Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Dvadeset četvrtu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika¸ konstatujem da sednici prisustvuje 101 narodni poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim da ubacite svoje identifikacione kartice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 127 narodnih poslanika. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 2187. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, uvažena predsednice. Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ono što želim da kažem na samom početku jeste da Srbija danas jeste simbol novih vrednosti u regionu i Srbija ima jasan i principijelan stav da ukoliko postoje otvorena pitanja među država u regionu, ona se rešavaju kroz razgovor, kroz dijalog, a ne kroz jednostrane akte i nikako nasiljem i nikako sukobima. Izgleda da taj principijelan stav i principijelnu opredeljenost Srbije ne podržavaju i ne prihvataju države u regionu. Iz Hrvatske ne odustaju od provokacija. Recimo, predsednica Grabar Kitarović poručila je da bi srpska država trebala da se unormali, a da bi srpski političari trebali da se normalizuju. Ta ista Grabar Kitarović, podsetiću vas, izjavila je da su Hrvati i Albanci braća po oružju, te da su mnogi Albanci žrtvovali svoje živote za Hrvatsku, „Oluju“ smatra opravdanom etnički čistom operacijom, promoviše Marko Perkovića Tomsona, pevača koji na svojim nastupima veliča ustaše i ustaštvo, govorila je da je u Hrvatskoj ustaštva i fašizma nema za razliku od srpskog parlamenta, Vukovarom šetala u zengama čizmama koje su tokom rata nosili pojedine hrvatske paravojne formacije. Dakle, neko ko slavi ustaštvo, šalje ovakvu poruku. Uz to da vas podsetim, vaterpolisti „Zvezde“ napadnuti su u centru Splita štanglama i palicama, a nekoliko igrača je povređeno. Vaterpolisti „Crvene zvezde“ napadnuti su u kafiću u Splitu, a jedan od njih je skočio u more kako bi se spasao. Samo u proteklih deset dana desila su se dva napada, brutalno su pretučena dva sezonska radnika na Braču, dok je treći Srbin pod pretnjama huligana iz navijačke grupe Torcida proteran iz Dubrovnika. Moje pitanje se tiče nečega što se desilo proteklog vikenda, protekla dva vikenda, a upravo je vezano za izjavu gospođe Grabar Kitarović. Naime, obzirom da sam ceo život u sportu, pa imam informacije vezane iz sporta, čini mi se da ono što se dešavalo je ostalo nezapaženo u javnosti, a mislim da bi time trebalo da se pozabave i nadležni organi, nadležne institucije, a mislim i srpska javnost. Naime, omladinska fudbalska selekcija OFK Požega od 11 do 12 godina je prošlog vikenda boravila u Italiji. Na granici sa Hrvatskom su zahtevali da okrenu majice na kojima je pisalo OFK Požega Srbija i da se apsolutno nigde ne zadržavaju. Postavlja se pitanje - zašto? Selekcija Čukaričkog, isto godište, boravila je u Zagrebu, ja postavljam pitanje - da li je tačno da su napadnuti trener i koordinator omladinske selekcije i pod pratnjom napustili Zagreb? Konstatacije radi, prošle godine odigrani su slični turniri u Beogradu, pod nazivom „Dragan Mance“, kao i na Zlatiboru 1. maja, kao i na Zlatiboru proteklog vikenda gde je bilo više selekcija iz Hrvatske, da li su predstavnici mlađih selekcija Hrvatske imali i jedan problem boravka u Srbiji? Naravno da nisu i u tome je razlika između njih i nas. Ovde je suštinsko pitanje – ko treba da normalizuje svoje ponašanje, mi ili političari iz Hrvatske koji zapaljivim izjavama i veličanjem ustaštva dovode upravo do ovakvih situacija? Njihovi mediji to brane na sledeći način, kaže – roditelji bi morali shvatiti da nemaju pravo sramotiti klub, turnir i domovinu, kako su to danas učinili neki hrvatskog dragovoljca. Ako je to opravdanje, svaka čast, ali suština je da li deca treba to da preživljavaju, da li deca to zaslužuju ili treba da razmišljaju o budućnosti. Zahvaljujem.
Hvala lepo. Reč ima narodni poslanik Predrag Jelenković.
Hvala, predsednice. Upućujem pitanje Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Na nedavno održanoj regionalnoj konferenciji o upravljanju sektorom bezbednosti i reformi u jugoističnoj Evropi, a u organizaciji slovačkog predsedavanja Organizacijom za evropsku bezbednost i saradnju, kao i Sekretarijatom i Misije OEBS u Srbiji, jedan od glavnih zaključaka je bio neophodnost formiranja lokalnih saveta za bezbednost. Takođe, u Priručniku za rad lokalnih saveta za bezbednost iz 2011. godine ističe se da pravni osnov za osnivanje saveta za bezbednost proizilazi iz statuta gradova i opština kao osnovnog pravnog akta jedinica lokalne samouprave, a ne iz akta više pravne snage, poput zakona. Stoga, mogućnost osnivanja i forma saveta bezbednosti je prepuštena svakoj lokalnoj samoupravi i ne postoji jedinstven način osnivanja, već se modaliteti osnivanja saveta za bezbednost razlikuju. Mi iz SDPS smatramo da bi Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu trebalo da pokrene inicijativu formiranja lokalnih saveta za bezbednost ili da li postoji mogućnost da se u skladu sa Zakonom o lokalnoj samoupravi u članu 36. izvrše izmene i dopune kako bi formiranje saveta postalo obavezujući akt za lokalne samouprave? Pored Niša, Kragujevca, Novog Pazara, kao dobre primere potrebno je razviti svest u ostalim lokalnim samoupravama, kao i odgovornost o ovom problemu, a to je pre svega poboljšanje ekonomske, socijalne, ekološke bezbednosti i bezbednosti u vanrednim situacijama. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Ja ću postaviti pitanje Vladi Republike Srbije, znači, Ministarstvu ekologije, Ministarstvu poljoprivrede, ali prvenstveno gradu Beogradu – iz kog razloga se došlo u situaciju da građani od komaraca ne mogu da izađu na ulicu, parkove, u baštu, u njive i zbog čega se kasnilo sa pravovremenom reakcijom kada je u pitanju suzbijanje larvi komaraca i nije iskorišćeno vreme koje je bilo pogodno za tu vrstu akcije? Osim toga, ono što kao neko ko živi u Obrenovcu, odnosno u Stublinama i u selima, moram da kažem da nam je zaista nerazumljivo i nejasno iz kog razloga od 2014. godine nije bilo ozbiljne akcije suzbijanja komaraca iz vazduha, jer ono što možda može da da efekat ovde u gradskom jezgru, kada je u pitanju Savski venac, Stari grad ili centar Obrenovca, tzv. zaprašivanje iz vozila kojim se vrši zamagljivanje tih određenih zelenih površina, kada su u pitanju teritorije seoskih područja koja su ogromna, razuđena, osim prskanja iz aviona, jednostavno, ništa ne daje nikakav rezultat. Prethodnih dana smo imali i to da su zaprašivanja komaraca obavljana na teritoriji Obrenovca, međutim, rezultat gotovo da nije nikakav postignut. Interesuje me hoće li se, po nekom hitnom postupku i skraćenoj proceduri, angažovati poljoprivredna avijacija koju Srbija ima i uz upotrebu ovih sredstava, iz aviona zaprašivanja, zaista reagovati, jer ljudi nisu u mogućnosti u selima u okolini Obrenovca da izađu na njivu, da izađu u baštu, da obave poljoprivredne radove. Jer, ovo što je zaprašivano sa zemlje je zakasnelo i nije dalo nikakve rezultate. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Grozdana Banac.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Želim da postavim pitanja, molim vas, pošto se ne čujemo, svi ovde pričaju sami sa sobom i niko nikoga ne prati, ministru Ružiću, Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu, Ministarstvu za građevinarstvo, saobraćaj i infrastrukturu, gospođi Zorani Mihajlović, Gradski sekretarijat zaštite životne sredine, Ivana je na odmoru, tamo su svi pomrli, niko nema zamenu, gde god ko radi, niko ne funkcioniše, jer ako ode neko na odmor, institucije staju sa radom i gospođi Neli Kuburović, od koje tražim zaštitu zakonitosti. O čemu se radi? Na Voždovcu, u Ljermontovoj ulici, gde je zaštitni pojas do solitera, od auto-puta prvog reda i 40 metara ukupno sve, ja tu živim 50 godina. Kad sam se doselila, nije bilo ni žbuna, sve je bilo u izgradnji, osim ovog zaštitnog pojasa, gde je srušena kuća i ostalo je voćnjaci, drveta koja su rasla 50 godina. Onda se lepo poslednjih 15 dana pojavio neki mlad čovek, kasnije je došao i sa ocem, to je Ljermontova 6 i 8, prođe se prolaz, treba na auto-put da se izađe, to je 40 metara. Ovde je povreda prvo zakona, član 34, to je Zakon o putevima kod gospođe Zorane Mihajlović. Da ne bi mi posle rušili, ovo je tampon zona. Čovek se pojavio. Ovde imam snimak, neću druge snimke da pokazujem, gradske opštine Voždovac. Ovo je Služba za urbanizam. Ja ne znam kad je ovo ažurirano, ali ovde ima kuća koja je srušena pre 50 godina. Ovde su neke linije izvučene, ima brojevi parcela. Sa osnovanom sumnjom, mi, građani koji tu žive, nas negde oko šest hiljada, smatramo da je ovo namerno tako uređeno da se ne ažurira ništa, "da može da bidne ali ne mora". I sada na tom pojasu od 40 metara do solitera u Ljermontovoj ulici, ovom dečku su rekli u opštini da tu očisti teren i da napravi baštu. Ali, baštu nije hteo u Pinosavi, u Barajevu, on baštu pravi u Ljermontovoj, na 30 ari. Iskopao je put na toj zelenoj površini od 50 metara, a širine jedno 15 metara, nisam ja merila, nisam inženjer, ni geometar. On je poskidao drveće, posekao od 50 godina i tu tampon zonu očistio, šta ga briga, jer on ima uknjižbu na dedu. I to važi i za komunalnu policiju. Prva policija koja je došla, imala sam problem, iz 29. novembra, jer je ona mene ispitivala tamo kao da je tužilac, ali, došla je ekipa, ljudi su znali svoj posao, uzeli su podatke, slikali, itd. Međutim, čovek je sutradan došao sa bagerom i sa novim kamionima od 50 tona. Nije poslao dole gde su poplave, da napravi humano delo, ne, on je došao u Ljermontovu, da lepo iskopa, da dokrajči kopanje onog drveća koje je ostavio. Šta će nama drveće? Ne treba nam. Ja sam sve obavestila sajtom, i Gradsko zelenilo. Imam njihov dopis - Obaveštavamo vas da navedena površina nije u programu redovnog održavanja zelenih površina, pa za informacije ko je u obavezi da vrši …. [[Isključen mikrofon.]]
Prekoračili ste vreme. Zahvaljujem. Reč ima Tatjana Macura.
Zahvaljujem predsedavajuća. Moje prvo pitanje upućujem Ministarstvu prosvete i tehnološkog razvoja, odnosno ministru Mladenu Šarčeviću. Po ko zna koji put su u javnosti procurila pitanja sa prijemnog ispita za upis đaka u srednju školu. Svaki put nakon ovakvih incidenata dobijamo uveravanja resornih ministara da će ukoliko se utvrdi njihova odgovornost podneti ostavku, što je bio redak slučaj 2013. godine sa našim kolegom današnjim, gospodinom Žarkom Obradovićem, koji je ostavku podneo u avgustu 2013. godine, ali to ne menja činjenicu da je pokazao odgovornost mnogo veću nego njegove kolege danas. Imajući u vidu da su mesecima unazad najavljivane najstrožije mere bezbednosti i da je navodno samo nekoliko osoba znalo koji će zadaci biti na prijemnom ispitu, postavlja se pitanje - kako je uopšte moguće da po internetu još od sinoć kruže zadaci za prijemni ispit ove godine, navodno rešeni zadaci iz matematike? To se naravno dešavalo još u toku noći i jutros je otkazan prijemni ispit za đake osnovnih škola koji treba da polažu prijemni ispit za upis u srednje škole pod izgovorom da su navodno iz nekih rezervnih kesa nestali zadaci. Mnogo je kontradiktornosti u vezi sa ovom situacijom i moje pitanje za ministra Šarčevića glasi - da li će zbog ovog skandala podneti ostavku? Drugo pitanje upućujem Ministarstvu za rad, odnosno ministru Zoranu Đorđeviću. Pitanje ne postavljam u vezi sa problemima dece, kao što to obično činim. Ovaj put želim da postavim pitanje u vezi sa starijom populacijom koja živi na teritoriji Kolubarskog okruga, a tiče se izgradnje regionalnom gerantološkog centra u Valjevu. Naime, sam ideja o izgradnji gerantološkog centra rođena je 2005. godine kada je utvrđeno da je više od 160 korisnika iz Kolubarskog regiona u stvari smešteno u staračkim domovima drugih regiona. Centar za socijalni rad je tada podneo projekat Ambasadi Japana i dobio je donaciju njihove vlade za izgradnju zgrade, dvorišta i parka, ambulante, prostora za negu i ishranu u vrednosti od 2,5 miliona evra. Memorandum je potpisan 2008. godine, ali je izgradnja počela skoro godinu dana kasnije. Preostala sredstva su trebali da obezbede grad i Republika, a vrednost je bila procenjena na ukupno 373 miliona dinara. Nažalost, u junu 2011. godine povučen je i kran i teška mehanizacija, čime su stopirani zvanično radovi na izgradnji gerantološkog centra. Godine 2013. na sajtu grada Valjeva se najavljuje nastavak izgradnje Gerontološkog centra uz uveravanje tadašnje sekretarke, gospođe Stane Božović, da će Ministarstvo dati dodatnih 30 miliona, shvatajući kako je socijalna zaštita jedna od prioritetnih oblasti kojom se ovo ministarstvo bavi. Godine 2014. je ministar za rad Aleksandar Vulin izjavio da će dati sve od sebe da Gerontološki centar bude završen i da će postaviti pitanje zašto to do sada nije učinjeno, da je novac dobijen od Vlade Japana bio dovoljan da se ovaj centar završi. Taj isti čovek je u 2017. godini dao izjavu kako je Gerontološki centar u stvari predimenzioniran, odnosno da ne zna kada će objekat biti završen i da nije stvar završetka, već stvar svrhe šta mi hoćemo sa tim objektom. Podsećam vas još jednom na motiv zašto je uopšte došlo do početka izgradnje ovog centra 2005. godine, to je zbog toga što su starija lica bila smeštena u drugim okruzima, a ne u Kolubarskom okrugu. Ministar Zoran Đorđević 2017. godine, navodno u razgovoru sa gradonačelnikom grada Valjeva, postavlja uveravanje da će ovaj Gerontološki centar biti izgrađen, međutim do danas nema izvesnosti da će se ovo dogoditi. U međuvremenu ja sam se informisala kako je izgledala izgradnja. Ovo je fotografija iz 2015. godine kako je izgledao objekat. Nažalost, ovo je fotografija od tek pre nekoliko meseci, ovako danas izgleda taj isti objekat. Ne znam koliko se vidi na fotografiji. Dakle, prozori su polupani, većinom i izvađeni i ovaj objekat je prepušten sam sebi na održavanje. Dakle, moje pitanje za Ministarstvo za rad, odnosno za ministra Zorana Đorđevića glasi – kada će biti završen regionalni Gerontološki centar, za koji je u poslednjih nekoliko nedelja prikupljeno oko 3.000 potpisa građana Valjeva da se ovaj objekat privede nameni? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Đorđe Vukadinović.
Zahvaljujem. Moje prvo pitanje ide na adresu Vlade Republike Srbije, odnosno Ministarstva spoljnih poslova i glasi – šta će, dakle ne da li će nego šta će Vlada i Ministarstvo spoljnih poslova preduzeti povodom nečuvenog incidenta i skandala koji se dogodio juče, koji je napravila visoka službenica ambasade Crne Gore u Turskoj, gospođa Mirna Nikčević, koja je, dakle, i za naše balkanske prilike, čak i za ratna vremena izjavila nešto što i tada, dakle u vreme sukoba na prostoru bivše Jugoslavije nismo mogli čuti od najviših službenika ili zvaničnika i službenika država koje su međusobno ratovale? Ona je, dakle, komentarišući veliki narodni skup, Sabor ispred hrama Hristovog spasenja u Podgorici 15. jula, između ostalog, rekla, napisala – iskreno, zapalila bih hram i sva goveda tamo. Ja se izvinjavam, ovo je dosledni citat – zapalila bih hram i sva goveda tamo. Dakle, tamo su bili visoki jereji Srpske pravoslavne crkve, Mitropolije i drugih eparhija, hiljade vernika, sveštenstvo. Dakle, ne neki pubertetlija, ne neki uspaljeni anonimni komentator na nekoj društvenoj mreži, već prvi savetnik, dakle drugi čovek ambasade Crne Gore u Turskoj izjavljuje da bi zapalio hram Hristovog vaskrsenja i sve one ljude okupljene tamo. To je suviše velika, krupna stvar da bi se mogla ignorisati i zato moje pitanje glasi - ne da li će, nego šta će i zašto već sada, u ovom trenutku dok ja o ovome govorim, naša Vlada i Ministarstvo spoljnih poslova nisu preduzeli, ne neke, nego vrlo oštre i najoštrije mere? Jasno je da, i u ostalom Ministarstvo spoljnih poslova Crne Gore se jeste ogradilo od toga, ali ovo jeste nešto što je mnogo važnije i mnogo strašnije da bi moglo proći samo na takav način, a pogotovo da je moglo proći bez jasnog demarša i nekog konkretnog poteza Vlade Srbije. O tome bi se moglo široko pričati, ali želim da ovo vreme iskoristim da postavim još neko pitanje i pokrenem još neku temu. Moje drugo pitanje ide, takođe, na adresu Vlade Srbije i ja bih molio jedno preciziranje, odnosno od nadležnih organa i službi, ko pregovara, ko zvanično ispred Srbije pregovara sa predstavnicima Prištine u Briselu? Dakle, ko je šef pregovaračkog tima, ko je ovlastio, dakle kojom odlukom, prosto da se meni kao narodnom poslaniku, a i javnosti dostavi ta odluka kojom je dato ovlašćenje tome ko vodi pregovore? Mi smo videli izveštaj Kancelarije na ovoj posebnoj sednici, čuli smo predsednika Republike koji je podneo usmeni izveštaj. Dakle, ja ne znam na kraju krajeva ni o čemu se glasalo, da li o tom pismenom izveštaju Kancelarije i Marka Đurića ili o tom izveštaju Aleksandra Vučića, ali šta god je u pitanju, voleo bih da se tu, mislim da ne bi škodilo, da se unese neophodna i nepostojeća doza transparentnosti u pogledu ovlašćenja naših pregovarača, kada već ne znamo koja je platforma sa kojom, na kojoj pregovaraju, onda barem da vidimo ko su ti koji zvanično pregovaraju. U vezi sa tim još samo jedna napomena. Naša strana, šta god to značilo, ali predstavnici pregovarača Beograda stalno ističu da su oni spremni da nastave razgovore ako se ukinu takse, ako Priština ukine takse. To je, naravno, legitiman zahtev, ali se toliko o tome priča u poslednje vreme da ja imam osnovani strah ili bojazan da se čitava priča oko platforme i oko pregovora sa Prištinom u vezi sa Kosovom i Metohijom ne pretvori u to da oni nama konačno ukinu takse ili barem suspenduju važenje tih taksi i eventualno obećaju ono što su trebali da ispune još pre pet, šest godina, onu Zajednicu srpskih opština, a da za uzvrat onda Srbija, odnosno srpska strana prihvati sve što se od nje traži u pogledu pravno obavezujućeg sporazuma. Dakle, jeste, legitiman je zahtev za ukidanje taksi, ali se ne može svesti čitava priča i čitava strategija Srbije i Vlade u Beogradu na takvu stvar koja nije smela da se dogodi, a kamoli da ona sada bude nešto od čega zavisi da li će pregovora uopšte i biti, da li će sporazuma biti. Dakle, da nam ne bude da ispunjenjem nečega što je stara obaveza od pre pet, šest godina iz Briselskog sporazuma, zamažu oči i da se to onda predstavi srpskoj javnosti kao neki veliki uspeh. Poslednje, pošto vreme polako ističe, samo za Komercijalnu banku i privatizaciju Komercijalne banke, ministarstvo finansija. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Despotović.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, postavljam pitanje ministru rudarstva i energetike, gospodinu Antiću – šta se dešava sa rudnikom Čadinje kod Prijepolja? Ko izvodi radove i ko stoji iza tih radova? Rudarska aktivnost na prostoru Čadinja postojala je još do rimskog doba, pa preko Srednjeg veka do današnjih dana. Tokom 1949. god. 1950. i 1951. godine istražne radove na Čadinju u bloku Krastine izvodi rudnik Zajača. Iako su istražni radovi bili pozitivni, obustavljeni su zbog finansijskih sredstava, kao i zbog udaljenosti Zajače od Čadinja. U vremenu od 1951.-1957. godine ponovo se obnavljaju istražni radovi. Tom prilikom istražene su pojave bakra u dijabaz, rožnoj zoni Međani-Pravoševa i polimetala bakar, cink i olovo u zoni porfirita na Čadinju. Istražni radovi vođeni su sredstvima odbora sreza Prijepolja. Po obimu i vrednosti bili su mali. Obzirom na angažovana sredstva, dali su dobre rezultate. Likvidacijom sreza u Prijepolju obustavljeni su i ovi istražni radovi. U vremenu od 1959.-1963. godine nije bilo nikakvih istražnih radova u ovom kraju. Na inicijativu opštine Prijepolje i uz pomoć udruženih rudnika severne Crne Gore, 1963. godine ponovo se aktiviraju istražni radovi na Čadinju. U ovo vreme pravi se prva dugoročna koncepcija istražnih radova čija realizacija uz česte prekide prouzrokovane nedostatkom finansijskih sredstava traje i sada. Od 1965. godine do kraja osamdesetih, Geozavod Beograd je programirao i realizovao sve istražne radove u okviru rudnog reona Srednjeg Polimlja. Najveći obim istražnih radova obavljen je u dva vremenska intervala i to 1969. godine do 1971. godine i od 1975. godine do kraja osamdesetih godina. Krajem 1978. godine za deo ležišta Čadinje urađen je i overen elaborat o rudnim rezervama. Overene rezerve su bile osnov za izradu rudarske studije o mogućnosti otvaranja dela ležišta Čadinje. Deo za koji je rađen elaborat studija je takođe urađena 1978. godine. Rudne rezerve, elaboratom o rudnim rezervama ukupne rezerve svih kategorija A, B, C1, C2 i D1, na prostoru srednjeg Polimlja procenjene su na 39.670.000,00 tona. U ležištu Čadinje, kao celini rudne rezerve A, B, C1, C2 kategorije, na 7.580.000,00 tona. U delu ležišta Čadinje, rudni blokovi Krastine i Stojadinovići utvrđene su i overene rudne rezerve A, B, C1 kategorije polimetaličnih ruda bakra, cinka, olova i pirita sa stanjem na dan 1. novembar 1987. godine, od 3. 087.433.00 tone rude. Tipovi rude po blokovima u okviru ležišta se razlikuju. U bloku Krastine overene rudne rezerve cinka i pirita A, B i C1 kategorije iznose 1.251.106,00 tona, od čega 846.066.00 tona rude sa 6,09% cinka i 405.040,00 tona rude sa 1,29% cinka i 1,14% bakra. U bloku Stojadinovići overene rudne rezerve bakra i pirita A, B i C1 kategorije iznose 1.723.253,00 tone od čega 990.708.00 tona rude sa 1,64% bakra i 0,5 grama po toni zlata, 733.293.00 tone oksidne rude sa 1,29% bakra i 99.252.00 tone oksidne rude sa 2,22% grama po toni zlata. Prerada ovih tipova rude u zakonom predviđenom obimu rešena je na zadovoljavajući način, posebno su obavljena poluindustrijska ispitivanja, flotacijske koncentracije minerala cinka i pirita iz blokova Krastine. Posebno su obavljena poluindustrijska ispitivanja flotacijske koncentracije minerala bakra i pirita iz bloka Stojadinovići. Posebno su obavljena ispitivanja metodom luženja oksidne rude bakra. Iz svih tipova rude dobijen je zadovoljavajući stepen iskorišćenja i kvalitet koncentrata. Ležište Čadinje se nalazi na rastojanju od magistralnog puta Beograd – Bar na oko 500 metara, lokacija jame udaljena je od teretne železničke stanice Prijepolje na pruzi Beograd – Bar, oko 2 kilometra.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, da li će Tužilaštvo pokrenuti postupak protiv izvesnog Jove Bakića, koji je u javnosti predstavljen kao sociolog, a zbog pozivanja na revoluciju i pretnje nekim dugim cevima. Zašto ovo pitam? Zato što se u delu javnosti, u delu medija koje kontrolišu Đilas, Šolak i ostali, a povodom policijskog saslušavanja dotičnog Bakića, koji se predstavlja kao sociolog, danima već spekuliše i stvara histerija o nekakvom napadu na tog Jovu Bakića, kako je to, tobože, ugnjetavanje, kako je to gušenje slobode izražavanja, represija i ostale nebuloze. Šta se zapravo desilo? Taj Jovo Bakić, sociolog, je u više navrata prizivao revolucije, revolucionarne sudove, prebijanje političkih protivnika, jurnjave po ulicama i slične scenarije u Srbiji, a kap koja je očigledno prelila čašu bila je izjava o dugim cevima, i to u kontekstu upada dela opozicije u zgradu RTS-a. Evo kako to izgleda otprilike – Jovo Bakić, Vučiću će suditi revolucionarni sud. Ovo je izjavio 1. januara 2019. godine. Kaže – režim je duboko kriminalizovan u svojoj srži mafijaški. Njihova je stvar da li će im suditi nezavisni ili revolucionarni sudovi. Njihova pamet pokazuje da će im suditi revolucionarni sud. To kaže Jovo Bakić. Onda, isti Jovo Bakić kaže – voleo bih da ih jurimo po ulicama, jer oni to zaslužuju. To je revolucija, ali bojim se da ne postoji kritična masa za to. On se žali kako ne postoji kritična masa, pa kaže – ja bih voleo da ih jurimo po ulicama, ja bih to voleo. Na pitanje voditelja, da li je to onda revolucija, on je odgovorio - da, ja bih to voleo. Onda kaže, sad citiram - da su imali duge cevi pa da upadnu, pa, ako upadate tamo šta ćete bez dugih cevi. Šta je vaš cilj? Idete tamo i onda vašem kolegi upere dugu cev u glavu i kažu čitaj pripremljen tekst, upravo smo preuzeli vlast. Inače, ako nemate duge cevi, a upali ste u javni servis, šta ćete tamo. Dakle, ovo su citati Jove Bakića. Zamislite da je ta protuva, taj Bakić, sve ovo izjavio u bilo kojoj drugoj zemlji na svetu, odmah bi bio uhapšen, odmah bi bio procesuiran. On otvoreno poziva na revoluciju, na prebijanje političkih protivnika, preti da će juriti po ulicama. Verovatno mu je to ostalo od onog 5. oktobra, kada su upravo dugim cevima upadali i institucije države, kada su palili zgrade i prebijali ljude na ulicama. I, nikom ništa. Tužilaštvo ćuti. Policija je, doduše, obavila saslušanje, a onda kreće medijska hajka i medijska kampanja kako vlast zloupotrebljava policiju, kako se obračunava sa neistomišljenicima, kako je Vučić diktator, kako je Vučić Hitler, itd. Sve to gledamo ovih dana na Đilasovim medijima. Ja pratim sve medije, pa tako ponekad upalim i taj N1, uglavnom zbog vremenske prognoze, ali tamo imamo svakodnevnu kampanju kako je Bakić sada žrtva režima. Sećamo se tog Bakića kako je svojevremeno podržavao i onog Sašu Jankovića nesrećnog, i onog tužnog Borka Stefanovića, pa mu je čak i program pisao. Lagao ga je mesecima da izađe iz DS, da napravi neki svoj pokret, ovaj bio dovoljno naivan, naseo, pa to uradio, onda ga ovaj ostavio na cedilu. Zato što mu je stalo da u javnosti gradi imidž vanstranačke ličnosti. Umislio čovek da je mnogo pametan. Sam sebe proglasio za nezavisnog intelektualca i misli da mu je to dovoljno, i može da obara i da pali zgrade, i da obara institucije sistema i da priziva revoluciju. Ne mogu, a da se ovom prilikom ne setim velikog Slobodana Jovanovića i njegovog dela o poluintelektualcu. Mislim da je upravo imao ovakve pojave na pameti kada je pisao svoje delo, pojave poput Jove Bakića. Ovde je očigledno da je Bakić najnovija zvezda Saveza za Srbiju. Onu tako, malo po malo, izbace novu zvezdu u etar, setite se onog Šabića. Najviše vole te tzv. stručnjake za sve i svašta, nezavisne stručnjake, pa je bio Šabić, pre njega Saša Janković, pa smo imali ovog sudiju od skoro i njegove nastupe, pa sad imamo očigledno Bakićevih pet minuta. Ovde je već sasvim jasno da je u pitanju jedan širok front u kome učestvuju najrazličitiji faktori, koji imaju najrazličitije uloge. Tako tu neki glume da su nezavisni novinari, neki glume da su opozicioni lideri, neki glume da su sudije, neki glume da su sociolozi, ali je svima jedini zadatak, a to je napad na Aleksandra Vučića i SNS. Zahvaljujem.
Hvala. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, za 24. Posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u 11. Sazivu, utvrdila sam sledeći D n e v n i r e d Razmatranje Izveštaja o radu Državne revizorske institucije za 2018. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava od 31. maja 2019. godine Razmatranje Izveštaja o radu za 2018. godinu, koji je podneo Fiskalni savet, sa Predlogom zaključka nadležnog odbora. Razmatranje Izveštaja o radu za 2018. godinu, koji je podnela Komisija za zaštitu konkurencije, sa Predlogom zaključka Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. 4/3 BM/LŽ Sada bih molila predsednika Saveta državne revizorske institucije da uđe u salu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju svi ovlašćeni predlagači, a u ovom delu sednice sa nama će biti dr Duško Pejović, predsednik Saveta državne revizorske institucije; potpredsednik Saveta dr Bojana Mitrović, članovi Saveta i ostali saradnici. Izvolite. Primili ste Izveštaj o radu Državne revizorske institucije za 2018. godinu, sa ispravkom, od 4. juna 2019. godine, kao i Predlog zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstva od 31. maja 2019. godine. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno čl. 192, 193. i 238. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Izveštaju o radu Državne revizorske institucije za 2018. godinu, sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava od 31. maja 2019. godine. Da li predstavnik predlagača dr Duško Pejović, predsednik Saveta Državne revizorske institucije želi reč? Izvolite. Zatim će reč dobiti poslanica dr Aleksandra Tomić, predsednik nadležnog odbora. Izvolite.
Uvažena predsednice Narodne skupštine, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, čast mi je i zadovoljstvo što mogu ovde pred uvaženim domom da iznesem osnovne informacije o radu Državne revizorske institucije za 2018. godinu. Mi smo Izveštaj sastavili na vreme prema Poslovniku i dostavili smo ga na vreme, a početkom aprila je dostupan na sajtu svim zainteresovanim da ga mogu pročitati. U ovom izveštaju su date informacije o izvršenju programa revizije za 2018. godinu o datim mišljenjima, utvrđenim nalazima, efektima izvršene revizije, datim preporukama, inicijativama za promenu propisa, o realizaciji našeg finansijskog plana, o radu Saveta Državne revizorske institucije, kao i saradnji sa međunarodnim i domaćim organizacijama. Savet je krajem decembra 2017. godine doneo Program revizije za 2018. godinu u kome je utvrdio da se vrše revizije finansijskih izveštaja, pravilnosti poslovanja i revizije svrsishodnosti poslovanja. Mogu slobodno da kažem da su sve planirane aktivnosti iz navedenog programa uredno izvršene. Mi smo za 2018. godinu ukupno sastavili 436 revizorskih izveštaja, odnosno revizorskih proizvoda, od čega 141 finansijski izveštaj i o pravilnosti poslovanja, 58 izveštaja o pravilnosti, samo dva izveštaja o reviziji svrsishodnosti i 20 izveštaja o proveri verodostojnosti odazivnog izveštaja, odnosno o reviziji odazivnih izveštaja. Ujedno smo izvršili i 215 poslerevizionih izveštaja koji se odnose na prethodnu godinu. Obuhvaćeno je 209 subjekata, mada je taj broj mnogo veći, s obzirom da se radi o konsolidovanim finansijskim izveštajima, pa je veći broj subjekata obuhvaćen u konsolidaciji nego što to pokazuje sam broj od 209. Mi smo za finansijske izveštaje izrazili svoje ocene, tako da smo dali nemodifikovano ili pozitivno ocenjen za 19 izveštaja za finansijsku reviziju, 113 je dato ocena s rezervom, šest je dato negativnih ocena i za tri finansijska izveštaja smo se uzdržali od davanja ocene. Kod pravilnosti poslovanja 17 izveštaja je ocenjeno pozitivno, 116 s rezervom, sedam negativno i jedna uzdržano data ocena. Izvršili smo 20 revizija odazivnih izveštaja i iskazali da je 11 tih izveštaja verodostojno i istinito, a devet je neverodostojnih. Ono što je najinteresantnije od podataka jeste ukupan zbir greški i nepravilnosti. One su za 2018. godinu iskazane u iznosu od 217 milijardi dinara. Međutim, ovo pitanje i ovaj iznos bi trebalo malo detaljnije objasniti zato što ponekad može da stvori i zabunu. Dakle, ovaj iznos sadrži greške u finansijskom izveštavanju i one su ukupno 195 milijardi dinara, ili 90% od ukupno iskazanih grešaka i nepravilnosti. To znači da je aktivnost u smislu evidentiranja poslovnih promena i svih grešaka koje se javljaju u toj aktivnosti, da je manje iskazano, da je više iskazano, da je pogrešno na subjektu, na kontu, na funkciji ili po izvoru, to je nešto 5/2 MZ/VK što je u 90%. Deset posto su nepravilnosti i one se odnose na postupke i aktivnosti u smislu obračuna plata, obračuna zarada, javnih nabavki i preuzimanja obaveza preko aproprijacija, isplata bez pravnog osnova, bez verodostojne dokumentacije, bez konkursa i odgovarajućih kriterijuma itd. Te greške su se najviše odnosile kod prihoda i primanja, kod rashoda i izdataka, kod stavki u bilansu stanja, kod utvrđivanja rezultata poslovanja. Što se tiče nepravilnosti, isto su se odnosile na prihode i primanja, na pripremu i donošenje budžeta, na rashode i izdatke, na javne nabavke posebno, na stavke u bilansu stanja i preuzimanje obaveza iznad odobrene aproprijacije. Što se tiče finansijskog upravljanja i kontrole u javnom sektoru Republike Srbije, možemo da kažemo da postoje značajni problemi u smislu nepostojanja ili nepotpunog postojanja internih akata, u njihovoj neusaglašenosti sa aktima više pravne snage, da subjekti nisu sprovodili kontrolne postupke nad samom dokumentacijom ili u njenom postupku stvaranja, da su poslovne promene nastajale a da nisu poštovana interna akta u potpunosti ili nije obezbeđena odgovarajuća zaštita od neovlašćenog pristupa sredstvima i informacijama. Posebno naglašavam problem postojanja u dovoljnoj meri interne revizije. Mi smo kod revidiranih subjekata utvrdili da njih 71% nisu uspostavili nijedan od oblika propisanih za postojanje interne revizije, a 6% su to samo delimično ili formalno učinili, dakle, 77% subjekata to nije učinilo, što je preko tri četvrtine ukupnog dela, a ostalih 23% je učinilo. Kod pripreme i donošenja odluke o budžetu postojale su i utvrdili smo greške gde je više opredeljeno sredstava, na primer, od Ministarstva prosvete, nauke i tehnološkog razvoja za pet fakulteta, a manje po istoj osnovi za tri fakulteta, ili da planirani prihodi i primanja nisu izvršeni u skladu sa uputstvom ili da je planiranjem narušena jedinstvena budžetska klasifikacija prilikom izrade odluke o budžetu ili da uputstvo za pripremu budžeta ne sadrži sve elemente propisane članom 40. Zakona o budžetskom sistemu ili da korisnici budžetskih sredstava nisu dostavili svoje predloge finansijskih planova ili ih nisu dovoljno ili adekvatno obrazložili. Kod prihoda i primanja utvrdili smo da je pogrešno iskazano 80 milijardi dinara. Ovo je najveća pojedinačna greška u celom utvrđenom postupku revizije. To se odnosi na pogrešno klasifikovanje, prema izvorima, gde je 64 milijarde dinara pogrešno klasifikovano po izvorima. Dakle, prihodi su iskazani u ukupnom zbiru, ali nisu u strukturi iskazani, prema odgovarajućim izvorima. Ili su manje iskazani ili su pogrešno ekonomski klasifikovani, ili je nepouzdana knjigovodstvena dokumentacija itd. Što se tiče nepravilnosti kod prihoda, ona iznosi 1,77 milijardi dinara, a odnosi se na to da lokalne poreske administracije nisu preduzele odgovarajuće mere za naplatu potraživanja, na osnovu poreza za imovinu i drugih prihoda, ili da prihodi nisu uplaćivani preko propisanog uplatnog računa javnih prihoda, na račun izvršenja budžeta, ili da fakturisanje prihoda nije izvršeno u skladu sa ugovorom, odnosno sa odgovarajućom cenom, ili su izvršeni, odnosno ostvareni bez pravog osnova. Pogrešni iskazi, u rashodima i izdacima, iznose 33 i po milijarde dinara i one su, kao i prihodi iskazani ili više ili manje, ili na drugog korisnika, ili na drugo konto, na drugu funkciju itd. Što se tiče nepravilnosti kod rashoda izdataka, one ukupno iznose 2,72 milijarde dinara i najviše se odnose da je bez pravnog osnova isplaćeno ili izvršeno 933 miliona dinara, ili da je više za plate i zarade isplaćeno 779 miliona dinara, ili je izvršena isplata, a da je nevalidna dokumentacija, ili suprotno zaključenom ugovoru, ili da prekovremeni rad je bio, a da ne ispunjava uslove itd. Što se tiče javnih nabavki, one se ponovo javljaju, kao jedan od prepoznatljivih problema u nepravilnosti u javnom sektoru. Mogu da iznesem informaciju da smo ukupno izvršili ispitivanje 25,8 milijardi ugovora u javnim nabavkama, od čega smo utvrdili 3,14 milijardi nepravilnosti ili 12%. Najveće nepravilnosti se odnose na to da su zaključeni ugovori i izvršene isplate, a da nisu sprovedeni, uopšte postupci javnih nabavki ili da javne nabavke, u tim slučajevima, nisu ni planirane. Sledeće nepravilnosti, u javnim nabavkama su, takve da u konkursnom dokumentaciji su određeni dodatni uslovi, za učešće u postupku javne nabavke, koji nisu u logičnoj vezi sa predmetom javne nabavke, ili su povređena, odnosno narušena načela javnih nabavki, posebno načelo obezbeđivanja konkurencije, načele javnosti ili načelo efikasnosti ili ekonomičnosti, ili pripremljeno ili objavljenom konkursnom dokumentacijom nije jasno dat opis predmet nabavke, odnosno konkursnom dokumentacijom nisu precizno određene tehničke karakteristike specifičnosti, kvalitet, količina, opis itd. Primećeno, u trendu više godina, da se nepravilnosti kod javnih nabavki smanjuju, ali da to smanjivanje usporeno, a da i dalje prisutna veliki iznos nabavljanja, a da se to nije planiralo. Sledeća nepravilnost, odnosi se na preuzete obaveze iznad iznosa, odobrenih aproprijacija, to je karakteristična nepravilnost kod lokalnih vlasti i imali smo 32 revidirana subjekta, svaki je subjekt imao ovde nepravilnost, samo te nepravilnosti nisu u istim iznosima, negde su u smanjenim, a negde u dosta izraženim iznosima i po ovom osnovu kada se preuzmu obaveze preko milion dinara, zato se i pišu krivične prijave, jer Krivični zakonik, član 362a. govori o ne namenskoj potrošnji javnih sredstava. Javni dug Republike Srbije, iduća informacija koju smo detaljno opisali u našem izveštaju, možemo samo da potvrdimo da je Uprava za javni dug pravilno izvršila svoju aktivnost i izneli smo određene iznose, na određene datume, s time što naglašavamo da u međuvremenu se taj iznos učešća javnog duga u BDP-u i dalje smanjuje, ali je i dalje iznad 45%, kao zakonskog, da kažemo limita. Pripremne radnje za sastavljanje konsolidovanih finansijskih izveštaja pokazuju da postoje nepravilnosti u popisu, da nije sačinjen plan, da popis nije sveobuhvatan, da nije obuhvatio svu ne finansijsku i finansijsku imovinu, da nije izvršio popis svih obaveza, da su izveštaji o izvršenom popisu nemaju propisani sadržaj ili da nije izvršeno usaglašavanje potraživanja i obaveza s kupcima i dobavljačima ili nije izvršeno usaglašavanje u smislu potpisa članova i odobrenja ovlašćene osobe. Bilans stanja je sledeća stavka u kojoj se pokazuju nepravilnosti odnosno pogrešni iskazi u od 83,24 milijarde dinara. To su stavke koje se uglavnom odnose da su manje ili više iskazane, da su pogrešno klasifikovani određeni računi, da je neusaglašenost kapitala u registru u poslovnim knjigama i aktima u osnivanju ili ostala pogrešna iskazivanja koja se odnose na nepravilno vršenje procene imovine, na nepouzdane računovodstvene evidencije, na pogrešno knjigovodstveno obuhvatanje, na pogrešno ekonomsko klasifikovanje i tako dalje. Što se tiče rezultata poslovanja utvrdili smo da je greška 783 miliona dinara, da se to odnosi na ta to da je suficit opredeljen na primer za prenos u narednu godinu u manjem iznosu ili je manje iskazana ili je više iskazan finansijski efekat, odnosno rezultat ili da između odluke o završnom računu budžeta i bilansa prihoda i rashoda nije usaglašen iznos utvrđenog rezultata ili nije izvršena uplata dela dobiti javnog preduzeća u budžet i ostale nepravilnosti u vezi sa utvrđivanjem poslovnog rezultata. Što se tiče dve revizije svrsishodnosti, prva se odnosila na protivgradnu zaštitu. Taj smo izveštaj detaljno predstavili i javnosti i na samom Odboru kao i sve ostale informacije. Možemo samo da kažemo da je glavni nalaz u reviziji svrsishodnosti ove teme da zbog oslanjanja na naknadno dobijanje sredstava iz tekuće budžetske rezerve i pomoći jedinica lokalne samouprave RHMZ ne obezbeđuje na vreme potrebne uslove za optimalno funkcionisanje sistema odbrane od grada i da postojeći način nabavke, distribucije protivgradnih raketa i održavanja lansirnih stanica od strane RHMZ ugrožavaju njenu efikasnost. Institucija je dala po četiri preporuke RHMZ i Ministarstvu poljoprivrede, to znači osam preporuka. Druga se svrsishodnost odnosila, odnosno revizija svrsishodnosti na subvencije jedinica lokalne samouprave date javnim preduzećima gde smo utvrdili da subjekti revizije, to znači lokalne vlasti nisu obezbedili efikasnu dodelu subvencija zato što se u procesu planiranja nisu pridržavali u potpunosti prioriteta razvoja i smernica te lokalne vlasti ili nisu dokumentovali analize programa korišćenja subvencija. Subvencije nisu efikasno upotrebljene jer su se u najvećoj meri koristile za tekuće poslovanje i pokriće tekućih gubitaka i subjekti revizije nisu uspostavili adekvatnu kontrolu u planiranju i izvršenju i izveštavanju o subvencijama, što stvara dodatni rizik da nisu upotrebljene na efikasan i odgovarajući način. Institucija je subjektima dala po tri preporuke što za osam subjekata iznosi 24, a inače smo ukupno dali 2130 preporuka, od čega se 1792 odnose na kombinovane revizije, 306 na pravilnost, a 32 na svrsishodnost poslovanja. Mi smo, osim što planiramo, sprovodimo i izveštavamo o postupku revizije, zaduženi i obavezni da pokrećemo inicijativu za izmenu i dopunu propisa tamo gde utvrdimo u postupku revizije da je došlo ili da može da dođe do negativnog efekta uticaja nepotpunosti ili suprotstavljenih odredbi određenih akata. U tom smislu, mi smo naglasili koji su to propisi koji nisu doneti, a potrebno je? Ili, koje su to odredbe propisa koje mogu proizvesti negativne posledice? Dalje, pitanja koja nisu uređena postojećim propisima ili ne usaglašenost propisa gde se na dva različita ili međusobno suprotna načina uređuje jedno te isto pitanje, ili ne usklađenost mišljenja i tumačenja nadležnih ministarstava sa pozitivnim zakonskim propisima Republike Srbije. Kada se pre godinu, dve, tri kaže - za jednu pojavu radiće se ovako, a nakon nekog vremena se to kaže sasvim drugačije, ili drugačije od drugog organa, neusaglašenost internih akata sa propisima i druga pitanja. Mi smo, isto tako iskazali informaciju o podnetim prijavama, kako krivičnim, tako i za privredni prestup, kao i pokretanje zahteva za utvrđivanje prekršajne odgovornosti. Po ovome pitanju možemo da kažemo da smo za 2018. godinu podneli 33 krivične prijave, 262 zahteva za utvrđivanje prekršajne odgovornosti i 18 zahteva za privredni prestup za 18 pravnih lica koja su obuhvatili 79 pojedinaca, odgovornih lica. Što se tiče mera preduzetih u 2018. godini, na osnovu preporuka koje smo dali u 2017. godini, mi ističemo stalno - koji su to efekti i doprinosi Državne revizorske institucije u postupku svog kontrolnog delovanja. Dakle, mi smo ovde u Izveštaju iskazali koji su to efekti, možemo da kažemo da smo u našem budžetu, u našem finansijskom planu, planirano je 695 miliona dinara za naš rad, potrošeno je 669 miliona ili 95%, a mi smo ostvarili naš radom zajedno sa subjektima, ostvarili uštede usled umanjenja samih rashoda 433 miliona, povećanja naplata potraživanja samim tim i uvećanje prihoda za 218,5 miliona, 34,8 kod drugih ostvarenih koristi i 486 milijardi su koristi i dobiti u najvećoj meri odnosi se na objektivnije iskazivanje ne finansijske imovine, finansijske imovine i obaveza u finansijskim izveštajima. Iste pokazatelje smo, samo u drugim iznosima, pokazali radeći u 2019. godini za 2018. godinu. Što ste tiče Saveta Državne revizorske institucije, mi smo kao najviši organ institucije održali 25 sednica u 2018. godini, doneli smo Izveštaj o radu institucije, Izveštaj o izvršenom popisu, usvojili smo finansijske izveštaje za 2017. godinu, godišnji program našeg rada za 2019. godinu i još 23 druge odluke. Nas je pet članova Saveta, 274 su zaposlena direktno na poslovima revizije, 31 je na poslovima koji pomažu reviziji i jedan je interni revizor, ukupno 311 je zaposleno, a 431 je sistematizovano. Što se tiče Sektora za metodologiju same revizije i kontrolu kvaliteta sproveli smo šest hladnih i 39 toplih pregleda. Kada kažem hladnih to se misli ove godine, a pregledali naš za prethodnu godinu izveštaje, a kada kažemo toplih mislimo da u postupku izrade nacrta i tako dalje Izveštaja, u postupku same izrade samog Izveštaja izvršimo pregled tamo gde su izveštaji po prirodi rizični i tako dalje. Što se tiče saradnje sa zainteresovanim stranama mi smo je ostvarili, naravno učinićemo sve da se ta saradnja poveća, posebno ističemo saradnju sa našim nadležnim Odborom za finansije, Republički budžet i kontrolu potrošnje javnih sredstava i Pododbora za razmatranje izveštaja Državne revizorske institucije, ostvarili smo i saradnju sa drugim nezavisnim organima i telima. U toku 2018. godine, objavljeno je 70 saopštenja, četiri konferencije za medije, imali smo niz sastanaka na međunarodnom nivou, čime želimo da institucija ostvari saradnju sa svim međunarodnim i drugim vrhovnim revizorskim institucijama, sa namerom da podigne maksimalni nivo svoga rada i da unapredi svoje tehničke i ljudske kapacitete kako bi i efekti rada DRI bili veći i kako bi efekat primene preporuka bio korisniji za državu ukupno. Hvala.
Hvala. Reč ima profesor doktor Aleksandra Tomić, predsednica Odbora za finansije, budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Izvolite, doktorka Tomić.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi gospodine Pejoviću, sa saradnicima, uvaženi narodni poslanici, danas na dnevnom redu imamo Izveštaj DRI za 2018. godinu. U ime predlagača na Odboru za finansije bili smo dužni da glasamo o tom izveštaju, odnosno na osnovu zaključka, ali u zaključku odbora mislim da smo pokušali i da pomognemo i vama kao institucija, a i uopšte, svim budžetskim korisnicima, da počnu da troše javna sredstva u skladu sa standardima koje propisuje i Svetska organizacija koja se bavi ovom temom, ali i u skladu sa Poglavljem 32, to je eksterni nadzor, to je prvo poglavlje koje je otvoreno kada su u pitanju pregovori sa EU. Zbog javnosti, moram da dam jedan uvod koji se odnosi na rad Odbora i saradnji sa DRI, jer smo mi kao Republika Srbija potpisali jedan memorandum o saradnji kada je u pitanju EU, kada govorimo uopšte o ekonomskim reformama i na osnovu toga, Vlada Republike Srbije je donela program – Reforme javnih finansija od 2016. do 2020. godine, krajem 2015. godine. Tada je napravljen jedan Akcioni plan za sprovođenje ovog plana reformi po kome je bilo potrebno da se objedini rad DRI, Ministarstva finansija i Odbora za finansije, odnosno parlamenta, koji ima, ne samo zakonodavno i izbornu funkciju, već i tu kontrolnu funkciju kada su u pitanju javne finansije. Ta radna grupa je napravila jedan Akcioni plan koji je, takođe i Vlada Republike Srbije usvojila. Po tom Akcionom planu ima nekih 19 mera, 18. i 19. mera se odnose na taj eksterni nadzor nad trošenjem javnih finansija, odnosno javnih sredstava i 19. mera se odnosi na saradnju nadležnog odbora za finansije DRI da mehanizmom javnih slušanja koje smo imali od 2016. godine do danas, obavestimo javnost o tome kako se troše finansije, a na osnovu izveštaja koji vi danas dajete, i s tim što smo mi otišli malo više, pa smo rekli – želimo sve sektorski izveštaje koje vi radite da čujemo, želimo da građani Srbije budu u svakom trenutku obavešteni o tome, a to znači da su te sednice onlajn, znači imaju direktan prenos preko portala skupštine Srbije. Ono što je važno još reći jeste da mediji učestvuju zajedno i sa nevladinim sektorom i sa svim zainteresovanim subjektima koji žele da prisustvuju ovim sednicama, tako da smo mi onda odlučili da krenemo u susret trošenju javnih sredstava, pogotovo kada su u pitanju lokalne samouprave. Zašto? Zato što smo shvatili da je problem sa ljudskim kapacitetima u lokalnim samoupravama zaista da mogu da na određeni način odgovore zahtevima standarda koji postavljate ne samo vi kao DRI, nego smo mi sami sebi kao država postavili kroz Zakon o računovodstvu i reviziji i kao takvi uvek treba da imate ljude koji će da sprovode te propise. Program ekonomskih reformi, inače svakih šest meseci Vlada Republike Srbije objedinjava sve izveštaje, znači i izveštaj koji podnosi Odbor i DRI i Ministarstvo finansija u saradnji sa svim nadležnim institucijama i svakih šest meseci izveštavamo kao država Evropsku komisiju o tome i Evropska komisija radi izveštaj o tome koliko smo zaista uspeli u ovoj oblasti da napredujemo. Mogu vam reći da ono što je važno da je ipak prepoznat neki rad od protekle tri godine i DRI i Odbora za finansije zato što sada, kada EU je želela da produži taj svoj program u naredne dve godine, ono što smo mi predložili kao Odboru u saradnji sa DRI za tu 19. meru nije uopšte naišao na bilo kakvu ispravku, ocenu ili kritiku, za razliku od svih drugih institucija koji su negde imali neke svoje kritike i hteli da prikažu kao deo koji treba popraviti i podići tu lestvicu, kako oni kažu, kada je u pitanju uopšte eksterni nadzor. Šta smo mi radili? Mi smo odlazili u lokalne samouprave na predlog DRI, koje su na adekvatan, dobar način odgovorili na preporuke koje daje državni revizor, odnosno kada sada slušamo državnog revizora, pa kažemo – nije dobro urađeno ovo, nisu dobro urađene javne nabavke, nije dobro urađeno ovo, to znači da nije dobro urađeno prema standardima koje propisuje zakon, ni koje propisuje DRI, a zahvaljujući tome što i mnoga zakonska regulativa nije do sada promenjena. Kada smo pitali državnog revizora koje to preporuke nisu poštovane, on je reko da sve preporuke ne možemo staviti u jedan koš po prioritetima, nego uvek postoje objektivni i subjektivni razlozi zbog čega mnogi budžetski korisnici nisu ispoštovali određene preporuke. Šta sad to znači? To znači da smo mi prema akcionom planu obišli one lokalne samouprave koje su dale svoje preporuke od strane revizora da treba da promene i zaista na adekvatan način to popravili i da su njihovi izveštaji se pokazali u sledećoj interakciji sledeće godine kao jako dobri i urađeni prema tim standardima, a to znači da su napravljene ispravnom funkcionisanjem finansijskih izveštaja mnoge uštede u budžetu i to u stvari je i suština izveštavanja DRI, jer ako sada 2018. godine uzmemo koliko zaista postoji nepravilnosti u onom obimu para, primetićemo da je to tri puta manje, četiri puta manje, i pet puta manje u odnosu na protekle godine. Da ne pričam o tome da do 2012. godine nisu ni postojali ovakvi izveštaji, niti su se razmatrali, niti je Odbor uopšte imao prilike da na detaljan način ispituje revizora određenim budžetskim korisnicima, mi smo ovo krenuli jednim putem koji smatramo da je krajnje ispravan. Tako smo u 2017. godini prvi put otišli u grad Novi Sad i tamo imali zajedničku sednicu DRI, Odbora, svih zainteresovanih poslanika iz tih lokalnih samouprava i na kraju imali pod lupom medija takvu sednicu gde smo imali upravo ovo izveštavanje. Zatim smo u 2018. godini imali dve sednice javne koje su bile u julu mesecu u gradu Subotici, a u septembru u gradu Leskovcu, gde smo nekako ušli u taj sistem rada, da prvo razmatramo izveštaje tih samih lokalnih samouprava na osnovu izveštaja državnog revizora i čujemo šta kažu gradonačelnici, kako su se oni snašli u ovoj proceduri popravljanja unapređenja svojih javnih finansija i kako su odgovorili na adekvatan način, pre svega, stručan, a mogu reći i onaj način koji se odnosi na političko delovanje, a to je donošenje različitih odluka koje se donose u skupštinama njihovih gradskih opština. Znači, bilo je potrebno da imaju dovoljno sluha da donese i političke odluke koje će pratiti ove finansijske izveštaje. Mi smo zaista u ovoj godini prvi put sada otišli u grad Kruševac, a planiramo da odemo i u grad Pirot i u Zrenjanin. Ono što smo imali prilike da čujemo to je da, recimo, grad Kruševac do sada su se, zahvaljujući zaista unapređenju i dobrim odnosima sa DRI i unapređenju i primeni svih tih preporuka, oslobodili bilo kojih kredita, da su uradili svoje finansije na način koji odgovara svim standardima, ali za to je bilo potrebno veliko vreme, veliki rad i, jednostavno, politička spremnost da se nosite sa određenim promenama koje možete da izvedete u skladu sa preporukama. Ono što se primetilo sada to je da smo otvorili prvi put sada u Kruševcu jednu debatu sa DRI krajnje otvoreno, da smo zaista ulazili u detalje kada su u pitanju sami budžetski korisnici i da smo videli da one nepravilnosti koje postoje kod onih korisnika koje ste kontrolisali, zaista pokazuju da se mnogi ljudi koji se nalaze na čelu ovih institucija ponašaju krajnje neodgovorno, ali i da negde pravosuđe ne podržava tu veliku količinu izveštaja i kritika na osnovu onih pokrenutih sudskih postupaka, tako da negde pravosuđe i tužilaštvo su ti za koje smo primetili da nas opstruiraju u ovom radu da mi vršimo određeni nadzor, da možemo da uvedemo u legalne tokove sve one koji rade, jer oni ljudi koji vode javna preduzeća, koji vode lokalne samouprave, koji vode određene uprave, koji se ponašaju u skladu sa propisima, koji su prihvatili vas kao svoje partnere u određenom poslu, danas nemaju nikakav problem sa zakonom, a svi oni koji su negde sebi stavili rad da ih to ne zanima, ne interesuje, negde imaju veliki problem i sa zakonom i sa sprovođenjem zakona koji se odnosi na računovodstvo i reviziju. Negde mislimo da je edukacija prva koja treba da ide kao jedan vid programa radu uopšte onih budžetskih korisnika koji treba negde da se ustroje u tom svom radu. Na kraju krajeva, tu postoji i budžetska inspekcija koja može na određeni način svojim kontrolama da ih uvede u red, a na kraju tek idemo sa sudskim sporovima. Ono što smo imali prilike da čujemo, to je da izveštaji koje ste vi pregledali pokazuju da, pre svega, je nedovoljan sistem kontrole kada je u pitanju interna revizija. To znači da ono što je zakonska obaveza budžetski korisnici nisu na adekvatan način odgovorili, da svega 71% subjekata nije uspostavilo internu reviziju, a to znači da nisu čak ni angažovali kuću koja bi radila za njih internu reviziju, pošto postoje tri načina - ili imenujete jednog čoveka koji će se baviti time koji ima sertifikate, ili dajete određenoj firmi koja će to da uradi za vas ili imate čak neku službu. Znači, minimum troje ljudi koji će da rade ceo ovaj posao. Znači, na osnovu ovoga vidimo da još uvek budžetski korisnici nisu shvatili šta je interna revizija, da ona treba njima da pomogne, a ne da odmogne i to je ono na čemu smo mi kroz ovaj zaključak, koji ću na kraju pročitati, kao Odbor intervenisali. Sa DRI smo održali određene sastanke gde smo spremni da zajedno sa Ministarstvom finansija uđemo u određene izmene zakona koji se odnosi na budžetski sistem i na budžet koji bi zajedno došli kada budemo raspravljali o budžetu za 2020. godinu, kojim u stvari bi određene zakonske promene uveli upravo zbog toga da bi olakšali rad budžetskih korisnika koji su navikli možda da rade po nekoj inerciji, a nisu u skladu sa dosadašnjim zakonskim rešenjima. Treće, da pogrešni iskazi i određene greške koje se javljaju u samim prikazima izveštaja je takođe jedan deo nedovoljne edukacije kako da naprave svoje izveštaje oni koji su za to zaduženi. Kad pričamo o javnim nabavkama, mi smo toliko toga zaista i zakonom regulisali i kad govorimo, imamo izveštaj Uprave za javne nabavke na odborima i komisije o zaštiti ponuđača u javnim nabavkama. Nama je kao narodni poslanicima neshvatljivo da neke lokalne samouprave ili budžetski korisnici plaćaju bez ikakvih sprovedenih konkursa, ni malih nabavki, ni velikih. Znači, ni onih koji se odnose na tri ponude, ni onih koji se odnose na javne pozive. To je za nas, verujte nam, neshvatljivo. Takođe nam je neshvatljivo da, recimo, ako ste napisali prekršajne prijave 2.165, od toga svega 1.022 su osuđene, ostale su zastarele. Neshvatljivo nam je da, recimo, od onih koji su napisali 263 krivične prijave da 129 je zastarelo, da samo dve presude imate koje su donesene i da su ostale oslobađajuće ili da su rokovi svi istekli. Znači, hoću da vam kažem da nije dovoljno vršiti kontrolu samo mi kao poslanici, vi kao institucija, da je za to zaista potrebno mnogo drugih aktera u društvu da uzmu da rade svoj posao i da izađu sa tim krajnje hrabro da sprovode zakon. Ništa drugo. Znači, i sudovi i inspekcije, ali da mi tu možemo zaista da pomognemo kada je u pitanju edukacija i mislim da smo negde i Ministarstvo finansija našli ko bi od tih centara koji bi dali svoje edukatore, zaista pomogli da se budžetski korisnici lakše informišu i dođu do toga kako treba da rade svoj posao prema novim propisima. Ono što je za nas važno, ono što ste rekli, da sve preporuke koje vi dajete, a predstavljaju jednu vrstu kritike samog rada budžetskih korisnika, nisu sve iste prema rangu. To znači da ste recimo rekli da ima prvog, drugog i trećeg prioriteta, da recimo ta postupanja koja idu imaju i svoje neke termine, recimo od 30 do 90 dana da se isprave u određenom delu. Ima nekih koji se ispravljaju, da se rok od godinu dana, a i neki koji imaju kada je u pitanju imovina, to je i najteži problem Srbije, popis imovine koji nije rađen u proteklim godinama i sad se u stvari vidi zbog čega mi Zakon o poreklu imovine i zakon, kad govorimo uopšte o državnoj imovini, odlažemo stalno, zato što budžetski korisnici sami nisu jednostavno knjižili tu svoju imovinu i nisu je upisivali i nisu u katastru vodili na adekvatan način kakav zakon traži. Zašto smo odlagali taj zakon? Dok sve ne budemo zaista uveli u određeni red, nije ni moguće raditi, ali smo napravili prve korake. Znači, ovom vrstom kontrole koju vi sprovodite i kojom danas ste dali određene preporuke, kada pogledate ovako procente i kada kažete – cifre, zaista su šokantne da recimo budžetski korisnici nisu trošili prema standardima, ali oni su, to treba naglasiti, tri puta manji i četiri puta manji i pet puta manji nego kao što su bili pre sedam i osam godina. Da ne pričam da o tome nije se ni razgovaralo ni pričalo da državni revizori nisu mogli da uđu u te institucije kada su u pitanju bili izrade uopšte bilo kakve dokumentacije ili bilo kakvih izveštaja. Da sada tek posle deset godina rada ove institucije, mi možemo da kažemo, da vi radite zaista svoj posao. Ono što na kraju u ovom delu kao predlagač smo doneli zaključak, to je da Narodna skupština izveštaj vaš ocenjuje kao celovit i da treba zaista podržati u izvršenju ustavnih i zakonskih nadležnosti koje imate u reviziji javnih sredstava, ali smo rekli i pod tačkom 2. i pod tačkom 3. da polazeći od preporuka DRI, koji se odnose na izveštaj za 2018. godinu, Narodna skupština preporučuje Vladi da preduzme mere iz svoje nadležnosti koje će obezbediti sprovođenje preporuka DRI, pre svega zato što će predložiti Narodnoj skupštini donošenje odgovarajućih zakona, kao izmenu i dopunu podzakonskih propisa koje donosi Vlada iz nadležnosti ministarstva, za koje je u izveštaju posebno ukazano. Tačka 3. polazeći od nalaza DRI, kod većine revidiranih korisnika javnih sredstava nije uspostavljen sistem interne kontrole na način da svojim funkcionisanjem obezbeđuje poslovanje u skladu sa propisima, internim aktima i ugovorima, kao i postizanje drugih ciljeva u skladu sa propisima. Odbor konstatuje da je neophodno da Vlada u skladu sa odgovornošću za izvršenje zakona obezbedi dosledno sprovođenje Zakona o budžetskom sistemu u delu koji se odnosi na obaveze uspostavljanja adekvatnog sistema finansijskog upravljanja i kontrole i uvođenja interne revizije kod korisnika javnih sredstava. Shodno tome, mi smo pre jedno dve nedelje održali zajednički sastanak DRI, predstavnici Odbora i Ministarstva finansija i konstatovali smo da je potrebno uraditi određene izmene i dopune tih zakona. Pohvalili smo zaista napore DRI da će uspostaviti jedinstveni informacioni sistem, ali i ono što smo dobili kao zadnju informaciju Ministarstva finansija, da su napravili radnu grupu za izradu zakona, izmena i dopuna koje se odnose na Zakon o budžetskom sistemu koji ćemo imati i da, jednostavno, imamo podršku što se tiče izvršne vlasti samog Ministarstva da zaista zakone menjamo, usklađujemo, da bi pomogli budžetskim korisnicima da sve manje imaju problema, odnosno preporuka koje dajete, da sve manje ulaze u probleme kada je u pitanju pokretanje bilo kakvih postupaka protiv nosioca funkcija. Znate šta? Mi uzimamo i objektivne i subjektivne okolnosti kada su nosioci funkcija, kada vi imate predsednike opština koji, recimo, nisu ekonomisti nego su, primera radi, pravnici ili lekari ili čak imamo i agroinženjere i imaju, recimo, za saradnike svoje koji su u stvari raspolagaoci budžeta kada su u pitanju načelnici koji su navikli da rade po inerciji na jedan potpuno drugačiji način koji nije, jednostavno, u skladu sa određenim novim standardima kada je u pitanju računovodstvo i knjigovodstvo. Onda on kao prvi na čelu te institucije mora da podnese sve pritiske i sve konsekvence za neadekvatnu izradu izveštaja. Koji su u pitanju? Finansijski izveštaji, izveštaji o poslovanju, da li je u pitanju svrsishodnost. Znači, onda dolazite u situaciju da račun za ono što neko od stručnjaka u samim lokalnim samoupravama u stvari taj račun najveći pritisak trpi onaj koji je prvi, koji je u stvari politička ličnost i koji možda i nema toliko znanja kada su u pitanju same finansije. Znači da vaši revizori u stvari treba tu da budu saradnici, partneri na istom zadatku i to je ono što se očekuje od vas i od vaših saradnika u budućnosti, da bi ovi rezultati koje sada vi pokazujete, gde su urađene određene greške kroz vaše preporuke bili sve manji i manji i jednostavno se oslobodili bilo kakvih pritisaka za pokretanje bilo kakvih postupaka protiv nosioca takvih funkcija. To je cilj. Naš cilj je ovde kao poslanika da razgovaramo o tome, da pričamo, da ukazujemo na probleme koji se javljaju. Mi danas, recimo, imamo informacije da su određene lokalne samouprave u gradu Beogradu, kao što je na primer Stari grad, napravio troškove koji se odnose, a nije naplatio, na poslovni prostor u vrednosti do sada od 580 miliona dinara. Ko to pokriva, u stvari? To su nenaplaćeni troškovi za korišćenje poslovnog prostora opštine koja je najbogatija jer se nalazi u centru Beograda. To je, govorimo, o Starom gradu i govorimo o svim drugim lokalnim samoupravama koje imaju poslovni prostor koji nisu na adekvatan način naplatili troškove i naknadu za poslovni prostor, a neće je ni naplatiti jer takvi troškovi zastarevaju. To je ono što pokazuje, u stvari, kako se odnosi koji predsednik opštine prema javnim finansijama. Na vama je da tu na određeni način pomognete, zaista, svim funkcionerima, ukoliko oni to žele, da im kažete na koji način oni treba da funkcionišu, a samim tim, ako im kažete da treba interna revizija da postoji i da im pomogne u tome, ja ću vam reći da u praksi mi to znamo da nije tako, jer oni internu reviziju vide kao jednu vrstu kontrole i jednostavno je ne žele. E, sad, oni pametniji, koji imaju dobre finansije, oni drže interne revizore da zaista rade svoj posao i onda kada vi dođete u te ili lokalne samouprave ili kod tih budžetskih korisnika, onda nemaju problem. Znači, suština uopšte vašeg rada jeste u tome da mi imamo što manje trošenje javnih sredstava na neadekvatan način. To je ono što vi treba kao institucija, zaista, da radite, a to je jedan vid edukacije, kada vidite da jednostavno ni edukacija, ni razgovor ne postoji, ni ono što se tiče samog zakona, onda, vi ste tako i radili, na kraju krajeva, dolazite u situaciju da morate da pokrećete sudske postupke kada ne postoji želja, jednostavno, da se menja, niti bilo šta da se popravlja od tih izveštaja, onda dolazite u situaciju da se suočavate da ono što pokrećete pred sudom zastareva. Postoje modeli koji inače u svetu pokazuju da saradnja između državnih institucija i kada je u pitanju sama edukacija je permanentna. Zaista očekujem od Ministarstva finansija da pokrene tu inicijativu, jer oni su i rekli da postoji taj Centar za harmonizaciju koji, jednostavno, i radi tu edukaciju kada su u pitanju revizori. Ta edukacija traje, recimo, nedelju dana od strane Ministarstva finansija, ali očito je da to nije dovoljno. Očito je da moramo svi akteri u tom procesu da učestvujemo i da pomognemo i da osvetlimo, na kraju krajeva, u javnosti ovu temu, da se o toj temi govori na jedan potpuno drugačiji način, ne samo na način sad ćemo mi da sprovedemo neke kazne, jer vidimo da sudovi, jednostavno, ni oni nisu dovoljno edukovani šta da rade po ovom pitanju i onda im je najbolje da ne rade. To, naravno, nije opravdanje i zbog toga mi želimo o tome da pričamo ovde u javnosti. Sudije će možda smatrati ovo kao jedan vid ataka na nezavisnu granu, kako oni sebe nazivaju, pravosuđe, da nemamo prava čak ni da pričamo o tome nikad ne rade svoj posao, ali mi želimo na zaista konstruktivan način da doprinesemo da oni koji žele da učestvuju u postupku trošenja javnih sredstava na zakonit, dobar način, da zaista to rade u saradnji i sa vašom institucijom, a oni koji to zaista ne žele i neće i pokazuju da ne žele ni politički da poštuju institucije i zakone, onda treba da odgovaraju za to. Da bi odgovarali, nama su potrebne sudske presude za to. Zbog toga mi moramo ovde to da kažemo krajnje otvoreno. Hvala vam, pre svega, kao instituciji što ste pokrenuli zaista na kvalitetan način celu ovu temu. Mislim da su mnogi budžetski korisnici shvatili da saradnja sa vama im zaista pomaže da rade na adekvatan način i da ih ne boli glava, kako oni kažu, pogotovo direktori javnih preduzeća, koji su uveli internu reviziju i zaista se drže nje, jer im to jako pomaže da funkcionišu na određeni način. Znate šta, zakonima o izboru direktora, mi smo stavili da samo oni koji imaju pozitivne finansijske efekte mogu da budu direktori. Tako da, oni su shvatili poruku koju ste vi dali kad dolazite, ali negde oni drugi, a najviše lokalna samouprava, jer ima 180 predsednika opština, njima je i najteže, zato što oni, kad pričamo o ljudskim kapacitetima, koji treba zaista da budu edukovani na ovaj način, nisu uvek u mogućnosti da zaposle i da imaju. Zato smatramo da, pošto je tu najveći problem, locirali smo ga, njima treba i najveća pomoć. Tako da, mislim da zajednički i sa Ministarstvom finansija treba ići na podršku njima, u smislu stručne podrške i edukovanja tih ljudi, da bi im zaista pomogli da rade svoj posao kako treba. Zahvaljujemo se na saradnji i nadamo se daljem unapređenju naše saradnje, ne samo zbog memoranduma, nego zbog toga da sledeći izveštaj kad bude došao opet prepolovimo ovu cifru kad pričamo o nepravilnostima i zaista onda pokazujemo napredak kada su u pitanju javne finansije. Hvala.
Hvala, dr Tomić. Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč, odnosno ponovo dr Aleksandra Tomić? Ne. Da li predsednici, odnosno predstavnici poslanih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite, koleginice Radeta.
Džaba ste krečili, gospodine Pejoviću. Čuli ste malopre, niko nije kriv, sva opravdanja za sve ovo što ste vi radili, podneli u izveštaju, ovi iz vlasti očigledno ne prihvataju, ali dobro. Srpska radikalna stranka, naša poslanička grupa, tri i po godine, već tri i po godine koliko je od ovog saziva, insistira na tome da Narodna skupština počne da se ponaša, odnosno skupštinska većina da počne da se ponaša na demokratskim principima, da se poštuje parlamentarna demokratija, da se u Narodnoj skupštini na plenarnim sednicama raspravlja pojedinačno o tačkama dnevnog reda, bez onih besmislenih spajanja po 40, 50, 70 tačaka u okviru jedne tačke dnevnog reda. Dakle, pokušavali smo svaki put i kroz poslanička pitanja i kroz raspravu, načelnu raspravu, raspravu u pojedinostima, pokušavali smo da skrenemo pažnju skupštinskoj većini da ponašanje baš me briga, može mi se, nije dobro, nije demokratski. Šta se onda desilo? Onda dođe nekakav izveštaj Evropske neke komisije, dođe Sem Fabricio, održi predavanje poslanicima ovde u Narodnoj skupštini, pa onda održe neki nacionalni konvent o EU, koji je, što se nas tiče, bio nacionalna sramota, jer je zaista bilo strašno da predsednik države i ostali državni funkcioneri se pravdaju pred članovima, kako se zove, humanitarnog fonda Nataše Kandić, pred onima što organizuju "Mirditu" u Beogradu, pred Sonjom Liht itd. Onda takve posluša skupštinska većina i mi sad konačno radimo kako Bog zapoveda, što je dobro. Ali, samo, ovo sam morala da kažem, pre svega, radi javnosti, da javnost zna, da građani koji biraju narodne poslanike znaju da SRS insistira na tome od početka ovog saziva. Iznenađenje je svakako što se ovaj izveštaj i ovi izveštaji, na ovoj sednici tri, biće verovatno još tri na sledećoj, što su uopšte našli na dnevnom redu Narodne skupštine. Ovo je valjda prvi put. Vi ste stizali do odbora i dalje nije bilo rasprave o ovome. Dobro je što danas raspravljamo o ovome, kao što je dobro, ponavljam, što smo uveli Skupštinu u neke normalne tokove. Videćemo dokle će skupštinska većina imati strpljenja za demokratski pristup u radu parlamenta. Stvarno iznenađuje, koleginica malopre kaže, eto, oni su shvatili, odlučili da je dobro da se javnost upozna sa ovim izveštajima. Pa, gde ste bili sve ovolike godine? Pa, kad ćete shvatiti da bi bilo dobro da javnost čuje da poslanici raspravljaju o završnom budžetu? Pretpostavljam, gospodine Pejoviću, da ste i vi to primetili, da Narodna skupština od 2000. godine nije raspravljala o završnom računu budžeta Republike Srbije. Tako da, mogu da kažu šta god hoće - suficit, deficit, inflacija, deflacija, mogu šta god hoće da kažu zato što niko nije u Narodnoj skupštini raspravljao o završnom računu. Vaš izveštaj smo detaljno pogledali i ovo što ste vi skrenuli pažnju kroz ovaj vaš izveštaj ukazuje zapravo na katastrofalan rad pojedinih državnih organa, lokalnih samouprava, sudova. Kaže koleginica kako oni sebe nazivaju samostalni. Ne nazivaju se, nego su oni nezavisni, samostalna grana kao grana vlasti pravosuđa. Ali, dobro, ne moraju svi sve da znaju. Takođe je neverovatno da smo čuli malopre da neki predsednik opštine možda nije ekonomista, ne razume se u finansije, pa šta će jadan, mora da greši, pa ne zna šta su javne nabavke. Predsednik opštine nije jedan jedini čovek koji tamo radi. Valjda u opštinama imaju službe, valjda imaju službu finansija, valjda imaju službu koja prati javne nabavke. Dakle, to što je neki predsednik opštine, ne znam, po struci konobar, vozač, pekar, apotekar, to nema veze, on je politička funkcija, birala ga stranka koja je vlast u toj opštini i neka im ga, ali to nije opravdanje za greške u radu koje su konstatovane u ovom vašem izveštaju. Ono što bismo mi želeli vas da pitamo, gospodine Pejoviću, uglavnom ono što smo imali napisano u vašem izveštaju, vi ste nama o tome govorili, ali čini mi se da su ostala neka pitanja na koja bi trebalo da nam date odgovore. Nas interesuje šta vi, kao državni revizor, vaše kolege, cela institucija, mislite o tome koliko ste vi zaista nezavisni. U kom smislu? Da li je dobro, a u vašem izveštaju smo videli, recimo, da vama finansijski plan odobrava Ministarstvo finansija, kako ćete onda vi kontrolisati to ministarstvo? Videli smo u vašem izveštaju da vi nemate poslovni prostor i da je to razlog što ne možete da zaposlite onoliko ljudi koliko vam je skupštinski odbor dozvolio na vašu sistematizaciju. To je takođe problem. Šta mislite vi da treba da se uradi? Mi ćemo reći šta mi mislimo. Mi mislimo da je jedini sa kim vi komunicirate u državi Narodna skupština, skupštinski odbor, pa Narodna skupština, a sa kim komunicirate u smislu rešavanja vaših problema. Vi ste ovde napisali da ste ukupno predložili 34 izmene akata zakona ili podzakonskih akata, uglavnom zakona, jer ste uočili u toku revizije da postoje problemi u primeni, ne u primeni, nego u formi određenih propisa. Vlast je do sada izmenila samo 11 tih akata. Vi ste predlagali izmenu zakona, a Vlada donela zaključak, uredbu, neki podzakonski akt. Dakle, uglavnom nisu menjali zakone. Čuli smo malopre od koleginice da pripremaju izmene Zakona o budžetskom sistemu, ali to šta će biti, videćemo. Dvadeset i tri akta ste predložili još za izmenu, a koji se nisu našli na dnevnom redu. Mi vam predlažemo, obratite se poslaničkoj grupi SRS, napišite nam koje su vaše primedbe, koji su propisi, a mi ćemo ovde inicirati izmenu propisa da bi vaša institucija još bolje radila svoj posao. Inače, naš stav je da DRI je jedinica od tzv. nezavisnih institucija koja zaista treba da postoji u sistemu. Sve druge su idi mi dođi mi, partijski postavljani ljudi, partijske zadatke izvršavaju itd. Ovo je naš stav od početka. Kada je bio na vašem mestu gospodin Sretenović, imali smo odličnu saradnju sa njim, a u smislu da je čovek bio raspoložen da razgovara, da na odborima prihvata sugestije itd. Za sada je i sa vama takvo iskustvo. Dakle, mi vas pozivamo da … To je potpuno legitimno, mi smo najveća opoziciona poslanička grupa u Narodnoj skupštini, i potpuno je legitimno da se vi, ako Vlada neće da vas posluša i da predloži neki zakon, da se obratite narodnim poslanicima. Takođe, zanima nas vaš stav o odnosu izvršne vlasti prema vama, ne vama lično, gospodine Pejoviću, nego prema revizorskoj instituciji. Da li oni vas zaista doživljavaju kao nadstranački, nezavisni organ? Mi smo ovde godinama slušali kako je ova vlast napravila čudo donošenjem Zakona o javnim nabavkama, pa nema više krađe, pa je sada sve čisto kao suza, a vaš izveštaj kaže da se ozbiljno radi bez javnih nabavki. Nas zanima kakve su posledice. Šta je sa tim predsednikom opštine kome ste vi napisali primedbu, dali preporuku, on se oglušio? Da li mu je falila dlaka sa glave? Nije. Tu tražimo da zajedno nađemo modus, da nađemo rešenje da ako neko kaže, utvrdi da se nije u toj i toj opštini poštovao Zakon o javnim nabavkama i da je zbog toga pretrpljena tolika šteta, toliko i toliko nenamenski potrošenih sredstava, da vidimo kako to da rešimo. Vi ste nama ovde dostavljali brdo materijala, kontrolisali ste ovu opštinu, onu opštinu, ovo javno preduzeća, ono javno preduzeća, listali smo, gledali smo i svuda je bilo primedbi, negde manje, negde više. Postoje i neke primedbe koje mogu da prihvatim, kao što je rekla koleginica, gde je u pitanju više nepoznavanje, gde je očigledno da je u pitanju greška, a ne neki namerni propust itd, ali je bilo i ozbiljnih grešaka i ozbiljnih primedbi i niko ništa. Znate li šta je još veoma zabrinjavajuće? Da vi podnesete više od 2.000 prekršajnih prijava i da više od 1.000 bude zastarelo. To je zaista neverovatno. Mogla bih da razumem da ste vi podneli 2.300, koliko beše, prekršajnih prijava, da je sproveden sudski postupak i da je prekršajni sud utvrdio u toku postupka da niste bili u pravu, da vam odbaci prijave, odbije, kako god. To bi mi bilo potpuno normalno, potpuno sistematski i sistemski, ali da zastari toliko vaših prijava, to je ozbiljan problem. Molim vas i predlažem vam da zatražite od sudova precizan popis koji su to predmeti koji su zastareli i da Narodnu skupštinu upoznate sa tim, pa da mi malo porazgovaramo sa ovog mesta sa tim sudijama, jer zaista je nedopustivo to što smo ovde čuli. Dalje, kada sam pitala za odnos Ministarstva finansija prema vama, mi mislimo da to daje određenu dozu zavisnosti, a vi morate biti apsolutno nezavisni. Ponavljam, jedino je Narodna skupština organ koji može vama na ovaj način da se obraća i da vas hvali, da vas kritikuje, da vam stavlja primedbe i da vam daje predloge itd. Samo Narodna skupština, skupštinski odbor, naravno, kao deo Narodne skupštine. Kako je moguće da se zaposleni revizori tretiraju kao državni službenici? Da li ste vi državni organ u tom smislu? Niste. Vaši službenici su revizori ovog, onog stepena, kako se vi u okviru vaše službe, vaše institucije delite, ali svakako to ne može biti po Zakonu o državnim službenicima. Dakle, država vama ne da da budete samostalni, da budete taj organ koji jeste, kako je definisano Ustavom i zakonom. Samo da vidim šta sam još zabeležila. Sada malo da prođemo kroz ovaj izveštaj. Ima ovde zaista dosta podataka, dosta ste vi to sami pominjali. U ovom prvom delu rezimea ste precizno napisali da ste izvršili 436 revizorskih proizvoda, grešaka i nepravilnosti, 270 milijardi dinara su greške i nepravilnosti. O tome takođe treba da se razgovara. Imamo ovde, ne znam da li ću stići sve to da prelistam, utvrđeno da je za zarade isplaćeno više sredstava nego što je planirano. Sada je pitanje, kada ste vi to konstatovali, napisali, da li je neko vratio te pare što je dobio? To je pitanje ili ste vi opet džaba radili. Valjda ću sresti to ovde na ovim mojim beleškicama, pa ću i to da vam kažem konkretno. Govorili ste o učešću duga opšteg nivoa države i BDP-a i rekli ste - na dan 31. decembra 2017. godine taj dug iznosi 62,5% prema podacima o BDP-u Republičkog zavoda za statistiku. To je iznad nivoa od 45% BDP-a određenog Zakonom o budžetskom sistemu i dobro je da i ovo javnost čuje, da ne slušamo samo, ne znam, koliko miliona, milijardi, zapeta onoliko, pa onda naravno taj broj ne zna da se ponovi. Ovo govori nešto drugo. Dozvoljen je i izvršen prenos sredstava iz tekuće budžetske rezerve između izvršne i sudske vlasti u iznosu od 322,5 miliona dinara, što je utvrđeno Zakonom o završnom računu Republike Srbije za 2017. godinu. Mi ovo možemo da vam verujemo, možemo da ne verujemo, jer mi završni račun videli nismo. To je jedan od osnovnih problema. Evo vidim ovo – više isplaćenih plata, zarada u vrednosti, iznosu od 348,49 miliona dinara kod pet subjekata revizije. Znači, ovo su ozbiljne pare i zaista treba da se zna i koji su to subjekti i da li su oni koji su taj novac dobili, taj očigledno nezarađen, da li su taj novac vratili. Valjda je to bilo. I to je pitanje za vas, kad vi to kažete, konstatovali ste ovo, da li vi onda možete da naložite, kome možete da naložite da traži da se ta nezakonito isplaćena sredstva vrate i šta ako se ne vrate? Nekako, kad čitamo sve ovo imamo utisak da vi radite taj posao, da primate platu, da vam se iz budžeta određuju sredstva, a efekat je samo ovo što je ovde napisano na papiru. Mi hoćemo da vaš efekat bude opipljiv u životu, da ono što vi konstatujete da to bude zaista primenjeno i da neko treba da oseti bar malo nelagodnosti, da ne kažem, straha kad mu se najavi revizor da će doći u reviziju, u kontrolu. Znate, koliko god da se poštuje zakon, da se radi zaista u skladu sa zakonom, desi se opet neki propust, a zamislite one koje je baš briga za zakon, koji kaže nije predsednik opštine, ne poznaje finansije, pa onda ne treba da primenjuje Zakon o javnim nabavkama. Sačuvaj Bože. Ono što mi generalno imamo kao primedbu, odnosi se i na vas i to je, pre svega, odnos prema, i stav SRS, putu Srbije ka EU. Mi smo apsolutno protiv toga da Srbija ide u EU, zato što zemlje EU u SAD nama otimaju KiM, a mi to ne želimo i nećemo i ne možemo da dozvolimo. Malo nam je mnogo ove vaše saradnje. Ovo nije međudržavna saradnja, već tamo neke njihove organizacije, pa vi sa njima, itd. Mi mislimo da ste vi pametni ljudi, da inače su u Srbiji ljudi pametni, obrazovani, osim onih koji kupuju diplome, to ne može ovde da se vidi, i da nema potrebe - iskustva razvijenih zemalja da, ali ova vrsta saradnje, pogotovo nam se ne sviđa saradnja sa ambasadama, jer vi ste ovde rekli da sarađujete sa ambasadama Norveške, Švedske, Švajcarske, Velike Britanije, Holandije, Slovenije, Ruske Federacije, SAD, Izraela, Nemačke na uspostavljanju i proširenju bilateralne saradnje. Naravno, jedan deo ovih država su dobronamerne, pre svega Ruska Federacija u odnosu na Srbiju, a sarađivati sa Vladom Velike Britanije i SAD, sa onim Skotom koji svakodnevno na društvenim mrežama i u javnosti najgore stvari o Srbiji, koji đacima našim pokazuje kartu bez KiM, nemojte to. Ubediće i vas da KiM nije sastavni deo Srbije. Dakle, sarađujete sa prijateljima Srbije, jer vi ste institucija koja radi u interesu Srbije. Jer, onaj ko god poštuje zakon, ko god poštuje propise i ko god se ponaša u skladu sa ovim što ste vi naloži ili ako je pogrešio, pa ispravi nakon toga što mu vi naložite, taj svakako voli svoju državu, jer onaj ko krade na javnim nabavkama ne voli svoju državu i sa njim može svašta da se radi, njega može svako da vrbuje. Onaj ko deli pare na zarade nekome ko ih nije zaradio, ne voli svoju državu. Znate, patriotizam se na različite načine pokazuje. Završavam kolega Vlado Marinkoviću. Dakle, što se tiče SRS za nas je ovaj vaš izveštaj korektan. Mi smatramo da DRI je jedina od tih tzv. nezavisnih institucija koja treba da postoji, koja treba da nastavi da radi, ali mislimo da vas vlast, i sudska vlast i izvršna, drže na neki način u šaci, zato što vam ne dozvoljavaju da se vi potpuno, da kažem, osamostalite, razmašete i da ono što vi nekome naložite bude zakon, da taj neko mora da poštuje, da ne može da kaže – bili mi oni revizori, baš me briga, sad ću ja zvati sudiju. To se dešava, pogotovo, na terenu. Vi to radite po unutrašnjosti, ali mi odlično znamo šta se dešava i šta vam se dešavalo u svakoj opštini gde ste vršili reviziju. Hvala.
Hvala koleginice Radeta. Reč ima dr Aleksandra Tomić, pretpostavljam, pravo na repliku, želite? Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući. Samo da preciziramo neke stvari. Niti sam rekla da predsednici opština ne treba da poštuju zakon zato što ne znaju finansije, nego sam rekla da oni trpe najviše zato što ne znaju finansije jer mora da trpe konsekvence za nepoštovanje zakona, a to što njihovi načelnici i šefovi finansija mogu da ih savetuju pogrešno, za to plaćaju ceh pred zakonom kroz ove određene prekršajne prijave ili krivične. To sam rekla. Što se tiče sudova, valjda možemo da kažemo da sud ne sprovodi, ne radi svoj posao kada može samo dve presude od 263 krivične da donese. On je nezavistan. Tačno. Mi ne možemo da utičemo na njihove odluke, ali možemo u javnosti da kažemo cifre. Možemo da kažemo da je prošle godine bilo 263 krivične prijave, svega dve presude. Ostale su sve zastarele, dve oslobađajuće. To je statistika. Treća stvar. Kada pričamo o donošenju novog zakona i da država ne dozvoljava da oni budu nezavisni, mi smo zaista pokrenuli inicijativu, razgovaramo o tome da u budućnosti treba da idu određene izmene i dopune o radu DRI i da to zaista nije problem i da u budućnosti zaista treba da razgovaramo o tome. I nama bi jako odgovaralo da oni svojim finansijskim planovima zaista dolaze na Odbor za finansije da razmatramo. Tako da oko toga sigurno kao poslanici možemo da se složimo. Na kraju, kada govorite o tome da opozicija treba da bude predlagač određenih zakona, izmena i dopuna što se tiče finansija, mislim da je procedura sledeća – da na osnovu svojih preporuka prvo treba da se obrate onima koji su zaista predlagači Zakona o budžetu Srbije, a to je Ministarstvo finansija i taj red treba da se poštuje. Što se tiče obraćanja opoziciji, to nije problem. Dajte prvo da vidimo sveobuhvatne predloge kada je u pitanju Zakon o budžetu. Ipak je tu ministarstvo i Vlada kao predlagači. I na kraju krajeva, svi ovde poslanici možemo da reagujemo kroz amandmane. Mislim da je to pošteno da se kaže koja je procedura i koji su zakoni i da to poštujemo. Što se tiče opozicije, nikada nije problem da oni nešto predlože. Mi smo imali ovde u parlamentu dva puta da su predlagači određenih zakonskih predloga bili predstavnici opozicije, ali mislimo da kada su u pitanju zakoni i preporuke DRI gde najviše poštovanje te institucije ide kroz poštovanje Vlade i nadležnih ministarstava da izmene te zakonske predloge. Hvala.
Zahvaljujem. Pravo na repliku narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Najpre, u ovom izveštaju Državnog revizora 23 predloga zakona nisu došla na dnevni red, njihovih predloga da se menjaju, 11 njihovih predloga je umesto, kroz zakone, promenjeno kroz zaključke itd. ne odnosi se sve na budžet, i nema niko tapiju da ne može predložiti. Svaki narodni poslanik, ima pravo, piše u ovom nakaradnom Poslovniku, kakav god je, ali nam to dozvoljava da možemo da predložimo zakon, izmene, dopune, nov zakon, kako god. Što se tiče predsednika opština, ovo obrazloženje me je prilično zbunilo, jer ja mislim, gospođo Tomić, da vi ovo znate, ne na način na koji ste rekli, nego na pravi način, neverovatno mi je da nije tako. Vi kažete – trpi posledice predsednik opštine koji ne zna dobro finansije. Predsednik opštine, po zakonu, zna da je on direktni nalogodavac za izvršenje budžeta. Ako nije sposoban da to uradi, ako nije sposoban da okupi ekipu, ako nema znanja, iskustva, veština, itd, onda lepo, naš narod kaže – poljubi i ostavi. Zašto prihvata da radi tako nešto, a koliko god je finansijska neznalica, zna da pročita da mu je budžet jedan milion i da on ne sme potrošiti jedan milion i dva dinara. Toliko valjda zna, a to rade. Još kada bi revizori stigli u sve opštine i na svako mesto, bili bismo šokirani šta bi sve našli, kao što jesmo videli u svim onim papirima koje smo dobijali u toku ovog prethodnog perioda. Dakle, nemojte da branite nebranjivo. Razumemo mi, vi branite svoju politiku, svoje predsednike opština, ali nije vam valjda politika da objasnite da predsednik opštine zato što ne zna finansije ima pravo da troši budžet kako mu padne na pamet, da ne primenjuje Zakon o javnim nabavkama, itd. To vam nije dobro.
Reč ima koleginica Aleksandra Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Ne branimo mi svoje opštine, mi upravo, govorimo o vašim opštinama, vi ste na Starom gradu. Gospodin Bastać je napravio problem i manjak od 580 miliona dinara za poslovni prostor na vašoj opštini. Što se tiče naših opština, kako vi kažete, svako odgovara pred zakonom za ono što je počinio, odnosno nije počinio. Kada je u pitanju Zakon o reviziji i računovodstvu, imamo primere u određenim lokalnim samoupravama, nemojte da pričamo o ljudskim kapacitetima, o mogućnostima da oni zaista rade ovaj posao kako treba. Kada su pitanju finansije, mi imamo agroinžinjere za predsednike opština, imamo lekare, koji zaista slušaju svoje saradnike, koji su tu opštinama dugo godina, načelnici uprava, šefovi za finansije, koji pogrešno knjiže, i dolazimo u situaciju da izveštaj koje dobijamo, finansijski, su pogrešno proknjiženi. On ne zna kao lekar ili kao agroinženjer, kako treba da se knjiži, za to su zaduženi načelnici uprava i šefovi i načelnici finansija u određenoj opštini. I, vi to znate, gospođo Radeta, sigurno. Znači, o tome govorim. Da, taj predsednik opštine, zbog toga što je pogrešno knjiženo, određeni finansijski izveštaji su u prekršaju. I, to je to, on će da trpi konsekvence što on to ne zna, ne zna da kaže načelnici da nešto nije dobro uradila. Ona može iz nekoliko razloga da to uradi, iz neznanja, ili zato što je na funkciji od prethodnog režima, pa želi to predsedniku to tako da prezentuje ili politički želi da manipuliše sa određenim predsednicima. Znači, mnogo je tu, kako da kažem, stvari koje treba da sagledate kada je u pitanju opšte vođenje finansija, a pogotovo kada je u pitanju jedna politička ličnost koja treba da vodi neku lokalnu samoupravu. Mnogo je tu opasnosti i izazova koji se kriju za te predsednike opština, ali on je pred zakonom kriv, kako god okrenete, ukoliko Državni revizor utvrdi da nije trošio javne finansije u skladu sa zakonom. On će to da trpi, on će da snosi konsekvence. Da li je on član SNS, i da li mi tu možemo ili ne možemo da ga štitimo, mi ne možemo nikoga da zaštitimo ko je prekršio zakon, nego, mora da se ponašamo u skladu sa zakonom. Hvala.
Pravo na repliku, koleginica Radeta. Izvolite.
Vi ste koleginice Tomić najbolji primer. Vi ste mašinski inženjer koji je u međuvremenu na Univerzitetu Alfa stekao diplomu magistra pa doktora ekonomije. Znači, nije to problem ako neko hoće nešto da radi. Druga stvar, ja bih vas molila da nam kažete samo jednu opštinu u Srbiji gde se zadržali načelnika uprave iz neke prethodne vlasti. Nema, ne postoji i vi to dobro znate da ne postoji, da su vaši načelnici uprava, što nama nije problem zato što mi nismo licemeri. Mi kažemo – onaj ko drži vlast mora da drži i poluge vlasti i mi mislimo da načelnik uprave treba da bude iz one stranke koja drži vlast, ali nemojte da se folirate. Budite iskreni. Kažete, dešava se zato što predsednik ne zna, pa bude pogrešno knjiženo. Ja nijednom nisam pomenula pogrešno knjiženje, čak sam rekla gospodinu Pejoviću da pretpostavljam i oni razlikuju da li je neko greškom uradio, nešto što lako može da se ispravi. Govorila sam o izbegavanju Zakona o javnim nabavkama. To je kriminal, to je korupcija. O tome sam govorila. Još dve stvari, kažete naša je opština Stari grad. Mi smo koalicioni partner na opštini Stari grad. Ja sad ne znam jedino kako ste vi izvukli to da Stari grad kao opština nije naplatio neke poslovne prostore kada poslovne prostore naplaćuje grad Beograd, ali nije to ono što mi je bitno. Mi smo gospođo Tomić u koaliciji u opštini Požega. Svi vaši pohapšeni radikali u koaliciji, nikom dlaka s glave ne fali, svi časno i pošteno radili svoj posao. Zašto bi se mi sada odricali koalicije u Požegi zato što ste vi tamo imali lopove, lopovi su otišli u zatvor, došli neki novi ljudi i mi normalno funkcionišemo. Tako da nemojte te stvari nama. Znate, razumemo mi šta su politički govori, ali nekako čini mi se da ovde trebalo ipak pričati o ovim konkretnim stvarima i o ovom što su svi ovi ljudi koji su danas nama posvetili ovde i mi njima vreme o čemu žele da govore. Hvala.
Reč ima Duško Pejović.
Hvala vam predsedavajući. Nakon ovog obraćanja ispred poslanika SRS, imam potrebu da odgovorim na više postavljenih pitanja, pa ne znam da li sam sve dobro zapisao, ali pokušaću dobro da odgovorim bar za ono što sam zapisao. Prvo pitanje se odnosi koliko smo mi u stvari nezavisni, ako sam to dobro napisao. Mogu odmah da kažem da prvo, dugo se bavim ovim poslom. Drugo, apsolutno nezavisnosti nigde nema, pa ni u ovim primerima i u ovim poslovima, ali sigurno da relativna nezavisnost je iz mog ugla, odgovarajući na ovo pitanje, na vrlo visokom nivou, ali ne znači da može još biti i bolja. U kom smislu to želim da kažem? Naveli ste da nama ministarstvo daje odobrenje na finansijski plan, samo mala ispravka, na kadrovski plan. Dakle, daje saglasnost na kadrovski plan. U stvari, da kažemo da se nezavisnost ogleda u organizacionom, funkcionalnom i finansijskom smislu, ali i u pojavnom. U organizacionom smislu naša institucija je sigurno ostvarila, da kažem, odgovarajući visok stepen nezavisnosti zato što se u Ustavu Republike Srbije, u čl. 92. i 96. spominje ili navodi kao najviši kontroli organ koji samostalno i posebno itd, vrši kontrolu trošenja javnih sredstava. Što se tiče ovog dela da Ministarstvo finansija nama daje saglasnost na kadrovski plan, to je tačno i to može remetiti određen stepen nezavisnosti. Mi smo to izneli na našem Odboru za finansije, da to nije dobro, ako je potrebno da se daje saglasnost, neka to čini skupštinski odbor koji je nadležan za naš ukupan rad. Dalje, što se tiče prostora, prostor institucije, a institucija ne samo da ima sedište u Beogradu, nego ima i svoje organizacione jedinice u Novom Sadu, u Nišu i u Kragujevcu, mogu da kažem da nije do kraja adekvatno rešeno pitanje prostora. Kada to kažem, jedino u Novom Sadu je to izvršeno, a u Beogradu imamo sada dve lokacije na kojoj savet i prateći organi u radu službi revizije, sede u jednoj zgradi u Makenzijevoj a u drugoj zgradi u Bulevaru sede svi državni revizori i revizori koji sprovode postupak revizije, što direktno negativno utiče na funkcionisanje i na upravljanje, odnosno na rukovođenje postupcima revizije. Pitanje rešavanja poslovnog prostora je u toku, kako za Beograd, tako i za Niš. Nadam se da ćemo uz postupke i dogovore koji su u toku i obećanja koja imamo od predsednice Vlade, da će nam se adekvatno rešiti pitanje poslovnog prostora kako bi svi u Beogradu mogli biti na jednoj lokaciji i ostvarivati punu funkciju. Što ste govorili o izmena propisa koje smo mi inicirali, da smo inicirali 34, da je usvojeno 11, samo da napomenem da je ovaj podatak kumulativan. Dakle, iz više godina je ovo sakupljano i to znači da do sada imamo 23 akta koja su inicirana i imamo zaista dobru saradnju sa skupštinskim odborom. Samo da napomenem da je ovaj saziv saveta pre godinu dana, krajem aprila izabran ovde u parlamentu i za ovo vreme zajedničkog delovanja ostvarili smo niz aktivnosti i skoro sam uveren da ćemo i po ovom pitanju ostvariti značajno povećanje analiza ovih akata. Dalje, govorili ste kakav je odnos izvršne vlasti prema instituciji. Ne mogu da kažem da je negativan odnos izvršne vlasti, mogu samo da kažem da smo svuda primljeni, svuda imamo zahtev za sprovođenje revizije, svuda imamo dostavu dokumenata, imamo davanje odgovora na postavljena pitanja itd. Tako da, po tom pitanju nemamo primedbi. Ono što bismo mogli da kažemo jeste na sprovođenje preporuka. Ovde ste i vi predsednice odbora navodili o preporukama, ja bih samo da napomenem da se posao revizora ne završava sa davanjem ili uručivanjem konačnog revizorskog izveštaja. U stvari, možemo da kažemo da tek postaje postrevizona aktivnost nakon uručivanja konačnog izveštaja, jer u tom izveštaju se subjekt revizije obavezuje da uočene nepravilnosti i nesvrsishodnosti otkloni u datom vremenskom roku. Ovde imamo jedan određeni problem, što u zakonu nije rečeno koji je to krajnji rok za izvršenje. Rečeno je da je od 30 do 90 dana rok za izvršenje datih preporuka. Međutim, mi iz prakse znamo da je nemoguće da sve preporuke nisu jednako izvršene, nisu sprovodljive. Dakle, za neke se mogu sprovesti, izvršiti u vrlo kratkom vremenskom periodu, a za neke preporuke je potrebno više vremena. Na primer, i mi kada dajemo ili kada svrstavamo ili razvrstavamo preporuke prema prioritetima, mi o tome vodimo dobro računa zato što se stavimo u ulogu subjekta koji će to sprovoditi, da li je moguće da on u roku od 90 dana to izvrši. Zato svrstavamo te preporuke prema prioritetu, ne prema prioritetu značenja, nego prioritetu roka izvršenja. Druge vrste preporuka koje se odnose na završni račun, utvrđivanje poslovnog rezultata, na niz sastavljanja izveštaja konsolidovanih, ne mogu se izvršiti, a da se ne sačeka sledeća godina kada su rokovi da se te preporuke izvrše. Tu je potrebno dati taj drugi prioritet od godinu dana. I, treći prioritet je npr. inicijativa za promenu zakona ili inicijative o identifikovanju, evidentiranju, odnosno procenjivanju i evidentiranju imovine. Tu je potrebno više godina, jer ne zavisi samo od subjekta nego zavisi i od drugih državnih organa. Dakle, napominjem da u našem zakonu nije uređen, nije donesen krajnji rok. Kod nekih drugih država su to tri, četiri godine, a mislim da u nekim sledećim izmenama itd. zakona, bi trebali i ovo pitanje da obuhvatimo. Što se tiče zarada ili plata, zavisno o kom subjektu je reč, zaista se javljaju kao jedan od ključnih problema. Dakle, plate ili zarade, javne nabavke, to su problemi u većoj ili manjoj meri, ali u većini subjekata kad izvršimo reviziju. Mi smo izvršili reviziju svih lokalnih vlasti, negde jedanput, negde i po dva puta, a negde i tri puta. Mi ćemo prema novom načinu planiranja programa revizije za sledeću godinu imati prioritet tamo gde je veći budžet, veći je rizik da bude nepravilnost, to znači 75% izvršenja u budžetu, da li lokala ili države treba da bude obuhvaćeno programom revizije, što znači da ćemo ove najveće korisnike javnih sredstava imati češće u vršenju revizije. Drugo, mi smo razdvojili revizije da ne radimo kombinovano finansijsku i pravilnost istovremeno, jer tako gubimo vreme, po šest, sedam meseci ostanemo kod korisnika. To smo odvojili što radimo zasebno. Dakle, finansijsku radimo zasebno, pravilnost zasebno i svrsishodnost zasebno. Kvalitet te odluke vidimo u tome što revizije finansijskih izveštaja dolaze pred lokalnu Skupštinu, dolaze pred nadzorne odbore, dolaze tamo gde trebaju doći i to roku, zato što mišljenje eksternog revizora je sastavni deo završnog računa, a do sad to nije bio u sastavu završnog računa. Sada će biti i sada ima sve uslove da to bude. Što se tiče pravilnosti poslovanja, mi nismo i nećemo od sada gledati kompletnu pravilnost, onda na kompletnosti i potpunosti gubimo vreme. Gledaćemo najrizičnije oblasti. Sama činjenica da od 32 lokalne vlasti, 30 je imalo nepravilnost u platama, a 32 u preuzimanju obaveza. Izrada aproprijacije govori da postoji problem, da mi dobro procenjujemo rizik, ali ti iznosi nisu uvek isti, nisu uvek ogromni. Imamo jedinice lokalnih vlasti gde su ti iznosi zaista svedeni i smanjeni na dosta nizak nivo, ali i dalje postoje nepravilnosti. Zaista, u tom smislu, preventivno delujemo kako bi se ispravke vršile u postupku revizije, ako ne u postupku, onda u onom prvom prioritetu do 90 dana datih po zakonu. Pitanje je bilo da li mi dajemo nalog za vraćanje para. Mi za to nismo ovlašćeni. Mi za to nemamo ovlašćenja. Državna revizorska institucija nije inspekcija. Inspekcije imaju pravo da daju nalog. Mi samo to ocenimo, procenimo i utvrdimo koja je to nepravilnost, koja je njena priroda, koja je veličina, ako je nepravilnost merljiva, i to unesemo u naše izveštaje. Svaki pojedinačni izveštaj ima tu informaciju, a mi danas dajemo samo informaciju koja se odnosi na zbir. Javni dug. Mi smo pravilno iznosili podatke koje smo utvrdili u Upravi za javni dug, samo dolazi malo do vremenskog nepodudaranja između sadašnjeg podatka i podatka koji se odnosi na pre godinu-dve, zato što je javni dug promenljiva kategorija, kako da se menja od iznosa javnog duga, tako i od BDP-a, tako i od niza drugih okolnosti. Tako da uvek kažemo na koji dan, na koji datum je iznos javnog duga i uvek utvrdimo da je on u padu, ali da je i dalje iznad 45%. Što se tiče efekata, u smislu koji su efekti našega rada, ako se i dalje ponavljaju nepravilnosti, tu dolazimo do prijava. Već je napomenuto da smo podneli do sada 2.165 prekršajnih prijava, da su 1.222 osuđujuće, da je negde blizu 900 u toku, da je 159 obustava postupka, 73 su date opomene, 18 je oslobađajućih. To su podaci koji se odnose na prekršajne prijave. Ovi su podaci apsolutno tačni, zato što smo po pitanju prekršaja mi strana u postupku. Ne samo da znamo koliko smo napisali prijava, nego i učestvujemo u samom postupku, imamo pravo da izražavamo i prigovor itd. Što se tiče krivičnih prijava, tu je najveći problem. Mi smo 263 krivične prijave do sada napisali, u najvećem delu se to odnosi na preuzimanje obaveza iznad odobrene aproprijacije preko milion dinara, što je Krivičnim zakonikom kažnjivo kao nenamensko trošenje javnih sredstava. Od tog 263 broja prijava, 33 su odbačene, 48 je odbačeno po principu oportuniteta, dve su odbačene zbog smrti, dve su osuđujuće, dve su oslobađajuće, 47 je prijava u radu, a 129 su zastarele. Sada ja ne mogu sa stopostotnom preciznošću govoriti za sve ove brojeve, osim da smo 263 napisali. Zato što kod krivičnih prijava mi utvrđujemo osnov sumnje, a da li je sumnja osnovana, to će dalji državni organ, a to je tužilaštvo, da potvrdi ili da odbaci i mi više nismo strana u postupku, tužilaštvo preuzima tu ulogu i mi ne dobijamo nikakva redovna obaveštenja, nego na naš zahtev, s vremena na vreme, mi dobijemo ova obaveštenja, 129 prijava da su zastarele izveli smo po principu apsolutne zastare. Dakle, 2018. godina, 31. decembar, minus četiri godine apsolutne zastare, sve prijave napisane od početka rada do 31. decembra 2014. godine su zastarele. Po nama, u vremenu, a da li su stvarno, to podatak mogu jedino da daju sudski organi. Dakle, u tom smislu, zbog toga što nemamo pravo da dobijemo povratnu informaciju. Dalje, samo da kažem da smo ovo što se tiče saradnje sa međunarodnim organima, organizacijama, vrhovnim revizorskim institucijama, mi ne možemo biti sami. Mi delujemo kao stručna, profesionalna organizacija, najviša kontrolna, zajedno sa drugim vrhovnim revizorskim institucijama u Evropi u svetu. Mi smo članica šest tih radnih grupa. Te radne grupe se odnose za javne nabavke, za etiku, odnose se za lokalnu vlast, odnose se za zaštitu životne sredine, za IT i odnose se za elementarne i prirodne nepogodne. Dakle, to je razmena iskustava, to je veoma važno za unapređenje sopstvenog rada. Na primer, svaka vrhovna revizorska institucija ima obavezu da najmanje u roku od pet godina izvrši kolegijalni pregled, to znači ono pitanje ko revidira revizora. To je upravo u tom odgovoru. Taj kolegijalni pregled vrše druge vrhovne revizorske institucije ili međunarodne organizacije koje su za to specijalizovane. To ne može uraditi nijedan domaći organ, nijedan ni strukovni ni bilo koji organ. U tom smislu, mi smo oformili jedan tim koji vrši obuke da bi i mi sami kod sebe vršili samokontrolu rada, a sada smo u postupku kolegijalnog pregleda prvi put za 12 godina rada, iako je bilo vreme da se treći put spremamo, mi se zaista prvi put spremamo za kolegijalni pregled iz kojeg ćemo izvući pouku i zaključke da želimo sami da unapredimo sopstveni rad. Dali smo mnogo na utvrđivanje, uveravanje u kvalitet. Dali smo mnogo na kontrolu kvaliteta, jer je to projekat koji je veoma važan da proizvodi koje mi pravimo i kreiramo budu zaista uverljivi, dakle, da se zaista zasnivaju na dokazima, na svim elementima koji su bitni, a ne na procenama i na pretpostavkama. Sve ovo što smo napisali, u svakom pojedinačnom izveštaju, mi za svaku tvrdnju imamo dokaze, a ovo je samo sublimacija ili zbir nekog ukupnog odnosa. Slažem se sa time da je nepravilnost u zbiru manja. Prošle smo godine imali 743 milijarde dinara iskazane kao nepravilnost, s tim što je u taj iznos ušao iznos koji se odnosi na popis, a bez popisa je bilo 228, sada je 217, dakle, smanjuje se stalno. Drugo što smo utvrdili, šta je uzrok, šta čini ti greške i nepravilnosti. Utvrdili smo da 90% čine greške u evidentiranju, u iskazivanju i u obelodanjivanju finansijskih izveštaja. Po tom pitanju je predsednica odbora iznela u ime odbora ove stavke koje se odnose na povećanje obuka, sertifikacija onih osoba koje su odgovorne za sastavljanje finansijskih izveštaja. Mogu potpuno otvoreno da vam kažem da su još jedan od jako važnih problema računovodstvene aplikacije, koje su nepravilne, nekvalitetne, pogrešne i štetne. Evo nekoliko opisa kako to posebno u lokalnim vlastima izgleda. Na primer, kod nekih, ali u dobrom delu većeg broja lokalnih vlasti računovodstveni softveri omogućavaju izmene i brisanje naloga iako je poslovna godina zatvorena, iako su sačinjeni finansijski izveštaji. Dakle, naredne godine dve-tri se vrati i popravi, to znači da svi finansijski izveštaji koji su kreirani na bazi te aplikacije padaju u vodu. Ili, računovodstveni softver dozvoljava dodeljivanje korisničkih naloga svim korisnicima sa administratorskim pravima, odnosno da mogu da vrše sve moguće radnje u programu. To znači svi zaposleni u tom sektoru, u tom odeljenju mogu da uđu u taj program, dakle, on je nezaštićen. Kako se štiti imovina tako se štiti i program, jer je i on imovina u drugom obliku i podaci su potpuno nesigurni. Zato smo preporučili – ili kupiti jedan program za sve lokalne vlasti ili propisati obavezne delove svakog postojećeg programa ili neki treći oblik, samo da ne bude ovako. Dok god je ovako neće biti ili vrlo će teško biti pozitivnih ocena na lokalnom nivou zato što nema dovoljno obuka i pogrešne su aplikacije. Nedavno smo dali pozitivnu ocenu za finansijsko izveštavanje pokrajini koja je zaista, možete iz tog izveštaja i primetiti da je to potpuno osnovano itd. Jedan od sledećih problema, pokušaću da skratim, ja se izvinjavam, ili osnovni uzrok svih problema u finansijskom izveštavanju jeste što nije uspostavljen odgovarajući interni kontrolni sistem, što znači da nema tog revizora, niti internog, niti eksternog, niti državnog koji loše upravljanje može ispraviti, to sa vrha se mora osetiti. Promena se mora osetiti i javna i upravljačka odgovornost povećati. To se zaista mora dogoditi u javnom sektoru kako bi bio ozbiljan, finansijski sektor i kako bi bio sređeniji. Isto tako kako smo na Odboru to izneli, uspostaviti internu reviziju u propisanom obliku. U jednom od tri propisana oblika, ili imati svoju službu ili pojedinačnog revizora ili imati sporazum sa nekim ko će obavljati za više subjekata, ili imati na nivou lokalne vlasti, a odnositi se za sve direktne ili indirektne korisnike. Nisu propisani minimalni uslovi koji moraju ispunjavati lica koja vode poslovne knjige. Tako da kada govorimo o tome ko vodi poslovne knjige i sastavlja finansijske izveštaje možemo komotno da kažemo ko god hoće, zato što nisu propisani uslovi. Te uslove treba što pre propisati, edukaciju uvesti, sertifikate uvesti i onda ćemo zaista imati veći stepen ozbiljnosti u tom odnosu. Važno je napomenuti na primer da je Zakonom o javnim preduzećima propisano da javno preduzeće mora imati izvršenu reviziju od strane ovlašćenog revizora, a mi se ne zovemo ovlašćeni, nego ili državni revizori ili ovlašćeni državni revizori. Tako da se ne uklapamo u ovo ovlašćeni revizori, pa je pitanje kako smo neprecizno navedeni u propisu. Poseban problem je što Zakonom o računovodstvu nije propisan rok za sastavljanje finansijskih izveštaja kod javnih preduzeća, niti je rok propisan za usvajanje finansijskog izveštaja, već je propisan samo rok za dostavljanje izveštaja APR-u, a to je 30. juni. Tako da smo mi kako DRI u javnim preduzećima tek od 1. jula u mogućnosti da vršimo samu reviziju, pa da naknadno dajemo onaj postupak u smislu i nacrta, i predloga, i tako dalje. Dakle, ima dosta prostora i obaveze za popravku čini mi se da smo uočili, ovo je 90% nepravilnosti. Ovo sada što sam iskazao je 90%, a kada se poveća upravljačka odgovornost rešiće se i onih 10% u smislu plata, nabavki, obaveza i tako dalje. Hvala vam.
Zahvaljujem. Pravo na repliku koleginica Vjerica Radeta. Izvolite.
Uh, da mi je bar pola vremena koliko je revizor dobio. Dakle, razumeli smo se očigledno da sve primedbe koje smo izneli i pitanja koja smo postavili zapravo je ono što vi prihvatate i jasno vam je da je naša želja i namera da se uloga vaše institucije osnaži, jer ako vi ne budete imali dovoljno snage, kada kažem snage mislim na propise da ovo što smo zajedno konstatovali rešimo, onda ne valja posao. Dakle, šta mora da se uradi? Vi kažete preporuke, određujete, prioritete i tako dalje, od vaše procene, i sve je to u redu, ali pitanje je – da li vi dobijate informaciju od tih subjekata gde sve vršili reviziju? Dakle, da, vi ste rekli uradićeš za 90 dana, jer ti je to neki optimalan rok, ali je naše pitanje – da li oni u tom roku vas obaveste da preduzeli smo, uradili smo to za 90 dana, nismo i tako dalje. To je taj odnos koji morate da uspostavite, odnosno svi subjekti moraju prema vama da imaju takav odnos. Nepravilnosti u platama, a kažete vi niste inspekcija vi ne možete da vraćate plate. Razumemo mi to, ali i tu hoćemo da se instrument ili da vi naložite inspekciji koja mora postupiti po tome, ili da vi direktno nalažete subjektu revizije. To je naravno stvar izmene propisa, ali samo govorim šta bi trebalo da se uradi da bi vaša uloga bila zaista ono za šta je predviđena. Dalje, nenamensko korišćenje sredstava, ovde u svim vašim izveštajima nije dobra ta uopštenost. Koliko god da to jeste veliki posao, ali znate nenamensko korišćenje sredstava, pa onda one silne milijarde, to može da bude ozbiljna zloupotreba, korupcija, a može da bude nešto, znate evo sada banalan neki primer, ne znam u nekom selu, u jednoj opštini planirano je renoviranje škole. U međuvremenu, daleko bilo nekoj porodici sa 10 dece izgori kuća, sve i nema opština, hoće da pomogne i onda će nenamenski potrošiti te pare od škole za izgradnju ove kuće, dok ne nabavi pare da renovira tu školu. I onda nije isti ni prekršaje, ni odnos u javnosti i tako dalje. Tu strukturu bi bilo dobro da imamo i da ima javnost. Naravno, ovo vezano za poslovni prostor, stvarno morate da rešite jer je nedopustivo, recimo da vi koristite i deo prostora Narodne banke i onda naravno ne možete u vašem izveštaju da napišete da je nenamensko trošenje sredstava kada Jorgovanka nabavi grejače za noge.
Reč ima Duško Pejović. Izvolite.
Hvala vam. Možda samo malo detaljnije da objasnim po pitanju datih preporuka. Dakle, kada mi damo preporuku, ne dajemo je ako je u postupku revizije uočena nepravilnost ispravljena, to evidentiramo u samom izveštaju. Ako ta nepravilnost koja je utvrđena nije ispravljena, onda mi dajemo preporuku i čekamo odazivni izveštaj koji ćemo dobiti do 90 dana od uručenja konačnog izveštaja i analiziramo … (Vjerica Radeta: Šta onda?) U tom odazivnom izveštaju subjekt revizije je dužan da napiše šta je uradio po pitanju utvrđene nepravilnosti i da pruži, dostavi dokaze da je to uradio. Naravno, dokazi moraju biti potpuni, potpuno relevantni, sveobuhvatni. Na primer, kada je plata u pitanju, ne samo da kaže, promenio sam pravilnik ili izdao sam druga rešenja, nego i da nam dostavi obračun i ne samo obračun nego i isplatu i ne samo za jedan nego za više meseci. Bilo je slučajeva kada nam dostave za jedan, dva meseca ispravno, a onda naknadno se ponovo vrati na staro i isplati onu umanjenu razliku i toga je bilo, ali toga je sve manje. Dakle, mi dajemo ocenu na istinitost i verodostojnost dokaza datih u odazivnom izveštaju, iako su ti dokazi istiniti i verodostojni po svim utvrđenim nepravilnostima, o onda mi sastavljamo tzv. poslerevizioni izveštaj u kome utvrđujemo, dajemo zaključak i mišljenje da je zadovoljavajuće to što je urađeno i da nema kršenja obaveze dobrog poslovanja. A ako nije to urađeno, na jednoj ili na više stavki koje su materijalno značajne za samo poslovanje tog subjekta, onda mi ili posumnjamo na istinitost onog što nam je dato, onda mi kažemo da nisu zadovoljavajući dokazi i vršimo naknadno sledeće godine reviziju odazivnog izveštaja. Na onim stvarima, oblastima, pitanjima za koje posumnjamo da nisu ispravno urađeni i onda izdajemo reviziju odazivnog izveštaja. Vi imate na našem sajtu za prošlu godinu 20 revizija odazivnog izveštaja. Čuli ste u mom uvodnom izlaganju da od tih 20 izveštaja je 11 verodostojno, devet je neverodostojno, od tih devet za šest smo utvrdili da je kršenje obaveze dobrog poslovanja i uputili smo obavezu organu koji je nadležan da izvrši popravku, ispravku i tako dalje nad osobama koje su ocenjene da su krivci za to ne izvršavanje, a za tri subjekta smo utvrdili teški oblik kršenja obaveze dobrog poslovanja od kojih smo za dva utvrdili, odnosno pokrenuli pitanje zahteva za smenu pred organom koji ga je izabrao. To se odnosi na dve apoteke, apoteku u „Šapcu“ i apoteku u „Boru“, gde su nam u međuvremenu iz apoteke „Šabac“ iz Skupštine grada „Šapca“ odgovorili da je direktor apoteke podneo ostavku, Skupština usvojila ostavku i nama uputila obaveštenje i time se završava taj deo. Kod Bora, to još nije učinjeno, postupak je upravo u toku i završava se u smislu da utvrdimo da li ćemo ići na pokretanje prekršajne odgovornosti organa koji, odnosno odgovorno lice organa koji to nije izvršio. Treći je opština Lučani. Upravo, nije izabrana osoba protiv koje bi bio pokrenut zahtev za smenu, da je izabran prethodni predsednik ili predsednica opštine. Sada, ovo što ste napomenuli, dužan sam vam iz prethodnog pitanja za Kosovo, uvek insistiramo kad god se nađemo na nekom skupu gde se nalaze predstavnici Kosova i Metohije, da se postupa po Rezoluciji 1244, da se označava na način kako je to uvedeno i tako dalje. Što se tiče ovog nenamenskog korišćenja sredstava, tačno je da kod pogrešnog izveštavanja teško je utvrditi da li je ono pogrešno iz neznanja ili je lažno finansijsko izveštavanje, to je namera koju ne utvrđujemo mi nego sud. Dakle, mi samo utvrđujemo činjenice da je to toliko ili ovoliko, nije tako, nego ovako, itd, a sud je taj koji utvrđuje da li je bilo namere, pa iz te namere da li je bilo otuđenja imovine. Hvala.
Reč ima kolega Vladimir Đurić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani gosti iz DRI i građani, najpre želeo bih da naglasim šta je uloga DRI čiji godišnji izveštaj o radu danas razmatramo i zašto njen rad važan za građene. Njen zadatak je da jača odgovornost, transparentnost i integritet državnih organa i javnog sektora, a izveštaji državnih revizora javnosti i građanima treba da pruža informaciju da li nosioci javnih ovlašćenja pravilno upravljaju poverenim javnim sredstvima. Njena nezavisnost od onih čije izveštaje i raspolaganje javnim resursima kontroliše je svakako presudna da bi Narodna skupština kontrolisala kako se upravlja javnom imovinom, da li na način da se ona uveća zajedno se uvećanjem opšteg društvenog bogatstva ili se javna imovina i javni interes oštećuju, obezvređuju i uništavaju. U ozbiljnim kompanijama menadžment sa zebnjom očekuje revizore i pribojava se nalazi u njihovim izveštajima i reakcije akcionara na te nalaze. I, tako u Srbiji treba da bude, vlast se mora pribojavati nalaza revizora i reakcije građana na njih. Postojanje državne revizorske institucije tekovina je reformi i evropskih integracija, to treba reći, jer da nema nje građani bi teže saznavali kako javni funkcioneri upravljaju u poverenim javnim resursima. Dakle, radi se o instituciji čija je funkcija da neguje javni interes i njeno osnaživanje je ravno osnaživanju javnog interesa. Ja želim da verujem da ste vi tu sa tim ciljem, da ćete kada nađete kostura u ormanu reagovati i da nećete sagnuti leđa kada vam neko sa uticajnog mesta kaže da to malo zabašurite. Finansijski nadzor kojim se vaša institucija bavi pokrivan je procesom evropskih integracija u Poglavlju 23 i po poslednjem izveštaju Evropske komisije o napretku Srbije, napredak u domenu finansijskog nadzora ocenjen je kao izvestan, a stepen pripremljenosti i nivo prilagođenosti Srbije evropskim standardima ocenjen je kao umeren. Ja ću biti subjektivan i reći da to smatram apsolutno nedovoljnim, ali fer prema vama je reći da je rad vaše institucije u tom izveštaju ocenjen kao dobar, ali da je za vaše osnaživanje potrebna politička volja, jer od načina da se osnažite bile bi ad hok revizije kojoj biste radili po prijavama i revizije gde je subjekat revizije i ne bi znao kada će biti kontrolisan nego bi bio malo i iznenađen, ukoliko to zakon omogućuje, čini mi se po članu 35. da omogućava radite po planu koji usvajate, ali imate pravo da ga u toku godine menjate. Probao bih da pojednostavljen način predstavim neke nalaze do kojih ste 2018. godine došli. U onom delu javnog sektora do kog ste vi sa svojim revizijama stigli da dođete, konstatovano je tih famoznih 217 milijardi dinara nepravilnosti, to je nepune dve milijarde evra. Treba biti fer i reći da to nije ukupan iznos proneverenog novca, ili protraćenog novca, to je zbir razno raznih grešaka, pri čemu imate pogrešno klasifikovan prihod. Da probam da banalizujem uz rizik da pogrešim, pošto nisam revizor ali sam bio subjekt eksterne revizije, dakle, neko je prihod od prodaja usluga prikazao kao prihod od prodaja roba, ali ti prihodi su ostvareni i prikazani su, pa se to onda sabere, ali to nije novac koji je izostao, ali ima i takvih slučajeva. Ipak, kad se sve to sabere, ogromne su brojke u pitanju i imam utisak da javni sektor ne zna šta ima, ne zna gde šta poseduje i ne zna gde mu curi. Dakle, kod većine kontrolisanih subjekata, citiraću, nije dobijeno uveravanje da je sistem upravljanja finansijama i kontrole postavljen adekvatno, 77 % dve trećine i nešto više subjekata nije uspostavilo internu reviziju, iako su na to Zakonom obavezani još od 2008. godine, a nema ni sankcija, koliko sam shvatio iz vaše izjave na Odboru za neispunjavanje ove zakonske obaveze. Dakle, uspostavljanje interne revizije jedno je od ključnih merila za zatvaranje pregovaračkog Poglavlja 32, i mi ga kao društvo sa jednom trećinom uspešnosti sprovodimo jedanaest godina. Ovo je nešto isključivo što zavisi od nas samih, nema veze sa Kosovom, nema veze sa NATO-om sa geopolitikom, sa međunarodnom politikom, i tako dalje. Po članu 41. Zakona o Državnoj revizorskoj instituciji, dužna je institucija, dakle vi ste dužni, da bez odlaganja podnesete prekršajne prijave, krivične prijave, da se obratite javnom pravobraniocu, svuda tamo gde u reviziji ustanovite da je narušen javni interes, počinjeno prekršajno ili krivično delo. Nadležni organi su dužni po stavu 3. istog člana da o svojim odlukama obaveste DRI, malo pre sam čuo da sa Tužilaštvom imate problem, da od njih ne dobijate informacije automatski, nego samo na zahtev, što mi zvuči protivzakonito. Podnete krivične prijave 263, 129 zastarelo. Dakle, to je nešto što narušava vaše napore na osnaživanju institucija, ali nije u vašem domenu, nego je u domenu nezavisnog pravosuđa, dakle Poglavlja 23, i spremnosti države da razvije sudove i tužilaštva koje će sprovoditi zakonom, ništa više od toga, dakle samo za početak sprovoditi Zakon i pod zakonskoj obavezi iz stava 3. člana 41. vama automatski dostavljati svoje odluke, a ne da vi morate da ih tražite, pa da muku mučite da ih dobijete. Član 43. Zakona o Državnoj revizorskoj instituciji, takođe propisuje da svake godine morate da radite reviziju završnog budžeta Republike. Korisno je saznati da taj završni račun postoji čim ga revidirate, pa je interesantno da njega, ipak, nikada nema u Plenumu i skupština o njemu nikada ne raspravlja. Da li je to zato što se nešto krije u tom završnom računu budžeta, ostaje da prostudiramo izveštaj o vašoj reviziji, pa da vidimo. Vaše revizije konstatovale su da subjekti koje ste revidirali, interne propise donose bez saglasnosti nadređenih organa da ti interni propisi ili ne postoje ili su nepotpuni ili neusaglašeni i da, recimo, nema odgovarajuće zaštite od neovlašćenog pristupa sredstvima. Prevedeno na porodični budžet, spremačica u svakom trenutku može da izvuče porodične dragocenosti iz ormana i da ih iznese iz kuće, jer to niko ne čuva. Mere na naplati potraživanja oko jednakom od tri milijardi dinara nisu preduzimane, prevedeno na porodični budžet, muž ne haje što mu kum duguje pare, žena se sekira, ali ne sme da se buni. Ta potraživanja zastarevaju, postaju nenaplativa i to je šteta koja postaje nenadoknadiva na štetu poverioca, dakle porodice, države, dakle javnog interesa, a u korist dužnika ili kuma iz ovog primera, koji na takav način stiče korist u vidu oprosta duga, a na nezavisnom pravosuđu je da vidi da li je to i protivpravno stečena imovinska korist ako je namerno došlo do oštećivanja interesa poverioca. Vi nemate ovlašćenja da sprovodite istražne radnje, ali možda bi korisno bilo porazgovarati o izmenama Zakona o DRI, jer ako u ovoj državi izvršitelji mogu na sebe da preuzmu određene nadležnosti sudova, pa da odlučuju u postupku, možda bi i vi mogli preuzeti određene nadležnosti istražitelja. Prihodi, konstatovano je da se ostvaruju bez pravnog osnova, da se fakturišu mimo cenovnika, prijateljski, ispod cene ili se pogrešno knjiže. Primetio sam da su zdravstvene ustanove uvećano prikazivale troškove, pa je te tako uvećano prikazane troškove RFZO refundirao. Oni su po tom osnovu neosnovano prihodovali na štetu Republičkog fonda, dakle, opet na štetu javnog interesa. Oko 15 milijardi dinara prihoda manje je iskazano kod subjekta revizije, uključujući tu i republički budžet. Dakle, 15 milijardi prihoda je promašeno, previđeno, zaboravljeno. Petnaest milijardi je iznos dvogodišnjeg budžeta za izgradnju puta Obrenovac-Ljig ili godišnjeg budžeta kapitalnih ulaganja Vojske, Ministarstva odbrane, da građani čuju o kolikim parama se radi. Dakle, dvogodišnji budžet jednog autoputa je zaboravljen, nije konstatovan. Pogrešno klasifikovanje rashoda, knjiženje rashoda u umanjenom iznosu ili na osnovu neadekvatnih faktura, osnovano je sumnjati, naravno, da se ovde radi o nemaru, neznanju, nepažnji, ali se možda radi i o zloj nameri da se neki rashodi sakriju, da se drugačije prikažu, da je negde neko javno preduzeće potrošilo nešto u korist nekog privatnog dobavljača, a da to nije trebalo da uradi, pa je zato taj rashod pogrešno klasifikovan itd. Ja ovo sada banalizujem na neki način, nemojte me tehnički držati za reč, da bi građanima bilo razumljivo, jer oni ne razumeju kada vi kažete – nezakonitim otpisom potraživanja stvoren je rashod tekućeg perioda, usled čega je umanjena dobit, pa država oštećena za porez na dobit. To građanima nije razumljivo, ali nešto kasnije o rečniku koji se koristi u prezentaciji ovih rezultata. Oko 607 miliona dinara potrošene je bez pravnog osnova. Dakle, to je, rekao bih, pronevera novca, prekršajno, krivično. To već jeste direktna, direktna šteta po javni interes. Dakle, 290 miliona dinara na osnovu nevalidnih računovodstvenih isprava, prosto rečeno - neispravnih faktura. Nadam se da su to fakture koje su za isporučenu robu i učinjene usluge. Da nije i to bilo fingirano ne bi bilo iznenađujuće. Prenošenje sredstava javnim preduzećima i subvencije lokalnim samoupravama. Dakle, to su subvencije koje se daju bez donetog programa za njihovo korišćenje, iako je program obavezujući. Godišnji plan poslovanja nije program kojim se ta zakonska obaveza ispunjava. Potrebno je da postoji poseban program ako se žele pare za subvenciju. Dakle, kada tinejdžer od roditelja traži dodatak na džeparac, pametan roditelj pita – izvini, ali za šta ti trebaju pare? Izostala je analiza utroška tog novca, efekata tog novca i, naravno, kod analize svrsishodnosti tih subvencija ono što smeta je da svrha tih subvencija nije ispunjena, jer su pare potrošene za tekuće troškove i pokriće gubitaka u javnim preduzećima koja su očigledno nereformisana, pa gubitke i dalje generišu, a sve to išlo je na štetu svrhe tih javnih preduzeća, a to je razvoj lokalne infrastrukture. U pogledu rezultata poslovanja, 300 miliona dinara suficita manje preneto u narednu godinu. Ako dobro razumem, znači da je za toliko manje utvrđeno početno stanje. Prosto, 1. januara muž došao i rekao – ženo, imamo 300 miliona manje, iako tokom novogodišnje noći niko ništa nije trošio. Obrisano gumicom, meni to tako zvuči. Negde je dobit uvećavana, negde je dobit umanjivana. Tamo gde je dobit umanjivana, država je oštećena za porez na dobit, budžet za uplatu te dobiti, a tamo gde je gubitak smanjivan ili dobit uvećavana, verovatno se išlo na to da se sakrije ili nerealno prikaže odgovornost ili zasluga menadžmenta. Javne nabavke bez sprovedenog postupka javne nabavke, pet miliona evra. Preko dva miliona evra uz loše sproveden postupak i narušavanje načela javnih nabavki, pa još dva miliona evra gde su kriterijumi za izbor ponuđača bili nelogični u odnosu na predmet javne nabavke, pa nejasne tehničke specifikacije šta se nabavlja, pa nabavke za koja sredstva nisu bila planirana i odobrena, pa dodatnih nepunih dva miliona evra nabavki, bez objavljivanja na portalu javnih nabavki ili uz odstupanje u odnosu na obim radova u samoj javnoj nabavci. Dakle, netransparentno, neprecizno, neozbiljno, rekao bih. Popis imovine. Imovina nije adekvatno popisana. Šta to znači? Da građani razumeju šta je imovina. Imovina je novac u banci, njiva, kuća, nekretnina, mašina u hali. Dakle, te stvari nisu sitnice. To nisu šrafovi, to su ozbiljne stvari. Četrdeset sedam miliona evra nije popisano imovine. Zamislite porodicu koja ne zna gde šta poseduje? Pa, to ne može biti ni srećna porodica, kao što ni ovakvo društvo ne može biti uspešno društvo. Ja ne znam kako smo mi privatizovali i prodavali imovinu koja je u subjektima privatizacije bila ovako ofrlje popisana. Dakle, kupci su bolje znali šta firme koje se prodaju poseduju u odnosu na te same firme koje su predmet privatizacije i prodaje. U NIS-u, maltene, gde i koje odmaralište su kupci bolje znali nego sam NIS, neusaglašenosti vrednosti kapitala u APR, u poslovnim knjigama i odlukama organa upravljanja. Dakle, dva partnera ulože u firmu i svaki ima svoje subjektivno mišljenje koliko to ulaganje vredi, a APR prikazuje neki treći podatak. Ta firma ide u propast metodom računovodstvene procene imovine. Dakle, imovina se amortizuje po različitim stopama, pa onda vredi sto ili deset miliona, zavisno od toga da li je treba ispod cene prodati nekome ili treba na preuveličanoj vrednosti dobiti kredit u banci, da probam da pojednostavim. Oko 70 miliona evra vanbilansne aktive nije iskazano. Dakle, to je tuđa roba na zalihama. Dakle, čovek ima hemijsku čistionicu i ima tuđe bunde na hemijskom čišćenju i on prikazuje da je to nula u knjigama, ako dobro shvatam problematiku. Kod revizije završnog računa budžeta nije konstatovano ko vrši popis imovine koju ne duži ni jedan korisnik. Kako znamo koliko ta imovina vredi i gde se nalazi? Državni revizor u visokoškolskim ustanovama konstatovao je tri miliona evra prekomernih zarada. Ovo su državni fakulteti. Svrsishodnost protivgradne zaštite, hvala vam na tome, to će svakako biti predmet analize. Tražićemo da se analizira sa ministrom resornim u poljoprivredi. Dakle, imamo sistem protivgradne zaštite za koji je konstatovano da ne ispunjava svoju svrhu, a svrha je zaštita od grada. Dakle, ovo su sve razlozi zašto građani teško žive, jer mi živimo u državi na čiji završni račun je revizor stavio rezervu. U privatnim kompanijama menadžment koji dobije rezervu na završni račun od strane revizora tom menadžmentu se drmaju fotelje i akcionari pokreću pitanje odgovornosti na prvoj sledećoj skupštini akcionara. Ja sam bio predmet revizije i dobio sam pozitivno mišljenje. Da sam dobio rezervu, imao bih problem sa onima koji su me na to mesto postavili. Kako osnažiti DRI i kako poboljšati efekte njenih nalaza i zašto to uopšte raditi? Najpre, zašto? Mera u kojoj ste potrebni ovoj državi vidi se na onom jednom slajdu na kome ste dali direktnu korist za javni interes od uvažavanja preporuka iz vaših nalaza, a to je dva miliona evra povećanih prihoda, četiri miliona evra smanjenih rashoda. Dakle, to je šest miliona evra čistog benefita dodatnog za društvo. Preko 24 miliona evra ispravke i 3,7 milijardi evra evidentirane imovine. Ovo su ogromne brojke i to jeste direktna korist za građane. Radili ste, video sam na vašem sajtu, studiju svojevremeno, još 2013. godine sa USAID. Tamo su urađene neke preporuke za osnaživanje vašeg rada i neke su, čini mi se, već i uvažene – formiranje skupštinskog pododbora koji se bavi revizijom, uvođenje revizija svrsishodnosti poslovnih procesa. Ja bih, recimo, sugerisao da uradite svrsishodnost revizije distribucije zadataka za prijemne ispite za malu maturu, da vidite zašto se drugi put za redom, drugi put u novijoj istoriji da kažem, provaljuju testovi iz matematike. Kako promeniti proces da brushalter nečiji u štampariji ne izloži decu i roditelje dodatnom stresu. Recimo, reviziju te svrsishodnosti bi bilo sjajno uraditi upravo ovih dana. Zato kažem da je važno da imate mogućnost da uradite ad hok reviziju na nečiju prijavu. Mislim da pojednostavite jezik kojim predstavljate informacije građanima, da uvedete grafičke interpretacije sa intuitivnim infograficima. Ovi slajdovi koje ste dali u prezentaciji uz pratnju ovom izveštaju su odlični, ali, opet kažem, malo terminologija bi trebala da bude prilagođena ljudima koji nisu iz računovodstvene branše, da uvedete neku onlajn edukaciju, neke promotivne video klipove za televiziju, za internet, da se porazmisli o nekom nastavnom planu i programu za studente pravnih, ekonomskih nauka, jer nove generacije treba da budu te koje će nametati princip odgovornosti vlasti prema građanima u upravljanju imovinom građana, jer građani su vlasnici javnih finansija. Holandska vrhovna revizorska institucija ima štampani medij koji redovno publikuje. Portal za prijave, imate norveški model gde je portal, gde građani mogu po predefinisanom obrascu uraditi prijavu. Prijave su objedinjene za sve ove neke nezavisne institucije revizora, zaštitnika građana, poverenika za informacije od javnog značaja, agenciju za borbu protiv korupcije. Dakle, približiti posao građanima. Jer, mnogi su nam rekli – besmisleno je učestvovati na sednici sa državnim revizorom, efekti njihovog rada su ograničeni, jer zastarevaju prijave. Zakonski predlozi koje dajete moraju dolaziti na plenum, moraju biti uvršteni u skupštinsku proceduru, produžiti rok zastarevanja krivičnog dela. Ako vi 31.6. dođete u posed nečijeg završnog računa za događanja iz prethodne godine, vi kada konstatujete prekršaj, on je verovatno već tada zastareo, dok pokrenete postupak, dok postupak poteče, dok dođe do presude, do rešenja, to je zastarelo. Dakle, prekršajni postupci moraju dobiti dužu zastaru. Povećati zaprećene iznose novčanih kazni, najozbiljnija dela konvertovati u krivična, uvesti zaštitnu meru zabrane delatnosti učiniocima težih prekršaja i krivičnih dela svuda tamo gde je nema. U bankarstvu i u osiguranju vi ne možete biti u organima upravljanja ako niste ispunili kriterijume fit end proper, dakle koje imate krivično u biografiji itd. To je potrebno svuda uvesti. Uvesti specijalizaciju u prekršajne sudove, jer vaša problematika je komplikovana za prekršajne sudije opšte prakse itd. Pošto mi ističe vreme, zahvaljujem se predsedavajućem što mi je dao još par sekundi pride. Ako bude prilike u daljem razgovoru možemo još neke stvari porazgovarati. Svakako vam želim sreću u daljem radu i da vaša funkcija bude što osnaženija u ovom društvu. Hvala.
Zahvaljujem. Želite reč? Izvolite.
Hvala vam na izgovorenim rečima. Hvala vam na podršci koju ste dali, a ja ću samo, ne da odgovorim na to, nego samo da malo upotpunim to što ste iskazali. Revizija se ne vrši po principu podnetih prijava, nego po principu procene rizika. Tamo gde se rizikom proceni da će biti od izvršene revizije najveća korist u smislu doprinosa ispravkama problema u sistemu, tu će se vršiti revizija. Dakle, mi i sad dobijamo stalno vrlo često od građana, od grupa, od opština, od preduzeća, od pojedinaca, kako god, ali i od državnih organa, dobijamo razne informacije itd, i mi to sve čuvamo i kad dođe vreme pripreme, predlaganja programa, onda na osnovu kriterijuma i tih dodatnih ocenjenih na bazi rizika bodova, mi izvršimo predlog i na Savetu, kao najvišem organu, donesemo program revizije. Ono što se slažem sa vama jeste da smo reviziji svrsishodnosti dali poseban značaj i možda, evo, sada malo i ja se pridružim, koliko god me struka sputava, a toliko pojednostavljenje je potrebno, zašto je revizija svrsishodnosti potrebnija od drugih vrsta revizija za građane? Svaka je vrsta revizije potrebna. Revizija finansijskih izveštaja je potrebna rukovodstvu, vlasniku, upravi, odborima, kupcima, dobavljačima, bankama, sindikatima i svim drugim zainteresovanim stranama, ali građanima nije baš toliko bitna informacija da li je proknjiženo manje ili pogrešno ili na koji organ, na koji konto itd. Revizija pravilnosti poslovanja bi trebala da bude najpotrebnija Narodnoj skupštini da poslanici vide kako se zakoni koje ste vi doneli sprovode u javnom sektoru kod subjekata koji su dužni to da urade. Pa, kad mi kažemo da se najviše krši Zakon o budžetskom sistemu, Zakon o budžetu, Zakon o platama, Zakon o javnim nabavkama, dakle, treba se videti da li su postavke odredbe u tim zakonima baš potpuno adekvatne ili nije postupanje adekvatno po tim osnovama. Najveću korist za građane treba da ima revizija svrsishodnosti. Dakle, ne ulazeći u to kakvi su izveštaji i kakvo je poslovanje, koliko ulazeći u to kakvu su korist dobili za uloženi novac. Jer, javna sredstva su sredstva građana i oni bi trebali za ta svoja sredstva da dobiju odgovarajuću uslugu. Pitanje je da li su za data sredstva dobili odgovarajuću uslugu ili da li su za tu uslugu mogli da plate i manje? Mi smo u tom smislu učinili zaista dosta na obukama i prošle godine smo izveli, imali smo devet revizora obučenih za tu oblast, sad imamo 48. Imali smo dva tima, evo vidite da imamo dva izveštaja protivgradnu i subvencije. Mi ćemo dogodine, ako Bog da, imati 12 izveštaja jer sad imamo 12 timova koji sada rade 12 tema. Zaista se zahvaljujem svim poslanicima, posebno na odboru smo oko toga imali reči i vi poslanici možete da kandidujete teme, što je jako dobro, ali to je opet baza gde skupljamo teme i procenjujemo efekte. Nema nas toliko mnogo da odradimo sve teme, nego ćemo po principu što veće koristi od izvršene revizije imati to usvojeno u programu revizije. Zbog toga je to jako važno što ste napomenuli. Što se tiče Poglavlja 32. dužan sam da kažem da u toj podoblasti eksterna revizija, odnosno državna revizija ima svoje mesto, svoju ulogu i svoj zadatak. Tri zadatka osnovna mi imamo. Prvi je da očuvamo nezavisnost ili da budemo nezavisni. Druga je da sprovodimo revizije u većem obimu i finansijsku i pravilnost i svrsishodnost. Treća je da se uspostavi mehanizam za sistemsko praćenje sprovođenja preporuka. Ništa je utvrditi nepravilnost ukoliko se ona ne popravi. U tom smislu smo u postupku kupovine AMS sistema putem koga ćemo na automatski, digitalizovani način vršiti postupak revizije, imati baze za nepravilnost, baze za ne svrsishodnost, baze za subjekte, baze za same revizore, kao i baze za preporuke i uvek ćemo znati kako to izgleda. Evo jedna informacija. Revizija, mi smo u prošloj godini dali određen broj preporuka za prvi prioritet. Kada smo ušli u analizu, pošto su istekli rokovi da se daju odazivni izveštaji, oduzeli ono što ćemo naknadno da gledamo u reviziji odazivnog izveštaja, utvrdili smo da je 89% tih preporuka sprovedeno, prvog prioriteta, kada je i trebalo da nam dostave izveštaj. Da je 10% preporuka u postupku sprovođenja, a trebala je potpuno da se sprovede i da je 1% preporuka ne sprovedeno, to je za preporuke prvog prioriteta. Za drugi i treći prioritet nemamo informaciju, rekao sam, zbog ograničenja za ovaj pod broj tri, kao i u kumulativnom periodu, što će nam ovaj AMS sistem poboljšati. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Orliću? [[Vladimir Orlić: Pravo na repliku.]] Izvolite.
Hvala. Naravno, nemam šta da zamerim niti dopunim reči gospodina Pejovića, ja se njemu zahvaljujem na iscrpnim objašnjenjima koje pruža danas vezano za posao koji obavlja DRI. To je apsolutno sve na mestu. Ono što sam želeo da prokomentarišem, to je par političkih ocena koje smo čuli danas od ovlašćenih predstavnika različitih poslaničkih grupa. Pre svega, vezano za izveštaj DRI vezano za to šta se danas u Srbiji može pratiti i na koji način. Ne treba nikada da izgubimo iz vida, dame i gospodo, da ono što DRI radi, a to je pitanje procene da li je nešto po zakonu ili nije po zakonu. Između ostalog, mi možemo da procenimo upravo zahvaljujući onoj skupštinskoj većini koja je neke zakone usvojila kada se pitamo da li nešto jeste u skladu ili nije u skladu sa zakonom koji reguliše javne nabavke, da se zna zahvaljujući kome, može uopšte da se proceni da li je po zakonu ili nije. Onome ko je taj zakon usvajao i onome ko, to nije nikakva tajna, se ne libi da sve ono što je sumnjivo ili potencijalno sporno istražuje, nezavisno od toga o kome je reč u političkom smislu, da li o predstavniku neke lokalne samouprave koji pripada SNS, stranci lokalne većine ili parlamentarne većine, kako god hoćete, ili drugoj strani, dakle, zahvaljujući tim ljudima mi danas možemo da cenimo da li je nešto po zakonu ili ne i da se bavimo stvarima koje su sporne na način kako zakon propisuje. Vi ste u jednom od odgovora na navode koji se bave pitanjem koliko je ukupno po vašoj proceni nepravilno potrošeno sredstava u prethodnoj godini dali saopštenje kojim, između ostalog, kažete, to ste rekli „Glasu Podrinja“ u Šapcu, koji je jedan tendenciozan tekst objavio, da nije istina da se ne vrši analiza završnog računa budžeta Republike Srbije. Pomenuto je to kao tema i danas. Dakle, na sajtu vaše institucije objavljeno je deset izveštaja i svaki od njih se bavi završnim računom budžeta Republike Srbije. Između ostalog, to podrazumeva Zakon o radu vaše DRI. Dakle, to je jedan nepobitan dokaz da se te stvari rade u ovoj zemlji transparentno. Ako hoćemo da neke stvari tumačimo tendenciozno, pa kažemo – apsolutno sve što je tamo napisano znači kriminal, a nije to učinio gospodin Đurić, i to poštujem, rekao je – ne treba stvari tumačiti tako, ali treba da vodimo računa da ne upadamo u zamke ni kod onih stvari koje vam se čine kao potencijalno dobre i zvučne. Kažete, npr, negde nešto nije evidentirano kao imovina, pa se ne bavimo da li je to otklonjeno ili nije otklonjeno. Treba da se bavimo time, jer ako nećemo time da se bavimo, onda se postavljaju pitanja na milion i jednom mestu. Evo, npr, na opštini Stari grad, tu je, čini mi se, i dalje u lokalnoj većini odbornička grupa DJB. Da li imate veze sa njima ili nemate, ne znam, ali da ste imali do juče, to znam. I druge grupe koje predstavljaju parlamentarne stranke, između ostalog one koje su danas kritički govorile o izlaganju našeg ovlašćenog predstavnika. Sada, DRI na toj opštini pre neku godinu konstatuje, ako pričamo o tome šta nije evidentirano, da nije evidentirano 600 stanova, da nije evidentirano 70 garaža. Sada, da li mi treba da kažemo – to je dokaz da vi u tim stvarima učestvujete, ili vi neki drugi da u tim stvarima učestvujete? Mi kao ozbiljni ljudi nećemo to da kažemo, ali ćemo da kažemo to je problem i to mora da se razjasni, mora da se razjasni kao onih 55 miliona koje sada u ovom trenutku sumnjivim agencijama, agencijama koje očigledno koje-kakve huligane angažuju za potrebe Marka Bastaća i onih koji mu pomažu da bude na vlasti. Dakle, to je, takođe, sporno i to mora da se utvrdi, kao i onih, čini mi se, 55 miliona na istoj toj opštini, na opštini Stari grad, subvencija za sportski centar, koji pri tom troši milione na grafička rešenja za logo. Dakle, to su ozbiljne stvari i to su ozbiljna pitanja i tome treba da se pristupa na ozbiljan način, ako ni zbog čega drugog, da se ne bismo našli u poziciji … (Predsedavajući: Privodite kraju.) Završavam rečenicu. Da se ne bismo našli u poziciji da, kao npr. na Starom gradu ili u Šapcu, zbog onoga što utvrdi DRI, mi sutra treba da objasnimo nekom narodu gde su miliona evra, Zelenović u Šapcu da objasni milione evra ili ovaj Bastać na Starom gradu. Ali, to su stvari koje se neposredno tiču da li će određena teritorija, određeni ljudi na toj teritoriji imati za one stvari za koje su svoj novac izdvajali.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Đurić.
Zahvaljujem. Dakle, iznoseći nalaze iz godišnjeg izveštaja DRI ja nisam ni na koji način implicirao da se po tim nalazima ne postupa, da se konstatovano ne otklanja i, u krajnjoj liniji, iz vašeg odgovora smo čuli da su prioritetne preporuke usvajane 89% itd. Dakle, imamo na svu sreću pristojan procenat reagovanja na preporuke. Imate i praksu odzivnih izveštaja, gde subjekt revizije šalje izveštaj svoj na vaš izveštaj, gde objašnjava šta je po preporukama uradio. Vi reagujete i na taj odzivni izveštaj itd. A, da li su u nekim opštinama, u kojima je ne znam ni ja ko na vlasti, nedostajale neke zgrade, stanovi itd, e, pa u krajnjoj liniji, vi ćete uraditi reviziju, postoje inspekcije, postoje i sudovi. Za mene je veći problem taj što vi ne dobijate iz tužilaštva informacije o njihovim odlukama po krivičnim prijavama koje ste vi podneli, iako je moje shvatanje da član 41. stav 3. Zakona o DRI eksplicitno obavezuje tužilaštvo, je eksplicitno piše da organi iz stava 1. o svojim odlukama obaveštavaju DRI. Dakle, odredba je imperativna, oni moraju da vas obaveštavaju, a ne da čekaju da vi nešto zatražite. Upravo da bi se smanjile nepravilnosti, ovih dve milijarde nepravilnosti, kojih ima po raznim opštinama, kako je rekao prethodni govornik, sa raznim vlastima konstituisanim, sadašnjim, bivšim, mešovitim itd, upravo je zato i važno da vaša institucija bude osnažena. Ja ću samo dodati još neke preporuke za koje nisam imao vremena, jer mislim da je važno, baš zbog prethodno iznetog. Produžiti mandat članovima Saveta. Pet godina je po meni kratko. Zatim, popraviti zakone o državnoj upravi, državnim službenicima i javnim agencijama i pojačati menadžersku odgovornost, uvesti obavezna kontinuirana stručna usavršavanja sa proverama znanja, uvesti obavezu rasprave o odazivnim izveštajima i o revizijama svrsishodnosti, sve u cilju osnaživanja vaše uloge i poštovanja zakona u državi. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, pravo na repliku.
Hvala. Dakle, kada se neke stvari identifikuju kao sporne i slažem se, onda treba da se pristupi razrešenju situacije na valjan način, što podrazumeva otklanjanje uočenih nedostataka. Međutim, šta ćemo sa stvarima koje se hronično ponavljaju? Šta ćemo sa stvarima koje su sporne iz godine u godinu? To je ono na šta sam ja želeo da ukažem. I, kada npr. neko ko učestvuje u lokalnoj vlasti, kao što učestvuje u lokalnoj vlasti, ponovo neka me ispravi ko zna da grešim, ja mislim da ne grešim, odbornička grupa DJB, dakle, oni kažu, između ostalog, vlast u Starom gradu vlada na partijsko-parazitski način, da li je ovo svojevrsno priznanje ili posipanje pepelom, ne znam, ali slušajte, pri čemu im nije važno ko je iz koje stranke sve dok igra po istoj koruptivnoj muzici. Negodavali su malopre neki koji čine lokalnu vlast na Starom gradu zbog dužine mog izlaganja, ali pričam o ozbiljnim problemima. Dakle, ko u tome učestvuje kaže – da, da, mi radimo zajednički, burazerski, radimo koruptivno i to je tako godinama već. Da je to tako godinama već govore podaci. U aprilu ove godine konstatovano – Stari grad je iz budžeta za tekuću godinu do tog momenta potrošio ukupno 127,5 miliona dinara, od čega 54,7 miliona je otišlo na račune nevladinih organizacija, najzastupljenije među njima „Rispekt legal“ i „Kodeks trejd“. Dnevna štampa je, to ste sigurno videli, objavljivala te ugovore. Evo ga „Rispekt legal“, evo ga „Kodeks trejd“. I, zna se, pouzdano se zna da su ljudi angažovani preko ovih agencija na ovaj način, fizička pratnja onog Bastaća, koji je inače na nesreću ljudi koji žive na Starom gradu predsednik opštine, u njegovim akcijama zaposedanja gradilišta, fizičkog maltretiranja radnika koji tamo pošteno rade i nikakvom se politikom ne bave, nikada ništa nikome nažao učinili nisu, rasturanje gradilišnih ograda, rasturanja, skidanja saobraćajnih znakova. To plaćaju ljudi. Nije to pre mesec dana došlo, sletelo s neba po prvi put, i prethodne godine, takođe je utvrđeno u aprilu, 55 miliona je evidentirano, 11% budžeta da je išlo istim ovim ljudima i istim ovim huliganima. Kada se takve stvari dešavaju, to se neposredno tiče interesa građana. Zbog toga je jako važno da mi o tim stvarima otvoreno govorimo, da ih osuđujemo i, poštovana gospodo, da u ovakvim stvarima ne učestvujemo, niti tako što ćemo podržavati lokalnu vlast, a praviti se da nismo tamo, niti tako što ćemo reći – ako više nisam u organizaciji u kojoj sam bio do pre sedam dana, ja s tim nikada ništa imao nisam. Postoji odgovornost i mimo ove koju utvrđuje DRI, a ona se zove politička odgovornost. Razmislite o tome.
Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova. Reč ima koleginica Ana Karadžić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici DRI i poštovani narodni poslanici, danas na dnevnom redu je izveštaj o radu vaše institucije i to je jedan veoma važan parametar koji govori svima nama kako smo radili prethodne godine, ali i šta je to što možemo da poboljšamo u narednom periodu. Kada govorimo o DRI, mi govorimo o instituciji koja svojom kontrolom rada omogućava transparentnost sistema za koji se svi zalažemo. To nije lak posao, ali se možemo pohvaliti da u poslednjim godinama transparentnost raste. Srbija mora da nauči da mudro upravlja svojim sredstvima, mora da nauči na koji način će pametno da koristi javne finansije, jer kada govorimo o javnim finansijama, mi govorimo o svom novcu koji pripada građanima Srbije. Da bi postojalo poverenje građana Srbije, taj novac moramo koristiti i trošiti najsvrsishodnije moguće i za korist svih građana Srbije. Važno je da budemo svesni činjenice da se poverenje jako teško stiče, ali da se veoma lako gubi i da je upravo trošenje javnih finansija jedan od načina da političke stranke koje se nalaze na vlasti izgube poverenje ako to ne rade na dobar način. Državna revizorska institucija je nezavisno telo, ali kao što ste rekli, ne postoji mogućnost apsolutne nezavisnosti. Međutim, mi smatramo da je ova nezavisnost koja je trenutno zastupljena na dovoljno visokom nivou, ali se nadamo da će u narednim godinama biti i viša. Pričali smo i imali smo ovde primere na koji način se vrši kadriranje, finansiranje, itd, a to je sve usklađeno zakonom na dobar način i zaista smatramo da ne predstavlja nikakav problem kada govorimo o nezavisnosti institucija. Ohrabrujuća činjenica je strateško planiranje DRI koje se pre svega odnosi na svrsishodnost, koja je jako značajna i, koliko sam shvatila podatak, u ovoj godini će biti 12 izveštaja o svrsishodnosti, što je šest puta više nego u prethodnoj godini, što je svakako za svaku pohvalu. Ovo omogućava da građani Srbije znaju gde se troši njihov novac, ali pre svega da se spreče određene koruptivne radnje i da se na taj način reše sistemski problemi koje imamo u društvu. Ono što je takođe jako važno je da je ovo sve usklađeno sa propisima koje zahteva EU, te i da tu nismo u prekršaju. Značajan rezultat je i kada govorimo o opravdanosti formiranja komisija i različitih radnih tela, pogotovo kada govorimo o onim članovima komisija koji primaju određene naknade za svoj rad, tako da je sad na neki način i svrsishodnost tih komisija uključena, u smislu procene njihovog rada. Istakla bih takođe važnu činjenicu, a to je da ovim revizijama svrsishodnosti su napravljene i određene uštede. Dala bih primer koji sam čula, a to je da je Ujedinjeno Kraljevstvo uštedelo na ovim revizijama svrsishodnosti na godišnjem nivou, 11 puta su veće od troškova koje oni imaju, odnosno od njihovog budžeta. Kako bismo imali veće i bolje rezultate, važno je da napravimo bolju komunikaciju između potrošača javnih finansija, javnog budžeta i DRI, kako bi oni na bolji način opravdali budžetski novac koji su potrošili, odnosno kako bi sve nepravilnosti koje postoje na lakši način prevazišli. Svesni smo činjenica da najviše ima nepravilnosti na lokalnom nivou, pa zatim na gradskim, odnosno republičkim nivoima, gde su budžeti mnogo veći, ali je jako dobra stvar što Državna revizorska institucija veće budžete kontroliše češće, te dolazi do manjih nepravilnosti, odnosno, kada govorimo o većim količinama novčanih sredstava. Takođe, ono što je jako važno, za šta se ova Vlada zalaže, jeste digitalizacija i elektronska uprava, o kojoj godinama unazad već priča naša premijerka Ana Brnabić. To je veoma važno kada govorimo o elektronskom čuvanju dokumenata, o elektronskom potpisu i mnoštvo drugih pogodnosti koje pre svega omogućavaju krajnjim korisnicima pogodnosti, a to su građani Srbije. Digitalizacija elektronske uprave predstavlja značajan korak kada govorimo o suzbijanju korupcije, povećanju efikasnosti javnih službi, zbog čega smatramo da će, kada govorimo o digitalizaciji, revizija svrsishodnosti imati mnogo bolje rezultate i zaista uticati da se kvalitet života građana Srbije poboljša. Poslanička grupa Pokreta socijalista, Narodne seljačke stranke i Ujedinjene seljačke stranke podržaće vaš izveštaj o radu. Hvala.
Reč ima kolega Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvaženi gospodine Pejoviću sa saradnicima, na samom početku, kada je reč o onome o čemu danas raspravljamo, a to je vaš izveštaj, ja ću istaći nedvosmisleno jasan stav poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, a to je da ćemo u danu za glasanje podržati ovaj izveštaj, jer za to postoji više razloga. Imajući u vidu da su moje uvažene kolege koje su diskutovale pre mene sa stručnog aspekta, klasično ekonomsko-finansijskog, obrazložile svoje stavove kada su u pitanju određeni delovi vašeg izveštaja, ja to neću činiti na taj način, zbog toga što po vokaciji nisam ekonomista već pravnik, advokat, pa ćete mi dozvoliti da upravo sa ovog pravnog stava iznesem neke stavove i neka razmišljanja za koja smatram da mogu vama da pomognu, kako bi u nekom budućem izveštajnom periodu možda po kvalitetu ovaj izveštaj imao određeni pomak i bio pozitivniji nego što je sada. Naravno, bez imalo razloga za kritiku ovog izveštaja. Pre svega, moramo poći od onog elementarnog, kako sa stanovišta Ustava, tako i sa stanovišta zakona. Zaista, vi jeste institucija koja predstavlja najviši organ revizije u Republici Srbiji, revizije javnih sredstava Republike Srbije. I mi ne dovodimo u sumnju ni u kom slučaju vašu samostalnost i nezavisnost u radu, jer ste to u praktičnom smislu iskazali. Ono što je ovde danas izneto u većini primedaba jeste činjenica koja se vezuje za vašu relaciju sa sudovima. Ja moram tu da budem vrlo precizan i da iznesem stav koji je teško dovesti u sumnju. Prvo, mi znamo da su sudovi apsolutno nezavisni i samostalni u svom radu i da u tom pravcu vi ne možete uticati ni na tok postupka, ni na donošenje odluka. Osim toga, vaš inicijalni deo kada su u pitanju podnošenje prekršajnih prijava, krivičnih prijava, osim toga, to nije vaša nadležnost, to je nadležnost pravobranioca, i to nadležnog pravobranioca, vezuje se za nešto što moramo sa posebnom pažnjom analizirati. Svaki predmet, bez obzira što ih ima mnogo koji su zastareli, ogroman broj zastarelih predmeta, se mora pojedinačno analizirati, kako bi se utvrdio tačan uzrok zastarelosti. Zašto ovo govorim? Zbog toga što uzroci zastarelosti nisu samo na neradu sudova, neangažovanju, neangažovanju tužilaštava. Ne možemo generalizovati situaciju u kojoj se može desiti da postoje i drugi objektivni a ne subjektivni razlozi koji dovode do zastarevanja. Naravno, ja ne želim u tom smislu da aboliram bilo koga ko je deo pravosudnog sistema koji je svojim neradom doprineo da dođe do zastarevanja. I tu sam potpuno saglasan sa svojim prethodnicima koji su na ovu temu diskutovali. Ali, ponavljam, sa posebnom pažnjom, svaki predmet mora imati posebnu vrstu analize, kako bi se utvrdio uzrok zbog čega je zastarelost nastupila. Drugo, iz vašeg izveštaja možemo da izvučemo određene pouke, ali ne samo mi, nego i predlagač, jer mi nismo predlagači zakona. Predlagač zakona, kada su u pitanju regulative, norme, koje se odnose na vaš rad, je resorno ministarstvo. U tom smislu, i resorno ministarstvo ima neku vrstu obaveze da iz vašeg izveštaja izvuče određene zaključke i utvrdi da li je ovaj zakon, koji smo mi usvojili, u praktičnom smislu reči ostvario svoju svrhu, odnosno da li je u praktičnoj primeni dao odgovarajuće rezultate. Zašto sada ovo pitanje posebno akcentiram? Upravo zbog ovog odnosa eksterne i interne revizije. Da budemo potpuno otvoreni i iskreni, interna revizija i eksterna revizija moraju da budu u korelaciji i komunikacija između eksterne i interne revizije je neminovnost. Da li postoji komunikacija između eksterne i interne revizije? Ja tvrdim da ne postoji, ali ne u celini, nego delimično. Zašto? Zato što interne revizije na nivou lokalnih samouprava još uvek nisu u punom kapacitetu zaživele. To je prvi razlog. Drugi razlog jeste sam rad interne revizije. Da li su interne revizije bile pod odgovarajućom vrstom nadzora i kontrole njihovog rada? Da li imamo u izveštajima, ne samo ovom, nego i u prethodnim izveštajima podatke o tome da li su interne revizije ostvarile rezultate koji se od njih očekuju u svom radu? Prema tome, to je pitanje koje više građani traže da se dobije odgovor na isto, a mislim da bi možda u tom pravcu trebalo izveštaj i dopuniti. Što se tiče prebacivanja odgovornosti, čini mi se da je kolega malopre rekao, da izvršitelji preuzimaju nadležnost sudova. Nije tačno, izvršitelji ne mogu da preuzmu nadležnost sudova, jer oni imaju jasno preneta javna ovlašćena u okviru kojih se moraju kretati i sprovoditi one poslove, preduzimati one radnje koje su im zakonom stavljene u nadležnost. Gospodine Pejoviću, ono što je pohvalno, pohvalno je da ste naveli precizne podatke o sprovođenju 436 revizorskih izveštaja, da je obuhvaćeno raznim vrstama kontrole u okviru nadležnosti vaše institucije 209 subjekata. Sada bih vas zamolio, ako sam u pravu, a vi me ispravite ako možda pogrešim, ako je 209 subjekata obuhvaćeno i ovim izveštajem i kontrolama - da li na taj način izvodimo dva zaključka koji su možda dijametralno različita? Jedan, da je i vaš rad i finansijska disciplina i sigurnost koja se uvodi preko vas u državi Srbiji na neki način popravila stanje, pa imamo mnogo manje protivpravnosti i nezakonitosti nego što je to bilo u nekom prethodnom periodu ili onaj drugi zaključak, za koji ja ne verujem da postoji, odnosno da može da se prihvati, a to je da je 209 subjekata, koji je neuporedivo manji broj u odnosu na neki prethodni, izveštaj je bio isključivo iz razloga što nije postojao dovoljan kapacitet da se obuhvati veći broj subjekata? Zašto kažem da ne verujem? Ne verujem zbog toga što znam i siguran sam da je i Vlada Republike Srbije preko Skupštine Republike Srbije dala određeni doprinos da se vaši kapaciteti i vaši resursi podignu na viši nivo, a i sami ste malo pre prokomentarisali, nadam se da sam vas dobro razumeo, da imate daleko veći broj potencijala u vidu timova, u vidu ekipa koje su na terenu i koje sprovode određene kontrole. Da li je to dovoljno ili ne, to je više pitanje na koje ćete vi dati odgovor i nama i građanima, na osnovu čega opet mi treba da izvedemo određene zaključke. Kada je u pitanju zakonska regulativa, tu zaista moramo da povedemo računa o budućem periodu, da i postojeće zakone unapredimo po kvalitetu. I dalje ostaje izvestan prostor i kada su zakoni u pitanju za koruptivno delovanje, bez obzira što smo mi zakonsku regulativu podigli na viši nivo po kvalitetu. Kada je u pitanju Zakon o javnim nabavkama ili neki prateći zakoni koji su komplementarni sa Zakonom o javnim nabavkama i dalje ostaje prostor za određene vrste koruptivnog delovanja ili korupcije, u svakom slučaju nečeg što je štetno, što je protivpravno i što zavređuje odgovarajuće postupke, odnosno izricanje odgovarajućih sankcija. U tom pravcu vi treba da imate našu podršku kako bi zakonska regulativa, na koju inače ukazujete kroz preporuke u kom pravcu da se izmeni, dopuni, itd, predstavlja našu obavezu i naš zadatak da vam pomognemo u smislu donošenja zakona koji će u praktičnom smislu doprineti onome što je naš zajednički cilj, a to je da se upravo revizije finansijskih izveštaja upodobe sa faktičkim stanjem, a da faktičko stanje bude pozitivno stanje, da vi imate što manje posla. To je cilj. Ono što, takođe, zbog građana treba istaći, jeste da ste vi zaista u ovom izveštaju obuhvatili sve subjekte državne revizije u granicama onoga što je kontrolisano. Ono što, u ime poslaničke grupe SPS, moram da istaknem, jeste da je jako pohvalno što su obuhvaćeni direktni i indirektni korisnici budžetskih sredstava, organizacije obaveznog socijalnog osiguranja, budžetski fondovi, NBS, što je zaista vaša, hajde da kažem, jedna od najdelikatnijih obaveza, imajući u vidu nadležnosti poslova NBS i njenu ulogu u ekonomsko-finansijskoj sferi, kada je u pitanju Republika Srbija, javna preduzeća, političke stranke, pravna lica, fizička, lica, itd, dakle svi oni koji po zakonu mogu biti obuhvaćeni. Kada su u pitanju političke stranke, ja ću samo kratko prokomentarisati da mi se čini da bi trebalo u nekom izveštaju navesti šta je to što je doprinelo određenim protivpravnostima, određenim nezakonitostima u vremenskom periodu od pre deset godina i više kada je u pitanju delovanje političkih stranaka i finansiranje političkih stranaka. Podsetiću da mi imamo na snazi Zakon o finansiranju političkih stranaka koji u svakom slučaju ima prilično jasnu i preciznu regulativu, ali sa druge strane to nije razlog da i on kao takav ne doživi određene izmene, dopune koje podrazumevaju da se i taj deo finansiranja političkih stranaka primeri onome što i kroz vaš izveštaj nalaže da nemamo probleme i da nemamo bilo kakav razlog da se posvetimo ovom pitanju kao kršenju zakona. Ne, naprotiv. Ja nemam zaista taj podatak recimo iz perioda od 2001, 2002, 2005, 2006. godine do 2012. godine, kakav je status političkih organizacija, stranaka u odnosu na vaš posao, na vašu delatnost, na vaše nadležnosti kroz kontrole, revizijski nadzor i sve ostalo. Na kraju, ono što želim da istaknem jeste da mogu izneti jednu sugestiju, ukoliko je naravno ona za vas prihvatljiva, a to je da se posveti veći stepen i veća pažnja edukacijama koje vi inače sprovodite. Ovde sada ne govorim samo o edukacijama onih koji su podvedeni kao vaš kadar pod poslove i nadležnosti kojima se bavi institucija, već oni nad kojima se vaši poslove i nadležnosti odnose, a to su upravo oni na koje su moji prethodnici ukazivali. To su ljudi koji rade na nivou lokalnih samouprava u javnim upravama, opštinskim upravama, gradskim upravama itd. Tu je naš generator problema i onda bi bilo opet opasno da generalizujemo priču, pa da kažemo – svi su načelnici opštinskih i gradskih uprava koruptivni i svi oni zlonamerno ili umišljajno krše zakon, povređuju određene imperativne norme itd. To bi bilo jako loše, jako nekorektno, netačno i u svakom slučaju ne bi doprinosilo rešenju problema. Prema tome, moramo da pođemo od činjenica da ljudi zbog nedovoljne edukacije, nedovoljnog znanja, nedovoljne stručne profilisanosti, nedovoljnih stručnih referenci ili kapaciteta, svejedno, sticajem okolnosti uđu u fazu povrede zakona, naročito kada su u pitanju odredbe Zakona o budžetskom sistemu, kontrola postupaka u javnim nabavkama koja se uglavnom, da budemo iskreni, ne poštuje, zbog čega i dolazimo do ovih pitanja i ono što je najprisutnije u praksi to je neusklađenost normativnih akata sa odredbama zakona i podzakonskih akata. Ta neusklađenost upravo generiše probleme na nivou lokalnih samouprava i u tom pravcu bi trebalo posvetiti pažnju kako bi se ti problemi otklonili. Na samom kraju, ovo su samo bile krajnje dobronamerne sugestije sa jedne strane. Sa druge strane, jedna ocena koja je mogla iz ovog ugla da se da bez namere da se devalvira bilo šta što su moji prethodnici rekli i što ste vi krajnje razložno izneli sa veoma jasnim i nedvosmislenim obrazloženjem, tako da uživate podršku i u vašem radu, u radu vaših kolega, vaših saradnika i zaista ćemo imati priliku da vas podržimo i kada bude dan za glasanje. Zahvaljujem.
Hvala. Izvolite.
Hvala. Pokušaću da malo pripomognemo da se bolje i sporazumimo, a i da bude u duhu onoga što ste i vi izneli, na čemu se zahvaljujem u ime institucije. Najpre o uzrocima zastarelosti. Slažem se da to treba analizirati. Mi nismo ništa dalje rekli osim informacije, čak smo i kazali da nismo ni 100% uvereni da je ovoliki broj baš zastario, jer nemamo informaciju da se možda nešto ne vodi u nekom obliku, ali prema vremenu to je upalo u apsolutnu zastarelost. Šta je po sredi, dobro ste obrazložili, treba analizirati i to svaki slučaj pojedinačno. Drugo, zaista ste vi i naveli ono što sam do sada govorio, samo na brzinu da ponovim, mi nismo predlagači promene zakona. Resorno ministarstvo za promenu zakona je Ministarstvo finansija, pa sada moramo i to staviti na osnovu da li je to baš u duhu očuvanja potpune nezavisnosti, to je jedna stvar. Drugo, da ne zaboravim, ako bismo već nešto govorili o zakonu i o promeni zakona, da ne zaboravimo da se u instituciji svi koji rade reviziju zovu revizori, da li oni bili mlađi ili viši, samostalni, državni, ovlašćeni itd. Međutim, prema zakonu se ne zovu. Samo dve kategorije imamo revizora, državni revizor i ovlašćeni državni revizor, i oni su vođe, da kažem, tih ekipa ili timova. Svi drugi su savetnici, što nije ni logično, ni jezički upodobljeno, a nije ni svrsishodno, jer zamislite kad se neko zaposli u instituciju, on je mlađi savetnik, umesto da je logično da je mlađi revizor. Ovo što ste govorili oko interne i državne revizije, imaju standardi koji govore o odnosu između interne, šta je interna, šta je državna revizija. Ne bih oko toga mnogo, jer čini mi se da možda još nije vreme, jer nije interna revizija zaživela u obimu i svojim radom pojedinačnim izveštavanjem koji bi trebalo da se zasniva prema standardima koje oni imaju, na bazi procene rizika, da bismo to mogli. To mi možemo kroz reviziju svrsishodnosti da utvrdimo kako se radi iz ugla interne revizije, jer nije logično da interni revizor ne piše tolike nepravilnosti, a mi kada utvrdimo nepravilnosti kod istog tog, utvrdimo da ih ima. Drugo, ova vaša dilema oko broja subjekata vrlo ćemo je lako razjasniti. Mi smo nadležni za preko 10.000 subjekata. Ovde su četiri sektora koji sprovode reviziju i peti sektor metodologije koji priprema sve da bi ova četiri sa zaposlenim, puta četiri sektora sprovodili reviziju. Svaki sektor ima određen broj nadležnih subjekata. Prvi sektor negde preko 2.500, drugi preko 6.000, treći negde oko 400, 500, četvrti oko 700, 800 itd. Ali, kada sam ja u uvodnom delu govorio o broju subjekata, rekao sam da je broj 209, broj koji nije obuhvatio sve, jer se broj izveštaja odnosio na 209 subjekata. Uzmimo npr. konsolidovanje izveštaja revizije za neku opštinu ili za grad. Evo, uzmimo za Užice. Užice ima Skupštinu, gradonačelnika, više uprava, ima indirektne korisnike od biblioteke, muzeja, ustanova predškolskih, ustanova kulture, sportskih ustanova i mesnih zajednica. Sve su to subjekti, a jedna je revizija za konsolidaciju Užica. Dakle, jedan je izveštaj za Užice, a obuhvaćeno je 40, 50 korisnika. Tako i ovih 209 nije 209, nego je veći broj koji mi nismo izveli. Evo, samo zbog upoređenja, kao da sam znao da ćete me to pitati. Ove smo godine imali 209 subjekata, lani 201 na isti način. Ove smo godine imali 436 proizvoda, lani 376. Dakle, povećava se broj proizvoda, povećava se broj izveštaja, smanjuje se broj nepravilnosti. Sada, iz kog osnova? Ne možemo da kažemo da je to isključivo iz osnova poboljšanja. Dakle, da, ima poboljšanja, ali ne revidiramo svake godine iste, da bi podaci bili uporedivi. Mi svake godine revidiramo završni račun budžeta, četiri fonda, Narodnu banku i ostale prema mogućnostima, određen broj lokalnih vlasti, preduzeća, političkih partija i ostalih. Prema tome, zaista vodimo računa da ne smanjujemo broj izveštaja, da povećavamo, da pratimo trendove i utvrđujemo da smanjenja ima, ali smanjivanje je usporeno. Mi predlažemo, da bi moglo biti bolje, pogotovo u uglu finansijskog izveštavanja, jer ako se otkloni ovo što smo napomenuli i same edukacije, mi učestvujemo u njima i sa lokalnim vlastima. Imali smo da organizujemo za predsednike opštine, za načelnike uprava, za načelnike finansija, za interne revizore, najbolji odziv je bio kod načelnika uprava i odeljenja za finansije, a najslabiji odziv je bio kod predsednika opština. Sada smo sa zdravstvenim ustanovama. Dakle, naći ćemo načina kako ćemo sa svima da govorimo. Ne možemo imati edukaciju da objašnjavamo kako nešto treba da se radi, bio bi sukob interesa. Vi ste pravnik i dobro znate da kada nekom govorimo kako treba, sutra mu utvrdimo da to nije ispravno, on će uvek imati argument da kaže - to ste mi vi rekli. Mi na edukacijama govorimo kako ne treba, a on će zaključiti, imaju propisi, podzakonska akta, interna akta kako je potrebno. Dakle, ima dosta nekompetentnosti u rukovođenju. Ima dosta nekompetentnosti u stručnim organima. To ste vi napomenuli. To je tako. Hvala.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem se predsedavajući. Naravno da se slažemo u celini, samo jedno pojašnjenje kako se ne bi potkrala dilema da smo u nekom suprotstavljenom stavu kada je u pitanju edukacija. Nisam govorio o edukaciji u smislu da se nameću neka rešenja koja su iz okvira poslova i nadležnosti, jer bi to zaista bio sukob interesa, a onda naravno po prirodi mog posla, ne bih voleo da doprinesem da se zaista taj sukob interesa i desi, jer on ima određene zakonske posledice. Govorio sam o nečem drugom. Obzirom da dolazim iz grada koji ste pomenuli, a to je Užice i da sam upoznat sa onim što je DRI učinila, radila i u prethodnom periodu, doprinela da ta lokalna samouprava popravi svoje stanje, da konsoliduje neke situacije i reši neke probleme koji su bili dugo vremena prisutni, govorio sam o nečem drugom. Govorio sam o tome da se kroz upravo taj tzv. negativni prizvuk, negativnu refleksiju svega onoga što se dešava obelodanjivanja, transparentnošću, svim onim što ukazuje onima koji se bave poslovima koji su predmet kontrole od strane DRI da iz toga se izvuku određeni zaključci, kako se ti problemi ne bi dešavali, kako se te greške ne bi ponavljale. To je suština mog predloga za nekakvu vrstu edukacije, jer to nije klasična edukacija, to je ukazivanje na greške koje ne smeju da se dešavaju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sada određujem redovnu pauzu. Sa radom nastavljamo u 15 sati i 30 minuta.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Da li od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala uvaženi predsedavajući. Poštovane kolege i članovi Saveta DRI, poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, u nekoliko rečenica pokušaću da sažmem i da kažem nešto o našem stavu o izveštaju i o radu DRI, o njihovom izveštaju i dosadašnjoj saradnji sa Narodnom skupštinom Republike Srbije, a posebno sa Odborom za finansije, budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i naravno saradnju pododbora za razmatranje izveštaja DRI, čiji sam predsedavajući u prethodna dva mandata Narodne skupštine. Ono što je suštinski važno da kažem je da članovi Saveta DRI na čelu sa predsednikom, ali i svi oni koji logistički pomažu u ovom teškom radu, obimnom poslu koji je od ključnog značaja za našu državu i za naš razvoj i za sve ono što smo definisali kao našu strategijsku javnu politiku još 2014. godine kada je Aleksandar Vučić postao premijer pa do dana današnjeg je da su ti ljudi uradili svoj posao najbolje moguće, da imaju konkretne rezultate i da se rezultati tog rada u izveštaju svake godine vide i osete se. To je najbitnije kada je u pitanju ušteda javnih sredstava, bolje kontrolisanje i činjenje da javna administracija, državna uprava, državna preduzeća, lokalna samouprava, fondovi koje DRI kontroliše budu efikasniji u svom radu, zakonski da funkcionišu i rade u skladu sa zakonima Republike Srbije koji tretiraju rad tih organizacija, ustanova i institucija i naravno preduzeća. Ono čemu ću posvetiti malo više vremena je ono što je DRI počela da radi još pre nekoliko godina, a što suštinski po mom mišljenju i važnije od onoga što DRI već rutinski radi, to je kontrola zakonitosti, to je merenje svrsishodnosti, odnosno ocena svrsishodnosti funkcionisanja i rada državnih preduzeća, kompanija, fondova, institucija i organizacija. Važno je da napomenem da je DRI i njen rad jedna od ključnih karika u lancu naše borbe bespoštedne i bespogovorne borbe protiv korupcije i onoga što smo definisali u našoj strategiji za borbu protiv korupcije koju smo ovde usvojili u Narodnoj skupštini Republike Srbije, a to je da je naš odnos prema korupciji, naš odnos prema nepravilnostima u procesu javnih nabavki i svim onim aktivnostima koje se tiču trošenja novca građana Republike Srbije takav da nećemo tolerisati, sa našim kolegama iz DRI ne tolerišemo trošenje ni jednog jedinog dinara na način koji nije prikladan, na način koji nije u skladu sa zakonom i ono što je još bitnije, na način koji neće doneti neku novu kontribuciju, neki novi rezultat za one institucije koje se izdržavaju iz budžeta i koje se izdržavaju od novca svih građana naše zemlje. Time smo kao ova većina u parlamentu, našim odnosom prema DRI i pokazali koliko nam je u stvari do te borbe protiv korupcije stalo, koliko nam je stalo da bude što manje nepravilnosti u procesu javnih nabavki, koliko nam je stalo da se svaki dinar građana Republike Srbije potroši na najsvrsishodniji i na najbolji mogući način, da dobijemo što se kaže najbolje moguće za najmanje moguće novca i da na taj način učinimo našu državnu upravu, našu državu mnogo boljom, efikasnijom, jer ono što smo dužni našim građanima da kažemo kao narodni poslanici, kao predstavnici svih građana, svaki taj dinar koji zajedno sa ovim ljudima iz DRI uštedimo našoj državi je upravo u proteklih nekoliko godina otišao na one mere koje su od najkrupnijeg značaja za svakodnevni bolji život i blagostanje naših građana, bez obzira kojeg su oni doba, da li su radno aktivni, da li su to naši penzioneri i naše bake i deke ili su to naša deca koja će taj boljitak, taj novac osetiti kroz investicije u obrazovanje, kroz izgradnju novih vrtića, izgradnju novih škola ili onih koji pripadaju marginalnim grupama koji ne mogu da zarade platu na tržištu, kroz jednu socijalno odgovornu politiku koju ova država vodi, koju predsednik Vučić vodi, koju Vlada Republike Srbije vodi i to je u svakom slučaju suštinski najznačajnije i najbitnije kroz autoputeve koji se grade. Napomenuću da smo samo tokom prošle godine izgradili više od 100 kilometara autoputeva, da smo u proteklih nekoliko godine premrežili Srbiju tom tzv. tvrdom infrastrukturom, putevima koji su najznačajniji i najbitniji za nivo investicija koje dolaze u našu zemlju. Jeste taj rezultat možda za neke spor, jeste da možda naši građani koji su imali dovoljno strpljenja, koji su možda sada neki od njih nestrpljivi pa žele da se rezultat pokaže sutra, za mesec dana, za dva meseca, moram da kažem da je to gotovo nemoguće. Kada neko želi da investira u Srbiju, da uloži svoj novac, da zaposli našu radnu snagu taj proces, pa neka je to i investicija zapošljavanja 10, 20, 50 ljudi, traje najmanje šest meseci do godinu dana. Da bi ti investitori ulagali u našu zemlju, mi moramo nešto da im ponudimo, moramo da im ponudimo dobru logistiku, moramo da im ponudimo dobar i kvalitetan transport, moramo da im ponudimo dobre puteve, moramo da budemo bolji od naših država u susedstvu, od naših konkurenata u susedstvu, i to ne samo na teritoriji zemalja Zapadnog Balkana, nego mi se sada nalazimo u jednom integrisanom prostoru Evrope, iako nismo formalno članovi EU, ali vodimo bitku, i to bitku i kompeticiju sa našim susedima i zemljama koje su članovi EU, kao što su Rumunija, Bugarska, Mađarska, ali vodimo bitku ko će više da privuče investicija, ko će više da dovede boljih i kvalitetnih kompanija i ko će više da obezbedi povoljnog i dobrog ambijenta za poslovanje, kako bi mogli da ispunimo ono što jeste ključni cilj ove Vlade, što jeste ključni cilj našeg predsednika države, a to je novo zapošljavanje. Taj rezultat u proteklih, evo, četiri godine se vidi. Mi smo 2012, 2013. godine imali stopu nezaposlenosti od 26,2%, sada je ta stopa nezaposlenosti negde na 12,9%, u gradu Beogradu je na nešto više od 10%. Mi se polako približavamo onim ekonomskim parametrima koji definišu srednje razvijene zemlje Evrope kao što su naši pandani, odnosno naši partneri, naši prijatelji iz Slovačke, Češke Republike, Mađarske, Poljske, na koje definitivno i stvarno možemo da se ugledamo kako su uredili svoj sistem, kako su uredili svoju ekonomiju, ali i kako brane svoje nacionalne interese. Rad ove institucije, njen odnos sa Narodnom skupštinom jeste od najvišeg mogućeg nacionalnog interesa, jer od njihovog rada, od njihove efikasnosti, od njihovog potencijala i kapaciteta zavisi kako će naša država napredovati u narednom periodu, zavisi da li ćemo praviti sto kilometara auto-puta na godišnjem nivou, da li ćemo izdvajati za kapitalne investicije mnogo više nego danas i u prethodnih nekoliko godina, zavisi da li ćemo stvoriti takvu meku ili tvrdu infrastrukturu da privučemo što više investitora iz razvijenih zemalja kao što su Nemačka, Francuska, Italija, SAD, pa neke azijske zemlje, zemlje Bliskog istoka, koje neće da ulažu u zemlju u kojoj je neuređen sistem državne uprave, administracije, u kojem cveta korupcija i u kojem nema uslova da se na jedan pošten i konkurentan način dođe do profita i gde je nemoguće da se profit oplodi. Mi smo to definitivno pokazali u prethodnom periodu i nećemo demagoški govoriti o tome kako treba i kako mora, nego ću govoriti jezikom cifara, jezikom brojki. Samo strane direktne investicije u našu zemlju prošle godine, dakle, za 2018. godinu, iznosile su 3,3 milijarde evra. Da, dobro ste čuli, 3,3 milijarde evra, to je više investicija u našu zemlju nego u sve zemlje zajedno Zapadnog Balkana, odnosno i bivše Jugoslavije. Nije to slučajno i nije Srbija sada naprasno postala miljenik nekih stranih i velikih zemalja i njihovih kompanija, nego je Srbija posvećeno, marljivo radila na tome da napravi takav poslovni ambijent, da ti investitori rado dolaze u našu zemlju, da imamo kvalifikovanu radnu snagu, da imamo državnu upravu i administraciju koja je efikasna i koja nije sklona korupciji, u kojoj se dozvole za izgradnju dobijaju za 28 dana, u kome je ta procedura objedinjena, u kome je inspekcija objedinjena, u kojem revizor sme da uđe u jedinicu lokalne samouprave, u državno preduzeće, u javno-komunalno preduzeće i da uradi svoj posao, kao što je to svojevremeno činio i gospodin Pejović, kao što su činile njegove kolege i to dan-danas rade u našoj zemlji, a bez toga da će imati bilo kakav pritisak od bilo koga. Zašto je to tako? Zato što smo mi odgovorni ljudi, zato što mi nismo oni koji će donositi zakone i koji će imati institucije i osnivati institucije radi reda. Ne, mi smo ljudi koji su odgovorni, koji su državnički orijentisani i naravno koji su sposobni na jedno novo liderstvo i novi pristup državi, poslu, novom zapošljavanju i, naravno, ono što je najbitnije u jednoj zemlji i njenom funkcionisanju, uvođenju reda. Zato je Državna revizorska institucija, iako podnosi izveštaje Narodnoj skupštini Republike Srbije, iako se vrlo često viđamo i razmenjujemo ideje, inicijative, sarađujemo, nikada za prethodnih sedam godina, evo, tu je predsednica Odbora gospođa Tomić, nikada nije dovedeno u pitanje ono što se zove autonomija i nezavisnost ljudi koji rade u Državnoj revizorskoj instituciji. Zato što je Aleksandar Vučić još 2012. godine započeo bespoštednu i bespogovornu borbu protiv korupcije i mi to, naravno, i dan-danas podržavamo i podržavaćemo u narednom periodu. Ono što je, naravno, isto tako jezik brojki, to je i to da smo mi do skora spustili ovaj nivo nepravilnosti sa čak 656 milijardi dinara na nekih 195 milijardi. Jeste, ogromna je cifra, ogromna je količina novca, pogotovo za našu zemlju čiji je budžet negde oko devet milijardi evra, a GDP negde oko 35, ali ovakav skok, ovakav pomak, ovakvo napredovanje se vidi i ono se odražava u tome da naše lokalne samouprave, fondovi, državne institucije i organizacije i javna preduzeća rade bolje. Mi samo, moram da navedem taj primer, u proteklih nekoliko godina prvi put za proteklih 30 godina državna velika kompanija, državna preduzeća pune budžet. Ono što ostvare kao profit daju u budžet i na taj način obezbeđuju ministarstvima, ustanovama i svima drugima da sprovode javne politike u našoj zemlji. A šta je conditio sine qua non funkcionisanja naše zemlje i naše Vlade, našeg predsednika i ove većine? Nova radna mesta, nove investicije, novi kilometri auto-puteva. To je Srbija. Da, mi ćemo i dalje nastaviti sa merama štednje, nastavićemo. Nismo mi završili ekonomske reforme u ovoj zemlji, gospođo Radeta, nastavićemo sa reformama i nastavićemo uspešno da ih sprovodimo. Naravno da ih i kao i vi podržavamo u tome i podržavamo ih već nekoliko godina, da prošire svoj kapacitet, da daju priliku i šansu našim mladim ljudima koji su iz oblasti prava, iz oblasti finansija, kako bi mogli da se dokažu na jednom od najbitnijih državnih poslova, kontrole državnih institucija, trošenja državnih i budžetskih sredstava i naravno njihove svrsishodnosti. Mi se politike štednje nismo odrekli. Odreći ćemo se onda kada povećamo naš bruto domaći proizvod možda na 60-70 milijardi, nije daleko taj trenutak. Ali, svi su govorili tada i nama ovde, većini u parlamentu i Vučiću - nije to dobro, neće biti investicija, nećemo moći da preživimo to. Evo, ne da smo preživeli nego smo smanjili javni dug na ispod 50%, nego smo smanjili fiskalni deficit, uopšte ga više i nemamo. Godine 2013. imali smo 8%, zato smo na visokom mestu Duing biznis liste Svetske banke. Kada neki investitor iz Južne Koreje, Ujedinjenih Arapskih Emirata, Kanade razmišlja gde da investira, da li će investirati u Albaniju ili će investirati u Srbiju ili u Bosnu i Hercegovinu ili u Hrvatsku, on nema tu dilemu. Zašto? Pa, zato što smo mi pouzdani, zato što mi znamo šta radimo, zato što mi nismo politikanti i vodimo jednu odgovornu i ekonomsku i socijalnu politiku i imamo partnerstvo kao Narodna skupština, kao institucija koja sprovodi i koja ima zakonodavnu i predstavničku i kontrolnu funkciju, sprovodimo jednu odgovornu politiku, prvenstveno zato što su nam naši građani najbitniji i zato što su nam građani u fokusu. Njihovo zapošljavanje, njihovo blagostanje, njihov bolji život je ono za šta se mi borimo i u ovom parlamentu i u Vladi i neću biti sigurno neskroman ako kažem da imamo odlične rezultate u tom domenu. Tokom svog govora ja sam to vrlo dobro zapisao i notirao, moja uvažena koleginica potpredsednica parlamenta Vjerica Radeta je govorila i iznela svoje mišljenje o saradnji Državne revizorske institucije sa međunarodnim institucijama, drugim zemljama. Nasuprot njenom stavu imam stav da je to dobro, da mi ne možemo u bilo kom domenu, a naravno i revizije i kontrole državnih organa i državnih kompanija ne možemo biti van sveta. Zbog toga što mi naravno radimo u skladu sa specifičnostima naše državne uprave, naše privrede i strukture naše ekonomije i naše države i političkog, socijalnog i svakog drugog sistema i uređenja ali nam je jako važno da imamo razmenu iskustava i sa drugim zemljama i sa revizorskim institucijama iz celog sveta i da ono što je dobro ako možemo da primenimo, primenimo to ovde u našoj zemlji. Bez obzira šta vi mi mislili o nekoj zemlji politički rada državne revizorske institucije u Ujedinjenom Kraljevstvu, Velikoj Britaniji ili Škotskoj, nema veze sa politikom, to su nezavisne institucije, to su institucije upravo koje služe tome da rade svoj posao i da budu kontrolni korektivni faktor državnim organima i državnim institucijama. Vi gospodine Pejoviću i vaše kolege i moje kolege iz Odbora za finansije vrlo dobro znaju kako je to u Velikoj Britaniji, kako je to kada se negde pojavi vrhovni državni revizor, kako je to u budžetskoj kancelariji u SAD, u predstavničkom domu ili u Senatu, to su najbitniji odbori, to je najbitnija kancelarija. Oni raspolažu sa ogromnim novcem i ono što je najbitnije je da tu rade ljudi od najvišeg mogućeg integriteta, najveće moguće patriote koje su zaduženi da trošenje novca ide na najbolji mogući način, najpošteniji mogući način. Pitanje da li se taj novac u tim razvijenim zemljama koje imaju DRI više decenija kao što je to u Velikoj Britaniji, pa ih ima verovatno 70/80 godina, ne postavlja pitanje zakonskog trošenja, već se ide na drugi nivo te svrsishodnosti trošenja javnih sredstava i mislim da je to dobro i da treba na neki način, zašto ne mi imamo DRI od 2006. godine. Jel tako? Nekih 13 godina. To je relativno mlada institucija i normalno je da učimo od drugih, pa kad već učimo da učimo od onih koji su najbolji, ako nam se takva prilika pruža i ako sa naše strane postoji otvorenost da naravno učimo, ali zajednički u odnosu između DRI, Narodne skupštine, Odbora za finansije i trošenje budžetskih sredstava možemo da svakim danom pravimo veći rezultat u interesu naših građana. Hvala.
Zahvaljujem kolega Marinkoviću. Koleginice Radeta, kolega Marinković vas je pomenuo tokom svog izlaganja, imate osnova za repliku. Izvolite.
Hvala. Kolega se malo udaljio od onoga što je danas na dnevnom redu, ali nemamo mi problem sa tim to je opšte poznato da mi srpski radikali se zalažemo za to da poslanik može da govori i neograničeno vreme i da mu se ne ograničava tema, ali je ovde bilo nekoliko interesantnih zapažanja. Nemamo mi ništa protiv da se naše institucije ugledaju na te razvijene zemlje, ali da se stvarno ugledaju. Znate, u tim zemljama o kojima vi govorite kolega, predsednik države, predsednik Vlade, ministri i ostali javni funkcioneri stoje u stavu mirno ispred državnog revizora, ispred sudija, ispred sudija Vrhovnog suda, tamo se ne bi smelo i ne bi moglo desiti da sudije, zato što ih pozove neko iz izvršne vlasti ili lokalne vlasti, da im zastari pola predmeta koje državni revizor podnese. Dakle, velika je razlika i nemojte vi sada da karikirate ono što sam ja malopre iznela. Mi smo rekli sa ambasadama, pojedinim ambasadama niko iz države Srbije ne bi smeo da ima bilo kakav kontakt. Pitanje mi postavljamo odavno, zašto taj Kajl Skot više ne bude proglašen personom non grata u Srbiji. On je juče, kada je bio u Bujanovcu, on išao u Bujanovac, tamo da priča o ugroženosti manjinskih prava Albanaca, o školama, o jeziku, o ne znam ni ja o čemu. Pa, hoće li taj Skot da pomogne gospodinu Pejoviću da ode da izvrši ozbiljnu reviziju u Bujanovcu? Teško, teško. Zato što neće, ne da ne može, nego neće. Ali, ja sam se javila zapravo zbog nečeg sasvim trećeg, a to je da čestitam kolegi Marinkoviću, on je očigledno i zvanično prešao u naprednjake, jer je tri puta Vučića nazvao svojim predsednikom. Hvala.
Zahvaljujem, koleginica Radeta. Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Uvek je zadovoljstvo polemisati sa mojom koleginicom Vjericom Radetom i naravno, nema tu dileme, valjda imamo svi jednog predsednikaSA svih 7,2 miliona građana Republike Srbije sa kojim zasigurno, bez obzira kojoj političkoj partiji ili ideologiji pripadamo možemo da se ponosimo s obzirom na rezultate i ono što je urađeno na planu politike, ekonomije i modernizacije naše zemlje u prethodnom periodu i prethodnih nekoliko godina. Apsolutno ne da nemam problem sa tim nego sam i ponosan na to, to i kažem i govorim i u javnosti i ovde u parlamentu. Ono što je suštinski važno, nije u pitanju ambasador SAD ili UK, pitanje je jednog pragmatičnog pristupa politici i međunarodnim odnosima. Mogu da prihvatim, znate i sami, kao što poštujem vaš stav da budemo orjentisani drugačije prema drugim nekim zemljama, to je vaša i suvereno pravo i deo vaše ideologije i programa vaše stranke, ali želim da zadržim pravo na svoje mišljenje da moramo poštovati one koji imaju nekoliko milijardi investicija ovde u našoj zemlji, koji zapošljavaju kao što su SAD negde oko 17.000 ljudi i to sve u visoko tehnološkim i u fabrikama i kompanijama koje zahtevaju visoko kvalifikovano i visoko-obrazovnu radnu snagu, što je u svakom slučaju jako važno za našu zemlju kako bi u onom delu ispunjavanja javnih politika, a to je da ovde ostanu naši mladi ljudi pogotovo oni koji su najbolji i najobrazovaniji. Znači, mi jednostavno moramo da budemo partneri i prijatelji sa svima i to naša teza i pokazujem rezultate. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, Aleksandra Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi vrhovni revizori, poštovani gospodine Pejoviću, ispred SNS, a nismo danas dovoljno pričali upravo koje efekte daje ovakav jedan izveštaj DRI, egzaktno u brojkama. Pored podatak koje smo imali prilike da čujemo od mog kolege iz Odbora, gospodina Vladimira Marinkovića, makroekonomski pokazatelji u 2018. godini očito idu paralelno sa izveštajima DRI, jer kako se smanjuju troškovi, odnosno povećavaju se prihodi u budžetu, a paralelno sa tim Vlada Republike Srbije i predsednik Republike Srbije aktivno rade na nastavku ekonomskih reformi, na otvaranju novih fabrika. Za ovih šest godina praktično smo od onog negativnog rasta, odnosno pada ekonomije iz 2012. godine sa minus 3,1% rasta BDP došli smo do 4,4% za prošlu godinu, a u ovoj godini projekcija je vrlo konzervativna na 3,5%, a imali smo prilike da čujemo da će taj rezultat biti mnogo veći 3,7% rasta BDP. Šta to govori? Govori da naš izvoz raste, da naša privreda raste, da se otvaraju nova radna mesta, samim tim da nezaposlenost pada, ona je već na 11,3% sa tendencijom da padne ispod 10%, što je u stvari karakteristika razvijene ekonomije, a ovaj podatak da je nivo stranih direktnih investicija 3,3 milijarde evra, predstavlja ukupnu količinu svih investicija na teritoriji zapadnog Balkana, odnosno bivšeg država SFRJ. To pokazuje da je Srbija ekonomski bum i da je država koja svojom uspostavila konkurentnost, jer da nema saradnje sa zapadom, sa zapadnim zemljama, sa EU, ne bi bilo isključivo ni saradnje sa istokom. Prema tome, Srbija sarađuje i sa istokom i sa zapadom, jer to je u interesu Srbije, jer takav predsednik države vodi politiku koja je isključivo u interesu Republike Srbije i to pokazuju i ovi rezultati. Izvoz je porastao za 10% u odnosu na prošlu godinu. Ono što je važno da je i program MMF-a, koji je isključivo bezbednosnog karaktera, takođe sklopljen u slučaju da dođe do određenih ekonomskih poremećaja, MMF može da reaguje, ali on je, uglavnom sada savetodavnog tipa, to znači da smo mi potpuno izašli iz recesije, suficit i dalje je četiri godine uzastopce. Kreditna aktivnost, znači u prvom kvartalu 2019. godine pokazuje da je udeo tzv. negativnih učešća kredita opao i da je konstantna i dalje inflacija od 2%. Kada govorimo o evropskim integracijama, primetili ste u prošloj godini, a i sada, uglavnom se otvaraju poglavlja koja su vezana za finansije. Ja ću vas podsetiti da je prvo bilo Poglavlje 32, koje predstavlja eksterni nadzor u kojem učestvuje i DRI, kao što i poglavlje vezano za javne nabavke, ali mi smo u međuvremenu otvorili i Poglavlje 33, znači budžet određene finansijske odredbe budžeta EU, zatim, finansijske usluge - Poglavlje 9, zatim, Poglavlje 4. - kretanje kapitala, 17 - ekonomska i monetarna politika, zatim, statistika - Poglavlje 18, pored toga, imamo pravo privrednih društava - 6, 29 - carinska unija i 20 su preduzetništvo i industrijska politika. Šta nam ovo govori? Ovo nam govori da paralelno sa onim što kažemo da su standardi u računovodstvu i reviziji, idemo na ekonomski razvoj, ali nema toga ukoliko mi ne kažemo koliko ste vi u svojim preporukama na osnovu vašeg izveštaja uštedeli para. Te uštede mora da se kažu. u proteklih 10 godina računa se da je to negde išlo milijarda dinara godišnje, odnosno za 10 godina, da je to bilo 10 milijardi, ali kada vi pogledate koliko je urađeno time što ste vi razložili vaše izveštaje, posebno finansijski, posebno poslovanje, a posebno na svrsishodnost, onda vidite da pravite još veći prostor za uštede. A, evo kako? Na osnovu vašeg izveštaja za prošlu godinu, efekti revizije pokazuju da ste ostvarili na osnovu finansijskih efekata, znači samo finansijskih izveštaja negde oko 733,72 miliona dinara i usklađivanjem poslovanja sa propisima preko 2,94 milijarde dinara, čime je izvršen popis imovine koja do tad nije bila upisana. Šta nam to govori? To znači da je kapital države sam povećan za ovoliko. Znači, ovo namerno govorim zbog ljudi koji možda i ne prate finansije i ne zanima ih ova tema. Šta znači jedan izveštaj ovako važne institucije, šta znači za državu? Drugo, kada govorimo da preporuke institucija određeni subjekti prihvataju, tim prihvatanjem svojim, takođe prave velike prihode za državu, odnosno za velike uštede. Tako je sama ušteda u troškovima bila za prošlu godinu 433,18 miliona dinara. Zatim, određeni su prihodi koji su bili uvećani, a vi ste ih doveli na to da se oni na određeni način u skladu sa zakonom prilagode izveštajima onako kako treba na određeni način pravilno da se knjiže, dovedena ušteda od 218,53 miliona, zatim, korist samih građana koji su pored određenih propisa izvršen je 34,85 miliona dinara. Pored navedenih ovih efekata, finansijski podaci u ukupnom iznosu od 482, 4 milijardi dinara u završnom računu budžeta Republike Srbije, u finansijskim izveštajima 68. subjekata revizije prikazani su na objektivan u skladu sa određenim klasifikacijama. To znači, uvođenjem reda, upravo ono što je i moj kolega Marinković govorio, mi sada pravimo određene uštede na osnovu kojih, u stvari, povećavate i kapital same imovine i kapital države. Svake godine da pronalazite po jednu, dve ili koliko god milijardi dinara, vi, u stvari, povećavate vrednost same države, a samim tim i taj rejting privredni, a i bankarski, samim tim vas gledaju potpuno drugačije oni koji sa vama žele da rade. To je ono o čemu mi danas želimo da pričamo, koji su efekti ovakvih rada institucija i koji su efekti političkim odlukama kojima je SNS krenula da oslobodi da institucija od 2012. godine slobodno rade svoj posao, ono što nisu mogli da rade do tada. Svake godine je sve bolje i bolje. Da li je savršeno? Nigde nije savršeno, ali svaka godine pokazujemo da imamo rezultate u tom podizanju lestvica kada su u pitanju standardi, kada su u pitanju privreda, kada su u pitanju finansije. Mislim da je zaista ovakav izveštaj predmet rasprave danas u parlamentu, treba da bude podržan od svih političkih aktera, jer on pokazuje boljitak Srbiji, i prema tome, u tom delu, ne treba politički da se delimo. U danu za glasanje poslanici SNS podržaće ovaj izveštaj. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Tomić. Obzirom da se više niko ne javlja od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa, prelazimo na redosled narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite, kolega Zukorliću.
Dame i gospodo, poštovani prisutni, uloga i smisao postojanja i rada DRI jeste postojanje efikasnog mehanizma, nadzora i kontrole trošenja budžetskih sredstava na svim nivoima. To je jedan od dokazanih mehanizama u naprednom svetu koji se u svakoj državi u kojoj je dosledno i profesionalno uspostavljen, zapravo pokazao kao veoma bitan i veoma efikasan. Uspostava ovog mehanizma i u sistemu naše države, zapravo, predstavlja veoma važan iskorak i ne sporno treba podržati razvoj ove institucije i njenu efikasnost. Svakako da ono što smo do sada imali od praćenja rada ove institucije možemo zabeležiti uzlaznu liniju u kretanju njenoga razvoja. Međutim, pošto je u pitanju veoma važna institucija jer se bavi veoma delikatnim poslom, potrebno je biti jako oprezan i zapravo, obratiti pažnju na moguće probleme i moguće nedostatke. Zapravo, ako analiziramo bilo koji problem recesije u državnom sistemu, jedan od ključnih razloga za ostajanje u privredi i društvu, odnosno u recesiji, jeste nenamensko trošenje budžetskih sredstava. Onaj mehanizam, onaj sistem, ona država, ona vlast koja uspe da se izbori sa ovim problemom, zasigurno će politička borba u suočavanju sa svim drugim problemima biti mnogo lakša. Nenamensko trošenje budžetskih sredstava je jedan od najvećih izazova, a isto tako, jedan od najvećih problema. Na raznim nivoima države, moje iskustvo je veće na lokalnom nivou, često ćete čuti kada građani podnesu neki zahtev ili kada se pokrene inicijativa za nekom investicijom ili rešavanjem nekoga problema - nema para. To je obično efikasan odgovor da se zahtevi odbiju. Međutim, država ne može da nema para na bilo kom nivou. Država koja normalno radi, ubira poreze i ostvaruje svoje regularne prihode uvek ima para, samo je pitanje ko je domaćin u toj državi, kao i ko je domaćin u određenoj porodici, određenoj kući. U sistemu, porodičnom ili državnom, u kome se radi maksimalno, troši racionalno i zaustavi se krađa, taj sistem i u mikro i na makro planu ne može nikada biti u problemu sa novcem. Prema tome, opština, grad, država, uvek imaju para ukoliko se spreči lopovluk, odnosno ukoliko se spreči nenamensko trošenje sredstava. Ono što smo imali od popravljanja stanja u državnom sistemu u poslednjih nekoliko godina je zapravo ostvareno na ovaj način. Smanjite zloupotrebe budžetskih sredstava. Dobili ste sredstva i zapravo je na tom i ova Vlada proteklih godina ostvarila vrlo značajne rezultate i onda su ta sredstva, kao što znate, iskorišćena za izgradnju velikih investicionih projekata, kao što su putevi, autoputevi, infrastruktura i ostale investicije. Ono što jeste moja želja da skrenem pažnju i ovoj Skupštini i Vladi i DRI jeste pitanje efikasnosti u pogledu procesuiranja izveštaja, odnosno procesuiranja zloupotreba trošenja budžetskih sredstava. Mi imamo nekoliko slučajeva na lokalnom nivou gde ja živim, gde smo imali veoma negativne izveštaje revizorske i čak i početak procesuiranja i prema tužilaštvu i prema pravosuđu, ali nikada epilog ili nekakav beznačajan epilog. To je drugi deo priče na koji treba staviti akcenat, jer tek tada ćemo onda imati ono što se postiže na nivou Vlade da se postigne i na nivou lokalnih uprava. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Zukorliću. Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Pre svega bih hteo da skrenem pažnju javnosti i molbu resorno nadležnim državnim organima da učine sve što je moguće da spreče pomor pčela. U poslednje četiri godine 226 miliona pčela je ugnulo. Samo u jednom danu, 23. maja, ako se ne varam, u jednom naselju u Kikindi uništeno je 1.680 košnica pčela. Posledice su katastrofalne po ekosistem. Posledice su katastrofalne po poljoprivrednu proizvodnju, jer se smanjuje poljoprivredna proizvodnja za 400 evra po jednoj košnici pčela kao oprašivaču. Posledice su katastrofalne i po zdravlje poljoprivrednika, a i po zdravlje potrošača koji koriste hranu sa ostacima pesticida. Drugo, ovde slušamo polemiku ko je najveći investitor. Najveći investitor je naša dijaspora. Koliko godišnje naša dijaspora poklanja sredstava građanima Srbije? Šta smo im se mi zahvalili i kako im se zahvaljujemo? Tako što smo im oduzeli jedinu kuću, kuću dijaspore i ustupili Komisiji ili, kako se već zove, Komitetu za Kinu i Rusiju. Iza toga najveći investitori su naši unuci i praunuci ukoliko ostanu da žive u Srbiji i budu otplaćivali ove kredite. Dvestasedamnaest milijardi dinara ili svaki šesti dinar budžeta je nepravilno ili nenamenski utrošeno, nenamenski oko 10% od toga, kažu. Dvadeset milijardi nenamenski utrošenih sredstava je otprilike jedna polovina agrarnog budžeta namenjenih za subvencije i podsticaje. Zamislite ako bi ta sredstva koja su nenamenski utrošena uložili u poljoprivredu, a mi smo recimo za bušenje bunara u ovoj godini izdvojili svega 15 miliona dinara ili jednu šestinu onoga koliko smo poklonili za obnovu crkve ili katedrale Notr Dama u Parizu? Šest puta više za obnovu Notr Dama u Parizu nego za bušenje bunara u Srbiji? Šta je sa viškom prihoda iznad usvojenog godišnjeg budžeta? Krajem svake godine usvajamo budžet za narednu godinu. Pošto nije bilo rebalansa veći broj godina, a kažemo da smo ostvarili suficit u budžetu, kako su trošena sredstva? Na osnovu čega? Ko odlučuje o tome? Zašto mi nemamo ni za jednu godinu razmatranje završnog računa? Kritikujete bivši režim, a on je barem do 2008. godine imao razmatranje završnog računa, četiri zadnje godine nije i vi ste nastavili njihovu praksu iz poslednje četiri godine. Koliko je planiranih neutrošenih sredstava 2018. godine i po kojim razdelima? Ja sam gledao završni izveštaj, izveštaj za četvrti kvartal Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. Osamsto miliona dinara je neutrošeno, a najveći deo na poziciji vodoprivrede, a sada kukamo za posledice poplave da nije bilo sredstava da se rade mikroakumulacije u brdsko-planinskom području. Imamo dve obmane javnosti. Prvo, planiran budžet koji se ne ostvari, pa na taj način prikazujemo da smo fiktivno samo obezbedili sredstva, a manje smo ih utrošili. Da li je i koliko više utrošenih sredstava iz budžetske rezerve nego što je budžetom za 2018. godinu bilo planirano? Ko može da odgovara na ta pitanja? Takođe, pitam predlagača ovog dnevnog reda, skupštinsku većinu – zašto nema rasprave o završnom računu? Mi tražimo od svakog udruženja građana sa tri člana da podnese završni račun i da bude razmatran prilikom ili neposredno pred predaju APR, a mi u Narodnoj skupštini, gde se troši preko 1.200 milijardi dinara, nemamo završnu raspravu o budžetu. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Ševarliću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam mislio da govorim tek na kraju. Budžet je plan prihoda i rashoda. Revizori treba da kontrolišu rashode. Nemam ništa protiv da kontrolišu oni i pčele, ali to nije u opisu njihovog posla, ali to govori o prethodnom govorniku. Dame i gospodo narodni poslanici, s tim u vezi, kada su vladali oni na čijoj listi je izabran, podsticaj u poljoprivredi su bili od 120 do 180 miliona evra. Pri tome, dug je bio 15,2 milijarde, koji je ostavljen. Ni to nisu isplatili. Tada se ćutalo. Danas, kada su podsticaji 350 miliona evra, 43 milijarde u odnosu na 19 milijardi 2012. godine, uz isti kurs od 117 dinara, danas imate koji su više nego duplo manje plaćali. Imate pravu kuknjavu, suze. Veoma dirljivo je kako su subvencije malo. Nije tačno, dva puta i nešto su veće. Kada smo već kod pčela, a gospodin Miletić će govoriti iza mene, pa ću uštedeti vreme, za vreme njihove vlasti, kada je potpisan najgori sporazum za poljoprivredi, najgori deo u SSP, potpisan 2008. godine, tada su ćutali. Dakle, tada su za pčele izdvajali nula dinara, a sada se po košnici izdvaja 720 dinara, a nadam se da će taj iznos biti daleko veći i radi se, da gledaoci znaju, o stotinama i stotinama miliona dinara koje mi izdvajamo za pčele, a oni nisu. Na kraju, od istog govornika smo čuli ranije da su za pomor krivi cvetovi suncokreta zbog tretiranja semena. Pošto u maju mesecu suncokret ne cveta, još nije procvetao, sada imamo neku drugu dilemu, na čast pčelama, meni je žao što je došlo do uginuća, na to treba paziti, pre svega treba da paze poljoprivrednici, a ne revizori, moram da iznesem ove podatke i da kažem da revizori rade ono što ranije nisu radili, da sam ja imao čast još ranije da upoznam direktora revizorske ili predsednika koji je uradio jedini na kršten način reviziju u opštini Inđija 2013. godine, koja je rezultirala sa sedam krivičnih i četiri prekršajne prijave. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, uvažene koleginice i kolege, uvaženi gosti, zaista je revizija jedna od najvažnijih i najznačajnijih institucija koje trebamo imati i imamo kao mehanizme zaštite onoga što čini javno dobro, kada su u pitanju finansije i to je nešto što je izuzetno bitno. Posebno je važan segment o kojem je i revizor danas govorio, a to je ta nezavisnost rada koja, recimo, u prethodnim periodima nije baš bila transparentna i javna, pogotovo kada su u pitanju neki lokalni problemi, lokalne zajednice, gradske opštine itd. Zato je zaista važno da danas i ovih godina sa ovim sastavom DRI imamo tu svest o nezavisnosti. Kao primer, navešću opštinu iz koje dolazim, odnosno grad Novi Pazar, još 2011. godine tadašnja vlast prosledila je izveštaj o zloupotrebama budžeta za 2000, 2008. godinu kada je vlast činio gospodin Ugljanin sa svojom ekipom, gde je ustanovljeno da je preko 20 miliona evra tada nestalo nenamenskim trošenjem budžeta. Međutim, to tada niko nije ni uzimao, niti razmatrao ozbiljno, jer je bukvalno u tom periodu gospodin Ugljanin bio deo republičke vlasti. Zato kažem da je za nas koji dolazimo iz manjih sredina izuzetno važno da imamo jednu nezavisnu instituciju koja će kao što je u prethodnom periodu, kako čusmo, mnogo puta utvrdila nepravilnosti, bez obzira što neko ko je sada na lokalnoj vlasti isto tako je i na republičkoj vlasti, ukazivale na te probleme. Dakle, to navodim kao jedan svetao primer ovog sastava revizorske institucije. Naravno, takođe pozivam da malo veću pozornost ova institucija stavi na druge opštine. Recimo, imamo jako puno dokaza u poslednje vreme o malverzacijama javnih nabavki budžetskih sredstava u Opštini Tutin. Ja sam ovde nekoliko puta govorio o zloupotrebama i mahinacijama kada je u pitanju vodovod, dakle, izgradnja vodovoda u Tutinu, gde se već nekoliko puta izdvajaju sredstva iz budžeta i ta sredstva idu u nepovrat na različite načine, a građani i dalje nemaju vodu. Ili, recimo, izgradnja famozne sjeničke kuće u Sjenici, gde se nekoliko puta milionska sredstva izdvajaju iz lokalnog budžeta, a ta kuća još uvek nije završena i ta kuća, u stvari, u svim ovim građevinskim proračunima ne može njena izgradnja koštati ni pola miliona, a kamoli nekoliko miliona evra, kako to današnji i tadašnji predsednik opštine iz reda Ugljaninove stranke spočitava i bukvalno onako bahato to svojim odbornicima kada je u pitanju budžet navodi kao svoju neku satisfakciju. Na isti način, dakle, kada je u pitanju ovaj problem u Tutinu. Zato je vrlo važno da pored ovih stvari koje ste govorili posebnu pažnju prema prioritetima usmerite na te lokalne zajednice, gde imamo tzv. lokalne šerife, koji budžetska sredstva, u stvari, koriste na taj način da zadovolje sebe i svoje neke najbliže saradnike, a ono što su problemi građana i zašto se ta sredstva dodeljuju u stvari biva nerešeno i mi svi ostajemo u problemu, recimo, kao što je i dan danas u Tutinu u poznim godinama 21. stoleća ljudi nemaju pijaću vodu, a opet ponavljam, iz stranih investicija, iz republičkog budžeta, iz lokalnog budžeta je mnogo puta izdvajan novac da se uradi vodovod za građane Tutina. Zato je vrlo važno da zaista nastavite u ovom smeru i da do kraja odradite sve ove stvari, posebno da imate u vidu ta mesta koja su osetljiva i gde se to onda predstavlja kao nedobronameran odnos vladajuće stranke većinskog naroda prema manjinskim narodima, a u suštini se radi o lokalnim šerifima koji zloupotrebljavaju i republičke budžete i lokalne budžete i nekom tzv. patriotskom pljačkom unižavaju standard i ugrožavaju živote običnih ljudi. Hvala.
Zahvaljujem kolega Fehratoviću. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Kolega Miletiću, preostalo vreme vaše poslaničke grupe je četiri minuta. Izvolite.
Zahvaljujem se predsedavajući. Uvaženi članovi Saveta DRI, uvaženi predsedniče Saveta, gospodine Pejoviću, kolege poslanici, građani Srbije, ja sam Milija Miletić i dolazim iz Svrljiga, to je najlepša opština u Srbiji koja se nalazi kod grada Niša, a to je najlepši grad u Srbiji. Inače sam u Skupštini Srbije izabran sa liste Aleksandar Vučić i predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku. Inače, ja sam u određenom vremenskom periodu bio i odgovoran za budžet opštine Svrljig, gde ste vi kao institucija to kontrolisali i ja kao odgovorno lice i svi mi koji smo bili na nekim funkcijama treba da poštujemo ono što vi radite. Vi radite u interesu svih građana naše Srbije. Vi radite sve ono što je potrebno da oni koji rade, koji dobiju poverenje i dobiju odgovornost od naroda da moraju raditi odgovorno, u skladu sa zakonom i vi to radite na najbolji način. Inače, kako smo malo pre čuli, 2006. godine DRI je formirana. Unazad nekoliko godina, odnosno 2012. godine pa na ovamo vi ste zajedno sa vašim kolegama krenuli da radite mnogo ozbiljnije zato što cilj svih nas koji smo sada tu jeste da se maksimalno radi onako kako treba, u skladu sa zakonom, sa pravilima koje propisuje zakon, u skladu sa svim onim što je za dobrobit svih građana naše zemlje Srbije. Inače, mi svi koji smo tu, a i vi, želimo da uradimo što je bolje za sve naše ljude koji žive u malim sredinama, da obezbedimo kroz uštede, kroz javne nabavke, koje vi kontrolišete i vi kao prvo, vaši saradnici i vaše kolege kada kontrolišete budžete, imate određene pravce, dajete sugestije, dajete primedbe, radite savetodavno, normalno, radite ono kada se vidi da neko ne radi onako kako treba, da krši zakon, tada vi postupate po zakonu. Vaš rad, vašu proveru i sve ono što radite, dostavljate nadležnim ministarstvima, nadležnom tužilaštvu i normalno, svako za svoj nerad, odnosno svako onaj koji je radio loše, a to je radio sa ciljem da obogati sebe, da obezbedi sredstva za sebe, za one pored sebe ili za nekog drugog, ti ljudi moraju da odgovaraju. Ja mislim da vi vaš posao u okviru onog što radite, radite izvrsno dobro. Inače, mi smo unazad desetak dana imali zajedničku sednicu Odbora za finansije sa koleginicom Tomić, koja to vodi. Tu su bili Marijan Rističević, predsednik Odbora za poljoprivredu i gospodin Bogatinović i ja, gde smo na tim zajedničkim sednicama razgovarali o svim onim potrebnim stvarima koje su bitne za našu poljoprivredu, gde moramo upotrebiti sve pozitivne stvari, vaše sugestije, a i potrebno je, recimo za lokalne samouprave da se obezbede sredstva da sutra mogu finansirati protivgradnu zaštitu, da platimo strelce, da zaštitimo naša polja, ali to da bude u skladu sa zakonom, u skladu sa pravilima službe, kako kaže zakon. Zajednička sednica je pokazala, vi ste dali, mi smo vama dali određene sugestije, vi ste te sugestije stavili, što se kaže, na papir i siguran sam da ćemo u periodu koji dolazi obezbediti još kvalitetnije zakone, odnosno pravilnike, gde ćemo obezbediti sigurniju primenu svega onoga što je potrebno, a sve za dobrobit naše poljoprivrede, naših sela i naše zemlje Srbije. Normalno, svedoci smo da u malim sredinama odgovornost jeste na predsednicima opština, na direktorima preduzeća, ali svedoci smo da zbog nedovoljnih mogućnosti upošljavanja ljudi, veliki broj malih opština, recimo, kao što je opština Svrljig, Bela Palanka, Gadžin Han, te male opštine nemaju, konkretno, kod nas nemamo budžetskog revizora, nemamo određene kadrove koji bi sutra potpomogli ljudima koji vode opštine da to rade na najbolji način. Ali, uz vašu podršku, uz vas, uz ljude koji rade u Nišu, u Zaječaru, vaše kolege, zajedno svi, uz vašu sugestiju, dobronamernu, ali normalno, radite to na način da neko sutra kad neko pogreši, da neko sada odgovara, idemo napred, idemo na bolje, štitimo budžete, štitimo sve ono što je potrebno, a za sve to dobijaju se sredstva. To su parametri koji su vidljivi, nova radna mesta, novi putevi i sve ono što je bitno za sve nas. Ja ću podržati vaš izveštaj, jer mislim da radite onako kako treba i mislim da svi moramo biti odgovorni u skladu sa svim potrebama.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Momo Čolaković.
Poštovani potpredsedniče Milićeviću, poštovani predsedniče DRI, gospodine Pejoviću sa saradnicima, uvaženi narodni poslanici, ja bih zamolio, gospodine potpredsedniče, da potpredsednik Skupštine dozvoli da govorim. Veoma je značajno što danas Narodna skupština posle više godina razmatra Izveštaj DRI. To je nezavisna institucija koja od svih ostalih nezavisnih institucija u našoj državi, po mojoj proceni, najbolje funkcioniše, ima najbolju saradnju sa Narodnom skupštinom Republike Srbije i sa njenim odborima. Državna revizorska institucija je ostvarila, kako smo mi to i na Odboru konstatovali, veliki uticaj na korisnike, i to se može konstatovati da je stanje mnogo bolje nego što je bilo ranije, kako u ponašanju i odnosu subjekata korisnika prema DRI, prema trošenju javnih sredstava, ali isto tako, na osnovu ušteda koje su iznete u Izveštaju DRI. O tome je govorila uvažena predsednica Odbora za finansije Aleksandra Tomić. Ja nemam posebnog razloga da šire o tome govorim. Uvaženi predsedniče DRI, vaša institucija u svom izveštaju, u vašem izlaganju danas ustanovila je i utvrdila mnoge nepravilnosti, nedostatke, slabosti, neke nezakonitosti i jedan deo zloupotreba. Na to je ukazala, moram reći, i Evropska komisija, a i posebno, nema gospođe Filipovski, GOPAK naš koji funkcioniše u okviru Narodne skupštine. Izražavam svoje veliko zadovoljstvo, pošto sam pratio redovne sve izveštaje DRI i ovaj sada, učestvovao na svim sednicama Odbora za finansije, što možemo konstatovati da je stanje mnogo bolje, povoljnije nego što je bilo, i to uticajem DRI. Isto tako, izražavam zadovoljstvo odnosom DRI prema korisnicima. U toj saradnji su te slabosti otklonjene, dogovorom, uvažavanjem, poštovanjem itd. Sve ovo daje osnovu za to da mi danas na sednici Narodne skupštine konstatujemo potrebu, pre svega, lično mislim da treba prihvatiti Izveštaj DRI i što je posebno važno, prihvatiti zaključak i inicijative Odbora za finansije. Takođe, mislim da treba da istaknemo tu potrebu donošenja jednog broja zakona i izrade većeg broja zakona, pravilnika i uredbi. Usvajanjem Izveštaja DRI, kao i zaključka Odbora za finansije, Narodna skupština preuzima veliku odgovornost. Molio bih da to imamo u vidu. Pre svega, na realizaciji tog zaključka i tih inicijativa koje smo dali na Odboru, zajedno sa Odborom za poljoprivredu, zajedno sa DRI. Ta odgovornost se ogleda u tome da, kako bih ja rekao, zadužimo Vladu i obavežemo Vladu, ja tu računam i ministarstva, pre svega se odnosi prema Vladi, da u najkraćem mogućem vremenu preduzme odgovarajuće korake, pre svega na pripremi izmena i dopuna više zakona, čak lično mislim i Zakona o DRI, kao inicijativu i DRI i naše Narodne skupštine, da donese više, to smo konstatovali i na sednicama, više uredbi i pravilnika. Pre svega, mislim da je jako dobro i bitno da ministarstva, odnosno Vlada u celini, uvede veću kontrolu prema korisnicima i institucijama. Tu su velike slabosti i nedostaci. U tom pogledu preuzima odgovornost i da o tome, kao poslednji zaključak, redovno obaveštava Narodnu skupštinu u vezi sa tim. Na kraju, moram da izrazim pohvale prema DRI za taj rad i odnos koji je pokazala i isto tako, posebno, Odbor za finansije, koji je radio u poslednjem periodu više dana. Zbog činjenica koje je gospodin Pejović izneo u parlamentu u vezi sa izveštajem, zbog izlaganja Aleksandre Tomiće, predsednice Odbora, naša poslanička grupa PUPS će dati glas za ovaj izveštaj i posebno za zaključak koji je Odbor za finansije predložio Narodnoj skupštini. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici DRI, želeo bih u ime SRS da vas podsetim da su poslanici SRS sa jednim brojem narodnih poslanika iz SNS još 2004, 2005. i 2006. godine insistirali i mogu vam reći da smo tražili da se utvrdi, pošto je bio donet Zakon o DRI, gde ta institucija stanuje, gde je sedište, ima li pečat, koliko ima zaposlenih. Ja sam neposredno ispred poslaničke grupe SRS došao u Narodnu skupštinu i potkrovlju Narodne skupštine, gore na spratu našao sam u jednom kabinetu četvoro zaposlenih koji su mi se predstavili da su predstavnici DRI. Među njima je bio gospodin Sretenović i tri gospođe. Kada sam saznao za to, ja sam u poslaničkoj grupi izneo taj podatak, ali smo u Narodnoj skupštini istovremeno zatražili da nam se dostavi izveštaj o tome da li je DRI dostavila Narodnoj skupštini pravilnik o sistematizaciji radnih mesta. Jedva smo uspeli da izbunarimo iz nekih fioka tadašnje vlasti, dakle žutog preduzeća, i saznali smo da je DRI na vreme dostavila pravilnik, da bi Skupština usvojila. Međutim, kada smo postavili pitanje - kada će biti dostavljen na dnevni red, obećano nam je da će biti stavljeno na dnevni red, pa je posle izvesnog vremena, više meseci, stavljen na dnevni red taj pravilnik o sistematizaciji DRI, da bi naknadno saznali da je ovo četvoro predstavnika DRI bilo preseljeno u podstanare, u hotel "Bristol", u neku dole neuslovnu prostoriju. Nakon toga, pošto je usvojen Pravilnik o sistematizaciji radnih mesta DRI, mi smo se od tada pa do današnjeg dana uvek interesovali i tražili podatke o tome da li DRI vrši svoj posao i da li ga obavlja u skladu sa zakonom? Mogu da kažem da smo mi, srpski radikali, u to vreme nailazili na razumevanje i dobru saradnju sa gospodinom Sretenovićem i njegovim saradnicima. Mi smo tada ukazali da je malo državnih revizora i da je malo zaposlenih. Znate šta vi predstavljate u toj DRI? Vi predstavljate jedno formacijsko odeljenje, a imate jednu armiju i jedan korpus. E sad, vidite koliko imate u jednoj armiji pripadnika a koliko imate u jednom odeljenju? U tom odeljenju imate 10 pripadnika ili vod 30 pripadnika. Postavlja se sad jedno delikatno pitanje, kako je rekao Ante Fijamengo - da li je moguće, jel to diskutabilno pitanje, da li vi možete da se izborite sa tolikom armijom kriminalaca u ovoj državi? Prema onome što ste vi u izveštaju naveli, zabrinjavajuće je. Vi ste rekli da ste, vršeći svoje kontrole, utvrdili da je 270 milijardi dinara vrednosti koje su nanete zloupotrebama i nepravilnim radom. Drugo, vi kažete da nemate instrumente da pratite rad drugih državnih organa. Kažite mi, a kako vi mislite da obavljate svoju dužnost, ako nemate mogućnost uvida o tome koji su rezultati podnetih 2.165 prekršajnih prijava i koji je rezultat o podnetim 263 krivične prijave? Dame i gospodo, u izveštaju nedostaje šta je to bilo sa onih 1.043 prekršajne prijave koje nisu uzete u proceduru? Tu se postavlja pitanje javnosti, postavlja se pitanje tužiocu, postavlja se pitanje sudiji i njegovom predsedniku - kako je moguće, da li ljudi koji sebi dozvoljavaju taj luksuz da traže nezavisno pravosuđe, evo slike nezavisnog pravosuđa, evo ga. Znate šta će biti ukoliko budu usvojeni ustavni amandmani Venecijanske komisije? Kriminal u kriminalu. Kriminal dubokih korena baš u pravosuđu. Kako to da se iz ovoga ne sazna koji je rezultat, koji je sudija imao predmet u radu, poimenično, sudovi, tužioci i sudija? Koliko je procesnih radnji preduzeo u tom pojedinačnom predmetu? Zašto je došlo do zastarelosti? Ko će da odgovara a ko će prouzrokovanu štetu da nadoknadi? Preko toga prelazite. Vi se ne usuđujete da postavite pitanje. Pojedinačno - podneto je prekršajnih prijava zbog iznosa tog i tog, nepravilnost ta i ta, zloupotreba službenog položaja ta i ta, nije uzeta krivična ili prekršajna prijava u razmatranje. Po zakonu, dužan je sud za prekršaje, a dužan je i javni tužilac ukoliko vam odbaci krivičnu prijavu, da donese rešenje, na koje imate prigovor. To ne ulazi u praksu i vi se ne služite tim instrumentom. Ne možete se ni služiti jer vam tužilac ne dostavlja rešenje na koje imate prigovor u roku od osam dana. Postavlja se pitanje kvalifikacija dela. Nisam siguran da dajete pravu kvalifikaciju. Ne mislim na vas, nego na zakonodavca, kako je predvideo kvalifikaciju krivičnog dela i kvalifikaciju prekršaja, inkriminacija, da je do tog iznosa potrebno da se sprovede istraga, da se učiniocu toga krivičnoga dela izrekne određena kazna u tom i tom iznosu. I šta će se desiti? Naš Krivični zakon ne može biti primenjen ovako kako vi poslujete. I vi ne možete da prema Krivičnom zakonu, stav 1, inkriminacija dela, koji predviđa, vrednost, stav 2, do koje vrednosti, milion i 400, preko milion i 400 koje su kazne predviđene… Kako se može dogoditi i kako je moguće u jednoj pravnoj državi da se za prekršaj podnese krivična prijava gde su milioni bili u pitanju, pranje novca ili zloupotrebe i pronevere? A vi imate onoga jadnika koji je ukrao tri kobasice ili bicikl, za njega je predviđena kazna zatvora od jedne godine do tri godine zatvora. Kako je to moguće? Veoma sam obradovan što imate ekipu, ali vaša je ekipa mala. Drugo, morate se boriti za nezavisnost, morate se boriti za izmenu propisa, mora se uskladiti Krivični zakonik, Prekršajni zakon, sa ostalim propisima koji su iz vaše oblasti, jer vi imate dobru nameru da izvršite internu reviziju. Kada su te revizije u pitanju, morate voditi računa. Zabrinut sam i imam veliku primedbu što u izveštaju niste naveli koji su, poimenično, predsednici opština i gradonačelnici odbili saradnju. Drugo, što niste naveli u vašem izveštaju: u tom i tom gradu, u toj i toj opštini utvrdili smo sledeće nepravilnosti, utvrdili smo zloupotrebu službenog položaja od tog, tog i tog, a pre svega predsednika opština i gradonačelnika, jer su protiv njih podnete krivične prijave. Čisto sumnjam poimenično, jer ovde u izveštaju ni jednog nema, a oni bi morali ovde da se nađu, na ovoj listi. Interne kontrole. Znate kako je? Mi nismo više feudalno društvo. Mi nismo ni u onom periodu, posle Prvog i Drugog svetskog rata, kada je naša administracija bila na lokalnom, pokrajinskom i republičkom nivou toliko neuka i toliko nepismena. Imamo dovoljan broj i pravnika. Pravni fakultet u Beogradu je jedan jako cenjen fakultet u Evropi. Ti ljudi koji rade u internoj kontroli, mora da se utvrdi, gospodo, ko kosi, a ko vodu nosi, ne može bez toga. Ovo je sve paušalno što mi ulepšavamo našim zaključcima ili izveštajima. Bez činjenica nijedan sudija neće da vam prihvati prijavu ukoliko nema dokaze, a ako ima dokaze i taj sudija zaobiđe te dokaze ili izvrne i falsifikuje, taj sudija donosi nezakonitu odluku zbog čega on mora biti razrešen. Dame i gospodo narodni poslanici, za DRI imam pitanje - šta je DRI učinila povodom 24 nezakonite privatizacije, tzv. pljačkaške, a ne radi se samo o 24? Da sam ja u pitanju kao ministar pravde, radikal, Srbin i pravnik sa 40 godina u praksi, i da sam kao savezni ministar imao ovo na dnevnom redu, gospodo, ovde bi se moralo naći ime i prezime izvršioca krivičnih dela i zloupotreba i pljački za ove 24 privatizacije. Pre svega da vas podsetim, ako niste znali, a ja ću vas sad podsetiti, gospodo, koje su to 24 privatizacije, a bilo ih je nezakonitih 2.082 u periodu od 2000. do 2012. godine. Ne mogu da optužim bilo koga drugog nego žuto preduzeće koje je u to vreme žarilo i palilo, radili su šta su hteli, a sad se zna gde su oni i gde su se sve infiltrirali. Imate na prvom mestu „Sartid“. Znate kako je on prodat i da je protiv Miroljuba Labusa, Božidara Đelića i Aleksandra Vlahovića bila podneta krivična prijava i da je bila, pre svega, otvorena istraga, ali je istraga zatvorena i da je naneta ogromna šteta. Zato je 90% tenkova Vojske Jugoslavije, pre svega, pretopljeno i dato Amerikancima da prodaju i da izvuku pare iz Srbije. U pitanju je „Jugoremedija“ u Zrenjaninu. Šta je tu u pitanju? U pitanju je šteta za državu 7,5 miliona evra. Da li znate, gospodo, to? Da li pratite? Da li hoćete da gledate od 2000. godine šta se radilo? Ako ne vi, šta radi Agencija za privatizaciju? Šta radi javni tužilac? Šta radi nadležni sud? „Mobtel“, takođe jedno preduzeće koje je zaista ogromne milione steklo na nezakonit način. Imate, gospodo, „Večernje novosti“. Šta je sa njima? Verovatno ne čitate „Večernje novosti“ ili niste čitali, a verujem da ste čitali i tada i da čitate i sada. Da znate, gospodo iz DRI, znate vi ovo dobro, ali vama neko ne dozvoljava da se ovo upravo dovede do kraja i da se izrekne sudska odluka. Zatim, „Luka Dunav“. Šta je bilo tu? Koje su tu nepravilnosti utvrđene? Desetine i desetine miliona. „Nacionalna štedionica“. Šta je sa „Nacionalnom štedionicom“, gospodo? Znate li vi koje su to grdne milionske štete u evrima, što je učinjeno i naneto upravo „Nacionalnom štedionicom“? „Veterinarski zavod“, privatizacija „Zekstra“. Dame i gospodo, ovo ni u Bangladešu nikada se nije moglo desiti, a ni danas, ali u Srbiji se ovo dešava. „Galenika“, završiću. „Galenika“ je nanela štetu 34 miliona evra. Šta nam radi Agencija za borbu protiv korupcije i kriminala? Šta nam radi Agencija za privatizaciju? Šta nam rade privredni sudovi? Šta nam rade specijalni sudovi, specijalni tužioci? U Evropi nema toliko specijalnih sudova, specijalnih tužioca i specijalnih organa koliko imamo mi, a koji je rezultat? Još ću navesti samo, izvinjavam se, nekoliko slučajeva: „Tehnohemija“, „Šinvoz“, „Keramika Kanjiža“. Sad bih vam rekao, ovo je bilo u sklopu ove anatomije jedne pljačke veka, što je doživela Srbija. Imate izdavačko preduzeće „Prosveta Beograd“. Kupac „Medija“ ne samo da nije izvršilo ugovorene obaveze, već je u međuvremenu prodao, kupio, pa prodao, i novac za sebe zadržao. „Trudbenik granada“, odnosno ovde je napisano tako, ali treba da je „Trudbenik gradnja“. Preduzeću „Montera“, to je onaj Zumbul koji je u Srbiji, takođe, jedan od onih koji je voleo pare više nego ikoga. Bilo je to vlasništvo Dragana Kopčalića, nekadašnjeg predsednika Beogradskog odbora DS. Vidite kako su ovi iz izdavačkog preduzeća „Prosveta Beograd“ ostali bez posla. Zatim, Koncesija koja je bila ugovora za autoput Horgoš-Požega. Izvoz šećera, 10 hiljada šlepera je uvezlo iz inostranstva po jeftinim cenama šećer da bi ga izvezli po većim cenama, ali taj šećer po većim cenama su izvezli naši jer smo ga mi imali, jer nam je trebao uvoz. Neko bi meni završio na vešalima ko je dozvolio da se može dogoditi da se šećerana proda za jedan evro. U nekoj državi bi neko bio obešen da je tako nešto radio. Međutim, to je bilo opet u periodu 2001. do 2003. godina. Nije bilo za vreme vlasti sadašnjeg režima. Vidite, tu je ogromna šteta naneta našoj privredi, našim šećeranama. Gospodo iz SNS, trebaće vam 20 godina da otklonite posledice žute politike jer oni su toliku štetu naneli ovoj državi. Za 20 godina ne možemo otkloniti te posledice. U prilog toga ponavljam, 2.080 preduzeća su oni od 2000. godine privatizovali. Gde su pare? Milošević je samo prodao 59% „Telekoma“ i nijedno preduzeće, a ovi su prodali sve što su mogli. Kada je u pitanju još jedno javno preduzeće, a to je „Azotara Pančevo“, izvinite, ali moram iskoristiti vreme, ja to moram u ime onih građana, 3.000 radnika „Pančevačke azotare“ koji su ostali bez posla. Znate zbog čega su ostali bez posla? Ostali su bez posla usled korupcije i kriminala od žutog preduzeća. Zamislite, „Azotara“ je 2006. godine prodata za 13 miliona i 100 hiljada evra. Nova fabrika „Karbamid 2“ bila je među najmodernijim u Evropi za proizvodnju te vrste, za potrebe „Azotare“. To preduzeće su 2007. godine demontirali, „Karbamid 2“, i prodali je u Ukrajinu za 32 miliona evra, a njena prava vrednost tržišna je bila knjigovodstvena 45 miliona evra. Šta možete? Tadašnje rukovodstvo žutog preduzeća kupuje pšenicu, u stvari pozajmljuje pšenicu, 20 hiljada tona pozajmljene pšenice, po 12 dinara, pa tu pšenicu kasnije prodaju za 8,5 dinara, ali ostaju dužni proizvođačima, seljacima ukupno 20 miliona evra. „Viktorija grupa“ tu se ugradila i na taj način, mogu vam reći, ostalo je 3.000 radnika bez posla i još računajte po tri člana porodice, to je negde oko 6.000. Dame i gospodo, imao bih još što šta da kažem, ali zbog ograničenja vremena ja se vama izvinjavam. Samo bih još nešto podsetio predsednik DRI, pošto je govorio o apotekama. Gospodine predsedniče, „Pančevačka apoteka“ je opljačkana za iznos od milijardu i 30 miliona dinara, a za taj period od kada su nastale potrebe i obaveze za plaćanje kamata još 400 miliona. Znači, negde oko milijardu i 500 miliona dinara. Postavljam pitanje - da li možda znate, da li se neko nalazi u zatvoru? To postavljam pitanje javnom tužiocu i sudu. Ima li neko protiv kog je podneta krivična prijava? Nema. Zamislite DOS je iz Čačka doveo za direktora Pančevačke apoteke, a u Pančevu imate 700 lekara i farmaceuta. Niko iz Pančeva ne može da bude. Zatim, dolazi ponovo DOS-ov primer, iz Užica dolazi jedna gospođa, postavlja se za direktora apoteke. Ona dovršava ovu pljačku i zaokružuje sada, biće to milijarda i petsto miliona dinara. Šta radi gradonačelnik? Da li ste vršili reviziju? Da li ste utvrdili da li je gradonačelnik stavio na dnevni red da se raspravlja o izveštaju o završnom računu apoteke, ili niste? I, da znate koliko je radnika ostalo bez posla? Prema tome, gospodo draga, morao sam makar i ovim tonom, ali zbog kratkoće vremena i brojnih aktuelnosti i brojnih primera koji su negativni u našoj državi, a da morate žuto preduzeće, jer su pokretani postupci za vreme žutih, ali niko ništa ne preduzima. Niko ništa ne preduzima, ali sadašnje sudije i tužioci koji ih je birao, zato oni upravo i ne vode postupke o ovome.
Zahvaljujem, kolega Jojiću. Reč ima predstavnik predlagača dr Duško Pejović, predsednik Saveta DRI. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Nisam imao nameru da se javim, ali morao sam jer je više puta DRI i njen rad doveden u pitanje zašto nije ovo, ili zašto nije ono. Ceneći i godine iskustva uvaženog poslanika, najpre bih dao odgovor da većina ovih pitanja nije za nas. Ceneći sve što ste vi izneli i uvažavajući to što ste izneli, ali najveći deo tih pitanja se ne odnosi na DRI, jer ona nije nadležna za ono o čemu ste vi govorili. To se i u teoriji u praksi zove jaz u očekivanju. Dakle, ovde se od DRI očekuje da bude i više od onog jeste, da radi više za šta je nadležna, da šta god joj padne na pamet, a da je u sklopu nekog njenog delovanja da ona to može da uradi. Ne može da uradi. Ništa više od nadležnosti. Dakle, naš posao je posao revizije. Ja se bojim možda mi još nismo dobro savladali šta znači vršiti reviziju, a šta znači sprovoditi istragu, i da to jedno i drugo nije isto, nego obrnuto. Mnogo je različito. Znate, sprovoditi reviziju ne znači sprovoditi inspekciju, nego vršiti ispitivanje dokumenata, obračuna, faktura, ugovora itd, sa ciljem pribavljanja što više relevantnih dokaza u svrhu davanja mišljenja o tome da li subjekat pravilno, istinito i objektivno iskazuje svoje stanje, i rezultate poslovanja, shodno međunarodnim računovodstvenim standardima i propisima koji su za to doneseni. I, to vidite iz ovoga, nema nikakve veze sa istragom. Drugo, u reviziji pravilnosti mi utvrđujemo da li su prihodi i primanja, rashodi i izdaci koji su pribavljeni, odnosno ostvareni prihodi, a izvršeni rashodi i izdaci, da li su oni ostvareni na način ili odluke i aktivnosti u skladu sa važećim propisima za planirane namene, a u svrsishodnosti da li je ostvareno ono tri e. To je naš posao. To je prva stvar. Drugo, mi ne vršimo istragu, niti se time mi bavimo. Iduću stvar koju želim da kažem, mi smo jedina državna revizorska institucija u Evropi, a mislim i dalje, samo sam za Evropu siguran, koja podnosi prijave. Nijedna vrhovna revizorska institucija u Evropi ne podnosi prijave. (Narodni poslanik Petar Jojić dobacuje s mesta.) Ne, ne mogu ni to da kažem, da li ima ili ne, ali hoću da vam kažem radi istine. Dakle, mi tu obavezu izvršavamo koliko god pravilno možemo i činimo. Vi ne biste ni znali za 129 prijava da je zastarelo da vam to mi nismo rekli. Sada još ispadam kriv koji sudija je to uradio. Dakle, mislim da smo malo tu poremetili taj odnos. Dovoljno je od državnog revizora da dobijete pravilne, istinite, objektivne informacije, a onda drugi organi bi trebali u drugom postupku, a izvan naše nadležnosti da nastave rad. Ono na šta je, uvaženi poslanik Jovanović ukazao, svaku od tih zastarelih prijava treba pojedinačno analizirati i utvrditi šta se dogodilo, to je jedno. Drugo, mi nikad u našem izveštaju ne pišemo ime i prezime fizičkog pojedinca, ličnosti, to su pravila, jer cilj nije da mi kažemo da je ime i prezime, nego da je došlo do neke pojave. Mi govorimo o pojavi, a pojedinačni izveštaji, uvaženi poslaniče, u sebi sadrže opise da je gradonačelnik, da je predsednik, da je načelnik uprave, da je šef odeljenja itd. učinio to i to. Ne govoreći o njegovom imenu, nego govoreći o funkciji o odgovornom licu, u pojedinačnom izveštaju. Mi ovde govorimo i izveštaju o radu institucije. Mi govorimo o pojavama i ukazujemo u kom smeru su pojave utvrđene i na koji način se to može izvršiti. Dalje, mi u reviziji prikupljamo dokaze i oni su tzv. revizijski dokazi, ali istovremeno se naprežemo da te dokaze pojačamo, povećavamo i po količini i po kvalitetu ili relevantnosti, jer oni mogu sutra biti i sudski dokazi. Isto tako imamo obaveze svedočenja. Dakle, niz aktivnosti po tom osnovu imamo i sve što je do nas činimo. Prema tome, radujem se svakom izlaganju koje podržava DRI da nastavi da na istinit i objektivni način javno u Skupštini i parlamentu i na početku sam iskazao, zahvalan sam što ste omogućili javnu raspravu u kojoj pred građanima možemo da kažemo što govori o našoj nezavisnosti, što govori o vašoj spremnosti da čujete sve informacije koje smo mi utvrdili u postupku revizije i da ovaj posao nije uzaludan, nego da je ovo posao koji je naišao na zaista adekvatno prihvatanje najpre od odbora koji nam je nadležan, a onda vidimo da je to i u parlamentu. Još za apoteku. Mi smo pre tri godine izvršili reviziju apoteke. Pančevačka apoteka je jedan od subjekata, kao i druge apoteke što su se pokazale kao jedna pojava koja je jako negativna. Negativna u smislu da su izvan spoznaje, saznanja rukovodstva lokalnih vlasti, preuzimali obaveze i tako nagomilali ogromne obaveze. Kada su se obaveze pojavile u velikim iznosima, evo na primer, sticajem okolnosti imam ispred sebe stanja, pregled zdravstvenih ustanova čiji podračuni su u blokadi na dan 17. jun, na jučerašnji dan – ukupno 3.206.829.000,37 dinara su u blokadi zdravstvene ustanove. Na čelu je apoteka iz Pančeva sa iznosom od 491.683.876,84 dianra, a iza nje je apoteka Bor sa 439.243.000,00 gde je otišla ova što je bila u Pančevu, otišla u Bor pa je tamo. Evo, vidite, sticajem okolnosti, ove dve apoteke su u najvećem iznosu u blokadi. (narodni poslanik Petar Jojić dobacuje s mesta.) Istraga će utvrditi ime, a mi se ne bavimo istragama. Da, isto je ime i prezime. Drugo, npr. dugovanja domova zdravlja po prinudnoj naplati na iznose 562.163.000,00, a dugovanja apoteka u prinudnoj naplati iznose 1.325.847.000,00 dinara. Očito da je taj problem oko zdravstvenih ustanova veliki i ogroman, što će biti osnova za dalju raspravu na nivou organa koji su za to zaduženi. Ono za šta smo mi zaduženi jeste da damo istinitu i objektivnu informaciju koja se zasniva na jasnom dokazu. Ovo je pregled stanja. Hvala vam. (Petar Jojić: Replika.)
Kolega Jojiću, mislim da ste dobili odgovor na sva pitanja. Izvolite.
Gospodine predsedniče, vi kažete da su to u blokadi sredstva pančevačke apoteke, a šta ćemo da radimo sa onim sredstvima koja nisu još uvek u blokadi? Da li imate izveštaj koliko je utuženo, koliko je tužilaca podnelo tužbe, da li znate ko je tužen? Grad Pančevo. Da li znate da li je obavljena rasprava u S kupštini povodom ovih izveštaja? U koliko je predmeta opština. odnosno grad Pančevo tužen? Tu nisu obuhvaćena, gospodine predsedniče, po mojim saznanjima, ja sam postavio poslaničko pitanje nadležnom organu i dobiću, u smislu člana 204, odgovore. Vama ću, gospodine predsedniče, u smislu odredaba 204. Poslovnika Narodne skupštine, na što imam pravo, zatražiti od vas, od kako ste vi došli, koliko je podneto prekršajnih prijava, protiv koga, zbog čega, kom organu? Da mi dostavite, jer ste u obavezi, kopije u kojima ću naći ime i prezime toga što je pričinio štetu u vezi podnošenja prekršajne prijave. U odnosu na krivične prijave, takođe ću od vas tražiti kompletan dosije, pa pošto niste vi uspeli, iz vama razumljivih razloga, ja neću u to da ulazim, niste želeli da unosite ime i prezime u te izveštaje, vi ćete morati da mi dostavite prijavu sa imenom i prezimenom i matičnim brojem. Tražiću od tužilaštva i od sudova da mi dostave odluku i kompletan dosije. Ovde ću ga referisati svim narodnim poslanicima da ne bude ništa sakriveno. Vi ovde niste mene dobro razumeli. Ja znam koje su vaše nadležnosti. Ja nisam od juče u ovom poslu i kao pravnik. Ja znam šta je vaša obaveza, da vršite kontrolu i da utvrđujete činjenično stanje u pogledu korišćenja budžeta, namenskih sredstava, u pogledu ko rukovodi tim budžetskim sredstvima i da vi u tom slučaju zaista nemate, osim kontrole, i da podnesete izveštaje. Ali, moja je dalje primedba što vama nije dato u nadležnost da možete putem kvalifikacije, ne za jedno delo koje ima dva, tri miliona dinara pranje novca, da bude, pre svega, manje teže krivično delo od onoga ko je ukrao bicikli.
Zahvaljujem, kolega Jojiću. Moraću da vas prekinem…
Ovo je sve proisteklo iz vremena od 2000. do 2012. godine i tu su prijave i tu su utvrđene činjenice, ali kao što vidite, ja nisam poruku uputio samo vama, moja je želja da ovo što ste vi govorili, vi znate svoje nadležnosti, šta je istraga, šta je vaša dužnost, da vršite reviziju kao državna institucija, ali ovo je poruka i za druge državne organe koji ne poštuju zakon i ne sprovode zakon. Vama je teško sprovesti zakon zbog toga što taj zakon nije usaglašen sa odredbama Krivičnog zakona, Zakonika o krivičnom postupku i Zakona o prekršajima.
Zahvaljujem, kolega Jojiću. Reč ima predstavnik predlagača dr Duško Pejović, predsednik Saveta DRI. Izvolite.
Zahvaljujem se za svaku podršku koju dobijam i koju dobija institucija. Što se tiče prijava što ćete zatražiti, slobodno vi kao i svaki građanin imate pravo pristupa informacijama od javnog značaja i dobićete sve što je po zakonu. Ali, ja sam vam i u uvodom delu i u izveštaju napisao da su 262 prekršajne prijave, od kada sam ja došao, podnesene, 33 krivične prijave su podnesene i prema zakonu ćemo da odgovorimo na upit koji bude stigao od vas, ali morate imati na umu da li se može ometati postupak koji je u toku. Imajte sve to na umu, da sada ništa ne odgovaramo. Što se tiče pritužbi da li znamo koliko tužbi ima za apoteku Pančevo. Znate, ne možemo mi znati svakoga dana šta kod preko 10.000 korisnika ima. Mi ne možemo to znati. Jedino možemo znati u postupku revizije. Kad vršimo reviziju tada znamo za svaku informaciju koja je materijalno značajna, a broj pritužbi i sporova je sigurno materijalno značajan … (Petar Jojić: Desetine i desetine.) Jasno. To su sigurno visoki iznosi, visoke vrednosti i to je nama dobra osnova iz ove rasprave da možda mi vidimo jednu reviziju svrsishodnosti koja bi govorila o sudskim sporovima, o prinudnoj naplati, o sporovima u potraživanjima, o zastarelosti u potraživanjima i drugim odnosima i obavezama. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče Saveta DRI, vi ste ovde kao institucija uvek dobrodošli u Narodnu skupštinu zato što čini mi se da moje kolege poslanici ne shvataju ulogu DRI i kako Narodna skupština, uz pomoć DRI, vrši nadzor nad trošenjem javnih sredstava. Čisto to. Da to znaju, ne bi pričali, recimo, kako je naša dijaspora najveći investitor u Republici Srbiji. Ja sam našoj dijaspori zahvalan zato što su devedesetih godina, kada su bile sankcije i bombardovanja, donosili ovde svoj novac i davali svojim porodicama i na taj način pomagali čitavu državu. Zahvalan sam im i dok su do 2012. godine isto to radili, ublažavali su posledice jedne lopovske vlasti i jedne bande koja je bila okupljena oko Vojislava Koštunice, Zorana Đinđića, Borisa Tadića i to manguparija kao što su Dragan Đilas, Šolak, Pajtić, čuveni Mišković. O njima ćemo uskoro da pričamo i oko komisije, oko zaštite konkurencije, pa ćemo da se dotaknemo kako su sve to radili. Ja sam zahvalan našoj dijaspori što je tim novcem ublažavala posledice jednog lopovluka do 2012. godine. Voleo bih da je kolega koji je rekao da je naša dijaspora najveći investitor, da je to zaista tako, jer to bi značilo da se ti ljudi vraćaju u Srbiju i da svoj novac ulažu u neku proizvodnju, u neku uslugu i da će da ostanu ovde. Na žalost nije tako. Ne tražimo mi da oni ništa poklanjaju Srbiji i državi Srbiji, zato što znamo koliko svaki dinar koji tamo zarade nije lak i koliko je pun odricanja. Zato bih voleo da ih više kolege ne koriste u političko razračunavanje, pogotovo što ne znaju o čemu govore. Znači, to odmah da raščistimo. Kao što bih voleo da imate ovlašćenja da pregledate kako su trošena sredstva za subvencije u poljoprivredi do 2012. godine i kako smo plaćali po 200 evra hektar obradive zemlje na koju nije bačeno seme, da bi neki pisali projekte i od tih projekata lepo živeli. Sad nama sole pamet kako se bore za dijasporu, za poljoprivrednike, za sve ostale. Razlika između nas i njih je, između mene i njih je, ja nikada nisam bio na listama onih koji su upropastili Srbiju i pokrali narod, niti ću. A to govori o njima i o njihovim nekim željama. Da znaju da čitaju budžet Republike Srbije, znali bi kako se raspoređuju neutrošena sredstva. Valjda na prihodnoj strani Zakona o budžetu za narednu godinu, pa još i lepo piše, preneta i neutrošena sredstva iz ranijih godina. Ali, treba da pročitaju Zakon o budžetu. Da čitaju zakone, znali bi i da pričaju. Ali se bave populizmom, pa onda ne čitaju. Najlakše je napričati populističke priče koje narod voli da čuje, obećavati im ono što ne može da se ispuni, ali voli da se čuje, pa da se nadaju da će nekoga uspeti da možda i prevare. To dolazi opet iz redova onih koji pitaju kada ćemo da radimo završne račune izvršenja budžeta Republike Srbije za neke ranije godine, a dok su oni bili na vlasti vama iz Državne revizorske institucije nisu dozvoljavali da dođete u Narodnu skupštinu i podneste izveštaje o svom radu, da narodni poslanici i građani Srbije ne znaju kako Tadić, Đilas i ostala manguparija troše novac. Zamislite, naša Državna revizorska institucija je još po nečemu jedna od retkih, a to je da može da kontroliše sve nivoe vlasti, od republičkih organa, pokrajinskih organa i lokalnih organa. Zamislite da ste radili u to vreme reviziju poslovanja, odnosno izvršenja budžeta za grad Beograd, evo, ja vam garantujem, ne biste smeli da pomislite da taj izveštaj prosledite narodnim poslanicima i da vidite kako je Đilas opljačkao građane Beograda dok je pravio most za koji ja kažem da jeste lep, Beograd zaslužuje možda lep most, ali ne znam njegovu svrsishodnost i opravdanost jer nije rasteretio grad i saobraćaj u gradu. Koleginice Radeta, molim vas, nemojte da me ometate, razgovaram sa predsednikom Saveta. (Vjerica Radeta: O, gde si, Arsiću? Idem na Zvezdaru, imamo tribinu o ukidanju javnih izvršitelja.) Nemojte da me ometate, razgovaram sa predsednikom Saveta.
Izvolite, kolega Arsiću.
O tome niste ni smeli da pomislite, vaš prethodnik Sretenović takođe. Ili zamislite da ste otišli da radite reviziju završnog računa AP Vojvodine pa biste videli, otkrili i obavestili poslanike da su potrošili novac, preko 100 milina dinara, da kupe najobičniju šupu koja se samo nije srušila, a navodno za decu ometenu u razvoju. Recimo, to niste mogli da radite. Sačekaću ja sam lepo vaspitan. (Vjerica Radeta: Spremna sam da kasnim na tribinu.)
Nastavite, kolega Arsiću. Molim vas, samo malo tiše. Izvolite, kolega Arsiću.
Ja sam lepo vaspitan, kada su govorile moje kolege ja nisam dobacivao. Sačekaću da završe njihovu diskusiju. Ne očekujem da bude mukla tišina, mogu poslanici da pričaju, ali ne i da se ponašaju onako kako njima samima to ne dolikuje. Da se vratimo na diskusiju. Nije bilo moguće vršiti te revizije, a ako su i bile moguće, nije bilo moguće da o tome vodimo diskusiju u Narodnoj skupštini i da građani znaju o rezultatima koje je Državne revizorska institucija postigla. Od samog osnivanja Državne revizorske institucije do 2012. godine stalno se dovodio u pitanje njen način funkcionisanja u onom osnovnom obliku koji će radni prostor da bude Državne revizorske institucije i na svaki mogući način se opstruisalo da ona ima kapaciteta da vrši poslove revizije, pa se čak i svodilo dotle da su podnošene ne prijave nego je obaveštavana Narodna skupština za neke stvari koje su banalne i sa kojima je tadašnji režim želeo da ismeva i ponižava Državnu revizorsku instituciju. Setite se onih prijava za ćevapčiće. Hajde da ne pričamo o tome. Bilo je i toga. Ako je to bila svrha, a ne milijarde dinara kojima raspolaže Vlada Republike Srbije, onda nemam šta više da govorim. Narodna skupština jeste čuvar nezavisnosti Državne revizorske institucije. Uopšte, politika i Vlade Republike Srbije i predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića i narodnih poslanika koji podržavaju Vladu jeste da Državna revizorska institucija radi u svom punom kapacitetu, jer sa svojim revizijama pomažete da ostvarimo one ciljeve koje je Vlada Republike Srbije stavila ispred sebe i koje su kandidati, tadašnji mandatari, a sadašnji predsednici vlada ovde čitali u svom ekspozeu. Međutim, kao što i jedan sistem ne može do kraja da bude savršen i da stalno traži u skladu sa životom da se prilagođava i menja da bi se unapređivao i odgovorio nekim svojim izazovima i da bi mogao da ostvari onu svoju primarnu funkciju, voleo bih da u zakonodavnom smislu to uradimo. Recimo, često je ovde bila spominjana priča oko toga šta ako vi naiđete na neku nepravilnost, pa da li se taj novac vrati itd. Sami ste rekli, nemate ovlašćenje, vi to konstatujete. Ali, treba ostvariti saradnju i sa drugim državnim organima koji to mogu, recimo, sa upravnom inspekcijom ili budžetskom inspekcijom, pogotovo kada predsednici lokalnih samouprava, hajde, predsednici opština malo vole da zidaju te svoje koeficijente ili zaposlenima itd, pa samo prestanu ili se prave ludi kao da se ništa nije desilo. To je već posao za budžetsku inspekciju ili upravnog inspektora, on to može da uradi. Stalno se u Narodnoj skupštini govori oko nezavisnosti i samostalnosti nosilaca pravosudnih funkcija. Evo, ni u jednom trenutku ne nameravam da ugrozim njihovu samostalnost i nezavisnost. Ono što bih voleo, ne znam da li je moguće, mislim da nije, voleo bih da dobijem imena i prezimena sudija za prekršaje kojima su postupci koje su vodili zastareli. To nije narušavanje samostalnosti i nezavisnosti nosilaca pravosudne funkcije, nego da mu pročitam ime i prezime, da građani znaju da imaju za sudiju nekoga ko je lenština, a moguće je i korumpiran pa ne postupa, pa će valjda na taj pritisak i da reaguje Visoki savet sudstva. Isto tako, tužioci, evo, još jedna grana, sada oni sebe smatraju samostalnim, nezavisnim, evo, idu i ustavni amandmani, a u sistemu su izvršne vlasti, zašto da ne i da njihova imena znamo, zašto ne postupa tužilac. Zašto ne postupa po krivičnoj prijavi? Ili neka pokrene postupak, ili neka odustane, ili što je u najvećem broju slučajeva, moram da kaže - ne znam, jer zaista ne zna? Ali, to nije naš problem, nego njegov, jer zašto se prihvatio da nešto radi ako to ne zna. Isto tako nije narušavanje njegove samostalnosti i nezavisnosti, što je došlo do zastare, apsolutne zastare, neko krivičnog dela koje je on prikupio dokaze i bio dužan da pokrene sudski postupak pred nadležnim sudovima. To nije narušavanje njihove samostalnosti i nezavisnosti, već isključivo rezultat njihovog neznanja, njihove nesposobnosti, a kao što rekoh i mogućeg korumpiranosti. Pa, možda će Državno veće tužilaca, republički javni tužilac da reaguje i da konačno završe sa tom praksom. Znate, javnost u radu koju daje Narodna skupština je upravo ta koja razne državne organe, bez obzira na njihov stepen i samostalnosti i nezavisnosti goni da daju što je god moguće i bolje rezultate. Tu ćete u Narodnoj skupštini i uvek da imate saveznika. Neću biti neskroman ako kažem da je DRI Srbije jedna od najboljih u regionu ako ne i najbolja, pošto smo pratili, pogotovo u ranijem periodu rad, način revizije i kako to rade neke zemlje u okruženju, mogu da kažem da su čak i neke zemlje koje su članice EU po pitanju revizije u kamenom dobu u odnosu na Srbiju. Ono što mi je bilo najsmešnije, jeste, što su oni dolazili da nam drže tvining projekat, kako vršiti nadzor na trošenju javnih sredstava ali dobro, to je bila njihova stvar. Još jedna sugestija, poznato je da javna preduzeća koja su u vlasništvu lokalne samouprave, gde je osnivač, u stvari, lokalna samouprava prilikom usvajanja njihovog završnog računa moraju da imaju i izveštaj eksternog revizora kada usvajaju taj račun. Mene interesuje šta je sa tim eksternim revizijama? Ako vi pronađete da poslovanje koje je imalo to javno preduzeće ne odgovara nalazu i mišljenju eksternog revizora i kakve su mogućnosti da taj eksterni revizor više nikad ne može da radi nikom eksternu reviziju, jer on pravi na više načina štetu. Prvo, pravi štetu, zato što je prevario odbornike u jedinicama lokalne samouprave, što pokazuje da za novac pristaje da svakakav izveštaj napiše, što se sredstva koja su javna ne troše u skladu sa zakonom i onom namenom koju imaju. Ali, dokle god imamo takve eksterne revizije, mi pravimo i onom realnom sektoru određenu štetu, jer takvi loši revizori onemogućavaju naša privredna društva koja su privatno vlasništvo, da učestvuju sa dužničkim hartijama od vrednosti, na recimo, srpskoj berzi, jer je potrebno mišljenje i nalaz revizora da bi se emitovale dužničke hartije od vrednosti privrednog subjekta, danas niko neće da kupi te vrednosti, jer znaju da mišljenje koje daje revizor o poslovanju jednog preduzeća ne odgovara činjeničnom stanju. Da ne pričam koje su to sada sve druge posledice na finansijskom tržištu u padu cene kapitalu Srbije, što je nama cilj da dođemo do što jeftinijeg kapitala da bi naša privreda imala sve veći i veći zamah. Nekako je ta revizija malo više od samog izveštavanja Narodne skupštine, već je to jedan multiplenarna disciplina i mogu da kažem jedno sredstvo koje možemo da iskoristimo za više namena, a da rezultati toga budu jako dobri po Srbiju i po njene građane. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Arsiću. Koleginica Jovanović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Trebali ste da reagujete zato što je bilo krajnje nekorektno, a to ste bili dužni da uradite po članu 27. i 32. kada je takođe, potpredsednik Skupštine, a u tom trenutku govornik, Veroljub Arsić dao neku primedbu na ponašanje koleginice Radeta. Ona je izlazeći iz sale, to su svi narodni poslanici čuli, rekla, da napušta, a samim tim obavestila i vas, a i sve druge narodne poslanike, sednicu Narodne skupštine jer je i ovlašćeni predstavnik SRS zato što odlazi na Zvezdaru, na tribinu SRS koja počinje u 18,00 časova protiv ovih izvršitelja koji deru kožu narodu jer mi kao što znate prikupljamo peticiju u svim gradovima Srbije za stavljanje van snage Zakona o izvršiteljima i smatramo da će i na toj tribini večeras koja za koji trenutak treba da počne, na kojoj će pored gospođe Radete govoriti i Aleksandar Šešelj i Miljan Damjanović i kolega mladi Trkulja, narod podržati takvu inicijativu. Samo je bilo neumesno, a verujem da ćete i vi kolega Arsiću, s obzirom na tok vašeg izlaganja i na sve ovo što ste rekli takođe da podržite jednu takvu inicijativu, što bih preporučila i svim vašim kolegama.
Koleginice Jovanović, uz dužno poštovanje mislim da sam najkorektnije moguće odreagovao, sačekao da koleginica Radeta izađe i zamolio kolegu Arsića da nastavi sa izlaganjem. Moram da vas pitam da li želite da se Narodna skupština izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika. (Nataša Sp. Jovanović: Ne.) Reč ima predstavnik predlagača dr Duško Pejović, predsednik Saveta DRI. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče, zaista vam se zahvaljujem za izgovorene reči podrške za rad DRI kako do sada tako i od sada. Zahvaljujem se na taj način što podrška Narodne skupštine DRI daje snagu i daje i kredibilitet u smislu da pojačava i našu ulogu i naš uticaj kod subjekata, odnosno kod korisnika javnih sredstava. Ukratko ću samo da pokušam da malo usmerimo ove dve aktivnosti koje ste na kraju svog izlaganja iskazali. Što se tiče zahteva za pokretanje prekršajne odgovornosti, ili postupka, mi možemo doći do imena onih sudija koji su vodili postupak a koji je pao u zastaru zato što smo strana u postupku i imamo sve informacije o tome. Evo, zabeležili smo, potrudićemo se da vam dostavimo tačno sve ono što mi imamo po tom osnovu. Što se tiče krivičnih prijava, mi to ne možemo uraditi zato što nemamo informaciju, jer u krivičnom postupku mi nismo strana u postupku. Naše informacije, našu prijavu sa dokazima preuzima tužilaštvo a mi ne znamo kome je tužiocu to dodeljeno, a posebno kada uđe u postupak sudski ne znamo mi kom sudiji je to dato. Zato, mislim da ćemo za prekršaj odgovoriti a za krivične postupke mislim da je Visoki savet sudstva i Visoki savet tužioca taj koji prati rad sudija i tužioca i da je on najmerodavniji da da odgovor i imena osoba koji su vodili te postupke. To je za prvo. Za drugo, potpuno se slažem i mi smo svedoci, da kažem svakog izveštaja u javnim preduzećima, da su naši nalazi i nalazi koje utvrde komercijalni eksterni revizor često ponekad i potpuno suprotni. Dakle, vrlo često oni daju vrlo povoljnu, pogodnu ocenu, a mi damo ocenu onakvu kako utvrdimo na osnovu dokaza. Problem je u tome kontrolu kvaliteta rada eksternog komercijalnog revizora vrši komora i dobro bi bilo da Komora ovlašćenih revizora bude ta sa kojom se sutra počinje dijalog na temu kvaliteta rada komercijalnih revizora. Ono što je jako važno da napomenem, to smo i na Odboru napomenuli, naša revizija u javnim preduzećima uvek je dupla sa komercijalnim revizijama i ta godina u tom preduzeću koje je predmet revizije, pitanje je racionalnosti trošenja naših revizorskih kapaciteta, pa smo predložili da i kod javnih preduzeća, kao i kod lokalnih vlasti ide se na princip davanja saglasnosti. Tamo kada mi vršimo reviziju u javnom preduzeću da ne vrši komercijalna revizija. Nema potrebe, samo plaća iznos koji evo sad i govorimo o kakvoj oceni je reč. Mislim da bi to jako bilo dobro da pridružimo onu informaciju koju sam pre nekoliko sati rekao da nisu određeni rokovi za podnošenje izveštaja, niti rokovi za usvajanje izveštaja, nego je samo dat rok za dostavljanje izveštaja. E, to nama pravi veliku smetnju u reviziji javnih preduzeća. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite, kolega Mirčiću.
Ono što je logično pitanje na početku stigao je ovaj izveštaj od DRI i ovo je prvi izveštaj u ovom sazivu koji razmatra Skupština. Logično pitanje je šta je u ranijem periodu bio razlog da izveštaje koje je redovno podnosio DRI matičnom odboru zašto nije bilo na plenarnoj raspravi? Zašto postavljam ovo pitanje? Iz prostog razloga što se totalno promenio način razmišljanja i ponašanja vladajuće koalicije posle razgovora sa predstavnicima EU. Zar vi ljudi toliko ne shvatate da treba toliko vremena, čak da dođe predstavnik EU da bi vi uveli parlamentarizam u Srbiji. Ovi ljudi su revnosno radili svoj posao u protekle tri i po godine, redovno podnosili izveštaje. Nikada ti izveštaji nisu bili na dnevnom redu Skupštine. Sad odjednom i to je dobro, ali nama je i te kako sumnjivo to što je posle lekcije koju nam je održao predstavnik EU došlo ovo na dnevni red. Ne samo ovo, nego i drugi predlozi nevladinih organizacija koje su u nadležnosti ili pod kontrolom skupštinskih odbora, samim tim i Skupštine. Dosta je ovde DRI navela. Oni problemi koji su po meni veoma bitni i značajni, a oni su naveli u svom izveštaju sadrže se u sledećem. Između ostalog, jedan od glavnih problema su javne nabavke. Mi, srpski radikali već bi se, što bi se reklo, upljuvali koliko vam objašnjavamo da je Zakon o javnim nabavkama dobra osnova za manipulaciju da se mora menjati, mora se precizirati, vi se jednostavno oglušujete o naše insistiranje. Sada vidimo da ovde, kada je u pitanju lokalni nivo vlasti najveći problemi su u javnim nabavkama. Zašto? Zato što postoji prostor za manipulaciju. Ovde je DRI navela slučajeve jasnog kršenja zakona, a možete misliti kako se u tom međuprostoru manipuliše. Međuprostor je kada jednu veliku nabavku razbijete na više malih. Gledajte ove slučajeve koje je DRI navela, javne nabavke, najveće nepravilnosti odnose se na zaključenje ugovora i izvršne rashode bez sprovedenog postupka javne nabavke. On je procentualno 31,88%, a da ne bi to bilo nešto relativno, to je 580,39 miliona dinara ne poštujući Zakon o javnim nabavkama, kršeći Zakon o javnim nabavkama. Drugo, zaključenje ugovora u kojima je izvršena povreda narušavanja na čela javnih nabavki u iznosu od 287, 21 milion dinara kod 15 subjekta i to je procentualno 15, 77. Treće je što je sačinjava sa ova dva više preko 50%, zaključenje ugovora gde u konkursnoj dokumentaciji određeni uslovi za učešće u postupku javne nabavke koji nisu u logičnoj vezi sa predmetom nabavke, on sačinjava 12,35%, to je preko 50%. Šta treba još da se učini da bi odlučili da menjate, da korigujete Zakon o javnim nabavkama? To je više vaša sujeta, jer ste na Zakon o javnim nabavkama u ranijem periodu bazirali svoju predizbornu kampanju, tvrdeći da je to kraj kriminala i lopovluka, navodeći primere kako su ranije, ili kako vi kažete, bivša vlast, manipulisala sa nabavkama, a sada ste otvorili širom vrata za to. Drugo, ono što je veoma interesantno, DRI navodi problem interne revizije. Zakon daje mogućnost da nekoliko opština napravi zajedničku internu reviziju, zakon. Opštine, odnosno oni koji rukovode opštinama, do dana današnjeg nisu našli za shodno internu reviziju da formiraju. U internoj reviziji dovoljna su tri člana da bi olakšali posao koji radi DRI. Odgovorno lice u internoj reviziji ima potpuno drugačiji status. Ali ne, kako ćete kada nemate dovoljno stručnih kadrova? Kako ćete kada ste zabranili, stavili zabranu zapošljavanja novih stručnih ljudi, pa DRI ima problem sa kadrovima, još ovoliko da ima zaposlenih ne može da stigne. Pošto ne postoji interna revizija, onda je to problem na kvadrat, što bi rekli. To mora da se rešava, to su ogromna sredstva građana koja su van kontrole. Ovo su slučajevi gde je DRI izvršila kontrolu. Treće, kada su u pitanju subvencije, koliko puta se ubeđujemo ovde sa pojedinim kolegama, ne možete davati subvencije bez kontrole. Ovde je DRI navela konkretne primere. To su vam primeri grada Beograda, Kragujevca, Subotice, Pančeva, Gradske opštine Grocka. Zamislite do kakvog se apsurda došlo, čak javna preduzeća nemaju pripremljen plan trošenja tih subvencija, oni ne znaju šta će sa tim subvencijama, a prebacuju im se te subvencije. Znači, ni po babu, ni po stričevima, već po nekoj simpatiji ili antipatiji, tako se ta sredstva daju. Ono što je veoma bitno, zahvaljujem se, gospodine Arsiću, veoma je bitno da DRI ima predloge. Između ostalog, jedan od tih niza predloga koje treba i te kako dobro ozbiljno razmotriti, to je Zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju, koji utvrđuje visine starosne i invalidske penzije. Moraju se korekcije izvršiti. Ovde su ministarstva iz Vlade koje ne poštuju postojeće zakone. Ljudi, o čemu mi ovde razgovaramo? Razgovaramo o nečemu što su nepobitne činjenice i o nečemu gde se ogleda tvrdoglavost. Mi tri i po godine primamo slične liste i izveštaje, a većina ne osvrće za shodno dok nije došao visoki predstavnik i na engleskom jeziku vam to saopštio što, u svakom slučaju vi smatrate da je napredak, a mi smatramo suprotno jer razumete engleski jezik, svoj maternji, srpski nećete da čujete.
Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević. Izvolite, kolega.
Dame i gospodo, poštovani revizori, mislim da slika koja danas ide iz Skupštine Srbije govori više nego sve ove diskusije koje su pozitivne, a ona kaže da je strašno važno kakva je saradnja između Skupštine Srbije i DRI. Koliko je Skupština Srbije bitna DRI to govori broj ljudi koji danas sedi ovde sa nama, a koliko je Skupštini DRI bitna, to ste mogli da čujete iz gotovo svakog izlaganja, bez obzira da li je ono vladajuće ili opoziciono. Kada Skupština Srbije donosi zakone, ona u stvari određuje pravila i pravi norme kako društvo treba da se ponaša. Kada određuje norme i pravi pravila, onda zahteva od svojih građana da ta pravila i te norme poštuje. Sasvim je normalno da Skupština Srbije sama i institucije koje su u njenoj nadležnosti poštuju ta pravila na nivou opšte države. Državna revizorska institucija je ključni faktor koji doprinosi da institucija javnosti, Skupština Srbije i Odbor za budžet ima informacije. Drugim rečima, Državna revizorska institucija je mehanizam, alat, oružje srpske javnosti, Skupštine Srbije i Odbora za budžet kako sredstva koja pripadaju svim građanima Srbije treba da budu trošena transparentno i, naravno, u skladu sa zakonom. Godine 2005, nije davno bilo, obnovljen je rad Državne revizorske instituciji, pre desetak, petnaest godina. I ne samo što nismo imali Državnu revizorsku instituciju pedesetak godina, nismo imali kod ljudi misao da postoji mehanizam kontrole upotrebe javnih državnih sredstava. Posle 15 godina teško je kada nemate nasledstvo, kada nemate ideju da uspostavite potpuni sistem funkcionisanja, a Državna revizorska institucija, pre svega, zahvaljujući ljudima koji su u njoj radili na različitim pozicijama i koji danas ne rade, ali i podršci koju dobija od Skupštine Srbije, jeste pokazala značajne rezultate i nije sporno da je Državna revizorska institucija danas jedna od ključnih revizorskih institucija u ovom delu Evrope i može da se poredi sa državnim institucijama u Evropi koje traju stotinama godina. Pre 185 godina, 26. jula 1844. godine, formirana je glavna kontrola Kneževine Srbije. Pre 185 godina Srbija je imala neke poslanike koji su razumeli ekonomske tokove i bili spremni da prihvate stvari kakve jesu. Naravno, u istoriji smo negde zalutali i danas smo došli tu gde jesmo i moramo da shvatimo da Državna revizorska institucija jeste trend, jeste proces, a taj proces neminovno pokazuje da su javne finansije u Srbiji drugačije. U 2018. godini Državna revizorska institucija je učinila 221 kontrolu, 215 post izveštaja. U stvari, donela je 436 proizvoda i to je više nego što je bilo kad učinila. Učinila je to, a 2019. godine, mi iz Odbora za budžet znamo, učinila je još i više. Broj od 2.436 preporuka, od kojih je prihvaćeno 70%, govori o želji i tih ljudi koji se kontrolišu da se menjaju. Državna revizorska institucija ovde, kažu, ima edukativnu funkciju. Nema edukativnu, ona ima nadzornu funkciju da učini da onima koji greše više to ne čine. Možda smo mi u Srbiji ponekad, u Skupštini Srbije iz ekonomske struke u potrebi da izgledamo drugačije, da stignemo tamo negde gde smo zacrtali, neobjektivni. Znate, Srbija je država koja 15 godina, od 2014. doživljava značajne reforme. Pre 15 godina niste imali Državnu revizorsku instituciju, niste imali programsko budžetiranje, niste imali rodno budžetiranje, niste imali internu reviziju, niste imali računovodstvene standarde koji su značajni i evropski. Da li znate šta je to za jednog običnog činovnika u javnom preduzeću, u opštini, koliki je to pritisak, a on se školovao negde sedamdesetih godina? Ne branim ja te ljude, zakon mora da se poštuje, ali moramo da shvatimo da je ovo proces i mi nismo tu da u tom procesu budemo samo neko ko kažnjava, upozorava. Mi radimo svoj posao. Svaka vaša prijava je dokaz koliko je bitna i Skupštini Srbije i DRI. Ako sudstvo ne radi, ako tužilaštvo ne radi, to nije ključna stvar, mi svoj deo posla u Skupštini Srbije, u Odboru za budžet i Državnoj revizorskoj instituciji radimo. Ovde se uglavnom prigovara za stvari koje kada pogledate u suštini na nivou budžeta opšte države, a to je budžet Republike Srbije i lokalni budžeti, nisu značajne cifre. Ono što vidimo jeste suštinski problem sa imovinom i to je glavni problem. Kada vi kažete da neko ko je predmet revizije ima problem sa imovinom, onda je pogrešno ako neko misli da je taj problem on izazvao ove godine. Desetinama godina traju institucije i javna preduzeća, desetinama godina traju lokalne uprave. Pa, te lokalne uprave u tom vremenu nisu uspele da naprave jedan običan popis imovine. Znači, taj običan popis koji izgleda formalno, u stvari izaziva desetine problema. Ne znaju da imaju imovinu, pa onda ne znaju koliko vredi, pa onda imate sve probleme koji izazivaju takvo funkcionisanje, ali je to proces. Srbija je država u kojoj smo svi na istom zadatku – da je reformišemo. Nismo mi nasledili Švajcarsku ni u makroekonomskim parametrima. Od 2014. godine pokušavamo da je sredimo i da budemo ozbiljna ekonomska država. U formalnom ekonomskom smislu takođe nismo Švajcarska. Mi smo, ljudi, pioniri u vraćanju ekonomskog i svakog dostojanstva Srbiji koji smo tamo negde nekih godina zbog nekih drugih izgubili. Kada Skupština Srbije podržava i poštuje i ima ovakvu raspravu o DRI, onda je to dokaz sinergije koja postoji. Nesporna je saradnja između Odbora za budžet i DRI i preterao bih ako bih rekao da je ona podignuta na gotovo najvećem mogućem nivou. Uvek može bolje, uvek može više. Nikada ne treba da zaboravimo i saradnju koju imamo sa Ministarstvom finansija, jer smo mi tu ne samo da čitamo izveštaj i kažemo ko je grešio, a ko nije grešio, već da u budućnosti donosimo kao tim zakonska rešenja koja će učiniti da niko u Srbiji ne greši, jer kada greše u stvari treba da popravimo te greške. Skupština Srbije, Ministarstvo finansija i DRI jeste tu na zajedničkom poslu. Ne treba svakako ni u ovoj raspravi zapostaviti nevladin sektor koji pruža veliku podršku, jer Srbija u ovom poslu može da bude primer zemljama na Balkanu, ali može i puno toga da nauči od zemalja u kojima DRI funkcioniše stotinama godina i u kojima su državni revizorski činovnici gotovo ključni. Dovode do nivoa božanstva u oblasti finansija. Mislim da ste vi svojim radom, svojom zaslugom učinili jednu stvar, svako od vas pojedinačno, da se vama veruje. Mnogo je to bitno u Srbiji. Nisam čuo ni danas u raspravi, ni u javnosti Srbije da je neko rekao da državni izveštaj bilo kakav, bilo koje vrste nije tačan ili da ga osporavamo. Možda predmeti mogu da zastare u sudu, možda u Tužilaštvu, što je, takođe, vaša obaveza, što nije u skladu sa dobrom praksom svuda u svetu i Evropi da se i ne podnose prijave za neke prekršaje, ali naša vizija i naša misija jeste da od Srbije učinimo bolju zemlju u kojoj će trošenje javnih sredstava, a to nam je ključna uloga, izgleda potpuno onako kako građani Srbije zaslužuju, pošteno.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Matić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Vi ste u svom izveštaju napisali da je DRI ona koja kontroliše javna sredstva, samostalna je i podleže nadzoru Narodne skupštine, kojoj i odgovara. Znači, težak posao. Čini mi se vrlo težak, pogotovo kada uzmemo reči – državna, pa još – revizorska, pa još – institucija. To što radi DRI je sigurno težak posao, odgovoran, a nadasve stručan. Vi verovatno treba da budete ispred mnogih koji rade u raspodeli i trošenju prvenstveno budžetskih sredstava i verovatno morate edukativno da idete napred i ispred svega. Nije to lako, pogotovo jer su ljudi različiti i čim su u pitanju finansije itd, to je podležno raznoraznim kontrolama i mogućnošću da dođe do zloupotrebe. Ja ću ukazati na par stvari. Više volim da budem praktičan, jer mislim da se to tako najbolje razume i da treba dati akcenat na pojedine stvari i predložiti nešto što smatrate da treba uraditi. Javne nabavke. To je teška oblast za svakog i za reviziju. Ovaj zakon je urađen i usvojen da se spreče mahinacije, nedozvoljeni postupci u trošenju sredstava. Dalje, za poštene Zakon o javnim nabavkama verovatno nije ni potreban, ali je dobro i za poštene i za one koji smatraju da treba da vrše mahinacije u javnim nabavkama. Imaju propisana pravila kojih se treba pridržavati i onda se smanjuje mogućnost i zloupotrebe i mahinacija. Sav napad na finansije i lopovluk ide na budžetska sredstva, na javnu svojinu jer privatnici, uglavnom, i ne daju na svoj deo. Svi nekako osećaju potrebu, misle da je lopovluk, iako se ne plaćaju porezi, doprinosi, ili se smanjuje osnovica da se ne bi platio pun iznos obaveza prema budžetu i doprinosima. Tako da je kontrola i usmeravanje svega toga nije laka, a smatram da iako to usporava sam postupak, čim usporava sam postupak javnih nabavki samim tim usporava i brzinu razvoj. Međutim, kada to ide na pravi način onda se sve stavlja u drugi plan. Ono što je po meni najbitnije vi ste ovde napisali i nazvali ste efekti realizacije. Ja ću samo dva napomenuti, koja su meni jako bitna. To je poslerevizorni postupak. To je ono nešto gde je praktično produžetak vašeg rada, uz vaše angažovanje, a ako su oni koji su bili kontrolisani imaju dobre namere oni će se vama i obratiti za pomoć, u svakom slučaju, i da oni dobiju naviku pravilnog rada. Doneti su pojedini novi zakoni. Ja ću napomenuti samo jedan, mislim da je on nekako iz moje oblasti itd, i ja ću ga pomenuti, to je Zakon o javnoj svojini gde je omogućen upis javne svojine po službenoj dužnosti na objektima koji ne mogu biti prometu, gde su jedinice lokalne samouprave upisane kao držaoci. Mislim da je to veliki pomak i to je vaš doprinos, jedan od doprinosa za promenu zakona i propisa koje prate zakone. Ono što nije urađeno, a gde vi preporučujete izmenu propisa, odnosno zakona, ja ću opet napomenuti dva, od tamo petnaestak koji ste predložili. To je Zakon o odbrani od grada. Donet je nov Zakon o odbrani od grada. Mislim da je on sjajan zakon, da je modernizovan, da se uvodi automatizacija u odbrani od grada, da ta automatizacija daje rezultat, čak i u ovoj godini se to pokazalo. Ali, što se tiče finansiranja, stalno je problem bio oko finansiranja, prvenstveno protivgradnih strelaca i kupovinu protivgradnih raketa, pa je država dala deo sredstava, deo je lokalna samouprava davala bez dovoljno pokrića u zakonima, odnosno podzakonskim aktima. Lično mislim, s obzirom da je protivgradna zaštita nešto što mora da ima svoju vertikalu, ne može se uporediti do kraja, ali kao što je komandovanje u vojsci. Vi ne možete tu da radite proizvoljno i šta hoćete. Mora da postoji vertikala. Ako postoji stroga vertikala, mora da postoji i vertikala u finansijama. Mislim da ni jedan surogat u finansiranju nečega nije dobar. S obzirom da zakon ovde jasno definiše ko treba da finansira protivgradnu zaštitu, mislim da tu ne treba postavljati dilemu. Drugi zakon koji vi predlažete da se promeni, to je Zakon o budžetskom sistemu i taj fiskalni deficit. Znate šta, fiskalni deficit on je nešto što ograničava mogućnost potrošnje na lokalu, odnosno trošenje budžetskih sredstava. Ali, ako se neki budžeti lokalnih samouprava na pravi način se vode, ako nisu zaduženi, ako nemaju nikakvih dugova neplaćenih, ako nemaju ni jedan kredit, ako servisiraju korisnike budžeta i imaju sredstava, zašto to sve ograničavati jednim aktom. Ako neki budžeti treba da se ograniče, treba zakonski propisno tačno reći šta treba ograničiti. Zato vaš predlog koji ste naveli ovde, u vašem izveštaju, to je da se u fiskalni deficit uključe i sredstva koja se prenose, neutrošena sredstva koja se prenose iz ranijih godina. Ja bih to čak rekao da u fiskalni deficit treba uključiti u punom iznosu, a ne samo 10% od prenetih sredstava, neutrošenih sredstava iz prošlih godina. Tu smatram da u vašem predlogu treba da istrajete, zato što ste u pravu, i da je to jedna pozitivna promena i da je to dobro i za lokalne samouprave, a dobro je i za ovu državu. Ja ne bih dugo gospodine Pejoviću sa vašim saradnicima, mislim da ste na dobrom putu i želim vam sreću. Samo napred.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Đokić.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani predsedniče Saveta DRI sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, ja ću svoju diskusiju, svoje izlaganje započeti na sledeći način. Sećam se dobro svog profesora iz onih školskih studentskih dana, koji nas je naučio šta je to društveno koristan, a šta društveno nekoristan rad. Tu lekciju sam zapamtio za čitav život i kroz čitav svoj radni vek, svoju karijeru, trudio sam se da ono što radim bude društveno korisno i cenio sam tuđ rad koji je bio koristan za društvo. Zašto sam ovako započeo izlaganje? Reći ću vam tamo negde u toku izlaganja. Da krenemo redom. DRI je najviši državni organ, kako ste i sami izneli u svom izveštaju, revizije javnih sredstava u Republici Srbiji, Ustavom Republike Srbije, ona je ovlašćena i zadužena da kontroliše izvršenje svih budžeta. Samo stalna je i podleže nadzoru Narodne skupštine, kojoj je odgovorna. Ona ima važnu ulogu u jačanju odgovornosti nosilaca javnih funkcija, a u kojoj meri će DRI ostvariti tu ulogu, zavisi od kvaliteta odnosa koji uspostavi sa okruženjem. U tom smislu, najvažnija je saradnja sa Narodnom skupštinom i sa javnošću. Izveštaj koji ste nam podneli za 2018. godinu o radu DRI prikazuje kako DRI ispunjava svoje nadležnosti i misiju, predstavlja i dokaz posvećenosti i profesionalnosti zaposlenih u DRI. Ti su vaše reči. Ovog momenta želim da iskažem svoje ogromno zadovoljstvo celokupnim radom i rezultatima koje postiže DRI. Veoma sam zadovoljan vašim uvodnim izlaganjem, poštovani doktore Duško Pejoviću i objašnjenjima koja ste davali na izlaganja pojedinih poslanika. Bilo mi je, mogu reći, u trenucima i teško, što bi mlađi rekli „smorno“ da slušam kako vas neko ubeđuje da radite ono što vam nije posao i da izlazite van svojih ovlašćenja. Ja ne spadam u one ljude koji kažu – ma možete malo da kraduckate, ali malo, nemojte mnogo. Ne može. Zato ste vi tu. Državna revizorska institucija je jedna od najvažnijih institucija u ovom društvu i svakako je jedna od najzaslužnijih što postižemo ovakve uspehe na ekonomskom planu. Vratiću se vašem izveštaju. Najviše pažnje u vašem Izveštaju o radu u 2018. godini privukla su mi delovi - drugi, treći i četvrti. U drugom delu daju se podaci o poslerevizionim postupcima i po izveštajima o reviziji. U trećem delu, koji sadrži podatke o propisima koji su izmenjeni ili doneti na osnovu nalaza sadržanih u izveštajima DRI i merama koje su preduzete u 2018. godini, mi vidimo da li su one izmene propisa i zakona, gde smo i sami učestvovali, dali određene rezultate. I četvrti deo, koji sadrži preporuke za izmenu, odnosno donošenje propisa koji bi na prikladniji način uredili finansijsko upravljanje i transparentno korišćenje javnih sredstava. Idemo dalje. Prema članu 40. Zakona o reviziji, revidiraju se subjekti u čijem su poslovanju bile otkrivene nepravilnosti koje nisu otklonjene u toku obavljanja revizije - dužan je da podnese instituciji izveštaj o otklanjanju otkrivenih nepravilnosti, tzv. odazivni izveštaj, o kome ste i vi govorili, u roku koji odredi institucija, a to je 30 do 90 dana. Vi ste nama u Izveštaju napisali i to lepo objasnili, da ste u prvom kvartalu 2018. godine dobili od subjekata koji su bili revidirani tokom prethodne 2017. godine, u skladu sa datim rokovima, za otklanjanje utvrđenih nepravilnosti, te odazivne izveštaje. Analizom tih odazivnih izveštaja, 21 subjekat revizije nije dostavio dovoljno odgovarajućih dokaza neophodnih za ocenu verodostojnosti odazivnog izveštaja, pa je sprovedena provera verodostojnosti odazivnog izveštaja. Cilj ove provere bio je pribavljanje odgovarajućih i dovoljnih dokaza za izricanje mišljenja o verodostojnosti odazivnog izveštaja. Vi ste naveli da ste proverili 20 odazivnih subjekata revizije i utvrdili da je 11 odazivnih izveštaja verodostojno, dok devet odazivnih izveštaja nije dalo verodostojan prikaz mera preduzetih radi ispravljanja stanja iskazanog u revizorskom izveštaju. Ja ću ovde navesti ono što stoji u vašem izveštaju, zbog javnosti, da vidimo kod kojih to subjekata iskazano stanje nije bilo dobro: grad Valjevo, opština Lučani, Turistička organizacija opštine Lučani, Dragačevo, Guča, Centar za kulturu i sport opštine Lučani u Guči, opština Preševo, Dom kulture "Abdula Krašnica" Preševo, predškolska ustanova "8. mart" Preševo, Apoteka Bor, Apoteka Šabac. Nakon ocene verodostojnosti odazvanih izveštaja, kao i provere istinitosti izvoda o merama ispravljanja, institucija je sačinila 197 poslerevizionih izveštaja. Ovaj podatak je veoma bitan. Od tih 197 poslerevizionih izveštaja, zadovoljavajuće je bilo 176. Znači, vaša revizija je dala rezultate. Oni su postupili onako kako ste ih savetovali. Međutim, nezadovoljavajuće je bilo ukupno 21, i to - kao kršenje obaveze dobrog poslovanja ocenjeno je 17, a kao teže kršenje obaveze dobrog poslovanja četiri. Kroz svoje školovanje sam naučio, kada analiziramo greške, kada pronalazimo greške, veoma je bitno da se uspostavi tzv. povratna sprega. Znači, došli smo do određene faze kada smo ustanovili da pojedini subjekti nešto nisu uradili kako treba, da su učinili nešto što nije bilo po propisima i dali ste im savet kako da to isprave. Šta znači ta povratna sprega? Sada je bitno, veoma bitno, da se ustanovi da li je u pitanju slučajna ili sistematska greška. Ako je u pitanju slučajna greška, onda one koji su odgovorni, tj. protiv onih koji su odgovorni treba preduzeti odgovarajuće mere. Ako je u pitanju sistematska greška, treba videti da li je možda u pitanju neki zakonski propust ili neka zakonska neusaglašenost, a to je u stvari posao za sve nas. Znači, kako ste vi odgovorni za svoj deo posla, tako smo zajedno, i vi i mi, ali i Vlada Srbije, odgovorni da zaokružimo čitav sistem i da ispravimo neke stvari, kako se u narednom periodu greške ne bi događale. U tom smislu, posebno je bitno da ste u svom izveštaju dali jedan pregled preporuka za izmenu i dopunu propisa. Vi ste naveli propise kod kojih je potrebno da se izvrši odgovarajuća izmena ili dopuna, a na jednom mestu čak i da se donese propis koji uopšte nije donesen. Ja ću ih samo nabrojati, neću govoriti šta ste vi to predložili, a svakako da to imamo u obzir. Prema vašem predlogu, potrebno je izvršiti određene izmene u Zakonu o budžetskom sistemu i Zakonu o donacijama i humanitarnoj pomoći, zatim, Zakonu o načinu određivanja maksimalnog broja zaposlenih u javnom sektoru, određene izmene i u Zakonu o finansiranju lokalne samouprave. Određene izmene treba učiniti i u Zakonu o javnoj svojini, zatim, Zakonu o visokom obrazovanju, u Zakonu o javnim nabavkama, Zakonu o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, Zakonu o Agenciji za borbu protiv korupcije, Zakonu o platama državnih službenika i nameštenika, Zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju i Zakonu o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje i Zakonu o zdravstvenoj zaštiti, tj. Zakonu o zdravstvenom osiguranju. Ima još dva: Zakon o odbrani od grada i Zakon o ozakonjenju objekata. Ali, predložili ste i da se donese propis, koji nije donesen, a odnosi se na to da se zakonom uredi zdravstveno osiguranje vojnih osiguranika. Ionako sam prekoračio puno vremena, ovim bih zaključio, uz napomenu da u potpunosti podržavam vaš izveštaj. Glasaću za njegovo usvajanje. U potpunosti se slažem sa uvodnim izlaganjem koje je iznela dr Aleksandra Tomić, kao predsednik Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i u onom delu gde oni podnose predlog zaključka, gde se kaže da kod većine revidiranih korisnika javnih sredstava nije uspostavljen sistem interne kontrole na način da svojim funkcionisanjem obezbeđuje poslovanje u skladu sa propisima, te u tom delu moramo povesti zajedno više računa. Hvala vam i čestitam na uspesima.
Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine Pejoviću sa saradnicima, koleginice i kolege, zadovoljstvo je čuti ovoliko dobrih i lepih reči o samoj instituciji, o izveštaju. Posebno je meni zadovoljstvo s obzirom da sam član Odbora za finansije i član pododbora za reviziju. Ali, ono što je na mene ostavilo utisak je nešto što se nalazi na drugoj ili trećoj strani izveštaja, nešto što ja u svojim govorima mnogo ovde zloupotrebljavam, da kažem, pod znacima navoda. Uvek govorim – kad čovek ima cilj, ima i rezultat, a vi ste stavili nešto što ja pomenem u svakom govoru. To su misija i vizija. Za divno čudo, za nezavisnu instituciju ta misija i vizija se slažu sa misijom i vizijom, pre svega, predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića, sa misijom i vizijom Vlade Republike Srbije i misijom i vizijom svih nas poslanika ovde iz većine, odnosno iz vladajuće koalicije. To je jedna zdrava, bogata, uređena Srbija, Srbija budućnosti. To se vidi iz vaše misije i vizije. To se vidi i iz vašeg dosadašnjeg rada. Pomenuli su svi 2005. godinu, datum kada je ponovo krenula DRI. Imalo je tu turbulencija, imalo je padova, uzlaza, imalo se i problema, pre svega, kadrovskih, organizacionih, prostornih. Mislim da smo i mi malo pomogli. Kad kažem mi, mislim na Odbor za administrativne poslove, koji je znao da razume i vaše potrebe za novim kadrovima u zadnjem periodu i za vaše probleme sa prostorom. Sećam se kada smo prvi put dolazili kod vas: bilo je lepo, zdravo, zagušljivo i bilo nas je mnogo na malom prostoru. Sada je to već mnogo bolje. Ono što posebno želim da istaknem, jer govoriti iza kolege Arsića, iza koleginice Aleksandre Tomić, iza gospodina Kovačevića, koji su bezmalo rekli šta sam i ja hteo da kažem, vrlo je teško, ali ono što posebno želim da istaknem jeste što vi radite kontrolu trošenja javnih sredstava. Javnih sredstava koja su nam, hvala Bogu, i vidi se to, sve veća i veća i imamo sve više i više sredstava koje možemo upotrebiti za nove investicije, za razvoj, za razvoj naše države. To su sredstva koja su teško zarađena i jedan čovek se mnogo trudi da ta sredstva donese, da otvorimo novu fabriku, jer nova fabrika doneće i nova radna mesta, nova radna mesta doneće poreze i doprinose, doneće priliv i prihod u budžet. Vi ste tu da sprečite neke tamo koji bi da zavuku ruku. Vidi se iz vašeg izveštaja da je mnogo ljudi koji su grešili u svom poslu, koji nisu imali namerne greške, koji nisu imali zadnje namere. Vi ste njih lepo posavetovali, upozorili, dali mogućnost da sve to u odazivnom izveštaju isprave. Neki to nisu shvatili u prvom trenutku kao savet. Oni su mislili kao lični napad. Drago mi je, a vi, gospodine Pejoviću, znate o kome pričam, što sam imao zadovoljstvo pre neki dan da mi čovek koji je bio protiv DRI kaže – svaka čast, mi smo imali tri primedbe, sve tri smo ispravili. Video sam zadovoljstvo u njemu. Znači, shvatio je da je njemu to bila pomoć, a ne nešto što je nametnuto. Za onaj drugi deo, za one koji hoće da zavuku ruku u ćup i da uzmu, ne pet miliona, ne 500 hiljada, ma ni pet evra, vi ste tu da sprečite to i da taj novac ostane tu gde i treba da bude. Pomenuli su neki subvencije. Mislim da smo i kod subvencija došli do nekih lepih zaključaka u svim onim našim divnim razgovorima. Subvencija da, ali subvencija koja će krajnjem korisniku, koja će potrošaču pomoći. Neće mu povećati cenu neke naše usluge u javnim preduzećima, već će upravo tu subvenciju upotrebiti da tehnički i tehnološki podignemo nivo, da imamo bolji kvalitet usluge, a da krajnji korisnik to ne plati. Plati on to kroz budžet, ali nećemo svi mi, kao fizička lica, kao privredni subjekti, plaćati. Pomenuli smo nekad kao divan primer vodovod. U zadnjem trenutku javno preduzeće za snabdevanje vodom sve manje i manje koristi subvencije. Zašto? Zato što su stali na zdrave noge, zato što zdravo posluju i zato što poštuju nekakva pravila. Ono što bih posebno, a mislim da je to i Goran Kovačević pomenuo, to je ono što ste vi uradili da najzad imamo spisak, ja bih rekao spisak, ili kako god ga nazvali, imovine. Od lokala, pa do države. Mi smo ovde, makar ovaj saziv, već četiri, pet puta pomerali rokove da se nešto uradi. Pravu pomoć imamo od vas, jer mi i ne znamo koliko imovine imamo i koliko smo bogati na lokalu. Neki znaju, znaju i za svaku garažu, znaju i za svaki hektar zemljišta, svaki ar zemljišta, znaju za svaki stan za koji niko ne zna ili za neki poslovi prostor. Verovatno imaju interesa. Nemoguće da se sve to koristi, a da mi to nemamo uknjiženo, da nemamo prihode i da je to negde virtuelno. Tu nam je ogromna pomoć. Kad neko vidi da smo finansijski jaki, onda će nam i pomoći. Tu bih završio, pošto stvarno ovo je bila divna i duga diskusija. Mi ćemo se viđati i sarađivati i dalje. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani predsedniče Saveta DRI, poštovane kolege, poštovani građani, dan koji smo čekali, može se reći, jako dugo, imajući u vidu da je ovo prva rasprava ovakve vrste u Narodnoj skupštini, i to je prva rasprava u kojoj mi upravo pričamo sa DRI. Znači, pričamo sa ustanovom koja, između ostalog, služi upravo da zaštiti budžet, i to čiji budžet, pa upravo budžet građana Srbije. Da li je to lokalni budžet, da li je republički, da li je u pitanju javno preduzeće, sve to što se nalazi u budžetima koje kontroliše DRI upravo su sredstva građana Srbije. Veoma je važno to što do sada građani nisu imali prilike da vide te ljude. Evo, to je ta ekipa, to su ti ljudi. Predvodi ih predsednik i ono što je dobro, ja sam i ponosan time i u prošlom sazivu sam učestvovao u radu sa DRI, je to da upravo na poslovanje ove DRI nema niti jedne mrlje na koju bi neko ukazao, niti jednog lošeg, da ne kažem negativnog odziva od strane onih kojima je rađena kontrola. Upravo to je taj način na koji može da se posluje u državnim institucijama. Ono što imamo od 2012. godine je upravo je posvećenost, pre svega i pre svih, upravo Aleksandra Vučića i Vlade, pa sad na poziciji predsednika države Republike Srbije, a to je posvećenost rezultatima, posvećenost poštenog odnosa prema građanima. Upravo taj pošten odnos prema građanima je, između ostalog, u jednom delu, da li je on skroman i koliki je ne moramo meriti, ali je vrlo značajan taj deo koji ostvaruje i koji može da napravi i za koji garantuje DRI. Mi svakako ovde imamo problem da ti nalazi, koje smo videli, koji su zaista za svaku pohvalu… To su, verujte, hiljade i hiljade strana izveštaja, a da bi došao do hiljade strana izveštaja ovog DRI, ove Državne revizorske institucije, oni pregledaju na desetina hiljada različitih akata, dopisa, ugovora, prepisa, dogovora. Sve ono što prođe kroz njihove ruke, to su zaista kilogrami, tone materijala, odnosno tone predmeta, tone listova. Ono što je dobro ovaj izveštaj je vrlo precizan, vrlo jasan i tu nema nepoznanica. Ono što nije dobro, i to zaista nije problem DRI, možda je naš zajednički problem, kad kažem nas, mislim na narodne poslanike i DRI zajedno, a to je da nađemo načina da upravo ovi izveštaji budu osnova jačeg rezultata. Kad kažem jačeg rezultata, mislim na rezultate odzivnog rezultata, odnosno šta je postignuto sa tim. Zamolio bih, ako je uopšte moguće, evo, ovde imamo izvešta šta je urađeno u 2018. godini, hajde da napravimo presek na kraju 2019. godine u odnosu na ovo što je izveštavano za 2018. godinu i da vidimo kakva su pomeranja i šta je urađeno upravo u tim institucijama koje su kontrolisane u 2018. godini. Uzeću za primer, koji je zaista negativan primer za poslovanje jedne gradske uprave, ali pozitivan primer za poslovanje, odnosno način kontrole DRI, a to je upravo grad Šabac. Podsetiću na 2015. godinu. Vrlo je značajno da podsetimo da postoji gradska uprava koja je u svom poslovanju, a u kojoj je gradonačelnik u poslovanju za 2015. godinu uspeo da zloupotrebi svoj položaj, dođe do nelogičnosti, odnosno do poslovanja u kome je neusaglašeno, ni manje, ni više, nego 598 miliona 920 hiljada dinara. Da, građani, 598 miliona 920 hiljada dinara nije usaglašeno u skladu sa budžetom. Budžet je vrlo jednostavna stvar i postoji prihodna strana, postoji rashodna strana gde se tačno zna gde se troše pare koje se pojave u budžetu. U Šapcu je 598 miliona 920 hiljada potrošeno mimo budžetom predviđenih stavki. Između ostalog, u pitanju je gradonačelnik Nebojša Zelenović, koji je svakako, kao i u svakom drugom gradu, kao i u svakoj drugoj opštini jedino odgovorno lice, a to piše u budžetu, ne znam tačno na kojoj strani, ali u budžetu svakog grada piše da je jedino odgovorno lice za trošenje budžeta gradonačelnik, u ovom slučaju Nebojša Zelenović, u jednoj opštini predsednik opštine u drugoj opštini drugi predsednik opštine. Znači, odgovorno lice je gradonačelnik. Između ostalog, tih 598 miliona su na različitim pozicijama, ali samo nekoliko 297 miliona je potrošeno više od odobrenih, aproprijacija 297 miliona, 89 miliona dinara bez validne, verodostojne dokumentacije, 31 milion bez zaključenog ugovora ili bilo kakvog drugog pisanog akta. Zamislite, ovako lepo piše u izveštaju - bez zaključenog ugovora ili bilo kakvog drugog pisanog akta. Znači, neko je u gradskoj upravi u Šapcu, potrošio 31 milion dinara, što kaže kolega, da je pet evra, ali 31 milion dinara bez zaključenog ugovora ili bilo kakvog drugog pisanog dokumenta. Potrošili su 42 miliona bez sprovođenja zakonom predviđenih javnih nabavki. Znači, 42 miliona u budžetu za 2015. godinu. Zašto sam čitao sve ovo, zašto je značajno, a značajno je, pričam o budžetu iz 2015. godine, imamo 74 stana. Državna revizorska institucija je našla 74 stana koji jednostavno ne postoje, koji se ne vode u evidenciji, što je upravo kolega pre mene rekao - ta 74 stava neko vrlo dobro zna gde su, vrlo dobro zna ko ih koristi i vrlo dobro zna da nisu evidentirani u budžetu. Zašto pričam o 2015. godini? Zato što, kada je konstatovano šta je urađeno, na današnji dan te 2019. godine, taj isti gradonačelnik, još uvek zloupotrebljava svoju funkciju, zloupotrebljava budžet, zloupotrebljava sredstva građana Šapca, budžet građana Šapca. Znači da smo uspeli da preduzmemo nešto, ali nismo, nekako sporo, DRI naravno, ne može sve, ali osim DRI, naravno da i Tužilaštvo i pravosuđe moraju da urade svoj deo posla. U 2016. godini imamo gradonačelnika koji upravo pred izbore na Skupštini grada Šapca budžetom predviđa 2,7 milijardi kapitalnih investicija, 2016. godine pred izbore. Od tih kapitalnih investicija to je - 500 miliona toplana na bio masu, podzemna i nadzemna garaža, centar za voće, Sava park. Pričamo od 2,7 milijardi predizbornog budžeta. To je bila 2016. godina. Na današnji dan 2019. godine, tri godine kasnije, nijedan od tih projekata ne da nije urađen, nego nije ni započet. U međuvremenu je konstatovani to što je konstatovano, ali u 2019. godini na današnji dan, gradonačelnik još uvek nije tamo gde treba da bude. Da li on treba da bude u Sremskoj Mitrovici ili u Šapcu, da li treba da bude osuđen ili ne, nije na nama, upravo je na pravosuđu. Ali, šta ćemo kada gradonačelnik upravo zahvaljujući sporosti države ima mogućnost da radi to što radi i da iz godine u godinu troši budžet građana Šapca. Pričam o gradonačelniku koji nastavlja sa zloupotrebama. Pominjemo 2016. godinu, u toj 2016. godini taj gradonačelnik je kupovao glasove. Nije možda je kupovao, možda nije. Sigurno je kupovao glasove i postoji i tonski zapis. Postoji i presuda tužilaštva u kome je njegov aktivista priznao da je kupovao glasove. U tom tonskom zapisu kaže – kupujem glasove za gradonačelnika Nebojšu Zelenovića. Glas plaćamo pet do 10, 12 hiljada dinara u zavisnosti od veličine porodice. Šta ćemo sa gradonačelnikom koji je 2016. godine kupovao glasove, a još uvek 2019. godine je na vlasti u Šapcu? Taj isti gradonačelnik, to mu nije dovoljno, u 2017. godini, kada smo imali izbore za predsednika Republike Srbije, sve one koji nisu hteli da glasaju, odnosno ne da glasaju, da rade spisak sigurnih glasova za Vuka Jeremića, tu pre svega mislim da direktora doma zdravlja, na zaposlene doktore u domu zdravlja, u vodovodu, svi oni su ostali bez posla. Pošto su ostali bez posla, bez bilo kakve zakonske osnove, posle godinu dana kada su se obratili sudu, svi su vraćeni na posao i svima će biti nadoknađeni lični dohotci upravo iz budžeta grada Šapca. U tom trenutku kada ovi ljudi ostaju bez posla, on, između ostalog, zaposli veterinara u domu zdravlja jer je veterinar bio na listi njegovih odborničkih kandidata. Sa druge strane vozač predsednika Skupštine, koji je zaustavljen od strane policije, naravno na pokušaju zaustavljanja nije stao, pokušao je da pobegne, zvanično vozač predsednika Skupštine koji je na p.p. poslovima u neprekidnom trajanju, nije imao vozačku dozvolu. Kakva je to gradska uprava koja dozvoljava sebi da vozač predsednika Skupštine radi na p.p. poslovima kao vozač predsednika Skupštine, kada ga zaustavi policija ne može da stane jer nema vozačku dozvolu, pokušava da beži. Pričamo o tome da neko u gradskoj upravi produžava ugovor o radu nekome ne mestu vozača u trenutku kada taj čovek nema vozačku dozvolu. Prosto ne želim da dužim, samo želim da dočaram i vama u DRI i Srbiji kakav je problem u tome da ono što konstatuje DRI ne bude realizovano na brz i korektan i pošten način kroz tužilaštvo i kroz sud. Ako je neko zloupotrebio 598 miliona 920 hiljada dinara, a zloupotrebio je sigurno, to uopšte nije sporno, ono što je dobro kod DRI to je da vaše izveštaje niko ne osporava. Jedini koji je zaista uspeo svojim ponašanjem da ga ospori je sudija osnovnog suda koji je u prvom stepenu oslobodio odgovornosti gradonačelnika. Dva njegova saradnika koja su u isto vreme prijavom DRI, krivičnom prijavom, osuđena od strane osnovnog suda za zloupotrebe u budžetu. Gradonačelnik je kao treći, odnosno najodgovorniji jedini oslobođen u osnovnom sudu da nema dovoljno dokaza. Zar je moguće da neko oslobodi gradonačelnika 598 miliona. Naravno, sreća je da postoji i viša instanca pa kada se žalilo osnovno javno tužilaštvo na Višem sudu u Šapcu on je osuđen pa se on naravno žalio Apelacionom sudu. Sada je Apelacioni sud naravno, imajući u vidu kako to sve funkcioniše, kada se žalio gradonačelnik Zelenović, on nije osporavao nalaz DRI. On se žalio i verovatno će doći do zastarenja slučaja. Jako je bitno da i on zna da je zloupotrebio budžet, ali samo oni u osnovnom sudu koji su sudili to nisu znali da vide. Ono što je dobro i bar to imamo, ne mora, iz nekog razloga ne može da stigne pravosuđe, kada postoji DRI građani vrlo dobro znaju da je to što su oni napisali sigurno tačno i vrlo dobro znaju ko je zloupotrebio budžet. U tom slučaju i u svakom slučaju će presuda gradonačelniku Zelenoviću i njegovom mentoru Dušanu Petroviću svakako biti izrečena od strane građana na sledećim lokalnim izborima. Ono što je dobro, da ne oduzimam previše vremena, imali smo prošle nedelje izbore za Mesnu zajednicu „Majur“, pa su građani Mesne zajednice „Majur“ na izborima gradonačelniku dali jednu ogromnu nulu. Znači, od 15 kandidata koliko je podržala SNS, sa druge strane je bilo 15 kandidata koje je podržavala druga opcija SNS je pobedila sa 15 nula. Ono što je još bitnije, kandidati SNS su osvojili oko 1.800 glasova, a kandidati upravo ovog gradonačelnika koji zloupotrebljava budžet su osvojili 300 glasova. Znači, šest puta više glasova je dobila SNS i politika poštenog odnosa prema građanima, politika poštenih i podeljenih subvencija i stranim investitorima i poljoprivrednicima i svima kojima su subvencije potrebne. Ono što je jako bitno, Srbija uz pomoć DRI, uz pomoć drugih institucija i zahvaljujući Aleksandru Vučiću ide hrabro napred u petoj brzini. Imam osećaj da ovih iz žutog preduzeća ne da nisu vozili trećom i drugom, nisu vozili ni prvom, vozili su u rikverc i to kao Miško u „Ko to tamo peva“ vezanih očiju. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem. Predsedavajući, uvaženi predstavnici DRI, dame i gospodo narodni poslanici, dosta smo toga čuli na današnjoj sednici o ulozi i značaju DRI, posebno kada je reč o značaju za javne finansije države i slobodno možemo reći da je DRI dala nemerljiv doprinos jačanju efikasnosti javnog sektora u interesu svih građana Srbije, kao i jačanju transparentnosti i odgovornosti, kada je reč o trošenju javnih sredstava. Dakle, jednom rečju, zbog građana Srbije, DRI proverava da li se javna sredstva troše efektivno, efikasno, ekonomično i konačno u skladu sa zakonom. Naravno, u ovom kontekstu ima primera dobre prakse, ali nažalost ima i primera loše prakse. Mi smo malopre od kolege Birmančevića čuli jedan od primera loše prakse, a ja bih ovom prilikom mogao da istaknem još neke primere koji su uočeni tokom revizija lokalnih vlasti. Ispred mene je Izveštaj o reviziji odazivnog izveštaja opštine Smederevska Palanka. Lično mislim da je ovo najgori primer te loše prakse o čemu smo pričali. On datira od 23. oktobra 2014. godine i tu se kaže da je utvrđeno da nisu otkrivene nepravilnosti iskazane u revizorskom izveštaju i to: u vezi sa preuzimanjem obaveza, jer su na dan 30. jun 2014. godine preuzete obaveze direktnih korisnika budžetskih sredstava utvrđene u najmanjem iznosu od 461.000 dinara, skoro 462.000 dinara, zatim obaveze indirektnih korisnika budžetskih sredstava 622.000 dinara i obaveze ostalih korisnika budžetskih sredstava, javnih preduzeća, škole 882.000 dinara, što predstavlja ukupne obaveze u iznosu od najmanje 1.967.000 dinara, dakle bezmalo dva miliona dinara. Zatim, ukupna blokada računa izvršitelja budžeta 15 osnovnih i srednjih škola, pet mesnih zajednica, 10 indirektnih korisnika budžetskih sredstava i četiri ostala korisnika budžetskih sredstva JKP „Palanka servis“, JKP „Vodovod“, JKP „Mikulja“, JKP „Opštinska groblja“, je stalno povećavana i ista je za period od 01. januara 2012. godine do 07. oktobra 2014. godine bila 15.610 dana. Toliko je bila u blokadi. Zatim, ukupno izvršeni aktivni nalozi sa obračunatom kamatom nisu otklonjeni i isti su na dan 07. oktobar 2014. godine iznosili 535.825 dinara. Račun izvršenja budžeta, računi indirektnih korisnika budžetskih sredstava, računi škola i javnih preduzeća. Iznos neizvršenih naloga se stalno povećavao. Pa je npr. za račun izvršenja budžeta JP „Palanka razvoj“ i JP „Palanka stan“, na kraju 2012. godine iznosio 55.000 dinara, a na dan 07. oktobra 2014. godine 233.000 dinara. Zatim, opština Smederevska Palanka, skupština opštine, predsednik opštine, opštinsko veće, opštinska uprava, nije otklonila otkrivene nepravilnosti iz oblasti javnih nabavki, pa onda predsednik i opštinsko veće nisu otklonili otkrivenu nepravilnost u vezi sa preuzimanjem obaveza većih od odobrene aproprijacije. Zatim, opština Smederevska Palanka nije otklonila sledeće otkrivene nepravilnosti: nije dostavila dokaze da je odlukom o budžetu opštine za 2014. godinu planirala memorandumske stavke kao prihod, zatim nije obezbedila da se prihod od naplate komunalne takse za korišćenje prostora za parkiranje drumskih motornih vozila, zatim naknade od korišćenja građevinskog zemljišta, zakupa javnog zemljišta na određeno vreme za privremene objekte, zakupa poslovnog prostora i prihod od namenskih transfera indirektnih korisnika budžeta opštine uplaćuje na uplatni račun javnih prihoda, zatim opština Smederevska Palanka nije planirala sredstva za finansiranje rada političkih subjekata za 2014. godinu. Zatim, opštinska uprava nije otklonila sledeće otkrivene nepravilnosti, sada da ne čitam sve, nemam dovoljno ni vremena. Jednom rečju, možemo da sumiramo situaciju. Opštinsko rukovodstvo u periodu od 2012. do 2016. godine, kada je opštinom upravljao onaj što ga zovu Kena, inače je poslanik DS, ali poslanik koji ne obavlja svoju poslaničku dužnost, jer su oni u tom tzv. bojkotu, je za jedan mandat ruinirala, devastirala, uništila opštinu, što se sve vidi iz ovog vašeg izveštaja. Dovela taj gradić u stanje, ostavili ih bez struje i bez vode. Ostavili bez jednog segmenta funkcionisanja te opštine. Ukupan dug je bio skoro četiri milijarde dinara. Dakle, to je skoro četiri godišnja budžeta te opštine. Za samo jedan mandat, pazite sada, dok je na čelu Smederevske Palanke bio Radoslav Milojičić Kena, najveće novčane iznose direktno iz opštinske kase svake godine dobijao je FK „Jasenica“, Fudbalski klub „Jasenica“. Samo u 2015. godini na račun ovog kluba prebačeno je ukupno 20.811.000 dinara. Taj novac se zatim sa računa FK „Jasenica“, podizao preko čekova koji nisu imali pokriće, a dnevni iznosi dostizali su čak i 300.000 dinara. Dakle, on je pumpao račune FK „Jasenica“, a onda je izvlačio keš iz istog tog kluba. Sumnjivi poslovi opštine i po svemu sudeći brojne malverzacije koje su trajale godinama, dovele su Smederevsku Palanku do bankrota. Račun opštine u blokadi, što smo malopre konstatovali, i to za oko 800 miliona dinara, a dug iznosi oko 2,2 milijarde dinara, ali na to treba dodati još oko 1,7 milijardi, nakon što stignu brojne tužbe, potraživanja, naplate, kamate i sve ostalo. Dakle, četiri milijarde dinara. Kao što rekoh, ostavio grad bez struje, bez vode, ostavio grad u ogromnim gubicima, minusima i u dugovima za samo jedan mandat. Ima tih primera još. Postoji primer gradske opštine Vračar sa koje ja dolazim. Isto je u pitanju izveštaj o reviziji odazivnog izveštaja gradske opštine Vračar od 13. oktobra 2014. godine, pa ste tu dali i mišljenje i skrenuli pažnju, pa kaže – skrećemo pažnju na činjenicu da gradska opština Vračar treba da nastavi sa efikasnijim sprovođenjem preduzetih mera radi otklanjanja otkrivenih nepravilnosti. Da sada ne čitam sve, ali ima tu nekoliko zanimljivih stavki. Pokretanje sudskih postupaka za naplatu potraživanja po osnovu izdavanja u zakup poslovnog prostora, to je u pitanju JP „Poslovni prostor Vračar“, tamo je jeziva situacija bila, jeziva. Dakle, hiljade kvadrata poslovnog prostora nestane preko noći. Sad ih ima, a odjedanput sad ih više nema, nestali su. Posebno, kažem, za potraživanja starija od tri godine i potraživanja u slučaju „Tri grozda“ AD Beograd. Onda kaže – usaglašavanje stanja potraživanja sa zakupcima poslovnog prostora i popis i evidentiranje 421 stana, površine najmanje 14.350 kvadratnih metara i vrednosti najmanje milion i 574.000 dinara. Ne znam da li je tačna ova cifra, ali nije to ni važno. Dakle, istu situaciju kao u Smederevskoj Palanci imamo kada je reč o gradskoj opštini Vračar, a sve to podseća i na malopređašnji narativ gospodina Birmančevića, kada nam je predočio situaciju vezanu za Šabac. Dakle, a to je, padne DS sa vlasti, ostavi brojne minuse, dugove i gubitke, konkretno kada je reč o Vračaru ti gubici se mere stotinama miliona dinara, dakle 781 milion dinara ukupnih gubitaka, minusa i dugova. Rekli smo malopre pet hiljada kvadrata, a više je, dakle 5.354 kvadrata poslovnog prostora i 421 sporan stan. Sad, nije to sve, da kažem, da se tako izrazim, pokradeno. Tu postoji određen broj stanova koji su vraćeni restitucijom starim vlasnicima itd, ali svakako je 261 stan ostao enigma na koji način je opština ostala bez 261 stana. Rekli smo da su u pitanju hiljade kvadrata, nestalih kvadrata poslovnog prostora i rekli smo da je ukupan gubitak u iznosu od 781 milion dinara. Šta je ovde zajedničko svim ovim opštinama? Nemam dovoljno vremena da čitam izveštaj kada je reč o opštini Paraćin, gde je slična situacija, nijanse su u pitanju, zajedničko je da je na vlasti bila ili DS ili neka koalicija koju su činile stranke koje su proizašle, odnosno proistekle iz te DS. Ovde se nameće jedan logičan zaključak, a to je da gde god su oni vladali ostavili su samo gubitke, minuse, dugove, dugove koje ćemo mi vratiti, dugove koji će građani Srbije vratiti. Pritom, oni su sebe obezbedili, pritom oni su napunili svoje džepove i danas pokušavaju svim svojim performansima i akcijama upravo da se vrate na vlast ne bi li nastavili svoje bogaćenje, a ne bi li građani siromašili, kao što su siromašili u godinama dok su oni vršili vlast. Zato je značajno da građane upoznamo sa ovim izveštajima i sa stvarnim stanjem stvari, u želji da nam se ovakvi primeri više nikada ne ponove. Izvinjavam se što sam odužio malo i svakako ću u danu za glasanje podržati Izveštaj o radu DRI. Zahvaljujem.
Reč ima koleginica Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predstavnici Državne revizorske institucije gospodine Pejoviću, na dnevnom redu je i Izveštaj o radu Državne revizorske institucije, čime se Narodna skupština upoznaje sa informacijama o izvršenju Programa revizije za 2018. godinu, ali sa utvrđenim nalazima, mišljenjima i datim preporukama. Na taj način sa jedne strane Državne revizorska institucija ukazuje na značaj svog postojanja, ali sa druge strane takođe jača odgovornost i transparentnost državnih organa i javnog sektora u celini. Program revizije posebno obuhvata budžet Republike Srbije, organizacije obaveznog socijalnog osiguranja, jedinice lokalne samouprave, poslovanje Narodne banke Srbije, kao i javna preduzeća i privredna društva koja su osnovana od strane korisnika javnih sredstava. Svedoci smo sve veće svesti o rezultatima rada državnih organa, takođe smo svedoci i sve veće potrebe za efektivnijim i efikasnijim radom ukupnog javnog sektora. Upravo da bi se zadovoljile te potrebe, neophodne su tačne i sveobuhvatne informacije o rezultatima rada državnih organa, institucija i organizacija, javnih preduzeća, jedinica lokalne samouprave i uopšte svih direktnih ili indirektnih korisnika javnih sredstava. Upravo iz tih razloga Državna revizorska institucija, kao nezavisno kontrolno telo, ima veliki značaj, pre svega zbog preporuka da se državni prihodi raspodeljuju na odgovarajući način u skladu sa zakonom. Tako se doprinosi i smanjenju korupcije i mogućih zloupotreba položaja. Veliki značaj raspravljanja u parlamentu o Izveštaju Državne revizorske institucije ogleda se i u tome što poslanici, kao predstavnici naroda, upravo svojim diskusijama približavaju građanima načine na koje se troši njihov novac i šta tačno podrazumevaju ili obuhvataju postupci revizije. To je i podsećanje građanima, ali i organizacijama civilnog društva da se i sami uključe u procese eksterne revizije u Srbiji. Građani mogu podnositi predstavke u vezi sa nezakonitim trošenjem sredstava i tako zapravo učvrstiti vezu između njih samih sa jedne strane i Državne revizorske institucije sa druge strane, jer ova institucija upravo i ima za cilj poboljšanje života građana borbom protiv korupcije, koja predstavlja veliki problem u svakoj državi, pa i kod nas. Sa druge strane, parlament jeste mesto sa koga se donosiocima odluka stavlja do znanja da novac sa kojim raspolažu nije njihov, već novac građana i da je potrebno da raspolaganje novcem iz budžeta bude predmet kontrole. Važno je sagledavanje problema i njihovo sistemsko rešavanje. Ja sam sigurna da će i u narednom periodu Državna revizorska institucija na adekvatan način doprinositi donošenju zakona, njihovom sprovođenju i kontroli primene zakona i drugih propisa, a posebno bih naglasila značaj saradnje između Državne revizorske institucije i jedinica lokalne samouprave, kako bi se novac iz budžeta trošio na zakonom predviđen način. Zbog ovog kvalitetnog i sveobuhvatnog izveštaja, o kome je zaista dosta mojih kolega govorilo, i kako bih dala dalju podršku u radu Državnoj revizorskoj instituciji, ja ću glasati u danu za glasanje za usvajanje ovog izveštaja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite, kolega.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije gospodine Arsiću, poštovani narodni poslanici, poštovana gospodo iz Državne revizorske institucije, dozvolite da kažem da sam jedan možda od onih poslanika koji pročita sve izveštaje, od kada sam ovde narodni poslanik, vaše izveštaje od 2012. godine i zato večeras o njima neću mnogo da kažem direktno, o tim izveštajima, ali ću nešto povezano sa njima. Ipak, dozvolite da kažem šta je, zato što većina građana ne razume šta je to, jer su me pitali SMS porukom – o čemu vi to raspravljate, kakva je to ustanova? Znam da mi poslanici znamo, većina, hajde da kažemo, građana zna, ali ipak za one koji ne znaju da kažemo da je to najviši državni organ revizije javnih sredstava u Republici Srbiji, da kontroliše izvršenje svih budžeta, ne kako smo danas čuli ovde čak i neke oprečne diskusije, samostalna je i podleže nadzoru Narodne skupštine Republike Srbije kojoj i odgovara. Da li smo mi to koristili u dovoljnoj meri? Nismo, kao poslanici. Dobro je što je ovo na dnevnom redu. Da li su drugi vaši saradnici, hajde da kažemo partneri, koristili? Nisu. Vi ste izvanredno, hajde da kažem, izvršili svoj posao, od kad sam ja poslanik, to su i prethodnici vrlo dobro radili. Vi ste dobro i stavili u izveštaj da vršite revizije, izveštavanje, davanje preporuka i inicijativa za izmenu propisa i isticanje dobre prakse i to je dobro i na tome se završava uglavnom. Međutim, tužilaštva moram da kažem da ne obavljaju svoj posao, ne samo u ovom smislu, nego i mi kada postavljamo poslanička pitanja, direktno maltene traže da mi podnesemo krivične prijave, a ne oni koji su dužni po službenoj dužnosti, ali o tome ćemo drugom prilikom. Dozvolite da kažem da su najznačajniji korisnici izveštaja vaših upravo Narodna skupština, mi koristimo preko vaših izveštaja potvrdu o tome da li korisnici javnih ovlašćenja pravilno upravljaju poverenim sredstvima i imovinom. Poštovana gospodo, neću danas više govoriti nego samo jednom segmentu koji je danas neko od narodnih poslanika spomenuo, a to je u izveštaju Poglavlje VIII koje govori o međunarodnoj saradnji, pa se posebno naglašava saradnja sa programom Ujedinjenih nacija za razvoj. Stop! Tu smo sad stali i sad ću to da komentarišem čitavo vreme do kraja mog govora. Međutim, poštovana gospodo, u Ujedinjenim nacijama imamo ljude koji zloupotrebljavaju svoje funkcije i koji treba da podležu čak i našoj ustanovi Državnoj revizorskoj instituciji. Ja ću o jednom govoriti, a to je Vuk Jeremić, zvani Vuk potomak, koji je postao jedan od članova međunarodne bande lopova i prevaranata, reći o čemu se radi. Ja ću večeras biti konkretan i tražiti da me demantuje. Ako me demantuje on podacima koje ću večeras iznositi, neću se više pojavljivati u ovoj Narodnoj skupštini. On je osnovao Centar za međunarodnu saradnju, politiku i održivi razvoj. To treba da se kontroliše, gospodo iz Državne revizorske institucije, tužilaštava i sudova. Dozvolite, zbog vremena, da kažem da je Vuk Jeremić, član međunarodne bande lopova i prevaranata, inače u narodu poznat pod nazivom Vuk potomak, 30.11.2018. godine izjavio da je Aleksandar Vučić izdajica i izdajnička bitanga, završen citat. Poštovani narodni poslanici, za sve ove podatke koje ću sada iznositi spreman sam da odgovaram krivično, materijalno, politički. Molim vas, bez upadica. Počeću redom, vezano za ovog bandita međunarodnog. Dana 04.07.2018. godine u čačanskoj kafani zvanoj „Moravski alasi“ sastali su se Dragan Đilas, u narodu zvani Điki mafija, Boško Obradović, u narodu zvani Boško nasilnik, Janko Veselinović, zvani Janko stanokradica, jer je ukrao stan u Obrovcu Milici Badži izbeglici, u Ulici braće Kurjakovića br. 9, Dušan Petrović, zvani kravoubica, bivši ministar, za godinu dana dok je bio ministar poljoprivrede naredio da se pokolje 250.000 krava od ukupnog fonda 500.000, zato ga zovu kravoubica, Vuk Jeremić, u narodu poznat kao jedan od vođa međunarodne bande lopova i prevaranata. Saša Janković u narodu zvani Sale prangija, svi su iz žute varijante. Dakle, 3. avgusta 2017. godine rekao je, citiram – Srbiji je u interesu da Kosovo uđe u Interpol, a time i prizna nezavisnost Kosova, završen citat. Da li je tačno gospodo narodni poslanici, ako me demantuje ja više neću, ne samo biti narodni poslanik, nego šetati gradom Beogradom, da me građani gledaju u ovome gradu. I da završim. O njima je najbolje rekao njihov član DS, književnik i bivši ambasador Svetislav Basara, citiram – Demokratska stranka u raznim varijantama je samoupravna interesna zajednica muljatora i lopuža, završen citat, 22. 5. gospodnje 2019. godine. Gospodine Arsiću, dozvolite mi ipak na kraju, vezano za ovu međunarodnu saradnju da kažem da je Vuk Jeremić, kao predsednik Generalne skupštine UN bio i blizak saradnik sa članom međunarodne bande lopova Patrikom Hoom osuđen u SAD zbog ilegalne prodaje oružja u Kataru, Libiji i Sudanu. E, sad zašto vama predstavnici revizorske institucije govori, jer je iz Katara dobio 320 hiljada dolara donacija preko Centra za međunarodnu politiku i održivi razvoj i ja vas molim da pokuša tužilaštvo i vi da zavirite u malo taj njegov centar. Kad ste govorili o lokalnim zajednicama ja ću samo da spomenem jednog lokalnog kabadahiju u Beogradu, a to je Marko Bastać. Četiri rečenice o njemu i da malo zavirite u tu opštinu. Predsednik opštine Starog grada, taj gospodin Bastać ustoličio je ovu praksu na političkoj sceni Republike Srbije i novi element političke kulture oličen u otvorenom stavljanju na odborničku listu Starog grada najbližu rodbinu. Pazite, sada, svoju suprugu, sestru njegove supruge, muža sestre njegove supruge, svoga rođaka, majku njegovog kuma, svih pet. Kada su ga pitali zašto? Rekao je citiram – da ništa nije sporno što oni rade sa njim. Stavio sam ih da ne bi prebegli trgovinom mandata, završen citat. Taj bahati Bastać, gazda Starog grada zaustavlja radove na Trgu Republike i poznat je po tome što je vodio rad i sa saobraćajnim znakovima. Poštovani narodni poslanici, uvaženi narodni poslanici, na kraju dozvolite da kažem da ste sada mogli znati ko je izdajnik KiM, dok predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić čini nadčovečanske napore za iznalaženje dugotrajnog pravednog i kompromisnog rešenja za našu južnu srpsku pokrajinu, dokle ova gospoda, koju sam nabrojio iz Saveza za Srbiju ili ti putujući cirkusanti, obilaze ulice i gradove Srbije i totalnim lažima blate našeg predsednika Republike, Aleksandra Vučića, njegovu porodicu, oca, majku i brata Andreja. Zaboravili su jedno, podvlačim, zaboravili su jedno, što ga više blate, što više iznose neistine, svakojake uvrede, on je sve jači, sve snažniji, neprobojna stena. Znate zašto? Zato što preko njega i njegove ogromne pozitivne energije, građani Republike Srbije pretaču svoju pozitivnu energiju u svrhu modernizacije Republike Srbije zarad budućnosti naše dece i zarad budućnosti naše otadžbine. Svaka čast vašem izveštaju gospodo iz revizorskih institucija. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Dame i gospodo, DRI, iskreno govoreći se tokom jedne godine, kalendarske godine naradi pošteno i to svaki narodni poslanik, bez ikakve sumnje zna. Dakle, nama kada stigne onako baš pozamašan materijal, mi znamo ako nije vreme za budžet, onda je sigurno neki materijal koji stiže od DRI. Dakle, sami znamo koliko je rada potrebno na samo jednom godišnjem nivou kod vaše institucije, uvažavajući taj rad, a i korektan izveštaj koji ste nam dostavili, ja vam kažem ovaj izveštaj smatram da zaslužuje podršku. Meni je uz sve važne stvari, druge važne stvari, o kojima smo govorili danas, posebno bilo interesantno da pogledam dva aspekta ovog izveštaja. Prvi se odnosi naravno na saradnju sa Narodnom skupštinom. To me kao narodnog poslanika, kao što očekujete posebno zanima, i hteo sam da pitam vas da svojim rečima svoju ocenu ili svoj utisak date, ne mora to da bude više od jedne rečenice, ali me zanima da čuje javnost koja ova prati, pa makar i u odloženom prenosu. Kakvi su vaši utisci, vaša ocena saradnja sa Narodnom skupštinom u tekućem sazivu ne sa ovo ili onom strankom ili poslaničkom grupom ocenite svoj odnos sa institucijom. Zašto to pitam? To je potpuno jasno, zato što se razno razni uporno trude da na agresivan način predstave odnos Narodne skupštine i nezavisnih institucija kao nešto problematično i sporno. Optužuju i predsednicu Narodne skupštine, to su učinili danas, ako niste to pratili, Boško Obradović i Demokratska stranka i razni drugi, da je, zamislite, pročitaću vam to – Gospođa Gojković, generator nasilja, i u odnosu prema drugim narodnim poslanicima ali i prema institucijama, iako mi znamo da je, pa bilo bi smešno da nije tragično i tužno, kada Boško Obradović, dokazani nasilnik tako nešto kaže za predsednicu Narodne skupštine. Želim da javnost čuje od vas kako vi cenite odnos sa Domom Narodne skupštine, a u svom izveštaju na stranama 79 i 80 prikazali ste taj odnos u nekoliko crtica, a ja ću reći zašto smatram da on govori da je taj odnos bio korektan. Prvo, zato što, koliko se vidi iz vašeg izveštaja, nadležni skupštinski odbor sa kojim neposredno sarađujete je uvek razmatrao vaše godišnje izveštaje. Drugo, zato što je bilo prilike i te ste prilike koristili da organizujete javnu prezentaciju onih sadržaja koje smatrate važnim i za Odbor i za Narodnu skupštinu i za javnost. Između ostalog, i za programe koji se neposredno tiču te vrste saradnje, Sigma projekat, delotvorna saradnja između Parlamenata i vrhovnih revizorskih institucija, to ste uradili zajedno sa Skupštinskim odborom. Treće, jer je taj isti odbor sa svim svojim članovima i drugim zainteresovanim narodnim poslanicima održavao sednice izvan sedišta, gde je razmatrao ponovo vaše izveštaje vezane za sve te gradove u kojima je zasedao, ali i za mere koje su preduzete i za efekte koji su postignuti ili nisu postignuti. Četvrto, jer je formiran i Pododbor koji se neposredno bavi onim što vi smatrate da je važno i to dostavljate Narodnoj skupštini, što takođe, ljudi treba da znaju, konačno ili ne konačno, ali jer su razmatrani i sektorski izveštaji koji se tiču revizija budžeta i budžetskih fondova Republike Srbije, što je odgovor svima koji kažu da nije moglo da se raspravlja ovim sadržajima, da se nije raspravljalo ili da to nije moglo da se čini slobodno. Dakle, radno telo Narodne skupštine, ta je pitanja vezana za budžet raspravljala javno zajedno sa nadležnom revizorskom institucijom i u tome je mogao da učestvuje svaki narodnu poslanik koji je za to bio zainteresovan, ako je bio zainteresovan i to na srpskom jeziku, pošto je bilo pitanja na koji jezik mi reagujemo ili na kom izvlačimo odgovarajuće zaključke. Hteo sam samo da zamolim vas, dakle ne mora zaista od jedne rečenice da kažete kako vi ovaj odnos vidite, a zbog ovoga, ali zbog svega onoga što su govorili svi koji su govorili danas, i iz parlamentarne većine, ali iz različitih opozicionih grupa. Mislim da ne grešim ništa kada vam kažem – svi u ovoj Narodnoj skupštini taj odnos vide kao korektan. Drugo, vaš odnos sa drugim institucijama, pa i onim međunarodnim, zašto je važno, neću sada govoriti o tome duže, jer su otišli oni koji su na to ukazivali, to ćemo mi da raspravimo nekom drugom prilikom, ali zašto je važno da Srbija ima dobar odnos i sa zapadom i sa istokom i na stručnom planu kojim se vi bavite, ali i na političkom planu, koji je naravno, više naš zadatak? To je potpuno jasno, neka bude zaključak danas zbog toga što o tome vodimo računa, cene više i jedni i drugi, daleko više nego ikada ranije, ali neposredno za ono što vi radite, pregovaračka poglavlja, ispravite me, 23, 32 i pet, jesu ono gde ste neposredno angažovani. U dva od ta tri, mi imamo i u ovom Izveštaju Evropske komisije napredak, neko može da kaže manji, neko može da kaže veći, ali napredak. U ovoj trećoj oblasti, isto stojimo kao i lane, ali ukupno stanje u oblasti je dovoljno dobro, pa kao i ostalom za sve, gde su otvorena pregovaračka poglavlja, mora da bude po standardima dovoljno visoko da bi se otvorilo, a otvorena su sva tri ovde. Pričamo ovde o važnim stvarima, pričamo o važnoj materiji. Dakle, kada govorimo i o onim spornim pitanjima kao što su, pa sad se mere već kumulativno stotinama milione štete na opštini Stari grad, u milijardama, čak, čuli ste za Smederevsku Palanku, ili stotinama miliona na nivou Grada Šapca, to su važne stvari i naša je obaveza i niko ne može da nazove političim folklorom ili bilo kakvom kampanjom, naša je obaveza da govorimo o stvarima koje se neposredni tiču građana, to ih se tiče i te kako, ne samo zbog onoga kako je danas u tim mestima, već je naša obaveza kao političara da govorimo zašto je važno da ne dozvolimo da takvim ljudima ponovo kao nekada dopadnu u ruke sve opštine, svi gradovi i Republika sama, onda te katastrofe u stotinama miliona ili u milijardama, mi imamo svuda. Kada kažemo - to je nešto što je neprihvatljivo, mi, dame i gospodo, uvek najviše volimo da kažemo kako to oni sami vide, odnosno šta su u stanju sami da priznaju. Pročitaću vam, kratko je, šta kaže pre samo nekoliko dana čovek koji se, dakle, predstavnik bivšeg režima, danas potpisuje kao visoki funkcioner DS. U trenutku pokajanja ili napada iskrenosti, šta li je već, on objašnjava kako je izgledao trenutak kada ih je narod na izborima smenio, kako su ga oni dočekali i kaže, od svih njih, Koštunica odlazi sa vlasti u anonimnost i učinio je to skromno, a svi ostali, dakle govori on o njima, oni govore o sebi, svi ostali u njihovim redovima su sebi obezbedili vile, devizne bankovne račune ili preplaćena mesta u moćnim bordovima multinacionalnih korporacija. Dakle, na to su trošili vreme na vlasti, zbog toga to imamo i u ovim opštinama i gradovima danas, a zato smo ih imali u svim opštinama i svim gradovima. Dakle, dame i gospodo, ovde je reč o važnim stvarima. Da li je neko uspeo da privremeno, siguran sam, izvrda odgovornost prekršajnu ili krivičnu, to nema nikakve veze sa onom političkom o kojoj smo danas govorili. Narod se lagati ne može, narod ove stvari dobro pamti. Zbog toga, pre samo nekoliko nedelja na Kosovu i Metohiji, narod kaže da u procentu od 90 i plus posto, preko 90%, ove stvari osuđuje, a sa druge strane podržava ozbiljnu politiku iza koje stoji Aleksandar Vučić, SNS, naša parlamentarna većina. Pre neki dan 15 glasova na teritoriji grada Šapca, ovog devastiranog i upropašćenog Šapca, 15 glasova ide kandidatima koji stoje na listi Aleksandar Vučić, SNS i naši partneri, a ovi koji sami priznaju da su isključivo brinuli o svojim vilama, svojim deviznim računima i svojim nameštenjima, dobijaju nula. To je ta politička odgovornost. To je poruka i za Zelenovića, mada i Paunović bi imao šta da nauči odavde. Za Đilasa sam odavno siguran da nikad neće naučiti ništa, baš kao ni ovaj njegov Bastać, ali da se oni malo bave tim svojim problemima i svojim nedelima. Podaci koje nam vi dostavljate u ovim izveštajima, vaši zaključci nikada nisu politički definisani niti vođeni. Ti podaci su nekada bih rekao surovo iskreni, dopadalo se to i nama i drugima ili ne. Zbog svega toga, poslanička grupa SNS će za vaš izveštaj glasati, da znate, naravno, potpuno nezavisno od toga kako ćete vi oceniti saradnju sa ovom parlamentarnom većinom. Ta je odluka već doneta i, da znate, ona je konačna. Naša poslanička grupa, što se vas, gospodo, tiče, veruje i nada se da ćemo tu dobru saradnju, kako je mi vidimo, imati i u budućnosti. Hvala lepo.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, Milija nije tu, pa je meni pripala čast da u ime poslaničke grupe pokušam da završim. Postoji poslovica da je lako biti izdašan tuđim novcem. Lako je biti izdašan tuđim novcem, ta poslovica se verovatno, to je stara poslovica, i onda odnosila na javni sektor. Lako je u javnom sektoru biti izdašan novcem, jer je on tuđi novac. Vi ste zato tu da to kontrolišete. Budžet je dokument sa planom prihoda i planom rashoda. Vi ste uglavnom tu da svojim mišljenjem, svojom profesijom, svojom strukom pokažete da li se taj novac troši u skladu sa ciljevima koji su zacrtani budžetima Republike, pokrajine, gradova, lokalne samouprave, javnih preduzeća, ustanova. Vi ste ti koji treba da čuvate taj novac i da svojim mišljenjem ukažete da se on troši namenski ili nenamenski. Ja ću da krenem od Vuka Jeremića. Ne znam da li su se revizori koji su se bavili, ali danas je jedan poslanik govorio o tome kako smo mi finansirali nekog Klintona ili neku kampanju u Americi. Taj poslanik, gospodin Ševarlić, nijednim argumentom to nije potvrdio, ali ja imam dokument koji govori sasvim drugačije. U vreme dok su njegovi vladali, a to je bio jedan udruženi zločinački poduhvat, savez lopuža Srbije, dakle, da su za konsultantske usluge u SAD od strane firmi „30 Point Strategies“, „Podesta“ itd. ukupno uplatili 2.369.000 dolara. Ovo je dokument Ministarstva spoljnih poslova, gde se tvrdi da posle 2013. godine takvih uplata u Ameriku više nije bilo, a da uplate koje su tada, verovatno revizori to nisu mogli da iskontrolišu, urađene na osnovu potpisa Vuka Jeremića, a u govor je zaključio Mirko Stefanović. Hajde pogodite ko je Mirko Stefanović? To je stari iskusni diplomata još iz Slobinog vremena. Sticajem okolnosti je stric Borka Stefanovića. Otac Borka Stefanovića, Vasilije, bio je jedan od direktora NIS, a Borko Stefanović je bio pregovarač prilikom prodaje NIS za onu jeftinu cenu. Toliko su se oni borili protiv Miloševića, toliko su oni pošteni. Dakle, uplatili su Amerikancima 2.369.680 dolara. Imaju i firme, ima sve. Znači, nijedan revizor ne može da utvrdi koliko su oni opljačkali. Nama bi trebala revizorska kuća gde bi osoblje stalo na Marakanu. Toliko bi nam trebalo ljudi da utvrdimo šta su sve pokrali. Takođe, ono što vi ne možete da kontrolišete, a to tvrdi organizacija koja se zove „Financial Integrity“ ili tako nešto, od 2001. do 2010. godine na razna Britanska, Devičanska ostrva, Kukova ostrva, ukupno je izneta 51 milijarda dolara. Znači, udruženi zločinački poduhvat, zajedno sa stečajnim upravnicima, je u prvih deset godina u ovom novom milenijumu izneo ukupno, mimo zakona, od građana 51 milijardu dolara na osnovu privatizacije, odnosno divlje grabizacije koja je usledila posle 2000. godine. Taj novac je štekao negde napolju. Ne samo da je pokraden, proizveo je siromaštvo koje je bilo veoma teško za gledanje. Taj novac kada se štekuje, on se povlači iz platnog sistema. Prema tome, prouzrokuje siromaštvo, male plate itd, jer se ne troši u našoj zemlji. On se troši na Devičanskim, Britanskim ostrvima, Kukovim ostrvima, belosvetskim destinacijama itd. On je otet od građana Srbije. Dakle, nije u sistemu, pravi dvostruku štetu. Svako štekovanje preteranog bogatstva prouzrokuje preterano siromaštvo. Oni su u proizvodnji preteranog siromaštva, malih plata, otpuštanjem 600 hiljada radnika bili šampioni. Tu im nije bilo ravnog na svetu. Ne znam da li se neki revizor bavio Draganom Đilasom, riđom lopužom. Dakle, to je onaj koji se hvali da je on mogao da napravi metro daleko jeftinije nego što se planira sada da se napravi. Umesto podzemne železnice, napravio je podzemne kontejnere. Most na Adi je trebao po prvoj projekciji da košta 90 miliona evra, po drugoj, pred samu izgradnju, trebao je da košta 116 miliona evra, a na kraju je koštao 450 miliona evra. Dakle, koštao je pet puta više od prve projektovane cene ili četiri puta više od druge projektovane cene, jer je on to radio na osnovu projekcije cene čelika, pa je to sa 90 uvećano na 116, a potrošio je 450 miliona. Gle čuda, spojio je dve mesne zajednice u Beogradu i da bi taj most sada bio u funkciji, treba nam, po proceni arhitekata, 2,4 milijarde. Dakle, to je savez lopuža koji nije u zatvoru zahvaljujući sudijama tipa Majić. Dakle, to su one iste sudije, a u nastavku ću reći, koje su išle u zajedničke programe USAID itd, u američku ambasadu. Idemo dalje, Goran Ješić. Vi ste radili kontrolu u opštini Inđija 2013. godine. Ja sam već rekao da ste to uradili na profesionalan način. Tamo ste našli svašta. Tamo ste napisali sedam krivičnih prijava, ja se nadam da nisu zastarele i tražim od tužioca, zahtevam sa punim pravom da to procesuira, odnosno da optužnice prosledi sudstvu i da se to procesuira, jer to što je urađeno na teritoriji opštine Inđija nije urađeno nigde u Srbiji, to vi svakako znate. Da krenemo redom. Napisali ste krivičnu prijavu protiv predsednika opštine Gorana Ješića, sa pravom. Do avgusta 2012. godine bio je predsednik opštine, a onda ga je nasledio Petar Filipović protiv koga ste, takođe, podneli krivičnu prijavu, sa pravom. Podneli ste krivičnu prijavu i protiv predsednika skupštine opštine Aleksandra, ne mogu sada tačno da se setim prezimena, ali ću se setiti. Podneli ste krivičnu prijavu sa pravom protiv Uroša Ćuruvije, direktora Direkcije za izgradnju opštine Inđija, podneli ste krivičnu prijavu protiv načelnika uprave Steve Milaković, podneli ste krivičnu prijavu protiv direktora vrtića, čini mi se da se zove gospođa Uzelac i podneli ste krivičnu prijavu protiv direktora, čini mi se kulturnog centra. Podneli ste krivičnu prijavu protiv svih koje ste kontrolisali, dakle toliko su bili ogrezli u kriminalu i podneli ste još četiri prekršajne prijave. Dakle u Inđiji je, recimo „Trejd junik“ centar. Opština je kupila poslovni prostor u sirovom stanju, to znači izgrađeno, omalterisano, neokrečen, bez instalacija, itd, za kvadratni metar po ceni 1.954 evra bez PDV. Sa PDV je to preko 2.300 evra. I dan dan danas u Beogradu možete kupiti potpuno opremljen poslovni prostor za manje pare. Još čudo, taj poslovni prostor je bio pod hipotekom. Dakle opština je kupila poslovni prostor koji je bio pod hipotekom za cenu od 2.300 evra i verovatno ste zbog toga podneli krivičnu prijavu. Taj isti nabavljeni prostor, zaključkom opštine Inđija, takav nedovršen, izdaje se Univerzitetu u Novom Sadu bez naknade iako za njih nije bio kupljen na 20 godina bez ikakvih naknada. Dakle, kriminal koji je na 1.000 m2 vredeo dva miliona evra. Taj „Trejd junik“, odnosno TKU centar kako se zvao, u nastavku vašeg izveštaja piše da je dobio pravo da komunalije i građevinsko zemljište plati na 60 rata, mimo zakona. Na konto toga je predsednik opštine zatečen u pent hausu od 250 kvadrata. Samo mu je terasa imala 50 kvadrata, i to govori o poštenju Gorana Ješića i naravno zahvaljujući tome što je bio u programu USD zajedno sa sudijom Majićem i sa još nekim ljudima kao mladi lider, verovatno ima neko pokriće, jer koliko ja vidim nama su SAD 2009. godine gotovo preuzeli potpunu kontrolu nad tužilaštvom i nad pravosudnim organima, otuda čudne presude i otuda ovi ljudi na slobodi, bez obzira što ste vi podneli krivične prijave i verujem da je to za zloupotrebu položaja, i verujem da nisu zastarele, i verujem da će se naći pravosudni organi, neki, koji će konačno to procesuirati. Takođe, moram i da ukažem da ste izvršili nedavno kontrolu Dveri. Dakle, ja sam pisao prijavu za nenamensko trošenje 30 miliona dinara, koje su iz predsedničke kampanje neutrošene, umesto da vrate u budžet Republike Srbije, gospoda iz Dveri ispumpali na lažne preduzetničke radnje za fiktivne poslove i tako oštetili budžet Republike Srbije za preko 250.000 evra. Vi ste kontrolisali jedan period jedne godine, niste iskontrolisali sve, ali ste nedvosmisleno naišli na takve prekršaje. Zato pozivam, s obzirom da krivična prijave već postoji, nadležno tužilaštvo i sudove da procesuiraju, bez obzira što se radi o Boškiću Ljotiću Žutiću Đilasovom pomoćniku da konačno uzmu i da procesuiraju taj slučaj, jer je budžet Republike Srbije oštećen za taj novac i da zajedno sa njim odgovaraju sva ona lica koja su registrovana te preduzetničke radnje, a radi se sa osobama koje su bili na izbornoj listi Boškića Ljotića Žutića političke stranke koja sebe zove Dveri. Na kraju da kažem, da nije nama problem revizija, nama su problem pravosudni organi, pravosudni organi koji su zamislili da sem što političari ne trebaju da se mešaju u sudstvo, ja s tim mogu da se slažem, ali ne mogu ni sudije da se mešaju u politiku. Nezavisno sudstvo nije nezavisno zato što su nezavisni od nas koji se profesionalno bavimo politikom. Oni su nezavisni od politike. Znači nije samo da ja ne smem da se mešam u njihov posao, već je to dvostrano. Ne smeju ni oni da se mešaju u naš posao, ne smeju da idu u političke emisije da ocenjuju rad Skupštine, poslanika, itd. Kad su to učinili digli su sve sudije, Visoki savet sudstva, Vrhovni kasacioni sud itd, a pri tome zaboravili da kažu da su sudije zajedno sa advokatima napravili lobističku kuću, zajedno sudije i advokati, upravo zato da spreče da oni koji su ih postavili. Mi imamo sud žute partije, mi imamo sudije 2009. godine koji su čuvenom reformom sudstva, u stvari deformu sudstva, deformisanjem, dakle koji su dovedeni od strane onih koje bi sada trebalo da gone. Zato ne želim da se razočarate, ali morate imati strpljenja da konačno to pravosuđe bude uistinu nezavisno i da goni počinioce koje sam opisao u ovom svom govoru. Hvala.
Izvolite predsedniče.
Hvala predsedavajući. Hvala svima koji ste se javili i govorili i podržali na bilo koji način rad DRI. Zaista se svima zahvaljujem i izražavam veliko zadovoljstvo u ime svih zaposlenih u instituciji, u ime koleginica i kolega koje su danas sa mnom ovde, naravno i u svoje ime, mnogo vam hvala na prilici da smo mogli u ovom visokom domu da iznesemo izveštaj o godišnjem radu institucije pred vama, jer vi ste osnovali DRI. Kontrolna funkcija je u vašim rukama, a mi svojim radom vam samo pomažemo time što vam upućujemo izveštaje o svakoj reviziji, svakog subjekta kod koga to izvršimo. Sve naše revizije su na sajtu, sve su javno dostupne svim zainteresovanim i pojedincima i zainteresovanim stranama. Ono što želim da kažem jeste da je ovo zaista jedan svečani dan za DRI. Ovo je jedna zaista čast da smo dobili i pohvale, ali i obaveze, naravno i kritike, jer ne možemo očekivati da ćemo od svih u svakom trenutku dobiti i kritiku i pohvalu, to nas čeka. Dakle, sigurni smo mi u onu antičku da se ne vole baš mnogo donosioci loših vesti, ali mi ćemo kao profesionalci raditi svoj posao, sigurno otvoreno, sigurno istinito i objektivno, da li se to nekome sviđalo ili ne u nekom momentu, ali mi smo spremni da to uradimo, jer je to interes države i mi ćemo za dobrobit države i njene potrebe da se urede finansije davati izveštaje koji će biti zaista zasnovani na dokazima. Mi smo u Savetu institucije u 2018. godini načinili velike promene, ne samo u organizaciji, u upravljanju, u rukovođenju, u liderstvu, u upravljanju kadrovima, nego promene i u načinu rada. Pojedinačno zasebno su sve revizije odvojene. Rade se brže, veći broj subjekata, evo to smo i primetili, a sada će biti i veći broj izveštaja o reviziji i svrsishodnosti. To znači da će i veći broj poslanika kroz poslaničke, da kažem, odbore biti više tema, jer biće teme iz oblasti javnih službi, iz oblasti ekonomije, zdravstvene i socijalne zaštite, stanovanja, obrazovanja, zaštite životne sredine, iz svih oblasti. Tako da ćemo imati i češću i veću mogućnost da budemo zajedno kod izveštavanja. Ono što mogu u ime institucije da kažem ovde je da smo zaista potpuno nezavisni u planiranju, sprovođenju revizije i u izveštavanju. Naravno, i ovo izveštavanje to pokazuje. Dalje, dajemo mnogo na tom pitanju pokretanja inicijative za promene i izmene i dopune propisa koji prouzrokuju ili mogu prouzrokovati negativne efekte i pomoći i samim korisnicima da lakše savladavaju određena pitanja i probleme i dileme, jer ako nešto nije dobro uređeno, nije dobro ni za nas kao kontrolni organ. Sigurno je da ono što imam da kažem je samo želja da se ovako nastavi dalje. Što se tiče DRI, mi smo tu da radimo svoj posao stručno, nezavisno i, naravno, zasnovano na dokazima i mi ćemo svoje izveštaje upućivati vama, a podrška koju nam dajete je, isto tako, informacija i korisnicima, da je kredibilitet institucije ojačan i da je time potreba da njihovu, svoju odgovornost povećaju, upravljačku, sigurno otvorena da i oni učine i sa svoje strane. Time ćemo sa svih strana doprineti da stanje u Srbiji bude bolje. Hvala vam na ukupnoj pažnji. Izvinite, ako nisam do kraja odgovorio. Saradnja sa Narodnom skupštinom je bila uvek dobra, odlična, a mi smo sad i u projektima USAID i UNDP da ta saradnja bude što više obogaćena, da komunikacija i način izveštavanja bude kraći, jednostavniji, razumljiviji, prihvatljiviji, kako bi se na najbolji način sporazumeli. Siguran sam da najveću saradnju imamo sa Skupštinom, naravno i sa drugim zainteresovanim stranama, ali nam je saradnja sa Skupštinom najbitnija, jer preko vas mi sarađujemo sa građanima.
Zahvaljujem. Na osnovu člana 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem jedinstveni pretres. Sa radom nastavljamo sutra u 10.00 časova.