državnim medijima. Mi ćemo sada deci da zabranimo da kupe cigarete na kiosku. Zašto niste zabranili da puše maloletna lica? Zašto to niste napisali, kada već brinete o deci? Zabranjujemo deci da puše, pa ćemo da bijemo roditelje čija deca puše. Veći bi efekat bio nego ovo. Vi znate koji su načini da se ovo izigra. Ja ću vam reći jedan. Kada sam bio mali nisam imao novaca da gledam fudbalske utakmice i stajao sam sa 50 ili 100 dece ispred ulaza i bilo je ono - čiko uvedi me, čiko uvedi me. Tada je mogao onaj koji ima kartu da uvede dete. Tako će sada biti - čiko, kupi mi cigare, ja pušim i ne mogu bez cigareta, niko me od toga ne odvikava, niko me ne leči, samo mi zabranjuju da kupim cigare.
Reč ima ministar u Vladi Republike Srbije, gospodin Božidar Đelić.
Nije sporno da se odredba kao takva da izigrati u ovom slučaju. Znamo da i u drugim zemljama, primera radi, a imamo i nešto slično u našem zakonodavstvu, pristup mestima gde se toči alkohol ne mogu da imaju maloletna lica. To nije samo kod nas, ali ova odredba je tu zato što su mnogobrojne asocijacije porodica, zdravstveni radnici i svi drugi rekli da je, i tu je naravno poslanik u pravu da nije nemoguće izigrati ovu odredbu, ovako poslat jedan veoma jak signal da nije u redu prodavati cigarete maloletnim licima, da nije u redu da maloletna lica počnu da puše, da nije u redu izigravati čiku za njih i da nije u redu da u jednom društvu, kao što i vi i ja vidimo, na trafikama bukvalno deca od 11, 12 godina kupuju cigarete za sebe bez ikakvog problema. Rekao bih, ono što se zove zakon, to je nešto što je civilizacijska odrednica i mislim da će sa ovim članom ovaj dom poslati jedan snažni signal i poruku da maloletna lica ne treba da imaju pristup cigaretama i ja sam uveren da ovo neće biti uzalud, daleko od toga. Apelujem da ne izglasate ovaj amandman i da ostane jedna ovakva odredba koja će pokazati da ovaj dom i ova zemlja počinju - i bog zna koliko će trebati napora i godina da se sve više suzi krug pušača - da se malo ozbiljnije bave tim poslom.
Na član 4. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Branimir Trajković, Đorđe Mamula i Dušan Ilić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. U ime podnosilaca amandmana reč želi narodni poslanik Branimir Trajković.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanici Demokratske stranke Srbije su predložili da se član 4. izmeni i to u smislu da bi prvi stav ostao isti: "Zabranjuje se prodaja cigareta i drugih duvanskih proizvoda maloletnim licima", ali u drugom stavu - na svakom duvanskom proizvodu mora da se istakne sadržaj nikotina i kondenzata, odnosno katrana, kao i natpis "pušenje je štetno po zdravlje". Svako reklamiranje duvanskih proizvoda i proizvođača duvanskih proizvoda kazniće se. Pravna lica do pet miliona dinara, a fizička lica do 500.000 dinara. Na kraju - agencija za duvan dužna je da kontroliše primenu ovog člana. Vlada je odbila ovaj amandman uz obrazloženje da se upozorenje o štetnosti pušenja po zdravlje, prema stavu 2. ovog člana, uređuje nekim drugim zakonom. Zašto ne bi bilo u ovom zakonu? Ja mislim, gospodine ministre, a vi to dobro znate, da na svim cigaretama koje se pakuju, odnosno proizvode u zapadnoevropskim zemljama stoji obavezno na svakoj kutiji cigareta - pušenje je štetno po zdravlje, a u potpisu - vaše Ministarstvo zdravlja. Ja sam 20 godina živeo u Nemačkoj i nemojte meni da pričate šta stoji tamo. Stoji isto i sadržaj nikotina, sadržaj kondenzata. Na markici obavezno stoji i cena tog proizvoda, kao i broj cigareta koje imate u kutiji. Ovde toga nema. Ne razumem zbog čega u ovom zakonu to ne bi bliže bilo određeno, a slažem se da je moguće i nekim drugim zakonom nešto celovitije o tome raspravljati, nešto možda opširnije i detaljnije to razraditi. Ako želimo prići Evropskoj uniji, približiti se njihovim zakonima, budite sigurni da nema nikakvih reklamiranja duvanskih proizvoda i ako ima možda po nekim privatnim časopisima i novinama, onda je obavezno ono upozorenje koje sam malopre spomenuo, a to je sadržaj nikotina i katrana, kao i onaj natpis da je pušenje štetno po zdravlje, u potpisu - Ministarstvo zdravlja. Ne razumem zbog čega je Vlada ovo odbila. Moram da kažem da sam očekivao da će možda biti neka jezička redakcija, odnosno da će se nešto u tom tekstu izmeniti, ali da bi suština trebalo da ostane ista i nadam se da će Vlada nekim drugim propisima ovo urediti, a to znači da na akciznim markicama stoji broj cigareta i cena tog proizvoda, kao i ovo upozorenje koje sam malopre rekao.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS - Reforme Srbije, pa narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Gospođo Čomić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, samo u najkraćem: ovaj član definiše zabranu prodaje cigareta i drugih duvanskih proizvoda maloletnim licima i takođe definiše obavezu proizvođača, odnosno trgovca da svaka paklica cigareta, odnosno svako pakovanje drugog duvanskog proizvoda mora da sadrži propisano upozorenje o štetnosti pušenja, u skladu sa zakonom. Međutim, mi dolazimo u jedan problem, a to je da zapravo ne možemo zakonom o duvanu sankcionisati onu vrstu problema koji se javlja kada se ta grana naše industrije kroz druge segmente reklamira. To se rešava Zakonom o radiodifuziji i čitavim setom drugih zakona, koji se moraju doneti, ali zakonom o duvanu potrebno je definisati zabranu i ona je učinjena, a načini na koje se ta zabrana može kršiti zaista ne mogu biti u ovom zakonu, jer bi zapravo to bila antiteza čitavog predmeta kojim se ovaj zakon bavi. Ovo je zakon o duvanu, a ne zakon o korektnoj kampanji koja se može voditi u medijima i koje se odnosi na duvan, na alkohol, na lekove i na čitav niz onih problema sa kojima se suočavamo zato što naš medijski prostor nije sređen. Ovaj zakon nije prepreka za precizniju definiciju. Da smo ušli u neku detaljniju definiciju mogli bismo doći u poziciju da se neko poziva na zakon o duvanu i kaže da mu je zakon o duvanu dopustio određenu vrstu slobode koju drugi zakon ne dopušta. Ovo je time izbegnuto i mislim da je ovo drugi korak. Prvi je učinjen zakonom o radiodifuznom servisu i naravno da ćemo veoma pažljivo nastupati kroz zakon o informisanju i sve one prateće zakone, koji moraju da nadomeste nedostatke koji su sada uočljivi.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Ovaj amandman treba odbiti zato što dozvoljava reklamiranje duvanskih proizvoda, uz upozorenje o štetnosti. Vlada nije dovoljno precizno odgovorila narodnim poslanicima koji su ovaj amandman podneli. Vlada je trebalo da napiše - amandman se ne prihvata zato što je reklamiranje duvanskih proizvoda zabranjeno. To bi bio pravi odgovor za neprihvatanje. Nema izgovora i nema uslova pod kojima mogu da se reklamiraju duvanski proizvodi. Reklamiranje duvanskih proizvoda je zabranjeno i, naravno, biće sada jako teško objasniti maloletnim licima, ako bi se usvojio amandman ili ako bi se nastavila ova praksa, a ministar je dao obećanje, jedno od svojih mnogih, da će on lično da zabrani reklamiranje i prikriveno reklamiranje cigareta, da će na tome da radi. Rekao je da će da radi. Ovo je ministar koji najviše radi u Vladi Srbije. Šteta što radi na globama, bolje bi bilo da radi neki drugi posao. Biće teško da objasnite maloletnicima kako to da se reklamiraju cigarete, a kad odu da kupe, tamo im ne daju da kupe cigarete. Znači, nema dvoličnosti. Ako reklamirate cigarete, onda će ih kupovati deca, a ako ih ne reklamirate, onda možete i da zabranite prodaju maloletnim licima.
Replika na komentar narodnog poslanika Tomislava Nikolića.
Gospodin Tomislav Nikolić me je pogrešno protumačio. Član 4. stav 2. je izmenjen. Postoji ispravka koju ste verovatno dobili, gde kaže da će se svako reklamiranje duvanskih proizvoda i proizvođača duvanskih proizvoda kazniti. To je ispravka i ušla je u proceduru. Kad sam već tu, da kažem da u zadnjem stavu člana 4. Predloga zakona stoji: "Ministar nadležan za poslove zdravlja bliže uređuje način isticanja upozorenja iz stava 1. i 2. ovog člana, na predlog agencije za duvan". Šta ako agencija ne da nikakav predlog? Znači, onda neće biti nikakve intervencije ministra zdravlja. U tom smislu je i bio ovaj naš amandman, u članu 4. zadnji stav u kome se kaže: "Agencija za duvan je dužna da kontroliše primenu ovog člana".
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li u ime predlagača neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Adam Urošević.
Uvaženo predsedništvo, braćo i sestre Srbi, poštovni predstavnici nacionalnih manjina i etničkih zajednica, nije me obeshrabrila opaska gospodina ministra izrečena u jučerašnjem uvodnom izlaganju, da će mnogi pokušati da izvrgnu ruglu ovaj član. U ime Stranke srpskog jedinstva zastupam amandman na član 4. stav 1. zakona o duvanu, koji se odnosi na zabranu prometa rezanog i usitnjenog duvana. Naime, predlagač zakona u članu 4. stav 1. predlaže: "Zabranjuje se prodaja cigareta i drugih duvanskih proizvoda maloletnim licima". Poslanička grupa SSJ predlaže da se ovaj stav promeni i da se reči "maloletnim licima" zamene rečima "deci do 14 godina starosti". Smatramo da je primerenije da se zabrani prodaja duvanskih proizvoda deci do 14 godina starosti, jer će prodavcima biti lakše da prepoznaju i sa sigurnošću utvrde ko je od kupaca punoletan, a ko nije. U prošlo ilidavno prošlo vreme, kada je moja generacija bila maloletna, lako se na osnovu izgleda, odnosno rasta moglo zaključiti da li se radi o maloletnom licu, da li se radi o detetu starosti do 14 godina, mlađem maloletniku od 14 do 16 godina ili starijem maloletniku od 16 do 18 godina. Sada, zahvaljujući verovatno i boljim uslovima života, generacije koje rastu su tako razvijene da je teško zaključiti o kakvom uzrastu se radi. Sigurno će vrlo teško biti prodavcu da zaključi da li se radi o maloletnom ili punoletnom licu, ukoliko ne legitimiše to lice, a nema ovlašćenja da od lica traži legitimaciju ili bilo koju drugu ispravu kojom će to lice dokazati svoju starost. Još jedna stvar je ovde važna. Izgleda da mi nemamo na umu i ona stara lica kojima je svaka pomoć dobrodošla, pa čak i ova pomoć u vidu kupovine koje pakle cigareta. Molim vas da podržite ovaj amandman SSJ-a i hvala na pažnji.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima narodni poslanik Dragan Marković, predsednik poslaničke grupe SSJ.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je jedini član Predloga zakona gde predlagač zakona želi da pokaže kako vodi računa o deci, odnosno mladim ljudima. Ukoliko se uhvati da je u jednoj prodavnici maloletno lice kupilo cigarete, minimalna kazna za preduzeće, odgovorno lice u preduzeću i za trgovca je 12.000 dinara, a maksimalna kazna je 70.000 dinara. Odgovorno vam tvrdim da će dnevno biti minimum sedam - osam kazni za svaku prodavnicu na teritoriji gde se nalazi. Da je povećan broj pušača u ovom vremenskom periodu - jeste, naročito kada su skupštinska zasedanja i kada ljudi gledaju ove sednice i kada vide kakvi se sve zakoni predlažu, a da nijedan zakon nije koristan za građane Srbije. Onda onaj ko je pušio jednu kutiju dnevno počne da puši dve i tri kutije, pošalje svoje dete da ide da kupi u prodavnicu, da ne propusti nešto, ono što će da kaže ministar Đelić ili neko od predlagača zakona. Mi smatramo da je ovaj član veoma rigorozan i predlažemo do 17 godina maloletno lice. Da je tačno da DOS ne vodi računa o mladim ljudima, pokazuje kolika je školarina u poslednje vreme, da se ne vodi računa o mladim ljudima koji završe srednju školu, da nemaju posao, da oni koji su završili fakultete takođe nemaju posao. Mladi ljudi koji su bili zaposleni moraće sada, kada se zakon o zapošljavanju bude doneo u ovoj skupštini, a radili su po ugovoru, da izgube posao i neće imati nikakvu budućnost. Da završim, DOS je hteo ovim članom da pokaže kako vodi računa o omladini, o mladim ljudima. To nije tačno. Ako bude prihvaćen ovaj zakon u celini, 50% prodavnica će biti zatvoreno, a samo će biti nekoliko trgovina na veliko, i to nekoliko imućnih ljudi, onih koji su sarađivali sa Vladom, odnosno sa DOS-om.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Cvetković, Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Radojko Petrić, Jovan Todorović, Milan Janković, Rajko Baralić,Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. U ime podnosilaca amandmana reč ima narodni poslanik Slobodan Pavlović.
Gospođo predsedavajuća, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, koleginice i kolege, grupa od 12 narodnih poslanika poslaničke grupe SPS predložila je amandman na član 4. sa namerom da ga učini operativnijim, da ga učini plastičnijim i sprovodljivijim, pa u tom smislu molim gospodina ministra Đelića da to proprati, a ne u smislu da stvari komplikuje. Naime, član 4. kolege koje su govorile pre mene podnosili su amandmane sa tri različita aspekta. Ovo na čemu mi insistiramo odnosi se na nešto drugo. Mi smatramo da u članu 4. stav 1: "Zabranjuje se prodaja cigareta i drugih duvanskih proizvoda maloletnim licima", treba da stoji, mada ne sporimo da je aspekt ili pristup koji je gospodin Toma Nikolić objašnjavao sasvim moguć i prihvatljiv. Drugo, da svaka paklica cigareta, odnosno svako pakovanje drugog duvanskog proizvoda mora da sadrži popis upozorenja o štetnosti pušenja, u skladu sa zakonom, takođe smatramo da treba, a ako bi moglo još i više nego što ovde stoji. Treće, u stavu 3.ministar nadležan za poslove zdravlja bliže će urediti način isticanja upozorenja iz člana 4. st. 1. i 2. Na kraju stoji i ono što mi mislimo da aspolutno ne treba, gospodine ministre, piše - na predlog agencije za duvan. Potpuno nepotrebno ubačeno pa smo predložili našim amandmanom da se posle reči "člana" umesto zapete stavi tačka, a "na predlog agencije za duvan" briše. Razloga za to ima više. Da podsetim da su u članu 5. nabrojani svi poslovi koje agencija obavlja. Tu su - organizacija i sprovođenje javnog tendera za preduzeća; utvrđivanje ispunjavanja uslova za bavljenje trgovinom na veliko duvanskim proizvodima, kao i predlaganje Vladi davanja licence za obavljanje trgovine; utvrđivanje ispunjenosti uslova za obavljanje trgovine na malo duvanskim proizvodima; koordinacija aktivnosti itd. Dakle, nigde ne stoji u opisu poslova i nadležnosti da će agencija ministru zdravlja davati ovakav predlog. Smatramo da je to potpuno nepotrebno, jer agencija može da ne da predlog; može da lobira; može da favorizuje; može da ne uradi ništa onda u tom slučaju oduzimamo pravo i nadležnost koje po logici stvari Ministarstvo zdravlja i ministar treba da imaju. Na taj način bi ovaj član bio upotrebljiviji, a nepotrebno dajemo poslove agenciji za koje nema razloga. Hvala lepo.
Da li se još neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, za nas je ovaj amandman prihvatljiv zato što mi amandmanom na član 5. i dalje kroz čitav zakon sprovodimo ideju da nam ta agencija nije potrebna i da je izmišljena samo kao parazit na budžetu Srbije, koji će da troši još jedan deo budžetskih sredstava, sredstava teško sakupljenih od građana Srbije. Ali, nešto razmišljam o tom članu 4. stavu 1. u kome piše da se zabranjuje prodaja cigareta maloletnim licima. Ako dođe jedan sedamnaestogodišnjak na kiosk da kupi cigarete, a zamislite da postoji mogućnost da on već tri godine puši cigarete, da li ste vi koji ste pušači ili vi koji ste nepušači, ili bili u društvu, jeste li dolazili u situaciju da ostanete bez cigareta. Imao sam prilike da vidim kako se u zatvoru ponašaju ljudi koji nemaju dovoljno cigareta. Pre 25 godina sam bio pušač, tada su nedeljom retko gde mogle da se kupe cigarete, a dešavalo se da ostanem bez cigareta, i znam kako sam se osećao. Koliko god da vam je želja da to dete ovim zakonom zaštitite, tobož, koliko god da vam je to cilj, zamislite to dete koje je tri godine pušač i ne može da kupi cigarete. Ili, zamislite obrnutu situaciju, umesto deca da kupuju roditeljima sada će taj dečko ili devojčica da kažu ocu i majci - idi mi kupi cigare, ovi ne daju da ja kupim cigarete. Ako roditelji znaju da im deca puše, hoće li reći - neću da ti kupim cigare, evo prilike da ostaviš duvan, a ja te nisam vaspitao da pušiš, ili će da kaže - daj sine, ali daj sada i ti meni džeparac kao što sam ja tebi davao kada si ti kupovao meni cigarete. Razmislite malo, veliki broj krivičnih dela u Srbiji, najgorih, najbesprizornijih, učine narkomani da bi nabavili još jednu dozu. Pušenje ima veoma sličnesimptome i pojavne oblike kada neko dođe u apstinenciju. Razmislite malo o tome šta sve može da se desi. Ti maloletnici sa 17 godinajači su od svih nas ovde u sali.
Reč ima narodni poslanik Joca Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-a.
Kolega poslanik Pavlović je ovde obrazložio i samo želim da dodam još nešto - u obrazloženju za odbijanje ovog amandmana stoji da se amandman ne prihvata zato što to ne stoji u ovlašćenjima u članu 5. ovog zakona o kome danas raspravljamo, a da postoji odrednica da prema ovom članu, stav 2. tačka 6) agencija obavlja i druge poslove u skladu sa zakonom i statutom, dakle, i ovim zakonom. Molim vas, nije sporno da u opisu svakog, pa i u preduzeću kod opisa radnog mesta se kaže - i drugi poslovi koje mu neposredni rukovodilac da u zadatak su poslovi koji su predviđeni, gde može da se nabroji sve ono što se smatra da tu može da stane, pa može ta agencija da se bavi i nekim petim, sedmim ili dvadeset i petim poslom, a mi hoćemo zakonom da definišemo okvir i način poslovanja te agencije. Ako ovo otvaramo ovako, to je već posebno pitanje, pored toga da li je uopšte potrebno praviti agenciju kada postoji Ministarstvo poljoprivrede, kada postoje poslovi u Ministarstvu poljoprivrede koje će obavljati ova agencija, koji su joj dati u zadatak i zašto da pravimo paralelnu organizaciju. To bi bilo sa jedne strane, a sa druge strane ovde se radi o ovlašćenjima čiste struke, znači, zdravstvenog nadzora, nadzora ministra zdravlja i ne vidim kako može agencija koja nije u tom stepenu stručnosti da predlaže ministru rešenja, a ovde je rečeno da će to biti jedan mali operativni organ koji će obavljati ove poslove. Ako taj organ treba da preraste u to da ima u svom sastavu i ovlašćenja Ministarstva zdravlja, Ministarstva poljoprivrede, Ministarstva zaštite životne sredine, MUP-a, Ministarstva finansija itd, onda to već prerasta u neki organ koji je vrlo velik, ozbiljan i značajan. Zato smatramo da ovi poslovi ne mogu da budu predmet i predlog agencije već isključivo ministra zdravlja, odnosno Ministarstva zdravlja kojim normalno rukovodi ministar, koji je ovde i član upravnog odbora, kako je to zakonom predloženo. Iz tih razloga smatramo da ovaj amandman treba prihvatiti i ovaj poslednji stav - ovlašćenja agencije, brisati; ne smeta ništa, obaviće se isti poslovi, nema nikakve štete niti će ih prouzrokovati, a može da izazove posledice koje će koštati više. Hvala.
Prelazimo na predlog da se brišu poglavlje II i čl. od 5. do 12. Narodni poslanici Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić i Adam Urošević podneli su zajedno amandman kojim predlažu da se brišu poglavlje II i čl. od 5. do 12. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. U ime podnosilaca amandmana reč ima narodni poslanik Miloš Lukić.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe Stranke srpskog jedinstva podneli smo ovaj amandman i želja nam je da on bude usvojen, a razlozi se nalaze ne samo u obrazloženju koje smo dali već i u samom tekstu zakona koji reguliše ovu materiju. Naime, po članu 5. agencija obavlja poslove za koje su nadležni drugi državni organi, pre svega kaže se da agencija organizuje i sprovodi javni tender, zatim predlaže Vladi davanje dozvole za bavljenje proizvodnjom duvanskih proizvoda. Zatim, obavlja poslove koji se odnose na: utvrđivanje ispunjenosti uslova za bavljenje trgovinom na veliko; utvrđivanjeispunjenostiuslova za bavljenje trgovinom na malo duvanom i duvanskim proizvodima: koordinaciju aktivnosti organa i organizacija u oblasti suzbijanja nelegalnog prometa duvana itd, kao i praćenje stanja na tržištu. Očigledno je da se ovde radi o nadležnostima koje su izričito stavljene u zadatak određenim ministarstvima i njihovim stručnim službama, odnosno inspekcijama, kao što je utvrđivanje ispunjenosti uslova za proizvodnju, za bavljenje prometom itd. Svi znamo dobro da su za to nadležne inspekcije, zatim, da je koordinacija aktivnosti organa i organizacija u oblasti suzbijanja nelegalnog prometa duvana, kao i svega drugog što je nelegalno, u nadležnosti MUP-a, Republičke uprave javnih prihoda, carina itd. Znači, mislim da smo potpuno jasno dokumentovali da je ovaj član apsurdan. Takođe, član 9. dovodi sve do apsurda, jer kaže da su u upravnom odboru ministri poljoprivrede, trgovine, zdravlja, finansija, unutrašnjih poslova, direktori Republičke uprave prihoda i carine. Poznato je da agencija polaže račune, odnosno podnosi izveštaj Vladi, pa ispada da ovi ljudi sami sebi podnose izveštaj. Postavlja se jedno logično pitanje - šta će uraditi inspektor iz bilo koje oblasti, kad naiđe na neku nezakonitost i na neki nedostatak u poslovanju agencije ili u poslovanju iz domena rada agencije? Trebalo bi da svom šefu napiše prijavu, a jasno je kakva će biti njegova sudbina i kakva će biti sudbina te prijave. Takođe se postavlja jedno vrlo praktično pitanje, na koje nismo dobili odgovor, a mogli bismo i sada - koliko radnika će raditi u ovoj agenciji, kolike će biti plate, čija će biti ta deca, ili miljenici onih koji će imati tu privilegiju da rade u ovoj agenciji? Mislimo da, ukoliko nadležni državni organi rade svoj posao, apsolutno nije potrebno formiranje posebne agencije. Zahvaljujem.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Ako ne, prelazimo na sledeći amandman na član 5. koji je podneo narodni poslanik Aleksandar Vučić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, predložio sam da se briše član 5. predloženog zakona. Ukoliko se prihvati taj amandman, koji sam u ime poslaničke grupe Srpske radikalne stranke podneo, izbrisali smo postojanje jedne pravne institucije, koja bi trebalo da se zove - agencija, kao i mnoge druge pre ove, čije delovanje, a posebno plaćanje njenog delovanja, nije predviđeno u budžetskoj projekciji za 2003. godinu, ako se ne varam. Dakle, nigde u budžetu nemamo predviđena finansijska sredstva za osnivanje i rad ove agencije. U članu 7, ako se ne varam, kaže se da će se iz budžeta Republike Srbije isplaćivati sredstva za rad ove agencije, pa mi se postavlja pitanje - da li je to onako transparentno i onako reformski, kako ste nas to učili do pre nekoliko dana? Posebno zato što je nemoguće da ste na ovako genijalnu reformsku ideju došli pre neki dan, kada ste dali ovaj predlog zakona u skupštinsku proceduru, nego pretpostavljam da je do toga moralo da dođe znatno ranije, u vreme kada ste nam davali ovde Zakon o budžetu na usvajanje, za koji takođe znamo na koji način je usvojen. Poslanička grupa SRS smatra da ovaj predlog ne treba da bude prihvaćen, predlog Vlade Srbije, zato što se samo pravi dalja birokratizacija državnog aparata. Jer, ako se ovde kaže, a posebno u obrazloženju Vlade zašto odbija ovaj moj amandman, da je pravi razlog stavljanje ukupne proizvodnje, prometa duvana i duvanskih proizvoda u legalne okvire, onda nam cela priča ministra Đelića i svih ostalih predstavnika Vlade, koji su rekli da su to već stavili u legalne okvire, pokazuje da ovo nije dovoljan razlog ili nije pravi razlog. Mi smo čuli da je sada već sve pod legalnim okvirom, da je sve jasno, transparentno, da nema više šverca ili da je sveden na najmanju moguću meru. Stanko Subotić - Cane Žabac, ovaj Petar Matić, ovaj Peconi itd, oni su slučajno, oni tu služe samo da se prosto pojavi neko njihovo ime, inače oni nemaju nekog većeg značaja, tako bi rekla Vlada. Ali, u svakom slučaju, nemamo jasan razlog šta će da radi ova agencija i zašto je ona uopšte potrebna državi, šta će da rade ministri u ovoj agenciji? Kaže - neće oni imati nikakvu materijalnu nadoknadu. A šta će onda da radi ministar Veselinov u toj agenciji? Da li vi verujete da će Dragan Veselinov da sedi u toj agenciji, da ne prima nikakvu nadoknadu i da nema nikav interes? Ne verujete ni vi, niti bilo ko drugi, zato što dolazi do sukoba interesa, i to je čisto i prosto kao pasulj. Nema velike filozofije, to je jasno kao dan, i niko ne veruje. I on zna da to neće da radi, nego će da razmišlja da li mu je povoljniji "BAT" Stanka Subotića Caneta, ili Pera Matić "Filipa Morisa", ili će da bude Peconi, sa ne znam ni ja kojom ponudom, pa ko da više. A vi, ministre, znate dobro (pošto sam upoznat, znate da sve saznamo šta se u Vladi dešava, sa svim problemima koje ste imali oko "Tobaka" i mnogih drugih stvari) da tu ne idu pokloni od 100.000 maraka ili 100.000 evra, nego tu idu pokloni od milion, dva, tri miliona evra itd, pa baš nije slučajno da na čelu upravnog odbora, od tih 11, budu sve ministri, odnosno članovi Vlade. Vlada još jednu stratešku granu stavlja pod svoju potpunu kontrolu i pitanje je da li će time moći da suzbije šverc ili će se upravo ono suprotno od šverca dešavati. Na taj način se vrši još jednom monopolizacija, potpuna monopolizacija. Vlada bi da sve stavi pod svoju kontrolu, administrativno upravljanje, a ne vidimo nikakvu čistu dobit i šta je ono jasno što će građani moći da imaju, što će građani moći da dobiju, ukoliko se prihvati osnivanje i rad ovakve agencije. Imate obavezu da nam kažete koliko će to koštati, koliko sredstava iz budžeta mora da se izdvoji, a toga nema u Predlogu ovog zakona;niste nas ni usmeno obavestili koliko novca mora država da izdvoji, koliko poreski obveznici da izdvoje? Evo, danas smo saznali, možda je za građane zanimljivo, a molio bih i vas, ministre, da obratite na to pažnju - umesto oduzimanja para od građana za osnivanje ovakve agencije, bolje da se ne daje pravo Šiptarima na jugu Srbije da ne plaćaju struju, jer srpske izbeglice plaćaju struju.
Narodni poslaniče, upozoravam vas da ste prekoračili vreme.
Evo završavam, budite strpljivi.
Narodni poslaniče, ne radi se o mojoj strpljivosti, nego se radi o poštovanju Poslovnika Narodne skupštine.
Srpske izbeglice plaćaju struju. Naši najsiromašniji slojevi stanovništva plaćaju struju, a vi znate, gospodine ministre, da vam odozdo Čović i drugi šalju svakodnevno nekakve specijalne dopise, kojima se Šiptari iz Bujanovca, Preševa i Medveđe oslobađaju plaćanja električne energije, da bi se, tobože, sačuvao mir. I još jedno pitanje, transparentno - vidim da ovde dobijamo neke amandmane,gde piše Labour party of Serbia, a gore iznad, slabije se vidi: Laburistička partija Srbije. Ja nisam čuo da je ta partija na izborima učestvovala, ali svakojakih čuda u Srbiji ima, pa ni ovo više nije nemoguće. Hvala.
Nepunih šest minuta ste govorili. Zbog nepoštovanja Poslovnika, uz činjenicu da se predstavnici vaše poslaničke grupe vrlo često pozivaju na potrebu poštovanja Poslovnika, ja vas zaista molim da i vi poštujete Poslovnik. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić. (Povreda Poslovnika.)
Ovog časa povredili ste član 137. Poslovnika, koji kaže: "Rasprava u pojedinostima obavlja se po članovima..." itd, "a u raspravi mogu da učestvuju: podnosilac amandmana, odnosno ako amandman predlaže više narodnih poslanika, ovlašćeni predstavnik tih narodnih poslanika; predlagač akta; izvestilac odbora; predsednik, odnosno predstavnik poslaničke grupe i ovlašćeni predstavnik Vlade." Hteo sam samo da vas upozorim da imamo amandmane poslaničkih grupa, potpisane od više poslanika. Ne prigovaram što za svaki amandman neki drugi poslanik, od potpisnika, izađe i govori, samo prigovaram da to nama nije bilo odobreno dok je bio onaj bivši sekretar Narodne skupštine, pa vas molim da sada to ustanovite kao princip. Dakle, ako iz jedne poslaničke grupe više poslanika potpiše amandman, nećete tražiti ovlašćenje nekog od njih da bude predstavnik podnosilaca amandmana, pošto to ne tražite ni danas i nećete insistirati da prvopotpisani bude onaj koji obrazlaže amandman, nego ćete i srpske radikale, ako bude više potpisa, pitati - da li neko od vas želi da obrazloži amandman. Ako to bude princip ubuduće, mi ćemo s tim biti saglasni, a ako ne bude, ja ću vas neprekidno upozoravati na ovu žutu knjigu.
Slučajno su žute korice Poslovnika Narodne skupštine. Dali ste primedbu za kršenje člana 137, koja se odnosila na raspravu ovog trenutka i datu reč narodnom poslaniku Aleksandru Vučiću, ili se odnosila na prethodni slučaj kada je narodni poslanik Slobodan Pavlović dobio reč? (Tomislav Nikolić, sa mesta: Ceo život je jedan trenutak.) Narodni poslanik dobacuje sa mesta, kršeći Poslovnik, da je ceo život jedan trenutak i meni je drago što je jedan trenutak našeg života deljen u ovoj skupštini sa zajedničkim ciljem da uradimo poslove za korist građana i države Srbije. Dakle, da li se vaša primedba o kršenju Poslovnika odnosi na situaciju da je narodni poslanik Slobodan Pavlović dobio reč? U tom slučaju, ako se odnosi na raspravu, koja je trenutno u toku oko člana 5, samo je narodni poslanik Aleksandar Vučić potpisao ovaj amandman i on je dobio reč. Poslovnik nije u primeni strogo, redosled koji ste citirali za govornicom u ovom slučaju je predstavnik Vlade i predlagač akta. Konstatujem da nema kršenja Poslovnika. Da li narodni poslanik Tomislav Nikolić želi da na istoj sednici Administrativnog odbora, koju je već zahtevao zbog kršenja Poslovnika, bude i ova primedba? (Ne javlja se za reč.) Narodni poslanik se ne izjašnjava. Ima reč ministar u Vladi Republike Srbije, gospodin Božidar Đelić.
Želeo bih samo da odgovorim na nekoliko pitanja, koja mogu da niknu od ovoga što je malopre rečeno o troškovima ove agencije, načinu odlučivanja o njoj i da li ova agencija i način odlučivanja mogu dovesti do veće ili manje korupcije. Naravno, odgovor je da ova agencija neće mnogo koštati, objasniću zašto; da će ovaj način odlučivanja dovesti do velikog suzbijanja mogućnosti podmićivanja i korupcije i pokušaću da kažem zašto to nije bilo u budžetu Srbije za 2003. godinu, koji ste izglasali u ovom domu krajem prošle godine. Što se tiče troškova, primetićete da u nekoliko članova ovog predloga zakona imamo jasno naznačeno da su to povereni poslovi i da ova agencija radi po principu javnih službi. Znači, ona nema inspekcijsku službu i to je bio jedan od razloga, nisam se malopre javio za reč, zašto ne bi trebalo ona da kontroliše oglašavanje. Mislim da je šef poslaničke grupe Čeda Jovanović pričao o tome. Ovo će biti jedna veoma mala agencija, koja će imati 10-15 zaposlenih maksimum, koji će raditi poslove koji su ovde povereni. Neće "uzurpirati", jer to zakonski ne može, niti će raditi poslove već postojećih ministarstava ili javnih službi. Što se tiče samog načina odlučivanja, jedan od problema koji je postojao u našem sistemu, i ne kažem da je to do kraja eliminisano, jeste mogućnost da u jednom kabinetu jedna osoba ili jedna vertikala odlučivanja donese krupne odluke i, dodatno, da te odluke ne budu publikovane, niti da postoji mogućnost da oni koji ne učestvuju u tom procesu odlučivanja dođu do preciznih informacija kako se došlo do te odluke. Hteo bih da privučem pažnju cenjenih narodnih poslanika da u ovom slučaju nema tog jednog ministra ili jedne službe ili pak same te agencije, koji mogu da odluče o iole ozbiljnijim stvarima što se tiče duvana. Naprotiv, bilo je bojazni u industriji, ljudi koji žele dobro ovoj industriji, današnjih proizvođača, koji dele ovu želju da se ona dodatno uredi, da tolika transparentnost može dovesti do toga da će biti dosta oklevanja u odlučivanju. Oni su dobro uočili da u ovom procesu odlučivanja i te kako ima sučeljavanja različitih pozicija i otvaranja ovog procesa odlučivanja za javnost. Stručne službe agencije moraju da pripreme jedan broj odluka. Taj upravni odbor ima predstavnike svih resornih ministarstava i službi, koje imaju interes u suzbijanju šverca. Vlada tu nije sama, imate jedan broj predstavnika same industrije, koji će gledati kakve se odluke ovde donose, da li su one utemeljene. Možemo da se oslonimo i na njih, da će oni tražiti i njihov interes je da te odluke budu dobro utemeljene. I ne samo to, za važne odluke to treba da bude podeljeno i sa kolegama u Vladi, što znači da i sami ministri koji su tu moraju da podele to i sa kolegama u Vladi. Dosta je verovatno da će te vlade biti koalicione; čak i u ovom upravnom odboru ogromna je verovatnoća da će to biti koaliciono, tako da će tu biti dodatnih razloga zašto će svi gledati da li su to pravovaljane odluke. Najzad, imamo obavezu da se najmanje dva puta godišnje (doći ćemo do tog amandmana koji smo prihvatili) izvesti ovaj dom. Samim tim sve važnije odluke će morati i te kako da budu dobro utemeljene, da bi izdržale ovaj test javnosti. Jer, sigurno je da će pitanje duvana u godinama koje dolaze i dalje interesovati i medije i našu javnost; na ovaj način veoma široko otvaramo vrata ovih odluka, tako da svako zainteresovan može da vidi kako se odlučilo o svemu ovome. Najzad, zašto ovo nije bilo u budžetu? Čini mi se da bi to bilo omalovažavanje ovog doma, i bilo bi prejudiciranje vaše odluke da se u budžetu za 2003. godinu našao budžet, ma koliko mali, za ovu agenciju, a da niste odlučilida glasate za ovaj zakon. To bi bilo prejudiciranje volje ovog doma i, naravno, u rebalansu budžeta, zbog Ustavne povelje, naći će se i odgovarajući budžet i za tu instituciju, koji će biti mali. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Tomislav Nikolić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne tako davno imali smo raspravu o Zakonu o privrednim komorama. Mi smo glasali protiv tog zakona zato što ste uveli ponovo državne privredne komore. Čitam ove poslove koje tobož poveravate agenciji za duvan i vidim da su to poslovi koje Privredna komora obavlja za sve druge delatnosti u Srbiji, samo ne obavlja za proizvođače i prometnike koji se bave duvanom. Postavlja se pitanje zašto. Ako mogu ogromne industrije da dobijaju uverenja o bonitetu, da se registruju kod privredne komore, otkud to da se samo duvandžijama osniva agencija za duvan, za koju mislim da je veoma diskutabilno da li možete da joj poverite ove poslove. Razumeo bih da ovaj posao poverite nekom organu uprave, ali jednom preduzeću, koje ima svojstvo pravnog lica, iako vi kažete da će raditi u skladu sa Zakonom o javnim službama - veoma je nategnuto to tumačenje. Ako već poveravate te poslove nekom ko nije organ uprave, zašto niste raspisali tender ili licitaciju, pa da vidimo ko će tim poslom da se bavi? Ovo je formiranje države u državi, veoma interesantno, veoma diskutabilno, a u praksi će svašta da se pokaže. Pogledajte, recimo, tačku 4): "koordinacija aktivnosti organa i organizacija u oblasti suzbijanja nelegalnog prometa duvanskih proizvoda". Znači, ministarstvo policije će dolaziti na koordinaciju svojih aktivnosti u agenciju za duvan. Ne mogu da verujem da će ministar policije dozvoliti da policija dođe i da joj agencija za duvan izdaje smernice kako će otkrivati nelegalne tokove i šta će sa tim da radi. Ovaj član je nepismeniji od člana 4, pa vas molim da ga neko pismen od poslanika pročita i da ga uredi tako da Vlada sme da kaže - ovo smo mi napisali. Pronašao sam novi glagol u članu 5 - obavljenje, a da igrate onu igru sa slovima i da složite reč, ne bi vam priznali reč obavljenje. Ta reč, a ponavlja se nekoliko puta, nije slučajna greška, ta reč ne postoji. Ako mi kažete šta to znači - obavljenje, mogao bih i da prihvatim. Ponovo ima grešaka u padežima i ponovo se trudite da nam pokažete kako ste nepismeni i čak u članu 9, govorićemo i o njemu i njegovo brisanje smo predložili, kažete da će član upravnog odbora agencije biti direktor Republičke uprave javnih prihoda. Nema mesec dana, ministre, ovde ste nam branili predlog zakona kojim smo ukinuli Republičku upravu javnih prihoda. Stvarno nema smisla. Niti smo mi toliko nepismeni, nismo toliko zaboravni, niti smo toliko maloumni, niti znamo šta će sada biti. Koji je to član koji će da predstavlja bivšu republičku upravu javnih prihoda. Da li onaj što je pobegao? Dalje, direktor carine, zašto ne napišete Savezne uprave carina, kada ste već napisali - u skladu sa saveznim propisima. Ili ćete da napišete, direktor carine Srbije, a još je nema. Vi samo žurite kao ždrebe pred rudu. Neke stvari prejudicirate, a neke vučete iz prošlosti, iako ih više nema. (Predsedavajuća: Četiri minuta.) Agencija za duvan će biti čir, parazit; nemojte da me ubeđujete da mora sedam ministara da vodi agenciju za duvan da ne bi krali, a recimo ovako glomazan policijski aparat može jedan ministar da vodi. Ne deli se odgovornost u Vladi. Ako jedan ministar krade, zna se koji krade i odgovara cela vlada i odgovora i predsednik vlade. Ne treba njih sedmorica tu da sede, bar šestorica neće znati uopšte o čemu se ovde radi. Vas je uhvatila manija agencija. Mislim da je to priznao jednom predsednik Vlade da mu je negde iz Norveške došao taj sistem. Ako vam daju poneki dinar za neku humanitarnu pomoć, ne mora to da bude uslov da prihvatite njihovu organizaciju države. Vi kalemite na ovu našu biljku odjednom za noć, na naš narod, na naše građane kalemite zapadni sistem... (Predsedavajuća: Pet minuta.) To je kod njih razvijano 200 godina. Imajte strpljenja. Nećete da opadnete na jesen kao lišće sa drveta, pa da više ne možete da se vratite. Razvijajte ovo polako, sistemski, a ne udarcima u glavu od kojih će mnogi ostati onesvešćeni.
Prelazimo na sledeći amandman na član 5. koji su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Cvetković, Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Radojko Petrić, Jovan Todorović, Milan Janković, Rajko Baralić, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, reč ima Joca Arsić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Da li ćete koristiti oba vremena?
Neću. Dosta toga je rečeno po ovom članu 5. Na stranu sve ovo što je kao argument izneto o potrebi ili ne potrebi postojanja agencije, a što ovde ima više predloženih amandmana. Poslanička grupa SPS, odnosno deo poslanika poslaničke grupe SPS smatra da ovde u članu 5. pod tačkom 4) umesto "koordinacija aktivnosti" treba da stoji: "pruža neophodne podatke organima i organizacijama". To je iz razloga što agencija opet želi da koristi ovlašćenja koja su iznad njenih mogućnosti i preuzima opet ulogu koordinacije koja može da pripadne Vladi, može da pripadne organu koji je iznad agencije, a ne agenciji, jer, kako se kaže u obrazloženju ovde za odbijanje ovog amandmana, "pod koordinacijom aktivnosti organa i organizacija u oblasti suzbijanja nelegalnog prometa duvanskih proizvoda podrazumeva se celina odnosa i svestrane saradnje agencije za duvan i nadležnih organa i organizacija, kao i preduzimanje niza drugih radnji, a ne samo pružanje neophodnih podataka". Normalno je da na osnovu pružanja neophodnih podataka o problemu, o tome šta treba i kako treba i na koji način sprečavati, svako resorno ministarstvo iz svog delokruga treba da obavlja te poslove. Njima trebaju obaveštenja, ne treba neki nadorgan koji se zove agencija da koordinira poslove u ministarstvima, Vladi; to obavljaju potpredsednici Vlade i predsednik Vlade. On koordinira rad ministarstava i prvi je ministar u toj vladi. Ovde se agenciji daju slična ovlašćenja. Iz tog razloga smatramo da agencija treba da pruža obaveštenja nadležnim organima. Ima taj upravni odbor, kako smo malopre rekli, koji je sastavljen od više resornih ministara. Ne vidim sada neku potrebu posebne vrste koordinacije, odnosno davanja nadležnosti njoj da koordinira te poslove i zadatke. Prema tome, pošto smo pragmatično predložili samo deo izmena ovog celog člana, smatramo da ćete vi doneti i usvojiti zakon da se agencija osnuje. Pokušali smo da popravimo ovo ovim predlogom, a na vama je da to prihvatite. Mi predlažemo da prihvatite, jer će to rešenje biti kvalitetnije i celishodnije. Hvala vam.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na član 6. na koji je amandman podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Već je dosta rečeno o agenciji, o razlozima da ona ne postoji u ovom predlogu zakona. O tome je govorio i poslanik SRS Aleksandar Vučić. Ponovio bih jedan deo da se agencija bavi koordinacijom aktivnosti, a to sam i juče govorio u načelnoj raspravi, organa i organizacija u oblasti suzbijanja nelegalnog prometa duvanskih proizvoda. Gospodo, pa time se po definiciji bave Ministarstvo finansija, Ministarstvo trgovine, ministarstvo policije. Nema potrebe da postoje neki paralelni ili paraorgani koji će ovlašćenja tih ministarstava da preuzumu na sebe. Uostalom, ima dovoljno ljudi u Ministarstvu finansija koji se bave kontrolom nelegalnog prometa svih vrsta proizvoda, pa i ovih koji su posebno interesantni sa stanovišta sticanja budžetskih prihoda za državu. Postoji dosta službenika i službi u Ministarstvu trgovine, a ako ih nema dovoljno, zaposliće se veći broj inspektora. Ima dosta ljudi koji se u okviru ministarstva policije bave tim poslovima, ne samo krvnim deliktima i drugima, nego i ovim nedozvoljenim radnjama. Ne vidim razloga da uvek neke službe iz ministarstva zamenjuju agencije. Time se uvećava broj onih ljudi koji se plaćaju iz budžeta i čije poslove treba da obavlja neko drugi. Čini mi se da postoje tu još neki razlozi. Polako se iz ministarstava izvlače poslovi i dodeljuju onim ljudima koje isključivo može da kontroliše DS,tako da je ovo način da DS preuzme kontrolu nad svim ministarstvima u Srbiji preko tih agencija koje će obavljati poslove koje izvorno treba da obavljaju određena ministarstva.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 7. glasi: "Sredstva za osnivanje i rad agencije obezbeđuju se iz budžeta Republike Srbije". Ustav Republike Srbije je jasan i rigorozan u pogledu predlaganja zakona. On kaže - predlog zakona mora da sadrži odredbu o tome da li su za sprovođenje zakona potrebna finansijska sredstva i odredbu o tome u kojoj visini su finansijska sredstva potrebna za sprovođenje zakona. U obrazloženju ovog predloga zakona Vlada je napisala: Za sprovođenje ovog zakona potrebno je obezbediti posebna finansijska sredstva na ime osnivačkog uloga - i onda jedna ludost, gospodine ministre - kao i deo sredstava za rad u 2002. godini. Ne mogu da verujem. Čitajte malo to što vaši činovnici predlažu Narodnoj skupštini. Posumnjaću da agencija već postoji i da je 2002. godine napravila troškove koje sada morate da joj pokrijete, jer ne mogu da verujem da biste vi, da ste to čitali, pustili da vam trebaju sredstva za agenciju koju ćemo tek osnovati, ili nećemo, za troškove načinjene u 2002. godini. Naravno, ne mogu ta sredstva da se obezbede iz tekuće budžetske rezerve. Zna se za šta se koristi tekuća budžetska rezerva. Ne može za nove zakone i za nove obaveze iz budžeta, jer to što koristite iz tekuće budžetske rezerve u budžetsku rezervu morate da vratite, a vi kada date agenciji više vam niko neće vratiti. Ta budžetska rezerva uleće, pretpostavljam, kod vas. Ne znam kako to radite. Uleće tamo gde tog časa zapne, pa se sredstva vrate, pa se podmiruje neki drugi korisnik. Vi osnivate agenciju, a niste nam ovde rekli koliko će da košta, a pošto se bavite državnim prihodima znam da je vama najvažnije kada vam dođu iz koalicije DOS, koja vlada i kada vam daju neki predlog, ubeđen sam, gospodine Đeliću, da vi njih pitate koliko će to da košta. Čini mi se da sam toliko uspeo da snimim vaš profil i znam da ih to pitate, koliko će to da košta i da vidimo odakle ćemo novac, a sada ovde 250 odgovornih ljudi, narodnih poslanika ubeđujete da mi vas ne treba nikada da pitamo koliko će nešto da košta. Ja vas sada pitam, gospodine ministre, član 7. govori o sredstvima koja će agencija da odnese bespovratno iz budžeta Republike Srbije. Ministre, ovo zadovoljstvo za sedam ministara, za upravni odbor, za nadzorni odbor, ovo zadovoljstvo da mimo Privrednog suda, mimo Privredne komore neko procenjuje da li neko može da se bavi određenim poslom, koliko će to zadovoljstvo njihovo nas da košta, koji za to uopšte nismo i koji bismo više voleli da se asfaltira neki put, da deca dobiju redovno dečije dodatke. Nama nije u interesu da finansiramo ovu agenciju.
Reč ima ministar u Vladi Republike Srbije, gospodin Božidar Đelić.
Ne mogu da kažem u dinar koliko će to koštati i neću reći tu cifru. Mogu da kažem ovde da će ta cifra biti veoma skromna, nekoliko miliona, ne znam koliko će to tačno biti. To ćemo znati kroz koju nedelju, a ta nedelja nije tako daleko. To će biti početkom marta, jer rebalans budžeta za ovu godinu je i tu, naravno 2002. godina, i svi dobro znamo da je ovaj predlog zakona dostavljen Narodnoj skupštini prošle godine i zato se to tako i desilo. Hteo bih da povežem ovo pitanje finansiranja sa pitanjem transparentnosti i otpornosti na korupciju, o čemu je bilo priče malopre. Primetićete da ova agencija nema izvorne prihode, da ove naknade o kojima pričamo nisu definisane kao izvorni prihod ove agencije. Postoji razlog za to, jer da se to definiše kao izvorni prihod postojala bi tendencija, relativno prirodna kada formirate bilo kakvu novu službu, da ono što je izvorni prihod bude što više povećano; tu treba da je jasno da ne treba da budu takvi podsticaji u radu ove agencije, ne treba njima biti cilj da se što više naknada prikupi. Ovde vidimo da smo razdvojili interes te agencije u finansijskom smislu i da ono što im treba treba da bude obezbeđeno iz budžeta Republike Srbije i samo iz budžeta, a ne iz nekih izvornih prihoda, jer i to bi moglo da bude jedan podsticaj da se da više dozvola, da se da više licenci, više odobrenja i da nekako na neki način ovo počinje da razmišlja kao da je neko preduzeće, a nije. Naravno, što se tiče ovih ministara, jasno je i u zakonu naznačeno, zato što nažalost još nemamo taj zakon o sprečavanju konflikta interesa, da ministri ne primaju nikakvu nadoknadu za njihov rad tu. Znači, to neće biti nikakav trošak.
Reč ima predsednik poslaničke grupe SSJ, narodni poslanik Dragan Marković, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, reklamiram član 82. Trenutno u sali ima 75 ljudi, a 148 kartica. To je nepoštovanje radnih mesta pojedinih poslanika. Ministar Đelić je častio sve narodne poslanike, poštovani građani, odnosno one koji su na stalnom radu, po 1000 dinara za mesec januar jer su mnogo radili. Vidite da ih nema u sali. Plata je 21.000 dinara, 8.000 dinara je paušal, i to je 29.000. Oni koji su na funkciji, a 90% poslanika iz DOS-a su ujedno i predsednici opština, dolaze službenim automobilima, pišu kao da dolaze svojim automobilom. Konkretno, iz Kragujevca je dnevnica 2.500 dinara, iz Niša 3.000 dinara; i ako ima 20 radnih dana pojedini poslanici zarađuju 80.000 dinara, dame i gospodo, poštovani građani Srbije. Pedeset posto građana Srbije nema šta da jede. Zoran Đinđić kaže da treba svi da rade u Srbiji da bi Srbija krenula. Dajte vi taj primer ovde. Nemate to pravo da zloupotrebljavate radna mesta. Sada je 50% poslanika ili otišlo ili su dole u restoranu, jedu jeftine kolače i piju jeftin viski. Molim da se utvrdi kvorum.
Narodni poslanik se pozvao na član 82. (pretpostavljam, pošto nije naveo, da je to stav 6.) i izrazio sumnju u postojanje kvoruma, koji je utvrđen primenom elektronskog sistema. Predsedavajući je u obavezi da narodnom poslaniku, koji ispostavi takav zahtev, dostavi na uvid računarski izvod prisutnih narodnih poslanika, te vas molim da utvrdimo kvorum. (Dragan Marković: Koliko treba da čekamo?) Čekanje traje zbog toga što strpljivo čekamo da svi narodni poslanici prisutni u sali, poštujući Poslovnik Narodne skupštine, identifikuju svoje prisustvo. Dužni smo svima toleranciju, bez obzira na to šta mislimo o postupcima pojedinih narodnih poslanika. Ponavljam da se radi o prisutnim narodnim poslanicima u sali koji odbijajuda poštuju Poslovnik Narodne skupštine, a ne o poslanicima koji nisu prisutni. Oni koji uđu u salu identifikovaće se svojom elektronskom karticom. Molim narodne poslanike da se ne igraju sa karticama. Elektronskim sistemom je utvrđeno da imamo kvorum za nastavak rada. Što se tiče zloupotrebe demokratskih instrumenata, čime se ponižava institucija, predložićemo Narodnoj skupštini da Administrativni odbor donese posebne mere za sve one koji misle da zloupotrebom demokratskih instrumenata mogu sprečiti rad ove skupštine. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Miroljub Veljković. Da li je u sali? (Da.) Da li želi reč? Reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković.
Gospođo Čomić, vi ne vidite čoveka od 120 kilograma. Sve vreme sedim u sali. Gospodin Đelić je pre par minuta stvarno ohrabrio naciju. Znači, osnivanje ove agencije će ovaj siroti narod koštati tričavih nekoliko miliona. To je ohrabrujuće. Međutim, i pored toga, predložiću Narodnoj skupštini da se član 8. briše, a samim tim i svi ovi članovi koji definišu osnivanje i funkcionisanje agencije da se brišu, odnosno predlažem da se iz zakona izbaci osnivanje agencije, jer ta nam agencija apsolutno nije potrebna. Prvo, ovo što nam je Vlada predložila nije zakon o duvanu. Ovo je definitivno zakon o osnivanju i funkcionisanju agencije za duvan. Mi iz ovog predloga zakona ne vidimo apsolutno nikakvu državnu strategiju, nikakvu državnu politiku vezanu za ovu izuzetno važnu granu prevashodno primarne poljoprivredne proizvodnje, niti vidimo neku strategiju uproizvodnji cigareta, čak ne vidimo nikakvu strategiju ni oko afirmacije izvoza. Sve pametne države i te kako ozbiljno rade ne bi li afirmisale ovu granu, pre svega, povećale primarnu poljoprivrednu proizvodnju i afirmisale izvoz, jer i te kako je tržište sveta, posebno Evrope, gladno. Znači, toga u ovom zakonu nema. U ovom predlogu zakona nam je Vlada predložila da usvojimo zakon o osnivanju agencije za duvan. Ta agencija, to je jasno iz ovog nacrta zakona, potpuno bi monopolisala prevashodno distribuciju cigareta. Ja ću zvanično, i to u formi poslaničkog pitanja, postaviti pitanje Ministarstvu finansija - koliko je ova vlada za ove dve godine trajanja osnovala agencija po raznoraznim osnovama i koliko je budžet za 2001. i 2002. godinu koštalo osnivanje tih agencija? Gospodo iz DOS-a, sećam sei perioda vašeg opozicionog delovanja, kada ste žestoko napadali tadašnju vlast da je državna administracija glomazna, skupa, itd. i da živi na grbači ovog naroda. Možda ste bili u pravu, verovatno ste bili u pravu. Šta se desilo? Vi ste došli na vlast, nasledili ste potpunu istu brojnu administraciju i za ove dve godine ne samo da niste izvršili neku racionalizaciju u toj administraciji, nego je, gledajući republički nivo, a posebno na opštinskom, dupliran broj izvršilaca, gospodine Đeliću. Znači, još više ste opteretili narod. To nije bilo dovoljno. Onda ste po ne znam čijem modelu, čujem da gospodin Nikolić kaže norveškom modelu, počeli da osnivate agencije za sve delove društvenog i privrednog života. Praktično, napravili ste dve paralelne administracije. Imamo ministarstva i imamo agencije koje treba da rade neke stručne poslove za ta ministarstva. Ako je to rešenje norveško, možda je Norveška izuzetno bogata zemlja pa može da plaća i ministarstva i agencije koje rade poslove za ministarstva; za našu situaciju, ekonomsku i društvenu, potpuno je jasno - ili ukinimo ministarstva ili ukinimo agencije. Drugo, vi ste nas juče ohrabrili, maltene ste rekli da smo dobili neke dve velike tekovine usvajanjem ovog zakona. Prva tekovina je da će sastav upravnog odbora agencije sačinjavati ...
Četiri minuta, narodni poslaniče. Završili ste, narodni poslaniče, zbog toga što je vreme za raspravu o amandmanima tri minuta. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Janjić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić.
Pošto gospodin ministar nije bio prisutan na prepodnevnom zasedanju, iskoristiću ovu priliku da postavim jedno pitanje. Gospodine ministre, u svim državama u Evropi, a vi ste boravili u Evropi dosta, država finansira ili daje premiju za duvan u iznosu od 80%, a proizvođači cigareta plaćaju to 20% zbog toga što je njihov duvan jeftiniji od našeg, i naš nije konkurentan. Ako ova država nije zainteresovana za povećanu proizvodnju duvana, a očigledno je da nije, razlog je jasan - prihod od duvana ide nekim drugim ljudima a ne u trezore ove države, odnosno u budžet Vlade Republike Srbije. Taj novac uzimaju razni žapci, vrapci, peconi, masoni, pa njih obavežite da premiraju poljoprivrednim proizvođačima, da daju te pare nazad u proizvodnju. Je lÄ tako? (Obraća se ministru.) [[Smeh.]] Da, vama je smešno. Verovatno da ste i vi osetili ukus tog kolača. Zbog još jedne stvari sam predložio da se član 9. briše. Gospodine ministre, pored toga što nekih ministarstava i njihovih ministara nema, jednostavno više ne postoje ta ministarstva, ili tih direktora više nema, u upravnom odboru sede sve sami ljudi ili ministri ili direktori koji su i do sada duboko bili umešali svoje prste u šverc cigareta. Direktor Savezne uprave carina; pa ko je kriv ako se u ovoj zemlji švercuju cigarete - direktor Uprave carina, ministar policije, to su sve ljudi koji su umešani u taj šverc. A, vi, gospodine ministre finansija, umesto da jurite te švercere i lopove, mafijaše, vi sebe stavljate u ovaj upravni odbor i navodno još kažete - biće još četiri predstavnika proizvođača duvana. A šta mogu ta četiri predstavnika proizvođača duvana i cigareta u odnosu na vas sedam iz državne uprave? Uvek će biti nadglasani. Neće moći ama baš ni o čemu da odlučuju. Uvek će samo da služe kao dekor vama koji donosite te odluke - gde će i ko će da uzima pare od duvana. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Cvetković, Ljubiša Maravić, Đura Lazić, Milan Stanković, Joca Arsić, Radojko Petrić, Jovan Todorović, Milan Janković, Rajko Baralić, Slobodan Pavlović i Toma Bušetić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Dušan Cvetković.
Poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, u ime poslaničke grupe SPS-a podneli smo amandman na član 9. u kome želimo da se naprave određene, za nas potpuno logične, ispravke. Iako smo imali niz primedaba na agenciju itd, znajući da to ostaje mislimo da je i dalje najnormalnije da upravni odbor agencije umesto 11 članova ima praktično 13, a da u upravni odbor agencije uđe, pored ministara poljoprivrede, trgovine, zdravlja, finansija i ekonomije, unutrašnjih poslova, direktora Republičke uprave javnih prihoda i direktora Uprave carina, i ministar ekologije. Više puta su u jutrošnjem nastupu ministar finansija a juče ministar poljoprivrede govorili upravo o tome tj. o zabrani pušenja cigareta u prostorijama, o zabrani koja omogućava da se ne truju nepušači, ali se taj zakon ne sprovodi. Mislim da prisustvo ovakvog ministra u agenciji, ovakvog čoveka koji prvenstveno vodi računa o pitanjima životne sredine može samo da koristi. Uz to, kada je reč o proširenju upravnog odbora ostalim članovima, logično je - na osnovu svega ovoga što predstavlja čitav kompleks ove proizvodnje, a to je proizvodnja duvana, obrada ili fermentacija duvana, proizvodnja cigareta, trgovina duvanom i duvanskim proizvodima, kao i uvoz duvana i duvanskih proizvoda - da svih pet predstavnika onih osnovnih činilaca ove proizvodnje budu u sastavu upravnog odbora. Ako ostanu samo četiri člana upravnog odbora, mi ćemo doći u situaciju da iz upravnog odbora ispadnu ili ne budu u upravnom odboru, a to će se najverovatnije dogoditi, proizvođači duvana, ili da ne bude nikoga od obrađivača duvana. Formalna je stvar i nije neizvodljivo, ne predstavlja nikakvu teškoću, niti će predstavljati veći finansijski izdatak da se upravni odbor proširi za dva člana, a time bi ministar ekologije, kao čovek koji je vrlo značajan kada je u pitanju duvan i štetnost duvana, bio u sastavu tog upravnog odbora, usmeravao postupak puštanja u promet cigareta i svih ostalih proizvoda, a pokrili bi i čitav lanac, od proizvodnje duvana do uvoza i izvoza, sa po jednim predstavnikom. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? Izvolite.
Mićoviću, pročitaj Kostu Racina, biće ti sve jasno oko duvana. Malo šale. Da, i malo komike. Ipak je komična situacija da oni koji traže i glasaju za to da se rad produži, a glasalo ih je 77 za, a ostali su oni koji nisu glasali da prisustvuju ovom radu, a jedan dobar deo njih nije danas u sali i upravo je to i komično i šaljivo. Sada o amandmanima, a vama se izvinjavam, gospođo predsedavajuća, mislim da je obrazloženje kolege Lešnjaka - Dušana Cvetkovića sasvim ubedljivo, a da obrazloženje Vlade da ovaj amandman ne prihvati nije do kraja ubedljivo. Ne vidimo zašto ne bi mogao u ovom upravnom odboru da se nađe ministar ekologije. Jedini odbor u ovoj skupštini na kome se ne puši je taj odbor i, čini mi, se Odbor za zdravlje, ali dok ne počne sednica. Takođe je potpuno opravdano da to ministarstvo bude zastupljeno, normalno, svojim ministrom i mislim da je potpuno opravdano da svi učesnici u proizvodnji i prometu duvana nađu mesta u ovom upravnom odboru. To kako je dato u obrazloženju - da će se preko asocijacije i udruženja proizvođača, prometnika i prerađivača duvana delegirati predstavnici u upravni odbor, mislim da nije dovoljno ubedljivo. Mnogo je pravednije i pravičnije da svako pojedinačno od ovih ima svog predstavnika u upravnom odboru. Kad već postoji i upravni odbor i agencija, to će sigurno delotvorno delovati i poboljšati rad ove agencije, a rečeno je da oni neće primati nadoknadu, bar ovi ministri neće imati nadoknadu za svoj rad. Da li će ta nadoknada biti u drugom obliku, kao što su neki ovde pominjali, ne želim da ulazim u to. To je stvar za druge organe i one koji o tome treba da vode računa. Mislim da ovo obrazloženje nije dovoljno da se amandman odbije argumentovano i molim Skupštinu da glasa za ovaj amandman. Hvala.
Prelazimo na član 10. na koji je amandman podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Ima reč narodni poslanik Dragan Čolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 10. Predloga zakona o duvanu, u kome tražim da se član 10. briše i u kome dovodim u pitanje svrsishodnost agencije za duvan. Da li je budžetRepublike Srbije toliko elastičan da ima mesta za rasipanje i trošenje budžetskih sredstava na agencije? Proizvodnja duvana za svaku državu predstavlja jedan od najvećih izvora prihoda. Čudi me da ste posle dve godine haosa i kriminala odlučili da pokušate da uvedete red u ovoj oblasti. Zašto ranije nije nešto preduzeto? Zašto trgovina duvanom najčešće asocira na kriminal, mafiju, ubistva, obračune? Štampane su i knjige o tome, a najpoznatija je knjiga dr Vojislava Šešelja "Stanko Subotić-Cane Žabac, kralj duvanske mafije", koja sve objašnjava. Kakva će biti uloga agencije za duvan, da li će pored standardnih monopolista niknuti novi, koji će preko agencije za duvan odlučivati o svemu? Formiranje agencije za duvan značiće nove privilegije za uži krug ljudi bliskih režimu i stvaranje novih klanova. Zašto se ne bi liberalizovala proizvodnja duvana? Čega se to Vlada plaši? Zašto da duvan ne proizvode svi koji to žele, a na tržištu će opstati samo najbolji, sa najkvalitetnijim proizvodima. Veoma je indikativna pojava "fast" cigarete, uz značajnu podršku reklame na medijima. Ko je taj Peconi, otkud mu privilegije, ko ga štiti, zašto kroz Predlog zakona o duvanu jačate državni aparat i birokratiju? Trebalo bi doneti kvalitetan predlog zakona o duvanu, čija bi elementarna uloga bila ukidanje privilegija, ukidanje monopola i suzbijanje šverca. U članu 10. govori se o nadzornom odboru, koji ima predsednika i šest članova. Dva člana se imenuju iz reda zaposlenih u agenciji, ali bi tu trebalo ubaciti jednu klauzulu - ali obavezno da budu bliski Peconiju. Nadzorni odbor donosi poslovnik o radu, o rezultatima izvršenog nadzora; nadzorni odbor agencije tromesečno obaveštava Vladu, a Vlada bi bila u obavezi da obavesti Stanka Subotića-Caneta Žapca, kad god se stekne potreba ili pak kada ovaj to od Vlade zatraži. Kakva bi to Vlada DOS-a bila, a da nije povezana sa mafijom?
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na član 11. na koji je amandman podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Poštovana gospodo poslanici, podneo sam amandman na član 11. i tražio da se taj član iz ovog zakona briše. I ovaj član, kao i sam zakon, koji treba da sprovodi agencija, o kojoj je već bilo dosta reči, ima jednu jedinu svrhu - to je da ogroman kapital, koji je mafija sticala švercom duvana nekoliko godina unazad, stavi u legalne tokove, odnosno da novac koji je stican kriminalnim aktivnostima legalizuje i stavi u nepovoljan položaj sve one privredne subjekte koji su do sada bili prisutni u trgovini duvanom. Gospodin ministar je već u svojim izlaganjima rekao da će broj licenci biti mali. Da bi se došlo do jedne licence, proizvođačke, potrebna su ogromna materijalna sredstva. Da bi se došlo do velikoprodajne licence, potrebna su takođe i velika materijalna sredstva, da se kupi ta licenca i odgovarajući magacinski prostor. Čini mi se da to nije jedini cilj ovoj vladi i mafiji, već da u korist mafije ukloni čak i maloprodajne objekte, koji moraju da odgovaraju tehničkim uslovima, koje opet ovaj zakon i agencija propisuju i za koje su potrebna takođe određena visoka novčana sredstva, i na taj način kompletnu trgovinu duvanom stavi u ruke dosadašnjih mafijaša. Gospodin ministar, po Predlogu ovog zakona, u članu 11. za koji sam tražio da se briše, često ima mnogo veća ovlašćenja nego u mnogim drugim zakonima do sada. Po ovom članu zakona, direktora agencije za trgovinu duvanom predlaže lično ministar, iako agencija ima i upravni odbor i nadzorni odbor. Postavlja ga Vlada. Sada se postavlja pitanje - kakav bi to direktor bio i ko bi bio taj direktor? Ovde imate više mafijaša koji su u tesnoj sprezi sa sadašnjom Vladom. Tu može da bude i Stanko Subotić, zvani Cane Žabac (već je bilo reči da su o njemu pisane knjige), zatim može da bude i Nebojša Čović, sadašnji potpredsednik Vlade, o kome je takođe predsednik Srpske radikalne stranke, dr Vojislav Šešelj, napisao knjigu, sa naslovom: "Nebojša Čović, pudlica srpske mafije", pa izgleda da je ta knjiga ratni zločin i zbog toga mora da ide u Hag. Možda bi vam dobar direktor bio i Filip Cepter, ili pravo ime Milan Janković, ili bi možda čak i Zoran Đinđić hteo da bude direktor ovakve agencije, a ja vam sa sigurnošću mogu reći...
Narodni poslaniče, možda bi vama trebalo oduzeti reč, pošto ne vidim da ste registrovani na elektronskom sistemu Narodne skupštine.
Registrovan sam, proverite. Molim vas da me ne prekidate. Garantujem vam da bi se pozivu da bude direktor agencije za duvan najviše obradovao Milo Đukanović, čak bi se odrekao i državnostiCrne Gore. Toliki je značaj takve agencije i toliki se novac u njoj vrti.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Ako ne, prelazimo na član 11. na koji su amandman zajedno podneli narodni poslanici Bora Stanimirović, Živodarka Dacin, Rade Bajić i Miloš Nešović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Molim službu da mi dostavi elektronski izvod u trenutku dok smo vodili dijalog narodni poslanik i ja. Reč ima narodni poslanik Rade Bajić.
Poštovani narodni poslanici, grupa poslanika SPS-a podnela je amandman na član 11, s tim da se stav 1. briše, a on govori da Vlada imenuje i razrešava direktora agencije za duvan, na predlog ministra finansija. Mi smo tražili da se promeni taj stav i da umesto ministra finansija predlog podnosi ministar poljoprivrede. Na stranu što smo protiv ovolikog broja agencija, sa ovolikim ovlašćenjima, ali one su kao pijavica naslonjene na budžet Srbije, o njima ćemo nešto više u četvrtoj tački govoriti, a ovde da kažemo zbog čega ovo predlažemo. Pre svega, smatramo da se agencije osnivaju isključivo za obavljanje stručnih poslova, kao što su organizacija i sprovođenje javnog tendera, za dobijanje dozvole za proizvodnju duvanskih proizvoda i za utvrđivanje uslova ispunjenosti za pojavljivanje na javnom tenderu, kao i davanje dozvola za trgovinu trgovcima na veliko i malo. Prema tome, ako su ovo stručni poslovi i odnose se isključivo na proizvodnju i promet duvana, onda ne vidim razloga zbog čega bi ministar finansija davao predlog za direktora agencije, već je logično, i mislim da je ovo i tehnički i logičan zaključak i amandman, da direktora predlaže ministar poljoprivrede. Ne vidim razlog zbog čega to nije prihvatio ministar za finansije.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Ima reč ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS Joca Arsić, narodni poslanik.
Kolega Bajić je rekao razloge zašto predlažemo da direktora agencije treba da predloži ministar poljoprivrede, moguće iz redova SPS, ali kad budemo u Vladi; to će biti, nadam se, uskoro. Ovde se vrlo transparentno vidi razlog za donošenje zakona, a to je da se veće ingerencije i važnost daju Ministarstvu finansija nego Ministarstvu poljoprivrede, kome bi po prirodi stvari trebalo da pripadne i nadležnost, jer se radi o duvanu, poljoprivrednom proizvodu, o duvanskoj industriji, koja je i u sindikalnom organizovanju "spakovana" u organizacioni deo poljoprivrede, prehrambene industrije i prerade poljoprivrednih proizvoda. Prema tome, logično je po svemu da ovo predlaganje treba da vrši ministar nadležan za poslove poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, kako se to doskora zvalo. Sada mu je uzimano, pa vraćano šumarstvo. Mislim da je to rešenje korektnije nego predloženo rešenje i molim Skupštinu da se o tome izjasni. Takođe molim predsedavajuću, shodno članu 82. stav 4, 5. ili 6, kada utvrdi da u sali nema kvoruma, a trenutno ga opet nema, da proverom elektronskog sistema to utvrdi, da ne bi morali ponovo da se prozivamo i utvrđujemo kvorum. Evo, opet kvoruma u sali nema.
Imate pravo da kao ovlašćeni predstavnik podnesete predlog, ali u skladu sa Poslovnikom. Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Vlada i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srpska radikalna stranka je podnela amandman na član 12. koji glasi: "Agencija najmanje jednom godišnje podnosi izveštaj Vladi o svom radu i izveštaj o stanju duvanskih proizvoda na tržištu u Republici. Vlada izveštava najmanje jednom godišnje Narodnu skupštinu Republike Srbije o radu agencije". Taj član treba da se briše iz više razloga. Već ste čuli da su moje uvažene kolege lekari već govorili o štetnosti duvana. Pre svega, duvan ima preko 42 sastojka koji imaju kancerogen efekat, a karcinom bronha je najfrekventnija bolest, koja je od svih malignih bolesti najzastupljenija. To nas ne bi toliko zabrinjavalo da Srbija nije druga u Evropi po konzumiranju nikotina i da se u Srbiji za godinu dana ne konzumira preko 18.000 tona cigareta. Ako bi sve to išlo legalnim putem, država bi sigurno imala veliki profit od milijardu evra. Nažalost, Vlada ovim zakonom pokušava da osigura državni monopol nad trgovinom duvanom i da na taj način neko iz vlasti učestvuje u podeli ekstraprofita. Na kraju krajeva, prema Đinđićevom predlogu Skupština treba da izglasa ovaj zakon, prema kome bi u sledeće dve godine svim kompanijama osim BAT-a, naravno zbog Subotića, bilo otežano ili zabranjeno izvoziti cigarete u Srbiju.BAT-ove cigarete su proizvedene u Zapadnoj Evropi i one bi bile tretirane kao domaći srpski proizvod, oslobođen od plaćanja bilo kakvih carina ili poreza. Za vreme dvogodišnjeg monopola BAT-a i Subotića oni bi ostvarili profit od oko 150 miliona nemačkih maraka. To je sasvim dovoljno da se napravi nova fabrika na teritoriji Srbije. Celokupna operacija gradnje fabrike odnosno pranja Subotićevog novca iznosila bi oko 150 miliona evra. Na taj način bi kompletno ova firma, koja je u vlasništvu Subotića, a koja se zove "D trade" i čije je sedište na Kipru, faktički zauzela poziciju u Srbiji. Takvom operacijom bi izbacila ne samo preostale strane proizvođače, već i proizvodnju iz fabrika duvana u Srbiji, a to je duvanska industrija u Vranju i Nišu. Upravo zbog te političke platforme, koju je morao da da gospodin Zoran Đinđić, koga je Subotić do sada i te kako zadužio, potrebno je da se izglasa ovaj zakon i da se preko agencije sve ingerencije daju Vladi i ministrima u Vladi.
Da li još neko želi reč od ovlašćenih učesnika u raspravi? Ima reč narodni poslanik Joca Arsić, povreda Poslovnika.
Pošto me je predsedavajuća podučila da moram striktno da se pridržavam Poslovnika, ja tu primedbu potpuno prihvatam i želim da ispravim svoju grešku pa pozivam da se, shodno članu 82. Poslovnika, poslednji stav, utvrdi kvorum.
Na zahtev narodnog poslanika molim vas da utvrdimo kvorum. Poštovani prisutni, dame i gospodo narodni poslanici, u trenutku dok imamo prekid rasprave u pojedinostima oko amandmana na član 12, konstatujem da na elektronskom sistemu nemamo kvorum potreban za rad. Obaveštavam vas da ćete o nastavku biti blagovremeno obavešteni od strane službe Skupštine, podsećajući sve nas na obaveze koje nam proističu iz rokova koji teku usvajanjem Ustavne povelje i Zakona o sprovođenju Ustavne povelje. Hvala vam.