Hvala, predsednice. Kako se približava kraj godine i mandat lokalnih samouprava, očigledno se neke stvari ubrzavaju. Imam nekoliko primera iz opštine Negotin i to su sva pitanja za ministre sticajem okolnosti iz DS. Prvo pitanje, su za ministra Dulića i ministra Markovića. Još letos je Skupština opština Negotin donela odluku da se donese prostorni plan, odnosno donet je prostorni plan u kome se kaže da je jedan lokacija u opštini Negotin, lokacija Popadija određena za vetro park ili srpski rečeno vetrenjače koje proizvode struju. Međutim, kako se bližimo, karaju mandata, opštinsko veće i sad se ubrzavaju događaji, 23. novembra donosi zaključak da se još dve dodatne lokacije odrede za vetro park i daje se predsedniku opštine ovlašćenje da zaključi ugovor sa investitorima, bez javnog poziva, bez utvrđene procedure, kakva je bila za onu jednu lokaciju. Odmah se munjevito, početkom decembra zaključuju ugovori sa dve firme. Jedna od tih firmi je iz Novog Sada ima gubitak od milion dinara u 2010. godini i nema nijednog zaposlenog. Druga iz Negotina i ima gubitak od tri miliona dinara, ima samo jednog zaposlenog, bez javnog poziva, bez ičega. Šestog decembra Komisija za planove daje saglasnost da ove tri odluke, a samo jedna je u suštini po proceduri od leta da skupština donese, a i zanimljivo odlučuje se da izrada planova se poveri investitorima što je kršenje Zakona o planiranju i izgradnji. U principu, ne kažemo mi tu da ima korupcije, ali zašto nije poštovana procedura, zakoni, prosto to pitamo i ministra Dulića i ministra Markovića. Znate, može sve i u skladu sa zakonom, a neko voli da krši zakon, nekako mi to liči na malu decu, koja više vole jel tako voće sa tuđeg drveta nego ono što im donesu roditelji. Ali, nema potrebe da se ovo radi na ovakav način uopšte u Negotin. Nije to jedan primer iz opštine Negotin. Recimo, LDP, odnosno, odbornička grupa tražila je po Zakonu o slobodnom pristupu informacija, dokumentaciju za javno nadmetanje za jednu lokaciju u opštini katastarskoj opštini Čubra, radi se o 60 hektara odlične lokacije za vinograde, Bukovsko Zlatno brdo se zove ta lokacija. I gle čuda, ispostavilo se da jedna firma nije na vreme podnela dokumentaciju, nije uplatila depozit. I gle čuda, baš ta firma je dobila u zakup tih 60 hektara. Možda je slučajnost da je vlasnik te firme suprug načelnice opštinske uprave, možda je slučajnost ali mislimo da bi ministar poljoprivrede mogao da proveri ove navode kad već ne žele opštinske vlasti da reaguju po ovim pitanjima, da vidi da je firma koja nije na vreme poslala dokumentaciju na javno nadmetanje za zakup tih hektara, koja nije na vreme uplatila, baš ona dobila. Opet ne kažemo da ima korupcije samo kažemo da ne bi trebalo da se ovakve stvari dešavaju. U opštini Negotin se često takve stvari dešavaju i prosto tražimo u ovom slučaju, za ovu lokaciju i za zakup ovog zemljišta da reaguje Ministarstvo poljoprivrede jer je to njena nadležnost. I ministar Marković bi morao malo da se pozabavi opštinom Negotin jer na kraju krajeva svašta se tamo dešava. Evo, recimo donese opštinsko veće odluku o davanju saglasnosti za povećanje cene grejanja u Negotinu. U Negotinu se plaća najskuplje grejanje, ali odluka je retroaktivna važi unazad. Znate da to ne može ni po Ustavu, ni po zakonima. Tamo upravna inspekcija očigledno nije bila još od uvođenja privremenih mera. Odluka organizacija i opštinske uprave se ne sprovodi jer nije doneta sistematizacija. Molim ministra Markovića da posveti pažnju opštini Negotin, bez obzira na to što je tamo na vlasti DS i SPS, zakonitost mora da se poštuju u ovoj zemlji. Hvala.
Dajem reč narodnom poslaniku Vladimiru Milentijeviću.
Gospođo predsednice, poštovani narodni poslanici, mislim, s obzirom da dolazim sa Kosova i član sam DSS i DSS i ja lično smo ubeđeni da za ovu državu i za ovu vlast nema prečeg pitanja nego očuvanje teritorijalnog suvereniteta i integriteta ove zemlje. S obzirom da je suverenitet i integritet ove države ugrožen, jer se otima KiM, sastavni deo Republike Srbije, a na to se ova vlast oglušuje i bukvalno pripomaže, mi i ostale opozicione stranke i pojedine stranke iz vladajuće koalicije unazad tri meseca tražimo plenarnu sednicu na kojoj treba da raspravimo o novonastaloj situaciji jer se mnogo šta promenilo na terenu. Promenilo se i raspoloženje i razmišljanje u ovoj skupštini, tako da jedni smatraju da ova većina ima mandat za politiku koju vodi, drugi smatraju da nema i suština nezakazivanja plenarne sednice, gde bi se raspravljalo u KiM, je upravo ta, jer ova Narodna skupština nema tu većinu. Sporazumi i dogovori koji su postignuti u Briselu su duboko protiv interesa i Srba na KiM i građana ove republike u kojoj mi živimo jer drugu nemamo. Ova vlast je priznala nezavisno Kosovo, sa svim onim elementima koje je prihvatila u Briselu, pod pritiskom EU, a sa namerom da se dobije kandidatura. Ova vlast ni jedan posto nije bila posvećena očuvanju KiM u sastavu Republike Srbije koliko je bila posvećena praznoj kandidaturi za članstvo u EU. To govori i današnja situacija, gde se nameću novi uslovi. Više Kosovo nije tema jer ste vi, gospodo, sa Kosovom završili. Priznali ste nezavisno Kosovo. Sad se od vas traži, posle svega onoga što naknadno dolazi iz Brisela, da predate nezavisno Kosovo. To se sada traži. Nezavisnost ste vi priznali, hteli to da priznate ili ne. Narod i Srbi koji žive na KiM se duboko protive tom sporazumu. Jer, još jednom ću napomenuti da je on duboko štetan. Ide se na to da se na KiM implementira Ahtisarijev plan koji je odbacio i SB i ova skupština. S obzirom da je ova skupština donela 200-300 zakona vezana za EU i da je ne znam koliko sednica održala na tu temu, sramno je ako vam je prioritet KiM da za četiri godine održimo samo dve sednice za tako goruće pitanje. To morate nositi na duši i vi, gospođo predsednice Narodne skupštine. Jer, posebno sada, kada ima šta da se raspravlja, s obzirom na novonastalu situaciju, postavljam pitanje vama kao predsednici Narodne skupštine – imate li nameru pre nego što predate Kosovo da održite jednu skupštinu narodne Republike Srbije, gde bi svi mi koji to tražimo već tri-četiri meseca raspravljali o tome i doneli odluku da li ova vlast ima mandat za ovo što čini sa KiM. Hvala.
Dnevni red sednice predlažem u vreme redovnih zasedanja nakon konsultacija koje imam na kolegijumu, a postoje poslovničke mogućnosti da se zakaže sednica, sa svakom temom i svakom idejom. S druge strane, Narodna skupština nije debatni klub. Mi treba da donesemo dokumenta kad za to ima razloga, odnosno zakonska akta i pošto ulazimo od sutra u period vanrednog zasedanja, 84 poslanika mogu podneti predlog za dnevni red bilo koje sednice. Gospođa Suzana Grubješić ima reč.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, osećam obavezu, osim što imam pravo kao narodni poslanik da postavim pitanje, osećam i obavezu, a povod za postavljanje poslaničkog pitanja jesu dve različite informacije koje su se pojavile u medijima ovih dana, ali o kojima se naši zvaničnici ne izjašnjavaju ili, da budem preciznija, odbijaju da se izjašnjavaju. Radi se o projektu Južni tok. Pre dva dana je šef "Gazproma" Leksi Miler rekao da sudbina Južnog toka zavisi od dogovora sa Ukrajinom i najavio mogućnost da se odustane od izgradnje gasovoda Južni tok. Međutim, juče je zamenik direktora, Aleksandar Medvedev, rekao da "Gazprom" ne planira da odustane od izgradnje Južnog toka. Da li nama preostaje da verujemo šefu "Gazproma" ili zameniku direktora ili mi kao država i kao Vlada imamo i pravo i obavezu da pitamo šta se dešava sa izgradnjom Južnog toka i dokle je to stiglo? Kao što sam na početku rekla simptomatično je da se niko od zvaničnika koji su učestvovali u potpisivanju ugovora i u realizaciji ovog projekta nije oglasio tim povodom, odnosno na novinarska pitanja su odbili da komentarišu. Osim nekih izjava da tako nešto ne bi bilo realno ili da tako nešto ne bi bilo moguće, mi više od toga ne znamo. Stoga je moje pitanje upućeno pre svega premijeru koji to pitanje može da prosledi resornim ministrima, koji, ubeđena sam, znaju više od ovoga što sam ja iznela i što su izneli i šef i zamenik direktora "Gazproma". Moram još da primetim da bi odustajanje od izgradnje Južnog toka za Srbiju imalo velike i štetne posledice i da bi to značilo gubitak od obećanih pola milijarde evra godišnje od tranzita na taj gas. To bi bila potvrda da smo našu jedinu naftnu kompaniju dali u bescenje, da smo je dali bez ikakvih garancija da će se gasovod Južni tok izgraditi. Naime, prošlo je skoro tri godine od kada je Vlada u decembru 2008. godine donela odluku da se naftno-gasni sporazum sklopi bez davanja garancija da će se Južni tok ikad graditi. Tada je postojao naš predlog da se proda odmah 25% NIS-a, a da se 26% proda onog trenutka kada se sklopi sporazum o izgradnji Južnog toka. Međutim, na toj sednici je većina članova Vlade insistirala da se NIS proda "Gazpromu" bez ikakvih garancija i potpisan je samo jedan obavezujući ugovor o prodaji NIS-a. Znači, prošle su tri godine i mi do danas ne znamo kakva je sudbina Južnog toka i da li će se on graditi ili ne. Moje drugo pitanje je povezano sa ovim, odnosi se na NIS odnosno sada to više nije NIS, a to je da je ova kompanija u prvih devet meseci ove godine ostvarila profit od nekih 270 miliona evra. Pošto država Srbija još uvek ima vlasnički udeo od 49% i pošto je vlasnik skoro 30% akcija, moje pitanje je da li je NIS uplatio deo dobiti na šta je obavezan u republički budžet? Iz ovog predloga budžeta mi to ne vidimo, a imajući u vidu sa kakvim se teškoćama suočavamo sa punjenjem, imajući u vidu da je minus u kasi 150 milijardi dinara, logično je da se ne treba odreći nijednog dinara, nijednog evra, niti bilo čega što nama kao državi pripada. Ako smo se odrekli 51% vlasništva, onda nije logično da se odričemo i dobiti koja nam pripada po osnovu 49% vlasništva i, kao što rekoh, oko 30% akcija. Dakle, to su dva povezana pitanja. Molim da mi se dostavi odgovor u zakonski i poslovnički predviđenom roku, inače će javnosti dalje zaokupljena time da li država Srbija svakodnevno gubi nešto i da li je izgradnja južnog toka istina ili samo fikcija. Hvala.
Zahvaljujem. Narodna poslanica Marina Toman ima reč.
Dame i gospodo, predsedavajuća, poslaničko pitanje želim da uputim ministru životne sredine, Oliveru Duliću, takođe i Pokrajinskom sekretarijatu za urbanizam, graditeljstvo i životnu sredinu. Želim da im postavim pitanje kojim kriterijumima su se rukovodili kada su dali saglasnost i izdali dozvole da se u opštini Kovačica, u kojoj nema industrijskog otpada, koja je poznata kao kraj koji se bavi pretežno poljoprivedom, kao jedno turističko mesto, izgradi fabrika za preradu opasnog industrijskog otpada "Junirisk"? Četiri godine stanovnici opštine Kovačica, zbog straha od zagađenja životne sredine i zbog ugrožavanja zdravlja, pokušavaju da spreče izgradnju fabrike za preradu opasnog industrijskog otpada "Junirisk" u blizini njihovih domova, na površini okruženoj obradivim parcelama. Inače, obijaju pragove mnogih institucija u ovoj državi, apeluju, pišu pisma, međutim, nadležni u ovoj državi nemaju sluha za njihove probleme. Istraživanja pokazuju da je izloženost azbestu jedan od uzroka pojave kancera. Elektronski i električni otpad takođe spada u visoko rizičan otpad, sadrži živu, olovo, kadmijum i berilijum, koji isparavanjem u vazduh dugoročno dovode do zagađenja životne sredine i pojave kancera. Upravo u centru za reciklažu industrijskih otpada sa svojstvima opasnih materija na površini od oko 18 hiljada metara kvadratnih, skladištiće se i prerađivati će se kancerogeni azbestni, visoko rizičan, elektronski i električan i opasan tečni i pastozni otpad. Gradiće se u Kovačici u kojoj, da ponovim, nema industrijskog otpada, koja je pozicionirana kao poljoprivredni i turistički kraj. Prema podacima Republičkog geodetskog zavoda, Fabrika za preradu opasnog i industrijskog otpada "Juniris" izgradiće se na parceli koja je udaljena svega 349 metara od prvih stambenih objekata, 107 metara od kanala Nadel, od Poslovno-rekreativnog centra "Relaks" 595 metara i od Poljoprivrednog kombinata "PIK" Debeljača na svega 1000 metara udaljenosti. Cisternama i kamionima dovoziće se otpad iz cele Srbije i to putem uz koji je izgrađena osnovna škola u Crepaji. Da ponovi, osnovna privredna delatnost u opštini Kovačica je poljoprivreda. Od ukupno ostvarenog dohotka, više od polovine je ostvareno u ovoj delatnosti. Oko 84% područja opštine Kovačica je obradivo. Stanovnici Kovačice obraćali su se do sada svim relevantnim institucijama u ovoj državi, ministarstvu, pokrajinskom sekretarijatu, pisali su predsedniku Borisu Tadiću, međutim, njihovi apeli, njihove molbe da se odustane od izgradnje fabrike nisu uslišeni. Nadležni su se stavili na stranu investitoru u ovom slučaju. Ne interesuje ih što se na referendumu preko sedam hiljada građana izjasnilo protiv fabrike, a svega stotinak za fabriku i da je svakim danom sve više građana protiv te fabrike. Predsednik opštine, koji je inače u međuvremenu podneo ostavku, lično je pozivao građane da ne izađu na referendum i sve je nazivao politikanstvom. Slične poruke stižu i iz ministarstva, koji tvrde da nisu za tako nešto odgovorni. Slične poruke stižu i iz Pokrajinskog sekretarijata, koji tvrde da su dugo razmišljali pre nego što su se odlučili da daju lokacijsku dozvolu za izgradnju jedne ovakve fabrike. Niko u ovoj državni nema nikakve veze sa fabrikom, a fabrika samo što nije počela da se gradi. Postavljam pitanje svim relevantnim državnim institucijama da li će da zaštite interese građana oštine Kovačica ili interes fabrike "Juniriska", čiji direktor četvorogodišnju borbu stanovnika protiv ove fabrike, njihovu borbu za zdravlje i očuvanje životne sredine naziva politikanstvom. Pokažite da vam je stalo do interesa građana Srbije i povucite lokacijsku dozvolu. Zahvaljujem vam.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević.
Poštovana predsednice, poštovane kolege narodni poslanici i svi građani Srbije koji gledate ovaj direktan prenos, imam pitanje, odnosno tražim obaveštenje od Vlade Republike Srbije, tačnije od Ministarstva odbrane i od Generalštaba Vojske Srbije. Naime, svedoci smo ovih dana jednih događana, po meni, vrlo nemilih i vrlo simptomatičnih. U srcu Srbije, u Novom Sadu, u srpskoj Atini, neka nevladina organizacija ili grupa nevladinih organizacija, nisam se informisao ko su ti ljudi, upali su u jedan vojni objekat, tačnije u kasarnu pod imenom "Arčibald Rajs". Nisam primetio reakciju ni Vlade Republike Srbije ni Ministarstva odbrane ni Vojske Srbije. Postavlja se pitanje šta se uopšte dešava sa vojnim objektima koji nisu pod nikakvim nadzorom, da li Vojska Srbije ima i dalje sektor vojne policije, da li postoji stražarska služba i da li se neko uopšte stara o vojnim objektima koji sada nisu u upotrebi, verovatno zbog opšteg stanja u državi i opšteg stanja u Vojsci Srbije i smanjenja broja pripadnika srpske vojske? Svedoci smo, takođe, da mnoge opštine i gradovi koji su zainteresovani za vojne objekte koji nisu u upotrebi, prinuđeni su da sa Vojskom Srbije sklapaju višemilijonske ugovore da bi dobili objekte koji su u centru gradova o kojima govorim, kao što je, recimo, grad Čačak odlukom skupštine i gradonačelnika kupio objekat koji je nekad bio Dom JNA pa posle toga Dom Vojske Srbije, a predviđen je za rad i delovanje nekih kulturnih institucija. Dakle, sa jedne strane imamo, što je po pravnim propisima, da su građani odnosno narod kroz skupštine gradova i opština prinuđeni da Vojsci Srbije isplaćuju ogromna sredstva, tržišna sredstva, takav je zakon, ne mogu da komentarišem taj zakon jer smatram da sve vojne objekte su izgradili građani ove zemlje i narod, a sa druge strane imamo situaciju da u jednu napuštenu vojnu kasarnu upada neka nevladina organizacija za koju ne znam ko su. Možda je to neki test za Vojvodinu šta će se sve u Vojvodini dešavati, ne želim da prejudiciram, ne želim da komentarišem ni potrebe tih mladih ljudi, možda zaista treba da dobiju nekakav prostor gde će svoje aktivnosti da obavljaju, zaista nemam ništa protiv, imam samo protiv na način na koji se to dešava, na protivpravni način. Istovremeno me kao građanina, kao bivšeg vojnika, kao narodnog poslanika, člana Odbora za bezbednost veoma zabrinjava nereakcija ni Ministarstva odbrane ni Vojske Srbije, tačnije Generalštaba. Takođe sam imao slučaj, to želim da izvestim javnost i sve vas, kolege poslanike, da sam pre nekoliko godina pokušao kao narodni poslanik da urgiram da se jedan vojni sportski objekat u gradu u kome živim dodeli na privremeno korišćenje od godinu dana mladim selekcijama fudbalskih klubova, tačnije Fudbalskog kluba "Borac", gde bi taj klub plaćao sve komunalije u toku jedne godine, i rečeno mi je da su propisi vrlo strogi i da to Ministarstvo odbrane zbog takvih propisa nije u stanju da uradi. Sviđalo se to meni ili ne, shvatio sam da su takvi propisi i takvi zakoni i da to ne može da se ostvari bez obzira na plemenitost i važnost te dece koja bi tu vežbala. Sa druge strane, vraćam se na suštinu ovog pitanja. Veoma sam zabrinut, a verujem da i ostale kolege narodni poslanici dele tu zabrinutost, na nereakciju državnih organa, to isto bih pitao da su neki građani, bilo koji, vidimo sada najave reakcije uslovno rečeno neke druge strane da će da zauzmu sve napuštene kasarne u Srbiji, na nereakciju, na neobaveštavanje građana šta se tu dešava i šta je Vojska Srbije preduzela da zaštiti objekte koji su u njenom vlasništvu i koje je njoj narod, odnosno građani Srbije poverio, a da kažem i izgradio svojim dugogodišnjim radom. Prema tome, zbog važnosti ovog pitanja očekujem da se odmah i hitno odgovori na ovo pitanje. Hvala.
Vreme. Zahvaljujem. Pošto se više niko od predsednika i ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa nije javio, prelazimo dalje na rad. Obaveštavam vas da je sprečena da sednici prisustvuje narodna poslanica Aleksandra Janković. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pored predstavnika predlagača za današnji rad, Snežane Malović, ministra pravde, pozvala da sednici prisustvuju i: Slobodan Homen, državni sekretar u Ministarstvu pravde, Jagoda Jeličić, pomoćnik ministra pravde, Jovan Ćosić, načelnik u Ministarstvu pravde i Zlatko Petković, viši savetnik u Ministarstvu pravde. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima 11. tačke dnevnog reda – PREDLOGA ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONIKA O KRIVIČNOM POSTUPKU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Dragan Šormaz, Petar Jojić, Milovan Radovanović, Boris Aleksić, Dejan Mirović, Aleksandar Martinović i Vjerica Radeta. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Zakonodavni odbor je odbacio sledeće amandmane grupe od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo, kojim se ispred člana 1. dodaje član 1, kojim se dodaje novi član 1a, kojim se posle člana 2. dodaje član 2a, kojim se dodaje novi član 2b, kojim se dodaje novi član 2v, kojim se dodaje novi član 2g i kojim se dodaje novi član 2d. Saglasno članu 163. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. U postupku je izrada izveštaja koji ćete dobiti, pa ćete moći da se upoznate i na taj način. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Najpre ima reč gospođa Jorgovanka Tabaković.
Zahvaljujem se kolegi. Zaista je bilo u redu da prvo meni date reč, s obzirom da ste objavili, izjavili da po prvi put nije moguće ovako amandmanski intervenisati, a objasniću građanima ono što deluje malo komplikovano i rogobatno. Kada Vlada predloži da se amandmanski interveniše na određeni član zakona, to znači da po ovom izuzetnom slučaju, kao što je gospođa Malović i Ministarstvo pravde sa vama to dogovorilo, da možete da intervenišete samo na ne taj član, nego samo na taj tekst koji je u članu, da li se on suštinski odnosi na neki drugi deo, na širi deo zakona, sem tog člana, to vi procenjujete kao nemoguće. I samo ono što ste vi rekli da stoji u članu tom i tom koji menjate može da bude ugao našeg posmatranja. Nedopustivo. Ako prekoračujemo meru intervenisanja u smislu poboljšavanja zakona, izvolite, odbranite se argumentima. Nemojte da se branite tehničkim razlozima. Volela bih da gospodin Cvetković koji je sinoć nakon rasprave koju je pratio budno, i kao što je zaključio da su neki branili svoje amandmane toliko zdušno da je on neke usvojio, rekla da je usvojio amandman SNS koji samo proširuje raspon za kazne za one koji ne plate porez i usvojio je amandman o kaznenim merama zato što smo ga uverili da za jedan prekršaj neko kaznom koju plati može da ode bukvalno u stečaj, a za nekoga je to jedna bruto plata. Ali, gospođa Malović, kao predstavnik Ministarstva pravde, čak i kada direktno intervenišemo na član koji je u Zakonu o sudskim taksama, a pošto je objedinjena rasprava govoriću o svemu, odbija amandman gde mi tražimo da se sudske takse oslobode onih koji su predmet nasilja i diskriminacije sledećim obrazloženjem – amandman se ne prihvata zato što je iz pravno-tehničkih razloga nepodoban za prihvatanje, s obzirom na to da se ispred člana 1. Predloga zakona predlaže dodavanje novog stava, pa je nejasno da li je taj novi stav koji se amandmanom predlaže predviđen da bude novi prvi stav ili stav nekog drugog člana. Gospođo Malović, jezička igra, igra reči ne može da prikrije suštinu. Znači, ne želite kao Vlada da se nađete na usluzi žrtvama nasilja i onima koji su predmet diskriminacije time što ćete ih osloboditi plaćanja takse i to pravdate pravno-tehničkim razlozima, kao što ste odbili i rekli da ovi amandmani ne mogu biti predmet glasanja. Ali, nije smetalo predsedniku Vlade da usvoji amandman kojim se raspon kazne za neplaćanje poreza usvaja. O čemu to govori? Ne možete formom da prikrijete suštinu. Ostala bih možda da branim svaki amandman da nemam obavezu zakazanu u 12,00 časova, koja nije važnija od ovog, ali je važna, ali danas će u 12,00 časova biti održana konferencija DRI koja je mene kao građanina, kao poslanika zaista ostavila bez teksta, daha i da se nisam jednog trenutka pribrala zaista bih doživela infarkt po srazmerama i meri nezakonitosti koje ova vlada koja se brani pravno-tehničkim razlozima u odbijanju amandmana u ovom domu govori o tome koliko poštuje formu. Bilioni, milijarde, hektari, stotine stanova neevidentiranog, nepotpisanog, neću ekskluzivitet DRI da ovim uništavam, ali je neprimereno da vi kao Ministarstvo pravde sve podnete amandmane, imate dva načina da ih odbijete. Kažete – odbija se i ne prihvata se. Fantastična širina izražavanja. Ni jedan jedini amandman niste hteli da prihvatite, čak ni onaj gde vas upozoravamo da omogućavate nekom da se lažno predstavi i da mu to lekarska potvrda omogući trajno duševno bolesnim, da nekoga ubije, da za to bude osuđen 10 godina života i da ga ti isti lekari puste sutra na slobodu i da on u povratku izvrši zločin. Vi dozvoljavate da pravno-tehničkim razlozima odbijete amandman kojim se sprečava da neko 40 godina zatvora zameni sa nekoliko godina boravka u bolnici za duševne bolesnike. Neka to građani procenjuju i prosuđuju da li je u redu. Vi ste izašli ovde sa izmenom zakona kojim želite da se posao osoblja koje radi u tužilaštvu, sudovima i ostalom, odvoji tako da njihove plate uređuje izvršna vlast. Vi zakone koje ste vi ovde predložili ne poštujete, ne čitate i nećete građanima da kažete da vi dovodite ugled Vrhovnog saveta u pitanje. On je jedini nadležan da uređuje pravila isplate plata tim ljudima. Vi ih prepuštate izvršnoj vlasti, Vladi, samovolji onima koji će danas biti predmet tog državnog revizorskog izveštaja i poštovanja zakona i zakonitosti, da o njihovim platama odlučuju kao o platama ostalih državnih službenika. Kao da je tom osoblju prvo i jedino bitno plata, a ne kvalitet i jedinstvo u radu tog organa koji treba da nam deli pravdu. Zaista nije mogao da se desi gori dan za raspravu o Ministarstvu pravosuđa koje je izašlo sa odbijanjem svih amandmana koji su podneti i Izveštajem Državne revizorske institucije, koji će danas biti predstavljen. Mnogi ljudi imaju ambiciju da budu veći od bogova i veći od kraljeva. Znate šta je bitno? Da budu samo ljudi. Upravo onako kako je čestitajući Božić onima koji ga slave 25. decembra rekao njihov crkveni velikodostojnik – čovek mora da bude samo čovek i ne može da uzima ulogu Boga. Mi to ne radimo bilo gde drugo, nego ovde gde je naš posao, a vi zaista ne želite da budete ni minimum čoveka onog trenutka kada iz pravno-tehničkih razloga odbijate da oslobodite plaćanja sudske takse, one koji su žrtve nasilja i diskriminacije. Vi odbijate da čujete argument da ne može osoblje u Skupštini da služi bilo kome, nego treba da služi predsedniku Skupštine, potpredsednicima, kako god da se zovu, iz koje god stranke da dolaze i poslanicima. A mi smo ovde u dva ranga, i potpredsednici važniji i manje važni i poslanici važniji i manje važni, po načinu kad im se i kako dostavljaju materijali, koliko su upoznati sa nekim stvarima, koliko se o njihovom radu zna, piše, izveštava itd. Tu vrstu nejednakosti može da trpi neka druga institucija, ali onaj ko deli pravdu i onaj kome je simbol povez na licu, ko ne vidi, ko ne treba da gleda kome sudi, to je nedopustivo. Prosto sam rezignirana. Znate šta znači rezigniran? Kad vi imate toliku borbu i želju i strast da se borite da onome ko vlada, nešto pomognete da bude bolje. Ali, kad vi vidite da se argumentima koji nipodaštavaju elementarnu logiku i neko ko se brani razlozima koji su tehničke prirode i ko se brani prethodno donetim zakonom, kao vi što ste rekli da fizičko lice nema svojstvo stranke, pa, kako ga nema? Vi ste ga ukinuli lošim zakonom. Ne možemo sad sve zakone da usklađujemo sa lošim Zakonom o javnim agencijama koji razdiru tkivo ove privrede i da se branimo da svaki treba da bude tako loš. To vi radite u ovom zakonu, obrazlažući. Sva ukinuta prava u postupku, vi sad uzimate na nivo aksioma. Šta, zakon ne može da se menja? Šta mi ovde radimo svakodnevno? Šta nam vi predlažete svakodnevno, nego izmenu zakona. Šta je svrha zakona? Da ono što je dobro, pravilno, ali razumno pravilno i pravilno za najveći broj ljudi, što omogućava pravdu najvećem broju ljudi, bude ovde prihvaćeno, izglasano, argumentovano, izdiskutovano i vi se branite time, kažete – ne, nema svojstvo stranke u postupku, a kada ga ima, ima ga isto kao i javni tužilac, pa mu to ne onemogućava žalbu. Sreća da je kraj godine. Nisam umorna, ali vaš način obrazlaganja dovodi u pitanje smislenost postojanja opozicije u jednom ovakvom parlamentarnom domu, gde treba učiniti da se zakoni poboljšaju. Takođe iz vašeg ministarstva je došao zahtev, gde je podmićivanje građana na izborima, nerealnim obećanjima, gde smo danas došli, jeste i podmićivanje Ustavnog suda privilegijama da ne rade ono što je njihov posao. I tu ste odbili lepo sve amandmane. Glasaćete i završićete posao, a dokle ćemo stići sa takvim pristupom? Kada će narod potpuno prestati da veruje da je zakon zakon koji štiti pravdu i poredak, pa onda kada mu onemogućite da ostvari osnovno pravo, onda kada mu kažete da ima pravo da se žali samo na visinu troškova? Da li se sve u ovoj državi svodi na novac? Kažete da se svodi. Nećete da oslobodite takse, a hoćete da naplatite kaznu. Hoćete da uvek bude novac u prvom planu onda kada treba neki organ da radi posao, odnosno kada odbija da ga radi, vi opet novcem ispravljate sve neravnine u onom što se zove – pravda, pravosuđe, pravednost i pravedno društvo. Mislim da je put kojim ste krenuli vrlo loš. Način na koji ste uzeli u razmatranje sve ono što je u ovom Domu predloženo, zaista ne ide u prilog nekome ko se kvalifikuje za drugu stranu za razgovor, u bilo kom svojstvu – da li kao vlast, da li kao ministar, da li kao opozicija, da li kao čovek, da li kao sugrađanin. To nije dobar put. Sklona sam da u izuzetke u tom pristupu zaista poštujem. Ponoviću rečenicu svoje koleginice iz DS koja je pre neki dan rekla – ovde nisu važni naši privatni odnosi i naše lične stvari, ni bilo šta drugo, ovde smo svi da radimo neki važan posao za građane Srbije, a ne shvatamo ga svi isto. Neko ga radi baveći se pošalicama, neko ozbiljno razmatrajući. To je stvar izbora i različitosti. Kažu – neka cveta 1.000 cvetova. To je uvek bilo. Ali, ovde smo svi da uradimo nešto dobro. Zašto vi mislite da ste pozvani da to dobro proglasite dobrom i kad činite čoveku zlo i onemogućite mu da se bori za svoje pravo i kada kažete – moraš prvo da platiš taksu, troškove postupka, a onda u parničnom postupku koji traje bezgranično dugo, možeš da dobiješ odštetu, a da li ćeš ti da uzmeš kredit, da li ćeš ti da prodaš nešto pa da platiš troškove postupka, to ovu državu ne zanima? Od koga se finansira ova država? Ko puni ovaj budžet? Ko daje ocenu vama kao predstavniku neke političke partije u parlamentarnoj demokratiji koja je dostignuće civilizacije u predstavljanju naroda? Ti isti građani. Vi mislite da ti građani koji se sude, one koje mi predstavljamo i drugi, jesu sa neke druge planete? Ili mislite da je zaista ovo što govorimo ovde i što vi predstavljate nešto što niko ne čuje? Vi smislite da će nekažnjeno proći to što devet zakona dođe uz budžet, pa ne može da se sazna istina? Za njih će ubitačnija biti ona istina koju će danas čuti o nezakonitom trošenju i ponašanju Vlade. Biće im jasno zašto pričamo da su ovi zakoni koji se ovde donose nepravedni. Neću više braniti ni jedan amandman. Ovim mojim izlaganjem ću reći da SNS neće izgubiti ni volju, ni želju da ukazuje na ono što vi radite. Ali, odbrana pravno-tehničkim razlozima nije dobra, pogotovo onda kada su razlozi da preduzimate reklamne kampanje, da ih finansirate mimo poslova koji neki organi treba da rade, da promovišete ljude, da im dodeljujete nagrade "Vitez profesije" za onog ko je iole profesionalan, samo dokazujete da smo mi postali društvo koje se ne može pohvaliti normalnošću. Jer onaj ko ispravno radi svoj posao, ima minimum profesionalnosti, taj dobija nagradu "Vitez profesije". Kada Ministarstvo zdravlja ne radi svoj posao, nego neko ko nije platio porez, radi kampanju Ministarstvo zdravlja, nabavljajući uređaje za bebe, opremajući bolnice, to se promoviše. Ali, ovaj Dom treba uniziti da se ne vidi sa kakvim zakonskim predlozima izlazite i kako se odnosite prema poslaničkim amandmanima. Na sreću, ima i časnih izuzetaka i među vama kao ministrima, koji su spremni da slušaju, da kažu, da prihvate i da urade nešto što je u interesu građana. Na sreću, niste opšte pravilo za ponašanje svih ministara u ovoj Vladi. Hvala vam.
Vreme. Zahvaljujem. Dajem reč narodnom poslaniku Vlatku Ratkoviću, u okviru vremena poslaničke grupe.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Želim da kažem da je za mene bar fascinantna ova količina i mešavina patetike i demagogije, disperzovana na sve moguće teme ove sednice a i šire. Pre svega, nije Vlada Republike Srbije, a ponajmanje ministar pravde, gospođa Malović, odbacila amandmane poslaničke grupe Napred Srbijo. Želim da kažem da ovaj Dom nije kozačka skupština nego Narodna skupština. Mora se poštovati procedura. Procedura je dimenzija demokratije koja je njena suštinska dimenzija. Dakle, ako nema procedure, ako se ona ne poštuje, onda ne možemo govoriti ni o demokratiji, ni o zakonodavnom procesu koji je demokratičan. Procedura postoji i u skupštini stanara i u savetu mesne zajednice, a mora da postoji na prvom mestu u Narodnoj skupštini. To izgleda naprednjaci zaboravljaju, ponekad svesno, nesvesno, namerno ili nenamerno. Dakle, pre svega, uvažena koleginice, morate da znate da imamo dve situacije kada se raspravlja o zakonima. Dakle, kada u proceduru uđe novi zakon, da tako kažem, koji uređuje neku oblast društvenog života, države itd, tada svaki poslanik može da interveniše amandmanom koji daje jedan širi obim sadržinski, normativno-formalno, širi obim izmena u odnosu na ono što piše u predlogu zakona koji najčešće podnosi Vlada. Kada govorimo o izmenama i dopunama zakona, o navelacijama zakona, tada ni Snežana Malović, da tako kažem simbolično, odnosno Vlada ne može da podnese amandman na svoj predlog zakona ukoliko on ide iz gabarita onoga što je predloženo u tim izmenama, dakle, ukoliko je širi obim tih izmena. Prema tome, amandmani vaše poslaničke grupe Napred Srbijo su odbačene, sedam ili osam amandmana, uskoro će stići izveštaj, iz tog razloga. Dakle, ne možemo ići na tu vrstu izmena koje iskaču iz okvira onoga što je predloženo zakonom. U koliko smatrate da određena oblast, pravna, društvena itd, treba da se reguliše, dopuni, vi imate legitimno pravo da podnesete vaš predlog za izmene i dopune određenog zakona. Još jednom da kažem, procedura je suštinski segment demokratije i zakonodavnog procesa, to treba da znate, tako je i u Skupštini stanara i u Savetu mesne zajednice i u opštini i gradu, a na prvom mestu mora biti u Narodnoj Skupštini Republike Srbije.
Pravo na repliku, gospođa Tabaković.
Gospodine Ratkoviću, uz svo dužno poštovanje funkcije koju vršite u ovoj skupštini, ja sam poslanik od januara 1993. godine, odlično poznajem proceduru, a vas ću da podsetim da parlamentarna demokratija u Srbiji ne počinje od onog trenutka kada smo ovde počeli na vrlo neobičan način da menjamo i procedure i uslove za razmatranje zakona. Uverite nekoga da je dobra procedura, da na dan rasprave o budžetu, mimo najavljenog dnevnog reda i jedne jedine tačke koja zaista ima veze sa njim, a to je Zakon o budžetskom sistemu, dodate Zakon o bezbednosti saobraćaja, na prevaru unesete Zakon o izmeni poreskog postupka i administracije, gde naplatu poreza i doprinosa uz plate želite ne zakonito da prebacite na banke i koliko još takvih primera, neću o tome da govorim. Svi mi znamo kako se procedura zloupotrebljava. Objasnite novinarima da demokratija košta i koliko košta ovde dan, ali ću reći nešto što me najviše boli. Nemojte ovu skupštinu nazivati kozačkom, jer dovodite u nezgodnu situaciju i kozake koji su za pohvalu, ali i ovu skupštinu i to se ne može mešati. Ali nemojte reći da je ovo patetika. Svaki zakon koji donesete tiče se konkretnog života i građanina Srbije, onog o kome gledamo reklamu da je pretučen, kada kažete – ne žmuri na nepravdu i ne pravi se da ne čuješ. Kada nećete da ga oslobodite ovde plaćanja sudske takse, da li je to patetika ili stvarnost? Mislim da način na koji ste reagovali, želeći da zaštitite nekog ko je ovde predstavnik od mene, nema potrebe. Nemam vrstu lične ostrašćenosti ni prema kome pojedinačno. Napadam principijelno pojave. Čak mi je žao što je gospođa Malović, kao neko ko je bio dobar student i ko je inteligentna osoba, doveden u situaciju da nečije principe, drske brani ovde i da treba da crveni zbog bilo koga. Neću ja ni nju da branim, ali nemate potrebe ni vi. Ovo je neodbranjivo… (Predsednik: Vreme.) … to je moja zadnja reč.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite gospodine Jojiću.
Hvala gospođo predsedniče. U odnosu na ovaj predloženi član koji uvodi jednu novotariju, a koja je sadržana u važećem zakonu, mislim da ovde nije bilo mesta da se interveniše. S druge strane, napomenuo bih da se reforma zakonodavstva u Srbiji zaista obavlja uz velike razuđene oblike našeg krivičnog zakonodavstva koje potiče iz davnih vremena, a koje je i usavršavano decenijama i decenijama. Uzmite u obzir, samo od 2001. godine do današnjeg dana deset puta je menjan zakonik o krivičnom postupku. U svakoj stabilnoj, pravno organizovanoj državi, jedan zakonik koga smo mi 2000. ili 2001. godine usvojili ovde u parlamentu, izradili kao kodifikaciju, jeste zakon koji je obuhvatio sve oblasti koje se tiču zakonika o krivičnom postupku. To je jedna kodifikacija za primer u Evropi. Ovako, ako treba na svaka tri meseca da donosimo leks specijalis, a imamo već kodifikovan Zakonik o krivičnom postupku i ako imamo u odredbama člana 361. već predviđene troškove krivičnog postupka u koje ulaze i troškovi koji se odnose na troškove prevodioca i tumača. Vlada kaže da je to urađeno zbog toga da bi se stranke u postupku mogle koristiti svojim jezikom i prevodiocem. Mislim da to ovde ne može da se uklopi, nije bilo potrebe. Dakle, troškove krivičnog postupka, član 261. nabraja, što se vidi u stavu 2. 1. do 9. Između ostalog, u ovom zakonu se predviđa i dvostruka nagrada veštaku i prevodiocu u veštačenju i prevođenju određenih sadržaja za javno tužilaštvo posebne namene i posebne nadležnosti. Mislim da ovo nije pravično i da Srbija više ne treba ove specijalne sudove, specijalna tužilaštva da ima, jer nisu potrebni. Ako je to bilo potrebno, mi mislimo da nije, ovo vanredno stanje treba prevesti na kraju jednom u redovno stanje, a ne svaka tri meseca menjati zakon. To već nije bilo uobičajeno ni u našoj državi ni u drugim državama. Osim toga, gospođo Malović, kada su u pitanju troškovi krivičnog postupka, zamolio bih vas da mi odgovorite – koliko Vlada Republike Srbije, odnosno Ministarstvo pravde, duguje na ime troškova za odbrane po službenoj dužnosti advokatima? Drugo, da li razmatra te mogućnost, s obzirom da advokati plaćaju poreze i da su mnogi u situaciji da nemaju više od čega da plate, s obzirom na situaciju u kojoj se našla Republika Srbija i ekonomsku moć naših sugrađana, da ne mogu da plaćaju te troškove? Da li možete vi, a tu su se našli i advokati, zašto ne izvršite prebijanje troškova, onih koje su ostvarili pravosnažnim sudskim odlukama dobili, ako što je dosuđeno advokatima, da izvršite prebijanje preko poreske uprave što dugujete vi advokatima i advokati vama, da zaključite poravnanje i na taj način izvršiti prebijanje. Ogromni su troškovi i veliko je negodovanje i žalbe advokata i ima razmišljanja od advokatske komore, da će advokatska komora i advokati odbiti da više zastupaju, odnosno da brane po službenoj dužnosti, dok država i Vlada ne budu odrešili kesu da plate te troškove. Svaka usluga se plaća. Prema tome, ne mogu ni advokati da budu zakinuti, niti na ovaj način da imaju takav tretman. Zbog toga vas molim, razmotrite ovu mogućnost da hitno rešite problem advokatima, a da smanjite, ako možete nekako, u onoj kožnoj torbici Cvetkovićevoj, oduzmite malo one specijalne usluge i usluge po ugovoru, nagrade i naknade, da se malo podmiruju i građani i drugi prema kojima država ima obaveze. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Radovanoviću.
U članu 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku navodi se, pa citiram – u članu 262. stav 1) posle prve rečenice dodaje se druga rečenica koja glasi: "U postupku za krivična dela, za koja je posebnim zakonom određeno da postupa tužilaštvo posebne nadležnosti, nagrada veštaku, prevodiocu i tumaču može se odrediti do dvostrukog iznosa nagrade predviđene za veštačenje, prevođenje ili tumačenje u drugim krivičnim stvarima". Amandmanom koji sam podneo ispred poslaničke grupe SRS traži se brisanje ovog člana 2. Predloga zakona. Zašto? Gospođo Malović, javna tužilaštva posebnih nadležnosti, tu se naravno misli na tužilaštvo za organizovani kriminal i tužilaštvo za ratne zločine, u odnosu na javno tužilaštvo redovnih sudova dovodi se u neravnopravan položaj. Mi u SRS smatramo da nam uopšte nisu potrebni specijalni delovi pravosudnog sistema. Smatramo da delovi izvršne vlasti žele da zloupotrebljavaju i da imaju kontrolu nad pravosudnim sistemima, pa i u ovom posebnom pravosudnom delu. Tu leži izvor korupcije, kriminala, politizacije sudskog postupka određenih ljudi iz izvršne vlasti, kao i određenih ljudi iz tajkunskih krugova. Mi u SRS smatramo da redovni sudovi mogu voditi postupke organizovanog kriminala i postupke ratnih zločina. Za to nisu potrebni niti posebna tužilaštva, sudije, veštaci, prevodioci, tumači, kao ni posebno visoke nagrade za njihov rad, pogotovo ne u dvostrukom iznosu. Ovakvim vašim rešenjem ljudi u pravosudnom sistemu dovode se u neravnopravan položaj po davanju značaja, plata, nagrada, pa time i verovatno motivacije za rad, što može dovesti u pitanje i objektivnost suđenja i donošenje sudskih presuda. Kada ste već predvideli zakonskim rešenjima posebne delove pravosuđa sa posebnim nadležnostima, smatram da je neopravdano uvećano nagrađivanje posebno dvostrukom ili većem iznosu. Na kraju cilj amandmana koji sam podneo u ime poslaničke grupe SRS je obezbeđivanje uslova za nepristrasno vođenje postupka i nezavisnost pravosudnih organa.
Narodni poslanik Mirko Čikiriz ima reč.
Vrlo ću kratko. Ja sam, naravno, protiv odbijanja ovog amandmana. Mislim da su postupci koje vode ova tužilaštva prilično složeni predlogom koji je predložila Vlada i ministarstvo. Ne kaže se da veštacima obavezno pripada naknada u duplom iznosu, već da može upravo zbog složenosti i obimom veštačenja pripasti im duplo veća naknada u odnosu na one jednostavnije predmete. Mislim da je i ovo prilika samo da se kaže da su upravo ova tužilaštva i ovi specijalni sudovi i Tužilaštvo za ratne zločine i za organizovani kriminal postigli dosta dobre rezultate, da posebno Tužilaštvo za organizovani kriminal čeka još dosta posla. Činjenica je da smo mi imali zaista u procesu raspada Jugoslavije velike zločine na svim stranama, da su po pravilu genezu zločina pratila tri nivoa zločina. Prvo da smo imali vođe psihopate, da smo imali neposredne izvršioce, a između njih tihe i mirne, često jako i obrazovane, građane koji su podržavali tu vrstu zločina. Sa vođama su se uglavnom tužilaštva obračunala ili su procesuirani, a takav je slučaj i sa neposrednim izvršiocima, ali mislim da ove između koji su podržavali genezu zločina još uvek nije dotakla u psihičkom smislu sva drama koja se odigravala na prostorima bivše Jugoslavije, ali takođe ni činjenice da su mnoge pravosnažne presude pokazale jasnu genezu zločina. Čini nam se da je to najvažniji zadatak koji čeka ovo društvo, da u potpunosti dođe do jednog normalnog otrežnjenja i da mi u budućnost gledamo kroz poštovanje ljudskih prava, kroz proces pristupanja ove zemlje EU i kroz odnose u kojima će se sporovi rešavati na miran način, a ne oružanim putem kao ranije.
Narodni poslanik Milorad Buha ima reč.
Što se tiče amandmana kolege Radovanovića, mislim da je u pravu i stav je SRS da je neprihvatljivo i ekonomski, odnosno finansijski necelishodno povećavati iznose do dvostrukog iznosa za nagrade predviđene za veštačenje, prevođenje i tumačenje kod onih krivičnih dela koje vodi javno tužilaštvo posebne nadležnosti, kako ste ovde naveli. Mislim da tu nema opravdanja, jer posao veštačenja, posao prevođenja i posao tumačenja je jedan stereotipan posao. Nema razlike u složenosti tog posla, u obimu tog posla, po čemu bi to moglo preći u dvostruku nagradu. Kakva je razlika između krivičnog dela silovanja i posla tumača, prevodioca, veštaka i onih dela koje ste kvalifikovali u nadležnost javnog tužilaštva posebne nadležnosti? Gotovo nema nikakve. To je suština. Sad govorimo sa materijalnog aspekta. Sa finansijskog aspekta vi jako dobro znate da je jako teško planirati obim ovih nagrada. Teško se može proceniti koliko će takvih slučajeva biti u toku godine, pa puta neka prosečna naknada za ove usluge. Onda na kraju, suma sumarum, da vi u ministarstvu i u krajnjem slučaju u sudovima dođete do nekog relevantnog podatka o nekom novčanom iznosu koji ćete planirati za ovo. E, zbog toga vi u praksi imate neizmirene obaveze i to su milionski iznosi koje ne izmirujete u okviru budžetske godine, već to prenosite na sledeću godinu. Ne planirate u onoj godini, pa iz nekih vanrednih rashoda itd. Onda u računovodstvu napravite zbrku i imate ogromnih problema. Kolega Jojić je ukazao na probleme advokata. To je slično. To je takođe naknada i imate ogromne probleme, kako kod vas u ministarstvu, tako i kod MUP. Za budžetsku 2011. godinu tražili smo na inicijativu advokatskih komora i advokatskih udruženja da se ova naknada za advokate, koje su iz 2008, 2009. i 2010. godine, da se isplati u jednokratnom iznosu, s obzirom da je rebalansom budžeta za tu 2010. godinu planirano milijardu i nešto dinara isplata, ono što je bila stavka u budžetu predviđena za MUP. Međutim, ništa od toga nije napravljeno. Dan danas taj iznos od nekih 100 i nešto miliona narastao je na 200 i nešto miliona. Pitanje je kad i iz kojih sredstava će se to izmiriti. Tako isto i kod ovih, vi znate bolje ove podatke zato što imate sumarne preglede, a mi se informišemo iz sredstava informisanja, iz određenih strukovnih udruženja, koja apeluju na državu da se to izmiruje. U protivnom, nema interesa, od strane onih koji vrše te usluge, da i dalje nastave to vršiti, s obzirom da oni plaćaju PDV, da su oni u sistemu određenih obaveza izmirenja svojih zarada, plata, naknada radnicima itd. To u sveukupnosti stvara jednu konfuznu situaciju iz koje je kasnije jako teško izaći. Da se radi o najtežim krivičnim delima, to je u redu, ali simptomatično je to što mi ovoga trenutka nemamo elemente, nemamo ni finansijske okvire za izmirenje naraslih obaveza a, sa druge stane, postavlja se pitanje pravnog karaktera - da li mi imamo pravo da diskriminišemo vršioce usluga na ovaj način? Ako za otprilike isti karakter jednog krivičnog dela imamo jednu naknadu, za druge imamo drugu, onda dovodimo u poziciju diskriminatorskog položaja, u stvari, iste strukture izvršenih obaveza, pa tako jedne plaćamo na jedan način, a druge plaćamo na drugi način, što će sigurno stvoriti jednu konfuziju. Imamo dve vrste, dva karaktera plaćanja što, u svakom slučaju, predstavlja jedan vid diskriminacije. Hvala.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite gospodine Jojiću, samo se prijavite.
Vidite i ovde se ništa ne događa nešto suštinski. Ovo je samo jedna novotarija koja samo može da zbunjuje u primeni Zakonika o krivičnom postupku. Opet ovde imamo ove specijalizovane sudove, specijalna tužilaštva, posebne nadležnosti koje su na dan stupanja na snagu ovog zakona u toku, dovršiće se po odredbama Zakona o krivičnom postupku "Službeni list", e sad, pazite, u ovome članu imate više od 10 zakona koji su donošeni, menjani i dopunjavani. Mislim da je ovo zaista nepotrebno i da je trebalo sve ovo dovesti u redovno stanje, jer drugog nema nego da se mi vratimo tamo gde je upravo naše zakonodavstvo, gde je naša tradicija i gde su naši običaji i na taj način treba čuvati autoritet sopstvenog prava, a ne pošto poto izmišljati razna tužilaštva, specijalne sudove. Mi smo protiv takvih institucija. Vratimo pravosuđe tamo gde je bilo, jer će biti i građanima i sudijama i strankama u postupku daleko, daleko lakše jer, kao što znate, ova reforma pravosuđa je sa dosta pukotina. Ona je nanela dosta velikih problema građanima. Uzmite samo organizaciju sudova i mrežu sudova, i zamislite onaj šumar kao svedok sa Golije treba da dođe u Požegu na sud zato što su šumari podnosili krivične prijave zbog krađe drva i seču šume u Goliji. Šumar krene iz Golije i dođe u Požegu i kad dođe u Požegu na sud i kad se vrati drugi u njegovom odsustvu 80 do 100 kilometara daleko, posekli drugi deo šume. Drugo, po 150 kilometara, malo ću kasnije govoriti o mreži sudova gde se prave bespotrebni troškovi, putuju sudije, putuju svedoci, putuju okrivljeni, veštaci. Sve to mnogo, mnogo košta, to treba vratiti tamo gde je bilo. Daleko je to efikasnije, celishodnije u odnosu na ovo stanje kako jeste. Zbog toga smatram da ova reforma pravosuđa, nema potrebe da je kritikujem, nije urodila plodom i sve ove novotarije i sva ova, da kažem predviđanja i planiranja ne daju nikakve bolje rezultate nego što je to bilo. Ali, to je ukazano i od EU, a suprotno je i određenim pravilima i rezolucijama UN. Vi dobro znate šta je sve vama dostavljeno, gde su vam stavljene te primedbe. Veliki broj primedbi je još uvek nerešen, 800 sudija je ostalo neizabrano ili reizabrano i ne kažem da nije bilo slučajeva gde ste morali da intervenišete. Trebalo je negde intervenisati. Ali, procedura reizbora morala je da se poštuje po Ustavu, jer tu nije bilo ni žalbe na odluku. Visoki savet sudstva nije to učinio transparentno, kako je to bilo planirano. Sudije se plaćaju, ne rade. Sudije ne rade, a primaju plate. Tu su problemi veliki i ti eksperimenti koštaju poreske obveznike, gospođo Malović, mnogo. Toliko za sada. Hvala.
Dva minuta i 15 sekundi iskorišćeno od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Narodni poslanik Dušan Marić. Izvolite.
Dame i gospodo, Vlada predlaže da izmene ovog krivičnog zakonika stupe na snagu 15. januara sledeće godine, a mi smo podneli amandman kojim predlažemo da te izmene stupe na snagu osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku", iz razloga što smatramo da ne postoji ni jedan opravdan razlog da zakon ne stupi na snagu u ustaljenom roku. To bi verovatno bilo negde oko 10. januara, čak pre ovog datuma koji je predvidela Vlada. Inače, u slučaju ovog zakona napravljena je jedna prava mala zbrka sa datumima. Podsećam, Zakonik o krivičnom postupku, znači, osnovni Zakon, usvojen je 26. septembra ove godine. Nije prošlo ni tri meseca, a mi na dnevnom redu imamo predlog izmena tog zakona, i to predlog koji sadrži neke suštinske izmene zakona. Dvadeset šestog septembra je odlučeno da Zakonik stupi na snagu osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku", a da će njegova primena početi tek 15. januara 2013. godine, znači, za godinu i po dana. Sada imamo izmene tog zakona koje će stupiti na snagu 15. januara sledeće godine. To, praktično, znači da će izmene Predloga zakona stupiti na snagu tačno godinu dana pre nego što će početi primena osnovnog zakona. Sve ove nelogičnosti sa rokovima Vlada - predlagač obrazlaže potrebom efikasnije borbe protiv organizovanog kriminala i potrebu da se procesuiraju ratni zločini. Mi iz SRS nismo protiv toga, naprotiv, podržavamo to. Međutim, za nas su sporne dve stvari. Prvo je sporno što se ti procesi za ratne zločine i organizovani kriminal vode pred specijalnim sudovima, zato što postupke vode specijalna tužilaštva. Mi, jednostavno smatramo da to treba raditi u redovnim sudskim postupcima. Drugo što je sporno, jeste to što statistika pokazuje da je predmet rada, predmet pravosuđa, srpskog pravosuđa, da su uglavnom zločini koji su počinili Srbi u velikoj meri, a u znatnoj meri zločini koji su počinjeni nad Srbima. Navešću neke vrlo bitne činjenice koje su apsolutno nesporne. Znači, od ukupnog broja postupaka koji se vode pred sudovima za ratne zločine - 61% su postupci koji se vode protiv Srba. Praktično, kad uporedite statistiku, ne postoji neka bitnija razlika u postupanju srpskog pravosuđa u odnosu na postupanje hrvatskog pravosuđa, bosanskog pravosuđa, slovenačkog pravosuđa i pravosuđa zemalja NATO pakta, koje su učestvovali u ratnim sukobima protiv srpskog naroda. U Hrvatskoj 98% krivičnih postupaka za ratne zločine, što je predmet ovog zakona, vodi se protiv pripadnika srpskog naroda, a samo 2% protiv pripadnika hrvatskog naroda. U Haškom tribunalu, za koji se svi slažemo da je praktično sud NATO pakta, 73% postupaka se vodi za zločine, stvarne ili navodne zločine koji su počinili pripadnici srpskog naroda, a samo 27% postupaka se vodi protiv Hrvata i protiv Muslimana. Sledeće, u sudu BiH 10% postupaka za ratne zločine se vodi protiv Muslimana, 20% se vodi protiv Hrvata i to uglavnom za zločine počinjene nad Muslimanima, a 70% postupaka protiv pripadnika srpskog naroda. U Sloveniji taj procenat nešto nepovoljniji, znači 80% krivičnih postupaka za ratne zločine su postupci protiv Srba pred sudovima na KiM 80% sudskih postupaka vodi se protiv pripadnika srpskog naroda i za NATO-pakt sam već rekao. Mi se takođe svi slažemo i nadam se da se slažu vladajuće stranke, da mi već 20 godina praktično prisustvujemo jednom postupku, jednom kampanji satanizacije srpskog naroda. Do sada je ta kampanja vođena uglavnom kroz medije, međutim, poslednjih godina ta kampanja je u najvećoj meri preseljena u sudnice. Cilj tih procesa jeste da se dokaže da su Srbi i Srbija, država čiji smo mi parlament najveći krivci za izazivanje ratova na prostoru bivše SFRJ a da su Srbi ti koji su u tim ratovima počinili najveće i najteže zločine. Podsećam da je u tim ratovima poginulo ukupno 100, najmanje 110.000 pripadnika svih naroda, na prostoru bivše Jugoslavije negde oko 500.000 ranjeno, preko pola dva miliona je proterano sa svojim ognjišta. I sada neko nastoji da kroz sudske postupke teret za te strašne zločine uglavnom prevali na leđa srpskog naroda a mi smatramo da vi usvajanjem ovakvih zakona i ovakvom sudskom praksom pomažete toj nečijoj nameri. Ako se u pravosuđu Hrvatske, u pravosuđu Slovenije, u pravosuđu na KiM, u pravosuđu BiH, ako se u Haškom tribunalu većina postupaka vodi protiv pripadnika srpskog naroda a to se isto događa u sudskom pravosuđu Republike Srbije, onda se nameće jedan zaključak da su oni koji optužuju Srbe kao najveće krivce za izazivanje ratova i kao najveće počinioce najtežih ratnih zločina u pravu, a to, kao što znate, ne odgovara istina. Podsećam da Srbi nisu počeli ni rat u Sloveniji, tamo je rat počeo napadom na vojnike …
Narodni poslaniče, moram da vas podsetim da ste u obavezi da govorite o temi dnevnog reda, amandman po kojem ste se javili za reč, koji je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta, glasi – ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku" RS, pa vas molim da vaše izlaganje i argumentaciju dovedete u vezu sa amandmanom za koji ste se javili i dobili reč.)
Izmena ovog zakona se odnosi na proširenje ovlašćenja tužilaštva koja se bave posebnim zločinima, znači tužilaštva koja imaju posebne nadležnosti, to su nadležnosti za organizovani kriminal i ratne zločine. Kroz svoju diskusiju nastojim da dokažem da je usvajanje ovog zakona bespotrebno, da je postojanje javnih tužilaštva koja se bave procesuiranjem ratnih zločina bespotrebno da to treba vratiti u redovnu sudsku proceduru redovnim tužilaštvima i redovnim sudovima i kao argument navodim činjenicu da je kroz praksu, kroz primenu ovih zakona, da se pokazalo da pravosuđe Republike Srbije ide naruku onima koji pokušavaju da dokažu da su Srbija i srpski narod najodgovorniji za ratne zločine koji su se dogodili na prostoru … (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, sada vas upozoravam da je tema dnevnog reda – izmena i dopuna Zakonika o krivičnom postupku i da se amandman, da ga ne bih čitala ponovo, na koji ste se javili, imate pravo, imate vreme, samo imate i obavezu da poštujete član koji vas obavezuje da govorite o temi dnevnog reda. Na bilo koji način dovedite u vezu vašu argumentaciju i temu dnevnog reda.) Gospođo Čomić, pošto sam rekao suštinu onoga što sam hteo da kažem, zahvaljujem se.
Sedam minuta je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Bez obzira koliko predlozi izmena i dopuna Zakona pred nama je pretres u pojedinostima omogućavali široku argumentaciju, najlepše molim narodne poslanike da ne zloupotrebljavaju pravo koje imaju kada dobiju reč, a pogotovu ih molim da ne zloupotrebljavaju argumentaciju pokušavajući da krše odredbe Poslovnika i da se podrazumeva da zbog važnosti teme to neće izazvati i primenu odredbi na koju sam ja obavezna kao predsedavajuća. Da li još neko želi reč? U ovom trenutku, pre zaključenja pretresa Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku u pojedinostima, poslanička grupa SRS ima 58 minuta na raspolaganju kao poslanička grupa, a ovlašćeni predstavnik, narodni poslanik Petar Jojić ima devet minuta. Narodna poslanica Jorgovanka Tabaković je iskoristila vreme zamenice predsednice poslaničke grupe, a sve ostale poslaničke grupe i predsednici i ovlašćeni predstavnici imaju ukupno vreme na raspolaganju. Da li se još neko javlja za reč? Ako ne, završili smo pretres o svim amandmanima i zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O UREĐENjU SUDOVA Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Gordana Pop Lazić, Zoran Krasić, Milorad Buha, Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogovioć, Vučeta Tošković, Dragan Čolić i Dragan Šormaz. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima, a pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Član 1. Na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodna poslanica Gordana Pop Lazić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Da.) Narodna poslanica Gordana Pop Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji sam u ime poslaničke grupe SRS podnela na član 1. i tražila brisanje ovog člana odnosi se na poslove koji čine pravosudnu upravu. Razlog za to jeste što je rešenje koje Vlada kao predlagač ovde predlaže, jeste da je samo rešenje u koliziji sa stavom 1. tog istog člana 70., a javnosti radi, moramo da kažemo da se ovaj zakon za poslednje tri godine već šesti put menja. U obrazloženju nam kažete da je ovo usaglašeno sa SSP, odnosno sa prelaznim trgovinskim sporazumom, ali nam nikako nije jasno zašto je izabran ovaj tajming za donošenje ovog zakona odnosno za ovakav predlog, obzirom da se tiče budžete. Jeste da je budžet takođe na ovoj sednici na dnevnom redu i da smo završili raspravu o budžetu, da se večeras očekuje i glasanje. Ali, po redosledu stvari bi ovaj zakon trebalo da bude usvojen pre usvajanja budžeta jer se tiče upravo rashoda koji vi sada delite, odnosno ovlašćenja za plate osoblja, kako vi kažete zaposlenih u pravosuđu je u nadležnosti vašeg ministarstva, a plate sudija u razdelu Visokog saveta sudstva. Sad, zašto ste vi ovo tako odlučili da uradite? Vi nas niste u načelnoj raspravi ubedili. Dakle, ništa nismo dobili kao opipljiv dokaz zašto je to racionalnije kada su to sredstva koja su opet iz jednog budžeta. Javnosti radi, moramo da kažemo da ste, kada je Ustavni sud u pitanju, sasvim drugačije to rešili. Odredili ste, dali ste mogućnost sudijama Ustavnog suda da određuju kolika će plata biti njihovim saradnicima. A sada svi oni koji rade u pravosuđu, osim sudija, su u vašoj nadležnosti. Objektivno mogu da se plaše hoće li uopšte biti plate, šta ćete vi da odlučite, kako ćete da odlučite, jer Visoki savet sudstva može da ima neki drugi interes, važno je da sudije imaju platu. Da li će imati daktilografi, službenici u pisarnici i svi ostali, to je sada manje značajno. Dakle, podelili ste zaposlene u pravosuđu, verovatno imate razloga za tako nešto, možda i zbog nezadovoljstva zaposlenih u pravosuđu i zbog uticaja na sindikate i ko zna zbog čega sve. Sudije, dakle, u Ustavnom sudu mogu da odrede kolike će plate biti njihovih saradnika, a ovde sada u sasvim drugačiji pogled na pravosuđe, kod ostalih sudova imate u vidu. Što se tiče, potrebe da sve kontrolišete i ovde se ta potreba vidi. Vi kao da želite da imate potpunu kontrolu i da utičete na to koliko će se ljudi zaposliti u upravi koja opslužuje tužilaštvo, recimo, kolike će plate biti. Ali, mi ne znamo na osnovu čega vi to odlučujete i koje su vam parametri za tako nešto. Gledajući budžet, pogotovo onu stranu na 444 ili 688, a pogotovo 444, videli smo da još ne znate ni kako vam se zovu ti transforimsani sudovi, a kamo li nešto drugo. Dakle, i dalje opredeljujete sredstva za neke sudove koji više ne postoje. Moram da navedem kako je taj član 70. ranije glasio. Ovaj stav 3. koji sada hoćete da menjate, u stvari 3. i 4. menjate, ali u stavu 3. poslovi pravosudne uprave koje vrši Visoki savet sudstva su – utvrđivanje opštih smernica za unutrašnje uređenje sudova. Vođenje ličnih listova sudija, sudija porotnika i sudija osoblja, predlaganje dela budžeta za rad sudova za tekuće rashode i sad kažete – osim rashoda za sudsko osoblje i raspodele ovih sredstava, vršenja nadzora nad namenskim korišćenjem budžetskih sredstava i vršenje nadzora nad finansijskim i materijalnim poslovanjem sudova. Mi, objektivno sumnjamo da imate podršku od zaposlenih u pravosuđu za ovako nešto. Da ste i njima, na neki način, ostali dužni objašnjenje zašto se ovo ovako radi. Zašto imamo više kategorija zaposlenih državnih službenika? Kaže, pozivate se ovde na Vladinu uredbu, ali to je podzakonski akt koji govori o tome ko su državni službenici. To ne bi smelo da ima ovakav uticaj na donošenje ovakvog zakona. Na kraju krajeva, što to ranije niste uradili kada ste ovu poslednju izmenu imali nego sada pred sam budžet. Da li ste to predvideli ili se nešto u međuvremenu desilo? Mi to nismo mogli da zaključimo, ni na osnovu obrazloženja koji ide uz ovaj zakon. Naš amandman mislim da je u redu, ali epilogu usvajanja amandmana bi bio povlačenjem ovog zakona iz procedure. Praktično, nema nikakvog smisla da zakon opstane jer oni traži izmenu u članu 70. i člana 83, gde se govori o rashodima za sudsko osoblje i tu su svi osim sudije. Da li jedino sudije u sudovima rade, pa Visoki savet sudstva će samo da vodi računa o sudijama, neka njima bude dobro, hajde da čuvamo one koje ste izabrali, a svi ovi drugi bez kojih te sudije ne mogu da mrdnu ni repom, jer vi valjda znate ko radi presude i ko priprema sve i šta posao sudija, šta je posao onih saradnika. To je sada u vašoj nekoj nadležnosti. Da li ćete vi to moći sve da uradite kako treba, to je pitanje, ali mislimo da će to biti zaposleni drugog reda. Mi ne smatramo da sudije ne trebaju da dobiju adekvatan položaj u društvu i da treba da budu i adekvatno nagrađeni. Mnogo je takvih koji nisu u ovom društvu na adekvatan način i nagrađeni, nagrađeni koji nemaju taj društveni položaj koji zaslužuju. To je zbog toga što se neprestano urušavaju sve institucije, pa i pravosuđe. Nažalost, vi niste dobili prelaznu ocenu kod EU kojoj toliko hrlite i želite što pre da stignete. Vidimo da vam gledaju kroz prste što reforma pravosuđa nije urađena kako su oni očekivali i što su sve negativne pojave koje su vezane i za pravosuđe i za mnoge druge oblasti, nažalost, do te mere, mislim pre svega na korupciju, narasle da je to više zabrinjavajuće. To je način na koji radi, a to je ono što ona i želi, na kraju krajeva, da postigne. Oni jedno pričaju, a drugo rade, ali vi to ne želite dobro da vidite. Malopre, recimo, jedan kolega poslanik grubo je uvredio jednog bivšeg predsednika i reče da je psihopata. Sada kada bih ja rekla da je, recimo, Zoran Đinđić mafijaški premijer dobila bih od gospođe Čomić opomenu, pretpostavljam. Pošto nije reagovala, ni ona ni gospođa Slavica Đukić-Dejanović koja je predsedavala, na tako nešto, normalno je da se urušava ugled ove institucije i institucije predsednika Republike. Tako isto i pravosuđa. Hajde sada da kažemo – Tadić je psihopata. Koliko puta smo pokušali nešto da kažemo za predsednika Republike, ne ne možemo, govor mržnje, a tu sedi psihijatar koji neće da kaže – ko si ti čoveče da kažeš za nekoga da je psihopata. Tako mi funkcionišemo po različitim aršinima. Danas vam se nešto tupilo da ovo razdvojite, a niste dali ništa u obrazloženju čime bi uverili te ljude koji rade u pravosuđu da je ovako racionalnije, da je ovako bolje iz nekog objektivnog razloga, jer su izvori prihoda svuda isti, koliko vidim, i za jedne i za druge, a imaju sopstvene prihode. Šta se dešava sa tim sopstvenim prihodima? Hajde sada zbog tih ljudi koji rade u pravosuđu da nam objasnite šta ste stvarno hteli ovim da postignete, jer se u načelnoj raspravi niste skoro osvrnuli na ovaj zakon. Objedinili ste ovde raspravu o osam zakona, svako se dotakao nečeg što ga je interesovalo, ali koliko sam se god trudila da pronađem išta i šta bi bilo racionalno u onom, pre svega, finansijskom smislu za zaposlene u pravosuđu da ovako nešto uradite, bilo da hoćete da ih nagradite, bilo da im smanjite ono što im sleduje ili da držite pod kontrolom na kratkoj uzici. Mi smo narodni poslanici bili u situaciji u jednom periodu da nam ministar finansija uskraćuje platu ako se neki zakon ne donese u određenom roku. To se dešavalo 2000. godine. Možete i vi tako ako vam se prohte na osnovu ovog zakona da odredite da sudije primaju platu petoga, a svi ostali zaposleni 25, pa ćemo da vidimo kako ćemo sa njima. Hoće li da štrajkuju, neće da štrajkuju. Možda ja ovo nisam dobro shvatila, možda smo mi potpuno promašili temu, ali vi nama niste ništa objasnili po ovom pitanju. Hajde što niste nama objasnili, objasnite zaposlenima u pravosuđu šta ste ovim hteli da postignete. Ono osnovno što smo hteli da vam kažemo, ovaj zakon ne može da se donese istovremeno sa budžetom, pogotovo ne može da bude izglasan posle budžeta. Morao je da bude u raspravi pre budžeta, pa onda da se ugradi u budžet. Ne može naopako, ali u ovoj državi može sve. Može budžet da dođe pred Novu godinu, iako je trebalo da dođe početkom novembra. Eto toliko hvala.
Iskorišćeno 10 minuta i 20 sekundi od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Milorad Buha.
Mislim da je sa razlogom uložen amandman gospođe Gordana Pop-Lazić i argumentacija koju je iznela u potpunosti je opravdana. Moramo još ukazati na aspekt ovoga člana 70. Mislim da je nesrećno sročen i sve ovo što vi sada radite činite zbog toga što je prvobitno napravljena greška, pa sada određene korekcije u zakonu koje nisu tako ni hitne, ni neophodne, posebno ne da se po hitnom postupku i da se stupanjem na snagu prolongira onaj zakonom i Ustavom utvrđen rok od osam dana, ali to ste učinili. Šta je suština problema? Suština problema je u tome što ste vi u članu 70. matičnog zakona definisali poresku upravu kao upravu koja je iznad Visokog saveta sudstva i ministarstva nadležnog za poslove pravde. Član 70. glasi: "Pravosudna uprava se stara o sprovođenju zakona i drugih propisa u vezi sa uređenjem i radom sudova." To je valjda nadležnost ministarstva i Visokog saveta sudstva. U stavu 3. koji smo amandmanski obradili, definišete: "Poslove pravosudne uprave koje vrši Visoki savet sudstva", dalje kažete koji su to poslovi, ali je suština u tome da vi izdižete pravosudnu upravu iznad Visokog saveta sudstva, što je nemoguće, neprihvatljivo i protivzakonito. Vi iz jednog internog organa izvodite nadležnosti Visokog saveta sudstva. U stavu 4. kažete isto to – poslove pravosudne uprave koje vrši ministarstvo nadležno. Ne može to tako. Kako možete da neki interni organ ima neke nadležnosti u koje se uključuje ministarstvo? Valjda je ministarstvo to koje ima apsolutno sva izvorna prava, a interni organi unutar ministarstva mogu da imaju deo tih nadležnosti koje ima taj centralni organ a to je Ministarstvo pravde. U članu 70. govorite, između ostalog, i razdvajate obaveze Visokog saveta sudstva i Ministarstva pravde i kažete: "Za određene rashode predlog budžeta davaće Visoki savet sudstva a deo će davati ministarstvo". To je pogrešno. Ministarstvo je to koje određuje sve, kao najviši i direktni budžetski korisnik. Za nas je ovo neprihvatljivo i zato smo tražili brisanje ovog člana i predloga člana 1. u Predlogu ovog zakona.
Iskorišćeno je tri minuta od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Gospođo ministre, Gordana Pop-Lazić je uložila ovaj zahtev sa zaista punim opravdanjem i trebalo bi na njega dati adekvatno obrazloženje. Naime, kada se radi o jednakosti zaposlenih u sudskoj upravi, onda u svakom slučaju ne treba praviti razliku. Ne treba imati dve vrste, ako smo dobro razumeli ovo što ste hteli da predložite da se donese u zakonu. Ne bi trebalo praviti razliku jer je veliko nezadovoljstvo u višim i apelacionim sudovima u odnosu na sudije koji rade u Specijalnom sudu za ratne zločine i Specijalnom sudu za organizovani kriminal. Odavno je u Srbiji suđeno i za pljačke i za ubistva, ali to su radili redovni sudovi i mi smo imali u okružnim sudovima i u Vrhovnom sudu Vojvodine i AP KiM i Republike Srbije kvalitetne sudije, stručne, obrazovane, koji su rešavali i te kako kvalitetno predmete koji se nađu kod njih. Ono što je uočeno posle uvođenja reforme pravosuđa i organizacije uređenja sudova, ugrožen je pristup pravdi građanima. Zašto? Mnogo se putuje. Ako čovek treba iz Inđije da putuje u Mitrovicu, izazivaju se troškovi, što upravo utiče i na ove troškove koji se predviđaju u ovome zakonu za određene vrste činovnika i nameštenika. Naime, građanin koji je do juče sva svoja prava ostvarivao u svome gradu, recimo u Novom Sadu ili u Inđiji, sada je prinuđen da putuje desetine i desetine kilometara radi zaštite svoga prava. To znači da je on prinuđen da izgubi svoje vreme, ali i da angažuje znatna sredstva kako bi otišao do suda koji je nekada udaljen i više od 100 km. Pri tome, u njegovom gradu postoji sudska zgrada koja sada ni blizu ne služi nameni radi koje je građena. Imate u Srbiji nove zgrade sudova: Inđija, Kovin, ali više nisu to sudovi, to su sada jedinice i sada iz Kovina putuju u Pančevo, iz Inđije u Sremsku Mitrovicu. Dakle, to znači da je pitanje dobijanja pravde pitanje cenzusa. Jer, i u ova teška vremena mnogi neće moći ni da imaju pare za autobusku kartu da bi otišli do suda, a da ne govorim o tome da neko treba da jede, pa provede vreme i plati razne druge troškove odlaskom iz jednog grada u drugi grad. Imate slučaj da građani i stranke iz Pančeva putuju u Niš da im se sudi u Trgovinskom sudu. Nije to baš pametno i nije to racionalno za naše građane. Jer, putuju stranke, misli se i na tužioca i na tuženoga u parničnom postupku, putuje okrivljeni, putuje njegov branilac, putuju svedoci, veštaci i putuju prevodioci o kojima je danas ovde reč. Veliki su troškovi. To je na prvi pogled izgledalo moguće kao rešenje, ali se u praksi pokazalo loše. Na primer, Vojvodina je jedna od teritorija koja je najstarija po organizaciji pravosuđa i priznata je ta Advokatska komora Vojvodine. Ali, šta se sada dogodilo? Sada novu organizaciju postavljamo, ali ona ide na štetu naših sugrađana. Mislim da su ta rešenja bila ishitrena. Dakle, pravdi građani lako ne mogu da pristupe. Posle će biti govora šta se događa u praksi, kako primedbe stavljaju i sudije i tužioci i advokati i stranke. Mnogo košta. Troškovi su ogromni kad onaj iz Čačka putuje u Valjevo kao tužilac ili putuje kao sudija, da sudi u Valjevu i obratno. Mislim da ovo treba imati u vidu i da bi stvari trebalo vratiti u prvobitno stanje, jer je to mnogo racionalnije i delotvornije za građane. A drugo, pristup pravdi je ugrožen ovakvom organizacijom i uređenjem mreže sudova. Dakle, mreža sudova je pre svega postala u praksi problem i ovo pitanje treba što pre razrešavati i videti kako dalje. Ne mislite valjda doveka ovako da ostane, da sudije putuju s onog kraja države u drugi kraj? I zašto su bolje sudije da idu iz, recimo, Kragujevca u Novi Sad od onih u Novom Sadu ili od onih u Subotici? Ništa nisu bolji. Sve su to sudije koje imaju iskustvo. Što se tiče određenih nepravilnosti, ako je bilo uočenih od strane sudija ili tužilaca koji su bili korumpirani ili se bavili kriminalom ili su bili nestručni, nedostojni, zna se šta treba učiniti u tim slučajevima. U tim slučajevima ti pojedinci treba da budu razrešeni. Reforma nije izvršena transparentno. To znači da ljudi koji su razrešeni nisu imali pravo žalbe, a Ustav Republike Srbije predviđa da svaki građanin ima pravo žalbe na svaku odluku državnog organa kojom se odlučuje o njegovom pravu ili njegovoj obavezi. To je ustavno načelo. A sudijama i tužiocima koji nisu reizabrani to je onemogućeno. Zašto? Zašto se krši Ustav? To nije dobro. Ministarstvo pravde je vodilo ovu aktivnost. Ustavni sud je jednom odlukom meritorno odlučio da se to poništava ali se vraća sada Visokom savetu sudstva a Visoki savet sudstva godinama: prvo, ne može da bude u punom sastavu; drugo, biraju se ljudi koji nisu iz pravosuđa da budu članovi Visokog saveta; treće, sudije koje nisu reizabrani dali su izjave kod Visokog saveta i Državnog veća tužilaca. Postavlja se pitanje - zašto se njima ne dostavljaju odluke? Ljudi su još uvek u neizvestnosti. A, gospođo Malović, velike pare se plaćaju još uvek onima koji nisu izabrani od 2010. godine. To budžet mnogo košta. Ti ljudi su, znate po zakonu, drugi radnici u preduzećima koja rade. Nije prošao, dat mu je otkaz, on ide pred sud i sud ako ga vrati, postoji sudska odluka, ona je zakon i sud će u tom slučaju rešiti i u odnosu na njegovo pravo je li zakonito ili nezakonito, prestao radni odnos i drugo, ako je nezakonito vraća odluku ili je preinači, menja je, ali nalaže da se otklone sve štetne posledice koje je prouzrokovala jedna odluka. Gospođo Malović, krajnje je vreme da ovo pitanje Visoki savet sudstva, mora hitno da donese odluke i da pošalje ovim neizabranim sudijama ili tužiocima. Mislim da je to jako važno, jer su tu primedbe velike od strane EU i komisije. Dakle, mislim da mreža sudova ne odgovara. Reizbor, rekao sam, bilo je slučajeva i u nekim slučajevima ste bili u pravu, kada je trebalo pre svega razrešiti one koji su sa advokatima za jedan dan donosili presudu, a čovek čeka u parničnom postupku….
Narodni poslaniče, ja vas molim ipak da, bez obzira koliko široka argumentacija bila, bar deo argumentacije kojom izlažete dovedete u vezu sa amandmanom koji je na dnevnom redu u pretresu za koji ste se javili i sa Predlogom izmena i dopuna zakona.
Mislim da je ovaj amandman koji je uložila gospođa Gordana Pop-Lazić prihvatljiv i on je smislen. Pre svega on je delotvoran i on ukazuje predlagaču da ovde bila jedna greška i da tu grešku treba otkloniti i poboljšati tekst zakona, ustvari ostaviti odredbe koje su u važećem zakonu. Hvala.
Iskorišćeno je devet minuta od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Dušan Marić. Izvolite.
Kao prilog argumentaciji zbog čega treba prihvatiti ovaj amandman, ja ću navesti samo jedan primer, minut vremena, iz Podunavskog okruga iz koga dolazim. U Velikoj Plani postoji nova sudska zgrada površine više od dve hiljade kvadratnih metara. Nakon ukidanja Osnovnog suda i Osnovnog tužilaštva u Velikoj Plani, njihovo preseljenje je u Smederevu, imamo situaciju da je polovina nove sudske zgrade u Velikoj Plani prazna, a na drugoj strani sud u Smederevu, Osnovno i Više tužilaštvo bukvalno su zatrpani predmetima i sudijama i nemaju objektivne uslove za rad. Posebno u teškom položaju su Više i Osnovno tužilaštvo koje bukvalno rade u potkrovlju. Ukoliko hoćete da vam tužilaštvo i Osnovni sud u Smederevu rade, imate dve mogućnosti. Jedna mogućnost je …
Narodni poslaniče, molim vas da me ne prisiljavate da svakog od vas podsećam šta je na dnevnom redu. Amandman koji je trenutno u pretresu je član 1. – briše se. Stvarno vas molim da ono što imate kao argumentaciju na bilo koji način dovedete u vezu sa amandmanom. Ako vam je namera da kao poslanička grupa dokažete da možete da pričate o čemu god hoćete, bez obzira šta je tema dnevnog reda, da možete da prikažete da je to pravo poslanika i da ne trpite sankcije, onda moram da vas podsetim da je ovo poslednje upozorenje. Na bilo koji način, rečju, pola rečenice dovedite sa temom dnevnog reda. Želite da nastavite? Izvolite.
Ako mi dozvoljavate da dovršim rečenicu. Prekinuli ste me u pola rečenice. Pokušao sam da argumentujem zbog čega treba prihvatiti amandman gospođe Gordane Pop-Lazić. Vi ste me prekinuli u pola rečenice.
Narodni poslaniče, sada ja kršim odredbe Poslovnika jer vam neću izreći meru opomene, ali se nadam da će ova Skupština usvojiti kodeks o ponašanju narodnih poslanika i za sve one narodne poslanike koji smatraju da je njihova lična volja o tome kako mogu da se ponašaju iznad svakog pravila. Strašno mi je žao što mislite da je to dopustivo i moguće. Ne želite da koristite svoje vreme? Ne. Narodni poslanik Petar Jojić ima reč. Izvolite.
Gospođo Čomić, u svakom slučaju mislim da ste u ovom prethodnom delu zaista bili korektni u odnosu na vođenje sednica, a i sada je možda trebalo omogućiti poslaniku da se izjasni. Ništa tu neće biti neka velika šteta, niti će on nešto učiniti što je protivno tome.
Narodni poslaniče, da li ste se javili da govorite o amandmanu ili o povredi Poslovnika? (Petar Jojić, sa mesta: Samo ovo što sam rekao.) Samo ste želeli da kažete? Bez obzira što znam da će to naići na interpretacije i vas kao ovlašćenog predstavnika, dužna sam da kažem da je nedopustivo da neki poslanici misle da za njih ne važe odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Dužna sam da se staram o redu. Svakog poslanika koji smatra da sme da krši odredbe Poslovnika Narodne skupštine i da za to kršenje ne zaslužuje ni obavezu predsedavajuće da ga podseti šta je obaveza svakog od nas koji uzima pravo na reč i dodatno da se ponaša nepristojno i neuljudno na sednici Narodne skupštine, dakle ko misli da je staranje o dnevnom redu da se dopušta da neki poslanici imaju prava, a neki nemaju, moram da vas obavestim da nije. Staranje o dnevnom redu je da smo svi jednaki. Narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Malović, mi smo ovde uspeli da prepoznamo vašu ideju u daljoj zaštiti neuspešnog reformisanja pravosuđa. Sa stanovništva SRS pokušavate da naknadnim obezbeđenjem dodatnih sredstava da izdejstvujete donošenje onakvih sudskih odluka kakve bi odgovarale režimu. Srpska radikalna stranka je to prepoznala i mi iznosimo argumentaciju. Naša ideja je da je ovakav zakon o dopuna Zakona o uređenju sudova ne bude deo pravnog sistema. Imamo osnovni zakon, on je tu, primenjuje se. Moram da vas podsetim, kada je demokratija zakucala, vlast se počela deliti na zakonodavnu, izvršnu i sudsku. Govorim onim redosledom koji je uobičajen kod ljudi koji se bave pravnom strukom i naukom, ali to ne znači ni u kom slučaju da je sudska vlast na bilo koji drugi način manje bitna od prethodne dve. Kada znamo da je ona veoma bitna i važna, onda reforme pravosuđa uopšte nisu sporne. Ali, postavlja se pitanje načina na koji način mi do tih reformi dolazimo i šta želimo da uradimo. Evo, član 70, to je osnovni član Zakona o uređenju sudova, koji se menja zakonom o dopuna i on se menja tako što on neće važiti u ovom delu za rashode koji se odnose na sudsko osoblje. Nema uspešne reforme bez kvalitetnog i adekvatnog tretmana i sudskog osoblja. Vi to dobro znate i vi, čini mi se, ovde i pokušavate na jedan način da upravo ono što sam rekao na početku svoje diskusije, dovedete do donošenja odluka koje bi trebale. Svu argumentaciju ću iskoristiti da bi dokazao da je to tako. Evo nekoliko primera kako je vršena reforma pravosuđa i zbog čega smo danas u poziciji da ovde govorimo o izmenama i dopunama, odnosno konkretno da raspravljamo o amandmanu koji je podnela Gordana Pop-Lazić, koja s pravom podnosi ovaj amandman, jer naša ideja jeste da se ovaj zakon ne stavi u pravni sistem, odnosno u pravni promet Srbije. Vidite jednu situaciju, vi to dobro znate, Visoki savet sudstva na jednoj od svojih sednica razmatrao je prijave 399 kandidata za Upravni sud i prijave 632 kandidata za Apelacioni sud u Beogradu. Ove prijave su razmatrane na sednici koja je trajala od 11,30 časova do 17,00 časova, iz čega proizilazi da je čak i ukoliko se zanemare ostale tačke dnevnog reda na sednici Visoki savet sudstva na raspravljanje o svakom kandidatu koji je konkurisao u ova dva suda, Upravni i Apelacioni sud u Beogradu, Visokom savetu sudstva ostalo da raspravlja 20 sekundi o svakom kandidatu. To je jedna dimenzija. Sledeća, imali smo 813 prijava kandidata za Prvi osnovni sud u Beogradu. Sednica je trajala od 12,00 časova do 18,30 časova. Takođe, po svakom kandidatu je ostalo 20 sekundi da se raspravlja. Kada imamo ove činjenice, onda mi danas moramo da imamo na dnevnom redu izmene i dopune tog zakona, kako bi mogli ono što smo propustili tad, da na neki način otklonimo. Vi znate da je najviše primedbi i bilo. Nas uticaj i rad Evropske komisije ne zanima mnogo. Mi znamo šta znači jedn zakon. Jednim zakonom se pokušava urediti određena oblast, kako gospođa Gordana Čomić voli da kaže, da se uspostavi, ne sporimo, da se uspostavi jedna procedura koja mora i treba da se poštuje i da bude unapred poznato svima onima na koje će se odnositi, kako i na koji način treba da se ponašaju. Već početkom 2010. godine, mnogo, mnogo primedbi je bilo na ono što se pokušalo uraditi u reformi pravosuđa. I ranije je u pravosudnom sistemu Srbije, pre reforme pravosuđa, bilo 2.431 sudija, sa Zakonom o izmenama i dopunama, odnosno sa Zakonom o uređenju sudova, govori se o 1.831 sudija. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, uz zahvalnost što spominjete da se pravila moraju poštovati, podsećam vas da ne govorite o dnevnom redu. Pretres u pojedinostima je Predlog izmena i dopuna Zakona o uređenju sudova. Od člana 1. koji u Predlogu glasi: "U Zakonu o uređenju sudova "Službeni glasnik Republike Srbije", brojevi "Službenog glasnika", u članu 70. stav 3. posle reči "rashoda", dodaju se reči: "osim rashoda za sudsko osoblje", a u stavu 4. posle reči "budžeta", dodaju se reči: "za rashode za sudsko osoblje, kao i raspodela ovih sredstava predlaganjem dela budžeta". Amandman koji je podnet na ovaj član glasi: "briše se". Moja je obaveza da slušajući vas pažljivo, ili vas u tom trenutku podsetim da i sednica Visokog saveta sudstva i opšte političke stavove o reformi pravosuđa dovedete u vezu sa temom dnevnog reda, ili da postupam bez kršenja Poslovnika, po obavezi koju mi kaže član Poslovnika šta moram da uradim kada narodni poslanik uporno ne želi da govori o temi dnevnog reda, pa vas molim, o temi dnevnog reda, sada je pročitano i da ne bi bilo nejasnoća šta je to o čemu treba da vodimo debatu.) Gospođo Malović, nemam ni jedan razlog vas da molim. Koristim samo svoja poslovnička prava, da vi meni i poslanicima SRS objasnite, kako je na određen način moglo da funkcioniše i ovo sudsko i vansudsko osoblje dve godine nakon izvršenih reformi pravosuđa? A kako i zbog čega danas mora da se pristupi izmenama i dopunama Zakona i da se sudska uprava, koju vrši Ministarstvo pravde i Visoki savet sudstva, mora danas na jedan potpuno drugačiji način da uređuje? Iznesite argumente. Nemam razloga, niti hoću da vas molim, ali smatram za vašu obavezu da iznesete razloge, da pojasnite i nama kao podnosiocima amandmana, odnosno gospođi Gordani Pop-Lazić, meni i svim poslanicima SRS, ali stručnoj javnosti. Naravno, ovo zanima i građane Srbije, koji posle ovakve reforme pravosuđa nemaju nikakve koristi.
Iskorišćeno je pet minuta od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Krasić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo.. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Izvolite.
Gospođo ministre, hteli bismo pre svega da sa vama sučelimo stavove i bilo bi dobro da se javite i kažete koju reč na naše primedbe, a ne sa gospođom Čomić, ona ipak samo predsedava sednicom i zaista ne želimo da se sukobljavamo sa njom, niti da ona bude vaš glasnogovornik, nego ste vi zato i došli ovde i pozvani da dođete u parlament i da nam kažete da nismo u pravu ili da govorimo o stvarima koje nisu na dnevnom redu. (Predsedavajuća: Molim vas da ne obmanjujete javnost. Nema govora o sukobljavanju predsedavajućeg i poslanika. Ono što se dešava tokom sednice je, da narodni poslanici: Dušan Marić, narodni poslanik Sreto Perić i narodni poslanik Petar Jojić smatraju da mogu da prisustvuju sednici, uzimaju reč i krše odredbe Poslovnika, bez toga da ja primenjujem Poslovnik i član 27. i član 106. i da ih podsetim da su dužni da govore o temi dnevnog reda. Molim vas, i vi takođe, o temi dnevnog reda.) Hoću, gospođo Čomić. Zaista cenim vašu principijelnost. Vi ste dokazali na delu. (Predsedavajuća: Kada vas upozoravam da ste u obavezi da govorite o temi dnevnog reda, da ste u obavezi da predsedavajućeg saslušate i da, ako želite da govorite o povredi Poslovnika, koji je neposredno učinila predsedavajuća, da tražite reč i da dobijete reč na osnovu povrede Poslovnika. Mimo toga, sve ostalo podrazumeva da imate nameru da kršite odredbe Poslovnika koji vas obavezuju na koji način i kako možete da se ophodite sa drugim poslanicima na sednici Narodne skupštine.) Dobro, biće onako kako gospođa Čomić kaže, tako mora da bude da se nešto ne promeni. Naš sledeći amandman je, gospođo ministre, logičan sled ovog prvog amandmana. Član 83. koji govori o predlaganju i izvršavanju budžetskih sredstava nalaže Visokom savetu sudstva da on predlaže obim i strukturu budžetskih sredstava neophodni za tekuće raspodele, uz prethodno pribavljeno mišljenje ministarstva nadležnog za pravosuđe i vrši raspodelu ovih sredstava na sudove. To je sadašnja situacija, ono što do sada važi. Vi sada zadržavate ovo rešenje i kažete sve to može da radi Visoki saveti sudstva, osim da predlaže obim i strukturu budžetskih sredstava neophodnih za tekuće rashode za sudsko osoblje. Ponovo vas pozivam, slobodno uzmite reč, pritisnite ovo crveno dugme i kažite nam zašto to radite. Ne samo nama, nego onima koji su zaposleni u pravosuđu, oni koji čine sudsko osoblje. Jer, u obrazloženju koje ste nam dostavili, apsolutno ništa od toga ne stoji. Kažete da Vlada ne prihvata amandman iz razloga što je pitanje nadležnosti u odnosu na predlaganje i raspodelu budžetskih sredstava za sudsko osoblje uređeno članom 1. Predloga zakona, ovaj koji mi osporavamo, jer tražimo da se zadrži postojeće stanje, kojim je izvršena dopuna člana 70. stav 4. Zakona o uređenju sudova. Pored toga, položaj i plate državnih službenika i nameštenika su uređeni zakonima i podzakonskim propisima koji jedinstveno uređuju ova pitanja za sve državne službenike i nameštenike. Vi ste tu nešto uredbom bili rešavali. Sada to hoćete da prebacite u zakon. U međuvremenu je donet Zakon o državnim službenicima i platama, i ostalo, šta ti ja znam. Ali, ne mislimo da sudovi trebaju na ovaj način to da reše, već smatramo da je Visoki savet sudstva kompetentniji da predloži budžetu koja su to sredstva koja su potrebna za ove namene. Ne znam da li se mi razumemo ili vi smatrate da mi nismo dostojni da dobijemo bilo kakav odgovor? Možemo tako, možemo da s igramo gluvih telefona. Pričaćemo koliko vremena imamo da pričamo. U ovoj sali neko može da kaže svašta, a neko ne može da kaže ništa. Neko može da kaže da smo u prethodnom periodu imali vođe psihopate i da ne dobiju opomenu, a neko može ovde da da argumentaciju u prilog upravo raspravi po ovoj tački dnevnog reda jer nam član 70 upravo govori o budžetskim sredstvima i rashodima za namensko korišćenje budžetskih sredstava i nadzor nad finansijskim i materijalnim poslovanjem sudstva i predoči vam to, da u Velikoj Plani plaćamo, a imamo praznu zgradu suda i da bude prekinut ili opomenut. Mislim, svašta ovde može da bude. Zato ste vi i došli kao predlagač zakona da kažete – jeste, to ima smisla, ili nema smisla, govorite gluposti, to nije tako. Ili, tu ćemo zgradu upotrebiti za nešto drugo. Ili, ovo mora da bude ovako zbog toga i toga, jer ćemo na taj način uštedeti, ne znam koliko sredstava. Nešto nam kažite. Nemojte samo da nas bledo gledate i da ispijate kapućino, a da mi ovde pričamo sami sa sobom. Zaista zbog toga nismo došli, niti smo zbog toga podnosili amandmane. Dajte nam neki validan dokument i ubedite nas da mi pričamo gluposti. Jer, moguće je da mi pričamo gluposti. Uzmite reč i kažite nam – to je zbog toga i toga, u stvari, treba da izazovemo takav i takav efekat, treba da uštedimo toliko para, to je racionalnije iz tog i tog razloga. Zakoni samo iz tog razloga treba da se donose, a ne zbog toga što se nekom prohtelo da nešto promeni ili da preuzme neku nadležnost od ovoga a da oduzme od onoga. Kad je budžet u pitanju, pogotovo kad je deficitarni budžet u pitanju, sa ovolikim deficitom, pa valjda nam je važno ko kakvu odluku donosi i gde se troše pare, gde možemo da uštedimo, koga možemo da nagradimo, od ovoga da uzmemo onome da damo, jer je društveno značajnije. Onoliko smo imali na budžet primedbi, ništa od toga nije prošlo. Kakva će godina da bude, to ćemo svi mi zajedno da vidimo i da osetimo. Pa već osećamo, evo već sudske takse, sad će akcize, sad će svašta nešto. Negde moraju da se nađu te pare. Sad će zaduživanja, a sve ćemo to mi osetiti po svom standardu. Vrlo smo zainteresovani za ovu temu, ne samo mi kao narodni poslanici, nego i građani Srbije. Ne mogu njihove pare da se razbacuju tek tako. Nije njima je sve jedno ko odlučuje o njihovim parama. Nije te pare u budžet niko doneo od svog babe pa stavio tamo u neku zajedničku kasu. Nego mi svakodnevno kroz one sudske takse što su nekad bile, onako se lepile, sad se ne lepe nego se uplaćuju jer ne možete da doštampate toliko, očigledno ili je to neki bolji način, ne znam ni sama, nije bitno, sve je nešto modernizovano, ali je sve gore i gore i procesi traju sve duže i duže i sve nam je teže da se sudimo jer nemam para nikoga da tužimo, da ja vama kažem. Ljudi su pribegli samo u pomoć, ko je jači, pa vade pištolje tamo, motike ne znam ni ja, sekire jedni na druge jer neće da se sude, jer nemaju para da se sude, nemaju pare da plate autobus da odu do suda, kamoli nešto drugo. Hvala vam lepo.
Šest minuta iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima ministarka pravde Snežana Malović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, pokušaću u svom odgovoru da vam dam objašnjenja za neka pitanja koja ste pokrenuli na današnjoj sednici, gde raspravljamo o amandmanima na ovaj set pravosudnih zakona koji predstavljaju, na neki način, sastavni deo Zakona o budžetu za 2012. godinu i pored toga, naravno, zakonika o krivičnom postupku. Ja se ne plašim da govorim. Mislim da sve ove godine gde imam odgovornost da obavljam dužnost ministra pravde sam vrlo aktivno učestvovala u skupštinski raspravama i pokušala da na jedan konstruktivan način zajedno sa vama tekstove zakona koje predlaže Ministarstvo pravde poboljšamo i unapredimo, ne bi li naši građani bili zadovoljniji radom suda i do pravde stizali brže. Zarad javnosti i građana Srbije ja ću reći da amandmani koje je podnela SRS, svi na sve ove predloge zakona, svi glase identično, a to je da se brišu članovi. To je uredu, to je vaše legitimno pravo, u to neću ulaziti. Ministarstvo pravde je sa svog stanovišta vrlo pažljivo svaki amandman razmotrila, nevezano za to da li on glasi - briše se, ili se odnosi na izmene i dopune ovih odredaba koje se tiču predloga zakona. Takođe, u ovoj raspravi u pojedinostima mnoga pitanja su identično postavljena kao u raspravi u načelu. Ja sam na ta pitanja odgovorila u raspravi u načelu, ali nije mi problem i u krajnjem slučaju smatram to svojom obavezom, da to učinim i ovim putem. Građani Srbije koji prate skupštinske rasprave su upoznati sa tim, naravno i narodni poslanici koji učestvuju u skupštinskim raspravama, a oni koji nisu bili prisutni je stvar njihove stranačke discipline i ja u to neću ulaziti. Što se tiče konkretnog amandmana koji se odnosi na sudsko osoblje, on se odnosi na to da stanje ostane nepromenjeno. Kao što se sve ove godine određivao budžet za sudsko osoblje, tako će ostati i od 2012. godine. Izmena se tiče toga da, oni koji su nosioci pravosudnih funkcija, njihovo određivanje plate, kao i rashodi za funkcionisanje sudova i tužilaštva, prelazi na VSS i Državno veće tužilaca i to nije nešto što je Ministarstvo pravde smislilo, to predstavlja jednu demokratsku tekovinu koja je zacrtana još nacionalnom strategijom za reformu pravosuđa 2006. godine, a što je u krajnjem slučaju pretočeno kroz donošenje Ustava 2006. godine, koji je podržan gotovo od svih poslaničkih grupa koje čine i sada ovaj uvaženi dom. Što se tiče toga da neće biti dovoljno plata za sudsko i tužilačko osoblje od 2012. godine, to prosto nije tačno. U krajnjem slučaju je sada u raspravi o Predlogu zakona o budžetu za 2012. godinu, pa se dovoljno može videti iz toga da ti navodi nisu tačni. Takođe odlučno odbijam činjenicu koja se ovde navodi, da putem finansijskih sredstava pokušavamo da kontrolišemo sudove u pogledu donošenja određenih odluka. To možda neko rezonuje zbog toga što, kada je bio u mogućnosti da upravlja određenim delom sistema, na taj način vrati, sadašnje Ministarstvo pravde i Vlada Republike Srbije svakako nema načina i želje, niti volje da tako nešto radi. Naprotiv, naš osnovni cilj je da učinimo pravosuđe Srbije transparentnim, javnim, odgovornim i nezavisnim i mislim da svakim svojim potezom smo upravo težili tim ciljevima. Takođe sam spremna da i u daljoj raspravi odgovorim na sva vaša pitanja.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić, izvolite.
Samo bih, vezano za ovo izlaganje ministra, gospođe Malović. Koji je bio razlog i povod da se postavi takvo pitanje – šta je u pitanju i koji su motivi da se vrši izmena u odnosu na osoblje. Vi ste nedavno, u sklopu ovog seta zakona, videli da ste napravili razliku između zaposlenih u administraciji u Ustavnom sudu i da ste predvideli u vašem predlogu zakona da se razlikuje administracija i nameštenici u ovom sudu, ustavnom, od stalih sudova. Tu ste predvideli 30% da bude veća plata administracije, odnosno zaposlenog osoblja, ali reaguju ovi drugi u ostalim sudovima, u Apelacionom sudu, u Vrhovnom kasacionom sudu, u Višem i ostalim sudovima, zašto sad da se pravi razlika? Tu je zabuna. Vi ste sada objasnili to i to ste mogli da nam kažete na početku – radi se o tome i tome, treba da se izvrši neka korekcija ili je zato bila neka opravdana potreba ili ne. Ne treba sada SRS optužiti zato što je SRS rekla da se ovi predloženi članovi brišu. Zato smo to predložili, zato što smatramo da su delotvornije i pravilnije regulisane odredbe važećeg zakona, jer ste ga i vi nedavno predlagali i usvojio ga ovaj parlament. Ali u tako kratkom postupku da se često menjaju zakoni, to nama više nije jasno. Hvala.
Dva minuta iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima ministarka pravde, Snežana Malović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, na to pitanje sam odgovorila u načelnoj raspravi, ali kao što sam rekla, smatram svojom obavezom da vam ponovim taj odgovor. Postoji više nego jasan cilj zbog čega smo sudsko i tužilačko osoblje i dalje ostavili u ingerenciji Ministarstva pravde, u pogledu određivanja plata i isplate plata, zato što držim za vas da ste neko ko poznaje način funkcionisanja sudske uprave i to nije samo meni poznato, nego je poznato i uvaženim narodnim poslanicima i građanima Srbije, jer vrlo konstruktivno diskutujete o predlozima zakona koji dolaze iz Ministarstva pravde, ali ću vas podsetiti na sam član 70. koji se ovde menja, na njegov četvrti stav koji kaže da poslovi pravosudne uprave koje vrši Ministarstvo pravde nadležno za pravosuđe su, pored ostalih, i davanje saglasnosti na Pravilnik o unutrašnjoj organizaciji i sistematizaciji radnih mesta u sudu i tužilaštvu. Ministarstvo pravde je to koje daje saglasnost na proširenje sistematizacije, koje Ministarstvu finansija predlaže kadrovski plan, a potom Ministarstvo finansija taj kadrovski plan odobrava. Zbog toga je celishodno da svi poslovi, od odobravanja radnog mesta do isplate plata, ostanu na jednom mestu.
Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Gospođo Malović, rekli ste - želja nam je da pravda bude podjednako dostupna za sve i što efikasnija. Otprilike, tako je to izgledalo zbog čega smo mi ovde uključeni. Niko to ne spori. Pretpostavljam i duboko verujem da vi sa tom namerom dolazite u ovaj parlament. Naša želja je takođe ista, ali ono što vam ukazujemo mi vam govorimo iz prakse i isključivo konkretne primere. Da li ste vi sad izvršili analizu? Kaže se u članu 70. koji ste vi sada obrazlagali, čl. 70. i 83, na njih se i odnose ovi amandmani kojima predlažemo da se brišu, da su poslovi pravosudne uprave, koje vrši ministarstvo nadležno za pravosuđe, praćenje rada sudova. Dakle, ne govorim sad o Visokom savetu sudstva, nego govorim o Ministarstvu pravde kao pravosudnom organu. Da li ste vi izvršili analizu mreže sudova? Šta su pokazale vaše analize? Da li je to dobro ili je ono što čujemo od sudija, od stranaka i, kako reče kolega Petar Jojić, šumar će nam se pretvoriti u svedoka? Ali, eto, da ne lutamo daleko. Da li je tačno ono što nama ukazuju ili vi imate neke druge podatke? Da li obilazite sudove? Da li koristite to svoje zakonsko ovlašćenje i obavezu, pa da vidite da li je to takva situacija? Imali smo na prethodnoj sednici donošenje Zakona o zaduživanju za kupovinu zgrade i za obezbeđenje smeštajnog prostora, odnosno uslova za rad u Prvom osnovnom sudu. U proceduri je još jedan zakon, gde ćemo potvrditi ugovor o zaduživanju, a imamo, već su kolege govorile, po Srbiji mnogo neiskorišćenih... Sud je, odnosno Ministarstvo pravde je bilo investitor tih objekata, da bi se stvorili dobri uslovi za rad pravosudnih organa, a sad to stoji neiskorišćeno. Da li imate informaciju, gospođo ministar, da sudije osnovnih sudova ne žele i neće da idu u sudske jedinice? Je li imate takve informacije i da li po tim pitanjima nešto konkretno preduzimate? Nas to zanima. Znači, hoćemo da vam pružimo maksimalnu podršku u iskrenoj i pravoj reformi pravosuđa, a ne u nečemu drugom. Kažete da ste imali uvek dobru nameru. Pitanje je da li je uvek dobra namera? Vi ste jedne prilike rekli da ste 80 zahteva, odnosno 80 predloga prosledili Ustavnom sudu Srbije, da odlučuje o onim zahtevima sudija koji nisu reizabrani. A saopštenje iz suda? Hoćete tačno da vam kažem kad je bilo saopštenje iz Ustavnog suda? Stiglo je samo 11, i to mesec dana nakon vaše izjave da ste poslali 80 zahteva sa konkretno obrazloženim razlozima zbog čega neke sudije nisu imenovane za sudije.
Iskorišćeno je dva minuta i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Molim poslanike da ne zloupotrebljavaju odredbe Poslovnika. Ne samo zbog dana u kojima smo, nego inače smatram da kažnjavanje, kako Poslovnik propisuje, nije primereno praksi parlamentarnoj i da je poslednje sredstvo koje predsedavajući mora da primeni zato što narodni poslanik, iz samo sebi znanih razloga, želi kaznu. Tako da vas sad obaveštavam da, sa žaljenjem, s obzirom na dane u kojima radimo, svaki sledeći narodni poslanik koji učini prekršaj, koji je učinio narodni poslanik Sreto Perić, biće samo obavešten da mu je izrečena mera opomene. Da li još neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da ne dobacuju - ko sad sme? Sme svako onaj ko hoće da poštuje odredbe Poslovnika i da se obraća i drugim učesnicima u sednici i javnosti disciplinovano, samodisciplinovano i bez ruganja proceduri tokom sednice Narodne skupštine. Svako onaj ko to neće, ja smatram da je dobra parlamentarna praksa da vas u ovom trenutku obavestim da od sada primenjujem Poslovnik onako kako piše. Dakle, ne govori se o dnevnom redu, predsedavajući je dužan da izriče mere opomene, zato što, na moju veliku žalost, nemam saradnike u narodnim poslanicima, da tvorimo praksu u kojoj jedni druge slušamo. Zbog toga narodni poslanik Sreto Perić nije ni prekinut, nije ni podsećan da ozbiljno krši odredbe Poslovnika, niti mu je izrečena opomena, a ja sam izrazila žaljenje što se to tako dešava, pa ću od sada na svakog primenjivati Poslovnik strogo, kako Poslovnik mene obavezuje. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Izvolite.
Članom 3. Predloga zakona predviđeno je da ovaj zakon stupa na snagu 1. januara 2012. godine, a u obrazloženju kao razlog za donošenje zakona po hitnom postupku stoji sledeće – predlaže se da se ovaj zakon donese po hitnom postupku budući da bi ne donošenje zakona po hitnom postupku moglo da prouzrokuje štetne posledice po rad sudova. Gospođo Malović, ovo je, da kažem, normalna procedura vašeg ministarstva i Vlade, ali koje su to štetne posledice koje mogu nastupiti? Ko je taj koji je vama branio da vi u nekoj normalnoj proceduri u toku godine predložite ovaj zakon? Zašto to po hitnom postupku? Ako vidimo odredbe člana 1. i 2, onda vidimo da se radi isključivo o budžetiranju, o načina razdvajanja nadležnosti u pogledu povlačenja sredstava. Vi ste ovde predvideli za Visoki savet sudstva da predlaže budžet u delu tekući rashodi, rashodi za sudsko osoblje, a ministarstvu ona sredstva koja se odnose na sudsko osoblje. Gospođo Malović, zamolio bih vas da malo poslušate, mislim da će biti poučno. Prema odredbama budžetskog kalendara, ministarstvo i Visoki savet sudstva su dužni i obavezni da do 31. juna dostave potrebe, i oni su to učini za 2012. godinu. Kako ima veze sada stupanje na snagu ovog zakona, ako je to već napravljeno? Vi ste to morali napraviti. Je li tako? Vi sada razdvajate nadležnosti ova dva organa u pogledu povlačenja tih sredstava. Onda u mišljenju Vlade kažete sledeće – Vlada ne prihvata amandman budući da rešenje iz člana 3. Predloga zakona nije u suprotnosti sa članom 196. stav 4. Ustava, imajući u vidu da je stupanje na snagu Predloga zakona povezano sa stupanjem na snagu Predloga zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu. Gledajte, Predlog zakona ne stupa na snagu, zakon stupa na snagu. Znači, onaj ko je pisao mišljenje, dao mišljenje, a to je Vlada, ona prvo ne poznaje Ustav. U Ustavu se jasno kaže kada zakonski propis ne stupa, a predlog zakona. Ne može se vezati odredba jednog zakona za odredbu drugog zakona koji je u proceduru. Obadva su u proceduri. Da li će to uticati u pravnom smislu i u finansijskom smislu na povlačenje sredstava? Ne može da utiče, vi ste to odradili onako kako je to tražio materijalni zakon. Kažete – nastupiće štetne posledice. Koje štetne posledice? Otvoreno sada pitam, koje će štetne posledice nastupiti, ukoliko zakon ne stupi na snagu, kako ste ovde predvideli, 1. januara 2012. godine? Da li vi znate koje su to štetne posledice? Da li ih u ministarstvu imate? Nema štetnih posledica. Nema štetnih posledica zato što će odredbe ovog zakona pravno važiti za finansiranje, budžetiranje u 2013. godine, za budžet za 2013. godinu. Znači, imali smo dovoljno vremena. To govori o ne znanju, o neozbiljnosti, vašoj pre svega, vi ste predložili ovaj zakon. Zašto je to neozbiljno? Zašto je to nestručno? Zbog toga što ste vi morali u toku godine uočiti ovaj problem. U pravnom životu odredbe Zakona o uređenju sudova su već tri godine. To ste morali prve godine uočiti. Niste smeli ni onakav zakon predložiti, ali ste ga predložili. U praksi je sada došlo do određenih pomeranja i sada vi na temelju tih uočenih propusta pravite sada diferencijaciju u pogledu povlačenja sredstava, ali ne po hitnom postupku, ne sa kršenjem Ustava, ne na ovaj način kako vi ovde naglašavate – ako to ne usvojite, doći će do štetnih posledica. Pitam vas – koje štetne posledice? Nema štetnih posledica. Finansiranje 2013. godine je pred nama. Biće onako kako će biti. Biće prema odredbama ovog zakona. Zašto kršite Ustav u pogledu stupanja na snagu zakona? Nije ovo prvi slučaj. Evo, imamo i kod sledećih istu takvu situaciju. To je neozbiljno, to je neodgovorno. Pokazali smo da suštinski, da normativni, da finansijski nema potrebe za hitni postupak, i vi kažete – ne u obrazloženju da je stupanje na snagu Predloga zakona povezano sa stupanjem na snagu Predloga zakona o budžetu Republike Srbije itd, i da će to dovesti do štetnih posledica. Ne može dovesti. Znači, niko ne čita. U obrazloženju amandmana sam i naveo nema potrebe vezati jedan zakon sa drugim, nema potrebe. Ali, ne radikali podneli amandman, šibne samo ovaj dakle, ne možemo ga prihvatiti. Zašto ne možete prihvatiti? I sa suštinskog aspekta i sa normativnog aspekta i sa finansijskog aspekta opravdan amandman. Ovo je neozbiljno.
Četiri minuta iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li neko želi reč, s obzirom da je ovo poslednji podneti amandman u raspravi u pretresu u pojedinostima. (Ne.) Ovim smo završili pretres o amandmanima i zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O JAVNOM TUŽILAŠTVU Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Dragan Šormaz, Mirko Munjić i Nemanja Šarović. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima, a pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Mirko Munjić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić.
Gospođo Malović, jedan od konkretnih epiloga ovakve reforme pravosuđa koju vi sprovodite poslednjih godina jeste i ova grupa pravosudnih zakona o kojima danas raspravljamo u pojedinostima. Za ove dopune i izmene i dopune pravosudnih zakona, jednostavno htelo se prikazati da su oni tehničke prirode i maltene samo kozmetičke prirode. Upravo i ovim članom na koji sam podneo svoj amandman imam utisak da ste upravo to želelo prikazati. Da je to samo jedna dopuna maltene tehničke prirode. Jedna dopuna koja će promeniti način raspodele budžetskih sredstava, koja će odrediti u kom će odnosu i na koje korisnike budžetskih sredstava se ta sredstva raspoređivati. Međutim, kada se ovo sagleda na jedan drugi način iz jedne druge perspektive, imam utisak da se mogu stvoriti neki drugi zaključci. Vi ste u predlogu zakona o dopuni Zakona o javnom tužilaštvu izuzeli jedino rashode za osoblje u javnim tužilaštvima. Podsetiću vas da osoblje u javnim tužilaštvima čine tužilački pomoćnici, pored njih to su tužilački pripravnici, državni službenici koji rade na administrativnim, tehničkim, računovodstvenim, informativnim i drugim pratećim poslovima. To je ona grupa ljudi koji rade kao osoblje u javnom tužilaštvu, koje ste vi izuzeli iz ovih rashoda u dopunama Zakona o javnom tužilaštvu. Vi čitavu ovu kategoriju, dakle, izuzimate iz Zakona o javnom tužilaštvu. Vi se pozivate na uredbu o razvrstavanju radnih mesta i merilima za opis javnih mesta državnih službenika i nameštenika, i u ovu uredbu upodobljavate radna mesta tužilačkih pomoćnika. Dalje, kažete da je primereno da Ministarstvo pravde predlaže deo budžeta za rashode, za osoblje u javnim tužilaštvima. Gospođo Malović, naš je stav da ovu grupu osoblja u javnom tužilaštvu, dakle, tužilačke pomoćnike, tužilačke pripravnike, kao i državne službenike koji rade na administrativnim, tehničkim, računovodstvenim i informativnim poslovima, kao i drugim pomoćnim poslovima nije trebalo izuzimati od Zakona o javnom tužilaštvu kako ste vi to učinili. Zašto? Ovde nije jasno ko će konkretno predložiti obim i strukturu budžetskih sredstava za ovu namenu. Koji je to tačan obim i struktura ovih budžetskih sredstava? Za ovu grupu ljudi koju vi u članu 1. izuzimate. Ko određuje način raspodele ovih sredstava? Da li će ovakvim načinom raspodele ovih sredstava ova grupa ljudi biti možda oštećena, ili da li može gospođo Malović, neko konkretno da nam kaže – kakva će biti njihova primanja u odnosu na rešenja koja su postojala pre ovoga? Nama je u potpunosti jasno da je punjenje budžeta ozbiljno uzdrmano i u situaciji kada je domaća proizvodnja svedena na minimum i kada postoji uticaj tog uvozničkog hobija, sve se više uvozi, dakle, sve se manje puni budžet. To je jasno i normalno je da u takvoj situaciji ni ovaj deo, dakle deo javnog tužilaštva, odnosno osoblja u javnom tužilaštvu je morao biti po vama obuhvaćen ovim predlogom za dopunu ovog zakona. Međutim, postavlja se pitanje koje su to grupe ljudi koje su u stvari konkretno obuhvaćene ovom vašom dopunom. To je upravo ona rupa državnih službenika koji rade, rekao sam na administrativnim, tehničkim, računovodstvenim i informativnim i drugim pratećim poslovima i postavlja se jedno pitanje – da li vi ovim izmenama Zakona o javnom tužilaštvu u stvari garantujete jednu pravnu sigurnost ovoj grupi zaposlenih ljudi? To su i do sada, podsetiću vas bili državni službenici zajedno sa onima u sudovima i drugim državnim službenicima na ovakvim poslovima i radnim zadacima koji su imali i do sada najniža primanja. Vi ih dovodite u situaciju da ih na neki način u potpunosti kontrolišete. To je ta druga konotacija ovog problema, kontrolišete njihove plate, kontrolišete način raspodele njihovih plata, kontrolišete visinu i obim plata, kontrolišete egzistenciju tih ljudi, jednostavno kontrolišete život tih ljudi. Smatramo da ovakvo rešenje nije dobro i smatramo da je trebalo ostaviti onako kako je bilo u ranijem zakonu. hvala.
Tri minuta i 30 sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč, ovo je poslednji amandman koji je podnet na izmene i dopune Predloga zakona. (Ne.) Ovim smo završili pretres o amandmanima i zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O SUDSKIM TAKSAMA Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić i Dragan Šormaz, Vjerica Radeta i Sreto Perić. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Zakonodavni odbor je saglasno članu 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine odbacio kao nepotpun amandman grupe od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo, a sa ispravkom koji su predložili da se ispred člana 1. doda novi član 1. tako da navedeni amandman saglasno članu 163. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine ne može biti predmet rasprave i o njemu se ne glasa. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mirko Munjić.
Gospođo Malović, koleginica Vjerica Radeta je podnela amandmana na član 1. Podsetiću da ste vi u vašem predlogu napisali sledeće – od naplaćenih taksi 40% raspodeljuje se za tekuće rashode sudova, osim za rashode za sudsko osoblje i osoblje u javnom tužilaštvu a 20% za poboljšanje materijalnog položaja zaposlenih u sudovima i javnim tužilaštvima koji su sudsko osoblje i osoblje u javnom tužilaštvu druge rashode kao i investicije u skladu sa zakonom. Postavlja se jedno praktično pitanje, a to je – ko će više moći da plati sudsku taksu? Svojevremeno, gospođo Malović, vama je to sigurno poznato sudska taksa je koncipirana kao nešto što bi trebalo da bude jedan formalni elemenat započinjanja sudskog postupka. Započinjanja i završetka sudskog postupka. I postavlja se još jedno pitanje – u šta se sada pretvorila ta sudska taksa? To je zaista pravi namet na vilajet. Od nečega što je svojevremeno predstavljalo samo formu za početak sudskog postupka vi ste sada suočeni da sudska taksa faktički treba da postane osnovni izvor prihoda i to za tekuće rashode sudova, kao što ovde predviđate, osim za rashode za sudsko osoblje i osoblje u javnim tužilaštvima, zatim izvor prihoda za poboljšanje materijalnog položaja zaposlenih u sudovima i javnim tužilaštvima, pa i za investicije. To je sve predviđeno u ovom predlogu zakona. Sa druge strane svi smo mi svedoci jednog totalnog i potpunog osiromašenja stanovništva Srbije. U situaciji kada preko jedan milion građana je ispod granice siromaštva, kada je sudski postupak jedini način, jedini postupak da u pojedinim situacijama građani Srbije dođu npr. do svog nasledstva preko parničnog postupka, kao prethodnog postupka ili do neke svoje nepokretnosti, onda se postavlja pitanje – ko će jednostavno moći da plati ovako visoke takse? Mislim da su ove takse previsoke za građane, sa druge strane, vidimo u šta su planirane ove takse. Da li vi, gospođo Malović, imate uporedne podatke, obzirom kako ste predvideli način raspodele ovih sudskih taksi. U kolikom obimu su u proteklom periodu sudske takse uticale na tekuće rashode sudova, na poboljšanje materijalnog položaja zaposlenih u sudovima, osim ovog osoblja, i na investicije u sudovima? Da li takvi podaci se nalaze u vašem ministarstvu? Koliko su do sada ove obaveze pokrivane iz sudskih taksi a koliko će biti pokrivane sada kada predviđate ovakav način raspodele? Suština je jednostavno da nema proizvodnje, da se budžet slabo puni i normalno je što ste vi predvideli ovakav način raspodele za koji mi smatramo da nije u redu.
Tri minuta i 30 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima ministarka pravde, Snežana Malović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, naravno da Ministarstvo pravde raspolaže svim podacima koji se odnose na finansijska sredstva. Kao što sam rekla, u to možete lako da se uverite, s obzirom da je Predlog zakona o budžetu za 2012. godinu trenutno u raspravi i u tom Predlogu zakona se upravo i nalazi sve ono o čemu ste postavili pitanje. Razuveriću vas da su sudske takse osnovni izvor prihoda unutar pravosuđa i o tome govore precizni podaci. Budžet pravosuđa je negde oko 21 milijardu dinara. Sudske takse u tom budžetu učestvuju u iznosu od četiri milijarde dinara. Znači, preostalih 17 miliona dinara nadomešćuje se iz budžeta Republike Srbije. Prema tome, ova činjenica vas dovoljno demantuje da sudske takse predstavljaju osnovni izvor prihoda kao i svaki budžet, nezadovoljna sam, s obzirom da dve trećine budžeta ide na plate. Znači, negde oko 14 milijardi ide na plate kako nosilaca pravosudnih funkcija tako i zaposlenih unutar sudova i kao što ste videli u ovom amandmanu da dovedem u vezu s tim, predviđeno je da, pošto Zakon o sudskim taksama predviđa da 60% od naplaćenih taksi se vraća samom pravosuđu i upravo je to tih četiri milijarde. Sada, po ovom Predlogu zakona o kojem raspravljamo 40% će biti na nivou Visokog saveta sudstva za poboljšanje položaja nosilaca pravosudnih funkcija a 20% za zaposlene u pravosuđu, investicije i druge rashode, što znači da sve ostalo će se nadomešćivati iz budžeta Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Hvala Gospođo Malović, postoji više razloga da se sudske takse u stopostotnom iznosu svrstaju i da se preliju u budžet pravosuđa. Budžet pravosuđa treba konačno da bude zaokružen i da se iz sudskih taksi poboljša položaj zaposlenih u pravosuđu, pogotovo kada su u pitanju radnici administrativci. Mislim da njihova primanja su zaista veoma niska i da bi trebalo da potekne od vas predlog da se menja zakon, da sudske takse baš zbog, kako vi kažete, da se i poboljša položaj zaposlenih u pravosuđu, da jedan deo ovih taksi, kako dolaze idu na poboljšanje položaja zaposlenih, mada to vama izgleda sada malo nelogično, ali trebalo bi menjati zakone u kojima bi trebalo da sudske takse idu u prihod upravo onima koji su i ostvarili, baš zbog lošeg položaja i standarda zaposlenih u pravosuđu. Mislim da vi imate zato i pravo i to bi mogli da predložite da budžet pravosuđa ne 60% ili 40 i 20, kako ste ga vi predložili, da sam na vašem mestu predložio bih, bez obzira da li bi to za nekoga bilo da je to neprimereno, da je to nelogično, da to ne dolazi u obzir iz nekih drugih razloga. Za poboljšanje položaja zaposlenih imate puno pravo i opravdanje da to tražite. Ništa vi nećete izgubiti. Vaše je pravo a moram da vam kažem – ono što trpe građani Srbije jednu veliku sada muku a to je da više ne mogu lako da dođu pred sud. Ne mogu da traže pravdu zato što su visoke sudske takse. Imam slučaju u Pančevu – 40.000 predmeta nalazi se, koje tužbe, koje na osnovu verodostojne isprave izvršenja. Znate šta je radio sud? Od 2000. godine, a neki predmeti i od 1994. godine kad su u pitanju sudske takse nisu plaćane. A javna komunalna preduzeća su podnosili tužbe, podnosili predloge za prinudno izvršenje na osnovu verodostojne i pravosnažne sudske odluke i sada je došlo vreme da građani plaćaju sudsku taksu, a sudija, odnosno predsednik suda deset godina, čak i 14 godina držao je predmete u fioci. Tu ste u pravu što niste izvršili reizbor onih koji su tako radili. Predsednik suda je 2007. godine prikazao da je rešio 14 hiljada predmeta i podneo izveštaj Ministarstvu pravde i Vrhovnom sudu. Međutim, tih 14 hiljada predmeta nije rešeno, nalaze se u fioci. Sad je došlo vreme da 40 hiljada građana Pančeva treba da plate krivicom suda. Pazite država kriva. Ministarstvo pravde i Vlada treba sad da nadoknade štetu građanima. I šta je još najveća opasnost? Od 1994. godine do danas predmet je stajao u sudu, teče zatezna zakonska kamata. Imate slučaj, nekoliko slučajeva u Pančevu, izneto je u javnosti da je sa hiljadu dinara, 1994. godine do današnjeg dana, izašao račun, cena koja se sada traži od građana. Ni krivi ni dužni ljudi nisu ni dobijali tužbe, jer ih je držao predsednik suda u fioci ili u ormanu. Sad treba da plate, ako su dugovali dve hiljade, sad treba da plate i do 800 hiljada dinara. Gospođo Malović, reformišite pravosuđe ali uvedite rada da svako odgovara zaista za svoj rad. Godine 2010. trebalo je da se završi izbor predsednika sudova, a vidite to nije urađeno. To je jedan veliki propust ministarstva i Visokog saveta sudstva, da kažem sudstva, ali su visoke sudske takse. Građani se mnogi obraćaju i kažu – tužio bi komšiju duguje mi, recimo 10 hiljada ali šta vredi kad ću ja morati pet hiljada da platim taksu. Još ako angažujem advokata, moram platiti advokata po tarifi. Taksu ću da uplatim na tužbu, taksu na presudu i na tužbu. Bude li odgovora na žalbu i tu je taksa. Dakle, sudske takse su sada onemogućile velikom broju naših građana da ne smeju da se usude da dođu u sud. Još nešto gospođo Malović, pošto koristim priliku, a vi na tome radite, nema efikasnosti koju smo očekivali. U Apelacionim sudovima po dve godine rešavaju se predmeti i još uvek nisu rešeni. Milion predmeta u izvršenju je kod Osnovnog suda u Beogradu. Ne znam šta se to radi. Hoćemo efikasnost pravosuđa, odlično. Imate podršku našu, ali neka ta efikasnost da rezultate, ne da bude ona verbalna i da ona bude, da kažem – u javnosti se stvara utisak tako i tako. Efikasnost jeste da građani dobiju na vreme, ako je podneo tužbu na vreme, plati i na vreme taksu, odluku, da to suđenje bude u razumnom roku. Plašim se da iako ste imali nameru da se postupak skrati i to je uredu kod suđenja, ali sad treba u toku inspekcijskog nadzora od strane Vrhovnog kasacionog suda, a vi po Poslovniku da pratite kako se rešavaju predmeti, kako se prikazuju rešeni predmeti, da li se plaćaju sudske takse ili se ne plaćaju sudske takse, jer komunalna preduzeća podnesu tužbu, recimo, grejanje u Pančevu 17 hiljada tužbi. Da li su platili sudsku taksu? To proverite. Moram da vam kažem, veliki broj građana se žali, zbog visokih sudskih taksi ne smeju da stupe u parnicu, niti da uđu u taj rizičan posao zbog toga što će sa sudskim taksama, jer čim preda tužbu, recimo za alimentaciju, odmah se traži sudska taksa po novom Poslovniku i po zakonu. Majka kaže – odakle da platim, muž otišao, pobegao iz ovoga grada, promenio mesto boravka. Ne podnosim tužbu radi naplate alimentacije, imam presudu, ali on pobegao, a od mene se traži da ja platim taksu odmah. Trenutno u praksi su vam ovi problemi da se mnogi građani žale zbog toga što su visoke takse, a moj je predlog, ako možete, neke izmene zakona u odnosu na takse da ide što više u fond pravosuđa. Materijalni položaj ćete rešiti kudi kamo bolje i na taj način biće građani zadovoljniji. Hvala.
Iskorišćeno je vreme ovlašćenog predstavnika, a od vremena poslaničke grupe ostalo je još dva minuta i 50 sekundi. Reč ima ministarka pravde, Snežana Malović.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, gospodine Jojiću, zahvaljujem vam se na predlogu da se sudske takse vraćaju pravosuđu u 100% iznosu, ali želim da vas podsetim da je ovo sadašnje rešenje, gde se sudske takse vraćaju pravosuđu u procentu od 60%, nastalo 2001. godine. vi ste kao ministar pravde imali prilike da učestvujete u kreiranju budžeta i znate da je nemoguće da se celokupan prihod jednog organa vrati tom organu, jer ukoliko bi se tako desilo onda od funkcionisanja države ne bi bilo ništa. Ne mogu da zamislim situaciju šta bi radila Poreska uprava koja naplaćuju poreze, od čega se u najvećem delu država finansira i omogućuje funkcionisanje države, carine itd. Prosto, sve to predstavlja prihod budžeta Republike Srbije, prihod koji služi kako za funkcionisanje državnih organa, tako i za podizanje životnog standarda građana. Da li su sudske takse visoke? Verovatno, u određenim pojedinačnim slučajevima, da jesu. Složila bih se sa vama i želim da vas uverim da je mnogo oštrija kontrola naplate sudskih taksi, nego što je bilo ranije. Nažalost, imali smo situaciju da trgovinski sudovi koji predstavljaju organe koji u najvećoj meri doprinose naplati sudskih taksi. Dešavalo se da, na primer, u Beogradu veliki broj sudskih taksi bude zastareo, bude nenaplaćen, što je nedopustivo i to više nije situacija, nije praksa. Broj predmeta statistike govore da broj predmeta se ne smanjuje. Ja vam verujem, možda neki građani nisu u mogućnosti da plate sudsku taksu. To je rešeno putem procesnih zakona i postoje rešenja u Zakonu o parničnom postupku i tzv. institut siromaškog prava. Znam da je to vama poznato. Ovo prosto govorim zbog građana Srbije, ali s tim u vezi želim da naglasim da je Ministarstvo pravde završilo nacrt Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći i verujem, što je naša ustavna obaveza, da će to doprineti i boljim pristupom pravdi i boljem pristupu sudovanju.
Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Predlažem da se predloženi amandman ne usvoji. Mislim da je dobro rešenje koje je dato u Predlogu zakona o izmeni Zakona o sudskim taksama. Mislim da ova poslednja tri zakona koja smo razmatrali upravo ukazuju da odnos Ministarstva pravde i Vlade prema sudskom osoblju i osoblju u tužilaštvima pokazuje volju da se utvrdi jasna odgovornost. Ministarstvo ovim praktično preuzima odgovornost u pogledu samog materijalnog položaja osoblja, i sudskog osoblja i osoblja u tužilaštvu. Mislim da je to dobro rešenje. Ono što bih pozdravio, pogotovo predloženo rešenje iz člana 1. ovog predloga zakona, napominjem, do sada smo imali rešenje u zakonu da od naplaćenih taksi 60% koristiće se za poboljšanje materijalnog položaja sudija, javnih tužilaca, zamenika javnih tužilaca, sudskog osoblja itd. Na ovaj način se izdvaja upravo to sudsko osoblje i opredeljuje da 20% naplaćenih sudskih taksi ide za poboljšanje materijalnog položaja zaposlenih u sudovima i javnim tužilaštvima, koji su sudsko osoblje i osoblje u javnom tužilaštvu i za određene druge rashode. Istina, u diskusiji povodom ovog predloga zakona govorilo se o tome da same sudske takse su visoke, međutim, to nije tema ovog predloga zakona, pošto to uopšte nije predmet. Znači, ne izjašnjavamo se o tome kolike su sudske takse nego se samo izjašnjavamo o tome na koji način će se naplaćene sudske takse raspoređivati. Mislim da je dobro što su Ministarstvo pravde i Vlada na ovaj način potvrdili značaj sudskog osoblja uopšte u obavljanju poslova u pravosuđu. Jer, to je jako važno pošto je nemoguće da sudije i tužioci dobro obavljaju svoj posao ukoliko nemaju iza sebe i određeno sudsko osoblje koje treba da ih prati na ovom odgovornom poslu borbe za pravično društvo. Mislim da je dobro predloženo rešenje u zakonu i predlažem da se amandman ne usvoji a da se usvoji ono što nam je Vlada predložila.
Iskorišćeno je tri minuta od vremena poslaničke grupe. Da li još neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Vreme na raspolaganju je dva minuta i 30 sekundi.
Ono o čemu je gospođa Malović govorila sigurno da je vrlo važno i da je predlog u stvari danas predmet sudska taksa. Nije ništa štetno da se ipak nešto kaže o tome da li su te sudske takse u praksi previsoke ili nisu. Ovo je jedinstvena prilika da vas informišemo i da vas upoznamo da imate problem, jer građani reaguju i žale se. Ako mi ne verujete, možete prikupiti informacije sa terena od ljudi koji rade u pravosuđu. Kolega Miković je rekao da nije predmet ovoga zakona visina sudske takse, sa tim se slažem, ali nije na odmet da vam ipak skrenemo pažnju i da kažemo da je to u praksi i te kako veliki problem. Što je najvažnije, naša je želja i naš predlog, SRS, da nema razlike ni u nameštenicima, ni u državnim službenicima, a sa druge strane, poznato je da su razlike između sudija i tužilaca i njihovih zamenika u platama znatno veće u odnosu na ono osoblje koje radi kao administrativno osoblje. Hvala.
Još jedan minut je ostao na raspolaganju poslaničkoj grupi. Narodni poslanik Milorad Buha ima reč. Izvolite.
Ako je to stvarno tako da je to vrlo korisno i da će to unaprediti rad pravosuđa, pitamo se zašto to niste napravili prošle godine? Zašto niste početkom ove godine? Zašto niste u maju, ako je to tako revolucionarno? Znači, opet je odgovornost na vlasti koja to nije na vreme uočila. Drugo, kada govorimo o sudskoj zaštiti kao univerzalnom ljudskom pravu, ono mora biti dostupno svakom građaninu. Ako građanin ne može, a znamo koliko je bilo radno-pravnih sporova u privatizaciji, kad radnik ne može podneti tužbu protiv svoje bivše firme u kojoj je proveo 20, 30 ili 40 godina, onda je to tragično. Ali, on nema sredstava. Najuren je, izbačen je, itd. Stotine hiljada predmeta imate u sudovima, a bilo bi ih i još, na desetine hiljada, ali ljudi nemaju sredstava da se tuže. To je tragično. Zato i kažemo da su sudske takse visoke i treba o njima razmisliti. A zašto država ne iznađe mogućnost da obezbedi onih 40% i ustupi to pravosuđu? To je sad pitanje vlasti.
Narodni poslaniče, vreme koje vam je na raspolaganju je iskorišćeno. Zahvaljujem. Narodni poslanik Srđan Miković ima reč. Izvolite.
Mislim da i ovde treba reći da postoji zakonsko rešenje koje je važeće, a to je mogućnost oslobađanja ljudi od plaćanja sudskih taksi. Svaki iole iskusan advokat može da objasni ili svako ko je u pravosuđu svakome ko ima nedovoljno saznanja o pravnim stvarima da postoji mogućnost ostvarivanja tzv. siromaškog prava. Zatim, postoji realna mogućnost, primenjiva mogućnost u praksi, pred sudovima, konkretno znam za sudove u Pančevu, da kod ostvarivanja prava na minimalnu zaradu apsolutno se ne postavlja pitanje bilo kakvog plaćanja takse u radnim sporovima. Ja mogu da vam kažem iz konkretne i svoje lične advokatske prakse da se to apsolutno primenjuje. Znači, sa te strane, smatram da ne bi trebalo da paušalno ovde iznosimo određene tvrdnje i da tvrdimo nešto što nije tačno, bar u odnosu na naš pravni sistem.
Nemate pravo na repliku, narodni poslaniče Petre Jojiću. Vi imate pravo da svojom argumentacijom iznesete tvrdnje, kao što ste to učinili, vezano za visinu sudske takse. Ja sam to dozvolila, bez obzira što nije tema dnevnog reda. Kako vi imate to pravo, tako to pravo ima i svaki drugi narodni poslanik i tu nema razloga za repliku. Niko vam nije osporio vaše tvrdnje, niti vas pomenuo, niti je učinjeno išta što bi omogućavalo pravo na repliku. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je poslednji amandman na Zakon o izmenama i dopunama Zakona o sudskim taksama. Gospođo ministarko, rekoste da se broj predmeta nije smanjio. Naravno da se nije smanjio broj predmeta jer se bespravno ponašanje povećava i onda samim tim je logično da se broj predmeta poveća i ostane isti. Ali, šta bi ovde bilo veoma važno znati? Nema uspešne reforme pravosuđa ukoliko sudske takse, pa i po završetku reforme pravosuđa ukoliko sudske takse ne prate i ne nađe se neki optimum koji bi mogao biti dobro rešenje za taj iznos. Naravno, videli ste da je učešće sudskih taksi u pravosudnom budžetu u onoj varijanti kada 60% od sudskih taksi ide u pravosudni budžet. To je jedna petina od ukupnih sredstava. Ako se ima u vidu da 60% da ide u budžet Republike Srbije onda je to negde jedna četvrtina do jedna trećina sudski taksi, ukupan iznos u pravosuđu. To uopšte nije malo. Ako bi sudske takse bile suviše niske onda bi imali situaciju u praksi da se pojavljuje veliki broj ljudi koji bi da ostvare neku sudsku zaštitu, a ona ne mora biti čak ni osnovna. Ukoliko su sudske takse visoke onda ona tera ljude koji imaju pravo na osnovu pozitivnih zakonskih propisa da se obraćaju sudu, znači, udaljava ih suda. Zbog toga mi jesmo za to da se napravi jedna analiza. U ovom momentu niko ne spori da imate tačno pregled koliko od sudskih taksi se sliva odnosno ubire prihod, ali samo da probamo da one zaista imaju neki ozbiljniji uticaj na samo pravosuđe. Smatramo da član 2. treba brisati iz razloga što ste predvideli u Predlogu zakona da zakon stupa na snagu 1. januara, a član 196. Ustava Repbulike Srbije, stav 4. kaže da zakonski propisi najranije stupaju na snagu osam dana od dana objavljivanja. Hvala.
Da li još neko želi reč? Narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Smatram da je dobar sam Predlog zakona. Član 2. Predloga zakona kaže da ovaj zakon stupa na snagu 1. januara 2012. godine i smatram da je to apsolutno primereno rešenje. Tada će stupiti na snagu i zakon o budžetu za 2012. godinu. Hteo bih samo da kažem da u članu 196. Ustava izričito stoji da postoji mogućnost da zakon stupi na snagu i ranije, ako postoje naročito opravdani razlozi. Znači, ne mora da se čeka osmi dan od dana objavljivanja.
Da li još neko želi reč? Pošto je ovo poslednji amandman u pretresu u pojedinostima, a zvršili smo pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Ovim završavamo prepodnevni deo našeg rada za danas. Na osnovu člana 90. i člana 87. dajem sledeća obaveštenja. Nakon što obavestimo Narodnu skupštinu o popodnevnom delu sednice, biće određena pauza koja će trajati do 16,00 časova. U 16,00 časova počine Poslovnikom uređeni deo toka naše sednice, poslanička pitanja Vladi Republike Srbije, koja traje od 16,00-19,00 časova. Kako je Poslovnikom određeno da poslednjeg četvrtka u mesecu i ovako radimo posle 19,00 časova, želim ipak da obavestim narodne poslanike da ćemo danas na osnovu člana 87. raditi i nakon što se završi sednica poslaničkih pitanja Vladi, od 16,00 do 19,00 časova, jer je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodna skupština određujem današnji dan, četvrtak 29. decembar 2011. godine sa početkom u 19,00 časova kao dan za glasanje o svim tačkama dnevnog reda Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Sada određujem pauzu, u 13,20 časova. Rad nastavljamo u 16,00 časova sednicom na kojoj će prisutni članovi Vlade odgovarati na pitanja poslanika do 19,00 časova. Nakon toga pristupamo glasanju. Hvala.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, obzirom da je danas poslednji četvrtak u mesecu, a u skladu sa članom 205. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pristupamo postavljanju poslaničkih pitanja u vremenu od 16,00 do 19,00 časova. Pre nego što pređemo na postavljanje poslaničkih pitanja, dozvolite mi da vas podsetim na odredbe Poslovnika Narodne skupštine koje se odnose na način postavljanja poslaničkih pitanja. Narodni poslanik ima pravo da postavi poslaničko pitanje pojedinom ministru ili Vladi iz njihove nadležnosti. Poslaničko pitanje mora biti jasno formulisano prema odredbama člana 204. stav 2. Poslovnika. Izlaganje narodnog poslanika koji postavlja pitanje ne može da traje duže od tri minuta po stavu 4. istog člana Poslovnika. Predsednik Narodne skupštine upozoriće narodnog poslanika koji postavlja poslaničko pitanje ako pitanje nije postavljeno u skladu sa odredbama Poslovnika, odnosno ako nije upućeno nadležnom organu. Na usmeno postavljeno poslaničko pitanje predstavnik Vlade, odnosno predsednik Vlade, odnosno ministar mora odmah usmeno odgovoriti. Ako je za davanje odgovora potrebna određena priprema, oni to moraju odmah obrazložiti, a odgovor narodnom poslaniku dostaviti u pisanom obliku, u roku od osam dana od dana kada je pitanje postavljeno, po stavu 1. člana 206. Takođe, prema članu 207. Poslovnika, posle datog odgovora na poslaničko pitanje, narodni poslanik koji je postavio pitanje ima pravo da, u trajanju od najviše tri minuta, komentariše odgovor na svoje pitanje ili da postavi dopunsko pitanje. Po dobijanju odgovora na dopunsko pitanje, narodni poslanik ima pravo da se izjasni o odgovoru u trajanju od najviše dva minuta. U toku trajanja postavljanja pitanja i davanja odgovora, shodno se primenjuju odredbe Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, s tim što nisu dozvoljene replike i ukazivanja na povredu Poslovnika. U skladu sa tim, molim narodne poslanike da podnesu prijave za postavljanje pitanja ako to već niste učinili. Istovremeno vas podsećam da će redosled postavljanja poslaničkih pitanja biti utvrđen prema dosadašnjoj praksi rada, tako što će, naizmenično, najpre reč dobijati narodni poslanici koji ne pripadaju ni jednoj poslaničkoj grupi, a zatim narodni poslanici od najmanje prema najvećoj poslaničkoj grupi. Prelazimo na postavljanje poslaničkih pitanja. Reč ima narodni poslanik Riza Halimi.
Gospođo predsednice, 24. novembra sam postavio pitanje Vladi u vezi sa izjavama direktora VBA, gospodina Kovača, na šta sam dobio pismeni odgovor 23. decembra. Pošto odgovor nije u celini sublimirao problematiku koju sam izneo, pokušaću ponovo da potenciram detalje mog pitanja. U odgovoru je naznačeno da zahtevi za demilitarizaciju juga Srbije su već duže vremena deo javnih istupanja pojedinih političkih lidera, Albanaca iz Preševa i Bujanovca. Ovakvi zahtevi nedvosmisleno ukazuju na nastojanje da se institucijama Republike Srbije koje su odgovorne za bezbednost građana u zoni administrativne linije onemogući prisustvo na ovom prostoru. Pitanje koje sam postavio zapravo se odnosi na to zbog čega i nakon 10 godina, nakon relaksacije kopnene zone bezbednosti još uvek na čitavoj širini ove zone su prisutne i dalje i mini baze vojske i žandarmerije, a ne samo na administrativnoj liniji koja je potencirana u odgovoru Vlade. Uopšte se u tom odgovoru ne spominje i prisustvo žandarmerije kao specijalne snage policije. Planom i programom dešavanja krize u opštinama Preševo, Bujanovac, Medveđa, pored drugih ciljeva, Aneksom 5 b, planom za uspostavljanje bezbednosti mira u ovim opštinama bilo je predviđeno da nakon razoružanja naoružanih Albanaca da se povlače vanredno angažovane specijalne policijske snage i vojne snage, a trebalo je obezbediti povratak lokalne policije sa njenim redovnim aktivnostima i mirnodopskih vojnih snaga a koje su trebale da nastave sa redovnim aktivnostima, naročito poslove i policije i vojske na administrativnoj liniji sa Kosovom. Apostrofirani zahtevi albanskih političara pre svega se odnose na nemirnodopsko ili vanredno prisustvo i mini baza vojske i žandarmerije u čitavoj kopnenoj zoni, a pogotovo sa aktivnostima žandarmerije koja je ne samo unutar zone, nego sa čestim izletima i u drugim naseljima van ove zone i to često i u kontroli saobraćaja. Neću osporiti ni aktivnosti vojske u održavanju planinskih puteva, ali je tu sada ključni problem da ako 90% stanovništva ovih nasilja unutar kopnene zone je napustilo svoje kuće, svoja ognjišta, onda je pitanje kome koristi ta pomoć i to prisustvo kada stanovnika više nema u tim naseljima.
Zahvaljujem. Da li neko od ministara želi reč? (Ne) Očigledno je da je vaše pitanje upućeno na takav način i takve sadržine da će ministar u pismenoj formi, odnosno Vlada vam dostaviti odgovor. Reč ima narodni poslanik Srđan Spasojević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, veoma je neprijatno danas, na kraju godine, kada praktično imamo tri ministra prisutna ovde, konkretno, moje pitanje se odnosi i znam da ova sednica gubi smisao ako neću dobiti priliku da u onim poslaničkim terminima tri plus dva, ovde postavim pitanje i dobijem odgovor. Dakle, nije korektno jer je predsednik Vlade juče rekao u neformalnom razgovoru da će se potruditi da što veći broj ministara dođe ovde i potpuno su suvišna ova poslanička pitanja, uvažavajući pri tom ljude koji su došli ovde, a odnosi se na ministre. Bez obzira na to, iskoristiću da postavim svoje poslaničko pitanje. Poslaničko pitanje se odnosi na jednu situaciju vrlo neprijatnu u opštini Malo Crniće, mesto Boževac. Naime, 1963. godine MZ Boževac sazidala je stambenu zgradu sa postojećim lokalima sopstvenim sredstvima i sredstvima tada Malo Crnić. Lokale je, po ugovoru o korišćenju, koristila Zadruga "Stig" Boževac i sada je protiv te zadruge pokrenut stečajni likvidacioni postupak. Predsednik mesne zajednici i građani Boževca koji stoje iza cele priče su podneli zahtev, odnosno podneli su preko opštinskog javnog pravobranioca, a sada i republičkog javnog pravobranioca da se izluči deo, radi izlučenja i stečajne mase tog spornog dela. Bez obzira na to, nisu dobili odgovor vezano za izlučenje stečajne mase, a stečajni upravnik je raspisao licitaciju i ona je u toku. Iza toga, mesna zajednica je preko pravobranioca podnela tužbu sa privremenom merom 16. decembra i kako su zakonski rokovi za to mesec dana, s obzirom da je dan za licitaciju 30. januar, može doći do štetnih posledica i da građani ovog malog mesta budu oštećeni jer su oni mukotrpno godinama stvarali ovaj sporni poslovni prostor koji se danas prodaje. Ovo je jedna od brojnih situacija koje se u Srbiji dešavaju. Apelujem na ministra pravde i tražim od njega da se po ovom pitanju, vezano za ovaj predmet, hitno reaguje, jer ako se propusti rok i ako sud ne postupi po privremenoj meri, nastupiće nesagledive posledice, a neki delovi ovakvog ponašanja, su protivzakoniti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Kako nema odgovora od prisutnih ministara, u pismenoj firmi ćete dobiti odgovor. Zamolila bih poslanike da bar deo pitanja usmere na prisutne ministre, kako bismo imali dijalog. Narodni poslanik Ivan Andrić ima reč.
Hvala. Ovo je najbolja slika vaše vlasti, ovo sada što ste došli. Mi u ovom cirkusu više nećemo učestvovati sa vama. Doveli ste tri ministra koja neće da odgovore ni na jedno pitanje poslaničko i mi kao imamo pravo da pitamo. Juče je vaš premijer slagao dva puta. Jedanput smo ga uhvatili odmah popodne, kada je slagao o poslovanju železnice. Drugi put je slagao, jer je nas poslanike upućivao na to da danas dođemo i da postavljamo pitanja. Šta ste vi uradili? Svi su pobegli. Nema nijednog ministra iz DS. Sram da vas bude i u ovoj farsi više ne učestvujemo.
Reč dajem narodnom poslaniku Vladimiru Milentijeviću.
Gospodin Andrić je rekao jednu dobru reč, samo jednu – sram vas bilo. Ja kažem – 101 put vas sram bilo, jer ako ste četiri godine posvetili kandidaturi za EU i očuvanja KiM u sastavu Republike Srbije, a sve ste to izneverili, prokockali i slagali, i nije ni čudo što vas je samo troje iz Vlade Republike Srbije koji treba danas da daju odgovor - zašto ste izdali Kosovo? Zašto ste to učinili mimo zakona Republike Srbije, mimo Ustava Republike Srbije, mimo rezolucija koje postoje? Došli ste danas da odgovorite narodnim poslanicima, da odgovorite Srbima na KiM za vaše zalaganje. Ono što vi radite, što ste radili sve ove četiri godine, neka vam služi na čast. S obzirom da ste sve to uradili mimo onoga što sam rekao, mimo interesa Srba koji žive na KiM, Srba koji žive u Srbiji i svih građana, vi ste to uradili i izdali KiM. Sram vas bilo još 101 put i stidite se za ovo što ste uradili za Srbe na KiM i građane Republike Srbije. Izvolite sada, postavljajte vi pitanja.
Narodna poslanica Stojanka Petković ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani članovi Vlade, danas sam očekivala da vidim ministra za KiM. Iz tog razloga sam sačekala 16,00 časova i nisam jutros postavila pitanje, ali se iskreno nadam da ću odgovor dobiti u pisanoj formi. Dobila sam zahtev od načelnika Odeljenja za sprovođenje međunarodnih sporazuma i naknada u Nacionalnoj službi za zapošljavanje da uputim pitanje ministru za KiM. Naime, Nacionalna služba za zapošljavanje preko svoje filijale u Prijepolju trenutno isplaćuje privremenu naknadu i uplaćuje doprinose za PIO grupi od 672 lica koja žive u Republici Crnoj Gori od 1999. godine. Nakon osamostaljenja i sticanja nezavisnosti Republike Crne Gore, dakle, nakon 22. maja 2006. godine Nacionalna služba za zapošljavanje se obraćala nadležnima da reše ovaj problem, jer su imali saznanja da su mnogi korisnici stekli određeni status u Republici Crnoj Gori, dobili državljanstvo, imaju legalno boravište 10 godina, lične karte za strance, imaju nekretnine, zaposlili se, radno angažovali i slično, ali se uvek ostajalo bez odgovora. Nacionalna služba za zapošljavanje julskom isplatom ovog davanja nakon obaveštenja odgovornih radnika u filijali Prijepolje da se jedan broj korisnika javlja na evidenciju sa ličnim dokumentima druge države, prekinuli su isplatu za oko 37 lica koji imaju lična dokumenta Republike Crne Gore, odnosno lične karte, lične karte za strance i izbegličke legitimacije Republike Crne Gore. Tako su prekinuli isplatu i za pet lica nakon saznanja da su tražili i dobili otpis iz državljanstva Republike Srbije. Šta je problem? Problem predstavljaju činjenice da su mnogi od njih radno angažovani u Crnoj Gori, a da taj radni angažman ne prijavljuju nadležnoj filijali Nacionalne službe kako bi im prekinuli dalju isplatu. Tu se nameće veliki problem duplih doprinosa, odnosno duplog radnog staža, jer su za vreme dok su primali naknadu i dok im je Nacionalna služba isplaćivala doprinose, oni ostvarivali staž i doprinose u Republici Crnoj Gori. S tim u vezi, Nacionalna služba do sada je prekinula isplatu grupi od 50 lica koji su zasnovali radni odnos na neodređeno vreme kod poslodavca u Republici Crnoj Gori. Međutim, mišljenja sam da postoji znatno veća grupa lica koja se radno angažuje tokom čitave godine na teritoriji Republike Crne Gore gde žive, a da Nacionalna služba nema mogućnost da to proveri. Moje pitanje je sledeće, zato što nemam mnogo vremena za obrazlaganje, kada će Ministarstvo za KiM da licima za koja se utvrdi da su državljani Republike Crne Gore ukinuti novac koji primaju po osnovu privremene novčane nadoknade i preusmeri licima na KiM koji žive sa svojim porodicama, a koja nisu iz nekog razloga uspela da ostvare to pravo kada je trebalo… (Predsednik: Privedite pitanje kraju.) … na koje i danas imaju pravo i da takvu odluku donese radna grupa koja je zadužena za to, ako je vrlo poznato da u Ministarstvu za KiM svakodnevno stižu zahtevi u velikom broju. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Ljubomir Kragović ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ostatak Vlade koji je danas prisutan, Vlade u rasulu, Vlade koja se protekle četiri godine bavila prevarama, lažima i obmanama kako srpskog naroda u Srbiji, a pogotovo srpskog naroda na prostoru KiM, sve od početka primene SSP, pa preko dovođenja Misije Euleks, radilo se na tome da slomite srpski korpus Srba na prostoru KiM. Da vas podsetim samo, ministar za KiM je raspustio 12 lokalnih skupština uz obrazloženje – koja je to budala raspisala izbore u tim skupštinama. Da vas podsetim, izbore može da raspiše samo predsednik Skupštine koji sedi tu upravo, bivši predsednik Skupštine gospodin Oliver Dulić, na predlog Vlade Republike Srbije. Taj isti gospodin raspušta te skupštine uz obrazloženje da ne funkcioniše i da ne treba da postoji. Normalno je da ne treba, jer je to nalog Kristifora Dela i Pitera Fejta i on njihove naloge ispunjava, a ne naloge Srba i srpskog naroda. Započeli ste pregovarački proces, proces u kome sve činite kako da zažive kvazišiptarske institucije na prostoru KiM. Da li ima ijednog detalja, ijednog reda u tim vašim sporazumima koji se odnose na srpski živalj na prostoru KiM? Do juče su nas okupatori, vaši prijatelji, bodljikavom žicom ograđivali. Danas nas vi ograđujete na prostoru KiM i pravite geto od južne srpske pokrajine. Želite da nas isporučite kvazidržavi, želite da nas isporučite Hašimu Tačiju – zašto ste toliko uporni i ubeđujete Srbe sa KiM da je bolji predsednik Hašim Tači od Borisa Tadića? Mi smo svesni da ne valja predsednik Boris Tadić, da je to izdajnik, ali i dalje želimo da nam predsednik bude Boris Tadić, a ne da nam predsednik bude Hašim Tači. Međutim, vi nam to ne date, vi nas udaljavate. Tražite da Srbi izvrše kolektivno samoubistvo. Postavili ste nas, stavili ste nas na stolice i stavili ste nam omču oko vrata, a tražite da mi povučemo… (Predsednik: Zamoliću vas da ne koristite uvrede kada je u pitanju predsednik, gospodin Boris Tadić, koji najsavesnije i u skladu sa Ustavom štiti interes Srbije. Molim vas, ne možete predsednika nazivati izdajnikom.) Molim vas, ne želim nikoga da vređam, govorim o istini, govorim o problemima srpskog naroda sa prostora KiM. Postavljam pitanje gospodinu Žarku Obradoviću, ministru za prosvetu. Gospodine ministre, verovatno ste učestvovali u ovom sporazumu o priznavanju fakultetskih diploma. Molim vas, dajte mi odgovor, jednu jedinu rečenicu – šta je to boljitak za srpskog studenta na prostoru KiM sa ovim sporazumom? Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević. Izvinite, najpre gospodin ministar. Ministre, imate reč. Izvolite, gospodine Obradoviću.
Poštovani kolega Kragoviću, vi se sećate da je i kolega Halimi, koji nije ovde, više puta postavljao pitanje za priznavanje diploma Univerziteta u Prištini i da smo mi predstavnici Vlade više puta davali odgovore na to pitanje, i ja kao ministar prosvete sada i onda, kada sam bio u situaciji da nekoliko puta kažem da svako rešenje koje se bude donelo, biće u interesu građana Republike Srbije i Rezolucije 1244. To rešenje i jeste. Tim rešenjem pomažemo jednom broju građana Republike Srbije, koji su iz različitih delova Republike Srbije, završili fakultet u Prištini na pravno legalan način, poštujući zakonske odredbe Republike Srbije, Ustava Republike Srbije i Rezoluciju 1244, mu priznamo ono što je završio, da može sutra stečeno znanje koristiti radi svog boljitka i svoje dobiti. Hvala.
Narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Gospodine ministre, vi kao da ste pali sa Marsa. Vi niste ni pročitali ovaj sporazum. (Predsednik: Gospodine Kragoviću, nemojte me dovoditi u situaciju da vam izreknem sankciju. Ne možete razgovarati sa gospodinom ministrom na taj način.) Da li ste gospodinu Čikirizu izrekli sankciju kada je danas rekao da su nas u prošlosti vodile psihopate? Ne, niste. To ste prihvatili i konstatujete da je to tačno, a mene hoćete da kažnjavate. Izvolite, kažnjavajte me. Gospodinu ministru kažem da on nije ni pročitao sporazum. U tom sporazumu stoji samo da se priznaju šiptarske diplome sa nekog šiptarskog kvaziuniverziteta, da nema ničega čime bi se pomoglo srpskom studentu. Izneću vam primer jedne studentkinje koja je završila prava u Kosovskoj Mitrovici. Ima rođenu sestru udatu u Sloveniji. Otišla je tamo u posetu i konkurisala je da se zaposli, pošto ne može da dobije posao jer nema uslova za život i rad, ne može ova vlada da stvori uslove mladim studentima koji diplomiraju. Šta su joj odgovorili – možete konkurisati i dobićete radno mesto, ali morate verifikovati diplomu u Prištini. Molim vas, to je taj sporazum koji ste vi potpisali. Sporazum da naša deca, moje dete kada sutra završi fakultet u Kosovskoj Mitrovici ide u Prištinu da verifikuje diplomu, da bi sutra mogao da se zaposli u Sloveniji, Crnoj Gori ili u BiH. To ste vi uradili, ali nećete da kažete ovom narodu. Drugo, šta ste još uradili povodom ostalih sporazuma? Kome da postavim pitanje – bivšem ministru za poljoprivredu, gospodinu Oliveru Duliću, sada ministru za zaštitu ili privredu, čime se bavi? Zašto u budžetu za KiM nema nijedan jedini dinar za stavku poljoprivrede? To je priznao ministar za KiM. Pošto njega nema, pitam vas, gospodine. Bavili ste se tom temom i odgovorite mi na to pitanje. Ima stavka 50 miliona za održivi povratak Srba na KiM, ali nema nijednog dinara da se pomogne onom srpskom narodu, srpskom seljaku koji dole živi i koji treba da zaseje svoju oranicu, a ima neki uslov. Normalno, vi to prepuštate i ne odvajate, ne planirate, nego planirate da u narednom periodu kada dođe setva kažete – sada vi Srbi idite tražite kod Tačija, neka vam on da, neka vam on pomogne i neka vam on stvori uslove da radite. Sramota od vas što radite to prema srpskom narodu na prostoru KiM. Ovo je izdajnička politika jednog izdajničkog režima na čelu sa Borisom Tadićem, koji stavlja nama ćulav, a on nosi ćulav na glavi već četiri godine i radi u saradnji sa Hašimom Tačijem. Zahvaljujem.
Narodnom poslaniku Kragoviću izričem opomenu. Da li neko od ministara želi da odgovori, mada ovde nije bilo pitanja? Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovana gospođo predsednice, dame i gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, juče je održana sednica Odbora za KiM. Na toj sednici su bili predsednici lokalnih samouprava, naši sugrađani koji žive na teritoriji severa KiM. Čuli smo jednu inicijativu, da se na severu Kosova raspiše referendum od strane četiri skupštine opštine koje tamo egzistiraju. Pardon, tri za sada. Imam pitanje za Vladu Republike Srbije, s obzirom da je Ustavom Republike Srbije, članom 99. stav 3. raspisana nadležnost, proglašena nadležnost Narodne skupštine koja raspisuje republički referendum, da li su se predstavnici lokalnih samouprava sa severa KiM konsultovali sa Ministarstvom za lokalnu samoupravu? Da li ovo preuzimanje nadležnosti znači uspostavljanje neke nove pravne prakse? Jer, Zakon o lokalnoj samoupravi, tačno je, otvara mogućnost lokalnim samoupravama da raspišu referendum, ali samo i isključivo iz delokruga svog rada, a pre svega, tiče se komunalnog uređenja tih opština. Ako neke opštine na severu KiM uzurpiraju Ustav i ustavna ovlašćenja, ako ih neke političke stranke u tome podržavaju, da li to znači da za te političke stranke Ustav RS ne važi? Da li to znači da za njih ne važi ni preambula Ustava, koja kaže da su KiM sastavni i neotuđivi deo Republike Srbije? S druge strane, da li takva pravna praksa otvara mogućnost nekoj drugoj opštini, nekom drugom telu Republike Srbije da takođe raspiše referendum? Samo ću vas podsetiti da smo iz sredstava javnog informisanja saznali da će referendumsko pitanje glasiti – da li ste za to da sever KiM ostane pod punim pravnim suverenitetom Republike Srbije? Odakle pravo nekoj lokalnoj samoupravi da deo Republike Srbije izdvaja iz pravnog suvereniteta i da takvo pitanje postavlja? To je grubo kršenje Ustava. To zahteva hitnu reakciju Ustavnog suda. To zahteva konsultacije predstavnika lokalne samouprave sa Ministarstvom za lokalnu samoupravu. Ustav nije igračka u rukama neposlušne dece. Ustav RS obavezuje sve aktere u političkom životu. Zaista, kao narodni poslanik nemam odgovor zašto jedan stav i jedan član Ustava važi u Kruševcu, a ne važi u Kosovskoj Mitrovici? Nemam odgovor, kada sutradan, takvo referendumsko pitanje poželi neka opština na jugu Srbije da postavi svojim sugrađanima, a sa druge strane, šta će se desiti kada Ustavni sud ovu aktivnost proglasi da nije u skladu sa Ustavom RS? Mogu samo da zamislim kako će sutradan pisati Prištinska štampa i šta će kazati nakon toga. Pozivam Vladu Republike Srbije da mi da odgovor na ovo pitanje i takođe očekujem da se predstavnici lokalnih samouprava na severu KiM konsultuju sa Ministarstvom za lokalnu samoupravu, sa Ustavnim sudom i da zaista niko u ovoj zemlji ne treba da krši Ustav i da uzima ustavna ovlašćenja koja mu ne pripadaju. Zahvaljujem vam se.
Narodni poslanik Milorad Krstin ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, s obzirom da ne vidim ovde ni premijera, ne vidim ni ministra poljoprivrede i trgovine, obratiću se gospodinu ministru Duliću i nadam se, gospodine ministre, da ćete me saslušati ovo što vas budem ja pitao i dobiti odgovor, da bismo mogli nastaviti tu priču. Naime, svedoci smo da SRS već 11 godina pokušava da ubedi ove vlade koje su vladale ovih 11 godina, da iz budžeta Vlade Republike Srbije za poljoprivredu, za ovaj posrnuli srpski agrar, treba izdvojiti minimum 5% od ukupnog budžeta. Uporno, svake godine kada donosite budžet i rebalans budžeta, vi uporno se vrtite oko ta 2,5%. Sada subvencije, koje dajete poljoprivredi, iznose 20 milijardi, koliko ovde stoji i piše. Dok međutim, čitajući novine, posebno list "Dnevnik" kaže – izgleda da su subvencije za poljoprivredu 30 milijardi. Pitam vas - ko je ovde taj koji će kazati jednom istinu tom registrovanom poljoprivrednom gazdinstvu i tom napaćenom srpskom paoru, dokle će nositi teret ove države na leđima, a da niko iz Vlade ne razmišlja o njima? To je jedina grana privrede koja donosi suficit ovoj državi i ovom budžetu od preko četiri milijarde, između četiri i četiri i po milijarde dolara. Jeste, gospodine Markoviću, dobro ste čuli. Dobro ste čuli, s obzirom da vi dobro čujete, dobro ste čuli. Moje pitanje glasi – registrovana poljoprivredna gazdinstva od pola hektara do 100, ovog puta doneto od Ministarstva poljoprivrede od pola hektara do 30 hektara, bi trebali biti isplaćeni do 31. decembra 2011. godine. Pitam gospodina ministra Dulića, pošto nemamo ministra poljoprivrede i trgovine i premijera, koliko je isplaćeno i kada će biti isplaćeno, do 31. decembra, ovih od pola hektara do 30 hektara? Zatim, drugo pitanje – da li će biti isplaćene subvencije od 14.000 po hektaru, o kome ja pričam, od 30 do 100 hektara od 1. januara 2012. do 31. januara 2012. godine? Stvarno bih zamolio, gospodine ministre Duliću, da mi vi odgovorite.
Ministar Dulić ima reč. Izvolite.
Hvala vam na pitanju. Znam da ste vi svesni da ja nemam u ovom trenutku odgovor na to pitanje, ali ću se potruditi da vam ministar Petrović lično odgovori u najkraćem mogućem roku, i vama i javnosti. Hvala.
Narodni poslanik Milorad Krstin.
Nisam kriv, gospodine ministre, zašto ovde nije ministar i predsednik Vlade, ali je zato ovde predstavnik naroda i građana Srbije, Milorad Krstin, sa kolegama poslanicima iz poslaničke grupe SRS. U to ime pitam i postavljam pitanje – dokle će više srpski paor trpeti ono što neće niko više da ga razume, a to je da se ne vodi računa o registrovanim poljoprivrednim gazdinstvima, toliko ste vi želeli. Dobro znate da se u prvoj godini registrovalo oko 380 hiljada gazdinstava, a sada je to spalo, po ovom i izveštaju novog predloga budžeta za 2012. godinu, ispod 100 hiljada registrovanih poljoprivrednih gazdinstava. Zašto? Zato što ne mogu da plate onaj PIO, penziono i invalidsko osiguranje koje tražite od njih i to je razlog zbog čega oni ne mogu da dobiju ono što im sledi po zakonu. Po odluci ove skupštine 14.000 dinara po hektaru, ne samo onima što se bave ratarstvom, nego i onima što se bave stočarstvom i proizvodnjom mleka, onima koji proizvode tovnu junad i svima onima koji učestvuju u ovoj dobiti, a to je ta grana poljoprivrede, jedina i najjača, najbitnija grana privrede koja donosi suficit ovoj državi. Ponavljam, minimum četiri milijarde dolara donosi suficit. Koliko vi, tj. Vlada, izdvaja za ovaj posrnuli agrar, već punih 11 godina. Ne može više seljak da se savija, ne može da se saginje više. Ne može da plaća obaveze, a ne može više ni da trpi tajkune i finansijske moćnike koji određuju cene njihovim finalnim proizvodima, a da ne pričamo o repromaterijalu koji je poskupeo od prošle godine za 50%. Konkretno se odnosi na veštačko đubrivo, odnosi se na seme i na zaštitu biljaka. To je moje pitanje, gospodine ministre, vama, a ne vaš odgovor od 22 sekunde. Ponovo vam postavljam isto pitanje. Nadam se da ćete mi ovog puta odgovoriti onoliko koliko sleduje kao ministru koji je u Vladi, koji predstavlja Vladu.
Narodni poslanik Srđan Miković ima reč.
Dolazim iz Pančeva i verovatno kao i svaki predstavnik određenog regiona, zainteresovan sam pre svega za ono što pogađa najviše građane Pančeva i građane južnog Banata, osim pitanja putne infrastrukture gde se očigledno u poslednje vreme dosta toga radi. Radi se o još jednoj oblasti, a to je pitanje poboljšanja kvaliteta vazduha i konstantnog smanjenja zagađenja, pre svega aero zagađenja na području grada Pančeva. To je nešto sa čime se budi svaki građanin Pančeva i sa čim leže, sa pitanjem – da li će se i u kojoj meri smanjiti aero zagađenje. Onog koga zmija ujede, taj se i guštera plaši. Ono što je izgrađeno u neposrednoj blizini Pančeva, mislim tu na južnu industrijsku zonu, hemijsku industriju, to nas, na neki način, uvek opominje da kod svake nove investicije pet puta gledamo da slučajno ne dođe do novog zagađenja životne sredine, a pogotovo do zagađenja vazduha. U tom smislu pitam gospodina ministra – da li se prate nove investicije i sve ono što se planira da se uradi na području, pre svega, hemijske industrije u Pančevu, mislim na rafineriju, petrohemiju, sve to što je do sada bilo kritično i gde su očigledno određeni pomaci napravljeni zato što u ovom periodu od više godina Pančevo može u poslednjem izveštaju da se pohvali da više nije na top listi aero zagađenja. To ne znači da ne postoje određeni rizici, to ne znači da ne postoji ogroman rizik u pogledu transporta opasnih materija preko područja Pančeva. Zbog toga sam ranije postavio pitanje gospodinu Mrkonjiću u pogledu putne infrastrukture i obezbeđivanja alternativnih pravaca, da ne prolaze te opasne materije kroz centar Pančeva i centar Beograda. Dobio sam odgovor na jednoj od prošlih sednica. Postavljam pitanje u vezi praćenja novih investicija, postavljam pitanje u pogledu onoga što je jako važno. Dosta toga smo uradili na području gasifikacije i toplifikacije grada i smanjenja zagađenja i to smo uradili uz pomoć EU i evropskih sredstava u visini od četiri miliona evra, što je kao donacija dobijeno na nivou grada. Sada me dalje interesuje, pošto praškaste materije, to su one male čestice koje dlake u nosu ne zadržavaju, nego idu direktno u bronhije, tzv. PM 10, upravo pitam – šta se na području energetske efikasnosti i individualnih ložišta planira i da li se to prati i na koji način možemo da doprinesemo i tom smanjenju aero zagađenja?
Ministar Oliver Dulić ima reč.
Hvala vam puno. Mislim da je dobra vest za građane Pančeva sama činjenica da je prema najnovijim podacima, koje je dostavila Agencija za zaštitu životne sredine, a koji su posledica permanentnih merenja, odnosno monitoringa vazduha koji se u Pančevu dešava, na nekoliko lokacija Pančevo je izašlo iz grupe najugroženijih gradova kada je u pitanju zagađenje vazduha. Mislim da je većina građana Pančeva toga i svesna, jer smo faktički danas pitanje zagađenja vazduha u Pančevu sveli na akcidentne pojave kada postoje toplotne inverzije, odnosno meteo uslovi kada se spusti magla. Vi vrlo dobro znate da tada kada se to desi, s obzirom da smo učinili još jednu stvar, koju smo smatrali da je izuzetno važna, a to je da prema međunarodnim konvencijama i prema našem jasno izraženom stavu kako ministarstva tako i Vlade da građani moraju da budu informisani o stanju sopstvene životne sredine, postigli smo da danas zagađenje vazduha, kretanje koncentracije, pogotovo benzena i PM10, bude dostupno i na internetu. Mi uvek kada postoje povećanja imamo odmah arm, dakle, ne samo od industrije, ne samo od medija i inspekcija, nego i od samih građana. Upravo iz tog razloga, kao što znate, u nekoliko navrata, pogotovo u kriznim mesecima, a krizni meseci su tokom jeseni, iz prelaska iz jeseni u zimu, kada dolazi do velikih razlika u atmosferskom pritisku i temperaturi, mi smo nekoliko puta zatvarali pogodne rafinerije, pogotovo pretakanjem. Učinili smo, naravno, sve, i vi ste toga svesni, da rešimo problem Petrohemije, odnosno da se isfinansira i dovrši basen, u stvari natkrovnjavanje egalizacionog basena, što je značajno smanjilo koncentraciju ispaljivih supstanci u vazduhu. Na kraju, može se reći da smo uspostavili sa Naftnom industrijom Srbije, odnosno sa Rafinerijom u Pančevu dogovor da se svaki put kada se ove pojave dese bez pogovora izvrši svaki nalog, bez obzira na potrebe, odnosno tražnju tržišta i one probleme koje eventualno u snabdevanju gorivom takve odluke inspektora da izazovu. Naravno, nisu uvek privrednici srećni zbog toga, ali ono što smo dokazali u poslednjih nekoliko meseci i godina jeste da nam je pre svega zdravlje i životna sredina, pogotovo u Pančevu, mnogo važnija od toga. Problem Pančeva će postojati dokle god imamo stara postrojenja i dokle god imamo instalacije, odnosno tehnologiju koju su građani, u vreme kada su postojali drugi standardi zaštite životne sredine. Vi znate da u ovom trenutku Naftna industrija Srbije izdvaja ogromna sredstva koja se investiraju u zaštitu životne sredine, ne samo u Pančevu, nego na teritoriji cele zemlje. U Pančevu u ovom trenutku je na delu izrada potpuno novih postrojenja koji bi trebali da na jedan potpuno moderan način, u skladu sa evropskim standardima, prenesu, odnosno konvertuju proizvodnju i koji bi trebali da pančevačku rafineriju, odnosno samo Pančevo skinu u potpunosti sa liste gradova u kojima postoje instalacije koje zagađuju životnu sredinu. Nadam se da će se to desiti do tog predviđenog roka, a to je kraj 2014. i početak 2015. godine. U ovom trenutku Ministarstvo životne sredine zajedno sa Pokrajinskim sekretarijatom za zaštitu životne sredine radi na tome da se izdaju sve neophodne dozvole i da dinamika radova, koja u ovom trenutku traje, bude praćena adekvatnim tehnološkim procesima koji su potvrđeni od strane naših revizionih komisija, odnosno da država bude aktivni učesnike u praćenju svake od komponenti koje se ugrađuju tamo. Mogu da vam dam i jedan širi izveštaj vezan za sam način na koji se radi u ovom trenutku. Ono što mogu da kažem građanima Pančeva i celokupnoj javnosti, mi smo izuzetno zadovoljni kako se dinamika odvija. Ono što možemo već u ovom trenutku da potvrdimo od strane naših stručnih službi, dakle, nema sumnje da onog trenutka kada staro postrojenje bude prekinulo sa radom i kompletna proizvodnja, odnosno Rafinerija nafte se prebaci u novo postrojenje, vi zaista nećete imati ni jedan razlog za permanentnu brigu, osim, naravno, o nekim akcidentnim situacijama koje niko od nas ne može da predvidi. Ministarstvo je izradilo nove akcione planove za objekte u južnoj zoni. Sa svakim od zagađivača smo postigli dogovor o načinu i postupanju u različitim situacijama. Što se tiče Petrohemije, ostaje nam samo da se nadamo da će nakon ove akvizicije koja se desila, ulaska Naftne industrije Srbije, odnosno Gasproma u nju, da će se doći do svih neophodnih investicionih poduhvata koji bi trebali definitivno da reše i da modernizuju postrojenja. U svakom slučaju, možemo da kažemo da je u ovom trenutku situacija značajno bolja nego što je bila nekad. Ono što ostaje hronični problem, ne samo u Pančevu, nego i u mnogim drugim gradovima, jesu individualna ložišta. Kao što znate, 40% Srbije se greje zimi u individualnim ložištima. Jedan značajan procenat Srbije se greje preko gradskih toplana na ekološki neprihvatljive energente, poput mazuta. To sve izaziva zagađenje životne sredine. Mi to sve merimo i svesni smo toga, ali bez velikih investicija u ovu oblast u godinama, da ne kažem decenijama, ne možemo da učinimo značajnije pomake. Mislim da svako od nas mora da bude svestan toga. U Pančevu su investirana ogromna sredstva da se polako zatvaraju individualna ložišta, da se gradi sekundarna mreža gasa. Znam da se to i u ovom trenutku radi. Očekujemo od grada Pančeva inicijativu da se taj projekat produži i u budućnosti i mislim da će to značajno smanjiti opterećenje zagađenja životne sredine kada je u pitanju grad Pančevo. Naravno, jedna od ključnih stvari koju ćemo tokom 2012. godine uraditi kao ministarstvo jeste finansiranje projekata energetske efikasnosti, koje će usled investicija u oblaganju zgrada izolacionim materijalima, javnih objekata i privatnih objekata, omogućiti da se više energije uštedi, manje energije proizvodi i da se smanji potreba za proizvodnjom energije, pogotovo u domaćinstvima koja koriste individualna ložišta, odnosno ogrev za zagrevanje svojih prostorija. Sve u svemu, mislim da od početka kada smo zacrtali ovu novu politiku do danas, bez obzira što situacija još uvek nije sjajna, jesmo postigli značajne rezultate i nadam se da će to i građani Pančeva moći da potvrde. Mi smo svesni da je potpuno neprihvatljivo i gotovo nemoguće živeti u Pančevu ponekada u nekim danima ili noćima kada je prosto nemoguće da dođe do isparivanja supstanci u atmosferu, odnosno kada se zagađujuće supstance vraćaju i padaju na grad izazivajući povećanje koncentracije, pogotovo benzena u vazduhu koji su ponekad nekoliko puta veći od dozvoljenih. Ali, i vi ste svesni da tada u tom trenutku smo uspostavili mehanizam da inspekcija reaguje odmah, zatvara pretakališta, zatvara sve neophodne tehnološke procese da bi došlo do zaustavljanja tog zagađenja i obično se to desi u najkraćem mogućem roku. To ćemo nastaviti da radimo u budućnosti, ponavljam, bez obzira na veliko nezadovoljstvo koje to izaziva u rukovodstvu Rafinerije. To ćemo raditi sve dok potpuno prestane i svaki razlog da imamo mogućnost da do povećanja zagađujućih supstanci u vazduhu dođe. Ukoliko želite sve ovo mnogo šire, naravno, mogu da vam dostavi i pisanim putem. To ću zatražiti od mojih stručnih službi i vi ćete to lično imati kao odgovor da prenesete građanima Pančeva. Hvala puno.
Zahvaljuje, gospodine ministre. Narodni poslanik Srđan Miković, novih tri minuta.
Hteo bih da se zahvalim na ovom odgovoru na pitanje, jer to je važno ne samo za narodnog poslanika, nego pre svega za građane Pančeva. To je važno i za svu decu koja imaju probleme sa respiratornim organima. To mi vrlo dobro znamo kada nam se deca bude noću zbog laringitisa ili nekih drugih sličnih manifestacija, zdravstvenih manifestacija. Hteo bih da postavim još jedno potpitanje. Napomenuo sam da je nama na području Pančeva jako važno da se smanje rizici po stanovništvo. Ovo pitanje je usmereno pre svega prema ministru gospodinu Mrkonjiću, u pogledu putne i ostale infrastrukture. Razgovarali smo već jednom o tome da mogućnost izmeštanja teretnog saobraćaja van centara grada Pančeva i Beograda prema obilaznici i prema mostu Zemun-Borča, takođe, danas-sutra, prema južnom delu obilaznice i oko Pančeva i Beograda, uz nadu da će se nastaviti praktično put profila auto-puta i od Bubanj Potoka preko Vinče, prema Starčevu, pa dalje da se poveže za put za Rumuniju, jer to će biti prilika da se sve opasne materije i potencijalni otrovi izmeste i sa pruge i sa druma u odnosu na sadašnje prolaze kroz gusto naseljena naselja. Zato pitam u pogledu planova realizacije, pre svega mislim južnog kraka obilaznice oko Beograda pa danas-sutra povezivanja drumsko-železničkim mostom južno od Beograda i Pančeva, da li tu ima nekih problema ili to ide po redovnom toku stvari?
Zahvaljujem. Ministar Mrkonjić želi, izvolite.
Već sam pomislio da opet neće pitanja iz infrastrukture, što je dokaz da sam dobro radio. Nemate šta da me pitate. Žao mi je zbog nervoze koju neki poslanici ovde iskazuju, zbog vređanja, ali dobro, to je valjda deo naše razbarušene političke scene. Nisam sklon da prihvatam takve ispade, da su ovde, sada bih odgovorio, bez obzira šta bih im rekao, ali sigurno da Vlada Republike Srbije ovakva kakva jeste, za sada dobro radi, da je jedinstvena na poziciji svih onih projekata koje smo radili, među kojima su projekti saobraćajne infrastrukture bili broj jedan. U tom smislu odgovaram gospodinu Mikoviću. Naravno da brinemo o Koridoru 11, pre nedelju dana smo otvorili deo obilaznice oko Vršca, kao prvi deo Koridora koji je završen. Što se tiče o čemu mi vi govorite u Pančevu, mi moramo završiti pre svega projektnu dokumentaciju da most preko Dunava od Vinče, to je deo koji se odnosi na obilaznicu i vezati Vinču sa obilaznicom, sa Orlovačom. Pretpostavljam da znate, skoro je predsednik Tadić obišao taj deo obilaznice, da ona ide prema dinamici koju smo imali i da će to biti završeno u roku. Ono što je za nas sada u ovom trenutku važno, to je da most Borča, Borčanski most i deo obilaznice oko Pančeva uđu u realizaciju. Očekujem da će to početi 1. marta i da će ceo taj potez, znači, cela obilaznica praktično kod Beograda biće u funkciji realizacije od 1. marta pa nadalje. Naravno, to će biti rezultat naredne vlade. Što se tiče autoputa prema Pančevu, vi znate da je to rađeno 1999. ili 2000. godine u vreme kada je bilo teško to raditi, graditi. Vidite kvalitet je dobar i danas. Skoro sam bio u Pančevu i vidim da se on dobro i održava. Što se tiče jednog pitanja koji će verovatno postaviti gospodin Jojić, da mu odmah odgovorim na to pitanje. Železnica mora da se izmešta i iz grada Beograda i iz Pančeva, to je nedvosmisleno. Danas opasne materije prolaze kroz jezgro Beograda, to neće biti moguće uraditi dok se ne završi obilaznica o kojoj sam sada govorio. Što se tiče vozova, znam da građani Pančeva pate, ja vrlo često, jednom nedeljno barem siđem kod Vukovog spomenika da vidim kako ti vozovi idu. Mi nemamo dovoljno kompozicija na železnici da bismo mogli to da radimo. Zbog toga smo deo ruskog kredita prenamenili negde otprilike oko 100 miliona evra, prenamenili za kupovinu kompozicija. Kupićemo još 45 ili 50 ruskih vozova, e onda ćemo moći da razgovaramo i o broju vozova koji se ovde u ovom dokumentu koji je gospodin Jojić postavio pitaju. Dakle, imaćemo, ja se nadam, do kraja naredne godine imaćemo 50 vozova i onda ćemo pokriti Pančevo, onoliko koliko Pančevu treba. Hvala najlepše.
Da li ima dodatnih pitanja? (Ne.) Narodni poslanik Božidar Delić ima reč.
Uvažena predsedavajuća, uvaženi gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje je vrlo kratko – kada će Vlada Republike Srbije dostaviti Narodnoj skupštini odgovore na interpelacije SRS predate 26. i 27. jula? Gospodo, Ustav Republike Srbije, član 129. stav 2. kaže da je Vlada dužna da odgovori na interpelaciju roka od 30 dana. Čak mi znamo da su iz Skupština ove interpelacije kasnije otišla u Vladu Srbije. Međutim, već su tri meseca prošla od kako Vlada ima ove interpelacije u rukama i, kako vi kažete gospodine Mrkonjiću, da je Vlada jedinstvena. Da li to znači da je Vlada jedinstvena i u kršenju Ustava? Vi znate da je interpelacija najveći ili najjači demokratski instrument u parlamentu posebno u rukama opozicije. Mi smo dali znači interpelacije i trebali smo na vreme da dobijemo te odgovore. Mi iz SRS smatramo da Vlada koji krši Ustav i koja ne poštuje Ustav, samim tim je izgubila i legitimitet i legalitet za pojavljivanje u ovoj skupštini. I evo, ponovo postavljamo pitanje, evo gospodine Mrkonjiću ako možete da odgovorite - da li ste na Vladi raspravljali o našim interpelacijama? I zbog čega nismo dobili ni do sada te odgovore? Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Vlatko Ratković ima reč. [[Isključen mikrofon.]] Molim samo službu da proveri funkcionalnost mikrofona. Izgleda da se ne čuje najbolje, a dajem reč gospodinu Milutinu Mrkonjiću, ministru.
Ovo su lepa pitanja. Sad je stvarno prijatno biti ovde u Skupštini. Naravno da je brza saobraćajnica kako gospodin Ratković kaže deo drugog ciklusa izgradnje putne infrastrukture u Srbiji, ne drugog po značaju, nego drugog po vrednosti. Po novcu. Planirano je da do 1. marta završimo projektnu dokumentaciju koja se sada radi za deonicu od Šapca do Rume, samo mostom naravno preko Save koji je najteži objekat na tom delu puta. I do početka leta, dakle do 1. juna da počnemo realizaciju, hajde da budem praktično do izbora, ali bez želje da izbore dobijemo. Nadam se da ćemo ih dobiti, naravno. Postojaće koalicija. Pošto je gradnja ta saobraćajnica ima izuzetan značaj, ona jeste deo jednog putnog pravca od Novog Sada ili gore od severa od Subotice prema vamo Loznici. Ima dosta dogovora sa građanima na deonici od Šapca do Loznice, jer građani smatraju da i tu treba da bude brza saobraćajnica. Stručnjaci su tu podeljenog mišljenja, nije toliki saobraćaj da bi to bilo već u ovom trenutku potrebno, ali kažem, sigurno ćemo do 1. juna krenuti sa realizacijom tog projekta. Hvala.
Da li želite dodatno pitanje? (Ne.) Hvala. Narodni poslanik Momčilo Duvnjak ima reč. Izvolite.
Poštovani poslanici pitam Vladu i nadležno ministarstvo, ja sam pre šest, sedam meseci pitao i pokrenuo kriminal u Fudbalskom savezu Srbije. Tada sam rekao ko će biti prvak Srbije, ko će osvojiti KUP, ko će upasti u Super ligu, kako će Novi Pazar za zelenim stolom da upadne u viši rang. Rekao sam tada imena sudija koje su nameštale utakmice. Tada su me podržali svi, posle moje izjave i Savo Milošević, Vlade Divac, Boban Mitrović koji je dao detaljne podatke o nameštenim utakmicama u kojima je i on sam bio akter i bivši fudbalski sudija internacionalac Arsić iz Subotice i bivši fudbaler kapiten subotičkog Spartaka. Pitam, zašto se stalo na tome? Zašto? Zato što u fudbalskim klubovima, upravama, verovatno sede političari, a dobro znamo da su to tamo. Čitava Srbija zna gospodo i ovo dobro slušajte, da je Dragan Đorđević koji je potpredsednik fudbalskog saveza koji je pre 10 dana izašao iz zatvora i predsednik istočnog regiona fudbalskog saveza Srbije zajedno sa Bogoljubom Stepanovićem zvanim Bogijem, predsednikom fudbalskog udruženja fudbalskih sudija. Njih dvojica su alfa i omega nameštaljki utakmica u Srbiji. Obojica dobro da znate članovi SNS. Dragan Đorđević, je visoki funkcioner SNS, Aleksandar Vučić se hvalio da dobro pogađa rezultate, da uzima veliku sumu novca. Lako je uzimati velike sume novca na kladionicama u Beogradu kada Dragan Đorđević i Bogoljub Stepanović nameste utakmice i znaju koji će biti rezultat. Pitam vas, a evo, vam i zadnji slučaj šta se desilo, a neće niko da reaguje iz Fudbalskog saveza, a ne znam ni šta je sa specijalnim tužiocem, a ovde je ministar pravosuđa. Pre tri meseca očevidac je i Srđan Milivojević, koji nije tu, Dragana Đorđević visoki funkcione SNS je za 15.000 evra isterao Trajal iz okružne lige u niži rang, a novac je uzeo od Slavoljuba Petrovića potpredsednika opštine Varvarin i predsednika Juhora Obreža, da bi Juhor iz Obreža bio u većem rangu mesto Trajala. Pitam vas, dajte mi odgovor zašto je Trajal isteran iz lige? Šta se ovo radi u FSS? Zašto gospodo vaš predsednik Tadić šta vam je izjavio. Evo novine – fudbal je pun kriminala. A Karadžić kaže – Tadić je u pravu. Na kraju vam se izvinjavam neću se više javljati, samo još jedna rečenica. Vi znate da je juče u Italiji uhapšeno devet fudbalera, svi bivši reprezentativci i poznata imena. Tamo niko ne ćuti o kriminalu. Molim vas da zaštitite sport u Srbiji. Nemojte se kriti vi iz Vlade iza ovih ljudi, Karadžića, Đorđevića.
Narodna poslanica, potpredsednica Gordana Čomić ima reč.
Zahvaljujem. Postavljam pitanje ministru kulture, medija i informacionog društva, gospodinu Predragu Markoviću i to ću obrazložiti sa namerom koju sam imala pri formulisanju pitanja, ali sa jednim događajem se pružio kao obrazloženje, a to su teške reči, uvrede i diskvalifikacije za koje sam sigurna da ne moram da pitam, gospodina Predraga Markovića, da li smatra da je to način da se komunicira u Skupštini, da se sa moralizatorskih visina izgovaraju reči koje može da izgovori samo onaj ko misli da može da baci kamen, a da ne kaže šta je uradio. Prva sam za to stvorim savez sa svakom opozicionom strankom, da kritikujem i kontrolišemo Vladu, ali sam poslednja koja smatra da je dozvoljeno ružnim nastupom, efektnim scenskim igrokazom, ikakvu poruku uputiti Vladi koliko god bilo razloga za dobru i pravu kritiku. Drugi deo mog pitanja, tiče se dva podzakonska akta, u stvari za koje je nadležno Ministarstvo kulture kao predlagač. Prvo Zakona o autorskim i srodnim pravima, a onda i Zakona o kinematografiji i molila bih vas razjašnjenje zbog nedoumica u javnosti oko primene pojedinih odredbi i iz jednog i iz drugog zakona. Privi se tiče nadležnosti Komisije za autorska i srodna prava koja se formira na osnovu Zakona o autorskim i srodnim pravima i u saradnji sa OFC-om i sa SOKOJ-em i drugim organizacijama i udruženjima, treba da donese jedinstvenu tarifu o posebnoj nadoknadi za korišćenje uređaja nosača zvuka. Postoji velika dilema oko toga šta, koliko, zašto i slutim da ministarstvo nije ni gluvo ni nemo na reakcije u javnosti, ali bilo bi dobro da nam sasvim jasno i kratko objasnite. Ne sporim, odredbu po kojoj treba da se plaća, ali sporim da Komisija za autorska i srodna prava bi morala da pogleda jedinstvenu tarifu, odnosno uredbu kojom to daje u nadležnost prikupljanja ovlašćenim organizacijama. Drugo pitanje, tiče se nedoumica oko iznosa koji smo Zakonom o kinematografiji utvrdili za Ratel i najveća nedoumica je da se uvodi novi namet, nova cena, novi porez i molila bih vas da sa autoritetom člana Vlade takođe pojasnite, još jedanput otkuda, zašto i na koji način je dogovoren tzv. filmski dinar kada su u pitanju prihodi sa drugih regulatornih tela koja je ova skupština takođe formirala. Sa željom da mi ostavite mogućnost i da postavim dodatno pitanje, a sa nadom da će vaš odgovor biti toliko i tako jasan da mi nećete ostaviti prostora za dodatna pitanja. Hvala vam.
Reč ima gospodin ministar. Izvolite.
Podelićemo odgovor između i gospodina Obradovića jer je zakon tako podelio nadležnosti kada je reč o jednom delu pitanja. Ali, prvo ću odgovarati ja samo zato što, vi znate da ne bežim od tačnih odgovora, dakle, neću vam pružiti šansu da budem toliko jasan da ne postavite podpitanje. Znači, sigurno je da ćete moći. Šalu na stranu, idemo redom. Naravno, kultura je sve, kultura je i izražavanje, kultura je i da kosite travu pored auto-puta. Dakle, tiče se svih oblasti, a kultura je da i ne odgovarate na uvrede, to je prvo. Posebno ako su one loše formulisane jer je nepristojno odgovarati na nešto što u osnovi ne ume da se postavi kao pitanje u trenutku kada sede trojica ministara, a neko pita, koje su to troja ministara? Vi vidite da neko ko ne razlikuje muškarca od žene, verovatno teško da može da napravi i adekvatnu razliku kod nekih suptilnih razlika, ali dobro to sve pripada folkloru, to je nematerijalno nasleđe. To ćemo štiti zakonom, ali moći ćemo, naravno onoliko koliko zakoni nešto mogu da zaštite. Kada je u pitanju, da čuo sam da je neko upotrebio izraz filmski dinar, dakle, niko ko je iole ozbiljan neće upotrebiti taj izraz i sigurno niko ko ozbiljno radi svoj posao ne bi upotrebio takvu sintagmu. Ali, još jednom da ponovimo, ovo je prilika da se zahvalim svima onima koji su učestvovali u donošenju ovog zakona, neki su i glasali, neki su podržali, ali ta vrsta političke kulture kakva postoji u Srbiji ih je sprečila da glasaju za ono zašta su se zalagali. Ali, Bože moj, to se menja. Dužan sam da ponovim ono što smo tokom rasprave, rekli, pokazali i razjasnili jer uvek postoje strahovi i nerazumevanja. Način finansiranja kinematografije, svih oblika proizvodnje, distribucije ne nameće nikakve nove obaveze finansijske ni prema građanima, ni nove prema onima koji plaćaju određene dozvole, takse itd. prema regulatornim telima. Dakle, nijedan medij, naprotiv rešenje koje je ova skupština usvojila, omogućava da se ne primeni ono što je u većini zemalja, a to je da se za potrebe filma i autorskih prava dodatno opterete mediji elektronski koji, naravno moraju svoj program da pune filmovima, naravno da to rade na osiromašenom tržištu i naravno da ne mogu adekvatno to da plate. Bilo je nekorektno da mi prihvatimo tu vrstu nameta, mi smo obrnuto, našli smo način da nešto što je i do sada samo išlo preko budžeta, pa preko ministarstva do filma. Mi smo rekli, sećate se tokom rasprave, podsetili smo da novac koji mnogo putuje on dodatno košta. Prema tome, bolje je da direktno ide onome čemu inače ide. Sa druge strane, jedan mali deo prihoda, kada je u pitanju "Ratel" i tu opet nema nikakvih novih nameta prema "Telekomu", ni "Vipu", ni "Telenoru" nikome od njih, samo jedan deo onoga što je i do sada išlo opet u budžet. Često se događalo da u međuvremenu ide za nešto što jedna vladajuća većina, u tom trenutku, smatra prioritetom. Dakle većina u Vladi, ne u Skupštini, opredeli za nešto taj novac. To je onda neka vrsta hitnosti. Kada se hitno odlučuje o nečemu lako je pogrešiti ili sumu, ili brzinu, ili redosled, pa je možda bolje da za nešto za šta smo se svi složili u ovoj Skupštini, a što se slažemo inače da je sistemski važno, da je strateški važno, onda je bolje da u tu oblast. Znači, jedan mali deo od viška prihoda. U oba slučaja reč je o višku prihoda, ide direktno, i da na taj način obezbedimo jednu oblast, u ovom slučaju kinematografiju. Kada je u pitanju taksa, koja proizilazi iz Zakona o autorskim pravima, danas na Vladi je gospodin Obradović i on će pojasniti jer je nadležno ovo ministarstvo. Odmah je dobio moju podršku da ne može ni na jedan način da se pod tri puta - ako, ako, ako. To je kao deo pitanja koje smo ovde čuli – šta će Vlada uraditi ako se neko odluči da uradi ovo i ako se to dogodi i ako se to ostvari, tri puta ako. To je malo neozbiljno razgovarati, ozbiljni ljudi o tome ne vode računa. Ovde postoji jedno rešenje koje kaže – ako neko ko kupi kompjuter pa njega da ga koristi kao nosač zvuka, ako on odluči da zloupotrebi, pa dođe u situaciju, zato je neophodno da se unapred, prilikom prodaje odvoji 3% i da se uplati nekom od korisnika. Odmah se prvi pitam – šta ako taj ne odluči da se bavi piraterijom filma nego knjige? Kako će "Sokoj" da prebaci ovim ljudima ili neka druga organizacija. Gospodin Obradović će objasniti zašta se zalažemo. U svakom slučaju nema razloga da brinu građani koji kupuju, pre svega, kompjutere. Sasvim sigurno ćemo naći način da nema dodatnog opterećenja i ovog puta bez metafora kojima je lako i simpatično sklon gospodin Mrkonjić. U ovom slučaju Vlada je oko toga stvarno jedinstvena.
Ministar Žarko Obradović ima reč.
Hvala gospođi Čomić na pitanju i kolegi Peđi Markoviću na objašnjenju koje je dao. Danas sam na Vladi Republike Srbije, kao ministar koji vodi Ministarstvo nadležno za pitanja koja ste vi postavili, obavestio Vladu o faktičkom stanju i informisao da postoji u javnosti nedoumica, problem i zahtev industrije, koja se bavi novim tehnologijama, da je visina naknade koja je određena od strane Komisije za autorska i srodna prava prevelik u odnosu na materijalne mogućnosti građana Republike Srbije i izneo celu hronologiju događaja i način utvrđivanja te nadoknade. Informisao sam Vladu Republike Srbije da, sa jedne strane, imamo tri organizacije koje imaju jedan stav, a sa druge strane imamo Udruženje za informatičku delatnost Privredne komore Republike Srbije, koje smatra drugačije, da deo Ministarstva, koje vodi gospodin Marković, takođe smatra da je taj namet prevelik. Naravno Vladi tada nisam rekao, ali mogu vama da kažem da imamo podatke vezane za visinu naknade koja se odnosi na uređaje, vezano za MP3 plejer, za CD i DVD rajter i ostalo. Situacija u zemljama je različita, da ima zemalja u kojima je naknada ista kao i ova koju je Komisija odredila u Srbiji, da ima zemalja u kojima je ta naknada manja, viša ili manja, ili daleko manja. Ima zemalja u kojima ne postoji. Ima zemalja u kojima je veća i rekao sam da je stav Ministarstva. Još jedan detalj, naravno informisao sam Vladu o tome da je prema našim saznanjima Udruženje za informatičku delatnost Privredne komore Republike Srbije podnelo upravnu tužbu u upravnom sporu i da su se na taj način stekle pravne mogućnosti da Komisija za autorska i srodna prava to pitanje stavi na dnevni red. Očekujem da će Komisija imati sluha za zahtev javnosti da se ta nadoknada umanji, ali sam izneo i stav Ministarstva koje vodim, da mi smatramo da je ta naknada velika i da je treba smanjiti i da ću zvanično obavestiti Komisiju o tome sutra. Sticajem okolnosti nismo ni znali da će to biti pitanje koje će se danas postaviti i da je to zvaničan stav Ministarstva koje ja vodim i kolega Marković i ostali su se saglasili o tome. Pošto je to bila samo informacija predočio sam je Vladi, kao što sam takođe rekao da ću nakon svega što bude učinjeno po ovom pitanju i onoga što mi kao ministarstvo budemo preduzeli, takođe, informisati Vladu. Naš je stav da je ta naknada visoka i da treba da bude manja, daleko manja, a da u godinama koje dolaze, kada se poboljša ekonomska mogućnost građana Republike Srbije, onda treba razgovarati o tome da li je ta naknada tolika ili ne. Hoću da kažem da mi ne želimo da budemo mimo sveta, želimo da ovo pitanje bude regulisano kao i u drugim zemljama, jer je nesporno da je regulisano, ali da visinu naknade primerimo ekonomskim mogućnostima naših građana i ekonomskoj situaciji koja postoji u Srbiji. Ovo govorim iz razloga što su naknade koje su predviđene u drugim zemljama, da kažem, različite, negde ne postoje, negde postoje, negde se uzimaju u odnosu na snagu uređaju na koje se uredba odnosi, ali svaka zemlja objektivno donosi rešenja i odluke koje su primenjene njihovim mogućnostima i onome što želi postići. Mi želimo da naše društvo bude, da kažem, deo i evropskih tokova u ovoj oblasti i želimo jednostavno da primenimo rešenja koja su kod drugih. Stav ministarstva je da ta naknada treba da bude manja. Videćemo da li će komisija odgovoriti na poziv Vlade, u ovom slučaju resornog ministarstva, s obzirom da ima pravnih mogućnosti da se ovo pitanje ponovo stavi na dnevni red, da predlog ministarstva prihvati. Što se ja iskreno nadam. Hvala.
Izvolite gospođo Čomić.
Samo komentar, bez dopunskog pitanja. Ne zato što ste me ostavili bez mogućnosti, nego zato što smatram da su dovoljno jasni odgovori koje ste podelili sa nama i sa građanima Srbije. Moj komentar je i vama, uz zahvalnost što ste razumeli koliko je neophodna dvosmerna komunikacija sa ljudima u Srbiji, koliko je neophodno i odgovarati svojoj ustavnoj obavezi kao član Vlade Republike Srbije. Dakle, zahvalnost što se demonstrira jasan odgovor onoliko puta ponovljen, koliko treba da bude ponovljen, smanjuje probleme i koje ljudi misle da imaju i koje Vlada misli da nema. Najbolji je način da u prvom trenutku kada vidimo da nešto nije jasno, bez obzira da li je u pitanju iznosi jedinstvenih tarifa ili dilema oko toga da li iznos koji je predviđen Zakonom o kinematografiji jeste novi poreski prihod ili nije, da li je uopšte poreski prihod , da se istog trenutka jasna, kratka, nedvosmislena informacija podeli sa svima. Od toga možemo samo svi imati koristi. Nemam pitanje, nego samo komentar takve vrste i zahvalna sam obojici na spremnosti da mi date odgovor na pitanje.
Zahvaljujem. Ministar Marković ima reč. Izvolite.
Na isti način, kao i vi meni nemate potpitanje, pa ja nemam podogovor. Molim vas, veliko je zadovoljstvo da smo uspeli da uspostavimo ovaj institut postavljanja pitanja. Još jednom kažem – postoji folklor. Za njega imam puno razumevanje, ali pravilo je jasno. Narodni poslanici postavljaju pitanja prisutnim članovima Vlade koji moraju da se odazovu, kada za to postoje uslovi, poslednjeg četvrtka u mesecu. Ministar odgovara za resor. Predsednik Vlade odgovara za Vladu. Kada god ne postoji mogućnost da se postavi pitanje prisutnom ministru, ne postoji ni jedan razlog da se ne pribegne drugačijem postavljanju pitanja, onom na koje će biti odgovoreno, kao što se inače odgovara na poslanička pitanja. Sve ostalo je folklor. Pripadam onima koji poštuju taj običaj, ali mislim da je to samo onoliko koliko se ozbiljno postavlja, toliko ozbiljan odgovor zaslužuje. Sve je to kao malo petardi koje, uzgred budi rečeno, mogu i da naštete ako se suviše upotrebljava uoči Nove godine. Hvala svima.
Zahvaljujem. Dajem reč narodnom poslaniku Draganu Stevanoviću.
Gospodine Markoviću, institut poslaničkog pitanje je uspostavljen, ali ne možemo da uspostavimo institut Vladinog odgovora. To je naš problem. Nije vaše da budete ovde kad se steknu uslovi, svi su se uslovi stekli kada je donet ovaj Poslovnik, ali ne možemo da nateramo Vladu da se dovuče ovde i da poslanicima, koji su glasali za njih, daju odgovore koji bi eventualno hteli da pitamo ili da postave poslanici, pa se mi dovijamo da vas provociramo da biste vi nešto rekli, a mi koristili naša Poslovnikom, iako restriktivna ali predviđena prava. Zbog toga, jednog vrlo neodgovorno odnosa Vlade prema ovom domu, prema svim poslanicima koji ovde sede, koji, za razliku od nas, to neće da vam kažu, a pretpostavljam da to misle, da pitam prvo gospodina Mrkonjića, pošto očekuje pobedu već uspostavljene 2008. godine, koaliciju. Na to pitanje siguran sam da zna odgovor. Gospodine Mrkonjiću, jutros smo čuli jedan vrlo interesantan stav dela vaše koalicije čiji ste član, pa vas pitam da li delite njihovo mišljenje da su 90-te godine vodile psihopate, od njenog predsednika tih godina pa do svih ostalih? Tražim da mi date vrlo konkretan odgovor kao ministar u Vladi. Ponavljam, da li je istina, da li ste saglasni sa činjenicom koja je izrečena jutros u Skupštini, da su Srbiju vodile psihopata. To je jedno pitanje. Drugo pitanje je takođe za ministra iz SPS, gospodina Obradovića. Gospodine Obradoviću, znate da je SRS u više navrata u ovom parlamentu otvarala jedno vrlo ozbiljno pitanje, a to je pitanje određenih političkih vetrova koji su počeli da duvaju na teritoriji opštine Bosilegrad u Pčinskom okrugu i koje Vlada na neki način podpomaže činjenicom da je indolentna i indifirentna u odnosu na njih. U poslednjem izlaganju vezano na tu temu SRS je otvorila neka pitanja vezana za prosvetu. Ovi politički vampiri, njih nekolicina u Bosilegradu, uspeli su da u svoj mehanizam ugrade čoveka koji je direktor osnovne škole i političke marifetluke jedne šačice ljudi, koji će i bugarski i srpski ekstremisti da budu za pare, počeli su da koriste i da implementiraju na najmlađima, a to su naša deca i na onome što je najbitnije za jednu državu, a to je prosveta. Govorim konkretno o Osnovnoj školi "Georgi Dimitrov" i njenom direktoru Metodiju Čipeu. Ne znam da li znate da ljudi koji završavaju iz Bosilegrada, završavaju školu na našim državnim univerzitetima, pre svega, gore bivaju diskriminisani. Znači, bugarske nacionalnosti ali posvećeni i lojalni Srbiji bivaju gore diskriminisani. (Predsednik: Vreme.) Nemam vremena više. Ako biste bili ljubazni da mi omogućite da nastavim. Neka mi gospodin Mrkonjić odgovori.
Termin "psihopatija" je pežurativan termin i koristi se više u klasifikacijama, koristi se poremećaj ličnosti. Izvolite, gospodine ministre.
Ako dozvolite, kolega Stevanoviću, dajem vam priliku za detaljnije objašnjenje vašeg pitanja. Nadam se da ću imati mogućnosti da odgovorim, ali želim da vam kažem nešto što se tiče vašeg stava da je potrebno provocirati da bi se dobio odgovor od nas. Ne morate da provocirate, dovoljno je da pitate. Čini mi se da razgovaramo u jednom normalnom tonu. Olakšao bih kolegi Mrkonjiću odgovor. Naravno, ima on mogućnosti da sam odgovori, ali reći ću vam nešto, bilo koji pojedinačan stav je pojedinačan stav i ne treba mu davati značaj koji nema. Ovo govorim iz prostog razloga što činjenice da je SPS 90-ih godina na različitim nivoima bila u koaliciji sa gotovo svakom političkom strankom koja je tada bila formirana, pa bi se izrečena ocena mogla važiti za sve. Ne znam ko je izrekao, ali ne treba joj davati značaj koji nema jer mi smo bili na različitim nivoima tada, organizovali smo vlast na različitim nivoima sa različitim političkim strankama. Jednostavno, niko od nas se nikad ne bi usudio za svoje koalicione partnere da iznese takvu ocenu. Tu treba završiti.
Reč ima ministar Mrkonjić. Izvolite.
Zahvaljujem Žarku što je pokušao da odgovori na deo pitanje koje se na mene odnosi. Dakle, Koridor 10 ima 330 kilometara, od toga 180 smo radili u mandatu ove vlade. Završeni su mostovi kod Beške i Gazela. Obilaznica oko Beograda ide punim tempom. Ono što se odnosi na kolegu Stevanovića, svi tenderi za jug su raspisani. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Mrkonjiću što se drži svog stila. Reč ima narodni poslanik Dragan Stevanović. Izvolite.
Gospodine Mrkonjiću, pošto se držite svog stila, evo i ja ću da se držim svog stila. Zamolio bih vas u toj erupciji uspeha ove vlade iznađete snagu da posle sedam ili osam meseci sredite odron na regionalnom putu između Surdulice i Bosilegrad da ljudi više ne idu improvizovanim makadamom i tu naprave neku zaobilaznicu. Znači, šest meseci oni koji su dužni da se staraju o javnim putevima to ne mogu da urade, pa bih vas zamolio, posle tih mostova i Koridora, da rešite tu jednu malu i bednu deonicu koja nije duža od 100 ili 200 metara. Gospodine Obradoviću, o čemu se radi? Ovo je vrlo ozbiljna stvar. Ljudi završavaju u Bugarskoj, uz pomoć bugarske države, vrlo perfidno za mesec dana fakultete. Sa takvim diplomama dolaze u Bosilegrad i u osnovnoj školi počinju da rade kao nastavnici, kao prosvetni radnici, a diplome koje dobiju preko noći u Blagojevgradu, pretpostavljam, to su informacije koje imamo, nostrifikuju im se na teritoriji AP Vojvodine u Srbiji, čini mi se, uzmite ovo sa rezervom, u Somboru, ne znam koja ustanova prosvetna tamo postoji, visokoškolska ili viša, proverite sve. Verifikuju se te diplome i ljudi priučeni, uz poštovanje za svaki zanat izraženo sa moje strane i sa strane SRS, ali klonferi postaju prosvetni radnici. To je vrlo opasna stvar. Opasna je stvar zato što šansu ne mogu da dobiju ljudi koji završavaju fakultete na Prištinskom, na Niškom, u Beogradskom i Kragujevačkom univerzitetu, takođe su Bugari, ali su lojalni, poštuju i uvažavaju svoju državu. Da ne bude samo kudimo, postoje direktori škola u Bosilegradu koji su Bugari, ne bih voleo da pogrešim ime, čini mi se da se radi o direktoru srednje škole, Anton se zove, ali ne znam kako prezime, koji je primer korektnog direktora, čoveka koji poštuje i zakon i Ustav i svoju državu u kojoj živi i od koje prima novac. Postoje problemi oko udžbenika gde su te iste političke ništarije pokušale da zloupotrebe i carinu, da mimo carinskog zakona ubace neke knjige u Srbiju, da deci koja se silom teraju, pa od 100 ili 200, 300 dece, 10-ak njih želi da uči na Bugarskom jeziku, pa neka se to pravo omogući, ali moraju da uče knjige koje su našim nastavnim programom definisane, a ne knjige koje su definisane bugarskim nastavnim programom. Prema tome, gore postoje ozbiljni problemi. Mi ne želimo da otvaramo ništa loše, ali tražim od vas da mi kažete da li ste sposobni i spremni da pošaljete prosvetnu inspekciju u Bosilegrad kako biste otklonili sumnje, odnosno da vidimo da li je ovo što narod od nas traži, da ovde reagujemo, tačno ili nije, koliko toga jeste istina, a koliko nije.
Ministar Mrkonjić ima reč.
Pošto se do sada svako držao svoga, kolega Stefanović i ja, a sada se on drži moga, jer je počeo da govori o konkretnim stvarima, ja mu odgovaram da će u roku od 24 sata ekipa stručnjaka iz Javnog preduzeća "Putevi Srbije" biti na tom gradilištu, a vi mi samo dajte lokaciju gde i da će pokušati da sanira taj problem. Hvala najlepše.
Ministar Obradović ima reč. Izvolite.
Kolega Stevanoviću, ja se nadam da ćete mi nakon završetka ove sednice Narodne skupštine Republike Srbije dati konkretne podatke. Nema šta da pitate da li hoćemo ili nećemo. Ja vam kažem da ćemo poslati prosvetnu inspekciju i proveriti sve navode o kojima vi govorite, jer želimo da utvrdimo tačnost stavova koje ste izneli. Ukoliko bude prilike, još tokom rada ovog saziva Narodne skupštine Republike Srbije, ja ću vam saopštiti podatke do kojih smo došli. S obzirom da znam da se planira jedna sednica krajem januara i početkom februara, biće tu nekih zakona iz oblasti obrazovanja, biće prilike da se vidimo. Ali i mimo toga, vi ćete dobiti tu informaciju. Proverićemo i ovo vezano za priznavanje diploma, za moguću zloupotrebu, što je jako ozbiljna stvar. Inače, kada je reč o jednoj dimenziji pitanja koga ste postavili vezano za upotrebu udžbenika u obrazovnom sistemu Republike Srbije koju predlažu saveti manjinskih zajednica, potrebno je znati da je zakon propisao da saveti manjinskih zajednica predlažu udžbenike, ali dok oni ne prođu verifikaciju Pedagoškog zavoda Vojvodine, kada je reč o manjinskih zajednicama unutar AP, odnosno Zavoda u Beogradu, kad je reč o manjinskim zajednicama na području cele Republike Srbije, oni se ne mogu koristiti iz prostog razloga što treba utvrditi da li su u skladu sa nastavnim planom i programom koji se koristi u obrazovnom sistemu Republike Srbije. Hvala vam.
Narodni poslanik Dragan Stevanović ima reč.
Ja ću vrlo kratko, gospodine ministre. Što se tiče udžbenika o kojima sam govorio, to možete i u policiji na graničnom prelazu da proverite. To su bile intervencije od predsednika opštine do predstavnika KIC-a, zato što je nešto pokušano da se u zemlju uveze mimo zakona i suprotno našim pravilima. Šta je naša ideja? Da Vladu zainteresujemo da se na jedan ozbiljan i politički i ekonomski način počne odnositi drugačije prema jugu Srbije, naročito prema Pčinjskom okrugu, zato što su tu veliki ekonomski problemi, a zbog ekonomske slabosti nismo kompetentni i adekvatno ne odgovaramo na političke izazove koji su dole prisutni. Zato SRS traži od vas i od svih koji ovde sede da se mnogo odgovornije u narednoj godini odnose prema jugu Srbije, prema Pčinjskom okrugu. Što se tiče vas, gospodine Mrkonjiću, lokacija je polovina puta između Surdulice i Bosilegrada. To je regionalni put. Odron na putu stoji već mesecima i očekujem da ćete to da razrešite u interesu građana, pre svega Bosilegrada, a onda i Surdulice. Hvala.
Narodni poslanik Nada Kolundžija ima reč.
Poštovana predsednice, poštovane dame i gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, želim da se zahvalim ministrima koji su danas došli ovde, što na neki način onima drugima upućuju jednu poruku koju mislim da će ubuduće razumeti. Mislim da je naša uloga ovde da sva ona u javnosti otvorena pitanja, koja tište građane, postavimo ministrima kako bismo i mi, ali i građani, dobili odgovor na ta pitanja. Posebno osetljivo je pitanje zdravlja ljudi, pa samim tim i pitanja koja su vezana za korupciju u zdravstvu. Svedoci smo ovih dana da je ta tema otvorena, što je dobro, ali i da je prati mnogo poluistina, navoda koji su bez dokaza itd, što je jako loše, jer to ne samo ljude koji rade u zdravstvu čini nesigurnima, već i građane koji treba da idu kod njih takođe čini nesigurnima i gube poverenje u te institucije. Još je gore kada se nametne jedna teza za jedan veliki problem koji se pojavio, a to je pitanje nabavke vakcina za grip i moguće zloupotrebe ogromnih razmera kada je to u pitanju. Tada sva ta osetljivost postaje još mnogo izraženija. Dakle, građani se pitaju da li su izmanipulisani, sa jedne strane i sa druge strane, da li država adekvatno odgovara kako bi ih zaštitila od svake vrste zloupotrebe. U tom smislu, u medijima se pojavljivalo i pojavljuje se još uvek i nekako opstaje i pored nekakvih odgovora koji su usledili, pitanje – da li je tužilac za organizovani kriminal zaustavio policiju u podizanju, odnosno istraživanju mogućih potencijalnih učesnika u onome što se sada zove korupcija vezana za nabavku vakcina? Kao što je loše da sumnja padne na zdravstvo, tako je isto loše da padne na bilo koju državnu instituciju. U tom smislu pitam ministarku pravde, gospođu Malović, da li nam može odgovoriti na taj zaplet koji je napravljen, o tome da je jedan državni organ od drugog državnog organa tražio da sakrije nešto što je od opšteg interesa za sve građane Srbije? Hvala.
Ministarka Malović ima reč.
Poštovana predsednice, dame i gospodo uvaženi narodni poslanici, zahvaljujem se na pitanju i pokušaću u svom odgovoru da dam razjašnjenje te situacije, ali naravno, kroz ceo moj odgovor videće se i stav Vlade Republike Srbije, ako govorimo o borbi protiv korupcije. Kao što vam je poznato, ova vlada je formirana na pet ciljeva. Jedan od tih pet ciljeva je bilo intenziviranje borbe protiv organizovanog kriminala, kriminala uopšte i korupcije. Čini mi se da svakim svojim potezom, govorim i u ime Ministarstva pravde, smo stremili ka tom cilju. Vama je dobro poznato da su 2008. godine u ovom uvaženom domu doneti zakoni koji predstavljaju normativni okvir za borbu protiv korupcije. Dovoljno je napomenuti Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije, zatim Zakon o oduzimanju imovine stečene krivičnim delima, Zakon o odgovornosti pravnih lica, ali i tokom trajanja mandata usledili su mnogi drugi zakoni, poput Krivičnog zakonika ili Zakonika o krivičnom postupku. Kao što sam rekla, to jeste normativni okvir. U ovom momentu mi pripremamo i Strategiju, inoviranje Strategije za borbu protiv korupcije i Akcionog plana, s obzirom da je postojeća doneta još 2005. godine i u velikoj meri ona jeste prevaziđena jer ne obuhvata neke oblasti, kao što je zdravstvo, na šta se i odnosi vaše pitanje, ali i Akcioni plan, koji je u velikoj meri ispunjen. Ne treba stati na normativnom okviru. To vam daje alat za dalji rad. Treba pokazati i na praktičnim primerima. Dovoljno je reći o postupcima ili navesti postupke koji su pokrenuti tokom trajanja mandata ove vlade, pa samo za sebe dovoljno govori da li smo posvećeni ili nismo borbi protiv korupcije. Navešću samo slučajeve koji se odnose na zdravstvo. Govorila sam o tome, ali nije mi problem da ponovim. Godine 2009. je pokrenut postupak protiv Mojović Gorana i još 31 lica, od kojih su i dva lekara specijalisti psihijatrije i načelnik Klinike za neuropsihijatriju VMA. U delovanju ove grupe oštećen je budžet Republike Srbije u iznosu od preko 40 miliona dinara. Zatim, pokrenut je postupak i protiv Šubarević Vladana i sedam lica od kojih su obuhvaćeni postupkom i direktori Instituta za majku i dete, direktor KBC "Bežanijska kosa", zatim KBC "Zvezdara", Doma zdravlja "Palilula". Oštećen je budžet grada Beograda i KBC "Bežanijska kosa", a šteta koja je nastala za ove budžete iznosi preko 57 miliona dinara, a imovinska korist koju su oni stekli je 48 miliona dinara. Ovo nije kraj, 2010. godine je pokrenut postupak protiv Borojević Nenada i još devet lica. Oštećen je budžet Republike Srbije, a imovinska šteta koja je nastala njihovim delovanjem iznosi preko 859 miliona dinara i 91 hiljadu evra. Zatim, 2011. godine je proširena istraga protiv ove grupe. Kao što sam rekla, daljim njihovim delovanjem oštećen je Institut za onkologiju i radiologiju i šteta koja je nastala delovanjem je 1.929.000 dinara. Takođe, svedoci smo svi da je tokom septembra meseca i ovih dana je došlo do proširenja pokrenut postupak protiv Svetlane Vukajlović, kao direktora Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje. Oštećen je budžet Republike Srbije i šteta iznosi 1.270.000 evra. Kada sve ove cifre koje sam pročitala sada pretočite saberete, šteta koja je nastala za budžet iznosi preko milijardu dinara ili kada pretočimo u evre, što može da nam bude jasnije, iznosi preko 11 miliona evra. Znači, govorimo samo o postupcima koji su pokrenuti zbog javnih nabavki u zdravstvu i Tužilaštvo za organizovani kriminal. Naravno i druga redovna tužilaštva su pokretala postupke i za druga krivična dela, koja se tiču korupcije za javne nabavke u drugim sektorima. Pre par dana došlo je do proširenja istrage, vezano za lice u javnom preduzeću "Kolubara", gde je uhapšeno nekoliko lica zbog sumnje da su svojim kriminalnim aktivnostima naneli štetu preko dva miliona evra. Takođe, može se sagledati da je došlo do značajne aktivnosti na nivou svih tužilaštava i statistike pokazuju da pokrenute istrage u odnosu 2011. godine u odnosu na 2010. godinu su se uvećale za 148%. Svojim aktivnostima smo do sada pokazali da ne postoje nedodirljivi, a ovi praktični slučajevi koje sam navela, upravo govore u prilog tome, tako da je odgovor na vaše pitanje da niko ne može ostati zaštićen u bilo čijem okrilju nevezano da li je to interesna grupa ili neka druga grupacija. Za sve za koje postoje dokazi, ne sumnjam da će biti pokrenuti postupci. Odgovornost tužilaštva je decidno regulisana Zakonikom o krivičnom postupku, njihova nadležnost, ali takođe nadležnosti nekih drugih organa koji učestvuju u rasvetljavanju krivičnih dela, kao što je policija. Prema tome, niko ne može sprečiti ni policiju, ali ni bilo koji drugi organ, ukoliko smatra da je određeno lice učinilo krivično delo da i podnese prijavu za to. Sa svoje strane, kao ministar pravde, koji je nadležan u određenim segmentima nad radom pravosuđa, svakako ću učiniti sve da nemamo više stanje kakvo je bilo pre nego što je pokrenuta reforma pravosuđa, da krivične prijave stoje po fijokama. Mislim da, kao što sam i navela ove slučajeve, smo pokazali da je za nas efikasnost pravosuđa, ali ostvarenje pravde ono što je primarno. Takođe, ovom prilikom želim i da naglasim sve ono što je zaplenjeno tokom primene Zakona o oduzimanju imovine stečene krivičnim delima, Direkcija za upravljanje oduzetom imovinom, koja se nalazi u sastavu Ministarstva pravde, primila je negde oko 118 rešenja o privremenom oduzimanju imovine, za koje se sumnja da potiču iz krivičnog dela i to su mahom krivična dela koja se tiču korupcije. Najveća zaplena imovine je usledila tokom procesuiranja postupka protiv osumnjičenih lica u predmetu PIK-a Zemun. Direkcija poseduje preko 35 kuća, 98 stanova, tačnije upravlja sa preko 35 kuća, 98 stanova, 29 umetničkih slika, dva kilograma zlata, 16 privrednih društava, 34 privredna društva na osnovu privremene zabrane itd.
Zahvaljujem ministarki. Dajem reč gospođi Nadi Kolundžiji.
Mogu da zaključim da ne postoji osnova u tim medijskim spekulacijama oko toga da je bilo koji organ u tom lancu borbe protiv korupcije i organizovanog kriminala bio, da tako kažem, da je imao osnova da se sumnja u to da radi u skladu sa zakonom i da sprovodi ono što je zakon. Tako zaključujem na osnovu svega ovoga. Ono što sada sledi kao pitanje iz ovoga jeste da reforma pravosuđa jeste bio ogroman zahvat. Sa sobom je nosio mnoge izazove, mnoge rizike i mnoge probleme. Razumemo zašto je reforma rađena i u kojoj meri je ona bila nužna, zašto je ona bila tako duboka i tako sveobuhvatna. Ono što je sada pitanje za sve nas koji smo učestvovali kroz donošenje zakonskih akata i na taj način sprovodili i stvarali uslove za reformu, a i za nas se sada postavlja pitanje – može li se sada proceniti, pošto još uvek imamo raznih spekulacija po medijima, raznoraznih nezavisnih stručnjaka, analitičara itd, koji nam stalno prete da je sadašnja staza reforme pravosuđa nešto u čemu se ne vidi kraj i što ne donosi rezultat, pa bih želela da ako možete da mi odgovorite na pitanje, odnosno dopunsko pitanje, da li mi možemo da kažemo u kojoj se fazi reforme pravosuđa sada mi nalazimo? To znači da će puni efekti te reforme građani osetiti brzo, tako reći, sada. Dakle, na osnovu ovih izveštaja koje ste vi sada podneli Narodnoj skupštini mi vidimo da su efekti značajni. Vidimo da je taj sistem pretrpeo ozbiljnu reformu u kojoj se sada procesuiraju neke stvari koje su stajale godinama ili čak decenijama. Ali, možemo li reći zbog onih koji nas stalno optužuju i prozivaju kako je reforma promašena, kako ne daje nikakve rezultate, kako joj se ne vidi kraj itd, da li možemo da kažemo da je reforma sada u završnoj fazi, da je ceo sistem postavljen i da će, ovo što su rezultati, zapravo biti početak permanentnog dokazivanja da je ta reforma urađena na način na koji će, što se građana tiče, odgovoriti na njihove potrebe, a to je da živimo u pravno uređenoj državi, gde su interesi građana zaštićeni zakonom?
Reč ima ministarka pravde Snežana Malović. Izvolite.
Kada smo započinjali reformu pravosuđa, naravno da nismo imali dilemu da će biti jako teško, da ćemo biti suočeni sa mnogim izazovima, da ćemo biti suočeni sa opstrukcijama, sa potrebom određenih struktura da ruše reformu pravosuđa. Nije nas iznenadilo kada je do toga i došlo. Koliko smo mogli, pripremili smo se za taj trenutka. Pre nego što vam odgovorim na pitanje, smatram da treba još jednom podsetiti na razloge zbog čega smo i započeli reformu pravosuđa, jer mi se čini da se to nekako i zanemaruju pa se samo sagledava i trenutno stanje koje se tiče funkcionisanja pravosuđa ili sprovođenja dalje reforme pravosuđa. Kada je 2008. godine formirana ova vlada, suočili smo se sa veoma lošim statistikama, naročito sa statistikom u pogledu percepcije građana o stanju korupcije unutar pravosuđa. Prema mišljenju naših građana, pravosuđe se nalazilo kao druga profesija po korumpiranosti. Da bi produbili te analize dalje, da bi shvatili da li je zaista to tako, onda smo izvršili i uradili niz analiza, a naročito analizu zastarelosti krivičnog gonjenja, pa se ustanovilo da je za pet godina zastarelo preko 4.500 predmeta, da je preko 550 kazni, izrečenih kazni zatvora za npr. dve godine, takođe zastarelo, da je veoma često u tim zastarelim postupcima bilo subjektivne odgovornosti nosilaca pravosudnih funkcija, što se kasnije potvrdilo kao tačno i što se može videti u obrazloženim odlukama Visokog saveta sudstva po prigovoru, gde je mnogima od njih odbijen prigovor upravo zbog toga što su svojim aktivnostima doveli do toga da krivični postupci zastarevaju. Naravno, govorim o onom krivičnom delu pravosuđa. Analize su pokazale da veoma često isti veštaci budu angažovani od strane istih sudija, što može da vas navede na sumnju da postoji određena sprega itd. Treba podsetiti da je pravosuđe Srbije tokom 90-tih godina učestvovalo i u politički montiranim procesima koji su se kasnije na sudu pokazali da su takvi bili ili u izbornoj krađi tokom 1996. i 1997. godine. Pored svih tih stvari morali smo da pristupimo jednom radikalnom rezu, potpuno svesni šta nas čeka kada preduzimate takav postupak. Izvršen je opšti izbor, kao osnova za dalje uspostavljanje reforme pravosuđa, jer reforma pravosuđa, pored opšteg izbora nosilaca pravosudnih funkcija, sadrži još nekoliko faza, a to je faza izmena procedure rada, izmena organizacije rada i ono čemu stremimo i što znamo da je najteže, izmena svesti nosilaca pravosudnih funkcija, ne bi li prešli na jedan uređeni i demokratski sistem, kakav postoji u zemljama EU, čemu i težimo. Duboko verujem da ćemo učiniti da pravosuđe Srbije bude respektabilno. Nije to samo moja nada ili verovanje. Nedavno sam videla i izveštaj Evropskog suda za ljudska prava i kada pogledate broj predstavki koje dolaze iz zemalja u regionu, onda vidite da broj presuda koje je Evropski sud za ljudska prava doneo protiv zemalja u regionu, gde se Srbija nalazi na poslednjem mestu, iznad nas su sve druge zemlje u regionu, Hrvatska i BiH i Makedonija, pa i Slovenija koja je članica EU i to meni daje pravo da budem optimista i da verujem da ćemo do kraja da izvršimo reforme u pravosuđu i učiniti pravosuđe da bude efikasnije i nezavisno i odgovorno i transparentno, sve ono što smo zacrtali nacionalnom strategijom za reformu pravosuđa kada je doneta 2006. godine. Vaše pitanje je bilo – u kojoj fazi se sada nalazi? U toku je završetak postupka preispitivanja prigovora od strane VSS. Državno veće tužilaca je završilo gotovo celokupan posao. Očekujem da u narednih mesec, mesec i po dana se taj postupak završi i od strane VSS. Naravno, oni koji budu nezadovoljni imaju pravo podnošenja žalbe Ustavnom sudu Srbije. neki od njih su to i učinili. U prepodnevnoj diskusiji je bilo navedeno da sudije i tužioci koji nisu izabrani, a koji su podneli progovore, ne dobijaju odluke. To nije tačno. Gotovo u svim slučajevima u kojima je VSS doneo odluku, ona je napisana i prosleđena njihovim podnosiocima. Naravno da reforma pravosuđa ide u dobrom pravcu, nije samo moje mišljenje i dovoljno je reći da je to konstatovano i u Izveštaju Evropske komisije koji je sačinjen povodom kandidature Srbije za pristup EU i samo neke delove iz tog izveštaja, koji je iscrpan i obiman i gotovo sve segmente obuhvata, ali zarad javnosti mislim da je potrebno to istaći, jer vidim da u poslednje vreme neki pokušavaju da taj izveštaj devalviraju i da kažu da nije tačan, da postoji neki drugi. Znači, ovo je zvaničan izveštaj koji se nalazi na sajtu Evropske komisije. U tom izveštaju se konstatuje da je pravni i institucionalni okvir za vladavinu prava u Srbiji, uključujući i borbu protiv korupcije i organizovanog kriminala unapređen, naročito posle značajne reforme u pravosuđu, uspostavljanjem Agencije za borbu protiv korupcije, iskorak u međunarodnoj saradnji u krivičnim stvarima. Ovo je dovelo do prvih rezultata. Glavni izazovi ostaju u oblasti pravosuđa, borbi protiv korupcije, borbi protiv organizovanog kriminala. Konkretno, preostaje da se izgradi proaktivan pristup u borbi protiv korupcije koji bi vodio do pouzdanog praćenja toka započetih istraga i pravosnažnog suđenja itd. Zahvaljujem.
Narodna poslanica Nada Kolundžija, dva minuta komentar.
Želim da se zahvalim svim ministrima koji su danas ovde i da izrazim uverenje da će ministri, razumevajući važnost izgradnje institucije parlamenta i instituta poslaničkih pitanja, ubuduće u većem broju dolaziti na ove sednice. Hvala vam.
I svi se pridružujemo opravdanoj nadi narodne poslanice Nade Kolundžije. Reč za prva tri minuta, narodni poslanik Petar Jojić, posle njega narodni poslanik Nenad Čanak.
Postavio bih pitanje gospodinu Milutinu Mrkonjiću, ministru u Vladi Republike Srbije, s tim što malo pre nisam u dovoljnoj meri mogao da shvatim njegov odgovor, kada je odgovarao na pitanje moga kolege, prethodno vezano za ona pitanja koja je moj kolega prethodno postavljao. Međutim, ističem da je ovih dana došlo do redukcije trase i polazaka Beovoza od Beograda do Pančeva i obratno, sa 18 polazaka na samo osam. S obzirom da je ovo pitanje i te kako vrlo važno za građane Pančeva, jer hiljade i hiljade radnika, studenata, đaka i drugih građana putuju Beovozom od Pančeva do Beograda, postavljam pitanje – zašto je uskraćeno građanima Pančeva da koriste Beovoz, s obzirom da je poznato da je Pančevo, pre svega, bilo područje grada Beograda i Zemuna. Molio bih ministra Mrkonjića, s obzirom da smo o tome pretprošle godine govorili i da je gospodin Mrkonjić dao svoj doprinos da se ta linija pokrije u dovoljnom broju polazaka, a tih polazaka je bilo 18, sada Beovoz saobraća do Pančevačkog mosta. Razgovarao sam sa jednim kolegom. On u šali kaže – to je granica. Ne ulazim u to pitanje i mislim da to nije bilo primereno, što mi je rekao, ali radi se o državnom i političkom pitanju. Dakle, građani Pančeva, s obzirom na ogroman broj, to je grad iz koga najviše građana dnevno dolazi iz unutrašnjosti u Beograd, da su građani Pančeva upućeni na Beograd u hiljadama i hiljadama dnevno, boraveći u Beogradu i radeći i studirajući i učenici učeći. Mislim da je gospodin Mrkonjić u mogućnosti da ovo pitanje razreši, kao što je to razrešio pretprošle godine. Železnica Beograda ucenjuje grad Pančevo, tražeći od grada Pančeva da uplati 200 miliona dinara. Molim vas, ako hoće Vlada, neka uzme dug koji samo "Petrohemija" duguje, a to je preduzeće javno u vlasništvu države Srbije kojim upravlja Vlada Republike Srbije, neka se prebiju ti dugovi, ali mislim da nije u redu, jer ekonomska računica iz Železnice Beograda je da taj voz ima ekonomsku računicu i da građani Pančeva imaju potrebu i Železnica ima ekonomsku računicu, pa vas molim, građani Pančeva, a odbornici čiji sam odbornik u Gradskoj skupštini tražili su da postavim vama pitanje. S druge strane, ja sam danas, gospodine Mrkonjiću… (Predsedavajuća: Tri minuta.) … i predao pismeni zaključak Gradske skupštine, pa vas molim, pomozite Pančevcima.
Reč ima ministar, Milutin Mrkonjić.
Hvala dr Jojiću. Pokušao sam kroz onaj odgovor gospodinu Mikoviću da kažem i ovo pitanje, ali da ga ponovim sada. Tačno je da je redukcija izvršena sa 18 na osam polazaka. Nije tačno da to ima bilo kakve veze sa novcem koji se traži od strane Železnice od grada Pančeva. Železnica jeste u teškoj situaciji, ali deluje kao državna železnica i zbog toga to nije tačno. Drugo pitanje je priprema za realizaciju drugog koloseka koji sada počinje pripremu, a počinje verovatno da se gradi već 1. marta, od Beograda do Pančeva, to je ukupna vrednost radova oko 45 miliona, gde se sada obavlja eksproprijacija, pripreme se vrše za početak radova, to je prvi deo ruskog kredita koji smo upravo namenili za tu prugu, da bi potvrdili ovo o čemu gospodin Jojić govori. Značaj pruge od Beograda do Pančeva je izuzetan. Pokušaćemo već u toku sutrašnjeg dana da vidimo šta je sa tim redukcijama, da li je potrebno baš 18, danas to ne mogu da vam kažem. Videćemo šta je, ali sigurno obećavam da ćemo to pitanje rešiti i da će broj polazaka iz Beograda i Pančeva biti veći. Naravno, ni voz više neće ići do granice i on ne ide iz političkih razloga, da se razumemo, ide verovatno iz nekih tehničkih i stručnih razloga dotle, nastaviće da ide do Pančeva. Još jednom podvlačim, od cele te komunikacije vraćam se opet na 1999-2000. godinu kada smo auto-put radili upravo zbog toga, u najtežim uslovima, pošto je put prema Pančevu izuzetno važan. Hvala najlepše.
Narodni poslanik Petar Jojić, tri minuta za dodatna pitanja.
Gospodine ministre, ja sam ovo obaveštenje i ovu informaciju, da je Železnica tražila 200 miliona od Pančeva, saznao od gradonačelnika. Javno sada to saopštavam, nek čuje i gospođa Vesna Martinović, kao gradonačelnik Pančeva, neka čuju građani Pančeva, da je Železnica tražila 200 miliona učešća na rekonstrukciji pruge. Molim vas, ako su oni mene slagali, iz gradske uprave, onda ja lažem vas. Ali, ja verujem ono što vi obećate, jer sam siguran i ono što ste obećali gospodinu Stevanoviću da ćete sutra već da uputite ekipu da ide na teren. To je dokaz da ministar treba da rešava probleme građana, a ne da se bavi samo politikom. To je ono što je važno i ja to cenim. Još jedno pitanje, ako mi dozvolite, gospođo predsedavajuća, za ministra pravde. Zamolio bih ministra pravde, gospođu Malović, da mi kaže i odgovori na pitanje – kada će se završiti izbor predsednika sudova, s obzirom da je protekao rok, a to je u sklopu reforme pravosuđa? Kada će biti završen izbor predsednika sudova?
Da li ministarka pravde želi reč. (Da.) Reč ima Snežana Malović.
Kao član Visokog saveta sudstva, a ne kao neko ko je nadležan da odlučuje o predsednicima sudova, ja sam kao ministar jedna od 11 članova Visokog saveta sudstva, iznosim ove činjenice s obzirom da je u diskusiji koja se vodila u prvom delu dana rečeno da je ministar taj koji odlučuje o predsednicima sudova. Znam da vi to znate, ali prosto zbog građana Srbije želim da ukažem na to. U toku je obrađivanje prijava kandidata za predsednike sudova. Nedavno je bio raspisan konkurs koji je trajao do određenog datuma. U toku su, kao što sam rekla, obrađivanja prijava i ja očekujem da se nakon Nove godine otpočnu razgovori sa kandidatima za predsednike sudova. Oni su dužni i da svi oni koji pretenduju da budu na tim funkcijama da predlože i određeni plan rada sudova. Smatram da je to dosta dobro jer se može videti, u stvari, njihova intencija, na koji način smatraju da može da se upravlja određenim sudom. Nakon toga, naravno, odluku će doneti Visoki savet sudstva i proslediti Narodnoj skupštini, kao poslednjoj instanci koja odlučuje o tome.
Narodni poslanik Petar Jojić, dva minuta za komentar. Izvolite.
Postavljam jedno dopunsko pitanje gospođi Malović. S obzirom da danas nisam razumeo, nije ni bilo govora o tome kad smo razgovarali o onim delovima i setu pravosudnih zakona, s obzirom na mogućnost blokade advokature po službenoj dužnosti, da neće davati ukoliko se ne izvrše isplate i dugovi advokatima po službenoj dužnosti, Vlada duguje, odnosno ministarstvo pravde, koliko znam, velika sredstva, ali ne znamo kolika su ta sredstva. Da li postoji mogućnost da nam kažete? Kolege iz advokature su zainteresovane, s obzirom da se godinama, kažu oni, duguje advokatima. Prvo, koliko se duguje i da li ima mogućnosti, gospođo Malović, da se ti dugovi rešavaju u tom delu, da se sa Poreskom upravom i Upravom prihoda reši pitanje tih dugova koje duguju advokati i koje duguje Vlada, odnosno ministarstvo advokatima? Postoji sad neka mogućnost da tu dođe do prebijanja dugova, jer bi se jedan problem rešio i ne bi došlo pravosuđe u situaciju da dođe do blokade i da ljudi odbiju da brane po službenoj dužnosti jer ih niko ne plaća. Molim vas ako možete da odgovorite.
Narodni poslaniče, sada ste koristili dva minuta za komentar i ne postoji mogućnost da bilo koji od ministara dobije reč, pošto poslanikova mora biti poslednja. Dakle, molim vas da pogledate Poslovnik. Imali ste tri minuta da postavite pitanje, odgovorio je ministar Mrkonjić. Onda ste dobili tri minuta da postavite dodatno pitanje i komentar, onda je odgovarala ministarka pravde Snežana Malović. Onda poslanik dobija dva minuta za opšti komentar, nakon čega ni jedan ministar ne može da dobije reč. Molim vas, da ne bi bilo zabune zašto ministarka Snežana Malović ne dobija reč. Narodni poslanik Nenad Čanak ima reč, za prva tri minuta, a posle njega narodni poslanik Šerif Hamzagić.
Postavio bih nekoliko pitanja, međutim, neprijatno sam iznenađen činjenicom da ovde nema ministara kojima bih mogao uputiti ta pitanja, zbog toga što pre već više meseci sam postavio pitanje ministru unutrašnjih poslova – kako je moguće da u sekularnoj državi MUP ima krsnu slavu? Nisam dobio nikakav odgovor. Ponovio sam pitanje predsednici parlamenta, koja mi je rekla da nije ni ona dobila odgovor i da će pitanje ponoviti nadležnom ministarstvu. Ponovo postavljam pitanje i dopunjujem ga pitanjem – dokle će pojedini ministri ignorisati parlament ove zemlje? Drugo pitanje za ministarku pravde glasi – da li su nastupi inženjera Mrkonjića, gde traži oslobađanje pravosnažno osuđenih lica, pritisak na nezavisno sudstvo? Tu se, naravno, radi o Radetu Markoviću, Mihalju Kertesu i Dragoljubu Milovanoviću, pravosudno osuđenih za zločine na Ibarskoj magistrali i ubistvo Ivana Stambolića. Dakle, da li je to napad na nezavisno sudstvo? Dalje, imam pitanje i za ministra Dulića. Skladištenje nuklearnog otpada u Srbiji je tema koja izaziva mnoge dileme zbog toga što postoje glasine da se nuklearni otpad skladišti na neadekvatan način i da se čak uvozi nuklearni otpad i da se skladišti na teritoriji Srbije, čime se ugrožava zdravlje građana Srbije. Obzirom da je, po saznanjima koja sam dobio od vas, zabranjeno tako nešto, kako je onda moguće da preduzeće koje se bavi skladištenjem nuklearnog otpada ostvaruje oko četvrtine svojih prihoda iz spoljnotrgovinskih aranžmana? Koji su to aranžmani i o čemu se tu zaista radi? Takođe bih želeo da mi nadležni iz Vlade objasne kako je moguće da, žao mi je što ovde nije premijer koji obavlja i funkciju ministra finansija, carina dostavlja agencijama, koje se zovu "PI", "OFPS" i "SOKOJ", carinske dokumente o uvozu IT opreme, koje su inače poslovna tajna svakog preduzeća koje se bavi tim poslom? Za početak ovoliko.
Zahvaljujem. Ministarka pravde Snežana Malović ima reč.
Kao ministar pravde zaista smatram i držim se toga da svi oni postupci koji su u toku ne treba komentarisati i da treba ostaviti pravosudnim organima da donesu odluku o tome, naročito ako je reč o krivičnim postupcima. Prosto, slažem se sa vama da svaki govor ili diskusija o određenom predmetu, koji nije pravosnažno okončan, može da ima drugačiju konotaciju. Za razliku od nekog prethodnog vremena, kada su se u Srbiji dešavali čak i politički montirani procesi i kada su se neka lica nepravedno nalazila u zatvoru, takva situacija sada više ne može da se desi i to je nešto što meni predstavlja jedan od ponosa rada pravosuđa. Govoreći o izjavama ministra Mrkonjića, mog uvaženog kolege, mislim da je on dovoljno u javnosti pojasnio zbog čega je to izrekao. Svakako se radi o licima koja se nalaze na pravosnažnom izdržavanju kazni zatvora za koje su osuđeni, i Milanović i Marković, nalaze se na istom onom mestu na kome su se i nalazili i 2008. godine kada smo preuzeli dužnost rukovođenja određenim sektorima u okviru Vlade Republike Srbije. Da bi oni bili oslobođeni postoji jedna pravna procedura. U ovim slučajevima, ako je reč o pravosnažnim osuđujućim presudama, to je samo institut pomilovanja. Ali, sada govorim kao građanin Srbije i kao pravnik, ne kao ministar pravde, zaista smatram da u ovim konkretnim slučajevima do toga neće i ne može doći.
Ministar Oliver Dulić ima reč.
Hvala na pitanju. Mislim da je uvek dobro da se dileme koje u javnosti postoje na neki način razreše. Parlament je dobro mesto za to. Naravno, svi smo svedoci činjenice da naša javnost vrlo često na vesti koje bi mogle da izazovu određenu vrstu uznemirenja, reaguje, između ostalog, zbog tvrdnji nestručnih ljudi koji se pojavljuju u medijima, a vrlo često je to i pitanje dnevne politike, pa smo imali prilike da čujemo i kada je u pitanju nuklearni otpad i generalno opasni otpadi u Srbiji. Mnogi čak i narodni poslanici ili predstavnici političkih stranaka izjavljuju stvari koje apsolutno ne stoje. Prvo, po Zakonu o zaštititi od jonizujućih zračenja, kao i po Zakonu o upravljanju otpadom, apsolutno je zabranjeno uvoziti opasni otpad ili bilo koji drugi otpad koji sadrži karakteristike nuklearnog otpada. Mi kao država spadamo u red onih država, a njih je ogromna većina u svetu, gde je zabranjeno uvoziti bilo koju vrstu otpada koji može da ugrozi životnu sredinu, odnosno zdravlje ljudi, pogotovo ukoliko ne postoje adekvatna postrojenja u kojima se taj otpad prerađuje, što sa našom državom jeste slučaj. Kada pričamo o nuklearnom otpadu, moram odmah da kažem da je to neka vrsta podeljene nadležnosti, da je za Institut "Vinča" odgovorno Ministarstvo nauke. Što se tiče Agencije za jonizujuće zračenje, podeljena je nadležnost između Ministarstva životne sredine i Ministarstva nauke. Vrlo kratko bih dao informacije. Kao što znate, Institut "Vinča" postoji mnogo decenija, on je formiran i kreiran kao institut koji bi se bavio tada veoma aktuelnim pitanjem nuklearnih programa koje su države od 50-tih godina formirale na svojim teritorijama. Jugoslavija je bila jedna od zemalja koja je bila izuzetno aktivna u istraživanju u oblasti nuklearnih nauka. Institut "Vinča" je, između ostalog, bilo mesto gde se sakupljao nuklearni otpad koji je dolazio sa teritorije cele Jugoslavije. Negde u ovom trenutku, odnosno do trenutka dok nije izgrađeno novo skladište, u starom skladištu je na potpuno neuslovan način skladišteno negde oko 3.000 kubika nuklearnog otpada. Pored toga je skladišten i nuklearni otpad koji je korišćen u eksperimentima tokom vremena bivše Jugoslavije, i to 13 kilograma istrošenog nuklearnog goriva sa visoko obogaćenim uranijumom i negde oko 2,5 tone istrošenog nuklearnog goriva sa nisko obogaćenim uranijumom, koji je tokom prošle ili pretprošle godine veoma efikasno transportovan u zemlju porekla a to je bila Rusija, pošto je to uvezeno iz SSSR negde 60-tih ili 70-tih godina, nisam siguran. Dakle, novo skladište koje je izgrađeno u skladu sa međunarodnim standardima, izgrađeno je iz sredstava koja je ova država dobila, u vrednosti od 2,5 miliona evra, je upravo služilo da se u njemu na bezbedan i siguran način skladišti onaj otpad koji je ostao iz vremena bivše Jugoslavije ili onaj otpad koji se generiše na teritorije naše države svake godine. Hoću da kažem da negde između nekoliko desetina i nekoliko stotina kubika nuklearnog otpada se svake godine generiše na teritoriji Srbije. Odakle dolaze ti otpadi? Pre svega, dolaze iz zdravstvenih ustanova, potom iz industrije, dolaze iz nekih naučno-istraživačkih eksperimenata koji se obavljaju. Hoću da kažem našim građanima, mali broj njih zna da je nuklearni otpad, na primer i delovi gromobrana koji su zamenjeni u međuvremena, javljači požara, mnoge stvari koje imamo u našem okruženju, oni se tretiraju kao nuklearni otpad. Sve to što se sakupi se skladišti, ovoga puta od kada otvorilo novo skladište, skladišti se na bezbedan i siguran način. To će tako da se nastavi da se skladišti i u budućnosti. Dakle, mi smo samo dobili mesto gde se na bezbedan i siguran način skladišti onaj otpad koji se generiše na našoj teritoriji. Pošto su tu bile sumnje da ćemo postati zemlja koja će sada uvoziti nuklearni otpad, to apsolutno ne dolazi u obzir. Mi imamo redovne kontrole Agencije za jonizujuće zračenje, kao i carinskih službi, MUP i svih nadležnih službi kada je u pitanju sprečavanje transporta eventualnih nuklearnih otpada kroz našu zemlju bez adekvatne papirologije. Sve je to nešto što je definisano i na neki način se vodi kroz izuzetno striktne međunarodne direktive. Dakle, svi oni transporti koji ulaze na teritoriju naše zemlje, koji prolaze kroz našu teritoriju se mere, između ostalog i na jonizujuće zračenje. Dešava se da naši nadležni organi na granicama vraćaju terete u kojima se eventualno primeti da postoje bilo kakva povišenja radijacije, upravo da bi zaštitili naše stanovništvo. Vrlo često možete da čujete da se vrati kompozicija, pogotovo sa građevinskim gvožđem, sa različitim vrstama metala koji služe za transport, da se vraćaju sa naše granice, da ne bi prošli kroz našu teritoriju, koji eventualno imaju povišeno jonizujuće zračenje. Dakle, u ovom trenutku smo opremljeni kao zemlja da se borimo protiv toga. Takođe hoću da kažem da, zahvaljujući jednom projektu koji je učinjen od strane Ministarstva životne sredine, mi imamo uspostavljenu mrežu ranog monitoringa bilo kakve vrste nuklearnog akcidenta, odnosno merenja zračenja na teritoriji cele naše zemlje. Mi svakog trenutka možemo da znamo ukoliko postoji negde povišenje toga, znali bi sigurno i da postoje bilo kakvi emiteri, odnosno izvori jonizujućeg zračenja na teritoriji naše zemlje. Sve u svemu, sa ovim skladištem smo dobili adekvatan prostor. Ponavljam, apsolutno je zabranjen uvoz svake vrste otpada koji spada u kategoriju nuklearnih otpada. Tako će, siguran sam, biti i u budućnosti. Moram da pomenem i sa ovog mesta, ne postoji bilo kakav razlog za brigu ili uznemirenje naše javnosti zbog činjenice da smo završili još jedan od velikog broja poslova koji moramo da završimo kada je u pitanju upravljanje opasnim otpadom.
Da li narodni poslanik Nenad Čanak želi da koristi tri minuta za dodatno pitanje?
Ipak nisam odgovor ni na jedno ni na drugo pitanje. Prvo pitanje je bilo da li je ovo bio pritisak na nezavisno sudstvo, da ili ne? Ovde sam pitao od čega dolazi spoljnotrgovinski prihod ovom preduzeću? To su bila moja pitanja. Od koga ću i kada dobiti odgovor kako je moguće da u sekularnoj državi MUP ima slavu i kako je moguće da u sekularnoj državi penzijsko-invalidsko osiguranje država uplaćuje, ako već uplaćuje sveštenicima, samo sveštenicima jedne crkve, a to je SPC? Kako je to moguće? Takođe me interesuje kako je moguće i koga da uopšte pitam da Komisija za intelektualnu svojinu da ovim trima organizacijama, agencijama, pravo interpretatora: OFPS i SOKOJ, pravo da direktno proglašavaju sve što im padne na pamet nečim što ima veze sa njihovom delatnošću? Tu mislim na fotokopire, skenere i ostalu aj-ti produkciju koja nema nikakve veze sa agencijskim poslovima o kojima sam govorio. Dakle, nemam koga to da pitam, jer ovde ne vidim ministre koji bi mi odgovorili. Uvažavam vaš odgovor, voleo bih da bude malo precizniji. Strašno bih voleo kada bi se ministri koji sada nisu prisutni podsetili kako su postali ministri i ko je za njih glasao da bi bili ministri i odgovornosti koju imaju prema građanima ove zemlje, koju predstavljaju poslanici koji sede u ovoj Skupštini. Hvala.
Ministar Žarko Obradović, odgovor na dodatno pitanje.
Gospodin Čanak, ako dozvolite, pokušaću da dam odgovor na neka od pitanja koja ste postavili, a jedno se tiče direktno ministarstva na čijem se čelu nalazim, a vezano je za pitanje naknade. Želim da kažem da ću vam rado dostaviti, ukoliko ste u pitanju koje ste postavili pre mislili na preduzeće Nuklearni objekti Srbije, pismeno ću vam dostaviti, obzirom da ovog trenutka ne znam sve podatke vezane za poslovanje. Rado ću vam dostaviti sve vezano za način poslovanja, ako se slažete, dok prođu novogodišnji i božićni praznici, obzirom da i onako Skupština raditi neće. Mi ćemo se videti krajem januara, nadam se u ovom sazivu, ali ću se potruditi da taj dokument dobijete i pre, vezano za, kako vi kažete spoljnotrgovinsko poslovanje. Pitanje je vezano za muzičku naknadu, to je postavila vaša i moja koleginica gospođa Čomić pre i objasnio sam. Reč je o jednom postupku koji je utvrđen zakonom, za koji je ova Skupština glasala i koji je usvojen pre nekoliko godina. U tom zakonu je vrlo detaljno utvrđena procedura utvrđivanja naknade. Informisao sam Narodnu skupštinu Republike Srbije prisutne poslanike i javnost da smo imali situaciju da se tri organizacije s jedne strane utvrđuju u visinu naknade da druga strana u ovom slučaju nije bila zadovoljna tim stavom, da je imala naprotiv potpuno drugačije mišljenje, odnosno stav rečju za Udruženje za informatičku delatnost Privredne komore Republike Srbije. Da je Komisiju za autorska i srodna prava imala Vlade Republike Srbije, da je komisija bez predsednika koji je kasnije podneo ostavku donela ovu odluku. Danas sam informisao Vladu o svemu tome i pomenuo šta se u javnosti pojavljuje kao problem i rekao sam, evo, ponoviću, s obzirom da su ostali poslanici čuli, želim da i vi znate pokrenut je postupak tužba upravnom sporu čime je stvoren pravni osnov za komisiju da to pitanje ponovo stavi na dnevni red. Stav Vlade, stav Ministarstva prosvete i nauke, da ta naknada mora da bude primerena ekonomskim mogućnostima građana Republike Srbije, treba da bude manja nego što je propisana. Jer iskustva su prazna od zemlje do zemlje negde je ta naknada manja, negde veća, negde ne postoji, negde se određuje u odnosu na procente, negde se određuje nominalno u odnosu na valutu, jer je broj uvezenih primeraka koji su osnov te naknade. Stav Ministarstva prosvete i nauke koji je danas i podržan na Vladi, jeste da komisija bi trebala da ponovo razmotri pitanje naknade i da naknada bude manja, odnosno da bude primerena ekonomskim mogućnostima, pa u neko bolje, ekonomsko bolje vreme da onda eventualno bude i drugačija, jer ne smemo hajde industriju dovesti situaciju da propadne, da bude ugrožena niti građanima nametati namete za koje nisu potrebni. Uvažavajući i praksu evropskih zemalja, odnosno iskustvo u ovoj oblasti i zakonska rešenja koja postoje tamo, ali zakonska rešenja primeniti na našu ekonomsku situaciju. Gospodin Marković i on je govorio o tome, ostale kolege ministri, nije bilo među nama da kažem nesaglasnosti postoji jedinstveni stav da tu odluku da bi komisija trebala tu odluku da promeni da revidira i da bude naknada daleko manja. E sad, komisija je autonomna, videćemo kako će postupiti u odnosu na to. Kao ministar sutra ću uputiti pismo to sam danas i Vladu informisao i onda ćemo u odnosu na stanje koje bude postojalo, reagovati dalje. Naš stav je da naknada treba da bude manja tj. primerena mogućnostima građana Republike Srbije potrošačima generalno. Hvala.
Reč ima ministar Oliver Dulić.
Hvala puno. Razumeo sam pitanje naravno, dobićete odgovor nuklearni objekti Srbije treba da daju odgovor na to, odnosno Institut Vinča. Pretpostavljam da ti prihodi suštinski dolaze od toga što su oni jedni od retkih pravnih lica koji imaju pravo da uvoze sve ove materije koje sadrže radioaktivne supstance, koje se kasnije koriste u naučnim eksperimentima ili u medicinske svrhe. Pretpostavljam, dakle, da je to prihod koji postoji u svakom slučaju što mogu svima da kažem ti prihodi spoljno-ekonomskog trgovanja ne dolaze od toga što mi uvozimo eventualni nuklearni otpad i skladištimo u Vinči. Pošto ću da ponovim, koliko god to bude trebalo nije moguće u skladu sa zakonom, strogo je zabranjeno. Nemoguće je ni da kroz zemlje preko kojih bi eventualno taj otpad došao to transportujete bez toga da se javnost tih zemalja i pravna institucija tih zemalja ne podignu. Tako da je celokupno kretanje radioaktivnih otpada kroz zemlje Evrope se strogo kontroliše pod veoma striktinim i međunarodnim konvencijama i nije moguće kako neko zamišlja da Srbija postane deponija nuklearnog otpada zato što je tako neko hteo, pogotovo što smo i mi zemlje koje imaju izuzetno striktno zakonodavstvo kad je ta stvar u pitanju. U svakom slučaju konkretan odgovor ćemo vam poslati napismeno. Hvala vam.
Ministar Žarko Obradović, samo da doda svom odgovoru.
Želeo sam, hajde da kažem još nešto gospodinu Čanku, nadam se mi neće zameriti što ću reći rečenicu dve u odbrani svog kolege zamenika predsednika Vlade i potpredsednika i ministra MUP gospodina Dačića, ako mi zameri opet, ja se neću ljutiti. Reč je o slavama koje ste pomenuli, reč je o objektivno zatečenim običajnim normama. Jednostavno on je zatekao takvu situaciju a stvarno postavlja pitanje koje ste vi i postavili i nije on jedini koji treba da da odgovor na to pitanje, s obzirom da slava se ne dešava i ne slavi u MUP nego u brojnim institucijama ove države i pitanje nije samo vezano za jedno ministarstvo nego je mnogo šire. Hvala vam.
Ministar Predrag Marković.
Dakle, samo da ne bi bilo da razjasnimo. Ne zbog vas, vi niste bili kad smo odgovarali prvi put zbog građana i zbog ljudi kojih su zainteresovani svi za ovu vrstu nameta o kojoj smo danas govorili. U međuvremenu da samo ne bude nesporazuma, u međuvremenu neće biti naplaćivana nikakva 3%.
Gospodine Čanak imate pravo na dva minuta, da li želite? Izvolite.
Svaki minut koji imam mogućnost da se obratim Vladi je dragocen, tako da bih sve da ih iskoristim. Nisam do sada imao priliku da čujem ovako iscrpna i precizna objašnjenja. Sve u svemu, bilo bi jako zanimljivo kada bi se objavila vlasnička struktura ovih agencija o kojima smo govorili, jer bi time bile otklonjene sumnje da su u pitanju privatni interesi. Jer je to apsolutno ne dopustivo da država dopusti da praktično privatne organizacije zadiru u stvari državnoga dometa na način koji sam opisao. Ne treba zaboraviti da o ovom slučaju nijedna zemlja koja je posle 50 mesta po bruto nacionalnom dohotku, nema taj namet. Srbija je, nemojte zaboraviti, na moju veliku žalost, na 89 mestu na listi država. Upravo zbog toga, mislim da o tome treba povesti računa i da još jednom podsetim Vlada mora davati odgovore na poslanička pitanja. Vi ste potpuno u pravu, nije samo sa MUP-om pitanje, krsna slava je porodični običaj u pravoslavnim porodicama, a nije državni, niti praznik države. Upravo zbog toga, što se popušta pred dnevnom politikom, zatečeno stanje koje je zatekao ministar Dačić i zatečeno stanje koje su zatekli ljudi u javnim preduzećima koji slave slavu, je zatečeno stanje propusta iz prošlosti sa kojima se mora raskinuti. Verujem, da vi kao socijalisti ćete se potpuno složiti sa mnom. Hvala vam lepo.
Ministri ne mogu posle poslanika, prema tome poslednja je gospodina Čanka. Reč ima narodni poslanik Šerih Hamzagić.
Zahvaljujem predsednice. Moje poslaničko pitanje je upućeno ministru Mrkonjiću, a tiče se poslaničkog pitanja postavljenog 21. 9. ove godine. Vezano je za putni pravac Novi Pazar – Tutin. Zapravo, ova putna deonica je potpuno devostirana, sa bezbroj udarnih rupa, ulegnuća, suženja, klizišta. Trideset i tri kilometra je duga, a njome se putuje čitav sat vremena putničkim vozilom. Teretnim vozilom i dva sata. Ova opština je vezana ne samo sa susednim gradom i Pazarom ovim putem, nego i sa ostalim delom Srbije i u opšte sveta. Samo da napomenem, da u našoj opštini nije bilo apsolutno nikakvih ulaganja, niti domaćih, niti stranih investitora. Sve je vezano opet za lošu putnu infrastrukturu. I do Tutina i do Sandžaka i unutar Sandžaka i unutar naše opštine. Da napomenem opet da je naša opština jedna od najnerazvijenijih sa neverovatno 77% nezaposlenosti i sa višestruko niskim bruto nacionalnim prihodom, sa masom nezaposlenih, bez ikakvih proizvodnih pogona. Sve to ne bi bilo čudno da nismo dobili obećanje od gospodina Mrkonjića da će ovaj putni pravac početi da se radi jesenas, da će putni pravac Novi Pazar – Sjenica. Gospodin Mrkonjić je gostovao letos u Novom Pazaru i rekao je da će ubrzo krenuti radovi na magistralnom putu Novi Pazar – Sjenica. Odmah posle na regionalnom putnom pravcu Novi Pazar – Tutin. Ne zameram gospodinu Mrkonjiću na tim rečima i verujem da će to bili. Ali, naši građani žele tačan odgovor, kada, jer se o tome priča već godinama. Da pomenem samo da je tutinska opština nije imala ni vodu za piće. Bivše Ministarstvo za NIP imalo je razumevanja i opredelilo je deo sredstava i ubrzo će Tutin dobiti vodu za piće. Međutim, ovaj putni pravac bruka je i sramota da spaja jednu opštinu sa ostalim delom Srbije. Svako tamo ko je putovao tim putnim pravcem video je da je on potpuno devastiran i ne zaslužuje da 36.000 ljudi, jer to im je jedini izbor sa svetom i sa ostalim delom ove republike. Toliko za sada.
Ministar Mrkonjić ima reč.
Potpuno je tačno ovo što kaže gospodin poslanik, jedino nije tačno da se ne radi na putu od Sjenice ili hajde obrnuto od Novog Pazara do Sjenice. Koliko ja imam informaciju tada kada smo bili na otvaranju tog puta, to je bilo jesenas, dobro nije bitno u septembru, oktobru mesecu, tada su radovi počeli. Radove izvodi preduzeće za puteve Novi Pazar, ako je nešto promenjeno u međuvremenu ne znam. To priznajem. Što se tiče put od Tutina do Pazara on je ušao u projekat za iduću godinu. Zašto? Zato što ima dosta problema sa obilaznicom oko Novog Pazara vi to dobro znate. Zato što lokalna samouprava nije u stanju u Novom Pazaru da reši pitanje eksproprijacije. To jeste deo problema vezanih za put od Novog Pazara ka Sjenici gore, tamo gde su one velike krivine. To pitanje mora da rešava ne samo lokalna samouprava nego moraju zajedno sa lokalnom samoupravom mi iz Vlade Republike Srbije da rešavamo. Dakle, dosta su nas zavukli, da budem iskren, oko ulaganja turskog kapitala u taj deo puta. Dosta. Tada letos, to smo presekli i rekli koristićemo deo sredstava evropskog kredita negde oko 30 miliona dolara, čini mi se da ima, za one teške krivine na delu između Sjenice i Novog Pazara, a ove dve druge deonice ćemo raditi sopstvenim sredstvima. Moram da kažem da je onaj deo gore puta od Sjenice završen. Dakle, ipak taj put je relativno dobar. Još jedno pitanje o kome ja izbegavam da govorim, ne zbog toga što se plašim izbora, ne može tamo gde nema više od hiljadu vozila da idemo sa asfaltnim kolovozima. Ne možemo. Mi smo svuda gde zamislimo, po lokalnim samoupravama, stavljali asfalte. To nije rešenje. Dosta problema imamo tu sa lokalnim samoupravama, jer bi svi hteli da dobiju asfalt. Podsećam, u Finskoj, koja je najrazvijenija zemlja u tom delu Evrope, i ne samo u tom delu Evrope, nego i sveta, nema asfaltnih kolovoza toliko koliko ima kod nas. To je bilo pitanje o kome ste sada govorili. Prema tome, put Tutin – Novi Pazar krenuće sigurno s proleća, ali pre toga moramo završiti zaobilaznicu oko Novog Pazara. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodine Hamzagić.
Da bi samo konkretizovali, ovaj projekat za ovaj putni pravac nije urađen. Prvo moramo da znamo kada će projekt biti urađen. Lokalna samouprava kaže da CIP to neće da uradi, ili nema volje da uradi, kao i Vlada. Sa druge strane čujemo da lokalna samouprava ili izuzima zemljište i svojinske odnose ili opet neko drugi to radi. Znači, od nečeg bi trebalo krenuti.
Gospodin Mrkonjić.
Potpuno ste u pravu što se tiče projekta. Šta je tu bilo sporno i oko čega smo se godili više od dve godine, i Ministarstvo NIP i infrastrukture zajedno, sa turskim predstavnicima tri turske firme oko toga koji nivo projekta treba da se radi. Da li će to biti magistralni put, da li će to biti polu autoput, pa je čak bilo reči da to bude autoput. Upravo zbog toga i projektanti nisu znali šta da rade. Sada smo to potpuno definisali. To će biti putevi prvog reda, i Novi Pazar – Tutin i Sjenica – Novi Pazar. To će biti putevi prvog reda sa proširenim kolovozom, gde je to moguće, sa serpentidama koje ćemo pokušati da rešimo sa tih 30 miliona dolara, a sve ostalo će dati budžetska sredstva. To je konačan dogovor. To je bilo letos, kao što kažete vi jesenas, kada smo mi bili tamo i dogovorili se sa gospodinom Ugljaninom i sa Rasimom Ljajićem. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Jovan Damjanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, poštovani gospodine ministre, upravo me je iniciralo da malo prodiskutuje ministar Dulić. Moram da kažem kada je pomenuo opasan i bezopasan otpad, da kažem nešto što se istorijski dešava u Republici Srbiji i što je prvi put u regionu, u okruženju, u Evropi da Dulićevo ministarstvo je dodelilo otvaranju reciklažnih centara romskoj zajednici. Svi znamo da je situacija ekonomska, socijalna i druga jako teška, ali ovo je prvi ministar u državi, u Republici Srbiji koji je znajući, poštujući sva pravila i potpisane međunarodnu dekadu i strategiju Vlade Republike Srbije. To je prvi čovek koji je omogućio romskoj zajednici da se zaposli i da delimično izađe iz jako teške ekonomske i socijalne situacije, jer ne možemo se integrisati u društvu ukoliko ne radimo, nemamo primanja, ne možemo školovati decu, a to su upravo gospodin ministar Dulić i Fond za zaštitu životne sredine učinili. Gospodine ministre, ja želim da vam se zahvalim, obavestio sam kao predsednik Svetske organizacije Roma, 35 država u svetu, šta ste vi učinili. To je presedan i romska zajednica, osobito u Srbiji i celom svetu, vam duguje veliku zahvalnost. Svetska organizacija Roma je donela odluku da na potpisivanju ovog ugovora koji treba uskoro da potpišemo da vam dodeli najveće priznanje Svetske organizacije Roma za ono što ste učinili za romsku zajednicu. Mi smo obišli 26 gradova u Srbiji, anketirali 4.500 privrednih, individualnih malih i srednjih preduzeća i imamo uvid u celoj Srbiji šta se dešava sa bezopasnim otpadom. Daću vam samo jednu informaciju. U Beogradu se skuplja 2000 tona kartona mesečno. Zamislite da to ide na deponiju, bio bi kolaps. Međutim, ovi reciklažni centri da se ne opterećuju deponije, da se odvoji "met streč pet" bezopasan otpad i da ide dalje na pripremu, na recikliranje gde ćemo dobiti gotovu sirovinu. Nadam se da će i ostali ministri, kao gospodin ministar Dulić i njegovo ministarstvo, dati podršku ovom projektu… (Predsednik: Vreme.) Završavam. … i omogućiti, jer mi sad otvaramo reciklažne centre u Staroj Pazovi, u Aleksincu, u Nišu i Vladičinom Hanu. Treba da otvorimo još nekih 22 reciklažna centra. Očekujem da će se to ostvariti i omogućiti čistiju Srbiju, parkove, jezera i zdravije građane u Srbiji.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Dulić.
Hvala vam na ovim lepim rečima. Mislim da je to bila dužnost. Da budemo iskreni, neformalni sakupljači sekundarnih sirovina koji su dolazili iz redova romske zajednice postoje u svim gradovima. Njima je trebalo pomoći, pogotovo u situaciji kada država ispostavlja mehanizme da upravljanje otpada stavi pod jedan okvir u skladu sa evropskim standardima. Sve vreme tvrdim da je u zelenoj ekonomiji upravljanje otpadom. Jedan od najsnažnijih delova zelene ekonomije jeste u mnogo hiljada radnih mesta i drago mi je što uspevamo da romsku zajednicu integrišemo u legalan posao koji će se raditi zajedno sa komunalnim preduzećima, pod državnom ingerencijom i Udruženjem Roma da tim romskim porodicama obezbedimo stabilne izvore prihoda, da im obezbedimo socijalno-zdravstveno osiguranje, da obezbedimo školovanje za njihovu decu i sve to je sastavni deo politike koju je ova vlada sprovodila. Ovde smo našli jedan dobar ugao da pomognemo tim ljudima. Mi ćemo nastaviti da to radimo i dalje. Hvala vama na saradnji i nadam se da ćemo na kraju uspeti da usrećimo nekoliko hiljada ljudi kroz ove reciklažne centre.
Dajem reč narodnom poslaniku Ljubomiru Kragoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, želeo bih da postavim par pitanja, pre svega ministru za kulturu šta je od kako je došao na čelo Ministarstva za kulturu uradio povodom zaštite srpske kulturne baštine na prostoru Kosova i Metohije? Želeo bih ujedno da postavim i drugo pitanje – kako bi se osećala gospoda ministri koji su sada u Vladi kada bi se uredba, koju su izglasali o slobodi kretanja, važila i za njih, važila i za ta iste ministre koji su tu uredbu izglasali, da su kojim slučajem neki od tih ministara sa teritorije Kosova i Metohije, kao što sam ja i kao što je 130.000 Srba na Kosovu i Metohiji? Da li vi znate da još danas i sutra Srbi mogu da voze svoje automobile sa tablicama srpskim na prostoru Kosova i Metohije? Već od 1. januara moraće da te iste tablice srpske predaju kvazišiptarskoj državi da bi im ona dala tablice koje ste uspeli vi da obezbedite, uz uslov da možemo da biramo da li će to biti RK ili RKS tablice i da se sa tim tablicama krećemo kroz Kosovo, a i kroz Srbiju. Normalno, da bi dobili tu saobraćaju dozvolu, kažem vam, morate da predate tablice Srbije Šiptarima u ruke, a da bi vam oni dali njihove tablice. Sa druge strane, da bi upravljali tim vozilom morate izvaditi vozačku dozvolu isto tako šiptarsku. Da bi nju mogli da izvadite, morate da izvadite državljanstvo u kome ne stoji da ste Srbin, nego stoji da ste Kosovar, a onda morate da platite sve poreze, dažbine koje naravno treba da se plate toj novoj državi, koju vi zagovarate i ubeđujete Srbe da to treba da rade sa tim potezima. Kako bi se vi, gospodo, osećali da to morate da radite, kao što mora 100.000 Srba da radi ovih dana na prostoru Kosova i Metohije? Sa druge strane, gospodo, ta slobodna kretanja i prelazak preko te administrativne linije, kako kažu predstavnici Srba ili granične linije, kako govori Kuper i kako govore Šiptari na Kosovu, mora da se plaća. Onda kažete – država nema ništa sa tim. Nema ništa vlast, nemate ništa vi ovde koji sedite u Beogradu, ali ima država jer je narod država, a taj narod mora da plati, ili da uđe ili da izađe, odgovarajuću taksu. Molio da mi se odgovori ako može na ova moja pitanja. Hvala.
Ministar Marković ima reč. Izvolite.
Hvala. Gospodine Kragoviću, ne bi bilo korektno da ja odgovaram šta sam sve uradio na zaštiti našeg nasleđa, pre svega ste to pitali, kulturnog nasleđa na Kosovu i Metohiji. Za to meni nije trebalo ministarstvo, kao što znate. To šta sam ja radio i uradio, rezultati su vam pretpostavljam poznati, ali šta je Ministarstvo uradilo u međuvremenu samo u ovom periodu, sa velikim zadovoljstvom mogu da kažem da su sve naše ustanove kulture, koje su nadležne, uspevale su da sarađuju sa drugim resorima, rezultati su vam poznati. Prvo, posle pokušaja da se preimenuje naša baština, pre svega govorim o onoj koja je na listi UNESKO, uspeli smo zajedničkim naporima, dakle, ljudi iz naših ustanova kulture, predstavnici Nacionalnog saveta za UNESKO i Ministarstva spoljnih poslova, zajednički smo uspeli da zaustavimo, potom smo dobili potvrdu u ovom slučaju i ja lično i predsednik Tadić u razgovoru sa gospođom Bokovom, generalnom direktorkom UNESKO ovde u Beogradu. Na mom sastanku četiri dana kasnije sa ministrom kulture Francuske, gospodinom Miteranom, dobio sam izvinjenje jer nije u direktnoj nadležnosti ovog ministarstva, kao što ni kod nas nije u direktnoj nadležnosti onih koji glasaju UNESKO delegacija, ali dobio sam pitanje, odgovor i garanciju da će definicija za koju se zalažemo svi zajedno kao država u kojoj živi narod jer, verovatno je bio lapsus, sigurno narod nije država, narod je malo širi pojam, dakle da će pod imenom pod kojim je, ne odnosi se samo, principijelno se zalažemo, ne govorimo samo o našoj baštini, pod imenom pod kojim na listu UNESKO uđe jedan spomenik, pod tim imenom mora da se vodi. Tu promene nema. Prvo smo dobili garancije, a potom smo dobili, to znate verovatno, verujem da ste i vi zadovoljni, kao i svi oni kojima je zbilja stalo do očuvanja našeg nasleđa, podršku na najbolji mogući način. U prvom krugu je Srbija, prvi put jedna zemlja iz ovog regiona, izabrana u komitet UNESKO, tako da ćemo sada mi ne samo učestvovati u definisanju i zaštiti, već i u pravljenju lista i stavljanja na tantativni spisak budućih spomenika ne samo iz regiona nego iz celog sveta. Svi koji ozbiljno prate ovu oblast znaju da je to kao kada biste dobili mogućnost da stalno igrate u osmini svetskog prvenstva u fudbalu, jer je mandat ovog komiteta daleko duži od mandata svake vlade, on je šest godina. Dakle, obezbedili smo, uslovno rečeno, jednu trajnu zaštitu ili barem jednu srednjoročnu garanciju da ćemo principe za koje smo se zalagali kao država i ne od juče i ne samo povodom Kosova i Metohije, moći i u buduće da zastupamo. To je sa stanovišta osnovnih rezultata. Možda je mnogo lepše ono što smo uspeli kao rezultat, opet kažem, ministarstvo i ustanove kulture jer je moj stav od početka bio da je ključno od svih poslova, prioritet svih poslova Ministarstva kulture prvo zaštita i čuvanje nasleđa. Ako niste u stanju da sačuvate ono što ste nasledili, besmisleno je da očekujete da dobijete novac da uložite u nešto novo, pa i to ćete proćerdati. Dakle, moramo svi tome zajedno da se naučimo. Prethodnih godina uspevali smo da predstavimo Srbiju kao zemlju fresaka. Ono što je nesporno, svetski priznata vrednost da predstavljamo u svetu kada smo u Firenci, u Bazilici Santa Kroče morali da produžimo zbog velikog interesovanja ovu izložbu u junu, dobili smo poziv da se prvo od strane stručnjaka italijanskih, a oni su najveći u oblasti konzervacije, znate koliko oni spomenika čuvaju. Dakle, dobili smo molbu da oni obiđu manastire u kojima se freske nalaze. Dogodilo se da su tom prilikom mnogi od njih promenili mišljenje o načinu na koji treba čuvati ovo nasleđe. Neki od njih su upravo iz Firence. Dobili smo mogućnost da sada organizujemo stalnu postavku. Kao što znate, 29. novembra sam otvorio tu stalnu postavku u Bazilici Santa Kroče, a tom prilikom smo dobili zvanično priznanje da su naše freske preteča renesanse u Italiji i da su upravo majstori koji su na njima radili očito prešli more, uticali pre svega na Đota. Dakle, obezbedili smo na najbolji mogući način da sada drugi brane našu baštinu. To je u najkraćem samo jedan segment onoga što je urađeno. Moram da kažem, pošto smo rekli da je kultura, kultura je takođe i međusobno poštovanje. Nije izraz poštovanja da ja odgovaram za nešto što niti je moj resor niti iko od vas očekuje da je moja odgovornost. Time poštujem i vas, jer očekujem od glasača, ma koje stranke, da kada žele da saznaju da li ima hleba, ne idu da pitaju vulkanizera nego da odu da pitaju pekara. Sve mimo toga, kao što znate, jeste folklor, on jeste nematerijalno nasleđe, to sam rekao i gospođi Čomić kada je postavila na taj način slično pitanje, ali mislim da je neodgovorno prema biračima postavljati nenadležna pitanja. To znači da ne želite da dobijete odgovor. Ne mislim na vas lično, svakako, već načelno se to ne radi, time se samo zloupotrebljava institut poslaničkih pitanja za koja sam ponosan što sam ga uspostavio još 2006. godine Poslovnikom. Hvala vam.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Aleksandar Jugović ima reč.
Poštovana predsednice, kolege poslanici, ministri, hteo sam da postavim pitanje ministru prosvete Žarku Obradoviću u vezi sa jubilarnim nagradama, pošto sam i ja radio kao profesor u školi i dobijam stalno pitanja od svojih kolega da se razreši dilema da li je Beograd samo dobio, da li su prebačena sredstva lokalnim samoupravama i kratko da mi se odgovori kada će dobiti zaslužena sredstva?
Ministre Obradoviću, izvolite.
Gospodine Jugoviću, hvala na pitanju. Evo, odgovora. Zahvaljujući zakonu koji je usvojila ova Narodna skupština, to jest vi, od oktobra su povećani prihodi lokalnih samouprava. Zašto ovo kažem? Da se ne bi stvarala zabuna u javnosti. Isplata jubilarnih nagrada je obaveza lokalnih samouprava, sa povećanim prihodima oni treba da isplate jubilarne nagrade. Ako slučajno neka lokalna samouprava nije povećala svoje prihode primenom zakona koji je usvojena od Skupština, onda treba da se jave Ministarstvu finansija i da se razreši taj Gordijev čvor, a one lokalne samouprave koje su povećane prihode one treba lokalne, one treba da isplate jubilarne nagrade. Do sada, prema podacima koje je danas izneo Sindikat obrazovanja, preko 50% lokalnih samouprava u Srbiji su isplatile jubilarne nagrade. Ovde je suštinsko pitanje samo jedno – da li eventualno neke lokalne samouprave nemaju novca, a onda je dežurna adresa Ministarstva finansija ili su te novce potrošile za druge namene? Molim i predsednike sindikata i gradonačelnike da obave razgovore i da razreše dilemu i sumnju da li ima ili nema novca. Ako novca ima, a ogromna većina ima, da se jubilarne nagrade isplate, a ako nema da se jave Ministarstvu finansija. Hvala.
Trenutak moje nepažnje je onemogućio da gospodin Ljubomir Kragović iskoristi svoja još dva minuta. Dajem mogućnost poslaniku da komentariše još dva minuta, a imam i informaciju da sat malo žuri, tako da se uklapamo. Izvolite.
Zahvaljujem, samo imam pravo na tri minuta, pa još dodatnih dva minuta, ukoliko bude odgovora. Očigledno je da nećemo da se saslušamo, da se žurimo da izglasamo budžet i da idemo kući. Ali, vi ćete otići kući i moći ćete da slavite, a šta ćemo mi da radimo koji idemo na prostor KiM, da plačemo, da kukamo i da se žalimo na sudbinu koja nam podari ovu Vladu, ovakvu kakva jeste i koja nas gura u zagrljaj Hašimu Tačiju? Pitao sam vas, gospodine ministre, jer vi nećete pitanja – šta, kako i gde, nego sam vas pitao konkretno šta ste uradili od kako ste došli? Zahvaljujem se na tome, ali vi ste mi ispričali samo ono što ste radili na međunarodnom planu. Budite ubeđeni da će 99% toga biti uzaludan posao i da će vas prevariti. Setite se, i onda su došli da obezbede mir i blagostanje na Kosovu, pa su samo za vreme njihovog mandata uspeli da dozvole da se ubije preko hiljadu Srba i da se kidnapuje preko hiljadu Srba, da se za vreme njihovog mandata preko 150 manastira uništi, za vreme te iste grupe ljudi koja vam sada obećava da će kao da zaštiti tu našu kulturnu baštinu na prostoru KiM. Danas je bilo ovde pitanja od jednog poslanika i tražio je zaštitu ustavnosti za neke postupke koje traži da organizuju neki ljudi. Isto tako, želeo bih da iskoristim ovu priliku i da zatražim i ja zaštitu ustavnosti i zakonitosti na ovu uredbu koju ste vi gospodo izglasali prošlog četvrtka, a koja se odnosi navodno na neku slobodu kretanja na prostoru KiM. Koristim i ja ovu priliku, ako ima pravo poslanik koji pripada većini da traži zaštitu ustavnosti i zakonitosti, onda valjda imam i ja pravo da tražim zaštitu ustavnosti…
Zahvaljujem. Pošto je 19,00 časova zaključujem današnji rad. Pre nego što to učinim, dozvolite da u ime poslanika prisutnim ministrima i ostalim članovima Vlade koji nisu tu zahvalim na saradnji i poželim u ime svih poslanika srećnu Novu Godinu.
Evo, zamolio sam predsednicu Narodne skupštine Republike Srbije da i nama, Snežani, Predragu, Oliveru, Mrki i meni da mogućnost, evo, zloupotrebiću Poslovnik da u ime Vlade Republike Srbije svima vama prisutnim poslanicima, bez obzira da li je reč o skupštinskoj većini ili manjini, da čestitam Novu Godinu, Božićne praznike, i oni koji su bili i ove koji dolaze i da vam poželim svima dobro zdravlje.
Zahvaljujem ministre. Pošto više nema mogućnosti da nastavimo sa radom, zaključujem današnji rad. Podsećam vas da smo dogovorili da ćemo pristupiti glasanju u 19,07 časova. Molim članove Odbora za evropske integracije da budu u sali I kako bi završili rad i došli u ovu našu salu za plenarno zasedanje. [[Posle pauze]] Poštovani narodni poslanici, nastavljamo rad odlučivanjem po tačkama dnevnog reda Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Kako bismo mogli da pristupimo glasanju, potrebno je da utvrdimo kvorum. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 126 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da, prema tome, postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O BUDŽETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2012. GODINU, SA PREDLOZIMA ODLUKA O DAVANJU SAGLASNOSTI NA FINANSIJSKE PLANOVE ZA 2012. GODINU: 1) Republičkog fonda za PIO, 2) Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje, 3) Nacionalne službe za zapošljavanje. Pre nego što pređemo na odlučivanje o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 2. tačka 8. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština usvaja budžet većinom glasova svih narodnih poslanika. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu, u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, za je glasalo 127. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pisanim putem amandmane su povukli narodni poslanici: zajedno Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Radovan Radovanović na član 7. koje su podneli 26. decembra 2011. godine, Riza Halimi na član 7. razdeo 3. glava 3.14, Kenan Hajdarević na član 7. razdele 17. i 20. i na član 7. razdele 53. i 54. i Judita Popović na član 7. Pošto je Zakonodavni odbor, na sednici 29. decembra 2011. godine, ocenio da su ovi amandmani u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, konstatujem da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani Vlade na čl. 1, 2, 3, 7, 14. i 35; amandman narodnih poslanika Lasle Varge, Balinta Pastora, Elvire Kovač i Arpada Fremonda na član 7, razdele 17 i 37; amandman narodnog poslanika Nenada Konstantinovića na član 8. i amandman narodnog poslanika Lidije Dimitrijević na član 12. Prelazimo na odlučivanje. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 3. amandman je podneo Odbor za finansije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Molim da se izjasnimo. Da bismo izglasali amandmane, potrebno je najmanje 126 glasova. Od 128 poslanika, za je glasalo 128. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Radovan Radovanović. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, za je glasalo šestoro. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. razdele 1. i 51. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. razdele 2. i 50. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. razdele 2. i 50. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Stefan Zankov. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. razdeo 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Molim da se izjasnimo. Od 128 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman razdeo 3. amandman je podnelo narodni poslanik Zoran Antić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman razdeo 3. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Budimirović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 7. razdeo 3,4 i 54, amandman je podneo Odbor za finansije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Za izglasavanje amandmana potrebno je najmanje 126 poslanika. Od 128 narodnih poslanika, 126 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman razdele 3 i 14. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Esad Džudžević i Bajram Omeragić. Od 128 narodnih poslanika, 10 za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Kenan Hajdarević. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Judita Popović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman razdeli 3 i 20. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Riza Halimi. Od 128 narodnih poslanika, pet za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman razdele 3 i 22. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Radovan Radovanović. Od 128 narodnih poslanika, četiri za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. razdele 3 i 50, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Kasalović. Od 128 narodnih poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nada Kolundžija. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Markićević. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nataša Jovanović. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Mojsilović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Milićević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 17 za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Mladen Grujić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Srđan Spasojević i Zlata Đerić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Oto Kišmarton. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Zoran Mašić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman, sa ispravkom, podnela je narodni poslanik Marija Bugarčić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. Razdeo 20, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Ilić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milan M Nikolić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Vučeta Tošković. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 17. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga i Radovan Radovanović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 14 za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam vas da je članom 43. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije i članu 160. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Vlada je naročito opravdane razloge za stupanj na snagu za ovaj zakon ranije od osmog dana od dana objavljivanja navela u obrazloženju predloga. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 128 za. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Poštovani narodni poslanici, konstatujem da je usvojeno više amandmana na tekst Predloga zakona od kojih neki zahtevaju tehničko usaglašavanje pojedinih odredaba Predloga zakona sa usvojenim amandmanima. Naime, prema odredbi člana 5. stav 8. Zakona o budžetskom sistemu, budžetski prihodi i primanja moraju biti u ravnoteži sa budžetskim rashodima i izdacima. Nekim od usvojenih amandmana izvršene su promene u delu budžeta kojim se uređuju rashodi i izdaci, što nije praćeno i odgovarajućim tehničkim usaglašavanjem odredaba kojima se uređuju prihodi i primanja budžeta. Imajući to u vidu, predlažem da služba Narodne skupštine pre dostavljanja zakona na objavljivanje, u saradnji sa odgovarajućom službom Vlade izvrši tehničko usaglašavanje teksta zakona sa usvojenim amandmanima. Stavljam na glasanje ovaj predlog i molim narodne poslanike da se izjasne o njemu. Od 128 narodnih poslanika, 128 za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila ovaj predlog. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu, u celini. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo svih 128 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu. Pošto smo usvojili Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2012. godinu, prelazimo na odlučivanje o predlozima odluka kojima Narodna skupština daje saglasnost na finansijske planove za 2012. godinu Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje, Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje i Nacionalne službe za zapošljavanje. Stavljam na glasanje predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2012. godinu. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 127. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2012. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje za 2012. godinu. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 126. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog zavoda za zdravstveno osiguranje za 2012. godinu. Stavljam na glasanje Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2012. godinu. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 127. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2012. godinu. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 126 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Molim da se izjasnimo. Od 128, narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 18. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 21. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 127 za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 128, narodnih poslanika, 124 za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam vas da je članom 13. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 123 za. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, u celini. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 128 za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU DOBIT PRAVNIH LICA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 128 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, 104 za. Amandman je prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman zajedno su podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 6. je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 7. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zlata Đerić, Miroslav Markićević i Srđan Spasojević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 11. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 100. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica, u celini. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 125. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DOPRINOSIMA ZA OBAVEZNO SOCIJALNO OSIGURANjE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 124. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, u celini. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 123. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PORESKOM POSTUPKU I PORESKOJ ADMINISTRACIJI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za je glasao 101. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, konstatujem da je amandman Vlade na član 53. postao sastavni deo Predloga zakona pošto ga je prihvatio Odbor za finansije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, tako da o njemu Narodna skupština, saglasno članu 164. stav 3. Poslovnika, posebno ne odlučuje. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Molim da se izjasnimo. Od 129 narodnih poslanika, jedan za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, dvoje su za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 128 narodnih poslanika, za je glasalo 96. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, na član 11. amandman je podneo Odbor za finansije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Molim da se izjasnimo. Od 126 narodnih poslanika, za je glasalo 109. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila amandman. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Molim da se izjasnimo. Od 126 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 17. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 21. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila amandman. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 22. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 26. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 29. amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Molim da se izjasnimo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Molim da se izjasnimo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Molim da se izjasnimo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Molim da se izjasnimo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Molim da se izjasnimo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Molim da se izjasnimo. Od 126 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 49. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 53. amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 53. amandman je podnela narodni poslanik Suzana Grubješić. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, 13 za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona u celini. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 104. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Prelazimo na izjašnjavanje po 7. tački dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O OBAVEZNOM OSIGURANjU U SAOBRAĆAJU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 114. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona u celini. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 118. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o obaveznom osiguranju u saobraćaju. Prelazimo na izjašnjavanje po 8. tački dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA ZAKONA O JAVNIM PUTEVIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 121. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o javnim putevima, u celini. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 122. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i Zakona o javnim putevima. Prelazimo na izjašnjavanje po 9. tački dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BEZBEDNOSTI SAOBRAĆAJA NA PUTEVIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 117. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo podnela je amandman kojim se predlaže da se ispred člana 1. doda novi član 1. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Grupa 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 1. doda član 1a. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Grupa 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 2. doda član 2a. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor za odbranu i bezbednost podneo je amandman na član 8. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 121. Amandman je prihvaćen. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, za je glasao jedan. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Odbor za odbranu i bezbednost podneo je amandman na član 9. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 109. Amandman je prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Iz tehničkih razloga, moramo da ponovimo rezultat glasanja. Ovaj rezultat neću saopštiti. Na član 10. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo troje. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona u celini. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, za je glasalo 122. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O FONDU ZA ZAŠTITU ŽIVOTNE SREDINE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 121. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam vas da je članom 7. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 120. Konstatujem da je Narodna skupština da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona u celini. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, za je glasalo 122. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o fondu za zaštitu životne sredine. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONIKA O KRIVIČNOM POSTUPKU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Od 127 poslanika, 112 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje po amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, jedan za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona u celini. Od 127 poslanika, 124 za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakonika o krivičnom postupku. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O DOPUNAMA ZAKONA O UREĐENjU SUDOVA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Od 127 poslanika, 121 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje po amandmanima. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Gordana Pop-Lazić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Zoran Krasić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije i članu 160. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 127 poslanika, 123 za. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Molim da se izjasnimo. Od 127 poslanika, 124 za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o dopunama Zakona o uređenju sudova. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA DOPUNI ZAKONA O JAVNOM TUŽILAŠTVU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje u načelu. Od 127 poslanika, 125 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Mirko Munjić i grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam vas da je članom 2. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu 1. januara 2012. godine. Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije i članu 160. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 127 poslanika, 124 za. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona u celini. Od 127 poslanika, 124 za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o dopuni Zakona o Javnom tužilaštvu. Prelazimo na 14. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O SUDSKIM TAKSAMA Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Od 127 poslanika, 119 za. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 1. amandman je podnela grupa od 21 narodnog poslanika poslaničke grupe Napred Srbijo. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Od 127 poslanika, niko za. Amandman nije prihvaćen. Podsećam vas da je članom 2. Predloga zakona predviđeno da zakon stupa na snagu 1. januara 2012. godine, što znači da zakon stupa na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije i članu 160. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, zakoni i drugi opšti akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Od 127 poslanika, 125 za. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o sudskim taksama u celini. Od 127 poslanika, 115 za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmeni Zakona o sudskim taksama. Prelazimo na 15. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O PRESTANKU FUNKCIJE ČLANA VISOKOG SAVETA SUDSTVA Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika odlučuje o prestanku funkcije člana Visokog saveta sudstva. Stavljam na glasanje Predlog odluke o prestanku funkcije člana Visokog saveta sudstva. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da Narodna skupština nije većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o prestanku funkcije člana Visokog saveta sudstva. Prelazimo na 16. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O OBRAZOVANjU KOMISIJE ZA PRAĆENjE SPROVOĐENjA NACIONALNOG AKCIONOG PLANA ZA PRIMENU REZOLUCIJE 1325 SAVETA BEZBEDNOSTI UJEDINjENIH NACIJA – ŽENE, MIR I BEZBEDNOST U REPUBLICI SRBIJI (2010-2015.) Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, 116 za. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o obrazovanju Komisije za praćenje sprovođenja Nacionalnog akcionog plana za primenu Rezolucije 1325 Saveta bezbednosti Ujedinjenih nacija – Žene, mir i bezbednost u Republici Srbiji (2010-2015.). Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o povredama Poslovnika na koje su ukazali narodni poslanici. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbe člana 103. stav 6. i stav 10. Poslovnika, prema kojima ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na sednici 26. decembra 2011. godine, u 13 časova i pet minuta, ukazala je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Aleksandar Martinović, na sednici 27. decembra 2011. godine, u 13 časova i 50 minuta, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Aleksandar Martinović, na sednici 28. decembra 2011. godine, u 11 časova i 28 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Aleksandar Martinović, na sednici 28. decembra 2011. godine, u 11 časova i 50 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Aleksandar Martinović, na sednici 28. decembra 2011. godine, u 11 časova i 55 minuta, ukazao je na povredu člana 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da se izjasnimo. Od 127 narodnih poslanika, niko za. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Šestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. U ime poslanika Narodne skupštine Republike Srbije, zaposlenih u Narodnoj skupštini i u svoje ime, u Novoj godini svim građanima Srbije želim mnogo lične sreće i zdravlja. Želimo da što više građana živi od svog rada. Popis stanovništva nas je opomenuo i zato želimo da što veći broj porodica bude obradovan lepim vestima o rađanju dece. Svim zaposlenima u Narodnoj skupštini Republike Srbije, u ime poslanika, zahvaljujem na dosadašnjoj saradnji i želim da u narednoj godini ostvare uspehe na profesionalnom i ličnom planu. Poštovani narodni poslanici, molim da saslušamo himnu Republike Srbije koju izvodi kamerni hor "Voks slavikum". Zahvaljujem na saradnji u čitavom ovom mandatnom periodu i ocenjujem da smo uradili mnogo i da sve što smo učinili jeste odličan most za još bolji parlamentarizam u budućnosti. Hvala vam. O aktivnostima do raspisivanja izbora dogovaraćemo se i bićete na vreme obavešteni.