Mødet er åbnet. I dag er der følgende anmeldelser: Energi-, forsynings- og klimaministeren (Lars Christian Lilleholt): Lovforslag nr. L 90 (Forslag til lov om ændring af lov om radiofrekvenser og om ophævelse af lov om auktion over tilladelser til 3. generations mobilnet. generations mobilnet)), Lovforslag nr. L 91 (Forslag til lov om ændring af lov om vandsektorens organisering og økonomiske forhold, lov om vandforsyning m.v., lov om betalingsregler for spildevandsforsyningsselskaber m.v. og forskellige andre love. Lovforslag nr. L 92 (Forslag til lov om radioudstyr og elektromagnetiske forhold) og Lovforslag nr. L 93 (Forslag til lov om pilotudbud af pristillæg for elektricitet fremstillet på solcelleanlæg). Erhvervs- og vækstministeren (Troels Lund Poulsen): Lovforslag nr. L 94 (Forslag til lov om ændring af selskabsloven, lov om visse erhvervsdrivende virksomheder, lov om erhvervsdrivende fonde og forskellige andre love. Skatteministeren (Karsten Lauritzen): Lovforslag nr. L 95 (Forslag til lov om ændring af ligningsloven. Lovforslag nr. L 96 (Forslag til lov om ændring af lov om kommunal ejendomsskat og lov om kommunal udligning og generelle tilskud til kommuner. Justitsministeren (Søren Pind): Lovforslag nr. L 97 (Forslag til lov om ændring af lov om retshjælp til indgivelse og førelse af klagesager for internationale klageorganer i henhold til menneskerettighedskonventioner og retsplejeloven. Lovforslag nr. L 98 (Forslag til lov om ændring af straffeloven. Titler på de anmeldte sager vil fremgå af www.folketingstidende.dk (jf. ovenfor).
Der er først en begrundelse, og det er ordføreren for forespørgerne, hr. Benny Engelbrecht, Socialdemokratiet. Værsgo.
Tak, formand. Kan man stole på de beregninger, der kommer fra Finansministeriet? Er Dansk Folkeparti blevet ført bag lyset af finansministeren i forhandlingerne om boligydelsespakken? Eller giver Dansk Folkeparti bare Finansministeriet skylden for sin egen ligegyldighed over for svage pensionisters og handicappedes muligheder for at bo anstændigt? Det er det, vi skal have afdækket i dag. Det er baggrunden for, at Socialdemokraterne, Enhedslisten og SF har anmodet Folketingets formand om denne hasteforespørgselsdebat. Målet med debatten er, at vi kan få klarhed over forløbet i forbindelse med den boligydelsespakke, der var en del af finanslovsaftalen for 2016, men som nu altså er udskudt til foråret. Det er blevet righoldigt dokumenteret i pressen og af Ældre Sagen, at boligydelsespakken vil trække tæppet væk under mange ældre borgeres økonomi. Regeringens eget støtteparti, Dansk Folkeparti, har erkendt, at de ikke har været gode nok til at spørge ind til konsekvenserne for pensionisterne. Socialdemokraterne, Enhedslisten og SF mener ikke, Folketinget kan være tjent med, at der på den måde bliver rejst tvivl om beregningsgrundlaget for beslutninger, som har så stor betydning for borgere, der i forvejen har en presset økonomi. Folketingets partier skal kunne stole på de oplysninger, der kommer fra regeringen og Finansministeriet, uanset om det er fra Folketingets talerstol eller i lukkede forhandlinger. Vi har derfor taget initiativ til denne hasteforespørgselsdebat. Vi har spurgt finansministeren, hvad ministeren kan oplyse om processen i forbindelse med boligydelsespakken, som var en del af finanslovsaftalen for 2016, og som, selv om den nu er udskudt, jo på ingen måde er taget af bordet. Der vil fortsat være pensionister, der får beskåret deres boligydelse i 2016 – hvem ved vi dog først til foråret. Vi vil også bede finansministeren redegøre for, om de partier, der er omfattet af aftalen, har været oplyst om lovforslagets konsekvenser.
Tak for det. Så er det finansministeren. Værsgo.
Det har vist stået alle klart, at der de seneste dage er rejst en række spørgsmål til de ændringer i boligydelsen, der indgår i aftalen for finansloven for 2016. Regeringen lægger vægt på, at de rejste spørgsmål kan belyses grundigt, og at der er tilstrækkelig tid til dette. Regeringen og parterne bag aftalen for finansloven for 2016 er på den baggrund enige om, at lovforslaget om boligydelsen ikke færdigbehandles i Folketinget, men trækkes tilbage. Det efterlader naturligvis et finansieringsbehov, som skal dækkes i 2016 og i årene frem. Derfor optages en negativ budgetregulering på finansloven for 2016 svarende til provenuet for boligydelsespakken. De fire partier bag finansloven for 2016 er enige om, at budgetreguleringen vil blive søgt udmøntet inden for boligydelsesområdet, og det vil ske i foråret 2016 på baggrund af et oplæg fra regeringen. Det er min opfattelse, at dette er en fornuftig løsning i den givne situation. Den sikrer, at vi har en fuldt finansieret finanslov for 2016, og samtidig får vi bedre tid til at afklare spørgsmål og uklarheder. Der har også været rejst spørgsmål om konsekvensen af nogle finansieringselementer på fondsområdet. Her er de fire partier enige om, at det særlige konsolideringsfradrag for fonde ændres fra 2016 og frem. Det er samtidig besluttet, at den nuværende overførselsregel fastholdes. Justeringerne af disse finansieringselementer efterlader et finansieringsbehov på 80 mio. kr. årligt, som parterne er enige om at udmønte i foråret 2016 på baggrund af et oplæg fra regeringen. Endelig er parterne også enige om at drøfte størrelsen på udligningsskatten på pensioner frem mod 2020, ligesom vi vil drøfte muligheden for at gøre affaldsgebyret for virksomheder til en tilvalgsordning. Alt i alt synes jeg det er sobre og balancerede løsninger, som viser, at de fire partier bag finansloven er villige til at tage ansvar, også når der opstår uforudsete problemstillinger. Boligydelsespakken skal naturligvis ses i forlængelse af regeringens finanslovsforslag og de efterfølgende forhandlinger om finansloven for 2016, og jeg vil derfor kort opridse rammerne for finanslovsforslaget for 2016 og de efterfølgende forhandlinger. Forslaget til finansloven for 2016 blev præsenteret den 29. september 2015. Rammerne for finanslovsforslaget er velkendte og skal ses i sammenhæng med kasseeftersynet fra august. Kasseeftersynet viste et underskud på den strukturelle saldo på op imod 0,7 pct. af BNP i 2016 uden modgående tiltag. Der var tale om en betydelig svækkelse af de offentlige finanser i forhold til situationen før valget, ikke kun i 2016, men også for hvert af årene frem mod 2020. Hvis der ikke blev grebet ind, ville dansk økonomi således ligge på den forkerte side af budgetlovens saldokrav i 2016. Det er naturligvis uholdbart, og derfor præsenterede regeringen et finanslovsforslag, der styrker de offentlige finanser med 5 mia. kr. i 2016. Det sikrede, at vi kunne reducere underskuddet på den strukturelle saldo til 0,4 pct. af BNP i 2016, altså en markant forbedring i forhold til kasseeftersynet i august. Finanslovsforslaget afspejler, at regeringen lægger vægt på, at vi kommer i bedre afstand af budgetlovens saldokrav, og at vi begynder rejsen mod strukturel balance på de offentlige finanser i 2020. Jeg glæder mig naturligvis over, at der i kredsen af partier bag finansloven var og er opbakning til den linje. Det sikrer, at vi med afsæt i den seneste vurdering af dansk økonomi, Økonomisk Redegørelse her fra december måned, går ind i 2016 med en stilling på de offentlige finanser, der er væsentlig bedre end den, vi overtog fra den tidligere regering. Styrkelsen af de offentlige finanser i 2016 medfører, at alle nye initiativer på finansloven er finansloven er finansieret krone for krone ved budgetforbedringer og omprioriteringer. Det har været en forudsætning for både finanslovsforslaget og forhandlingerne om finansloven. Regeringen har fra start til slut kommunikeret dette meget tydeligt, og det har således også stået aftalepartnerne bag finanslov 2016 klart. I alt er der budgetforbedringer for 6,7 mia. kr., som er fordelt på en række områder og varierer meget i størrelse. Boligydelsespakken er en blandt flere finansieringskilder til de mange og stærke initiativer på finansloven for 2016. Forhandlingerne om finansloven er som andre forhandlinger fortrolige. Jeg kan og vil derfor ikke fortælle detaljeret om processen. Jeg har kunnet konstatere, at der efter indgåelsen af finanslovsaftalen har været rejst en række spørgsmål om både de to fondsinitiativer og boligydelsespakken. Derfor har aftaleparterne indgået den i går offentliggjorte aftale om en præcisering af finanslovsaftalen for 2016 på fire punkter, som jeg før nævnte. Det er både ansvarligt og ordentligt og viser, at blå blok, modsat hvad mange påstår, arbejder sammen for det fælles bedste. Tak.
Tak til finansministeren. Så er det hr. Benny Engelbrecht. Værsgo.
Det er jo ganske utroligt, at man beder en finansminister om at redegøre for en proces, og så kommer finansministeren her og siger, at det vil han ikke redegøre for. Nå. Dansk Folkeparti gik til valg på et utal af løfter, især til de ældre. Ja, Dansk Folkeparti fik sågar trykt en særlig valgfolder om ældrepolitik. Jeg har en kopi af den her. Den er fyldt med konkrete løfter til de ældre, og derudover står der – og jeg citerer: Vore ældre medborgere skal tilbydes gode og trygge rammer for deres alderdom. Ingen ældre mennesker i Danmark bør lide økonomisk nød. Citat slut. At Dansk Folkeparti ikke kan leve op til de mange løfter i folderen, var sådan set forventet, men Dansk Folkeparti havde jo heller ikke anvist finansiering til noget af det. Man måtte ikke læse folderen som et budget, men en retning, sagde Dansk Folkeparti. Sagt med andre ord var det ikke noget, DF rent faktisk foreslog gennemført, men mere sådan en slags drømme, man havde, og som man gerne ville dele med sine vælgere. Tilbage står da også, at vælgerne ikke har kunnet regne med alle Dansk Folkepartis løfter. Men det er alligevel en overraskelse for mig, at Dansk Folkeparti valgte at støtte boligydelsespakken – at et parti, der påstår at kere sig om ældre danskere, støtter, at man fratager svage ældre muligheden for at få en rimelig bolig. At Dansk Folkeparti på den måde ville hive tæppet væk under nogle af vores svageste medborgere – ja, det var alligevel en overraskelse. Vi i Socialdemokratiet har derfor kritiseret Dansk Folkeparti. Måske kunne nogen sidde med den tanke, at det har fået Dansk Folkeparti til at skifte mening, men det er ikke tilfældet. Der skal stadig laves en boligydelsespakke, og der skal stadig findes besparelser i 2016 – og 2017 og 2018 og 2019. Det har Dansk Folkeparti forpligtet sig til ifølge finansministeren. I går aftes havde vi et hasteindkaldt samråd med finansministeren, og her viste det sig, at der faktisk var uenighed mellem Dansk Folkepartis ordfører, hr. Bent Bøgsted, og finansministeren om, hvad der egentlig var aftalt. Få timer efter at partiet havde lavet en aftale, kunne helt centrale personer i henholdsvis regeringen og Dansk Folkeparti altså have direkte modsatrettede udlægninger af aftalen. Kaos hersker. Der er ikke noget at sige til, at mange pensionister og handicappede føler sig utrygge. Socialdemokraternes kritik af Dansk Folkepartis støtte til boligydelsespakken er blevet delt af mange, bl.a. Ældre Sagen, der repræsenterer mange ældre og mange pensionister, der føler sig svigtet af partiet – danskere, der efter et langt liv på arbejdsmarkedet fortjener en værdig alderdom. Til kritikken svarer Dansk Folkeparti, at partiet nærmest var blevet ført bag lyset af Finansministeriets beregninger. De beregninger, som Ældre Sagen og flere aviser kunne bringe, stemte på ingen måde overens med det billede, Dansk Folkeparti havde fået præsenteret. Ja, lyttede man til Dansk Folkepartis ordfører, fik man nærmest det indtryk, at de var blevet stillet i udsigt, at den store besparelse ville være til gavn for de svageste pensionister. De vidste ganske enkelt ikke, at besparelsen ville gå ud over de ældre. At regeringen så i går aftes vælger at trække lovforslaget tilbage, bidrager jo sådan set blot til forvirringen. Var det en indrømmelse over for Dansk Folkeparti af, at man havde ført dem bag lyset? Eller var det blot for at hjælpe sit støtteparti, der havde sovet i timen? Tilbage står jo, at regeringen og Dansk Folkeparti stadig vil spare det samme beløb på pensionisters og handicappedes boligydelse; nu skal hver enkelt ældre borger blot leve i utryghed, indtil de borgerlige partier finder den endelige løsning i foråret. Og tilbage står stadig væk beskyldningen om, at Dansk Folkeparti ikke er blevet ordentligt orienteret. Folketinget kan ikke leve med, at der skal være tvivl om, hvorvidt man kan stole på regeringen, også i forhandlinger, og derfor ser vi frem til at få klarlagt, om aftalepartierne havde fået præsenteret en fejlagtig vurdering af konsekvenserne. Det er begrundelsen for denne hasteforespørgsel. Jeg vil gerne på vegne af Socialdemokratiet, Enhedslisten, Alternativet og SF oplæse følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at forløbet om boligydelsespakken fortsat skaber usikkerhed blandt landets pensionister og handicappede, samt at de forventede forringelser af boligydelsen alene er udskudt.« V 10).
Tak for det. Forslaget indgår i den videre drøftelse. Der er en enkelt kort bemærkning. Hr. Bent Bøgsted, værsgo.
Tak. Jeg skal blot høre hr. Benny Engelbrecht, om Socialdemokratiet synes, det er rimeligt, at boligudgifterne på ældreboliger er stærkt stigende, og at man kan inddrage fællesarealer til boligområdet og lægge det oven i boligudgiften? Et eksempel: I 2004 var der en ældre, der fik en bolig til 72.000 kr. om året. Den har en 3-procentsstigning om året, og i 2016 er han så oppe på at betale 102.000 kr. om året. Synes hr. Benny Engelbrecht, at det er rimeligt, at boligudgifterne for ældre har en så voldsom stigning, og at de ældre ikke kan regne med, at de har faste boligudgifter fremover, når de kommer ind i en ældrebolig?
Hr. Benny Engelbrecht.
Problemet er jo i virkeligheden dobbelt, nemlig både det, at man på den ene side kan se, at der er nogle steder, hvor boligudgifterne af forskellige årsager er stigende – der kan jeg så konstatere at Dansk Folkeparti ingen garantier har fået om, at det kan sikres, at det imødegås – og samtidig vil man på den anden side med boligydelsespakken, mens man har denne udfordring med stigende boligudgifter til pensionisterne, skære i tilskuddet til ældre. Der må man jo bare sige, at uanset og uagtet hvad der er nævnt i debatten, står det tilbage, at man i foråret skal lave en aftale, som sikrer præcis det samme provenu fundet på boligydelsen, som der var lagt op til med lovforslag L 67. Så må vi selvfølgelig til den tid se, hvordan fordelingen bliver. Men bundlinjen er i hvert fald, at man ingen garanti har for, at man kan få sænket huslejerne, men man har til gengæld en garanti for, at der er nogle ældre borgere, der skal betale. Hvem og hvilke pensionister der skal betale de penge, ved vi ikke.
Hr. Bent Bøgsted.
Det var sådan set ikke det, jeg spurgte efter. Og jeg kan også forstå, at hr. Benny Engelbrecht har svært ved at svare på det, og det er helt forståeligt. Men ud fra det her kan jeg konstatere, at Socialdemokratiet egentlig synes, det er i orden, at de ældre får så store stigninger og har så store boligudgifter. For det, jeg spurgte om, er netop, om Socialdemokratiet ikke synes, at boligudgifterne til de ældre er for høje, og at der skal gøres noget for at sænke de boligudgifter – altså om man ikke skal få lavet en aftale, så boligudgifterne på ældreboliger bliver sat ned.
Hr. Benny Engelbrecht.
Men det var jo lige præcis det, jeg svarede på. Problemet er jo netop, at Dansk Folkeparti ikke sikrer noget som helst, tværtimod har man via den ændring i planloven, som man har givet støtte til, sikret, at kommunerne ikke har mulighed for at kunne bygge billigere boliger. Og det vil sige, at man med det, man lægger op til, skyder sig selv i foden, ikke bare en gang, men to gange. Så det, at hr. Bent Bøgsted overhovedet stiller et spørgsmål om det, udstiller jo i virkeligheden bare den svaghed, der er i de aftaler, som Dansk Folkeparti har været med til at indgå.
Tak til ordføreren. Den næste ordfører er hr. René Christensen, Dansk Folkeparti. Værsgo.
Tak, formand. Så står vi her med en hasteforespørgsel om en boligydelsespakke, som er pillet af bordet, og det kan da være sådan lidt interessant at skulle diskutere det. Det vil vi rigtig gerne i Dansk Folkeparti. Så må man også sige, at forløbet her virkelig viser, at det er en helt vildt presset opposition. Formanden Jeg vil godt have ro i salen, tak!). Man kunne se hr. Benny Engelbrecht stå heroppe på talerstolen og være helt ophidset over det her. Hvor er man ærgerlig over, at de ældre ikke bliver ramt med det her forslag, som helt rigtigt ikke kunne føres ud i livet. Hvor er man i oppositionen ærgerlig over, at der ikke er 22.000 ældre, som bor i ældreboliger, som bliver ramt, for så kunne man have kørt en politisk kampagne. Hvor er man ærgerlig over, at det her forslag ...
Jeg vil gerne bede om almindelig respekt og ro i salen, når ordføreren er på talerstolen. Tak!
Hvor er man ærgerlig over, at det her forslag er trukket. Det er rigtig godt, at det her forslag er trukket. For det forløb, der har været, viste jo desværre – og det har også været noget rodet – at der lå et forslag i finansloven om at spare 500 mio. kr. på den udgift, som er steget til 10 mia. kr. Det er et meget stort beløb. Så har der selvfølgelig være nogle forhandlingsforløb, hvor man endte med at lave den her sociale trappe, hvor dem, der havde mindst, ikke skulle berøres. Det var en god politisk aftale, men det har så vist sig, at det på regnearket og i virkeligheden ikke kunne lade sig gøre. Det viste sig jo, at selv om man havde lavet en politisk aftale om, at dem med de mindste indkomster ikke skulle berøres, så var der alligevel 22.500 af dem, der blev berørt. Det forslag ærgrer man sig så over i oppositionen er fjernet. Det glæder vi os over i Dansk Folkeparti. Vi glæder os faktisk over, at det her forslag ikke blev gennemført, da det viste sig, da det kom ned på papir, at der faktisk var ældre, der kunne miste op til 16.000 kr. Jeg er sådan set rystet over, at man fra oppositionens side så tydeligt ærgrer sig over, at de ældre ikke bliver ramt. Jeg vil bare sige, at vi fra Dansk Folkepartis side glæder os. Det var en rigtig god dag i går, hvor det her forslag blev taget af. Det var en god dag, det var ikke en skidt dag. Jeg ved godt, at man holder fast i den her forespørgsel, fordi man synes, det var en rigtig skidt dag i går: Desværre blev de ældre ikke ramt af den boligydelsespakke, der lå. Jeg vil bare sige, at en samlet blå blok er enig om, at det var en god dag i går, hvor det her forslag blev pillet af.
Tak. Der er en række korte bemærkninger. Først er det hr. Peter Hummelgaard Thomsen, Socialdemokratiet.
Tak for det. Hr. René Christensen tager sådan set fejl i stort set alt det, han står og siger fra talerstolen. Først vil jeg sige, at der ikke er nogen opposition, der ærgrer sig over noget som helst. Det eneste, vi måske ærgrer os over, er, at forslaget netop ikke er trukket. Hr. René Christensen tager jo fejl, når han fra talerstolen siger, at forslaget er trukket, og at man har grund til at glæde sig, og at der er en masse pensionister, der ikke bliver ramt. Det er jo forkert. Sagen er, at det her forslag kun er udsat til foråret, og at man jo stadig væk i den aftale, som ordførerens eget parti har indgået med regeringen, vil søge at udmønte budgetreguleringen på boligydelsesområdet i foråret 2016 og måske også – det var der lidt uklarhed om på samrådet i går – i 2017, 2018, 2019, 2020 og måske også længere frem endda. Så hr. René Christensen tager fuldstændig fejl. Det, vi til gengæld jo ærgrer os rigtig, rigtig meget over, er, at der er rigtig mange fattige pensionister og handicappede, der stadig væk lever i fuldstændig usikkerhed og utryghed om, hvad det er for nogle besparelser, der kommer til at ramme deres private økonomi fra foråret og frem. Så vil hr. René Christensen ikke lige bekræfte for mig, at forslaget sådan set ikke er trukket, men at det bare er udsat til foråret?
Hr. René Christensen, værsgo.
Hvor er jeg ked af, at man sådan kan mærke ophidselsen i stemmen. Man taler om de her fattige pensionister, der er derude. Man taler bare ned til pensionisterne. Vi taler altså om 200.000 mennesker derude, som nu er blevet kategoriseret som fattige pensionister. Lad dog være at tale ned til de mennesker, hold op med det. Det, der ligger i det her, og det, der omtales i aftalen, er, at vi har haft en boligydelse, der er steget til op til 10 mia. kr. Det, som I foreslår, er jo, at vi skal holde fast i, at man skal betale 9.000 kr. om måneden for at bo i en bolig på 60 m². Det er da ikke i orden. Hør nu her: Det er fair nok at diskutere, om det er godt nok at bruge 10 mia. kr. om året på at subsidiere de her boligtyper. Det er ikke i orden at tale ned til de her borgere.
Hr. Peter Hummelgaard Thomsen, værsgo.
For det første vil jeg opfordre hr. René Christensen til at læse den rapport, som ATP har udgivet, hvor de siger, at 95 pct. af dem, der modtager boligydelse, enten har meget lave indkomster eller lave indkomster. Så det vil sige, at det ikke er forkert at sige, at det er folk, der er svage, og at det er folk, der er fattige, der bor i den type af boliger, som de gør. For det andet vil jeg gerne bede hr. René Christensen om at forholde sig til noget, som han aldrig nogen sinde svarede på. Vil han ikke bare bekræfte her i Folketingssalen, at man stadig væk har tænkt sig at gennemføre besparelser på boligydelsesområdet til foråret og i årene frem, og at forslaget sådan set ikke er trukket, men at det bare er udsat?
Hr. René Christensen.
Jamen det er da utroligt. Vi kunne så sige, at hvis man nu fik sagt noget forkert i den første runde, rettede man det i næste runde. Men nu siger man så, at folkepensionister er svage. Altså, fordi man har en indkomst, der kan være lav, så er man svag. Nej, man er da ikke svag på grund af indkomsten. Derfor kan man da godt være en stærk og velfungerende borger. Men vi kan her se, at man kigger på indkomsten og siger, at hvis en borger har en lav indkomst, er vedkommende svag. Det siger man også i anden runde. Lad nu være at tale ned til de her borgere. Det her forslag handler om, at vi bruger 10 mia. kr. om året, og at vi har en husleje, der er skudt voldsomt i vejret. Det skal vi have rettet op på.
Tak. Hr. Jonas Dahl, Socialistisk Folkeparti. Værsgo.
Jeg havde den fornøjelse, da man trak forslaget eller midlertidigt udskød det, hvilket jeg synes er positivt, at høre ordføreren fra Dansk Folkeparti i morges på News fortælle, at pensionisterne skulle friholdes. Jeg vil bare gerne høre, hvordan det er i overensstemmelse med, at man skal forhandle en boligydelsespakke til foråret, hvor man skal hente 1,9 mia. kr.
Ordføreren, værsgo.
Det er sådan, at det her forslag nu er taget af bordet, og det er vi rigtig glade for, for det giver mulighed for at tage fat i sagens kerne. For hvad er udfordringen? Udfordringen er jo, at vi kan se, at de her huslejer er steget markant. Tænk, at man kan få en bolig tildelt i 2005 til 75.000 kr., og i 2016 har man en husleje på over 100.000 kr. Det er altså en voldsom stigning. Det skal vi have gjort noget ved, og derfor vil vi selvfølgelig opfordre regeringen til at komme med et forslag, hvor man også har diskuteret med KL og kommunerne, hvad det er, der sker i forhold til de her ældrecentre, man bygger derude. Hvordan kan det være, at huslejerne skal være så høje? 9.000 kr. for 60 m² – det er ikke fair.
Hr. Jonas Dahl.
Det var jo en lang gang udenomssnak. Ordføreren må kunne bekræfte, at han løj i fjernsynet i morges, da han fortalte, at pensionisterne skulle friholdes, når man samtidig har lavet en aftale med regeringen om, at man skal skære i boligydelserne. Det er jo det, der er faktum. Det er det, vi kan læse på Finansministeriets hjemmeside. Det var det, finansministeren bekræftede i går på det samråd, vi havde i Finansudvalget: at der fortsat skal hentes næsten 2 mia. kr. i boligydelser. Det passer jo ikke, når Dansk Folkepartis ordfører i fjernsynet kan fortælle, at pensionisterne skal friholdes, samtidig med at Dansk Folkepartis formand i åbningsdebatten hernede i Folketingssalen sagde, at det var en tidsel i finansloven, der skulle fjernes. Så jeg vil bare gerne høre Dansk Folkeparti: Har man indgået en aftale, hvor der fortsat skal findes penge og finansiering til finansloven ved en boligydelsespakke – ja eller nej?
Ordføreren, værsgo.
Helt klart. Vi ønsker ikke, at man fortsat kan se, at huslejepriserne bare stiger og stiger. Nu bruger vi 10 mia. kr. Så kan vi bruge 11 mia. kr. Så kan vi bruge 12 mia. kr., som jo også skal finansieres andre steder fra. Vi vil have de huslejepriser ned. Vi vil have de huslejepriser ned! Og så kan det da godt være, at Socialdemokratiet og SF siger, at man da har det fint med, at når handicappede og ældre bliver visiteret til en bolig, får de en husleje, hvor de starter på 7.000 kr., og efter få år har de en husleje på 9.000 kr., og den skal så bare støt stige. Det er vi ikke enige i. Det vil vi gerne gøre op med.
Hr. Finn Sørensen, Enhedslisten. Værsgo.
Tak. Jeg er rigtig glad for, at det lovforslag er trukket tilbage. Jeg er meget ked af, at det overhovedet blev fremsat. Jeg er endnu mere ked af, at de partier, der står bag det, ikke klart og tydeligt har sagt, at det der er skrottet fuldstændig og aldeles. Men det er sådan set noget andet, jeg vil spørge om. Kan ordføreren bekræfte, at Udbetaling Danmark allerede administrerer i henhold til det lovforslag, som nu er trukket tilbage, hvilket betyder, at 325.000 modtagere af boligydelse om meget kort tid får et brev om, at de får mindre i boligydelse eller i hvert fald en anden boligydelse? De får sikkert ikke alle sammen mindre, jeg kender godt aftalen, men de får en anden boligydelse end den, de ellers havde regnet med at få i januar 2016. Kan ordføreren bekræfte, at der allerede administreres efter det lovforslag, som nu er trukket tilbage?
Tak for det. Ordføreren.
Det kan jeg hverken be- eller afkræfte, men jeg vil håbe, at det ikke er sandt, for vi har sådan set en udfordring i forhold til forvaltningen, hvis det er sådan, at man går efter lovgivning, som ikke er vedtaget. Så hvis det er rigtigt – og det er det sikkert, når ordføreren spørger ind til det – mener jeg bestemt, at vi har en udfordring i forhold til den måde, man fører forvaltning på, altså at man udmønter lovgivning, der ikke er vedtaget i Folketinget – hvis det skulle være rigtigt, men jeg ved det ikke.
Hr. Finn Sørensen, værsgo.
Jeg vil gerne spørge ordføreren en gang til, eller rettere sagt på baggrund af ordførerens svar stille et andet spørgsmål, så ordføreren får en chance mere. Er ordføreren helt sikker på, at Dansk Folkeparti ikke er orienteret om den handling fra Udbetaling Danmarks side, som jeg lige har nævnt, altså at Udbetaling Danmark allerede administrerer efter det lovforslag, der nu er trukket tilbage, hvilket betyder, at 325.000 pensionister får en anden boligydelse, for de flestes vedkommende en lavere boligydelse, end de havde regnet med? Kan ordføreren bekræfte, at det kender Dansk Folkeparti ikke noget som helst til?
Ordføreren.
Nej, det kender vi ikke noget til, og det er sådan, at når lovgivning ikke er godkendt, er det jo ikke det, der fungerer, og så kan man selvfølgelig ikke ændre på det. Altså, lovgivning skal vi jo igennem Folketingssalen først. Jeg vil sige, at hvis det er rigtigt – og helt ærligt, jeg ved det ikke – har vi i hvert fald en udfordring. Hvis vi har institutioner, som agerer ud fra lovforslag, der er ved at gå igennem Folketingssalen, som ikke er godkendt, så har vi faktisk en ret stor udfordring, og det må være på tværs af partierne.
Så er det fru Pernille Rosenkrantz-Theil. Værsgo.
Jeg vil gerne have et relativt klart svar på et relativt klart og kort spørgsmål. Er det sådan, at Dansk Folkeparti vil garantere, at der til foråret ikke bliver taget penge fra boligydelsen, i forbindelse med at man skal lave aftalen her om?
Ordføreren, værsgo.
Hvis man skal bringe de 10 milliarder ned, skal der ske noget med boligydelsen, men så siger vi, som der også stod i den tidligere aftale, at så skal vi samtidig også kigge på huslejen. Som der stod i det lovforslag, som nu er trukket, i forhold til den berøring, den ældre har: Den enkelte ældre eller handicappede har ikke nogen særskilt interesse i at få en høj boligydelse. Den ældre eller handicappede har jo en særlig interesse i, at man har en boligpris, som er passende. Derfor har vi ikke et selvstændigt formål i, at boligeydelsen bare skal stige og stige, at huslejen skal stige og stige. Vi har en interesse i, at når man bliver visiteret til en bolig, har man råd til at være der. Vi ønsker ikke at tage nogen penge. Vi ønsker faktisk at have et boligmarked, der er gennemsigtigt. Vi ønsker sådan set, at det her ikke er et tag selv-bord ude i kommunerne, og det er ikke for at tale ned til kommunerne eller sige, at kommunerne gør noget forkert. Vi har bare et system i dag, hvor man har kunnet skrue priserne op, og så er boligydelsen bare steget tilsvarende. Derfor er der jo ikke rigtig nogen, der har sagt noget til det. Det er bare blevet dyrere og dyrere.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil.
Det opfattede jeg som et nej. Det var et meget langt svar, men det, der var det interessante, var den første sætning, hvor hr. René Christensen sagde: »Hvis man skal bringe de 10 milliarder ned«. Jamen altså, det er jo et politisk valg. Jeg kan så forstå, at Dansk Folkeparti har et ønske om at skære i boligydelsen. Det er jo det, der ligger i det. Hvis man skal bringe de 10 milliarder ned, er det at skære i de 10 milliarder. Så skal jeg høre hr. René Christensen, for det opfattede jeg som en bekræftelse på, at Dansk Folkeparti har tænkt sig at skære i boligydelsen i forbindelse med den aftale, om det gælder både 2016 og årene efter?
Ordføreren, værsgo.
Jamen det er jo dér, hvor politik bliver interessant, for så siger Socialdemokratiet, at det der med det skattefinansierede er lige meget. Det er ligegyldigt, om vi bruger 10 milliarder på det område. Vi kan også bruge 11 eller 12, det kan bare stige og stige. Hvor skal pengene komme fra, og bruger vi dem på en rigtig måde? Det, der er interessant for os, er jo at kigge på den enkelte borger. Det var også derfor, vi lavede den her sociale trappestige. Det var derfor, at det blev svært, fordi vi ville være meget sikre på, at dem, der havde de mindste indkomster, ikke blev berørt. Hvis man skal skære i de her 10 milliarder, sker der selvfølgelig noget på boligydelsen. Vi siger så, at samtidig med skal den udgift, som de ældre har, også falde.
Tak for det. Så er det fru Josephine Fock, Alternativet. Værsgo.
Tak for det. Jeg er jo rigtig, rigtig glad for, at det her lovforslag er blevet udskudt. Det var også derfor, at Alternativet var oppe at stemme nej. Det kan jo så undre lidt i forhold til den der uenighed, der var om tal, for jeg synes jo, at det i virkeligheden var ganske klart – og det var også det, der lå i flere af de der høringssvar – at det ville have de her store effekter for landets pensionister. Jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre noget fra Dansk Folkeparti. Nu citerer jeg fra aftalen: »Parterne er enige om at søge at udmønte budgetreguleringen inden for boligydelsesområdet i foråret 2016 på baggrund af et oplæg fra regeringen.« For mig lyder det jo, som om pengene kommer fra det samme område. Og hvad er det så, den her øvelse går ud på? Er det så bare, at vi ikke har et forslag, vi kan tage stilling til i dag, men i virkeligheden først får et forslag i foråret?
Værsgo.
Jeg kan garantere herfra, at man ikke får det samme forslag at se en gang til. Og så er det fuldstændig rigtigt, som ordføreren siger, at det har været et voldsomt rodet forløb. Man kan spørge, om det virkelig kan være rigtigt, at man ikke kan få et aftalepapir med nogle tal på i Finansministeriet, som man kan forholde sig til politisk? Der må jeg blankt erkende, at det desværre ikke var muligt i den her sag. Men jeg garanterer, at der ikke kommer et forslag, som har de udfordringer, som det her forslag viste sig at have. Der er noget, der er vigtigt for os, og det anerkender vi altså fuldt ud. Vi er gået ind i det her og har sagt, at det er fair nok at sætte det på dagsordenen, når man bruger 10 mia. kr. Er det en god måde at bruge 10 mia. kr. på? Det er ikke en god måde at bruge 10 mia. kr. på. Der skal bruges milliarder på det her, men spørgsmålet er, om det er 10 mia. kr., der skal bruges på det. Den dialog får vi nu tid til at få med bl.a. KL, Ældre Sagen og andre. Hvordan kan vi få en god måde at bruge vores penge på? I dag bruger vi faktisk en del af dem på en dårlig måde.
Fru Josephine Fock, værsgo
Tak for det. Men jeg læser jo bare stadig væk, at det skal tages på boligydelsesområdet. Så jeg kan godt have min bekymring for, hvordan sådan en aftale ender. Og så kunne jeg egentlig godt tænke mig at spørge om de resterende år, altså 2017, 2018, 2019 og 2020. Hvad er det, man har drøftet der?
Ordføreren, værsgo.
Først vil jeg sige, at man jo har skrevet, at man skal søge at finde det inden for boligydelsesområdet, og det er vi sådan set enige i. Vi er sådan set enige i, at de 10 mia. kr. er et højt beløb. Og nu får vi lejlighed til at se på det, ikke i et forhastet forløb, hvor det skal klares over nogle få møder, men her i foråret 2016 eller lige efter nytår, hvor vi kan sætte os sammen også sammen med KL og finde ud af, hvordan vi får løst det her. Hvordan får vi stoppet den her himmelflugt af de her huslejer? Hvis man har krav på en specialbolig som handicappet eller ældre og ikke kan være i en privat bolig mere, hvorfor skal man så stilles over for en husleje på 9.000 kr. for 60 m²? Det er ikke fair.
Jeg prøver virkelig at være retfærdig heroppefra i forhold til at give de forskellige partier ordet. Men vi har altså kun 2 timer, og vi skal have plads til alle, så det er ikke alle, der beder om ordet, der vil kunne få det. Nu er det hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten. Værsgo.
Tak. Det er positivt, at forslaget er blevet udskudt. Men jeg synes jo, at det skaber en enormt stor utryghed, at hvis man sidder derude som førtidspensionist eller folkepensionist, aner man ikke, om man er købt eller solgt, og om man fremadrettet skal aflevere flere hundrede kroner om måneden eller mere, når parterne sætter sig ned igen. Det synes jeg er et kæmpe problem. Ordføreren siger så: Vi piller ved boligydelsen, jo, jo, men så vil vi samtidig sætte huslejen ned. Det synes jeg sådan set er et fair synspunkt. Men kan vi så ikke få en meget, meget klar garanti fra ordførerens side om, at Dansk Folkeparti ikke kommer til at medvirke til en aftale, hvor pensionister, der kommer fra lavindkomsthusstande, altså husstande med lav eller meget lav indkomst, vil blive ramt på pengepungen? Altså, er det således, at hvis man tager 1 kr. i boligydelse, er det, fordi man forud for at tage den krone har sikret, at huslejen falder tilsvarende? Kan ordføreren garantere, at der ikke vil være én folkepensionist eller førtidspensionist fra lavindkomstgrupper, som vil få dårligere økonomi som følge af den aftale, som Dansk Folkeparti vil indgå til foråret?
Tak. Ordføreren.
Det var jo den aftale, der sådan set var lavet politisk. Og der skal man altså huske på, at alle vi, der har lavet finanslov, var enige om, at dem, der havde de laveste indkomster, ikke skulle berøres. Det, der så viste sig, var jo, at selv om man havde trukket de her 93.000 husstande ud, var det, når det kom ned på regnearket, ikke rigtigt, og aftalen kunne altså ikke holdes inden for, at der ville være 93.000 husstande, der ikke blev berørt. Der var faktisk 22.500 af dem. Så den aftale er der sådan set, og det var alle enige om. Det er jo bl.a. derfor, at forslaget er blevet trukket tilbage, altså fordi at dem med de laveste indkomster blev berørt. Så den garanti har alle partier, der står bag finansloven, jo givet.
Hr. Pelle Dragsted, værsgo.
Den kære ordfører ved jo godt, at 95 pct. af udbetalingerne af boligydelsen går til husstande med lav eller meget lav indkomst – 95 pct.! Og vi snakker ikke om den lille gruppe, som ordføreren og de andre partier har opfundet med indkomster på under 150.000 kr. pr. husstand. Det er jo bare et lillebitte hjørne. Hvis man har en husstandsindkomst på 200.000 eller 250.000, har man stadig væk en indkomst, der er blandt de allerlaveste i Danmark. Det, jeg beder om en bekræftelse på, er, at ingen folkepensionister fra husstande med lav eller meget lav indkomst vil få færre penge at leve for som følge af den aftale. Det må vi da kunne få en garanti for. Eller skal de sidde i utryghed derude i de næste måneder uden at vide, om I kommer og tager penge op af lommen på dem? Er det det, ordføreren siger, eller kan vi få et svar?
Tak. Ordføreren.
Jeg skal give et så klart svar, at også ordføreren er med. Dem med de lave indkomster skal ikke berøres, og det var også det, der lå i forslaget Nu kan jeg ikke stille spørgsmål herfra, men jeg vil sige: Hvornår er det en lav indkomst? Så siger man, at alle, der får boligydelse, har lave indkomster. Det er faktisk sådan, at næsten 80.000 altså ligger over 250.000 kr. Så kan man sige, at det betyder, at de er fattige, og at de er svage. Vi siger bare, at dem vil vi altså ikke tale ned til, og så kan man have en diskussion om, hvornår man har en meget, meget lille indkomst. Det er jo så den diskussion, der skal være. Vi har bare sagt: Det er dem, der sidder med en folkepension og lidt ATP, der ikke skal berøres.
Tak for det. Så er det hr. Benny Engelbrecht, Socialdemokratiet. Værsgo.
Jeg blev nærmest skudt i skoene før, at jeg skulle være ked af, at man var kommet på bedre tanker i Dansk Folkeparti. Det er jeg sådan set ikke. Det er da fornøjeligt, at man er kommet det. Det, som jeg er bekymret over, er, at det er uklart – eller klart som blæk – hvad det egentlig er, der kommer til at skulle ske i forhold til en aftale i foråret. Kan ordføreren ikke bare lige afklare i hvert fald den del, der handler om provenuet, og bekræfte, at det provenu, der skal findes i 2016, 2017, 2018 og 2019, står uændret, altså at de penge, som skal skaffes fra en boligydelsespakke, er de samme? Så kan det godt være, at man kan folde kortene på en anden måde og tage hensyn til alle de ting, som måtte være uklare, men med hensyn til det provenu, der skal findes, kan vi ikke få bekræftet, at det er det samme, og at det er det, Dansk Folkeparti har forpligtet sig på?
Tak. Ordføreren.
Det er rigtigt. Det skal søges udmøntet også inden for det her område. Nu har hr. Benny Engelbrecht jo ordet en gang til, så derfor kan jeg godt stille et spørgsmål. Hvis man ikke gør noget, bruger vi 10 mia. kr. i 2016, og så kan vi bruge flere milliarder fremadrettet, og så kan jeg jo spørge: Er man imod, at vi går ind og kigger på, hvordan vi bruger pengene? Hvordan bruger vi bedst pengene fra de skatteborgere, der betaler deres skat? Gør vi det ved, at huslejerne bare stiger og stiger, og vi oplever, at man, hvis man bliver visiteret til en bolig, kan få en på 60 m², som kan koste 9.000 kr. og også mere? Er Socialdemokratiet enig i, at vi bare skal fortsætte ud ad den vej? Der siger Dansk Folkeparti, at vi ikke skal fortsætte ud ad den vej. Men vi er da et socialt indigneret parti, og derfor har vi jo også lavet den her trappemodel. Det kunne så ikke lade sig gøre nu; forslaget er pillet væk. Nu må vi se på, hvordan vi så kan skaffe de her penge, selvfølgelig uden at det rammer den enkelte ældre. Men selvfølgelig har vi da en interesse i, at man ikke bruger 10 mia. kr. om året på at subsidiere den her boligform. Det har vi en interesse i; det står vi gerne på mål for.
Tak. Og så er det hr. Christian Juhl som den sidste ordfører i denne omgang. Jeg formoder, at der også er andre ... Undskyld, det er hr. Benny Engelbrecht for en kort bemærkning, og bagefter er det hr. Christian Juhl som den sidste ordfører i den her omgang, for jeg formoder, at der også er korte bemærkninger til de andre ordførere, og vi skal holde tidsrammen. Værsgo.
Tak, formand. Jamen selvfølgelig er der en udfordring, i forhold til at der er pensionister, hvis husleje stiger, men – vil jeg sige til hr. René Christensen – man skal finde 90 mio. kr. i 2016 og et stigende beløb de efterfølgende år. Hvordan vil man sikre rent praktisk, at huslejer kan sænkes i 2016? Vi ved, at der er nogle pensionister, som skal af med nogle penge i boligydelse i 2016, men vi ved ikke hvilke. Men hvordan vil man sikre, at deres husleje parallelt med det sænkes? Det kan jeg slet ikke se hvordan man kan få til at hænge sammen.
Ordføreren. Værsgo.
Vi er helt trygge ved, at regeringen har påtaget sig et ansvar, som vi har en helt klar fornemmelse af at man gerne vil påtage sig. Det er jo også der, forslaget kommer fra. Man får nu lejlighed til i 2016 at få en dialog, bl.a. med KL og kommunerne, om, hvordan man håndterer den her måde, man har indrettet sig på derude i forhold til bl.a. ældreboliger. Så er det fuldstændig rigtigt, at der er nogle boligformer til særligt handicappede og andre, og der har man en byggeform, som er meget speciel, og derfor vil der være nogle dyre byggeomkostninger der. Og der får vi også lejlighed til at se på, om der er nogle grupper, der helt skal pilles ud, i forhold til hvordan man håndterer det her fremadrettet. Det bliver der tid til nu, og vi er meget fortrøstningsfulde i Dansk Folkeparti.
Så er det hr. Christian Juhl. Værsgo.
Tak for det. At tale ned til pensionisterne, sagde ordføreren. Jeg mener, der er en part, der taler ned til pensionisterne i den her sag, og det er DF og de partier, der siger: Kære pensionister, I skal levere hundredvis af millioner kroner om året, så der er råd til en afgiftslettelse på sportsvognene, og så der er råd til en skattelettelse på villaerne. Det er dem, der taler ned til pensionisterne. Det er der, uanstændigheden opstår, og ingen andre steder, og jo før vi får det stoppet, des bedre. Nu ser det ud til, at Dansk Folkeparti angrer, og det er jo fint. Jeg vil bare sige, at jeg kan forstå på ordføreren – han glemte i øvrigt at nævne, at de 250.000 kr. jo er husstandsindtægten; det er ikke pensionistens indtægt, det er husstandsindtægten – at alle pensionister, der nu sidder og har så lav en indtægt som husstandsindtægt, et par hundrede tusind kroner, skal sidde og føle sig usikre på Dansk Folkepartis og regeringens forhandlinger i foråret, fordi det kan være, at man alligevel napper penge fra dem, fordi man skal have fundet nogle. Det må være den rigtige konklusion.
Ordføreren.
Det er den helt forkerte. Og jeg vil bare sige til den der talestrøm, der var til at starte med, om det med bilafgifterne, at vi har det rigtig fint med, at det nu er blevet billigere for almindelige danskere at købe sig en mere sikker bil. Vi har det sådan set også fint med – og det ved jeg jo at Enhedslisten er imod – at man ikke brugte 2,6 mia. kr. på, at direktøren kunne købe sig en Tesla, som er en af de dyreste elbiler, man overhovedet kan købe. Der ville Enhedslisten jo have brugt 2,6 mia. kr. på, at direktøren kunne gå ud og købe sig sådan en dyr elbil. Det har man fjernet, og så har man sagt, at den almindelige dansker nu kan få lov til at gå ud og købe sig en lidt bedre bil, som så er en lille smule billigere og mere sikker. Det er sådan, vi har prioriteret. Jeg ved godt, at Enhedslisten nogle gange er lidt på tværs, og der har man altså hellere villet gå efter, at det er direktørerne, der skal have lov til at købe de her dyre elbiler. Der har vi bare ikke været enige.
Værsgo, hr. Christian Juhl.
Det var elegant. Der blev svaret totalt uden om det spørgsmål, jeg stillede. Jeg spurgte, om de pensionister, der har en husstandsindtægt på 250.000 kr., nu skal sidde og føle sig utrygge ved, hvad finansministeren og ordføreren kan finde på at lave i løbet af foråret. At ordføreren er stolt af at give villaejere og bilejere rabatter på pensionisternes bekostning, siger mere om ordføreren, end det siger om alt muligt andet. Men prøv lige at svare på det spørgsmål, jeg stillede. Det handlede om, at man skaber en usikkerhed, for en husstandsindtægt på 250.000 kr. er ikke stor i Danmark i dag. Det ved ordføreren vist selv, ellers kan han tælle sin egen månedsløn op og se, hvordan det hænger sammen.
Værsgo til ordføreren.
Det er bare, fordi der bliver sagt så meget i den talestrøm. Hør nu her: Der er altså også pensionister, der sidder derude – og det behøver ikke kun være i de københavnske kommuner, det kan også være i provinsen – og har det rigtig svært, fordi grundskylden er steget og steget. Det er nogle af dem, som ikke kan blive i deres bolig, både på grund af økonomi, og hvordan de har det fysisk. De skal så visiteres til en ældrebolig, som måske koster 9.000 kr. om måneden. Det vil vi gøre noget ved. Jeg kan sige heroppefra, at vi ikke ønsker at skære ned på ydelser til dem, der har de laveste indkomster. Det var jo det, der var i den tidligere aftale. Alle partierne er enige om, at dem, der har de laveste indtægter, ikke skal rammes. Det har vi svaret på flere gange, det står i finanslovsforslaget, og det stod i det forslag, der er trukket. Alle kan være trygge og holde jul.
Tak til ordføreren. Jeg har et forslag til vedtagelse). Det får ordføreren lige med.
På vegne af Dansk Folkeparti, Venstre, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti tillader jeg mig herved at fremsætte: Forslag til vedtagelse »Folketinget konstaterer, at aftalepartierne bag Finanslovsaftalen for 2016 har besluttet at udskyde gennemførelsen af en boligydelsespakke, så der er tilstrækkelig tid til at få afklaret en række spørgsmål. Folketinget noterer, at regeringen vil diskutere med Kommunernes Landsforening, hvordan man for fremtiden sikrer tidssvarende og økonomisk overkommelige ældreboliger.« V 11).
Tak. Det burde jo nok have været læst op i forbindelse med ordførertalen, men nu fik vi det så nu. Så er det hr. Jacob Jensen, Venstre. Værsgo.
Tak for det. Jeg var lige på spring til at tage den vedtagelsestekst med op, men Dansk Folkepartis ordfører fik den heldigvis med, og det er jo vigtigt, for det er en del af forhandlingen. Som det jo nok er enhver bekendt, er der indgået en finanslovsaftale, hvoraf det fremgår, at man vil lave en reform af boligydelsesområdet. Det er et område, hvor der årligt bliver brugt i omegnen af 10 mia. kr., og det er udgifter, der er stærkt stigende på grund af den mekanisme, der ligger i forhold til fremskrivningen. Det er en aftale med flere elementer, bl.a. reguleringen af de priser, der ligger. Man vil regulere eller kigge på at harmonisere fremskrivningen af priserne for boligydelsen, så den harmonerer med det, som man eksempelvis fremskriver boligsikringen med. Man har kigget på det beregningstekniske tillæg, der tidligere har været indført. Man har kigget på at indføre et loft over den maksimale husleje, der kan indgå i beregningen af boligydelsen. Så har man kigget på, at egenbetalingen skal sættes ned, så man netop får den sociale profil, der har været efterspurgt, i forhold til hvilke husstandsindkomster der skal levere og hvem der ikke skal, men tværtimod skal have et løft, og kigget på, hvordan det ville komme til at se ud. Så har der også været en dialog om, og det er også det, der fremgår af forslaget til vedtagelse, der er fremsat af en samlet borgerlig lejr, at regeringen skal have en snak med Kommunernes Landsforening om – og det er sådan set det, der er hele pointen – hvordan man i fremtiden får lavet billigere ældreboliger, så huslejen, der skal betales af den ældre, bliver lavere. For det, det vel egentlig kommer an på for den ældre, er: Hvad har man i hånden, når man har betalt udgiften til sin bolig? Der er det ikke så interessant, sådan som jeg oplever det, om man får det ene i ydelse og til gengæld skal betale noget andet i husleje. Der må det være interessant at se på, hvad der er tilbage, når man har trukket de to tal fra hinanden. Det ser vi selvfølgelig meget frem til. Men der er selvfølgelig indkommet, og det er ikke nogen hemmelighed, forskellige høringssvar med nogle forskellige typeeksempler. Og man kan sige, at nogle af dem i en vis udstrækning måske har været rigtige, mens andre har været forkerte. Men ikke desto mindre er der rejst nogle spørgsmål, som har skabt en usikkerhed om, hvorvidt den politiske intention, som der er enighed om blandt forligspartierne, blev indfriet med den valgte model. Derfor er det blandt forligspartierne aftalt, at vi skubber selve lovforslaget, som så skal gennemføres efter nytår, eller der skal vi i hvert fald tale om, hvordan vi gennemfører det, så vi netop får bedre tid til at få kigget de her eksempler igennem: Er der noget i dem, og i givet fald hvordan? Og hvordan bliver den politiske intention realiseret? Det synes jeg egentlig er udtryk for, at vi har et demokrati, der virker. Jeg ved godt, at vi en gang imellem herinde bliver kritiseret for, at vi ikke lytter til, hvad der sker uden for de her tykke mure; vi er os selv nok og er bedrevidende. Men her har vi til gengæld valgt at sige, at der er nogle høringssvar, som berettiget giver noget kritik. Den kritik tager vi til os, og den vil vi gerne efterprøve og lytte til. Så ved jeg godt, at der går Christiansborgkuller i den. Det skal selvfølgelig også kritiseres. Men det tager vi sådan set med sindsro i den forstand, at vi synes, det er vigtigt, når der er en politisk aftale og der bliver lavet lovforslag, at der er den proces, at man som interessent – i det her tilfælde er det så Ældre Sagen – kan rejse nogle spørgsmål, som vi så seriøst tager til os og vurderer, og at det sker på en ordentlig og redelig måde. Det er det, der i den her sammenhæng har været processen, og det er en fremgangsmåde, som vi i Venstre selvfølgelig helt kan støtte. Og jeg noterer selvfølgelig, at det så ikke er en samlet opposition, der har den modsatte opfattelse, men vi er en samlet borgerlig lejr, der står helt bag ved de intentioner, der har været tænkt. Og vi skal nok finde en løsning på det. Det er i hvert fald sikkert og vist, som også hr. René Christensen giver udtryk for, at vi også er af den opfattelse, at det ikke er sådan, at pensionister pr. definition er en svag gruppe, sådan som nogle har givet udtryk for. Vi synes, det er vigtigt, at man netop kigger på, hvad det er for en økonomi, der er til rådighed, og ikke på, hvad det er for et offentligt tilskud fra staten, der bliver givet. Det må være det interessante og det centrale, og det står vi selvfølgelig fuldstændig bag, og derfor ser vi også frem til den dialog, som vi skal have i forligskredsen, og også til den dialog, som regeringen skal have med Kommunernes Landsforening, om at sikre økonomisk overkommelige ældreboliger for fremtiden.
Tak til ordføreren. Der er en række korte bemærkninger. Først er det hr. Peter Hummelgaard Thomsen, Socialdemokratiet. Værsgo.
Tak for det. Nu gentog ordføreren jo det, som hr. René Christensen sagde før, og som også giver mig anledning til at tage ordet. Der er jo ikke nogen, der påstår, at pensionister pr. definition er en svag gruppe. Det eneste, flere af ordførerne fra oppositionen her fremhævede, var, at hvis man får boligydelse, som jo er en social ydelse, så er 95 pct. af dem folk, som ATP har karakteriseret som folk med lav eller meget lav indkomst. Samtidig må man jo også bare sige, at hvis folk bor i en ældrebolig, bor de også i en bolig, fordi de har nogle særlige behov. Det kan være i forhold til interiøret og alt muligt andet. Det betyder ikke, at man pr. definition er svag, men det betyder, at man kan være gangbesværet, man kan have handicap. Det kan betyde alle mulige ting, så der er ikke nogen, der taler ned til nogle. Det er bare lige for at sætte en tyk streg under det. Der er noget, jeg bare lige helt kort vil bede ordføreren om at bekræfte. Boligydelsespakken er ikke taget af bordet eller aflyst; den vil blive gennemført til foråret. Og det, som vi fra oppositionens side er bekymrede for, er, at der er en masse mennesker, der render rundt med en følelse af utryghed og usikkerhed. Vil ordføreren ikke bare lige bekræfte, at der vil være pensionister, som i dag modtager boligydelse, som får skåret i deres boligydelse til foråret, når man vil søge at udmønte budgetreguleringen på boligydelsesområdet?
Tak. Ordføreren.
Jeg vil starte med at kvittere for, at det også er hr. Peter Hummelgaard Thomsens opfattelse, at der ikke skal tales ned til nogen, heller ikke til pensionisterne, og det vil jeg gerne kvittere for. For det er i hvert fald meget vigtigt for os, at man ikke bare siger, at pensionisterne er nogle svage mennesker i en stor, grå masse. Sådan er det selvfølgelig ikke. Der er forskel på mennesker. Det er der også i pensionistgruppen. Der er i øvrigt også forskel på den disponible indkomst, altså indkomsten efter skat, som man har i husstanden. Det fremgik ikke helt af den dialog, der var tidligere, bl.a. mellem hr. Christian Juhl og hr. René Christensen. Det er altså den disponible indkomst, vi taler om, altså efter skat, når man liner de her forskellige husstandsindkomsteksempler op. Men med hensyn til hvordan forårets snak skal være, er det jo, som det fremgår af aftalen, netop aftalt, at man inden for boligydelsesområdet skal søge at finde midlerne, men det er også aftalt, at regeringen, som jeg nævnte før, netop skal have en snak med Kommmunernes Landsforening om – og det er måske det vigtigste – hvordan man kan få bragt huslejen ned, så man undgår, at der er de her eksorbitant store huslejer for et beskedent antal kvadratmeter. Det er jo det, der for den ældre må være interessant. Hvad er det, man har til den første og sidste i måneden, når huslejen og ydelsen bliver lagt sammen?
Hr. Peter Hummelgaard Thomsen. Værsgo.
For det første skal jeg egentlig bare takke for, at ordføreren bekræfter det, der hele tiden har været vores påstand, nemlig at der vil blive tilvejebragt besparelser på boligydelsesområdet til foråret. Det vil sige, at det, som nogle medier og måske også nogle af Folketingets partier tror, nemlig at der er noget, der er trukket tilbage eller taget af bordet eller ikke længere står ved magt, sådan set er en vildfarelse, altså er forkert, for der vil blive gennemført besparelser på boligydelsesområdet til foråret. Tak for det. Der er noget andet, jeg vil spørge om. Det er fint, at man gerne vil have en dialog med Kommunernes Landsforening om, hvordan man kan få nedbragt huslejerne, men hvad er det præcis for værktøjer, man har tænkt sig at bruge for at gøre det? Som hr. Benny Engelbrecht nævnte i sin besvarelse af spørgsmål til ham, har man valgt at pille billig bolig-bestemmelsen ud af planloven osv. Det var sådan set et af de få værktøjer, der kunne gøre, at man kunne skabe billigere boliger.
Ordføreren, værsgo.
Altså, det står i aftalen. Jeg kan jo ikke gøre rede for, hvem der er i en vis vildfarelse, om det er medierne eller partierne, der er det, eller hvem der er i en vildfarelse. Det skal jeg ikke kunne sige. Jeg kan bare håndtere og konstatere, hvad der er aftalt, og det fremgår, at der er aftalt, at man inden for boligydelsesområdet vil søge at udmønte de midler. Men man vil også søge at tage en snak med KL om, hvordan man får bragt huslejerne ned, sådan at man kan sige, at de indkomstgrupper med de lave indkomster, som der har været talt meget om i debatten, netop ikke bliver ramt, men at de tværtimod kan få et løft. Det er det, der har været talt om. Så tabte vi jeg lige tråden i forhold til det andet spørgsmål, men det er der måske en anden ordfører der kan komme tilbage til.
Hr. Finn Sørensen, Enhedslisten, værsgo.
Tak. Tak til ordføreren. Jeg skal bare høre, om ordføreren kan bekræfte, at Udbetaling Danmark allerede er i gang med at administrere efter det lovforslag, som nu er trukket tilbage, og at det betyder, at 325.000 modtagere af boligydelse, altså pensionister og førtidspensionister, får en forkert boligydelse her i januar måned.
Tak. Ordføreren, værsgo.
Altså, jeg går ud fra, at man som myndighed administrerer efter den lovgivning, der bliver vedtaget her i Tinget. Men hvis hr. Finn Sørensen er bekendt med andre oplysninger, er det da meget, meget relevant at få det frem, og jeg kan næsten fornemme, at det ligger i spørgsmålet at hr. Finn Sørensen tilsyneladende er det. Men man må jo gøre sig helt klart, at Udbetaling Danmark eller andre myndigheder selvfølgelig skal administrere efter de regler, der er gældende, og at der ikke er ændret nogen regel i den her sammenhæng, fordi vi som bekendt netop har udskudt aftalen.
Værsgo, hr. Finn Sørensen.
Tak. Jeg stiller jo bare spørgsmålet, fordi jeg gerne vil have noget at vide, og der vil jeg gerne vide, om ordføreren ved det. Ordføreren er i regeringspartiet, så jeg tænkte, at ordføreren måske var orienteret om noget sådant og enten kunne be- eller afkræfte det. Jeg vil da håbe, at ordføreren vil afkræfte det og sige, at det intet – absolut intet – har på sig. Det vil jeg da håbe, for det ville da være en katastrofe. Det ville jo også afsløre en måske meget voldsom selvtillid i forhold til det her lovforslag, man nu havde fremsat, at sige: Jamen det kører bare igennem, og det er, som det skal være.
Værsgo til ordføreren.
Jo, men jeg håber da, at jeg kan berige hr. Finn Sørensen med nogle oplysninger en gang imellem, men lige præcis på det her punkt må jeg være ham svar skyldig. Jeg kan kun forholde mig til, hvad der er blevet aftalt og vedtaget her i huset, og det er de regler, der er blevet aftalt og vedtaget her i huset, som myndighederne skal administrere efter. Hvis man gør det andet, må man jo lave det om.
Tak. Så er det hr. Martin Lidegaard, Radikale Venstre. Værsgo.
Tak. Venstre er jo blevet betroet regeringsmagten og ansvaret for rigets finanser, og man må sige, at det sejler – det sejler fuldstændig. Om en time skal vi stå her og tredjebehandle et finanslovsforslag, som reelt ikke er færdigforhandlet, hvor der udestår en lang række udgifter, som der ikke er dækning for, og hvor vi ikke aner, hvad det egentlig er, man har tænkt sig at gøre for udgifterne i 2016. Derfor kunne jeg egentlig godt tænke mig bare helt sagtmodigt at spørge hr. Jacob Jensen om noget: Er det forløb, vi har været igennem her, udtryk for professionel regeringsførelse, som Venstre forstår det?
Ordføreren, værsgo.
Jeg synes, det er udtryk for, at man har respekt for demokratiet og de interessenter og de folk, der arbejder med det her i dagligdagen. Der er lavet en politisk aftale med en politisk intention, der bliver rejst nogle høringsspørgsmål fra bl.a. Ældre Sagens side, som giver anledning til nogle spørgsmål politisk. De spørgsmål tager vi dybt seriøst, fordi vi mener, at den politiske aftale og den intention, der er i aftalen, selvfølgelig skal efterleves. Det synes jeg faktisk er mest sobert. Det havde da været noget andet, hvis vi havde sagt: Ja, ja, det kan da godt være, der er nogen uden for det her hus, der er kloge, men de skal ikke være så kloge, at de er klogere end os, for vi ved bedst. Det havde ville have været underligt, hvis vi havde gjort det på den måde. Jeg ved ikke, om det er den radikale måde, de dyrker politik på – det er ikke Venstres.
Martin Lidegaard.
Den måde, vi gjorde det på, da vi var i regering, var, at vi foretog de her høringsrunder, før vi lavede aftalerne, i stedet for at tumle fra sag til sag, sjuske sig igennem med alt for forhastede processer og lovgivninger, for så undgår man nemlig den usikkerhed, der står om det. Jeg kunne godt tænke mig at spørge om noget: Er det forstået rigtigt, at man ud over stadig væk at ville lukke de huller, man nu har skabt for næste år gennem boligydelsen, også vil finansiere de indrømmelser, man nu har været nødt til at give til Liberal Alliance, til Konservative i forhold til affaldsgebyr og udligningsskat, så det altså også skal finansieres over boligydelsen? Eller har man ikke finansieret det for næste år?
Ordføreren, værsgo.
For at tage det sidste først vil jeg sige, at det jo ikke er diskuteret, om der skal finansieres noget. Det er diskuteret, at vi skal kigge på de to områder. Men jeg vil bare lige anholde det synspunkt, som den radikale ordfører her giver udtryk for. Jeg ved ikke, om vi er tilbage ved Berlusconimetoderne. Jeg husker, at der var en vis radikal leder, der på et tidspunkt anførte det over for den daværende VK-regering, og det måtte den daværende radikale leder så trække tilbage, da hun kom i regering som minister, for der kunne man som radikal leder heller ikke leve op til de høringsfrister, man havde pålagt sig selv. Så jeg tror ikke, vi har noget at lade hinanden høre, hvad det angår.
Tak for det. Hr. Jonas Dahl, Socialistisk Folkeparti. Værsgo.
Fra SF's side glæder vi os sådan set over, at man nu har trukket det her forslag. Men det er jo ikke trukket. Det er jo det, der er problemet. Det er det, vi nu har hørt Dansk Folkeparti forsøge at forklare, nemlig at forslaget er trukket eller forsvundet. Det er det jo ikke. Der ligger stadig væk en aftale, som man også kan læse på Finansministeriets hjemmeside, om, at man skal ud at finde et vist beløb. Men usikkerheden omkring, hvad det er for et beløb, var meget åbenlys på det samråd, vi havde i går, med finansministeren. Jeg vil bare høre, om Venstres ordfører kan klargøre, om det bare er 90 mio. kr. i 2016, eller om det er de her 1,9 mia. kr., som man har budgetteret med i forslaget, man skal ud og finde via besparelser på boligydelsen de kommende år.
Ordføreren, værsgo.
Det er 90 mio. kr. i 2016 – men det gælder jo også i 2017, 2018 og 2019. Så ved jeg godt, at hr. Jonas Dahl så kan sige, at ja, hvis man frembudgetterer det til 2025, 2035, 2050, så bliver beløbet eksorbitant stort. Det kan man selvfølgelig vælge at gøre. Man kan også vælge at sige, at den udgift, vi har i øjeblikket på omkring 10 mia. kr. til boligydelse, bl.a. og måske primært fordi at man har så høje huslejer ude omkring, jo ville eksplodere yderligere, hvis man ingenting gjorde. Og så kan man jo stille spørgsmålet, om det så er klogt politisk og strategisk at disponere på den måde og bare sige, at der er nogle udgifter, og de eksploderer, men det vender vi det blinde øje til. Vi kigger ikke på det, for det skal nok gå alt sammen. Der vælger vi at gå den anden vej og sige: Jamen prøv at høre: Der er nogle udgifter, som eksploderer. Vi synes ikke, det er en rigtig måde at bruge pengene på, vi vil gerne have en dialog med kommunerne om, hvorvidt vi dog ikke i fremtiden kunne finde nogle måder at få huslejerne i ældreboligerne bragt ned på. Og det er sådan set det, der er måden, vi gør det på.
Hr. Jonas Dahl.
Jeg vil gerne kvittere for, at ordføreren bekræfter, at det ikke bare er i 2016, der skal findes finansiering, det er over en længere årrække. Vi kan så diskutere, hvilket milliardbeløb det bliver, men vi er i hvert fald enige om, at det bliver et milliardbeløb, når vi ser frem mod 2020. Det vil jeg gerne kvittere for. Så vil jeg bare gerne høre ordføreren: Kan man finde den besparelse på boligydelsen, uden at det rammer pensionisterne? Det var den lovning, vi fik fra Dansk Folkeparti tidligere i dag, nemlig at pensionisterne skulle friholdes.
Ordføreren.
Når man taler om, at man friholder pensionisterne – nu skal jeg ikke gøre rede for, hvad hr. René Christensen sagde før, det må hr. René Christensen selvfølgelig selv redegøre for, det er han også bedst til – så tror jeg, at vi skal skille tingene ad, for det, hr. Jonas Dahl sigter efter, tror jeg, er, hvorvidt man får en lavere boligydelse. Det, som vi taler om, når vi taler om, at de lave indkomstområder skal friholdes, er bl.a., at man kan få et løft i boligydelsen. Men det er sådan set ikke så interessant, hvad boligydelsen lander på; det interessante er, hvad det er for en disponibel indkomst, man har, når man har fået sin boligydelse, og når man har betalt sin husleje. Det er derfor, at de to ting hænger sammen: boligydelsens størrelse, men så sandelig også huslejens størrelse.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil. Først bliver vi nok nødt til at overholde taletiden, selvfølgelig, men jeg bliver også nok nødt til kigge meget strengt på talerrækken, så vi når alle inden de 2 timer.
Jeg skal gøre det kort, for det er sådan set i forlængelse af det sidste spørgsmål. Jeg vil bare bede Venstres ordfører bekræfte, at ATP har lavet sådan en oversigt, som viser, at mere end 95 pct. af dem, der modtager boligydelse, er mennesker med lave eller meget lave indkomster. Det betyder, at hvis man går ind og skærer i boligydelsen, vil de mennesker, der bliver ramt af det, i sagens natur være præcis den gruppe.
Så er det ordføreren. Værsgo.
Det ved jeg ikke om jeg kan bekræfte. For man kan i hvert fald kigge ned over den disponible husstandsindkomst, der er, og disponibel er jo som bekendt nettoindkomst, altså efter at der er betalt skat. Der kan man selvfølgelig lægge snittet, hvor man ønsker, men man kan også kigge på, hvad det er for en udvikling, der er, efter at der er set på huslejen, efter at der er set på boligydelsen, og det er det sigte, vi har med den her tilgang. Vi har ovenikøbet aftalt – det har været intentionen fra starten – at de laveste indkomster ikke skulle rammes; de skulle tværtimod have et løft.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil.
Jo, men i den her sammenhæng har de jo alle sammen lave indkomster. Så er det jo rigtigt, at der er nogle, der har 150.000 kr., og der er nogle, der har 175.000 kr. som husstandsindkomst før skat. Altså, jeg går ud fra, at vi kan være enige om – i hvert fald er det det, ATP slår fast – at det er lave indkomster, uanset om det er 150.000 eller 175.000 kr. Man kan jo slet ikke få boligydelse, hvis ikke man har en lav indkomst. Men jeg vil igen bede hr. Jacob Jensen bekræfte ATP's tal – det skulle dog være relativt simpelt: at mere end 95 pct. af dem, som modtager boligydelse, har lave indkomster.
Ordføreren.
Ja, men det, jeg sådan set stadig væk prøver at forklare fru Pernille Rosenkrantz-Theil og andre, er: Det er jo ikke interessant for den ældre, hvad man får i boligydelse isoleret set. Det interessante er jo, hvad man har i disponibel indkomst, når man har betalt sin husleje og fået sin boligydelse. Det er det, vores sigte går på, og vi har så forsøgt at lave en social profil, en social trappe, om man vil. Det lykkedes så ikke at ramme spot on, fordi der var nogle eksempler fra Ældre Sagen i høringssvaret, som indikerede, at der kunne være nogle særlige tilfælde, som lå uden for det, som var den politiske intention. Og det er på den baggrund, at vi sådan set tager de høringssvar og de spørgsmål seriøst og giver os selv noget betænkningstid for at få rettet det ind, så den politiske intention kan efterleves.
Hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten.
Jeg synes, der hersker så stor usikkerhed med det her forløb. Det er jo allerede den 27. oktober, at Ældre Sagen første gang informerer om de forfærdelige konsekvenser af det her indgreb, og alligevel lader man det køre videre med det resultat, at der sidder tusinder af folkepensionister, førtidspensionister og mennesker med handicap derude og har kunnet se frem til, at der skulle hives penge op af deres lommer. Nu har man så valgt at udskyde det her til foråret – og helt ærligt, det tror jeg alle her er klar over: alene fordi der kom et pres, alene fordi Dansk Folkeparti kom under pres fra mange folkepensionister og mange andre mennesker, og man blev opdaget i det, man var i gang med. Så siger ordføreren, lidt ligesom Dansk Folkepartis ordfører: Nå jo, men det er den disponible indkomst, vi skal kigge på, og måske kan vi også nedbringe huslejen, så folk har det samme bagefter. Det synes jeg er udmærket. Kan vi så ikke bare få en garanti i det lovforslag for, at når man over en årrække skal ud og finde de her 400-500 mio. kr. hos pensionisterne, så vil der ikke være en eneste folkepensionist eller førtidspensionist med lav eller meget lav indkomst, som får en lavere disponibel indkomst? Kan vi få en garanti for det?
Ordføreren.
Sigtet er jo, som jeg har prøvet at gøre rede for flere gange nu – men det gør jeg gerne, selvfølgelig – at de grupper, som har de laveste indkomster, er dem, der skal have et løft, mens andre så må nedjusteres for at få tingene til at hænge sammen. Det er det, der har været den politiske intention, og i det billede, kan man sige, har vi netop den tilgang, at vi både skal kigge på ydelsen, fordi vi synes, at 10 mia. kr., som er stadig stigende og vil være stigende, hvis vi ingenting gør, er mange penge at bruge på området, hvis man kunne bruge pengene klogere, og samtidig kigge på, hvordan huslejen bliver sat ned. Det er den dialog, regeringen nu skal have med Kommunernes Landsforening, og det synes jeg sådan set er meget fornuftigt.
Hr. Pelle Dragsted.
Jeg synes, det er så ærgerligt, at der ikke kan komme et klart svar. For det, der bliver sagt her, er, at hvis man sidder derude som folkepensionist, som et par på folkepension eller som førtidspensionist, fordi man har et bevægelseshandicap eller andet, og man har en husstandsindkomst på f.eks. 200.000 kr. Det er det, som står tilbage efter det svar, som ordføreren giver, og det synes jeg er trist.
Ordføreren, værsgo.
Man kan jo mene meget om, hvad der er trist, og hvad der ikke er trist. Man kan også vende den om og sige: Dybt nede i lommerne? Jeg tror, det er 45 kr. eller noget i den stil, som man havde regnet med for husstandsindkomster på over 150.000 kr. eller i det leje. Intentionen har været klar fra dag et, og den vil jeg gerne nævne igen: Laveste indkomster skulle have et løft, højere indkomster skulle have noget andet, og det var i forhold til ydelsen. Men vi har også en intention om generelt set at få sænket huslejerne for ældreboliger, og det er derfor, man kan sige, at vi i fællesskab er blevet enige om, at regeringen skal tage den dialog med KL så hurtigt, som det kan lade sig gøre.
Tak. Jeg er nødt til at slutte nu, for ellers kan vi simpelt hen ikke nå, hvad vi skal nå inden for tidsplanen. Tak til ordføreren. Den næste ordfører er hr. Finn Sørensen, Enhedslisten. Værsgo.
Tak. Det er glædeligt, at det her lovforslag er trukket tilbage, men det er ikke Dansk Folkepartis fortjeneste. Det skyldes ene og alene det folkelige pres, som opstod, efterhånden som det gik op for befolkningen, hvad det var, Dansk Folkeparti havde sagt ja til. Allerede den 28. oktober modtog Dansk Folkeparti ligesom alle os andre ordførere et brev fra Ældre Sagen, der advarede imod forringelserne. Der var også konkrete beregninger i. Den 2. november fik Folketinget svar fra ministeren på et spørgsmål fra undertegnede, og svaret sagde klart, at de fleste modtagere af boligydelse vil opleve en beskæring af boligydelsen på 2.376 kr. eller mindre om året, når pakken er fuldt indfaset i 2020. Af svaret fremgår også, at nogle pensionister med en beskeden husstandsindkomst på 350.000 kr. om året til to personer vil miste op til 8.364 kr. om året. Trods disse oplysninger skriver Dansk Folkeparti under på finanslovsaftalen den 19. november, og allerede den 20. november fremsættes lovforslaget. Af lovforslaget fremgik følgende forringelser: Boligydelsen kan fremover forringes for alle ved at regulere ydelsen i takt med prisstigningerne i stedet for i takt med lønstigningerne. Det vil koste alle modtagere af boligydelse 840 kr. om året i 2020. At det beregningstekniske tillæg udfases og afskaffes, hvilket vil betyde, at 132.000 pensionister i gennemsnit vil miste 3.780 kr. om året. At der fra 2020 indføres et loft over boligstøtten i ældre- og plejeboliger, dog ikke for stærkt bevægelseshæmmede, men det vil i gennemsnit koste de pågældende, som bliver ramt, ca. 4.000 kr. om året, eller skal vi sige knap 4.000 kr. om året. At den samlede virkning er, at pensionisterne i 2020 skal aflevere 480 mio. kr. til skattelettelser for dem i toppen af samfundet. Finansministeren har bekræftet, at Dansk Folkeparti har haft lovforslaget til gennemsyn, inden det blev fremsat. Den 25. november modtager alle ordførere Ældre Sagens høringssvar, hvor det fremgår, at forringelserne sandsynligvis er endnu værre. Men trods disse fakta og advarsler forsvarer Dansk Folkeparti deres medvirken til lovforslaget under førstebehandlingen her i salen den 8. december. Derfor må man sige: Nej, det handler ikke om, at Dansk Folkeparti har glemt at stille de rigtige spørgsmål. De er med åbne øjne gået ind i en aftale, som de udmærket vidste ville ramme tusindvis af pensionister med lave indtægter af den simple grund, at over 95 pct. af de udbetalte beløb til boligydelse vedrører husstande med lave eller meget lave indtægter, og at 30 pct. af de udbetalte beløb går til pensionister med særlige boligmæssige behov – fakta, som også fremgik af Ældre Sagens høringssvar. Det er først, da sagen eksploderer i medierne, at Dansk Folkeparti begynder at bakke. Det er rigtig godt, at regeringen og Dansk Folkeparti er blevet enige om at trække lovforslaget, men det er jo også det eneste, de har trukket. De har ikke klart og tydeligt sagt, at den aftale, de indgik om at forringe boligydelsen, er skrottet. De har tværtimod indgået en aftale om, at problemet bare er udskudt til foråret til stor utryghed for landets pensionister, og de har oven i købet fremsat et forslag til vedtagelse her i dag, der bekræfter, at det er det, de vil. Hvordan skal vi kunne tro på, at Dansk Folkeparti vil stå fast til den tid og afvise forringelser i boligydelsen? Hvis man en gang har været villig til at skære i pensionisternes boligydelse, er man jo gået ud på planken. Har man bedraget vælgerne en gang, kan man gøre det igen. Man kan blive nødt til det, for det er nødvendigt, hvis man vil lave finanslove med en regering og nogle støttepartier, der har den klare dagsorden at tage fra dem, der har mindst, og give til dem, der har mest. Vi kan kun opfordre Ældre Sagen, Danmarks Almene Boliger og Landsforeningen for udviklingshæmmede og alle de andre gode kræfter, der har sikret, at vi trods alt kunne komme dertil, at lovforslaget blev trukket, til at opretholde presset. Som direktøren for Ældre Sagen, Bjarne Hastrup, så rigtig sagde i går i TV 2: Nu har politikerne taget det første skridt. De må også tage det næste skridt og det næste igen og indse, at der ikke er nogen penge til dem i den boligydelse. Til slut vil jeg opfordre ministeren til, når det bliver hans tur, at komme på talerstolen og svare på mit spørgsmål, om det er rigtigt, at Udbetaling Danmark allerede administrerer efter det lovforslag, der er trukket tilbage.
Tak til ordføreren. Der skal en ny ordfører herop, og det er hr. Ole Birk Olesen, Liberal Alliance. Værsgo.
Vi debatterer her et lovforslag, som udspringer af det problem, som jeg synes hele Folketinget burde anerkende, nemlig at huslejerne i de kommunale ældreboliger stiger og stiger, og med dem stiger også boligydelsen. Det må vi gøre noget ved, og det lovforslag, som lå på bordet, havde til hensigt at gøre noget ved det. Jeg vil især nævne to elementer. Det ene er, at boligydelsen ikke fremover skal stige med lønudviklingen i samfundet, men med prisudviklingen. Når den stiger med prisudviklingen, betyder det jo, at man år for år kan købe de samme varer for sin offentlige ydelse. Altså, når varerne stiger i pris, stiger den offentlige ydelse også, så man næste år kan købe det samme som i år, og om 2 år kan købe det samme som det foregående år. Det er et fint og sundt princip, medmindre man har den holdning, at offentlige ydelser skal blive stadig mere lukrative over årene, og det har vi ikke. Derfor er vi også enige med den foregående regering – S-R-SF-regeringen – som sørgede for, at en række offentlige overførselsindkomster steg med prisudviklingen i stedet for med lønudviklingen i samfundet og brugte af de penge til at lave en skattereform. Så det er et princip fra den tidligere S-R-SF-regering, som blev videreført her, og som også skulle omfatte boligydelsen. Så var der et andet element i reformen, som handlede om, at man i udregningsgrundlaget for boligydelsen tillagde et arbitrært beløb på 6.400 kr., mener jeg at det var, som grundlag for udregningen, uden at huslejen jo altså var oppe på at inkludere huslejen plus 6.400 kr. Det skulle også pilles ud, og det syntes vi også var fornuftigt. Men så har der været tvivl om, hvorvidt de laveste indkomster blandt pensionisterne blev ramt af det her, sådan at de i 2016 fik mindre at gøre med end i 2015. Den tvivl har været berettiget, og derfor er lovforslaget nu taget af bordet, og der bliver fundet en løsning i foråret i stedet for, og det er vi også tilfredse med, særlig set i lyset af, at vi så har fået skrevet ind, at partierne også vil kigge på den særlige udligningsskat på privat pensionsopsparing og sågar også på affaldsgebyret for små selvstændige virksomheder. Så alt i alt støtter vi intentionen med det oprindelige lovforslag, men vi støtter også, at man nu har udskudt at finde løsningen til foråret.
Tak. Der er et par korte bemærkninger. Hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten. Værsgo.
Tak. Det her dommedagsscenarie, der bliver tegnet af boligydelsens himmelflugt, kan man jo så stor tvivl om. Altså, det er jo også sådan, at vi ved, at arbejdsmarkedspensionerne kommer til at stige i de kommende år, og Ældre Sagens økonomer har jo bl.a. peget på, at det formentlig vil betyde, at den stigning ikke vil tage den himmelflugt, som ordføreren er inde på – men den diskussion kan vi måske tage i Finansudvalget. Mit spørgsmål går mere på karakteren Så mit spørgsmål er egentlig bare: Er det ordførerens opfattelse, at Dansk Folkeparti med aftalen har forpligtet sig til i de forhandlinger, der skal være til foråret, at finde det provenu ikke bare i 2016, men også f.eks. i 2017, 2018 og 2019, som lå i aftalen om finansloven inden for boligydelsesområdet, og at Dansk Folkeparti også har forpligtet sig til at være med til at sænke den her såkaldte udligningsskat, som jo var et af de få sociale elementer i skattereformen i 2010, der havde en beskatning af de allerhøjeste pensionsudbetalinger? Men det er egentlig bare karakteren af aftalen – hvad er det, man har forpligtet hinanden på?
Ja tak! Vi er nødt til at overholde taletiden, for ellers skrider det her fuldstændig. Værsgo til ordføreren.
Alle fire partier i finanslovsaftalen og tillægsaftalen her har forpligtet sig til at søge at finde det samme provenu inden for boligydelsen, og det vil sige, at man vil gøre en rigtig stor indsats, og at det er hensigten at finde det samme provenu. Men jeg tror måske også, at der ligger i dette »søge at«, at hvis der er helt uoverstigelige problemer, kan der måske være en lille smule af provenuet, der ikke kommer derfra. Det skal jeg ikke rigtig kunne sige. Den her tekst lægger også op til, at der er en forståelse omkring bordet, en mundtlig forståelse, tror jeg, mellem dem, der har siddet omkring bordet, hvor jeg ikke har siddet. Men altså, ønsket er at finde provenuet inden for boligydelsen.
Hr. Pelle Dragsted.
Okay, så det er lidt uklart, hvad der er i aftalen. Måske er Dansk Folkeparti forpligtet, måske er de ikke; måske skal udligningsskatten sænkes, måske skal den ikke. Det må være resultatet af det, vi får at vide. Indgik diskussioner af topskatten i den her aftale, man har indgået?
Ordføreren, værsgo.
Nej, det er sådan, som jeg sagde det, nemlig at der er en forståelse om, at man vil gøre en stor indsats for at finde det samme provenu inden for boligydelsen, og den forståelse forpligter jo. Topskatten har mig bekendt ikke været drøftet under forhandlingerne overhovedet.
Hr. Jonas Dahl, Socialistisk Folkeparti. Værsgo.
Jeg vil da egentlig gerne kvittere for, at Liberal Alliance endnu en gang har fået indflydelse på dybest set en anden finanslovsaftale end den, man forhandlede først. Det kan jeg sådan set godt forstå at Liberal Alliances ordfører glæder sig over – ikke mindst, når man også har taget fat på en række ting, som så strækker sig ud over 2016. Men i går havde ordføreren den fornøjelse at være formand for Finansudvalget – og det er han så også i dag – og der udspillede sig en debat mellem finansministeren og Dansk Folkepartis beskæftigelsesordfører, hvor det var temmelig uklart, om de penge, man skal finde her i foråret, kun vedrører 2016 eller vedrører 2016 og videre frem. Nu siger ordføreren, at det er 2016 og videre frem. Er det den forståelse, der er i den aftale, man har lavet med finansministeren? Det er jo rimelig afgørende at vide, når man nu om et øjeblik skal tredjebehandle finansloven.
Ordføreren, værsgo,
Ja, det er den forståelse, der er i aftalen, nemlig at det er 2016 og frem, og det synes jeg også at finansministeren sagde ret tydeligt, ja, rigtig tydeligt på Finansudvalgets samråd i går – altså at det er 2016, 2017, 2018, 2019, 2020. Det her er en længerevarende aftale.
Værsgo.
Tak. Jamen det er jeg sådan set glad for at ordføreren bekræfter så klart. Det var bare ikke det, Dansk Folkeparti oplyste. Der har man hele tiden fokuseret på, at det bare er i 2016, og at det kun er 90 mio. kr. Så jeg er glad for, at ordføreren bekræfter, at det altså er et milliardbeløb, man skal finde, når vi ser frem mod 2020, ved at skære i boligydelsen. Så vil jeg bare gerne høre opfølgende: Kan man skære i boligydelsen, uden at det rammer de fattigste pensionister, og hente et provenu på 2 mia. kr.?
Tak. Ordføreren.
Jeg har ikke hørt hr. René Christensen som finansordfører for Dansk Folkeparti sige andet her fra talerstolen end det, jeg lige har sagt. Så jeg er ikke enig med hr. Jonas Dahl i, at Dansk Folkeparti i dag har givet indtryk af noget andet – det har Dansk Folkeparti ikke. Om man kan finde det provenu på boligydelsen uden at skære i boligydelsen for de laveste indkomster er det, som Finansministeriet jo skal komme med et udspil om, og det tror jeg da også at Finansministeriet kan. Der er ingen tvivl om, at det kan lade sig gøre. Spørgsmålet er, om den beskæring af de højere indkomster, der så ligger, vil være uacceptabel, i forhold til hvad man kan synes om.
Tak til ordføreren. Så er det fru Josephine Fock. Hvis der skal være mulighed for nogle spørgsmål til finansministeren – og det kunne jeg forestille mig at nogle gerne ville stille – skal man nok holde sig noget tilbage for ikke at overbruge tiden, når det gælder ordførerne.
Tak. Jeg skal forsøge at gøre det kort. Den forringelse af boligydelsen, som det nu udskudte forslag lagde op til, var vi jo grundlæggende uenige i hos Alternativet. Og derfor er jeg også bekymret over den måde, man har udskudt forslaget til foråret, altså fordi man stadig væk skal finde pengene inden for boligydelsen. Vi hører så, at det, man tænker at lægge op til i foråret, er en præmis om, at da boligerne er for dyre, vil man gøre de ældre fattigere og derved tvinge kommunerne til at bygge eller finde billigere boliger, og det er en logik, vi ikke helt er enige i. At beskære de ældres økonomi for at få kommunerne til at lave discountløsninger til dem, mener vi ikke på nogen som helst måde gør de ældres liv bedre. Man kunne næsten sige, at det er en form for ældredumping. Det er allerede nu vanskeligt at finde og bygge billigere ældreboliger, da det i sagens natur er en boligform, som har visse tilgængelighedskrav og derfor ofte er dyrere. Derudover skal det påpeges, at det ikke er muligt for kommunerne at sænke huslejeniveauet for eksisterende byggeri. Så derfor mener vi, at det vil være rigtig fint, hvis aftalepartierne her i dag bekræfter, at når den her aftale bliver til noget i foråret, så er det fuldstændig sikkert, at lejen på boligerne allerede er sat ned krone for krone, og at man har lavet en aftale med kommunerne, der garanterer det, uden at man har skåret ned på kernevelfærden og de ældres vilkår på andre områder. Hvis vi først skal igennem sådan en periode, hvor vi bruger de ældre med en lavindkomst på 150.000-250.000 kr. som løftestang for at øge udbuddet af billigere boliger i en sådan hvem blinker først-kamp mellem regeringen og kommunerne, så er det her ikke et ordentligt projekt. Det må regeringen og DF håndtere. Så vi foreslår, at man finder andre måder at sænke huslejen på.
Tak til ordføreren. Så er det hr. Martin Lidegaard, Radikale Venstre. Værsgo.
Kære finansminister, hvad er det dog for noget rod, vi er ude i? Først laver man en finanslovsaftale. Så er der ikke nogen finanslovsaftale alligevel. Og i skrivende stund, 35 minutter før vi skal tredjebehandle den, er der ikke nogen finanslovsaftale. Partierne bag den såkaldte aftale kan bare komme tilbage og bede om mere, altså få tilsagn om nye fremtidige udgifter. Udgifter finansieres ved nye udgifter, og en aftale er ikke en aftale. Det er godt nok en helt særlig ny finanslovstradition, der starter her, og som finansministeren nu sætter sig i spidsen for. Vi vedtager en finanslov, hvor vi på forhånd skylder. To streger under facit er blevet en by i Rusland for regeringen. Jeg tør godt sige, at selv om jagtsæsonen på hjorte officielt slutter her i januar, så gætter jeg på, at regeringens støttepartier vil fortsætte den helt særlige version af jagtsæsonen til langt ind i det næste år. Det sejler for regeringen. Den har ikke engang fået en lille fin finanslov på plads. Men altså, statsministeren har jo haft så travlt med at sige, at der var et stort hul i kassen, da regeringen trådte til. Det var der så alligevel ikke. Til gengæld har selv Dansk Folkepartis ordfører her på talerstolen nu måttet erkende, at det roder med den finanslov, vi skal vedtage for næste år. Der er rod og kaos om en finanslov, som vi skal debattere om få minutter. Jeg ved godt, hvad Venstre ville have kaldt det, hvis de sad i opposition. De ville have kaldt det uansvarligt, og det er præcis, hvad det er.
Tak til ordføreren. Der er en enkelt kort bemærkning. Hr. Jacob Jensen, Venstre.
Nu skal man jo åbenbart svinge sig voldsomt op i den retoriske trækrone her. Men det er til det her med, at det skulle være første gang i historien, at der er lavet en såkaldt negativ budgetregulering i forhold til finansloven: Jeg skal bare lige høre, om ordføreren mener, at det er første gang i historien, at man har lavet en negativ budgetregulering, som det så sker i det her tilfælde, eller er der fortilfælde, som ordføreren kan erindre?
Ordføreren.
Der er bestemt fortilfælde af negativ budgetregulering. Det er egentlig ikke det, jeg anholder. Jeg anholder, at man først laver en finanslovsaftale med et vel at mærke smalt flertal i Folketinget – og ifølge Enhedslistens ordfører er myndighederne oven i købet begyndt at administrere efter den, og det ved jeg ikke om er rigtigt eller ej, men hele Danmark er, om jeg så må sige, sat ind på det – og efter at man har meldt den ud, går man ud, fordi der kommer nogle høringssvar, som man kunne have indkalkuleret, og der kommer nogle beregninger, man burde have lavet fra starten, og fjerner det hele i sidste øjeblik i et højst rodet forløb, som så ender med, at vi ikke ved noget som helst om, hvilke partier der står bag hvad næste år. Det er det, jeg kalder usædvanligt. Negative budgetreguleringer lavede vi naturligvis også under vores regeringsførelse.
Hr. Jacob Jensen.
Det var bare, fordi jeg forstod det, som om at det var noget rod, og at det sejlede, og at det hele var forfærdeligt, fordi man nu lavede en negativ budgetregulering på 90 mio. kr., som man så har aftalt at udmønte først i det nye år. Det kunne jeg forstå var et kæmpe problem. Jeg vil så bare bede ordføreren bekræfte, at man lavede en negativ budgetregulering, jeg tror det var i finansloven 2014, da den nuværende ordfører på det tidspunkt var medlem af regeringen. Altså, det er jo en metode, man har brugt tidligere. Da var beløbet, så vidt jeg husker, langt, langt større. Så til det her med at kalde det rod og kaos, og jeg ved ikke hvad, vil jeg sige, at vi har en finanslovsaftale, og den tredjebehandler vi om ½ time. Der er lavet en budgetregulering; det gjorde man også under den daværende SR-regering.
Ordføreren.
Jeg kan bekræfte, at der blev foretaget negative budgetreguleringer, men jeg kan ikke bekræfte, at det foregik på samme måde, som regeringen har gjort det her i løbet af de sidste 2 døgn. For sagen er, at vi jo ikke aner, hvad det er, der kommer til at foregå næste år, altså om regeringen rent faktisk har styr på økonomien, og om man har partier bag sig til at føre en ansvarlig økonomisk politik for Danmark. Det står i hvert fald for mig hen i det uvisse efter de bemærkninger, som både Dansk Folkeparti og flere andre partier er kommet med. Der er masser af ting, man gerne vil bruge penge på – vi er mange, der gerne vil bruge penge på mange gode ting – men det interessante er jo, hvor man vil få pengene fra. Og det er det, der står hen i det uvisse.
Tak til ordføreren. Der er ikke flere korte bemærkninger. Den næste ordfører er hr. Jonas Dahl, Socialistisk Folkeparti.
Tak for det. At kalde forløbet i de seneste uger med boligydelsen kaotisk er vel nærmest en underdrivelse. Men i SF glæder vi os da sådan set over, at man jo i hvert fald lige nu ikke lægger op til at skære i boligydelsen. For, som Enhedslisten også var inde på, er der jo 325.000 pensionister og handicappede, som alene i januar vil miste en del af deres boligydelse. Så må de krydse fingre for, at det kun er i januar, og at de forhåbentlig også får de penge tilbage. Men problemet bliver jo, at når man skal finde den finansiering, som bl.a. Liberal Alliance var inde på skal findes, ikke bare i 2016, ikke bare i 2017, men i 2016, 2017, 2018, 2019 osv. frem, så bliver det jo et ganske, ganske stort beløb, som regeringen sammen med Dansk Folkeparti og Liberal Alliance og Konservative skal ud at finde hos landets pensionister, landets handicappede, når man kommer til at skære i deres boligydelse. Men det hænger jo heller ikke sammen med det, vi hørte fra Dansk Folkepartis ordfører i morges i TV 2 Nyhederne, nemlig at pensionisterne skal friholdes – det var det, Dansk Folkepartis ordfører sagde. Og i åbningsdebatten svarede Dansk Folkepartis formand her fra talerstolen på et spørgsmål, jeg stillede netop om boligydelsen, at det var en af de tidsler, der skulle forhandles ud af finansloven. Det må man jo så sige ikke er lykkedes. I hvert fald var Dansk Folkeparti ikke vågne, da man fortsatte forhandlingerne, for man indgik i sidste ende en aftale, som indeholdt markante besparelser på boligydelserne. Det fik man så kolde fødder over, og det synes jeg da sådan set er positivt – det skal man da have ros for – men problemet er jo, at de bare midlertidigt har udskudt den besparelse, som de lagde op til fra regeringens side. Nu skal den forhandles i foråret, men det står fuldstændig hen i det uvisse, om de 325.000 pensionister og handicappede, der her i januar måned får beskåret deres boligydelse, også kan se frem til en permanent beskæring af boligydelserne, som var det, der lå i regeringens oprindelige finanslovsforslag og også lå i den finanslovsaftale, som Dansk Folkeparti også havde skrevet under på. Jeg synes, det er tankevækkende, at vi nu står i en situation, hvor man her fra talerstolen siger, at man nu vil indlede drøftelser med Kommunernes Landsforening. Ja, mein Gott, hvorfor gjorde man dog ikke det til at starte med? Hvorfor gjorde man ikke det, at man tog en drøftelse med kommunerne om at nedbringe huslejeudgifterne for de ældre og de handicappede ude i kommunerne, inden man gik i gang med at skære i boligydelserne? Det er jo et kæmpe spørgsmål, som står der i dag. Man må sige, at det er hykleri af værste skuffe, når man fra Dansk Folkepartis side havde travlt med at sige, at nu skulle den ene gruppe friholdes, nu skulle man pille tidslerne ud, og når det så kommer til stykket, skriver man under på en aftale, som skærer ned netop over for de grupper. Og da der så kommer et mediemæssigt pres, trækker man støtten til den finanslovsaftale, man selv har indgået, men man kan ikke engang få det forhandlet ud helt og holdent; man er nødt til at udskyde det. Så nu skal besparelserne hentes ikke bare i 2016, men også i de kommende overslagsår, i nogle forhandlinger, der finder sted i foråret 2016. Jeg vil sige, det er en grum tid, pensionisterne og de handicappede går i møde, hvis det står til troende.
Tak til ordføreren. Den næste ordfører er hr. Brian Mikkelsen, Det Konservative Folkeparti.
Det har været et lidt usædvanligt forløb, som vi har været igennem. Udgangspunktet har jo været en eksplosion i boligydelsen, et stigende antal pensionister og et stigende forbrug af boligydelse. Vi har så kigget på, hvordan man kan få reguleret det til gavn for samfundet og det danske velfærdssamfund. Derfor har der været enighed om, at man skulle have prisregulering i stedet for lønregulering, så man fulgte den mekanisme, man har på langt de fleste områder, og som forskellige regeringer har brugt. Vi har prøvet at kigge på, hvordan man kunne tage toppen af stigningerne i ydelserne, så man kunne finansiere andre områder inden for velfærdsområdet, også inden for ældreområdet. Det har så vist sig, at der har været nogle udregningsproblemer med nogle af de familietyper, der har været. Ingen har været interesseret i, at det skulle gå ud over de fattigste pensionister; ingen har været interesseret i, at det skulle gå ud over de mennesker, som ikke har særlig mange penge. Så derfor har der været enighed om, at man kigger på boligydelsesområdet igen til foråret. Vi står fuldstændig bag den finanslovsaftale, der er blevet lavet, og den aftale, der blev lavet i går, som betyder, at vi kigger på boligydelsesområdet igen til foråret, samtidig med at vi har fået tilføjet, at vi får kigget på den urimelige særskat, der er på pensioner for ældre, og den urimelige særskat, der også er på affald i form af gebyr for helt små og mellemstore virksomheder. Så alt i alt synes jeg, at det her usædvanlige forløb er endt ganske fornuftigt.
Der er en enkelt kort bemærkning fra hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten.
Jeg skal gøre det ganske kort. Det er det samme spørgsmål, som jeg stillede til Liberal Alliances ordfører. Det handler simpelt hen om, om det er ordførerens opfattelse, at Dansk Folkeparti med aftalen fra i går også fremadrettet – altså i 2016, 2017 osv. Betyder den aftale fra i går, at Dansk Folkeparti skal være med til at skære de her 500 mio. kr. på boligydelsen til danske pensionister og førtidspensionister?
Ordføreren.
Det, der er enighed om, er jo det, der står i teksten, og som de fire partier er enige om, nemlig at man skal forsøge at finde pengene inden for boligydelsesområdet. Det har vi givet hinanden håndslag på, og det tror vi godt vi kan. Så selvfølgelig står alle fire partier bag den aftale. Men man kan godt lave en aftale, som også er socialt afbalanceret, og det går alle fire partier selvfølgelig efter.
Så er ordførerlisten udtømt, og herefter vil jeg give ordet til finansministeren.
Tak. Som bekendt traf forligspartierne i går en aftale om at trække forslaget om boligydelse tilbage. Det gjorde vi jo, fordi der er stillet en lang række spørgsmål, som vi skal besvare, og derfor fandt vi det mest forsvarligt, at vi trækker det tilbage, og at vi så i god ro og orden i det nye år sætter os sammen og ser på de svar, der er givet, og genoptager forhandlingerne. Jeg vil godt slå fast, at i forbindelse med de her forhandlinger har man ligesom forsøgt at tegne et billede af, at det her er noget meget, meget atypisk og meget kaotisk, men der vil jeg gerne sige, at de her forhandlinger ikke har adskilt sig fra øvrige forhandlingsforløb, som jeg har haft ansvaret for. Det er således foregået inden for de helt sædvanlige rammer for, hvordan man forhandler finanslove. Der har været en drøftelse blandt partierne, og drøftelserne har taget afsæt i regeringens forslag til finanslov, og det vil sige de initiativer og budgetforbedringer, som regeringen fremlagde den 29. september. Til brug for drøftelserne udarbejdes der beskrivelser af regeringens forslag samt vurdering af de økonomiske konsekvenser heraf, og det er helt normal praksis. Partierne i finanslovsforhandlingerne stiller på baggrund heraf en række spørgsmål til forslaget – det kan være spørgsmål til regeringens forslag, det kan være ønsker om ændringer af regeringens forslag, og det kan også være forslag til helt nye initiativer. Det er en helt normal praksis, og det er nu engang sådan man kører forhandlingsforløb. Jeg vil gerne understrege, at alt materiale, der er udarbejdet i forbindelse med forhandlingerne og finanslovsaftalen, herunder boligydelsespakken, er udarbejdet og præsenteret i overensstemmelse med sædvanlige regneprincipper. Jeg kan så bare konstatere, at der i kølvandet på aftalen om finansloven for 2016 er skabt en række bekymringer i forhold til konsekvenserne for visse grupper af ældre, men det er det, vi nu tager hånd om, og jeg er glad for, at der er fundet en løsning, der giver bedre tid til at håndtere spørgsmål og afklare uklarheder i forbindelse med forslaget. Jeg vil så gerne til hr. Finn Sørensen, som har rejst et meget konkret spørgsmål, nemlig om der er gået breve ud, sige, at det må jeg erkende der er. Det er jo et udslag af den rettidighed, som forvaltningen udviser, for det var jo en meget sen tredjebehandling af finansloven og af følgeforslag, vi havde, og der er en meget kort frist til den 1. januar. Det har betydet, at der er lavet beregninger i Udbetaling Danmark, og jeg har netop fået oplyst, at Udbetaling Danmark har oplyst, at det på grund af tekniske forhold kan være svært at stoppe reguleringen for boligydelsen i januar måned. Men det er selvfølgelig sådan, at berørte borgere vil blive kompenseret for en eventuel mindrebetaling hurtigst muligt, så man vil rette den fejl op, som jo er opstået, i lyset af at regeringen har trukket lovforslaget tilbage. Aftalen omkring boligydelsen blev så også ledsaget af en aftale om et par andre ting, nemlig spørgsmålet om fondsbeskatningen, som vi vil vende tilbage til i det nye år, ligesom vi vil drøfte udligningsskatten på pensioner frem mod 2020 og muligheden for at gøre affaldsgebyret for virksomhederne til en tilvalgsordning. Tak.
Tak til ministeren. Der er en række korte bemærkninger, og den første er fra hr. Peter Hummelgaard Thomsen, Socialdemokraterne.
Tak. Nu har vi jo i løbet af dagens debat kredset rundt om flere forskellige emner, og bare for at skære det fuldstændig ud i pap, som man siger, vil jeg bede finansministeren om at bekræfte, at vi er enige om, at det stadig væk er meningen, at det i 2016 skal søges at udmønte budgetreguleringen inden for boligydelsesområdet. Det vil sige, at i løbet af foråret næste år vil der være pensionister, der i dag modtager boligydelse, som vil få skåret i deres boligydelse. Så det vil altså for det første sige, hvis altså finansministeren kan bekræfte det, at Dansk Folkeparti sådan set tager fejl, når de påstår, at lovforslaget er trukket fuldstændig tilbage, og at det ikke bliver til noget. Og for det andet, at de mennesker, der nu allerede her fra den 1. januar kommer til at få en regulering af deres boligydelse, bliver kompenseret for det for så til gengæld senere i foråret at blive reguleret igen. Kan finansministeren bekræfte det?
Ministeren.
Det, jeg kan sige, er, at lovforslaget er trukket tilbage. Der er ikke noget lovforslag. Der er fremstillet et teknisk ændringsforslag, en negativ budgetregulering på finansloven, og det er udmøntningen af den, som partierne mødes om i det nye år. Som der står i aftalen: Parterne er enige om at søge at udmønte budgetreguleringen inden for boligydelsesområdet i foråret 2016 på baggrund af et oplæg fra regeringen.
Hr. Peter Hummelgaard Thomsen.
Jamen det er jeg med på, og jeg kan sådan set også godt læse, men da vi sad til samrådet sent i går aftes, var der jo netop meget stor tvivl om forståelsen hos regeringen og hos Dansk Folkeparti af, hvordan lige præcis de her linjer skulle forstås. Det er derfor, jeg spørger igen og beder finansministeren om fra Folketingets talerstol at bekræfte, om ikke det er sandt, at det, der kommer til at ske til foråret, er, at der vil være pensionister, som i dag modtager boligydelse, som vil blive skåret i deres boligydelse. Er det ikke sådan, aftalen skal læses og forstås?
Ministeren.
Aftalen skal læses og forstås, som det står, nemlig at der nu er stillet et teknisk ændringsforslag, en negativ budgetregulering på finansloven, konkret i 2016 med 90 mio. kr., som vi skal finde, men jo også i overslagsårene. Det er det, vi skal udmønte, og det er det, vi mødes om i det nye år.
Den næste korte bemærkning er fra hr. Finn Sørensen, Enhedslisten.
Tak til ministeren, fordi han svarer på mit spørgsmål, som jeg har stillet til tidligere ordførere. Er ministeren så ikke enig med både ordføreren for Dansk Folkeparti og ordføreren for Venstre i, at sådan noget kan man ikke? Det er jo at administrere i strid med gældende lovgivning, altså at man begynder at ændre i pensionisters boligydelse, uden at det er lovmedholdeligt. Så det kan vel ikke kaldes rettidig omhu. Så er man nok blevet en lille smule for nidkær. Jeg vil gerne spørge ministeren, om han sådan set synes, at det er nogle tossede synspunkter, der kommer både fra hans eget partis ordfører og fra Dansk Folkeparti. Så lige et faktuelt spørgsmål: Er forligspartierne bag det her forslag om boligydelse orienteret om, at Udbetaling Danmark ville sætte dette i værk, eller at de har sat det i værk?
Ministeren.
Jeg må beklage, at det er de ikke, og det er kommet som en overraskelse, at det forholder sig på den måde. Men det er et udslag af, at loven jo så ville træde i kraft den 1. januar, at man har forberedt sig i Udbetaling Danmark. Det er en beklagelig situation, men alle vil jo få godtgjort det, der måtte blive udbetalt for lidt her den 1. januar, og det vil ske hurtigst muligt.
Hr. Finn Sørensen.
Tak. Det må ministeren jo så klare med sine forligspartier. Man det kan vel tages som et udtryk for, at regeringen i den her sag har følt sig fuldstændig sikker på, at man havde Dansk Folkepartis fulde opbakning til at gennemføre det her lovforslag, ellers havde man vel ikke turdet gennemføre det. Så vil jeg gerne lige høre finansministeren: Er man ikke lidt for nidkær, når man begynder at administrere i strid med gældende lovgivning?
Ministeren.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal beklage det her, men det er jo et udslag af, at man forbereder sig på en lovgivning, der skal gælde. At vi så er kommet i den situation, at vi har trukket lovforslaget, er jo stærkt beklageligt. Og den mindreregulering, der måtte finde sted her den 1. januar for nogle pensionisters vedkommende, vil hurtigst muligt blive godtgjort igen.
Den næste korte bemærkning er fra hr. Martin Lidegaard, Det Radikale Venstre.
Tak. Altså, nu vil finansministeren jo gerne have det til at lyde, som om det her er helt normal procedure. Men jeg synes lige, de sidste par runder her viser, at det jo sejler fuldstændig. Udbetaling Danmark, som finansministeren er ansvarlig for, udbetaler i strid med gældende lovgivning på et forlig, som åbenbart ikke er et forlig alligevel. Det bør finansministeren måske lige bekræfte i hvert fald ikke er normal procedure. Det håber jeg så sandelig ikke det er. Og så kunne jeg godt tænke mig at høre, om det er finansministeren, der har bedt Udbetaling Danmark om at gå i gang, inden lovforslaget er godkendt af statsrådet.
Ministeren.
Jeg tror, det er et led i en almindelig arbejdsmetode i Udbetaling Danmark, men jeg skal ikke kunne sige, hvordan det er. Jeg kan bare beklage det skete, forklare det med den ekstraordinære situation, vi er i – at vi har trukket lovforslaget – og forsikre alle pensionister om, at ingen kommer til at lide skade på grund af det. Det vil blive godtgjort hurtigst muligt.
Hr. Martin Lidegaard.
Så synes jeg, det ville klæde finansministeren 1) at bekræfte, at det er noget rod, og 2) lige at gøre det helt klart, at finansministeren ikke har bedt Udbetaling Danmark om at gå i gang med det her – at det ikke er på finansministerens foranledning, at de her udbetalinger er blevet ændret.
Tak. Den næste ordfører er hr. Jonas Dahl, Socialistisk Folkeparti. Undskyld. Ministeren.
Nåh, det var ellers fint nok Jamen tak for det. Nej, jeg må sige, at det ikke er på min foranledning. Men jeg vil bare igen beklage, at der er opstået den her situation, på grund af at vi har trukket lovforslaget, og forsikre alle pensionister om, at det vil blive godtgjort og tilbagebetalt hurtigst muligt.
Så får hr. Jonas Dahl, Socialistisk Folkeparti, ordet. Værsgo.
Nu har vi jo hørt meget skiftende forklaringer, synes jeg, både i dag og de sidste par dage. Der har været snakket om, at det var en tidsel, der skulle fjernes, og så blev den ikke fjernet osv. Men hvad er egentlig baggrunden for, at man ikke til at starte med havde en diskussion med Kommunernes Landsforening om at sænke prisen på ældreboliger, inden man begyndte at skære i boligydelsen?
Ministeren.
Det fremgår af den kommuneaftale, vi lavede i juni måned, at det her er et emne, vi skal drøfte med kommunerne, og at vi skal i gang med nogle analyser af det her område, dels af hvordan man billiggør administrationen, dels jo selvfølgelig også af det, som er blevet påpeget fra forskellige ordførere her i dag, nemlig at det er meget, meget dyre huslejer, der er i de her plejeboliger, hvor man i den enkelte pensionists husleje indregner alle omkostningerne ved fællesarealer. Der er vi jo så nødt til at tage fat om det, der vel er nældens rod, nemlig at der ikke er nogen økonomisk sammenhæng mellem dem, der beslutter byggeri, og dem, der så skal finansiere huslejen. Det er en diskussion, vi er nødt til at tage fat på med Kommunernes Landsforening, og det vil vi også gøre.
Hr. Jonas Dahl.
Det er bare lidt paradoksalt, at man, efter at man har foreslået at skære i boligydelsen, nu vil diskutere med Kommunernes Landsforening, hvordan man sænker huslejen. Men bedre sent end aldrig, kan man fristes til at sige. Så vil jeg bare gerne høre, for det var meget svært at finde ud af i går på det samråd, vi havde med finansministeren: Kommer den aftale, finansministeren har indgået med de andre borgerlige partier, om at skære i boligydelserne fremadrettet, og som man nu skal genforhandle her i foråret 2016, til at gælde for ikke bare 2016, men også for 2017, 2018 og 2019, som bl.a. Liberal Alliances ordfører bekræftede? Jeg vil gerne høre finansministeren redegøre for, om det er finansministerens opfattelse.
Ministeren.
Det, forligskredsen skal håndtere efter nytår, er jo udmøntningen af den budgetreguleringskonto, der er opført på finansloven gældende for de 4 år.
Så er det fru Pernille Rosenkrantz-Theil, Socialdemokraterne.
Jeg kunne godt tænke mig at få bekræftet fra finansministeren, at det forholder sig sådan, at mere 95 pct. af dem, der modtager boligydelse, har lave eller meget lave indkomster ifølge ATP.
Ministeren.
Jamen jeg har godt hørt om den der ATP-undersøgelse, men jeg må blankt erkende, at jeg ikke kender den, og derfor har jeg svært ved at kommentere den.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil.
Alt andet lige er det jo lidt useriøst, hvis det er sådan, at regeringen ikke har undersøgt, hvilke økonomiske forhold de folk har, som man går ind og skærer i boligydelsen for. Det er jo et forslag, der har ligget i regeringens oprindelige finanslovsudspil, så jeg går ud fra, at man har undersøgt bare et eller andet. Derfor vil jeg gerne bede finansministeren bekræfte, at der blandt de her mennesker ikke findes nogen, der har høje indkomster – måske kan vi strække den så langt.
Ministeren.
Jeg tror, det er et meget varieret billede, der er på det her område. Der kan jeg bare sige, at det, der var intentionen med vores lovforslag, jo var at friholde dem, der kun havde folkepension plus lidt mere, nemlig en indkomst under 150.000 kr. Vi løb så ind i nogle tekniske vanskeligheder i forbindelse med det, og det er jo derfor, at vi har trukket lovforslaget og nu vender tilbage efter juleferien og drøfter det her igen.
Tak. Så er det hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten.
Tak. Ministeren siger, at det her har været en helt normal proces, og det tror jeg at enhver, der er vidne til det her, kan se at det jo ikke er, når vi står i en situation, hvor hundredtusindvis af folkepensionister får udbetalt en forkert boligydelse her i januar, fordi man var så langt i lovbehandlingen, at systemet, om man så må sige, var gået i gang med at ændre og indstille det, selv om man har kendt til de problemer, der var med det lovforslag, helt tilbage fra oktober, og til de konsekvenser, det havde. Det fremgår af det brev, som er kommet frem fra Udbetaling Danmark, at de pensionister vil modtage den der forkerte boligydelse i januar. Det fremgår også, at man vil skulle sende breve ud til alle, og at 55 pct. af dem ikke har digital post. Det bliver vel også en anselig udgift. Men allerværst er selvfølgelig den utryghed, der er for pensionisterne. Mit spørgsmål er egentlig meget enkelt: Er regeringen i det her forløb blevet gjort opmærksom på fra Udbetaling Danmarks side, at det vil have de her konsekvenser?
Ministeren.
Det vil jeg naturligvis undersøge selv, når den her debat i dag er færdig.
Hr. Pelle Dragsted.
Så vi kan ikke få et svar i dag på, om regeringen udmærket godt vidste, at fordi man har været så langsommelig med at få rettet op på det her eller i hvert fald har udskudt det, så er skaden sådan set sket. Ministeren ved ikke, om man var orienteret om, at flere hundrede tusind folkepensionister altså nu modtager en lavere boligydelse i januar. Det ved ministeren ikke om man var orienteret om. Er det rigtigt?
Ministeren.
Jeg beklager det skete her. Vi gør skaden god igen hurtigst muligt.
Tak til ministeren. Vi når ikke flere korte bemærkninger, og til sidst vil jeg så give ordet til ordføreren for forespørgerne, hr. Benny Engelbrecht, Socialdemokraterne.
Først og fremmest er det på sin plads at sige tak for debatten, også selv om den jo knap nok kom til at handle om det, som egentlig var spørgsmålet. Spørgsmålet, som er stillet af forespørgerne i denne forespørgselsdebat, handler jo om, hvordan processen har været. Var Dansk Folkeparti oplyst om de ting, de implikationer, de handlinger, der vil være forbundet med boligydelsespakken, eller var de ikke? Der var rejst spørgsmål ved, om Finansministeriet oplyste rigtige ting. I sin tale var finansministeren ganske kort inde på dette spørgsmål. Det skal dog fremhæves. Man må forstå, at de spørgsmål, der blev stillet, blev besvaret og blev besvaret korrekt og på den måde, som man i øvrigt gør under lovbehandlinger. Med andre ord er det, der står tilbage efter denne debat, lige så meget det, som ikke er blevet sagt her i salen, og lige så meget det, som er blevet sagt uden for Folketingssalen, hvor hr. Kristian Thulesen Dahl jo har indikeret, at der var spørgsmål, som Dansk Folkeparti ikke fik stillet undervejs under behandlingen af boligydelsespakken. Der var spørgsmål, man ikke fik stillet, og derfor fik man ikke svar. Det er jo det samme som at sige, at man sov i timen. Tilbage står én ting med sikkerhed, og det er, at der nu hersker kaos. Man må prøve at anskue det her fra de pensionisters side, som modtager boligydelse. Hvis man forstår det ret af den artikel, som ligger online på www.politiken.dk nu, så har 325.000 pensionister modtaget besked om, at de får nedsat og ændret deres boligydelse fra den 1. januar. De vil i løbet af kort tid så få information om, at det får de ikke alligevel. Så vil de på et tidspunkt i løbet af foråret igen få information om, at de i løbet af 2016 bliver reguleret, når i øvrigt partierne Dansk Folkeparti, Venstre, Konservative og Liberal Alliance bliver enige om, hvordan man udmønter boligydelsespakken. Så vil de igen få notifikation om, at de får ændret deres boligydelse. Hvis der er nogle, der sidder derude bag skærmene og klør sig i nakken og tænker, hvad i alverden der dog foregår, og synes, at det er ret kaotisk, så er der vel ingen, der kan fortænke dem i det. Jeg synes dog, at vi skal tage en enkelt ting ned. Det er den klare beklagelse, som finansministeren gav til de mange pensionister over, at man fejlagtigt har udsendt notifikationer om, at man altså ændrer boligydelsen. Jeg vil også allerede nu på vegne af de partier, som har forespurgt, gøre opmærksom på, at vi selvfølgelig vil grave videre i dette spørgsmål om, hvem der har vidst hvad hvornår. Hr. Pelle Dragsted stillede så rigtigt dette spørgsmål til finansministeren, og det kunne der ikke svares på. Hr. Finn Sørensen var inde på det samme. Selvfølgelig er vi nødt til at vide, om Finansministeriet og Beskæftigelsesministeriet eller andre er blevet informeret, og om der er blevet truffet aktive beslutninger desangående, så vi er sikre på, at vi får det rigtige svar herfra. Men tak for debatten, også selv om vi ikke fik svar på det, som jo er selve kernen, nemlig hvem der har vidst hvad hvornår. Tilsyneladende står vi tilbage med det klare indtryk, at dette først og fremmest er en udfordring for Dansk Folkepartis ordfører, som ikke har stillet de rigtige spørgsmål på de rigtige tidspunkter.
Tak til ordføreren. Hermed er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Der stemmes om forslag til vedtagelse nr. V 11 af René Christensen (DF), Jacob Jensen (V), Ole Birk Olesen (LA) og Brian Mikkelsen (KF), og der kan stemmes. Afstemningen er afsluttet. For stemte 53 (DF, V, LA og KF), imod stemte 49 (S, EL, ALT, RV, SF og IA), hverken for eller imod stemte 0. Hermed er forslag til vedtagelse nr. V 11 vedtaget. Det betyder, at forslag til vedtagelse nr. V 10 af Benny Engelbrecht (S), Finn Sørensen (EL), Josephine Fock (ALT) og Jonas Dahl (SF) er bortfaldet.
Jeg vil bede om, at vi får lidt ro i salen, så vi kan komme videre i programmet. Jeg skal gøre opmærksom på, at både ændringsforslag og forslaget kan kommenteres, samt at det også vil være tilladt at kommentere lovforslagene om udgiftsloftet, L 2 og L 3. Uden for tillægsbetænkningen er i går af finansministeren stillet ændringsforslag nr. 508-512. Hvis ingen gør indsigelse, vil jeg betragte samtykke til behandling af ændringsforslagene i dette møde som givet. Det er givet. Finansministeren har i går meddelt mig, at han ønsker at tage ændringsforslag nr. 174, 175, 224, 456, 471 og 507 tilbage. Ønsker nogen at optage disse ændringsforslag? Da det ikke er tilfældet, er ændringsforslagene bortfaldet. For god ordens skyld gør jeg opmærksom på, at følgende ændringsforslag, der fremgår af tillægsbetænkningen, ifølge samme er taget tilbage. Det drejer sig om ændringsforslag nr. 78, 79, 80, 82, 189, 192, 199, 208, 209, 248, 249, 355, 357, 358, 359 og 360. De er derfor bortfaldet. Herefter er forhandlingen åbnet, og den første ordfører er hr. Benny Engelbrecht, Socialdemokraterne.
Jeg stod på denne talerstol tilbage i oktober måned og opfordrede dengang regeringen til at indgå en bred finanslovsaftale: en aftale, der kunne sikre tryghed om dansk økonomi; en aftale, som ville have styrket den nære velfærd; en aftale, som ville have skabt flere arbejdspladser. Desværre valgte regeringen en anden vej, en snæver vej, der ødsler penge væk på skattelettelser til rige arvinger og en dyr boligjobordning, der ikke skaber nævneværdigt med arbejdspladser, og hvor regningen betales af pensionister og kontanthjælpsmodtagere. Det ærgrer mig virkelig, men min ærgrelse må dog være minimal i forhold til den, Dansk Folkepartis vælgere må gå rundt med. Jeg har som bekendt tidligere udtalt, at hvor Liberal Alliance valgte at åbne champagneflasker i deres gruppeværelse i forbindelse med finanslovsaftalens indgåelse, burde Dansk Folkeparti have serveret en kvajebajer. Det udsagn vil jeg gerne have lov til at beklage i dag. Dansk Folkepartis ledelse kan nemlig ikke slippe med at give en enkelt kvajebajer efter det, vi har oplevet i de seneste dage, for svipserne står i kø. Først blev hunden fodret med sin egen hale, eller som hr. Bent Bøgsted så rammende sagde her fra talerstolen i sidste uge under førstebehandlingen af L 67, citat: Vi fik ikke så meget igennem, som vi gerne ville have haft. Se, det er jo ærlig snak, som jeg tror at mange af Dansk Folkepartis vælgere trods det hamrende dårlige forhandlingsresultat sætter pris på. Man blev forhandlet ned under gulvbrædderne, og reelt blev hunden fodret med sin egen hale, mens Liberal Alliance, Konservative og regeringspartiet Venstre selv fik de store bidder af kagen. Så dér, lige dér må kapslen ryge på den første kvajebajer. Den næste svipser var, da Dansk Folkepartis støtte til nedskæringerne i boligydelsen kom på plads, eller rettere ved forsøget på at skjule for vælgerne, at man gik ind i det med vidtåbne øjne. Hårdt presset har man nu udskudt boligydelsespakken, som vi i øvrigt netop har diskuteret et par timer, men Dansk Folkeparti er jo fortsat forpligtet til at spare på dette område. Hr. Kristian Thulesen Dahl har gjort sit yderste for at få det til at lyde, som om konsekvenserne af besparelserne på boligydelsen til pensionisterne kom helt og holdent bag på ham. Vi må forstå, at man ikke havde fået stillet de rigtige spørgsmål på det rigtige tidspunkt. Det ved vi jo godt ikke er tilfældet. Selvfølgelig har Dansk Folkeparti da haft helt styr på, at der var pensionister, der skulle betale. De havde bare troet, at ingen af deres vælgere ville lægge mærke til det. Sådan var det jo i 00'erne – det kan vi godt huske – når Dansk Folkeparti dengang gjorde noget andet end det, de sagde. Forskellen mellem dengang og nu er bare, at Dansk Folkeparti er blevet så stort, at man ikke længere kan kravle under radaren. Lige dér kom den anden kvajebajer til Dansk Folkepartis gruppe på hr. Kristian Thulesen Dahls regning. Men det er jo ikke slut med svipserne, for sandelig om ikke hr. Kristian Thulesen Dahl forsøgte at smykke sig med lånte fjer, efter at Økonomisk Redegørelse blev offentliggjort i sidste uge. Her blev skønnet for realvæksten nemlig opjusteret fra 0,3 til 0,8 pct., og det fik Dansk Folkepartis formand til at sige, citat: Tallene viset, at der er en øget satsning på ældre- og sygehusområdet, hvilket er med til at løfte udgifterne. Citat slut. Men det er jo forkert. Det er forkert, for som man kan læse direkte i Økonomisk Redegørelse, påvirker finanslovsaftalen ikke Det er asyludgifter og det er et lavere forbrug i 2015 end ventet, som har ført til opjusteringen fra 0,3 til 0,8 pct. Altså bliver der i kroner og øre brugt præcis de samme penge på offentligt forbrug i 2016, som regeringen spillede ud med i september, bortset altså fra de merudgifter, der følger af flere flygtninge. Det er i øvrigt også det, vi har hørt fra finansministeren i samråd. Så også her må hr. Kristian Thulesen Dahl have muldvarpeskindet op af baglommen for at give en omgang til den efterhånden hårdt prøvede folketingsgruppe. Alvorligt talt er det nok meget godt, at der her i dag bliver serveret kaffe i sidegemakket til Folketingssalen, for der er brug for, at Dansk Folkepartis medlemmer er helt klare i hovedet, når de senere skal stemme om ændringsforslagene til finansloven. For kære Dansk Folkeparti, det er ikke for sent at rette op på de største fejltagelser på dette års finanslov. Det kræver bare, at I stemmer for fire simple ændringsforslag – fire ændringsforslag, som Socialdemokratiet har stillet, fordi vi inderligt håber, at det vil bringe hr. Kristian Thulesen Dahl til fornuft. Tro mig, der er bestemt flere ting, vi gerne ville have lavet om, men lad nu det ligge. Lad os fokusere på det, der endnu kan rettes op, hvis bare Dansk Folkeparti vil være med. Så spørgsmålet er: Er hr. Kristian Thulesen Dahl – han er godt nok ikke til stede i dag – og resten af Dansk Folkepartis folketingsmedlemmer klar? Her er opskriften på, hvordan I med kun fire stemmer hver kan nå at rette op på miseren. Først og fremmest kan I stemme for vores ændringsforslag om helt at droppe beskæringer af boligydelsen. Så er vi nemlig sikre på, at de pensionister, der i forvejen har mindst, ikke får det sværere. For vi ved jo godt, at når man mødes til foråret, rammer sparekniven igen. Dernæst kan I ved at stemme for vores ændringsforslag om at annullere kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen sikre, at børn ikke vokser op i fattigdom. Så kan I stemme for vores ændringsforslag om at sløjfe sænkningen af arveafgiften, så dem, der har allermest, ikke bliver yderligere forgyldt. Og sidst, men ikke mindst kan I stemme for vores ændringsforslag om at droppe boligjobordningen, for den er dyr, og den skaber for få arbejdspladser. Efter min mening burde det valg jo være ligetil. En finanslovsaftale med Socialdemokratiet havde naturligvis set helt anderledes ud, og det ærgrer mig da også voldsomt, at regeringen insisterede på snæver blokpolitik. Vi meldte os på banen til forhandlingerne med udbredte arme, villige til at indgå kompromiser. Vores eneste krav var en finanslovsaftale, der skabte flere private arbejdspladser, og en finanslovsaftale, der investerede i kernevelfærden. Det kunne vi have fået. Vi kunne have styrket kampen mod social dumping. Vi kunne have sikret bedre og mere efteruddannelse og opkvalificering, så vi får alle med i opsvinget. Vi kunne have investeret i vores børns daginstitutioner. Vi kunne have sikret de ældre mod besparelser på deres boligydelse. Vi kunne have sikret kommunerne imod minusvækst i de kommende år. Vi kunne have gjort så meget godt i forbindelse med dette års finanslovsaftale. Men desværre ville hr. Kristian Thulesen Dahl noget andet, og det endte som bekendt med champagne hos Liberal Alliance og en hr. Søren Pape Poulsen, der knap nok kunne være i sig selv, efter aftalen var indgået. Hr. Kristian Thulesen Dahl – jeg siger det her højt, fordi han jo ikke er til stede: Lad mig bare sige det ligeud. Vi behøver ikke høre på den sædvanlige snak om, at der var et hul i kassen, og at I måtte finde pengene, for finanslovsaftalen er et udtryk for de politiske prioriteringer, regeringen og dens støttepartier ønsker. Der er ikke tale om nødvendighedens politik, eller at der var photoshoppet med økonomien efter SR-regeringen. Er man i tvivl, kan man blot læse i regeringens egen Økonomisk Redegørelse fra december. Økonomisk Redegørelse viser, at underskuddet i år, i 2015, bliver 20 mia. kr. mindre end det, man forventede i det såkaldte kasseeftersyn. Nedjusteringen går fra 3 pct. af BNP til 2 pct. af BNP – en nedjustering, der vel at mærke kommer oven i regeringens opjustering af det økonomiske råderum frem mod 2020, som blev foretaget kun en måned efter kasseeftersynet. Konklusionen er, at finansministeren u én gang for alle må smide sit kasseeftersyn i skraldespanden. Ministeren bør krybe til korset og erkende, at det stod langt bedre til, end regeringen har givet udtryk for. Siden i sommer har vi måttet lytte til lange klagesange om kasseeftersyn og huller i kassen og photoshopping, og hvad ved jeg. Men som finansministeren har erkendt i et åbent samråd i Finansudvalget, var der ikke, og jeg citerer, fiflet med økonomien under SR-regeringen, citat slut. Lad os nu få den økonomiske debat i Danmark til at tage udgangspunkt i det faktuelle. Vi har bevæget os ud af en krise, væk fra en EU-henstilling, der begrænsede vores handlemuligheder, og nu er der udsigt til en beskeden vækst i de kommende år og stigende beskæftigelse. Og så er der et økonomisk råderum frem mod 2020, der giver os råd til at investere i velfærden, hvis det er det, der prioriteres – et råderum, der i øvrigt er mindst lige så stort som før valget, og det er jo positivt. Der har været undskyldninger nok fra Dansk Folkepartis side. Nu vil vi se handling. For god ordens skyld skal jeg nævne, at som ansvarligt parti stemmer Socialdemokraterne naturligvis for det samlede finanslovsforslag. Vi håber dog, at det må blive med et flertal for de ændringsforslag, som jeg netop har skitseret i min tale.
Tak til ordføreren. Der er en lang række korte bemærkninger, og vi forsøger at nå så mange som overhovedet muligt inden for de 45 minutter, der er afsat til debat her efter den første ordførertale. Og den første korte bemærkning er fra hr. Ole Birk Olesen, Liberal Alliance.
Når man lytter til den socialdemokratiske ordfører, kan man høre, at finansloven er fyldt med dårligdomme. Men hr. Benny Engelbrecht nævnte ikke, at registreringsafgiften på biler sænkes fra 180 pct. til 150 pct. Hvis det er en dårligdom, altså ifølge Socialdemokraterne, så synes man i hvert fald ikke den er værd at nævne her ved tredjebehandlingen af finansloven. Kan man tage det som udtryk for, at hvis Socialdemokraterne kommer til magten igen om 3 år eller 7 år, eller hvor lang tid det nu måtte tage, så vil Socialdemokraterne ikke hæve registreringsafgiften til 180 pct. igen?
Ordføreren.
Hvis hr. Ole Birk Olesen kan garantere, at Socialdemokraterne kommer til magten om 3 år, vil jeg for det første meget gerne tage imod det tilbud. For det andet gælder det generelt, at vi ikke på nuværende tidspunkt tager udgangspunkt i, hvad der kan ske til den tid. Vi ved jo ikke, hvad man i øvrigt vil lave af mærkelige tiltag i forskellige retning i de kommende år. Så hvilke ting vi til den tid måtte ønske at ændre, vil vi selvfølgelig fremlægge for vælgerne forud for et valg.
Hr. Ole Birk Olesen.
Hos Liberal Alliance kan vi altså sagtens fortælle, og det gjorde vi også, dengang hr. Benny Engelbrecht var minister. Hvis ministeren gennemførte ting, som vi syntes var dårlige, sagde vi, at vi ønskede at rulle dem tilbage efter valget, og det sagde vi jævnligt. Det kan hr. Benny Engelbrecht så ikke. En anden ting, som under forhandlingerne er blevet indført i finansloven, er, at koblingsprocenten for fri- og privatskoler, altså tilskudsprocenten i forhold til det, en offentlig skoleplads koster, er blevet hævet fra 71 pct. til 73 pct. Det nævner hr. Benny Engelbrecht heller ikke som en dårligdom. Vil det sige, at Socialdemokraterne ikke ønsker at sænke koblingsprocenten til 71 pct. igen?
Ordføreren.
Desværre er det jo sådan, at jeg her ved tredjebehandlingen af finansloven kun har 10 minutter til rådighed til min ordførertale, og derfor kan jeg simpelt hen ikke gennemgå alle de dårligdomme, som der er i finansloven. Det ville kræve meget, meget længere taletid.
Næste korte bemærkning er fra hr. René Christensen, Dansk Folkeparti.
Det er jo ret interessant, og jeg vil egentlig gerne fortsætte lidt i samme spor. Socialdemokratiet har tordnet imod, at det nu bliver billigere for den menige dansker at købe bil. Det skal vel rulles tilbage. Dårligdomme stemmer man vel ikke for. Socialdemokratiet synes, det er dårligt, at den almindelige dansker kan gå ud og købe sig en billigere og sikrere bil. Kan Benny Engelbrecht svare på, om man vil rulle det tilbage? Samtidig vil jeg også godt spørge, om man også står på mål for, at elbiler skal være afgiftsfrie, og om man vil indføre det. Det vil man bruge 2,6 mia. kr. på, sådan at nogle af de dyreste biler, man kan købe i Danmark, bl.a. en Tesla, som nu koster tæt på 2 mio. kr., kun skal koste det halve. Den skal være afgiftsfri, sådan at direktøren i stedet for at trække 2 mio. kr. fra skat kun skal trække 1 mio. kr. fra i skat. Er det rigtig forstået, at den almindelige dansker skal have dyrere biler, og så skal de allerallerdyreste biler være helt afgiftsfrie? Er det rigtig forstået?
Ordføreren.
Jeg ved ikke, om det ikke er gået op for hr. René Christensen, men rent faktisk er Socialdemokraterne med i dele af den finanslovsaftale, der ligger, bl.a. den del, som handler om elbiler, og hvor vi sammen med Dansk Folkeparti jo har ønsket at indføre en afgift på de her dyre biler. Det kan der så i øvrigt være nogle udfordringer med, men det er jo en løsning, som vi har fundet frem til i fællesskab. Så det virker på mig lidt underligt, at det skulle være en problemstilling, fordi det så også må være en problemstilling, at Dansk Folkeparti er med i den aftale. Det, som jeg kan undre mig over, er, at man får råd til at gøre de allerdyreste biler så meget billigere, som man rent faktisk gør i den her aftale. For al muligt ære og respekt for, at man gerne vil gøre en familiebil en lille smule billigere, men det er ikke det, man har isoleret det til. Man har jo ikke sat et loft over det. Så at en Porsche bliver så mange penge billigere, som den bliver, tror jeg ikke der eksempelvis er mange kontanthjælpsmodtagere der kan forstå.
Hr. René Christensen.
Det, der er interessant, er, at man bruger al sin taletid på at tale om alle de dårligdomme, der er: Nu bliver der billigere biler til de rigeste. Men jeg kan finde masser af citater på, at man fra Socialdemokratiets side ønsker, at elbiler skal være afgiftsfrie. Så spørger jeg bare igen: Man har lavet et kompromis; det har man gjort sammen med Dansk Folkeparti. Vi synes sådan set ikke, at elbiler skal være afgiftsfrie; vi synes, det er en fornuftig aftale, der er lavet. Det, hr. Benny Engelbrecht har kæmpet for, er, at der ved købet af bl.a. en Tesla skal være 1 mio. kr. i rabat i forhold til registreringsafgiften. Vil man ikke stille det forslag, hvis man en dag fik magten? Og så vil man vel også stille forslag om, at Teslaen skal være billigere, og at den almindelige danske forbrugers bil skal være dyrere, når det nu er ganske forfærdeligt, at det er blevet billigere for den ganske almindelige danske borger at gå ud at købe sig en billigere bil, som også er mere sikker.
Ordføreren.
Jeg tror simpelt hen ikke, at hr. René Christensen lytter til, hvad der bliver sagt heroppefra. Vi har jo indgået en aftale om elbiler – hallo, har hr. René Christensen glemt det? Det kan der da ikke være nogen tvivl om. Der kommer afgift på elbiler. Det virker nærmest, som om hr. René Christensen er på en lidt anden planet, hvor man måske mere taler om boligydelser end om det, som rent faktisk står i aftalen omkring finansloven.
Tak. Næste korte bemærkning er fra hr. Jacob Jensen, Venstre.
Ja, det må være ærgerligt, når man forsøger sig med en morsomhed, at den så ligesom ikke rigtig bliver modtaget ude blandt publikum. Men lad det nu ligge. Der var i ordførertalen enormt meget kritik. Det meste af det, der var, var jo om dårligdomme, og i forlængelse af det, som både hr. Ole Birk Olesen og hr. René Christensen har spurgt om, kom der det ene kritiske indlæg efter det andet – man havde dog fra Socialdemokraternes side et par enkelte ændringsforslag – men skal jeg forstå det sådan, at det er en kritik af finansloven, man har givet udtryk for? Jeg har noteret mig, at der er kritik af, at man justerer udviklingsbistanden; jeg har noteret mig, at der er kritik fra Socialdemokraterne af, at man justerer på forskningsområdet; jeg har noteret mig, at der er kritik af, at man justerer på uddannelsesområdet; og jeg har noteret mig, at der er kritik af, at man justerer et omprioriteringsbidrag for kommunerne osv. osv., men jeg noterede mig blot, at der ikke er kommet nogen ændringsforslag her i salen. Så er det udtryk for, at man bare kommer med noget løs kritik, men ikke vil stå ved den, når det kommer til stykket – man ønsker ikke at komme med et ændringsforslag, som selvfølgelig også betyder, at man skal kræve, at der kommer noget finansiering bag de forslag, man måtte stille – eller er det bare kritik for kritikkens skyld?
Ordføreren.
Nu troede jeg lige, at jeg havde fået lavet en ordførertale, som ville glæde Venstres ordfører, fordi jeg næsten undgår at kritisere Venstre, fordi jeg næsten undgår at kritisere regeringen, altså, det hele handler om Dansk Folkeparti, der ikke tør tage et ordentligt ansvar for det, som vi med vores ændringsforslag lægger op til rent faktisk kan ændre nogle af de største knaster, som er i finansloven. Som jeg jo siger i min ordførertale, er vi da udmærket godt klar over, at en finanslov, som vi havde taget medansvar for, havde set helt anderledes ud end den, der ligger nu. Men nu forholder vi os til det, der ligger, og lægger op til, at Dansk Folkeparti får muligheden for at gøre det, ved at de stemmer for fire ændringsforslag om at fjerne nogle af de allerværste tidsler. Det er det, som er vores tilgang til det i forhold til ændringsforslagene. Så kan man sige, at det da er et godt spørgsmål at stille, om vi kunne have været med i en finanslovsaftale. De gange, vi har været ovre at tale med finansministeren, er det jo ikke sådan, at finansministeren har smækket døren i sylten på os, han har sådan set bare helt stille og fredeligt sagt: Det lyder egentlig meget fremkommeligt, jeg har bare mere lyst til at lave en finanslovsaftale helt smalt, alene med de blå partier.
Hr. Jacob Jensen.
Jamen jeg forholder mig også helt præcist til det, der ligger her, altså en finanslovsaftale, et finanslovsforslag. Der noterer jeg mig så, at Socialdemokraterne henviser til et par af sine egne fire ændringsforslag, men at man fremfører det som kritik på kritik på kritik, uden at man ønsker at stille et forslag, som vil ændre noget. Så jeg spørger helt konkret, og lad os bare tage et eksempel, om den kritik, som bl.a. Socialdemokraternes formand, fru Mette Frederiksen, og fru Mette Gjerskov har fremført omkring en besparelse på udviklingsbistanden, bare er noget kritik, man kommer med i form af ord, eller om det er noget, man vil stå ved, ved at man stiller et konkret forslag, der ruller det tilbage.
Ordføreren.
Men det er da meget enkelt, for vi ønsker jo lige præcis med vores ændringsforslag at adressere det, som er kritikken i min ordførertale i dag. Altså, min kritik i ordførertalen i dag går lige præcis på de allerstørste tidsler, som vi mener at Dansk Folkeparti lægger stemmer til. Så er der en masse ting, som vi i øvrigt synes er en udfordring. Og man må da sige, at hvis der er noget, der eksempelvis er en udfordring for udviklingsbistanden, så er det jo et spørgsmål, som vi bl.a. skal tage stilling til på mandag eller tirsdag her i Folketingssalen, og som jeg kan forstå der på nuværende tidspunkt ikke er et flertal bag regeringen for.
Tak. Den næste korte bemærkning er fra hr. Brian Mikkelsen, Det Konservative Folkeparti.
Jeg undrer mig lidt over ordførerens tale her, for finansloven er jo udtryk for fornuftighed, i forhold til at vi giver erhvervslivet nogle bedre vilkår, giver tryghed for boligejerne og lidt bedre vilkår for familierne. Men jeg kunne godt tænke mig at adressere eksempelvis boligejerne, som ordføreren jo harcelerede meget over at vi nu har sænket ejendomsskatterne for, altså for helt almindelige familier. Er det Socialdemokratiets intention at hæve boligskatterne, hvis man får magt, som man har agt – altså hæve boligskatterne igen, så helt almindelige familier skal sidde bekymret og tænke på, om de kan blive boende i deres bolig?
Ordføreren.
Det er egentlig meget sjovt, for jeg nævnte slet ikke det spørgsmål i min ordførertale, og alligevel tager De Konservative det frem. Jeg ved ikke, om det er, fordi man følte sig overset i min ordførertale, fordi hele kritikken gik på Dansk Folkeparti. Det kan godt være. Jeg kan i hvert fald godt forstå, at De Konservative er oprigtigt glade for den finanslovsaftale, der er indgået. Det ville jeg også være. Altså, Folketingets mindste parti har jo reelt fået mange gange mere indflydelse på finanslovsaftalen end det største borgerlige parti, altså end Dansk Folkeparti. Man har virkelig kunnet veksle sine stemmer til ekstremt meget. Som svar på det konkrete spørgsmål: Der ligger jo en klar linje for, hvad der skal ske i forhold til ejendomsskatter. Det er der sådan relativt bred enighed om i Folketinget. Jeg har også godt noteret mig, at man har fået suspenderet en stigning i 2016, isoleret set. Det er jo ikke noget, vi lægger stemmer til. Men hvad der kommer til at ske efter 2020, må vi jo se til den tid.
Hr. Brian Mikkelsen.
Derfor var spørgsmålet relevant. For den afledte stigning betyder, at boligejerne sparer 2,3 mia. kr. frem til 2020, og det kan jo være, at Socialdemokratiet får indflydelse inden – det håber jeg selvfølgelig ikke – så derfor er spørgsmålet relevant for boligejerne derude: Vil man hente gevinsten hjem og hæve boligskatterne for boligejerne? Det samme gælder i forbindelse med de andre forslag, som godt nok ikke har været nævnt i talen her, for det var jo et opgør med vennerne fra DF, men alle de skattelettelser, vi trods alt har givet virksomhederne og familierne: Er Socialdemokratiet så meget imod, at man gør livet lettere for virksomhederne og for almindelige danskere?
Ordføreren.
Bare for god ordens skyld vil jeg sige, at jeg antager, at når hr. Brian Mikkelsen omtaler Dansk Folkeparti som vennerne, er det, fordi det er hans venner. Jeg forstår jo spørgsmålet sådan, at man sår tvivl om selve det, at vi i Danmark generelt har en politik på boligområdet, som handler om, at der er en begrænsning for, hvor meget skatten kan stige på forskellige områder. Det har vi ikke på nogen som helst måde tænkt os at udfordre, og det giver jo den sikkerhed og stabilitet, som man må forvente som boligejer.
Tak. Den næste korte bemærkning er fra fru Karina Adsbøl, Dansk Folkeparti.
Man kan godt høre på ordføreren, at han har glemt den tidligere regerings ulyksaligheder. Jeg kunne jo nævne forskellige ministerrokader, salget af DONG, som fik SF ud af regeringen, og det gule sygesikringsbevis, hvor man øgede brugerbetalingen for danskerne, når de rejste udenlands – ja, jeg kan nævne flere ting, også skattereformen fra 2012, hvor netop Socialdemokraterne ramte pensionisterne, hvilket gjorde, at pensionisterne fik 3.500 kr. mindre om året, når den skattereform var fuldt indfaset. Så kunne jeg da godt tænke mig at høre ordføreren, når han kommer med en masse sur galde fra talerstolen: Er der noget, ordføreren fortryder i sin regeringsperiode i forhold til de ting, den tidligere regering har indført, altså øget brugerbetaling i forhold til det gule sygesikringsbevis og at ramme netop pensionisterne og mennesker med handicap i forhold til pensionen? Det kunne da være rart at høre.
Ordføreren.
Fru Karina Adsbøl nævner selv spørgsmålet om skattereformen, som jeg kan forstå at man til trods for den ekstremt voldsomme kritik, man dengang fremførte fra Dansk Folkepartis side, nu har tilsluttet sig for at kunne indgå i satspuljeaftalen. Så jeg synes, man skulle passe på med den slags ting – de har en tendens til at ryge tilbage som en boomerang.
Fru Karina Adsbøl.
Jamen ordføreren svarede jo overhovedet ikke på de andre ting. Jeg nævnte det gule sygesikringsbevis, hvor man øgede brugerbetalingen for danskerne, og de forskellige ministerrokader, hvor alle ministrene jo også skulle have eftervederlag. Jeg tror, der i hvert fald var mindst ni. Det er bare, som om ordføreren står på talerstolen og glemmer sin egen regeringsperiode. Det er jo ikke lang tid siden, at ordføreren selv sad i den regering, hvor man havde mulighed for virkelig at gøre en forskel, og det fejer man simpelt hen ind under gulvtæppet. Man står og kommer med en masse galde, men fortrænger simpelt hen sin egen regeringsperiode og alle de ulyksaligheder, man skabte, netop også i forhold til pensionisterne. Det var netop Socialdemokraterne, der kom med det lovforslag, og vi stemte imod.
Ordføreren.
Fru Karina Adsbøl overser en ting: Det er fru Karina Adsbøl og Dansk Folkeparti, som sidder med de afgørende mandater nu. Det, vi skal stemme om her, er ikke, hvad der skete i 2012 i forbindelse med skattereformen, som Dansk Folkeparti så i øvrigt har tilsluttet sig siden hen. Det, som vi taler om her, er finansloven for 2016, og fru Karina Adsbøl kan ændre, hvordan kursen kommer til at blive i forhold til den finanslovsaftale, ved personligt at stemme for de ændringsforslag, som Socialdemokratiet har stillet. Mere skal der ikke til. Det er kun fru Karina Adsbøls stemme, der skal til.
Inden jeg giver ordet til den næste taler, vil jeg lige oplyse, at der foreløbig er syv indtegnet til korte bemærkninger, og når jeg ser på klokken, ser det ud til, at vi når alle syv. Den næste korte bemærkning er fra fru Louise Schack Elholm, Venstre. Værsgo.
Jeg vil gerne spørge ordføreren om nogle af de udtalelser, der er kommet, f.eks. fra Socialdemokraternes formand, fru Mette Frederiksen, som har sagt: »Lad det også være en besked til regeringen: Verden har brug for mere samarbejde, mere handel og mere hjælp. I vil spare massivt på udviklingsbistand. Er det virkelig det rigtige svar?« Betyder det, at I ville rulle udviklingsbistanden tilbage, hvis det stod til jer?
Ordføreren.
Det synes jeg da fremgår meget klart, altså at det på mange måder er det forkerte tidspunkt, man gør de ting, man gør nu. Jeg kan forstå, at hvis beregningerne, som er oplyst mig, er korrekte, så vil den største modtager af udviklingsbistand fra Danmark være Danmark. Og det er jo klart, at man dermed så kan lave en mindre indsats i det, man sådan lidt populært kalder for nærområderne, og dermed forebygge de store flygtningestrømme, der er. Det er jo en debat, som det er helt relevant at tage op, og som jeg synes fortjener svar, ved at man også fra statsministerens side sætter sig i spidsen for at lave bredt funderede aftaler.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Tak. Nu øger vi indsatsen i nærområderne, men jeg tolker det, som om Socialdemokraterne vil rulle de her besparelser tilbage. Det er 2,4 mia. kr. Hvordan vil Socialdemokraterne finansiere det?
Ordføreren.
Generelt kan vi jo ikke vide, hvornår Socialdemokratiet overtager regeringsmagten i Danmark. Det ville da være rart, hvis det allerede er næste år, men det kan vi jo ikke vide, og vi ved heller ikke, hvilke beslutninger den nuværende regering med den fantastiske sammensætning af lidt uregerlige eller lidt kaotiske partier, som står bag ved, finder frem til. Så det ville da være helt præmaturt at give udtryk for, hvilke ting man ville rulle tilbage og ikke rulle tilbage, når vi ikke ved, hvordan den økonomiske situation er i Danmark på det tidspunkt, hvor vi måtte overtage regeringsmagten.
Den næste til korte bemærkninger er fru Jane Heitmann, Venstre. Værsgo.
Tak for det. Ordføreren står på talerstolen og skælder ud over prioriteringer i finansloven. Jeg vil godt have lov at spørge ordføreren, om fru Mette Reissmann, når hun har sagt, at de besparelser, der er på forskning, er himmelråbende tåbelige – det har hun kaldt det – og at regeringen, på trods af at der er penge nok, har besluttet at skære brutalt på uddannelse og forskning med meget negative konsekvenser, udtrykker Socialdemokraternes generelle holdning, altså at det er himmelråbende tåbeligt.
Ordføreren.
Hvis jeg husker definitionen, som Venstres finansordfører gav udtryk for før folketingsvalget i 2015, så var det, at uddannelse er at opfatte som kernevelfærd. Og ved samme lejlighed nævnte Venstres finansordfører, den nuværende forsvarsminister, at man ville friholde besparelser på kernevelfærd, herunder på uddannelse. Så jeg synes jo selvfølgelig, at det er et meget interessant spørgsmål at få fra netop Venstre. Der er jo heller ingen hemmelighed i, at vi også har taget ansvar i forhold til forskningsreserven. Selv om vi ikke måtte være enige i rammen, tager vi ansvar for at fordele de midler, der er, fordi sådan er det jo selvfølgelig. Dér, hvor vi har brede forlig, tager vi selvfølgelig også medansvar. Dermed også sagt, at selvfølgelig ville vi også gerne have været med til at påvirke finansloven mere bredt. Men sådan blev det jo så ikke, og at det kommer til at gå ud over forskning og uddannelse tror jeg vist ikke man kan være tvivl om, når man i øvrigt læser aviser.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Tak. Nu omtalte ordføreren jo selv i hvert fald fire ændringsforslag i talen, og jeg kan så forstå, at det er et udtryk for den generelle holdning hos Socialdemokraterne, at det er himmelråbende tåbeligt. Vil ordføreren ikke fortælle, hvorfor Socialdemokraterne så ikke har stillet ændringsforslag?
Ordføreren.
Som jeg gav meget klart udtryk for, er vores ændringsforslag alene adresseret til Dansk Folkeparti. Fru Jane Heitmann behøver slet ikke at gøre sig bekymringer. Jeg forventer ikke, at fru Jane Heitmann stemmer for det her. Jeg forventer, at hver enkelt medlem af Dansk Folkeparti, hvoraf der så i øvrigt stort set ikke er nogen tilbage i salen nu, tager stilling til de her ændringsforslag og overvejer, om ikke det var nu, det var nødvendigt at luge ud i de værste tidsler.
Den næste taler, der har en kort bemærkning, er hr. Christian Juhl, Enhedslisten.
Tak for det. Og tak for ordførertalen. Jeg vil sige, at jeg syntes, at afslutningen var lidt trist og defensiv. Socialdemokraterne stemmer selvfølgelig for finansloven, uanset om nogen stemmer for vores ændringsforslag, sagde ordføreren. Det er at vise ansvar, sagde ordføreren. Det vil sige, at Socialdemokraterne vil stemme for en finanslov, selv om man ikke får luget de fire grimme tidsler, som man nævner, ud, selv om der er blodige nedskæringer på udviklingsbistanden – så blodige, som vi ikke har set det, mens jeg har været voksen– selv om der bliver givet tilskud til ejere af sportsvogne og til ejere af villaer på bekostning af pensionisterne. Er det rigtigt forstået, at det i Socialdemokraternes verdensbillede er at vise ansvar ?
Ordføreren.
Det her kan jo nemt blive århundredets ældste diskussion mellem den yderste venstrefløj og Socialdemokraterne. Jeg skal nok lade være med at trætte med den lange udgave af det, men blot sige, at Socialdemokraterne er indgået i ikke ubetydelige dele af finansloven – for en finanslov er jo altid et kludetæppe af forlig, og det ved hr. Christian Juhl selvfølgelig også godt fra dengang, Enhedslisten indgik finanslovsaftaler med SR-regeringen – og ved at stemme imod ville vi også være imod det, som vi selv er en del af. Vi anerkender, at der er et meget, meget smalt flertal for regeringens økonomiske politik. Det er meget uklogt. Vi synes, det havde været meget klogere at lave en bred finanslovsaftale, og det tror jeg også at danskerne ville have syntes, men det ændrer jo ikke på, at det ville være et forkert signal at sende, at man ikke tager ansvar for landets finanslov.
Spørgeren for anden korte bemærkning.
Tak. Det er ganske rigtigt, at jeg har stemt for de fleste af de finanslove, der er blevet smidt på bordet, imens jeg har siddet her, men jeg har ikke stemt for finanslove, jeg ikke kan stå inde for. Og jeg mener, man tager jo også ansvar for de blodige nedskæringer på f.eks. udviklingsbistanden, som ordføreren selv sagde giver flere penge til Danmark end til udviklingslandene. Jeg mener, er det ikke lidt konsekvensløst bare at sige: Nå ja, vi er lidt kritiske over for det, men alt skal jo køre videre, og vi må hellere stemme for den alligevel? Hvor er smertegrænsen? Hvornår er en finanslov så dårlig, at Socialdemokraterne vil stemme imod eller måske, lidt forsigtigt socialdemokratisk, undlade at stemme?
Ordføreren.
Hvad angår de ting, som vi er med i, så stemmer vi selvfølgelig for. Vi kan f.eks. også godt anerkende det princip, hvor man foretager det, der kaldes at DAC'e på udviklingsbistanden, altså at man kan bruge en del af udviklingsbistanden til at finansiere flygtningeudgifter, og derfor vil vi også stemme for de ændringsforslag, der konkret handler om det. Men vi stemmer ikke for de øvrige forslag, der er på det område. Så med vores stemmeafgivelse vil man også kunne se, hvilke dele af finansloven vi er med i, og hvilke dele vi ikke er med i.
Den næste til kort bemærkning er hr. Joachim B. Olsen, Liberal Alliance.
Jeg vil egentlig gerne have lov til at følge op på det spørgsmål, min kollega, hr. Ole Birk Olesen, stillede. Når Socialdemokratiet engang kommer til magten, og det gør de jo statistisk set på et tidspunkt, vil Socialdemokratiet så rulle lempelserne af registreringsafgiften tilbage? Det må man jo kunne svare på om man vil.
Ordføreren.
Der kan være sket utrolig mange ting, inden et folketingsvalg måtte falde så heldigt ud, at Socialdemokraterne, må jeg forstå på hr. Joachim B. Olsen, af statistiske årsager overtager regeringsmagten. Jeg er sådan set ligeglad med, om det er statistisk, eller om det er, fordi vælgerne foretrækker os, bare det snart sker, men der kan ske ret mange ting også på bilafgiftsområdet. Der kan nå at være foretaget ændringer og reformer inden da, og det kan være vanskeligt at forudse, hvad det kommer til at indebære. Jeg synes, at det er uhensigtsmæssigt, at man har en registreringsafgiftsændring, som kommer til at betyde en lettelse på de allerdyreste biler. Men der kan selvfølgelig være ræson og fornuft i, at der er nogle biler, som kan blive lidt billigere, f.eks. dem, der kører langt på literen. Men som sagt kan der nå at ske mange ting inden næste valg.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Så det, der står tilbage, er, at der er en enorm usikkerhed om, hvad Socialdemokratiet vil gøre i forhold til bilafgiften. Der er – må man forstå på ordføreren – en sandsynlighed for, at de afgiftslempelser, som Liberal Alliance har fået på finansloven i forhold til registreringsafgiften, vil blive rullet tilbage. Det er den usikkerhed, der står tilbage. Det synes vi jo er beklageligt, men det må borgerne selvfølgelig forholde sig til.
Ordføreren.
Nej, det, som danskerne er optaget af, det, som de er bekymrede for, er, hvad i alverden den nuværende regering kunne finde på at gøre sammen med Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Konservative. Det er jo fuldstændig umuligt at forudse, hvilke nedskæringer der kommer, hvilke kontanthjælpsmodtagere der skal betale for regningerne. Det er det, folk er bekymrede for. Jeg tror simpelt hen, at hr. Joachim B. Olsen trænger til at komme lidt ud i virkeligheden.
Den næste til en kort bemærkning er fru Anni Matthiesen, Venstre.
Tak. Nu har vi jo hørt om meget utilfredshed og meget kritik fra hr. Benny Engelbrecht. Jeg vil egentlig gerne prøve, om jeg kan skabe lidt julestemning hos den socialdemokratiske ordfører, og prøve at dreje tingene ind på nogle af de rigtig mange positive ting, som der faktisk også er i finansloven. Jeg vil gerne spørge ordføreren, om den stigning, som er blevet sikret i finansloven, i forhold til de frie skoler er noget af det, som ordføreren egentlig synes er en rigtig god idé og bakker op om.
Ordføreren.
Det, jeg er glad for på uddannelsesområdet, er, at det er lykkedes at friholde erhvervsskolerne fra de besparelser, der var lagt op til.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Ja, det glæder også mig rigtig meget med den del på erhvervsuddannelsesområdet, som vi også fik på plads i finansloven. Men hvis vi nu tager det med de frie skoler igen – og der ved jeg jo, at det netop også i det område, som ordføreren selv kommer fra, har en kæmpe betydning, at man også har mulighed for at kunne have frie skoler – vil jeg gerne igen spørge: Er det noget af det, som Socialdemokraterne har planer om eventuelt at ville rulle tilbage igen, eller mener ordføreren, at det faktisk er en rigtig god idé?
Ordføreren.
Til gengæld må jeg jo så sige, at det godt kan være, at fru Anni Matthiesen er meget optaget af de frie skoler, men lige før var vi enige om, at det var godt, at vi havde friholdt erhvervsskolerne for besparelser i 2016. Jeg vil bare minde om, at der i 2017, 2018 og 2019 bliver foretaget besparelser på erhvervsskolerne, hvis man ikke foretager sig noget – i øvrigt også på alle mulige andre dele af uddannelsesområdet. Så hvis man kan finde en lille ting frem, kan det da være fint nok. Men i betragtning af hvor omfattende besparelserne er også i det område, hvor både fru Anni Matthiesen og jeg er valgt, kommer det til at koste dyrt i et område, hvor man i forvejen har store udfordringer i forhold til at få unge til at tage en kompetencegivende uddannelse.
Næste til korte bemærkninger er hr. Jakob Ellemann-Jensen, Venstre.
Tak for det. Og tak til ordføreren for talen. Som ordføreren også sagde før, har ordføreren gjort sig umage for at rette sin tale mod Dansk Folkeparti og ikke mod regeringen. Vi føler os i Venstre en lillebitte smule overset, men det kan vi jo råde bod på. Jeg kan også forstå, at selv ændringsforslagene til finanslovsforslaget er rettet mod Dansk Folkeparti, hvilket måske er lidt besynderligt, al den stund at det er regeringen, der fremsætter forslaget til finanslov. Jeg vil lige prøve at gå lidt videre i nogle af de spørgsmål, som hr. Jacob Jensen nævnte før, og som jo altså handler om, at man fra Socialdemokratiets side har kritiseret bl.a. omprioriteringsbidraget, justeringen af udviklingsbistanden og reduceringen af midler til forskning, men man kan bare ikke rigtig se på de ændringsforslag, som er blevet stillet af Socialdemokraterne, at de egentlig er modstandere af det. Så er det bare for at lave lidt larm i gaden og gå rundt og være imod noget, som man så kun er imod i sit ord og ikke i sin handling?
Ordføreren.
Først og fremmest vil jeg sige til hr. Jakob Ellemann-Jensen, at jeg er meget ked af, hvis regeringen og Venstre føler sig overset. Det har bestemt ikke været hensigten og formålet med min ordførertale. Så det skal jeg for det første beklage. Men som sagt kan vi jo godt nå at råde bod på det. Nu nævner hr. Jakob Ellemann-Jensen selv minusvækst i kommunerne, altså det, som man populært kalder omprioriteringsbidraget. Det er fuldstændig rigtigt, at det jo ikke er i lovforslag nr. L 1, altså finanslovsforslaget, men at det er i L 2 og L 3 – i de dele, vi behandler sammen med det her. Og der skal ikke være nogen som helst tvivl om, at både med de ændringsforslag, vi stillede til anden behandling, og med vores stemmeafgivelse i dag vil det klart fremgå, at minusvækst i kommunerne bliver gennemført af regeringen, Liberal Alliance, Konservative og Dansk Folkeparti alene. Det er Dansk Folkeparti, der lægger stemmer til minusvækst i kommunerne i 2017, 2018, 2019.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Ja, så sneg Dansk Folkeparti sig ind igen. Vi ved godt, at de er blevet større, men altså, vi har jo serveretten. Kom nu! Det er meget muligt, at det er noget, der sambehandles, men så lad os tage udviklingsbistanden, som ordførerens parti jo også har haft meget travlt med at kritisere regeringen for at foretage besparelser i. Altså, hvis man synes, det er så frygteligt, hvorfor har man så ikke stillet ændringsforslag? Er det, fordi man ikke kan finde finansieringen, og er det, fordi det bare er sådan ren populisme at løbe rundt og sige: Det er vi søreme imod – men det er vi jo alligevel ikke rigtig?
Ordføreren.
Som det fremgik af min tale, er det, vi forsøger at råde bod på, de største tidsler. Vi retter fire konkrete ændringsforslag direkte mod Dansk Folkeparti, så vi har mulighed for at fjerne de værste tidsler. Det er heller ikke nogen hemmelighed, at de elementer, der indgår i ændringsforslagene, om at foretage det, man kalder at DAC'e på udviklingsbistanden, vil vi selvfølgelig også tage ansvar for og stemme for. De øvrige dele tager vi ikke medansvar for.
Næste taler til kort bemærkning er hr. Peter Skaarup, Dansk Folkeparti.
Tak for det, og tak for den meget store opmærksomhed, Dansk Folkeparti får fra ordføreren for Socialdemokraterne. Ændringsforslagene er, så vidt jeg kan forstå det, nærmest kun rettet mod Dansk Folkeparti, selv om det er regeringen, der har fremsat finansloven, så det takker vi også for. Det er jo helt utroligt, så meget opmærksomhed vi får. Der er altså kommet en hel masse kritikpunkter over for finansloven, og alligevel stemmer Socialdemokraterne for finansloven. Det kan måske undre lidt, altså at Socialdemokraterne stemmer for, selv om man er så kritisk. Måske er det, fordi den her boligydelse nu er taget af bordet for 2016. Det synes jeg da er godt, og det burde ordføreren måske også glæde sig over. Mit spørgsmål handler egentlig om den offentlige vækst. Kan Socialdemokraternes ordfører her i dag bekræfte, at det, som Socialdemokraterne gik til valg på i juni måned, var en offentlig vækst på 0,6 pct. for 2016? Er det korrekt forstået?
Ordføreren.
Allerførst vil jeg sige, at hr. Peter Skaarup slet ikke behøver at bekymre sig om, hvorvidt forslaget omkring boligydelse skulle være udslagsgivende for vores samlede stemmeafgivelse for finansloven. Og det ved hr. Peter Skaarup naturligvis også godt, når han kender vores historik i forhold til at tage ansvar for den samlede finanslovsaftale, hvis der i øvrigt er et parlamentarisk grundlag, som bakker op omkring finanslovsaftalen. Men lad os gå til spørgsmålet om den offentlige vækst. Der må man jo sige, at hr. Peter Skaarups partiformand, hr. Kristian Thulesen Dahl, har udlagt den tekst noget forkert, hvad jeg også sagde i min tale. Det er fuldstændig rigtigt, at man ikke længere taler om 0,3 pct. vækst, men derimod 0,8 pct. Det er opstået ved en teknisk justering, fordi der har været et mindreforbrug i 2015, sådan at væksten dermed er hævet med 0,2 pct., og derudover er der øgede asyludgifter for 0,3 pct. Dermed stiger tallet altså fra 0,3 pct til 0,8 pct. Den væsentligste grund er øget asyltilstrømning, og der er altså ikke kommet den straksopbremsning, som statsminsteren lovede. Derudover er der så den tekniske justering, fordi der har været et mindreforbrug i 2015. Det er de elementer, der ligger til grund for en vækst på 0,8 pct.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Det var lidt svært helt at forstå, hvad det var, svaret egentlig gik ud på, men det, der i hvert fald er bundlinjen for 2016, er jo, at Socialdemokraterne gik til valg på en offentlig vækst på 0,6 pct. Den vækst, vi ser i 2016 ender jo på 0,8 pct. Så kan hr. Benny Engelbrecht tale om minusvækst alle mulige steder, som hr. Benny Engelbrecht fortalte om i sit indlæg, men situationen er, at der bliver offentlig vækst på 0,8 pct. Så kan der være 0,3 pct., der handler om asyludgifterne, men det er vel ikke sådan, at Socialdemokraterne i deres offentlige vækst for 2016 ikke ville have finansieret de asyludgifter, der var. Tværtimod ville man jo lempe udlændingepolitikken væsentlig mere under den tidligere regering, og det ville dermed have medført væsentlig større asyludgifter, må man gå ud fra. Så bundlinjen er, at 0,8 pct. bliver den offentlige vækst og dermed højere end det, som Socialdemokraterne gik til valg på.
Vi tæller sekunderne heroppe ved formandsbordet. Værsgo til ordføreren.
Jeg er glad for, at hr. Peter Skaarup kan være glad for, at den største enkeltstigning i forhold til den offentlige vækst i Danmark er øget tilstrømning af flygtninge. Det tror jeg på mange måder er nyt for danskerne, at det er noget, man kan glæde sig over. Som sagt, nej, jeg bliver lige nødt til at anfægte en enkelt ting. Når jeg taler om minusvækst, taler jeg ikke om minusvækst i 2016. Så taler jeg om den minusvækst, som Dansk Folkeparti stemmer for i 2017, 2018, 2019, og som år for år vil betyde, at kommunerne skal aflevere 2,4 mia. kr. kr.! Det stemmer Dansk Folkeparti for.
Den sidste, der får ordet til korte bemærkninger, er fru Merete Riisager, Liberal Alliance. Værsgo.
Tak. Ordføreren er ikke meget for det der med minusvækst i kommunerne. I Liberal Alliance er der en anden form for minusvækst, vi ikke er så meget for. Det er minusvæksten i kernevelfærden, altså lige præcis de ting, som det offentlige faktisk skal have styr på. De skal levere god service. Et eksempel er folkeskolen. Jeg har forleden dag været i samråd med den nuværende minister, som kunne svare med nogle nye tal om folkeskolen. Hvordan har udviklingen været, siden Socialdemokratiet sad ved magten og gennemført en meget stor folkeskolereform, som forlænger skoledagen så meget, at hver enkelt time er blevet 26 pct. billigere? 26 pct. I Liberal Alliance synes vi, at sådan et omprioriteringsbidrag på 1 eller 2 pct. er meget rimeligt. Det betyder, at man kan finde udgifter, som ikke er nødvendige. Men 26 pct. Synes ordføreren, at det er en god måde at spare på?
Ordføreren.
Nu kommer jeg faktisk en lille smule i tvivl, fordi fru Merete Riisager nævner omprioriteringsbidraget i kommunerne. Så siger fru Merete Riisager, at man sådan set synes, at et omprioriteringsbidrag på 1-2 pct. er rimeligt. Da vi jo ved, at det, vi skal stemme om, og som Socialdemokraterne ikke lægger stemmer til, er et omprioriteringsbidrag på 1 pct. i kommunerne, skal jeg bare lige være helt sikker på noget: Er det et officielt Liberal Alliance-forslag, at omprioriteringsbidraget i kommunerne skal være 2 pct.? Det er i sig selv interessant. Der er jo heller ingen tvivl om, at man sagtens kan effektivisere på visse områder, men der er forskellige tilgange til effektiviseringer. Det, som den nuværende regering gør, er altså, at den på forhånd går ind og tager 2,4 mia. kr. om året, 1 pct., og reserverer dem til, at man kan bruge dem til hvad som helst. Man garanterer altså ikke kommunerne, at de kan blive ført tilbage til en forbedret indsats i kommunerne, og det må alt andet lige betyde, at der også til folkeskoleområdet kommer færre penge i de kommende år, når man skal foretage de her effektiviseringer ude i kommunerne.
Spørgeren for den anden korte bemærkning.
Nu står jeg selvfølgelig ikke her og ændrer Liberal Alliances politik, og det tror jeg også godt at ordføreren ved. Det, der er det interessante spørgsmål, er, om ordføreren synes, at det er rimeligt, og om det er forventeligt, at man kan levere lige så god en kvalitet ude i skolerne, når hver enkelt time koster 26 pct. mindre. Jeg synes, det er meget. Jeg har ikke noget problem med at effektivisere i det offentlige, men 26 pct. færre ressourcer pr. time. Mener ordføreren, at man stadig væk kan levere lige så god kvalitet i skolerne?
Ordføreren.
Der er en bred aftale, der er en bred forligskreds, der har indgået folkeskoleforliget. Og jeg er ganske sikker på, at man også får nogle gode debatter om implementeringen af netop folkeskoleforliget. Men det, jeg konstaterer, er bare, at helt grundlæggende vil det være sådan, at i 2017-2019 vil kommunerne få lidt færre penge at arbejde med, bl.a. fordi Liberal Alliance lægger stemmer til det. Og jeg har da meget vanskeligt ved at forestille mig, at det ikke vil medføre, at kommunerne rent faktisk er nødt til konkret at skære på folkeskoleområdet. Det har jeg meget svært ved at forestille mig.
Tak til ordføreren. Vi fortsætter i ordførerrækken, inden vi går til frokostpause. Næste taler er derfor ordfører for Dansk Folkeparti, René Christensen. Værsgo, der er 10 minutter.
Tak for det. Finansloven for 2016 er en rigtig god finanslov. Dansk Folkeparti er glad for, at vi har fået en ny regering. Dansk Folkeparti er glad for, at vi har kunnet være med til at have indflydelse på finansloven. Hvad er det så, finansloven indeholder? Den indeholder bl.a. en værdighedsmilliard. Hvad er nu det for en størrelse? En værdighedsmilliard. Er det bare sådan en milliard, der kommer ud til kommunerne, og så kan man putte den ind i den ene ende, og spørgsmålet er så, om det ude i den anden ende kommer til at virke for de ældre? Det er det i særdeleshed. Hvorfor gør det så det? Det er, fordi den her værdighedsmilliard blev udmøntet i lovgivning, så man bl.a. i kommunerne skal lave en værdighedspolitik. Man skal arbejde med begrebet værdighed. Det er også sådan, at kommunerne skal udmønte deres værdighedspolitik krone for krone af de penge, der kommer ud. Det bliver også sådan, at det ikke bliver embedsværket, der styrer de her penge. Det bliver byrådene. Det bliver ikke udvalgene. Det er byrådsbeslutninger, med hvilke værdighedspolitikken skal godkendes. Det er byrådet, som skal godkende, hvis man ændrer i værdighedsbegreberne, værdighedspolitikken. Vi håber selvfølgelig, at kommunerne – og det er vi sikre på – selvfølgelig tager imod det her som en øvelse i at arbejde med det her nye begreb. Det, vi desværre har set, er, at når man har kigget på ældrepolitikken ude i kommunerne, så har det været servicestandarderne, der har drevet det. Og det er sådan lidt mere kolde facts i forhold til servicestandarden. Der kan man kan gå ind i et ark og se, at hvis folk har det sådan og sådan, hvad er de så berettiget til? Det her er en anden måde at kigge på det på. Man ser altså på værdighedsbegrebet. Vi har også gjort det meget klart for kommunerne – det er nu ikke et krav – at det er rigtig vigtigt, når man laver det her, at personalet og andre så selvfølgelig skal inddrages i udviklingen af, hvordan man får indarbejdet værdighedspolitikken ude i kommunerne. Det er 1.000 mio. kr. årligt. Det er løbende drift, og det er ikke en pulje, som kommer for en enkelt gang. Det er år efter år. Det er sådan, så man i den første periode vil følge det meget tæt. Forligspartierne vil også være smagsdommere og se på, hvordan kommunerne vælger at udmønte de midler, som kommer fra værdighedsmilliarden. Derefter vil det overgå til kommunerne, men ikke over bloktilskuddet, således at kommunerne vil opleve, at der er nogle, der får trukket penge igen, som det skete med den tidligere ældremilliard. Nej, det, de vil opleve, er, at pengene vil blive udmøntet der, hvor de ældre bor. Det er altså demografien, der er afgørende. De kommuner, der har mange ældre, får flere midler end de kommuner, der har færre ældre. Altså, pengene følger de ældre. Det er en fantastisk god aftale, som vi er rigtig glade for. Den kan være med til at løfte de udfordringer, som man har ude i kommunerne. Og det er ikke kun, fordi kommunerne har gjort det skidt og kommunerne er dårlige. Det er selvfølgelig også, fordi nogle kommuner har været særligt udfordrede. Så er vi rigtig glade for, at der er blevet sat 2,4 mia. kr. af til sundhedsområdet. Og hvorfor nu det? Man har det nogle gange med at glemme, men jeg tror, at rigtig mange kan huske den debat, der var for få måneder siden, hvor man diskuterede livsforlængende medicin. Er det noget, alle skal have? Skal man til at have sådan nogle kategorier, hvor man ikke skal benytte sig af livsforlængende medicin? Det var den diskussion, der var. Regionerne har svært ved at finansiere de stigende medicinudgifter. Vi har set patienter ligge på gangene. Det er lykkedes at få igennem, at vi selvfølgelig ikke skal have en diskussion om, hvem der skal have livsforlængende medicin. Vi skal ikke have en diskussion om, hvor mange der skal ligge på gangene. Vi skal have en diskussion om, at der ikke skal ligge nogen på gangene. Derfor er vi rigtig glade for, at det i et godt samarbejde er lykkedes at fremskaffe de midler, der skal til, for at den dagsorden også kan flytte sig. På tryghedsdagsordenen er vi rigtig glade for, at det for en gangs skyld nu er lykkedes at få flere betjente. Det, der sker nu, er, at vi for første gang i mange år uddanner flere betjente. Hvad betyder det så? Ja, det betyder sådan set, at servicen over for den almindelige borger vil blive langt bedre. Man vil som borger opleve om nogle år, når de her betjente er blevet uddannet, at når man ringer til politiet, hvis man har haft indbrud eller der er sket andre mindre forseelser, så kommer der reelt en betjent. Så skal man ikke få at vide, at det kan de ikke, fordi de er overbebyrdede, de har ikke betjente nok at råde over, og derfor kan de ikke tage sig af de her kriminalsager, som betyder rigtig meget for den enkelte. Man skal ikke underkende det at have indbrud i ens hjem. Ja, der er jo ikke nogen, der er blevet slået ihjel. Er der sket noget? Forsikringen betaler jo. Jamen hvad betyder det for den enkelte, der oplever at komme hjem til et hjem, hvor alt er blevet gennemrodet? Folk har gået rundt inde på børneværelser og andre steder. Det berører selvfølgelig folk, og vi skal retsforfølge de her mennesker, og vi skal selvfølgelig opklare de her forbrydelser, selv om det måske set udefra ikke er så farligt endda for den enkelte, men det sætter dybe spor i de mennesker, der er udsat for det, og der skal selvfølgelig også være ressourcer til at opklare den type forbrydelser. Så er vi sådan set også rigtig godt tilfredse med, at det er blevet billigere for den enkelte dansker at gå ud og købe sig en mere sikker bil. Det, vi oplever, er, at rigtig mange danskere er blevet pendlere. Vi kan se, at centraliseringen har været enorm de sidste år. Der, hvor udviklingen har været, der, hvor arbejdspladserne opstår, er i de større byer. Det er der, infrastrukturen er. Det er der, hvor uddannelsesinstitutionerne ligger, det er der, hvor arbejdspladserne opstår. Derfor er vi sådan set rigtig glade for, at de pendlere nu har mulighed for at købe sig en lidt bedre pendlerbil, en lidt sikrere pendlerbil, når de nu skal køre frem og tilbage. Det synes vi er rigtig positivt. Så kan det undre, at man kan se en tidligere skatteminister stå her på talerstolen. Jeg husker tydeligt, da ordføreren blev skatteminister. Det vigtigste for Socialdemokratiet er at kigge på boligbeskatningen. Det er det vigtigste. Det skal vi have løst i Skatteministeriet. Der skal komme en pakke, der løser problemet med, at grundskylden stiger og stiger, således at man ser, at ældre mennesker ikke kan forblive i deres bolig, fordi udgiften stiger. Det fik man ikke løst. Det, man så gør nu, er, at nu gør man det meget kort. Nu laver man en opbremsning. Nu skal man have fundet en løsning, nu bremser man op, mens man finder en løsning. Det synes man så er ganske forfærdeligt. Man leverede ikke på sin vagt. Man havde posten, og man leverede ikke. Nu er der nogle, der siger, at vi er nødt til at stoppe op, og så skal der selvfølgelig leveres, så man lever op til den her dagsorden, så folk med lave indkomster, som der bliver sagt – jeg vil hverken kalde dem fattige eller svage – faktisk også kan blive boende i deres bolig. Selv om man går fra at være aktiv beskæftiget til at være eventuel pensionist og dermed får en lavere indkomst, kan man blive i sin bolig og nyde det. Så er der blevet talt meget om minusvækst. Der er også to andre forslag, som bliver diskuteret i dag. Det er jo L 2 og L 3. Hvad betyder det? Så står hr. Benny Engelbrecht og siger, at det jo er minusvækst ude i kommunerne; nu kommer det til at gøre ondt. Jeg skal bare lige sige, at under den tidligere regering var der altså 60 kommuner, der oplevede minusvækst. Der var 60 kommuner derude, der oplevede regulær minusvækst. Hvad er det, der sker nu? Vi har sagt meget tydeligt, vi har skrevet det ind i finansloven, vi har sagt det fra Folketingets talerstol, hvad vi ønsker med omprioriteringsbidraget. I dag er der 66 kommuner, der lever op til kravene for særlig vanskeligt stillede kommuner. Hvad betyder det? Det betyder, at det er kommuner, som har dårlig likviditet; det er kommuner, som har svært ved at styre deres daglige drift, fordi de har et ringe skattegrundlag. Hvad er det så, man kan bruge bl.a. omprioriteringsbidraget til? Når man kigger på de her kommuner og eksempelvis deres ledige, så ser man, at over 50 pct. af de ledige ikke har en kompetencegivende uddannelse efter 9. og 10. klasse. Alt viser, at hvis man har en kompetencegivende uddannelse efter 9. og 10. klasse, så er man langt, langt tættere på arbejdsmarkedet, end hvis man ikke har. Man kunne jo godt forestille sig, at nogle af de her penge skulle gå til, at nogle af de her mennesker kunne få et løft også på uddannelsesdelen, således at de kunne blive selvforsørgende og dermed være med til at hjælpe deres kommune med at få et bedre skattegrundlag. Så kunne de altså gå fra at være på passiv forsørgelse til at være selvforsørgende og bidrage til fællesskabet den vej igennem. Der vil ingen tabere være i den øvelse. Så er vi også rigtig glade for, at der med finansloven er sat penge af til en stor landbrugspakke. Det er en landbrugspakke, som Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti gik til valg på, og det er selvfølgelig en dagsorden, som vi opfylder ved at levere. Det er en dagsorden, som gør, at netop landkommunerne – det er jo derude, landbruget ligger – nu får en mulighed for, at de virksomheder, der er derude, landbruget, får lov til at producere mere, selvfølgelig i samklang med natur og miljø. Men det er jo jobskabende, og det er også med til, at et trængt landbrug – det må vi sige vi har, desværre – kan servicere den gæld, som er blevet opbygget over en årrække. Det er en rigtig vigtig ting. En anden ting, som er vigtig, er bl.a. integrationsområdet, herunder asyludgifter. Vi er rigtig glade for, at det er lykkedes at få integrationsydelsen indført til en langt større gruppe. Og det er nok også derfor, at svenskerne har de store problemer, som de har. Vi har måske også store problemer – det har vi – men dog i mindre målestok. En anden ting, som er paradoksal i debatten, er, når Socialdemokratiet, SF og Enhedslisten står på talerstolen og andre steder og siger, at omprioriteringsbidraget kan man kun finde pengene til et sted, og det er hos de ældre og på børneområdet. Det er de steder, man skal finde dem. Hvad sker der så ude i kommunerne, når man får flere flygtninge? Hvad sker der så ude i kommunerne? Man får da bare en kommunal udgift. Der er masser af kommuner derude, der har oplevet, at de har fået pålagt at tage kvoteflygtninge, og så får de en udgift på 20 mio. kr. Hvor finder de dem henne? Dem finder man. Man finder de penge. Vi ville sådan set hellere bruge pengene, man kan finde derude, på omprioriteringsbidrag, så vi kan få et mere lige Danmark. Det er ikke i orden i et lille land som Danmark med 98 kommuner, at 66 kommuner oplever, at de er særlig vanskeligt stillede. Vi vil have et mere lige Danmark, et Danmark, hvor alle har lige adgang og lige mulighed for at komme på arbejdsmarkedet og blive en del af det at få uddannelse.
Tak til ordføreren. Vi holder en frokostpause om lidt, og derfor bliver de korte bemærkninger først taget efter kl. 13.00. Mødet genoptages kl. 13.00.
Mødet er genoptaget. Vi er i gang med ordfører nr. 2 i talerrækken, hr. René Christensen, der har holdt sin ordførertale. Så vi er klar til de korte bemærkninger. Den første til en kort bemærkning er hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten. Værsgo.
Tak skal du have. Jeg vil gerne spørge lidt ind til ældreområdet. Nu har vi diskuteret den her boligydelse, og der er det jo kommet frem og konstateret, at der stadig væk skal skæres dybt ned i forhold til pensionisterne, det skal bare ske i foråret. Ordføreren går jo så ind og siger, at til gengæld har vi fået en værdighedsmilliard til de ældre, og det synes jeg er rigtig udmærket. Enhedslisten har selv kæmpet for at tilgodese det her område, dengang det var os, der var parlamentarisk grundlag, og vi fik jo også sikret øgede bevillinger til området. Det, vi bare tit oplevede, var, at de bevillinger, når det kom til stykket, ikke endte derude, hvor de skulle. Og når jeg kigger på den aftale, som Dansk Folkeparti har indgået, kan jeg godt blive meget i tvivl om, hvorvidt det ikke også vil blive tilfældet her. Så mit spørgsmål til ordføreren er egentlig meget enkelt: Vil ordføreren garantere – måske endda sætte noget på højkant her – at når vi står her igen om et år, er normeringen på landets plejehjem blevet bedre og ikke dårligere, og så er antallet af leverede hjemmehjælpstimer i forhold til antallet af ældre blevet flere og ikke færre? Det er bare for at nævne to af de parametre, som jeg tror er de mest centrale for, om vores ældrepleje bliver bedre eller dårligere. Det er ikke et polemisk spørgsmål, det er simpelt hen et ønske om at høre, om Dansk Folkeparti virkelig står på mål for, at forholdene ude i ældresektoren skal blive bedre. Og så kan vi jo vende tilbage om et år og se, om det er tilfældet.
Værsgo til ordføreren.
For det første må jeg rette ordføreren i, at man kan kæde boligydelsen og værdighedsmilliarden sammen. Hr. Pelle Dragsted startede jo med at sige, at nu vil man skære ned i forhold til de ældre. Men det er sådan, at forslaget omkring boligydelsen er fjernet; det er ikke en del af den finanslov, som vi skal vedtage senere i dag, og som vi debatterer. Det er sådan, at de forhandlinger er udskudt til foråret, hvor man skal se på, hvordan man kan gøre det, og det kommer bl.a. også til at handle om, at huslejen skal ned. Så det har intet med hinanden at gøre – jeg er ked af at sige det, men det har ikke noget med hinanden at gøre. I forhold til spørgsmålet om værdighedsmilliarden står der faktisk meget tydeligt, at værdighedsmilliarden skal tilføres oven på de budgetter, der er vedtaget for 2016. Og det er sådan, at kommunerne på nuværende tidspunkt har vedtaget deres budgetter, så de kan ikke putte dem ind i den ene ende og trække dem ud i den anden ende. Det holder vi simpelt hen øje med. De skal tilbage til ministeriet med en revisorpåtegning om, at værdighedsmilliarden er lagt oven på de vedtagne budgetter for 2016. Så: Ja.
Spørgeren for anden korte bemærkning.
Det synes jeg er rigtig positivt, og i den aftale, som tidligere har ligget på samme område, var der også en række af den slags kontrolmekanismer indskrevet. Så jeg vil egentlig bare gerne have svar på mit spørgsmål: Tør ordføreren stå på mål for, at med de håndtag, der er skrevet ind, og som vi desværre tidligere har set ikke rigtig har virket, vil den enkelte ældre på plejehjem opleve, at der er mere personale og ikke mindre personale, når vi står her om et år; at den enkelte ældre, der har brug for hjemmehjælp, vil opleve at have mere hjemmehjælp og ikke mindre hjemmehjælp? Det er, fordi vi snakker så meget om tal og omprioriteringsbidrag, men det, der betyder noget for den enkelte ældre, er jo, om forholdene bliver bedre eller dårligere. Så tør ordføreren stå på mål for, at med den aftale bliver det her tilfældet?
Ordføreren.
Tak for et rigtig godt politisk spørgsmål – dem kommer der ikke så mange af her i Folketingssalen, men det her var et af dem. For det er nemlig fuldstændig rigtigt, at vi alt for mange gange på børneområdet og andre områder har prøvet at lave puljer – nogle har Enhedslisten lavet, nogle har Dansk Folkeparti og andre partier lavet – og så har vi set, at det ikke har givet den effekt ude i kommunerne, som man forventede det ville gøre, når man sendte flere penge derud. Derfor har vi jo med det her prøvet at gøre det endnu mere sådan kapslet ind, og derfor bliver det en lovgivning, hvor man krone til krone skal frigive det her oven på budgettet for 2016; man skal arbejde med begrebet værdighed. Og det her skal ligge oven på servicestandarderne, og derfor drejer det her sig ikke kun om, at man skal kigge på det, i forhold til hvad det lige er for en service, man får. Man skal også kigge på, hvordan man får servicen. Der skal også være tid til, som vi har sagt – og nogle har grinet af det, men vi mener det faktisk – at hvis man er ældre og kvinde, skal der faktisk være tid til, hvis man altid har været vant til det, at få lidt kindrødt på. Og de penge vil jo give flere varme hænder. Og det er sådan, at der også står i det forslag her, at det skal give flere varme hænder. Det er ikke administrative kørselsledere osv. osv., der skal ansættes. Det er dem, der er derude, der, hvor de ældre er, så man kan give dem en værdig pleje og ikke kun sådan en acceptabel pleje, som man kan sætte op i et excelark. Det er værdighed, det handler om.
Den næste for en kort bemærkning er hr. Benny Engelbrecht, Socialdemokraterne.
Tak, formand. Det er efterhånden velbeskrevet, at der var elementer i boligydelsespakken for pensionister, som ikke var tilstrækkeligt belyst forud for den finanslovsaftale, som Dansk Folkeparti var med til at indgå. Altså, Dansk Folkeparti følte ikke, at de havde fået stillet de rigtige spørgsmål på de rigtige tidspunkter. Det er ret velbeskrevet, at det har hr. Kristian Thulesen Dahl erkendt. Det virker så måske som et lidt usædvanligt spørgsmål under tredjebehandlingen af finansloven, men jeg bliver nødt til at spørge hr. René Christensen til kontanthjælpsloftet. Har I fået læst de høringssvar, de advarsler, der er kommet, om, hvordan det vil ramme børnefamilier, og de konsekvenser, det vil have? Jeg spørger, fordi man tydeligvis i spørgsmålet om boligydelse ikke fik spurgt ordentligt ind til tingene. Så jeg vil gerne være helt sikker på, at det er med åbne øjne, man går med til de store besparelser, som ligger på baggrund af kontanthjælpsreformen.
Ordføreren.
Det kan jeg garantere. Vi er sådan set gået til valg på at indføre et kontanthjælpsloft. Og hvorfor er vi så det? Det er vi, fordi vi har kunnet se, at der har været en uregelmæssighed i, hvad for nogle ydelser man kunne modtage, og hvad for et rådighedsbeløb man kunne have på passiv forsørgelse. Det er faktisk sådan, tror jeg, at både Socialdemokratiet og Dansk Folkeparti har rigtig mange vælgere derude, der hver morgen står op og passer deres arbejde og betaler fuld pris for at have deres barn i daginstitution hver eneste dag. Der har vi haft et system, hvor man fjernede loftet over kontanthjælpen, hvilket havde en betydning for en gruppe. Så vil hr. Benny Engelbrecht sige, at alle kunne tjene flere penge ved at gå på arbejde. Ja, det er rigtigt, at man kunne det, og det er der lavet masser af beregninger af og givet masser af svar om, men det beløb, man kunne tjene, var relativt lille. Derfor er det med helt åbne øjne, at man har sagt, at nu sætter man loft over kontanthjælpen, og det er ikke noget med, at børnefamilierne nu ingenting kan. Det er altså ikke korrekt.
Spørgeren for anden korte bemærkning.
Nej, få dage før valget sagde hr. Kristian Thulesen Dahl meget klart og tydeligt, at han ikke ville skære i kontanthjælpen. Det tror jeg der er rigtig mange danskere der har taget bestik af. Så vil hr. René Christensen sige: Jamen det er ikke kontanthjælpen, vi skærer i, det er noget andet, det er boligydelsen osv. Der kommer den der lange forklaring. Men jeg vil spørge hr. René Christensen: Kan vi ikke godt få bekræftet, at enlige forsørgere på kontanthjælp skæres i deres ydelse?
Ordføreren.
Der er ikke én dansk borger, der bliver skåret i kontanthjælpen – ikke én. Det er faktisk sådan, at hvis man kigger på kontanthjælpen for en enlig, kan man se, at den enkelte ydelse sådan set er meget lille. Så er det fuldstændig rigtigt – og det sagde vi til vores vælgere før valget, vi er gået til valg på det – at vi vil indføre et loft over de samlede ydelser, man kan få på passiv forsørgelse, på kontanthjælp. Det har vi gjort for at få et fair system. Det skal altså ikke være sådan, at de mennesker, der hver dag står op og passer deres arbejde, gør det, fordi man bør gøre det. Man skal selvfølgelig også gøre det, fordi der er en gevinst ved det. Så er det rigtigt, at der kan laves nogle udregninger, der siger, at man tjente 1.000 kr. ved at gå på arbejde på den gamle ordning. Der vil jeg bare sige, at det var for lidt. Der var nogle, der havde nogle for lukrative ordninger på passiv forsørgelse, og det er vi gået til valg på at lave om.
Den næste for en kort bemærkning er hr. Martin Lidegaard, Radikale Venstre.
Tak. Jeg vil gerne lidt tilbage til processen omkring hele den her finanslov, som jo har været et syndigt rod, hvor det er gået frem og tilbage: Så var der en aftale, og så var der ikke en aftale. Sidst har vi altså hørt, at der faktisk bliver skåret i ydelserne, selv om der ikke er et lovgrundlag på plads. Der cirkulerer et brev fra Udbetaling Danmark om, at de politiske ordfører skulle have været orienteret, og det har Dansk Folkepartis ordfører jo tidligere på dagen sagt man ikke var. Synes Dansk Folkeparti, at det har været en tilfredsstillende proces? Synes Dansk Folkeparti, at det her er den rigtige måde at lave finanslov på i kongeriget Danmark – en måde, der giver den tilstrækkelige sikkerhed, tryghed og ansvarlighed i den økonomiske politik?
Ordføreren.
Nej, det er ikke Hvis man bare kigger på den her sag omkring boligydelsespakken, kan man spørge, hvad det er, der er blevet diskuteret den sidste uge. Det er jo ikke forslaget, der er blevet diskuteret. Det er jo ikke den politiske aftale, der er blevet diskuteret. Det er udmøntningen af den politiske aftale, der er blevet diskuteret, og den stemte ikke overens med det, der var besluttet politisk. Så hvis der er nogen, der er utilfredse, så er det da Dansk Folkeparti, der er utilfreds med den måde, man er blevet serviceret på. Det har givet så meget utryghed ude hos de ældre. De har fået at vide, at der nu kommer et lovforslag, der gør, at de mister 16.000 kr. om året i deres huslejetilskud, og at der nu er ældre, der vil blive sat på gaden. Man er jo godt hjulpet af en opposition, som har været ude at sige, at nu falder himlen ned. Men det var jo ikke det, der lå i den politiske aftale. Det er rigtigt, at det var det, der var konsekvensen, fordi den service, man havde fået i forhold til at beregne konsekvenserne af den politiske aftale, ikke var korrekt på det rigtige tidspunkt. Så hvis nogen er utilfredse med det her, er det i hvert fald Dansk Folkeparti; det kan jeg kun bekræfte.
Spørgeren for anden korte bemærkning.
Det får mig til at spørge, hvad Dansk Folkeparti vil gøre for at undgå det her igen. For selv om Dansk Folkeparti gør alt, hvad partiet kan for ikke at påtage sig ansvar og for ikke at fremstå som nogen, der har ansvar for noget som helst, så har man jo et ansvar, når man indgår en aftale uden at sikre sig, hvad konsekvenserne er. Så hvad vil Dansk Folkeparti gøre og hvad vil hr. René Christensen gøre for ikke at bringe hverken Folketinget eller borgerne eller, havde jeg nær sagt, nogen andre i samme situation som den, vi nu står i, hvor vi står midt i en tredjebehandling af et finanslovsforslag uden helt at vide, hvad det egentlig er, vi skal stemme om?
Ordføreren.
For det første vil Dansk Folkeparti gerne tage ansvar, og det gør vi så sandelig også med den her finanslov både på den ene og den anden måde. Det andet i det er, at det er foruroligende, at det kan ske, når så mange partier sammen sidder og laver en finanslov omgivet af et embedsværk. Det er ikke for at sige, at det her er normalt; der er sket en enkelt fejl her, og jeg er helt sikker på, at det er et enestående tilfælde. Ellers har vi jo en udfordring. Det er sådan, at vi folketingspolitikere på tværs af partier skal have tiltro til, og det har vi jo også, at når vi stiller § 20-spørgsmål og andet, er det sandheden, vi får at vide. Her har det vist sig, at det papir, vi lagde til grund for aftalen, ikke kunne stå mål med den aftale, der blev lavet, og det er meget kritisabelt. Det er jeg enig i.
Næste til kort bemærkning er hr. Jonas Dahl, SF.
Jeg vil da egentlig gerne indledningsvis også sige tillykke til Dansk Folkeparti. Nu har man jo så lavet en finanslovsaftale. Så må vi selvfølgelig se, om den holder hele vejen, for indtil videre er det gået lidt sløjt med det. Men man må også se på indholdet. Man har så fået en ældremilliard. Nej, det har man ikke, for det var den, man afskaffede i sommer. Man har så omdøbt det til en værdighedsmilliard. Så sagde ordføreren, at man har fået 2,8 mia. kr. til sundhed. Nej, det har man jo heller ikke, for det lå i regeringens eget finanslovsforslag, så der har man altså heller ikke fået indflydelse. Så har man sikret sig de her besparelser på pensionistområdet, og dem har man så trukket stikket på, i hvert fald udskudt beslutningen til foråret om de her par milliarder, der skal spares på pensionistområdet de kommende år. Så sidder vi stadig væk tilbage med et spørgsmål om de aftaler, Dansk Folkeparti har indgået. Der er en togfond, der er forlig om bedre og billigere kollektiv trafik, og der har man så også indskrevet en vis usikkerhed i forhold til den finanslovsaftale, man har indgået. Jeg må indrømme, at jeg egentlig er lidt forundret over, at man kan sidde som den borgerlige fløjs største parti og reelt set stå fuldstændig tomhændet efter en finanslovsaftale. For man fik jo ikke en ældremilliard, den afskaffede man i sommer. Så har man godt nok omdøbt det til en værdighedsmilliard. Man fik ikke ekstra penge til sundhed. Hvad har man egentlig fået i Dansk Folkeparti for at indgå en aftale med regeringen?
Ordføreren.
Det vil jeg rigtig gerne benytte lejligheden til at svare på. Det er sådan, at den ældremilliard, som der var tidligere, jo ikke er fjernet fra kommunerne. Kommunerne har fået den ud over blokken. Det vil sige, at de nu kan bruge den til hvad som helst. De kan bruge den til at lave asfalt, men de kan jo også vælge at bruge den på ældreområdet. Og der, vil jeg så sige, har byrådspolitikerne jo en opgave i at sørge for, at de penge, der blev øremærket på et tidligere tidspunkt, fortsat bliver på ældreområdet. Det har man mulighed for at prioritere ude i kommunerne. Den milliard er ikke fjernet. Den er ikke fjernet. Og hvis der er flere, der sådan – undskyld, jeg siger det – vil påstå, at den milliard er fjernet, så har de et forklaringsproblem, for det er den ikke. Den er lagt ud over blokken. Så er der kommet en ny værdighedsmilliard, som er øremærket ældreområdet, og som skal skabe dialog om værdighed. Det er en helt ny måde at dele de her penge ud på, og der sikkert nogle kommuner, der vil sige, at det er at detailstyre kommunerne. Men det er for at få den her dialog om værdighed, og man skal også lave en værdighedspolitik. Og så er der kommet 2,4 mia. kr. for at få patienterne væk fra gangene, og for at vi kan finansiere medicintilskuddet. Så er der også kommet flere betjente. Den her finanslov er en rigtig god finanslov. Sådan er det. Vi er glade for den, rigtig glade for den.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Jamen jeg synes, det er rigtig flot, at man forsøger at tale det her op. For det er jo udtryk for et hykleri. Man havde jo travlt med at fortælle danskerne, hvad de kunne få af glade gaver, hvis de stemte på Dansk Folkeparti. Og når vi står med finanslovsforslaget, kan vi se, at de faktisk har fået nul og niks. Altså, man har omdøbt den her ældremilliard til en værdighedsmilliard. Man har så også lige – og det havde jeg ikke tid til i første runde, for der er jo mange ting, man ikke har fået – sikret sig et omprioriteringsbidrag, som dybest set sikrer, at kommunerne nu år efter år skal gennemføre massive besparelser, i øvrigt vel også i ordførerens egen kommune.
Ordføreren.
Det er utroligt. Nu har jeg været efterskolelærer, og jeg har haft mange elever, der var udfordret i forhold til at høre, hvad det var, der blev sagt, men jeg vil sige, at jeg faktisk aldrig har oplevet noget lignende – at man hører så dårligt, i forhold til hvad der bliver sagt. Først og fremmest vil jeg gerne sige i forhold til omprioriteringsbidraget – det andet tror jeg godt man kan høre er misforstået: I SF er man stolt af, at der er 66 kommuner ud af 98, der er vanskeligt stillet. 66 kommuner i Danmark ud af 98 er vanskeligt stillet. Vi siger, at det vil vi godt have bragt ned, og det kan vi bruge omprioriteringsbidraget til. Der kan man gøre det, at man kan lave en omfordeling, hvor de her penge kan komme ud til de kommuner, som har udfordringerne, så man kan hæve karaktergennemsnittet osv. osv. Det er en god finanslov, der er indgået, og vi har fået pillet tidslen ud, og det skal vi nok også få løst.
Jeg vil lige gentage, at vi har 45 minutter til korte bemærkninger, så jo bedre I alle sammen er til at overholde sekunderne, jo flere kommer til orde. Den næste taler er hr. Mattias Tesfaye, Socialdemokraterne.
Tak for ordet, og tak for ordførertalen. Jeg har taget ordet for at spørge lidt ind til de diskussioner, som ordføreren fortæller der skal være med Kommunernes Landsforening, om at sætte pensionisternes husleje ned. Er det Dansk Folkepartis ambition, at de diskussioner skal ende op med, at man sætter huslejen ned i kommende nybyggeri af ældreboliger, eller er det i allerede eksisterende ældreboliger?
Ordføreren.
Nu skal man huske, at det faktisk ikke kun er pensionister, for det kan også være handicappede og andre, der får boligydelse, nu er det bare pensionisterne, der har fyldt rigtig meget. Det er sådan, at det er nogle steder, men det er bestemt ikke alle – det er derfor, at det er godt, at der nu bliver tid til at kigge på, hvad det egentlig er, der bliver betalt for, når man betaler sin husleje i en ældrebolig – at de her fællesarealer, personalelokaler og andre ting, der bliver brugt af ældrecentrene, er lagt ind under den husleje, som den enkelte ældre betaler. Der vil vi gerne have en dialog med KL om, hvordan vi får det ændret. Så det er i særdeleshed i forhold til nybyggeri, men det er så sandelig også i forhold til det eksisterende byggeri. Hvordan får vi en husleje, der reelt afspejler det, som det burde koste at blive visiteret til en bolig på ca. 60 m²? Det er ikke fair, at vi i dag i en hel del kommuner kan se, at der er en husleje på omkring 9.000 kr. for 60 m².
Spørgeren for den anden korte bemærkning.
Mange tak. I dag er huslejen jo beregnet på baggrund af, hvad det har kostet at opføre ældreboligen, og kommunerne skyder så en grundkapital ind på 10 pct. Så skal jeg forstå ordførerens svar sådan, at Dansk Folkeparti ønsker at ændre det for de ældreboliger, der allerede er bygget, og for den husleje, der allerede er beregnet på baggrund af det byggeri og den grundkapital, der er stillet til rådighed? Håber Dansk Folkeparti, at diskussionerne med KL ender op med, at der simpelt hen bliver foretaget en genberegning med henblik på at sætte huslejen ned?
Ordføreren.
Når man siger ældrebolig, skal man huske på, at mange måske har sådan et billede af, at det er en selvstændig bolig. Det er det jo ikke. I gamle dage kaldte man det for et plejecenter. I dag er det faktisk sådan, at når man bor på det, der kan ligne et plejecenter, så bor man sådan set i egen bolig. Det vil sige, at når man går ude på gangen, kan det sådan set opfattes som en offentlig vej. Men det er det ikke. Det er ikke en offentlig vej. Det er et kommunalt areal. Og alle de kvadratmeter, der ligger ud over den bolig, som den ældre eller den handicappede råder over, er jo også lagt ind i den. For det er fuldstændig rigtigt, at omkostningen er lagt ind i den. Hvad har det kostet at bygge det her center? Det er så lagt ind i den enkeltes ydelse, i forhold til hvad det koster at bo der. Der var før et godt eksempel. Det var om en, der blev visiteret til en bolig i 2005, og som fik en husleje på nogle og halvfjerds tusinde kroner; i 2016 vil huslejen være på over 100.000 kr.
Den næste til en kort bemærkning er hr. Jeppe Bruus, Socialdemokraterne. Værsgo.
Tak for det. Lad mig køre lidt videre i det spor. Jeg forstår simpelt hen ikke – og jeg håber, at ordføreren kan hjælpe mig lidt med at forstå det – at når man nu ønsker at sænke boligydelsen, altså ikke lige med det samme, det vil sige jo, lige med det samme, men det var så en fejl, men så rigtigt til foråret, er det så sådan, at huslejen bliver sænket først, eller sker det, samtidig med at den her boligydelse falder? For ellers påfører man jo alt andet lige pensionisterne en merudgift. Det er det ene spørgsmål. Det andet er: Vil huslejen i alle ældreboliger, hvor man nu får en ydelse, der bliver mindre efter Dansk Folkepartis forslag, falde tilsvarende? Kan man give den garanti? For ellers kan vi være enige om, at så passer regnestykket jo ikke.
Ordføreren.
Hvis alle svarene var der nu, var forslaget ikke pillet ud, så havde det ligget i finansloven, og så havde vi stemt om det. Nu er det jo sådan, at det her er udskudt til 2016, og som der også stod i aftalen, kommer der et oplæg, men der er ingen tvivl om, at intentionen helt klart er, at vi skal væk fra, at vi nu bruger 10 mia. kr. om året – og det er støt stigende – på at substituere den her boligform. Det er udelukkende, fordi vi kan se, at huslejerne eksploderer. Derfor kan man ikke alene, som der lå i forslaget, kigge på, at vi skal have boligydelsen ned. Hvis man skal have boligydelsen ned, skal man jo samtidig også have huslejen ned. Ellers er det fuldstændig rigtigt, at så er den eneste, der kommer til at betale for det her, jo den enkelte pensionist. Men problemet, sagens kerne er huslejen.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Tak for det. Så fik jeg svar på det spørgsmål. Det vil sige, at som jeg nu forstår DF, vil det være sådan, at når boligydelsen falder, falder huslejen tilsvarende, for ellers vil man jo påføre pensionisterne en ekstraudgift. Det er så det løfte, der blev givet her fra talerstolen, og det må vi jo så holde DF op på. Et andet løfte, der er blevet givet i forhold til omprioriteringsbidraget ved en tidligere debat – jeg tror, det måske var førstebehandlingen – var, at der ikke ville gå penge fra omprioriteringsbidraget til skattelettelser. Vil DF's ordfører give samme løfte her, nemlig at der ikke vil gå penge fra den lavere boligydelse, at det provenu i statskassen ikke vil kunne bruges på skattelettelser, al den stund at man jo kommer til at forhandle en lavere boligydelse, samtidig med at man forhandler en skattereform?
Ordføreren.
Ja, det forstod jeg ikke helt. Altså, om omprioriteringsbidraget kan bruges til skattelettelser? Der kan vi sige meget tydeligt, at det ikke bliver Dansk Folkeparti, der stemmer for det. Der skal regeringen finde sig et flertal et andet sted, hvis man vil have et flertal for det. Der har vi sagt meget tydeligt, at de penge skal gå tilbage, sådan at man kan få et løft ude i kommunerne. I forhold til det andet vil vi jo gerne gøre det sådan, at vi ikke skal bruge 10 mia. kr. Hvis vi kan få lavet en ordning, og det mener jeg at vi kan, hvor vi får taget noget af det forbrug på de 10 mia. kr. ud, er det jo ikke særlig vigtigt, hvad de penge bliver brugt til. Det, der er vigtigt, er, at man får huslejerne ned, og at vi får en mindre udgift. Så er de penge jo fri. Så har vi jo nu haft en lang diskussion om, hvem det så er, der skal betale for det her. Der vil vi jo have, at huslejerne skal ned, samtidig med at boligydelsen falder.
Den næste til korte bemærkninger er hr. Peter Hummelgaard Thomsen, Socialdemokraterne. Værsgo.
Tak for det. Jeg kunne godt tænke mig at følge lidt op på hr. Benny Engelbrechts spørgsmål om konsekvenserne af kontanthjælpsloftet, 225-timersreglen osv. Hvis vi nu lægger hele den diskussion til side, som vi jo har af og til, og som jeg også ofte har med folk fra Liberal Alliance, om, at det ikke kan betale sig at arbejde – og så siger jeg, at det godt kan betale sig at arbejde, og så kører det i ring – men specifikt diskuterer konsekvenserne af at indføre kontanthjælpsloftet, og særligt med udgangspunkt i det høringssvar, som Folketinget modtog forleden fra BL - Danmarks Almene Boliger, bekymrer det så ikke ordføreren for Dansk Folkeparti, at BL har udregnet, at konsekvenserne ved at gennemføre det her, særligt for enlige med børn, vil være enorm store? Man vil se rigtig, rigtig mange, der vil få enorme reduktioner i deres disponible indkomst; man vil opleve, at flere familier og enlige vil blive sat på gaden osv. Bekymrer det slet ikke ordføreren for Dansk Folkeparti, når vi får så markant et høringssvar fra nogle, der sidder og arbejder med det her hver evig eneste dag?
Ordføreren.
Der har tidligere været loft over kontanthjælpen, og der stod altså ikke grædende børn nede på gaden alle steder, fordi der var loft over kontanthjælpen. Hold nu op med det der. Altså, det her handler om, at vi skal have et velfungerende samfund. Vi kan ikke have et samfund, hvor vi kan se, at dem, der står op og tager de her jobs, der er ledige, er østeuropæisk arbejdskraft, fordi det ikke kan betale sig at tage dem, hvis man får kontanthjælp. Nu er det sådan, at der kommer loft over kontanthjælpen, og der er ingen, der ikke kan fungere i det danske samfund med de regler, der er i forhold til kontanthjælp, heller ikke enlige forsørgere. Hold nu op med at tegne det der billede af, at mødrene står med børnene nede på gaden alle steder i Danmark, fordi der kommer loft over kontanthjælpen. Det er jo ikke sandt.
Spørgeren for sin anden korte bemærkning.
Jeg prøvede at lægge op til, at vi ikke skulle have den der nytteløse diskussion om, hvorvidt det kan betale sig at arbejde, for sandheden er jo, at det kan betale sig at arbejde for langt de fleste danskere. Og af den lillebitte gruppe, for hvem man matematisk siger det ikke kan betale sig at arbejde, arbejder 93 pct. alligevel. Det var det, jeg prøvede at undgå, vi skulle diskutere. Men det, som jeg virkelig gerne vil have svar på af ordføreren, er, om ordføreren nu her fra Folketingets talerstol vil stå og sige, at det slet ikke bekymrer ham, at 13.000 enlige med børn vil opleve en reduktion i deres årlige disponible indkomst på 22.000 kr., og at man vil komme til at opleve familier, der bliver sat på gaden.
Ordføreren.
Det, der er rigtig vigtigt, er jo – også selv om man er enlig forsørger – at bruge alle sine kræfter på at komme ud på arbejdsmarkedet og blive selvforsørgende, sådan at man kan give sin familie et løft. Det, man hele tiden taler om, er, hvordan man kan forblive i passiv forsørgelse – det er jo ikke det, der er målet. Det, der er vigtigt, er jo også, at de jobåbninger, der er, er attraktive. Og tro mig, at selv om der nu er sat loft over kontanthjælpsydelserne, er der ingen, der bliver sat på gaden og kommer til at stå dernede, fordi de ikke har råd til en bolig. Det er en skræmmekampagne – kald det, hvad du vil – og det er kedeligt for debatten. Jeg vil sige det sådan: Der har været loft over kontanthjælpen før, og der var altså ingen, der blev sat på gaden. Så har der været en periode, hvor der ikke var loft over kontanthjælpen – nu indfører vi det igen.
Den næste til en kort bemærkning er hr. Finn Sørensen, Enhedslisten. Værsgo.
Tak. Jeg ville egentlig have spurgt ordføreren, om han synes, at der var en okay social profil i den her finanslov, når man kigger på det her forslag om kontanthjælpsloftet. Jeg kan så konstatere, at det synes ordføreren der er, og han fornægter alle de fagfolk, som har forstand på det her, som advarer imod, at kontanthjælpsloftet og 225-timersreglen vil føre til en massivt fattiggørelse, nøjagtig som det gjorde i 00'erne bare endnu værre, fordi reglerne er strammere end det, man havde i 00'erne. Jeg forstår, at ordføreren synes, at det er helt i orden. Godt, så spørger jeg ordføreren: Hvad skal det til for? Nu kan jeg forstå på ordføreren, at det er, for at folk skal komme i arbejde. Vil ordføreren så forholde sig til præmisserne for det lovforslag, der er sendt i høring, altså at regeringen forventer, at der kommer ca. 1.100 i arbejde som følge af de her grove indgreb i fattige menneskers rådighedsbeløb? Er det det, der er formålet? 1.100 i arbejde, og så er problemet løst, eller handler det slet ikke om, at der skal flere i arbejde?
Ordføreren.
Det er jo det, der er så fantastisk ved politik. Man bevæger sig sådan fra det ene rum til det andet og den ene sag til den anden. Man skal have sådan en sammenhængende politik. Det er jo derfor, at vi bl.a. også siger, at vi er for omprioriteringsbidraget. Hvorfor var det, vi var for det? Der har jeg bl.a. også sagt, at når man kigger på en hel del af de her 66 kommuner, der er særlig vanskeligt stillet, når man kigger på de ledige, og det er jo nogle af dem, der bliver berørt her, har de bl.a. ikke kompetencegivende uddannelse efter 9. og 10. klasse. De har svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet. Samtidig med at man gør det her, at det bliver attraktivt økonomisk også at gå ud og tage de her job, så siger vi, at vi gerne vil være med til at løfte den her gruppe, i forhold til at der bliver nogle muligheder ude i kommunerne, så de også kan løfte den enlige forsørger til at få uddannelse, så man bliver mere attraktiv, så man kan komme ud og blive selvforsørgende. Det er ikke en selvstændig pointe. Der findes jo ikke ledige, som synes, at det er fantastisk at være ledig og være uden for arbejdsmarkedet. Den der historie om, at de ledige er dovne, og at de ikke vil derud, passer ikke. Det vil de gerne, og det vil vi gerne hjælpe dem med, men vi vil også hjælpe dem med, at når de så tager et job, skal de opleve, at det selvfølgelig også giver en økonomisk gevinst, ud over det selvfølgelig giver en vis tilfredsstillelse, at man er selvforsørgende.
Spørgeren for sin anden korte bemærkning.
Vil ordføreren ikke gerne forholde sig til, at regeringen ikke engang selv tror på, at det her kontanthjælpsloft og 225-timersreglen og de andre stramninger i den pakke, man har lavet her, fører til, at der kommer flere i arbejde? Man laver nogle regler, der i princippet rammer 152.000 kontanthjælpsmodtagere. Der kommer 1.100 i arbejde. Så det handler jo om noget helt andet. Det handler om to ting, og nu skal jeg forklare ordføreren, hvad det handler om, og så bede ham forholde sig ærligt til tingene. Den ene ting er, at der skal skaffes penge til skattelettelser til det Overdanmark, som Dansk Folkeparti ellers gerne vil prøve at lægge afstand til. Den anden ting er, at det handler om at jage en skræk i livet på alle lønmodtagere, så de ikke tør blive arbejdsløse, og så de finder sig i hvad som helst fra arbejdsgivernes side. Det er de to reelle formål med sådan et lovforslag. Vil ordføreren ikke gerne forholde sig til det?
Ordføreren.
Jeg ved ikke, hvor Enhedslisten har fra, at Dansk Folkeparti skulle være for at lave topskattelettelser. Jeg ved ikke, hvad det er for et citat, ordføreren har, hvor man kan stå hernede i Folketingssalen og sige, at Dansk Folkeparti stemmer for det her, fordi man nu ønsker at give topskattelettelser. Hvad er det for noget vrøvl? Vi kan godt være uenige i politikken, men lad os nu holde os til sandheden: Dansk Folkeparti går ikke ind for topskattelettelser. Det tror jeg også Enhedslisten godt ved. Men vi går sådan set ind for, at der for de borgere, der står op hver morgen, har et lavtlønsjob, er selvforsørgende, passer deres ting og betaler fuld pris nede i daginstitutionen, selvfølgelig skal være en økonomisk gevinst ved at stå op hver morgen og betale hver sit.
Den næste spørger er hr. Nicolai Wammen, Socialdemokraterne.
Tak for det. Ordføreren startede sit første svar med at sige, at det, der var foregået i Finansministeriet, var foruroligende. Men jeg tror, at det, der optager ikke mindst mange pensionister endnu mere, og som man synes er meget foruroligende, er, hvad der kommer til at ske til foråret. Derfor er mit spørgsmål til ordføreren sådan set meget enkelt: Kan Dansk Folkeparti i dag give et løfte til Danmarks pensionister om, at de ikke vil få beskåret boligydelsen med den aftale, der kommer til foråret?
Ordføreren.
Der er ingen tvivl om, at rigtig mange pensionister er blevet meget urolige, og det er ikke fair, at de har været udsat for det. Men jeg vil også sige, i forhold til den debat der har været, at hvis man bare har fulgt sådan en lille smule med i, hvad Socialdemokratiet har gået og sagt – og man kunne næsten set ærgrelsen hos alle, da det her forslag var faldet bort – så var det jo, at de har været ude at sige til pensionisterne: I mister 16.000 kr. i boligydelse. Der har aldrig været noget forslag om, at der var nogen, der skulle miste 16.000 kr. i boligydelse. Utrygheden er jo ikke kommet fra regeringen eller de andre blå partier. Utrygheden er kommet, ved at der er sket nogle fejl i beregningerne – og det er korrekt. Man har så fra oppositionens side sat en skræk i livet på de her stakkels mennesker og sagt til dem: Nu mister I 16.000 kr. i boligydelse. Det har aldrig været på tale, det kommer aldrig på tale, og jeg kan give en garanti for, at det ikke kommer til at ske.
Spørgeren for sin anden korte bemærkning.
Det er jo forunderligt, at hr. René Christensen på dagen, hvor det er kommet frem, at 325.000 mennesker vil opleve nedskæringer i januar måned på baggrund af den aftale, som Dansk Folkeparti har indgået med regeringen, står og vasker hænder og siger: Det er alle andre end Dansk Folkepartis skyld, at den regning er blevet sendt ud. Men hr. René Christensen svarede ikke på det, jeg spurgte om, og derfor stiller jeg spørgsmålet en gang til. Det er meget enkelt: Kan Dansk Folkeparti i dag love, at der ikke er nogen pensionister, der vil få beskåret deres boligydelse ved den aftale, der kommer til foråret? Det er ikke et spørgsmål om 16.000 kr. eller et andet beløb. Er der pensionister, der vil få beskåret deres boligydelse ved den aftale, der kommer til foråret – ja eller nej?
Ordføreren.
Men det, der er interessant, er jo det her med utrygheden. For nu er den faktisk blevet sendt ud på det her fejlagtige grundlag, og der kan man så se, om der er nogen, der har fået trukket 16.000 kr. i deres tilskud. Det er der ikke. Jeg vil gerne give en garanti for, at det her jo ikke drejer sig om selve boligydelsen til den enkelte. Det drejer sig om, at man har haft nogle huslejer, der var løbet løbsk. Man bruger nu 10 mia. kr. om året på at subsidiere den her boligform, og det ønsker vi at bringe ned. Der er vi sådan set enige med regeringen. Men vi ønsker ikke at bringe det ned, ved at folk oplever, at de generelt har et stort mindrebeløb til forbrug. Der skal de her ting følges ad. Altså, husleje og selvfølgelig det her mindre beløb, der kommer i boligydelse, skal følges ad. Nu må vi se det oplæg, der kommer fra regeringen, og vi håber også, man får en god dialog med bl.a. KL.
Den næste til en kort bemærkning er hr. Erik Christensen, Socialdemokraterne. Værsgo.
Tak. Jeg kunne forstå på ordførerens svar til Mattias Tesfaye for lidt siden og også nu her til Nicolai Wammen, at hvis det er sådan, at boligydelsen til pensionister bliver sat ned, så betyder det også, at huslejen falder. Og beregningen, når man skal sætte huslejen ned – det nævnte ordføreren til Mattias Tesfaye – sker bl.a., ved at pensionisterne ikke skal betale for fællesarealer. Er det korrekt forstået?
Ordføreren.
Ja, det er korrekt forstået.
Spørgeren for den anden korte bemærkning.
Så vil jeg gerne spørge ordføreren: Når det handler om plejehjemsbyggeri og det handler om det fremtidige plejehjemsbyggeri, så er de plejehjem, der bygges til demente – og vi ved, vi får flere og flere demente – rent faktisk sådan, at der er forholdsvis små lejligheder, og så er der rigtig store fællesarealer. Det er jo klart, at den del også skal finansieres, og den vil selvfølgelig skulle finansieres over huslejen. Når det gælder de steder, hvor man i dag spiser i fællesstuer, hvor man har fælles aktivitetsrum osv., hvem skal så betale for de kvadratmeter, hvis det ikke skal betales over huslejen?
Ordføreren.
Det er sådan, at man nu skal have en dialog med KL. Og det, der er vigtigt for os, er, at huslejen falder. Altså det, man ser – og det ser man jo også ude i provinsen – er, at de huslejer, der er i ældreboliger, i nogle tilfælde med langt, langt over 100 pct. overstiger de huslejer, der kan være andre steder, også i forholdsvis moderne og nyt byggeri. Den dialog skal der være med KL. Så må man også sige, at nogle steder kan man opleve – men det er bestemt ikke alle steder – at der også er knyttet ting til plejecentrene, som det kan være rigtig klogt at have, altså at man har de frivillige i det samme miljø osv. Der kan man jo sige, at så begynder det i hvert fald at være på kanten af, hvad der sådan er målrettet i forhold til de ældre. Med det er jo den dialog, vi skal have med KL, nemlig hvordan vi får den enkelte ydelse for den ældre, som bliver visiteret til en bolig, ned. Det er ikke fair, at man bliver visiteret til en bolig og så får en boligudgift, som er så høj. Så har det selvfølgelig været rigtig godt, at man har kunnet få det her subsidieringsbeløb fra staten, men nu er vi altså nået op på, at der bliver brugt 10 mia. kr. årligt på det.
De næste til korte bemærkninger er fra hr. Nicolaj Amstrup, Alternativet. Værsgo.
Mange tak. Nu vil jeg gerne med hr. René Christensens ord gå ind i et andet politisk rum. Jeg kunne forstå, at hr. René Christensen også var glad for, at der kom en anden type spørgsmål i debatten. Jeg vil gerne vende tilbage til begrebet værdighedsmilliard. Der er ingen tvivl om, at vi er uenige om prioriteringerne, men lad os nu lige lægge det her til side og så fokusere på begrebet værdighedsmilliard, som jeg synes er rigtig, rigtig spændende og er en spændende måde at se politik på. Kan ordføreren uddybe, hvordan man kan sikre, at de midler, der bliver sat af her, går til at skabe større værdighed? Har man gjort sig overvejelser om, om man kan måle den her værdighed, eller hvordan vil man sikre, at den går til at skabe øget værdighed?
Ordføreren.
For det første er det sådan, at man skal lave en værdighedspolitik, ligesom man har lavet børnepolitik og miljøpolitisk og andet ude i kommunerne. Nu bliver det simpelt hen et lovkrav, at man skal lave en værdighedspolitik, og det er værdighedspolitik, der skal godkendes af byrådet. Så vi håber selvfølgelig, at vi har kastet en bold op, som man griber ude i kommunerne og siger: Hvordan skal vi arbejde med det her nye værdighedsbegreb? Det har man sådan set frie hænder til derude, men det tror vi sætter en masse tanker i gang om, hvordan man kan arbejde med begrebet værdighed. Der har vi givet nogle eksempler, og nogle har grint ad det, men vi mener også, at værdighed er, at hvis man er kvinde og altid har gået med øreringe og synes, at sådan vil man gerne se sig selv, så kan man faktisk også godt få øreringe på, selv om man er kommet på plejecenteret og er dement. Så når man ser sig i spejlet, ligner man sig selv. Det er også en del af værdigheden. Vi har jo haft de her servicedeklarationer, som har været meget sådan håndfaste: Så kan man få gjort så meget rent, så kommer man op inden kl. 8.00 om morgenen. Den måde, man har kørt politikken på, har været meget sådan maskinagtig. Nu vil vi ned og kigge mere på værdigheden hos den enkelte og det at behandle folk forskelligt. Det skal der være plads til.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Jeg synes, det er rigtig interessant. Jeg vil også gerne spørge ordføreren, om den her værdighedsmilliard kan opfattes som en slags første skridt til at se Dansk Folkeparti blive mere interesseret i at måle offentlig service i højere grad på værdier end nødvendigvis økonomi, altså på stigninger i de værdier. Kunne det f.eks. på et senere tidspunkt dreje sig om en tillidsmilliard til offentligt ansatte?
Ordføreren.
Der er ingen tvivl om, at i første omgang gør man det – fordi vi desværre er blevet klog af skade også sammen med andre partier – at man lægger en lille smule bureaukrati ned over det her, som sikrer, at den her værdighedsmilliard bliver lagt oven på de vedtagne budgetter, sådan at man kommer til at arbejde med det. Vi har også sagt, at det er vigtigt, at de her penge bliver brugt til at udmønte den politik, man så bliver enige om i kommunerne. Vi har ikke lagt ned over det, at man ikke kan tænke frit. Men vi har også lagt ned over det, at man skal have personale med ind over; man skal have pårørendeorganisationer ind over; man skal have de frivillige organisationer, som også arbejder med de ældre, ind over til at se på, hvordan man kan få mere værdighed i ældreplejen. Så det her er egentlig meget frit, men jo inden for en afgrænset ramme, kan man sige, for at sætte det i gang. Så er det sådan, at i 2018 bliver det givet frit ude i kommunerne, da slipper vi tøjlerne.
Næste spørger til korte bemærkninger er fru Pernille Schnoor, Socialdemokraterne. Værsgo.
Tak for det. Ordføreren talte om grædende børn før. Finansministeriets beregninger har vist, at op mod 33.000 børn vil blive berørt af kontanthjælpsloftet. Red Barnet har kaldt regeringens og DF's kontanthjælpsloft for skammeligt. Faktum er jo, at vi vil få flere udsættelser med kontanthjælpsloftet, og at vi faktisk så et fald i udsættelser på 28 pct., efter at kontanthjælpsloftet blev afskaffet sidst. Det bekymrer mig, at de virkelige tabere her kan blive børnene. Ordføreren nævner selv det tidligere kontanthjælpsloft. Jeg vil gerne høre, hvordan det kan være, at DF går med til et kontanthjælpsloft, der rammer endnu hårdere end det tidligere kontanthjælpsloft, som dengang førte til større fattigdom. Mener ordføreren, det er rimeligt, at 33.000 børn i Danmark skal rammes af regeringens og DF's kontanthjælpsloft?
Ordføreren.
Nu må man ikke stille spørgsmål heroppefra, men et spørgsmål kunne jo være: Mener man virkelig fra Socialdemokratiets side, at man, hvis man er enlig forsørger og har gratis friplads i en daginstitution og andet, med det nye kontanthjælpsloft så er fattig? Mener man det, man siger, at så vil den her gruppe af borgere med socialdemokratiske øjne blive betragtet som fattige? Så bliver debatten altså bare rigtig svær, i forhold til hvordan man skal håndtere de her begreber. Vi mener altså ikke, at man kommer til at leve i fattigdom, hvis man er på kontanthjælp og er forsørger. Det mener man så i Socialdemokratiet. Vi er bare dybt uenige. Det gør man ikke. Selvfølgelig kommer det her til at berøre de her familier. De får mindre, end de får i dag. Sådan er det jo, når man laver et loft, og det gør vi med helt åbne øjne. Samtidig siger vi også, at med omprioriteringsbidraget vil vi bl.a. give et løft til de steder, hvor vi kan se, at der er folk, der står uden for arbejdsmarkedet, og som har rigtig svært ved at komme ind på arbejdsmarkedet.
Fru Pernille Schnoor.
Der vil blive flere fattige i Danmark. Jeg har ikke sagt, at der vil blive 33.000 flere fattige børn, men der vil blive flere fattige i Danmark med indførelsen af kontanthjælpsloftet. Den daværende finansminister Claus Hjort Frederiksen sagde dengang ved det tidligere kontanthjælpsloft, at det ikke var godt nok til at få folk i arbejde. Nu har man gået så meget op i det her med boligydelse og de ældre de sidste par dage og i at få ændret på det. Så forstår jeg faktisk ikke, hvorfor man ikke går op i at få ændret på og få gjort noget ved, at der bliver flere fattige børn og flere fattige børnefamilier i Danmark.
Ordføreren.
Nu skal man huske, at det her er folk, der står uden for arbejdsmarkedet. Det er sådan, at man også har lavet en beskæftigelsesreform, og der har man bl.a. også lavet en refusionsreform. Det, der er sket ude i den virkelige verden, er, at der er alt for mange ledige, også enlige forsørgere, der, undskyld, jeg siger det, er blevet ladt i stikken derude, fordi det godt har kunnet betale sig. Nu er det faktisk sådan med den refusionsreform, der kommer, at der ikke er nogen tvivl om, at kommunerne nu får meget fokus på, hvad det er for nogle borgere, vi har derude, som går ledige, og som desværre ikke er på arbejdsmarkedet. Derfor er jeg overbevist om, at en stor gruppe af de her mennesker, som der bliver talt om her, også vil blive meget interessante for kommunerne. Hvad er det, der skal til, for at løfte deres kompetencer, så de bliver attraktive for det arbejdsmarked, der er? Og der er jobåbninger. Når vi ser på, hvor mange job der bliver taget af udenlandsk arbejdskraft, så er det rigtig ærgerligt. Det kommer til at ske, at de her mennesker også kan få hjælp til at blive selvforsørgende og dermed hæve deres indkomst.
Vi kan nå en enkelt kort bemærkning mere. Det er hr. Henning Hyllested.
Så over til noget helt andet, som man vist siger i den her forbindelse. Det skyldes selvfølgelig, at DF's finansordfører er valgt, hvor han er valgt. Jeg tror, der er rigtig mange vælgere på Lolland-Falster, der undrer sig over, hvordan det er lykkedes i finanslovsforhandlingerne at få udskudt ibrugtagningen af Storstrømsbroen og nærmest hængt den op på Femernforbindelsen. Jeg går ud fra, at ordføreren er enig med mig i, at Storstrømsbroen jo har en selvstændig værdi som en livsnerve i forbindelsen mellem Lolland-Falster og Sjælland og hovedstaden. Så jeg vil gerne høre en rigtig overbevisende begrundelse for, at det er lykkedes at udskyde ibrugtagningen fra 2021 til 2024. Det er vist heller ikke en mærkesag, ordføreren har ført sig frem med lokalt.
Ordføreren.
Hr. Henning Hyllested, det kommer helt bag på mig. Det er det bedste spørgsmål, jeg overhovedet har fået i dag, og jeg er så glad for at få det. Det er nemlig lykkedes for Dansk Folkeparti at få skrevet ind i finansloven, at det her skal vi se på først i 2016, samtidig med at der skal være særlig fokus på Storstrømsbroen. Og hvorfor skal der være det? Fordi Storstrømsbroen jo ikke bare er et projekt. Det er en renoveringsopgave. Storstrømsbroen er faktisk en livsnerve i forhold til Europa. Det er jo sådan, at det også er togtrafikken til Tyskland, der kører over Storstrømsbroen, og derfor skal vi selvfølgelig have løst det. Storstrømsbroen skal ikke udskydes til 2024. Udfordringen er så, at der er nogle partier, der er meget bange for EU, og at man kan få en åbningsskrivelse, hvis man bygger for meget. Det går vi nu ikke så meget op i, men det anerkender vi. Jeg vil godt berolige med, at jeg er helt sikker på, at vi får en god løsning, og at Storstrømsbroen selvfølgelig bliver færdig før 2024.
Hr. Henning Hyllested.
Det tillader jeg mig at tage som en garanti til vælgerne i det ganske land, men ikke mindst i ordførerens eget pastorat, og det vil ordføreren selvfølgelig blive hængt op på – groft og grueligt. Der er jo vedtaget en anlægslov – pengene var rent faktisk fundet – så jeg kan ikke forstå, hvorfor man går til finanslovsforhandlinger og sørger for at få det projekt udskudt, ikke bare med 1 år, men endda med 3 år, fordi man skal gå og afvente Femernforbindelsen, som man jo kan komme til at vente på i evigheder. Så jeg forstår stadig væk ikke, hvad det er for en prioritering, som Dansk Folkeparti og ikke mindst finansordføreren i finanslovsforhandlingerne har haft, når det er lykkedes at udskyde Storstrømsbroen, som er så livsvigtig for Lolland-Falster, som den er.
Ordføreren.
Jeg kunne næsten ikke have sagt det bedre selv. Det er fantastisk, og nu er vi flere, der har den samme holdning, og det er rigtig godt. Den holdning er jeg også sikker på at der er blandt de blå partier. Det, der er udfordringen her, er jo, hvor højt anlægsloftet er, og det var også en udfordring for den tidligere regering. Der må vi bare sige, at vi skal kigge helt særligt på Storstrømsbroen, fordi Storstrømsbroen ikke bare er et nyt projekt. Det er renoveringsopgave. Det er fuldstændig rigtigt, som det bliver sagt, at det er en livsnerve. Det er faktisk sådan, at hvis Storstrømsbroen på et tidspunkt lukker, og det har været sket før, så kan man ikke køre med tog fra Sjælland til Lolland-Falster; man vil ikke kunne køre på cykel; man vil ikke kunne gå fra Sjælland til Lolland-Falster. Man skal ud at sejle med færge, som man gjorde for 100 år siden, og derfor er jeg sikker på, at vi får flyttet ibrugtagningen fra 2024 og frem, så vi hurtigere kan komme til at få den nye bro. For jeg frygter, at den her bro ikke kan stå til 2024, uden at vi kommer til at opleve lukninger. Så tusind tak for spørgsmålet.
Nu er det sådan, at der er flere, der har bedt om korte bemærkninger, men ordføreren har stået heroppe i 45 minutter, og han skal ikke stå her mere. Derfor vil jeg sige tak til ordføreren. Den næste i rækken af ordførere er hr. Jacob Jensen.
Tak for det. Finansloven er som bekendt hele Danmarks budget, og det er jo som i vores private husholdninger, at pengene skal passe. Og regeringen og dermed Venstre har den ambition, at vi ikke vil øge det i forvejen store underskud på de offentlige budgetter, men vi vil ændre retningen, så gældsætningen af kommende generationer ikke eskalerer, men i stedet på sigt bringes ned. Vi vil skabe balance mellem indtægter og udgifter i det offentlige. Det lyder måske lidt kedeligt i forhold til at skulle optage et kviklån og bruge pengene på forskellige gode formål. Men det er helt nødvendigt, hvis der også skal være midler til kommende års velfærd i forskellige afskygninger: uddannelse, ældrepleje, sundhedspleje osv. For kviklån er jo som bekendt utrolig dyrt i rentebetalinger, men måske endnu værre set fra et samfundssyn er, at det skaber stor og dyr gæld og en utryghed hos de investorer i den private sektor, der skal skabe de nye arbejdspladser, som vores velfærdssamfund skal leve af. Dertil kommer, at var vi fortsat med det underskudsniveau, som vi overtog efter valget, ville vi være kommet ind i EU's procedure for lande med for store underskud. Og var det sket, ville besparelser og omprioriteringer, som der bliver lagt op til med finansloven her, i størrelse blegne set i forhold til de krav, som vi ville blive mødt med fra EU's side. Tro mig, vi har prøvet det før, nemlig dengang den verdensomspændende økonomiske krise eksploderede, og det ønsker vi ikke igen. I øvrigt ville vi bryde kravene i vores egen budgetlov. Derfor tager jeg det helt som en given sag og en forudsætning for hele diskussionen her i dag, at der er enighed om, at pengene skal stemme. Derfor bør diskussionen ikke efter min vurdering gå på, hvor mange penge vi har, men mere på, hvordan de penge, vi har, skal prioriteres. Der kan selvfølgelig være forskellige bud, men det er det, der er udgangspunktet. Derudover er der selvfølgelig også spørgsmålet om, hvordan vi kan skabe rammer for, at vi eventuelt kan tjene flere penge til fremtidens velfærdsmuligheder. Det er hovedårsagerne til, at vi med finanslovsaftalen får bragt dansk økonomi tilbage og op fra grøftekanten og op på midten af vejbanen. Jeg vil derfor også gerne benytte lejligheden til at kvittere for, at Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti sammen med Venstre er parate til at tage det ansvar, som det er at få genskabt balancen mellem indtægter og udgifter. Det er ikke altid lige populært at lave den slags prioriteringer, og det letteste politisk ville selvfølgelig være, at man undgik at lave nogen form for nedjusteringer af ydelser eller bevillinger, som allerede er givet. Vi er blandt forligspartierne enige om, at vi ikke nødvendigvis gør det lette, men vi gør det nødvendige. Vi skaber muligheder for, at vi kan sætte en ny retning for Danmark. Vi prioriterer midler til at investere i kernevelfærdsområder som sundhed og ældreområdet, og samtidig skaber vi rum for, at man kan vende retningen for nogle af verdens højeste skatter og afgifter. Der mangler som bekendt penge i statskassen. Det økonomiske råderum er i størrelsesordenen 8 mia. kr. mindre frem mod 2020, end vi fik indtryk af, da vi overtog regeringsmagten. Og kasseeftersynet afslørede som bekendt, at de penge, som nogle mente at vi havde før valget og kunne udstede forskellige løfter på baggrund af, slet ikke fandtes i virkeligheden – faktisk var der regninger, der ikke var betalt. Alligevel ryster Venstre ikke på hånden. Vi er klar til at tage ansvaret for, at Danmark kan komme videre og tilbage på sporet. Vi prioriterer en sund offentlig økonomi og en solid økonomisk udvikling, der bygger på en genskabt balance mellem indtægter og udgifter. Vi vil skabe bedre muligheder for, at pengene kan tjenes, før vi bruger dem. Og vi har vores prioriteringer klar, for vi tør godt prioritere. Vi siger helt klart, at bevillinger, som nogle måske tidligere troede var evigt gældende, ikke nødvendigvis længere er det. Vi ønsker på prioriterede områder at sætte en ny retning for udviklingen, og det kræver ændringer. Vi vil f.eks. specifikt prioritere 2,4 mia. kr. ekstra til sundhedsvæsenet. Det skal styrke indsatsen for bl.a. demente og ældre medicinske patienter og sikre hurtig udredning og behandling. Det sikrer vi med finanslovsaftalen. Vi vil prioritere en ekstra milliard kroner målrettet til en mere værdig ældrepleje. Det sikrer vi med finanslovsaftalen. Vi prioriterer 0,5 mia. kr. til initiativer, der sikrer en effektiv hjælp til socialt udsatte. Vi får fjernet erhvervsafgifter, bl.a. fire femtedele af den såkaldte NO x Vi får nedsat de tårnhøje registreringsafgifter på biler, så det for mange almindelige familier bliver muligt at købe en mere sikker bil end hidtil, og vi får sat en prop i stigningen i grundskylden, så det bliver mere sikkert økonomisk for mange familier i ejerboliger. Vi får annulleret reklameafgiften, vi får forbedret betingelserne for generationsskiftet i virksomhederne, så de mange tusinde arbejdspladser, som er skabt af ikke mindst mindre og mellemstore virksomheder, også kan videreføres, når den nuværende ejer vil give stafetten videre til næste generation. Vi vil prioritere vækst i hele landet, bl.a. gennem bedre betingelser for vores fødevareerhverv, udflytning af statslige arbejdspladser, lempeligere planlov, styrket bredbåndsdækning – for blot at nævne nogle elementer. Det har været et område, der har været talt rigtig meget om i de senere år, men der har bare været gjort meget lidt, men nu sker der endelig noget mærkbart for provinsen. Vi prioriterer midler til en fortsættelse af boligjobordningen, som vi lovede før valget; det sikrer vi også med finanslovsaftalen. Og vi prioriterer penge til en ny flerårsaftale for politiet, så politiet også fremover har de nødvendige ressourcer til at løse de opgaver, som de bliver stillet over for, herunder terrorbekæmpelse og synlighed i hele landet. Vi prioriterer at hæve den såkaldte koblingsprocent for frie og private grundskoler, så der bliver en større lighed og ligestilling med de offentlige grundskoler. Det vil medføre et mere reelt frit valg for forældre, i forhold til hvor de vælger at have deres børn i skole. Det sikrer finanslovsaftalen. Til gengæld vil vi finde midler, bl.a. ved at lette på niveauet for ulandsbistanden. Vi skal stadig være blandt de lande i verden, der giver relativt mest ulandsstøtte, og det er vi også selv efter regeringens omprioritering. Vi tør også sætte retning på midlerne, så vi får endnu større effekt, bl.a. ved en styrket indsats i nærområderne til konflikterne. Vi finder midler, også f.eks. ved at lette på bevillingerne til forskning, uden at det betyder, at vi fortsat ikke lever op til EU's målsætning om at bruge 1 pct. af BNI. Det gør vi fortsat, og vi tør også sætte retning på midlerne, for også på det område kan midlerne selvfølgelig anvendes mere effektfuldt til mindre administration og mere forskning. Kommuner må som region og stat også tage del i at tilvejebringe midler, så vi bl.a. kan få skabt bedre betingelser for, at virksomheder lægger investeringer i Danmark og dermed skaber de arbejdspladser og de indtægter, som kommunens økonomi også er afhængig af – og dermed også den borgernære velfærd. Tingene hænger sammen. Det skal dog i den sammenhæng understreges, at kommunernes samlede økonomi for 2016, efter man indregner omprioriteringsbidraget og den tilførte værdighedsmilliard til ældreområdet, reelt får et økonomisk løft på 500 mio. kr. til at levere borgernær service for. Det sikrer finanslovsaftalen. Kort sagt, vi prioriterer, og vi lægger åbent frem, hvad vi vil bruge pengene på, og hvor vi vil finde pengene – krone for krone, så pengene passer. Over for det har jeg umiddelbart set et meget sparsomt forsøg på et finanslovsforslag fra Socialdemokratiet. Man kunne efter min vurdering godt have forventet lidt mere fra det ledende oppositionsparti end nogle løse bemærkninger uden at angive nogen form for prioritering eller finansiering eller noget, der bare minder om det. Men jeg har selvfølgelig også noteret mig, også i hr. Benny Engelbrechts tidligere indlæg i dag, nogle ændringsforslag, som man har stillet til regeringens lovforslag. Jeg har også noteret mig de ændringsforslag, som der ikke er stillet. F.eks. har Socialdemokraterne kritiseret regeringen for besparelserne på ulandsstøtten, men man stiller så ikke noget ændringsforslag for at rette op på det. Man har kritiseret regeringen for kommunernes omprioriteringsbidrag, men der kommer ikke noget ændringsforslag; S har kritiseret for besparelser på forskningsområdet, men stiller ikke noget ændringsforslag; S har kritiseret regeringen for omprioriteringsbidraget på uddannelsesområdet, men der kommer heller ikke der noget ændringsforslag, der skulle rette op på det; S har kritiseret regeringen for besparelser på det grønne område i forhold til byfornyelse, kultur osv., men der kommer ikke noget selvstændigt ændringsforslag på det område. Nu kan jeg så forstå, at man kun har stillet ændringsforslag, som skulle være målrettet Dansk Folkeparti, og det er jeg selvfølgelig lidt skuffet over, men ikke desto mindre noterer jeg mig de kritiske punkter. Sådan må det være. Men der er så også et ordsprog, der siger, at den, der tier, samtykker, og jeg ved ikke, om det gør sig gældende her, men det er min opfattelse, at Socialdemokraterne rent faktisk står ved kritikken, og så meget desto mere er der så grund til at finde ud af, hvordan man har tænkt at indfri de løfter, når man nu ikke har tænkt sig at stille det som konkrete forslag i Folketinget. Det kan selvfølgelig skyldes, at det er lettere at komme med kritik af andre uden selv at skulle stå på mål eller stå til regnskab for alternative forslag, herunder at finde pengene til det. Nogle spørger måske sig selv, hvorfor regeringen gør det så svært i forhold til at tage en stram finanslov. Det letteste ville jo være bare at give nogle flere penge. Det ønsker vi ikke, vi ønsker at have en finanslov, hvor pengene kommer til at passe. Vi kommer ikke til at love guld og grønne skove, vi lover heller ikke så meget, som nogle kunne ønske sig, men til gengæld holder vi det, vi lover. Det handler om at prioritere, det handler om at få pengene til at passe, det handler om at sætte en retning, og det gør finanslovsaftalen for 2016, som Venstre naturligvis støtter.
Der er en række korte bemærkninger. Den første er af hr. Benny Engelbrecht.
Jeg kan forstå, at det går hr. Jacob Jensen meget på, at vi har så stort fokus på Dansk Folkeparti med vores ændringsforslag, som vi har. Det må også være ubehageligt at være det næststørste parti i regeringsblokken og dermed jo så at skulle have alle de udfordringer, der nu engang er, med at prøve at få enderne til at mødes i regeringsblokken. Vi kan jo se – bl.a. med det kaos i dag – at det kan give visse udfordringer. Jeg vil bare bede hr. Jacob Jensen om at bekræfte to ting i forhold til kasseeftersynet fra august: For det første, at den opregning af råderummet frem til 2020, der fremgår af kasseeftersynet fra august på 31 mia. kr., ikke længere er retvisende; for det andet, at det underskud, som fremgik at der forventelig ville være for 2015 på baggrund af kasseeftersynet fra august, heller ikke er retvisende længere. Det er bare, hvad jeg beder om at få bekræftet.
Ordføreren.
Altså, vi kiggede i kassen, da vi overtog regeringsmagten, og da konstaterede vi, at de penge, som man troede der var inden valget, ikke var der. Og det er jo på baggrund af det, at vi med finanslovsudspillet og den samlede finanslovsaftale, som jeg prøvede at beskrive sådan lidt billedligt, trækker dansk økonomi fra grøftekanten – ikke helt ude fra grøften, der kunne vi godt være endt, men det nåede vi dog ikke – og så op på midten af vejbanen igen. Dermed sagt, at vi strammer op med 5 mia. kr. på den finanspolitiske holdbarhed. Det gør vi med finanslovsaftalen, og det gør vi selvfølgelig af den grund, at råderummet ikke var det, vi troede, det var, eller som nogle troede det var. Det er selvfølgelig beklageligt, at det ikke var det, for så havde vi haft nogle flere penge at gøre med, men det har vi ikke. Og vi ønsker ikke som andre partier at udstede nogle forskellige løfter enten direkte ved ændringsforslag eller ved at kritisere andre, for man må så forstå, at man vil rulle det tilbage, som man kritiserer. Det gør vi ikke. Vi ønsker, at pengene skal passe, og det gør de med finanslovsforslaget.
Hr. Benny Engelbrecht.
Jeg kan forstå, at hr. Jacob Jensen bare ikke vil svare på det, og det er jo så fair nok. Og det kan jeg egentlig også godt forstå, fordi sandheden er jo, at det er helt rigtigt, at der ikke var 31 mia. kr. i råderum frem til 2020 – der var 42,5 mia. kr. Det er en hel del mere end de 31 milliarder, som fremgik af kasseeftersynet. Det andet er jo, at gælden ikke var så stor som forventet. Jeg står her med Økonomisk Redegørelse fra december – den er lige udkommet i sidste uge – og af den fremgår jo, at underskuddet er 20 mia. kr. mindre. Det vil altså sige, at underskuddet er 2 pct. af BNP i 2015. Det var egentlig det, jeg prøvede at få hr. Jacob Jensen til at bekræfte. Altså, tingene ser jo ikke så sorte ud, som de gjorde ved kasseeftersynet.
Ordføreren.
Det vil jeg godt bekræfte at de ikke gør, og det er jo bl.a. af den grund, at vi har taget nogle politiske valg. Vi har jo truffet nogle politiske valg, som har gjort, at det ser bedre ud, end da vi overtog regeringsmagten, bl.a. fordi vi har skåret på ulandsbistanden. Det er jo de politiske aktive valg, vi har gjort, som har frigivet midler, og som har gjort, at det råderum, som vi har, er større end det, som hr. Benny Engelbrecht havde, kan man sige, på samme tidspunkt sidste år, fordi man jo ikke accepterede de omprioriteringer, de besparelser, som vi nu lægger op til.
Hr. Martin Lidegaard.
Mange tak. Jeg bliver nødt til at sige det, som det er, nemlig at det er sjældent, at vi fra radikal side har set en finanslov, som vi synes er så ringe, peger så lidt mod fremtidens udfordringer og er så klumpet gennemført som den, vi står over for nu. Så jeg ved dårligt, hvilke af de mange ting jeg skal gribe fat i, for der er virkelig nok af dårligdomme at tage fat på. Men lad mig bare sige nu, jeg har chancen, at det der med, at man overtog et fallitbo, ved man jo er forkert. Den sidste økonomiske redegørelse viser det modsatte. Alligevel vælger man – og det er så den ene ting, jeg vil vælge at nævne i dag – at foretage en historisk besparelse på udviklingsbistanden. Men ikke nok med, at man skærer den ned til 0,71 procent, man æder den jo samtidig op indefra, sådan at den udviklingsbistand, vi kan give ud over landets grænser, nu er nede på noget, der ligner 0,4 procent, altså mere end en halvering af det, der var sidste år. Det har jo dramatiske konsekvenser for ikke bare Danmarks omdømme i verden, men jo først og fremmest for de mange mennesker, der har forventet udviklingsbistanden. Er der en grænse for, hvor langt Venstre vil skære ned i udviklingsbistanden?
Ordføreren.
Altså, vi har jo sagt, at vi vil leve op til det, som er FN's målsætning, og det gør vi. Og det betyder, at Danmark stadig væk, så vidt jeg husker, er i topfem blandt samtlige verdens lande, i forhold til hvem der giver relativt mest i ulandsbistand. Det gør vi, selv efter at vi har foretaget en omprioritering på det område. Derudover kan man, som jeg prøvede at give udtryk for i mit indlæg, sige, at det jo ikke bare drejer sig om, hvor mange penge man bruger på et område, heller ikke på ulandsbistanden. Nej, det handler vel om, hvad man får ud af det. Derfor har vi så også øget nærområdeindsatsen, hvilket jeg har en fornemmelse af at der er en bred politisk opbakning bag, men ikke desto mindre har vi gjort det: Vi har hævet den del af ulandsbistanden, som kommer til at virke i nærområderne og bl.a. med en effekt, som skulle modvirke den asylstrøm, vi jo ser i øjeblikket.
Hr. Martin Lidegaard.
Der er jo tale om den hårdeste besparelse i flere årtier, for så vidt angår både dansk udviklingsbistand og det danske udenrigsministerium. Det er noget, der gør ondt. Det er noget, der skader Danmark. Det er noget, der skader dansk erhvervsliv. Det er noget, der skader danske interesser. Men det, mit spørgsmål gik på, var det, at man nu skærer det ned til 0,71 pct. og samtidig gør det, som vi også gjorde som regering, nemlig benytter udviklingsbistanden til præasyludgifter. Men det, at man både skærer så hårdt ned og samtidig får mange flygtninge, betyder, at den udviklingsbistand, der er tilbage til netop at forebygge i nærområderne, jo bliver langt mindre. Er der en grænse for, hvor langt ned den sum af midler, der går ud af Danmark, kan komme, før Venstre siger stop?
Ordføreren.
Jamen jeg må bare anholde, at med det finanslovsforslag, der ligger nu, øger vi midlerne til en nærområdeindsats, i forhold til da hr. Martin Lidegaard sad med ansvaret. Vi øger midlerne til nærområdeindsatsen med 50 mio. kr. Så er det rigtigt, at i forhold til den asylstrøm, der kommer, kan vi sige, at vi har gjort, hvad vi kan, for at få strammet op på reglerne i Danmark, så den ikke bliver så voldsom, altså så vi dog har en chance for at håndtere det. Det er jo i modsætning til, hvad De Radikale står for. Der forsøger vi dog at sige, at de penge selvfølgelig også skal tages fra ulandsbistanden, som man jo gør normalt i Danmark, og bruges på det område. Men vi øger midlerne til nærområdeindsatsen, i forhold til hvad hr. Martin Lidegaard gjorde, da han havde regeringsansvaret.
Hr. Pelle Dragsted.
Jeg vil gerne spørge lidt ind til det her med boligydelsen, som jo har været et meget debatteret emne, og som man jo bare må konstatere der er en enorm usikkerhed om. Altså, først ville man skære et meget stort millionbeløb i finanslovsforslaget her og nu, og så blev man under tydeligt pres nødt til at sige, at uha, det udskyder man nu. Så kommer det så frem i dag, at flere hundrede tusinde folkepensionister alligevel vil blive ramt i januar måned, og man har ovenikøbet også aftalt, at man ikke har droppet den her besparelse, den her nedskæring, i forhold til danske folkepensionister og førtidspensionister, men man har bare udskudt den, til stormen måske lige er drevet over. Så hører vi, at Dansk Folkepartis ordfører står her og får det til at lyde, som om det er taget lidt af bordet, og at der ikke vil være nogen pensionister, der bliver ramt. Så kan vi ikke bare få et klokkeklart svar fra regeringspartiets ordfører: Er det korrekt forstået, at den aftale, der blev indgået i går, forpligter Dansk Folkeparti til at være med til at finde det beløb, som man har aftalt i finanslovsforslaget, når vi kommer over på den anden side af jul, og at det beløb skal findes på boligydelsen til landets folkepensionister og førtidspensionister?
Ordføreren.
Jeg tror, det er meget enkelt, og hvis man er i tvivl om, hvad der er aftalt, så synes jeg, at man skulle læse den side, jeg tror, det er en A4-side, hvor det måske på en halv side fremgår, hvad det er, der lige præcis målrettet er aftalt vedrørende boligydelsen, og deraf fremgår det, at man søger at finde midlerne på boligydelsesområdet. Det fremgår af aftalen, og så tror jeg ikke, jeg kan sige det mere præcist, ellers må hr. Pelle Dragsted jo selv læse den aftaletekst, der står. Men det er det, der er aftalt: Man søger at finde midlerne på boligydelsesområdet. Men jeg synes, det er helt rigtigt, som hr. René Christensen har anført, at det jo ikke er interessant i sig selv at se, hvor høj eller hvor lav boligydelsen er. Jo, jeg ville gerne have, at boligydelsen var lavere, i den forstand at vi måske så kunne bruge pengene bedre. Nu har vi afsat en værdighedsmilliard, men man kunne gøre andre ting og til gengæld få bragt huslejerne ned, sådan at man samlet set får et økonomisk løft. Det er det, der har været det politiske sigte, og det er det fortsat.
Hr. Pelle Dragsted.
Ja, nu er pengene jo så brugt på bl.a. afgiftslettelser til luksusbiler og andet, så det er ikke penge, man skal ud at bruge, men det er penge, man har aftalt at bruge, og som man så nu i foråret skal finde. Men når jeg spørger og ikke bare læser aftalen, så er det, fordi de ikke fremgår af aftalen, og fordi finansministeren jo på et samråd i går svarede to forskellige ting. Først svarer finansministeren over for mig, at man skal ud at finde den fulde finansiering, altså det fulde beløb på 1,9 mia. kr. i varig virkning, og bagefter spørger Dansk Folkepartis ordfører, og så mener finansministeren alligevel ikke, at man skal finde det beløb. Det skaber jo utryghed derude, og jeg synes da, at man som ansvarligt regeringsparti må kunne svare. Skal man finde 90 mio. kr. i 2015, eller skal man ned at finde 1,9 mia. kr. i varig virkning – vi kan også bare sige i 2020 – altså 500 mio. kr. ned i lommen på danske folkepensionister? Er det det ene eller det andet? Vi må da kunne få et klart svar fra ordføreren.
Ordføreren.
Jeg kan i hvert fald sige, at vi ikke skal finde noget i 2015, men jeg tror, det var en fortalelse, og det var nok 2016, der blev henvist til. Der skal findes 90 mio. kr., det er jo det, der fremgår af det aftalte, og der søger man at finde midlerne på boligydelsesområdet. Men der står jo også, at vi havde tænkt os at få huslejerne sat ned. Det er jo det, som regeringen skal i dialog med KL om, og der skal også findes noget i forhold til overslagsårene 2017, 2018 og 2019. Det er rigtigt, at det er det, der er aftalt, og jeg ved ikke, om det ikke fremgår af mit svar, men nu håber jeg, det er tydeligt for enhver.
Hr. Jonas Dahl.
Jamen det er jo en relevant diskussion, for det var jo ret sent i går aftes, at vi fik ændringsforslagene over fra regeringen, og vel at mærke ændringsforslag, vi skal behandle her i dag, hvor vi har tredjebehandlingen af landets finanslov for det kommende år. Og vi kan jo se, at man allerede har taget forskud på glæderne i Finansministeriet og Udbetaling Danmark, hvor man jo har sikret, at 325.000 pensionister og handicappede har fået en mindre boligydelse i januar måned, end de nu egentlig ender med at være berettiget til. Jeg kunne godt tænke mig at følge lidt op på det, som hr. Pelle Dragsted spurgte ind til lidt tidligere. Dansk Folkeparti var ude at sige, at pensionisterne skal friholdes i forhold til den her boligydelse. Jeg vil gerne høre: Kan man efter ordførerens mening finde de her 1,9 mia. kr. i besparelser over de kommende år og samtidig friholde pensionisterne fuldstændigt?
Ordføreren.
Altså, for det første kan man jo sige, at der jo ikke er noget, der er så skidt, at det ikke er godt for noget, for nu får vi da i hvert fald syn for sagn, i forhold til at de beregninger, der er lavet, viser, at det så ikke drejer sig om de her eksorbitant store beløb – 16.000 kr eller 8.000 kr., og jeg ved ikke hvad – som man fra visse partiers side render rundt med for at skabe unødig utryghed blandt pensionisterne. Man kan jo så bruge den anledning til at tjekke, om det så er så store beløb, men lad mig understrege: Det bliver selvfølgelig rettet omgående, det siger sig selv, og det har finansministeren også sagt her tidligere på dagen. Men i forhold til hvordan man finder beløbet, kan jeg bare henvise til det, vi har aftalt: Beløbet skal søges fundet på boligydelsesområdet. Og så ved jeg godt, at hr. Jonas Dahl vil sige, at når man kigger 30-40 år ud i fremtiden, bliver det et stort beløb. Ja, det gør det, men det ville de udgifter, som boligydelsen også ville medføre, og som vi skulle tage på andre områder, hvis vi ikke gjorde noget, også blive, hvis vi ikke gik ind og kiggede på, om ikke de penge kunne anvendes mere fornuftigt, eksempelvis til en værdighedsmilliard, som vi nu har stillet til rådighed for de danske ældre ude i kommunerne.
Hr. Jonas Dahl.
Jamen vi kan vel blive enige om, at når regeringen og ordføreren står og siger, at man bruger over 2 mia. kr. på f.eks. sundhedsområdet, så er det også akkumuleret over de kommende år, præcis ligesom de tal, vi nu bruger med hensyn til boligydelsen, og som i øvrigt er Finansministeriets egne tal. Men jeg vil bare spørge en gang til: Kan ordføreren forsikre mig og landets pensionister om, at man kan lykkes med at skære 1,9 mia. kr. i boligydelsen og samtidig sikre, at pensionisterne går fri, som Dansk Folkeparti har lovet?
Ordføreren.
Altså, hvis man sigter specifikt til boligydelsen, er svaret selvfølgelig nej, fordi det er det, der er hele pointen. Det er jo derfra, vi ønsker at bruge de 10 mia. kr. Men om man går fri økonomisk, er jo en anden historie, og det er derfor, vi gentager igen og igen, at hele ideen med den her øvelse er at forsøge at få bragt huslejen ned, sådan at økonomien ikke mindst for de økonomisk svagt stillede pensionister kan blive bedre, men samtidig også frigive midler, så vi har midler til at bruge på eksempelvis en mere værdig ældrepleje.
Fru Trine Bramsen.
Det er jo lidt interessant, at Venstres ordfører bliver ved med at nævne det her kasseeftersyn. Hvis det stod så galt til med dansk økonomi, er det en lidt besynderlig prioritering at bruge pengene på billigere store luksusbiler – hvis der mangler så mange penge i kassen, som ordføreren påstår. Dansk Folkepartis ordfører ville ikke give et svar på det, så derfor vil jeg gerne spørge ordføreren: Kan det tænkes, at man i foråret kommer til at bruge nogle af de penge, der bliver taget fra boligtilskud, på skattelettelser?
Ordføreren.
Jeg tror, jeg har talt om det her på nogenlunde samme måde som i forhold til et spørgsmål, der tidligere kom under andenbehandlingen eller førstebehandlingen, om omprioriteringsbidraget til kommunerne, og der sagde jeg noget i retning af – og det vil jeg gentage – at man jo ikke kan sige, hvis koldt og varmt vand løber sammen, hvor det kolde og det varme vand ender. På samme måde kommer der forskellige finansieringskilder, og så kan jeg jo ikke identificere den krone, der kommer fra ét formål, og sige, at den løber et bestemt sted hen. Vi noterer os selvfølgelig de politiske synspunkter, der er, men jeg noterer mig også bare det synspunkt, som regeringen og dermed Venstre står for, nemlig at vi gerne vil have bragt skatterne længere ned på arbejdsindkomst af den simple grund, at det bedre skal kunne betale sig at gøre en indsats på arbejdsmarkedet. Men jeg kan jo ikke stå og sige, at den krone, der kommer fra én bestemt finansieringskilde, løber lige præcis i dét kloakrør over til et bestemt sted. Det kan jeg ikke, for sådan fungerer det jo ikke. Økonomi hænger selvfølgelig sammen.
Fru Trine Bramsen.
Så det, som ordføreren står på Folketingets talerstol nu og bekræfter, er altså, at penge, der bliver taget fra de ældres boligtilskud, sagtens kan gå til skattelettelser i foråret. Ja eller nej?
Ordføreren.
Jamen jeg ved ikke, hvordan jeg skal forklare det her med økonomi og budgetter mere tydeligt, end at det jo svarer til, at når fru Trine Bramsen laver sit eget personlige budget, sidder hun også og kigger på: Hvad har jeg af indtægter, og hvad har jeg af udgifter? Og der skal det jo gerne hænge sammen, hvis ikke man skal ud og optage et lån. Det håber jeg ikke man skal, og slet ikke ud fra samfundets synspunkt. Derfor kan man sige, at de indtægter, der kommer ind, jo kommer ind i kassen, og så tager man de penge op og siger, at dem vil man gerne prioritere forskellige steder. Og vi har så lagt vores prioriteringer frem. Det kniber noget med at høre, hvad det er for nogle prioriteringer, Socialdemokraterne opererer med. Foreløbig har jeg noteret mig fire ændringsforslag, som åbenbart er målrettet et helt andet parti end mit eget. Men sådan er det nu engang, når man kigger på det fra Socialdemokratiets side.
Hr. Jesper Petersen.
Tak for det. Oven på finanslovaftalens indgåelse og i nogle af de beregninger, der kom i den forbindelse, kom det frem, at der ville være en vækst i den offentlige sektor på 0,8 pct., og hele den her diskussion om væksten i den offentlige sektor er jo noget, vi har brugt en del tid på det sidste års tid. I den sammenhæng var den noget pressede formand for Dansk Folkeparti jo ude at sige, at nu havde man så nået målsætningen, og at man havde skabt den her vækst i den offentlige sektor. Jeg vil egentlig bare godt bede hr. Jacob Jensen som repræsentant for regeringspartiet bekræfte, at når man er gået fra en ret lille vækst i udspillet på 0,3 pct. til 0,8 pct., handler det alene om øgede udgifter på asylområdet, som betales med penge fra ulandsbistanden, man flytter hjem til Danmark for at afholde udgifter til asyl, og at det desuden skyldes en teknisk ændring. Når vi ser på, hvad de offentlige udgifter var sidste år, og hvad de er i år, fremgår det, at der er en større forskel, end man troede, og det er det, der gør, at man når op på de 0,8 pct. Regeringen har med andre ord ikke i sin finanslov øget udgifterne til f.eks. kommunal velfærd, så man dér er nået højere op. Er det ikke korrekt fremstillet?
Ordføreren.
Hvis nu hr. Jesper Petersen var stoppet lige inden den sidste sætning, ville jeg bare have svaret: Ja, det er helt rigtigt. For den beskrivelse, hr. Jesper Petersen gav af, hvorfor den offentlige vækst – økonomien eller udgifterne, kan man sige – stiger med 0,8 pct., var rigtig. Det skyldes lige præcis det, hr. Jesper Petersen sagde, men det var så ikke korrekt, hvad han sagde i den sidste sætning, nemlig at der ikke sker en øget økonomisk tildeling til kommunerne. Der sker faktisk en nettotildeling på 0,5 mia. kr. til kommunerne i 2016 med det finanslovsforslag, der ligger her. Ja, der er et omprioriteringsbidrag, men til gengæld bliver de også tilført 1 mia. kr. Men den første del af forklaringen, hr. Jesper Petersen kom med, kan jeg fuldstændig bekræfte.
Hr. Jesper Petersen.
Det er jeg glad for at høre, for det udstiller jo så også noget af det, man har sagt fra Dansk Folkepartis side. Men så skal jeg bruge mit andet spørgsmål på det, som ordføreren selv startede med. Jeg tror, ordføreren har fået taget sin gamle tale med, fra da man i første omgang fremlagde et kasseeftersyn efter valget. Vi mente, at man ville kunne løfte de offentlige udgifter i 2020 med 15 mia. kr. mere, end vi gør i dag, og kunne disponere over de midler til forskellige velfærdstiltag. Nu forstår jeg på Økonomisk Redegørelse, der er fremlagt, at regeringen forventer, at de vil være 17,5 mia. kr. højere. Er det så ikke korrekt, at det faktisk er mere, end hvad vi forventede, og at hele begrundelsen for at sige, at kassen er tom osv., faktisk er forsvundet med regeringens egne tal?
Ordføreren.
Nej, for som jeg prøvede at give udtryk for for lidt siden, er grunden til, at vi har flere penge at kunne disponere over til kommunal velfærd, til afgifts- og skattelettelser, eller hvad man nu synes skal prioriteres, at vi aktivt tager politiske beslutninger om det – beslutninger, som hr. Jesper Petersen er modstander af. Det gælder bl.a. nogle af de beskæringer af ulandsbistanden, forskningen osv., som vi har været rundt om. Det er det, der er grunden til, at vi har flere penge, end hr. Jesper Petersen har – sådan sagt lidt firkantet.
Den næste i rækken er hr. René Christensen.
Tak for det. Det er også vedrørende væksten. Jeg vil gerne lige spørge Venstre, for jeg syntes, det var et sådan en lille smule mudret svar: Er det ikke korrekt, at der bliver en vækst på 0,8 pct., og at det kun er de 0,3 pct., altså en mindre del, der relaterer sig til, at der er kommet flere flygtninge- og asyludgifter?
Ordføreren.
Jo, det kan jeg fuldstændig bekræfte. Det er helt rigtigt, at 0,3 pct. af den økonomiske vækst i den offentlige sektor skyldes, at der er kommet flere asylansøgere, og så skyldes det andet, op til de 0,8 pct., de andre elementer, som Jesper Petersen nævnte, bl.a. at der er et lavere skøn i 2015, og når man kommer fra et lavere udgangspunkt, bliver der alt andet lige relativt set et højere vækstskøn for 2016, end man ellers havde vurderet.
Det hedder hr. Jesper Petersen. Jacob Jensen Undskyld, hr. Jesper Petersen.) Den næste i rækken er hr. Erik Christensen.
Tak. Ordføreren svarede for lidt siden Trine Bramsen om det med at blande koldt og varmt, at det var svært at finde ud af, om kronen røg fra det ene kloakhul over i det andet kloakhul. Jeg tror, det var sådan, det blev formuleret. Så vil jeg gerne spørge: Har DF på forhånd fået nogen aftale om, at de penge, der kommer hjem, ved at man sparer på boligydelsen, ikke må bruges på skattelettelser?
Ordføreren.
Jeg synes, det er sådan en lidt mærkelig måde at spørge på, for Dansk Folkeparti kan jo redegøre for deres politik, og hvad det er for nogle aftaler, de har fået lovning på, og hvad vi har aftalt med Dansk Folkeparti. Vi kender alle sammen hr. René Christensen og Dansk Folkepartis synspunkter på det her. Vi har en politik om, at vi gerne vil modernisere og prioritere på forskellige områder, herunder også skabe bedre rum for, at man kan få lempet på nogle skatter og afgifter. Det er sådan set det, jeg gør rede for, og det står jeg stadig væk på mål for, og det er stadig væk Venstres politik, at det er sådan.
Hr. Erik Christensen.
Men i forhold til indtægter og udgifter er det jo fuldstændig korrekt, at de indtægter, man får, kan man bruge på nogle yderligere udgifter. Men det er jo ret interessant at høre, om der rent faktisk ligger nogle forudgående aftaler om, at de her ekstra indtægter, der kommer ind, ikke kan bruges til skattelettelser. Jeg kan jo forstå på det, som ordføreren siger, at det ligger der ikke nogen aftaler om. Er det korrekt forstået?
Ordføreren.
Man kan sige, at der jo ikke er nogen nye udgifter i den forstand, at de 90 mio. kr. fra 2016 fra boligydelsen, hvis det er det, ordføreren spørger til, jo er disponeret med finansloven, og derfor er der så lavet den her lidt tekniske, negative budgetregulering. Men pengene er disponeret allerede nu, så de penge, kan jeg i hvert fald sige, kan jo ikke bruges til andet end det, de er blevet brugt til, nemlig at finansiere finansloven for 2016.
Hr. Finn Sørensen.
Tak. Jeg har jo bemærket, at ordføreren interesserer sig meget for nationaløkonomi og, synes jeg, også er forholdsvis velbevandret i det – sikkert mere, end jeg er. Er ordføreren så enig i, at når man gennemfører reformer som dagpengereformen, efterlønsreformen, reformen af kontanthjælp og nu også kontanthjælpsloft og 225-timersregel, altså reformer, hvor man på den ene eller den anden måde begrænser eller sænker de sociale ydelser, så tjener det to formål: Det ene er at skabe råderum, som det hedder, til skattelettelser, der jo fortrinsvis kommer de højtlønnede og de rige til gode, f.eks. i form af lettelser af topskat, formueskat og den slags? Det andet formål er at sænke lønningerne. Kan ordføreren bekræfte, at begge dele i allerhøjeste grad er i arbejdsgiverens interesse?
Ordføreren.
Nej, det kan jeg ikke bekræfte, for lønninger er ikke noget, vi politisk vedtager her i Folketingssalen, og godt for det. Det er jo arbejdsmarkedets parter, der laver den slags ting. Men vi vil gerne lempe på nogle skatter og nogle afgifter, fordi vi mener, det er vigtigt, at der er nogen, der tager initiativ i Danmark, skaber nogle arbejdspladser i Danmark, og som dermed er med til at skabe de indtægter, som hr. Finn Sørensen og jeg og andre gode kollegaer så herinde kan diskutere hvordan vi kan prioritere. Derfor er hele filosofien i forhold til at få sat skatter og afgifter ned, i hvert fald skatten på arbejde, at der er et større økonomisk incitament til at arbejde. Vi ved, at økonomiske incitamenter virker. Det er jeg ikke den eneste, der siger, det har fru Mette Frederiksen og andre gode mennesker også sagt. Så det står vi sådan set bredt i Folketinget som en enhed omkring, og det er derfor, vi prøver at lægge en retning for, at skatten på arbejde skal sænkes, også gerne andre skatter og afgifter, som vi bl.a. har lagt op til med vores finanslovsforslag for 2016.
Hr. Finn Sørensen.
Tak. Jamen så tak for bekræftelsen på den første del af det, nemlig at de skattelettelser, som bliver givet, er i arbejdsgivernes, virksomhedernes og virksomhedsejernes interesser. Det andet spørgsmål: Vil det sige, at ordføreren som velbevandret i nationaløkonomi ikke er enig med de økonomiske vismænd, som jo så sent som i oktober måned i deres rapport sagde, at lavere offentlige ydelser lægger en form for bund under lønniveauet på arbejdsmarkedet? Hvis ydelserne sættes ned, vil det trække i retning af lavere løn. Er ordføreren uenig i den i øvrigt almindeligt accepterede konklusion, og vil ordføreren så nu bekræfte, at det andet formål med at sænke disse ydelser er at få presset lønningerne nedad?
Jeg skal lige gøre opmærksom på, at når jeg rejser mig op, er det, fordi tiden er gået, og så skal man afrunde sit spørgsmål. Undskyld, formand). Så er det ordføreren.
I forhold til, om det er af hensyn til virksomhederne, vil jeg sige, at nej, det er det ikke. Det er af hensyn til de tusindvis og tusindvis af jobs, som er i ude virksomhederne, og dermed de lønmodtagere, som hver eneste morgen har noget at stå op til, som kører hen til deres arbejdsplads og er glade for at gøre et stykke arbejde og tjene nogle penge, som vi så igen kan disponere. Det er det, der er formålet. I forhold til om det så skal være med til at bringe lønningerne ned, er det jo et spørgsmål, der vedrører arbejdsmarkedets parter og den forhandling, der finder sted der. Det er da selvfølgelig rigtigt, at det er med til at lave et mindre lønpres – kan man ikke sige det sådan? Men det er dog formålet, at vi gør os selv mere konkurrencedygtige, så vi har mulighed for at tjene penge i Danmark til gavn for sundhedsområdet og ældreområdet og alle de andre gode formål, vi gerne vil bibringe.
Hr. Peter Hummelgaard Thomsen.
Tak for det. Der er sådan set mange ting i det her finanslovsforslag, som bekymrer mig, og jeg synes, der er masser af dårlige prioriteter, men jeg tror, at noget af det, der bekymrer mig allermest, er, hvis man ikke tager de advarsler, der kommer ude fra virkeligheden, alvorligt, og det er derfor, jeg gerne vil stille ordføreren et spørgsmål. Vi hørte jo før fra Dansk Folkepartis ordfører, hr. René Christensen, at han sådan set syntes, at man skulle stoppe med alle de skræmmebilleder, og at der jo ikke kommer til at stå flere grædende børn ude foran Christiansborg, når man nu begynder at rulle kontanthjælpsloftet ud. Derfor vil jeg spørge Venstres ordfører, hvordan han forholder sig til det høringssvar, der er kommet fra BL, Danmarks Almene Boliger, som på det kraftigste advarer imod at indføre et kontanthjælpsloft, fordi rigtig, rigtig mange, især enlige med børn, vil blive hårdt ramt, og man forudser, at rigtig mange vil risikere at blive sat på gaden. Gør det indtryk på ordføreren?
Ordføreren.
Vi har jo lige haft en lang diskussion her først på dagen om høringssvar, og hvad man lytter til og ikke lytter til, og alle høringssvar gør selvfølgelig indtryk, det gør de da. Men det ændrer jo ikke ved, at vi på et tidspunkt politisk må tage en beslutning om, hvordan vi ser på tingenes sammenhæng. Og vi mener sådan set, at kontanthjælpsloftet er ret og rimeligt, altså at man prøver at kigge på, at man har et loft over, hvor meget nogen samlet set kan få i offentlige ydelser, når de er på kontanthjælp, hvor man vel at mærke friholder bl.a. børneydelserne, så nogen ikke bliver ramt i forhold til børnechecken. Det synes vi sådan set er politisk rimeligt, fordi det ligesom er første fase i forhold til at få skabt en større forskel mellem at være på kontanthjælp og modtage forskellige offentlige ydelser og være på arbejdsmarkedet og bibringe, kan man sige, en aktivitet og dermed et indtjeningsgrundlag for vores samfund. Det er vores politiske mål med det her, og derfor er jeg sådan set helt tilfreds med det forslag, der ligger, men vi noterer os selvfølgelig de høringssvar, der også kommer ind.
Hr. Peter Hummelgaard Thomsen.
Jamen jeg er glad for, at ordføreren trods alt noterer sig det, og at han ikke ligesom Dansk Folkepartis ordfører bare mener, at man skal stoppe med de skræmmebilleder om grædende børn, der vil stå på gaden, for det er jo sandheden, og det er den virkelighed, der kommer til at indtræffe, og det er også det, som BL advarer imod. Og det var jo i virkeligheden også det, vi så op igennem 00'erne, fra 2001 og frem mod 2011, hvor det var, at antallet af familier, der blev sat på gaden, steg, endda eksplosivt, bl.a. på grund af de fattigdomsydelser, som den helt gamle regering havde stået for, mens antallet af udsættelser fra 2011 og fremefter faldt med 28 pct., fordi S-R-SF-regeringen afskaffede fattigdomsydelserne. Så derfor vil jeg bare igen spørge: Kunne det ikke tænkes, at ordføreren kunne revidere det synspunkt om, at det her måske er en rigtig måde at incitere til, at folk skal arbejde, og om man måske kunne se på, om ikke der var andre steder, man kunne justere?
Ordføreren.
Men til gengæld steg antallet af hjemløse jo markant i den daværende regerings regeringstid, og derfor synes jeg ikke, man kan mene, at der er nogen sammenhæng imellem de to ting, som hr. Peter Hummelgaard Thomsen her prøver at give udtryk for. For jeg tror, at hjemløshed er en kompleks størrelse, der består af rigtig mange andre sociale elementer. Vi kan i hvert fald konstatere, at antallet af kontanthjælpsmodtagere er steget med omkring 20 pct. siden 2011, og derfor bliver vi jo nødt til at gøre noget i forhold til at få de mennesker gjort, kan man sige, arbejdsmarkedsparate, og når man så er det, så skal vi sørge for, at der også er et økonomisk incitament til at komme ind på arbejdsmarkedet. For det virker, og det siger jeg, og det siger fru Mette Frederiksen også, og så kan det jo ikke være helt forkert.
Hr. Nikolaj Amstrup.
Mange tak. Hr. Jacob Jensen nævnte tidligere, at regeringen ikke ønsker at optage kviklån. Det synes jeg da er en aldeles fornuftig indgangsvinkel til det. Jeg opfatter et kviklån som noget, der bruges til noget forbrug her og nu, men som kommer til at koste på langt sigt. Desværre ser jeg noget i finanslovsforslaget på uddannelses- og forskningsområdet, som jeg opfatter som en form for kviklån. Er ordføreren ikke bekymret over de langtrækkende konsekvenser af at skære i de offentlige investeringer på forskningsområdet med 1,4 mia. kr. og 2 pct. i de statslige uddannelser? Kunne ordføreren forestille sig, at de nedskæringer rent faktisk på langt sigt vil have negative konsekvenser for samfundsøkonomien?
Ordføreren.
Det ville jo politisk være det letteste i verden – det var også det, jeg sagde i min ordførertale – hvis vi ikke behøvede at ændre på de her ting, hvis vi havde uanede midler. Det har vi så ikke, og derfor mener vi sådan set, det er rimeligt, at man også kigger på, hvad man får ud af midlerne, herunder også på forskningsområdet. Men lad mig bare igen understrege, at selv efter den omprioritering, som vi foretager, ligger vi i forhold til det, vi anvender til forskning, over EU's anbefalinger om 1 pct. af bruttonationalproduktet. Det synes jeg godt vi kan være bekendt.
Ja, værsgo.
Jeg tror absolut, at vi er enige om, at vi skal have et forskningsniveau, som vi godt kan være bekendt. Jeg henviser også blot til, at det måske er en samfundsmæssig rigtig, rigtig god investering, måske bedre end nogle af de andre investeringer, der er med i finansloven. Jeg vil godt lige vende tilbage til de 2 pct., der bliver skåret i de statslige uddannelser. Tror ordføreren, at det kan have nogle utilsigtede konsekvenser for steder langt væk fra de store byer? Vi ved, at de mindre uddannelsesudbud, der er langt væk fra de store byer, lettere kommer i skudlinjen, da de bliver dyrere at drive.
Ordføreren.
Jeg synes, det er en helt relevant problemstilling, der bliver rejst. Jeg kan også huske, at vi under førstebehandlingen – det var både mig selv og vist nok også hr. René Christensen – havde en udveksling om det. Det er selvfølgelig noget af det, man er opmærksom på. Men jeg må så også bare sige, at der er den struktur, at vi har et armslængdeprincip. Vi har selvstændige bestyrelser ude i de her uddannelsesinstitutioner, som så må håndtere og vurdere, hvordan de får mest muligt ud af midlerne. Men vi kan selvfølgelig godt i de aftaler, man laver med uddannelsesinstitutionerne, sende nogle politiske signaler til de bestyrelser, der skal administrere det, om, hvad vi gerne vil. Der kan jeg godt sende det politiske signal, at vi gerne vil have uddannelser, også der, hvor der er langt mellem hustagene.
Der er ikke flere korte bemærkninger. Tak til ordføreren. Den næste i rækken af ordførere er hr. Pelle Dragsted.
I dag og i morgen diskuterer vi en finanslov, som vil få en voldsom negativ betydning for rigtig mange danskere. Fattigdom, ulighed, utryghed er de direkte resultater, hvis et flertal i morgen stemmer for den her finanslov. Et af de spørgsmål, der i de sidste dage har bragt sindene i kog – og det er med god grund – er jo aftalen om at skære i pensionisternes boligydelse. Tusinder af folkepensionister vil blive ramt af de her nedskæringer. Og jeg kan godt forstå, at det er kommet bag på mange. Jeg er sådan set uenig med Dansk Folkeparti i mangt og meget, men lige præcis på ældreområdet troede jeg faktisk at vi var enige om, at når man skulle ud at finde nogle nedskæringsmuligheder, så gik man ikke efter folkepensionister og førtidspensionister og mennesker, der er ramt af handicap. Jeg var faktisk på lige præcis det her område tryg ved, at Dansk Folkeparti, ligesom Enhedslisten gjorde det, da vi var parlamentarisk grundlag, ville stå vagt om, at der ikke skulle gås på rov hos landets folkepensionister, som jo er nogle af de mennesker i vores samfund, der har allermindst. Derfor kom det faktisk bag på mig, at Dansk Folkeparti var med til at lave en finanslovsaftale, som på den her måde angreb landets folkepensionister. Og det undrer mig lige så meget, at man stadig væk er parat til det, for det har vi fået at vide i den her debat i dag. Der er jo ikke tale om, at man har droppet den nedskæring. Der er jo alene tale om, at den er udskudt, til uvejret er drevet lidt over. Men så skal man stadig inden for de næste par år ud at finde 500 mio. kr. på boligydelsen til folkepensionister. Vi har også hørt, at allerede i januar vil over 100.000 eller måske over 200.000 eller over 300.000 folkepensionister allerede blive skåret i deres boligydelse på grund af det kaos, som har været der i de seneste dage. Utrygheden ude blandt folkepensionister er jo med god grund omfattende lige nu. Man kan ikke kalde det her for andet end et klart vælgerbedrag fra Dansk Folkepartis side. Jeg tror ikke, der er nogen, der er i tvivl om, at Dansk Folkeparti ikke en eneste gang – ikke en eneste gang – før valget meddelte landets folkepensionister, at man ved den første finanslov, første gang man satte sig til forhandlingsbordet, ville gå ud og skære i pensionisternes ydelser. Det stopper jo ikke der, for der er faktisk en gruppe, der bliver ramt endnu hårdere end pensionisterne, og det er de danskere, som er så uheldige at være ramt af arbejdsløshed eller ramt af sygdom. Familier og enlige med børn vil miste tusindvis af kroner om måneden. Det er familier, som i forvejen sidder hårdt i det, som i forvejen skal vende hver en krone, når de når hen imod den sidste uge af måneden. Regeringen siger, at det skal motivere til at arbejde, men den ved godt selv, at det ikke virker, for det har været prøvet før, og der er ikke arbejdspladser til de her mennesker. Der er flere ledige i Danmark, end der er ledige arbejdspladser, fordi arbejdsgiverne i mange tilfælde hellere vil ringe til vikarbureauet nede i Litauen i stedet for at ansætte lokal arbejdskraft. Det eneste resultat af det her er, at mange danskere vil blive fattigere. I et af verdens rigeste lande skal vi igen se børn, som ikke har råd til at tage til fødselsdag eller gå til fodbold, som er koblet fra sociale fællesskaber med deres kammerater. Jeg synes, det er trist, og jeg håber virkelig ikke, at den champagnefest, som man holdt hos Liberal Alliance efter finanslovsaftalen, var en fejring af den her del af finansloven. For at fejre andre menneskers ulykke er for at sige det ligeud uklædeligt. Jeg kan også godt forstå, hvis der sidder mange mennesker derude, som er ramt af arbejdsløshed, som føler sig godt og grundigt snydt af Dansk Folkeparti. For Kristian Thulesen Dahl stod i en af de afsluttende valgdebatter og lovede, at han ikke ville være med til at gøre kontanthjælpsmodtagerne fattigere. Hvad går pengene, som man er ude at hente hos pensionisterne, ude at hente hos de mennesker, som er ramt af arbejdsløshed, så til? De går til at sænke bo- og arveafgiften, bare ikke for almindelige danskere. Vi skal stadig væk betale arveafgift, hvis vi f.eks. arver fra vores forældre. Nej, bo- og arveafgiften skal kun lettes for en helt specifik gruppe af arvinger af familieejede virksomheder. Og så skal registreringsafgiften sænkes. Betyder det, at lavindkomstfamilier i Danmark kan få en billigere bil? Nej, det gør det ikke, for man sænker kun afgiften på halvdelen af de biler, der bliver solgt, og det er den dyreste halvdel. De to lavindkomstmodtagere får ikke råd til at købe en bedre bil. Til gengæld bruger man en god del af provenuet på at lette afgifterne på en lillebitte gruppe biler, nemlig luksusbiler, som bliver op til 0,5 mio. kr. billigere end i dag. Hvad angår grundskylden, kan det jo være fornuftigt at se på dens udvikling, men den måde, man har gjort det på, er så skæv, som den overhovedet kan være. Har du en villa til 7,5 mio. kr., sparer du 3.000 kr. om året. Har du f.eks. et mindre hus, som ligger uden for København, til 700.000 kr., sparer du 130 kr. Og hvis du er lejer eller andelshaver, jamen så er du jo undtaget. Loven er jo så smart indrettet, at det kun er folk, der bor i ejerbolig, som bliver omfattet. Alle de her skatteændringer, der gennemføres, tilgodeser dem, der har mest, mens lavindkomstgrupperne, altså mange af dem, der knokler allerhårdest på vores arbejdsmarked, står tilbage med en lang næse. Hvor skæv og ulighedsskabende den her finanslov er, kan måske bedst illustreres ved at fortælle, hvad den betyder. Lad os finde på to fiktive danskere. Vi kunne kalde dem Johan og Arne. Johan er advokat og bor i en villa på Frederiksberg, mens Arne er lagerarbejder og bor i en almen bolig i Holstebro. Når finansloven fastfryser grundskylden i kroner og øre, betyder det jo, at Johan på Frederiksberg slipper tusindvis af kroner billigere i 2016. Men Arne får ligesom 2 millioner andre danskere, der bor til leje, ingen som helst glæde af den fastfrysning, fordi lovgivningen kun tilgodeser boligejere. Arnes husleje vil ligesom alle andres næste år blive reguleret opad, som det sker. Finanslovens sænkelse af registreringsafgiften på luksusbiler vil betyde, at Johan på Frederiksberg kan spare 250.000 kr., hvis han skifter til en Alfa Romeo. Men Arne, der aldrig kommer i nærheden af at kunne købe sådan en bil, men har sparet sammen til en Kia Picanto, må betale præcis det samme for sin bil som før finansloven. Når Johan om nogle år skal arve sin fars virksomhed, slipper han billigere i arveafgift, men Arne, der arver et sommerhus fra sine forældre, får ikke nogen glæde af de millioner, som regeringen afsætter; han skal betale præcis det samme i boafgift. Arne kunne også have heddet Susanne og arbejdet som butiksassistent og boet til leje på den københavnske Vestegn. Eller han kunne have heddet Peter og arbejdet som SOSU-assistent. For finanslovens skattenedsættelser går målrettet uden om alle de danskere, der tjener mindst. Til gengæld kan Arne, Susanne, Peter og alle andre almindelige danskere se frem til at betale regningen efter den fest, som forligspartierne har inviteret Johan og resten af overklassen med til – og det bliver en dyr regning. 7,2 mia. kr. skal kommunerne spare på grund af den her finanslov. Så når Arne fremover skal aflevere ungerne i børnehaven, vil der være færre pædagoger. Og besøgene fra hjemmehjælperen hos Susannes forældre vil blive markant færre. Hvis Peter gerne vil efteruddanne sig, skal han leve af betydelig mindre, fordi voksenuddannelsesstøtten beskæres, og det samme gælder arbejdstilsyn og kampen mod social dumping. De ting betyder ikke et klap for Johan, men de er med til at sikre Arne og hans kollegaer mod arbejdsskader og social dumping. Hvis Danmark rammes af en ny krise og Arne, Peter eller Susanne bliver arbejdsløse, kan de se frem til at leve for en stærkt beskåret kontanthjælp. Og når Arnes unger om nogle år skal uddanne sig, bliver det i et uddannelsessystem, der er betydelig ringere, end det er i dag – efter år med milliardnedskæringer på alt fra gymnasier over seminarer til universiteter. Jeg synes, det står meget, meget klart, at den her finanslov er så skæv, at det basker. Dem, der har mest, får mere, og dem, der har mindst, får ingenting eller direkte mindre. Vi har stillet en række ændringsforslag til finansloven, f.eks. om at fjerne nedskæringerne for pensionisterne, om at fjerne nedskæringerne over for familier, der er ramt af arbejdsløshed. Det gør vi sådan set for at give Dansk Folkeparti en sidste chance for at leve op til de løfter, som de gav danskerne før valget. Blot et par af de DF-valgte kan stoppe de her overgreb på folkepensionister, førtidspensionister og arbejdsløse. Og i modsat fald må vi bare konstatere, at Dansk Folkeparti desværre slutter sig til den lidt for store gruppe af partier, der siger det ene før valget og gør det modsatte bagefter. Hvis finanslovsforslaget vedtages i morgen, og det gør det jo nok, vil det have vidt forskellige konsekvenser for forskellige grupper af danskere. For overklassen, som udgør omkring 3 pct. af befolkningen, og som i forvejen har de højeste indtægter og de største formuer, bliver 2016 et rigtig godt år. For almindelige danskere bliver der mere utryghed og dårligere velfærd. Og for de danskere, der er så uheldige at være ramt af arbejdsløshed, at være ramt af sygdom, eller som har et handicap, bliver det et år med større afsavn, med større ydmygelser og med flere bekymringer. Finansloven efterlader med andre ord Danmark som et mere klassedelt samfund, som et mere utrygt samfund og som et mere kynisk samfund.
Hr. Jacob Jensen.
Ja, der var jo næsten ikke ende på forfærdelighederne, men jeg kunne da trods alt forstå – det var dog lidt positivt – at Enhedslisten interesserer sig meget for lavindkomstgrupperne. Så glæder jeg mig til at invitere Enhedslisten til forhandlinger om en skattereform, hvor vi netop pønser på at sænke skatten for de små indkomster. Det må være lige til højrebenet for Enhedslisten at stemme for det. Nu har Enhedslisten her det sidste år talt utrolig meget om dagpengereformen – hvor uretfærdig og urimelig den er. Man har her på det seneste hidset sig meget op over integrationsydelsen. Det betyder meget for Enhedslisten. Derfor vil jeg egentlig spørge: Hvis man forestillede sig den hypotetiske situation, at samtlige af de ændringsforslag, som Enhedslisten nu har stillet til finansloven, blev vedtaget, ville der så være flere penge til kontanthjælpen eller til dagpengemodtagerne – ja eller nej?
Ordføreren.
Lad mig starte med at svare på det første om skattereformen. Jamen vi ser da frem til at blive inviteret til forhandlinger om skattereformen, hvis det, regeringen virkelig vil, er at give skattelettelser til folk med de laveste indkomster. Så vidt jeg kan se, er det bare beskæftigelsesfradraget, man vil lette, og på den måde vil man forbigå folk med de laveste indkomster. Folkepensionisterne får 0 kr., førtidspensionisterne får 0 kr., mennesker ramt af arbejdsløshed får 0 kr. Det er jo ikke de laveste indkomster, vil jeg sige til ordføreren. Dem vil man jo snyde igen, som de blev snydt i 2010, som de blev snydt i 2008 og i alle de andre skattereformer, som er blevet gennemført af skiftende flertal. Hver gang er de jo blevet snydt. Med hensyn til vores ændringsforslag vil jeg sige, at vi kunne have stillet mange flere. Vi har stillet en række ændringsforslag til det forslag, der er fremlagt. Vi mener i den grad, at der er brug for at investere flere penge i dagpengesystemet, og det vil vi arbejde for, lige så snart vi får en ny regering, ligesom vi også i den grad mener, at der er behov for at gøre op med integrationsydelsen.
Hr. Jacob Jensen.
Det er jo helt legitimt at arbejde for, at der skal skabes flere penge til forskellige områder, men det klassiske spørgsmål er: Hvor kommer de penge fra? Så ved jeg godt, at ordføreren lige om lidt vil pege på, at vi kan annullere alle de der skattelettelser. Men jeg har siddet og talt sammen i de ændringsforslag, som Enhedslisten har stillet her i Folketinget til finanslovsforslaget, og allerede der er det negativt. Man har altså allerede brugt flere penge, end der kan komme fra de finansieringskilder, selv de helt hypotetiske finansieringskilder, man peger på. Selv hvis de kom ind, ville man stadig væk skylde. Så jeg spørger blot: Hvis nu alle de ændringsforslag, man stillede, var blevet gennemført, hvordan ville man så finansiere det ønske om at skabe flere penge til f.eks. kontanthjælps- og dagpengeområdet?
Ordføreren.
Så har hr. Jacob Jensen ikke læst vores forslag godt nok. Der er fuld overensstemmelse mellem de ændringsforslag, vi har på indtægtssiden, og dem, vi har på udgiftssiden. Sådan er det altid, når Enhedslisten kommer med forslag.
Hr. Ole Birk Olesen.
Hr. Pelle Dragsted og Enhedslisten vil gerne tage patent på at ville gøre noget ved skævhederne i samfundet. Sådan er virkeligheden ikke. Enhedslisten bekymrer sig om en bestemt form for skævhed. Vi andre bekymrer os om andre skævheder, herunder f.eks. om den skævhed, der ligger i, at man ikke får nok ud at gå på arbejde. Men der er jo også en skævhed i stoppet for grundskyld ifølge hr. Pelle Dragsted. Lad mig fortælle om en skævhed. Siden år 2000 er beskatningen af ejendomsværdien af ejerlejligheder faldet, mens beskatningen af ejendomsværdi af enfamiliehuse er steget. Det er nu så grelt, at et hus i Albertslund Kommune beskattes 64 pct. hårdere end en lejlighed til samme værdi i Albertslund Kommune. Altså 64 pct. mere skat af samme ejendomsværdi, afhængigt af om det er et enfamiliehus eller en ejerlejlighed. Er det ikke en skævhed, som man bør gøre noget ved? Bør man ikke sørge for, at dem, der bor i huse, ikke betaler 64 pct. mere i skat end dem, der bor i ejerlejlighed, når hus og ejerlejlighed har samme værdi?
Ordføreren.
Jeg synes, der er store problemer i vores ejendomsskattesystem. Vi har sådan set også støttet nogle af de tiltag, der er blevet lavet i forbindelse med den omlægning, som kommer. Jeg synes i den grad, at der er grund til at kigge på nogle af de ting, som hr. Ole Birk Olesen nævner. Det, jeg peger på, er bare det konkrete forslag, vi diskuterer i dag, nemlig fastfrysning af grundskylden. Jeg kan bare konstatere, at det rammer ekstremt skævt. Hos dem, der har de største huse, de største villaer – man kan også se det på kommuner – bliver størstedelen af det her mindreprovenu brugt, mens rigtig mange andre ikke vil opleve det samme. Den skævhed er der. Vi havde gerne set – og det har vi jo foreslået i debatten – en anden type ændring af grundskylden, nemlig en social ændring til gavn for de familier, som har lave indkomster, og som har svært ved at følge med stigningen i den her grundskyld, fordi grundskylden stiger hurtigere end deres indkomster. Det erkender jeg er et reelt problem, for vi har familier, der bliver ramt af, at vi har så lav en reallønsudvikling, hvilket er noget, som jeg ved hr. Ole Birk Olesen er glad for vi har. Vi vil gerne være med til at se på, at de kunne få lov at indefryse deres grundskyldsbetaling, præcis ligesom folkepensionister kan i dag.
Hr. Ole Birk Olesen.
Også det er forkert. Det er ikke dem med de største huse, der får mest ud af det. Her er et nyt eksempel. Hvis vi tager en lille rønne i København til 1,5 mio. kr., så er beskatningen af den på 32.000 kr. om året. For 1,5 mio. kr. i Tønder kan man få et nyt hus på over 200 kvm., hvor beskatningen kun er på 13.000 kr. om året. Så der er tydeligvis også en skævhed, som Enhedslisten er fuldstændig ligeglad med, nemlig den skævhed, at folk med små indkomster i København beskattes meget, meget hårdere af værdien af deres bolig, end folk med større indkomster i provinsen beskattes af værdien af deres bolig. Så det har intet som helst med retfærdighed at gøre. Det, hr. Pelle Dragsted går op i her, har alene at gøre med at kradse penge ind til statskassen.
Ordføreren.
Det, hr. Ole Birk Olesen siger, er simpelt hen noget vrøvl. Vi ser meget gerne en ændring af hele boligskattesystemet. Vi synes, der er mange problemer i det. Vi synes, det mest hensigtsmæssige ville være, at man ikke blev beskattet løbende af sin bolig, som man gør i dag. I stedet skulle man blive beskattet, når værdien er realiseret. Vi synes, det er mærkeligt, når man siger, at det skal kunne betale sig at arbejde, at folk kan sove sig til en milliardgevinst, bare på grund af at markedet gør deres bolig dyrere. Vi så gerne en markant ændring af boligbeskatningssystemet, så almindelige familier ikke bliver belastet af det på den måde, de gør i dag, men så man til gengæld betalte skat af den værdi, præcis som man betaler skat af at gå på arbejde. Det er jo mærkeligt, at man bliver beskattet hårdere af sin arbejdsindsats end af penge, som man er kommet, om jeg så må sige, sovende til.
Hr. Jakob Ellemann-Jensen.
Tak for det, formand. Og tak til ordføreren. Der er blevet fremsat en række ændringsforslag fra Enhedslistens side, og af et af dem kan man læse, at der skal bruges nogle penge til at finansiere nogle andre ønsker, nogle andre prioriteter. Herunder får man altså 1,2 mia. kr. på boligjobordningen. Det er jo en del, henset til at der er afsat 400 mio. kr. til den næste år. Hvor kommer de sidste 800 mio. kr. fra? Er det en snedig måde at investere på, eller regner man bare på en anden måde i Enhedslisten?
Ordføreren.
Jeg er ikke sikker på, hvad svaret præcis er på det her spørgsmål. Jeg vil tro, at man har taget udgangspunkt i enten det tab, de udgifter, der er forbundet med det i år, eller alternativt er det en udgift, der er før beregning af tilbageløb og adfærdsændringer.
Hr. Jakob Ellemann-Jensen.
Når jeg spørger, er det, fordi ordføreren gjorde et relativt stort nummer ud af før at stå om ikke blære sig så i hvert fald gøre sig vigtig på den baggrund, at indtægter og udgifter altid stemmer hos Enhedslisten. Det gør de så altså bare ikke her, hvor man bruger et beløb, der er tre gange større end det, der fremgår af forslaget til finansloven. Er det den sammenhæng, der generelt er i Enhedslistens økonomiske politik?
Ordføreren.
Det er det bestemt ikke. Jeg står desværre ikke med ændringsforslagene her, så jeg kan ikke give hr. Jakob Ellemann-Jensen et præcist og udtømmende svar på det spørgsmål, men jeg vil meget gerne vende tilbage til hr. Jakob Ellemann-Jensen. Når vi har stillet en række ændringsforslag, så har vi – og det vil du også kunne se tilbage på alle andre finanslove – finansieret de udgifter, som vi kommer med. Det synes vi er hamrende vigtigt. Vi går ikke ind for, at underskuddene på statens finanser skal vokse. Det er en dårlig idé.
Jeg skal minde om, at vi ikke bruger duformen på talerstolen. Der er ikke flere korte bemærkninger. Tak til ordføreren. Den næste i rækken af ordførere er hr. Ole Birk Olesen.
Under førstebehandlingen af regeringens forslag til finanslov glædede jeg mig over grundelementerne i finanslovsforslaget. Jeg glædede mig især over omprioriteringsbidraget, som statsministeren har valgt at kalde »at lægge et udviklingspres på alle dele af den offentlige sektor«. Det synes jeg er et udmærket udtryk, altså »at lægge et udviklingspres på alle dele af den offentlige sektor«. For også den offentlige sektor skal føle en tilskyndelse til at gøre tingene bedre og billigere, og vi har ikke rigtig andre og bedre værktøjer her i Folketinget end at bevilge lidt færre penge næste år, end vi gjorde sidste år. Og det er det, som omprioriteringsbidraget er udtryk for. Jeg glæder mig også over, at der blev afsat penge til målrettede erhvervsskattelettelser, bl.a. afskaffelse af NOx-afgiften, som så blev en meget kraftig sænkelse af NOx-afgiften, og også over tiltag inden for generationsskifte af familieejede virksomheder. Jeg sagde til gengæld også under førstebehandlingen, at der manglede nogle borgernære lettelser, der gør, at den almindelige borger kan mærke en byrdelettelse i hverdagen. Og her nævnte jeg tre ting i min ordførertale ved førstebehandlingen. Jeg nævnte, at vi skulle have stoppet grundskyldens himmelflugt; jeg nævnte, at bilerne i Danmark er for dyre på grund af verdensrekordhøj registreringsafgift; og jeg nævnte, at det offentlige tilskud til fri- og privatskoler er for lille, så det bliver unødigt svært at drive fri- og privatskoler eller at søge fri- og privatskoler. Den glædelige meddelelse her i dag ved tredjebehandlingen er, at alle de tre områder, som jeg nævnte i min tale ved førstebehandlingen, er blevet imødekommet. Det er sådan nu, at vi har fået fastfrosset grundskylden på 2015-niveau, så de urimeligheder, der allerede er opstået i ejendomsbeskatningen i Danmark, i det mindste ikke bliver større i 2016. Vi har fået registreringsafgiftens øverste sats sænket fra 180 pct. til 150 pct., så det nu for første gang er sådan, at biler til almindelige familier i Danmark bliver billigere. Og vi har fået hævet koblingsprocenten for fri- og privatskoler fra 71 til 73, så forældre, der sender deres børn i en fri- eller privatskole, ikke længere kun får 71 pct. af den offentlige omkostning ved at drive en folkeskole, men får 73 pct. Ingen af de her tre punkter er den endelige store utopi for Liberal Alliance. Det er skridt i den rigtige retning. Vi ønsker ikke blot at fastfryse grundskylden i 2016. Vi ønsker at fastfryse den fra nu af og fremover. Der er ingen grund til, at den skal stige, og allerhelst ser vi en omprioritering af ejendomsbeskatningen i Danmark, så ejere af enfamiliehuse kommer ned på samme beskatningsniveau, som ejere af ejerlejligheder har i dag. Vi ønsker heller ikke at beskatte biler med 150 pct. i registreringsafgift, men vi har fået den ned fra 180 pct., og det er første skridt til en fuldstændig afskaffelse af registreringsafgiften, som er vores mål. Der er ingen registreringsafgift i Tyskland, der er ingen registreringsafgift i Sverige, og det er begge velfungerende samfund. Det er det, på trods af at de ikke har nogen registreringsafgift. Vi fik koblingsprocenten op fra 71 til 73 for fri- og privatskoler. Det er heller ikke vores endelige mål. Vi synes, at den allerhelst skal være på 80 pct., fordi vi synes, at det er en rimelig procent i forhold til, hvad en offentlig skoleplads koster. De her tiltag skal ses i sammenhæng med, at vi faktisk modsat venstrefløjen tager ordene om, at de bredeste skuldre skal bære de tungeste byrder, alvorligt. Det er noget, som venstrefløjen taler meget om, men som jeg ikke synes venstrefløjen gør særlig meget ved. Vi går ind for, at folk skal beskattes med en fast procent, og det vil sige, at jo mere de tjener, jo mere skal de betale i skat. Vores foreløbige mål er, at der skal være en skat på 40 pct., og det skal man betale, uanset om man tjener 200.000 kr., eller 1 mio kr. eller 2 mio. kr. om året. 40 pct. Det giver en betydelig højere beskatning af folk med høje indkomster end af folk med lave indkomster. Oveni mener vi, at de første 7.000 kroners månedsløn skal friholdes helt for beskatning. Det vil sige, at vi har et meget kraftigt element af, at de bredeste skuldre skal bære de tungeste byrder. Men de her skatter, som vi har fået sat ned, har jo intet med indkomst at gøre. Det er jo ikke sådan, at folk, der har brug for en bil, nødvendigvis har en højere indkomst end folk, der ikke har brug for en bil. Det er ikke sådan, at hvis man bor inde i København K og har sit daglige arbejde i København K og derfor ikke har brug for en bil, at man så nødvendigvis har en lav indkomst. Man har bare ikke brug for en bil, og derfor kan man slippe for at betale 180 pct. i afgift på bilen. Og det er ikke sådan, at fordi man bor i Jylland med 50 km til sin arbejdsplads og har behov for at købe en Opel Astra, eller hvad det måtte være, så har man nødvendigvis en høj indkomst, og man kan sagtens betale 180 pct. i afgift. Det er en fuldstændig arbitrær beskatning af folk baseret på deres livsstil og baseret på det sted i landet, de tilfældigvis bor. Det har intet med de bredeste skuldre at gøre. Det er heller ikke sådan, at når man har et hus i København til 1,5 mio. kr., så har man en meget højere indkomst end folk med et hus til 1,5 mio. kr. i Tønder. Men beskatningen af huset til 1,5 mio. kr. i København er på fire gange så meget som beskatningen af huset til 1,5 mio. kr. i Tønder. Heller ikke der er det de bredeste skuldre, der er afgørende for, hvor meget man betaler i skat. Det er bare et ønske om at beskatte huse rigtig hårdt. Det tager vi et opgør med her. Endelig er det heller ikke sådan, at fordi man har et bestemt ønske om en bestemt skole til sine børn, så har man flere penge at gøre godt med, end hvis man som undertegnede kan nøjes med den lokale kommuneskole til sine børn. I Vanløse, hvor jeg bor, bor mange forskellige forældre. Nogle sender deres børn i kommuneskole. Det har jeg og min kone gjort. Andre sender deres børn i privatskole. Det er ikke sådan, at vi, der har børnene i kommuneskole, har flere penge end dem, der sender deres børn i privatskole. Der er ingen sammenhæng mellem de ting. Derfor giver det heller ikke mening, at de, der sender deres børn i privatskole, skal betale så meget ekstra for at få lov til at vælge en skoleløsning, der ikke er den offentlige, blot fordi de er anderledes end de andre familier, som kan nøjes med kommuneskolen. Når man hører folk på venstrefløjen, så hører man nogle gange – jo mere man kommer ud på venstrefløjen, jo mere hører man det – at samfundsstrukturerne i Danmark favoriserer en småborgerlig levevis. Endnu længere ude på venstrefløjen, i nogle afarter af venstrefløjen, taler man om, at der er en heteronormativ favorisering af familierne og deres levevis i Danmark. Det kan jeg så forsikre om der ikke er i skattesystemet. De, der betaler de højeste skatter i Danmark, er dem, der lever de mest forekommende liv. Altså, den mest almindelige livsform i Danmark er den hårdest beskattede. Det er nemlig det der med, at når man gerne vil have villa, Volvo og vovhund, så betaler man virkelig meget ekstra i skat i forhold til, hvis man ikke vil have de ting. Vi har nu gjort noget ved villaen. Vi har gjort noget ved Volvoen, og på et tidspunkt kan det også være, selv om jeg ikke lige kan forestille mig løsningen, at vi kan gøre det billigere at have vovhund. Hvis det kan lade sig gøre det, er vi i hvert fald åbne over for det. Men det er blot for at sige, at beskatningen af den almindelige livsform i Danmark er gået for vidt. Der er en overbeskatning af den almindelige livsform i Danmark, og det vil vi gerne gøre noget ved. Og det tager vi et lille spadestik til her i den her finanslovsaftale.
Der er en række korte bemærkninger. Den første er fra hr. Benny Engelbrecht.
Jeg kan starte med at berolige hr. Ole Birk Olesen med, at hundeskatten jo blev afskaffet i 1970, et i øvrigt udmærket år, og også det år, jeg er født. Det kan vi jo så glæde os over. Jeg går ud fra, og jeg antager, ellers må ordføreren korrigere mig, at Liberal Alliance er relativt glade for det skattestop, som er indskrevet i regeringens regeringsgrundlag. Derfor vil jeg egentlig godt spørge lidt ind til det faktum, at man med finansloven og finanslovsaftalen bryder skattestoppet. Det har statsministeren jo åbent erkendt i sidste uge. Er det en situation, som er opstået på grund af pres fra Liberal Alliance? Er det Liberal Alliance, som har ønsket, at regeringen bryder sit skattestop?
Ordføreren.
Nu kan et skattestop jo defineres på flere måder. Anders Fogh Rasmussen havde en form for skattestop, og jeg synes jo, vi endnu har til gode at høre, hvilken form for skattestop den her regering praktiserer. Men det er klart, at den øgede beskatning af fondene, som ligger i finansloven, bryder med det skattestop, som Anders Fogh Rasmussen havde. Vi kan i Liberal Alliance egentlig godt lide skattestop. Omvendt kan vi også godt lide, at man gør nogle ting, som er til gavn for landet, og nogle gange kan de bryde med skattestoppet. Der kan f.eks. være nogle, der har nogle særlige skatteprivilegier, og som bliver særlig godt behandlet af skattesystemet. Hvis man så ophæver den begunstigelse af de virksomheder og bruger af provenuet til at sænke generelle skatter og afgifter, så synes vi faktisk, at det er en god ting. Vi vil hellere have lavere generelle afgifter, end vi vil have særbegunstigelse af bestemte mennesker.
Jeg synes godt, at vi stadig kan sige hr. Så er det hr. Benny Engelbrecht.
Tak. Grunden til, at jeg spørger ind til det, er jo, at statsministeren i et interview med Børsen eller i hvert fald over for Børsen – i en forsamling, hvor de har været til stede – har tilkendegivet, at årsagen til, at man har brudt skattestoppet, er, at man jo ikke har særlig mange mandater, altså at der er situationer, der kan opstå, hvor andre partier kan presse regeringen til at bryde skattestoppet. Derfor vil jeg sådan set bare gerne vide, om det er Liberal Alliance, der har bragt det her forslag om fondene og yderligere beskatning ind. Jeg regner med, at ordføreren siger nej, men alligevel. Bare for en god ordens skyld: Er det det?
Ordføreren.
Nej, det er ikke Liberal Alliance, der har bragt det ind. Jeg tror, at det, som udsagnet fra statsministeren er møntet på, er, og hvis man står i sådan en finanslovsforhandlingssituation, kan der opstå det, at man mangler penge til at tilgodese de ønsker, der er omkring bordet, og så kan det være nødvendigt for regeringen at gøre ting, som den egentlig ikke havde planlagt at gøre. Jeg går ud fra, at det er det, der menes med udsagnet.
Hr. Pelle Dragsted.
Tak for ordførertalen. Jeg nyder altid de her lidt ideologiske sværdslag, vi har med Liberal Alliance. Det viser, at politik stadig væk findes i Danmark, og det er jo dejligt. Man kan godt synes, at der i øvrigt bliver lidt midtersump i det. Og tillykke med finansloven. Jeg kan på sin vis godt forstå, at der blev skålet i champagne. Jeg tror heller ikke, at I skålede for andre menneskers ulykke, men fordi I fik nogle forbedringer for nogle grupper, som I er gået til valg på at forbedre vilkårene for. Så tillykke med det. Jeg vil gerne spørge om noget. I sommer og også senere har ordførerens partiformand, som også sidder hernede, jo været ude med ret kradsbørstige udtalelser om, at hvis ikke man fik en lettelse af topskatteprocenten, ville man være parat til at vælte regeringen. Det fik man jo så ikke her i forbindelse med finansloven, og jeg noterede mig, at hr. Anders Samuelsen så sagde, at nej, nej, men at det ikke var nu, det var til foråret. Så mit spørgsmål er egentlig bare: Står den trussel ved magt, altså, hvis ikke en skattereform i foråret indeholder en lettelse af topskatteprocenten, vil Liberal Alliance så trække tæppet væk under regeringen?
Ordføreren.
Det skal jeg ikke kunne sige og heller ikke, om man kan få lejligheden til det. Jeg tror bare, man skal konstatere, at Liberal Alliance i dag er et meget hjælpsomt støtteparti for regeringen og et meget loyalt støtteparti for regeringen, og det er vi bl.a., fordi vi i regeringsgrundlaget, som jo er den politik, som regeringen arbejder efter, har fået indføjet, at regeringen arbejder efter at få nedsat marginalbeskatningen med 5 procentpoint. Og så længe det er regeringens intention, så længe tror jeg, at vi vil være et meget loyalt støtteparti for regeringen. Skulle regeringen opgive den ambition, så er de forudsætninger, under hvilke vi har gjort regeringen til regering, ikke længere til stede, og så vil vi jo – jeg ved ikke lige, hvordan det sådan vil finde sted – i hvert fald ikke være så loyalt et støtteparti, som vi har været tidligere, tror jeg.
Hr. Pelle Dragsted.
Det var et lidt kringlet svar, synes jeg. Altså, det blev sagt rimelig klart af hr. Anders Samuelsen her i sommer, at det her sådan set var det, regeringen stod og faldt med. Og selvfølgelig kan man ændre holdning, og tillykke med, at det er blevet skrevet ind i regeringsgrundlaget. Jeg har set regeringsgrundlag tidligere, som ikke er blevet udfoldet bogstav til bogstav. Så kan Liberal Alliances vælgere regne med, at når man kigger i hr. Anders Samuelsens blå øjne, er de lige så stålfaste, når vi kommer hen i marts – og det vil sige, at hvis ikke topskatten bliver lettet, så falder regeringen?
Ordføreren.
Tidligere regeringers regeringsgrundlag, og i hvor høj grad de er blevet ført ud i livet, har jo også været afhængigt af de støttepartier, som regeringerne havde, og i hvilket omfang de var villige til at kæmpe for, at regeringsgrundlaget blev ført ud i livet. Det kan være, at hr. Pelle Dragsted der skal gøre sig nogle overvejelser om, om man kunne have gjort det bedre i de sidste 4 år, hvis man er fra Enhedslisten. Vi er fulde af fortrøstning til, at vi godt kan sørge for, at det her bliver gennemført, og vi har da ingen formodning om andet, end at regeringen også selv ønsker det.
Hr. Jens Joel, Socialdemokraterne.
Tak for det. Tak til ordføreren for talen, og først og fremmest tillykke med finanslovsaftalen. Jeg kan godt forstå, at Liberal Alliance fejrede det med champagne. Også tak for den direkte tale, som ordføreren har lagt for dagen i dag. Jeg har to spørgsmål, og det er jeg sikker på ordføreren kan håndtere. I talen sagde ordføreren, at omprioriteringsbidraget var et sundt princip, da det ligesom lagde lidt pres på, fordi der hvert år var lidt færre penge. Så mit første spørgsmål er: Er omprioriteringsbidraget i Liberal Alliances optik noget værd, hvis man med den ene hånd fjerner pengene i et omprioriteringsbidrag og så med den anden hånd giver dem tilbage til kommunerne, som nogle andre partier siger de vil? Det andet spørgsmål er i forhold til skattereformen. Der har man jo hørt, at I har fået så meget i finanslovsaftalen. Det har hr. Kristian Thulesen Dahl sagt. I har fået så meget i finanslovsaftalen, at I ikke skal regne med noget i forbindelse med skattereformen i forhold til topskattelettelser. Er det også jeres opfattelse i Liberal Alliance?
Ordføreren.
Et omprioriteringsbidrag, hvor man trimmer for overflødigt bureaukrati og fedt i kommunerne og så giver af pengene til målrettede velfærdsinitiativer, som man ønsker at opprioritere, er også en forbedring i forhold til den situation, vi har, hvor man spilder penge på ting, der ikke gør nogen nytte. Men vi ønsker at bruge omprioriteringsbidragets provenu til at lette byrden for borgerne. Det var det, vi gik til valg på. Vi gik jo faktisk til valg på et omprioriteringsbidrag. Det var det ene spørgsmål. Det andet spørgsmål handlede om, at hr. Kristian Thulesen Dahl skulle have sagt, at vi har fået nok ved finanslovsforhandlingerne, og at nu kan vi ikke også få topskattelettelser. Det var nu vist – det er i hvert fald ham, jeg har hørt sige det – hr. Søren Espersen, der sagde det, og han er jo ikke leder for sit parti. Det er hr. Kristian Thulesen Dahl, så skal vi ikke gå ud fra, at det må stå for hr. Søren Espersens egen regning.
Hr. Jens Joel.
Jeg skal beklage, hvis jeg har gjort nogen uret der, men så kan jeg jo bare spørge Liberal Alliance, altså om Liberal Alliance mener, at man har fået nok til, at man kan leve med ikke at få topskattelettelser. I forhold til omprioriteringsbidraget: Tak for det klare svar, men jeg forstår det også sådan, at Liberal Alliance ønsker, at der skal være minusvækst i det offentlige forbrug også i årene fremover.
Ordføreren.
Det er rigtigt. Det var det, vi gik til valg på, fordi vi ønsker at lette byrden for borgerne. Vi ønsker jo et skattetryk i Danmark, der går fra at være 48-49 pct., måske endda 50 pct., og ned til at være på svensk niveau, 43-44 pct. Det var det, der lå i vores 2025-plan, og det er det, som vi stadig væk ønsker. Nej, vi mener bestemt ikke, at vi har fået nok ved finanslovsforhandlingerne til, at vi opgiver ønsket om, at topskatten skal lettes til foråret. Det ønsker vi bestemt stadig.
Så er det fru Lea Wermelin, Socialdemokraterne.
Tak. Og jeg vil da istemme med koret, i forhold til at jeg sagtens kan forstå, at ordføreren glæder sig over den her finanslovsaftale, og at Liberal Alliance lod champagnepropperne springe, for det lykkedes jer jo at komme igennem med en aftale, som er historisk skæv set fra det sted, jeg kommer fra, og hvor det er kontanthjælpsmodtagerne, der skal betale for, at de store dyre biler bliver billigere. Der er vi så uenige. Jeg kan også forstå på ordføreren, at I jo netop ikke er kommet i mål, at I stadig har store drømme, hvad angår at få skatten endnu længere ned. Jeg er så ikke helt enig i jeres vision om det med de bredeste skuldre, altså hvordan det hænger sammen, men fred nu være med det. Men kan ordføreren i dag svare på, om det er Liberal Alliances opfattelse, at provenuet fra boligydelsespakken skal gå til at finansiere skattelettelser til foråret?
Ordføreren.
Åh, det skal gå til at forbedre de offentlige finanser, og så må det jo være op til de partier, som står bag finansloven, hvad det mere konkret skal gå til. Jeg tror ikke engang, jeg kan sige, at vi i Liberal Alliance har gjort os vores stilling klar, med hensyn til om de penge, der kommer fra boligydelsespakken skal gå til at lette skatten, eller om de skal bruges til at udvide sygehuskapaciteten, fordi der bliver flere ældre og den slags ting. I bund og grund er det jo rigtigt, som hr. Jacob Jensen, Venstres ordfører, tidligere har sagt: Når man hælder varmt og koldt vand ned i et badekar og blander det hele, er det lidt svært at sige, når man tager en kop vand op, om det kommer fra det varme eller det kolde. Det er jo en blanding.
Fru Lea Wermelin.
Det er jo en let måde at komme uden om sådan rigtig at svare på spørgsmålet. Ordføreren siger selv, at man må spørge de partier, som er en del af finanslovsaftalen, hvordan det der skal skrues sammen. Og det er sådan set også derfor, vi i dag – meget åbent og ærligt – spørger: Er det Liberal Alliances holdning, at de penge skal gå til at finansiere skattelettelser? Det vil ordføreren ikke svare på, men vil ordføreren så i dag sige klart, at der ikke er givet nogen garanti, altså at man ikke har aftalt, at provenuet fra boligydelsespakken ikke kan gå til skattelettelser?
Ordføreren.
Altså, jeg vil bestemt gerne svare på spørgsmålet, men mit svar var jo, at jeg faktisk ikke kan sige det lige nu, fordi vi ikke har snakket om, om det lige præcis skal gå til det ene eller det andet. Så jeg vil gerne svare, men kan ikke. En garanti for, at pengene ikke går til at lette skatterne i samfundet, vil jeg bestemt ikke give, for det kan jeg sagtens forestille mig nogle af pengene kunne bruges til.
Så er det hr. Søren Egge Rasmussen, Enhedslisten.
Jeg kan forstå, at ordføreren er meget glad for den her blå finanslov, hvor der bliver brugt 360 mio. kr. til billigere biler. Der bliver brugt 755 mio. kr. til fastfrysning af grundskyld for boligejerne. Og så bliver der også skåret nogle steder. Man kan bl.a. se, at forsknings- og udviklingsmidlerne inden for energiområdet bliver halveret med dette finanslovsforslag. Den geotermi, der var under opbygning, bliver afskaffet. De store varmepumper i fjernvarmesystemerne bliver også afskaffet. Der er i det hele taget en voldsom tilbagerulning af de grønne tiltag, som ellers har været en væsentlig del af tidligere finanslove, og som er med til at skabe for 75 mia. kr. i eksport. Jeg vil godt høre Liberal Alliances ordfører, om det er klimafornægterne i Liberal Alliance, som er skyld i, at man laver den her nedprioritering af energiområdet.
Ordføreren.
Nej, det er ikke Liberal Alliance, der specifikt har krævet de besparelser, som hr. Søren Egge Rasmussen der taler om. Det er det ikke.
Hr. Søren Egge Rasmussen.
Ordføreren var i sin tale inde på grundskyld, altså at urimelighederne ikke bliver større i 2016. Jeg har lidt svært ved at genkende det billede, for det, som er realiteterne, er, at boligejerne har udsigt til, at deres grundskyld ikke stiger med 755 mio. kr., mens de to millioner mennesker, der bor i lejebolig, har udsigt til, at grundskylden stiger med 225 mio. kr. i 2016 inden tilbageløb. Der blev også sagt, at de bredeste skuldre skal bære de tungeste byrder. Jeg vil godt høre om, hvad ordføreren mener om, at de to millioner mennesker i lejebolig har udsigt til at få en højere grundskyld i 2016.
Ordføreren.
Det store problem med grundskyldens eksplosion er jo på enfamilieshusområdet. Det synes jeg også jeg illustrerede i det spørgsmål, jeg havde tidligere til hr. Pelle Dragsted, altså at ejerlejligheder er faldet i beskatning pr. ejendomsværdi, mens enfamiliehuse er steget i beskatning pr. ejendomsværdi. Det samme gør sig også gældende med udlejningsboliger, som lejerne så betaler huslejen for. Der er sket en skævvridning af beskatningen af boliger i Danmark de senere år, som har betydet, at folk, der kommer i enfamiliehus, kommer til at betale rigtig meget mere, og det er det, vi gør noget ved.
Så er det hr. Malte Larsen, Socialdemokraterne.
Nu er jeg jo ny i den her forsamling, og jeg glæder mig også til at få lov til at stille et spørgsmål her. Der er noget, jeg ikke forstår. Ordføreren taler om et skattetryk på 48 eller 49 pct., men hvordan kommer det til udtryk? Hvordan er det beregnet?
Ordføreren.
Det er OECD, som er en organisation med 34 medlemslande, som nogenlunde ligner hinanden, der hvert år udgiver en rapport om beskatningen i landene. Her lægger man alle skatter sammen, herunder også obligatoriske arbejdsmarkedsbidrag og lignende, og så siger man, at det er x millioner, og så deler man det med landets BNP og får en procentsats, som man kalder et skattetryk. For Danmarks vedkommende er vi nu lige kommet op på 51 pct. af BNP, men det er for 2014, og det skyldes nogle ekstraordinære tiltag. Vi ligger måske på omkring 47-48 pct. af BNP.
Hr. Malte Larsen.
Det giver mig så anledning til at følge op på spørgsmålet, for i Økonomisk Redegørelse fra december 2015 står der et andet tal, og jeg undrer mig bare over den forskel. Der står nemlig, at vi for 2016 bevæger os mod et skattetryk på 44,8 pct. Hvor opstår den forskel?
Ordføreren.
Jeg tror det ikke, og jeg kan ikke forestille mig det, men det kan være, at jeg tager fejl, at vi kommer ned på et skattetryk på 44,8 pct., hvis det er skattetryk som procent af BNP. Det kunne jo være en anden form for udregning, nemlig skattetryk som procent af BNI eller som procent af noget andet. Jeg kan ikke lige forestille mig, at vi kommer helt ned på 44,8 pct.
Så er det hr. Christian Rabjerg Madsen, Socialdemokraterne.
Tak for det. Jeg vil tillade mig indledningsvis at udtrykke en vis tristesse over den måde, ordføreren omtaler folkeskolen, når han taler om, at han må nøjes Sådan synes jeg ikke man skal tale om folkeskolen. Nok om det. Kunne ordføreren ikke løfte sløret for noget? Når nu ikke det er Liberal Alliance, er det så Konservative eller Dansk Folkeparti, der har haft et ønske om at ændre beskatningen af fondene – den ændring af beskatningen, som har betydet, at det skattestop, som vi tidligere har talt om, nu er afgået ved døden?
Ordføreren.
Jeg kan ikke huske, at jeg sagde, at jeg skulle nøjes med folkeskolen til mine børn. Hvis jeg har sagt det, har jeg i hvert fald ikke ment det på den måde, som hr. Christian Rabjerg Madsen siger. Jeg synes, at folkeskolen ofte er udmærket, især når man har de gode lærere, for der er jo også forskel på lærere. I hvert fald er folkeskolen lokal, og det har også betydning for mange, at man gerne vil have sine børn til at gå i skole i lokalområdet, og det har betydning for mig og min familie. Så var spørgsmålet, hvor det med fondsbeskatningen kom fra. Det var et udspil under forhandlingerne, men det kom ikke fra Liberal Alliance.
Hr. Christian Rabjerg Madsen, værsgo.
Tak for det. Jeg synes, det var en passende og rigtig fin korrektion, vi hørte fra ordføreren her, vedrørende folkeskolen, og den var jeg glad for. Jeg spurgte helt specifikt, hvor ønsket om at ændre fondsbeskatningen kom fra. Vil ordføreren ikke svare på, om det kom fra Konservative, Dansk Folkeparti eller måske fra regeringen?
Ordføreren.
Jo, det kan jeg godt. Jeg er lidt i tvivl om, hvad der sig hør og bør, og hvor meget man må fortælle fra forhandlingerne, men jeg vurderer, at jeg godt må sige, at på et tidspunkt under forhandlingerne, hvor det så ud, som om der manglede penge til, at alle kunne få deres ønsker opfyldt, så spillede regeringen ud med et forslag om, at man kunne finde nogle penge på den måde.
Hr. René Gade, Alternativet. Værsgo.
Jeg kunne godt tænke mig at høre ordførerens mening om det forestående indkøb af nye kampfly. Det kommer sikkert først til at være i det nye forsvarsforlig, tænker jeg, at de penge skal bruges. Men alt andet lige er det en pulje penge, som jeg tænker man har ret svært ved at finde i det eksisterende finanslovsgrundlag. Men jeg har fået fortalt, at de er sat til side. Og uden at det skal blive en snak om pærer og bananer, så tænker jeg, om ordføreren kunne prøve at fortælle, om der er udfordringer set fra Liberal Alliances synspunkt i, at man i en fremtidig ret snarlig periode skal ud og have så stor en investering på 30 mia. kr. plus. Er det den rigtige prioritering at indkøbe kampfly for så stort et beløb?
Ordføreren.
Det har jeg ærlig talt ikke særlig meget forstand på, og det er jo heller ikke i finansloven for 2016, at der er afsat 30 mia. kr. til formålet. Det har ikke været nødvendigt for mig at sætte mig grundigt ind i det under de her finanslovsforhandlinger, så jeg kan ikke svare ordentligt på hr. René Gades spørgsmål.
Hr. René Gade.
Det synes jeg også er helt rimeligt. Det var mere et spørgsmål til en holdning til, at det er blevet fortalt, at pengene er sat til side, og derfor burde de jo egentlig også være at finde i det, vi sidder med nu. Jeg har bare lagt mærke til, at der kun er sat sådan et par milliarder kroner af årligt til den her vedligeholdelse. Det er muligt, at vi ikke kommer det nærmere, men omvendt kunne jeg bare godt tænke mig at spørge om holdningen til, at man har det her forestående indkøb, som alt andet lige må komme til at påvirke en fremtidig finanslov. Og vi har fået fortalt, at pengene allerede er sat til side. Kan ordføreren følge mig i mit spørgsmål om, hvor de penge er? Jeg har ikke kunnet se dem.
Ordføreren.
Jeg har ikke sat mig ordenlig ind i spørgsmålet, men jeg går ud fra, at de ligger som en forventet fremtidig pulje til at købe dem; de ligger et sted, eventuelt som en del af et forsvarsforlig. Men jeg er ikke særlig god til at svare på spørgsmål, må jeg indrømme.
Så er det hr. Torsten Gejl, Alternativet.
Når Liberal Alliance nu er med til at indgå en finanslovsaftale, støtte en finanslov, som reducerer investeringer i klima, miljø og natur over en bred front, er det så, fordi I mener, at de klimamæssige udfordringer, der er her i verden, er blevet mindre?
Ordføreren.
Nej, men vi synes måske, at nogle af de værktøjer, man tidligere har brugt, har været forfejlede. Tag nu sådan noget som Danmarks vindmølleplaner, hvor man har bygget rigtig, rigtig mange vindmølleparker, som koster rigtig, rigtig mange penge, som finansieres over PSO-afgiften, som er pålagt den strøm, almindelige forbrugere betaler for, og som forsinker en elektrificering af det danske samfund. Altså, elproduktion er jo faktisk en udmærket måde at producere energi til forbrugerne på. Det er i hvert fald bedre end at have sit eget lokale kraftværk stående i form af et oliefyr eller lignende. Det er også udmærket at køre i biler, der kører på el. Der er en større energieffektivitet i det. Men vi har altså beskattet elektricitet med en meget høj afgift i Danmark.
Hr. Torsten Gejl.
Okay, men når ordføreren mener, at nogle af de initiativer, vi foreløbig har taget, er forkerte eller ikke tilstrækkelige, hvilke ideer har I så, i og med at I jo er et entreprenant og iværksættermæssigt parti, til at reducere de problemer, der er i forhold til klima og miljø?
Ordføreren.
Jamen vi har da bestemt en idé, der vil virke meget bedre end at opsætte en masse vindmøller med tilskud fra staten, for det reducerer jo faktisk ikke CO 2 Men vores idé har ikke opbakning fra andre partier i Folketinget end os selv, så derfor bliver det ikke til noget. Men man ville kunne få en reel CO 2 2 Det ville være utrolig billigt, og det ville faktisk føre til en reduktion af CO 2
Så er det hr. Martin Lidegaard, Radikale Venstre. Værsgo.
Mange tak. Nu kan man godt sige, at Liberal Alliances ordfører skrydede lidt i starten og sagde: Det, vi har fået, var lige det, jeg sagde i min tale ved førstebehandlingen. Og det var jo nok, fordi ordføreren allerede på det tidspunkt havde en anelse om, hvad Liberal Alliance kunne få og ikke kunne få. Det er jo ikke ligefrem nogen reformfinanslov, der er lavet her. Det er sådan lidt klatvise afgiftslettelser hist og pist, og derfor bliver jeg bare nødt til at spørge: Ville Liberal Alliance ikke hellere, med hånden på hjertet, have brugt alle de forskellige afgiftslettelser til en ordentlig lettelse af indkomstskatten, f.eks. topskatten? Det ville have skabt vækst, det ville have skabt arbejdsudbud, det ville jo virkelig have battet noget i stedet for det klatværk, som Liberal Alliance har været nødt til at lave med Dansk Folkeparti og de andre.
Ordføreren.
Først vil jeg sige, at da jeg holdt tale ved førstebehandlingen af finanslovsforslaget, havde jeg ingen som helst idé om, hvad vi kunne komme igennem med. Jeg vidste, hvad vi prioriterede højt, og det har vi så fået igennem, men jeg havde vitterlig ingen idé om, at vi kunne komme igennem med det. Hele partiet var nervøse for, hvad vi kunne få, og hvad vi ikke kunne få, og hvordan forhandlingsklimaet ville være. Men vi ønskede det der, derfor bragte vi det til forhandlingsbordet, og derfor fik vi det – viste det sig. Skulle man hellere have brugt pengene på topskattelettelser? Altså, lettelsen af registreringsafgiften er, som hr. Martin Lidegaard ved, mere effektiv i forhold til at skabe øget arbejdsudbud end at lette topskatten. Vi går ind for en topskattelettelse, også på grund af arbejdsudbuddet, men hvis man alene så på, hvad der skulle give mest arbejdsudbud, så skulle man sænke registreringsafgiften yderligere. Alle penge, der kunne hensættes til lettelser af skatten på arbejde, burde man ud fra et arbejdsudbudssynspunkt bruge til at sænke registreringsafgiften på biler i stedet for.
Hr. Martin Lidegaard.
Er det sådan, at ordføreren ikke vidste, hvad der ville ske? Når jeg spørger, er det selvfølgelig, fordi Dansk Folkeparti havde nedlagt forbud imod topskattelettelser, så det kunne Liberal Alliance jo ikke påregne at få. Jeg vil prøve at spørge på en anden måde: Hvis Liberal Alliances ordfører havde, skal vi sige en halv milliard eller en hel milliard, som han kunne gøre med, lige præcis hvad han ville, ville han så helst lette topskatten, eller vil han helst lette registreringsafgiften? Hvis han helt selv kunne vælge, hvor ville han så helst bruge pengene?
Ordføreren.
Jeg tror, jeg ville slå plat og krone om det. Det er jo svært, når man har en masse politiske hensyn og en masse politiske prioriteter og man synes, at alle er rigtig, rigtig vigtige, at sige, om den ene er vigtigere eller den anden. Det er faktisk rigtig svært for mig at svare på det spørgsmål, så plat og krone ville være et godt svar.
Hr. Jonas Dahl, SF.
Tak for det. Jeg håber ikke, at man har afgjort finansloven, ved at man har spillet plat og krone om den, men vi kan jo i hvert fald sige, at hvis det er det, der er sket, så har Dansk Folkeparti åbenlyst tabt, hver gang man spillede. Det synes jeg er lidt synd, og det er måske også statistisk usandsynligt, men lad det ligge. Jeg vil godt vende tilbage til hele den her debat om boligydelsen. Det, der jo et eller andet sted er lidt forunderligt ved det her, er, at man er blevet enige om, at man skal skære i boligydelsen til de fattigste, hovedsagelig pensionister og handicappede, men man er så samtidig med den her finanslovsaftale blevet enige om, at man faktisk også skal lette ejendomsskatterne for de rigeste boligejere. Synes Liberal Alliance ikke, der er noget mærkværdigt i, at de fattigste dybest set kommer til at finansiere de skattelettelser? Det har så særlig været De Konservative, der kæmpede for det, og al ære og respekt for De Konservative. Men synes ordføreren ikke, der er noget grotesk i, at det er det kryds, der er kommet?
Ordføreren.
Først til det med Dansk Folkeparti, og hvem der har fået mest i finanslovsforhandlingerne: Jeg ved godt, at venstrefløjen har den teori – og den virker også – at hvis man bare snakker rigtig meget om, at Dansk Folkeparti ikke har fået noget som helst i forhandlingerne, så vil pressen nok skrive det. Og tillykke, det har I haft held med. Pressen skriver nøjagtig, hvad I siger om, at Dansk Folkeparti ikke har fået noget som helst. Men jeg er ikke enig. Dansk Folkeparti har fået meget i de finanslovsforhandlinger. Dansk Folkeparti har fået, hvad der cirka svarer til partiets størrelse, og det har vi også, og derfor er vi alle sammen glade. Men pressen skriver selvfølgelig noget andet. Angående grundskylden og de fattigste: Prøv at høre her, i mit kvarter er der en ældre dame, som lige har sat sit hus til salg, fordi hun ikke kan betale grundskylden. Hun kan ikke betale grundskylden, og derfor har hun sat sit hus til salg. Det er det samme hus, jeg har nævnt så mange gange før, fordi det kun koster 1,5 mio. kr. og ligger i København. Nu er det så nedsat til 1,3 mio. kr., men de samlede ejendomsskatter er på 32.000 kr. om året, og af den grund har hun sat huset til salg. For hun kan ikke bo der længere.
Hr. Jonas Dahl.
Det er så baggrunden for, at man har villet skære i boligydelsen. Men lad os bare lige holde fast i boligydelsen et enkelt øjeblik, for er det også Liberal Alliances ordførers opfattelse, at man i går aftes har indgået en aftale, som også forpligter Dansk Folkeparti til at finde den her finansiering på små 2 mia. kr. over de kommende år for bl.a. at dække det hul, der nu opstår, fordi man udskød det i går aftes? Er det også Liberal Alliances opfattelse?
Ordføreren.
Ja, det er også Liberal Alliances opfattelse.
Dermed er det fru Josephine Fock, Alternativet.
Det er i forhold til at sænke afgiften på biler. Der var en vældig interessant artikel i Altinget her til morgen, hvor der står, at hvis man skal gå den vej, at man sænker afgiften på biler, så skal man i virkeligheden forøge afgiften på de fossile energier, altså på brændstof til biler. Er det en vej, Liberal Alliance kunne være med til at gå?
Ordføreren.
Det er forkert, at man skal det. Det Miljøøkonomiske Råd har opgjort de samlede negative eksternaliteter og omkostninger for samfundet, ved at der kører biler rundt i Danmark, til ca. 17 mia. kr. Afgifterne på benzin og diesel alene udgør ca. 18 mia. kr. om året, så afgifterne på benzin og diesel finansierer altså ikke alene de negative miljøpåvirkninger fra bilerne, men også de ulykker, der sker, og slitagen på vejene og trængslen. Så der er masser af afgifter på benzin og diesel i Danmark ifølge Det Miljøøkonomiske Råd. Vi kan sagtens fjerne alle mulige andre afgifter på biler, uden at bilisterne af den grund kommer til at betale mindre end det, de belaster samfundet med.
Fru Josephine Fock.
Tak for svaret. Men nu var det mere den grønne omstilling, jeg spurgte ind til. I forhold til det der med at finde ud af, hvordan vi øger presset på at bruge vedvarende energi, kunne det jo så være en metode at øge benzinafgifterne og dieselafgifterne. Det er i hvert fald det, den her professor i artiklen i Altinget foreslår. Men jeg kan forstå, at det ikke er en vej, man ønsker at gå.
Ordføreren.
Jeg er enig med Det Miljøøkonomiske Råd, som mener, at vi skal beskatte bilerne i henhold til det negative aftryk, de sætter på verden, og de omkostninger, der er forbundet med at have biler. Det er en afgift, man bl.a. kan lægge på deres forbrug af brændstof, og den afgift burde så være nok til, at brændstoffet bliver udskiftet med andre energikilder, f.eks. el produceret ved hjælp af solceller eller vindmøller eller kul, på det tidspunkt, hvor det er det bedste for samfundet.
Fru Maria Reumert Gjerding, Enhedslisten. Værsgo.
Mange tak. En af de ting, som Liberal Alliance jo har fået i den her finanslov, er en sænkning af registreringsafgiften på især dyre biler, og vi ved jo, at det vil føre til et øget udslip af CO 2 Nu antager jeg, at lige præcis den her ordfører for Liberal Alliance anerkender, at klimaforandringerne er et virkeligt fænomen, og at det er noget, vi skal gøre noget ved. Så jeg kunne godt tænke mig at høre ordføreren: Hvad tænker Liberal Alliance at vi skal gøre på længere sigt for at nedbringe transportsektorens CO 2 Vi skal jo nedbringe den, men det er gået den forkerte vej i rigtige mange år. CO 2 højere end i 1990. Det vil sige, at det er gået den forkerte vej. Og vi bidrager så til det med den her finanslov, som de borgerlige partier vedtager. Hvad skal vi gøre her? Vi skal jo have sat CO 2 Hvad tænker Liberal Alliance om den udfordring?
Ordføreren.
Modsat det, spørgeren siger, er jeg ikke den eneste i Liberal Alliance, som anerkender, at klimaforandringer finder sted. Det gør alle i Liberal Alliance. Jeg tror, at stort set alle mennesker i Danmark anerkender, at klimaforandringer finder sted. Altså, man kan jo bare se på de historiske målinger og se, at klimaforandringer finder sted og har gjort det i århundreder og årtusinder; de har fundet sted i millioner af år. Så de finder sted. Hvad skal man gøre for at nedbringe CO 2 Man skal jo opfinde nogle alternative energikilder og alternative transportformer, som har et mindre CO 2 Det vil sige, at man f.eks. skal glæde sig over, at solceller bliver billigere og billigere, så de kan producere strøm, og også glæde sig over, at batterier bliver billigere og billigere, så vi kan putte dem i vores biler og køre på strøm.
Fru Maria Reumert Gjerding.
Tak for svaret. Men er ordføreren ikke enig med mig i, at hvis vi skal reducere CO 2
Ordføreren.
De fleste voksne og modne mennesker kan godt leve med det forhold, at der findes forskellige hensyn, som man skal tage i verden, og at nogle hensyn strider mod andre hensyn. Vi kan godt i Liberal Alliance lave den afvejning, at det er i orden, at vi får en lillebitte smule mere CO 2 2 Den afvejning kan vi godt lave.
Så er det fru Lisbeth Bech Poulsen, SF.
Tak. Ud over diskussionen og dramaerne omkring finansloven er noget af det, vi har diskuteret rigtig meget de seneste måneder, jo også asylstramninger i forhold til den flygtningesituation, vi ser i Europa. Fra regeringens side har der jo været forskellige begrundelser for at ville indføre de her stramninger, og en af begrundelserne har været økonomi. Derfor vil jeg gerne høre Liberal Alliances ordfører som medlem af et borgerligt-liberalt parti, der normalt sætter frihedsrettighederne og retssikkerheden rigtig højt, om, hvad ordføreren helt specifikt mener om det forslag, som blev foreslået for meget kort tid siden, om, at man i princippet ikke behøver at blive sat for en dommer, når man bliver frihedsberøvet i Danmark.
Ordføreren.
Jamen det er jeg jo tilhænger af, for det har jeg stemt for her i salen, og jeg stemte for det, fordi jeg er tilhænger af det. Der er jo ikke tale om en tilsvarende situation, som når man bliver varetægtsfængslet. Når man bliver varetægtsfængslet i Danmark, skal man stilles for en dommer inden 24 timer, men i forvejen har vi regler, der tillader, at man som asylansøger i Danmark kan tilbageholdes i 72 timer. Så vi ser tydeligvis forskelligt på de to situation, og det gør SF også, for SF synes også, det er i orden, at man skal vente i 72 timer. Nu har man så vedtaget en ny lovgivning, som siger, at hvis der er en helt ekstraordinær situation og det vælter ind med asylsøgere til Danmark, kan man tilbageholdes i mere end 72 timer, og det synes jeg er i orden.
Fru Lisbeth Bech Poulsen.
Bare for at specificere det, så handler det om, om du er statsborger i Danmark eller ej, i forhold til om du har ret til at komme for en dommer inden for 24 timer. Du er jo ikke nødvendigvis defineret som asylansøger på forhånd. Jeg vil gerne spørge ind til noget, som jeg ikke synes Liberal Alliances ordfører gav mig et klart svar på. Det, der ligger i den her lov, er jo, at der i princippet kan gå uendelig tid, før du bliver sat for en dommer. Det er jo det, hele debatten handler om. Hvad føler et liberalt menneske, ordfører for Liberal Alliance, vedrørende det?
Ordføreren.
Det er ikke kun danske statsborgere, der har ret til at komme for en dommer inden for 24 timer, det er alle, der opholder sig i landet og bliver taget af politiet og skal varetægtsfængsles, der skal for en dommer inden 24 timer. Så det er et universelt princip der. Virkelige mennesker lever jo i en virkelig verden, hvor man må forholde sig til, hvad der sker, og hvis det vælter ind med 10.000 asylsøgere i løbet af en uge, hvad skal man så gøre ved det? Man kan ikke behandle deres sager så hurtigt, altså inden for 72 timer, som den gamle regel tillader; man bliver nødt til at have rum til at kunne gøre det over en længere periode, og det er så det, man har ændret lovgivningen til.
Tak til Liberal Alliances ordfører. Den næste i ordførerrækken er Alternativets ordfører, fru Josephine Fock.
Når jeg kigger på regeringens finanslovsforslag, kigger jeg mere på en finanslov fra fortiden end en finanslov for fremtiden. Sådan tolker jeg det i hvert fald, når man med kirurgisk præcision skærer på alle de langsigtede investeringer i forskning, uddannelse, udviklingsbistand, kultur, klima og grøn omstilling og i stedet bruger pengene herfra på at gøre benzinbiler billigere, på at fastfryse grundskylden og på at ville give skattelettelser til de rigeste. Derudover synes jeg faktisk, at finanslovsforslaget efterlader flere spørgsmål, end det giver svar. Der er flere eksempler på, at det er svært at se en sammenhæng mellem det, som regeringen tidligere har sagt uden for murene på Christiansborg, og det, regeringen i dag siger inden for murene på Christiansborg. F.eks. er det ikke ret lang tid siden, regeringen underskrev FN's bæredygtighedsmål. Det er naturligvis rigtig, rigtig godt, for det forpligter Danmark og de andre lande til at arbejde for at stoppe alle former for fattigdom inden 2030. Men hvordan i alverden hænger det mål sammen med, at regeringen nu vil sænke udviklingsbistanden fra 0,85 pct. af BNI til 0,71 pct. af BNI om året? Det er jo alvorlige nedskæringer, som især rammer de fattige i Afrika, hvor bl.a. den bilaterale bistand falder fra 2,5 mia. kr. i 2015 til 551 mio. kr. i 2016. Og hvordan hænger ambitionen om at reducere ulighed og fattigdom sammen med, at regeringen herhjemme skærer i kontanthjælpen og i de sociale ydelser til flygtninge? Kort sagt, hvordan hænger det sammen, at regeringen siger, at den vil arbejde for at reducere fattigdom, når den kort efter forsøger at gennemføre en finanslov, der snarere øger end begrænser ulighed? Et andet eksempel ser vi i forholdet mellem finansloven og den historiske klimaaftale, som netop er blevet indgået mellem 196 lande i Paris. Jeg vil skynde mig at slå fast, at vi i Alternativet er enormt glade for Parisaftalen, som betyder, at hele verden for første gang står sammen om en fælles klimadagsorden. Den glæde kan jeg forstå vi både deler med statsministeren og klimaministeren. Men det, jeg ikke kan forstå, er, hvordan regeringen den ene dag kan stå i Paris og forpligte sig til at hæve de grønne ambitioner for få dage senere at stå i København og fremlægge et finanslovsforslag, som øger Danmarks CO 2 x Svaret er vel, at indholdet af de to ting ikke hænger sammen. Men burde de ikke det? Sammenhæng er der heller ikke mellem, at regeringen undskylder de mange flygtningeforringelser og besparelser på udviklingsbistanden med, at kommunerne er presset – i hvert fald ikke, når regeringen samtidig selv vælger at finansiere store dele af finansloven ved at skære i de kommunale budgetter. Vi kan helt klart tilslutte os bekymringen hos de 86 pct. af kommunerne, som siger, at nedskæringerne på finansloven vil forringe serviceniveauet i de kommunale tilbud, fordi kommunerne frem mod 2019 mister 7 mia. kr. Men det er jo først og fremmest på grund af de nedskæringer, som regeringen selv har valgt at gennemføre for at finde finansiering til finansloven. For Alternativet er det største problem med denne finanslov dog, at man ikke for alvor adresserer de helt store udfordringer, vi som samfund og planet står over for nu og på sigt. Det kan selvfølgelig skyldes, at vi ser forskelligt på de udfordringer, og derfor har jeg faktisk lyst til at spørge regeringen, i dag repræsenteret ved finansministeren, hvad finansloven egentlig er et svar på. Hvad er tankerne bag finansloven, hvad er visionen, hvor er det, I gerne vil hen, hvilket samfund drømmer I om, og hvordan har I tænkt jer at bidrage til at løse klimakrisen, ulighedskrisen og flygtningekrisen? De kriser løser man jo ikke ved at sænke CO 2 Så hvad er jeres svar? Jeg håber, at regeringen allerede i dag vil svare på de spørgsmål, ligesom jeg håber, at den vil komme med nogle større visioner for fremtidens samfund. I den forbindelse vil jeg gerne som en inspiration bruge lidt tid på at beskrive, hvad Alternativets vision er. Vores vision handler om at skabe et bæredygtigt samfund – et bæredygtigt samfund, hvor vi accepterer, at vi ikke kan bruge ubegrænset løs af ressourcerne, fordi vi lever på en planet med begrænsede ressourcer, men hvor vi også erkender, at vækst og velstand ikke bør skabes på bekostning af mennesker og miljø. Vores vision handler derfor også om, at vi indstiller os helt på en anden samfundsmodel, hvor vi ikke kun arbejder med en økonomisk bundlinje, men også med en social og miljømæssig bundlinje, og hvor der gerne skulle være positive tal på alle de tre bundlinjer. Idealet om den tredobbelte bundlinje og drømmen om det bæredygtige samfund er det, der udgør rammen om de ændringsforslag, som Alternativet har stillet i dag. De ændringsforslag vil jeg faktisk gerne uddybe med afsæt i tankerne om den tredobbelte bundlinje, og det vil jeg af to grunde: Dels ligger det nuværende finanslovsforslag meget langt fra, hvad Alternativet mener er en god finanslov, dels kan det måske fungere som et anderledes input i debatten, så vi kan få en mere nuanceret diskussion om, hvordan vi skaber det gode samfund. Hvis jeg skal starte med den økonomiske bundlinje, er det for Alternativet vigtigt, at vækst og velstand ikke sker på bekostning af mennesker og miljø, men det er også vigtigt for den økonomiske bæredygtighed i samfundet, at vi har modet til at tænke længere end bare én regeringsperiode frem eller ét år frem, når vi indgår politiske aftaler og vedtager finanslove. Vi skal turde investere i langsigtede initiativer, og vi skal turde investere i grønt erhvervsliv, i innovation og i uddannelse, også selv om vi måske først høster frugterne om mange år. Hvis det stod til Alternativet, rullede vi derfor som det første besparelserne på uddannelses- og forskningsområdet tilbage, og for det andet øgede vi investeringerne i bæredygtige arbejdspladser inden for vedvarende energi, grønt iværksætteri og økologi. I forhold til den sociale bundlinje er det vigtigt for os, at statens penge investeres der, hvor de gør størst gavn. Det handler både om, at der skal være et stærkt socialt sikkerhedsnet, men også om at fremme lighed og lige muligheder i ind- og udland. I den forbindelse vil jeg gerne rulle besparelserne på udviklingsbistanden tilbage og derudover hæve den til 1 pct. af BNI. Gør vi det, vil vi sende et signal om, at vi tager FN's bæredygtighedsmål alvorligt, ligesom det vil give et løft til verdens fattigste, fordi udviklingsbistanden er de penge, der giver den største menneskelige forskel pr. krone. Social bæredygtighed handler om mere end udviklingsbistand. Det handler også om at sikre sammenhængskraft, lige muligheder og lige adgang til kultur, uanset om man bor i Ringkøbing, Rønne eller Rudby. Ud over at rulle besparelserne på kultur og kontanthjælpsområdet tilbage, vil vi derfor styrke balancen på den sociale bundlinje ved at indføre trafikal ligestilling i Danmark, så det bliver mere attraktivt at bo og arbejde uden for de store vækstcentre og byer. Der er nok ingen tvivl om, at den miljømæssige bundlinje er den vigtigste for Alternativet. Det er den primært, fordi den kommer til at påvirke de øvrige bundlinjer markant, når den står i minus. Af samme grund har vi i vores ændringsforslag foreslået at rulle de varslede besparelser på det grønne område tilbage. Det stopper dog langtfra her, da vi mener, at Danmark bør øge investeringerne i f.eks. vedvarende energi, elbiler og varmepumper for at sætte fart under den grønne omstilling. Det skal vi gøre både for at hjælpe kloden og klimaet, men også for at hjælpe vores økonomi, da fremtidens jobs skal skabes i den grønne sektor. Sidst, men ikke mindst er vi også nødt til at kigge på vores naturindsats af hensyn til biodiversiteten. Til en start foreslår vi f.eks. at afsætte 50 mio. kr. til at sikre mere naturskov allerede fra 2016. Nu tror I måske, at jeg står heroppe og foreslår ændringer, som ikke er finansierede, men det gør jeg faktisk ikke, for som det fremgår af vores ændringsforslag, er vores forslag skam finansieret krone for krone, nøjagtig sådan som finansministeren godt kan lide det. For god ordens skyld kan jeg opsummere, at det bl.a. handler om at indføre en skat på finansielle transaktioner, så vi får et mere stabilt skattesystem og 26 mia. kr. ekstra de næste 4 år, at vi vil hæve ejendomsværdiskatterne gradvis, så vi skaber et mere stabilt arbejdsmarked, og at vi vil fastholde NOx-afgifterne, fordi det skal være dyrt at forurene og udlede kvælstofoxider. Nu har jeg forsøgt at sætte nogle ord på Alternativets tanker om det foreliggende finanslovsforslag, og derudover har jeg også forsøgt at forklare, hvordan vi gerne så man brugte pengene. Det har jeg gjort for at opstille et alternativ til det foreliggende finanslovsforslag, som ligger milevidt fra det, vi kunne ønske os i Alternativet. For os er det især uholdbart, at der skal gennemføres massive besparelser på klima og miljø, uddannelse og forskning samt udviklingsbistand og sociale ydelser. Afslutningsvis vil jeg gentage min pointe om, at vi savner at se nogle overordnede visioner for regeringen og et mod til at adressere de helt store samfundsudfordringer, som ikke mindst drejer sig om klimaforandringerne og det deraf følgende behov for at accelerere den grønne omstilling, der jo kommer til at påvirke både den økonomiske, den sociale og den miljømæssige bundlinje. Med regeringens finanslovsforslag er vi i fuld gang med at låne af fremtiden, og derfor indstiller vi lovforslaget til forkastelse.
Der er p.t. fire med korte bemærkninger – det kan være, der kommer flere – men vi starter i hvert fald med dem. Det er først hr. Martin Lidegaard, Radikale Venstre. Værsgo.
Mange tak for det. Noget af det, som jeg har størst respekt for hos Alternativet som parti, er den lidt anderledes proces eller tilgang, man har til politiske behandlinger. Derfor er det ikke drilleri, når jeg nu spørger sådan helt ærligt: Har Alternativet det stadig godt med, at man kom til at lægge stemmer til den såkaldt grønne boligjobordning, som nu har vist sig slet intet grønt bidrag at give, heller ingen jobs, men som til gengæld har kostet en farlig masse penge, som kunne have været brugt til udviklingsbistand eller andre klimaindsatser eller mange af de ting, som vi sådan set er enige med Alternativet i at pengene kunne bruges til? Når jeg spørger om det, er det selvfølgelig, fordi én ting er, at man kan begå en fejl – det er fuldstændig fair, det gør vi alle sammen – men en anden ting er, at det jo er lidt slemt, hvis man bliver ved med at begå den, altså hvis vi også skal forvente, at man vil blive ved med at begå den i 2017 og 2018 og 2019. For for os at se er det desværre penge ud ad vinduet.
Ordføreren.
For at svare kort og klart: Ja, vi er stadig væk glade for, at vi har lagt stemmer til den grønne boligjobordning. Det er jo sådan, at den bliver grøn her fra 2016 – altså den del, du kan få i form af et håndværkerfradrag, skal bruges til grønne forbedringer. Og det er fuldstændig korrekt, at det er blevet udregnet, at den ikke giver særlig mange arbejdspladser, men det har ikke været Alternativets intention med at gå med i den her aftale. Det, der har været Alternativets intention med at gå med i aftalen, er, at vi gerne vil sikre, at de boligforbedringer, der bliver lavet, er klima- og miljømæssigt rigtige. Det er derfor, vi har været med til at indgå den her aftale.
Hr. Martin Lidegaard.
Men tallene fra bl.a. Klima- og Energiministeriet har jo også vist, at CO 2 2 Og derfor ender det med at blive, kan man sige, et tilskud til de mest velhavende husejere i Danmark i stedet for måske at blive et effektivt tilskud til grøn omstilling. Mon ikke pengene kunne bruges mere effektivt, hvis det er grøn omstilling, man vil have?
Ordføreren.
Nu ved Martin Lidegaard også selv – det håber jeg ordføreren vil anerkende – at det er meget, meget usikre beregninger. Men når det så er sagt, håber jeg, at ordføreren kan give mig ret i, at hvis man laver en forbedring af sit hus, som er energirigtig, i stedet for at lave en forbedring af sit hus, som ikke Så vil jeg give ordføreren ret så langt, at på det tidspunkt, hvor Alternativet har 90 mandater, kan jeg love ordføreren for at vil bruge pengene meget mere effektivt. Men vi har hjulpet en blå regering i en grøn retning, og vi er glade for boligjobordningen.
Så er det hr. Jacob Jensen, Venstre.
Jamen jeg vil også kvittere for talen. Jeg synes, at det – selv om man kan være uenige om mange ting – altid er positivt at komme med nogle friske visioner. Men altså, hverdagen rammer jo også på et tidspunkt. Derfor nævnte ordføreren også bl.a. den sådan meget overordnede finansieringskilde på de her 6,5 mia. kr. i første omgang, som man vil hente fra etableringen af en skat på finansielle transaktioner. Det kunne jo være besnærende, hvis der sådan lige lå 6,5 mia. kr. rundt om hjørnet, og hvis det i øvrigt ikke ville få nogen særlige konsekvenser for investeringsklimaet eller andet. Så kan Alternativets ordfører prøve at uddybe, om man ikke har nogen bekymringer eller betænkeligheder eller ser nogen negative konsekvenser ved lige sådan at finde 6,5 mia. kr. på finansielle transaktioner? Og hvorfor er man lige landet på 6,5 mia. kr., hvis ikke det har nogen konsekvens, for så kunne man vel have taget 10 mia. kr., og så var der lidt mere at arbejde med?
Ordføreren.
Jamen grunden til, at vi foreslår, at man skal lave en skat på finansielle transaktioner, er bl.a. for at skabe stabilitet på finansmarkedet. Det er jo en af måderne, man kan gøre det på. Det, som også er fordelen ved det her, er sådan set, at dem, der kommer til at betale mest, primært er dem bag de hurtige investeringer, og det er dem, der er med til at skabe ustabilitet. Derfor synes vi faktisk, at det er en god idé at lave den her skat på finansielle transaktioner.
Hr. Jacob Jensen.
Hvad betyder hurtige investeringer? Er det sådan i tid, eller er det dem, som sådan spekulerer kortsigtet, eller hvordan skal det forstås? Altså, jeg er bare en lille smule bekymret over det. For jeg hørte ordføreren sige – og det er jeg glad for – at pengene skal passe. Så kan man diskutere det. Jeg har gjort mig den ulejlighed at slå sammen, hvad man finder af finansieringskilder, og hvad man så bruger på forskellige formål. Og efter mine beregninger er det altså ca. 3 mia. kr., man skylder i Alternativet. Men det indbefatter så, at man har fundet de her 6,5 mia. kr. Derfor er det bare, jeg spørger: Kan man nu være sikker på, at det lige er 6,5 mia. kr., og at det ingen negative konsekvenser har i form af manglende investeringer eller på anden vis, f.eks. at tingene måtte løbe uden om Danmark? Hvis ikke man har det, hvorfor er man så lige stoppet ved 6,5 mia. kr.? Kunne man så ikke have gjort det tal noget større?
Ordføreren.
Jamen det er faktisk, fordi vi følger Europa-Kommissionens estimat fra 2012, som siger, at hvis vi følger det – og de foreslår 0,1 pct. beskatning af aktie- og obligationshandler og 0,01 pct. i beskatning af derivatkontrakter – vil det give 6,5 mia. kr. Så er sådan set derfra, vi har det.
Så er det hr. Ole Birk Olesen, Liberal Alliance.
Alternativet glæder sig over, at Alternativet har været med til at bevilge penge til en ny grøn boligjobordning. Jeg vil høre fru Josephine Fock, om Alternativet egentlig er nysgerrig efter at vide, hvordan vi fandt pengene til det på finansloven.
Ordføreren.
Vi har en aftale om, at de var afsat på finansloven. Jeg har ingen viden om, hvordan de er afsat, men hvis ordføreren ønsker at fortælle mig det, er det da fint. Det vil jeg da gerne høre.
Hr. Ole Birk Olesen.
Vi fandt jo pengene gennem nogle af de besparelser, som Alternativet ikke kan lide. Så tillykke med, at I har brugt pengene.
Ordføreren.
Ja, og som jeg tror at ordføreren selv sagde heroppe, så skal man jo se det hele i en sammenhæng. Det er et stort billede, og derfor er jeg selvfølgelig også glad for, at den kun koster 400 mio. kr. om året og ikke de budgetterede 800 mio. kr. om året.
Så er det fru Jane Heitmann, Venstre. Værsgo.
Tak for det. Jeg hørte ordføreren tale om tre bundlinjer, bl.a. den økonomiske bundlinje. Jeg hørte også ordføreren spørge regeringen: Hvad er jeres svar? Jeg kunne godt tænke mig at høre Alternativets svar på, at man har valgt at fremlægge et finanslovsforslag med et underskud på 3 mia. kr. Er det økonomisk ansvarlighed?
Ordføreren.
I vores optik er der ikke underskud. Jeg tror, at jeg har redegjort for, hvor pengene bl.a. skal komme fra. Nu er det vigtigt at tale positivt heroppe fra talerstolen, men der er jo også noget uafklaret i det fremlagte finanslovsforslag i forhold til den boligydelse, der lige er blevet trukket tilbage. Så vi har vel alle sammen vores udfordringer med at finde en eksakt krone til krone-finansiering, men ifølge vores opfattelse er vores finanslovsforslag finansieret krone til krone.
Fru Jane Heitmann.
Jeg tror ikke, at der skal være nogen tvivl om, at det finanslovsforslag, vi har fremlagt, lige præcis er finansieret krone til krone. Og en krone er en krone og kan kun bruges en gang. Men jeg hører ikke ordføreren forholde sig til, at Alternativets finanslovsforslag er underfinansieret med 3 mia. kr. Er det økonomisk ansvarlighed?
Ordføreren.
Jamen der er det bare, at jeg må svare ordføreren, at i vores optik er det finansieret krone til krone.
Så er det fru Maria Reumert Gjerding, Enhedslisten. Værsgo.
Mange tak. En af de ting, jeg blev rigtig glad for, da jeg første gang læste Alternativets program, var, at Alternativet går så meget op i at støtte grønne iværksættere og støtte især virksomheder, som er interesseret i at omstille til cirkulær økonomi, for det er jo noget, som vi i Enhedslisten har arbejdet for i rigtig, rigtig mange år. Det er noget, vi har arbejdet for under den tidligere regering, så der, bl.a. med de finanslovsforslag, som vi deltog i, blev afsat midler til grønne iværksættere, til grønne iværksætterhuse, til en grøn omstillingsfond, som skulle hjælpe virksomheder til at omstille til lukkede ressourcekredsløb, og en hel masse andre ting, som netop skulle styrke hele den grønne retning. Det er ting, der nu er lukket og nedlagt, efter at den nye regering er kommet til. Også den grønne ildsjælepulje, som skulle støtte befolkningens engagement og mobilisering i hele den grønne omstilling, er lukket, alt det er lukket. Man kunne komme rigtig, rigtig langt, hvis man i stedet for brugte de 400 mio. kr., som man har sat af til boligjobordningen, til at støtte alle de her gode initiativer. Det er derfor, vi har fremsat et ændringsforslag. Så jeg vil bare høre Alternativets holdning til det ændringsforslag.
Ordføreren.
Jamen det bakker Alternativet op om.
Fru Maria Reumert Gjerding.
Det glæder mig meget at høre. Tak.
Ordføreren.
Tak.
Så siger jeg også tak. Der er ikke flere korte bemærkninger. Så er det hr. Martin Lidegaard som ordfører for Det Radikale Venstre.
Mange tak. Jeg bliver desværre nødt til at sige, at set fra Det Radikale Venstres udsigtspunkt er den her finanslov noget af det største makværk, vi har set i rigtig mange år. Det er det, fordi rammerne er forkerte, indholdet er forkert, og fordi processen er forkert. Rammerne kan vi ikke stå inde for, da hele finansloven er fuldstændig blæst for reformer. Der er ikke et større konstruktivt tiltag, der viser, at vi har fået en blå regering, som kunne give os flere muligheder, flere økonomiske ressourcer til at investere i fremtiden, skabe arbejdspladser og give os det økonomiske råderum, der kunne flytte Danmark ind i fremtiden. Tværtimod har man så besluttet i de to lovforslag, som vi skal vedtage i morgen, nemlig L 2 og L 3, at gennemføre et fuldstændig bevidstløst omprioriteringsbidrag, som man kalder det, hvor man kører en grønthøster hen over kommunerne og indkasserer pengene, for at man sammen med sine støttepartier kan sidde og lege julemand inde i Struenseeværelset i Finansministeriet. Det er uskønt, det er formålsløst, og det er i hvert fald ikke noget, vi kommer til at bidrage til i de overslagsår, hvor man ikke engang har en aftale med kommunerne om at gøre det. Det har man i 2016, men det har man ikke i 2017, 2018 og 2019. Det er derfor også, synes vi, at gøre vold på det kommunale selvstyre. Vi fatter ikke, at Dansk Folkeparti vil lægge stemmer til det. Så meget om rammerne. Nu har vi gang på gang hørt finansministeren og flere andre sige, at grunden til, at man har foretaget besparelserne på udviklingsbistanden, forskningsområdet, uddannelsesområdet, pædagogområdet osv., er, at man overtog et fallitbo – må vi forstå. Nu har vi så i den sidste Økonomisk Redegørelse fået at vide, at det var notorisk forkert. Der er ikke én eneste af de besparelser, som regeringen foretager, der kan begrundes med smalhals eller med, at man overtog en dårlig økonomi. Hver eneste krone, som den her regering har sparet på vores næste generation i form af at skære på uddannelse, antal pædagoger, den grønne omstilling, udviklingsbistanden til at forebygge konflikter og flygtningestrømme osv., har den valgt at bruge på noget andet, nemlig noget udsigtsløst, som peger tilbage i stedet for at pege fremad. For hvad er det, man har brugt pengene til? Man har brugt dem på en række klatvise afgiftslettelser. Man har lavet nogle afgiftslettelser i forhold til NO x kr. til de ældre, uden at vi helt præcis ved, hvordan de penge skal bruges. Det er jo ikke noget, der bringer Danmark videre. Det er jo ikke noget, der investerer i vores fremtid. Det er tværtimod noget, der risikerer at sende ubetalte regninger videre til den næste generation danskere, fordi man hverken gør noget for at sikre den langsigtede økonomiske ansvarlighed, den miljømæssige bæredygtighed eller den sociale bæredygtighed. Man skærer jo bl.a. også i integrationsydelsen til de nye danskere, flygtningene, der kommer, og gør det langt sværere at få dem integreret og nyttiggjort i det danske samfund. Alt i alt er det en finanslov, der kigger tilbage i stedet for at kigge frem. Det er et makværk, fordi det også er et mærkeligt kludetæppe, der viser, at man har så mange forskellige støttepartier, man skal tage hensyn til, at der ikke rigtig er noget samlet billede. Det fører mig til processen i denne finanslov, som jo også har været, må man sige, noget virkelig rod. Dem, der hørte vores forespørgsel her i formiddag, kan jo bevidne, at vi nu er i den situation, at fordi regeringen ikke har styr på sit parlamentariske flertal og ikke har styr på sine aftaler, skal landets pensionister nu opleve først at få en boligydelse udbetalt, som så siden skal efterreguleres, fordi man er begyndt at administrere efter en lov, som man så alligevel ikke kunne få vedtaget. Det er ikke nogen imponerende karakter, man kan give hverken rammer, indhold eller proces i den her finanslov. Det eneste, man kan opfordre til, er, at de politiske partier, der holder hånden under denne lille regering, måske overvejer i det mindste at stille som krav, at de næste finanslove, vi skal have, hvis det også skal foregå under den nuværende ledelse, bliver en lille smule mere fremsynede og har et lidt større vingeslag, så også vores børn og børnebørn og den næste generation danskere kan se sig selv i de her finanslovsforslag, i stedet for at det hele peger tilbage.
Der er p.t. to korte bemærkninger. Først er det hr. Jacob Jensen, Venstre. Værsgo.
Jeg skal love for, at den radikale ordfører har fået nejhatten på i dag, men det må man jo så selv prøve at redde sig ud af. Jeg er ret sikker på, at den radikale ordfører er enig med mig i, at pengene skal passe. Der skal være finansiering til det, man foretager sig. Det plejer at være god radikal politik. Derfor noterer jeg mig selvfølgelig også, som jeg har gjort med et par af de andre partier, de ændringsforslag, man så har stillet fra Det Radikale Venstres side til det her makværk af en finanslov. Når jeg sådan lige løber ned over dem og lægger tallene sammen i forhold til de effekter, der så er, kan jeg se, at der er stribevis af ændringsforslag, hvor man vil tilbagerulle besparelser på udviklingsbistanden og tilbagerulle besparelser på forskning, uddannelse og alle mulige andre områder. Hvordan vil man så finansiere det? Jo, det vil man finansiere ved at afskaffe boligjobordningen, og så tror jeg også, at jeg kunne finde et sted, hvor der står noget om det, man kalder et effektiviseringbidrag på politiområdet. Alt i alt har man udgiftskrævende ønsker på i omegnen af 6 mia. kr., og det vil man så finansiere med det, jeg sådan kan finde frem til er omkring 600 mio. kr. Hvordan hænger det sammen?
Ordføreren.
Det spørgsmål er jeg glad for. Det hænger sådan sammen, at vi også har stillet ændringsforslag til regeringens finanslov, der gør, at vi selvfølgelig får et samlet resultat, der går o p op, går i nul. Det kan jeg garantere ordføreren for, og det er jo, fordi vi også ruller en masse af de afgiftslettelser, som regeringen ønsker at indføre, tilbage, og fordi vi udnytter det råderum på 2,7 mia. kr., som regeringen har brugt til at klatte væk på gaver til forskellige grupper. Det bruger vi målrettet, og det har vi faktisk råd til inden for det samme økonomiske råderum – og det anerkender vi der skal være. Inden for den, kan man sige, rimelig fokuserede økonomi er vi faktisk, som jeg nævnte, i stand til ikke alene at rulle alle regeringens besparelser tilbage – og det er fra ulandsbistand over miljø til uddannelse og integrationsydelse – men vi er også i stand til at stille en række offensive forslag inden for de samme områder, bl.a. flere penge til pædagoger, klima og miljø. Det er simpelt hen, fordi vi ikke klatter pengene væk på afgiftslettelser. Hvis man tager ændringsforslagene til både regeringens oprindelige forslag og til de nye ændringsforslag, der er kommet efter indgåelsen af finanslovsaftalen, så vil man se, at pengene passer.
Hr. Jacob Jensen.
Der bliver sagt, at man klatter pengene væk. Jeg kan ikke se, at man klatter pengene væk, hvis man lemper nogle skatter og afgifter, men det kan der selvfølgelig være forskellige holdninger til. Nu kerer ordføreren sig så om pædagoger, og det er jo så ude i kommunerne, man har den slags. Kan ordføreren så ikke bare lige gøre opmærksom på, hvordan ordføreren ser kommunernes økonomi for det finanslovsår, som vi her behandler, altså 2016, i forhold til hvorvidt man kan investere i borgernær velfærd? Er der med finanslovsforslaget flere penge til kommunerne samlet set, eller er der færre penge til kommunerne samlet set?
Ordføreren.
Jamen der har man jo indgået en aftale med kommunerne i sommer, og vi har sammen med en række andre partier sagt, at når der er indgået en aftale med kommunerne, så bakker vi op om de samlede kommunale budgetter og den ramme, der er aftalt. Så har man lavet et omprioriteringsbidrag, og man har sendt nogle af pengene tilbage til kommunerne, men så har man herinde i Folketinget bestemt, at de skal gå til f.eks. ældre. Så nu kan kommunerne ikke vælge at bruge de penge til f.eks. pædagoger og højere normering i daginstitutionerne, og det er det, vi har imod den der lidt bevidstløse omprioritering. For selvfølgelig er der plads til at effektivisere i kommunerne, men hvorfor er det os og finansministeren, der skal sidde og fordele de penge?
Fru Jane Heitmann, Venstre. Værsgo.
Tak for det. Se, jeg hørte ordføreren kalde regeringens finanslovsforslag for uskønt, og jeg hørte også ordføreren bede om en lille smule mere fremsyn. Jeg tror, det var det ordvalg, ordføreren havde. Jeg har egentlig altid haft utrolig stor respekt for den økonomiske ansvarlighed, som jeg trods alt synes Det Radikale Venstre tidligere har været repræsentant for, og når ordføreren nu beder om en lille smule fremsyn, kunne jeg måske godt tænke mig at bede ordføreren om at tage en lille smule ansvar. For hvad er det, der ligger til grund for, at Det Radikale Venstre vælger at lægge et finanslovsforslag frem, som er underfinansieret med 5 mia. kr.? Mener ordføreren, at det er at tage det ansvar på sig, som det er at skulle styre den danske økonomi?
Ordføreren.
Jeg kan godt høre, at der har siddet nogle spindoktorer i Venstres kontorer og forberedt de her spørgsmål, men jeg er bange for, at de ikke har gjort deres arbejde godt nok. For hvis ordføreren går tilbage og kigger på vores ændringsforslag, både dem, vi har stillet til det oprindelige finanslovsforslag, og dem, vi har stillet til de aftaler, der er blevet indgået siden, så vil hun kunne se, at pengene selvfølgelig passer. Det gør de altid, når Radikale Venstre behandler en finanslov.
Fru Jane Heitmann.
Nu ved jeg ikke, hvad det er for en regnestok, som ordføreren eller Det Radikale Venstre bruger, men for os er det fuldstændig klart, at det finanslovsforslag, der er lagt frem, er underfinansieret med 5 mia. kr. Synes ordføreren, det er ansvarligt?
Ordføreren.
Det er notorisk forkert, og det er altså, fordi man ikke har kigget ordentligt på de forskellige ændringsforslag, vi har stillet, men kun på den sidste del af dem. Så det er svært at forholde sig til. Vi har rullet en del af afgiftslettelserne tilbage. Vi går ikke ind for at klatte pengene væk på lavere registreringsafgifter eller lavere NO x Alene det koster sammenlagt 1 mia. kr. Så er der 2,7 mia. kr. i råderum, som vi har brugt på en anden måde end den, regeringen har valgt, og jeg kunne sådan set blive ved, men det er måske bare lettere, hvis Venstre læser på lektien i stedet for.
Så er det hr. Brian Mikkelsen, Konservative. Værsgo.
Jeg har stor respekt for De Radikales økonomiske ansvarlighed, og den økonomiske politik er egentlig ganske fornuftig hos De Radikale. Men det, der ligesom bringer mig til at stille et spørgsmål til den Radikale ordfører, er den her glorie over hovedet med hensyn til ældremilliarden. Altså, den er ikke vokset i vores have, men I forbindelse med at vi havde en SRVSF-regering, blev der afsat nogle penge f.eks. målrettet pædagoger. Man afsatte en vis sum penge til pædagoger, og de skulle bruges til pædagoger ude i kommunerne, så jeg vil lige spørge: Hvad er forskellen på ældremilliarden og pædagogmilliarden?
Ordføreren.
Det var 250 mio. kr., men lad det nu være. Jeg synes da, der er en meget stor forskel. Jeg tror, at for de fleste af de ældre, jeg kender – som både er velhavende og mindre velhavende – er det, som egentlig ligger dem allermest på sinde, at deres børn og børnebørn overtager et godt Danmark. Og der er den meget store forskel, at ved at fokusere på vores børn, vores uddannelse og vores forskning sikrer vi et grundlag for dem, der kommer efter os, hvorimod hvis man satser på at uddele en ældremilliard helt ufokuseret, uden at være fokuseret på de svageste ældre, så kan jeg ikke rigtig se, hvad man får ud af det i forhold til Danmarks fremtid.
Hr. Brian Mikkelsen.
Alt det er vi sådan set enige i. Vi vil godt investere i uddannelse, vi vil godt investere i forskning, men det er princippet, jeg spørger om. Er der i princippet forskel på at målrette pædagogpenge og målrette ældrepenge? Når man nu harcelerer over ældremilliarden, som vi jo kan diskutere frem og tilbage, så bliver jeg nødt til at spørge, hvad forskellen er på princippet om at disponere over nogle pædagogpenge målrettet nogle kommuner og princippet om målrettet at disponere over nogle ældrepenge.
Ordføreren.
Forskellen er, at den nye regering i modsætning til os gennemførte et generelt omprioriteringsbidrag på 1 pct. for alle kommuner. Altså, man tvinger kommunerne til at køre en grønthøster hen over de kommunale budgetter, og de penge, der derved fremkommer, indkasserer Finansministeriet. Og så sidder man og fordeler dem med bl.a. hr. Brian Mikkelsen. Det gjorde vi ikke.
Tak til ordføreren for Det Radikale Venstre. Dermed er det hr. Jonas Dahl som ordfører for SF.
Tak for det. Regeringens finanslovsforslag var dybt uansvarligt, fordi regeringen sådan set ikke gjorde noget for at løse en række af Danmarks påtrængende problemer, tværtimod, i og med at der var nedskæringer på uddannelse, forskning og klima. Det er sådan set ikke blevet et hak bedre med den finanslovsaftale, vi står med i dag. Den dementerer oven i købet, at det var økonomien, der tvang regeringen til nedskæringer. For man har fundet plads til at bruge milliarder af kroner på helt unødvendige skattelettelser og afgiftslettelser. På den måde beviser regeringen jo sådan set, at dens megen snak om kasseeftersyn og nødvendige prioriteringer bare var snak. SF har valgt at stille et begrænset antal ændringsforslag, som, hvis de bliver vedtaget, vil pege fremad i en retning af at løse Danmarks problemer og samtidig give et bidrag til at løse de globale udfordringer, vi står med, på områderne klima, fattigdom og flygtninge. Det er dog ikke alt, der bliver rettet op på, og selv hvis vi skulle fjerne alle urimelighederne i finanslovsforslaget, som det ligger nu, er der stadig væk behov for en meget, meget lang liste. Det kan særskilt nævnes, at SF gerne så, at der blev investeret mere i forskning, ikke mindst i den frie forskning og i grøn omstilling og i teknologi. Vi har ikke stillet ændringsforslag herom, da vi har søgt at afbøde skadevirkningerne af regeringens nedskæringer på forskningen ved at gå med i en aftale om fordeling af forskningsreserven. Men godt er det ikke, vil jeg da sige. SF's ændringsforslag er økonomisk ansvarlige. I umiddelbar virkning giver forslagene en forbedring af statens finanser på lidt over 2 mia. kr., hvis man regner med tilbageløb og adfærd ud fra Finansministeriets egne principper. Så er forslagene også neutrale på statsfinanserne, men Finansministeriets regneprincipper er dog på flere måder problematiske, idet man i Finansministeriet ikke regner med positive og afledte effekter af investeringer i uddannelse, daginstitutioner og arbejdsmiljø osv. Finansministeriet regner heller ikke på, hvor dyrt det bliver for Danmark at leve op til vores internationale klimaforpligtelser, og det er i sig selv dyrt, at regeringen ikke tør regne. Omvendt vender forslaget jo sådan set den tunge ende nedad, og vi har behov for at højne Danmarks klimaambitioner i ganske betragteligt omfang. Derudover – hvis man virkelig ville gøre noget ved klimaudfordringerne – ville man jo samtidig gøre noget godt ved beskæftigelsen, noget, som sådan set også ligger til grund for SF's ændringsforslag til finansloven, nemlig at vi gerne ville være med til at styrke, ikke bare den grønne indsats, men også det, der skaber beskæftigelse i den grønne del af sektoren. Derudover tror vi sådan set også, at vi ville løfte Danmark i sin helhed, hvis man ansatte flere i daginstitutioner, i skoler og i uddannelsessektoren generelt, fordi vi har behov for at investere i viden; vi har behov for at investere i forskning og uddannelse; for det er det råstof, vi kommer til at leve af også i fremtiden, ikke mindst når man ser på de udfordringer, der er med faldende oliepriser og manglende indtægter fra Nordsøen. Det giver så selvfølgelig nogle helt berettigede bekymringer om, hvor pengene skal komme fra, og der er kun et svar: Det er viden, det er uddannelse, det er de unge mennesker, der i dag får deres skolegang. Derfor er det dog paradoksalt, at en borgerligt ledet regering i den grad bruger ressourcerne på afgiftslettelser på luksusbilerne, skattenedsættelser til de rigeste boligejere og ikke mindst forsøger at træde på pensionisterne, som man har gjort, i forhold til den debat der har været om understøttelsen af pensionisterne i de seneste dage. Derfor er det altså også paradoksalt, at dem, der kommer til at holde for, er de svageste i samfundet – det er de studerende, det er de unge, det er dem, vi sådan set skal leve af i fremtiden. Derfor undrer jeg mig bravt over den aftale, vi står med i dag. Der er dog også grund til at dvæle lidt ved de seneste dages diskussioner. For hvis man går tilbage til åbningsdebatten her i Folketingssalen, så stod hr. Kristian Thulesen Dahl, Dansk Folkepartis formand, her på talerstolen, hvor jeg står nu i dag, og kaldte bl.a. de besparelser, regeringen lagde op til på boligydelserne, for tidsler. Det var nogle tidsler, der underforstået skulle fjernes, men da det kom til finanslovsforhandlingerne, må man fra Dansk Folkepartis side have glemt, hvad man rent faktisk var ude i at forhandle, for i hvert fald indgik man jo en aftale, hvor man i den grad kunne se, at boligydelserne til pensionisterne holdt for. I forhold til de kommende år skulle man hente næsten 2 mia. kr. hos pensionisterne og de handicappede. Det udviklede sig så i går aftes til, at vi fik nye ændringsforslag i Finansudvalget og hastesamråd med finansministeren, for nu havde man pludselig besluttet sig til midlertidigt at udskyde de pågældende besparelser. Her til morgen kunne vi så høre fra Dansk Folkepartis finansordfører, at pensionisterne også fremadrettet skal friholdes, hvad dog alle andre ordførere fra den borgerlige fløj har dementeret her i dag. Så man må mildt sagt sige, at det, i forhold til hvad det er for en finanslovsaftale, vi i dag står og behandler, og ikke mindst den finansiering, som man rigtig gerne vil prale af i den borgerlige lejr, er noget blakket og forvirret. Jeg synes, det er paradoksalt, at det var sådan, dagen før vi skulle tredjebehandle Folketingets og rigets finanslov. Og der var en situation, hvor finansministeren var nødt til at trække en del af finansieringen til finansloven. Dansk Folkeparti er dybest set ude at hive gulvtæppet væk under den aftale, man selv har indgået, og dermed også ude at sikre, at man står med en finanslov, som har et ganske betragteligt underskud, når man ser på de kommende år. For det er jo ikke bare 90 mio. kr. for 2016, hvad man har forsøgt at prædike her i dag. Det drejer sig i de efterfølgende år om et stigende trecifret millionbeløb, som betyder, at man over de kommende år vil mangle op mod 2 mia. kr., fordi man nu midlertidigt har udskudt det. Men det er meget klart slået fast i dag af bl.a. Liberal Alliances ordfører og også Venstres ordfører, at pengene skal findes, ved at de fattigste pensionister skal skæres. Det synes jeg jo i sig selv er interessant, når vi så samtidig ser på, hvordan man har brugt pengene. Det er dem, der køber luksusbilerne, der skal bruge en del af pengene. Nu skal det være 300.000 kr. billigere at købe en stor Porsche. Samtidig kan man se, at de rigeste boligejere, dem, som bor i de områder, hvor man rent faktisk har sikret sig ganske betragtelige gevinster ved bare at eje sin egen bolig, nu skal lettes i skatten igen. Hvem holder for? Jamen det gør pensionisterne, det gør de studerende, det gør de svageste i vores samfund. På den baggrund synes jeg også man må sige, at den finanslov, vi står med i dag, er noget mistrøstig. Jeg er ærlig talt lidt ærgerlig over, at der ikke sidder et eneste medlem fra Dansk Folkeparti her i Folketingssalen, for jeg synes, det er forbløffende, at man har 22 folketingsmedlemmer, som ikke bare er medlemmer af Folketinget, men også er medlemmer af diverse byråd ude i landet, og som derude også skal være med til at gennemføre et omprioriteringsbidrag, som koster ganske betragteligt på områderne skoler, på daginstitutioner og på ældre. Man må sige, at det dog er tankevækkende, at der ikke engang, når vi tredjebehandler finansloven, er et eneste medlem fra Dansk Folkeparti til stede i Folketingssalen. Jeg synes ærlig talt, det er lidt pinligt, at landets næststørste parti ikke kan vise den respekt, at man i det mindste dukker op til de debatter. Jeg synes, Dansk Folkeparti har et forklaringsproblem af de større, og det er måske baggrunden for, at man i dag åbenbart – jeg synes næsten, det er en foragt for Folketinget – simpelt hen bliver væk fra debatterne. Men med det har jeg ikke yderligere at tilføje, blot at SF med den finansiering, der er lagt frem, og den prioritering, regeringen lægger for dagen, hverken kommer til at stemme for eller imod finansloven.
Der er i første omgang to med korte bemærkninger, og den første er hr. Ole Birk Olesen, Liberal Alliance.
Ifølge hr. Jonas Dahl kan vi ikke have en lavere registreringsafgift i Danmark, uden at det går ud over vores indsats med uddannelse af unge; det var det, man måtte få ud af hr. Jonas Dahls tale. Jeg vil høre, om hr. Jonas Dahl er vidende om, at når vi sammenligner os med OECD-landene, altså de 34 medlemslande, der er der, så ligger Danmark nede på en 23. plads, hvad angår hvor stor en andel af en ungdomsårgang, der får en videregående uddannelse – altså en 23. plads ud af 34 – og at alle 22 lande, der ligger over os, har lavere bilafgifter end Danmark.
Ordføreren.
Jamen der er stort set ikke et land, som ikke har lavere punktafgifter end Danmark. Man må også bare konkludere, at hvis man vil sænke punktafgifterne, så skal pengene jo komme et sted fra, og jeg synes, det er paradoksalt, at en del af den finansiering, man lægger for dagen, er besparelser på uddannelse og forskning. Man kan så for bare at holde fast i det, som Liberal Alliance spørger ind til, spørge: Tror man i Liberal Alliance selv på, at der er flere, der kommer til at tage en ungdomsuddannelse, så vi kan flytte os fra 23.-pladsen på ranglisten i OECD i forhold til, hvor mange der tager en ungdomsuddannelse, ved at man sparer på ungdomsuddannelserne, ved at man afskediger lærere ude på landets gymnasier og tekniske skoler, og ved at man sparer markant på uddannelse og forskning på landets universiteter? Jeg tror ikke på, at man får et højere uddannelsesniveau ved at skære ned på uddannelserne. Hvis man tror det i Liberal Alliance og man tror på, at det er den større bil, der så sikrer et højere uddannelsesniveau, så kan det godt være, at det er en helt anden regnebog, man er inde i hos Liberal Alliance. Men det er i hvert fald ikke den, vi benytter i SF.
Hr. Ole Birk Olesen.
I Liberal Alliance tror vi på, at alle offentlige serviceområder skal være underlagt et effektiviseringspres, sådan at de leverer bedre og billigere for de penge, som skatteyderne har betalt. Det var også et princip, som SF gik ind for i et eller andet omfang, dengang SF var i regering, idet man jo var medlem af en regering, der havde en ambition om at spare 12 mia. kr. ved effektiviseringer. Det er så blevet lidt højere i mellemtiden, men effektiviseringer var dengang et udmærket princip. Det siger jeg bare, fordi det, når man siger, at vi, fordi vi letter skatten på biler, så får dårligere uddannelse i Danmark, jo ikke hænger sådan sammen.
Ordføreren.
Jeg tror sådan set godt, at vi kan gøre tingene bedre. Men forskellen er jo, om man har det udgangspunkt, at man, når man vil gøre tingene bedre, så bliver ved med at investere de penge, man forhåbentlig kan spare op, i at højne uddannelsesniveauet endnu mere, eller om man vælger at sige, at de penge vil man hellere bruge på afgiftslettelser på luksusbilerne og til de rigeste boligejere, og det, som man gør her, betyder jo konkret afskedigelser ude på landets gymnasier. Det er forskellen på Liberal Alliance og SF.
Så er det fru Maria Reumert Gjerding, Enhedslisten.
Mange tak. SF har jo valgt at lave en aftale med regeringen om en boligjobordning, som koster 400 mio. kr. eller lidt mere, og det er en ordning, der har vist sig at være meget, meget skæv socialt, som primært gavner de velstillede i samfundet, og som har en meget, meget lille klimaeffekt. Nu forstår jeg godt, at man har lavet en aftale, og at det kan være svært at løbe fra den – det har jeg fuld forståelse for – men hvis det nu viser sig, at de tal holder stik, og at det faktisk er så skævt og det har så lille en klimaeffekt, vil SF så være parat til, f.eks. næste år, at gå til regeringen og prøve at få omprioriteret de her midler til noget, der er stærkere rent klimamæssigt, og som er mere socialt retfærdigt?
Ordføreren.
Vi vil da altid følge udviklingen, og hvis vi kan gøre tingene bedre, så skal vi hele tiden gøre det. Men baggrunden for, at vi indgik en aftale om en boligjobordning, er sådan set, at vi synes, det er en god ting, at danskerne får tilskud til at renovere deres boliger. Vi er også glade for, at vi har sikret, at lejerne får bedre muligheder for at renovere deres boliger, fordi det energiforbrug, der er i boligerne, sådan set også er noget af det, der bidrager til de klimaudfordringer, man står over for. Så derfor mener vi, at man skal gøre alt, hvad man kan, for at lave klimaforbedringer i husene, uanset om det er lejere eller ejere, og det er vi glade for at vi har fået regeringen lokket med på. Vi havde da gerne set, at det var endnu mere grønt og havde endnu mere perspektiv, men vi synes faktisk, det er en god ordning, der også sikrer, at man får sat gang i hjulene, også ude i Udkantsdanmark, hvor det nogle gange er lidt svært at få pengene til at slå til i forhold til at udskifte vinduerne. Så jeg vælger at glæde mig over, at vi med den aftale, vi har lavet i forhold til boligjobordningen, er med til at trække Danmark et lille skridt i en grønnere retning, og det undrer mig sådan set, at Enhedslisten ikke bakker op om det.
Fru Maria Reumert Gjerding.
Vi er jo fuldstændig enige i, at man skal forsøge at energirenovere boliger og sørge for at nedbringe CO 2 Men der er ingen tvivl om, at de her 400 mio. kr. kunne bruges langt klogere i forhold til klimaet, og at de kunne bruges på en måde, der var langt mere retfærdig, så det ikke primært går til de velstillede i samfundet. Så mit spørgsmål er sådan set: Hvis de tal, som nu har været fremme i forbindelse med den her ordning, viser sig at holde stik, er SF så parat til at forsøge at forhandle det igennem, så vi får en grønnere og klogere ordning?
Ordføreren.
Vi synes faktisk, vi har lavet en god aftale, som modsat den tidligere boligjobordning, som blev indgået under den tidligere regering, jo nu sikrer en grøn boligjobordning, som netop har fokus på at få gjort noget ved den omstilling, som der er en række udfordringer med ude i de danske hjem. Og jeg glæder mig over, at vi netop sikrer, at vi har et stærkere incitament til, at folk får renoveret og efterisoleret både taget og hulmuren, men altså også får skiftet vinduerne ud. Det tror jeg faktisk betyder noget for rigtig mange familier, og det er ikke de velstillede. Der er trods alt også grænser for, hvor mange gange man kan udskifte vinduerne. Jeg tror, det i langt overvejende grad er sket i Hellerup, men jeg tror, det betyder noget for rigtig mange mennesker, som ikke nødvendigvis bor et sted, hvor der har været høje huslejestigninger, så man nu rent faktisk med et tilskud får mulighed for at renovere huset, og det glæder jeg mig over.
Så er det hr. Torsten Schack Pedersen, Venstre.
Jeg skal bare lige bede hr. Jonas Dahl gentage noget fra sin ordførertale, som jeg ikke er helt sikker på at jeg fangede rigtigt, og det kan jeg gøre temmelig kort: Var det korrekt forstået, at SF alene har stillet ændringsforslag til den finanslovsaftale, der er indgået, for at afbøde de værste elementer set med SF's øjne, eller har man stillet ændringsforslag til alle de ting, som man synes er en fejl? Jeg beklager, jeg blev i tvivl, da jeg hørte det.
Ordføreren.
Vi har jo valgt at prioritere en række ændringsforslag, som er dem, vi synes er de bedste, så vi kan rette op på nogle skævheder, som den her finanslov rummer. Og derfor har vi sådan set rejst de spørgsmål, som vi synes er af principiel karakter. Men det er klart, at havde det været SF alene, der havde lavet en finanslovsaftale, så havde den set fundamentalt anderledes ud. Jeg tror også, det er et princip, man har brugt i Venstre tidligere – man stiller en række ændringsforslag for at luge ud i nogle af de, ja, mest stupide ting, den pågældende regering har fundet på, og så prøver man at komme med de bedste forslag, man selv har. Det tror jeg er sådan almen praksis, som alle oppositionspartier – også Venstre – har benyttet igennem rigtig mange år.
Hr. Torsten Schack Pedersen.
Så havde jeg hørt rigtigt, og jeg synes bare, det er lidt ærgerligt. For det betyder jo, at SF kun har fundet finansiering til nogle af de ting, man har kritiseret den her aftale for, og det synes jeg bare er noget tyndt rent politisk. Altså, man forbeholder sig altså simpelt hen retten til at sige: Okay, vi kritiserer sønder og sammen – til gengæld er der kun nogle af tingene, vi vil gøre noget ved. Og det synes jeg sådan set er lidt ærgerligt. Hr. Jonas Dahl må meget gerne kigge på de finanslovsudspil, vi fremlagde, og på, hvordan vi stemte, da vi sad i opposition. For det, vi mente skulle gennemføres, sørgede vi for at der var finansiering til. Men nu kan jeg forstå, at SF vil forbeholde sig retten til at kritisere det hele, og så vil man komme med ændringsforslag til noget af det. Og så mangler der jo en finansiering til alle de ting, man ikke har taget med.
Ordføreren.
Vi synes, det er torskedumt at skære så meget på forskningen, som man lægger op til fra regeringens side. Det ændrer jo ikke på, at vi sammen med alle andre partier i Folketinget har lavet en aftale om forskningsreserven, men jeg synes, det er fuldstændig tosset, at man har valgt at bruge så mange ressourcer på at skære i uddannelse og forskning. Det havde vi sådan set gerne rettet op på, men vi har indgået en aftale, og den står vi selvfølgelig ved. Det er baggrunden for – og det var det, jeg var inde på i min ordførertale – at vi ikke stiller ændringsforslag lige på det her punkt, altså fordi vi sådan set har indgået en aftale på det område. Sådan er det jo i politik – nogle gange indgår man nogle aftaler for at afbøde noget, de andre finder på, og som er fuldstændig ude i hegnet, for at prøve at rette lidt op på de ting, de andre gør.
Tak til SF's ordfører. Og så er det ordføreren for Det Konservative Folkeparti, hr. Brian Mikkelsen.
Det er ikke nogen hemmelighed – vi vil i hvert fald ikke skjule det – at Det Konservative Folkeparti er meget tilfredse med årets finanslovsaftale. Det var et godt forløb, og vi vil godt takke finansministeren for en god koordinering og et godt resultat. Det Konservative Folkeparti gik til forhandlingerne med tre hovedkrav: For det første at grundskylden skulle fastfryses, så danskerne ikke længere skulle beskattes fra hus og hjem, for det andet at politiet skulle styrkes og rustes bedre i forhold til truslen fra international terrorisme, og for det tredje ville vi have et løft af den humanitære nødhjælp til nærområderne. Alle tre krav har vi fået igennem, og det tegner et billede af en finanslov i balance, der trækker Danmark i en tryggere og friere retning. Jeg er stolt af, at vi nu endelig har fået stoppet boligskatternes himmelflugt, sikret en fastfrysning af grundskylden og dermed sikret et reelt skattestop for landets boligejere. Ingen boligejere skal i 2016 betale mere i grundskyld, end de gjorde i 2015 – helt nøjagtigt i kroner og øre. Og alt i alt lettes grundskylden med 2,5 mia. kr. over de næste 4 år. Så når familien Hansen sidder ude i haven, mens børnene render rundt derude og spiller fodbold, behøver de ikke at have ondt i maven over, om de kan blive boende i deres hus med familien, for nu er der sikret ro omkring grundskylden, omkring boligskatterne det kommende år. Det betyder konkret, at Lis, der bor i Brønshøj, slipper billigere i ejendomsskat næste år. I dag bor hun med sin søn i et beskedent hus på 64 m² med tilhørende 625 m² grund. Huset købte hun for 1,9 mio. kr. i 2011, og alene i år har hun betalt, hold godt fast, en grundskyld på 33.884 kr. Og havde det ikke været for den finanslov, som vi lige nu har lavet, ville regningen være steget til over 35.000 kr. næste år. Så derfor er jeg godt gammeldags glad over at kunne sige til Lis og de hundredtusindvis af andre danske boligejere, som lider under den stigende grundskyld, at boligskatternes himmelflugt nu endelig er stoppet. Samtidig har vi med finansloven sikret et bedre fremtidsrettet dansk politi. Selv om det til tider var en ensom kamp, kom vi alligevel i mål med et resultat, vi kan være stolte af. Vi har sikret politiet et markant ressourceløft, der betyder, at vi har styrket kampen mod terror og grænseoverskridende kriminalitet; vi har styrket indsatsen mod indbrud og sikret mere tryghed for danskerne; og samtidig har vi sikret, at der over de kommende 2 år bliver optaget 1.100 nye betjente på politiskolen. Det betyder, at vi kommer nærmere en politistyrke, der reelt har en mulighed for at være i øjenhøjde med almindelige danskere og ikke mindst hele tiden at være i haserne på den kriminelle underverden. Terrortruslen mod Danmark og hele den vestlige verden er jo accelereret. Den er present; hver eneste dag er der folk, som planlægger attentater mod vestlige interesser, også mod danske interesser. Og derfor er jeg også glad for, at der etableres døgnbemandede situations- og operationscentre, og at PET får langt flere ressourcer til både efterretningsarbejde og personbeskyttelse. Endelig er jeg glad for, at vi med finanslovsaftalen for 2016 har sikret et løft af den humanitære bistand til nærområderne, så særlig flygtningene i lejrene omkring Syrien får mere støtte i en ellers håbløs situation. Flygtninge eller internt fordrevne opholder sig i gennemsnit 17 år i lejrene. Det betyder, at der er brug for mere end blot banal umiddelbar katastrofehjælp som f.eks. vand, sanitet og husly. Flygtninge og fordrevne har behov for at kunne få fremtidsperspektiver sådan tættere ind på livet, når de er i lejrene, og derfor er det vigtigt, at der ud over katastrofehjælpen også er ressourcer til at sikre de aktiviteter, der har et længere perspektiv. Det er uddannelse, det er økonomiske aktiviteter og så selvfølgelig at have et familieliv. Vi har grundlæggende været nødt til at prioritere bistanden, så flere tilbydes muligheder tættere på deres hjem, og med finansloven for 2016 har vi nået et første skridt. Et område, som vi i forbindelse med finansloven måske har forsømt at tale om, er Danmarks erhvervsliv – det erhvervsliv, som jo gør alt muligt andet muligt, som finansierer vores velfærdssamfund, som finansierer det fantastiske land, vi lever i. Og derfor vil jeg gerne knytte et par ord til dansk erhvervsliv, som godt nok får en håndsrækning, men som vi i de kommende år skal have betydelig mere fokus på. Med finansloven for 2016 får vi bl.a. rullet NOx-afgiften tilbage fra eksorbitante 25 kr. pr. kg til 5 kr. pr. kg. Vi udvider tonnageordningen til mobile borerigge, så der fortsat kan være maritime arbejdspladser i Danmark, så den blå sektor, som vi er så stolte af, og som sikrer milliarder af kroner i eksportindtægter og i tusindvis af arbejdspladser, stadig væk kan udvikle sig i Danmark. Og så fjerner vi ikke mindst en afgift, der aldrig har eksisteret. Ja, det lyder lidt utroligt, men reklameafgiften, som hidtil har levet en skyggetilværelse i den tidligere regerings økonomiske planer, er nu endegyldigt lagt i graven. Vi fik også i fællesskab sikret, at registreringsafgiften nu bliver sat ned fra 180 pct. til 150 pct., så bilerne bliver billigere for helt almindelige danskere, og det giver mere mobilitet og mere velfærd i samfundet. Sidst, men ikke mindst, har vi med finansloven givet bedre vilkår for generationsskifte for erhvervsvirksomheder. Alene i 2016 bliver der afsat 200 mio. kr. til at nedsætte bo- og gaveafgiften. Det beløb øger vi frem til 2018, så vi får finansieret en yderligere nedsættelse af bo- og gaveafgiften i forbindelse med generationsskifte af familieejede virksomheder. Afgiften bliver sat ned til 5 pct. Det betyder, at de 35.000 familieejede virksomheder, som står over for et generationsskifte, og som beskæftiger et par hundrede tusinde ansatte – et par hundrede tusinde – nu får bedre muligheder for at investere i produktivitet, i produktion i Danmark, og at de ikke skal overveje at blive solgt til f.eks. en kapitalfond eller til udlandet eller lukke helt ned. Så derfor får vi sikret hele fundamentet i det erhvervsliv, som er så afgørende for udviklingen af Danmark. Vi har en SMV-struktur i Danmark, som er enestående. Vi har ikke de store industrilokomotiver, og derfor er bo- og gaveafgiften så afgørende vigtig for, at vi beholder den struktur og de virksomheder i Danmark. Vi har også fået afsat 360 mio. kr. til erhvervsdrivende fonde, så vi får etableret nogle flere af dem – der er nærmest ikke etableret nogen, siden den tidligere SR-regering i 1998 lavede et indgreb over for området – og det betyder, at vi nu forhåbentlig får nogle flere erhvervsdrivende fonde, som også igennem kriser kan investere og udvikle i Danmark. Lad mig udtrykke respekt, også til den tidligere regering, for at der er afsat penge på det her område. Dem har vi fundet, de reelle penge, og de er så også afsat i årene frem. Så det er altså et faktum, at dansk erhvervsliv med den her finanslov får et tiltrængt pusterum, men det er desværre et lige så ufravigeligt faktum, at vi som nation stadig er fattigere, end før krisen satte ind i september 2008. Vores primære konkurrenter, Sverige, Tyskland, UK, er alle kommet videre med vækstrater, der peger ind i fremtiden, mens Danmark stadig væk befinder sig sådan et sted mellem første og andet gear. Derfor ser jeg frem til de kommende år, hvor der skal føres en seriøs vækstpolitik; hvor der skal føres en politik, som fokuserer på, hvordan vi får skabt arbejdspladser og produktion i Danmark til at finansiere velfærden i Danmark – en vækstpolitik, som sørger for, at hjulene snurrer og hænderne står klar. Det bør jo ikke være så svært. Der er et væld af gode reformforslag, et væld af gode ønsker til, hvordan vi kan lette vilkårene for erhvervslivet, så de investerer i produktivitet og produktion i Danmark. Og det vil vi give en høj prioritet i de kommende år, også i de kommende finanslove og kommende aftaler, som vi forhåbentlig indgår med regeringen. Det skal bedre kunne betale sig at arbejde, vi skal fjerne administrativt bøvl, vi skal lette virksomhedernes skatter og afgifter, og ikke mindst skal vi understøtte kollektive så vel som private investeringer i fremtidens arbejdspladser. Og det arbejde begynder jo allerede nu, når vi forhåbentlig i morgen også får vedtaget finansloven for 2016. Tak.
Tak. Der er ønsker om en række korte bemærkninger. Den første i rækken er hr. Benny Engelbrecht, Socialdemokraterne. Værsgo.
Jeg vil først lige række hr. Brian Mikkelsen en hjælpende hånd, for hr. Brian Mikkelsen kom vist til at love en konkret borger i Brønshøj en skattelettelse til næste år. Men det er jo ikke tilfældet, altså, borgeren kommer ikke til at betale mindre i boligskat til næste år. Man kan højst komme til at betale det samme – og her tænker jeg bare på hr. Brian Mikkelsens fortid som kulturminister, hvor det gik lidt frisk for sig med også at love bestemte idrætsudøvere nogle skattefritagelser. Når det er sagt, vil jeg gerne stille et spørgsmål: Hvordan har Konservative det i grunden med, at finanslovsaftalen betyder, som statsministeren jo har udtrykt det i Børsen, at det skattestop, som er defineret i regeringsgrundlaget, er brudt?
Ordføreren.
Først vil jeg sige, at jeg opfatter det som en reel skattelettelse, at man fastfryser skatten i kroner og øre, fordi der er en inflation og en lønudvikling ved siden af, så man reelt betaler mindre af sin indkomst og sin formue i ejendomsskatter i årene frem. Det bliver nulstillet på kroner og øre. Det gjorde vi med ejendomsværdiskatten fra 2002 og frem, og det betyder, at ejendomsværdiskatten fylder en mindre del af skatterne for hr. og fru Danmark, og det er svarende til en skattelettelse for familien Danmark. Jeg har for øvrigt aldrig kunnet forstå, at Socialdemokratiet, som jeg også har stor respekt for historisk set, ikke kæmper mere for familierne, ikke kæmper mere for, at man kan blive boende i sin bolig. Men det må man jo selv tage en diskussion om i Socialdemokratiet. Med hensyn til skattestoppet vil jeg sige, at vi er for skattestoppet. Jeg synes, det er et godt instrument, som er med til at disciplinere alle offentlige myndigheder og alle offentlige udgiftsdrivere til at sørge for, at pengene altså ikke skal findes, ved at man hæver skatter og afgifter et sted. Derfor er vi for et reelt skattestop. Og så har vi jo større ambitioner end skattestoppet, fordi vi mener, der er brug for at lette skatter og afgifter mange forskellige steder i systemet for at få et stærkere Danmark. Men vi er for et reelt skattestop.
Spørgeren.
Jamen det er da dejligt, at man er for noget, som så ikke findes mere, for man kan jo kun have et skattestop, indtil det bliver brudt. Det er der nogle fantastiske citater om af næsten frivol karakter, der stammer fra en tidligere statsminister i Danmark. Det skal jeg nok undlade at komme ind på her, for dem kender hr. Brian Mikkelsen jo alle sammen. Men skattestoppet er brudt, og det kan man jo kun gøre en gang. For hele pointen er, at når man ved, der er et skattestop, så forventer man, at der ikke kommer nogen ændringer i det. Det gør der så alligevel, ovenikøbet på fondsområdet. Hvordan går hr. Brian Mikkelsen egentlig selv og har det med det?
Ordføreren.
Jeg er for et skattestop, og hvis vi havde magt, som vi har agt – sammen med de partier, som også gerne vil have et reelt skattestop – så havde der været større ambitioner på skatte- og afgiftsområdet. Så hvis det er sådan, at der ikke er et reelt skattestop i fremtiden, så er det da ærgerligt for Danmark. Jeg tænker ikke sådan politisk-taktisk eller på, hvem der kan drille hvem. Det er ærgerligt for danskerne, for så åbnes sluserne jo, og så bliver der blot givet mulighed for, at hver eneste gang man skal finansiere et ønske, er det jo ret omkostningsfrit, for så sætter man bare en skat eller en afgift op. Der har skattestoppet den disciplinerende effekt, at man altså skal tænke sig rigtig godt om, fordi man skal ud og finde pengene et andet sted, hvis man vil gøre noget godt ét sted. Og det er jo meget sundt, både i husholdninger og i et nationalbudget.
Tak. Den næste spørger er hr. Martin Lidegaard, Det Radikale Venstre. Værsgo.
De Konservative har jo det tilfælles med os Radikale, at de er meget opmærksomme på, at vi får givet et Danmark videre til næste generation, der er i mindst lige så god stand som det Danmark, vi fik af vores forfædre. Derfor skal jeg ikke lægge skjul på, at da vi så regeringens første udkast til finanslov – hvor man jo fuldstændig slagtede miljøindsatser, udviklingsbistand og alt det, som netop ville være investeringer i fremtiden – var vi utrolig glade for De Konservatives udmeldinger om, at man ville stå som garant for udviklingsbistanden, at man ville stå som garant for et fortsat højt ambitionsniveau på klima- og miljøområdet. Så skal jeg ikke undlade at sige, at det ikke er, fordi jeg ikke under hr. Brian Mikkelsen den glæde at have fået en lille sejr hjem på grundskylden. Men hvad alt det andet angår, har De Konservative jo intet fået. Der har I bare ladet det hele sejle videre med regeringens pram ud i en uvis fremtid. Kan vi være sikre på, at De Konservative vil følge op på det? Nu kommer der en runde til i januar, kan man forstå.
Ordføreren.
Jeg vil meget gerne læse min tale op igen. Der nævnte jeg jo alle de sejre, vi har fået i finanslovsaftalen. Der var mange, det var en hel palet af forskellige sejre. Men det er rigtigt, at på miljø- og klimaområdet ville vi gerne have opnået noget mere. Vi vil også godt, f.eks. i forskningsdiskussionerne, have haft noget medspil fra andre partier, f.eks. til at flytte nogle penge over til EUDP-programmerne og alle de her programmer. Det fik vi så desværre ikke, men vi ville gerne have kæmpet den kamp. Vi forsøgte også under finanslovsforhandlingerne. Jeg synes ikke, at den politik, der er vedtaget på området, er ambitiøs nok. Det er vi fuldstændig enige om. Vi stod ret alene blandt de blå partier i den kamp, og der må man respektere, at sådan er ens lod i demokratiet jo.
Spørgeren.
Det tager jeg som et tilsagn om, at De Konservative vil kæmpe videre, og at de har mulighed for det, åbenbart også i januar. Jeg så, at hr. Brian Mikkelsens kollega, hr. Naser Khader, var ude og sige, at De Konservative til gengæld i hvert fald så ville stemme for det beslutningsforslag, som SF har fremsat, og som sikrer, at de besparelser, der er sket på udviklingsbistanden i år, og som jo ikke er dækket af finanslovsaftalen for 2016, bliver knap så blodige, som der var lagt op til fra regeringens side, fordi man jo heller ikke bruger de penge til noget. Det vil De Konservative være med til at sikre, og jeg vil gerne lige have bekræftet fra hr. Brian Mikkelsens side, at man stemmer for det beslutningsforslag på mandag.
Ordføreren.
Det, vi har sagt, er, at vi stemmer blankt til beslutningsforslaget. Årsagen til, at vi ikke kan stemme for det, er, at det er ukonkret, hvad de penge skal bruges til, og hvor de bliver hentet fra. Men vi er enige i, at det var urimeligt, at man så pludseligt skar ned på ulandsbistanden i 2015. Derfor stemmer vi blankt til beslutningsforslaget.
Næste spørger er hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten.
Konservative har både før og efter valget haft meget fokus på det her med pensionister, der som følge af den stigende grundskyld risikerede at blive presset ud af deres bolig. Det har jeg stor sympati for. Vi har selv været optaget af at se, om man kunne finde løsninger på det spørgsmål. Men der er bare noget, jeg så ikke forstår. For hvis det havde stået til Det Konservative Folkeparti, var der jo med den her finanslov blevet gennemført en voldsom forringelse af boligydelsen for netop pensionister, altså ikke pensionister, der bor i ejerbolig, men pensionister, der f.eks. bor i plejeboliger eller lejeboliger. Så det er jo fint, at Lotte Hansen, eller hvem det nu var – altså en fiktiv person – ikke skal gå med en knude i maven, når hun ser børnene lege med fodbolden ude i haven. Det synes jeg er rigtig godt. Det er også derfor, vi selv har været indstillet på at finde en løsning på det med grundskylden. Men er det okay, at Gerda Hansen, der sidder i en plejebolig, eller hendes pårørende, nu skal gå med en knude i maven og afvente de nedskæringer, som skal gennemføres i foråret? Hvor er bekymringen for de pensionister, som ikke bor i ejerboliger, men bor i leje- eller plejeboliger?
Ordføreren.
Først en kvittering for Enhedslistens indstilling på grundskyldsområdet. Jeg havde også lejlighed til at diskutere det flere gange med hr. Frank Aaen, da han var medlem af Folketinget. Man skulle tro, at der ville være meget stor forskel på Det Konservative Folkeparti og Enhedslisten på det område, men jeg erkender, at man ser ud over ideologi. Det er ment virkelig som en ros for, at man ser, at der her virkelig er et reelt problem, og jeg synes også, det politisk er flot at man har den indstilling. Med hensyn til boligydelsen: Jeg mener helt oprigtigt – og det burde også være en udfordring for Enhedslisten – at når man kan se, at der er en offentlig udgift, som bare løber løbsk, og vi ikke har et pengetræ ude i haven, og vi skal finansiere vores velfærdssamfund, så må man se på, om den regulering, der så er af boligydelsen, skal være højere end andre offentlige ydelser. Og det er jo det, vi bl.a. har gjort ved at lave en anden form for regulering. Nu er forslaget så taget af bordet og skal diskuteres igen til foråret, men det, der var forslaget, var jo at ændre reguleringen, så den flugtede med den prisudvikling, der var i samfundet, så man stadig væk kunne betale sin husleje. Det synes jeg stadig væk er rimeligt, og det synes jeg også at alle Folketingets partier egentlig burde være indstillet på, så vi brugte vores offentlige penge fornuftigt, og folk kunne blive boende, også i deres lejligheder og også som ældre.
Tak. Spørgeren.
For den enkelte folkepensionist er det jo ligegyldigt, hvad der er årsagen til, at den pågældende får færre penge i lommen. Jeg kunne sådan set godt være indstillet på, at vi lavede den samme regulering af boligydelsen, hvis pengene så blev ført over på folkepensionen – altså, fred være med det. Men situationen med det forslag, som I har – uanset hvad I pakker det ind i – er, at rigtig mange folkepensionister, herunder stort set alle med lave indkomster, vil blive ramt, fordi ældre, der får boligydelse, stort set har lave indkomster. Og det er det, jeg ikke forstår – tak i øvrigt for kvitteringen – altså den forskel, at man er så bekymret for de pensionister, der bor i ejerbolig, mens dem, der bor i leje- eller plejebolig, er man ikke så bange for at skabe bekymring ude hos. Jeg forstår ikke, hvordan det hænger sammen.
Ordføreren.
Jamen vi er ikke bekymrede, vi vil bare gerne have retfærdighed. Og vi synes, at grundskylden for mange mennesker er en uretfærdighed. Det er jo en skat, de betaler. Boligydelse er et tilskud, man får. Og der vil vi godt give det tilskud, så man kan blive boende i sin lejlighed. Men vi vil ikke give incitament til, at kommunerne bare kan blive ved med at hæve huslejerne og putte alt muligt ind i det, så huslejerne bare får lov til at stige og statskassen betaler det. Det synes vi ikke er rimeligt. Selvfølgelig skal ældre have lov til at bo i nogle fornuftige boliger, og de skal også have boligydelse. Men det skal bare ikke kunne eksplodere.
Næste spørger er hr. Christian Juhl, Enhedslisten. Værsgo.
Tak. Flygtningehjælp i Danmark skal sørge for, at flygtninge har et tåleligt ophold, mens de er her. De skal kunne overleve. Humanitær hjælp skal hjælpe i nærområderne og forebygge, at flygtninge flygter videre herop til. Det er sådan, jeg har forstået det, og det bliver der skåret ned på internationalt. Ulandsbistanden skal sørge for, at folk udvikler sig der, hvor de er, sådan at de overhovedet ikke tænker på at flygte eller gå i krig med hinanden. Til ordføreren, hr. Brian Mikkelsen: Hvis man tager udviklingsbistanden og giver til flygtninge i Danmark, hvad sker der så ude i verden? Hvad sker der i flygtningelejrene, når de ikke få de penge, de skal have? Hvad sker der i udviklingslandene, hvis man ikke udvikler de lande?
Ordføreren.
Jeg har den grundliggende opfattelse, at udviklingshjælpen virker i de fleste af de lande, hvortil vi giver den. Den er for øvrigt blevet meget bedre, meget mere målrettet, og modtagerne af den, både de lande og de organisationer og ngo'er, der modtager den, er blevet bedre til at modtage den og bruge den mere konstruktivt. Vi puttede ofte udviklingspenge i et hul for 20, 25, 30 år siden. I dag bliver de brugt meget bedre og har netto en reel plusværdi. Men i den situation, den vestlige verden er kommet i, med den store migration og mennesker, der flygter, bliver man jo nødt til at se på, hvordan man bruger de ressourcer, der er til rådighed. Og der er det sådan, at i forhold til den måde, som så godt som alle lande opgør deres ulandsbistand på, kan de lande godt bruge den til at håndtere flygtningesituationer og asylmodtagelse i deres eget land. Det gør Danmark også, og det synes jeg er fornuftigt, når nu alle lande også gør det.
Spørgeren.
Hvis man tager 5 mia. kr. fra udviklingsbistanden og bruger dem på flygtninge i Danmark, så vil der alt andet lige komme flere flygtninge til Europa. Hvis man lader være med at sørge for, at flygtninge har ordentlige forhold i Jordan og i Libanon, så vil der alt andet lige komme flere flygtninge til Europa. Det vil sige, man skaber et flygtningeproblem, hvis ikke man sørger for at støtte alle tre steder. Det er vi vel enige om. Derfor er det en gåde, at Konservative ikke ved de her finanslovsforhandlinger har holdt fast i deres 0,8 pct., der dog kunne være en væsentlig forbedring. Hvorfor har I ikke gjort det?
Ordføreren.
Vores tilgang var, hvilket jeg også nævnte i min tale her, at vi ville have mere til hjælp i nærområderne, og det har vi fået med den her finanslovsaftale. Vi ville gerne have haft 0,8 pct., det lykkedes så ikke, sådan er politik jo, og sådan er demokratiet. Jeg er nu stolt af den aftale, der er indgået, som jeg synes er en rigtig god aftale. Og hvis det var sådan, at man ville bruge flere penge på udviklingsbistand, så skulle de jo tages et sted fra, og der kan vi ud fra de eksempler, der har været på det, se, hvor problematisk det har været at tage det fra boligydelsen. Så derfor er det ikke nogen nem øvelse, og derfor er den finanslov, vi nu har lavet sammen, de fire blå partier, et ganske udmærket udtryk for sund økonomisk politik.
Tak. Den næste spørger er hr. Rasmus Prehn, Socialdemokraterne. Værsgo.
Tak. Den konservative ordfører, hr. Brian Mikkelsen, giver udtryk for, at han er godt gammeldags glad over den her finanslovsaftale. Og når man sådan kigger lidt ned over aftalen med konservative briller på, kan man jo også godt se, at der virkelig er gevinster for de rigeste. De kan slippe billigere i skat, og de kan købe sig en større bil og sådan nogle ting; det er jo konservative dyder. Men jeg tænker, at de mange pensionister og handicappede bliver ramt af de her nedskæringer i boligydelse. I har ganske vist prøvet sådan i panik at lave lidt om på det, men nu er det jo bare uvished, de er ramt af, og ingen ved rigtig, hvordan det ender. Er det en også en situation, der gør den konservative ordfører godt gammeldags glad?
Ordføreren.
Det gør mig godt gammeldags glad, at familien Nielsen i Slotsparken i Holbæk, hvor faren arbejder i København og moren arbejder i Slagelse, nu har mulighed for at købe en fornuftig mellemklassebil, så de kan transportere sig til og fra arbejdet og sørge for at få kørt børnene til sport og i skole osv. Det giver velfærd, og det giver tryghed for familien. Det gør mig også godt gammeldags glad, at en helt almindelig familie i f.eks. Aalborg nu oplever, at der er bedre muligheder for at få produktion i Aalborg, fordi vi har sat NO x Det gør mig også godt gammeldags glad, at en helt almindelig familie i Københavnsområdet får tryghed og ro i maven ved, at vi har sørget for, at boligskatterne ikke eksploderer, så man kan blive boende i sin bolig. Alle de ting er for helt almindelige familier, som har helt almindelige indkomster, og som svarer til helt almindelige mennesker i Danmark.
Spørgeren.
Jeg tror ikke, det gør den store forskel, at en familiebil bliver nogle få tusinde kroner billigere. Men dem, det gør en kæmpestor forskel for, er de her 325.000 mennesker, der nu har udsigt til at få en mindre check ind ad døren. Så kan det godt være, at det bliver modregnet efterfølgende og alt muligt andet, men der er en kæmpe usikkerhed derude. Ældre Sagen har givet udtryk for, at man holder en kæmpestor gruppe ældre på pinebænken i den her situation. Gør det virkelig den konservative ordfører glad?
Ordføreren.
Når vi taler om boligydelse, synes jeg, man skal passe på ikke at stigmatisere alle folkepensionister i Danmark og alle ældre i Danmark, som om det er en svag gruppe. Det er jo en gruppe af vidt forskellige mennesker. Begge mine forældre er folkepensionister. De er glade og tilfredse og aktive hver eneste dag, og de har det ganske udmærket uden at være velstillede, men de er helt almindelige danskere. Der er situationen bare den, at dem, som vi skal hjælpe i vores velfærdssamfund, jo er dem, der har hjælp behov. Der skal vi passe på ikke at lave generaliserende ordninger, som bare stiger og stiger hele tiden. Derfor var Konservative glade for den aftale, som regeringen lagde frem, og som vi havde en aftale om, altså hvor man regulerede lidt mindre i boligydelsen, så det svarede til prisniveauet og ikke lønniveauet.
Næste spørger er fru Ulla Sandbæk, Alternativet. Værsgo.
Mange tak. Ordføreren er glad for, at der er blevet satset på mere hjælp i nærområderne. Nu er der jo altså 8 millioner flygtninge i nærområderne, og man har bevilget 50 mio. kr. mere i støtte til nærområderne – dvs. 1 dollar pr. flygtning i 1 år. Man regner jo med, at man skal bruge 1 dollar om dagen for at overleve, så synes ordføreren, det er særlig prisværdigt, at man nu giver 1 dollar på 1 år til flygtningene i nærområderne?
Ordføreren.
Jeg synes, det er prisværdigt, og jeg synes også, det er o.k., at vi stadig væk er et af de lande i verden, som giver mest ulandsbistand. Selv efter de besparelser, der har været nu her, kan vi godt have grund til at have en glorie over hovedet. Og i den bedste i alle verdener gav vi mere i ulandsbistand. Det er klart den konservative opfattelse, og det vil vi stadig væk også ved kommende års finanslove kæmpe for. Men nu skal man passe på ikke at skyde sig selv i både ryggen og foden, for vi er et af de lande i verden, som giver mest ulandsbistand. Det synes jeg vi har god grund til at være stolte af.
Spørgeren.
Når man regulerer for de penge, vi trækker fra ulandsbistanden, som går til indkvartering af flygtninge her i Danmark, så er vi nede på 0,5 pct. Hvis man nu regulerer for det i alle de andre lande, er vi så stadig et af de bedste lande? De andre lande modtager jo ikke helt så mange flygtninge som Danmark. Er den regulering foretaget?
Ordføreren.
Jeg må beklage og sige, at de tal har jeg simpelt hen ikke set, og jeg kender dem ikke. Men min egen lille hovedregning ville da sige, at svenskerne, som bruger præcis den samme metode som danskerne, og som jo er blevet oversvømmet og overvældet af deres gæstfrihed, oplever, at i hvert fald deres reelle ulandsbistandsprocent må falde dramatisk. Så det her er jo en situation, der foregår i alle de lande, der modtager flygtninge og asylansøgere.
Den næste spørger er Søren Egge Rasmussen, Enhedslisten. Værsgo.
Den konservative ordfører havde lidt fokus på erhvervslivets betingelser og fremhævede så, at det fremover ville blive nemmere at producere cement i Aalborg med den reducerede NO x Jamen det svarer jo til, at den nordjyske cementproducent kan øge sit overskud med ca. 1 pct., når man har justeret på den her NO x Jeg tror ikke, det er det, der er afgørende for virkeligheden i Aalborg. Der er en masse prioriteringer i den her finanslov, og jeg synes, det er lidt skuffende at se, at man får råd til at fastfryse grundskylden for boligejerne og dermed inden tilbageløbet bruge 755 mio. kr., mens vi samtidig ser de her nedskæringer på det grønne område, hvor bl.a. EUDP-midlerne er blevet mere end halveret. Altså, jeg synes, det er lidt for fattigt, at man i den her blå finanslov ikke i højere grad har råd til at prioritere den grønne omstilling, som er blevet endnu mere aktuel efter klimatopmødet i Paris. Den væsentlige eksport på 75 mia. kr., som vi har nu, kan sådan set øges fremover, hvis vi satser på at gå ad den vej.
Ordføreren.
Det er vi meget enige i. Vi tror på grøn vækst, vi tror på grønne teknologijobs. Derfor kæmpede vi også for flere penge til EUDP under forskningsforhandlingerne, og jeg kan roligt sige, at der heller ikke blandt de røde partier var meget opbakning til vores forslag om at give flere penge til EUDP. Så der er altså en situation, hvor man i Enhedslisten skulle tale med sin egen ordfører på det område, for vi kæmpede kampen for det, men det spillede de andre partier ikke med på. At NO x til 5 kr., betyder noget for rigtig mange virksomheder. Ud over Aalborg Portland er der gartnerierhvervet på Fyn og f.eks. Holmegaards Glasværk i Næstved, altså en masse produktionsvirksomheder, som har rigtige arbejdspladser i Danmark, og som nu oplever, at de kommer i en situation, hvor de ikke skal betale mere bare i afgifter for at producere i Danmark. Alle mulige andre omkostninger er højere i Danmark, men den ekstra NO x
Spørgeren.
Jeg synes ikke, vi skal diskutere de der promiller mere. Jeg synes, at det er lidt tankevækkende, at man her har lavet en blå finanslov, hvor boligejerne slipper for en stigning i grundskylden næste år. Der står, at det er boligejerne, og det vil sige, at de 2 millioner mennesker, der bor i lejebolig, og de mennesker, der bor i andelsbolig, har udsigt til, at grundskylden i nogle kommuner vil stige i de kommende år. Jeg vil godt høre ordføreren, om det ikke er urimeligt, at alle de mennesker, der bor i andelsboliger eller lejeboliger, sådan set bliver udsat for en stigning i grundskylden, mens De Konservatives venner i ejerboligerne bliver imødekommet.
Ordføreren.
Pengene skal passe, vi kan ikke bare grave penge op af et hul herude på Slotspladsen, så derfor var det, der var penge til, og som vi prioriterede, at sikre en reel fastfrysning for boligejerne. Det er dem, som har siddet med ondt i maven; det er dem, som har oplevet, at de er blevet nødt til at sælge deres hus eller sidde med en usikkerhed og ikke har kunnet sove om natten, fordi grundskylden visse steder er steget helt eksplosivt for helt, helt almindelige familier. Det er jo den tryghed, vi så vil give dem, ved at de kan blive boende i deres hus.
Den næste spørger er fru Josephine Fock, Alternativet. Værsgo.
Tak. Jeg bemærkede, at ordføreren på et tidligere spørgsmål svarede, at ordføreren var rigtig glad for skattestoppet. Skattestoppet blev jo indført i 2001, og så vil jeg spørge: Synes ordføreren virkelig, at den måde, man indrettede skattesystemet på i 2001, matcher anno 2015?
Ordføreren.
Nej, det gør den ikke. Der er jo nye former for økonomi, f.eks. deleøkonomi, og der er nye produktionsvirksomheder og teknologier i Danmark. Men skattestoppet har den disciplinerende effekt, at man ikke bare kan komme og kræve ind til nye udgifter. For skattestoppet betyder jo, at man ikke bare kan hente pengene ved at hæve en skat eller en afgift. Det, der var tendensen før 2001 – ingen nævnt, ingen glemt – var jo, at det var relativt nemt, hver eneste gang man havde brug for nogle penge, for så kunne man bare hæve en skat eller en afgift. Efter 2001, på nær lige det meget berømte thailandske vindue, havde man altså en situation, hvor man ikke kunne hæve skatter og afgifter, og det skulle jeg hilse og sige disciplinerede ministerierne. Man fulgte det jo næsten i den tidligere S-R-SF-regering, og den V-regering, som vi har fået nu her, har så fulgt det, og det synes jeg er ganske fornuftigt.
Spørgeren.
Men er ordføreren ikke enig i, at hvis vi skal indrette samfundet på en ny måde, som matcher fremtiden, så bliver vi da også nødt til at kunne røre ved skattesystemet? Altså, i min optik er det begrænsende for rigtig, rigtig mange ting bare at trække skattestopkortet. Vi skal da til at finde ud af, hvordan vi gerne vil indrette det danske samfund, så det matcher fremtiden, og dermed bliver vi også nødt til at kunne tage skatterne i brug. Ergo er vi i min optik nødt til at afskaffe skattestoppet. Så er der nogle tanker hos De Konservative om, hvornår man vil indgå i drøftelser om at afskaffe skattestopet?
Ordføreren.
Vi vil meget gerne kaste alle skatter og afgifter på bordet, men det er for at sætte dem ned. Jeg kan ikke komme i tanke om en eneste skat eller afgift, som jeg synes er for lav – ikke én. Vi er i forvejen det hårdest beskattede samfund i verden. Vi er det land i verden, hvor man betaler de højeste skatter, så det er jo ikke den vej, man skal gå. Man skal ikke gå i retning af at skulle betale højere skatter og afgifter. Jeg er helt enig i, at vi skal indrette skattesystemet på en anderledes måde med flere incitamenter og mere fokus på ny teknologi og nye virksomheder. Men det må man altså gøre inden for den økonomi, der er, og så gøre tingene bedre og smartere og sørge for, at den offentlige vækst ikke er så høj, som den er, og at vi gør den offentlige sektor lidt mindre.
Den næste spørger er hr. Torsten Gejl, Alternativet.
Tak. Jeg synes, at Det Konservative Folkeparti har sendt signaler, som kunne tolkes, som om man er det klimavenlige parti i den borgerlige lejr. I den forbindelse vil jeg gerne høre: Hvad er det, De Konservative helt konkret har gjort i den her finanslov? Hvilke helt konkrete resultater har man skabt på klima- og miljøområdet, som adskiller sig fra de andre borgerlige partiers?
Ordføreren.
Nu er det jo en fælles finanslov. Vi har lavet det her, og jeg tror ikke, at der er nogen, der sådan vil sige, at her har man gjort det eller det. Konservative har kæmpet en kamp for miljøet og klimaet, og vi fik nogle flere penge til EUDP. Nu er det jo så blevet overhalet af Energistyrelsens egne tal her i dag med de 40,1 pct. i forhold til målsætningen om 40 pct., som vi har. Men den holdt vi fast i og også i vores eget beslutningsforslag, som skal vedtages i morgen, forhåbentlig. Vi har kæmpet den kamp, og det bliver vi ved med, og vi er tilfredse med den indsats, som alle mulige partier i begge sider af Folketinget gør på det område. For det er nødvendigt for Danmarks fremtid, at vi har en offensiv klima- og miljøpolitik.
Spørgeren.
I og med at de konkrete resultater, som De Konservative har sikret i forhold til miljø og klima i den her aftale, er meget begrænsede, må man spørge: Hvornår kommer I så på banen, hvad er jeres ideer, og hvad er jeres grønne visioner?
Ordføreren.
Vi har et væld af ambitioner på klimaområdet. Vi går længere end 2020 med de 40 pct., og vi mener også, man skal have en 2030-målsætning. Vi har en masse ting, som vi synes vi skal implementere i Danmark for at satse mere på vedvarende energi og på grøn teknologi, for det vil være til gavn for Danmark og for fremtidens generationer. Det vil vi præsentere som en lang perlerække af nye initiativer, når vi kommer med hele paletten i 2016.
Næste spørger er hr. Jonas Dahl, SF. Værsgo.
Jeg vil også gerne rose den konservative ordfører. Jeg synes da, det er helt fortjent, at man forsøger at rose sig selv for at gøre luksusbilerne billigere. Jeg må også bare erkende, at man trods alt skal op i den ret dyre klasse af biler, før det for alvor kan mærkes, at registreringsafgiften er blevet sænket. Det skyldes den her såkaldte knækgrænse. Det samme kan man sige om den fastfrysning af ejendomsskattedelen, De Konservative har fået igennem for 2016. Jeg vil bare høre ordføreren om noget. Synes ordføreren, det er rimeligt, at det er de fattigste pensionister, der skal betale for, at de rigeste boligejere får endnu mere på kistebunden?
Ordføreren.
Der er ikke den sammenhæng. Sammenhængen er, at vi holder igen på de offentlige udgifter. Vi vil ikke bare se på, at der er en eksplosion i udviklingen af de offentlige udgifter på et område, for det går ud over velfærden på et andet område. Så har vi en øvelse, som handler om at sikre, at helt almindelige danske familier med helt almindelige indtægter kan blive boende i deres hus uden at skulle flytte, fordi ejendomsskatterne stiger. Det er børnefamilier, det er ældre familier, det er pensionistfamilier, og det finansierer vi så ved at sige, at vi fastfryser det, og ved at vi holder lidt igen på de offentlige udgifter og finder pengene nogle forskellige steder. Men der er altså ikke nogen sammenhæng mellem boligydelsen og det, at 60 pct. af danskerne kan blive boende i deres bolig, fordi vi i kroner og øre fastholder grundskylden, så den i 2016 bliver, hvad den var i 2015.
Spørgeren.
Men man må bare konstatere, at det drejer sig om rigtig mange af de pensionister , der bor ude i kommunerne, og rigtig mange af de handicappede, der bor ude i kommunerne. Samlet set er det 325.000 danskere, der i januar bliver sat ned i boligydelse, fordi man har klokket i det ovre i Finansministeriet. Der er jo 325.000 danskere, hvis boligydelse bliver beskåret. Det er vel det, der er prisen for, at man så kan sætte boligskatterne i de allerrigeste områder i Danmark i bero. Det er jo sådan, det forholder sig. Så kan man godt forsøge med alle mulige bortforklaringer om, at det hænger sammen på en anden måde. Men sandheden er jo, at man sætter boligydelserne i stå, og så sænker man skatterne for de rigeste boligejere.
Ordføreren.
Vi har ikke indgået nogen endelig aftale om boligydelsen endnu. Det gør vi til foråret, og så må vi se, hvordan den indretning bliver. Men der bruges flere penge på sundhedssystemet, flere penge på ældresystemet og i det hele taget flere penge i den offentlige sektor. Det synes vi ikke er en god idé. Når man sparer penge på et sted, så går det til nogle andre områder. F.eks. øger vi budgetterne dramatisk på sundhedsområdet. Vi gør det meget mere, end f.eks. den tidligere regering gjorde. Så man har altså fra finanslovspartiernes side valgt at prioritere pengene på sundheds- og ældreområdet, og så er det rigtigt, at når man bruger nogle penge et sted, så finder man dem selvfølgelig et andet sted. De kommer jo ikke af ingenting; de vokser ikke bare på træerne.
Vi siger tak til den konservative ordfører og fortsætter i ordførerrækken. Den næste ordfører er fru Aaja Chemnitz Larsen, IA. Værsgo.
Mange tak. Inuit Ataqatigiit har bl.a. valgt at gå til valg på at være Grønlands frie stemme i Folketinget. Det betyder, at vi gerne samarbejder bredt med alle partier, og mit primære mål som grønlandsk folketingsmedlem er og bliver at varetage de 32 områder, som Danmark stadig væk varetager på vegne af Grønland. Herudover kommer et ansvar for de knap 18.000 grønlændere, som er bosiddende i Danmark. Vi har desværre set, at der var store misforståelser ved finanslovsforhandlingerne i denne omgang, og vi har set, at finansministeren ikke valgte at inddrage de grønlandske folketingsmedlemmer. Misforståelsen beroede på, at Venstre troede, at vores ønsker til finansloven blev bragt videre af andre partier i Folketinget. Lad mig sige det meget klart: Vi har vores egen stemme, bogstavelig talt. Vi er et selvstændigt parti, og vi forbeholder os retten til at samarbejde bredt med alle i Folketinget. Derfor har vi også et naturligt ønske om at fremme de sager, som vi arbejder med, præcis ligesom alle andre partier i dette Folketing. Vi er et parti på lige fod med alle andre partier her i Folketinget, og vi forventer derfor også at blive indkaldt på lige fod med de andre. Vi taler ikke igennem andre partier, men ønsker selv at sidde med ved forhandlingsbordet. Efter finansloven blev lukket, havde jeg et møde med finansministeren, og her fremlagde jeg mine ønsker om at styrke fastholdelse af grønlandske studerende, som er i Danmark under uddannelse, og om at styrke det grønlandske civilsamfund for grønlændere bosiddende i Danmark. Det er vigtigt, at vi kigger på den mellemgruppe, der også er, så vi får dem over i den gruppe, som er velfungerende, så vi kan få dem inkluderet i det danske samfund, frem for at gruppen af socialt sårbare fortsat bliver større. Det er få midler, der skal afsættes, for at man kan nå rigtig langt, og vi bliver nødt til at se det som en investering, hvor man med meget få midler kan være med til at sikre, at flere bidrager aktivt til samfundet og betaler skat i det danske samfund. Rapporter fra SFI bestilt af Socialstyrelsen dokumenterer sammen med rapporter fra Institut for Menneskerettigheder det, som vi allerede godt ved i forvejen, nemlig at en større gruppe af grønlændere bosiddende i Danmark er udsatte, også set i relation til øvrige danske statsborgere. Det er ikke acceptabelt, når socialministeren siger, at grønlændere bosiddende i Danmark bare må hjælpe hinanden. Det løser ikke de sociale problemer, at man lukker øjnene eller bare lader stå til. Endelig pegede jeg over for finansministeren på justitsområdet, som halter langt bagud i forhold til danske forhold. Der er behov for en afdækning af, hvor stort behovet er for detentioner eller arresthuse i bygderne. Det kan ikke være rigtigt, at vi i et moderne rigsfællesskab vender det blinde øje til, når vi ved, at politiets forlængede arm i bygderne, kommunefogederne, er nødsaget til at lænke tilbageholdte til radiatorer i private hjem. Kan vi være det bekendt og samtidig brokke os over, at der er for få, der ønsker at påtage sig det vigtige ansvar som kommunefogeder, når vi ved, at cirka en tredjedel af bygderne mangler kommunefogeder? Når jeg har sagt de her ting, er det jo i forventning om at blive hørt, fordi der også er nogle punkter, som fremgår af regeringsgrundlaget. Det handler om, at vi skal have flere til at tage en uddannelse; det handler om, at vi skal have flere i arbejde frem for på social forsørgelse; og det handler om at sikre retssikkerheden i Grønland. Man kan stille sig selv det spørgsmål, om ikke vi selv har et ansvar i Grønland, og til det kan man sige ja. Det fritager ikke den danske regering fra et ansvar, men fordrer at man samarbejder og laver en fælles indsats for at få rettet op på de her forhold. Det har været en uskøn proces, og jeg har store forventninger til, at regeringen vil rette op på det i de kommende finanslovsforhandlinger og selvfølgelig sikre, at de grønlandske folketingsmedlemmer også bliver hørt. På grund af disse kritikpunkter, som jeg har til finanslovsprocessen og den manglende inddragelse, vælger jeg ikke at støtte finansloven, men at stemme hverken for eller imod. Jeg håber, at vi allerede til de næste finanslovsforhandlinger vil kunne få rettet op på den her misforståelse og den manglende inddragelse af de grønlandske folketingsmedlemmer, og at regeringen vil sikre, at samtlige folketingsmedlemmer naturligvis vil blive hørt ved finanslovsforhandlingerne fremadrettet. Mange tak.
Tak. Der er en stribe korte bemærkninger, den første er fra hr. Ole Birk Olesen, Liberal Alliance. Værsgo.
Finanslove i Danmark handler jo om penge ind i og penge ud af statskassen, og det er et væsentligt aspekt, hvor mange skatter man skal opkræve. Og der havde vi jo den lidt sjove situation, at det var meget tæt på, at de to røde grønlandske mandater blev afgørende for, at vi i Danmark fik en rød regering. Nu har vi fået en blå regering i stedet, og den har så valgt at sænke nogle skatter. Men hvis det havde stået til de grønlandske mandater, havde vi jo haft en rød regering, som ikke ville sænke skatterne. Det er lidt sjovt, når man tænker på, hvad skatterne egentlig er i Grønland. Der er meget lave skatter i Grønland, er der ikke? Har man i Grønland overhovedet en topskat f.eks.? Hvad er den højeste skattesats for indkomstskat i Grønland? Mig bekendt er den meget lav, men når de grønlandske mandater kommer til Danmark og skal stemme om finansloven, er man altså imod at sænke skatten i Danmark til grønlandsk niveau. Er det ikke korrekt forstået?
Ordføreren.
Mange tak for spørgsmålet. Vi har en skatteprocent på omkring 42 afhængigt af kommuneskatten. Vi så jo gerne fra Inuit Ataqatigiits side, at dem med de bredere skuldre tog et større ansvar, så derfor har vi kæmpet rigtig meget for en forbedring af skattesystemet i Grønland. For der er behov for, at dem, der ikke har særlig mange penge mellem hænderne, får flere penge mellem hænderne, og at vi sikrer, at dem, som faktisk har nogle gode indtægter, også bidrager noget mere til det fælles.
Spørgeren.
Men er det ikke lidt sært, at Grønland, som insisterer på at have en maks. skat på 42 pct., sender mandater til Danmark, som vil fastholde en maks. skat på 56 pct. her, og som arbejder imod, at skatten i Danmark sænkes til et niveau, som man kender fra Grønland?
Ordføreren.
Som jeg sagde i min tale, stemmer jeg hverken for eller imod, så på den måde kan man sige, at jeg ikke går ind og gør det, som hr. Ole Birk Olesen er inde på. Det, jeg synes er rigtig vigtigt, er, at vi også bliver inddraget. Danmark varetager stadig væk 32 områder i forhold til Grønland, som vi selvfølgelig skal have sikret på et rimeligt niveau. Og regeringsgrundlaget beskriver jo netop regeringens ønsker i forhold til at sikre f.eks. et mere ligestillet justitsvæsen. Vi ser samtidig, at der er en række borgere i det danske samfund, som er grønlændere, og som har behov for en større indsats end den indsats, der gøres for dem i dag. Det er nogle af de ting, som jeg havde håbet på at jeg kunne have bragt frem, hvis jeg havde været med til finanslovsforhandlingerne.
Tak. Næste spørger er hr. Christian Juhl, Enhedslisten.
Tak. Jeg vil gerne sige tak for samarbejdet med Folketingets frie stemme. Og så var der i hvert fald to ting, som jeg godt kunne tænke mig at få uddybet, nemlig forslaget til, hvordan man fastholder grønlandske studerende i deres uddannelse og også, hvordan man, som ordføreren sagde, kan styrke det grønlandske civilsamfund. Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvordan man konkret kan gøre de to ting.
Ordføreren.
Hvis vi tager civilsamfundet først, så har vi 23 grønlandske foreninger i det danske samfund. Vi har også en fælles forening, der hedder Inuit, som også har foretræde for Grønlandsudvalget i morgen. Ved at være med til at sikre, at det er nogle stærke lokale foreninger, vi har, ved at være med til at sikre, at de er klædt rigtig godt på til at løse deres opgaver, ved at sikre, at Grønland bliver repræsenteret i forskellige fora, kan vi være med til at styrke civilsamfundet og dermed også de forhold, som grønlændere, der er bosiddende i Danmark, har. Det er nogle ting, som er dokumenteret i nogle af de rapporter, som jeg nævnte. Og så har vi også en ret stærk studenterforening, Avalak, for grønlandske studerende i Danmark. Noget af det, jeg gerne så, var, at man lavede nogle initiativer. Nogle af kommunerne har jo taget nogle initiativer til f.eks. at tilbyde akademisk dansk, akademisk engelsk, men også at sikre en god start. Vi ved, at fremdriftsreformen har en betydning for grønlandske studerende. For nogle grønlandske studerende tager det længere tid at tage en uddannelse, for selv om man godt kan sproget, er det noget helt andet at flytte 4.000 km væk. Når man er en dansk studerende, flytter man måske 100 km væk.
Tak. Spørgeren.
Tak. Tak for de gode ideer. Jeg er helt indforstået med, at selvfølgelig skal en gammel kolonimagt betale mere i skat, så vi kan hjælpe de tidligere kolonier til at komme på niveau. Derfor er der selvfølgelig forskel på skatten i Grønland og i Danmark. En anden ting er det der med kommunefogederne. Hvor mange kommunefogeder drejer det sig om, og hvad ville det koste at lave en ordentlig ordning, som er bæredygtig, og som kunne måle sig med den standard, vi har i Danmark?
Ordføreren.
Netop fordi vi er blevet hørt i tidligere finanslovsforhandlinger, har vi jo faktisk fra Inuit Ataqatigiits side fået kæmpet igennem, at der er nogle bedre forhold med henblik på at få kommunefogeder. Så som jeg ser det lige nu, er det primært politiets opgave at sikre, at der kommer kommunefogeder i alle de bygder, hvor der er behov for det. Vi har 61 bygder, og p.t. mangler vi kommunefogeder i 15 bygder. Men det, jeg gerne så, er i forhold til detentioner, hvor vi ser, at kommunefogeder er nødt til at lænke tilbageholdte i deres private hjem. Det synes jeg ikke er passende for et moderne rigsfællesskab. Jeg synes, det er beskæmmende, at tingene er, som de er i dag.
Næste spørger er hr. Jonas Dahl, SF. Værsgo.
Det var egentlig hr. Ole Birk Olesen, der fik mig til at tage ordet. Jeg vil egentlig bare gerne høre, om ikke ordføreren vil bekræfte, at der ifølge grundlovens § 28 er 179 medlemmer af Folketinget. Der er 2 fra Færøerne og 2 fra Grønland, og det vil sige, at det selvfølgelig er alle 179 medlemmer, der udgør en del af det danske Folketing.
Ordføreren.
Det vil jeg meget gerne bekræfte. Det er netop også noget af det, jeg lægger vægt på, nemlig at vi skal respekteres på lige fod med alle andre folketingsmedlemmer. Vi har selvfølgelig en anden konstellation, kan man sige, men det er jo vigtigt, at vi sidder her. Hvis vi bare skal sidde her uden at blive hørt og uden at være med til finanslovsforhandlinger eller til andre forhandlinger, så er det jo enormt svært at se, hvor det så er man er med til at skabe de politiske resultater. Så respekt for alle folketingsmedlemmer håber jeg bestemt at der er.
Vi siger tak til ordføreren. Så kan jeg meddele, at planen nu er, at finansministeren får ordet om lidt, og når finansministeren har holdt sin tale, af forventet cirka en halv times varighed, så holder vi spisepause en halv time til tre kvarter efter ønske. Nu giver jeg ordet til finansministeren.
Tak, hr. formand. Jeg vil gerne sige tak til ordførerne for en interessant debat om finansloven for 2016. Inden jeg kommenterer nogen indlæg, vil jeg godt indlede med at skitsere hovedelementerne i finanslovsaftalen. Regeringen har jo indgået en aftale om finansloven for 2016 med Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti, og jeg vil godt kvittere for det gode samarbejde og for, at partierne har været med til at tage medansvar for vores samfund. Vi har lavet en aftale om finansloven for 2016 med nogle klare prioriteringer, som sætter en ny retning for Danmark. Med finanslovsaftalen har aftaleparterne fastholdt den ansvarlige økonomiske politik. Kasseeftersynet fra august viste, at de offentlige finanser var i mindre god stand end ventet før valget. Vi har med finanslovsaftalen taget konsekvensen og foretaget en markant styrkelse af de offentlige finanser med 5 mia. kr. i 2016 og fået skabt luft til underskudsgrænsen i budgetloven. Underskuddet på den strukturelle saldo er reduceret til 0,4 pct. af BNP, og dermed er der nu luft til budgetlovens grænse, og vi er et skridt tættere på målet om en strukturel balance i 2020. Det er vigtigt af flere grunde. For det første skal vi jo tilpasse økonomien, så målet om balance på de offentlige finanser i 2020 indfris. Det skal sikre, at der også er råd til at finansiere velfærdssamfundet i fremtiden, hvor der jo bliver flere ældre. For det andet er økonomien nu inde i et opsving med fremgang i BNP og beskæftigelse, og derfor er det vigtigt, at vi fører en klog finanspolitik, som understøtter et holdbart opsving. Derfor skal vi stille og roligt stramme finanspolitikken i forhold til det lempelige udgangspunkt. Det har således været et grundvilkår for finansloven for 2016, at rammerne var stramme, og derfor er alle nye initiativer finansieret krone for krone gennem omprioriteringer. Vi har taget ansvar i en svær situation, og vi har turdet prioritere. Aftalen om finansloven går på to ben. Vi styrker kernevelfærden og trygheden markant, og samtidig gør vi hverdagen lettere for familier og boligejere, og vi skaber bedre vilkår for at drive virksomhed i Danmark. Vi har afsat 2,4 mia. kr. ekstra til sundhed i 2016. Vi gav regionerne 1,4 mia. kr. i aftalen fra i sommer, og vi løfter derudover med ca. 1 mia. kr. her på finansloven. Pengene skal bruges bl.a. på en indsats for demente. Der er mange, som har sygdommen inde på livet, og her kan vi gøre det bedre, så den stigende gruppe borgere med demens og deres pårørende får god hjælp og en værdig og tryg tilværelse. For at håndtere problemerne med overbelægning er der sat midler af til en akutpakke på sygehusene i forhold til de ældre medicinske patienter. Der er også afsat midler til øget kapacitet på de offentlige sygehuse og til at sikre en reel ret for patienten til at blive udredt eller behandlet et andet sted, hvis ventetiden på det offentlige sygehus overstiger 30 dage. Derudover har vi prioriteret midler til at styrke den akutte indsats i landets yderområder og til et løft af fødeafdelingerne. Vi har med finansloven også afsat 1 mia. kr. årligt til at understøtte en værdig ældrepleje i kommunerne. Kommunerne skal fremover formulere en værdighedspolitik, hvor den enkelte kommune beskriver sine overordnede værdier og prioriteringer på ældreområdet. Det er vel at mærke ud over ældremilliarden fra finansloven for 2014, som bliver lagt ud i bloktilskuddet i forbindelse med indgåelse af økonomiaftalen fra 2016 med Kommunernes Landsforening. Så nu for at skære det helt ud i pap: Med finanslovsaftalen for 2016 kan kommunerne samlet set anvende ½ mia. kr. mere på service i 2016, end man kunne i 2015. Samtidig forventes en realvækst i det offentlige forbrug med 0,8 pct. fra 2015 til 2016. En del af stigningen skyldes øgede udgifter til asyl, men selv når der korrigeres for asyludgifterne, ventes der aktuelt en realvækst på 0,5 pct. Vi er altså langt fra det skræmmebillede, som bliver tegnet i medierne af nedskæringer af vores velfærd. Med finansloven for 2016 tilfører vi politiet i alt 1,9 mia. kr. frem mod 2019 i den nye flerårsaftale om politiets økonomi. Den nye flerårsaftale giver gode rammer for politiets fremtidige arbejde med at sikre et trygt Danmark. Med aftalen får Danmark et stærkt værn mod terror, og vi får flere betjente til at lave politiarbejde. Det skal være lettere at være dansker, og derfor har vi nedsat registreringsafgiften for personbiler og motorcykler fra 180 pct. til 150 pct. Det betyder helt konkret, at der skal betales ca. 10.000-20.000 kr. mindre i registreringsafgift for en mellemstor familiebil. Med afgiftsnedsættelsen bliver det i højere grad muligt at købe mere familievenlige og trafiksikre biler. Samtidig har vi fastfrosset grundskylden i 2016, og det betyder, at boligejere skal betale det samme i kroner og øre i 2016, som de gjorde i 2015 ved uændret grundskyldspromille. Finansloven for 2016 styrker også rammevilkårene for dansk erhvervsliv. Det skal være billigere og lettere at drive virksomhed i Danmark. Vi vil gennemføre en række initiativer, der kan skabe vækst og udvikling i hele Danmark. Regeringen har præsenteret en plan for vækst og udvikling i hele Danmark, der udmønter de midler, som aftalepartierne med finanslovsaftalen har afsat til at understøtte fremgang i de erhverv, der særlig er repræsenteret uden for de større byer og i landdistrikterne, og til at forbedre vilkårene for at bo og arbejde i hele landet. Vi nedsætter også den såkaldte NO x pr. kg, og vi annullerer reklameafgiften. Det er begge initiativer, som den tidligere regering besluttede, og som gjorde det dyrere at drive virksomhed, og nu ruller vi dem tilbage. Vi afsætter med finansloven for 2016 penge til en erhvervsbeskatningsreform, der skal gøre den danske erhvervsbeskatning mere enkel og mere konkurrencedygtig, så vi kan tiltrække flere udenlandske investeringer. Samtidig vil vi forbedre rammerne for virksomhedsoverdragelse til erhvervsdrivende fonde, f.eks. i forbindelse med generationsskifte. Der er enighed om, at familieejede virksomheder skal sikres gode rammevilkår i forbindelse med et generationsskifte. Derfor har vi afsat 200 mio. kr. fra 2016 til at nedsætte bo- og arveafgiften, og dermed reducerer vi beskatningen ved at overdrage en erhvervsvirksomhed til et nært familiemedlem. Vi genindfører skattefriheden for individuelle medarbejderaktier. Det indebærer, at medarbejdere kan modtage aktier og køberetter og tegningsretter til en værdi svarende til 10 pct. af årslønnen. Endelig har vi afsat penge til en landbrugs- og fødevarepakke, herunder til målrettede miljøtiltag, så det bliver muligt at lempe landbrugets kvælstofregulering. Vi lovede også før valget at gennemføre jobreformens første fase ved bl.a. at sætte loft over, hvor mange ydelser man kan få på kontanthjælp, og samtidig har vi strammet udlændingepolitikken ved bl.a. at udvide integrationsydelsen til også at omfatte herboende asylmodtagere. De frigjorte midler vil vi anvende til at sænke skatten på arbejde til foråret. Ud over den centrale finanslovsaftale er der indgået i alt fem delaftaler: en ny flerårsaftale for politiets og anklagemyndighedens økonomi; en aftale om et kontanthjælpsloft, så det kan betale sig at arbejde; en aftale om Det Kongelige Teater; en udmøntning af forskningsreserven for 2016; og en udmøntning af satspuljen for 2016. Regeringen vil gerne kvittere for, at flere partier er med til at tage ansvar for disse delaftaler. Lad mig også knytte et par ord til de justeringer, aftaleparterne har foretaget i henhold til den aftale om finansloven for 2016, vi nåede til enighed om for 1 måned siden. Det har vel stået alle klart, at der i de seneste dage er rejst en række spørgsmål til de ændringer i boligydelsen, der indgår i aftalen om finansloven for 2016. Aftaleparterne bag finansloven er på den baggrund nået til enighed om, at lovforslaget om ydelsen ikke færdigbehandles i Folketinget, men trækkes tilbage. Det efterlader naturligvis et finansieringsbehov, som skal dækkes i 2016 og i årene frem. Derfor optages en negativ budgetregulering på finansloven for 2016 svarende til provenuet fra boligydelsespakken. Aftaleparterne er enige om, at budgetreguleringen vil blive søgt udmøntet inden for boligydelsesområdet, og det vil ske i foråret 2016 på baggrund af et oplæg fra regeringen. Det er min opfattelse, at dette er en fornuftig løsning i den givne situation. Den sikrer, at vi har en fuldt finansieret finanslov for 2016, og samtidig får vi bedre mulighed for at afklare spørgsmål og uklarheder. Der har også været rejst spørgsmål til konsekvenserne af nogle finansieringselementer på fondsområdet. Her er aftaleparterne enige om, at det særlige konsolideringsfradrag for fonde fortsat fjernes fra 2016 og frem. Det er samtidig besluttet, at den nuværende overførselsregel fastholdes. Justeringerne af disse finansieringselementer efterlader et finansieringsbehov på ca. 80 mia. kr. årligt, som parterne er enige om at udmønte i foråret 2016 på baggrund af et oplæg fra regeringen. Endelig er parterne også enige om at drøfte størrelsen på udligningsskatten på pensioner frem mod 2020, ligesom vi vil drøfte muligheden for at gøre affaldsgebyret for virksomheder til en tilvalgsordning. Alt i alt synes jeg, det er sobre og afbalancerede løsninger, som viser, at aftaleparterne bag finansloven for 2016 er villige til at tage ansvar. Med finanslovsaftalen for 2016 er der sat en ny kurs for Danmark. Kasseeftersynet fra august viste, at de offentlige finanser var i mindre god stand end ventet før valget. Vi har med finanslovsaftalen taget konsekvensen og foretaget en markant styrkelse af de offentlige finanser og fået skabt luft til underskudsgrænsen i finansloven. Vi har samtidig indfriet vores centrale valgløfter. Vi gennemfører en markant styrkelse af kernevelfærden og trygheden i Danmark, og vi gør det lettere at være dansker og virksomhed i Danmark gennem skatte- og afgiftslettelser. Alle nye initiativer er fuldt finansierede, og dermed har vi lavet en finanslov med klare prioriteringer, der samtidig styrker de offentlige finanser. Hvad er det så, vi har hørt fra oppositionen i dag? Det er jo sandt at sige det ene mavesure indlæg efter det andet. Alting var bedre før i tiden. Når der kommer borgerligt flertal, går alt tilbage. Det var bedre under Helle Thorning-Schmidt. Dengang var der minusvækst i kommunerne, men det var tilsyneladende minusvækst på den gode måde. I 2016 er der vækst i kommunernes serviceramme, men det, at kommunerne får 0,5 mia. kr. mere, er åbenbart også skidt. Så derfor hører vi disse endeløse brokkerier. Sandheden er jo, at der er tilført en værdighedsmilliard, der er sket et løft på sundhedsområdet og på ældreområdet, politiet har fået et løft på 1,9 mia. kr., der er lavere bilafgifter og fastfrysning af grundskyld, men alt er skidt. Kære Benny Engelbrecht, kære Pelle Dragsted, kære Josephine Fock, kære Martin Lidegaard, kære Jonas Dahl: Kom nu op med humøret, og glæd jer over, at der er fremgang i økonomien, fald i ledigheden, fremgang i reallønnen, billigere biler, ældremilliard, et løft til sundheden. Meld jer dog ind i kampen på den positive måde. En af de løgnehistorier, som figurerer i oppositionens propaganda, er, at der er minusvækst i kommunerne. Det er jeg nødt til at tage fat i her. Sandheden er, at der også er vækst i kommunerne i 2016. Faktisk er der i 2016 500 mio. kr. mere til rådighed for kommunerne end i 2015. Men lad os tage de her løgnehistorier en for en. Den tidligere ældremilliard blev ikke sparet væk; kommunerne får stadig den milliard, men nu udbetalt over bloktilskuddet. Omprioriteringsbidraget tilbagefører 1,9 mia. kr. til kommunerne, og hertil kommer så værdighedsmilliarden, som leveres til ældreområdet, og nettoresultatet er altså, at der er 500 mio. kr. mere til rådighed for kommunerne. Jeg håber, at vi slipper for den løgnagtige propaganda, som det tilsyneladende er blevet populært for oppositionen at køre rundt med. De nøgne kendsgerninger viser, det er forkert, hvad I siger. Om omprioriteringsbidraget vil jeg gerne sige, at stramme økonomiske rammer nødvendiggør behovet for en vedholdende udvikling i den offentlige sektor og omprioriteringer på tværs af sektorer. En sund økonomi er og bliver forudsætningen for at kunne bevare og udvikle velfærdssamfundet. Jeg er uforstående over for automatreaktionen med, at et omprioriteringsbidrag på 1 pct. er ensbetydende med nedskæringer i den borgernære velfærd. Jeg har ikke fantasi til at forestille mig, at vi ikke kan få mere ud af enhver krone, vi bruger i dag. Tværtimod kan jeg jo blot konstatere, at der er store forskelle på, hvor mange penge kommunerne bruger på de forskellige sektorområder, og det siger mig, at kommunerne fortsat kan lære af hinanden, og at der er et potentiale for at høste betydelige effektiviseringsgevinster. Et af de redskaber, der er med at understøtte en sund økonomi, som er forudsætningen for at kunne bevare og styrke vores velfærdssamfund, er som sagt omprioriteringsbidraget. Det er et redskab, som er blevet anvendt igennem mange år i staten med succes, og som er med til at styrke muligheden for at omprioritere på tværs af sektorer, samtidig med at det understøtter løbende effektiviseringer. Derfor er jeg også uforstående over for, at man kan sige, at et omprioriteringsbidrag på 1 pct. er ensbetydende med dårligere daginstitutioner, dårligere skoler, dårligere ældrepleje. Jeg har simpelt hen ikke fantasi til at forestille mig, at vi er nået til det punkt, hvor intet kan gøres bedre end i dag, og at vi ikke kan få mere ud af de kroner og øre, som vi bruger i dag. Tænk, hvis man fremførte et sådant synspunkt i det private erhvervsliv, hvor effektiviseringer og forbedringer er et overlevelsesvilkår. Der er man nødsaget til at tænke i effektiviseringer på alle tidspunkter, og det kunne vi jo med fordel lade os inspirere af i den offentlige sektor. Med en serviceramme på 238 mia. kr. er jeg overbevist om, at man også i kommunerne fortsat kan realisere store effektiviseringsgevinster gennem smartere processer, via digitalisering, via intelligent indkøb osv. og ikke mindst ved at lære af hinanden. På folkeskoleområdet kan jeg jo blot konstatere, at der er kommuner, som bruger dobbelt så mange penge pr. elev som andre kommuner, og det samme billede kan jeg konstatere på en lang række af de kommunale opgaveområder som eksempelvis administration og ledelse, der tegner sig for knap 40 mia. kr., på dagtilbudsområdet, der tegner sig for ca. 30 mia. kr., på de sociale botilbud, som tegner sig for 15 mia. kr. osv. Og ja, den forskel er naturligvis til dels udtryk for, at der er forskel i rammebetingelser for serviceniveau, men den er også udtryk for, at nogle kommuner gør tingene smartere end deres naboer. Jeg vil gerne over for fru Aaja Chemnitz Larsen beklage de misforståelser, der har været, og kvittere for, at IA er en selvstændig partigruppe. Jeg vil så også sige, at vi jo har haft en, synes jeg, fornuftig snak om de problemer, som Aaja Chemnitz pegede på, omkring politiets arbejde i Grønland og også grønlænderes forhold her i Danmark, deres inklusion og en hjælp til, at de kan komme ind i universitetslivet og uddannelsessystemerne. Jeg skal nok love, at vi fremover vil tage drøftelser med partierne, lige som vi gør med de danske partier. Men jeg vil så gerne her til sidst takke Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og De Konservative for et meget godt samarbejde. Vi er jo fire forskellige partier med forskellige politiske prioriteringer, og alligevel er det lykkedes at finde sammen om en finanslov med de forbedringer, den indholder, på ældreområdet, på sundhedsområdet, med styrket politi, værdighedsmilliard, lettelser af erhvervslivets vilkår, billigere biler og fastfrysning af grundskyld. For i et forlig er det jo vigtigt, at alle kan se sig selv i forliget, og det har debatten i dag bekræftet er tilfældet, og det vil jeg gerne kvittere for. Tak for samarbejdet.
Vi siger foreløbig tak til finansministeren, og som tidligere annonceret går vi over til at holde en pause inden den lange række af korte bemærkninger. Mødet udsættes nu og genoptages kl. 18.20.
Vi genoptager forhandlingen. Jeg vil gerne have finansministeren på talerstolen, og så skal jeg lige se, hvem der er den første til en kort bemærkning. Den første er hr. Benny Engelbrecht, Socialdemokraterne. Værsgo.
Tak, formand. Jeg håber jo, at den lille pause med mulighed for at forsyne sig med lidt mad har fået finansministeren i en anelse bedre humør. Det har været en lang dag, og der skal også være plads til lige at få lidt luft og noget mad. Derfor vil jeg egentlig gerne starte lidt blødt ud og blot bede ministeren om at bekræfte, at det jo var sådan, at Socialdemokraterne mødte frem til finanslovsforhandlingerne med meget åbne arme og var meget imødekommende. Det var jo heller ikke sådan, at vi på noget tidspunkt blev smidt ud af forhandlingslokalet. Men jeg vil blot bede ministeren om at bekræfte over for Folketinget og den undrende offentlighed, at det jo altså var helt bevidst, at regeringen valgte at prioritere at lave en smal finanslovsaftale.
Ministeren.
Jeg vil først gerne takke hr. Benny Engelbrecht for omsorgen for mit velbefindende. Jeg ved ikke, om jeg synes om den mad, jeg fik. Det var sådan noget moset laks af en eller en art. Det er set bedre. Lad mig sige det på den måde. Jeg har jo ikke stukket under stolen i hele den her finanslovsproces, at jeg synes, at når blå blok havde peget på Venstre som mindretalsregering og på hr. Lars Løkke Rasmussen som statsminister, så var det naturligt, at udgangspunktet i forhandlingerne var at lave en blå finanslov. Men jeg vil da gerne kvittere for de meldinger, som Socialdemokratiet kom med op til og i forhandlingerne. Vi har jo også lavet forlig sammen. Det største af forligene er om politiet, og det er jeg meget glad for. Men jeg anså det som en bunden opgave for mig at lave et finanslovsforlig med blå blok. Og jeg synes, at det, på trods af vi havde fire meget forskellige udgangspunkter, er tilfredsstillende, at vi kunne finde sammen i en forhandling om en finanslovsaftale.
Spørgeren for den anden korte bemærkning.
Det er helt korrekt, at man har meget forskellige udgangspunkter, og man er også næsten nået til enighed om den foreliggende finanslovsaftale. Der er nogle udeståender, som man så skal vende tilbage til i foråret. Det har vi ligesom været en tur omkring. Kunne jeg ikke også bede finansministeren om at bekræfte, at det faktisk er sådan, at der har været en del korrektioner og en del ændringer i opfattelsen af dansk økonomi, siden det kasseeftersyn, som finansministeren flere gange har refereret til. Der er nemlig dels et større rådighedsbeløb frem til 2020 – på 42,5 mia. kr. og ikke på 31 mia. kr. af BNP.
Ministeren.
Jamen det er her, jeg mener, Socialdemokraterne smykker sig med lidt lånte fjer. Vi lavede et kasseeftersyn i august måned, efter vi kom til, og det viste jo, at det der famøse råderum, som Socialdemokraterne talte om før valget, nemlig at man havde 39 mia. kr., som man kunne give som gaver og til gode initiativer, var indskrænket til 31 mia. kr. primært på grund af faldet i oliepriserne, men også på grund af et par andre faktorer. Så er det rigtigt, at en senere beregning har vist, at råderummet igen er steget, men det skyldes jo, som det også er blevet påpeget i debatten, at der er truffet nogle politiske beslutninger, der har gjort, at råderummet er øget. Og det er jo politiske beslutninger, som er truffet på trods af Socialdemokratiet.
Inden jeg giver ordet til den næste spørger, vil jeg lige minde om, at der er afsat op til 1 time til korte bemærkninger til finansministeren. Så hvis vi skal nå alle på talerlisten, bedes man også selv hjælpe med at holde øje med både minuttal og sekunder. Næste til korte bemærkninger er hr. Finn Sørensen, Enhedslisten. Værsgo.
Tak. Det kom bag på mig, at jeg kom på så hurtigt. Finansministeren har den 15. december, tror jeg det var – det var så i går – svaret på et spørgsmål fra hr. Benny Engelbrecht om, hvor mange børn der er i de familier, som rammes af jobreform fase 1. Det er jo sådan et fint ord for kontanthjælpsloft og 225-timersreglen og alt det der, og ministeren har svaret, at det skønnes, at ca. 34.500 udeboende og hjemmeboende børn samt unge under 18 år uden forsørgerpligt vil være en del af en familie, som bliver berørt af kontanthjælpsloftet; altså 34.500 udeboende og hjemmeboende børn under 18 år bliver ramt af kontanthjælpsloftet. Der er ikke spurgt præcis til 225-timersreglen, for det kan man ikke umiddelbart identificere. Er ministeren stolt af det resultat? Er det et rigtig godt resultat, at man kan vedtage en finanslov, der vil indebære, at næsten 40.000 børn og unge bliver ramt, fordi de er i familier, der får en væsentlig nedsættelse af deres rådighedsbeløb, med fare for en fattiggørelse af de familier og med fare for, at endnu flere havner på gaden? Er ministeren stolt af det resultat?
Ministeren.
Jeg må sige, at jeg faktisk betragter problemet med, at det skal kunne betale sig at arbejde, som et af de store samfundsproblemer. Og baggrunden for, at vi lægger et loft over kontanthjælpen, er jo, at vi har kunnet konstatere, at for en lang række menneskers vedkommende er der en for lille forskel mellem at være på kontanthjælp og at komme på en mindstebetaling på arbejdsmarkedet. Derfor har vi jo valgt at gribe det her todelt an, nemlig ved at vi som den ene ting lægger et loft over, hvor meget man sammenlagt kan modtage i offentlige ydelser, og den anden ting er så, at vi vil lette skatten i bunden for dem med de laveste arbejdsindkomster. Og begge dele skal jo medvirke til, at der bliver et større incitament til at gå fra overførselsindkomst og til at tage et arbejde.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Tak. Altså, jeg synes ikke, ministeren svarede på mit spørgsmål: Er ministeren stolt af, at så mange tusinde børn, altså næsten 35.000 børn, kommer fra familier, som bliver ramt af den her regel med fare for fattiggørelse og fare for, at de havner på gaden? Det vil jeg gerne have svar på, og så vil jeg bare lige sige til ministeren: Jamen ministeren tror jo ikke selv på, at folk kommer i arbejde, fordi man forringer den sociale ydelse, i det her tilfælde kontanthjælpen. Ifølge aftalen om kontanthjælpsloftet og den der pakke forventer man, at ca. 1.100 kommer i arbejde som følge af det. Men man laver en lovgivning, der potentielt rammer mere end 150.000 kontanthjælpsmodtagere. Så hvor kommer den voldsomme optimisme fra, at hvis man tager nogle penge fra nogen, der i forvejen er fattige, så kommer de pludselig i arbejde?
Tak. Ministeren.
Jamen, jeg vil sige til hr. Finn Sørensen, at jeg mener, at man kan konstatere, at fra da vi sidst havde loft over kontanthjælpen og frem til, at den tidligere regering ophævede loftet over kontanthjælpen, steg antallet af kontanthjælpsmodtagere. Og jeg betragter det ærlig talt som en meget, meget vigtig opgave for os at sikre, at det kan betale sig at arbejde, at det kan betale sig at forlade kontanthjælpssystemet. Derfor er det lige så meget en, hvad skal man sige, moralsk ting i forhold til de mange mennesker, som hver dag står op til et måske ikke meget højt lønnet arbejde, betaler transport og skal ned i børnehaven eller vuggestuen med børnene. Og der tror jeg altså vi må erkende, at et samfund skal være bygget på nogle helt naturlige incitamenter, og at et af de incitamenter skal være, at det skal kunne betale sig at arbejde.
Den næste for en kort bemærkning er fru Josephine Fock, Alternativet.
Tak for det, og tak for ministerens tale. Op med humøret, sagde ministeren til os, der sidder hernede i salen, og han sagde, at alt bestemt ikke var bedre før i tiden. Det er jeg fuldstændig enig i. Jeg tænker jo, at vi skal have en fremtid, der bliver rigtig god og bliver rigtig sjov, og at vi skal lære at transportere os på en anden måde og lære at bo på en anden måde, og vi skal måske også arbejde på en anden måde. Jeg stillede jo faktisk en række spørgsmål i min tale i dag, som jeg ikke har hørt ministeren svare på, og det er i virkeligheden, hvad det er for et samfund, regeringen drømmer om. Det er meget, meget svært at læse og høre ud af det finanslovsforslag, der ligger.
Ministeren.
Det er jeg faktisk ked af, for en af vores hovedprioriteringer er jo at sikre, at økonomien i det her samfund er sund. For det eneste, der kan sikre velfærden i fremtiden, er jo sådan set, at vi har en produktion her i landet, og at vi har en høj beskæftigelse her i landet. Hvis man vil mange af de ting, som vi jo er fælles om at ville her i salen – et godt sundhedsvæsen, god ældreomsorg, gode børnehaver osv. De indtægter får vi altså kun, hvis der er en høj økonomisk aktivitet her i samfundet, og hvis samfundsøkonomien er selvbærende. Og det er sådan set det, der for mig overordnet er det vigtige. Så skal det selvfølgelig kombineres med, at vi fører en fornuftig klimapolitik, at vi fører en fornuftig udenrigspolitik, at vi forfølger en lang række andre politikområder. Men det, vi skylder danskerne her og i fremtiden, er at sikre, at det økonomiske fundament kan bære det velfærdssamfund, vi har. Det er det, der er ledestjernen. Jeg lagde godt mærke til i valgkampen, at Alternativet på spørgsmålet om, hvor alle pengene skulle komme fra til at nedsætte arbejdstiden til 35 timer, sagde, at penge ikke er alt. Og det er selvfølgelig også rigtigt, men penge er trods alt en ret vigtig del for at opretholde velfærdssamfundet.
Spørgeren for anden korte bemærkning.
Tak for det. Det sidste vil jeg lige have lov til at replicere på. Nu har finansministeren og jeg jo siddet over for hinanden i en overenskomstforhandling, så ved vi godt begge to, at det kan lade sig gøre, hvis man forhandler langsigtet. Men det, jeg vil spørge ind til, er i virkeligheden noget, som hr. Jacob Jensen også nævnte i forhold til oppositionen, da der blev snakket kviklån. Så jeg vil egentlig spørge finansministeren: Jamen er det ikke lige præcis kviklån at droppe langsigtede investeringer i forskning, uddannelse, udviklingsbistand, kultur, klima og grøn omstilling? Altså, der låner vi da om noget noget meget hurtigt, og vi kommer til at betale meget, meget høje renter på lang sigt, fordi vi ikke investerer i fremtiden.
Ministeren.
Nu er det jo også en af myterne, som man fører frem i øjeblikket, at vi bomber det her samfund og forskningen tilbage. Det er klart, at i en situation, hvor vi arver en økonomi, der ikke er lige så god, som den blev fremstillet før valget, er vi nødt til at konsolidere økonomien. Og en af de ting, vi så kunne konstatere, var, at der var 0 kr. til finanslov 2016. Så i forhold til nogle af de gode ting, vi ville i finanslov 2016, var vi nødt til at finde pengene, og der har vi jo så kigget bredt ud og sagt: Jamen der må vi så gennemføre besparelser. Der har alle områder måttet bære en del af de besparelser, og det synes jeg sådan set er udtryk for en stor ansvarlighed.
Den næste med en kort bemærkning er hr. René Christensen, Dansk Folkeparti.
Tak for det. Først vil jeg da også gerne benytte lejligheden til at kvittere for det samarbejde, der har været i forbindelse med tilblivelsen af finansloven, selv om der også har været nogle udfordringer. En af dem har været boligydelsesdelen. Det er nu blevet udskudt, så vi skal diskutere det, når vi lige om lidt kommer ind i 2016. Nu har der været masser af ting fremme i debatten, og en masse mennesker har udtrykt sig, særlig ved de kampagner, der også har været kørt, og så vil jeg bare gerne høre, om finansministeren ikke kan bekræfte, at man fra regeringens side nu selvfølgelig tager kontakt til KL og tager fat om sagens kerne. Den er jo, at der nu bruges 10 mia. kr. årligt på at understøtte den her boligform, og at man bliver nødt til at undersøge, hvad årsagen kan være til, at den husleje er steget så markant over en årrække, og at regeringen vil tage fat på det, altså hvad årsagen er til, at huslejepriserne er steget så markant.
Ministeren.
Det kan jeg bekræfte. En af de hovedudfordringer, vi har, er bl.a., at der ikke er en sammenhæng mellem dem, der bevilger byggeriet og fastlægger byggeriet, og så dem, der skal betale. Og så ender det med en større og større regning hos pensionisterne. Det er et problem, vi annoncerede for Kommunernes Landsforening her i forbindelse med kommuneaftalen fra juni måned, og det er en ting, vi tager op med kommunerne nu her straks i det nye år, så det kan blive diskuteret, hvordan vi kan sikre plejeboliger, ældreboliger i fremtiden, som er på et økonomisk overkommeligt plan, samtidig med at der er en ordentlig kvalitet i byggeriet.
Spørgeren med den anden korte bemærkning.
Tak for det. Det glæder mig, at ministeren kan bekræfte det, og jeg havde selvfølgelig også forventet det. For det er jo det, der er vigtigt i den her diskussion. Det er jo ikke vigtigt, hvad boligydelsen er. Det, der er vigtigt her, er, at man har en passende boligydelse, som gør, at man netop kan bo i en tilrettelagt bolig, hvis man er handicappet eller ældre og har et plejebehov. Derfor glæder det mig også, at ministeren her fra Folketingets talerstol kan bekræfte, at udfordringen her ikke er boligydelsen til den enkelte ældre, udfordringen her er, at man nu har et niveau, der ligger på 10 mia. kr., fordi den enkelte husleje er steget markant. Det beroliger mig, Dansk Folkeparti, og det bør også berolige de ældre, som har fulgt med i den her overophedede debat, altså at målet er at få huslejen ned.
Ministeren.
Jamen det er helt klart formålet med den øvelse, vi er i gang med, nemlig at sikre et kvalitetsbyggeri til en ordentlig husleje, som de ældre kan klare. For det andet er et skråplan, altså at huslejen bliver ved med at stige. Hr. Bent Bøgsted fremførte jo i går i Finansudvalget et eksempel, hvor man kunne se, hvordan huslejen på sådan en bolig stiger 3 pct. om året. Det er selvfølgelig nogle helt vilde stigninger, som jo betyder, at huslejen til sidst kommer op på 130.000 kr., eller sådan noget, hvis jeg med det eksempel husker rigtigt.
Den næste til en kort bemærkning er hr. Martin Lidegaard, Radikale Venstre.
Tak. Finansministeren har jo flere gange i løbet af i dag gerne villet have det til at se sådan ud, at alle de besparelser, regeringen har foretaget, skyldes, at riget fattedes penge, da man endelig kom til. Så nu vil jeg altså gerne, også i lyset af det ringe aftensmåltid, finansministeren har fået, udlove en virkelig sprød, varm shawarma for et klart svar her. Altså, hvad er det helt præcis, der er sket, fra man foretog sit kasseeftersyn, hvor finansministeren var ude og sige, at der var et kæmpe hul, til den sidste Økonomisk Redegørelse, der viste, at der virkelig var bund i finanserne, og at alt stod meget, meget bedre til? Mig bekendt var det pensionsafkastet, den såkaldte PAL-skat, der var steget, men finansministeren sagde for kort tid siden fra talerstolen her, at det skyldtes nogle politiske initiativer, han havde taget, og som gjorde, at man nu havde en bedre økonomi. Det kunne jeg godt tænke mig at få uddybet.
Ministeren.
Nu tror jeg, hr. Martin Lidegaard løber lidt rundt i det. PAL-skatten påvirker den faktiske saldo, altså det faktiske underskud, og det er interessant i forbindelse med 3-procentsgrænsen i EU's vækst- og stabilitetspagt. Men det, vi styrer økonomien efter, er jo det strukturelle underskud, og det er bl.a. blevet ændret ved, at der er foretaget besparelser på udviklingsbistanden, plus ved en række andre besparelser, hvilket gør, at råderummet øges i de kommende år. Men det har ikke noget med den faktiske saldo at gøre, for vi styrer politikken efter den strukturelle saldo.
Spørgeren for den korte bemærkning.
Altså, mig bekendt øger besparelser på udviklingsbistanden ikke det økonomiske råderum. Grunden til, at jeg anfægter det – og det er jo en meget teknisk diskussion, som måske er lidt svær at forstå for folk, der sidder ude i stuerne – er, at der faktisk er bund i den offentlige økonomi. Den sidste Økonomisk Redegørelse viste jo, at både den strukturelle og den faktiske saldo har det fint i Danmark. Derfor vil jeg bare gerne bede finansministeren bekræfte, at hver eneste krone, man har sparet her, har man jo brugt på noget andet. Det er en klar politisk prioritering, og den kan man foretage. Men man skal da ikke stå og fedte det af på den tidligere regering. Det er en klar prioritering, at man skærer ned på midler til uddannelse, forskning, grøn omstilling og udviklingsbistand, og det gør man for at kunne finansiere en finanslov, som jeg i øvrigt synes er helt håbløs. Men det er da et klart politisk valg – intet andet.
Ministeren.
Jeg er desværre nødt til at sige igen, hr. Martin Lidegaard, at vi ikke styrer den økonomiske politik efter den faktiske saldo. PAL-skatten er der jo ingen der kan lave estimater over. Nogle gange er den meget høj, andre gange er den meget lav. Den faktiske saldo er, som den er, men det er interessant i forhold til vækst- og stabilitetspagten. Det, som vi kører og styrer efter i den økonomiske politik, er den strukturelle saldo, og det er jo den, der påvirkes ved de politiske beslutninger, der bliver truffet.
Den næste for en kort bemærkning er hr. Jonas Dahl, SF.
Jeg vil egentlig gerne følge lidt op på det, hr. René Christensen spurgte ind til tidligere, nemlig at der har været en stigning i priserne i den almennyttige sektor, altså i det her tilfælde på plejehjemmene, og at det er derfor, boligydelsen så er steget. Kan finansministeren bekræfte, at der har været stigende boligpriser også i de større byer?
Ministeren.
Ja, der har jo været stigende boligpriser. Efter en periode, hvor priserne har været stagnerende og faldende, oplever vi igen, at boligpriserne stiger. Men der er mange ting, der skal ses på. Vi skal også se på administrationsomkostningerne i f.eks. den almennyttige boligsektor. Så der er et stort analysearbejde, vi skal i gang med.
Spørgeren for den anden korte bemærkning.
Priserne på ejerboliger er steget voldsomt. Nu sænker man så ejendomsskatterne for at puste endnu mere til den boligboble, der er på det private boligmarked. Til gengæld vil man så ind og regulere. Jeg synes, det er interessant, hvad finansministeren nu siger, nemlig at nu vil man ind og se på det. Altså, vi sidder jo lidt tilbage med den tanke: Har man så overhovedet lavet nogen analyse af det, siden man er kommet med lovforslaget? Man har lavet en aftale med Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Det Konservative Folkeparti – en finanslovsaftale, som partierne har skrevet under på – og dagen før det skulle tredjebehandles her i Folketingssalen, trak man så en del af det. Nu siger finansministeren, at man vil undersøge det. Har man ikke lavet sit forarbejde i Finansministeriet?
Ministeren.
Selvfølgelig har vi det. Jeg vil godt lige korrigere en fejl. Altså, det er vores vurdering, at vi ikke er i en boligboble i øjeblikket. Der er jo sket en afmatning af boligprisstigningerne i Københavnsområdet, men det er selvfølgelig et område, vi følger meget nøje.
Næste til kort bemærkning er fru Aaja Chemnitz Larsen, IA. Værsgo.
Mange tak. Jeg vil gerne sige tak til finansministeren for at anerkende, at de nordatlantiske folketingsmandater selvfølgelig skal inddrages i finanslovsprocessen fremadrettet. Og så vil jeg også gerne kvittere for en god snak, som vi havde på et efterfølgende møde, men jeg håber som sagt at blive inddraget noget mere. Jeg vil gerne spørge ind til regeringens og finansministerens holdning til de her tre områder, som jeg var inde på, altså omkring den videre proces i forhold til at sikre en fastholdelse af unge i uddannelse og i forhold til at sikre et styrket civilsamfund og arresthuse i bygder, som jo netop er erklærede mål for regeringen i regeringsgrundlaget. Hvordan kan man være med til at sikre, at der også bliver afsat finansiering til de her områder fremadrettet?
Ministeren.
For så vidt angår politiet og politiets opgaver og spørgsmålet omkring bygdefogeder i de bygder, hvor der ikke er bygdefogeder i øjeblikket, har jeg jo drøftet det med Justitsministeriet. Jeg håber, at Justitsministeriet kommer med et udspil på de her områder. Jeg anerkender også det andet, fru Aaja Chemnitz Larsen talte om, da vi mødtes, men jo også her fra talerstolen, altså det her med at fastholde unge i uddannelser, når de flytter ned til Danmark for at uddanne sig. Det er en meget vigtig opgave, og det skal vi også se at finde en løsning på.
Spørgeren til anden korte bemærkning.
Der er jo ingen tvivl om, at vi selvfølgelig selv har et ansvar i Grønland, som jeg også sagde i min ordførertale. Men jeg ser jo som sagt meget gerne, at det er et fælles ansvar. Jeg synes, det er enormt vigtigt, at man går fra ord til handling, også i de her spørgsmål. Det er jo ikke nok, at vi bare snakker om det, det er også vigtigt, at vi ligesom får omsat det til nogle konkrete indsatser. Så jeg vil høre, hvad den videre proces er.
Ministeren.
Jamen jeg går ud fra, at Justitsministeriet vil tale med landsstyret om de her problemer, og at der så forhåbentlig vil komme nogle aftaler i gang. Der har jo været, tror jeg, en misforståelse om politiforliget i forhold til, hvorvidt politiforliget skulle omfatte Grønland også, og på Grønland har der været en opfattelse af, at Grønland var ekskluderet. Men jeg vil bare sige, at vi jo har lavet en politiaftale for hele Så jeg håber, at vi kan præsentere noget og blive enige om nogle løsninger.
Den næste til korte bemærkninger er hr. Nicolai Wammen, Socialdemokraterne.
Tak for det. Man må vel sige, at det har været en rigtig møgdag på kontoret for finansministeren. For jeg forstod på finansministeren tidligere på dagen, at da han stod op, var han ikke klar over, at han havde sendt besked ud til 325.000 danskere om, at de ville blive trukket i deres boligstøtte i januar måned. Derfor vil jeg gerne spørge finansministeren, bare for at være helt sikker på at jeg har forstået det korrekt: Havde finansministeren overhovedet ingen informationer, er der ikke sendt breve til finansministeren, er det ikke på anden måde blevet oplyst for finansministeren, at det her var sat i værk, og gælder det hele regeringen? Med andre ord: Er der ud over finansministeren andre ministre, som har haft kendskab til det her?
Ministeren.
For mit eget vedkommende kan jeg sige, at jeg først blev opmærksom på det spørgsmål her i formiddags, da jeg hørte hr. Finn Sørensen fra Enhedslisten rejse det spørgsmål. Og jeg gik selvfølgelig ned og fik undersøgt, om det havde noget på sig. Jeg fik så at vide, at man muligvis kunne stoppe det, men da jeg så kom tilbage i ministeriet, fik jeg i frokostpausen at vide, at de breve var sendt. Det, jeg så har sikret, er jo, at den fejl hurtigst muligt bliver rettet. Det er sådan i forbindelse med udbetaling af boligydelsen, at cirka halvdelen vil få for meget udbetalt nu her 1. januar, og cirka den anden halvdel vil få for lidt udbetalt. Så der bliver et arbejde, der skal gøres, for at råde bod på den skade.
Spørgeren til anden bemærkning.
Det er jo heldigvis ikke hverdagskost, at man sender breve ud til 325.000 mennesker uden at vide det, og det gælder så også for finansministeren. Man må bare sige, at det her har været et gennemført pinagtigt forløb, som nu er kulmineret i dag, og det minder jo om politisk totalteater. Men jeg tror, at man var dumpet på gøglerskolen, hvis man havde forsøgt at lave den forestilling der. Derfor vil jeg bare spørge finansministeren, om han kan sikre, at man allerede i februar måned får rettet den her fejl, så folk ikke skal gå i uvished længere. Det andet, jeg vil spørge finansministeren om, eller rettere sagt opfordre finansministeren til, er her fra talerstolen at give en uforbeholden undskyldning til de 325.000 mennesker, som på den her måde får en meget uvelkommen julegave.
Ministeren.
Jeg har fået at vide, at skaden vil blive gjort god igen i løbet af januar måned og inden februar. Det er den første ting. For det andet vil jeg naturligvis også gerne undskylde det, der er sket. For det tredje vil jeg så sige, at jeg tror, det er en forklarlig fejl, der er sket, fordi ATP, som jo har Udbetaling Danmark, har baseret deres dispositioner på baggrund af den finanslovsaftale, der blev indgået for nogle uger siden. Og derfor er det jo kommet som – hvad skal man sige – en overraskelse for dem, at lovforslaget blev trukket tilbage. Så man kan sige, at fejlen kan forklares, men der skal selvfølgelig undskyldes over for de mennesker, som vil få for lidt udbetalt i boligydelse, og selvfølgelig også over for den halvdel, der har fået for meget udbetalt. Det vil blive korrigeret i løbet af den kommende måned.
Så er det hr. Jeppe Bruus, Socialdemokraterne. Værsgo.
Tak. Altså, det har jo været et uhørt kaotisk forløb omkring finansloven – ikke så meget tilblivelsen af den, men det, vi har været vidne til her. Det gælder selvfølgelig også sagen omkring boligydelsen, hvor ofrene jo er de 325.000 pensionister, vi lige har snakket om. Men det er jo sådan set også uhørt, hvad vi har hørt i dag. For vi har hørt René Christensen stå på talerstolen og nærmest sige, at han er blevet snydt i de forhandlinger, der har været, med finansministeren. Så mit spørgsmål til finansministeren er selvfølgelig: Hvorfor snyder finansministeren Dansk Folkeparti i de forhandlinger, der er, om landets finanslov?
Ministeren.
Jeg tror, jeg må sige, at der ikke er nogen, der forsøger at snyde nogen. Men den præmis, der ligesom lå for det her forslag, var jo, at alle med en indkomst under 150.000 kr. ville blive friholdt, og der viste de tekniske kørsler, at det ikke kunne lade sig gøre. Og derfor besluttede vi at trække lovforslaget. Jeg skal selvfølgelig beklage, at der er nogle, der får for meget, og nogle, der får for lidt i boligydelse her den 1. januar. Den ydelse er jo forudbetalt, og det er derfor, at Udbetaling Danmark har disponeret, som de har disponeret. Det beklager jeg, men jeg tror så også, at vi kan råde bod på den fejl.
Spørgeren for sin anden korte bemærkning.
Jamen det synes jeg er godt at finansministeren gør. Men nu spurgte jeg jo til, hvorfor finansministeren sidder og snyder Dansk Folkeparti i de her forhandlinger. For under dagens debat har jeg hørt René Christensen stå på talerstolen som Dansk Folkepartis ordfører og sige, at han føler sig snydt, og finansministeren siger nu fra talerstolen, at i forbindelse med den forhandling, der skal være til foråret, finder man pengene inden for den ramme, der er. Og så kan jeg læse på DR's hjemmeside her kl. 18.12, at Kristian Thulesen Dahl siger, at nu må man se, om man kan finde de penge, at det sådan set ikke er sikkert, altså at det bliver en svær øvelse, og at det må man se på. Det er jo to forskellige ting. Altså, er finansministeren her endnu en gang i gang med at snyde Dansk Folkeparti?
Ministeren.
Vi går nu i gang med at udmønte den negative budgetregulering, der er, i forbindelse med det her spørgsmål. Jeg tror, jeg kan sige, at spørgeren ikke behøver at være nervøs. Vi skal nok finde en løsning på den sag.
Den næste for en kort bemærkning er hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten.
Tak. Regeringen havde i sit finanslovsudspil lidt usædvanligt taget nogle penge fra en forligskreds, som havde et flertal i Folketinget, nærmere bestemt forligskredsen bag aftalen, der hedder bedre og billigere kollektiv trafik. Dansk Folkeparti gik så til sættemøde, og Kristian Thulesen Dahl udtalte foran indgangen, at når Dansk Folkeparti havde indgået et forlig, kunne man regne med det, og så ville de penge selvfølgelig blive i forligskredsen. Det er så det, jeg lige vil være sikker på også er tilfældet nu, hvor vi skal til at vedtage finansloven. Så mit spørgsmål er egentlig bare: Lykkedes det DF at sikre, at alle pengene bliver i forliget om bedre og billigere kollektiv trafik? Det gælder f.eks. inklusive de opsparede midler til takstinitiativer, vi har fået at vide er der, og det annullerede indkøb af eltog, hvilket frigjorde næsten 0,5 mia. kr. Ligger alle de penge, der lå i forligskredsen dagen før finansloven, også i forligskredsen, hvis der bliver stemt ja til finansloven i morgen? Når jeg spørger, er det selvfølgelig, fordi det er ret afgørende, at når vi har et forlig, så er alle forligsparter enige om, at det består, og så står man på mål for det. Så det skal jeg bare lige være helt sikker på.
Ministeren.
Vi har jo lavet tekniske ændringsforslag, der tilbagefører de penge på finansloven, og hr. Pelle Dragsted har selv konstateret, at der står de penge på finansloven.
Spørgeren for sin anden korte bemærkning.
Når jeg spørger, er det, fordi jeg har stillet en række forslag, som jeg har fået et meget uklart svar på. Jeg har prøvet at få klarhed over, om det gælder alle pengene – også dem, der lå for 2016, 2017 og 2018, og de penge til takstinitiativer, der er opsparet i forligskredsen, næsten 0,5 mia. kr., og de penge fra et indkøb, som transportministeren har oplyst er blevet annulleret, fordi man ikke havde nået at indkøbe ellokomotiver, hvorfor pengene var blevet taget tilbage. Altså, vil alt, hvad der lå i forligskredsen af økonomi og penge dagen før finansloven, også ligge der, hvis vi stemmer ja i morgen? Jeg vil bare gerne have en klar bekræftelse af det, så vi er helt sikre på det, og så Dansk Folkeparti roligt kan stemme for finansloven og holde det løfte, de har givet.
Ministeren.
Det tror jeg Dansk Folkeparti roligt kan, for vi har jo ført de penge tilbage via et teknisk ændringsforslag på finansloven.
Den næste for en kort bemærkning er hr. Nikolaj Amstrup, Alternativet. Værsgo.
Mange tak. Det var rigtig dejligt at høre finansministeren nævne kommunal værdighedspolitik fra talerstolen. Jeg synes, det er en rigtig interessant måde at tænke politik og behov og måske ovenikøbet rettigheder på. Der er dog en enkelt ting i det, som vi i Alternativet er en lille smule ærgerlige over, og det er, at den her type værdibaseret politik, værdighedspolitikken, så vidt jeg forstår, kun skal dreje sig om ældre. Kunne finansministeren forestille sig, at man i regeringens fremtidige arbejde ville møde børn eller udsatte borgere med den samme type værdighedspolitik, som de ældre medborgere møder i finansloven?
Ministeren.
Jeg vil sige, at spørgsmålet er lidt mærkeligt. Rent principielt ønsker jeg jo, at alle borgere her i landet bliver behandlet værdigt. Det, vi har stået med på ældreområdet, er jo rent konkret, at kommunerne skal forholde sig til den service, de giver de ældre, og at de så kan søge penge til at forbedre den kvalitet, de giver i dag. Det er jo ikke sådan med den værdighedsmilliard, at vi lægger et bestemt niveau, som gælder alle kommuner. Alle kommuner skal offentliggøre, hvordan niveauet er i deres kommune, og hvis de vil forbedre det niveau, kan de søge om at få penge. Jeg synes faktisk, det er en rigtig, rigtig fornuftig måde at gribe de her ting an på, altså at det er politikerne i den enkelte kommune, der har ansvaret, og som skal stå til ansvar over for borgerne for den service og den behandling, som de ældre får i kommunen. Men det er ikke sådan, at jeg tror, at vi her i Folketinget skal sætte fælles standarder for alting i alle kommuner og ensarte dem. Der er jo det kommunale selvstyre, og det er udgangspunktet for vores arbejde.
Spørgeren for sin anden korte bemærkning.
Vil det sige, at ministeren opfatter det, der ligger i værdighedsmilliarden her, som en form for kvalitetsløft, og vil det her kvalitetsløft nødvendigvis give sig udslag i en værdighed, som kan måles? Eller er det kvalitetsløftet, der skal måles, og skal der på den måde meldes tilbage i forhold til værdighedsmilliarden?
Ministeren.
Det skulle jo meget gerne give sig udslag i et løft i den enkelte kommune af det niveau, som den enkelte kommune nu er på, eller et løft på de områder, hvor man ønsker at forbedre det. Vi vil selvfølgelig følge nøje med i, hvordan man gør det, men den vigtigste kontrollant i en sådan sag er trods alt borgerne i den kommune, det vedrører, og det er jo her, borgerne og de ældre får mulighed for at følge med i, hvad der er kommunens niveau, og hvor man vil forbedre det.
Den næste med en kort bemærkning er hr. Orla Hav, Socialdemokraterne.
Tak for det. Jeg er da glad for, at ministeren nåede at få lidt at spise, for det var da lidt af en svada, vi fik, da vi gik ned for at høre ministerens tale. Oppositionen udspredte løgne, og vi var sure, lød det. Jeg tror, det var lidt for at dække over, at ministeren har været igennem et temmelig uskønt forløb, som hele Danmark trækker lidt på skuldrene af. Det kan vi selvfølgelig lade være undskyldningen. Jeg synes, det er rart at høre, at man har opfundet et nyt udtryk, nemlig værdighedsmilliard. Det er et rigtig flot udtryk, og jeg er jo enig i hensigten med det, nemlig at vi skal behandle vores ældre ordentligt, og at der skal være god og sikker tryghed omkring de ældres dagligdag, og at de skal behandles med værdighed. Men er det rigtigt forstået, at det, kommunerne vil blive afkrævet, er, at de skal udarbejde en værdighedspolitik i forhold til at få andel i pengene, for så spiser det jo lidt af provenuet?
Ministeren.
Hvis jeg har forstået det rigtigt – nu må hr. Orla Hav have mig undskyldt, for jeg er ikke ekspert i de her forhold – så har alle kommuner vedtaget politikker på det her område. Det, vi har villet tilsigte med værdighedsmilliarden, er jo at synliggøre, hvad det er, kommunerne foretager sig, hvad det er, kommunerne tilbyder de ældre, og at give dem mulighed for at søge midler fra den her pulje til at løfte det område, man føler påtrængende og nødvendigt at løfte i den pågældende kommune. Så det er jo op til de enkelte kommuner. Jeg tror – det har jeg ladet mig fortælle – at man på de fleste kommuners hjemmeside, hvis man er dygtig til at lede efter den slags ting, kan finde oplysninger, typisk jo beslutninger, der er truffet i socialudvalget, om, hvad det er, standarden i den enkelte kommune er.
Spørgeren til sin anden korte bemærkning.
Jeg tror, finansministeren er rigtigt afmarcheret, i forhold til at hver enkelt kommune har en ældrepolitik, som er udtrykt, men sandheden er jo, at hvis der skal indarbejdes et nyt element i sådan en politik, så skal kommunen tage hele sin ældrepolitik op til revision og gennemføre den administrative politiske øvelse. Så skal jeg bare forsøge at lave et lille regnestykke. Det er ca. 10 mio. kr. til hver kommune, som vil være til rådighed. Jeg har så en rigtig god bekendt derhjemme, som går meget op i at kigge på, hvad man får for pengene, og sandheden i forhold til det her er jo, at der vil være 2,61 kr. pr. dag pr. ældre i kommunerne at gøre godt med. Når det nu er 2,61 kr., der i virkelighedens verden er til rådighed, er der så basis for, at ministeren kan sige, at nu kan vi godt hæve standarden? Og jeg ved godt, det er et gennemsnit, og det er selvfølgelig svagheden ved det.
Ministeren.
Jeg forstår ikke rigtig pointen i hr. Orla Havs indlæg. Synes hr. Orla Hav, det er overflødigt, at vi har givet 1 mia. kr. til at løfte ældreplejen i kommunerne? Og hvis hr. Orla Hav synes det, må det jo stå for hr. Orla Havs egen regning. Jeg synes, det har været meget fornuftigt og ovenikøbet ønskværdigt, at vi ikke fastlægger en ensartet standard over hele landet. Vi tager udgangspunkt i den politik, hver eneste kommune har, og så siger vi, at hvis de vil løfte det på et eller andet område, er der penge at hente her. Formålet med det er selvfølgelig, at vi får synliggjort, hvad kommunerne gør, at vi får synliggjort de politiske beslutninger, og at vi giver en økonomisk hjælp til at hæve niveauet.
Hr. Magnus Heunicke har den næste korte bemærkning.
Tak. Jeg har jo som så mange andre nøje læst den her aftale, som blev lavet i Finansministeriet i går aftes, og man nåede det jo lige inden et samråd og en hasteforespørgsel og andre ting, og der skubber man primært problemet ud. Og ministeren har jo også erkendt, at man skubber problemet ud, og at man så håber at kunne finde en løsning på det, altså i forhold til hvordan man vil håndtere de foreslåede og aftalte, men nu udsatte besparelser i de mest betrængte folkepensionisters boligydelse. Men hvis man læser det, der står med småt i aftalen – og det skal man altid gøre i sådan en aftale – så kan man se, at der helt nederst er et helt andet element, der lige pludselig berøres, og det er, at det langtfra er de fattigste pensionister, men at det faktisk er de allerallermest velhavende pensionister, vi her taler om. Der er nemlig den udligningsskat på pensioner, som finansministeren jo selv indførte, da han sidst var finansminister, så vidt jeg da i hvert fald husker, og der står der, at parterne er enige om at drøfte størrelsen på udligningsskatten på pensioner frem mod 2020. Der skal vi lige have at vide: Er det noget, som skal gå op, eller er det noget, som skal gå ned? Altså, skal de allerrigeste og mest velhavende pensionister slippe billigere, eller skal de bidrage mere til den her løsning?
Ministeren.
Den udligningsskat udfases jo nu frem mod 2019. Det, vi så skal drøfte, er, om man i forhold til den udfasning, der kører, hvor det nu er 5 pct., og det så bliver 4 pct., 3 pct. og 2 pct., kan fremrykke det, og det er en drøftelse, vi nu tager efter nytår, når vi kommer tilbage til arbejdet her i Folketinget.
Spørgeren til sin anden korte bemærkning.
Tak for det. Det synes jeg jo var godt at få afklaret, for det står altså ikke i aftalen. Det vil altså sige, at der er det med udligningsskatten, som man selv indførte, da man sidst var i regering, og som jo udelukkende og helt isoleret har noget at gøre med de allerallermest velstående pensionister, som har haft et ekstraordinært højt fradrag, fordi de i en tid med en højere beskatning, end der er nu, hvor de så får pensionen udbetalt, har kunnet trække deres indbetalinger til pension fra. Og det vil altså sige, at mens der er den her udsættelse af problemet i forhold til boligydelsen til de mest fattige pensionister, så skal man samtidig finde midler til at begave de allermest velstillede pensionister. Er det sådan, man skal forstå det?
Ministeren.
Det skal forstås på den måde, at vi tager en drøftelse af udfasningen af den her skat, og at vi ser på, om det kan være hurtigere, eller hvordan vi nu vil håndtere det, og det synes jeg er en helt regulær ting at tage fat i.
Den næste til en kort bemærkning er hr. Jesper Kiel, Enhedslisten. Værsgo.
Som jeg hørte ministeren slutte talen af, var det én stor salgstale for de kommende kommunale nedskæringer, sådan lidt under mottoet: Op med humøret, og ned med den kommunale service. Jeg vil sige, at når man kommer ude fra den kommunale verden, er det ærlig talt lidt svært at bevare det gode humør, for alle ved, at når vi i forvejen skal spare omkring 1 pct. Så derfor står jeg stadig væk tilbage med et stort spørgsmål: Hvordan er det, ministeren forestiller sig at man skal effektivisere en børnehave, hvis ikke det er færre pædagoger pr. barn, man skal have? For der er jo en bygning, der er nogle legoklodser, der er nogle bleer – det er begrænset, hvad man kan spare på det. Og hovedparten af en kommunes udgifter er på social- og ældreområdet og på børne- og ungeområdet. Det er 70-80 pct. af en kommunes udgifter, så hvis ministeren vil spare den ene procent på alt det andet, er det jo ikke 1 pct., man skal spare på alt det andet, så er det jo 3 pct. eller mere, alt efter hvad der overhovedet er tilbage, hvis ikke man skal rive rådhuset ned.
Ministeren.
Man kan høre, at hr. Jesper Kiel fint følger traditionen med at påstå ting ud i den blå luft. Kommunerne har altså 500 mio. kr. mere til rådighed i 2016, end de havde i 2015, altså tilføres der flere penge til kommunerne. Så har hr. Jesper Kiel også den opfattelse, at vi har opnået idealtilstanden; ingenting kan laves om i det danske samfund. Men lad mig bare sige, at hvis jeg kigger på kommunerne, kan jeg jo se, at kommunernes administrationsudgifter udgør knap 40 mia. kr., og at der er nogle kommuner, der har dobbelt så høje administrationsudgifter pr. indbygger som andre. Hvis vi ser på, hvad man kunne spare, hvis de mindst effektive kommuner blev lige så effektive som de mest effektive kommuner, var der 1,8 mia. kr. at spare. Og hvis man tager vej- og parkområdet, kan man spare et sted mellem 300 og 400 mio. kr. Så det er en myte, at der ikke kan effektiviseres i kommunerne. Men værst af alt er, at hr. Jesper Kiel fortsætter med at udbrede den løgn, at der spares i kommunerne. I 2016 har kommunerne 500 mio. kr. mere til rådighed, end de havde i 2015.
Spørgeren til sin anden korte bemærkning.
Det er jo notorisk forkert, når der bliver sagt, at man har 500 mio. kr. mere i kommunerne, for man har også mistet 900 mio. kr. på anlægsområdet, som i øvrigt oprindelig var nogle penge, man fik fra serviceområdet. Så alle de penge, man har fået ekstra, har man selv betalt. Men det, som ministeren nu er i gang med, er jo at spille velfærdsluftguitar, for når man giver 1 mia. kr., giver det mere værdighed, men når man så tager 2,4 mia. kr. tilbage det næste år, har det ingen verdens betydning for den kommunale velfærd. Man giver, og man tager, og så giver man, og så tager man. Man skulle jo tro, at der kunne komme mere og mere værdighed ud af det, jo flere milliarder der blev givet og taget fra ministerens side. Det er det, jeg kalder velfærdsluftguitar. Det er jo fuldstændig uden indhold.
Ministeren.
Jeg er fuldstændig uenig i den beskrivelse. Kommunerne får i 2016 500 mio. kr. mere. Når vi skal forhandle i de kommende år, forhandler vi jo med kommunerne om, hvor meget der er brug for til det kommende år. Det er jo et rent forhandlingsspørgsmål, vi drøfter med kommunerne. Så det er en myte, at det hele bliver dårligere og dårligere, og at vi i dag har den bedste tilstand af alt. Jeg vil vædde på, at om 10 år er velstanden også i det her samfund steget væsentligt, og så kan hr. Jesper Kiel kigge tilbage på de gode tider i 2015 og sige: Jamen det var meget bedre dengang. Altså, det er en falsk argumentation.
Den næste til en kort bemærkning er fru Pernille Rosenkrantz-Theil, Socialdemokraterne.
Der er altså lige noget, vi bliver nødt til at få præciseret her. For når man læser aftalen fra i går, ser man, at det, der jo virkelig er det slående, er den omfordeling, der ligger i aftalen. Altså, ikke nok med, at Dansk Folkeparti sådan set har sagt ja til, at der fortsat skal ligge en besparelse på boligydelsen. Dansk Folkeparti har også sagt ja til, at der skal findes nogle ekstra penge til de absolut rigeste pensionister. Kan finansministeren bekræfte, at det forholder sig på den måde? Jeg går ud fra, at den sætning, der er i aftalen, og som hedder, at »parterne er enige om at drøfte størrelsen på udligningsskatten på pensioner frem mod 2020«, var det, Liberal Alliance skulle have for at gå med til at genåbne finansloven. Dansk Folkeparti er gået med til, at man laver en lettelse for de rigeste pensionister, mod at de til gengæld kunne få lov til alligevel at lave en nedskæring på boligen. Det lyder godt nok som en rimelig mærkelig aftale. Men kan finansministeren bekræfte, at det forholder sig på den måde?
Ministeren.
Jeg kan bekræfte, at vi efter juleferien sætter os sammen og diskuterer de udestående spørgsmål, der er. Det ene spørgsmål er om boligydelsen. Det andet spørgsmål er om fondsbeskatningen. Det tredje spørgsmål er om udligningsskatten. Og det fjerde spørgsmål, vi skal drøfte, er spørgsmålet om en tilmeldeordning for affald. De fire ting skal vi drøfte, når vi mødes efter juleferien.
Spørgeren for sin anden korte bemærkning.
Det vil sige, at medmindre finansministeren siger noget helt andet i sit andet svar, kan jeg altså konkludere, at det, man har gjort med den her aftale, er, at man har sagt: Vi bliver ved med at ville spare på boligydelsen, det er vores hensigt, når man er regeringen og Dansk Folkeparti, og samtidig giver vi håndslag på, at nu giver vi så nogle penge til de allerrigeste pensionister. Altså, det er da fuldstændig ubegribeligt og i øvrigt pivhamrende skævt, at man går ind og laver en aftale, hvor man tager fra nogle af dem, der har allermindst at leve for – det holder man jo fast i at man vil; der har man jo bare skudt tingene til hjørne – og så sender man lige en check op til dem, der modtager de allerstørste pensioner. Kan finansministeren bekræfte, at det forholder sig på den måde?
Ministeren.
Finansministeren kan bekræfte, at det, der er vores hovedopgave, jo er at sikre, at de ældre får nogle boliger til en rimelig husleje og i en ordentlig kvalitet. Og det er jo det arbejde, vi sætter i gang her efter ferien, og det er sådan set hovedformålet med det her. Jeg synes sådan set, at alle Folketingets partier burde kunne samles om den opgave og sige, at jamen lad os da sikre, at vi får nogle ordentlige boliger til en overkommelig husleje og i en ordentlig kvalitet. Det må trods alt være det vigtigste.
Den næste med en kort bemærkning er fru Lisbeth Bech Poulsen, SF.
Tak. Der er jo forskellige politiske prioriteringer, heldigvis, i det her Folketing – ellers er der ikke nogen grund til, at vi er forskellige partier. Regeringen har fremlagt sin politik, og den er vi jo mange der er uenige i, men det, jeg egentlig vil spørge ministeren til, er den måde, vi fordeler pengene på, statens husholdningsbudget. Der er kun de penge, der nu engang er – alt efter hvilke regnemetoder man bruger, selvfølgelig. Den tidligere regering gjorde en indsats over for skattesnyd, aggressiv skatteplanlægning osv., og vi er nogle, der har været kede af at se regeringen rulle nogle af de initiativer tilbage – skattekontrol i byggeriet, regeringen er også imod id-kort i byggeriet, åbne skattelister osv. Hvis ministeren er enig med mig i, at det også er meget fint at kunne skaffe en ekstra indtægt, når man gerne vil fordele nogle penge, hvad mener ministeren så der er blevet gjort i det her finanslovsforslag for faktisk at skaffe nogle af de indtægter tilbage, som vi går glip af – og det er jo minimum 50 mia. kr. om året?
Ministeren.
Jeg må jo erkende, at der har været nogle sager om SKAT, EFI-systemet, udbetaling af skatterefusion til udenlandske firmaer, som har kostet samfundet penge. Det er også derfor, vi er blevet enige om at sætte os sammen i Folketingets partier og nu i løbet af de kommende år opbygge et effektivt skattevæsen, et effektivt inddrivelsessystem. Der har vi jo så også afsat penge til, at man nu kan ansætte ekstra personale i SKAT, så vi kan få en effektiv inddrivelse af udestående fordringer. Jeg er helt enig med spørgeren i, at forudsætningen for, at vi kan have det velfærdssamfund, som vi har i dag, er: punkt 1, at der er tillid til SKAT og skatteopkrævning, og punkt 2, at man ikke kan snyde sig fra sin skattebetaling. Derfor skal vi selvfølgelig have et effektivt skattevæsen. Men jeg må jo erkende, at vi i årets løb har set nogle ting, der gør, at det er et større genopbygningsarbejde, vi er i gang med på det område.
Spørgeren til den anden korte bemærkning.
Det var egentlig heller ikke min mening at insinuere, at regeringen er eneansvarlig for noget af det sjusk, der har været, med EFI-systemer og alt mulig andet. Jeg stiller spørgsmålet til ministeren, fordi det interesserer mig, hvad man politisk kan gøre ved det. Der synes jeg egentlig det er lidt ærgerligt, at der fra regeringens side har været en mangel på initiativer over for den direkte skatteunddragelse, der finder sted – de milliarder, der fosser ud af statskassen over landegrænserne – men også over for både den ulovlige skatteunddragelse og den gråzone, hvor vi også ser skatteunddragelse finde sted. Så det handler ikke så meget om EFI-systemer og sjusk, og hvad der ellers har været, som går en årrække tilbage, men om det, som man politisk kan sætte ind over for multinationale selskabers skattesnyd, transfer pricing og alle de her redskaber, der er i brug. Vil regeringen ikke komme nogle initiativer, så vi kan få nogle flere penge i kassen? Når vi mangler 50 mia. kr., er det jo skatteyderne, der skal betale differencen.
Værsgo til ministeren.
Der finder jo internationalt et meget stort arbejde sted for at komme de her transfer pricing-skatteunddragelser til livs. I EU er der et stort arbejde i gang, internationalt er der også. Og jeg er fuldstændig enig i intentionen. Vi skal sikre et skattesystem, som der kan være tillid til. Der skal være retssikkerhed, men vi skal søreme også sørge for, at den skat, som skal betales, bliver betalt, og der skal ikke være nogen nåde over for folk, som prøver at unddrage sig betaling af skat i Danmark. For det er jo fundamentet for vores velfærdssamfund, at vi betaler skat.
Den næste til en kort bemærkning er hr. Mattias Tesfaye, Socialdemokraterne.
Tak for ordet, og tak for finansministerens tale. I finansministerens replik svarer finansministeren, at man straks i det nye år vil mødes med KL med det formål at sætte huslejen ned, så folk får en husleje, der er til at betale, men byggeriet skal også have en ordentlig kvalitet. Mit spørgsmål er: Er ambitionen i diskussionerne med KL, at huslejen skal sættes ned i det kommende byggeri af ældreboliger, eller skal huslejen også sættes ned i det eksisterende ældrebyggeri?
Ministeren.
Det, der er afgørende, er jo, at det ikke bliver så dyrt i det kommende byggeri, som det har været indtil nu. Det er der, vi meget gerne vil kunne sætte ind og få diskuteret en bedre sammenhæng mellem dem, der beslutter byggeriet, og dem, som regningen i sidste instans havner hos. Det er en meget vigtig diskussion for os, for det problem, vi ser, er der selvfølgelig også her på den korte bane, men når man kommer frem til 2020 og 2025, når man bliver flere og flere ældre, er det her et problem, som vil blive meget, meget stort. Og som det har været fremme i debatten, betaler vi jo i dag 10 mia. kr. til det her område, og med de flere ældre, der kommer, vil det problem tage til i styrke i årene, der kommer.
Spørgeren for den anden korte bemærkning.
Tak for svaret. Jeg er klar over, at der i det hele taget presser sig en diskussion på om finansieringsmodellen for den almene sektor. Men jeg vælger at tolke finansministerens første svar sådan – og så må jeg blive korrekset, hvis det er forkert – at finansministeren ikke har nogen ambitioner om, at der i diskussionerne med KL skal komme et resultat, som sikrer, at huslejen reduceres i det eksisterende ældrebyggeri.
Ministeren.
Det tror jeg ikke at man kan. De her boliger er jo bygget under nogle bestemte forudsætninger, men det er de mekanismer, vi gerne vil lave om, fordi det vil være et stigende problem i de kommende år med det større antal ældre, der kommer.
Vi når en mere til korte bemærkninger, og så kan jeg allerede nu sige, at der er nogle enkelte ordførere, der har bedt om en anden runde. Men den næste til en kort bemærkning er hr. Torsten Gejl, Alternativet. Værsgo.
Tak. Når regeringen sparer så meget på klima og miljø og på grøn omstilling, er det så, fordi man mener, at de udfordringer, der er i forhold til klima og miljø, både i Danmark og globalt, er ved at blive mindre?
Ministeren.
Nej, jeg tror, at de problemer, der er, jo er der. Det er jo ikke sådan, at vi benægter problemerne. Det er også sådan, at vi synes, at Danmark skal ligge i spidsen på energiområdet og på klimaområdet, og det viser alle tal jo også at vi gør. Men når vi står i en situation, hvor vi er nødt til at finansiere en finanslov med en krone til krone-finansiering, så er det min opfattelse, at vi så er nødt til at kigge bredt ud. Det er jo også derfor, at vi har fundet en finansiering bredt fordelt i det danske samfund, og så må alle bære en byrde.
Spørgeren til den anden korte bemærkning.
Tak. Blandt de klimamæssige besparelser, der er i finansloven, sparer man også på noget af den forskning og nogle af de fonde, som har vist, at de kan skabe omsætning og grønne virksomheder. Og når regeringen nu er så glad for vækst og for at skabe jobs, hvorfor sparer man så på nogle af de ting, der netop skaber vækst og jobs inden for den grønne omstilling? Risikerer man ikke at miste muligheden for at skabe en rigtig god position for Danmark på fremtidens bæredygtige globale arbejdsmarked?
Ministeren.
Jeg mener ikke med de besparelser, der er gennemført på den her finanslov, at det på nogen måde rokker ved den store indsats, vi gør på klimaområdet, på energiområdet, på miljøområdet. På trods af at vi sparer, ligger vi jo meget, meget fint med hensyn til de her målsætninger. Med hensyn til forskning opfylder vi jo Barcelonamålsætningen på den ene procent i forskning, så man kan ikke sige, at vi på nogen måde har slækket på ambitionerne. Men som jeg siger: Når de offentlige finanser er pressede, er vi nødt til bredt i det danske samfund at bære nogle besparelser, for at vi kan gøre det bedre for vores ældre, for at vi kan løfte sundhedsvæsenet, for at vi kan bevilge penge til politiet. Så bliver det ligesom en opgave, vi i fællesskab må bære, og der må forskning, uddannelsesinstitutioner, kulturinstitutioner, og hvad ved jeg, som vi har besparelser på på finansloven, alle bære deres del af det.
Tak til finansministeren. Vi når ikke flere korte bemærkninger inden for den time, der er afsat til det. Jeg bliver gjort opmærksom på, at der er nogle ordførere, der ønsker en anden runde, og i anden runde er taletiden 5 minutter, og op til 3 medlemmer kan få tid til korte bemærkninger. Jeg skal lige sikre mig, at jeg har de rigtige navne, som har meldt sig til anden runde. Det er hr. Jacob Jensen, Venstre, hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten, fru Josephine Fock, Alternativet, og så er jeg usikker på, om hr. Jonas Dahl, SF, ønsker en anden runde. Jeg tager dem i den formelle ordførerrækkefølge, så den første ordfører, der får ordet i anden runde til 5 minutter, er hr. Jacob Jensen, Venstre. Værsgo.
Tak for det. Vi har haft en lang dag indtil nu, og den er jo ikke slut endnu, men konklusionen må være på det, der er blevet sagt, og det er alle vel enige om, at pengene skal passe. Når man kigger på de forskellige partiers forslag og det, der også er kommet frem under dagens debat, både de forslag, der sådan formelt bliver stillet, og de ønsker, som partierne giver udtryk for, ser man, at det jo ikke er opløftende læsning, hvis man i øvrigt er enig i, at pengene skal passe. Hvis vi f.eks. starter med Socialdemokraterne, som så brændende ønsker sig at vende tilbage til ministerkontorerne, må man forstå, kunne man have forventet mere end blot et par siders prosa med lidt løs lyrik. Man kunne have forestillet sig et lidt mere gennemarbejdet finanslovsforslag. Men til gengæld mangler der ikke kritik af andres forslag. Så jeg synes, at det ville have pyntet, hvis man havde gjort sig den ulejlighed dog trods alt at komme med noget, som vi andre kunne have spillet politisk bold op ad, i stedet for den endeløse række af kritikpunkter og kritikpunkter, som der er blevet hældt ud fra talerstolen her i dag. Men det skyldes jo selvfølgelig nok, at det er mere bekvemt for Socialdemokraterne at kritisere os andre uden selv at komme med forslag til løsninger på de udfordringer, som vi står over for. Man kan sige, at regeringen prioriterer, mens Socialdemokraterne kritiserer. Så vil jeg prøve efter bedste evne at stykke sammen ud fra det, jeg har noteret mig af ændringsforslag og bemærkninger, hvilken økonomisk politik det så egentlig er, som Socialdemokraterne ønsker at føre med afsæt bl.a. i de fire ændringsforslag, som man dog trods alt har fået samlet sig sammen til at stille. Ændringsforslagene, må man forstå på ordføreren fra Socialdemokratiet, er stillet ud fra sådan et strategisk synspunkt adresseret til Dansk Folkeparti. Her gik jeg og troede, at den politik, man fremlagde i Folketingssalen, fremlagde man, fordi man faktisk havde noget på hjerte, man ville have lavet om, og ikke fordi man bare havde et ønske om at drille en politisk modstander ud fra et strategisk synspunkt. Så blev vi så kloge. Kigger man så på de fire ændringsforslag, der dog trods alt er stillet, ser man, at det faktisk isoleret set bibringer en positiv forbedring af finanserne på i omegnen af 400 mio. kr. Det kommer fra en tilbagerulning af bo- og gaveafgiftslettelsen, og det kommer fra en tilbagerulning af boligjobordningen, mens Socialdemokraterne så til gengæld stiller ændringsforslag om at ville bruge midler på at afskaffe kontanthjælpsloftet og annullere boligydelsespakken, altså den, som vi nu allerede har udskudt. Det giver så samlet set i omegnen af 400 mio. kr. i plus. Men, men, i de ønsker, som Socialdemokraterne har været ude med, primært bestående af kritik over mange af regeringens budgetforbedringer, ser regnestykket jo helt, helt anderledes ud. Her er der ikke ende på de udgiftskrævende områder, som Socialdemokraterne ønsker at gøre noget ved. Man vil tilbagerulle besparelser på ulandsbistanden. Det er en regning på 2,4 mia. kr. Man vil annullere omprioriteringsbidraget på kulturområdet. Det er en regning på 100 mio. kr. Så vil man tilbagerulle besparelser på forskningsområdet. Det er 1,4 mia. kr. S vil tilbagerulle besparelserne på uddannelsesområdet. Det er 800 mio. kr. Så vil man annullere besparelsen på det grønne område, 300 mio. kr., og der må ikke spares, må man forstå, på byfornyelsesområdet. Det er så en regning på 75 mio. kr. Man vil i øvrigt heller ikke gennemføre omprioriteringsbidraget for kommunerne, netto 500 mio. kr. Der er sikkert mere, men mine evner rækker ikke længere end til det her. I alt ønsker man udgifter for i omegnen af 5,6 mia. kr., og det skal så finansieres med de her sølle 400 mio. kr. fra de ændringsforslag, man så har stillet. Med andre ord forringer Socialdemokraternes forslag og krav til finanspolitikken regnskabet med over 5 mia. kr. allerede i 2016. Det er immer væk en slags penge, særlig i en situation, hvor SR-regeringen i forvejen havde kørt politikken og dansk økonomi godt og vel lige til kanten i forhold til det tilladelige. Hvad angår de andre partier, bliver det selvfølgelig ikke meget bedre. Jeg vil dog hæfte mig ved, at fru Josephine Fock fra Alternativet siger, at i hendes optik er det dog trods alt finansieret. Det synes jeg da er et skridt på vejen. Man kan selvfølgelig altid diskutere, hvor sikre de finansieringskilder, man opererer med, er, men alligevel, det er dog et skridt på vejen. Jeg synes sådan set, at det er meget sigende for situationen i dansk politik for tiden. Venstreregeringen arbejder stenhårdt i godt samarbejde med Dansk Folkeparti, Liberal Alliance og Konservative på grundstammen i at få økonomien ind på midten af vejen og på rette spor. Vi leverer på det ene valgløfte efter det andet. Vi prioriterer. Vi sætter retning, og så overlader vi det i øvrigt til andre at kritisere. Man skal som bekendt gøre det, man er bedst til.
Jeg kan prioritere op til tre til korte bemærkninger, og det vil jeg gøre, idet ikke alle ordførere har bedt om at deltage i anden runde. De tre, der bliver prioriteret her til Venstres ordfører, er fru Pernille Rosenkrantz-Theil, Socialdemokraterne, hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten, og hr. Jonas Dahl, SF. Værsgo til fru Pernille Rosenkrantz-Theil.
Det er ufatteligt, at der efter så mange timers debat stadig kan være tvivl om det, så nu forsøger jeg lige igen. Kan Venstres ordfører bekræfte, at grundmekanismen i den aftale, der blev indgået i går aftes, er som følger: Der vil blive skåret ned på boligydelsen i en eller anden form, som vi endnu ikke kender, fordi det skal drøftes. Det gælder landets pensionister, der har lave indkomster, og som kan få boligydelse. Det er den ene del af aftalen. Den anden del af aftalen er så, at man sender en check direkte til dem, der har de højeste pensioner, i form af udligningsskatten. Vi ved endnu ikke helt præcis hvordan, om det er procenten eller udfasningen, eller hvad det er, men vi ved, at det er det, det drejer sig om. Så grundmekanismen i aftalen er, at der fortsat skal tages fra dem med de laveste indkomster – ikke dem med indkomster under 150.000 kr., men de andre – og så skal der gives penge til de pensionister, som har de højeste pensioner. Kan ordføreren bekræfte, at det sådan er grundstenen og grundtegningen i den aftale, der blev indgået i går aftes?
Ordføreren.
Nej, det kan jeg ikke bekræfte.
Fru Pernille Rosenkrantz-Theil.
Så kunne jeg godt tænke mig at vide, om det så er meningen med den sætning, der står i aftalen, at udligningsskatten skal stige eller fortsætte længere end det, man havde forestillet sig. For hvis det ikke er det, der er meningen, så vil mekanismen jo være den, at hvis man skal finde penge på boligydelsen, vil det pr. definition ramme folk, der har lave indkomster. Det er jo det, der står i ATP-rapporten, nemlig at over 95 pct. har lave indkomster. Omvendt vil dem, der får gavn af udligningsskatten, hvis den på en eller anden måde bliver sat ned, være de rigeste pensionister. Så der må jo i den afvisning ligge, at man har tænkt sig, at udligningsskatten faktisk skal stige. Eller hvad er det, der ligger i den afvisning?
Ordføreren.
Jeg kan jo bare referere til det, der er aftalt. Det er sådan set det letteste og det mest sikre at gøre, også set fra spørgerens side. Der fremgår det, at vi vil kigge på boligydelsespakken ud fra de spørgsmål, der er blevet rejst; at vi vil søge at finde midlerne – i 2016 er det 90 mio. kr. Det er det, der er aftalt, og det er det, der står i aftalen.
Den næste korte bemærkning er fra hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten.
Skal vi nu ikke prøve at være ærlige i den her debat? Altså, vi har jo alle sammen læst den aftale, der er indgået. For at få udskudt de her voldsomme nedskæringer på ydelser til folkepensionister og førtidspensionister har Dansk Folkeparti jo måttet give en indrømmelse til Liberal Alliance, nemlig at udligningsskatten skal udfases. Udligningsskatten er en skat, som kun bliver betalt af folk, der har en pensionsudbetaling på over 362.000 kr. i 2010-tal, altså en meget høj privat pensionsopsparing, som er 4-5 gange så stor som en almindelig folkepension. Så kan vi ikke lige få bekræftet, at facit i den aftale er, at de fattige folkepensionister, f.eks. dem med en husstandsindkomst på 200.000 kr. Kan vi ikke bare lige få bekræftet det, for det er jo det, der står i aftalen?
Ordføreren.
Nej, det står ikke i aftalen. Der står i aftalen, at vi vil kigge på boligydelsesområdet. Vi har også aftalt, at vi vil kigge på, hvordan man kan få sat huslejerne ned. Det var det, som jeg troede vi havde brugt hele formiddagens debat under forespørgslen og sikkert også en del af finanslovsdebatten på. Det er det, der er vores intention. Så pensionisterne med de laveste indkomster skal ikke til lommerne. De skal have et løft.
Hr. Pelle Dragsted.
Nu laver man jo ikke en aftale, der handler om bare at sidde og kigge på noget. Det ved vi godt, vil jeg sige til ordføreren. Altså, når der står i en aftale, at man skal kigge på noget, så er formålet, at man kommer frem til et resultat. Der er jo en grund til, at Liberal Alliance har sagt: Okay, vi genåbner hele finansloven, det er da fair nok; vi dropper den nedskæring på ydelserne til de ældre, som vi ellers syntes var en rigtig god idé. Det har de da ikke gjort for ingenting. Altså, lad være med at behandle os som en børnehave her i Folketinget. Det kan godt være, at man nogle gange udefra kan synes, at vi er det, men helt ærligt: Det er jo det, der ligger i den aftale. Nu må man være ærlig: De rigeste pensionister skal have, og lavindkomstgrupperne skal betale. Det er det, der ligger i den aftale.
Ordføreren.
Jeg skal ikke motivfortolke på, hvad andre partier måtte mene at der ligger i aftalen. Jeg kan blot konstatere, at det, der står i aftalen, er det, der er aftalt. Det er det, jeg har refereret til, og det er det, jeg holder mig til.
Den næste korte bemærkning er fra hr. Jonas Dahl, Socialistisk Folkeparti.
Jamen der står jo i den aftale, regeringen i går indgik med aftalepartierne, at man skal drøfte størrelsen på udligningsskatten på pensioner frem mod 2020. Finansministeren stod for et øjeblik siden og sagde, at hvis man kigger på det, er det for at sænke skatten. Jeg går ud fra, at når man så vil sænke udligningsskatten mellem pensioner, snakker vi om, at man vil sænke den her procentsats, som netop tilgodeser de rigeste pensionister. Samtidig har vi også tidligere i dag under debatten fået bekræftet, at man fortsat – også fra Venstres side – går efter at hente det her milliardbeløb på boligydelsen til de fattigste pensionister. Så er det vel svært at se det anderledes, end at de fattigste pensionister skal betale til de rigeste pensionister. Er det ikke det, der er essensen af den aftale, regeringen indgik i går – ja eller nej?
Ordføreren.
Nej.
Hr. Jonas Dahl.
Det er jo næsten endnu mere absurd end den proces, vi havde i går, hvor man indgik en aftale, og hvor finansministeren og Dansk Folkeparti sad og diskuterede med hinanden i et samråd i Finansudvalget. Jeg står med teksten her: Der står: Partierne er enige om at drøfte størrelsen på udligningsskatten på pensioner frem mod 2020. Finansministeren har lige bekræftet, at det betyder, at man vil sænke udligningsskatten for de rigeste pensionister. Det går jeg ud fra at vi trods alt kan blive enige om. Ved siden af skal man se på boligydelsen til de fattigste pensionister. Der har ordføreren tidligere i debatten i dag bekræftet, at man vil hente et milliardbeløb. Det vil sige, at det er de fattigste pensionister, der skal betale til de rigeste pensionister.
Ordføreren.
Men så må jeg jo prøve igen. Altså, pointen med hele øvelsen omkring boligydelsen er jo, at de laveste indkomster skal have et økonomisk løft. Det har vi sagt hele tiden. Det er det, der er intentionen i den politiske aftale, og det er det, der fremgår af den aftale, der er lavet. Man kan så sige, at man vil kigge på det ved at kigge på ydelsen. Er det interessant? Nej, det er interessant at se, hvad pensionisten har til sig selv, når man kigger på ydelse og husleje. Det er det, der er interessant for pensionisten; det er det, der interessant for mig at vurdere; og det er det, der ligger i den aftale, som vi har indgået, nemlig at der skal kigges på det med det udgangspunkt, at den laveste indkomst skal have et løft. Hvad der ellers ligger i aftalen, fremgår klart og tydeligt af aftaleteksten.
Tak til ordføreren. Den næste ordfører er hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten.
En ting er i hvert fald lykkedes for regeringen, og det er at skabe en kæmpestor utryghed blandt landets folkepensionister, førtidspensionister og mennesker ramt af handicap. Over 300.000 mennesker har fået et brev om, at deres boligydelse bliver beskåret; nogle har fået brev om, at de får noget mere – det skal de så aflevere tilbage. De bliver ramt, der er allerede mennesker, der bliver ramt. Så har man indgået en aftale, som Dansk Folkeparti i går fik præsenteret i medierne, som om man nu havde fået taget de her forringelser af boligydelsen til pensionisterne af bordet. Men nej, det er blevet fuldstændig klart under debatten i dag, at det ikke er tilfældet. De er ikke taget af bordet, de er bare skudt ud til, at stormvejret måske lige er drevet lidt over; så skal man tage fat igen og finde 1,9 mia. kr. i lommen hos landets folkepensionister. Så prøver man at sige, at man undtager de fattigste folkepensionister. Hvad er det så, man mener med det? Jo, man mener, at dem med en husstandsindkomst på under 150.000 kr. skal undtages. Jamen kære venner, hvis man har en husstandsindkomst på 200.000 kr. eller 250.000 kr., hører man altså stadig til de fattigste og til nogle af de grupper med de laveste indkomster i Danmark. Så det er noget vrøvl. Den aftale undtager ikke pensionister med lav indkomst. 95 pct. af udbetalingerne af boligydelse går til mennesker fra husstande med lav eller meget lav indkomst. Så har vi fået yderligere en ting frem i dag, og det er jo, hvad Dansk Folkeparti har måttet betale for at få ikke droppet, men udskudt den her nedskæring. Og hvad var så det? Jo, en skattelettelse til de rigeste pensionister, til de pensionister, som har de allerstørste private pensionsudbetalinger. Det var det, Liberal Alliance krævede, for at Dansk Folkeparti kunne udskyde den her voldsomme nedskæring på boligydelsen til folkepensionisterne. Så facit er, at dem, der har de største pensionsopsparinger, kan se frem til en skattelettelse, mens folkepensionister i lavindkomstgrupperne stadig skal gå derude og skutte sig, fordi de ikke ved, hvornår hammeren rammer, og hvor hårdt den rammer. Det er det, der står klart efter debatten i dag. Jeg er også nødt til lige at bringe en korrektion, for efter første runde kunne Enhedslisten have efterladt det indtryk, at Enhedslisten ikke fuldt ud finansierer sine ændringsforslag. Hr. Jakob Ellemann-Jensen spurgte, hvordan vi kunne finde 1,2 mia. kr. på at afskaffe boligjobordningen. Jeg havde desværre ikke vores ændringsforslag med op på talerstolen, så debatten kunne have givet indtryk af, at det var en fejl eller mangel i Enhedslistens ændringsforslag, altså at det var ufinansieret. Det er imidlertid ikke tilfældet. Når man stiller ændringsforslag til finansloven, stiller man dem jo til finanslovs forslaget. Og hvis Venstres ordfører eller andre er interesseret, skal de se på konto 38.11.01. Så vil man kunne se, at der er afsat 1,2 mia. kr. til boligjobordningen på finanslovsudspillet, som vi så foreslår annulleret. Og det er jo altså den måde, man stiller ændringsforslag til finansloven på, nemlig til det oprindelige finanslovsforslag. Alt det her kan lyde lidt teknisk, men konklusionen er, at jeg havde ret, da jeg sagde, at vores ændringsforslag er fuldt finansieret og i fuld overensstemmelse med, hvordan man lovteknisk i øvrigt stiller ændringsforslag. Det er lidt vigtigt for mig, fordi vi faktisk i Enhedslisten sætter en ære i at finansiere de forslag, vi fremsætter, krone for krone og øre for øre. Højrefløjen har jo sådan lidt en fortælling om pengetræet i venstrefløjens baghave. Hvis man ser på det her finanslovsforslag med negative budgetreguleringer og med meget, meget optimistiske antagelser om adfærdseffekter, kan man jo diskutere, hvem det er, der har et pengetræ i baghaven. Det er vigtigt, at pengene stemmer, uanset hvad man mener de skal bruges på, uanset hvem man mener der skal betale. Jeg er hamrende uenig i det her finanslovsforslag. Jeg synes, det tager pengene de forkerte steder – fra mennesker ramt af arbejdsløshed, fra folkepensionister – og jeg synes, at de bruges de forkerte steder; på at give skatterabatter på de dyreste luksusbiler, på en grundskyldslettelse, som rammer ekstremt socialt skævt, på gaver til et erhvervsliv, som i forvejen har rekordoverskud. Men uanset hvad man mener, skal pengene selvfølgelig stemme, og derfor er det vigtigt for mig at understrege, at selvfølgelig var der overensstemmelse mellem indtægter og udgifter i Enhedslistens ændringsforslag.
Tak til ordføreren. Den næste ordfører er fru Josephine Fock, Alternativet.
Tak for det. Jeg skal gøre det kort. Jeg blev spurgt af Enhedslisten, om jeg vil stemme for deres ændringsforslag. Jeg forstod ikke helt præcis, hvad det var for et spørgsmål, fru Maria Reumert Gjerding stillede mig. For det, hun spurgte mig om, var, om jeg kunne være med til at støtte fokus på grønt iværksætteri osv., og det vil vi jo rigtig gerne. Men det ændringsforslag, som Enhedslisten så spørger om jeg vil stemme for, handler om at nedlægge boligjobordningen, og det siger sig selv, at det vil jeg ikke. Så jeg beklager, at jeg har misforstået det, og at jeg har taget fejl. Så kan jeg så se, at Enhedslistens ændringsforslag – det er ændringsforslag nr. 422 – slet ikke kommer til afstemning. Det andet, jeg lige vil bruge lejligheden til, er at sige tak til hr. Jacob Jensen for det, som jeg tolker som en ros til Alternativets beregninger. Det siger jeg selvfølgelig tak for. Jeg vil sådan set gerne uddybe det, for fru Jane Heitmann stillede mig jo et spørgsmål om, hvorvidt vores forslag er finansieret. Og det er det. Det er finansieret krone til krone. Vi har en lidt længere tidshorisont end 1 år. Vi har regnet med 4 år. Det er jo, fordi vi siger, at vi er nødt til at have en sammenhængende plan, som rækker lidt længere. Vi har også skrevet i vores indsendte beregninger, at det er en horisont på 4 år. Derfor er der her det første år et underskud på 2,5 mia. kr., og det er kun på 2,5 mia. kr., fordi boligjobordningen jo bliver billigere. Den kommer kun til at koste 400 mio. kr. det første år. Til gengæld er der et overskud på 330 mio. kr. i 2017, 1,6 mia. kr. i 2018 og 1,18 mia. kr. i 2019. Derudover skal man forholde sig til, at boligjobordningen bliver lidt billigere. Så det var bare lige for at anerkende rosen fra Venstre og lige præcisere, hvordan det er, vi har regnet.
Tak for det. Den næste ordfører er hr. Jonas Dahl, Socialistisk Folkeparti.
Tak for det. Jeg havde egentlig indledningsvis ikke besluttet mig for at tage ordet, men jeg må indrømme, at efter Venstres ordfører var på, synes jeg sådan set det var svært at undgå. For det, vi er vidne til i dag, er simpelt hen absurd. Før stod vi i en situation, det var i går, hvor der var usikkerhed om finansloven. Hr. Kristian Thulesen Dahl og Dansk Folkeparti kunne ikke helt blive enige med sig selv om, om de egentlig havde sagt ja til en finanslov eller ikke havde. Så blev man enige om at genåbne den – så vidt, så godt. Hvad var det så, man genåbnede? Det var jo, at man blev enige om, at man skulle se på den her boligydelsespakke. Så skal man søge udmøntningen af budgetreguleringen inden for boligydelsesområdet for de kommende år. Det har vi jo haft en længere debat om i dag i Folketingssalen. Og det er blevet rimelig klart, at det, man skal hente, ikke bare er et provenu i 2016. Det er et provenu i 2016, 2017, 2018, 2019. Og udgangspunktet, det siger de borgerlige partier samstemmende, er, at man skal hente provenuet i boligydelserne, det vil sige hos de svageste og fattigste pensionister. Men det, der er lidt interessant, og det var der, Venstres ordfører, synes jeg kom lidt på glatis tidligere, er i forhold til udligningsskatten på pensioner. Udligningsskatten på pensioner blev indført for nogle år siden og består i 6 pct., og så bliver den gradvist aftrappet her fra 2015 og frem. Men den ligger på 374.800 kr. her i 2015. Hvorfor er det interessant? Jo, for i aftalen skriver man også, og jeg går ud fra, at det er noget, Liberal Alliance og Konservative – og igen tillykke med det – har fået indført, at man nu skal drøfte størrelsen på udligningsskatten. Finansministeren bekræftede tidligere i dag, at når man nu siger drøfte, ligger der sådan set i det, at man skal sænke den. Så det vil sige, at det, man lægger op til med den her, hvad skal vi kalde det, tillægsaftale, man indgik i går aftes, er, at nu skal man så drøfte at sænke skatten for de rigeste pensionister. Samtidig er det stadig væk blevet bekræftet af de borgerlige partier, at man skal hente næsten 2 mia. kr. over de kommende år på boligydelserne. Det vil sige, at med Dansk Folkepartis stemmer skal man ud og hente næsten 2 mia. kr. hos de fattigste pensionister, samtidig med at man lægger op til at give yderligere skattelettelser til de rigeste og give en hurtigere aftrapning på udligningsskatten på de pensioner, der ligger rigtig, rigtig højt. Jeg synes, det er interessant, og jeg er glad for, at hr. Kristian Thulesen Dahl følger med i debatten. Jeg vil egentlig opfordre til, at man går op og tager ordet – med den usikkerhed, der nu er kommet frem her i de seneste timer – og forklarer den aftale, man indgik i går fra Dansk Folkepartis side. Jeg synes faktisk, det ville klæde Dansk Folkeparti at gå op her i anden runde og redegøre for, hvad det er for en aftale, vi egentlig står med. For Venstres ordfører kunne i hvert fald ikke klart redegøre for det. Jeg må sige, at den seance, vi var vidne til i går i Folketingets Finansudvalg med Dansk Folkepartis ordfører, der var uenig med finansministeren, heller ikke just vidnede om, at man havde indgået en soleklar aftale. Jeg synes sådan set, at usikkerheden er blevet skræmmende stor. Så jeg vil egentlig gerne opfordre Dansk Folkeparti til at gå op på talerstolen og redegøre for, hvad det er, man har sagt ja til, ikke mindst i forhold til boligydelsespakken, som alle borgerlige partier jo i dag har bekræftet drejer sig om, at man ikke bare i 2016, men i 2016, 2017, 2018, 2019 og videre frem skal hente et provenu på boligydelsen, det vil sige hos de fattigste pensionister, som skal betale til måske ikke bare nogle skattelettelser i regeringens skattesænkning til foråret, men altså også til, at man nu skal sænke udligningsskatten for de allerrigeste pensionister. Jeg kan godt forstå, at man har brug for at snakke om det i Dansk Folkeparti ovre i gemakkerne nu, men jeg synes sådan set, det er tankevækkende, at de borgerlige partier er blevet enige om først at tage noget af bordet, efterfølgende bekræfter de så her i Folketingssalen i dag, at de i foråret vil diskutere en markant sænkelse af den boligydelse, som de svageste pensionister får, og samtidig lægger de op til at lette skatten hurtigere for de rigeste pensionister. Man må i sandhed sige, at Danmark har fået en borgerlig regering, der i den grad vender den sociale ende nedad.
Tak. Og der er enkelt kort bemærkning fra hr. Kristian Thulesen Dahl, Dansk Folkeparti.
Tak for det. Tak for opfordringen til at blande mig i en vigtig debat. Hr. Jonas Dahl interesserer sig for teksten fra i går og har henvist til den nogle gange. Nu skal jeg ikke sige, at der er nogen her i salen, der læser en tekst som en vis mand siges at læse bibelen, så jeg vil jo sige, at man bare skal læse teksten. Det, der er aftalt, er det, der står, hverken mere eller mindre. Så gøres der et meget stort forsøg på at læse en masse ting ind i teksten. Det vil jeg anbefale man ikke gør. Jeg vil anbefale, at man bare læser teksten, som den er, og så kan man jo der se, hvad der er aftalt.
Ordføreren.
Jamen jeg har bl.a. også gjort mig den ulejlighed at læse teksten, og den ulejlighed gjorde vi os også til det samråd, vi havde med finansministeren i går, hvor Dansk Folkeparti også var repræsenteret, og noget af det, der netop står, er, at man skal søge udmøntningen af den budgetregulering, der ligger inde på boligydelsesområdet, og det, der var usikkerhed om, var netop, om det kun var 2016. Derfor spurgte vi finansministeren i går på et samråd, derfor spurgte vi alle de borgerlige ordførere i debatten i dag, og entydigt er det blevet bekræftet fra de borgerlige ordføreres side, at det ikke bare er i 2016. Nej, det er i 2016, 2017, 2018, 2019 og videre frem, at man skal hente det provenu på boligydelserne. Og finansministeren svarede også klart på det her tidligere i dag, nemlig at det er det, der er hensigten bag det forslag, man indgik i en aftale om i går. Jeg synes da, det er interessant, hvis Dansk Folkeparti har en anden opfattelse af det. Det, der er blevet interessant her sidst på eftermiddagen eller først på aftenen, som det vel er nu, er, at der videre i teksten står, at man så også lægger op til at sænke udligningsskatten på pensioner, vel at mærke den udligningsskat, som er en ekstra skat, der bliver lagt på de rigeste pensionister. Men samtidig med at man vil sænke skatten for de rigeste pensionister, lægger man altså op til at sænke boligydelsen for de svageste.
Hr. Kristian Thulesen Dahl.
Uanset hvor mange gange hr. Jonas Dahl siger noget forkert, bliver det jo ikke rigtigt. Det, der står i teksten, er, at man skal drøfte udligningsskatten – ikke at udligningsskatten skal sænkes. Og når nogen ønsker at drøfte den situation, vil vi gerne drøfte det med dem. Der står også, at man skal søge at finde det provenu, og så er det jo et spørgsmål om, hvad der kan gøres og hvordan man gør det. Man skal læse teksten, som den står, og selv om hr. Jonas Dahl af politiske årsager, hvad jeg godt forstår, forsøger at læse alt muligt ind i tekten – og fred være med det, for det er jo en del af vores almindelige politiske kamp – så bliver det ikke mere rigtigt af det.
Ordføreren.
Jeg er så glad for, at hr. Kristian Thulesen Dahl er kommet til stede i Folketingssalen. Jeg vil bare igen opfordre til, at han går herop på Folketingets talerstol og tager ordet. For det har vi netop også spurgt os selv om, og det er jo baggrunden for, at vi sådan set spurgte finansministeren tidligere i dag, hvad det her med at kigge på eller drøfte betyder. Og finansministeren svarede faktisk ganske klart, at det betyder, at man skal sænke udligningsskatten. Det er det svar, vi har fået i Folketingssalen. Og det er jo interessant, at vi præcis har spurgt ind til netop det med, at man skal søge at udmønte budgetreguleringen, og jeg går ud fra, at Dansk Folkeparti også vil være økonomisk ansvarlige og sikre, at den regulering finder sted. Det svar, vi har fået fra alle borgerlige partier, er, at milliardbesparelsen på boligydelsen skal findes inden for boligydelsesområdet for de kommende år.
Den næste korte bemærkning er fra hr. Magnus Heunicke, Socialdemokraterne.
Tak. Man må jo bare sige, at dramaet her i debatten fortsætter og fortsætter. For nu er Dansk Folkepartis formand ankommet til Folketingssalen. Han var ikke til stede for en halv times tid siden, da vi havde en debat med finansministeren, hvor finansministeren fuldkommen klart svarede på en række spørgsmål fra mig selv og en række af mine kolleger om, hvordan man skal forstå det her med, at parterne er enige om at drøfte størrelsen af udligningsskatten for pensioner frem mod 2020. Og der sagde finansministeren altså fuldkommen klart, at det betyder, at man skal sænke denne skat på de allermest velstillede pensionister. Hvordan har ordføreren det med, at den anden aftalepartner, nemlig Dansk Folkepartis formand, i dag siger, at den aftale, der blev indgået i går aftes, altså ikke er sådan, som landets finansminister udlægger teksten her i salen?
Ordføreren.
Jeg er helt enig i, at forvirringen over, hvad der foregår i blå stue, efterhånden nærmest er total. For i går aftes havde vi samråd i Finansudvalget, hvor en af Dansk Folkepartis ordførere spurgte finansministeren om, hvordan man skulle forstå den aftale. Og der var det i hvert fald tydeligt, at den forståelse, man havde af aftalen i Dansk Folkeparti, og den forståelse, finansministeren havde, sådan set var fuldstændig forskellige. Det er jo præcis det samme, vi nu igen oplever i dag, hvor finansministeren klart siger, at når man skal drøfte det her og kigge på det, er det med udgangspunkt i, at udligningsskatten skal sænkes. Og nu kan vi høre, at Dansk Folkepartis formand har forstået aftalen anderledes. Det tyder ærlig talt på, at man må være lidt i tvivl. Jeg tror, det var Dansk Folkepartis formand, der for nogle få uger siden sagde noget om politiske aftaler. Jeg vil spørge hr. Kristian Thulesen Dahl: Hvordan var det nu? Kan man regne med dem?
Hr. Magnus Heunicke.
Det her er jo en lidt usædvanlig og meget interessant situation, må jeg sige, altså at man for det første går ind og genåbner finanslovsaftalen på grund af boligydelserne og alt det kaos, der har været omkring dem. Men aftaleparterne i den blå blok kan altså heller ikke engang redegøre for, hvad indholdet egentlig er. Jeg vil gerne spørge ordføreren fra SF: Hvis det faktisk forholder sig sådan, som Dansk Folkeparti her til aften siger i modstrid med det, finansministeren siger, tror ordføreren fra SF så, at Liberal Alliance og Konservative vil indgå en aftale om at hæve skatten for de mest velstillede pensionister?
Ordføreren.
Nej, for jeg tvivler ærlig talt også på Konservative og Liberal Alliance. Men det virker også, som om det måske er de eneste to partier, der rent faktisk har fået noget ud af den finanslovsaftale. For både Dansk Folkeparti og regeringen er åbenbart uenige om, hvad det er, man har indgået aftale om, og til gengæld er det lykkedes Konservative og Liberal Alliance at få lettet skatten på luksusbiler og få gjort lidt ved ejendomsskatterne. Og nu har man så også lige fået gennemtrumfet en lille skattelettelse til de rigeste pensionister. Jeg synes da, det er godt arbejde af Liberal Alliance og Konservative. Jeg er frygtelig uenig i det politiske indhold, men jeg må da erkende, at man har gjort sit politiske håndværk. Det havde måske været godt, hvis andre også havde kunnet det.
Tak. Den næste for en kort bemærkning er hr. Jacob Jensen, Venstre.
Jeg vil bare sige, at jeg forstår aftalen på præcis samme måde, som hr. Kristian Thulesen Dahl forstår den, nemlig at det, der står i aftalen, er det, der er aftalt. Nu kunne jeg forstå, at det for hr. Magnus Heunickes vedkommende var meget magtpåliggende, at Dansk Folkepartis leder var i salen under debatten. Hvordan har SF's ordfører det så med, at Socialdemokraternes leder, fru Mette Frederiksen, ikke deltager i debatten her i salen? For hvis det er så vigtigt for Socialdemokraterne, som jeg må forstå at det er, hvordan har SF's ordfører det så med, at lederen ikke selv er til stede?
Ordføreren.
Det afhænger fuldstændig af, hvem der har forhandlet de politiske aftaler. Mig bekendt har den socialdemokratiske leder og for den sags skyld SF's leder ikke forhandlet en aftale i går aftes. Jeg forstår det sådan, at Dansk Folkepartis formand har forhandlet. Jeg ser heller ikke Venstres leder i salen, men det er vel også, fordi det ikke var Venstres formand, der forhandlede den aftale på plads. Men jeg synes da, det er interessant, at hr. Jacob Jensen nu siger, at han nu er enig med hr. Kristian Thulesen Dahl, for hvis man spoler tiden lidt tilbage til hr. Jacob Jensens egen ordførertale, kan man konstatere, at han ganske klart sagde, at den her budgetforbedring ikke bare skulle hentes i 2016, men også i 2017, 2018 og 2019.
Hr. Jacob Jensen.
Det, jeg har sagt, er præcis det, der står i aftalen, og det er, som jeg forstår det, præcis det, hr. Kristian Thulesen Dahl forstår at der står i aftalen. Så der er ikke nogen uoverensstemmelse mellem de to ting. Men jeg ved selvfølgelig godt, at der er et politisk motiv – det er da legitimt, men det er bare ikke fremmende for forståelsen af, hvad det er, vi har aftalt. Men jeg ved godt, at det selvfølgelig er op til andre partier at kaste grus i maskineriet, men det er bare ikke vores opfattelse, at det har noget på sig. Vi har aftalt det, vi har aftalt, og det står vi fuldstændig på mål for.
Ordføreren.
Nu har jeg så haft fornøjelsen af at være til stede både ved den hasteforespørgsel, vi havde til formiddag, og også nu her ved tredjebehandlingen af finansloven. Og der har vi sådan set med forskellige variationer netop spurgt Venstres, Dansk Folkepartis, Det Konservative Folkepartis og Liberal Alliances ordførere om, hvordan den her aftale skulle forstås. Og vi har ret entydigt fået det svar heroppe fra Folketingets talerstol fra finansordførerne for de respektive borgerlige partier, at aftalen skal forstås sådan, at man skal hente det her provenu på boligydelserne ikke bare i 2016, men også i 2017, 2018 og 2019. Det er den uenighed, der er i blå blok, og vi må sige, at det i hvert fald ikke er blevet klarere for os, hvordan man har tænkt sig at løse problemerne på nuværende tidspunkt.
Så siger vi tak til ordføreren. Der er endnu en ordfører, der har meldt sig, og det er hr. Benny Engelbrecht, Socialdemokraterne.
Jeg havde ikke tænkt mig at tage ordet i anden runde ved denne debat, men med den uklarhed, der nu opstår, i forhold til hvad der egentlig er gældende i den aftale, som blev indgået i går sidst på eftermiddagen, bliver jeg simpelt hen nødt til at efterlyse et klarere svar heroppefra. Jeg deltog i det hastesamråd, som blev holdt i går aftes i Finansudvalget. Det betegnede den tidligere finansminister hr. Bjarne Corydon meget klart med ordene: Det, vi oplever, er jo absurd politisk teater. Hvorfor gjorde han det? Det gjorde han, fordi vi oplevede en finansminister, som udlagde teksten i én retning. Så oplevede vi en ordfører fra Dansk Folkeparti, hr. Bent Bøgsted, som udlagde teksten i en anden retning. Stor var forbavselsen. Derfor var det også klart, at da vi så nåede frem til hasteforespørgslen tidligere i dag, var det godt at få afklaret, at der var enighed fra hr. René Christensen og fra Dansk Folkeparti og fra finansministeren om, hvordan teksten skulle udlægges. Derfor må jeg også bare sige, at når vi nu står her i absolut sidste time, inden vi skal til at stemme om ændringsforslagene til finansloven, så må det da være rimeligt, at Dansk Folkeparti kan komme herop og forklare os, hvad der ligger i følgende udlægning af teksten i aftalen af 15. december 2015 under overskriftrubrikken: Udligningsskatten på pensioner, hvori der står, at parterne er enige om at drøfte størrelsen på udligningsskatten på pensioner frem mod 2020. Vi har altså hørt fra finansministeren, at det her er et spørgsmål om, at aftaleparterne skal diskutere, hvorvidt der skal ske en lempelse på det her område. Er det det, der er tilfældet? Er det det, der er aftalen? Er det det, der er forudsætningen? Ja, det er det, der er uklarhed om. Jeg synes, det er ganske rimeligt, at vi kan få et klart svar her fra talerstolen. Og jeg synes, at det selvfølgelig ville være mest passende, hvis Dansk Folkepartis formand, som ellers ikke har blandet sig i debatten i løbet af dagen, men som har gjort det her til sidst, så rent faktisk udlægger teksten for os. Finansministeren har jo haft alle muligheder for at gøre det indtil nu.
Tak til ordføreren. Der er ingen korte bemærkninger. Så går vi over til privatisterne, og den første privatist er hr. Jesper Petersen, Socialdemokraterne.
Tak for det. Som skatteordfører fulgte jeg lidt ekstra med, da man lavede den her aftale i går, og kunne jo nederst i teksten se, at man er blevet enige om at drøfte størrelsen på udligningsskatten på pensioner frem mod 2020. Det er i hr. Jacob Jensens formulering i dag blevet til, at man kun var blevet enige om at kigge på udligningsskatten. Jeg ved ikke, om det sådan går på det rent fysiske, altså at man vil finde et eller andet papir, hvor det står, og så vil man sætte sig sammen om et bord og drikke en kop et eller andet og så kigge på det papir, hvor der står noget om udligningsskat. Men det, finansministeren fik sagt – det var måske, mens hr. Jacob Jensen ikke hørte det – var jo altså, at man ville drøfte størrelsen på udligningsskatten, og hvor lang tid indfasningen skulle vare. Det sagde finansministeren til hr. Magnus Heunicke og fru Pernille Rosenkrantz-Theil. Jeg er i øvrigt glad for, at hr. Kristian Thulesen Dahl er kommet til stede i salen, for måske er der faktisk her tale om endnu en aftale, hvor man ikke rigtig har fået læst papirerne, og hvor man ikke rigtig fik stillet de spørgsmål, man skulle have stillet undervejs. For måske er vi her egentlig gået fra ondt til værre. Altså, der er kommet endnu en regning til den, som man skal samle op i det nye år – vi er lige nu ved at vedtage en finanslov, der reelt ikke er styr på – og som skal samles op af nogle, og skævheden er øget. Det eneste, der er sket, er jo, at Dansk Folkeparti har fået udskudt et problem for de dårligst stillede pensionister. Til gengæld har man så måttet betale Liberal Alliance med, at man må gå med til endnu en øget skævhed, endnu en lettelse for de mest velstillede pensionister. Jeg spurgte lige et medlem fra Liberal Alliance, om man da virkelig havde aftalt at sætte udligningsskatten op, om det var det, man måtte forstå på det, der stod i aftalen. Og jeg mødte sådan et lidt forbløffet, rådvildt ansigt som en hjort ramt af et lygtelys, og vedkommende sagde: Sat op! Selvfølgelig har man ikke aftalt at sætte udligningsskatten op, det er jo meningen, at den skal sættes ned. De eneste på borgerlig side, der dengang stemte imod det, var jo faktisk Liberal Alliance, så det er det, der er sket. Hvis man vil høre, hvad Dansk Folkeparti sagde om det dengang – jeg har lige fundet ordførertalen fra hr. Mikkel Dencker, der var skatteordfører dengang – kan man læse begrundelsen for at gøre det: »Det har været afgørende for Dansk Folkeparti, at både den samlede skatteaftale og aftalen om udligningsskat, som vi her førstebehandler som lovforslag, blev så socialt afbalanceret som muligt. Det har været vores intention, da vi valgte at gå ind i forhandlingerne om skatteomlægningerne, og denne aftale om udligningsskatten er en brik af flere i skatteomlægningerne til at sikre dette formål.« Man må altså erkende, at der vil komme en øget skævhed her. Jeg har også fundet lovforslaget fra dengang, og bare så vi kan blive enige om, hvad det egentlig er, vi diskuterer, kan jeg læse lidt op om udligningsskat på store pensionsudbetalinger. »Indskud på pensionsordninger med løbende og ratevise udbetalinger kan fuldt ud fradrages i den personlige indkomst. For personer, der betaler topskat, er værdien af fradraget 59 pct. arbejdsmarkedsbidrag og kirkeskat). Før 1998 var værdien af fradraget endnu højere. Personer med høje indkomster har således kunnet indskyde beløb med meget høj fradragsværdi. Modstykket hertil er, at udbetalinger fra ordningerne indkomstbeskattes. Med reformen sættes marginalskatten markant ned og dermed også skatten på udbetalinger fra allerede opbygget pensionsformue. Det indebærer en utilsigtet gevinst for den eksisterende pensionsopsparing, der er fradraget med højere marginalskatter. Parterne er enige om at indføre en midlertidig udligningsskat for personer med store pensionsudbetalinger med henblik på at neutralisere denne utilsigtede virkning.« Så det var en udligningsskat, man indførte i sin tid, fordi det simpelt hen ville være for socialt skævt at lade folk, der med meget høj fradragsværdi havde indskudt beløb på en privat opsparing, få en så markant skattelettelse, som der ville blive tale om. Det er altså den udligningsskat, man nu vil sætte ned. Så fordi Dansk Folkeparti troede, at man kunne få folk til at overse, at man ville ramme de dårligst stillede pensionister med boligydelsespakken, fik man så bragt sig selv i en situation, man måtte prøve at løse i ellevte time, inden finansloven skulle vedtages og diskuteres i dag. Det er så blevet til, at man måtte betale Liberal Alliance endnu mere. Man kan næsten høre champagnepropperne springe fra flaskerne påny, fordi der altså igen er nogle af de mest velstillede i vores samfund – folk, der vil få virkelig gavn af det, hvis man afskaffer udligningsskatten – der kan se frem til en skattelettelse. De dårligt stillede pensionister går julen i møde med utryghed i maven. De mere velstillede pensionister kan godt skrue lidt mere op for julegaveindkøbet de sidste par dage inden juleaften, for Dansk Folkeparti er med på endnu en skattelettelse til dem. Det er det, man må forstå er aftalt i går.
Der er en kort bemærkning fra hr. Kristian Thulesen Dahl, Dansk Folkeparti.
Jeg vil gerne bekræfte det, som et medlem af Liberal Alliance har sagt til hr. Jesper Petersen, nemlig at det ikke er aftalt, at udligningsskatten skal sættes op. Jeg kan så yderligere tilføje til hr. Jesper Petersens orientering, at det heller ikke er aftalt at sætte udligningsskatten ned.
Hr. Jesper Petersen.
Det er jo interessant og en god oplysning at få frem. Altså, hvis man har et vilkår, der gælder nu, og som det ikke er meningen at man vil lave om på, hvorfor skal det så stå i aftalen? Så er der vel en hel del eksisterende lovgivning, man ville kunne opliste i sådan nogle aftaler, bare lige for at kunne sige til hinanden: Dem har vi i dag, og dem skal vi også have i morgen, og vi har i øvrigt hverken tænkt os at sætte dem op eller ned, men vi vil godt bare lige nævne, at de findes. Det er jo med henblik på at ville sætte den ned, at man har måttet putte den ind. Det var det, finansministeren sagde til os tidligere i dag. Det fik han måske sagt lidt for tydeligt, og derfor måtte hr. Kristian Thulesen Dahl komme i salen og prøve at rage kastanjerne ud af ilden. Men enten er man igen uenig om det, eller også vil man simpelt hen ikke stå ved, hvad det er, man har aftalt. Finansministeren sagde, at det enten skulle gå stærkere med at udfase den, eller at procenten skulle sættes ned. Det var det, der var meningen med at lave den aftale. Jeg kan ikke se, hvad det ellers skulle være.
Hr. Kristian Thulesen Dahl.
Jeg kan bekræfte over for hr. Jesper Petersen, at man ville være i stand til at lave en meget lang liste over ting, som man kan diskutere. Det har bare ikke en dyt at gøre med, at det ikke er aftalt at sætte udligningsskatten ned.
Hr. Jesper Petersen.
Det er til gengæld heller ikke aftalt, at den skal sættes op. Når der står på bundlinjen, at man vil drøfte størrelsen på udligningsskatten på pensioner frem mod 2020, ligger der jo et eller andet i det, og hvis hr. Kristian Thulesen Dahl har for kort taletid, når han skal stille sine spørgsmål til mig, må han jo indfinde sig på talerstolen og forklare den måbende befolkning, hvad pokker det her går ud på. Det vil jeg egentlig opfordre til. Det er vist den bedste måde til at få det her afklaret på, for indtil nu har man sagt forskellige ting, og alle andre må forstå det sådan, at der er en ny lettelse på vej til de mest velstillede pensionister.
Den næste korte bemærkning er fra hr. Pelle Dragsted, Enhedslisten.
Jeg bliver også forvirret på et højere plan, så jeg vil bare spørge ordføreren: Ville det ikke hjælpe os alle sammen lidt, hvis Dansk Folkepartis formand udnyttede muligheden for at gå på talerstolen som privatist, så vi måske kunne få en chance for at få afklaret de her spørgsmål? Nu ved jeg godt, at Dansk Folkepartis formand er mere erfaren som forhandler end mig, men det er vel næppe sådan, at Liberal Alliance helt gratis har genåbnet finanslovsaftalen og sagt: Vi skal nok være med til at finde finansieringen et andet sted. Det ville undre mig, vil jeg sige, og man skriver jo ikke ind i et papir i en aftale med flere elementer, at et af elementerne bare ikke gælder; det var det, Liberal Alliance fik. Men det hele kan jo blive mere afklaret, hvis vi får formanden på talerstolen. Er det ikke korrekt?
Hr. Jesper Petersen.
Jo, det er meget korrekt, og jeg er enig i og gentager gerne opfordringen. Man skal ikke sådan have fulgt den politiske kommentatorskole ret længe for at forstå, hvad det er for et forløb, der selvfølgelig pågår, når Dansk Folkeparti er i problemer og man i ellevte time er nødt til at have ændret noget i finanslovsaftalen. Så koster det noget. Det parti, som var imod udligningsskatten dengang, som så mange andre socialt rigtige tiltag, var selvfølgelig i Liberal Alliance. Det, man må forstå de har taget som betaling, er, at man skal drøfte størrelsen på udligningsskatten på pensioner frem mod 2020. Det er vel svært at forstå det som andet, end at det var så betalingen, at noget skal sættes ned dér. Hvordan man vil betale den regning, ved vi ikke. Om det vil øge skævheden endnu mere, mangler vi også at få præcise svar på, men lad endelig hr. Kristian Thulesen Dahl komme på talerstolen. Jeg forstod ikke, om han nikkede før, men vi får jo se om et øjeblik.
Hr. Pelle Dragsted.
Bare ganske kort: Hvordan, efter den her debat, vi har haft, vurderer ordføreren den almindelige folkepensionist med lav indkomst der sidder derude nu? Er det sådan, at ordføreren tror, at der er blevet skabt sådan klarhed og tryghed over den økonomiske situation fremadrettet, eller sidder man måske med en lidt mere bekymret følelse i maven?
Hr. Jesper Petersen.
Det eneste, jeg får at vide i min mailboks og hos andre, jeg taler med, er jo altså en utryghed og en uklarhed over, hvad der skal foregå, men det, der står tilbage, også efter den her aftale om præcisering af finanslovsaftalen, er selvfølgelig en utryghed over, hvordan pensionister med lave indkomster, som 95 pct. af boligydelsen jo udbetales til, vil blive ramt. Til gengæld er den eneste usikkerhed, man kan have som velstående pensionist, vist, hvor meget man skal tilgodeses til gengæld for, at Dansk Folkeparti fik udskudt det her problem. Det er en aftale om præcisering af finanslovsaftalen, og jeg synes ikke, vi har fået indtryk af her, at det er ret præcist, hvad det er, der er aftalt – må man sige.
Den næste korte bemærkning er fra hr. Jeppe Bruus, Socialdemokraterne.
Tak. Man bliver mere og mere forvirret, som tiden går. For ikke så længe siden stod hr. Ole Birk Olesen på talerstolen og forklarede os, at Dansk Folkeparti skam havde fået noget i finanslovsaftalen. Det er selvfølgelig rart at have Liberal Alliance til at forvisse os om, at Dansk Folkeparti rent faktisk var til stede i lokalet, for man bliver lidt i tvivl. Altså, først har vi jo fået åbenbaret her over de seneste dage, at Dansk Folkeparti og regeringen har forstået den aftale, der er blevet indgået, vidt forskelligt, og så har Dansk Folkepartis ordfører stået deroppe og forklaret os alle sammen, at man nærmest er blevet snydt. Derfor vil jeg bare spørge privatisten, om privatisten kan bekræfte, at det er lidt svært for os og formentlig også for dem, der kigger på det her, at forstå, at ja, man har skrevet en aftale, men det lyder, som om man har forstået den vidt forskelligt. Finansministeren og Venstres ordfører siger, at der er en aftale, at man finder det provenu, og at det nok skal gå. Dansk Folkepartis formand siger til DR kl. 18.12: Jamen vi søger at finde pengene inden for området, og så må vi jo se, om det kan lade sig gøre. Er det ikke to forskellige udlægninger af den aftale, der er indgået?
Hr. Jesper Petersen.
Som en, der har fulgt med i, hvad først finansministeren og siden Dansk Folkeparti har sagt, så kan man kun have den oplevelse, at der bliver sagt forskellige ting igen i dag. Og den bedste måde at få udredt på, præcis hvad det er, der er blevet sagt rundt om bordet, er vel stadig, at hr. Kristian Thulesen Dahl vil begive sig herop.
Hr. Jeppe Bruus.
Altså, mig bekendt bruger vi jo den her debat til sådan set at blive klogere på indholdet af den finanslovsaftale, der er indgået, og de ændringsforslag, der er stillet. Jeg mener sådan set ikke, vi blevet klogere, vi er bare blevet meget mere forvirrede. Ja, det bekræfter finansministeren så. Jeg tror også, finansministeren er forvirret, og derfor håber jeg da, at privatisten får held med sin opfordring til, at Dansk Folkeparti går på talerstolen og måske gør os alle sammen lidt klogere.
Hr. Jesper Petersen.
Ja, det er jeg enig i. I går aftes var det tilsyneladende en tilstedeværelse i Operaen, der gjorde, at man ikke var til stede i Folketinget. Måske skulle man have været til stede dér, men nu har man så chancen her fra talerstolen om et øjeblik – forhåbentlig.
Det var så de tre korte bemærkninger, der var plads til til privatisten. Så har vi endnu en privatist, og det er hr. Henning Hyllested, Enhedslisten. Værsgo, hr. Hyllested.
Mange, mange tak. Man kunne jo næsten sige, mens vi venter på Godot, men mens vi venter på, at Dansk Folkepartis formand, hr. Kristian Thulesen Dahl, tager mod til sig og kommer på talerstolen, kan jeg så udfylde ventetiden med at snakke om lidt andre ting. Man kunne måske også opfordre Liberal Alliance, som jo trods alt også har været inddraget i de sidste mange indlæg, til at komme på talerstolen og måske bidrage til lidt afklaring, så vi kan prøve at få skåret igennem den forvirring, som har bredt sig på et efterhånden meget højt niveau. Jeg ville egentlig have brugt mit privatistindlæg – nu er det efterhånden helt upassende – til at fortsætte den ordveksling, jeg havde tidligere på dagen med Dansk Folkepartis finansordfører, om Storstrømsbroen, og det er selvfølgelig, fordi det ligger rigtige mange af dem, der bor på, lad os bare kalde dem Sydhavsøerne, på sinde. Hvad skal der ske, hvis broen bryder sammen? Vi har sådan set oplevet lidt tidligere, at man får afskåret hele togtrafikken, og hvad gør man så, hvis man er afhængig af at pendle frem og tilbage til Lolland-Falster? Ordføreren brugte som argument, at det var indføjet i aftalerne, og at det havde høj prioritet. Men det er, som om det er luftkasteller og vindfrikadeller, for der står ikke andet, og vi kan bare konstatere, at ibrugtagningen af Storstrømsbroen er udskudt til 2024 i stedet for – som oprindelig planlagt – 2021. Det synes vi jo er meget beklageligt, og når jeg nævner det, er det selvfølgelig, fordi Enhedslisten faktisk har stillet et ændringsforslag på det her område, hvor vi jo fremrykker ibrugtagningen af Storstrømsbroen til 2021, altså efter den gamle plan. Jeg synes, det ville klæde de lokale MF'er fra Lolland-Falster, som har været med i finanslovsforhandlingerne og fået udskudt broen, men som ellers fører sig vældig frem lokalt på, at man slås for Storstrømsbroen. Det kan jeg ikke få til at passe med, at man samtidig får den udskudt. Men det ville klæde disse MF'er at stemme for Enhedslistens ændringsforslag, for der er trods alt tale om en livsvigtig forbindelse. Nå, men det ville jeg slet ikke have sagt, for jeg synes, der er en anden ting, som også trænger sig på, og som slet ikke har været en del af finanslovsdebatten, og det er hele indsatsen imod social dumping. Det er jo noget, der ligger Enhedslisten meget, meget stærkt på sinde og har en klar topprioritet for Enhedslisten, og der må vi bare konstatere, at indsatsen mod social dumping i forbindelse med den her finanslov også bliver forringet. Den bliver i hvert fald beskåret med 30 mio. kr., og jeg kan også konstatere, at lige nøjagtig indsatsen mod ulovlig cabotagekørsel forringes med 10 mio. kr. fra 2015 – den finanslov, vi indgik med den tidligere regering – og til den nye finanslov. Det synes vi jo er særdeles beklageligt og helt utidigt, altså at man begynder at slække på indsatsen mod social dumping, og jeg synes heller ikke, det svarer helt til, at Dansk Folkeparti, som jo er et af forligspartierne bag finansloven, ellers nok prøver at svinge sig meget op på at være helt fremme i skoene, når det handler om at bekæmpe social dumping, ikke mindst når social dumping er i forbindelse med ulovlig cabotagekørsel på vores landeveje. Så det kan jeg slet ikke få til at hænge sammen, altså hvordan Dansk Folkeparti kan forsvare at være gået med til at forringe indsatsen mod social dumping. Det er noget, der fremgår af et svar, vi har fået fra Beskæftigelsesministeriet her den 7. december, og det er ret tydeligt, at det, jeg lige har refereret, er det, der er sket. Jeg kunne godt tænke mig, at Dansk Folkepartis formand tog det med i samme hug, hvis han gik på talerstolen, og så prøvede at afklare forvirringen, hvis der ellers kan blive tid til det.
Tak til hr. Henning Hyllested. Vi har endnu en privatist, og det er fru Lisbeth Bech Poulsen, Socialistisk Folkeparti.
Jeg synes ærlig talt, det er en uskik, at man laver en finanslov, som vi selvfølgelig kan være politisk uenige om, men som tydeligvis er en finanslov, som dem, der indgår aftaler om den, ikke rigtig ved eller er enige om hvad betyder. Hr. Anders Samuelsen skrev på sin facebookside i går: Endelig et opgør med den forkætrede særskat. Her menes altså udligningsskatten. Når vi spørger finansministeren, om det at kigge på udligningsskatten betyder, at der skal gøres noget ved den, at den skal sænkes, siger finansministeren: Ja. Når vi hører fra Venstres ordfører, har han åbenbart ikke hørt, hvad finansministeren har sagt; han siger i hvert fald det modsatte. Når vi hører fra hr. Kristian Thulesen Dahl, siger han: Nej, det betyder ikke noget, at man skal kigge på den. Det er fuldstændig modsatrettede meldinger. Og uanset om man kan være politisk uenig om en finanslov, har de mennesker, hvis liv vi påvirker herinde med vores handlinger, da en ret til at vide, hvad der skal ske – om DF har betalt prisen to gange. Først er der det her roderi omkring boligydelsen, som kommer til at betyde alverden for dem, der ikke har ret meget. Og så betaler man gudhjælpemig en gang til for at udskyde problemet, nemlig ved at sige til Liberal Alliance: Ja, så får I et opgør med den forkætrede særskat. Jeg synes, at hr. Kristian Thulesen Dahl bør komme på talerstolen og en gang for alle forklare Folketinget og borgerne derude, hvad der er blevet aftalt i finansloven. Vi kan være uenige, men der bliver nødt til at være klarhed. Det andet er simpelt hen urimeligt. Det her kommer til at påvirke almindelige menneskers liv i så høj grad.
Tak til fru Lisbeth Bech Poulsen. Jeg skal spørge, om der er flere, der ønsker at udtale sig. Det er der ikke. Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet. Og før vi begynder afstemningen, holder vi en kort pause. Mødet udsættes og genoptages kl. 20.30.
Mødet er genoptaget. Der er yderligere to anmeldelser i mødet i dag: Beskæftigelsesministeren (Jørn Neergaard Larsen): Lovforslag nr. L 88 (Lov om ophævelse af lov om barselsudligning for selvstændigt erhvervsdrivende) og Lovforslag nr. L 89 (Forslag til lov om ændring af lov om lige løn til mænd og kvinder. Titlerne på de anmeldte sager vil fremgå af www.folketingstidende.dk (jf. ovenfor).
Så går vi i gang med at stemme om ændringsforslagene til finanslovsforslaget. Til § 6. Udenrigsministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 1 af finansministeren? Det er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 362 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 14 (EL og ALT), imod stemte 92 (S, DF, V, LA, RV, KF og IA), [hverken for eller imod stemte 5 (SF og 1 (EL) (ved en fejl))]. Forslaget er forkastet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 363 af EL som forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 364 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 57 (DF, V, LA og KF), [hverken for eller imod stemte 30 (S og IA)]. Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 365 af SF. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), [hverken for eller imod stemte 30 (S og IA)]. Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 2 af finansministeren. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 3 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 86 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 4 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 84 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 25 (EL, ALT, RV, SF og IA), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 5 af finansministeren. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 25 (EL, ALT, RV, SF og IA), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 6 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 25 (EL, ALT, RV, SF og IA), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 7 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 84 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 25 (EL, ALT, RV, SF og IA), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 8 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 25 (EL, ALT, RV, SF og IA), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 9 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 25 (EL, ALT, RV, SF og IA), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 10 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 25 (EL, ALT, RV, SF og IA), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 366 af SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 25 (EL, ALT, RV, SF og IA), imod stemte 55 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 29 (S). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 11 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 12 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 84 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 13 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 14 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er vedtaget. Så stemmes der om ændringsforslag nr. 15 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 23 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 16 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 17 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 23 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 18-35 af finansministeren? De er vedtaget. Til § 8. Erhvervs- og Vækstministeriet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 367 SF som forkastet. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 36, 37 og 435 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 368 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 90 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 38-48 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Til § 9. Skatteministeriet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 369 af SF som forkastet. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 49 og 50 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 370 af SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 23 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 51 af finansministeren? Forslaget er vedtaget. Til § 11. Justitsministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 52 af finansministeren? Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 371 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 14 (EL og RV), imod stemte 95 (S, DF, V, LA, ALT, SF og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 53-57 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Til § 12. Forsvarsministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 58-61 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Jeg betragter ændringsforslag nr. 372 af EL som forkastet. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 62 og 63 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Til § 14. Udlændinge-, Integrations- og Boligministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 64-77, 436-438, 81, 439, 440 og 83-94 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Jeg skal bede om en lillebitte smule ro. Jeg skal bede om en lillebitte smule ro hernede – det er distraherende! Tak for det. Der stemmes om ændringsforslag nr. 95 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 55 (DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 96 og 97 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 373 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 55 ( DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 98 af finansministeren? Forslaget er vedtaget. Til § 15. Social- og Indenrigsministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 99-126 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Jeg betragter ændringsforslag nr. 374 af EL som forkastet. Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 375 af EL, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT, SF), imod stemte 87 (S, DF, V, LA, RV og KF), [hverken for eller imod stemte 0]. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 441 af finansministeren? Det er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 376 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 15 (EL og ALT), imod stemte 87 (DF, S, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 5 (SF og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 442 af finansministeren? Det er vedtaget. Så stemmes der om ændringsforslag nr. 377 af EL, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 13 (EL og SF), imod stemte 96 (S, DF, V, LA, ALT, RV og KF), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 127 af finansministeren? Det er vedtaget. Til § 16. Sundheds- og Ældreministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 128-138 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 378 af SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV (ved en fejl) og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 139-161 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 379 af SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 18 (EL, ALT og SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV (ved en fejl) og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 162-172 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Til § 17. Beskæftigelsesministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 173 af finansministeren? Det er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 380 af SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 508 af finansministeren? Det er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 509 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 56 (DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 176 af finansministeren? Det er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 382 af SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 381 af EL som forkastet. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 177-188, 443, 190, 444, 191 og 445 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 446 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 56 (DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 193 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 60 (DF, V, LA, ALT og KF), imod stemte 47 (S, EL, RV og SF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 194-198, 447, 200-207, 448, 449 og 210-223 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 383 af SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 225 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 56 (DF, V, LA og KF), imod stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 226-230 af finansministeren? De er vedtaget. Til § 19. Uddannelses- og Forskningsministeriet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 384 af EL, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 385 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 29 (S og IA). Forslaget er forkastet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 386 af SF som forkastet. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 231-247, 460-452, 250 og 251 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Til § 20. Ministeriet for Børn, Undervisning og Ligestilling. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 252 af finansministeren? Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 387 af EL, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 388 af RV, og der kan stemmes Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 389 af SF som forkastet. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 253 af finansministeren? Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 390 af SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 90 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Der stemmes om ændringsforslag nr. 391 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 55 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 254-256 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 392 af SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 90 (S, DF, V, LA, RV og KF), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 257-292 af finansministeren? De er vedtaget. Til § 21. Kulturministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 293 og 294 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 393 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT, SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 29 (S og IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 394 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 23 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 29 (S og IA). Forslaget er forkastet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 395 af EL som forkastet. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 295-306 af finansministeren? De er vedtaget. Til § 22. Kirkeministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 307 af finansministeren? Det er vedtaget. Til § 24. Miljø- og Fødevareministeriet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 396 af EL som forkastet. Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 397 af S, EL, ALT, RV og SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 53 (S, EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 308-316 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 398 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 18 (EL, ALT og SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 317 af finansministeren? Det er vedtaget. Til § 28. Transport- og Bygningsministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 318 og 319 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 399 af SF, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 320 af finansministeren? Det er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 400 af Enhedslisten, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 321-329 af finansministeren? De er vedtaget. Til § 29. Energi-, Forsynings- og Klimaministeriet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 330-332, 453, 333 og 454 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 401 af AL, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 90 (S, DF, V, LA, RV og KF), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 334 og 335 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 402 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 14 (EL og ALT), imod stemte 90 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 5 (SF og IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 403 af S, EL, ALT, RV og SF, og der kan stemmes. For stemte 53 (S, EL, ALT, RV og SF), imod stemte 55 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 336 af finansministeren? Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 404 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 405 af S, EL, ALT, RV og SF, og der kan stemmes. For stemte 53 (S, EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF, hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Generelle reserver. Der stemmes om ændringsforslag nr. 406 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 90 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 337-346, 455, 347-354 og 510 af finansministeren? De er vedtaget. Jeg betragter ændringsforslag nr. 407 og 408 af EL som forkastet. De er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 409 af ALT, der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 90 (S, DF, V, LA, RV og KF), [hverken for eller imod stemte 0]. Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 410 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 15 (EL og ALT), imod stemte 90 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 5 (SF og IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 411 af S, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 52 (S, EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 412 af S, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 48 (S, EL, ALT og SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 413 af S, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 48 (S, EL, ALT og SF), imod stemte 61 (DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 414 af S, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 43 (S, EL og RV), imod stemte 66 (DF, V, LA, ALT, SF og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 415 af SF som forkastet. Det er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 416 af RV. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF) imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 417 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 29 (S og IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 418 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 56 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 419 af ALT, der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 54 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 28 (S og IA). Forslaget er forkastet. Til § 37. Renter. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 457-468 af finansministeren? De er vedtaget. Til § 38. Skatter og afgifter. Jeg betragter ændringsforslag nr. 420 af SF som forkastet. Det er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 421 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 6 (ALT), imod stemte 103 (S, DF, V, EL, LA, RV, SF og KF) hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 422 af EL som forkastet. Det er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 423 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 14 (EL og RV), imod stemte 66 (DF, V, LA, ALT, SF og KF), hverken for eller imod stemte 29 (S og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 469 af finansministeren? Det er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 356 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 61 (DF, V, LA, RV og KF), imod stemte 43 (S, EL og ALT), hverken for eller imod stemte 5 (SF og IA). Forslaget er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 470 af finansministeren? Forslaget er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 424 af EL, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 15 (EL og ALT), imod stemte 90 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 5 (SF og IA). Forslaget er forkastet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 425 af SF som forkastet. Det er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 472-474 og 511 af finansministeren? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 426 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 15 (EL og ALT), imod stemte 89 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 5 (SF (ved en fejl) og IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 475-478 af finansministeren? Forslagene er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nr. 427 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 20 (EL, ALT og RV), imod stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 5 (SF og IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 428 af RV, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 85 (S, DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 479 af finansministeren, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 60 (DF, V, LA, SF (ved en fejl) og KF), imod stemte 20 (EL, ALT, RV (ved en fejl)), hverken for eller imod stemte 30 (S og IA). Forslaget er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 480 og 481 af finansministeren? De er vedtaget. Jeg betragter ændringsforslag nr. 431 af SF som forkastet. Det er forkastet. Jeg betragter ændringsforslag nr. 432 af EL som forkastet. Det er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 433 af ALT, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 84 (S, DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nr. 434 af RV, der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 24 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 84 (S, DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 1 (IA). Forslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 482-489 af finansministeren? De er vedtaget. Til § 40. Genudlån m.v. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 490-498 og 361 af finansministeren? De er vedtaget. Til § 41. Beholdningsbevægelser m.v. Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 499-504 af finansministeren? De er vedtaget. Til § 42. Afdrag på statsgælden (netto). Ønskes afstemning om ændringsforslag nr. 505, 506 og 512 af finansministeren? De er vedtaget. Herefter er afstemningen om ændringsforslagene slut. Jeg foreslår, at behandlingen af finanslovsforslaget standses, og at lovforslaget henvises til fornyet behandling i Finansudvalget. Hvis ingen gør indsigelse mod dette forslag, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget. Sagens behandling stilles herefter i bero.
Der er ikke mere at foretage i dette møde. Folketingets næste møde afholdes i morgen, torsdag den 17. december 2015, kl. 10.00. Jeg henviser til den dagsorden, der fremgår af Folketingets hjemmeside.