Poštovana predsedavajuća, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, kao narodni poslanik SVM pre par nedelja pokrenuo sam pitanje u vezi problema registracije priključnih mašina u poljoprivredi. Nažalost, ni dan danas ovo pitanje nije rešeno, bez obzira na to da se i skupštinski Odbor za poljoprivredu bavi ovom temo i ovaj materijal je upućen i Ministarstvu unutrašnjih poslova. Zbog toga želim da uputim pitanje nadležnima u MUP, kao i direktoru policije, gospodinu Miloradu Veljoviću i načelniku Uprave saobraćajne policije, gospodinu Dragiši Simiću, zašto nisu odgovorili na zahtev Odbora za poljoprivredu u vezi problema sa registracijom priključnih mašina u poljoprivredi? Zakonom o bezbednosti saobraćaja predviđeno je da svako priključno vozilo mora da se registruje. Sa tim nemamo nikakav problem. Naravno, nemaju problem ni poljoprivredni proizvođači, nemaju ništa protiv te registracije. Međutim, problem je da neke poljoprivredne i priključne mašine proizvođači i da žele ne mogu da registruju i zbog toga, nažalost, dobijaju i kazne. Problem je u Pravilniku o registraciji motornih i priključnih vozila, gde se navodi da svako vozilo koje se registruje mora na tehnički pregled pre registracije. Tokom tehničkog pregleda moraju se navesti podaci o vozilu. Naravno, postoje uslovi koje priključno vozilo mora da ispuni. Problem je tu, naime, da neke priključne mašine u poljoprivredi ne ispunjavaju uslove koji su propisani i to fabrički ne ispunjavaju. Radi se o beračima kukuruza, o rasturačima stajnjaka, o rasturivačima đubriva, o tanjiračama koje imaju dva točka, o cisternama, o presama. Najčešći problemi koje poljoprivredni proizvođači imaju jeste da nemaju prvi račun o kupovini te mašine. Ove mašine nemaju ni broj šasija, pa ni vazdušne kočnice, kao ni signalizaciju i zbog toga ne mogu da prođu tehnički pregled. To zna i saobraćajna policija, ali bez obzira na sve kažnjava poljoprivredne proizvođače zbog neregistracije priključnih mašina. Na Odboru za poljoprivredu smo jednoglasno doneli odluku da pokušamo da rešimo ovo pitanje i kao Odbor uputili smo pismo nadležnom MUP. Poslali smo materijal sa kaznama, sa potpisima poljoprivrednih proizvođača protiv ove odredbe, kao i pozivno pismo na sednicu Odbora za poljoprivredu. Nažalost, odgovora ni dan danas nema, bez obzira na to što je to bilo pre mesec dana. Smatram da svako ministarstvo treba da poštuje samu instituciju Narodne skupštine, kao i njene odbore. Ovom prilikom apelujem na direktora policije, na gospodina Milorada Veljovića i na načelnika Uprave saobraćajne policije, gospodina Dragišu Simića, da se privremeno zaustavi kažnjavanje poljoprivrednih proizvođača dok se ne reši ovaj problem. Kao narodni poslanik SVM smatram da ne treba dodatno da opterećujemo naše poljoprivredne proizvođače i očekujem odgovor na postavljeno pitanje što pre. Hvala.
Narodni poslanik Zaharije Trnavčević ima reč.
Želim da pitam da li će u četvrtak, poslednjeg četvrtka, 30. maja biti prilika da mi narodni poslanici Vladi i ministrima postavimo pitanja? Upozoravam da to nismo imali u aprilu mesecu. Ta institucija poslaničkih pitanja je veoma važna ne samo za mene, nego i za sve narodne poslanike, kao prilika da javno Vladi i ministrima postavimo pitanja umesto da to činimo nekom prepiskom itd. U članovima 27, 103. i 205. Poslovnika regulisana je ova materija. Molim predsednika i predsedništvo Narodne skupštine da vode računa tako da sednice u jednoj sednici, poslednjoj sednici bilo kog meseca, počinju tako da se ne dovodi u pitanje to da li će tog četvrtka biti ili ne održana sednica od 16,00 do 19,00 časova, sa mogućnošću da postavljamo pitanja Vladi. Za mene je to veoma važno, ne znam za druge, ali nadam se da govorim i u interesu drugih poslanika. Hvala.
Hvala. Da vam odmah odgovorim. Ukoliko budu ispunjeni uslovi predviđeni Poslovnikom, biće sednica poslednjeg četvrtka. Reč ima narodni poslanik Olgica Batić.
Hvala. Imam dva pitanja za ministra Selakovića. Izjavama ministra Selakovića da će se na oglasima za izbor sudija i zamenika javnih tužilaca, koji se trenutno sprovode, zakonsku prednost imati polaznici Pravosudne akademije, budući da je ministar Selaković izjavio da je on i lično blizak sa polaznicima prve generacije Pravosudne akademije i da će nakon dopune mreže sudova biti raspisan novi konkurs za izbor sudija, na kome će moći da se prijave sudijski pomoćnici bez obzira na činjenicu što nisu diplomci Pravosudne akademije, čime je prekršen ustavni princip podele vlasti i izvršen pritisak na organe koji su Ustavom određeni kao garant samostalnosti i nezavisnosti sudstva, pre svega mislim na Vrhovni savet sudstva i na Državno veće tužilaca, čineći tako navedene konkurse unapred izvesnim. Moje pitanje ministru Selakoviću jeste – zbog čega je uopšte davao takve izjave? Naime, VSS je Ustavom definisana kao nezavistan i samostalni organ koji obezbeđuje i koji garantuje nezavisnost i samostalnost sudova i sudija, a Državno veće tužilaca isto tako jeste samostalni organ koji obezbeđuje i koji garantuje samostalnost javnih tužilaca i zamenika javnih tužilaca i to u skladu sa Ustavom i njihova je dužnost da Narodnoj skupštini predlože za izbor nosioca pravosudnih funkcija najbolje kandidate, ma ko ti kandidati bili, budući da je kadrovski jako i upravo zbog toga i nezavisno pravosuđe jedan opšti interes države. Čini mi se da je time Ministarstvo, posebno ovakvim izjavama, izvršilo uticaj, pre svega mislim na gospodina ministra pravde, gospodina Selakovića, jer je on istovremeno i član Vrhovnog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, tako da svaka njegova izjava u javnosti ne može proći nezapaženo od strane drugih članova tih tela. Naime, Ustav zabranjuje diskriminaciju članom 21, tako što predviđa građanima pravo da pod jednakim uslovima stupaju na javnu funkciju i to je regulisano članom 53. navedenog Ustava. Zakon o sudijama i Zakon o javnim tužilaštvima zabranjuju diskriminaciju prilikom izbora i prilikom predlaganja za izbor po bilo kom osnovu. Svi ovi navedeni članovi bili bi povređeni ako bi se iz oglasa isključili svi oni drugi kandidati, sem polaznika Pravosudne akademije, a takva ista situacija bi se ponovila i ukoliko bi na postojećim oglasima bili izabrani polaznici Akademije, i to na osnovu Zakona o Pravosudnoj akademiji, dok bi sudijski i tužilački pomoćnici i ostali kandidati na nekom budućem oglasu se birali po nekim drugim zakonima, tj. po Zakonu o sudijama i Zakonu o javnim tužilaštvima. Čak i da se raspiše konkurs samo za sudijske i samo za tužilačke pomoćnike, to bi ponovo bila diskriminacija drugih kandidata. Naime, sudijski i tužilački pomoćnici, i svi ostali kandidati koji su ispunili zakonom i Ustavom propisane uslove, imaju prava da učestvuju na postojećem konkursu i da budu birani. Oni su svoja prava iskoristili podnoseći svoju dokumentaciju VSS i DVT, zbog čega je izjava ministra da će, citiraću – nakon dopune mreže sudova, raspisan je novi konkurs za izbor sudija, na kome će se moći prijaviti sudijski pomoćnici. Ovo zapravo predstavlja jedan jasan pokazatelj načina na koji će takav jedan konkurs biti sproveden. Na sednici svih sudija Vrhovnog kasacionog suda, ogromnom većinom je donet zaključak da, prilikom sprovođenja postojećeg oglasa za izbor sudija, ne treba prednost davati polaznicima Pravosudne akademije, čime se navedeni sud osnovano, potpuno opravdano i otvoreno suprotstavio najavljenoj diskriminaciji kandidata koji nisu polaznici akademije. Moje drugo pitanje, pošto vidim da sam limitirana sa vremenom, isto je upućeno ministru Selakoviću i glasi – zašto se danas zanemaruju pogubni efekti ove navedene institucije i zakon koji uređuje pravosuđe Republike Srbije? Kakva se to poruka šalje sudijskim pomoćnicima, koji su na svojim leđima izneli višegodišnji rad u uslovima povećanog obima poslova, pod izjavom koju je ministar dao, da se uslovi za polaganje pravosudnog ispita u sudovima stiče na taj način što se godinu i po dana sudijama nosi burek i jogurt, a zatim se ide na spremanje pravosudnog ispita? Naime, aktuelni oglasi za pravosudne funkcije su raspisani na osnovu Zakona o sudijama i na osnovu Zakona o javnim tužilaštvima, u kojima se u postupku izbora kandidata insistira… (Predsedavajuća: Vreme.) Završavam. Insistira se na utvrđivanju stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti kandidata, i to predviđa Zakon o sudijama, član 43, Zakon o javnim tužilaštvima član 76. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Ostojić. Izvolite.
Hvala, potpredsednice. Moje pitanje upućeno ministru poljoprivrede, gospodinu Kneževiću. Tiče se Pravilnika koje je donelo njegovo ministarstvo prošlog meseca, o korišćenju sredstava za podsticaj u organskom stočarstvu, odnosno u stočarstvu koje se bazira na organskoj proizvodnji. Nažalost, tim pravilnikom su stotine malih stočara koji se bave organskom proizvodnjom isključeni iz mogućnosti da dobiju sredstva koja smo pripremili i u budžetu i donošenjem Zakona o podsticaju poljoprivredne proizvodnje. U 2011. godini, ti mali stočari, koji se bave organskom proizvodnjom, dobijali su maksimalno po milion i 200 hiljada dinara. To nije veliki novac, ali za njih jeste. U 2012. godini su ostali bez sredstava. Sada ovim Pravilnikom u 2013. godini će takođe ostati. Šta je sporno? Sporno je što je Pravilnikom, a nažalost i zakonom predviđeno da pravo na podsticaj u organskoj proizvodnji imaju samo oni koji imaju kvalitetna priplodna grla. To su, hajde da kažemo narodskim jezikom, grla sa pedigreom, gde se zna poreklo unazad dva kolena, odnosno dve generacije. Većina stočara koji se bave organskom proizvodnjom nemaju takva grla. Na kraju krajeva, u Srbiji postoji milion goveda, a samo manje od 150.000 takvih kvalitetnih priplodnih grla. Očigledno je da je ovaj zakon i Pravilnik pravljen za nekoga i kada se malo izanalizira tržište i oni koji se bave organskom proizvodnjom, dođe se do činjenice da u Vojvodini postoji jedna farma koja se bavi tzv. organskom, a u stvari industrijskom proizvodnjom, pošto ima hiljade hektara itd. Ta farma će uzeti skoro trećinu, a svakako preko četvrtine ukupnih sredstava koja su namenjena za podsticanje organskog stočarstva. Znači, skoro 55 miliona od nekih 200 miliona, koliko je za tu namenu predviđeno budžetom. Gle čuda, generalni direktor i suvlasnik te farme je Saša Vitošević, savetnik za poljoprivredu gospodina Dinkića. On je bio koordinator pisanja zakona. I sada neko da me ubedi da u pisanju zakona nije bilo predviđeno i namešteno da jedna farma dobije trećinu svojih sredstava, a desetine i stotine, nisu u pitanju hiljade jer ih nema toliko, malih stočara, budu zakinuti. Naprosto, pitam ministra poljoprivrede – šta će tim povodom preduzeti? Jer, velika industrijska proizvodnja je negacija organskoj proizvodnji. U suštini je organska proizvodnja pre filozofija i njom se bave mala porodična gazdinstva i ona će najviše biti oštećena, a tek smo u povoju kada je u pitanju ova grana poljoprivrede, iako svi pričamo kako Srbija ima veliku šansu, čistu zemlju, dobru vodu, ali ovako na početku razvoja te grane, u principu, jedan veliki igrač će da uzme većinu novca, a gle čuda, on je i koordinisao pisanju zakona? To je pitanje za ministra Kneževića. Kao što vidite iz ovog primera, uvek ima nešto iza. Pitam – šta ima? Ovo je pitanje za gospodina Vučića, prvog potpredsednika Vlade i predsednika SNS. Ne izbiva njihov predsednik Izvršnog odbora, gospodin Nikolić, sin predsednika Nikolića, iz Dimitrovgrada ovih dana. Hajde što je nama uzeo odbornika. Kako da kažem, biće bolje SNS-u sa odbornikom ili odbornicom LDP, sigurno je kvalitetna čim su je uzeli, ali ono što je čudno, tamo se čudne stvari dešavaju, tamo se ruši vlast u kojoj je SNS. Srpska napredna stranka ima dva odbornika i predsednik Izvršnog odbora ruši tu vlast. Zanimljivo, predsednik DS postane poverenik SNS. Je l' da da nije normalno? Znači, ima tu nešto iza, kao što je i oko ovog zakona bilo nešto. Očigledno je da se radi o 20 hektara građevinskog zemljišta Opštine Dimitrovgrad na samoj granici na kojoj je neko bacio oko. To je poslednja razvojna šansa te siromašne opštine, ali neko verovatno hoće tu u nekoj kombinaciji da dovede investitora, pa se dešavaju takve ludačke stvari, da SNS ruši sopstvenu vlast i na čelo svoje stranke dovodi nekoga iz DS, a inače je taj bivši predsednik opštine, očigledno da bi se neke kombinacije odradile. (Predsedavajuća: Vreme.) Šta će Vučić tim povodom da uradi? Da li je on taj koji stoji iza kombinacije? Hvala.
Hvala. Sledeća prijavljena je narodna poslanica Milica Radović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre dva dana posmrtni ostaci kralja Petra II Karađorđevića, kraljice Aleksandre Marije i kraljevića Andreja su pohranjeni u porodičnoj grobnici na Oplencu, uz najviše državne počasti. To je svakako jedan od vrlo značajnih istorijskih događaja za Srbiju danas. I u svakoj državi koja drži do svog ugleda, koja drži do svoje reputacije, do svoje istorije, do svoje tradicije, to bi u svim informativnim programima, možda ne na komercijalnim televizijama, ali na nacionalnim televizijama i javnim servisima, sigurno bila jedna od najznačajnijih i, takoreći, prva vest tog dana. Međutim, našim medijima to očigledno nije bilo toliko zanimljivo. Zamislimo samo šta bi radio jedan BBC u situaciji kada bi se posmrtni ili zemni ostaci nekog davnog ili dalekog člana kraljevske porodice preneo u Veliku Britaniju. Tada bi u toj situaciji sigurno bilo organizovano toliko mnogo informativnih programa, dokumentarnih emisija, koje bi imale za cilj očuvanje nacionalnog identiteta i negovanje nacionalne istorije, odnosno tradicije. Za naše medije je mnogo važnija bila pobeda koalicije okupljene oko DSS u Kosjeriću. To je informacija koja je u tom trenutku bila najznačajnija. Da budem potpuno jasna, da sam ja i da smo mi kojim slučajem stranka koja političke interese stavlja na prvo mesto i koja se isključivo rukovodi time, bili bi vrlo zadovoljni takvim načinom izveštavanja. Ali, ovde jedna vest lokalnog karaktera zamagljuje vest od nacionalnog interesa. To je nešto što apsolutno nije prihvatljivo. Možda bi ovaj događaj i predstavljao prvu vest na javnom servisu, da kojim slučajem obraćanje predsednika Vlade i obraćanje predsednika Republike nije bilo propraćeno ogromnim zvižducima i uzvicima. Svakako da na Oplencu nije bilo mesta za takvo negodovanje, ali svakako i takođe da Oplenac nije mesto gde će da se drže neumesni politički govori, gde će da dođe do veličanja ličnosti i to upravo onih koji su misleći da jednu istorijsku nepravdu i greh otklanjaju i da su otklonili čine upravo drugo. Moje pitanje, pošto mi vreme ističe, će biti naravno povezano za ovim o čemu sam govorila, sa načinom na koji je ovaj događaj bio propraćen u medijima i odnosiće se na ono o čemu se u poslednje vreme mnogo pisalo. Pitanje je upućeno prvom potpredsedniku Vlade, gospodinu Aleksandru Vučiću i ministru finansija gospodinu Dinkiću, a pitanje se odnosi – na koji način će država ili Vlada rešiti problem finansiranja RTS? Ovo ne postavljam samo kao građanin, kao poslanik već postavljam i kao član Programskog odbora RTS. Vrlo sam zabrinuta zbog toga što u poslednje vreme dolaze poprečne informacije. Pre neki dan videli smo da ministar finansija govori da RTS neće moći da bude finansira iz budžetskih sredstava, jer iznos od 80 miliona evra je veliki udar za budžet. Sa druge strane, prvi potpredsednik Vlade je na svojim profilima na društvenim mrežama rekao da je konačno stvar presekao i da će televizijska pretplata biti ukinuta. Mene jako zanima – da li će gospodin Vučić istrajati na onome što je rekao, posebno u kontekstu one informacije koja je obznanjena juče u dnevnom listu "Danas", a gde je rečeno da se EU jako protivi ukidanju televizijske pretplate? Da li će ovo upozorenje EU postati i obavezno uputstvo za ponašanje naših ministara i da li će ono otkloniti svaku eventualnu sumnju koja postoji u pogledu rešavanja ovog problema? Mislim da javnost zaslužuje da dobije odgovor na pitanje i da mi kao članovi parlamenta znamo da li ćemo imati javni servis i dalje. Hvala.
Narodna poslanica Teodora Vlahović ima reč.
Poštovana potpredsednice, uvažene kolege narodni poslanici, kao što svi već znate prošle nedelje u danu za glasanje sam imala saobraćajnu nesreću ispred zgrade Narodne skupštine. Koristim priliku da se zahvalim svim zaposlenima na obezbeđenju, dežurnoj medicinskoj ekipi i drugim kolegama koje su mi se našle i pružili pomoć i omogućili da bez velikih posledica se iz toga izvučem. Međutim, ne obraćam se parlamentu zbog toga jer time ne bih opteretila ni svoje kolege, a najmanje javnost. Ono zbog čega se obraćam sa pitanjem Ministarstvu unutrašnjih poslova i Ministarstvu zdravlja jeste vezano za događaj od juče. Juče su na kućnu adresu počele da mi stižu razne ponude od raznih društava koja pružaju pomoć pri zastupanju za naplatu štete. Moje pitanje se odnosi – odakle moji podaci, podaci osobe koju ne znam, koja je vozila, kao i određenih svedoka. Podaci o mojim telesnim oštećenjima se nalaze u ovim podacima. Zanima me – kako se u ovim ministarstvima štite podaci o ličnosti? Možda sam ja javna ličnost kao narodni poslanik i treba da tolerišem da se o mom životu i neke stvari iznose koje nisu primerene ili koje su zaštićene Zakonom o podacima o ličnosti. Pitanje ne postavljam sebe radi. Sebe znam dobro da zaštitim. Postavljam ga zbog drugih građana i zbog drugih pešaka koji stradaju u saobraćajnim nesrećama, koji sigurno u istom broju i na isti način im se obraćaju i čiji podaci od zaposlenih, u čijoj su nadležnosti ova ministarstva, dospevaju u ruke raznih privatnih organizacija koje se bave naplatom nematerijalne štete. Moje pitanje ministarstvu je na koji način, kojim procedurama se štite podaci o ličnosti koji su dostupni ovim ministarstvima, zdravstvenim ustanovama i dežurnim ekipama koje se nalaze na terenu? Zahvaljujem se.
Narodni poslanik Marijan Rističević ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, moja pitanja, odnosno zahtevi za dobijanje obaveštenja se odnose pre svega na divljačku privatizaciju, pa ću ih navesti. Govorim o divljačkim privatizacijama. To je građevinska firma "Kongrap". Govorim o divljačkim privatizacijama ili bolje reći grabizaciji, koja je izvršena za vreme vladavine bivšeg režima, gde je kupac rasprodao svu imovinu građevinskog preduzeća "Kongrap". Pri tom su radnici naravno ostali bez posla. Kada je ispumpao sav kapital, velike površine građevinskog zemljišta, zgrade, objekte ostavio je firmu kao praznu ljušturu, a više stotina radnika je ostalo bez posla, hleba, a što je najgore i bez autoriteta pred svojom decom, pred svojom porodicom i ostaju kao socijalni slučajevi. Druga takođe privatizacija koja je takođe nečuvena je privatizacija "Zastava 500" iz Surdulice, koja je privatizovana dva puta istom kupcu. Prvo je sa njim raskinut ugovor, pa mu je kasnije firma vraćena. Tu je 130 radnika ostalo bez posla 15. jula 2011. godine, a u radne knjižice kao datum otpuštanja ili je upisan 4.5.2010. godine. Radnici se sude i zato je moje pitanje kao i prvo – šta će nadležni državni organi učiniti, šta će Ministarstvo pravde učiniti, ministarstvo sile, šta će uraditi policija, tužilaštvo da se ovi radnici zaštite? Oni vode spor povodom ovog otpuštanja i povodom ovog retroaktivnog otpuštanja, navođenja datuma godinu dana starijeg od datuma otpuštanja. Šta će nadležni državni organi uraditi da radnici koji vode spor već tri godine dobiju neki rezultat tog spora, odnosno da sud utvrdi da li su oni u pravu ili nisu? Treće moje obaveštenje je gotovo bespotrebno, a to postavlja SVM po pitanju mehanizacije i kazni koje zemljoradnici plaćaju za priključne mašine, govorim o vučenim, one koje su opasnije po saobraćaj ne moraju da se registruju, ali vučene drljače, tanjirače, prskalice, berači itd. moraju da se registruju. Vozači koji sticajem okolnosti u poljoprivredi rade sa takvim mašinama ukoliko ih policija zaustavi dobiju pet negativnih poena i tri meseca zabranu vožnje. Moje pitanje je – šta će MUP preduzeti da se ta zakonska nepreciznost ispravi i da ove priključne mašine, kao i nošene podležu registraciji jer nigde u svetu i u Evropi to nije slučaj? Četvrto i poslednje pitanje i obaveštenje se odnosi na izgradnju Fabrike za reciklažu olovnih akumulatora "Mon bat" u Inđiji na regionalnom vodozahvatu. Šta će Vlada RS i nadležni organi preduzeti povodom nečuvene izgradnje Fabrike za reciklažu olova na vodozahvatu i čime će i kojim mehanizmima sprečiti trovanje kome je izloženo 50.000 ljudi u Inđiji? Samo da podsetim da je ta fabrika 2007. godine izgrađena bez građevinske dozvole, da nije imala vodoprivrednu saglasnost, nije imala ekološku saglasnost, nije imala vodoprivredne uslove. Sazidana je bez ikakvih građevinskih dozvola. Ubačene su mašine. Počela je sa radom. Ministarstvo za prostorno planiranje i zaštitu životne sredine je 2008. godine, a tada je njime rukovodio gospodin Dulić, izdalo rešenje kojim se zabranjuje izgradnja fabrike za reciklažu olova, olovnih akumulatora "Mon bat" u Inđiji na regionalnom vodozahvatu Inđija i da se taj objekat ukine. Međutim, umesto da to učine sekretarijati u pokrajinskoj Vladi, na koje su prešla određena ovlašćena, u međuvremenu je takvu fabriku u potpunosti legalizovala, gotovo na neviđen način, osiono, bez ikakvog pravnog utemeljenja, Fabrika za reciklažu olovnih akumulatora, koja je sagrađena iznad vodo zahvata gde vodu pije 50 hiljada ljudi. Bez obzira na štetnost olova, bez obzira na upozorenje ekoloških organizacija da Inđiji zbog toga preti genocid, pokrajinska Vlada, pokrajinski sekretarijati su to na određeni način legalizovali. Moje pitanje za Vladu Srbije i organe glasi - šta će učiniti da spreče eventualno trovanje u Inđiji? Hvala.
Hvala. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nebojša Stefanović, Katarina Rakić, Saša Dujović, Gordana Čomić, Radojko Obradović i Dušica Morčev. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je predsednik Narodne skupštine, povodom pretresa u pojedinostima druge tačke dnevnog reda, pored predstavnika predlagača, magistra Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, pozvao da sednici prisustvuju i: Aleksandar Ljubić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede, Irina Stevanović Gavrović, pomoćnik ministra finansija i privrede, Milica Bisić, poseban savetnik ministra finansija i privrede, Biljana Todorović i Biljana Mirić Bogdanović, savetnice u Grupi za porez na dobit pravnih lica u Ministarstvu finansija i privrede. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o 2. tački dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DOBIT PRAVNIH LICA. Sačekaćemo samo dva minuta da nam se ministar pridruži, molim vas. U međuvremenu ću da pročitam koliko je kojoj poslaničkoj grupi ostalo vremena: SNS - ovlašćenom predstavniku četiri minuta, a ukupno vreme je 57 minuta i 30 sekundi; DS - ovlašćenom predstavniku sedam minuta i poslaničkoj grupi 19 minuta; SPS - ovlašćenom predstavniku 15 minuta i poslaničkoj grupi 26 minuta; DSS - potrošeno vreme ovlašćenog predstavnika i poslaničkoj grupi 10 minuta i 40 sekundi; URS - ovlašćenom predstavniku seda minuta i 30 sekundi i poslaničkoj grupi 17 minuta i 50 sekundi; LDP - potrošeno vreme ovlašćenog predstavniku i poslaničkoj grupi ostalo šest minuta; PUPS - ovlašćenom predstavniku 15 minuta i poslaničkoj grupi 14 minuta i 53 sekundi; SDPS - ovlašćenom predstavniku 15 minuta i poslaničkoj grupi 11 minuta i 10 sekundi; NS - ovlašćenom predstavniku 15 minuta i poslaničkoj grupi devet minuta i 55 sekundi; JS - ovlašćenom predstavniku 15 minuta i poslaničkoj grupi osam minuta i 41 sekund; ZZS - ovlašćenom predstavniku 15 minuta i poslaničkoj grupi sedam minuta i 26 sekundi; SVM - ovlašćenom predstavniku 11 minuta i poslaničkoj grupi šest minuta i 12 sekundi; SPO-DHSS - ovlašćenom predstavniku 15 minuta i poslaničkoj grupi šest minuta i 12 sekundi; LSV - ovlašćenom predstavniku 15 minuta i poslaničkoj grupi šest minuta i 12 sekundi. Izvinjavam se, samo ispravak za URS, poslaničkoj grupi nije ostalo 17 minuta i 50 sekundi, nego je ostalo 8 minuta i 40 sekundi. Prelazimo na raspravu u pojedinostima o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Borislav Stefanović, profesor dr Janko Veselinovć, Gordana Čomić, Nataša Vučkovć, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović, Srđan Milivojević, Milica Vojić Marković, Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić, Zoran Ostojić, Miljenko Dereta, Gorica Mojović, Donka Banović, Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik, Dragan Andrić, Vladimir Ilić i Miodrag Nikolić. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, profesor dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović i Srđan Milivojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman sa ispravkom podnela je narodna poslanica Milica Vojić Marković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić, Zoran Ostojić i Miljenko Dereta. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Miljenko Dereta.
Hvala, potpredsednice. Naš predlog da se ono što je povećano sa 2,5 i na 5% zapravo poveća na 10 ima mnogo razloga. Prvi je da u trenutnoj situaciji sa budžetom, koji sve teže može da zadovolji rastuće potrebe u sferi socijalne podrške sve većem broju nezaposlenih, sve većem broju onih koji su ugroženi siromaštvom, treba pomoć sa svih strana. Jedan od mogućih izvora jeste davanje od strane onih koji direktno proizvode nešto, odnosno imaju promet i za deo prometa koji bi uložili u pojedine aktivnosti mogu biti naknadno oslobođeni od poreza. Razlog zašto smo to predložili jeste da je to oslobađanje od poreza zapravo na dobit koja bi bila minimalna i na minimalan način utiče na sam budžet, a istovremeno može da predstavlja veliki doprinos rešavanju nekih konkretnih problema sa kojima se i na lokalu i generalno susrećemo danas. Na ovaj način zapravo potencijalni poreski obveznik može direktno da usmeri svoja sredstva za određeni cilj, a ne da deo njegovog poreza ode u jedan opšti lonci iz koga će se onda raspoređivati po prioritetima koje određuje neko drugi, a ne onaj koji je te prihode i taj porez obezbedio. Drugi razlog jeste da je ovo istovremeno i podsticanje onoga za šta se svi zalažu na rečima, a to je društveno odgovorno poslovanje kao jedan princip na osnovu koga bi trebalo obezbediti veću brigu onih koji rade u proizvodnji i onih koji nešto stvaraju u odnosu na okruženje u kome žive. Još jedan razlog želim da navedem, a to je da, nažalost, u ovom članu zakona, pri nabrajanju svih oblasti u koje se može ulagati, nije poštovano sve ono što je uključeno u Zakonu o udruženjima, fondacijama i zadužbinama. Naime, ova vrsta ulaganja nije dozvoljena za zaštitu ljudskih i manjinskih prava, evropske integracije, održivi razvoj, ruralni razvoj, zaštitu potrošača i ne znam prosto da li smem da izgovorim – ovim zakonom se ne odobrava ulaganje u borbu protiv korupcije, što mislim da je svojevrstan komentar na sve ovo što nam se događa. Ono što je dobra strana ovog člana jeste da je uvedena kategorija kinematografske produkcije, jer je na taj način problem kinematografije u Srbiji izveden iz onoga što je bilo obrazloženje Ministarstva kulture – naime, nula za film je bila ideološka procena, a ne ekonomska. Dakle, činjenica da se proizvodnja filmova sada posmatra kao filmska industrija, a ne samo kulturna delatnost jeste jedan pomak koji smatram veoma važnim. U tom smislu, i ona promena u članu, koja daje zapravo Ministarstvu finansija pravo da odlučuje o tome šta jeste kulturno davanje, a ne više davanje tog prava samom Ministarstvu kulture, čini mi se da može da doprinese jednom drugačijem odnosu prema filmskoj industriji koja zapošljava stotine ljudi koji će zbog nule u budžetu ostati bez posla. Dakle, molim vas da ovaj član ponovo razmotrite. Razlika od 5% je naizgled velika, ali je zapravo faktički relativno mala, a mogla bi da doprinese na jedan direktan način mnogo boljem položaju, pre svega u sferu socijalne politike.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 5. amandman sa ispravkom podnela je narodna poslanica Gorica Mojović. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman sa ispravkom Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodna poslanica Gorica Mojović. Izvolite.
Poštovana gospođo predsedavajuća, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, hvala lepo što je Vlada prihvatila moj amandman. Ali, rekla bih, pošto je to jedan jedini od 63 amandmana koja je podnela poslanička grupa DS nisam sigurna da bi ovaj bio prihvaćen da je neko drugi iz bilo koje druge poslaničke grupe podneo neki sličan amandman, ali pošto je kultura u pitanju nema baš mnogo zainteresovanih. Žao mi je što se moj amandman dobrim delom je u suprotnosti sa onim što je sada govorio gospodin Miljenko Dereta. Da bih, da kažem na neki način ubedila poslanike da daju podršku ovom amandmanu ja ću ga ipak obrazložiti. Dakle, članom 5. Zakona o porezu na dobit pravnih lica, predviđena je mogućnost da se sa 3,5%, procenat koji pravna lica mogu da izdvoje za kulturu, poveća na 5%. Moram da kažem do sada po mom iskustvu, ova olakšica nije dala neke velike efekte kad je kultura u pitanju. Vrlo je mali broj firmi, ja bar znam samo za jednu za sve ove godine od kada ova mera postoji, a postoji već 12 godina, koja je izdvojila sredstva na ovaj način za kulturu, ali dobro, lepo, i to znači nešto. Međutim, ono što nije dobro, i tu se sad razilazim sa mojim kolegom Miljenkom Deretom, nije dobro to što propise o tome šta se smatra ulaganjem u kulturu donosi ministar finansija, a ne ministar kulture. Tako je bilo, i kako jeste u postojećem zakonu. Zašto? Zato što, pre svega, može ministar finansija da misli šta god hoće o znanju, stručnosti, kompetencijama ministra kulture, ali on je, svejedno, ministar kulture. I, pored toga u Zakonu o vladi, o Zakonu o ministarstvima, lepo piše – da je za poslove kulture nadležan ministar kulture. A, moram da kažem, da je i daljim predlogom člana ovog zakona, ministar sam sebe diskvalifikovao da donosi propise iz oblasti kulture, jer upravo, ovo što je i Dereta rekao, kaže – odobrava se procenat 5%, ulaganja u kulturu uključujući i kinematografsku produkciju. Gospodo, u članu 8. Zakona o kulturi pobrojano je sve što se ima smatrati kulturom, dakle, knjiga, muzika, likovno stvaralaštvo, pa i kinematografija. Nije bilo potrebno to posebno naglašavati, ali dobro, hajde, možda i može. Ali, isto tako u Zakonu o kinematografiji u članu 2. lepo piše – da kinematografija obuhvata i produkciju i distribuciju i javno emitovanje, da njoj pripada i opšte razvoju filmske kulture i kinematografije, pripada i prikupljanje, restauracija i popularisanje filmskih i drugih audiovizuelnih dela koja čine istoriju srpske kulture. Da je ostalo ovako rešenje, kako je predloženo u zakonu, dakle, kinematografska produkcija, čitava oblast kinotečke delatnosti, knjige i časopisi iz oblasti filmske umetnosti, učešće na festivalima u svetu i u zemlji naših filmova ne bi se moglo smatrati kulturom. Prema tome, pozivam sve poslanike da ipak glasaju za ovaj amandman, a molim ministra finansija da ubuduće, kad priprema predloge zakona iz oblasti za koje je nadležan, a na bilo koji način se tiču kulture, da natera svoje saradnike da bar bace pogled na Zakon iz oblasti kulture.
Gospođo Mojović, podsećam vas, s obzirom da su i Vlada i resorni odbori prihvatili ovaj amandman, on je postao sastavni deo zakona, tako da se za njega ne glasa posebno. Miljenko Dereta, je želeo repliku. Izvolite.
Hvala potpredsednice. Dakle, razlog zbog čega sam pozdravio ovu odluku ministarstva jeste u činjenici, ponoviću je, da je Ministarstvo kulture svoj odnos prema kinematografiji definisao ideološki tj. politički. Ovo je jedan, ako mogu da kažem, bar malo zdraviji odnos prema kinematografiji kao jednoj industriji koja zapošljava i od koje žive stotine, da ne kažem hiljade ljudi, to je prvo. Drugo, moram da kažem da mi je svaka odluka Ministarstva kulture pod znakom pitanja zbog spiskova koje to ministarstvo proizvodi i zbog ideološkog pritiska na stvaraoce koji treba da stvaraju tzv. patriotsku, a ne neku, ako mogu čak da kažem, profitabilnu ili drugačiju kulturu, a najmanje kritičku kulturu. U tom smislu, dakle, Ministarstvo finansija, za sada, bar ne znam da je pravilo spiskove nepodobnih. Doduše u svom izlaganju ministar Dinkić je na jedan vrlo, kako bih rekao, negativan način govorio o nevladinom sektoru. Stavio ga je u kontekst od prilike reprezentacije i trošenja uzaludnih para na lokalnom nivou pre svega, što je za mene jedan zanimljiv odnos prema sopstvenoj prošlosti jer je njegova prošlost u velikoj meri vezana za nevladin sektor i ta vrsta kritičkog odnosa bi možda trebala da postoji i prema sadašnjim aktivnostima samog ministra. Dakle, pozdravljam i ponovo pozivam ministarstvo da prihvati naš amandman od 10% jer bez obzira koliko to bio relativno mali doprinos i kinematografiji i svim onim uslugama koje nevladina organizacije mogu da daju sada u skladu sa novim Zakonom o socijalnim uslugama. Dakle, da se ta suma poveća onoliko koliko to budžet može da podnese, a ovih 10% sasvim sigurno može da podnese. Pozdravljam i činjenicu da se sa gospođom Mojović apsolutno ne slažem po ovom pitanju jer to znači da između ove dve klupe ne postoji puna saglasnost kako neko to hoće lažno da predstavi.
Hvala. Sledeći se za red javio narodni poslanik Saša Milenić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, uprkos činjenici da ovo nije amandman o kojem ćemo glasati, budući da je postao sastavni deo teksta zakona, čini mi se da je započeta i polemika važna, a polazeći od pretpostavke da predstavnici Vlade i gospodin Dinkić konkretno u diskusionim prilozima poslanika mogu dobiti i određene instrukcije ili inspiracije za budući rad. Slično kao i kolega Dereta mislim da je ovde izuzetno značajno pohvaliti ovu spremnost Ministarstva finansija da se na kulturne delatnosti, tzv. kao na oblike kreativne industrije. Uz saglasnosti sa gospođom Mojović, da kultura svakako potrebuje i jednu vrstu javne podrške i podrške kroz demonstraciju društvene odgovornosti kapitala što upravo prihvatanje ovog amandmana omogućuje, sasvim je izvesno da kultura zahteva emancipaciju od socijalnog pogleda i stanovišta u razumevanju i tretiranju njenih potreba i problema. Baš kao i u diskusijama po amandmanima na prethodnom zakonu gde smo se mi iz poslaničke grupe URS baš trudili da objasnimo oponentima prosocijalističke političko-filozofske orjentacije, da porez nije socijalne kategorija. Jako je važno razumeti da to nije ni kultura. Upravo je za razvoj kulture u Srbiji od suštinskog značaja emancipacija kulture kao delatnosti, kulture kao produkcije i samih kulturnih stvaralaca od privilegovanog kvazi aristokratskog položaja socijalnog lica, a u stvari svaka vrsta građanske emancipacije se osvaja isključivo i samo na tržištu. Naravno, pogotovo u zemljama nedovoljno razvijenim kao što je naša, u zemljama zahvaćenim ekonomskom krizom. Ni kulturna delatnost u formi kulturne industrije ne može biti prepuštena surovosti tržišta, ona zahteva podršku. Upravo u prihvatanju ovog amandmana ja vidim tu vrstu razumevanja od strane Ministarstva finansija i Vlade Republike Srbije.
Hvala. Narodni poslanik Aleksandar Jugović.
Poštovana predsedavajuća, kolege i koleginice, vrlo kratko ću govoriti, ne glasa se o amandmanu koji je podnela moja koleginica Gorica Mojović, ali svakako ima podršku svaki onaj čovek koji je odgovorno razmišljao u vezi sa ovim delom zakona u vezi sa članom 5. pa je prihvatio ovaj amandman i u tom smislu odluka Vlade sigurno nailazi na odobravanje poslaničkog kluba SPO i Demohrišćanske stranke Srbije. Čini mi se da je ovo bio još jedan pokušaj da se Ministarstvo finansija uključi u raspodelu sredstava ili odlučivanje kada je u pitanju kultura. U tom smislu pozivam ministra za kulturu da agilnije i odlučnije u sledećem periodu pred izradu budžeta za sledeću godinu, postavi neka pitanja ministru finansija, traži drugačiju raspodelu sredstava. Ne možemo očekivati od onih koji u prethodnom periodu, a odlučivali su o budžetu Srbije, najmanje sredstava su izdvajali za kulturu. Pogledajte na šta nam liči prestonica, kulturni centri po Srbiji, sem Beograda, gotovo da više i ne postoje kada je u pitanju kulturni život i stoga moramo svi, koji smatramo da je kultura jedan od osnovnih temelja, odnosno da je temelj budućeg kulturnog oporavka Srbije i nekakvih drugih relacija i na kraju krajeva i kada govorim o onima koji se zalažu za to da se ljudi vrate u one delove Srbije odakle su ili gde su rođeni, onda bi trebalo više voditi računa o tome da im se ponude i kulturni sadržaji i kulturni život. Nekako mi se svi čini da je u svrsi dobijanja lakih i jeftinih političkih poena, a mnogo manje se ovde govori o nekoj brzi prema građanima Srbije i prema onima koji su direktno zainteresovani kada je u pitanju svaka delatnost koja se odnosi na kulturu. Stoga, SPO i Demohrišćanska stranka Srbije pozdravlja odluku Vlade, ali Vlade, a ne ministra za finansije da prihvati amandman moje koleginice Gorice Mojović.
Hvala. Narodna poslanica Snežana Stojanović Plavšić.
Zahvaljujem. Gospođo potpredsednice, jedna mala intervencija ako je moguće. Naša poslanička grupa je juče iskoristila samo dva minuta vremena, samo je jedan poslanik govorio, pa mi se čini da je došlo do neke zabune i da je vreme koje je koristio šef poslaničke grupe u stvari oduzeto od vremena naše poslaničke grupe.
Pre nego što počnete da govorite, u pravu ste potpuno, pogrešno sam rekla da je da je 8,40 na kraju, ipak vraćam na onu polovinu, vreme koje je bilo, a to je posle govora gospodina Milenića, 15 minuta i 50 sekundi.
Zahvaljujem. To nas značajno relaksira. Hvala.
Molim vas, prijavite se ponovo da bi vam krenulo vreme.
Moram ponovo. Zahvaljujem. Sada bih govorila po ovom amandmanu koji bez sumnje zaslužuje da bude prihvaćen, ali ono što bih ja pre svega pohvalila, to jeste ideja samog Ministarstva finansija da se poveća mogućnost za izdvajanje u kulturu. Sigurno je da kultura u našoj zemlji ima probleme, pre svega, sa finansiranjem i to jeste nešto na čemu treba ozbiljnije raditi, ne samo tako što će se iz budžeta odvajati veća sredstva za kulturu, već i na ovaj način da se podstaknu oni koji to mogu da ulože u kulturu i to jeste nešto što funkcioniše u celom svetu. Takođe bih podsetila da odgovornost nije samo na republičkom budžetu, već i na gradovima koji su osnivači brojnih ustanova i institucija kulture u gradovima, tako da je prosto odgovornost za kulture nešto što svi zajedno delimo. Činjenica je da je do sada malo korišćena ova mera, ovo jeste pokušaj da se ona pojača, da se podigne nivo sredstava koja se mogu ulagati u kulturu i mislim da to prosto nije ništa začuđujuće. Mi smo jednostavno društvo koje ima takav odnos prema kulturi, ali je potpuno jasno da ukoliko ne ulažemo u kulturu i obrazovanje onda nećemo moći da se razvijamo ni ekonomski niti na bilo koji drugi način. Pozdravljam ovu zakonsku odredbu, mislim da je ona veoma važna i jako je važno da i Ministarstvo finansija na ovaj način brine o kulturi. Ne bi se složila sa, mislim ovo jeste svakako amandman koji je doneo jednu kvalitetnu promenu, jer je jasno da treba da bude formulacija delatnost a ne produkcija, pošto je delatnost šira, ali bih podsetila da to nije, da tako kažem, greška Ministarstva finansija, jer se ne očekuje da Ministarstvo finansija zna sve ove detalje. Podsetila bih da svaki zakon odlazi svim ministarstvima na mišljenje, te da je prosto ovo očigledno greška Ministarstva kulture koje nije obratilo pažnju na formulaciju koja je došla iz Ministarstva finansija. Dakle, svi zakoni se usaglašavaju, oni idu na mišljenje nadležnim ministarstvima i to prosto jeste njihov posao, ali svakako zahvalnost koleginici koja je to umesto Ministarstva kulture primetila i ispravila u zakonu.
Hvala. Sledeći je narodni poslanik Miljenko Dereta, pa narodna poslanica Maja Gojković, posle njega.
Da se razumemo, ovo je replika, gospodinu Mileniću, koji me je pomenuo, a vi niste na vreme reagovali, pošto sam ja diskretan.
Dobro, daću vam pravo na repliku.
Hvala vam najlepše. Jesam bio pomenut. Dakle, za mene je vrlo ohrabrujuće da i u stranci iz koje dolazi gospodin ministar, zapravo postoji puno razumevanje za ovu oblast, čak veću, nego što on sam pokazuje, tako da mislim da je to ohrabrujuća vest i da možda možemo očekivati i neke suštinskije promene, vezane za slobodu mišljenja i govora što jeste suština kulture. U tom smislu želim da podsetim ministra da su primedbe na član 15. bile prihvaćene od strane prošlog ministarstva u prilagođenju, tj. usaglašavanju sa Zakonom o udruženjima, fondacijama i zadužbinama, pre svega po oblastima koje ovaj član treba da pokrije. Dakle, kada govorimo o slobodi mišljenja i govora u oblasti kulture, ona sasvim sigurno postoji u oblasti ljudskih prava i manjinskih prava koja nisu obuhvaćena ovim članom, a trebalo bi i pozivam ministarstvo da još jednom pogleda spisak delatnosti koje se smatraju delatnostima od opšteg dobra u zakonima, udruženjima, fondacijama i zadužbinama i da to bude ispravljeno. Hvala.
Hvala. Ministar Dinkić ima reč.
Pošto ove odredbe zakona vam daju mogućnost da to obuhvatimo, što ste govorili kroz pravilnik, svakako ćemo na to obratiti pažnju. Mislim da to ima smisla. Znači, pravilnikom možemo da rešimo neka pitanja, a pošto je do sada bila poreska olakšica do 3,5% od ukupnih prihoda, ako se ulaže u kulturu, u sport, u socijalnu zaštitu, mi smo povećali na 5% jednostavno znam da ste vi predložili 10, bilo bi bolje što više da se omogući, ali smo procenili da su budžetske mogućnosti na tom nivou više nego što je bilo do sada i da je 5% neka granica koja je korektna. Naravno, bilo bi bolje da su bolje ekonomske prilike da to bude i više, ali u ovom trenutku nije moguće. Slažem se s vama da kroz pravilnik treba da uključimo i ove sektore o kojima ste govorili.
Hvala. Miljenko Dereta, replika.
Želim da izrazim unapred svoju zahvalnost i uverenje da će to biti urađeno u kratkom roku, da vas nećemo podsećati na to za tri, šest, ili nedaj bože godinu dana, zato što mislim da je to izuzetno važno za doprinos koji civilno društvo treba da da u rešavanju trenutne krize. U tom smislu bih postavio još jedno pitanje, pošto ste raspoloženi da odgovarate, kada ste govorili o tome da ćete javna preduzeća uključiti u poreske obveznike, da li će i oni biti u mogućnosti da nam na neki način doprinese ovome i da li će to biti možda u koliziji, recimo po pitanju sporta, gde koliko znam, javna preduzeća više neće smeti ili će smeti u jednom ograničenom obimu da pomažu sportska društva, zavisno od sportskog opredeljenja onoga koji je na čelu te organizacije?
Ministar Dinkić.
Ovaj zakon važi za sva preduzeća, bilo da su javna ili privatna ako imaju dobit.
Hvala. Narodna poslanica Maja Gojković.
Zahvaljujem. Ja ću se obratiti vrlo kratko, žao mi je što koleginice članice Odbora za kulturui SNS nisu ovde, ali ću pokušati da objasnim našu podršku ovom amandmanu za koji smo bili spremniji i hrabriji od ostalih poslanika ovde koji tek sada kada je Vlada Republike Srbije podržala amandman gospođe Gorice Mojović, ohrabrili da o tome govori javno da će i oni podržati. Poslanička grupa SNS i u razgovorima sa poslanicom koja je uvidela i ovim putem i sprečila, da li veliku grešku koja se potkrila Ministarstvu finansija ili namerom Ministarstva finansija da upravlja i resorom kulture. Otišli smo da razgovaramo i sa Ministarstvom kulture, kako se to u stvari desilo. Oni tvrde da nisu bili konsultovani u vezi ovakvog rešenja, ali dobro, poslanici su tu da ispravljaju i greške izvršne vlasti, mi smo bili spremni da podržimo ovaj amandman glasovima koje SNS ovde poseduje i taj amandman bi prošao i bez volje Ministarstva finansija i bez odluke Vlade Republike Srbije, oličene sada već odluci donetoj na sednici. Takođe smo i neke kulturne poslanike iz SPS, kao što je režiser, gospodin Dragojević, obavestili o ovoj nameri i ne sumnjamo da bi i oni glasali za ovakav amandman. Osim toga što se potkrala velika terminološka greška, da ne postoji produkcija kinematografska, nego postoji filmska produkcija, pa da to i zanemarimo jer ne bi bilo moguće da se sprovodi ako nešto u zakonu koji se odnosi na filmsku produkciju potpuno drugačije definisano, gora namera je bila da ljudi koji rade u Ministarstvu finansija potpuno preuzmu Ministarstvo kulture, kako je kolega iz LDP rekao - da pokušaju oni to ne ideološki da raspodeljuju novac, iako nisam sigurna baš u to. Pre bih mogla da vam kažem da je teško ideološki deliti budžet koji ne postoji, a budžet za kulturu u Srbiji ne postoji, 0,6% je samo 0,6%, pa ga je teško i raspodeliti ideološki i da postoje namere, ali nema namere, niti ima takvih tendencija u kulturi dok je vodi ministar iz SNS. Dakle, ono što je gore i što je katastrofalnije i što je sprečeno i zahvaljujem, mislim da sličan ili istovetan amandman postoji iz još jedne opozicione poslaničke grupe. To ću hrabro priznati da su brže reagovali, pre primetili da bliže propise u smislu ovog zakona šta je ulaganje u kulturu, u oblast kulture, a šta nije, daje Ministarstvo finansija, a ne Ministarstvo kulture, što bi bilo tragično za sve nas, hajde da koristim izraz koleginice – ponižavajuće za samog ministra, još veće poniženje za ljude koji se bave kulturom da stalno dobijaju ocenu finansijskog dela da li jeste nešto kultura, da li je to film, da li je to likovno stvaralaštvo, da li je to pozorište, potpuno sve jedno, daju ljudi koje čak ni fizički ne viđam da prisustvuju kulturnim manifestacijama ili događajima, a o njihovom znanju i obrazovanju, tu se uzdržavam, možda su im veći dometi, nego što mi to možemo da prepoznamo. Dakle, mislim da šta je kultura najbolje znaju ljudi koji se bave kulturom, a finansije, pretpostavljam da im se niko iz Ministarstva kulture neće ni mnogo mešati, a mislim da bi trebalo da se zaista mnogo umešaju kada bude pravljena projekcija i kada bude pravni budžet za 2014. godinu, ili ćemo morati opet ovako amandmanima, sad smo pokazali postoji mogućnost saradnje između poslaničkih klubova. Ovoga puta je to kultura, što nam se mnogo puta i spočitava da se ljudi ovde u parlamentu i političari ne bave uopšte tim segmentom našeg društva, pa da pokušamo da vratimo ono što se ranije i što je ranije važilo u našoj državi, da uz fabriku sporta imamo još jednu fabriku koja radi, ako mogu da citiram, parafraziram Melinu Merkuri, a to je fabrika kulture. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Dereta, replika. Izvolite.
Hvala. Voleo bih da je gospođa Gojković u pravu i da u odlukama o raspodeli u budžetu za kulturu nema ideologije. Nažalost, takođe bih voleo da je ta saglasnost među strankama po pitanju kulture bila i po pitanju spiskova koji su zaposleni u ministarstvu na vrlo visokim položajima, pravili po pitanju i oceni kulturnih rezultata pojedinih ljudi. Razlog za nulu u kinematografiji bila je obrazložena činjenicom da naši filmovi ne daju lepu sliku o našoj državi. Dakle, to je bio razlog za nulu, a ne samo nedostatak finansijskih sredstava. U tom smislu, mislim da bi bilo potrebno da ta solidarnost i prihvatanje nekih opštih vrednosti kao što je pravo na slobodu mišljenja, pravo na različita mišljenja, pravo na kritiku, pravo govora, budu zajednički, da na to reaguju i stranke čiji ministri takve odluke donose. Da to dolazi iz opozicije je očekivano. To da se mi usaglasimo oko toga šta su ključne vrednosti ovog društva, koje su u ovom trenutku veoma ugrožene, bi bilo veliko iznenađenje i velika korist za javnost i za budućnost Srbije. Dakle, ja pozdravljam vašu podršku ovim našim naporima da se kulturna delatnost više finansira, ali bih voleo da imamo tu istu podršku i za ideološki aspekt onoga što danas Ministarstvo kulture radi.
Hvala. Sledeći prijavljeni je narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Hvala. Za mene je prihvatanje ovog amandmana dvostruko bitno, kao pripadnika nacionalne manjine, jeste jer se stvarno stvaraju uslovi da se kultura pripadnika nacionalnih manjina podstiče na ovaj način, ali i kao nekoga kome je i te kako stalo da se srpska kultura u svetu pozicionira. Pretpostavljam da ćemo tim pravilnicima o kojima govorite se stvoriti uslovi da recimo u bitnijim zemljama, tamo gde postoji velika koncentracija srpskog življa, recimo, samo u Beču ima preko dve stotina hiljada Srba u Austriji koji žive tamo, a da mi recimo uopšte nemamo kulturni centar, a u stvaranju tih kulturnih centara stvaraju se uslovi da kultura bude zaista dobro kroz koje će Srbija moći i da dobije određena ekonomska sredstva. U tom smislu je izuzetno bitno ovo, i u tom smislu ja govorim da trebamo svi zajedno da razmislimo da ta sredstva koja se budu koristila, zaista idu u tom pravcu, da zaista podržimo te kulturne centre van Srbije, jer oni su izuzetno bitni u procesu pridruživanja EU, u stvaranju jedne drugačije slike o Srbiji u EU i u tom smislu je za nas ovo izuzetno dobro i prihvatljivo. Hvala.
Hvala. Sledeći je narodni poslanik Zoran Kasalović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo još u načelnoj raspravi iskazali svoju podršku ovim predviđenim izmenama, jer smatramo da Vlada na ovaj način zaista prepoznaje delatnosti od opšteg društvenog interesa. Ceneći trenutnu u situaciju u uslovima kada nema dovoljno direktnih novčanih sredstava da bi se na ovaj način pospešile ove delatnosti, mislimo da je, uslovno rečeno, odricanje od budućih dela prihoda, odnosno poreza, ponuđena jedna varijanta da se deo sredstava uloženih u zaštitu, zdravstvene, obrazovne, naučne, humanitarne, verske, sportske i socijalne namene i naravno, kada je u pitanju ovaj amandman, kulturu, što mislimo svakako da je jedna dobra odredba. Na ovaj način pozivaju se svi oni koji budu u mogućnosti da se društveno odgovorno ponašaju prema ovim delatnostima i čini mi se da se na taj način postiže dvostruka korist i poziv svima onima koji imaju novca da ulažu u ove delatnosti, jer će na taj način pojedine kompanije se prikazati zaista kao društveno odgovorne. S druge strane, imaće mogućnost i svoju ličnu korist da te rashode prikažu poreskom bilansu, u znatno većem iznosu od 5%, dakle od ukupnog prihoda. Ono što možda može da zazvuči paradoksalno i što smo i mi svi koji smo diskutovali iz poslaničkog kluba SPS, tražili i zalažemo se zaista za jednu efikasnu fiskalnu kontrolu kako bi se svi oblici sive ekonomije suzbili na najbolji mogući način. Mislimo da i jedna efikasnija poreska kontrola u ovom smislu može proizvesti značajno realnije poreske bilanse, a samim tim i značajno veća izdvajanja za ove namene od strane poreskih obveznika. Na taj način, zaista, mislim da bi eventualno iskazana jedna blaga sumnja Fiskalnog saveta u svom izveštaju, da jedan veliki broj poreskih olakšica koji se predviđa u Zakonu o porezu na dobit, može da izazove određenu netransparentnost zakona i eventualno gubitak sredstava u budžetu, mada nije iskazan jasan novčani iznos. Mislim da neće u tom obimu proizvesti gubitak, a da već u nekom narednom periodu možemo dobiti značajne rezultate kada su u pitanju izdvajanja za ove veoma značajne društvene delatnosti. Stoga mi zaista izražavamo, pre svega opredeljenju Vladi, da prepozna ove delatnosti i pruži mogućnost da se u njih više ulaže, a svakako i amandmanu koleginice. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Predrag Marković. Izvolite.
Hvala vam, gospođo podpredsedniče. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, svega ćemo se mi nagledati u Skupštini i tome služi parlament, pa i povodom ovog amandmana, gde je uočila narodna poslanica da je došlo do jednog previda prilikom pripreme zakona i otklonjeno je nešto što je moglo, sa stanovišta odgovorne službe, da bude otklonjeno i prilikom pravno-tehničke redakcije. Ali, ovoliko slaganje, uvek morate da se zabrinete u čemu se razlikuje od onolikog lažnog neslaganja kome smo prisustvovali prethodnih dana. Tačno se zna šta je čiji posao. U pripremi zakona ministarstvo koje predlaže zakon šalje ga svima kojih se to tiče, koji gledaju samo one odredbe koje se njih tiču i na to treba da reaguju. Hajde da se zabrinemo, ne prozivam nikog pojedinačno, za to da neko ne zna osnovne odredbe zakona koji se odnose na oblast za koju je zadužen. To sigurno nije ministar. Prvo. Drugo, manje je amandmana bilo na budžet Republike Srbije u ovom sazivu, nego li sada, na ovih nekoliko izmena, za koje svi znamo, i Vlada, i ministar, i Fiskalni savet, i MMF, svi su rekli – ovo su nužne, iznuđene mere u pokušaju da se suočimo da onim gde jesmo. Nema razloga ni patetici, ni ideologiji, a posebno lupanju u grudi za nešto što je Vlada, naravno, prihvatila, za nešto što je, naravno, ministar finansija prihvatio. Još jednom čestitke prvom ko je to uočio i zadovoljstvo je da ste to vi. Ali, da se mi razumemo. Upravo kada je gospodin Dinkić bio ministar finansija, Ministarstvo kulture nije moglo da potroši novac, jer nije bilo dobro organizovano. To je bilo 2004, 2005. i 2006. godine. Vraćalo je u budžet. Upravo u svim prethodnim godinama kad god se pokazalo da se raspoređuje adekvatno novac u kulturi iz budžeta koje je Ministarstvo kulture tražilo, ne raspoređuje ga ministar finansija, nije bilo nikakvih problema. Problem je što nije bilo ovoliko diskusije i slaganja kada je usvajan budžet, a ima sada, kada se radi o meri koja terminološki nešto definiše, ali u stvarnosti će efekat kakav je bio i prethodnih godina – zanemarljiv. Ne rešava se ovim pitanje. Kada sam već uzeo ovo vreme, samo da vas podsetim da sam se za godinu i po dana, kada sam prihvatio da obavljam dužnost ministra kulture, sreo sa ministrom kulture Francuske, obojicom Nemačke, pošto je to specifično, to su državni sekretari za spoljne i za unutrašnje, prethodnim i aktuelnim ministrom Rusije. Sva petorica su imali isti stav. Sada, kada je najveća kriza, treba izdvajati više za kulturu, jer kriza će proći, a kada prođe, šta ćemo ako smo izgubili osnovni identitet? Ali, to nisu ni kulturni centri, to nije u nadležnosti Ministarstva kulture, to nisu kroz ove zakone ni gradski, samo da znate podeljena je, ne mislim ništa loše, dobronamerno je to bilo, nego podeljena je odgovornost. Kao što znate, najveći gradovi su prvi smanjili, i to ne juče, već pre nekoliko godina, drastično izdvajanja za kulturu. Nemojte da vam govorim koji su to gradovi i koliko su smanjili. Za nas sve je ključno da umesto da ovoliko vremena trošimo hvaleći našu spremnost da bismo mi glasali za nešto za šta ne treba glasati, umesto da se skoncentrišemo da u narednom periodu stvarno pomognemo da se više i ozbiljnije izdvoji za kulturu. Hvala svima na dobronamernosti.
Hvala. Narodni poslanik Gorica Mojović, replika. Izvolite.
Volela bih da je ovoliko saglasnosti među poslaničkim grupama bilo, naravno, motivisana sam iskazom gospodina Predraga Markovića, prilikom razmatranja mog amandmana na Zakon o budžetu za 2013. godinu. Osim koleginice Maje Gojković, ne znam da li je gospodin Marković glasao, jer to je ovo o čemu mi danas pričamo. Taj amandman je trebalo da bar delimično, sa nekih 500 miliona, popravi poziciju za program i projekte u budžetu za kulturu. Onda bismo mogli govoriti o ozbiljnijim sredstvima za kulturu i onda niko ne bi imao alibi da kaže da za "Film" ima nula, jer to jeste u nadležnosti Ministarstva kulture. Mislim da nas je i ova današnja diskusija na neki način uputila da i u buduće pokušamo da, bez obzira iz kojih poslaničkih grupa dolaze amandmani, budemo pažljiviji i obazriviji za kulturu i da ovaj stepen saglasnosti o tome da je potrebno i više izdvajati za ovu oblast, podržimo i u svakoj sledećoj prilici. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Hteo bih da dam samo jedan kratak komentar, da bi se razumeli. Jesu i u nadležnosti Ministarstva za kulturu kulturni centri. Oni ne mogu da se rade bez DKP, ali jesu i u nadležnosti kulturnih centara koji učestvuju i u imenovanju rukovodećeg kadra i u svemu. Kao što imate u drugim ministarstvima kada se govori o ekonomiji itd, znači, to ne radi samo Ministarstvo inostranih poslova. Tako postoji i ovde saradnja različitih delova Vlade i to, ako budemo malo izanalizirali, sigurno tvrdim da to jeste tako. Nije u isključivoj nadležnosti, ali bez zajedničke odluke ne može to da se uradi, naročito u definisanju sadržaja. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Predrag Marković, replika. Izvolite.
Naravno, ovo nije spor, jer ne verujem da biste želeli da se sporite samnom. Da, ja sam podelio samo obaveštenje, a ono se tiče i toga da, prvo, kao i u svim oblastima, moramo da učinimo sve da sačuvamo ono što imamo, a tek onda da govorimo o nečemu što je samo delimična nadležnost svakako, a što bi iziskivalo nove troškove države. Mi upravo govorimo o tome kako da očuvamo ono što imamo, jer je ugroženo. Znate samo koliko je smanjio Grad Beograd, Novi Sad? Govorim o gradovima koji su moćni jer su veliki, Kragujevac, Niš. Ne bih da ne nabrajam. Prvi, još pre nekoliko godina kada su počele, koliko je smanjio izdvajanja za one ustanove kojima je osnivač, među njima pre svega kulture. Mi ne možemo sada da govorimo – to je bila moja primedba. Hajde da se skoncentrišemo da očuvamo ovo što imamo, jer je to preduslov da krenemo dalje. Samo to. Hvala najlepše.
Hvala. Narodni poslanik Srđan Šajn, replika. Izvolite.
Ja vas razumem, međutim molim vas da i vi mene razumete. Dve stotine hiljada Srba u jednoj državi su odgojeni od svoje kulture u svojoj državi koji imaju. Govorim o tome, kao što mi živimo u državi gde polovina srpskog stanovništva živi van granica svoje države. Ja sam u tom smislu govorio u ovom drugom delu. Slažem se sa vama da imamo ovde ozbiljnih problema, ali ukoliko imate ovde dobru pozorišnu predstavu i ta dobra pozorišna predstava obiđe recimo, 20-ak zemalja gde je srpska dijaspora, ona kroz to može da dobije povratna sredstva i da se finansira. Upravo sam govorio o tome, da to moramo da gledamo ka izvozni produkt. Moramo da razumemo da u državi u kojoj imamo 200 hiljada Srba, da ukoliko adekvatno pozicioniramo srpsku kulturu u toj državi, da možemo višestruko da dobije sredstava nazad. Jednostavno tamo možemo da plasiramo određene proizvode koji su kulturna baština, možemo to na različite načine. Samo sam pokušao da izmenim taj ugao gledanja koji je bio do sada, a taj ugao gledanja jeste da kultura napolju samo nešto košta. Možemo i te kako da stvorimo uslove da kroz različite kulturne sadržaje koje plasiramo napolju, dođemo i do određenih sredstava za podršku institucija koje se nalaze u Srbiji. Austrija je napravila fantastične stvari kroz novogodišnje koncerte, kroz "open bal", kroz slične stvari koje su deo istorije, deo kulturnog nasleđa te države i ostvarila je od toga izvozni produkt. Samo sam hteo da pokušam da dam jednu mogućnost i da razmislimo kako to možemo da radimo. Hvala.
Gospodine Markoviću, molim vas, odustanite od replike zato što smo se mnogo udaljili od teme. Ostajete pri replici? (Da.) Izvolite.
Hvala na korektnosti. Još jednom shvatam dobronamernost. Moje je, kada se već ovoliko vremena potrošilo na ovaj način, da podsetim samo šta je čija nadležnost. Znate da sam ja svakako pogrešna adresa, jer znam tačno i koliko se novca vraća, kao što tačno znam da kultura i turizam su jedine oblasti prethodnih godina koje su donosile kontinuirano povećanje prihoda. Nažalost, prisustvujete ogromnoj hajci onih koje ne interesuje stvarno dobrobit države, ako oni iz toga nemaju profit, upravo protiv ulaganja i podrške turizmu i kulturi. Mada je golim okom jasno da se samo tu ostvarivalo povećanje i prometa i prihoda. Zbog toga je vrlo važno tačno definisati šta je na dnevnom redu. Moje je bilo samo da obavestim. Hvala svima i izvinjavam se što sam oduzeo vreme.
Da li još neko želi reč povodom amandmana? (Ne) Na član 5. amandman, sa ispravkom je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nisu izjasnili. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u osnovnom tekstu u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, a o ispravci se nije izjasnio. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovana predsedavajuća, poštovani predstavnici ministarstva, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji sam podneo se odnosi isto na član 15. i to u stavu 1. Dodaje se jedna rečenica gde se kaže da za javna preduzeća i privredna društva u vlasništvu države, većinskom, ovaj rashod ne može biti veći za zdravstvene, obrazovne, naučne, humanitarne, verske, za zaštitu čovekove sredine, sportske namene od 3,5% ukupnog prihoda. Zašto ovo mislim? Zato što smo doneli krajem prošle godine Zakon o javnim preduzećima koji se ne primenjuje. On je bio jedan marketinški trik, potez koji je služio da se zamažu oči javnosti, kao što se to dešava iz meseca u mesec i u ovoj godini. Imamo Zakon o javnim preduzećima koji je predvideo da se u decembru donese program i plan poslovanja javnih preduzeća, da se onda tromesečno podnose izveštaji o njegovoj realizaciji. Da li znate, gospodine ministre, da nijedno javno preduzeće nije objavilo na internet strani svoj izveštaj o tromesečnoj realizaciji programa poslovanja? Tako se poštuje Zakon o javnim preduzećima. Da li znate da je skupštinski odbor za finansije savetnika Vlade imenovao člana komisije za imenovanje direktora? Da li je to departizacija? To je suprotno odredbama Zakona o javnim preduzećima. Sada kažete da treba da zamažemo oči i kulturnim sportskim radnicima, zaštitnicima životne sredine tako što ćemo im omogućiti da na kraju godine dobiju malo više sredstava iz privrednih društava. Naravno, iz privatnih jer je to očekivano i dobro i to treba podstaći. Ali, javna preduzeća, oni su i dan danas gubitaši uglavnom. Ovaj zakon nije doprineo da se popravi njihov položaj. Vi ste direktore izabrali pre nego što je zakon stupio na snagu, na Vladi. Napravili ste ruglo od tog zakona gospodine ministre. Niste vi jedini krivi. Postoji u Vladi većina koju čini stranka koja je stožer vladajuće koalicije, SNS i niste vi krivi za to. Danas očekujete da izmenom ovog zakona zamažete oči svim ovim korisnicima i da kažete da će umesto Narodne skupštine gde na rebalansu budžeta treba da se donese odluka o tome koliko će ići za kulturu i za zdravstvo i za zaštitu životne sredine, a podsetiću da ste ukinuli mnogo od ovih davanja. Za kulturu ste prepolovili u prethodnom budžetu. Očekujete da će onda direktori i zaposleni u javnim preduzećima, funkcioneri u javnim preduzećima doneti odluku kako će ova sredstva da se raspodeljuju, bez programa i realizacije programa. Ko će da odlučuje o tome? Balerina ili vlasnik pečenjare? Ko će doneti odluku kako će ova sredstva da se raspodele? Kažem, niste vi samo krivi, već stožer ovog režima, kako volite da kažete SNS. Građani Srbije se svakog dana uveravaju na koji način se vodi ekonomija ove zemlje, kako ekonomija ove zemlje propada i to je činjenica koju ne možete pobiti.
Reč ima ministar Dinkić.
Zakon je veoma jasan. Porez na dobit se plaća i ovo oslobođenje može da važi samo za ona preduzeća koja imaju dobit. Preduzeća koja su u gubicima ne mogu da daju poreske olakšice za ove namene. To je potpuno jasno. Ono što je činjenica kada pominjete ove balerine i vlasnike pečenjara itd, morate da pogledate i sebe u ogledalu. Ne mislim na vas lično. Ako je Državna lutrija Srbije koju je vaša stranka vodila prošle godine imala gubitak, pogledajte u svetu da li ijedna državna lutrija ima gubitak? Treba da kritikujete one koji imaju gubitke, ali morate biti i samokritični. Gotovo je nemoguće napraviti gubitak u lutriji. Postavljate pitanje ko sada vodi javna preduzeća, a niste postavili pitanje godinama ko je vodio Državnu lutriju Srbije i kako je uopšte moguće da je Državna lutrija Srbije imala gubitak. Nemate pravo da o tome govorite ako ne počnete od sebe. Uvek imate pravo da kritikujete ako prvo kažete – da, katastrofa je da nešto što je po prirodi posla profitabilno… Da vas podsetim, gubitak je do 2003. godine, onda je reformom i zakonima koji su doneti za vreme tadašnje vlade ostvarivala dobit sve vreme, a od prošle godine gubitak. Neverovatno. Sada smo suočeni da ne možemo da izvršimo raspodelu dobiti. U budžet treba 50% da uplate svi ovi koji su imali dobit, javna preduzeća. Međutim, Lutrija nije na tom spisku. Zašto nije na tom spisku? Imala je gubitak u prošloj godini. Tu su "Telekom", tu je "Aerodrom", SDPR ima dobit, PTT Srbije ima dobit, ali Lutrija nema. Kako je moguće da je Lutrija lošija od Pošte? To je ne moguće. Ja samo želim da budete objektivni i kad već govorite o projekciji budućnosti, da li će sada neko ko se bavio nekom delatnošću voditi neko javno preduzeće kako treba, pitajte se ko je vodio Državnu lutriju Srbije i kako je napravio taj gubitak.
Hvala. Reč ima Ivan Jovanović, replika.
Gospodine ministre, niste vi tu da raspravljate o pojedinačnim slučajevima, vi ste tu da rešavate probleme građana. Nemojte da prebacujete težište teme na nešto iz prošlosti jer kako voli da kaže sadašnji predsednik Republike – vi ste čovek prošlosti. Nemojte da govorite o prošlosti. Hajde da govorimo o sadašnjosti. Danas ste vi odgovorni za stanje u srpskoj ekonomiji i vi treba da odgovarate za danas. Nemojte se večito pozivati na Dragana Đilasa, na krizu u EU, na pušačku mafiju, na one koji koriste rezani duvan, itd. Svi su krivi osim vas. Znači, stvarno mislim da nema više smisla tako da govorite i građani to više ne mogu da slušaju. Kažete da se iz dobiti opredeljuju sredstva. Znate kad je to? U decembru. O čemu smo raspravljali onda malo pre? U decembru oni mogu da znaju da li imaju dobit ili nemaju. Ovde se lepo u amandmanu kaže – rashod, ograničava se u odnosu na rashod. I u programu i u planu poslovanja to se može negde planirati, ako taj plan postoji. Ako ne postoji, kao što je u slučaju naših preduzeća, odnosno još manje postoji u izveštaju o izvršenju, onda građani o tome ne mogu znati ništa. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Ja jesam odgovoran, između ostalog, za poslovanje i rezultate Državne lutrije Srbije u ovoj godini i to ne poričem i biću odgovoran ukoliko bi, a neće se dogoditi, ona imala gubitak. Samo navodim kao ekstreman primer, da je umetnost u negativnom smislu napraviti gubitak u lutriji. Nisam pominjao uopšte Dragana Đilasa ovim povodom. Nije Dragan Đilas imao nikakve veze sa postavljenjem kadrova u Državnoj lutriji Srbije. Samo sam rekao da je to kadar vaše stranke.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Pominjali ste ga ceo dan juče. Ispalo je da je bukvalno razlog donošenja ovog seta zakona Dragan Đilas, a ne rupa u budžetu od 86 milijardi. To građani Srbije treba da znaju. Zamena teza je danas na dnevnom redu. Kada ćete se izjasniti o Poštanskoj štedionici, o "Evroaksis" banci, kada ćete se izjasniti o hiljadu evra besplatnih akcija svakom građaninu Srbije, kada ćete se izjasniti o aerodromu, o vašim kadrovima? Kada će to doći na red? O tome se ne govori. Vi želite da čujete samo ono što je vama drago. Naravno, građani Srbije od toga neće živeti bolje. Mi želimo da se o ekonomskim temama razgovara na pravi način. Trebalo je da dođete u Skupštinu uz ovaj set ekonomskih zakona, poreskih, trebalo je da dođe i rebalans budžeta. Vi niste predložili rebalans budžeta zato što nemate politiku, ne poštujete fiskalnu strategiju, nema nikakvih dogovora, socio-ekonomski savet ne funkcioniše. Ne razgovarate sa sindikatima i ako razgovarate, ti razgovori se ne ispunjavaju. Mislim da je to potpuno jasno građanima Srbije. Jasno je da u najmanju ruku što možete da uradite, to je da podnesete ostavku na mesto ministra ekonomije i finansija. Predsedavajuća, upozorite gospodina koji je gost u Narodnoj skupštini da ne može na taj način da se smeje i ismeva narodne poslanike, zato što je on ovde pozvan da prisustvuje. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodine Jovanoviću, samo da vam kažem, s obzirom da je ministar Dinkić okrenut leđima, ne mogu da vidim kad vam se smeje. Ne vidim ni pomoćnika i on je okrenut leđima. Reč ima ministar.
Nema potrebe da se uzbuđujete. Bio sam ovde i u petak, bio sam juče, biću danas ceo dan, biću u četvrtak na Posebnoj sednici. Sve što želite, pitajte me, ja ću vam to odgovoriti, nema nikakvih problema. Uvek treba svako da snosi odgovornost za ono što radi. Nemam nikakvih problema sa svim ovim pitanjima koje ste postavljali, jer se radi o izmišljotinama koje su, nažalost, dok smo bili u koaliciji ljudi iz vaše stranke plasirali i javnost onda jeste u zabludi. Meni odgovara da me pitate te stvari. Kada dođe skupštinska rasprava o ekonomskim pitanjima, mislim da to jeste tema. Slobodno me pitajte, jedva čekam da vam odgovorim na sva ta pitanja.
Narodni poslanik Slavica Saveljić, replika u ime URS.
Treći dan slušamo stranku koja je osvedočeno pokazala da ne zna da upravlja ni sopstvenim parama, kako nam svima ovde u Skupštini drži predavanja kako to treba raditi u javnim finansijsama. Danima, mesecima im je račun bio blokiran i umesto da to svoje znanje pokažu u sopstvenoj stranci, zapravo su pokazali da je jedini način da odblokiraju svoj stranački račun tako što će skupljati harač unutar stranačkih prostorija. Zaista vas molim da ubuduće koristite Poslovnik i da opominjete poslanike kada iznose vrlo uvredljive konotacije na račun ministara ili bilo koga ko u ovoj Skupštini razgovara. Zaista nije primereno ni tonu, niti je ovo što smo sada slušali bila tačka dnevnog reda. Držati predavanja ministru finansija, koji je jedini u ovom regionu proglašen ministrom finansija broj jedan u svetu, držati predavanja čoveku koji je jedini u novijoj političkoj istoriji ostavio suficit u budžetu. Govoriti o vođenju javnih finansija čoveku koji je devizne rezerve zemlje sa 300 miliona podigao na preko tri milijarde zaista u najmanju ruku je nekorektno. Mislim da bismo u cilju kvalitetne rasprave morali da se vratimo na zakon koji je na dnevnom redu. Hvala.
Narodni poslanik Srđan Milivojević, povreda Poslovnika.
Gospođo predsedavajuća, reklamiram povredu Poslovnika član 107, koji kaže da je govornik na sednici Narodne skupštine dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Čovek bi prvo trebalo da poštuje sopstveno dostojanstvo da bi mogao da ga ima i da bi mogao da poštuje dostojanstvo doma u kome se nalazi i dostojanstvo svojih kolega. Mislim da ovako neprimerena diskusija, gde DS navodno prikuplja harač, mnogo više govori o onima koji takve definicije izriču, nego o DS, jer kako će se DS finansirati? Uvek u skladu sa zakonom, bez harača. Harač je ovo što se nameće građanima Srbije kroz poreze i globe, koji nisu postojali od turske imperije, pa do današnjeg dana. Danas je DS u opoziciji, a oni koji ne shvataju da su na vlasti, da imaju odgovornost za upravljanje ovom državom, mogu da pokušavaju da se dodvore svom predsedniku stranke vatrenim govorima ne bi li i sledeći put bili na listi za narodne poslanike. Ali, ako ovako nastavite, proširiće se gore ova galerija i biće mesta za nevladine organizacije na galeriji, u sali sigurno ne.
Gospodine Milivojeviću, moram samo da vas zamolim da ubuduće kada se javite za povredu Poslovnika, ne koristite to vreme da replicirate. Što se tiče člana 107, zaista molim sve narodne poslanike da prilikom obraćanja vode računa o dostojanstvu Narodne skupštine. Narodni poslanik Dejan Nikolić, povreda Poslovnika.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, članovi 27, 106. i 107. Ministar ekonomije broj jedan, a ekonomija u blatu do kolena. Zar stvarno mislite da vam neko veruje da ni za šta niste odgovorni?
Gospodine Nikoliću, stvarno vas podsećam na odredbe Poslovnika. Vi, imajući u vidu odredbe člana 103. imate pravo da se javite o povredi Poslovnika, da govorite samo o povredi Poslovnika, a ne da replicirate ministru za to vreme.
Ukazujem na to da morate da reagujete kao predsedavajući i na ono što govore ne samo narodni poslanici, već i na ono što govori ministar. Nemojte prekidati samo narodne poslanike. Prekinite i ministra kada iznosi ovakve uvrede na račun jedne poslaničke grupe. Zar mislite da neko u Srbiji veruje da i ministar i njegova stranka nemaju nikakvu odgovornost nakon 13 godina vlasti? Guverner Narodne banke i ministar finansija i ministar ekonomije u jednoj vladi i ministar ekonomije u drugoj vladi i ministar finansija i privrede u trećoj vladi, ukupno peti mandat. Jednom podnesite odgovornost za ovo što ste radili u proteklih 13 godina.
Gospodine Nikoliću, to nema veze sa povredom Poslovnika. Govorite u skladu sa članom 103. o povredi Poslovnika.
Da, ukazao sam na član 27, na čl. 106. i 107.
Potpuno sam vas razumela. Dozvolite da vam sada dam obrazloženje.
Mogu li ja da dam obrazloženje?
Samo nemojte da replicirate.
Kad kažem da je neko povredio dostojanstvo, moram da ukažem na to kako je povredio dostojanstvo. Kažem, i narodni poslanici i ministre, podnesite odgovornost za nešto što ste radili u proteklih 13 godina. Recite – da, ne znamo kako da popunimo rupu u budžetu, uzećemo opštinama 26 milijardi dinara, od Vranja do Subotice, od Kladova do Ivanjice 26 milijardi.
Hvala. Podsećam vas da ministar ne može da povredi Poslovnik. Poslovnik može da povredi samo predsedavajući. U prethodnom obraćanju ministra nisam čula nijednu uvredljivu reč u tom smislu da je trebalo da ga opomenem. U to možete da se uverite iz stenografskih beležaka. Narodni poslanik Srđan Miković, povreda Poslovnika.
Pozivam se na član 27, ali i na član 32. Poslovnika.
Gospodine Mikoviću, u skladu sa članom 103. Poslovnika ne možete da se pozovete opet na član 27. jer se prethodni govornik pozvao na taj član.
Na član 32. Zašto? Zato što potpredsednik pomaže predsedniku, ali potpredsednik je dužan isto kao i predsednik da se stara da Poslovnik bude pravilno primenjen i da bude ravnopravno primenjen, znači, na isti način prema svim učesnicima u raspravi, prema svim narodnim poslanicima. Upravo zbog toga ukazujem da vaše postupanje u odnosu na mog kolegu gospodina Srđana Milivojevića, koji je apsolutno argumentovano obrazlagao povredu Poslovnika na koju je ukazao, vi ste samo njemu našli za shodno da skrenete pažnju da navodno on ulazi u repliku, a ne da se drži povrede Poslovnika. Neposredno pre toga, onaj ko predstavlja poslaničku grupu one stranke čiji ste i vi član, gospođo predsedavajuća, iste te stranke čiji je član, odnosno sada i predsednik, aktuelni ministar koji obrazlaže ovde zakone, niste ni na koji način našli za shodno da, kada je otišla apsolutno van teme i van dnevnog reda, skrenete pažnju da ulazi u replike, u dalje replike a ne da se drži toga da li jeste ili nije i da se odgovori samo na ono što je bila tema, ili, eventualno, ono što je bila podloga za samu repliku. Ukoliko budemo imali neravnopravni odnos prema učesnicima u raspravi, onda se stvarno dovodi u pitanje da li treba da tražimo da neko drugi predsedava ovom Narodnom skupštinom.
Gospodine Mikoviću, smatram da nisam povredila čl. 27. i 32. Poslovnika, s obzirom da je, a možete se u to uveriti i iz stenografskih beležaka, gospodin Milivojević počeo sa povredom Poslovnika, ali je svoje izlaganje završio replikom. Dakle, zbog toga sam ga opomenula, i tek na kraju njegovog izlaganja. Da li želite da se izjasnimo u Danu za glasanje o povredi Poslovnika? (Ne.) Da li još neko od prijavljenih želi povredu Poslovnika? (Ne.) Vraćamo se na dnevni red. Gospodine Jovanoviću, želeliste repliku na izlaganje gospođe Saveljić? (Da.) Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Ne znam čime sam izazvao ovakvu reakciju, ali mislim da se gospođa previše unela u odbranu lika i dela gospodina Dinkića i da je to razlog. Samo sam govorio o amandmanu. Amandman se odnosi na javna preduzeća, gde se kaže iznosi rashoda u javnim preduzećima i privrednim društvima ne može biti veći od 3,5% koji se izdvaja za ove namene. Jasno je da ako on bude veći i ako rashodi budu veliki, neće ni biti dobiti. To je potpuno jasno. Gospodin Dinkić je onda prešao na teren izmišljanja nekakvih afera DS, što radi sve vreme. Vi ste to nastavili. Hvala vam, dobro smo i odblokirani smo. Rešili smo pitanje finansiranja. Trebalo bi vi da se zapitate od čega ste se vi finansirali u kampanji, pošto niste bili u problemu, a daleko manje imate poslanika i glasova na izborima i, naravno, manje redovnih prihoda. To je pitanje. Pitanje je i na koji način su korišćene sve one aktivnosti koje su bile u okviru Ministarstva ekonomije? Ko je dobijao javne radove? Ko je određivao radnike zaposlene na javnim radovima? Ko je sve to radio? Da li su oni lepili vaše plakate? To su pitanja na koja treba da se odgovori ovom društvu. Treba da se odgovori i na koji način se finansira vaša stranka, koja svake godine menja ime ne bi li prevarila građane Srbije? To su prava pitanja za nas. Bavite se ekonomijom na taj način i zato ova država propada. To je razlog zašto je podnet ovoliki broj amandmana. Ne možete nas sprečiti da govorimo. O tome ćemo govoriti koliko god se to vama svidelo ili ne. Hvala.
Reč ima Slavica Saveljić, replika.
Ne branimo lik, ali branimo delo svoga predsednika. Mislim da je to potpuno prirodno i normalno. Iskreno verujemo u ono što radi ministar Dinkić i zato zastupamo njegove ideje. Sigurna sam da bi i DS branila svoga lidera samo kada bi znala kog – onog počasnog, doživotnog, večitog, kog su postavili ili onog koga su birali. Doduše, nisu su ga svi glasali, pa zato u ovom trenutku imaju krizu identiteta.
Reč ima dr Janko Veselinović, replika u ime DS.
U svakom slučaju, dobro su kolege pored mene konstatovale da je ova rasprava od kolega iz URS ispod svakog nivoa nemaju argumente kako da zaštite premijera od zakona koje je stavio pred poslanike, koji idu ka tome da guraju ruku u džep poreskim obveznicima, da i dalje unižavaju i onako nizak standard građana, koji je za 20% niži u odnosu na vreme kada su preuzeli vlast, uz to ministar Dinkić je bio i pre toga u puno vlada. Ne mogu da objasne otkud samo 100 miliona investicija u ovoj godini. Niko živi neće da dođe u Srbiju da ulaže, pošto vidi da se radi o nesposobnoj i uz to do kraja nekonzistentnoj Vladi, koja ne zna šta hoće. Donosi rebalans, donosi budžet, donosi jedan zakon o porezu, donosi drugi zakon o porezu, ni oni sami među sobom ne znaju šta hoće. Jasno je da država tone, da o onome što ste govorili da je bankrot bio pre godinu dana, da ste vi doveli državu pred bankrot. Jasno je da ste zadužili državu za samo osam meseci za četiri milijarde dinara. Jasno je da sve što je ostvareno na rastu izvoza, da se odnosi na "Fijat". Jasno je da ste svako domaćinstvo zadužili za 1.600 evra od kada ste došli na vlast. Jasno je da inflacija raste. Jasno je da cene rastu. Jasno je da sve ono što ste zamerali prethodnoj Vladi se pokazalo da nije tačno, da je prethodna Vlada u odnosu na ovu Vladu bila Vlada za primer.
Vreme. Reč ima ministar Dinkić.
Ne znam o čemu danas diskutujemo. Trenutno razgovaramo o poreskim olakšicama za kulturu, za zaštitu životne sredine, za izdvajanje u humanitarne svrhe, verske svrhe, naučne svrhe, uključujući, kada govorimo o kulturi, i kinematografiju. Vlada je predložila, na predlog Ministarstva finansija i privrede, da se ove poreske olakšice povećaju sa sadašnjih 3,5% prihoda preduzeća na 5%. Dajemo veće poreske olakšice za one koji su spremni da izdvoje za humanitarne akcije, za kulturu, za sport,za zaštitu životne sredine, za sve ovo što sam malo pre rekao. Ako to neko vidi kao zavlačenje ruke u džep nekome, to jeste dobra volja preduzeća i nikome ne zavlačimo ruku u džep. Ne znam na šta ste mislili? Preduzeća sama daju poreske olakšice, da bi pospešili sport, kulturu, zaštitu životne sredine i sve ovo o čemu smo govorili. Ako pričamo o ovim stvarima, ne razumem zaista. Zaista sam se trudio i slušao sam vas pažljivo u ova dva minuta šta ste pričali, ali ne znam kakve ovo veze ima sa poreskim olakšicama kod Zakona o porezu na dobit? Ako hoćete da širite temu, kažite, pa da pričamo o širokoj temi. Ako hoćete da pričamo o ovoj temi, onda govorite šta zamerate u povećanju poreskih olakšica za ove oblasti.
Nastavljamo o amandmanu. Reč ima narodni poslanik Miodrag Nikolić.
Hvala. Poštovana potpredsednice, poštovani ministre, uvažene kolege, predlog mog amandmana na član 12. Zakona o izmenama i dopunama Zakona o izmeni člana 48. se odnosi i namera mi je bila da se podstaknu ulaganja stranih investicija, posebno kada je u pitanju domaća proizvodnja. Naime, radi se o tome da u poslednje tri godine u najvećem proizvodnom centru privrede koji je izgrađen davne 1985. do 1988. godine, više od 13 privatnih, fabrika koje su građane kao privatne, u izuzetnoj se teškoj situaciji, ili su pod stečajem, ili su na putu da odu u stečaj. Zašto je sve to tako? Porezi, nameti, posebno zbirna stopa poreza i doprinosa je najveća u okruženju. Iznosi 68,5%. U prethodnim i u pretprošlim izborima je većina obećavala smanjenje stope ispod 30%, kako je to u drugim državama, a to nije učinjeno. Da se konkretno vratim na amandman. Samim amandmanom smo želeli da damo doprinos i pomoć Vladi u delu privlačenja stranih investicija, a posebno da se da mogućnost proizvodnim firmama, proizvodnim preduzećima, čime se uvećava bruto produkt, jer bez uvećanja bruto produkta nema uvećanja nacionalnog dohotka. Situacija u proizvodnoj privredi je izuzetno teška. Na ovaj način ako bismo oslobodili poreza sva ulaganja, sva ulaganja koja ulagač želi da uloži u povećanje proizvodnje, povećao bi broj zaposlenih, povećao bi bruto produkt države i samim tim bi dao veliki doprinos zapošljavanju velikog broja nezaposlenih. To je bio cilj predloga ovoga člana 12. Zakona o izmenama i dopunama Zakona. Tako da predlažemo ministru i molim ga da ovakav jedan amandman usvoji. Jagodina je jedan grad koja ima izgrađen jedan veliki centar gde nudi godinama, gradonačelnik, besplatno hektare i hektare. Nažalost u poslednje vreme, dva ili tri investitora su došli za tri i po, četiri godine. To je samo dokaz da je izuzetno loša poreska politika, posebno u prethodnom periodu. Mislim da, ovi nameti, ove promene neće dati velike rezultate gospodine ministre. Vi ste veoma odgovoran ministar, odnosno ministar za veoma važne resore. Upravo za privredu, a to su resor privrede, finansije i investicija. Meni je žao, ali ja nisam imao prilike da čujem vaš ili neki nacionalni projekat, nacionalni program. Ranije smo imali od vas nekoliko nacionalnih programa, kao što je bila Nacionalna štedionica, kao što je bila Prva privredna banka, za koju vi odlično znate šta se sa njom desilo. Prva privredska banka trebala je da bude Razvojna banka Srbije koja je trebala da podstakne malu privredu i privatna preduzetništvo. Sa žaljenjem, ona pljačka 2002. godine kada je odneto 50 miliona.. Lično sam podneo krivičnu prijavu, jer sam ujedno i tvorac, osnivač Privredne banke, jer sam i sam oštećen za dva i po do tri miliona. Tamo su viđeni mnogi, odgovoran je savetnik prethodne Vlade...
Gospodine Nikoliću, ja vas molim da se vratite na amandman, na temu.)
Vraćam se na amandman. Mi smo predložili konkretne projekte i programe da uposlimo Srbiju i vama smo ih dostavili. Mi garantujemo svojim programima i projektima zapošljavanje više od 300 hiljada radnika u ne dužem periodu... (Predsedavajući: Gospodine Nikoliću, molim vas. Ovde je amandman u pitanju. Ne govorite o amandmanu. Objasnite mi Razvojnu banku... Želite li dalje o amandmanu? Prijavite se i vratite se na amandman.) ... Predlog našeg amandmana mislim da ne bi Vladi doneo neka velika sredstva, ali bi dao doprinos da pod broj jedan domaći investitori, koji nažalost nemaju iste olakšice kao što imaju strani investitori... "Gorenje" je uložilo u Zaječar, uložilo u Valjevo, to je jako dobro, ali kako reče u onoj emisiji predsednik Upravnog odbora "Gorenje" da traži od vas put i vi ste napravili, traži put do Valjeva i vi ste napravili. To je jako dobro i putevi trebaju. Ali, vas molim, uložio sam ukupno 14 amandmana na treću tačku dnevnog reda, i javiću se ponovo kada bude došla ona na red, da amandman prihvatite u interesu povećanja proizvodnje i bruto produkta u Srbiji i većeg broja zapošljavanja a neće dati veliki doprinos jačanju budžeta. Hvala.
Na član 5. amandman sa ispravkom u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Milica Vojić Marković i Donka Banović i zajedno Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da su amandmani sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Ilić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman sa ispravkom je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava su prihvatili amandman u osnovnom tekstu, a o ispravci se nisu izjasnili. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, čisto jedna napomena u vezi ovog amandmana. Reč je o poreskom kreditu i o ovom stavu zakona koji kaže da se malim pravnim licima priznaje poreski kredit u visini od 40% izvršenog ulaganja, s tim što poreski kredit ne može biti veći od 70% obračunatog poreza u godini u kojoj je izvršeno ulaganje. Video sam vaše obrazloženje, shvatio da je to stav poreske politike koja se vodi u ovoj zemlji, ali opet apelujem da još jedanput razmislite i preispitate da li je zaista baš nemoguće da se taj poreski kredit uveća 50% za ova mala pravna lica, pogotovo što ću vam ukazati na jednu situaciju iz prakse. Znate da se u Srbiji dobijaju i krediti Fonda za razvoj i tu postoji jedna nelogičnost, nemojte ovo da shvatite kao moju zloupotrebu teme, već želim da vam ukažem i na jednu nelogičnost koja se dešava ovog trenutka kada je reč o sredstvima Fonda za razvoj. Ako ja kao Kruševljanin hoću da otvorim firmu u Kuršumliji, ne dobijam sve te poreske olakšice iz kredita Fonda za razvoj zato što firma nije prijavljena u Kruševcu, iako hoću da zaposlim radnike u Kuršumliji i tamo pokrenem proizvodnju, pa vas molim da iskoristite vaš uticaj u Vladi RS u Upravnom odboru Fonda za razvoj da i ovu nelogičnost otklonimo i probamo da nađemo model i način da možda prihvatimo ovaj amandman jer ne vidim da je toliko loš. Možda postoji mogućnost da se on prihvati jer na određen način derelaksira privrednu situaciju. Zahvaljujem se.
Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Prelazimo na sledeću tačku dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam povodom pretresa u pojedinostima Treće tačke dnevnog reda Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji pored predstavnika predlagača, mr Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, pozvao da sednici prisustvuju i Aleksandar Ljubić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i prirede, Irina Stevanović Gavrović, pomoćnik ministra finansija i privrede i Milica Bisić, posebni savetnik ministra finansija i Marijan Blešić, rukovodilac Grupe za poreski postupak i poresku administraciju u Ministarstvu finansija i privrede. Primili se amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici dr. Nenad Popović, Bojana Božanić, Gorica Gajić, Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić, Ljubica Milošević, Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić, Nebojša Zelenović, Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić, Zoran Ostojić, Borislav Stefanović, prof dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać, Srđan Milivojević, Olgica Batić i Miodrag Nikolić, kao i amandman Odbora za finansije, republički budžet za kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić i Nebojša Zelenović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajednopodneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, koleginice i kolege poslanici, u članu 23. izvornog Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji regulisano je kada prestaje poreska obaveza - naplatom poreza, zastarelošću, otpisom i na drugi način utvrđen zakonom. Stav 2. ovog zakona u izvornom obliku je predviđao da se pravnim licima, nad kojima je postupak stečaja pravosnažnim rešenjem završen bankrotstvom, poreske obaveze otpisuju, sem doprinosa za obavezno socijalno osiguranje. Sada, izmenama ovog člana 23, u članu 6. vi kažete da će se takvim poreskim obveznicima i ti doprinosi za obavezno socijalno osiguranje otpisati, uz obrazloženje da će te obaveze koje se otpisuju, uključujući i doprinose za socijalno osiguranje, biti vanbilansno evidentirane u poreskoj evidenciji. Naravno, uz obrazloženje da i do sada u takvim preduzećima, koja su stečaj završila bankrotstvom, nije bilo mogućnosti da se naplate bilo kakva poreska dugovanja, pa samim tim i doprinosi za obavezno socijalno osiguranje. Demokratska stranka Srbije je amandmanom samo intervenisala da se član briše, zato što hoćemo da ostavimo i dalje da ta pravna lica i nadalje imaju obavezu po osnovu doprinosa za obavezno socijalno osiguranje. Jer, unazad godinama mnoga preduzeća su se namerno uvodila u stečaj, namerno se, rekoše to neke kolege, isisavao kapital iz tih firmi i te firme su odlazile u stečaj, stečaj se završavao bankrotstvom i država apsolutno više nije imala od koga da naplati ostale obaveze. Međutim, šta sa radnicima koji su godinama radili u tim firmama, a nisu im plaćeni unazad dve, tri, pet ili 10 godina doprinosi za socijalno osiguranje? Šta da radimo sada sa njima? Ko tim radnicima ima obavezu da uplati te doprinose za socijalno osiguranje? Samim tim što će ih poreska uprava vanbilansno evidentirati, očito da ona taj posao završava. Međutim, za državu, gde mnoge firme namerno odlaze u stečaj, gde se olako hvatamo instituta otpisa, koliko pre nekoliko meseci otpisali smo i kamate na poreska dugovanja, sada otpisujemo i sva dugovanja po osnovu svih mogućih osnova, gde je tu rešenje za radnike i gde je tu način bolje kontrole naplate poreza? Verujemoda će sada objedinjena poreska prijava za sve poreze i doprinose omogućiti bolju kontrolu i bolju uplatu u budžet. Međutim, šta sa ovim radnicima koji su radili? I sami znate da je njihov problem veliki, jer ko će platiti doprinose na njihovo ime unazad godinama zbog stečaja koji je namerno otišao i završio sa bankrotstvom? Hvala.
Hvala. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Ljubica Milošević. Izvolite. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, mi smo podneli amandman na član 7. U članu 29. posle stava 3. dodaje se novi stav 4. koji glasi – obaveštenja iz stava 1. do 3. ovog člana dostavljaju se u elektronskom obliku ili omogućavanjem direktnog pristupa bazi podataka. Dosadašnji stav 4. postaje stav 5, a dodaju se stavovi 6, 7. i 8. koji glase – organ, organizacija ili drugo lice nadležno za upis u propisani registar lica, koja obavljaju određenu delatnost, ne može brisati lice iz propisanog registra bez dokaza o prestanku poreskih obaveza, koje izdaje nadležni poreski organ, ne starijeg od pet dana u momentu podnošenja zahteva za brisanje iz propisanog registra. U pogledu zaštite podataka o ličnosti, poreska uprava je dužna da postupi na isti način kao i organ koji joj je te podatke dostavio. U pogledu zaštite prava ličnosti, poreska uprava je dužna da postupi u skladu sa odredbama zakona kojim se uređuje zaštita podataka o ličnosti. Za to smo dali obrazloženje - predloženim amandmanom iz odredaba člana 7. stav 3. uklonile bi se odredbe kojim se brisanje pravnog lica iz odgovarajućeg registra uslovljava prethodno izdatim uverenjem poreske uprave o izmirenim poreskim obavezama. Naime, dosadašnja praksa je pokazala da obaveze odredbe, kada god su uvođene u pravni sistem, nisu dale očekivane rezultate. Štaviše, svako pravno lice posle brisanja iz registra ima pravnog sledbenika, koji u zavisnosti od pravne forme pravog lica odgovara za njegove obaveze, pa samim tim i za neizmirene obaveze po osnovu javnih prihoda. Samim tim poreska uprava je ovlašćena da od tih lica potražuje ili prinudno naplati dugovani javni prihod. Sa druge strane, uslovljavanje brisanja iz registra izdavanjem potvrde moglo bi da dovede do toga da osnivači i članovi privrednih društava ne pokreću postupke likvidacije, iako za to postoji realan razlog, te da se ponovo na papiru gomilaju potraživanja države po osnovu javnih prihoda, koji realno ne bi bili naplativi. U pogledu predložene odredbe da poreska uprava prilikom prijema obaveštenja od nadležnih organizacija, koje vode registre privrednih i drugih pravnih subjekata, sa istima postupa na isti način kao onaj koji ih je i dostavio. Smatramo da takva odredba nije u skladu ni sa Ustavom, ni sa zakonima koji regulišu oblast zaštite podataka o ličnosti. Naime, poreska uprava je državni organ i kao takva je u obavezi da primenjuje odredbe zakona, pa i zakona kojim se uređuje zaštita podataka o ličnosti, nezavisno od toga na koji način postupa organ, odnosno organizacija koja dostavlja podatke. Hvala.
Hvala. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici dr Nenad Popović, BojanaBožanić i Gorica Gajić i zajedno narodni poslanici Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić. Izvolite.
Potrudiću se da budem kratka. Poštovani gospodine ministre, u članu 36. izvornog predloga zakona uređuje se način na koji se dostavljaju poreski akti u pisanom obliku, pa je tu predviđeno kako se dostavljaju poreski akti fizičkom licu, preduzetniku, pravnom licu, uključujući adrese koje su upisane u APR, uključujući ili lično poreskog obveznika, ako je on primio ili njegovog ovlašćenog predstavnika. Kada je u pitanju fizičko lice, može da ga primi na adresi na kojoj stanuje ili na poslednjoj adresi u poreskoj upravi. Može da primi i fizičko lice, a može da primi i punoletni član njegovog domaćinstva. Tu je, da skratim postupak, u ovom članu 36. upravo najjasnije precizirano na koji se način dostavljaju akti, jer sami znamo da od momenta kada se akt dostavi teku i pravni lekovi u ovim procesima. Sada izmenom ovog predloga zakona vi kažete u obrazloženju da će biti preciznije obrazloženo. Kažete da će se poreski akti dostaviti lično ili poštom. Lično se smatra dostavljeno u momentu kada ga je poreski obveznik potpisao, on ili ovlašćeno lice, a poštom kada istekne 15 dana od dana kada je na pošti predat poreski akt. Međutim, i sami znate da poreski obveznici, kada je u pitanju neka zakasnela obaveza i te kako izbegavaju da prime poresku prijavu. Ne znam kako ćete sada na ovaj način preciznije da znate kada je poreski obveznik primio poreski akt. Ranije se znalo i pisalo je, baš je bilo precizno, ako poreski obveznik ne želi da primi poreski akt, službeno lice koje mu dostavlja sačini službenu belešku, pa se i taj momenat smatra momentom kada je poreski akt primljen. Ovako, sada, umesto kako kažete u obrazloženju da će biti preciznije objašnjeno na koji način i kako se dostavlja poreski akt, faktički ste suzili i zato DSS i predlaže da se ovaj član briše, a da način dostavljanja poreskog akta ostane kao i do sada jer je i precizniji i sveobuhvatniji i jasniji. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ljubica Milošević.
Hvala i naš amandman je sličan kao DSS. Mi smo predložili da se član 9. briše, a dosadašnji članovi 10. do 50. da postanu članovi od 9. do 49. Odredbama člana 9. predlaže se izmena postupka i načina dostavljanja poreskih akata obveznicima i to na jedan konfuzan način koji bi mogao postati predmet razno-raznih zloupotreba. Naime, pravila dostavljanja poreskih akata su od krucijalne važnosti u poreskom postupku, jer se dostavljanjem akta poreski obveznici i drugi učesnici u postupku upoznaju sa svojim obavezama i što je još važnije od momenta dostavljanja počinju da teku rokovi za preduzimanje naloženih obaveza i eventualno ulaganje pravnog leka, odnosno žalbe. Smatramo da se predlogom, da se poreski akti smatraju dostavljenim obvezniku i drugim učesnicima postupka, protekom roka od 15 dana od dana predaje istih pošti, posredno ograničava pravo tih lica na ulaganje pravnog leka odnosno žalbe, a odgovornost za dostavljanje pakta prebacuje se sa poreskog službenika koji vodi postupak na radnika pošte. Naime, budući da se može dogoditi da pošta taj akt uopšte ne uruči, a da istovremeno poreska uprava o tome ne traži nikakvu povratnu informaciju i nastavi sa postupkom to bi neminovno dovelo do toga da poreski obveznik ili drugi učesnik u postupku propusti rok za žalbu. Time bi se u slučajevima u kojima bi žalba bila osnovana poreskim obveznicima nanela šteta. Sa iznetog smatramo da su postojeća pravila dostavljanja putem pošte koja su sadržana u članu 36. zakona, a kojima je propisano da se dostavljanje smatra izvršenim kada protekne rok od pet dana počev od dana u kome radnik pošte istakne obaveštenje primaocu da može preuzeti poreski akt, razuman kompromis između nastojanja da se postupak učini efikasnijim i zaštite prava interesa poreskog obveznika i drugih učesnika u postupku, te s tim u vezi predlaže brisanje pomenutog člana. Dobili smo obrazloženje isto kao i prethodni predlagači po ovom amandmanu kojim, naravno nismo zadovoljni. Hvala.
Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Obrazložiću vam zašto nisam prihvatio ni jedan, ni drugi amandman, odnosno zašto Ministarstvo finansija i poreska uprava su protiv toga. Imamo veliku nedisciplinu trenutno u poreskom sistemu. Jedan deo nediscipline potiče iz toga što se izmišljaju razni način da se ne primi poresko rešenje. Na ovaj način, ovo je direktan predlog novog direktora poreske uprave, neće moći više da se izvrdava prijem poreskog rešenja, ići će se efikasnije u naplatu, imaćemo jednak tretman prema svima. Dakle, oni poreski obveznici koji su uredni koji su savesni, oni nisu u kategoriji onih koji će imati bilo kakv problem sa ovim. Problem sa ovim novim rešenjem će imati oni koji naplaćuju državi porez i koji kroz proceduralne stvari pokušavaju da odlože prijem rešenja i na taj način da izbegnu, ili makar odlože plaćanje obaveze, što opet stavlja one koji su uredni u položaj nelojalne konkurencije. Mi smo u poziciji da moramo da uvedemo jednake uslove poslovanja za sve. Moramo da zaštitimo one koji uredno plaćaju državi porez. Često me kritikuju iz privrede zašto štitiš one koji nisu savesni, a zašto ne podržite one koji redovno plaćaju porez. Slušao sam te kritike iz dana u dan, iz meseca u mesec, i ti ljudi koji kritikuju su u pravu i rešili smo konačno i vrlo tvrdo i nećemo od toga odustati, da pre svega zaštitimo one koji uredno plaćaju porez, a ne da štitimo one koji to ne rade i koji izmišljaju razne administrativne začkoljice da bi to obrazložili. Razumem vaše amandmane, ovo su razlozi zašto ih nisam prihvatio.
Gorica Gajić, izvolite.
Apsolutno mi vas, gospodine ministre razumemo. Tačno je, treba da zaštitimo samo ili najviše one koji redovno plaćaju poreske obaveze i treba da preduzmemo mere prema neredovnim platišama kada su poreske obaveze u pitanju. Međutim, vi ste u ovom članu rekli da možemo da im dostavimo lično ili poštom. Poštom se smatra da je dostavljeno kada istekne 15 dana od dana kada smo pošti predali ovaj poreski akt. Vi znate da oni koji izbegavaju porez ako im je poresko rešenje stiglo, oni neće lično da ga potpišu i opet vi ste ga ovde sada precizirali. Šta sa njima kada lično danima izbegavaju? Znači, da će 90% tih pošiljki koje smo pokušali lično da uručimo nemamo njihov potpis ni obveznika ni ovlašćenog lica, moraćemo da nosimo na poštu i uglavnom će, preko 90% slučajeva, smatrati da je pošiljka dostavljena poštom kada istekne 15 dana. Jedino se tu možemo pozvati da smo pošiljku uručili i da mogu da teku pravni lekovi po procesnom zakonu. U prethodnom zakonu je jasno bilo. Moglo je i da se istakne u poreskoj upravi poreski akt, prođe osam dana, smatra se da je dostavljen i kreće procedure prema neredovnim platišama. Ovde ipak nije precizirano. U prethodnom članu izvornog zakona je bilo mnogo preciznije. Sada je uopštenije. Samo toliko.
Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, amandman koji je LDP podnela na član 9. značajno poboljšava tekst zakona koji se odnosi na dostavu poreskih akata. Nedopustivo je ministre da se smatra da je poreski akt uručen onog trenutka kada je predat pošti. Ne čine Srbiju samo Beograd, Niš i Novi Sad. Srbiju čine i mali gradovi, poput Pirota, poput Babušnice, Zaječara, Negotina, Majdanpeka. Apsolutno je nemoguće i nije ostvarljivo da u roku od 15 dana pošta, poštari raznesu poreske akte ljudima koji žive u seoskim mesnim zajednicama. Iz tog razloga smo mi podneli amandman koji glasi da se dostavljanje poreskih akata vrši kada se vrši preko pošte, da se računa 15 dana od trenutka kada je pošta dostavila obaveštenje, da je nekog poreskog obveznika pozvala u poštu da dođe i podigne rešenje. Zar to nije dobro rešenje ministre? Ne možete vi računati da je neko primio poresko rešenje ukoliko mu niko nije čak ni odneo. On ima pravo na žalbu. Otišao je poštar, nikoga nije našao kući, ostavio je obaveštenje, od tog trenutka mu se računa rok. Vi gospodine Dinkuću dva dana nama ovde govorite kako država treba da štedi i Republika i lokalne samouprave. Mi smo ovim amandmanom predvideli i to da se dostava može vršiti osim pošte i lično i elektronskim putem. Zar nije interes Vlade da štedi? Kakve troškove imate ukoliko dostavu poreskog akta vršite elektronskim putem? Nikakve. Imali bismo uštede u papiru. Znači, to nije obaveza da se dostava vrši elektronskim putem, nego kao mogućnost. Siguran sam da bi i lokalne samouprave i država mogle da uštede zajedno nekoliko desetina miliona dinara na takav način. Zbog čega onda Vlada nije prihvatila taj naš amandman kojim se jasno precizira na koji način može da se vrši dostava poreskih akata.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Mi takođe u ovom zakonu insistiramo na elektronskoj dostavi informacija, ali zakon predviđa obavezu takvu da stupa na snagu 30. juna sledeće godine. Dakle, ovde moramo da rešimo pitanje dok se ne pređe na elektronsko komuniciranje, a u nekim slučajevima će i kasnije ostati za fizička lica dostava. Odmah da vam kažem, ovde nisu cilj, meta nisu fizička lica, nisu seoske mesne zajednice, poljoprivrednici ne plaćaju nikakav porez na katastarski prihod ovim zakonom. Dakle, oni nemaju šta da plate. Znači, ovde su meta pravna lica, preduzeća koja izbegavaju raznim procedurama dostavu. Razgovarao sam sa ljudima, pošto je veoma efikasna i 15 dana je sasvim dovoljno da se dostave bilo kome rešenja od momenta. Znači, pošta dobro radi taj posao i mogu da ih pohvalim. U tom smislu slažem se sa vama i sami insistiramo na uvođenje elektronske komunikacije. Ta obaveza međutim počinje da važi tek od 30. juna sledeće godine, a sada je dobrovoljna. Dakle, mi ćemo do tada da napravimo odgovarajući informacioni sistem gde će morati svi, ne samo oni koji su veliki poreski obveznici, nego i manji, govorim za pravna lica, da pređu na elektronski način komunikacije. Ali, ovo ovde je promena u smislu izbegavanja proceduralnih mogućnosti za izbegavanje, primanje i uručenje i time izbegavanje plaćanje poreza.
Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov.
Gospodine ministre, građani na selu ne plaćaju porez samo, vi kažete vezano za poljoprivredu, oni plaćaju i porez na imovinu. Šta će se desiti u lokalnim samoupravama kakva je na primer Negotin gde je tržišno precenjena vrednost nepokretnosti. Kada želite da prodate i kupite stan realna vrednost je 450 ili 500 evra, a kod obračuna poreza primenjuje se 850 evra. Znači, taj čovek na selu ima pravo na žalbu. Složićete se samnom. Znači, on mora da ima mogućnost da predhodno primi rešenje i nije to samo slučaj u Negotinu. Apsolutno sam sigurna da u Babušnici, u ovim malim sredinama, ne da nema poštara, već nema ko to da raznese ta rešenja ljudima. Mi smatramo da je naš amandman svrsishodan i da poboljšava zakon.
Veroljub Arsić, po amandmanu.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, cilj svih nas koji donosimo zakone i koji predlažemo zakone u ime Vlade Republike Srbije, jeste da naše zakonodavstvo bude usklađeno sa svim ostalim zakonima. Mogu isto da kažem da podnosioci amandmana nisu u pravu, ali ne mogu da kaže i da li je ispoštovan jedan zakon, a to je Zakon o poštanskim uslugama, o javnom poštanskom operateru koji je nadležan za uručenje tih rešenja. Nije jedina Poreska uprava ta koja ima problema sa uručivanjem rešenja, već i pravosudni organi imaju problema sa uručivanjem tih rešenja i oni su zato doneli jedan poseban postupak, koji reguliše, pogotovo kada je u pitanju Zakon o parničnom postupku i Zakon o krivičnom postupku i kada se smatra da je pošiljka uručena. Pošto ovaj deo odredbe ovog zakona ima odloženo dejstvo, smatram da bi u nekom narodnom periodu trebalo da uskladimo Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji sa Zakonom o javno – poštanskom saobraćaju i poštanskim uslugama i na taj način prevaziđemo taj problem, jer činjenica jeste, ali da ne pričamo, da li može u roku od 15 dana, može u roku od 24 do 48 sati da se uruči svako poresko rešenje, bilo gde da se nalazi teritorije Republike Srbije, odnosno da stigne na adresu na koju je upućeno. Da li će biti uručeno ili ne, ali ima tu prvi pokušaj, drugi pokušaj, prebijanje rešenja na ulazna vrata poreskog obveznika i smatra se da od trenutka kada poštanski službenik to uradi, smatra se da mu je rešenje uručeno i na taj način smo rešili taj problem oko uručivanja poreskih rešenja.
Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić i Nebojša Zelenović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić.
Gospodine predsedavajući, poštovane kolege, gospodine ministre, prvo moram da kažem da ne znam koje su po redu ovo izmene Zakona o poreskom postupku, u poreskoj administraciji od kada je donesen u osnovnom obliku i predlažem da sledeći put kada budu pripremljene izmene da se ide sa novim zakonom. Mislim da je zaista došlo vreme da se donese jedan novi i bolji kvalitetniji Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Što se tiče našeg amandmana moram da kažem apsolutno podržavam sve što su prethodnici istakli posebno poslanica DSS Gorica Gajić i tu nema puno što šta se dodati. Dakle, dosadašnje odredbe o dostavljanju poreskih rešenja, odnosno poreskih akata bile su apsolutno u saglasnosti sa zakonom opštem upravnom postupku. Sada se odstupa i mislim da je to jako loše rešenje nego čak mislim da je to protiv ustavno rešenje jer zadire u osnovna prava građana. Mogu da prihvatim razloge koje ministar izneo oko dostavljanja poreskih rešenja pogotovo pravnim licima preduzetnicima, ali to ne znači da zbog toga sada treba da promenimo zakon i da ova zakonska odredba bude protivustavna čak mislim koji su savesni sada imati probleme. Nesavesni će opet naći mogućnost i moram da kažem da je tih nesavesnih mnogo manje, nego savesnih, naći mogućnost da izvrdaju, a biće kažnjeni savesni. Dakle, ne može se smatrati da je akt dostave od strane Poreske uprave pošti završen čitav postupak i da je poreski obveznik dobio rešenje. Ako ne dobije rešenje iz nekog razloga, da li zbog neažurnosti pošte, da li zbog toga što je u lošim odnosima sa poštarom, on će izgubiti pravo na pravni lek. Dakle, on neće moći da uloži žalbu na provostepeno rešenje i imaće velikih problema da kasnije to ispravi i zato mislim ministre da treba prihvatiti ovaj amandman, da su dosadašnja rešenja, što se ovog tiče dobra, a da se na neki drugi način pokušaju stimulisati nesavesni da primaju redovna poreska rešenja. Iz tog razloga, podržavamo amandman koji je podnela DSS, jer smatramo da je to bolji amandman, nego što smo ga mi predložili, a naš amandman se otprilike tiče i onda bi ministar bar taj deo trebalo da prihvati fizičkih lica. Dakle, naš amandman se tiče fizičkih lica, a ministar je rekao da se to ne odnosi na fizička lica, pa ispravite, ali mislim da je amandman DSS bolji od našeg i zato ćemo glasati za taj amandman.
Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, mi smo predvideli brisanje ovog člana 18. kojim se značajno umanjuje transparentnost postupka i omogućava se u postupku prinudne naplate i prodaje pokretnih vrednosti da se neposrednom pogodbom utvrdi cena, odnosno da se ubrzano na taj način proda i smatramo da se ostavlja veliki prostor za korupciju, ako znamo na koji način se ovi postupci inače sprovode i da postoje razne malverzacije i pokušaji da se cena pokretnosti koja se prodaje, umanji. Smatramo da je sadašnje rešenje prihvatljivije, prikladnije, pogotovo što za prvi i drugi poziv se umanjuju ovim članom procenti vrednosti stvari koja se prodaje, pa smatramo da ovaj član treba da se briše i da ne treba da bude sastavni deo predloga.
: Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić i Nebojša Zelenović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić.
Ovim članom regulisan je način prodaje zaplenjenih pokretnih stvari u poreskom postupku. Smatram da je ovo dobro rešenje koje je dato, a koje kaže - da ako se na oglašeno usmeno nadmetanje za prodaju stvari iz stava 1. ovog člana javi samo jedan ponuđač, pokretne stvari mogu se prodati i to ponuđaču, neposrednom pogodbom. Zašto je ovo dobro rešenje? Zato što iz prakse znam da se "iks" puta javljao samo jedan ponuđač i postupak se odugovlačio. To izaziva veliku štetu za državu, jer država nema dovoljno svojih magacina da drži zaplenjenu robu i mora da iznajmljuje prostor. Ogromni su troškovi koji tom prilikom nastaju i mislim da to rešenje jeste dobro. Ono sa čime se ne slažem, i na to smo podneli amandmane, je da se na prvom usmenom javnom nadmetanju, kao u roku određenom za prodaju neposrednom pogodbom, pokretne stvari se mogu prodati po ceni od 60% procenjene vrednosti. Do sada je bilo 75%, smatramo da treba da bude niže od 75%, ali nikako 60%. To je veliko umanjenje. Predlažemo da to bude 70%. U drugom delu, na drugom usmenom javnom nadmetanju, pokretna stvar se ne može prodati po ceni nižoj od 50% utvrđene procenjene vrednosti. Sada ministar predlaže, odnosno Vlada, da to bude 30%. Mi smatramo da je 30% zaista veoma malo. Mislimo da je adekvatnije da bude 40%. Ako se ostane na 30%, mislim da je onda bolje da te stvari poklonimo humanitarnim organizacijama, ili u neke druge svrhe, ljudima kojima su potrebne, a ne da ih prodamo u bescenje. Mislim da je prihvatljivije da to ipak bude 40%. Veliko je umanjenje 30%. To je manje od trećine vrednosti zaplenjenih stvari.
Hvala. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodniposlanik Radmila Gerov. Izvolite.
Zahvaljujem. Naš amandman glasi da se član 24. briše. Pre svega, mi smatramo da nije dobro rešenje da se u osnovnom tekstu zakona doda mogućnost da poreski inspektor sada može privremeno da oduzme i opremu onim licima koja obavljaju, u stvari, ne prijavljenu delatnost, iz tog razloga što se oni drastično kažnjavaju, jer se takva oprema oduzima pre nego što se sprovede prekršajni postupak. Nisu takva lica, gospodine ministre, kriva za sivu ekonomiju. Liberalno demokratska partija je ukazivala da će povećanje PDV, povećanje akciza, prouzrokovati povećanje i broja građana koji veše neće prijavljeno da rade. Apsolutno je nekorektno da te iste ljude kažnjavati time što ćete pre sprovedenog prekršajnog postupka i utvrđivanja njihove odgovornosti, dati mogućnost poreskim inspektorima da im oduzmu imovinu. Ukoliko smo ukazivali pre nekoliko meseci da će povećanje PDV i povećanje akcize dovesti do toga da imamo veću sivu ekonomiju, onda mi smatramo da za to ne mogu da budu odgovorni ti građani, nego Vlada Republike Srbije i da Vlada Republike Srbije ne može te iste građane dodatno da kažnjava.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Ne slažem se sa vama jer prvo, neregistrovana delatnost nema nikakve veze sa povećanjem PDV za 2 procentna poena, ili sa akcizama. Neregistrovana delatnost je postojala i ranije i nažalost to je eskaliralo u poslednjih pet, šest godina. To je apsolutno nelojalna konkurencija svima onima koji legalno rade, ma o kojoj se oblasti radilo, od pekare, do industrijskih delatnosti. Ako jedan pekar plaća paušalni porez, jer je mali, zašto to ne bi činio drugi pekar? Ako to čini onaj ko peče meso, zašto to ne bi činili svi koji peku meso? Možda sam naveo dve najmanje oblasti gde se to dešava. Toga, nažalost, ima sve više. Imam sve više žalbi od strane privrednika da ne mogu da izađu na kraj sa nelojalnom konkurencijom koja potpuno radi na crno. Dakle, obavlja delatnost, ne plaća nikakav porez. Ne da su plaćali 18% PDV, pa je 2 postalo problem, nego ništa ne plaćaju. Moram da priznam da dobar deo krivice za to snosi poreska uprava koja u periodu od 2007. godine do danas nije uopšte obraćala pažnju na bujanje ove delatnosti, nije kontrolisala izdavanje fiskalnih računa, bukvalno se nije time bavila, nego se koncentrisala samo na one velike poreske obveznike. Sa poreskog aspekta činjenica je da veliki poreski obveznici daju najviše prihoda u budžet. Međutim, činjenica je da i u takvim delatnostima ima dosta sive ekonomije. Ako pogledate buvljake danas, to je sve švercovana roba, tu ima i tekstila, tu ima i obuće, tu ima svega. Tu se ni carina ne plaća, ništa, ni PDV, niti bilo šta drugo, a još izgleda da legalno rade, jer plaćaju neku pijačninu lokalnim samoupravama. To je prosto stanje koje je današnje, traje godinama, ali mora da krene da se prekida iz razloga što oni koji rade u legalnom sektoru, to ne mogu više da izdrže i oni su ti koji najviše ispaštaju, a tek na drugom mestu je budžet bilo lokalne zajednice, ako se radi o lokalnim prihodima, bilo Republike i pokrajine, ako se radi o pokrajinskim ili republičkim prihodima. U tom smislu mi smo dali postepenost u predlogu za stavljanje pod kontrolu ove neregistrovane delatnosti, tako što nećemo ljudima trajno pleniti imovinu, odnosno robu, odnosno opremu, nego privremeno. Privremeno i onda se daje rok, registrujte se u APR, budite ako ste mali paušalac, ili budite knjigaš, zavisi od delatnosti i plaćajte taj neki porez od 10% koji je relativno minimalan. Dajte ono što drugi daju. Prosto, morate, ako ste preduzetnik, morate da budete u rangu drugih preduzetnika. Čim se registruju, vraća im se i oprema, vraća im se i roba, ukoliko im se to desi jedanput. Ako se to desi više puta, onda se to trajno pleni. Moram da kažem da, kada sam pomenuo poresku upravu, od 2007. godine do ovamo, novi direktor poreske uprave me je obavestio o jednom poraznom podatku. Vi znate da postoje oko 200.000 fiskalnih kasa na terenu, nešto malo manje od toga, nakon ukidanja obaveze da to imaju i zanatlije. Mi smo ukinuli tu obavezu, ali i pored toga oni koji su ostali, koji imaju obavezu korišćenja fiskalnih kasa, to je skoro 200.000 na terenu. Mnogi od njih imaju i one tzv. GPRS uređaje, gde poreska uprava može na dnevnoj bazi da kontroliše šta se dešava sa prometom. Niko živi u poreskoj upravi, dok nisam postavio to pitanje pre mesec dana, nije uopšte kontrolisao te izveštaje sa GPRS, pa su mnogi, desetine hiljada obveznika, prestali i da ih šalju, bez ikakve sankcije. Sad smo im prvo poslali pismo, da ne bi ispalo da naglo uvodimo disciplinu. Ljudi, krenite, koristite ono što je zakonska obaveza. Šaljite izveštaje, jer ćemo kažnjavati. Nismo želeli da kažnjavamo pre nego što upozorimo, jer je ideja bila ako je bila ta neka nedisciplina puno godina, ne možemo odjednom sada da uvedemo potpunu promenu, ali upozorenje je nešto što smo dali. Na ovaj način, želim da kažem, da nemamo više mesta za bilo kakvu toleranciju. Rekao sam i u uvodnom izlaganju, po Zakonu o fiskalnim kasama, oni građani, koji ne dobiju fiskalni račun, imaju pravo da ne plate robu koju su kupili, ili ako su bili u restoranu, jelo koje su pojeli ili piće koje su popili. Zakon o fiskalnim kasama daje mogućnost građanima da ne plate ukoliko nisu dobili fiskalni račun. Ako se neda fiskalni račun, taj novac ide na crno. To je potpuno jasno. Time se oštećuju budžeti i gradova i budžet Republike i onda kada postavimo pitanje, svi mi želimo da ima više novca i za trudnice i za obdaništa i za socijalnu zaštitu i za kulturu, a nekako nam je žao da sada mi tražimo disciplinu da svi plaćaju poreze. Ne može i jedno i drugo. Ove sve lepe stvari moraju od negde i da se plate. Ako se ne naplati ravnopravno svima, u skladu sa njihovom ekonomskom mogućnosti, onda sistem ne funkcioniše. U tom smislu, moramo da zaštitimo one koji su redovni uplatioci poreza i zato smo ovde striktni i pooštravamo, ne samo da se može pleniti roba koja se prodaje na crno, nego i oprema kojom se ta roba proizvodi, ali je to privremena zaplena. Ako se u roku do 45 dana taj kome je to zaplenjeno registruje, vraća mu se sve to. Nama nije cilj da mi ljude zaustavimo u radu. Nama je cilj da ih uvedemo u legalni sistem. To je suština.
Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Gospodine ministre, mi se ne zalažemo za sivu ekonomiju, ali smatramo da pre nego što se sprovede prekršajni postupak, nije korektno ljudima zapleniti opremu. Robu u redu, ali ne i opremu. Vi kažete da ne registrovane delatnosti nemaju veze sa PDV. Gospodine ministre, da li znate koliko je ljudi koji su imali registrovane radnje, zatvorilo svoje radnje i sada radi na crno, baš zbog toga, zbog povećanja PDV? Vi ste govorili o pečenjarama, o pekarama. Znači, veliki broj preduzetnika je zatvorilo radnje i sada radi na crno. To je, naravno, loše, ali za to nisu krivi oni, kriva je ova vlada i ekonomska situacija u društvu i smanjen promet zbog povećanja PDV i akciza. Vi kažete da od 2007. godine niko nije kontrolisao sivu ekonomiju, to ste sada saznali a ministar ste već godinu dana. Sada vas pitam – hoće li neko da snosi odgovornost za to što nije radio svoj posao šest godina unazad?
Reč ima ministar. Izvolite.
Ne mogu da se složim sa vama. Onaj ko radi na crno ne radi na crno zbog toga što je PDV 18 ili 20%, on ne plaća nikakav porez državi, ni porez na plate, ni doprinose. PDV je najmanja stvar za one koji rade na crno. Prosto, rade na crno i ne plaćaju ništa. Povećanje stope od 2% sigurno nije razlog za nekoga da iz legalnog pređe u nelegalni sektor, posebno što postoji povraćaj PDV-a za one koji legalno posluju. Ja se mogu složiti da bi bilo dobro da imamo niže poreze i doprinose na plate, to je osnovni trošak za svakog privrednika, porezi na rad. Porez na potrošnju, u krajnjoj liniji, snosi korisnik. Znači, potrošači. Ne opterećuje to onoga ko proizvodi, opterećuje ga porez i doprinos na zarade. To jeste suština. Evo, sad smanjujemo stopu poreza na plate sa 12 na 10%, zbog povećanja neoporezivog dela dohotka sa 8 na 11 hiljada ukupno opterećenje za neka dva procentna poena. To je malo. Ako bi neko postavio pitanje da li je to dovoljno – nije dovoljno. Mi smo toga svesni. Ali, trenutno je takva ekonomska kriza da nismo u mogućnosti da idemo sa većim smanjenjem. Ali opet, ukoliko postoje oni koji ne samo sada u poslednjih godinu dana, nego u poslednjih više godina redovno izmiruju svoje obaveze državi, a postoje oni koji ne plaćaju ništa, ta nefer situacija, ta nelojalna konkurencija mora jednom da se prekine.
Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić i Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Ima reč Gorica Gajić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, član 167a. izvornog zakona reguliše status zamenika direktora Poreske uprave. U stavu 3. kaže se da "zamenika direktora Poreske uprave postavlja Vlada, na period od pet godina, na predlog ministra, a po sprovedenom javnom konkursu". Izmenama i dopunama ovog člana i ovog stava kaže se da "zamenika direktora postavlja Vlada, na period od pet godina, na predlog ministra, prema zakonu kojim se uređuje položaj državnih službenika". Izbrisan je institut javnog konkursa i zato je DSS odreagovala svojim amandmanom, kojim predlaže da stav koji je ranije bio u ovom članu, gde se bira na osnovu javnog konkursa, ostane i dalje. Vi ste se u obrazloženju neprihvatanja ovog amandmana pozvali na Zakon o državnim službenicima i na popunjavanje položaja u sklopu ovog zakona. Ja bih vas pitala nešto da mi pojasnite, prosto da i zbog vas i zbog nas rešimo tu nedoumicu, jer član 66. ovog zakona o državnim službenicima u poglavlju 3, popunjavanje položaja, kaže – pod 1, radi popunjavanja položaja sprovodi se interni ili javni konkurs; 2) interni konkurs obavezan je ako položaj popunjava Vlada. Dalje, u članu 68. kaže – kada položaj popunjava Vlada, interni i javni konkurs oglašava služba zaupravljanje kadrovima, s tim da se u članu 69. na internom konkursu, kada polože, popunjava Vlada, mogu da učestvuju samo državni službenici iz organa državne uprave i Službe Vlade, koji se u prethodne dve godine ocenjuju ocenom "naročito se ističe". Znači, pozivajući se na Zakon o državnim službenicima, izbrisali ste institut javnog konkursa, pa vas pitam da li ovo što se u članu 68. kaže, da Vlada može i interni i javni konkurs da oglasi, može da se odnosi i na izbor, odnosno postavljenja zamenika direktora Poreske uprave? Znate šta, vi ste se svi, pogotovo vladajuće stranke, u izbornim kampanjama uglavnom zalagali za departizaciju kadrova u visokim državnim službama, u javnim preduzećima, a samim tim nekako se često sve više u zakonima elegantno zaobilaze javni konkursi kada su državne uprave u pitanju. Zaobilaze se javni konkursi kada su i javna preduzeća u pitanju. Demokratska stranka Srbije, ne zato što ste vi to obećavali, nego zato što smatra da svim stručnim ljudima treba da se omogući da dođu na neke visoke položaje, ovako, kada je to samo u nadležnosti ministra, koji predlaže Vladi, nekako ima utisak da će se opet ostati u okvirima kadrova koji sutu po partijskoj pripadnosti, a isto tako, s obzirom da se na ovom internom konkursu mogu prijaviti samo ljudi iz državnih uprava, koji imaju ocenu kako u Zakonu stoji, bojim se da će mnogi mladi ljudi, koji su kvalitetni, koji su stručni, ako nisu članovi stranaka i partija, pogotovo ako to nisu stranke partije na vlasti, bogami podobro sačekati da dođu do nekih visokih funkcija, iako su stručni, iako im ta funkcija odgovara. Hvala.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Izvinjavam se, ali ne može zamenik direktora Poreske uprave da bude mlad čovek, koji tek počinje da radi. Realno, za zamenika direktora Poreske uprave treba neko iskustvo. Direktor Poreske uprave se bira na javnom konkursu i to je ostalo u Zakonu, a za zamenika smo predložili da postoji mogućnost i internog konkursa, ali ne isključuje se sa javnog, u skladu sa Zakonom o državnim službenicima, što apsolutno ne znači da taj koji bi bio izabran na internom konkursu, dolazi iz same Poreske uprave, mora biti neki partijski kadar. Dokaz je sadašnje stanje. Gospodin Dejan Stojanović, koji je zamenik direktora Poreske uprave, nije nikad bio član ni jedne partije. Radi već 20 i nešto godina u Poreskoj upravi. Prosto, sama institucija konkursa ne znači da to znači siguran izbor partijskog kadra, ako je interni konkurs u pitanju, niti javni konkurs ne znači da je onemogućeno partijsko zapošljavanje, da budemo potpuno otvoreni. Ono što mogu da garantujem u institucijama koje su pod mojom ingerencijom, niko na ovakvim mestima ne može biti funkcioner stranke. Dakle, mora biti stručno lice. Primer Dejana Stojanovića, koji je sada zamenik direktora, a i direktora gospodina Ivana Siniča, koji nemaju nikakve veze ni sa jednom partijom ovde u Srbiji, niti bilo gde, govori da zaista poštujemo u Poreskoj upravi kriterijum profesionalnosti. Isto važi i za sve ostale koji su u vrhu piramide.
Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Srđan Miković. Izvolite.
Smatram, bez obzira što je amandman predložen od strane poslanika iz druge poslaničke grupe, da dobar amandman treba da bude usvojen. Ne vidim zbog čega se Vlada plaši javnih konkursa? Ne znam zbog čega, ukoliko je do sada u Zakonu stajalo da zamenika direktora postavlja Vlada na period od pet godina na predlog ministra, a po sprovedenom javnom konkursu, sada se predlaže isto to, ali nema sprovedenog javnog konkursa? Da li se plašite da, ukoliko se raspiše javni konkurs, opet neće ministar moći da da svoj predlog? Ako ništa, dajte privid demokratije u pogledu izbora za ovo, da može da se konkuriše, a u slučaju eklatantnog kršenja da može i da se obara konkurs. Ovako – brišemo konkurs, ne vidim zašto? Svuda se zalažemo za konkurs, a ovde ne. I nije mi jasno zašto ovaj dobar amandman nije prihvaćen?
Hvala. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić i Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić.
Ovde se predloženim izmenama menja član 169p, Zakona o poreskim službenicima o poreskom postupku u poreskoj administraciji, gde se reguliše plata poreskih službenika. Uvode se dva nova stava koja kažu – plata utvrđena po odredbama od 1. do 6. ovog člana može se korigovati tako da iznos plate poreskih službenika i nameštenika u Poreskoj upravi ne bude manji od plata lica zaposlenih u nadležnom organu područne jedinice, lokalne samouprave na istim poslovima. Mi smo našim amandmanom predložili da se ovaj stav briše jer smatramo da će na ovaj način biti favorizovani centri, veliki gradovi, tamo gde je jaka lokalna poreska administracija, gde iz raznoraznih razloga, pre svega zbog ekonomskog stanja poreski službenici koji rade u lokalnim poreskim administracijama imaju veće plate. Tako će se dogoditi da za isti posao radnici Poreske uprave Republike Srbije budu različito nagrađeni. Tako će recimo u Beogradu poreski službenici koji rade u Poreskoj upravi imati znatno veću platu od onih koji isti taj posao rade u Trgovištu, Zaječaru, Boru ili ne znam gde. Mislim da se na ovaj način diskriminišu radnici u Poreskoj upravi. Pošto se vi ministre zalažete za decentralizaciju, moj vam je predlog da gledate da povećate plate upravo tamo, u manjim sredinama, baš u tom Trgovištu, Zaječaru, Boru iz prostog razloga da bi ljudi ostali da rade u tim sredinama. Ukoliko njihova plata bude manja, oni će za boljim životom težiti da dođu u Kragujevac, Niš, Beograd i to je jako loše. Nama se jugoistok Srbije prazni. Ljudi odlaze, odlaze opravdano jer nemaju dovoljno sredstava za život. Nemojmo mi sad još da ih destimulišemo pa da kažemo – super ovi u Beogradu će za isti posao imati duplo veću platu jer Grad Beograd svojim poreskim službenicima isplaćuje toliko i toliko. Molio bih vas da o ovome povedete računa jer jugoistok Srbije je u velikom problemu. Ljudi odlaze, nema kadrova, nemojmo još mi da ih kažnjavamo. Molim vas usvojite ovaj amandman.
Reč ima ministar Dinkić.
Slažem se sa ovim što govorite, ali verovatno niste dobro shvatili ono što smo dali u ovom članu zakona kao mogućnost. Dali smo kao mogućnost da nas ništa ne sprečava ukoliko imamo bilansnih mogućnosti u samom budžetu, da uskladimo plate Poreske uprave, republičke, sa onima koje su na lokalu. Ako je recimo plata lokalnog poreskog inspektora veća od republičkog, ići ćemo ako budemo imali budžetske mogućnosti sa povećanjem plata na taj nivo. To ne znači samo za one republičke poreske inspektore koji rade u Beogradu, nego to važi za celu Srbiju. To znači da nemamo zabranu ovim zakonom da onu platu koju damo republičkom inspektoru iz Beograda da damo istu onom iz Trgovišta, Leskovca, Sombora. Pitanje će biti samo bilansnih mogućnosti, ali ovim zakonom dobijamo pravo da ukoliko, recimo ako je plata lokalne poreske uprave u Beogradu, kao što jeste znatno veća od plata zaposlenih u republičkoj Poreskoj upravi, bez obzira što isto rade u Beogradu, ako to uskladimo za Beograd na republici, to možemo da prenesemo po čitavoj Srbiji ako budemo imali novca za to.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić.
Apsolutno se slažem sa vama ako je tako, ali sami ste rekli – ako bude novca. Interesuje me da li je moguće da u Beogradu bude novca, a za Trgovište ne bude? Znači treba da bude isto za sve. Ako se povećava u Beogradu, automatski se povećavaju i u Trgovištu. Ako se ne povećava u Beogradu neće nigde, pošto Beograd pre svega ima najveće.
Reč ima ministar Dinkić.
Sasvim sigurno nećemo selektivno povećavati, odnosno usklađivati plate, nego svima ravnopravno. Ako uopšte budemo imali mogućnosti za to, ali ovaj zakon nam daje tu mogućnost ako se budžetom odrede ta sredstva.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić.
Razumem, shvatam i uredu je i dalje imam molbu da povedemo računa o Srbiji, o gradovima južno od Save i Dunava, jer je životni standard mnogo niži. Ostajem pri predlogu da možda plate lekara, poreskih službenika i nastavnika, učiteljica u nerazvijenim krajevima budu izjednačene, barem sa Beogradom, a možda čak i da budu veće jer je to način da ljudi ostanu da žive tamo. Ukoliko im date mogućnost da imaju normalan život, da imaju normalna primanja malo veća od proseka, sigurno će ostati tamo. Još ako im infrastrukturno opremite grad, selo neće biti nikakvih problema, ljudi se neće seliti i Srbija će imati mnogo manje problema nego što sada ima.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman na član 34. Predstavnik predlagača, mr. Mlađan Dinkić, ministar finansija i privrede, na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio je ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Ovim amandmanom se praktično omogućava da za nedovoljne, odnosno izuzetno postignute rezultate u obavljanju poslova Poreske uprave, poreskom službeniku i namešteniku se može umanjiti, odnosno uvećati osnovna plata najviše za 30%. Samo postavljam pitanje da li se isto tako razmišlja i na svim drugim radnim mestima u državnoj upravi koji isto tako i savesno rade, ili u protivnom nesavesno rade, da omogućimo stimulaciju ili na određeni način umanjenje prihoda? Ili to znači da onaj koji je bliže kasi taj može da bude nagrađen, istina može i da mu bude umanjena plata, a svi ostali su u drugom tretmanu? Upravo zbog toga smatram da treba razmišljati ako već sada u ovom zakonu to nije učinjeno, o mogućnosti stimulacije na drugim mnogo odgovornijim mestima u državi gde ljudi rade savesno svoj posao i doprinose, možda ne punjenju budžeta, ali doprinose ostvarivanju interesa građana.
Reč ima ministar Dinkić.
Apsolutno sam pobornik takvog principa, da oni koji više rade budu više nagrađeni i obrnuto, oni koji se nedovoljno zalažu da budu na neki način kažnjeni. Uvek sam bio protiv uravnilovke u bilo kojoj delatnosti. Podržao sam svojevremeno i Predlog o kapitaciji u zdravstvu jer on usvaja taj princip. Takođe, što se tiče ovog amandmana za Poresku upravu u okviru iste mase plata biće omogućeno da oni koji budu imali bolja ostvarenja, bolje rezultate, a to se očitava u naplati, da budu nagrađeni sa većom platom do 30%. Istovremeno oni koji se ne zalažu i za koje se utvrdi da su loše radili mogu biti kažnjeni sa smanjenjem plate ali ne više od 30%, ali masa plata ostaje ista. Zalažem se da se drugim zakonima predvidi ta mogućnost nagrađivanja, ali i sankcionisanja jer nije svaki čovek isti i uravnilovka nije nikad bila dobra.
Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Verujte mi, srećan sam čovek pošto kada je ovde bio zakon u Narodnoj skupštini u prošlom mandatu, u pogledu ograničavanja plata u lokalnim samoupravama, predlagao sam amandman koji je usvojen na Odboru za finansije da se omogući stimulacija do 30% za radnike u lokalnim samoupravama, imajući u vidu da u to vreme su bile ograničene plate u lokalnim samoupravama za samostalne stručne saradnike, za one koji imaju fakultet između 19 i 23 hiljade dinara. Upravo tada gospodin ministar i njegovi predstavnici iz poslaničke grupe, koji su bili u Odboru za finansije su bili protiv toga da se omogući ta stimulacija od 30%. Odbor za finansije je usvojio argumentaciju ali to nije moglo da prođe. Srećan sam što smo ipak došli na pravu stvar da treba omogućiti stimulaciju za sve one koji dobro rade. Ukoliko to bude bila praksa u svim predlozima koji budu išli iz Ministarstva finansija prema Vladi u ukoliko se za taj stav bude izborio ministar na Vladi, kasnije i branio stav Vlade a ne svoje lične stavove, bićemo u prilici da budemo svedoci bar jednog takvog dobrog pomaka. U svakom slučaju srećan sam što je došlo do evolucije u stavovima gospodina ministra.
Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Članom 177. Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji predviđene su kazne za pravna lica i preduzetnike koji ne podnesu, ne obračunaju ili ne plate poresku obavezu. Do sada u članu 177. Zakona ti iznosi su bili za pravna lica 100.000 dinara, za preduzetnike 10.000 ili 12.500 dinara. Sada, izmenama i dopunama Zakona za pravna lica predviđene su kazne od 500.000 dinara, za preduzetnike 20.000 ili 30.000 dinara. To su povećanja tri i pet puta. Gospodine ministre, ne možemo samo kaznama da napunimo budžet. Očito je da ovde pričamo o onim pravnim licima i preduzetnicima koji legalno posluju, koji u principu dobijaju poreska rešenja za poreze i doprinose, koji te poreze i doprinose uglavnom plaćaju, naravno, kakvi su uslovi za privređivanje unazad godinama i sami znamo, nisu u situaciji da uvek na vreme obračunaju, da uvek na vreme plate i da uvek na vreme podnesu poresku prijavu. Sada ćemo ovim drakonskim kaznama ponovo sav teret punjenja budžeta i popunjavanje budžetskih rupa svaliti na mala i srednja preduzeća, koja grcaju kada je u pitanju njihovo poslovanje i pokušavaju kako-tako da opstanu na ovom tržištu. S jedne strane, imamo tajkunska preduzeća koja duguju ovoj državi stotine miliona evra i mi od njih ne možemo te dugove na naplatimo. S druge strane, imamo sivu ekonomiju koja sve više nadire, gde apsolutno niko ništa ovoj državi ne plaća. Ostaju sam samo ovi koji redovno nešto plaćaju. Ako zakasne, evo njima sada kazne pet puta veće. Verujte mi, i sami znate kako se danas posluje i sami znate koliko je teško danas otvoriti radnju, zaposliti pet ili 15 radnika, redovno izmirivati sve obaveze državi i opstati u ovim teškim uslovima. Dajte, gospodine ministre, pokušajte da u ovu Skupštinu dođe zakon o suzbijanju sive ekonomije, da nađemo jedan način kako da sivu ekonomiju suzbijemo ili da je makar svedemo na najmanju moguću meru. S druge strane, dajte i način, makar i neka je leks specijalis, kako naplatimo silne milione evra koje duguju tajkuni i firme koje su nastajale otkupom društvenih preduzeća, gde se izvlačio kapital. Dugovi su prema državi ostali. Radnici su ostali na ulici. Budžet je ostao uskraćen, pa smo i prošle godine otpisom kamate, odnosno donošenjem Zakona o otpisu kamate ceo jedan budžet Republike Srbije, DSS je baš to naglasila, smo otpisali kroz otpis kamata. Sada ćemo ovim članom, pokušavajući da koliko toliko finansijski disciplinujemo poreske obveznike, time što ćemo im povećati novčane kazne na pet ili tri puta. Hajde da vidimo način kako ćemo druge da uteramo u poreske obveznike i da na taj način krenemo da punimo budžet.
Reč im ministar.
Nemojte se, molim vas, ljutiti, ali ovo što ste govorili je čista socijalna demagogija. Iz kog razloga? Govorio sam o tome kako ćemo ove koji su neregistrovani, žalili su se zašto plenimo robu i imovinu, odnosno zašto ćemo pleniti, pošto se to nije do sada dešavalo, da bi ih izjednačili sa onima koji redovno plaćaju porez. Oni koji redovno plaćaju porez neće biti kažnjeni, ali praksa svih zemalja u svetu pokazuje da nema disciplinie bez zaprećenih sankcija. Kamo sreće da se nijedna ne realizuje, ali praksa pokazuje da ako nema sankcija, samo je nedisciplina još veća, govorim o finansijskoj nedisciplini, mada to važi verovatno i za neke druge oblasti iz života, pravnici to znaju. To pokazuju brojni primeri. Taj efekat, nije nama ideja uvođenje strožijih sankcija da ih primenimo, nego da opomenemo sve one koji se ne drže zakona striktno, da prosto neće više biti u povlašćenom položaju u odnosu na one koji pošteno plaćaju porez. Naprotiv, kazne zaprećene su najveće za velika preduzeća. Vi ste koristili izraz – tajkunska preduzeća. Ovde su najveće kazne zaprećene upravo za njih, ne za ove male. Naravno da će nam primarno biti da naplatimo porez od onih koji najviše imaju. U tom smislu, da se ne bih kasnije javljao, moram da kažem da smo uveli konzistentno, u celom Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji, pooštravanje kazni. Jedna od tih se odnosi i na one koji imaju veću imovinu od 35 miliona dinara, a ne prijave do 30. juna ove godine, uveli smo konačno jednu ozbiljnu ili relativno ozbiljnu kaznu, a to je da svi oni koji ne prijave imovinu veću od 35 miliona dinara, platiće kada im se utvrdi da nisu to učinili kaznu u visini od 3% neprijavljene imovine. Onda će se češljati kako su tu imovinu stekli, koliko su prihoda imali, kolika je vrednost imovine i na svu razliku između visine imovine i visine prihoda koje ne mogu da dokažu, platiće porez od 20% dodatno. Do sada niko nije želeo da prijavljuje imovinu ili vrlo malo ljudi je prijavilo, jer nije bilo ozbiljne sankcije. Evo, 919 ljudi je svega do današnjih dana prijavilo da u Srbiji ima imovinu veću od 35 miliona dinara. To je otprilike 350.000 evra. Videćete koliko će ih biti 30. juna sa ovom kaznom. Bez sankcije nema discipline. Često zameraju, možda i opravdano, zašto ne naplatite porez bogatima? Evo, sada smo uveli kazne, uveli smo sankcije za neprijavljivanje i po prvi put stavili konačni rok ne u podzakonski akt, nego u zakon. U ovom zakonu sada stoji da je krajnji rok 30. jun. On se više ne može pomerati, jer ulazi u tekst ovog zakona i ide kazna 3% od vrednosti neprijavljene imovine za svakog ko to ne prijavi, a onda će ići i kontrola da li neko može da dokaže odakle mu bogatstvo, kuća, šta god da je ili ne može. Naravno, onaj koji je nelegalno stekao, nije predmet poreznika, on je predmet policije, tužilaštva i to se rešava na taj način. Ali, onaj ko jeste to stekao ne kršeći zakon, ali radeći u tzv. nekoj sivoj zoni, ali ne kršeći neki zakon, nije pljačkao, nego jednostavno nije se prijavljivao, on treba da plati porez od 20% na razliku između imovine i prihoda.
Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
Gospodine ministre, da se razumemo, mi se ne zalažemo za to da poreske neplatiše prođu nekažnjeno. Zalažemo se za to da finanijska disciplina treba da bude na nivou i treba da postoje kazne za sve one poreske obveznike koji ne obračunaju, ne plate i ne prijave porez na vreme. Samo smo ovim amandmanom hteli da kažemo da nije primereno da se te kazne povećaju pet puta. Zašto ne ostavimo još neko vreme iste ove kazne na nivou od 100.000 za pravna lica i 10.000 za preduzetnika, a da poreska reforma i poreski mehanizmi budu ti koji će stvoriti ambijent za rađanje novih firmi, za otvaranje novih radnji, za zapošljavanje većeg broja ljudi, da stimulišemo otvaranje preduzeća, da stimulišemo veliki broj zaposlenih? Nikome od pravnih lica nije stalo do toga da budu kažnjeni zato što ne plate svoju obavezu. Dajte da ih stimulišemo, dajte da mala i srednja preduzeća stimulišemo, da im takav ambijent stvorimo poreskom reformom da mogu da rade nesmetano, da znaju kolike su im obaveze, a ne samo da im drastičnim pet puta povećanjem tih obaveza stvaramo namete. Nije to socijalna demagogija. To je realnost na terenu. Danas jako teško posluju mala i srednja i preduzeća. Znaju oni kolike su kazne kada nešto ne plate. Dajte da im ne penjemo te kazne samo na pet puta više. U tome je sva poenta, da zadržimo na dosadašnjem nivou.
Reč ima narodni poslanik Saša Milenić.
Samo sam hteo da pomognem u raspravi, ako je to nekakav doprinos, mislim da predlagač amandmana ima ispravno razmišljanje, potpuno usaglašeno sa predlogom zakonskog teksta, ali da pogrešnu konkluziju izvodim. Razmišljanje je umesto kaznenog fiskalnog rigorizma ići na stimulativne mere i upravo se o tome i radi. Smisao je u tome da kazna značajno prevazilazi vrednost utajenog poreza. Upravo je to i predloženo. Time se, zapravo, motiviše ulazak u legalne tokove ekonomije i sistema. Smisao je upravo izražen u zakonskom tekstu.
Molim poslanike da se ne obraćaju jedni drugima. Dali se još neko javlja za reč? (Ne) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Ne.) Na član 37. amandman su zajednopodneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman su zajednopodneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Ne.) Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Jeremić. Izvolite.
Poštovani predsedniče, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, objedinjeno ću govoriti, ako dozvolite, o članu 40. stav 15. koji se briše i o članu 43. stav 2. koji se takođe briše jer je istovetna materija, pa se po članu 43. neću javljati. Oba ova člana govore o brisanju subjekata iz registra, uz jedan uslov da se obavezno dostavi uverenje poreske uprave o izvršenim poreskim obavezama ne starije od pet dana. Dosadašnja praksa je pokazala da ovako restriktivne odredbe, kao što je ova, su necelishodne i ne ispunjavaju svrhu. Zašto ne ispunjavaju svrhu? Zato što se ovim odredbama ne mogu do kraja regulisati svi subjekti. Recimo, osnivači privrednih društava ili tzv. društva kapitala, kod kojih postoji uslov za likvidaciju, a ne mogu dobiti uverenje od poreske uprave da su ispunili poreske obaveze, oni ostaju i dalje u registru i čine jedan balans, a da ne kažem daelektronska baza podataka pričinjava još veći balast i kompletno opterećenje, pa nam se već desilo pre godinu dana, to nije prošlo, da smo morali da brišemo i da uslovno otpisujemo kamate o mirovanju poreskog duga na ta fiktivna preduzeća. Ta preduzeća samo postoje na papiru, odnosno tavi privredni subjekti postoje samo na papiru. Želja nam je da postignemo veću preglednost, realnost i utemeljenost u sistemu javnih funkcija. Zato bih predložio poslanicima i ministru da još jedanput razmislimo da ovako nešto, u cilju pojednostavljivanja zakona, dođemo do rešenja. Imamo prerogativa za one koji su dužnici, a treba da ih izbrišemo i da dug možemo naplatiti ako je naplativ. Ako nije naplativ, u svakom slučaju ga ne možemo naplatiti. Imam još jednu obavezu. Poslanici PUPS se nisu izjašnjavali o setu ovih zakona. Mislim da je na jučerašnjoj sednici pogrešno protumačena pozitivna inicijativa naših poslanika da učestvujemo i podržimo one amandmane koji, po nama, daju pozitivne rezultate i da sami predlažemo i borimo se za amandmane. To može samo poboljšati određene zakone i zakonska rešenja, a ni u kom slučaju nismo za opredeljenje, kroz to nismo pokazali da nećemo podržati neka zakonska rešenja, suprotno tome. Hvala.
Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Nikolić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 43. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Slobodan Veličković, Slobodan Jeremić i Ljubica Milošević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 46. amandman su zajednopodneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov. Izvolite.
Svi ovi poreski zakoni su došli u Skupštinu po hitnom postupku, pa i Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji koji treba, po Predlogu zakona, da stupi narednog dana na snagu od dana objavljivanja. Smatramo da nije dobro da u toku poreske godine da zakon stupi na snagu odmag nakon objavljivanja. Smatramo da je potrebno staviti određeno vreme da poreski obveznici upoznaju ovaj zakon. Zato smo predložili da taj zakon stupi na snagu 30. dana od dana objavljivanja. Takođe, ukoliko je ovaj zakon toliko dobar i toliko hitan, onda je zaista potrebno jedno dodatno objašnjenje - zbog čega se sva podzakonska akta donose u roku od šest meseci? Predložili smo da taj rok bude tri meseca. Smatramo da je rok potpuno dovoljan da Vlada i nadležno ministarstvo predloži podzakonska akta, kako bi ovaj zakon mogao da se primeni.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Predvideli smo rok od tri meseca za ono što nam je najhitnije i ono za šta će privreda imati najviše koristi, a to je da sve poreze i doprinose plaća jednom pojedinačnom poreskom prijavom umesto sa 35 sadašnjih izveštaja i da se sve plaća na jedan uplatni račun umesto na sadašnjih sedam, a ponekad, čak i 205, u nekom teorijskom smislu. Tu nam je rok da uradimo podzakonska akta tri meseca. Šest meseci je za neke stvari koje nisu toliko hitne kao ove, ali smo išli po ovoj proceduri upravo zbog rasterećenja administrativnih troškova privrede i efekat koji se dobija na ovaj način je preko milijardu i po dinara za godinu dana, što će ljudi, umesto što koriste papirologiju, moći da poreze i doprinose plaćaju samo jednom prijavom. Zato smo prihvatili ovaj vaš rok od tri meseca, a ovo ostalo što takođe jeste važno, a može malo da sačeka, to je rok od šest meseci.
Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Daa li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amanmdanima, zaključujem pretres Predloga zakona u poedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, narodna skupština će u dan za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojejdinostima i u celini. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DOPRINOSIMA ZA OBAVEZNO SOCIJALNO OSIGURANjE Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam povodom pretresa u pojedinostima 4. i 5. tačke dnevnog reda Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje i Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, pored predstavnika predlagača magistra Mlađana Dinkić, ministra finansija i privrede, pozvao da sednici prisustvuju i Aleksandar Ljubić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede, Irina Stevanović Gavrović, pomoćnik ministra finansija i privrede, Milica Bisić, posebni savetnik ministra finansija i privrede, Svetlana Kuzmanović Živanović, rukovodilac Grupe za poreze na dohodak građana i sistem doprinosa za socijalno osiguranje u Ministarstvu finansija i privrede i Biljana Baucal Rajić, mlađi savetnik u Grupi za porez na dohodak građana i sistem doprinosa za socijalno osiguranje u Ministarstvu finansija i privrede. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Ranka Savić, Bojana Božanić, Gorica Gajić, dr Nenad Popović, Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić, Zoran Ostojić, Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać, Srđan Milivojević, Marijan Rističević, Olgica Batić i Vesna Stepić. Primili ste Izveštaj Odbora za finansije republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Ranka Savić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanići Gorica Gajić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici Vlade, koleginice i kolege narodni poslanici. Podneli smo amandman da se stav 1. člana 2. briše, odnosno da ostane rešenje kao što je to u sadašnje trenutno važećem zakonu, dakle da neoporezivi deo zarade ostane 8.776 a ne 11.000. Nisam ni mislila, realno, da ćete ovo da prihvatite, ali opet sam htela da ukažem na nekoliko stvari koje će izmenama ovog zakona da dođu odnosno da stupe u realizaciju, a to znači da opet na neki način lokalne samouprave ostaju uskraćene za neki deo sredstava. Čini mi se da će sada, plate se svakako neće povećavati, to sam sigurna, da li da će dosta poslodavaca da ovih 11.000 dinara isplaćuju preko računa, neće se ništa oporezivati. Taj procenat od preza na zarade u iznosu od 80% sada je smanjen za 10%. Kažem 80% koje idu lokalne samouprave neće se slivati u lokalne budžete. U svakom slučaju, verovatno će ostali deo zarade biti dat na crno. Smatram da naš cilj ovde treba da bude, pre svega, da vodimo računa o otvaranju novih radnih mesta o zapošljavanju i pre svega zapošljavanju mladih. Već sam o tome govorila o ulaganju u privredu, obezbeđivanjem uslova za život i za rad mladih ljudi koji će ostati u ovim lokalnim samoupravama. Neko od kolega je to i prethodno govorio, ali ako nemamo dovoljno sredstava da lokalne samouprave…, prvo da krenem od lokalne strukture da je urede, da je izgrade, ne mogu da dođu ni investitori, ne može da dođe i da se razvije nikakva privreda, a stoga ni mladi ljudi ne mogu da dođu da se vrate iz univerzitetskih centara u mesta odakle potiču jer nema nikakvog stimulansa. Kroz ovaj vid ostavljanja određenih prihoda lokalnoj samoupravi i neumanjivanja možemo da pomognemo i mladima da se vrati i to je nekakva vrsta decentralizacije. To kako i na koji način ćemo pomoći privredi kroz povećanje ovog neoporezivog dela je, koliko sam videla, po nekim procenama, zaista nisam računala, 50 ili 60 dinara po radnom mestu, što i nije nešto puno. U svakom slučaju, htela bih još jednu stvar da istaknem, da ovaj porez na doprinos za obavezno socijalno osiguranje se plaća na ceo iznos zarade i taj procenat sada u iznosu od 24% ide u republički budžet, a porez na zarade se plaća samo na onaj deo preko 11.000 od čega je jedan deo procentualno umanjen. U lokalnu samoupravu ide 80%. Opet kada se sve sabere i oduzme mnogo je manje sredstava, mnogo manje lokalnih prihoda i manje investicija u lokalnoj sredini od strane lokalnih budžeta, a samim tim izgleda i mnogo manje vraćanja mladih u te lokalne sredine.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Samo da vam neke cifre razjasnim. Dakle, sa povećanje neoporezivog dela plata sa 8.700 na 11.000 dinara privreda se rasterećuje efektivno milijardu i 700 miliona dinara. Nije to tako mala cifra. Druga stvar je da se opterećenje, posebno najnižih zarada smanjuje sa 8,6 na 6,4%. Tako da od ove mere povećanja iznosa na neoporezivi deo dohotka najveću korist će imati najnerazvijenija područja gde objektivno postoji više radno intenzivnih delatnosti nego u nekim velikim gradskim centrima i to će doprineti da može više ljudi da se zaposli, jer će ovde najveće rasterećenje imati oni koji ulažu u radno intenzivne industrije. Njima ovo najviše pogoduje i naša ideja je bila da idemo obrnutom metodom, da kroz rasterećenje privrede, posebno radno intenzivnih delatnosti stimulišemo zapošljavanje, pa kada se više ljudi zaposli sniženi porez na plate od 10 umesto 12%, pa će se nakon toga u sledećoj fazi vratiti više lokalnim samoupravama. To je naša logika. Kroz stimulisanje privrede do punjenja budžeta, a ne obrnuto.
Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici zajedno Bojana Božanić i Gorica Gajić i zajedno Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić. Izvolite.
Zato se i nisam malopre javljala. Svakako da stimulisanje privrede treba da dovede do punjenja budžeta. Mislim da je to prava stvar. U svakom slučaju, ono što predlažemo, nisam sigurna pošto je to osnovni smisao ovog zakona, odnosno izmena Zakona, da ćete to prihvatiti, ali ne mislim da će dodatno se nešto mnogo promeniti dugoročno. To je ono o čemu razmišljam i o čemu sam juče govorila, da u ovom trenutku u maju mesecu, u junu polovini budžetske godine, možemo na ovakav način da nešto uradimo i da pomognemo lokalnim samoupravama za ovu 2013. godinu. Ponoviću još jednom da treba da insistiramo na nekim dugoročnijim reformama. Mislim da ovo neće dati na dugoročnom planu efekte kakve možda vi očekujete. Jednom ste izjavili da volite kritiku. U svakom slučaju, pored toga što kritikujemo određena rešenja, želimo i da damo određene predloge, a to je ono u čemu se slažemo sa Fiskalnim savetom, a to je da treba da radimo na reformi penzionog sistema u kompletnom smislu, a ne samo na ovaj način, da na, moram ipak da kažem, uštrb jednog dela punjenja budžeta lokalnih samouprava punimo penzioni fond, da reformišemo subvencije koje dajemo javnim preduzećima i da rešimo problem tih gubitaša i da krenemo u rešavanje tih problema, da kredite i zajmove koje uzimamo dajemo više u proizvodnju i investicije za koje očekujemo da će vratiti proizvodnju i generisati neka nova radna mesta. Verujem svakako da se slažete sa racionalizacijom radnih mesta u državnoj upravi, da se možda malo više pozabavimo u državnom aparatu, jer čini mi se da lokalne samouprave manje-više i poštuju ovu racionalizaciju radnih mesta, naročito zato što su kažnjeni uskraćivanjem transfera pa moraju da vode računa o tome. Verujem da ćete se složiti da su ovakvi načini i ovakva rešenja problema dobra i moramo ići ka tome. Zaista mislim da pre nego što počnemo sa ovim reformama, koje mislim da neće na dugoročnom planu dati neke veće efekte, svakako se moramo pozabaviti ovim stvarima da sinhronizujemo sve zakone i reforme. Što pre krenemo u to, verujem da ćemo pre imati uspeha. Ako stegnemo kaiš generalno za sve dugoročno, o tome sam već govorila, nećemo sigurno imati i oni koji to učine neće imati koristi, niti će verovatno ubrati političke poene u tih prvih par godina, ali će svakako kasnije imati mnogo više uspeha. Hvala.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Ovde nemam šta da dodam, nego da se apsolutno slažem sa ovim što ste rekli, bukvalno sa svim što ste rekli. I sam sam rekao u uvodnom izlaganju da ove mere nisu dovoljne i da moramo da tragamo za dodatnim rešenjima i da to moramo da radimo što pre. Nadam se da ćemo u naredne dve nedelje završiti konsultacije u okviru Vlade i da ćemo izaći pred vas u Skupštini sa određenim rešenjima koja bi išla u pravcu o kojem vi govorite.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član je najbolja potvrda da ova vlada na čelu sa SNS, a čije finansije vodi gospodin Dinkić, nema nikakav koncept, nema nikakav plan, nema nikakvu politiku kada je u pitanju ekonomski razvoj zemlje i dokaz da ova vlada tumara u mraku, iz koga nastaju…
Gospodine Veselinoviću, molim vas, to je već načelna rasprava, vratite se na član. Meni je čak neugodno da intervenišem, a vi dobro znate da ne govorite o članu. Pustite sada Vladu, kritikujte onda kada je tome mesto, a sada se vratite na amandman, molim vas.
Predsedavajući, ja vas izuzetno cenim, međutim, ne znam kako mislite da objasnim i da građanima pojasnim šta se krije iza činjenice da ova vlada, malopre pomenuta koalicija na čelu SNS uvodi privredi porez, odnosno doprinos na plate od 24%, umesto dosadašnjih 22%. Ova vlada kroz ovaj član i ovako krhku privredu, koju je dosadašnjim merama, a pomenuću ih – povećanjem PDV sa 18 na 20%, povećanjem poreza na dobit sa 10 na 15% itd, dovela u ovu situaciju. Kada su usvojeni prethodni poreski zakoni, ukazivali smo da oni neće dovesti do bilo kakvog rasterećenja privrede, sa jedne strane, niti punjenja boljeg budžeta. Činjenica je da ova vlada nije sposobna da naplati porez, da je velika finansijska nedisciplina, o kojoj i sam ministar Mlađan Dinkić govori, ali da oni po svemu sudeći nemaju načina da to sprovedu. Umesto toga, oni postojeće, preživele privrednike, preživelu privredu opterećuju novim porezima i doprinosima. Na taj način sredstva umanjuju lokalnim samoupravama, a kroz druge fiskalne obaveze pune prazan republički budžet koji je prazan zbog mera Vlade Republike Srbije. Ukazivali smo i opet ukazujemo na to da se ne može sa parcijalnim merama, koje u ovu skupštinu dolaze preko noći, koje nisu eksperti, stručnjaci iz ove oblasti pogledali, dali svoje savete, na koje, na kraju krajeva, nije ni MMF, niti bilo koja međunarodna zajednica dala svoj stav po tom pitanju, na kraju i nemamo aranžman sa MMF zahvaljujući ovoj vladi, oni su na neki način oterani iz Srbije, a sada će nam biti veoma potrebni, ukazivali smo na to da će to dugoročno dovesti do ozbiljnih problema po privredu, po građane Srbije. Ukazivali smo na to da se budžetska kasa neće puniti, a da će građani sve teže izmirivati svoje obaveze. Gospodine predsedavajući, sada objašnjavam ovaj amandman. Došli smo do toga da opet Vlada predlaže povećanje doprinosa. Umesto da Vlada predloži mere koje će rasteretiti privredu, koje će dovesti do stimulacije menadžmentu i privrednicima da zaposle nove ljude, Vlada predlaže povećanje doprinosa, koji mogu samo destimulisati privrednike. U tom smislu, nemamo nikakva očekivanja od ove vlade. Podneli smo 63 amandmana, prihvaćen je jedan koji je bitan za kulturu, a svi ostali amandmani nisu prihvaćeni. Nema razumevanja, nema volje da se čuje druga strana i nema volje da se razgovara sa nama kao sa partnerima. Mi jednostavno ukazujemo da ova vlada pravi štetu za građane, pravi štetu za državu i da vodi državu u bankrot. Uz taj bankrot, vodi i građane u bankrot. Svakim danom oni su sve siromašniji i svakim danom sve teže izmiruju svoje obaveze i Vlada nema načina da objasni građanima, osim sa nekim floskulama, porukama, vraćanjem na prethodni period, šta ona u stvari želi sa ovim.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Dobro znate da su i MMF i Fiskalni savet podržali ceo ovaj paket fiskalnih zakona, kao što dobro znate, kada gledate simultano ceo paket, da zapravo dovodi do rasterećenja privrede od četiri milijarde dinara. Tačno je da se povećava doprinos za penziono osiguranje za 2% i tačno je da će penzioni fond zbog ovoga imati veće prihode i do kraja ove godine i u narednom periodu, ali to je po nama dobra stvar jer će i penzioneri imati veću sigurnost. Sa druge strane, međutim, niste rekli, a trebalo bi da biste bili metodološki konzistentni, da se smanjuje istovremeno porez na zarade sa 12 na 10% i povećava u korist privrede neoporezivi deo plate sa 8.700 na 11.000 dinara, tako da je simultani efekat svih ovih fiskalnih zakona rasterećenje privrede za oko četiri milijarde dinara godišnje. Šta je takođe tačno? Prosto, ne želim da bežim od istine. Tačno je da će prihodi lokalnih samouprava biti smanjeni, ali su naše analize pokazale da lokalne samouprave takođe trebaju u ovako teškom vremenu da se rukovode onim što će raditi republička Vlada, a to je da štede. Dakle, republička Vlada će morati, osim ovog paketa, dodatno da smanji rashode, i to značajno, a isto to očekujemo i od lokalnih samouprava. Na osnovu ovog poreskog paketa zakona, Republika će izgubiti na godišnjem nivou prihode od 5,6 milijardi dinara, lokalne samouprave 20,2 milijarde dinara, pokrajina Vojvodina 1,15, dok će PIO fond dobiti oko 25 milijardi. Ostatak je ono što privreda dobija direktno. Privreda osim ovoga dobija i na manjem opterećenju najmanjih preduzetnika, jer će oni moći da obračunavaju po prvi put svoje obaveze na ličnu platu, što će za jednu trećinu smanjiti ukupne izdatke za poreze i dobija se ovim administrativnim rasterećenjima da ne mora da se uplaćuje na nekoliko desetina računa porez i doprinos, nego samo na jedan, tako da je ukupno rasterećenje četiri milijarde dinara. Ne bežimo od rasprave i o uzrocima ovog stanja, što sam i pokazao u uvodnom izlaganju, što ćemo pokazati i kao cela Vlada ovde na sednici koju ste vi tražili, u četvrtak. Želimo, međutim da idemo u susret rešenjima koja su nužna u ovoj situaciji. Sve ovo što smo sada predložili jeste nužno u ovoj situaciji i sami bi voleli da nije moralo do toga da dođe, ali jedan deo uzroka leži i u nasleđu. Neću sada to šire elaborirati, jer zaista želim da se držimo samo ovog amandmana, ali će biti prilike da o tome razgovaramo i u narednom periodu. Ono što je najvažnije jeste da svi oni koji predstavljaju neku nezavisno stručno telo, a to su u domaćim okvirima Fiskalni savet, u međunarodnim MMF. Oni su podržali ovaj paket mera, pri čemu su naglasili da nije dovoljan. To je poslanica DSS rekla. Ja sam to prihvatio. Sve vreme govorim – nećemo bežati od istine, bitno je da Vlada zna kako da reši problem koji se nije javio samo u Srbiji. Pogledajte koliko je zemalja već radilo promenu svojih projekcija. Koliko je zemalja, uključujući i one najveće, radilo već rebalanse budžeta. Takvo je vreme. Nije isto vreme kao što je bilo pre 10 godina. Nije isto ni kao što je bilo 2004-2006. godine kada sam bio prvi put ministar finansija. Drastično je drugačije. Mi moramo ovde da se uhvatimo u koštac sa tim problemom, kao što pokušava probleme da reši Italija, Francuska, Nemačka, da ne govorim o Portugaliji, Španiji i drugim zemljama Evrope. Imamo i mi probleme, ali moramo da idemo sa rešenjima koja su, pre svega, štednja na javnom nivou, podsticanje privrede što je god više moguće i tome bi doprineo jedan nacionalni konsenzus. Kada bi se napravio, sigurno bi posao ne samo našoj Vladi, nego bilo kojoj vladi koja s suočava sa problemima, bio lakši. Ukoliko želite da idemo u pravcu tog konsenzusa, kao ministar finansija vam stojim raširenih ruku. Moramo da govorimo o činjenicama, a činjenica je da ovde privreda ne biva opterećena, nego naprotiv rasterećena, kao što je i činjenica da će izgubiti prihode lokalne samouprave, što će ih navesti da moraju da štede u odnosu na dosadašnji period. Nikom nije prijatno, ni meni a ni lokalnim samoupravama, što ćemo morati da radimo rebalans u sred godine. Ali, ako radi to Republika, ne vidim zašto to ne bi mogle da urade lokalne samouprave. Što pre shvatimo da okolnosti nisu uopšte iste kao što su bile u prethodnom periodu nigde, ne samo u Srbiji, to ćemo lakše da se prilagodimo. Mislim da ovde jedna konstruktivnost je uvek dobrodošla i zato vas ne pozivam da ne kritikujete Vladu, ali da kritikujete sa argumentima, a ne sa poluistinama ili neistinama.
Veroljub Arsić, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo bih zamolio sve kolege koji uzmu učešće u ovoj diskusiji, ne branim nikome da diskutuje o zakonu, ali bio bi red da kaže i sve činjenice koje pišu u predlogu izmena i dopuna zakona o nekom zakonu, a ne samo tendenciozno onaj deo koji može građanima da se učini nepopularan, a sve to zarad sticanja jeftinih političkih poena, pogotovo kada se spominje SNS. Podsetiću da je od kolege koji je govorio kao poslanik pre nekoliko minuta spomenut MMF. Nije SNS, ni ova Vlada nisu oterali MMF nego Vlada Mirka Cvetkovića februara ili marta 2012. godine. Što to prećutkujete? Što to ne kažete? Dalje, pričano je o inflaciji kada su bile izmene i dopune Zakona o NBS. Gde je ta inflacija? Najveća inflaciju imali smo dok ste vi bili na vlasti. Još uvek, statistički gledano trpimo posledice te inflacije. Kad se zaokruži ceo ciklus od godinu dana ove Vlade onda možemo da pričao o inflaciji u 2013. godini. Pre dva meseca inflacija u Srbiji je bila 0%, videćemo kakva će biti u maju. Štampanje novca – i za to ste nas optuživalo. Da li se nešto štampalo od novca? Samo za zamenu novčanica. Nema primarne emisije. Nema ni sekundarne više, kao što je opet bilo za vreme vladavine Mirka Cvetkovića. Znate, visoke kamate su takođe inflacija. Skok evra. O tome ste pričali, evro je od jutros pao ako niste znali. Verovatno niste obavešteni.
Replika, Janko Veselinović. Izvolite.
Kada je u pitanju onaj deo koji je u svom izlaganju izneo ministar Dinkić, mi smo ovde konkretno govorili o amandmanu koji se predlaže povećanje stope doprinosa sa 22% na 24%. Naravno da DS ne može prihvatiti bilo kakvo povećanje, bilo koje stope poreza i doprinosa privredi, pa makar na drugoj strani bilo i rasterećenja. Nema objašnjenja i to je zamena teza da se na ovaj način, na neki način stvara pred lokalne samouprave obaveza da se ponašaju ekonomično. Kako da se lokalne samouprave ponašaju ekonomično kad se država ne ponaša ekonomično. Uzima se od lokalnih samouprava, od građana, a država ne želi da se odrekne bilo kog dinara prihoda. Kada su u pitanju jeftini politički poeni za gospodina Arsića poruka da je SNS u tome šampion svih jeftinih političkih poena i u tomsmislu nema premca. Ona i najveći poraz može da pretvori u pobedu. Nije tačno da je prethodna vlada oterala MMF već ova Vlada posle sastanka sa ministrom Dinkićem. Oni su zatvorili fascikle i rekli – vidimo se neki drugi put u nekoj novoj priči. Inflacija ove vlade će biti inflacija najveća, verovatno u poslednjoj deceniji. Naravno, godina je tek pred nama. Pa, ne možemo govoriti za celu godinu, ali možemo za prethodni mesec i ona je umesto 0,4 prethodnog meseca planiranog bila 0,8%, dakle, duplo veća. O politici centralne banke ne bih trošio reči.
Replika, Veroljub Arsić i time završavamo sa replikama. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u redu, očigledno da moj kolega ima smisla za humor zato što pokušava sve druge da ubedi u ono što i on sam ne veruje. Samo spominjem šta su sve pobede, a šta porazi diskusija koje je kolega imao ranije u ovoj skupštini. Sve ono loše što je predviđao da će da se desi građanima Srbije, nije se desilo. Ako hoćete da spominjete samo april, hajmo i mart, 0,8 plus 0, podeljeno sa 2 je 0,4. Da li ne znate da računate? Kupićemo vam digitron, najmanji problem. Pobede u poraze. Neko za ovom govornicom reče u jednom trenutku nije čak sramota izgubiti od Dragan Đilasa, ali nije sramota ni izgubiti od Tomislava Nikolića. Kada je u pitanju MMF, aranžman sa MMF prekinula je Vlada Mirka Cvetkovića dok je on bio i predsednik Vlade i ministar finansija. Kad jednom prekinete nešto, uslovi su mnogo strožiji da nastavite saradnju ispočetka nego dok ste imali aranžman, a to samo zarad toga zato što taj isti premijer nije smeo da izađe pred ovu skupštinu Republike Srbije, uradi rebalans, zato što se bojao poraza na izborima. Zarad nekoliko glasova na izborima, vi ste pustili da se država van Zakona o budžetu zadužuje u 2012. godini… (Predsedavajući: Vreme.) Zato što nije samo bitno koliko se država zaduži preko kredita, nego i one obaveze koje ima i preuzima a ne izvršava, pa je sad to morala da uradi ova nova vlada.
Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
U potpunosti se slažem sa gospodinom Arsićem, ali želeo bih da vam ukažem i na činjenice vezane za inflaciju, jer zaista nije u redu da se bilo šta krivotvori. Ali, činjenica jeste da je inflacija značajno usporila, zahvaljujući politici NBS u ovoj godini, iznosila je od decembra do kraja aprila svega 1,9% - januar 0,6%, februar 0,5%, mart 0% i april 0,8%. Tačno je da je međugodišnja inflacija relativno još uvek visoka – 11,4% april ove u odnosu na april prošle godine, ali, to je pre svega zbog baze u prošloj godini, kada su zbog izbora sve cene koje su pod kontrolom države veštački držane nisko i posle izbora su sve podignute i onda je normalno da je ta baza povećana. Ako se nastavi ovim tempom kretanje inflacije odnosno usporavanje u ovoj godini, ona će se vratiti u onaj okvir koji je planirala Centralna banka, od pet do šest posto godišnje. Ja neću o tome da govorim, ali jedan od uzročnika manjih prihoda od PDV-a je čak i niža inflacija u stvarnosti od one koju smo mi predvideli Zakonom o budžetu. Dakle, inflacija je u stvarnosti oborena više i brže nego što smo mi uopšte očekivali kada smo planirali budžet, pa sve što je vezano za promet onda daje manji prihod. Ne kažem da je to dobro, da me neko pogrešno ne shvati. Moramo da nađemo drugi način da napravimo prihode, ali dobro je da se inflacija smanji. Još jednom ponavljam – realna inflacija u ovoj godini je ono što se desilo u periodu od nove godine do sada, to je svega 1,9% po mesecima - januar 0,6%, februar 0,5%, mart 0% i april 0,8%.
Poštovani narodni poslanici, saglasno čl. 27. i 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda sednice. U skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika, određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15.10 časova. Narodni poslanik Janko Veselinović ima pravo na repliku kad počnemo sa radom.
Nastavljamo sa radom. Pravo na repliku ima dr Janko Veselinović. Izvolite.
Zbog poslanika koji nisu bili u sali i koji ne znaju šta je predmet replike, osvrćem se na diskusiju ministra Dinkića i gospodina Arsića, šefa Poslaničke grupe SNS. Nisam sasvim siguran na koji je način gospodin Arsić povezao rast doprinosa odnosno predlog da doprinosi sa 22 budu 24, i na taj način se optereti privreda, a sve to poveže sa briljantnom pobedom Tomislava Nikolića na izborima. Zaista mi to nije jasno. Jedino što bih ga molio da je ovde u sali, da mi odgovori šta je sa onim vrećama, sa navodno pokradenim glasovima? Po svemu sudeći, i tada su lagali građane. Ne mislim na njega lično, nego oni koji su te vreće istresali onako pompezno. Kada je u pitanju izlaganje gospodina Dinkića, zaista bih shvatio kao veoma dobronameran poziv na dijalog, na saradnju, na neke nužne nacionalne kompromise, da je ministar Dinkić na početku svog izlaganja bio otvoreniji i priznao da je ova vlada potrošila osam meseci uzalud, da je porastao broj nezaposlenih za 30 hiljada samo u ovoj godini i sada imamo cifru od nekih 800 hiljada, popeo se na 30%, što je evropski rekord, da ste rekli da reforme nisu uspele, građani sve teže žive... (Predsedavajuća: Vreme.) ... sve teže preživljavaju – pomozite. Mi bi vam zaista tada pomogli i imali bismo razumevanje za vas. Umesto toga, vi ste krivicu prebacili na lokalne samouprave, fokusirajući se na jednu lokalnu samoupravu i praktično iz emocija prihvatali i odbijali neke naše dobronamerne amandmane.
Hvala. Reč ima Veroljub Arsić, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, moja diskusija i replika su bili bazirani na diskusiji i rečima koje je moj prethodnik izgovorio. Ne znam ja kako je on povezao temu dnevnog reda sa MMF, ne znam ja kako je povezao ovu temu sa inflacijom, samo sam odgovarao na njegovu diskusiju koja nije možda bila u temi, ali neću ja u tome da učestvujem. Jesam za to da poslanici imaju širok način izlaganja kada su neke stvari u pitanju. Isto tako, u svojoj replici sam zamolio kolegu da ne uzbunjuje javnost, da govori samo istinu. Nezaposlenost u Srbiji jeste visoka, ali je daleko od toga da je 30%. Kada su u pitanju reforme, nažalost, mi nismo u stanju da sprovodimo reforme onako kako bi smo hteli, zato što nam je DS ostavila zemlju u haosu, u haosu koji gde god, bilo koje oblasti da se dohvatite postoji. Setite se samo odluke Ustavnog suda o neizabranim sudijama. Setite se samo odluke Ustavnog suda o neizabranim tužiocima. Setite se samo rebalansa budžeta septembra meseca 2012. godine, kada smo morali da zadužimo državu za milijardu i 200 miliona evra zbog dugova koje je napravila DS u kampanji. Neću da govorim o lažnim obećanjima u kampanji bivšeg predsednika Republike Srbije i bivšeg predsednika DS od 200 hiljada novih radnih mesta, pa je 200 i više hiljada ljudi izgubilo posao. (Predsedavajuća: Vreme.) Mi sada možemo najviše da otklanjamo posledice jedne neodgovorne, bahate i loše vlasti. Nemojte vi da nam pomažete, ko boga vas molim. Možda ste nekad i imali dobre namere, ali sve vaše dobre namere su bile sa lošim rezultatima.
Hvala. Ima reč dr Janko Veselinović, replika.
Učinilo mi se da je gospodin Arsić dobro počeo i da ćemo u narednom periodu u raspravi biti mnogo konstruktivniji. Rekao je – reforme nisu uspele, pokušao je da se približi realnosti i onda se vratio da je DS kriva za sve, za neuspeh ove vlade. Neće biti, gospodine Arsiću, to tačno. Činjenica je da ste vi sanirali neki dug... (Predsedavajuća: Molim vas, nemojte direktno da se obraćate narodnom poslaniku.) Gospodin Arsić je rekao da su oni sanirali dug od milijardu i 200 hiljada evra, ne znam o kojim parama govori, ali je činjenica da ste zadužili Srbiju rekordno u odnosu na bilo koju vladu u modernoj istoriji Republike Srbije za četiri milijarde za nekih osam meseci. Činjenica jeste da ste vi u kampanji govorili neistinu, da budem blag, da ste obećavali nova radna mesta, veću zaposlenost, manju inflaciju, veće zarade, a desilo se sve suprotno. Odgovorite nam na ta pitanja. Odgovorite nam zajedno sa ministrom Dinkićem na pitanje šta je sa novim ulaganjima? Šta je sa "Al Dahrom"? Koliko se sećam, gospodine Dinkiću, prošli put kada smo raspravljali o jednoj sličnoj temi, ja sam vas pitao pa ste vi dali, ako mogu da se prisetim tog odgovora – da će se nešto u junu desiti sa "Al Dahrom", da li da će biti potpisan ugovor ili nešto slično? Ja vas sad pitam – šta je uopšte sa tom investicijom koju smo mi na kraju podržali, da ne budemo remetilački faktor? Šta je sa tom jedinom investicijom koju ste tako zdušno najavljivali? Pitam i vas i SNS.
Hvala. Ministar Dinkić ima reč.
Prvo, nije to jedini investitor koji je došao za ovih devet meseci. Što se tiče "Al Dahre", mi smo ugovor potpisali krajem marta, rok za ispunjenje je kraj jula i to će biti tako urađeno. Dakle, taj ugovor će biti realizovan najkasnije do kraja jula, kako je i predviđeno danom potpisivanja. Do tada treba da se vrši vraćanje dugova koje su ovi kombinati imali, do tada treba da legnu i pare koje smo dogovorili tim ugovorom i tad će biti izvršen i transfer vlasništva. Kraj jula je rok koji se nije menjao niti će se menjati, a mi ćemo pokušati to da uradimo čak i nešto malo ranije. Što se tiče nezaposlenosti, to je ogroman problem. Međutim, netačna je tvrdnja da je od početka godine porasla za 30 hiljada. Nije neka uteha, ali je tačna cifra 6.000. Međutim, pet puta ste uveličali nešto. Pogledajte zvanične izvore statistike, 6.000 je rast nezaposlenosti. Za mene je i to problem. Ali, 30.000 je laž.
Hvala. Replika, Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo, sad smo čuli jedan zvaničan podatak, a ja ću da iznesem još jedan zvaničan podatak. Po zvaničnim podacima Agencije za izvoz i promociju stranih ulaganja u Republici Srbiji, u prvom kvartalu 2013. godine strane investicije su iznosile 330 miliona evra. Ne znam koliko je bilo 2012, ali mislim da ih skoro nije ni bilo. Što se tiče duga koji nastaje, ja ću tu pokušati da budem malo slikovit. Da, recimo, moje kolege iz DS naslede nešto od svojih roditelja i kada dođu tamo, zateknu kuću i umesto imanja koje je puno računa koji nisu plaćeni, može da bira hoće li da proda kuću i da plati račune, a Srbija nije na prodaju, ili će da podigne kredit, ako nema svojih para, i da plati račune od svojih roditelja. Ne daj Bože da ste vi naši roditelji. Samo sam to metaforično izneo. Dugove ste vi pravili koje sada mi otplaćujemo i to vam nije za pohvalu i za hvalu, ne zato što ste se zaduživali, ne zato što ste stvarali obaveze, nego zato što se ne zna šta je sa tim novcem urađeno ili, da budem još slikovitiji,po Zakonu o javnim nabavkama, koji je važio do 31. marta ove godine, su sprovođene javne nabavke do 31. marta ove godine. Uštede za isti obim poslova i usluga je 300 miliona evra. (Predsedavajuća: Vreme.) Samo su se malo promenili članovi Komisije za sprovođenje javnih nabavki i samo su se oni koji nisu promenjeni uplašili Zakona o javnim nabavkama i naše borbe protiv organizovanog kriminala i korupcije.
Hvala. Pošto smo se udaljili od teme, a ja sam dužna da poštujem Poslovnik, dakle, prekidam repliku na ovu temu. Da li se neko javlja za reč po amandmanu? (Da.) Prvi se javionarodni poslanik Vučeta Tošković.
Hteo bih da kažem nešto o amandmanu i o ovima koji su protiv tih amandmana. Ne čudi me od DS što su protiv ovih setova izmena i dopuna zakona iz prostog razloga. Čude me da su druge stanke, koje su bile nekad u vlasti, pa su protiv i daju neke druge amandmane. To me ne čudi, ali DS, koja je bila 12 godina na vlasti u ovoj Srbiji, to je u pitanju amandman. Posledice ovih setova predloga zakona o porezima na namet ili olakšice vi ste doprineli tom i takvim setovima… (Predsedavajuća: Gospodine Toškoviću, dužna sam da vas obavestim da govorimo o temi dnevnog reda.) Govorim o amandmanima. Moram povezati razlog zašto su ovi setovi zakona doneseni na takav način. Zato što od 2000. godine ništa niste napravili da valja. Upropastili ste ovu državu. Dobro je rekao naš predsednik poslaničkog kluba – u praznoj kući možemo nešto napraviti. Dakle, uništili ste državu da ne može za deset godina da počnemo da je vraćamo u redovne tokove. Kako vas nije sramota da pričamo o tome?
Molim vas, gospodine Toškoviću, prvo, obraćate se direktno. Nemojte tim rečima. Druga stvar, molim vas da pričamo o temi dnevnog reda. Reč ima dr Janko Veselinović, pravo na repliku u ime DS. Izvolite.
Replika gospodina Toškoviću, ali i na prethodnu diskusiju. Dakle, podatke koje sam izneo vezano za broj nezaposlenih, koristio sam podatke Službe za zapošljavanje. U međuvremenu je direktor te službe smenjen, možda zbog toga što je te podatke dao. Kada je u pitanju Zakon o javnim nabavkama, tako je, uštede su postignute zato što javnih nabavki nema. Zato nema ni lekova, ni insulina, ni bilo čega drugog. Zato je Srbija zakorovljena. Zato se ne vrše javne funkcije i zato Srbija staje. Zato je napravljena ušteda i na taj način je veoma lako napraviti uštedu – ako ništa ne radite, ne možete ništa ni da trošite. Pitajte, gospodine Arsiću, ali da se ne obraćam gospodinu Arsiću, evo, neka pitaju svi narodni poslanici svoje komšije da li žive bolje u odnosu na pre osam meseci, kada je ova država stupila na dužnost. Pa, danas čitam u novinama da jedan vaš ministar ne može da plati račune za struju, jer nema dovoljno para. Ja mu verujem, a zamislite kako građani Srbije plaćaju svoje račune? Kako građani Srbije, sa platom koju primaju ili ne primaju, povezuju kraj sa krajem? Nemojte se vraćati na vreme i iznositi neistine. Zadužili ste se za četiri milijarde, a ništa niste vratili. Vratili ste 500 miliona evra duga. Da ne kažem da je taj dug napravio ministar Dinkić. Nemojte menjati teze. Gospodo, u problemu ste. Cela država je u problemu zbog vašeg bahatog odnosa, zbog potcenjivanja političkih protivnika i potcenjivanja situacije, a zna se kako prolazi onaj ko potcenjuje protivnika. Uozbiljite se. Mi zaista imamo dobru nameru.
Hvala. Dobili ste pravo na repliku na izlaganje gospodina Toškovića, a pomenuli ste gospodina Arsića. Daću još pravo na repliku gospodinu Arsiću. Posle toga opet zatvaram repliku zato što smo se odaljili od teme.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja se time ne bih hvalio što je sada iznosio moj kolega, zato što javne nabavke po pitanju lekova i to što Apotekarska ustanova Beograd nije nabavila lekove za svoje građane je sramota. Ugrozili ste zdravlje građana ne zato što niste mogli da nabavite lekove, nego zato što Apotekarska ustanova nije htela da ih nabavi. Imala je dovoljno vremena da primeni stari zakon, da napravi dovoljno zaliha, a isto tako je imala dovoljno vremena da sa Upravom za javne nabavke odradi pripremu sprovođenja Zakona o javnim nabavkama za lekove. Ako treba da bude sramota Apotekarsku ustanovu Beograd, treba da bude sramota. Može to da nauči od Apotekarske ustanove u Podgorici. Ej, toliko ste daleko zabrazdili i toliko ste nesposobni. Zbog farmaceutske mafije rizikujete živote i zdravlje građana. Koliko je ta vlast bila uspešna kojom se vi hvalite, a u 2008. godini ste olakšali Narodnu banku za 1.250.000.000. evra devizne rezerve, u 2010. godini 1.450.000.000 evra devizne rezerve Narodne banke, u 2012. godini 1.350.000.000 evra ste olakšali devizne rezerve? O čemu pričate, bre, više? To vasčudi? To vam ne odgovara? Pa, to su zvanični podaci vaših guvernera, zvanični podaci Narodne banke, a onda pričate kako smo mi nesposobni? Pa, ko je uspeo živ novac, ono što je bilo operativno, za iznos skoro četiri milijarde? Spominjete četiri milijarde? Vama su četiri milijarde prošle kroz prste i niko ne zna gde su završile.
Hvala. Narodni poslanik Nada Kolundžija, po Poslovniku. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, mislim da ste morali opomenuti prethodnog govornika. Povredili ste član 107. jer ste dopustili da se na vrlo uvredljiv način obraća narodnim poslanicima i time zaista unižava Narodnu skupštinu. To kako su se oni međusobno obraćali i kako su se obraćali svojim političkim protivnicima dok su nosili bedževe i druge majice, mi znamo i svi dobro pamtimo i jedva smo posledice toga svi zajedno preživeli, ali vaša je odgovornost da ne dopustite da ovde, u Narodnoj skupštini, na ovakav način komuniciraju s narodnim poslanicima. Bilans osmomesečnog vladanja napraviće se vrlo jednostavno. Bilans vašeg vladanja koji smo zatekli 2000. godine je milijarde dolara dugova, hiljade izbeglica, hiljade spaljenih kuća. (Predsedavajuća: Gospođo Kolundžija, to nema veze sa povredom Poslovnika. Držite se obrazloženja povrede Poslovnika.) To je rezultat vaše vladavine i imamo puno pravo da sa strahom očekujemo bilans nakon dve godine.
Smatram da nije povređen član Poslovnika zato što je prethodni govornik odgovarao na repliku opet prethodnog govornika. Mislim da su svi danas malo više pod tenzijom, tako da molim sve narodne poslanike da poštujemo dostojanstvo. Da li želite da se izjasnite u Danu za glasanje o povredi Poslovnika?
Gospođo predsedavajuća, već nekoliko puta imam to neprijatno zaduženje da vas podsećam na to da imate obavezu…
Gospođo Kolundžija, molim vas, i vi treba da znate Poslovnik. Recite mi koji sam član Poslovnika prekršila.
Povredili ste član 27, 103, 108. i 109. po kome ste bili obavezni da narodni poslanik koji se uvredljivo izražava o drugom narodnom poslaniku treba da dobije opomenu. Dakle, povredili ste sve ove članove koje odlično znam, za razliku od vas očigledno. Molila bih vas da ne pripisujete to nekakvom pravu na temperamentno izlaganje. To neka radi u svojoj stranci. U parlamentu vi ne smete da dozvolite da se tako obraća drugim narodnim poslanicima i na taj način vređa dostojanstvo institucije. Znamo da su oni čupali mikrofone u Skupštini, znamo da su lomili klupe, znamo da su razvaljivali sve što su mogli…
Gospođo Kolundžija, poslušaću vas, neću ni vama dozvoliti. Prva moram da vodim računa o dostojanstvu Narodne skupštine. Hvala. Završavamo repliku. Nastavljamo sa dnevnim redom. Reč ima gospodin Arsić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 104. Poslovnika je povređen, kao i član 108. Zašto nije upotrebljen član 110. Poslovnika? Klupe nismo nikada lomili, nego je lomilo policijsko obezbeđenje koje ste vi doveli u Skupštinu…
Gospodine Arsiću molim vas da se držimo Poslovnika.
Držaćemo se Poslovnika. Samo ću još jednu stvar da kažem da je narodni poslanik dužan da prilikom govora ovde u Skupštini iznosi činjenice, a i istinu. Istina je sledeća – da ova vlada nije zadužila ni jedan jedini dinar državu Srbiju, javni dug bi rastao na osnovu kamata koje tek treba da otplatimo, a koje je Vlada Mirka Cvetkovića napravila. To slobodno možete da tretirate kako god hoćete.
Molim vas da se vratimo na temu dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Nada Kolundžija, po Poslovniku.
Opet bih vas uputila na članove koji vas obavezuju kako treba da vodite ovu sednicu i kako da održavate red. (Predsedavajuća: Samo mi recite koje članove.) Članovi 108. i 109.
Ne možete član 108. zato što je malo pre reklamiran.
Vi ste u međuvremenu pogrešili. Ne razumete Poslovnik. Ako ste naknadno povredili isti član moram da vas upozorim na to. Ne radi se o tome da se ne može pozvati na isti član. Radi se o tome da se ne poziva na istu povredu. Onog trenutka kada ste mi isključili mikrofon, a da mi niste izrekli opomenu, jednu, pa drugu, pa oduzeli reč, ne možete da mi isključite mikrofon. To nigde ne stoji u vašim ovlašćenjima. Još jednom vas molim, neka vam sekretar pomogne da razumete Poslovnik i da ga naučite, da znate šta su vaše obaveze i šta su prava poslanika koje ne smete da uzurpirate, bez obzira što predsedavate ovom sednicom. Niste mogli da mi isključite mikrofon. To nigde u Poslovniku ne piše. Na najgrublji način ste zloupotrebili poziciju predsedavajućeg i uvredili parlament svojim ponašanjem.
Mislim da nisam zloupotrebila Poslovnik i svoje predsedavanje. Ukoliko mislite drugačije imate pravo da se u Danu za glasanje izjasnite o tome. Da li želite da se izjasnite o Poslovniku u Danu za glasanje?
Da.
Onda ćemo se u Danu za glasanje izjasniti. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, toliko poznavanje Poslovnika o radu Narodne skupštine, član 106. stav 2. – niko ne može da prekida govornika, niti da ga opominje osim predsednika Narodne skupštine. Izvolite, koliko znate Poslovnik koji ste napisali.
Nemate prava na repliku [[Nada Kolundžija, s mesta: Imam prava na repliku.]] Nemate prava na repliku zato što je ovo bila povreda Poslovnika. Nastavljamo raspravu o amandmanu. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovana gospođo predsedavajuća, uvaženi gospodine ministre, u članu 7. stav 1. - briše se, to je amandman poslaničke grupe DS, jer mi kažemo da predloženo povećanje stope doprinosa sa 22% na 24% dovodi do velikog opterećenja privrede u trenutku velike ekonomske krize. Tu vidimo jedan prepisan model ekonomskog razmišljanja i političkog delovanja iz devedesetih godina kada su ova gospoda što danas vode državu tada nosila bedž i vodila ekonomiju. Kada nema para u državnoj kasi treba gurnuti ruku u džep građana Srbije, tamo para uvek ima. Taj model ponašanja koji prepisujete iz devedesetih godina će se ponovo pogubno završiti po građane Republike Srbije i po Republiku Srbiju kao što se završio i devedesetih godina. Ne možete opterećivati nametima građane Srbije. To je loša ekonomska politika, to ne vodi izlasku iz krize. Tako ste isto radili i prošli put, krenuli ste silovito, bahato, osilno, samouvereni u svoju moć, samouvereni da ćete ne znam šta uraditi dobro za građane Srbije, a završilo se totalnim fijaskom. Posle takve vlasti 2000. godine nismo nasledili državnu upravu od naših roditelja, već od vas. Tu je gospodin Dinkić, molim vas podsetite nas koliko zajedno smo odgovorni na mitinzima, koliko penzija su ovi sa bedžom ostali dužni građanima Srbije, koliko dečijih dodataka, koliko milijardi evra, koliko miliona, biliona i triliona maraka, franaka, dolara ste isisali iz ove zemlje, a koliko ste hiljada ljudskih života gurnuli pod zemlju? To je glavno pitanje. Kako se ovakva ekonomija vodi danas to je onaj isti put kojim ste išli 2000. godine, 1999, 1998. godine. Kada god nemate odgovor na pitanje kako rešiti krizu – gurnuti ruku u džep građana Srbije, prodati šta god, da li je Pećka patrijaršija, da li su Dečani, da li je Kosovo i Metohija, svejedno je. Bitno je da privatizacija traje. (Vučeta Tošković, s mesta: Amandman.) Amandman, za koji kažem da se briše ovo gospodine koji dobacujete, pošto malo pre niste znali o kom zakonu je reč. Evo da vam kažem, nije reč o setovima, nego o Zakonu o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje. Bar pročitajte dnevni red kada se uključujete u diskusiju, da znate, ne zbog vas, nego zbog građana. Bio bi red. Sada vas pitam, kada smo nasledili državnu upravu 2000. godine, pitao sam da nam ministar kaže koliko je penzija ostalo da dugujemo, koliko dečijih dodataka? Da li ste tu državnu upravu nasledili kao očevinu? Da li vam je Pećka patrijaršija bila dedovina? Nemojte tako da razgovaramo.
Gospodine Milivojeviću istrošili ste vreme poslaničke grupe.
Govorio sam po amandmanu.
Niste predlagač amandmana, gospodin Veselinović je govorio o amandmanu i koristio vreme od dva minuta. Vi ste govorili po amandmanu, ali vašoj poslaničkoj grupi je isteklo vreme.
Gospodin Janko Veselinović je govorio kao ovlašćeni predstavnik, a ja sam govorio kao podnosilac amandmana dva minuta.
Da li me razumete gospodine Milivojeviću? U skladu sa Poslovnikom koji primenjujemo imate određeno vreme vaše poslaničke grupe. Ono ukupno iznosi 55 minuta i 48 sekundi i ono je istrošeno. To sam htela da vam kažem.
Zahvaljujem vam, ali to ste mogli da mi kažete posle dva minuta.
Ministar Dinkić ima reč. Izvolite.
Niste rekli istinu, jer mi ovim zakonima rasterećujemo privredu. Ovo sam rekao i pre pauze, ali ću ponoviti još jednom, jer očito neke stvari ne želite da čujete. Ne verujem da niste čuli, ali ne želite da čujete. Naime, smanjenje opterećenja privrede zbog smanjenja poreza na zarade sa 12% na 10% i povećanja neoporezivog dela zarade sa 8.700 na 11.000 dinara je veće od s druge strane efekta povećanja doprinosa sa 22% na 24% i ukupno rasterećenje privrede samo po osnovu ovoga je milijardu i 700 miliona dinara na godišnjem nivou. Kad se ubroje i ostala rasterećenja koja ovi zakoni u paketu donose, privreda će manje plaćati četiri milijarde dinara poreza, nego što ih plaća danas. Još jedna stvar, penzije se u Srbiji na vreme isplaćuju. Isplaćivaće i u ubuduće na vreme. Ono što nama jeste potrebno je da vidimo kako i kojim merama da smanjimo i javni dug i budžetski deficit, koji je rezultat i nepovoljnog ekonomskog okruženja, govorim i o kretanjima u evrozoni, ali i velikog nasleđa od strane prethodne vlade. Mislim da je gospodin Arsić bio možda malo suviše sofisticiran kada je davao primer sa nasleđem sa kućom. Možda bi još jednostavnije bilo reći – bili ste u kafani, napravili račun i niste platili. Došli su novi gosti koji sada plaćaju taj račun koji ste vi ostavili. Taj račun nije mali. To je rast javnog duga od devet milijardi evra za prethodne četiri godine. To je dubioza samo u dve državne banke u vrednosti od 600 miliona evra, a u tri banke 620 milina evra. Sve to što je napravljeno kao ceh mora da se plati. Mi jesmo ti koji mora da nađemo način kako to da rešimo. To nije moglo jednostavno da se izbriše gumicom, mada bih najviše voleo da je to bilo moguće.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, replika.
Moram da vam kažem, ne zameram ja vama, vas su ovde naprednjaci doveli kao glinenog goluba da mi pucamo u vas. Naravno, mi smo tu nameru prozreli. Niste vi ti koji pravite ekonomsku katastrofu u ovoj zemlji, toliku koliku pravi SNS. Od 100 milijardi obećanih investicija u predizbornoj kampanji, ostalo je 100 milijardi balončića od sapunice i svaki oni puckaju, a džep građana Srbije svakog dana je sve tanji. Nema te alhemije, nema te matematike, metafizike, nema te politike i filozofije ili bilo koje discipline koja može da ubedi građane i da uveri građane Srbije da žive bolje. Kod SNS zaista vidim brigu za građane Srbije. Oni brinu da građani Srbije slučajno ne počnu dobro da žive i u toj brizi su vrlo revnosni, kao i 2000. godine. Imaju pravo da tu brigu ispoljavaju na ovakav način, ali imamo mi pravo da se toj brizi suprotstavimo. Kada je reč o ručku u kafani, znate, ručali su jednom u kafani pravda i nepravda i pravda kaže nepravdi – kako ćemo da platimo, nemamo para? Nepravda kaže – pustite mene, to je moj problem. Onda dođe konobar da naplati, a nepravda skoči na konobara, pa kaže – ma kakv ti je ovo ručak, sram te bilo, vidi kako ti je prljava kafana, vidi kakvi su ti tanjiri, izudara onog konobara i ode i ne plati. Onda onaj grdan konobar zavapi – pa gde je tu pravda? Pravda kaže – tu sam, al sam i ja ručala. Nismo mi sami ručali u toj kafani.
Narodi poslanik Veroljub Arsić, replika na izlaganje gospodina Milivojevića.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram da priznam prethodnom govorniku da je nešto u pravu, barem njegove prve reči – nema alhemije, metafizike, a ja ću dodati i čarobnog štapića koji može da reši probleme građana Srbije preko noći, a problemi su nastali pod vlašću DS. Nisam ja pravio, niti bilo ko iz SNS zajedničke dnevne novine sa gospodinom Miškovićem, nego predsednik DS Dragan Đilas. Nisam ja išao na te ručkove, nego je on išao. Nisam se ja družio sa njim, nego se Dragan Đilas družio sa njim. Niko od nas nije bio u "Agrobanci" osim predstavnika DS i bliskih prijatelja bivšeg premijera Mirka Cvetkovića. Neko je pojeo 450 miliona evra u "Agrobanci" iz DS. Hoćemo li da pričamo o "Razvojnoj banci Vojvodine"? Ko je tu ručao i ko je trebao da plati? Plaćaju građani Srbije, ali jednu bahatost, jednu neodgovornost, jedno ponašanje kao da je vlast nesmenjiva, kao da nikada nećete da odete sa vlasti. Sada mi je jasno zašto ste vodili onako negativnu kampanju protiv gospodina Nikolića. Bojali ste se da izgubite vlast, ne zbog vlasti, nego zbog onog što vas čeka posle gubitka vlasti. Možete da budete sigurni u jedno, dokle god poslednji kriminalac koji je gurnuo ruke u džepove građana Srbije ne bude bio tamo gde mu je mesto, mi nećemo da se smirimo i nećemo da prestanemo sa borbom protiv korupcije. (Predsedavajuća: Vreme.) Sad, izvinite gospodo što najviše ima vaših, s tim stvarno nemam ništa, čak i rođene braće visokih funkcionera DS.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović, replika.
Prvo dve reči o komentaru, odnosno ilustraciji gospodina Dinkića kada je pravio aluziju da je recimo Srbija krčma, pa smo u njoj pili, izašli i nismo platili račun. Gospodine Dinkiću, jedino vi iz te krčme niste izlazili 12 godina. Neki su ulazili i izlazili, ali vi ste ostajali u kafani i niste plaćali račun. Neki su i platili svoje račune, a vi bogami niste. S druge strane, nisam siguran, gospodine Arsiću, da li ste vi dobro informisani. Mislim da je gospodin Nikolić obećao gospodinu Miškoviću da neće biti uhapšen, jer su verovatno pre toga imali neke kontakte, a ne predsednik Tadić. Vi ste tu nešto debelo pomešali. S druge strane, u "Agrobanci", "Galenici" koju pominjete ima mnogo više ljudi koji su mnogo bliži ovom režimu sada nego prethodnom. Tu bismo mogli reći da nema ljudi iz DS. Par dana pominjete "Agrobanku" i "Galeniku". Koga tu ima iz DS, koga tu ima od visokih rukovodioca i bliskih visokim rukovodiocima DS? Pogledajte malo oko sebe po klupama i neke druge poslaničke grupe. Pogledajte s kim ste u koaliciji. Moguće je da neće biti razumevanja kod njih. Ostavite DS. (Predsedavajuća: Vreme.) Najveće stvari koje izgovarate ovih dana, pominjući DS, nisu istina. To nema nikakve veze sa DS. Vi pokušavate medijski da napravite takvu priču. Nažalost, imate puno medija koji su vam poslušni.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Čuo sam da ljudi sanjaju da spavaju, ali neki sanjaju i dok su budni. Sada sam video. Nisam spomenuo "Galeniku". Čovek sanjao, sanjao je i to obećanje gospodina Nikolića Miškoviću. Ali, nisam sanjao "Ces Mekon" i Nikezića, vrlo bliskog prijatelja Mirka Cvetkovića, konsultanta. Čini mi se da su i u aferi koja je vezana za "Azotaru", tamo sam čuo da je nekih četiri milijarde dinara nestalo. Saša Dragin, čiji to beše ministar? Dulić, čiji beše ministar? Čiji beše to rođeni brat Elezović? O čemu vi pričate? Niste vadili građanima ruke iz džepova, otimali ste gde god ste stigli. Kada se otkriju sve afere, vama će biti problem. Vi 5% nećete da preskočite ni u skoku sa motkom.
Hvala. Reč ima doktor Janko Veselinović.
Gospodine Arsiću, odnosno gospodo iz DS, rekao sam vam da ne potcenjujete protivnika jer obično tu leži početak vaše propasti i onog ko potcenjuje protivnika. Nisam sasvim siguran o kakvim vezama sa DS pričate i kakve aluzije imate na DS. Niko nije kriv dok se suprotno ne dokažete. Vi tu premisu vrlo često prenebregavate. Sudite ljudima unapred, prvo preko medija, onda preko vaših poslušnika u raznim službama. Uništili ste institucije ove zemlje. Uništili ste tužilaštvo, uništavate sudstvo. Pretvorili ste vašu političku partiju u diktatora koji daje naloge i ko će biti i kada će biti i koliko će biti osuđen. Vraćate nas u vreme iz 90-ih godina. Vi pretite. Vi znate. Da li ste vi sudija ili ste vi tužilac? Ko je vama dao dokumentaciju iz koje vi znate koliko će naših funkcionera biti osuđeno i koliko će biti osuđeno i koliki ćemo mi cenzus i kada preći? Mislim da ste prešli granicu dobrog ukusa u vašoj političkoj performansi, zvanoj – uništavanje svega što govori, svega što misli. Građani vide kako žive sa vama. Da li im je za to kriv Ces Mekon ili neki tamo koga vi pominjete? Ja tog čoveka u stranci nikad nisam video. Možda vi jeste u vašoj.
Reč ima Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, priznajem da sve ovo što god je rekao moj kolega je potpuno u pravu. Samo što on živi u vremeplovu iz 2008, 2009, 2010, 2011, 2012. godine. Sve što je rekao, tad se dešavalo. Baš tad. Tada su tužioci zvali ministra i pitaju da li smeju nekog da uhapse. Tad su sudije zvale kako će da presude. Nismo mi pravili reformu pravosuđa, nego oni. Izađite iz tog vremeplova. Jednom je sadašnji predsednik Srbije rekao bivšem – gospodine Tadiću, vi živite u prošlosti, vi ste čovek prošlosti, okrenite se budućnosti. Tako i vi. Živite još uvek u tom delu, da za sve šta ste god radili, neko vam je drugi kriv, čak ste dotle išli. Još nešto. Kada je u pitanju kriminal i korupcija i kada su u pitanju dokazi, oni se ne izvode na sudu - pitanje svedočenja koje može da bude subjektivno ili objektivno, nego na osnovu materijalnih dokaza koji postoje gde god se okrenete, tako da mi daje za pravo da sumnjam da oni koje sam nabrojao, neće biti osuđeni na kazne zatvora.
Hvala. Prekidamo repliku. Gospodine Palaliću, po kom osnovu se javljate? Po Poslovniku. Izvolite.
Član 27. Molim vas, gospođo predsedavajuća, da vratite ovu sednicu u normalan tok. Znate šta, ovde satima slušamo rasprave ko je više upropastio građane. Možemo o tome da raspravljamo koja vlada je svojim merama dovela građane u ovu situaciju da ovako teško žive. Trpimo satima ovde međusobna prepucavanja, čekajući da počne rasprava o amandmanima. Ima li to smisla? Vi to trpite i gledate i puštate takvu raspravu. Znači, puštate kršenje Poslovnika. Izgleda da se ne isplati biti pristojan ovde i poštovati Poslovnik i raspravljati o amandmanima. Molim vas da ovu raspravu prekinete i da vratite diskusiju po amandmanima. Ima još mnogo amandmana o kojima želimo da raspravljamo i da se bavimo ovim problemima koji će se stvoriti građanima i ovim nametima koji ih očekuju usvajanjem ovih zakona.
Hvala. Poslušaću vas, gospodine Palaliću. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Ranka Savić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Olgica Batić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Stepić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vesna Stepić. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, suština amandmana koji sam podnela na član 10. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje je da poljoprivrednicima ne treba propisivati zakonsku obavezu da sami obračunavaju doprinese koje plaćaju na prihod od poljoprivrede. Ovim paket poreskih zakona, posebno Zakonom o porezu na dohodak građana menja se položaj poljoprivrednika, tako što se prihodi od poljoprivrede i šumarstva ne smatraju više dohotkom građana, već prihodom od samostalne delatnosti. U skladu s tim opredeljenjem su predložena rešenja za samooporezivanje i za samoobračun doprinosa, kako je to predloženo u članu 10. ovog predloga zakona. Smatram da ne bi trebalo poljoprivrednik opterećivati dodatnom obavezom samoobračunavanja poreza i doprinosa porezom. Mnogo je razloga za to. Prvi i svakako najznačajniji je taj što za ovu vladu poljoprivreda jedna od strateških grana i da je u svakom obliku treba podržavati, a ne dodatno opterećivati. Svakodnevna realnost nam to i ukazuje. Činjenice ukazuju da je većina poljoprivrednog stanovništva starije životne dobi i veoma je teško očekivati od njih da sami sebi obračunavaju doprinose. Naravno, angažovanje knjigovođe iziskuje dodatna sredstva koja često poljoprivrednici nemaju, ili su im neophodna za obavljanje poljoprivredne proizvodnje. Istovremeno, ovakva zakonska odredba bi sigurno uticala na to da mnogi od njih više ne prijavljuju svoja poljoprivredna gazdinstva, ili ih pak odjavljuju, kako bi izbegli dodatni namet, a to će sigurno uticati na smanjenje priliva u budžetu. Zato je najprimerenije da poreski organ, na osnovu prijavljenog prihoda, obračunava doprinose i donosi rešenje po kojem poljoprivrednik izmiruje svoju obavezu. Smatram da je to najbolje rešenje zbog toga što je poreska uprava najstručnija i najefikasnija, kako zbog kapaciteta tako i zbog obučenosti ljudi. Istovremeno bi se izbegli i potencijalni problemi obračunavanja od strane poljoprivrednika i time ih ne bi opterećivali dodatnom i komplikovanom administracijom. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Bojana Božanić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsedavajuća. U skladu sa dosadašnjom diskusijom predstavnika poslaničke grupe DSS, u okviru ovog zakona smo mislili da bi trebalo dodati u članu 14. reči "osim ako su računi pravnog lica blokirani". To je svakako tehnička stvar, ali mislimo da zakoni treba da se sinhronizuju, da budu komplementarni i da definišemo u svakom zakonu sve potrebne elemente da ne ostane ništa nedorečeno. U ovom obrazloženju vidim da niste smatrali da bi trebalo da se ovo uvrsti. Međutim, član 72. postojećeg zakona zaista govori o kaznenim odredbama. U svakom slučaju, obzirom da je ovo, pretpostavljam, zadnji amandman na ovaj zakon, htela bih samo da kažem da je vrlo važno da povedemo generalno računa ne samo o republičkom budžetu nego i o budžetima lokalne samouprave. Opet bih se vratila na ono što me je stvarno podstaklo, a to je da kroz stimulisanje privrede do punjenja budžeta, što je ministar rekao, je odlična stvar, i to tako treba da bude. Ali, dolazimo sada do onoga – da li je starija koka ili jaje? U svakom slučaju, moramo da omogućimo da privreda krene dalje da se razvija. To možemo da omogućimo ako npr. dođu neki investitori u neku lokalnu samoupravu i ako imaju određen i uređen sistem u toj lokalnoj samoupravi, ako imaju kvalitetnu infrastrukturu, ti će investitori tu svakako i da se zadrže i da ulažu, da razvijaju proizvodnju, otvore nova radna mesta i da se mladi vrate u tu lokalnu samoupravu. Međutim, ako lokalne samouprave nemaju svojih sredstava, naravno mi nećemo imati nikakvu mogućnost da te investitore zadržimo i ovako im šaljemo indirektno poruku – nemojte nikako dolaziti kod nas. Svaka čast što Ministarstvo pruža podršku za određene lokalne samouprave, ali treba im malo pustiti i nekog prostora da se same razvijaju, same privlače investitore, a to mogu učiniti ako imaju bar neki deo sopstvenih sredstava. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na sledeću tačku dnevnog reda, to je pretres u pojedinostima o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać, Srđan Milivojević, mr Vladimir Ilić, Zoran Bojanić, Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić, Zoran Ostojić, Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik, Dragan Andrić, Zoran Kasalović, Bojana Božanić, Gorica Gajić, Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić, Nebojša Zelenović, Zoran Babić, mr Nebojša Stefanović, Jovan Palalić, Dejan Mihajlov, Miloš Aligrudić, Miroslav Petković, Srđan Miković, Nenad Konstantinović, dr Nenad Popović, Bojana Božanić, Milica Radović, Žika Gojković i Aleksandar Antić, kao i amandman Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Narodni poslanik Zoran Kasalović pisanim putem 27. maja 2013. godine povukao je amandman na član 37. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Srđan Miković.
Pozivam se na odredbe Poslovnika Narodne skupštine i to na odredbe člana 164. Poslovnika, gde predlagač zakona odnosno ovlašćeni predstavnik predlagača zakona i nadležni odbor razmatraju amandmane koji su podneti na Predlog zakona i predlažu Narodnoj skupštini koje amandmane da prihvati, a koje da odbije. Prvo postavljam pitanje – da li je ovlašćeni predstavnik predlagača i dalje gospodin ministar Mlađan Dinkić? Da li kada se razgovara o predlogu amandmana brani lični stav ili predlog Vlade, da bi znali ako ulazimo u raspravu šta imamo sa druge strane? Mi smo napismeno obavešteni da po pitanju pojedinih amandmana je Vlada zauzela određeni stav, da bi kasnije saznali posredno da na Odboru za finansije, kojim predsedavala sada predsedavajuća, gospođa Kovač, u svojstvu predsednika Odbora, da na tom Odboru je zvanični predstavnik Vlade zastupao lični stav a ne stav koji je usaglašen na nivou Vlade. Ne znam da li gospodin premijer i gospodin prvi potpredsednik znaju da postoji očigledna razlika u zastupanju stavova Vlade na Odboru u odnosu na ono šta je usaglašeno na sednici Vlade. Zbog toga mi je nejasno da li ovde imamo ovlašćenog predstavnika Vlade ili imamo samo ministra koji zastupa svoj stav, koji je kao takav figurirao do zauzimanja stava Vlade. To je prvo pitanje.
Vreme. To nije pitanje. To je završena povreda Poslovnika. Hvala gospodine Mikoviću. Smatram da vam je jasno da nije povređen član 164. Poslovnika. Šta sam tu povredila, nije mi najjasnije, valjda ni vama. Gospodine Mikoviću, izvolite.
Ima mnogo stvari koje su povređene.
Gospodine Mikoviću, javili ste se za povredu Poslovnika. Recite koji sam član u međuvremenu povredila.
Moram u međuvremenu da ukažem pošto ne mogu da stignem za dva minuta da kažem koje su sve povrede Poslovnika učinjene…
Jako mi je žao što ne možete da stignete za dva minuta. Poslovnik kaže da imate dva minuta.
… i 74.
Izvinite, nisam vas čula.
Da me ne prekidate stigao bih do toga. U svakom slučaju, u pogledu svega onoga što je prethodilo ovoj sednici, plenarnoj, a to je rad u odborima, i vi kao lice koje predsedava Skupštinom, predsednik i lice koje zamenjuje predsednika, treba da se starate da apsolutno ono što prethodi plenarnoj sednici bude urađeno u skladu sa Poslovnikom. Ne zameram ovog trenutka vama…
Gospodine Mikoviću, podsetiću vas na to da predsedavajući može da povredi Poslovnik samo na sednici Skupštine. Nemojte da zloupotrebljavate povredu Poslovnika. Izreći ću vam opomenu u skladu sa Poslovnikom.
To i pričam. Ne zameram time šta je činjeno kao predsednik Odbora, već u smislu onoga što je obaveza predsedavajućeg Skupštine, a predsedavajući Skupštine treba da zna i vodi računa o tome da li je u pripremi sednice sve urađeno po Poslovniku. Nadam se da je predsednik Skupštine i predsedavajuća Skupštine pitala predsednika Odbora za finansije – da li je predsednik Odbora za finansije pozvala sve narodne poslanike koji su predložili amandmane na ovaj predlog zakona. (Predsedavajuća: Vreme.) Prekinuli ste me. Bar 20 sekundi ste mi oduzeli. U tom slučaju bi predsednica Odbora za finansije, gospođa Kovač, obavestila potpredsednicu gospođu Kovač da nije pozvala narodnog poslanika Srđana Mikovića da obrazlaže svoj amandman.
Sada će vam gospođa Kovač kao predsednica Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i predsedavajuća ove sednice odgovoriti na vaše pitanje. Zaista mi i dalje nije jasno čime sam povredila odredbu Poslovnika, ne vidim vezu u tome o čemu ste pričali sa povredom Poslovnika. Možda ja ne razumem dobro, ali ne vidim. Sednica je pripremljena u skladu sa Poslovnikom. I sednica Odbora i sednica Skupštine. Ukoliko smatrate da nije, imate pravo da tražite da se u danu za glasanje o tome izjasnimo. Da li želite da se u danu za glasanje o tome izjasnimo? Ne tražite, ali nije pripremljena. Da li još neko želi po ovom amandmanu? Narodni poslanik Ljuban Panić. Gospodine Paniću, vaša poslanička grupa nema vremena. Ne mogu vam dati reč. Izvinjavam se. Vi ste podnosilac amandmana.
Prihvatam izvinjenje. Član 2. je u pitanju? Poštovani ministre, poštovane koleginice i kolege, građani i građanke Srbije, namera i ovog amandmana DS je da se njegovim eventualnim usvajanjem nešto što je bilo tretirano kao prihod, a u vezi sa porezom na prihod od nepokretnosti, koji je pripadao lokalnoj samoupravi, izmeštanjem u kapitalne prihode, odnosno poreze od kapitalnih prihoda pripada Republici. Naša namera je da dve milijarde dinara ostavimo u kasi lokalnim samoupravama. Čudi i ovo zakonsko rešenje, s obzirom na činjenicu da ako su informacije kojima sam raspolagao kao narodni poslanik, pripremajući se za sednicu, da su lokalne samouprave bez obzira ko je u njima na vlasti ukupno napravile suficit od 11 milijardi dinara, a da je deficit republičkog budžeta 87 milijardi dinara. Čudi da Vlada RS za krizu budžeta ekonomsku od jedinih uspešnih u ovoj zemlji pokušava da uzme novac zavlačeći ruku u džep građana i uzimajući i ovaj prihod koji možda i nije tako veliki kao što je prihod po osnovu smanjenja poreza na zarade koji će za 20% smanjiti taj priliv sredstava lokalnim samoupravama. Ali, nameće jedno pitanje nama svima, uzevši u obzir kakve su izjave premijera danas, a malo su kontradiktorne u odnosu na ono što je ministar juče ovde izjavio, da neće biti zamrzavanja plata, penzija, itd. Veliko je pitanje na svima nama ovde i prihvatanjem ovog amandmana bi možda poslali dobar signal kako ćemo i na koji način izaći iz ovoga, nakon optimistične prognoze da će budžet biti potpuno ostvaren, da ćemo imati 10 milijardi evra investicija samo za ovu godinu. Činjenice su da uzimate od jedinih koji imaju suficit i na taj način nećete pokrpiti 87 milijardi deficita. Hvala na strpljenju.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik mr Vladimir Ilić. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Zoran M. Bojanić. Vlada i resorni odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić i zajedno narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospođo potpredsednice. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, treći dan raspravljamo o ovih šest poreskih zakona i jedna stvar se iskristalisala. Ovi poreski zakoni ne predstavljaju ni stotinu onog dela što bi trebalo da se uradi da se nešto bitnije promeni u srpskoj ekonomiji. Dakle, ovo su poreski zakoni koji podržavaju i MMF i podržava i Fiskalni savet. Vi, gospodine ministre, govorite o tome da će biti određenih benefita za privredu ukoliko se presipa iz šupljeg u prazno, ukoliko vi sa jedne strane smanjujete porez na zaradu, odnosno povećavate porez na zaradu a smanjujete doprinos za penzijsko-invalidsko osiguranje. Kažete da to predstavlja jednu ravnotežu i da će to doneti nekih milijardu i 700 miliona benefita srpskoj privredi. Međutim, gospodine ministre, vi ste bukvalno vruć kesten prevalili na teret lokalne samouprave jer, ukoliko se ovim zakonima dodaju i izmene i dopune Zakona o imovini, veoma je jasno ko će u stvari da nosi najveći teret ove vrste uravnoteženja, uzimala-davala ekonomske politike. Međutim, kako ste vi u stvari preneli najveći teret na lokalne samouprave i na građane, na isti način su vaše kolegeiz Vlade i cela Vlada preneli vama u teret i vruć krompir u ruke da vi u stvari u ovom parlamentu predstavljate sve ono što je navodno dobro i sve ono što u stvari predstavlja nešto, a u stvari je ništa, u smislu reformisanja ekonomske politike i uopšte svega što se tiče ekonomije i privrede u Srbiji. Dakle, vi ste onaj koji treba da nosi teret, da objasnite građanima Srbije šta to znači kada premijer izlazi i danas je upravo rekao o tome da nije u planu Vlade da ograničava visinu penzija i plate, da nije u planu Vlade da zamrzava penzije i plate u javnom sektoru, a to se kosi, u stvari, sa jednom dobrom ekonomskom politikom koja bi trebala da se vodi danas, u ovakvim uslovima u Srbiji. Zato, kada raspravljamo i o ovom amandmanu koji je veoma sličan i na onaj sledeći član 12, jer smo mi u stvari predlagali da se brišu ti članovi koje ste vi zakonom predložili, hajde da ne lažemo građane, hajde da se jasno izađe i da se kaže – bez ozbiljnih reformi, strukturalnih reformi, nema poboljšanja života u Srbiji. I to jeste jasno. Vi vrlo dobro znate da ukoliko raspravljamo o poreskim zakonima, mi te poreske zakone ne možemo da isključimo iz realnog života, a realan život je takav da više nije dovoljno da samo menjamo politiku što se tiče poreza.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Bojana Božanić.
Kada smo septembra prošle godine raspravljali o setu poreskih zakona, sećam se da je ministar odgovorio da sada imamo taj porez na zarade u iznosu od 80% koji se sliva u lokalne budžete i da se faktički sve te nadležnosti i sva nova prava i nove obaveze koje dolaze lokalnim samoupravama mogu kompenzovati iz tog poreza na zarade. Ja sam rekla da je to neki baš magičan porez koji verovatno mora da se multiplikuje više puta da bi mi mogli u lokalnim samoupravama nešto da realizujemo od nekih novih obaveza koje se nameću. Kao što znate, čini mi se krajem prošle godine, takođe smo usvojili zakon koji govori da lokalne samouprave ukoliko smatraju da im je potrebno da zaposle neke nove lekare ili drugo medicinsko osoblje, oni mogu to učiniti, ali, naravno, da ga plaćaju iz svog budžeta. Ukoliko žele da se dodatno razvijaju, oni moraju da plaćaju iz svog budžeta, a pri tom smo, na primer kadrovski plan za te zdravstvene ustanove, sveli na neki minimum. Ako želite da imate kvalitetnu policijsku zaštitu, da nemate dva, tri policajca samo u jednoj lokalnoj samoupravi, kako vam sleduje prema broju stanovnika, bez obzira što u toku godine u nekoj lokalnoj samoupravi bude mnogo više ljudi, takođe morate sami da se snađete, da obezbedite dodatna sredstva za izgradnju, rekonstrukciju tih objekata, kao što se u mnogim opštinama i radi. Kako će, na primer, da se radi, odnosno koliki će porez na zarade da bude u Novoj Varoši, u Bajinoj Bašti, u Priboju, Sjenici ili Prijepolju ako tamo gotovo ništa ne radi i ako je loša privatizacija dovela do sunovrata privrede? Dakle, moramo pomoći lokalnim samoupravama i pomoći im da se sami potrude i da dođu do tih investitora, da im oni dođu i da mogu da ulažu tu, ali, opet kažem, to ne može ako lokalne samouprave nemaju svojih sredstava. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Kasalović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandmane u istovetnom tekstu su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević i zajedno Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Imam dvoje prijavljenih za reč iz DS. Dakle, jedno može da koristi pravo na reč. Vi se dogovorite ko će. Ne može svako po minut, Poslovnik ne dozvoljava tu mogućnost. Vi se dogovorite ko će. Za to vreme, reč ima Judita Popović. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsednice. Poštovani gospodine ministre nespremnost Vlade da se suoči sa krizom ekonomskog modela ideja i kompetentnosti je veoma jasna. Ne možete vi sa time što smanjujete poreze na zarade da privolite investitore da direktno ulažu u lokalne samouprave, da ulažu uopšte u ekonomiju Srbije. To nije dovoljno. Investitori traže daleko više od toga, daleko više od poreskih olakšica. Investitori traže jednu sigurnost, traže jednu predvidivost njihovih investicija, traže sigurnost jednog pravnog uređenog društva i države. Tu sigurnost oni ovde ne nalaze. Marta meseca Fiskalni savet je izašao sa podatkom da je deficit otprilike 4,5%. Dakle, već je bio više od onoga što ste vi projektovali za celu godinu, a tek je bio mart. Maja meseca Fiskalni savet je mišljenja da je taj deficit otprilike 5,5%. Dakle, radi se o jednom konstantnom rastu deficita. Očekuje se do kraja godine da bude manjak što se prihodovne strane budžet tiče nekih 85 milijarde dinara. Dakle, to su jako dobri pokazatelji u kakvom stanju se nalazi privreda i da li ima razloga za neki optimizam, pa makar i za lažni optimizam. Očigledno da ga nema. Rashodi se povećavaju i sigurno će biti mnogo veći od onoga što ste vi u stvari očekivali. Rashodi se predviđaju za "Železaru Smederevo" iako to niste ukalkulisali u budžet. Rashodi se predviđaju za RTS pretplatu, ni to niste predvideli. Evo, vam i ove energetske socijalne karte, i to će da uveća te velike troškove koje budžet ima. Dakle, kako vi mislite gospodine ministre da nešto bitnije promenite u našim životima u našim standardima. Da li zaista verujete da će ovi poreski zakoni da pomere stvari sa ove nulte tačke na kojoj se trenutno nalazi sve što se tiče privrednih aktivnosti. Vi ste govorili da neće biti rebalansa budžeta, pa evo sad već čujemo biće uskoro, možda juna ili jula meseca. Vi ste izašli sa jednim načinom rešavanja poreza na imovinu, pa smo odjednom se zatekli sa sasvim drugim konceptom kada govorimo o porezu na imovinu građana i pravnih lica. Dakle, mnogo što šta ste gospodine ministre govorili i nešto se tu promenilo. Zaista je dobro što ste postali mnogo fleksibilniji nego što ste ranije bili, ali ta fleksibilnost nekako ne ide u korist tog posla sa kojim se bavite, a to je pre svega kreiranje ekonomske politike i fiskalne politike u državi. Međutim, gospodine ministre mi i dalje mislimo da vi jeste neposredni izvršilac svega onoga što se u stvari osmisli u Vladi i na nivou Vlade. Na žalost vi ste došli ovde da branite i da predstavljate ove zakone. Bilo bi dobro da su došli i svi ovi ostali u Vladi koji i te kako su svesni toga koliko je to veliki teret kada se govori o privrednom preporodu Srbije.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić.
Slažem se sa vama da je ogroman teret u pitanju i da nije ni malo lako rešiti ovakvu situaciju. Međutim, ono što ste vi sad predložili amandmanom kada bi se izolovano gledalo, značilo bi da se ako bi odustali od smanjivanja poreza na plate sa 12% na 10%, što ste vi rekli da se briše, a da ostane ona odredba u zakonu o doprinosima, znači, da bismo mi napunili budžet i to bi sa nekog uskog ugla posmatranja bilo dobro za javnu kasu, ali bi to bilo na teret privrede. Znači, efekat kompletnog paketa poreskog zakona jeste da ćemo mi imati uštedu od 12 milijardi dinara do kraja godine, odnosno dvadesetak milijardi na godišnjem nivou na osnovu manjeg transfera koji ćemo davati penzionom fondu, jer će oni imati veće prihode zbog promene doprinosa, a to je neto efekat jer ćemo i mi izgubiti zbog smanjivanja poreza na zarade kao što će izgubiti pre svega u prihodima lokalnih samouprava. Međutim, to jeste nužan korak u ovom trenutku iz razloga što moramo da smanjimo deficit i što moramo na neki način da ravnomerno raspodelimo troškove tog smanjivanja deficita po celom javnom sektoru, a da ne pipnemo privredu kojoj je ustvari najteže. Bez privrede mi ne možemo, niko od nas ne može da se izvuče, ni lokalne samouprave, ni Republika, javni sektor nema nikakve šanse ako privreda ne krene, a privredu pre svega čini privatni sektor. U tom smislu smo potpuno svesni da su ovo nedovoljno mere i samo početne mere. Mi smo i podržani od strane Fiskalnog saveta i MMF –a uz ogradu da ovo nije dovoljno. Toga sam potpuno svestan. Činjenica da ovih dana čujemo različite izjave, različitih predstavnika partija na temu budućih mera, ne ovih koje ovde danas raspravljamo, nego budućih, je prirodna. Jer, nije jednostavno naći pravo rešenje kada nemam mnogo dobrih poteza koji su pred vama. Znači, ono što mogu da vas uverim da smo potpuno svesni i situacije, ali nažalost i suženog manevarskog prostora koji imamo. Dakle, nemamo mnogo municije da stvari popravljamo, ja to otvoreno pričam. Jedini izvor popravljanja stvari je rigidnost u javnom sektoru. Sve što je vezano za javni sektor, jedino to može, a i mora da se reformiše jer nema prostora, slažem se god to pričao i sam to mislim, nema prostora u daljem povećanju ovog poreza, nema prostora. Imamo dosta visoko i sada učešće prihoda budžetskih, odnosno u ukupnoj javnoj potrošnji. Međutim, problem je javna potrošnja, a ne javni prihodi. Dakle, javna potrošnja je nešto će morati da se smanji i tu ćemo morati da budemo jako izbalansirani jer nije ista situacija u prosveti i u javnim preduzećima. Kada govorimo da javni sektor ima za trećinu veće plate to je pre svega zbog višeg proseka u javnim preduzećima na primer na prvom mestu, zatim u administraciji uključujući i republičku i pokrajinsku i lokalnu, a nije takva situacija u prosveti. Nije takva situacija ni u zdravstvu kada pogledate prosečne plate. Tako da će tu morati da se balansira. Najtvrđe mere će morati da idu prema onima koji imaju najveći prostor za uštedu, a to su pre svega oni koji prave sada gubitke, a ne bi možda morali da ih prave. U nekim situacijama ćemo predložiti da se država izvuče iz upravljanja sistemima. Ako se pokazalo godinama ko zna iz kog razloga da nije sposobna da vodi neke sisteme koji prave gubitke onda to treba prepustiti privatnom sektoru ili ne mora se uvek prodavati imovina može se dati i na upravljanje. Znači, upravljanje ukoliko će taj koji upravlja napraviti dobitak. Može da dobije dugoročnu koncesija za upravljanje nekim ne samo javnim dobrom, nego čitavim javnim preduzećem. Dakle, nas čeka ovde zajedno u parlamentu jedna ozbiljna debata oko pravih mera kako napraviti pomake i sve dobronamerne i kritike ali i još više predlozi će biti više nego dobrodošli. Od vaše poslaničke grupe za koju mislim da je jako konstruktivna očekujem.
Hvala. Judita Popović, replika.
Hvala vam gospođo potpredsednice. Poštovani gospodine ministre samo ću kratko, dakle, jasno je da mora da se napravi reforma u javnom sektoru i to je prioritet i nema ništa preče od toga ukoliko zaista želite nešto ozbiljno da radite. Upravo u tom kontekstu kada razgovaramo o toj reformi zašto se dešavaju takve kontradiktorne stvari. Dakle, premijer, predsednik Vlade izlazi sa nekom konstatacijom koja je zaista u dijametralnoj suprotnosti sa onim što vi govorite i zašta se vi zalažete. Dakle, jasan je u tome premijer da nije u planu ove Vlade da se zamrzavaju plate i penzije. Mislim da ste upravo i vi malopre govorili o tome da je jako bitno da se javni sektor reformiše. Jedan od načina je i taj da se kao prva mera donese to da se zamrznu plate i penzije, a po potrebi možda ćemo doći i u tu situaciju da se one i smanjuju. Jer, ukoliko se danas ne krene sa nekim ozbiljnim reformskim potezima, sutra će biti daleko teže nego što je to danas. U stvari, to se stalno dešava u Srbiji, propuštamo neke korake i svaki put je sve teže i teže.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Hvala, gospođo potpredsednice, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman je samo jedan u setu amandmana koje smo moje kolege i koleginice iz Demokratske stranke i ja podneli na set zakona iz oblasti poreza, pokušavajući na taj način da bar malo popravimo ove zakone koji su katastrofalni, pre svega, za sve građane Srbije, a zatim, i za lokalne samouprave. Upravo, ovaj amandman se odnosi na brisanje člana 12. kojim se smanjuje stopa poreza na zarade sa 12 na 10. Ovo je naizgled povoljno za poslodavce, međutim, kada se ima u vidu da se istovremeno predlaže povećanje doprinosa za penziono osiguranje, na šta smo isto stavili amandman, onda se vidi da se u stvari poslodavci ne rasterećuju. Ovim se samo oštećuju lokalne samouprave, jer se smanjuju njihovi ukupni prihodi i time onemogućuju lokalne samouprave da vode računa o onome o čemu su nadležni da vode računa o školama, o vrtićima, o socijalnim davanjima na svojoj teritoriji koja su neophodna za pojedine kategorije građana, zatim o stvaranju uslova, što se tiče komunalne infrastrukture za privlačenje investitora i otvaranje novih radnih mesta. Mnoge lokalne samouprave su puno uložile u otvaranje novih radnih mesta, računajući da će time od poreza na zarade ostvariti i veće prihode. Ovim se njihovi prihodi smanjuju. Zaključili smo da je cilj ovoga bio da bi se povećao doprinos za penziono osiguranje i time obezbedio dodatni prihod za Penzioni fond, kako bi se rasteretio republički budžet i smanjila izdavanja za Fond za penziono osiguranje. Moram samo na kraju da konstatujem da nas zaista čudi ministre da upravo vi predlažete ovakvu izmenu, kada ste uvek zagovarali razvoj lokalnih samouprava i decentralizaciju.
Hvala. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić i Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić.
Javio sam se po prethodnom amandmanu i govorio bih o prethodnom amandmanu, a na ovaj ne bih govorio. Poštovani ministre, niste bili prošli put kada sam diskutovao u načelu i moram da kažem da će poslanička grupa Zajedno za Srbiju, podržati amandman kolege iz Demokratske stranke i iz Liberalnodemokratske partije i smatramo da ovaj stav treba brisati, da lokalnim samoupravama ne treba uzimati ono što im je dato pre godinu, dve dana. Ovo smanjenje će apsolutno, smanjenje poreza na zarade, apsolutno pogoditi lokalne samouprave i samo na primeru Kruševca, odakle ja dolazim, da vam kažem da će gubitak biti između 250 i 300 miliona dinara, a to znači da građani Kruševca neće moći da dobiju ono što im je obećano sa stavljanjem budžeta za ovu godinu, biće manje puteva, biće manje izgrađenih vodovoda i drugih infrastrukturnih radova, jer jednostavno 300 miliona dinara koliko se na ovaj način uzima, neće moći da bude nadoknađeno iz poreza na imovinu, jer jednostavno ljudi u tom kraju su apsolutno iscrpljeni, nema se novca, privreda ne funkcioniše najbolje i ljudi i pored želje i volje da plate porez, neće moći da ga plate, tako da kažem građani će biti uskraćeni za ono što im apsolutno pripada. Prošli put sam u načelnoj raspravi rekao, vi niste bili tu, pa ću ponoviti, mislim da postoji drugi načini da se smanji deficit, jedan od tih načina jeste da malo više štedite, nadam se da imate političke hrabrosti da prilikom rebalansa budžeta raznim ministarstvima smanjite iznose koji im pripadaju, da se tu uštedi, a da bi lokalne samouprave mogle da se razvijaju. Drugi način je, sami ste o tome govorili, da je u ovom momentu u Srbiji zaista velika finansijska nedisciplina i ono u čemu se gradovi iz Srbije izjednačili sa Beogradom, jeste da ni jedni ni drugi više ne izdaju fiskalne račune u mnogim kafićima bilo u unutrašnjosti, bilo u Beogradu, kada popijete kafu nećete dobiti fiskalni račun i tu mora da se pooštri disciplina, da ljudi plaćaju državi ono što su obavezni. Treći način jeste da se smanji siva ekonomija koja danas zaista cveta, danas na pijacama u Srbiji možete naći, što bi rekao narod od igle do lokomotive, što znači da roba dolazi nekim volšebnim putem, odnosno, mogu slobodno da kažem da su granice Srbije, nažalost, postale porozne i da tu mora više da se uradi na kontroli. Na ovaj način svi gube. Gubi država, jer ne ubira carine i poreze, gube sitni preduzetnici koji ne mogu da odole nelojalnoj konkurenciji, jer roba koja pristigne na taj način je znatno jeftinija, ljudi teško žive i naravno kupuju ono što je povoljnije za njih. Dakle, siva ekonomija mora da se zaustavi i to vam je jedan od zadataka koji vas čeka. Znam, da to nije ni malo lako i znam da je veliki problem, ali zato ste vi ministar, morate to rešiti u narednom periodu. Zato smatram da, znam da je to sada nemoguće, ali ipak radi građana moram da kažem da probate da ostavite lokalnim samoupravama ili na drugi način da im nadoknadite ovaj novac, jer će sada morati da rade rebalans budžeta i ono što su obećali građanima, jednostavno neće moći da ispune, a to nije ni malo dobro. Dakle, probajte da ovo rešite, a kažem da sa ova tri načina možete dosta toga uštedeti, a da lokalne samouprave ostanu na onom nivou na kojem su bile do sada.
Hvala. Ministar Dinkić.
Evo, samo da vam odgovorim na ovo što ste sada rekli. Najpre, Republika će kroz smanjeni transfer Penzionom fondu izmenom ovih zakona napraviti smanjenje deficita za 12 milijardi dinara. To nije dovoljno i mi smo već predložili da sva republička ministarstva za dodatnih 20 milijardi smanje svoje rashode, što bi trebalo da se vidi i u rebalansu. Pitanje, da li će i tih 32 milijardi dinara koje smo predložili na ova dva načina biti dovoljni. Ono što je činjenica jeste da pre dve godine kada je promenjena proporcija na moj predlog u korist lokalnih samouprava i postala je 80:20 u raspodeli poreza na zarade, na taj način je 45 milijardi dinara faktički preneto lokalnim samoupravama. Sada na godišnjem nivou lokalne samouprave po osnovu smanjivanja stope poreza na zarade, ako statički posmatramo gube 20. Dakle, ostalo je neto pozitivan efekat od ovih 25 milijardi u odnosu na onaj period pre zakona. Šta je međutim još važno dodatno? To je tačno ako se gleda kratak rok i ja ne želim uopšte ovde da govorim nešto što nije istina. Na srednji rok, međutim, niža stopa poreza na zarade uz zadržano učešće od 80% u raspodeli za gradove i opštine u scenariju da svi zajedno uspemo da povećamo bruto domaći proizvod, vratiće prihode lokalnim samoupravama. Mi nismo dakle menjali proporcije 80% poreza na zarade i dalje ostaje gradovima i opštinama, ali je činjenica da u uslovima krize, da u uslovima ovog scenarija koji ćemo imati u ovoj godini, to će u ovoj godini značiti par prihoda lokalnim samouprava. Zašto mislim da će lokalne samouprave, mada je to isto činjenica da će biti od slučaja do slučaja, kao što ćemo mi morati u Republici da to prevaziđemo biti u stanju da to prevaziđu iz podatka da je u prva četiri meseca ostvaren neki višak od 8,3 milijarde dinara na računima lokalnih samouprava i da postoji još 17 milijardi dinara koje lokalne samouprave drže na računima banaka. Šta hoću da kažem? Hoću da kažem da ovo neće biti svakako dobra vest za one koji vode lokalne samouprave, ali da će morati i moći da se snađu u uslovima kada i Republika to isto mora da čini. Dakle, svi smo u istoj državi i moramo nekako jednako da podelimo teret, kada bi bila neka mera koja bi ovo mogla da zameni, ja bih prvi bio za to da se ona zameni. Međutim, istina je da ova mera neće biti dovoljna i da mi moramo da pronađemo još dosta dodatnih mera osim ove.
Hvala. Miodrag Đidić, replika.
Apsolutno sam ja razumeo šta ste vi rekli, ali i tačno je da ste vi predložili i da je sada to smanjeno, ali znate, postoji u narodu jedna izreka "Dabogda imao, pa nemao". E, to smo mi sada uradili sa lokalnim samoupravama. Podsećam, oni su ukalkulisali taj novac, imaće problema. Probajte da nadoknadite, znam da svi moraju da podnesu teret nemanja, ali nemojmo sve da prebacimo na lokalnu samoupravu, pogotovo što mislim da će lokalne samouprave koje su najsiromašnije, ponovo podneti najveći teret. Za njih je jedan dinar mnogo veći, nego za Beograd 100 dinara. Pošto se vi, kao i mi, zalažete za decentralizaciju, razmišljajte o tome. Danas sam govorio i ponovo govorim, moramo ljudima u krajevima južnog i istočnog Beograda da pomognemo da prevaziđu krizu. Njih je kriza više pogodila nego bilo kog drugog. Ukoliko tako ne uradimo, imaćemo priliv stanovništva u Beogradu, isprazniće nam se Srbija i svi ćemo biti u velikom problemu. Dakle, probajte barem one, ako ne možete, i to mogu da razumem da ne možete svima sada da pomognete, ali probajte da pomognete onima kojima je pomoć u ovom momentu najpotrebnija, a to su male lokalne samouprave na jugu i istoku Srbije.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Tu niste u pravu, jer zapravo transfere mi nećemo smanjivati, a te najmanje i nažalost najsiromašnije opštine, najviše zavise od transfera iz republičkog budžeta. Ovo će zapravo najviše pogoditi najveće gradove, to je činjenica. Dakle, tu će biti najveći pad prihoda, a ne u ovim opštinama o kojima ste govorili, jer u tim opštinama udeo u prihodima od poreza na zarade je najmanji. Govorim o lokalnim samoupravama. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Đidić, replika. Izvolite.
Kratko. Mislim da se mi nismo razumeli. Tačno je sve što ste rekli, samo me niste razumeli kad sam ja rekao da je jedan dinar za Trgovište mnogo više nego hiljadu dinara za neki veći grad, da ne pominjem koji. Dakle, i jedan dinar kada uzmete onome ko nema, to je mnogo.
Hvala. Na član 23. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik mr Nebojša Stefanović, zajedno Jovan Palalić, Dejan Mihajlov, Miloš Aligrudić i Miroslav Petković, zajedno Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić i Nebojša Zelenović i zajedno Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić. Izvolite.
Ministre, šta hoćete vi sa ovim, ozbiljno vas pitam? Znači, ovde imate ideju da izuzmete iz paušalnog oporezivanja određene preduzetnike, među kojima lekare, stomatologe i advokate. Da li je to zbog finansijske discipline u državi ili je to zbog para za državni budžet? Zbog ovog prvog ne znam, ali za ovo drugo sigurno nije, jer vam se veoma lako može dokazati bez obzira što neko može i nedokazan biti, a može mu se dokazati, da ćete desetkovati, uništiti ove preduzetnike i ove profesije. Od koga ćete onda da naplatite porez? Kako mislite to da izvedete? Evo, recimo, advokati doprinose negde sa oko 0,3% od ukupnog poreskog prihoda do sad. Možda 15 kancelarija u Srbiji, ljudi koji ih vode žive dobro, sjajno, imaju novac. Ostali obavljaju svoj posao zarađujući na nivou prosečnog službenika u državi i ti ljudi plaćaju porez. Znači, ovakvim propisom ćete vi njih oterati na biro rada, zavredećete mnogo manje od ovih 0,3% u državni budžet, a onda vas pitamo od kojih para ćete da im plaćate ono što je biro dužan da plaća ljudima koji nemaju posla, e to da vas pitam? Da vas pitam još neke stvari, kako je moguće, vi ste sigurno videli neke druge kvalitetne predloge, premda nam niste dali priliku ni za kakvu javnu raspravu, jer ste sa ovim vrtoglavo išli, s ovim zakonom, kako je moguće da ne predvidite to da se poreski obveznik, ako se opredeli za vođenje poslovnih knjiga i ne plaća porez paušalno, a trebalo bi da date priliku da ljudi biraju, ako ništa drugo, to bi bilo u skladu i sa nekim standardima u Evropi, kako je moguće da onda nemamo jasne odredbe o tome da im se priznaju apsolutno svi troškovi u ovim profesijama? Recimo, zašto se ne prizna zarada zaposlenih lica kod preduzetnika, troškovi zakupa poslovnog prostora, automobil koji je bio neophodan da advokat dođe od jednog mesta do drugog mesta, da bi otišao na sud, itd. Hajde to, ako sve to uradite, još jedna stvar, kako je moguće da država reaguje na ovaj način i pokušava da ubire porez na ovaj način, isključujući paušalno oporezivanje, kada ta ista država duguje milijarde advokatima za službene odbrane, kada u ovom sistemu kome mi živimo nemamo pravo, imamo proklamovano pravo, ali realno nemamo pravo na suđenje u razumnom roku, kada se upravo iz tih razloga i naplate troškova advokata ili naplate njihovih usluga odvijaju na takođe nerazuman period od pola godine, godinu, dve ili tri. Neke svoje troškove, advokati, ili svoje zarade, nikada ne naplate. Kako mislite da na taj način funkcionišemo? Šta hoćete vi? Da uzmete od onih koji mnogo imaju, njih ima 3% i da ostale oterate na biro rada, da li to ide? Da li ste se vi bojali zubara kada ste bili mali? Možda ste se bojali, pa hoćete njih da uništite.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić. Izvolite.
Ako je neke odredbe bilo zakona teško braniti, ovo je makar lako braniti. Zašto smo predložili da se advokati, poreski savetnici, marketinške agencije, privatna lekarska praksa i stomatolozi izuzmu iz sistema paušalnog oporezivanja? Najpre da još jednom i javnosti i svim narodnim poslanicima objasnim kakvi sve vidovi oporezivanja postoje. Ona preduzeća koja imaju promet preko osam miliona dinara godišnje, moraju po zakonu biti u sistemu PDV. Dakle, bez obzira koja delatnost u pitanju. Ima dosta već i sada advokata i privatnih lekarskih ordinacija koje su u sistemu PDV. Oni koji imaju promet do šest miliona dinara, postoje dve kategorije takvih obveznika. Jedni su oni koji su paušalci i njima se porez razrezuje na procenjenu ostvarenu zaradu tokom godine, a druga kategorija su tzv. "knjigaši", oni koji vode knjige i evidentiraju stvarne prihode, stvarne rashode i onda plaćaju porez na ostvarenu razliku. Pri tome, želim gospodine da vam napomenem da sve ovo što ste rekli, zašto se advokatima ne bi priznali troškovi prevoza automobilom zaposlenih radnika, sve se to zakonom priznaje ukoliko su "knjigaši". Kod paušalaca nije bitno koliki su prihodi i rashodi, procene su otprilike u svakom gradu šta je osnovica i na to se plaća paušalni porez. Kod "knjigaša" se uvodi tzv. realno sagledavanje prihoda i rashoda i onda svi ovi rashodi koje ste vi pomenuli se uknjižavaju u knjige i odbijaju od prihoda, a na razliku se samo plaća dohodak. Koliko je ovaj sistem sadašnji, gde su sve ove profesije obuhvaćene paušalnim oporezivanjem, nepravedan, pokazaće podaci iz prakse koje ću vam sada izneti. Pre toga, da vam kažem da je paušalno oporezivanje oporezivanje predviđeno kao izuzetno pravo za one obveznike koji nisu sposobni da vode knjige i naravno ukoliko im je promet manji po prethodnom zakonu od tri miliona, po novom zakonu koji sad donosimo od šest miliona dinara. Prema postojećem rešenju, nemaju pravo da budu paušalci trgovine na veliko i malo, hoteli, restorani, finansijsko posredovanje, agencije za nekretnine, a mi smo sada predložili da i marketinške agencije, revizori, računovođe, poreski savetnici, ali i advokati, privatna lekarska praksa i stomatolozi budu izuzeti iz sistema paušalnog oporezivanja i da vode knjige. Šta znači vođenje knjiga? To znači da oni koji nemaju, ako kažete sastavljaju kraj sa krajem, ako nemaju prihoda, neće platiti porez. Samo moraju da vode evidenciju koliko su stvarno imali klijenata, koliko su naplatili i toliko koliko su naplatili, to im je prihod, i da odbiju sa druge strane koliko plaćaju struju, koliko plaćaju vodu, koliko plaćaju ako imaju nekoga u kancelariji zaposlenog radnika i na razliku im se onda obračunava 10% poreza i to je onda porez na stvarni prihod koji oni ostvaruju. Danas je napravljen takav sistem koji je, po mom mišljenjui mišljenju svih iz Ministarstva finansija, duboko nepravedan. Zbog čega? Daću primer više kategorija advokata. Pretpostavlja se kod paušalnog oporezivanja, koje danas važi za advokate, da je prosečna mesečna neto zarada advokata početnika u Beogradu 21.680 dinara, u Novom Sadu 16.800 dinara, a u Nišu 16.260 dinara, dok za ove iskusnije advokate sa preko 20 godina staža pretpostavlja se da oni mesečno zarađuju u Beogradu 35.230 dinara, u Novom Sadu 39.000 dinara, iz nekog razloga više zarađuju advokati u Novom Sadu, po ovome, nego u Beogradu, i u Nišu 33.279 dinara. Ne želim da govorim samo o advokatima. Pretpostavlja se da danas stomatolog u Beogradu prosečno zarađuje platu sebi od 28.455 dinara neto. Molim vas, prosečna plata u Srbiji je trenutno 45.000 dinara? Ako me neko ubedi da stomatolog ima platu od 28.000 dinara mesečno, na osnovu čega plaća porez? Da je to pravda, ja ću mu, što kažu, skinuti kapu. Za stomatologe je takođe jedan čudan slučaj. Iz nekog razloga veći je porez za stomatologe u Nišu. Tamo se pretpostavlja da, za razliku od ovih 28.000 dinara, koliko, navodno, zarađuju u Beogradu, tamo zarađuju u Nišu 29. 756 dinara, pa im je to osnovica za paušalni porez. S druge strane, imaadvokata i danas, to ne bi bilo ništa novo, koji su knjigaši, koji su odabrali da vode knjige, a ne da plaćaju paušalni porez. Ima i onih koji plaćaju nula dinara godišnje zato što su knjigaši, zato što nemaju klijenata, a ima i onih kojima je ova zarada implicitno 588.000 dinara. Sada, kako vi, ko god da je, ne mislim vi lično, da ubedite nas u Ministarstvu finansija i kako ceo narod da ubedite da je pravedno da, ne znam, osnovica bude na pretpostavci da advokat zarađuje, onaj najiskusniji, najstručniji, 35.000 dinara neto plate mesečno, a imate slučaj ovde da knjigaši advokati, koji nisu u PDV sistemu, kažu da zarađuju 588.000 dinara? Mnogo velika razlika. Šta je suština? Kada se vode knjige, onaj ko nema klijenata, onaj ko nema prometa, plaćaće manje, ali onaj ko ima klijenata, moraće ili da krivotvori, što je veliki problem za advokatsku profesiju, što nije lako da krivotvore zato što se zna u sudovima kolko ima predmeta i može se vrlo lako indirektno kontrolisati. Pa, ko ima više klijenata, treba valjda da plati više? Prosto, neverovatno je da zadržimo sistem koji podrazumeva da su neto primanja ovih uglednih profesija mnogo niža od prosečnih plata u Srbiji, da ne kažem od radničkih plata. To je, prosto, neodrživo kao pravedno rešenje. Zbog toga je naše ministarstvo predložilo da ove profesije vode knjige i da plaćaju porez srazmerno stvarnoj ekonomskoj snazi. Oni koji više zarađuju, platiće više, a oni koji malo zarađuju, platiće manje. Nema zatvaranja radnji i svi troškovi se obračunavaju na rashodnoj strani. Svi troškovi - i kod zubara materijal, ono što nije jeftino, odmah da se razumemo, ali to je rashodna i bitna stavka. Ne plaća se na prihod porez, nego na razliku između prihoda i rashoda. Zato, imajući u vidu da Odbor za privredu i finansije nije imao dovoljan broj glasova da ovaj amandman usvoji, već je on ostao vama, narodnim poslanicima, na izjašnjavanje u danu za glasanje, molim sve da svako glasa po svojoj savesti o ovom amandmanu. Ovde se ne radi o politici Vlade ili o politici ne znam koga. Ovde se radi o elementarnoj poreskoj pravdi. Naravno, ovo je demokratija, i kako većina odluči, tako će biti, voleo bih da se svi ovi amandmani odbiju. Znam da je tzv. advokatski lobi u Srbiji jako veliki i jako jak, ali mislim da nije pravedno da kada je očigledno da advokati jesu ili sposobni da vode knjigeisto kao što su sposobni trgovci, isto kao što su sposobni oni koji imaju restorane, hotele, ne vidim razliku, a ako je mala advokatska kancelarija, platite računovođu. Nećevam iz oka vam ispati, jer računovođa jedan ne košta za male klijente više od 20, 30 evra mesečno, pa ako ne može toliko da se zaradi, da se plati računovođa ili nije toliko sposoban da sam vodi, pa ne treba da se bavi tim poslom.
Hvala. Narodni poslanik Srđan Miković, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, smatram da su povređeni član 27. i 164. Poslovnika. Meni ovde nije jasno ko brani čiji stav? Gospodin ministar brani svoj stav, koji je dijametralno suprotan stavu Vlade. Ne mogu da verujem da je neko mogao da prevari premijera, prvog potpredsednika Vlade ili bilo koga u prezentiranju argumenata za i protiv kada su odlučivali o amandmanu gospodina Babića. Vlada je odlučila da prihvati amandman gospodina Babića, a danas ministar ovde pledira za rešenje dijametralno suprotno mišljenju Vlade. Upravo zbog toga predlažem da se prekine sednica i da se o ovoj činjenici izvesti predsednik Vlade. Ono što sam na početku ove tačke dnevnog reda rekao, očigledno je da neko zastupa svoje interese, a da neko treba da zastupa interese Vlade. U tom smislu smatram da je povređen Poslovnik, jer to ne sme da se dešava. Do trenutka dok se Vlada nije izjasnila o amandmanu gospodina Babića, dotle sva prava gospodinu ministru da zastupa dotadašnji stav Vlade ili svoj stav kao predstavnika Vlade, a onog trenutka kad se Vlada izjasnila po pitanju ove konkretne materije, konkretno člana 23, dužnost ministra je bila, bez obzira da li se slaže on lično ili ne, da brani ono što su predsednik Vlade, prvi potpredsednik i većina članova Vlade prihvatili. Praktično dolazimo u situaciju da je ovog trenutka očigledno pala Vlada.
Gospodine Mikoviću, smatram da nije povređen navedeni član Poslovnika, s obzirom da ovo o čemu vi govorite… Dakle, jasno sam pročitala da je Vlada odbila ovaj amandman. Amandman o kome smo sada govorili Vlada je odbila, kako imam u podsetniku. Dakle, ministar je govorio o ovom amandmanu. Smatram da nije povređen Poslovniku. Ukoliko smatrate drugačije, možete tražiti da se u Danu za glasanje izjasnimo o povredi Poslovnika. Dakle, govorimo o ovom amandmanu. Da li još neko želi reč? (Miloš Aligrudić, s mesta: Povreda Poslovnika.) Narodni poslanik Miloš Aligrudić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Povređen je član 27. s vaše strane, gospođo predsedavajuća. Najlepše vas molim, nemojte ulaziti u takve vrste mentalnih smicalica – o ovom amandmanu se Vlada izjasnila negativno; znate, o ovom amandmanu je reč. Ovde je reč o rešenju i mi govorimo o sadržini stvari. Nemojte pukim krutim formalizmom da se sprdate s narodnim poslanicima. To nije vaš zadatak, nego je da vodite sednicu. Vlada je prihvatila stav da se vrati paušalno oporezivanje u Predlogu zakona za ove ljude. To je činjenica. Da li je to bilo formalno kroz ovaj član ili neki drugi, koji govor nešto slično, to je druga priča. Nemojte se time služiti, jer u tome su vrlo kratke noge.
Gospodine Aligrudiću, zaista se ne mogu složiti s vama. Držim se Poslovnika i govorim o tački dnevnog reda. Ovaj amandman u ovom tekstu je drugačiji od onog amandmana koji je prihvatila Vlada. Vrlo jasno sam rekla. Ne govorim o principu i o suštini, govorim o amandmanu. Molim vas, jasno sam pročitala da je Vlada odbila ovaj amandman. Dozvolite mi da se i ja držim Poslovnika. Proste je to ono o čemu možemo da razgovaramo. (Miloš Aligrudić, s mesta: Tražim da se Narodna skupština u Danu za glasanje izjasni o tome.) Hoćete da se u Danu za glasanje izjasnimo o tome, u redu. Sada tražite repliku na izlaganje. Narodni poslanik Miloš Aligrudić, replika. Izvolite.
Hvala lepo. Nema ministra. Otišao je. Prosto je neverovatno, ali hajde da iskoristim ovo pravo, bez obzira što on čovek nije tu, a njegov je problem što ne može da odgovori posle. Dakle, to je potpuno izvrtanje činjenica. Pa, naravno da je svako sposoban da vodi knjige. Nećemo valjda proglasiti čitave profesije nesposobnim ili umnonedostatnim da to mogu da urade. Ovde je reč o nečemu drugom. Da li je nekome zgodno i shodno da vodi te knjige, s obzirom na okolnosti koje su u pitanju? Recimo, taksistima nije zgodno da vode knjige, a kada bi njima probao da uvede porez gospodin ministar, na ovaj način, oni bi blokirali sve veće gradove u Srbiji. Ovde nema ko da blokira bilo šta, ovde se radi samo o pitanju elementarne logike. Dakle, nemoguće je tražiti uvođenje knjiga kao obaveznu formu oporezivanja za one kategorije poreskih obveznika koji u načelu i uglavnom to ne mogu da rade jer im je komplikovano iz finansijskih razloga i iz razloga načina vođenja svog posla, a to je ogromna većina zubara koji vode male stomatološke ordinacije, to je ogromna, pretežna većina advokata koji vode svoje male advokatske firme. Procenjena zarada o tome vi pričate, o procenjenoj zaradi, pa upravo je ona procenjena zarada koju ste naveli, avaj, nažalost tačna za većinu advokata i većinu malih stomatologa, ako to niste znali. Upravo ta, a to što postoji 10, 15, 20 zdravih advokatskih kancelarija ili velikih stomatoloških ordinacija, koji zarade više, u redu. Zato i jeste vama komora predložila da napravite mogućnost izbora ili dvostruki sistem oporezivanja, da ljudi mogu da izaberu šta im je zgodno i shodno, a ne da radite ovako kao što ste uradili sada i da udarate preko panja. To je upravo način da se ljudi oteraju iz profesije. Gde je tu ćar za državni budžet? Manite se vi vaših skolastičkih primera.
Hvala. Sledeća po redosledu je Sanja Čeković, predlagač amandmana. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospodine ministre, poslanička grupa Zajedno za Srbiju, podnela je amandman na ovaj član zakona, kao i uostalom gotovo sve poslaničke grupe. Zbog javnosti moramo objasniti da ovaj član 23. ima različitih gledanja, ali se svi slažu da paušal treba da ostane i da ne treba praviti iznimke. Šta smo mi hteli svojim amandmanom. Mi smo hteli da kažemo da iznos od šest miliona dinara koji limitira mogućnost paušalnog vođenja knjiga, kao specifičnog načina knjiga odnosno najlakšeg načina knjiga treba da ostane kao jedino merilo. Nismo hteli da ulazimo i da mi procenjujemo koje delatnosti mogu, koje ne mogu. Ako smo se odlučili za paušal, onda ga dajemo svima, a ako se ta granica od šest miliona u nekim prometima godišnjim pređe, onda se automatski prelazi na vođenje knjiga, a ako postoji sumnja da neko ko vodi knjige, tih šest miliona prikazuje na ovakav ili onakav način, pa da li to bili advokati, da li to bili stomatolozi, da li to bili revizori, postoji finansijska policija, koja prateći dnevne promete upravo tih delatnosti, može to da ustanovi. Dakle, nemojmo da budemo mi neko ko će određene delatnosti i određene profesije unapred odrediti za nekoga ko ne pokazuje poslovanje na pravi i na zakonit način. Advokatske kancelarije, kao i ordinacije zubarske i bilo kojih zdravstvenih delatnosti mogu da bude veće i manje. U advokatskoj kancelariji može da rade po 10 advokata, može da radi i jedan, koji eventualno ima pripravnika i koji u nekom malom mestu nema toliko mnogo predmeta i toliko veliku naplatu i toliko visoku apanažu kao možda neko drugi. Dakle, naše stanovište je da ne diskvalifikujemo nikoga, da svakome omogućimo da vodi knjige paušalno ako ne prelazi šest miliona dinara. Ono što još zameram ja i moja poslanička grupa ovom predlogu i članu 23. je što smo ponovo napravili diskriminaciju kod radnji i kod angažovanja porodice. Ranijih godina paušalci su mogli da budu i oni privrednici i preduzetnici koji su imali male radnje. Oni su po principu uvek bili paušalci, jer mala radnja znači i mali promet, a njena opremljenost je mnogo puta govorila upravo o njenom prometu. Sada opremljenost radnje potpuno izuzimamo i hoćemo da kažemo da jedna trgovinska radnja, koja na primer ima četiri frižidera i u njima ima mleko, ima prerađevine, ima sladoled, može da zaradi jednako odnosno da bude poistovećena sa onom radnjom koja od opreme nema frižidere i koja može da prodaje hleb i keks. Dakle, vrlo je interesantna ta postavka da li te dve radnje mogu da imaju identične pazare i da li se one mogu poistovetiti. Činjenica da u malim trgovinskim radnjama je uvek angažovana porodica, upravo govori o tom porodičnom biznisu. U porodici se često otvori trgovinska radnja, čiji je vlasnik sin, ćerka, dakle neko od članova porodice, a roditelji koji su već u godinama ili su u penziji, na izvestan način pokušavaju da im pomognu, da ne bi baš za sve poslove angažovali ljude koje treba da plate, jer promet tih radnji i profit koji oni ostvaruju u tim radnjama nije dovoljan da bi se angažovao neko više od porodice. Mi smo konačno videli da naš predlog nije prošao, ali smo videli i zaključili da ste shvatili amandman na član 23. poslanika Babića i u principu smo zadovoljni. Ideja je prošla i zbog javnosti, paušalci će biti samo oni koji promet ostvaruju do šest miliona. Hvala lepo.
Hvala. Sad ću vam samo pročitati redosled kojim su se javili narodni poslanici, da biste znali: prvi je Neđo Jovanović, Milisav Petronijević, Saša Milenić, Vladimir Marinković, Snežana Stojanović Plavšić, Judita Popović, Miodrag Đidić i Jovan Palalić. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. (Neđo Jovanović, s mesta: Odustajem.) Sledeći Milisav Petronijević. Izvolite.
Svoje izlaganje ću da pretvorim u pitanje. Želim da podsetim da kada smo u petak razgovarali o ovim zakonima u načelu, da sam tada podržao predlog Vlade kada su u pitanju izmene Zakona o porezu na dohodak građana, u delu koji se odnosi na oporezivanje samostalnih preduzetnika i posebno istakao veoma važnu činjenicu da se kada je u pitanju dohodak samostalnih preduzetnika deli na dohodak od rada, dohodak od kapitala. Posebno sam istakao značaj da se poveća paušalni limit sa tri miliona na šest miliona imajući u vidu moguće uštede u administriranju i posebno podržao predlog Vlade da se iz sistema paušalnog oporezivanju izuzmu delatnosti o kojima je danas bilo reči. To su pravne, knjigovodstvene, revizorske, zdravstvene, da ne nabrajam dalje delatnosti, smatrajući da su to visoko kvalifikovane profesije koje mogu i treba da plaćaju porez na stvarni prihod. I dalje mislim da te profesije trebaju da plaćaju porez na stvarni prihod. Moje prvo pitanje je – ako neko ne plaća porez na stvarni prihod bez obzira da li je ovoliki, ili ovoliki, potpuno je nebitno, na šta onda plaća? Od oka? Razumeo sam da ne plaća porez na prihod koji je duplo veći nego što je stvarni, nego na stvarni. Ako je to razlika između prihoda i svih priznatih troškova, toliko je, zar to nije pošteno. Ako je mali prihod, mali će biti porez. Ako ga nema neće biti ni poreza. Ako je veliki, veliki je i porez. To je poruka i mojoj Vladi, da je to pravedno i da tako treba. Neću, ako je to Vlada prihvatila, a vidim i šest poslaničkih grupa, svi zajedno se udružili da odbrane te amandmane koji se odnose na to i to interesantno, najviše izuzimanja advokata i zdravstvenih radnika, ne svih ima, ih i koji traže za sve one ostale i neka mi ne zamere kolege, veoma cenim tu profesiju, mnogo advokata, normalno je da brane svoju poziciju i svoju profesiju. Ali, gospodine ministre, normalno je i da ja kao laik u tom delu mogu da postavim pitanje kao narodni poslanik – šta je onda cilj izmene ovog zakona u ovom delu, ako istovremeno i povećamo limit sa tri na šest miliona i vratimo sve te preduzetnike u paušal? Gospodine ministre, kakvi su fiskalni efekti toga? Vidim da ima dosta obrazloženja da će to da oteža položaj. Koliko će da oteža položaj, da to neće imati finansijski efekat? Ja vas pitam, vi ste odgovorni da kažete da li hoće ili neće imati. Zašto menjamo to? I dalje smatram da nije dobro da se istovremeno poveća limit sa tri na šest miliona i da se zadrže svi oni paušali, uz dužno poštovanju svih profesija. Nije pravedno, nije pravično, nepravično je kada neko ne plaća porez na stvarne prihode. Na šta to treba da plaća, ako ne na stvarne prihode? Imajući u vidu da smatram da će veoma teško biti održivo i jedno i drugo ili odgovorite što se to onda menja, kakvi su finansijski i fiskalni efekti, mislim da treba da date odgovor ne samo meni, nego i javnosti zbog čega je to tako i ako se već ne plaća porez na stvarni prihod, na koji to prihod treba da se plaća. Hvala.
Reč ima ministar.
Apsolutno se slažem sa vama i upravo u tom pravcu je išao predlog Ministarstva finansija i jeste trenutno kakav je pred vama da se izjasnite. Dakle, povećali smo limit za paušalno oporezivanje sa tri na šest miliona dinara, ali tražimo da se iz tog sistema izuzmu ove profesije o kojima govorimo i da oni plaćaju porez ne na procenjeni prihod, koji je očito potcenjen u najvećem broju slučaja, nego na stvarni. Na taj način nećemo ni sve stomatologe, ni sve advokate, ni sve knjigovođe trpati u isti koš, nego ćemo razdvojiti one koji imaju više posla, više zarađuju, pa na razliku između prihoda i rashoda će platiti porez po istoj stopi, ali na veću osnovicu u odnosu na one koji manje zarađuju. Dakle, elementarno je pitanje pravde i mislimo da neće izostati ni fiskalni efekti. Mislimo da kada se bude evidentirao stvarni prihod, da će biti više novca u budžetu od toga, ali prevashodni razlog zašto smo ovo predložili je princip poreske pravde.
Narodni poslanik Saša Milenić ima reč.
Da sam bio u prilici reč po ovom amandmanu da dobijem koji minut ranije, besedu bi verovatno počeo rečima – Mlađo, care, uz izvinjenje što ovako otvoreno to i kažem, jer mislim da je ovde u pitanju jedna politička doslednost i korektnost u konfliktu sa malograđanskim navikama društva ogrezlog u idejama privilegija. Svima je očigledno da su ovde došli u konflikt esnafi vrlo ugledni i uticajni, sa jednom idejom fiskalne pravde, liberalnog ekonomskog koncepta, ali koji brani tržište i ono elementarno ljudsko dostojanstvo u pravu svakoga da na tom tržištu slobodno nastupa. Ne radi se o zakonskom predlogu koji i za jotu oštećuje pozicije ili poreski otežava pozicije uglednih esnafa, kao što su advokati, stomatolozi i da ne nabrajam dalje, već se radi o normi koja štiti državu od moguće zloupotrebe sa te pozicije. Njihov finansijski i poreski položaj neće postati ni malo gori, ali hoće država biti zaštićenija od mogućih zloupotreba. Iskreno verujem u prestižnost tih esnafa zato što to jeste zapravo ključni sloj inteligencije ovog društva i on bi morao u sistemu javne odgovornosti prvi da pokaže hrabrost i spremnost da preuzme i rizike i odgovornosti slobodnog nastupa na slobodnom tržištu. Diskusije pojedinih kolega, neću poimenično diskutovati, ali su očigledno opterećene ozbiljnim konfliktom interesa. Neću pominjati imena, ali tačno je da su diskutanti vrlo često upravo iz esnafa koji bi želeli da zadrže određene privilegije, uz napomenu da mi ne govorimo o amandmanu koji je prihvatila Vlada, samo teškim opterećenjem konflikta interesa mogu da razumem izazivanje Vlade upomoć čak i od strane opozicionih poslanika, a da ne pominjem previđanje elementarne poslaničke dužnosti. Nećemo valjda očekivati od Vlade da nam donose zakone? Zakone Republike Srbije donosimo mi, dame i gospodo narodni poslanici. Zahvaljujemo se na svim predlozima Vladi Republike Srbije, ali smo mi ti čija je volja zakonodavna i volja koja uspostavlja zakon. U potpunosti mi se sviđa intonacija kojom je prethodni diskutant gospodin Petronijević, obrazlažući sa stanovišta ideje pravde, koja uopšte nije u sukobu sa liberalnim idejama tržišta, ako su praćene ekvivalentnim idejama fiskalne odgovornost, koju bi svako na slobodnom tržištu takođe morao da demonstrira. Ali, hrabrost koju demonstrira Ministarstvo finansija i gospodin Dinkić moram da uporedim samo sa jednim poznatim i dragim primerom u demokratizaciji Srbije. Kao nekada na opozicionoj Ravnoj gori, što je Vuk Drašković bio jedini političar verovatno Evrope, spreman da javno govori pred publikumom koji trešti iz svih vatrenih naoružanja, ovakva hrabrost u Srbiji danas doći po načelu pravde u konflikt čak i sa advokatskim esnafom, svaka vam čast, gospodine Dinkiću.
Hvala. Narodni poslanik Miloš Aligrudić, po Poslovniku.
Član 107. Prethodni govornik nema pravo, a trebalo je da ga upozorite na to, da vređa narodne poslanike tako što ih unapred kvalifikuje kao pripadnike određenog esnafa koji želi da zadrži određene privilegije. To nedvosmisleno proizilazi iz izlaganja prethodnog govornika. Ako mi ne verujete ili ste tvrdi na ušima, uzmite stenogram pa vidite. To je nešto što je nedopustivom u ovom domu. Ne možete nikog paušalno unapred pozivati da želi da zadrži, ako i uopšte ima bilo kakve privilegije, niti govoriti o narodnim poslanicima sa aspekta zaštite esnafa. Mi tu nismo zbog toga. Mi smo ovde da štitimo interes građana koji su nas birali i koji čak ne pripadaju bilo kojim esnafima. Kada je o meni lično reč, ja jesam na spisku u Advokatskoj komori Beograda, ali se već godinama time ne bavim, već radim profesionalno u Narodnoj skupštini, tako da nikakav neposredni interes ni kroz plaćanje poreza nemam kada je reč o advokaturu i pitanje je hoću li to uopšte nastaviti ikada. Uopšte nije reč o tome. Bilo je reči o raspravi koja počiva na zdravorezonskim načelima i mogućnosti da se uvidi da nešto nije dobro, da se to ne može u praksi sprovesti na način kako je zamišljeno. A salve uvreda koje idu na račun kolega koje su podnele ovaj amandman ili brane ovaj predlog amandmana su stvarno nedopustive.
Hvala. Gospodine Aligrudiću, ne mogu se složiti sa vama da je gospodin Milenić u svom izlaganju u jednom trenutku izjednačio narodne poslanike. Ne. Ako mi ne verujete, možete vi da se uverite iz stenografskih beležaka. Sledeći govornik je narodni poslanik Vladimir Marinković. Prijavite se još jednom, molim vas.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, predstavnici Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, po ovom pitanju govoriću sa aspekta reformi koje su, naravno, potrebne našoj zemlji i njihovo sprovođenje sprovođenje je potrebno na jedan, prosto, dinamičan i brz način. Naravno, uvažavajući argumente drugih kolega, moram prvenstveno da kažem, i tu se ne bih složio sa kolegom Milenićem, da su ovaj amandman i predloženi zakon, u stvari čedo liberalnog koncepta ekonomije. Štaviše, smatram da on ide u prilog stvaranju jednog ambijenta i društva jednakih šansi za koje SDPS zdušno zalaže. Ako hoćemo da sprovodimo reforme, definitivno moramo da stvorimo i mislim da je prvi postulat stvaranja tržišne ekonomije, koju još uvek nemamo, nažalost, u punom kapacitetu, društva jednakih šansi. Ako govorimo o ekonomskim prioritetima ove Vlade i ekonomskom dugoročnom razvoju, naš prioritet treba da bude reindustrijalizacija, proizvodnja, zanatstvo, mala i srednja preduzeća i, slobodno mogu da kažem, mi moramo da usmerimo sve snage kako bi njima obezbedili ambijent kako bi oni što bolje poslovali, zapošljavali ljude. Uz uvažavanje svih drugih struka i svih drugih profesija, ali ovaj budžet i ova država može da se razvija i naš bruto domaći proizvod može da se pospeši, da se uveća, samo ukoliko sektor onih koji stvaraju dodatnu vrednost na tržištu, ukoliko se njihov položaj i ukoliko se njihova pozicija poboljšava. Ako želimo da pravimo preduzetničko društvo, a ne službeničko društvo, ne možemo govoriti - sada neki lobi nastupa i pritiska da se neki zakon ili član nekog zakona zbog njihovih interesa prihvati ili ne prihvati. Govoreći o tome da je prikazana prosečna zarada u tom domenu i u tom sektoru od 25.000 dinara, ne trebate da budete ekonomista i veliki ekonometrijski analitičar, da bi shvatili da to nisu tačni podaci, da to nisu tačne analize. Ono što treba da bude interes ove Vlade i ovog parlamenta, da svi građani, da svi ljudi koji se bave bilo kakvim poslom ili biznisom, plaćaju onaj porez državi koji treba da plaćaju. Ne možemo dozvoliti da neko plaća iz nekog nepoznatog razloga manje nego što plaćaju oni drugi. Stoga ne vidim ni jedan razlog da se ovaj amandman prihvati, jer on ne ide u prilog razvoju tržišne ekonomije i, naravno, nus efektima koji se tu javljaju. Ako govorimo o tome da naš razvoj zavisi i od domaćih investicija, domaćih proizvođača, domaćih privrednika, on umnogome zavisi i od stranih direktnih investicija. Ako stvaramo takav ambijent da neće svi biti u istom položaju, naravno da će nam i rejting biti slabiji i naravno da će nas investitori u širokom luku obilaziti u narednom periodu. Zahvaljujem se.
Gospodine Mileniću, molim vas, odustanite od replike, jer zaista imamo puno prijavljenih govornika. Izvolite.
Sasvim sažeto. Uvaženom kolegi Marinkoviću ne želim da repliciram polemički, nego da razjasnim dilemu koja je nastala, slažem se, kada je reč o duhu predloženog zakona, vaša ocena o razumevanju ideje društva jednakih šansi u njemu i te kako jeste prisutna. Samo sam govorio o činjenici koja je ovde već u diskusiji primećena, da su gotovo sve poslaničke grupe podnele amandman na ovaj koncept koji je predmet trenutne diskusije, ali poslanička grupa URS to nije učinila. Zastupanjem ovog stava koji smo i čuli od ministra Dinkića, on je potpuno u duhu programskih i političkih načela URS. Naravno, poslanička većina će odlučiti kakva će biti sudbina ovog amandmana i konačnog zakonskog teksta, ali to je bio smisao mog pominjanja liberalnog koncepta ekonomije. To je ono za šta se mi u generalnoj ekonomskoj i političkoj filozofiji zalažemo, što u samom ovom primeru ilustruje da to nije mentalitet i politička filozofija, koja je gluva i slepa za zahteve pravde i principe socijalnih zahteva građana.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Snežana Stojanović Plavšić. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajuća. Možete li samo da mi kažete koliko je ostalo vremena mojoj poslaničkoj grupi? (Predsedavajuća: Vašoj poslaničkoj grupi je ostalo dva minuta i 20 sekundi.) Zahvaljujem. Kako pre neki dan reče jedan kolega – umalo se ne rasplakah nad sudbinom jadnih advokata, ali nije strašno što ja htedoh da se rasplačem, nego što se bojim što će se građani zaista rasplakati nad njihovom sudbinom. To su oni građani o kojima ste danima govorili o njihovim kokošinjcima, bunarima, štalama itd. Ukoliko bi bilo istina da oni treba da podnesu teret krize, onda bi to zaista bilo žalosno. Ali advokati, dame i gospodo, o čemu pričamo? Malo sam duže poslanik. Nije bilo Vlade i nije bilo poslaničke većine u prethodnih, kada su uvedene fiskalne kase 2005. godine, koja je imala hrabrosti da na ovakav način reguliše plaćanje poreza advokata. U startu sam rekla, kada je ovaj amandman podnesen, zaista ne znajući kako će se na kraju izjasniti moja poslanička grupa, da za taj amandman neću glasati. Neću glasati zato što mi osam godina moji prijatelji, komšije govore – kada ćete jednom uvesti advokatima ista pravila pod kojima mi živimo i radimo? Imam komšiju koji drži jednu malu radnju. On prodaje elektromaterijal. Za svaku sijalicu koju proda mora da da fiskalni račun. Onda dođu poreski inspektori i kažu – dobro, dajte fiskalne račune. Ali, znate šta, na ovom fiskalnom računu mi se malo ne slaže vreme, sat itd, pa on lepo plati kaznu od 50.000 dinara, ili kolika je već kazna, zato što je odneo kasu na baždarenje, ali taj majstor nije baš adekvatnopopravio tu kasu. Ali, advokati zato plaćaju kao da zarađuju 20.000 dinara. Molim vas, o čemu pričamo? O kakvoj pravdi u ovom društvu želimo da pričamo, ako smo spremni da prihvatimo ovako bacanje prašine u oči? Znate šta, nedavno je u parlamentu formirana Ženska parlamentarna mreža, ali postoji ova mnogo jača parlamentarna mreža koja ovde već 10 godina funkcioniše i iza nje neću stajati. Znate li zašto? Sada sam pogledala tarifu po kojoj advokati naplaćuju svoje usluge. Ako imate tzv. smetnje poseda, ili se razvodite, ili imate neki radni spor, podnesak ćete platiti 16.500 dinara advokatu.
Vreme.
Žalbu ćete platiti 33.000 dinara. Ako vodite prekršaj pred prekršajnim sudom, žalbu ćete platiti 54.000 dinara. Jednu žalbu. (Predsedavajući: Molim vas, pazite na vreme.) Da, poštovaću vreme. Završiću. Samo jednu rečenicu. To ćete mi dozvoliti. Uvek mi uskraćujete vreme. Dakle, ako je jedna žalba 54.000 dinara, da li je moguće da je onda ukupan prihod 21.000 dinara? Zaista vas molim i pozivam sve kolege da konačno stanemo na put na pokušaju da se vara država od strane onih koji su sposobni da plate porez.
Reč ima narodni poslanik Judita Popović. Izvolite.
Hvala vam, gospodine potpredsedniče. Poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, da vam kažem nešto, malopre smo čuli najbolji primer predrasuda prema advokatima. To je ujedno bio i poziv na linč. Dakle, advokati koji naplaćuju prema tarifi, bogami, trebaju i te kako sa se zamisle da li će sutra izaći na ulicu, pa će možda neki nezaposleni radnik, je li tako, da ih dočeka sa nekom toljagom. To jeste linč, kada vi javno čitate jednu advokatsku tarifu, a zaista i ne znate da li je uopšte advokatska tarifa naplatila u današnjim ekonomskim uslovima u državi Srbiji. Dakle, Srbija nije idealna država. U idealnoj državi svi plaćaju porez. Nemojte zaboraviti da advokati plaćaju porez, sada je samo pitanje da li će biti paušalno oporezovani ili će voditi knjige. To apsolutno nije problem. Ali, nemojte zaboraviti da nisu svi advokati iz Beograda. Nisu svi advokati iz Novog Sada. Nisu svi advokati oni koji su branili pedofile, koji brane zaštićene državne huligane, oni koji brane organizovani kriminal. Dakle, ne radi se o jednom estradnom delu advokature. Ovde se radi o 90% preduzetnika koji se bave intelektualnim uslugama i to treba istaći. Da li se ponovo vraća ono vreme da je inteligencija sumnjiva? Ovde se radi o preduzetnicima koji, pre svega, pripadaju srednjem sloju. Da li mi ponovo trebamo nekome da deremo kožu sa leđa samo zato što pripada onom delu populacije koji predstavlja...
Vreme, gospođo Judita. Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Zašto stalno menjate teze? Oni koji nemaju posla neće plaćati porez. Ako vode knjige, neće imati prihode, samim tim nema ni poreza. Ako imaju mali prihod, takođe. Kažete da nisu svi advokati u Beogradu. Naravno da nisu. Onaj koji ima manji prihod, ima rashode, na razliku plaća porez. Zašto ste vi protiv da se istinito utvrđuje porez za advokate, prosto, nije mi jasna ta pobuda da štitite nekog da istinito plaća porez? Ne znači da će plaćati veći. Možda će neko plaćati i manje od ovoga ako stvarno nema klijenata. Ali, oni koji imaju više klijenata, treba da plate više. Zašto štitite istinu? Jel parola vaše stranke istina? Pravda? Ovo je sve drugo samo nije istina i nije pravda. Mi samo tražimo da se utvrdi stvarno stanje. Poštujemo profesiju i advokata, stomatologa, knjigovođa, sve su profesije zaista respektibilne. Nema razloga da se bilo koji advokat plaši od vođenja knjiga, sem ukoliko ne želi državi da utaji porez na legalan način. Kako legalan? Paušalni porez zbog prisustva lobističkih grupa abolira one koji imaju više od odgovornosti da su krivotvorili knjige. Hajde da pogledamo istini u oči. Sistem koji mi predlažemo štiti one advokate koji nemaju puno posla. Oni ne treba ni knjigovođu da plaćaju. Ko je završio pravni fakultet i ima tri transakcije godišnje, to sam može da uknjiži koliki je prihod a koliki rashod. To nije neka visoka matematika. Ovde imate Konstantinovića kome je cela porodica u advokaturi, reći će vam to isto. Koliko ima advokata koji danas vode knjige? Ako mogu jedni, zašto ne mogu drugi? Zašto ne mogu svi? Mi samo želimo da bukvalno ostavimo paušalno oporezivanje samo za one profesije gde postoji izuzetno pravo, jer oni nisu sposobni da vode knjige kao što su obućari, kao što su neke druge profesije. Pa, nećete mi reći da onaj jedan obućar kome nažalost sve ređe ljudi dolaze da popravljaju cipele i kolike su cene njihove, da on sada treba da bude u istoj grupi sa advokatima? To nije normalno i nije pravedno. Znači, mi samo hoćemo da se plaća porez ne na procenjeni prihod nego na stvarni prihod, za advokate, za stomatologe. Opet ponavljam, oni advokati koji nemaju posla ne mogu da plate porez na nešto što nisu zaradili. Kolika zarada – toliki porez. Prosto, ne razumem čemu otpor ideji da se porez plaća srazmerno ekonomskoj snazi i srazmerno onome što se stvarno dešava u životu? Ako to možete da mi objasnite, ubedili biste me da ste u pravu. Jer, još jednom ponavljam, i advokati u Novom Sadu i Beogradu, a kamoli, recimo, u Trgovištu ili u Adi, ako nemaju prometa, neće plaćati porez. Imate advokate koji su i sada u sistemu knjiga. Ima advokata koji i sada ne plaćaju nikakav porez jer su iskazali da nemaju nikakav prihod. Mi samo želimo istinu i želimo pravdu. Ako su advokati protiv pravde, onda ne znam ko treba da bude moralni stub pravosudnog sistema društva?
Ima reč Snežana Stojanović Plavšić. Replika.
Ne bih želela da sada rasplamsavamo ovu diskusiju, ali, zaista se osećam prozvanom pošto ja ni na koji način nisam pozvala na linč. Doživljavam to kao uvredu, pošto nikada ni na kakav linč ne bih pozvala i ne smatram da je pozivanje na linč ako se javno iznesu neki podaci. Našla sam tarifu za pet sekundi na internetu, što znači da to svaki građanin može i to nije nikakvo pozivanje na linč ako sam ovu tarifu javno iznela. Čak naprotiv, mislim da kada govorimo o jednoj temi koja je važna za građane, treba i da ih upoznamo sa svim činjenicama. Ja sam samo rekla ono što je istina. Ne razumem zašto bi neko tražio da plaća porez po stopi kao da zarađuje 20 ili 25.000 dinara, ako njegova jedna usluga košta 60.000 dinara? Ili, 19.000 dinara? Nijednu nisam našla da je ispod toga. Nenaplativo je. Nemojte mi govoriti da ja govorim o ljudima iz Beograda. Ja sam iz Leskovca. Ja imam prijatelje advokate u Leskovcu. Ne kažem da oni mogu da naplate 60.000, ali, znate šta, nijedan od njih zaista nije sirotinja. To moram da vam kažem. I sigurno je manje sirotinja od onih koji već vode knjige i plaćaju poreze radeći u nekim malim zanatskim radnjama. Ono što tražim je pravda za one koji jedva zarađuju za sebe i svoje porodice i pošteno plaćaju dug državi. Danas smo pričali o tome da je država u krizi, da svi treba solidarno da podnesemo teškoće u kojima se nalazimo. Ako to mogu da urade svi građani, ne razumem zašto bi advokati bili izuzetak? To je jedino ono što sam tvrdila u svojoj diskusiji, iza čega i dalje stojim i molim da se zaista moja diskusija ne kvalifikuje nikako drugačije nego kao potreba za pravednim plaćanjem onoga što državi sleduje, kako bismo onda svi mogli da imamo za ono što je zaista potrebno najsiromašnijima. Hvala.
Replika, Judita Popović. Izvolite.
Gospodine ministre, ako sam vas dobro razumela, vi ste u stvari napravili jednu granicu između onih koji bi trebalo da plaćaju porez paušalno i onih koji ne bi trebali, a odrednica koja u stvari govori ko bi trebao da plaća paušal se tiče sposobnosti, intelektualnih sposobnosti, ako sam vas dobro razumela, onog poreskog obveznika. Dakle, ukoliko neko nije intelektualno sposoban da vodi knjige, on prosto treba paušalno da plaća porez. Mislim da vam je polazna tačka greška. Intelektualne usluge koje pružaju advokati, i ne samo advokati nego i svi ovi ostali iz tačke 1, i računovodstveni, knjigovodstveni, itd, usluge odnosno delatnosti, govori o tome da su to veoma specifične usluge, često potpuno nemerljive, a da ne pričamo o tome koliko često nenaplative. U Srbiji je pamet najjeftinija. U Srbiji se nešto ne daje puno na znanje, na stručnost, na sposobnost. To je jako veliki problem. Zato i advokati kada naplaćuju, teško da mogu da naplate po advokatskoj tarifi. Ja bih stvarno volela da vidim građanina Leskovca, Babušnice, Ade Sente, Perleza, koji može da izađe sa dokazom da je platio prema advokatskoj tarifi neku advokatsku uslugu. To prosto i nije tema. Tema je da su advokati specifična vrsta zaštitnika ljudskih sloboda i prava.
Vreme, gospođo Judita. Ima reč ministar Dinkić. Izvolite.
Evo zašto je još rešenje u sadašnjem zakonu nepravedno. Ako su agencije za finansijsko posredovanje i agencije za nekretnine već sada dužne da vode knjige i ne mogu biti u sistemu paušalnog poreza, zašto isti tretman ne bi bio i prema marketinškim agencijama? U čemu je razlika između agencije za nekretnine i marketinške agencije? Zbog lobiranja, koje je bilo u prethodnom periodu, i oni su u sistemu paušala. Hajde sada da me neko ubedi da knjigovođa ne ume da vodi knjige, pa i knjigovođe treba da budu paušalno oporezovane. Isto važi i za advokate. Ponavljam još jednu stvar, nije ovde u pitanju da li će neko imati porez koji je nesrazmeran njegovoj snazi. Niko to ne traži i niko to ne želi. Želimo zapravo pravedan sistem, gde će svako platiti srazmerno snazi - mali advokati sa malo posla manje, a veliki advokati sa više posla više. Ništa više od toga. To je veoma jednostavno i prosto mi je neshvatljiva odbrana protiv ovog principa. Kako možete na bilo čemu racionalnom da je zasnujete? No, naravno, to je vaše pravo, ali je apsolutno protiv svega onoga što ste pričali ceo dan i dva dana u ovim raspravama do sada.
Hvala i završavamo sa replikama. Reč ima narodni poslanik Judita Popović, po Poslovniku. Izvolite.
Hvala vam, gospodine potpredsedniče. Reklamiram čl. 27. i 107. - način vođenja ove sednice. Mogućnost izbora je jako bitan, gospodine ministre. Dakle, da li će neki advokat ili bilo ko od ovih preduzetnika iz tačke 1. da se odluči za knjige ili za paušalni način vođenja, plaćanja poreza je… [[Isključen mikrofon.]]
Gospođo Judita Popović, molim vas, kada reklamirate povredu Poslovnika, morate meni da se obraćate i da mi obrazložite u čemu je povređen Poslovnik, a ne možete se obraćati ministru. Molim vas, ako sada reklamirate povredu Poslovnika, upozoravam vas da ga u pravom smislu reklamirate, u protivnom ću vam izreći opomenu. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, reklamiram član 107. – povreda dostojanstva ovog parlamenta. Dakle, ministar je došao u parlament i ministar je tu da odgovara na pitanja i na diskusije poslanika. Vi ni u kom slučaju ne možete da isključite poslanika iz elektronskog sistema ukoliko niste ispoštovali proceduru koja je predviđena Poslovnikom. Tek ukoliko ste uradili sve ono sa opomenama, u tom slučaju imate pravo da isključite poslanika, ali niko ne može da prekida poslanika u njegovom izlaganju. Jako je bitno da se, ukoliko se raspravlja o ovom članu zakona, sve nedoumice razjasne. I sada se dobacuje. I sada se smeta. I sada se pravi buka. Evo, već se krši Poslovnika, član 108, a vi ne reagujete. Dopuštali ste tokom celog dana raznorazne replike, a ovde se radi o jednom jasnom zakonskom članu i o jednom jasnom amandmanu na taj član zakona. Radi se o tome da se oduzima mogućnost izbora advokata i ostalih preduzetnika kako će da plaćaju porez. Dakle, ne radi se o tome da neće da plaćaju. U zemlji gde svaki treći čovek ne radi, u zemlji gde je 175 preduzeća u restrukturiranju… (Predsedavajući: Ponovo ste, gospođo Judita, prešli na repliku.) Ovo uopšte nije replika, samo vam argumentovano objašnjavam zašto ste trebali da mi date pravo na repliku, a time što niste dali prekršili ste odredbe ovog poslovnika. Dakle, ne smete da zaboravite da ovo jeste predstavničko telo, ovo jeste zakonodavno telo, ovo jeste parlament Republike Srbije. U tom smislu, morate da poštujete i parlament i poslanike koji govore u njemu.
Mislim da nisam prekršio Poslovnik, a vi možete da tražite da se o povredi Poslovnika izjasnimo u danu za glasanje. Vi želite da pretvorite ovu skupštinu u javnu polemiku, a ne u konstruktivnu raspravu. Ono što ste imali da obrazložite o svom amandmanu, mislim da ste dali. Takođe, na sva vaša pitanja, dobro sam pratio, ministar je dao svoje obrazloženje. Prema tome, izlišna je bilo kakva rasprava. Vi ćete ostati na svom stanovištu, ministar će ostati na svom stanovištu, a poslanici će u danu za glasanje glasati onako kako oni budu hteli. Zato stvarno smatram da je izlišno i da zloupotrebljavate Poslovnik u vidu javne rasprave, u vidu polemike. To više nije rasprava o amandmanu i molim vas da to poštujemo. Da li neko traži povredu Poslovnika? Reč ima Judita Popović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsedniče, reklamiram član 108. – vođenje računa o redu na sednici. Ne znam da li vi to ne primećujete ili ne želite da primećujete da se dobacuje dok jedan poslanik govori i dok jedan poslanik obrazlaže svoj legitiman stav o nekim mišljenjima, odnosno stavovima ministra Dinkića. Dakle, niste ni jednom opomenuli nikoga od poslanika koji su negodovali, koji su vikali, dobacivali i u stvari remetili red na ovoj sednici. Gospodine predsedavajući, jeste, parlament je mesto, to je institucija gde se razgovara, gde se o zakonima polemiše. Ovo je mesto gde će se voditi rasprava, a ne izvan parlamenta i izvan institucija. U Srbiji je upravo to problem, što se mnogo šta radi vaninstitucionalno. Srbija je u velikim problemima zato što prosto ne dozvoljava preduzetnicima, ne dozvoljava ljudima sa vizijom i sa voljom da pokrenu neki svoj mali biznis. Srbija očigledno i dalje istrajava u onoj pogrešnoj ekonomskoj politici da uništava svaki preduzetnički duh, da uništava srednju klasu, da uništava ono što u stvari nosi ovu privredu, kada su svi giganti u međuvremenu propali.
Gospođo Judita, stvarno vas molim da ne zloupotrebljavate Poslovnik. Prvi deo sam vas potpuno razumeo i delimično se slažem u tom smislu da poslanici treba da budu dostojanstveni i da ne ometaju učesnika u raspravi. Tu se slažem, bilo je, ali ne tako izraženo kao što zna da bude. Znači, to prihvatam i molim poslanike da u tom smislu poštuju dostojanstvo Skupštine i da ne dobacuju. Što se tiče ostalog dela, ponovo ste zloupotrebili Poslovnik i molim vas da moje strpljenje ne dovodite u pitanje. Stvarno ne želim ovde nikoga da kažnjavam, nisam žandar, ali želim sa vama da sarađujem i da privedemo raspravu kraju po ovom zakonu. U tom smislu vas molim da budemo korektni jedni prema drugima. Da li neko ima repliku? (Ne) Pošto ovde ima više prijavljenih po amandmanu, moram ispoštovati redosled, tako da ću pročitati prijavljene: Miodrag Đidić, Jovan Palalić, Marijan Rističević, Neđo Jovanović i Vladimir Ilić. Prvi reč ima narodni poslanik Miodrag Đidić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, moram da kažem da advokatura, kao i druge navedene profesije, Zakonom o izmenama Zakona o porezu na dohodak građana, deli sudbinu društva. Dakle, danas se u Srbiji jako teško živi, ekonomija je u dosta teškoj poziciji i ne može advokatura da bude u nešto povlašćenom položaju. Govoriću o advokaturi, a mislim da se to odnosi i na sve ostale profesije. Hoću da kažem da je advokatura danas u Srbiji u izuzetno teškoj poziciji, odnosno advokati koji rade nisu u poziciji od pre par godina, jer jednostavno novca više nema. Vi sada ministre možete pogledati, izašao je spiska poreskih dužnika i nažalost videćete da na tom spisku ima dosta advokata. Nisu advokati na tom spisku zato što ne žele da plate. Advokatura je jedna časna profesija i siguran sam da prvo trče da izmire porez pa onda ostalo, ali jednostavno ljudi nemaju novca. To mora da se shvati. S druge strane, država, ja znam do prošle godine, a ne verujem da se bilo šta tu promenilo je enormno dužna advokatima za službene odbrane. Radi se i čini mi se o milijardama dinara. S jedne strane, država ne može da izmiri advokaturu, a sa druge strane traži poreze. Sad još dodatna obaveza da oni koji do šest miliona ostvaruju prihod, mora da vode knjige. Mislim da je to zaista bespotrebno i da to ne vodi ničemu. Vi ste ovde rekli – nije problem platiti 30 evra knjigovođu i rešio je problem. Verujte mi, za mnoge advokate u Lebanu, Žitorađi i manjim mestima gde jednostavno nemate od koga da naplatite bilo šta i 30 evra za advokata je mnogo. Mnogo je. Nemojte da gledate samo u vrhunske advokate, njih naravno ima, ali oni nisu neki problem, oni su svi čini mi se u sistemu PDV-a. Dakle, oni koji dobro rade, dobro zarađuju oni vode knjige u sistemu su PDV-a i nemaju nikakvih problema. Mislite o onim malim advokatima koji žive u malim gradovima. Garantujem vam ministre da dobar zanatlija u Beogradu bio frizer, obućar, vi ste se na obućara pozivali, zarađuje više od prosečnog advokata u manjim gradovima u Srbiji. To vam garantujem i to sam siguran, i zašto onda ne bi oni vodili knjige? Ne, oni ne treba, a advokati treba da vode knjige. Dakle, nemojte im stvarati obavezu, nema potrebe za tim, čini mi se da Poreska uprava dobro procenjuje poresku snagu advokata i oni mogu da odrede to paušalno oporezivanje na pravi način. Dakle, na ovaj način, čini mi se, da se na neki način advokatura suprotstavlja drugim profesijama što naravno nije cilj niti želja. Advokati su ljudi koji rade posao, koji rade posao od posebnog interesa i značaja za građane Srbije i kao takve ih treba tretirati. Ponavljam, oni koji dobro rade oni plaćaju porez na dodatnu vrednost, oni su u sistemu knjiga i nemaju nikakvih problema. Mnogi advokati danas jedva sastavljaju kraj sa krajem, to sam već rekao, ali isto tako moram da kažem da danas nažalost mnogi pravnici koji nikada ne bi zašli u advokaturu su morali da odu u advokaturu jer su njihove firme propale, izgubili su posao i ljudi moraju od nečega da žive. Probaju sa advokaturom, stvara se velika konkurencija i nema dovoljno posla za sve. Nema dovoljno posla za sve i mnogi advokati kubure, jedva sastavljaju kraj sa krajem, o njima moramo da vodimo računa jer ipak oni su sišli sa leđa države i pokušavaju sami da zarade sebi za život. Poštujmo to što ljudi pokušavaju da opstanu u ovim teškim vremenima. Mislim da treba ovaj amandman da se uvaži, da i dalje ostane paušalno oporezivanje, a onaj ko želi da vodi knjige i smatra da će na taj način manje ili više da plati poreza, pa dozvolimo mu to. Ali, nemojmo apriori sve da guramo u isti koš jer ne zaslužuju svi da budu u istom košu.
Hvala. Samo da vam kažem da ste vi kao vaša poslanička grupa utrošili vreme. Pre nego što dam reč moram da kažem da DSS kao poslanička grupa minut i 30 sekundi, toliko imate na raspolaganju. Reč ima Jovan Palalić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, kada posmatramo advokaturu, nju ne možemo posmatrati odvojeno od države. Sve što država čini direktno se tiče rada advokature. Moram da kažem u prethodnom periodu upravo delovanjem države advokatura je došla u vrlo tešku situaciju, a pogotovo advokatura u malim mestima. To je jako važno reći jer se ovo tiče tih advokata. Država je reformom pravosuđa ukinula osnovne sudove u velikom broju opština. Država je reformom pravosuđa u tim malim mestima veliki broj nadležnih tih sudova prenela na više ili apelacione sudove. Država je reforma pravosuđa, sada se uvode notari koji će uzeti veliki deo poslova advokatima kada se tiče zaključivanja ugovora i svega drugog. Država duguje velika sredstva advokatima za službene odbrane, da ne govorim koliko privreda duguje. Sada kada pričamo o pravdi moramo govoriti u kojoj meri ponašanjem države je advokatura dovedena u ovu situaciju. S druge strane ako hoćemo potpunu pravdu onda ukinimo paušal za sve. To je poštena pravda. To je onda apsolutno pošteno. Ovaj kriterijum da li neko zna ili da li neko ne zna da vodi knjige je toliko rastegljiv da ne rešava ništa. Nije ovde stvar da neko želi ili ne želi da utaji porez nego da li on može ili ne može da radi i koliko se u prethodnom periodu upravo u tim malim mestima ostvarivao prihod i promet od strane advokata i koliko su oni plaćeni. Znači, država mora kada se odlučuje na ovakav poduhvat da potpuno sagleda stvar i da onda pristupi ovakvim odlukama.
Hvala. Reč ima ministar Dinkić.
U potpunosti izražavam nerazumevanje za vašu logiku. Ako država duguje advokatima, što ne osporavam, duguje iz prethodnog perioda. To znači da advokati kojima se duguje nemaju prihod, ako nemaju prihod ne plaćaju nikakv porez. Govorim vam sve vreme, ne znam da li govorimo istim jezikom, znači, kao da ne želite da čujete. Onaj koji je u teškoj poziciji da li advokat, da li zubar, koja god da je profesija ako vodi knjige prikazivaće stvarne prihode. Ako potražuje nešto od države iz prethodnog perioda ili od ma koga i to važi za bilo koga ne samo za advokate, on nema prihod i on ne može da plati porez jer nema. Ovim zakonom se ne traži od onih koji nemaju da plate. Traži se da plate porez oni koji imaju. Pravi se jasna selekcija i razlika između advokata iz Žitorađe za koga pretpostavljam ja da ima mnogo manje promet, ali nemojte da mi govorite – dobra je procena Poreske uprave da je prosečna neto plata u proseku svih advokata u Srbiji 20.000 dinara mesečno ili za ove najiskusnije do 35.000 dinara. Da više zarađuju advokati u Novom Sadu nego u Beogradu, to je potpuno jasno da je to čisto arbitrarno. Procena znači arbitrarnost, ne stvarnost. Mi tražimo zbog pravde da bude stvarno. Onaj ko nema da ne plati, onaj ko ima da plati. Pridružujem se onome što je rekao predsedavajući sednice, ovde će svako zadržati svoje mišljenje, ali nemojmo ovde na neki način, neću da koristim teške reči, ali ovde je pitanje elementarne pravde, elementarne logike i prosto ovde, niko nikoga ne može da ubedi. Meni je jedino žao za ovaj amandman uglavnom govore, ne kažem da ste to vi jer ne znam, baš oni koji jesu advokati, baš oni koji jesu na neki način u toj mreži advokatskog lobija. Da vam kažem, za lobiranje ne smatram nužno da je to nešto ružno, ali nemojte da idete protiv, prosto nemojte da preterujete sa lobiranjem.
Replika, Jovan Palalić. Izvolite.
Gospodine ministre, opet se ne razumemo, znači ovde se uopšte ne radi o lobiranju. Prvo, želim da vas podsetim da je Vlada Republike Srbije donela odluku da advokate izuzme od paušala. Da li mi ovde pričamo istim jezikom? Vlada Republike Srbije je prihvatila amandman gospodina Zorana Babića zamenika predsednika poslaničke grupe SNS. Znači, vladajuća većina je stala iza ovoga o čemu mi danas ovde govorimo. Mi samo pokušavamo da u realnosti raspravimo u čemu je problem. Vladajuća većina očigledno misli da nema problema i očigledno vi kao ministar ne slažete se sa stavom vladajuće većine. Naravno, to je vaše pravo. Prosto želim da ukažem na još jednu stvar. Znači, treba govoriti o pravdi. Mi smo ovih dana mnogo diskutovali o ovom setu zakona. Želim da postavim još jedno pitanje – da li je pravedno da se ovim rešenjem zakona ako govorimo o pravdi sada oporezuju izbeglice? To nije pravedno. Da se oporezuju socijalni slučajevi. Nije ni to pravilno. Moramo jednostavno sagledati situaciju u kojoj se društvo nalazi. Razumem da država ima problem sa budžetom ali ne možemo sa jedne strane oporezivati izbeglice, oporezivati socijalne slučajeve, a sa druge strane rešavati ovaj problem koji se tiče advokata. Još jednom podsećam ovo je amandman koji je podneo i predsednik Narodne skupštine gospodin Nebojša Stefanović, ovo je i njegov amandman i gospodin Zoran Babić i Vlada je to prihvatila. O čemu se sada ovde vodi spor? Neki aplaudiraju neki ne aplaudiraju. Hvala.
Ima reč ministar Dinkić.
Dali ste mi povoda da odgovorim, iako je to juče bilo na raspravi, jer tada se nisam javljao. Ne menja se ovim zakonima uopšte poreski tretman, niti izbeglica, niti socijalnih slučajeva, samo je terminologija promenjena, pa je eksplicitno stavljeno u zakon nešto što i sada stoji u pravilnicima. To je bitno da bi se znalo. Ni na koji način se nije promenio, niti će se promeniti poreski tretman ovih ugroženih kategorija u našem društvu. Što se tiče amandmana, vi to mnogo bolje znate, nego ja, jer ste dugo godina poslanik, da ako Odbor za privredu i finansije ne usvoji tekst amandmana koji predlaže poslanik ili Vlada, on ne može biti sastavni deo teksta i da se onda daje mogućnost narodnim poslanicima da u Danu za glasanje odluče o sudbini amandmana. Mislim da je to demokratsko pravo. Ja kao ministar finansija ću poštovati vašu volju, a vi ćete odlučiti onako kako smatrate da je pravedno i ja verujem da svako od vas ima sopstveno mišljenje o ovome, pravo na to mišljenje, a slažem se da sada treba argumentima pokazati, da li treba ili ne treba glasati za amandman. Smatram da ne treba.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja ću početi svoj govor sa onom čuvenom seljačkom poslovicom "Dabogda dao sve na advokate". Dakle, ja sam razumeo i stav Vlade i stav ministra. Meni je u jednu ruku drago kada neko izbegne oporezivanje sa te strane, i meni je drago što je Vlada prihvatila amandman gospodina Babića. Još na prošloj sednici, jedan gospodin iz stranke bivšeg režima je tražio da advokati, gle čuda, dobijaju sudsku praksu koja se štampa u "Službenom glasniku" sasvim besplatno, ne samo propise i akte, i ja sam onda rekao da su advokati veoma moćni. Dakle, kada se radi o advokatima i lekarima, dobro se sećam da sam rekao da je Skupština prosto u zaveri. Ne tvrdim da su nam lekari, advokati krivi zato što su izlobirali ovakav stav Vlade. Ja sam to i očekivao. U jednu ruku, potajno ja to i podržavam, a sa druge strane, kada vidim njihove tarife ne da bi to oporezovao, nego ako mu je šest miliona promet, njemu je automatski zarada šest miliona minus hemijska olovka i papir. Dakle, sa te strane nema apsolutno nikakvog razumevanja, posebno za advokatsku profesiju, a sa jedne strane bih podržao da, makar oni izbegnu, a ja podržavam to da zakonom, što manje ljudi plati porez, a sa druge strane, nama je za protekle četiri godine koliko je vladala stranka bivšeg režima nestalo 170 hiljada radnih mesta kod preduzetnika. Nijedno advokatsko mesto se među preduzetnicima nije ugasilo, otvorena su mnoga nova, a u međuvremenu je, barem oni koji su se bavili proizvodnjom i trgovinom i uslugama, nestalo 170 hiljada preduzetnika i ovde niko nije za njima zakukao. Da li su to bili nosioci radnji ili su bili zaposleni u tim radnjama, uglavnom kod preduzetnika je nestalo 170 hiljada radnih mesta u poslednje tri ili četiri godine za vreme vladavine bivšeg režima i niko nije iz opozicije ili pozicije zbog toga zakukao, ali kada su lekari i advokati u pitanju, onda se kuka do neba, onda se izlobira i sama Vlada. Mene to ne čudi. Nama seljacima su juče uveli porez da je poljoprivredno zemljište osnovica poreza za imovinu, što nikada nije bilo, zakukao sam samo ja. Dakle, u suštini sve ove poreze kroz cenu usluge, kroz cenu robe, plati sirotinja raja i kada dođe na kasu kod advokata, kada se uhvati za šlajpig, u cenu te usluge se debelo računaju sve poreske obaveze, bez obzira da li su paušalne ili antipaušalne. Kada dođe sirotinja raja, radnik i seljak, ja sam bio pet godina radnik, a ostalo zemljoradnik, oni kada dođu na kasu u ove strance lance, koji jedini imaju koristi od ove naše sirotinje bedne, kada tamo zvecne kasa, a onda taj potrošač plati celokupan taj porez, uključujući i advokatske i sve druge usluge koje su vezane u tom lancu, zato što svima drugima se to računa u cenu usluge robe, u odbitne stavke, prethodne poreze itd. Kada ovi razni tajkuni, počnu da pričaju koliko se njihove poreske obaveze nikada ne kažu da im se to kao prethodni porez uglavnom vrati, a da krajnji kupac, odnosno krajnji korisnik bilo koje usluge ili robe plati taj porez. Više od 90% poreza ovoj državi plati sirotinja raja kojoj je ostalo da u ovoj nemaštini i dalje izdržava preskupu državu, onu državu, onaj javni sektor koji ih je ostavio bez posla. Znači, ostalo je 170 hiljada ljudi bez posla, a mi smo se raskukali zbog nekoliko stotina advokata i oni nam nisu krivi. Ko je kriv nama seljacima i radnicima što smo postali glasačka mašina, politički neudruženi, nikakvog političkog uticaja nemamo, može da nas čerupa ko kako stigne, zakukaće nekoliko nas u Skupštini, ali po pitanju lekara i advokata, tu će se pojaviti da ih podrže i oni koji nisu lekari i advokati, pojaviće se i pacijenti i klijenti advokata. Voleo bih da podržim ministra, ali ću još videti. U ovome ga podržavam, kao što ga ne podržavam u tome da se na poljoprivredno zemljište plaća porez, a ujedno može da bude i građevinsko i da to siroti zemljoradnici plate. U ovome ću ga ja podržati, bez obzira na stav poslaničke grupe, mada bi mi bilo drago da određene grupacije budu izuzete od bilo kog poreza, na neki način da meni to bude drago kao građaninu, kada neko nije oporezovan, pa makar taj neko ne bio ja, već neko drugi, ali baš za advokate, nisam siguran. Ja ministra podržavam u idejama da se izjednači javni sektor i privatni. Javni sektor živi kako hoće, a privatni kako mora i predlažem ministru da broj zaposlenih u javnom sektoru bude jednak broju zaposlenih u proizvodnji, da plate u javnom sektoru, što ministar propoveda budu jednake platama u privatnom sektoru, ali da broj zaposlenih u javnom sektoru ne može da pređe broj zaposlenih u proizvodnji, a broj zaposlenih u proizvodnji je svega 300 hiljada ili nešto manje, a broj zaposlenih u javnom sektoru od lokalnih samouprava gradova, pokrajine do republike je 600 hiljada. Podržavam ministra, ukoliko krene da pravi jeftiniju državu jeftiniji javni sektor, a ja ću privredu, jer on nije samo ministar finansija, već ministar za ekonomiju i privredu, pa bi trebalo da napravi ambijent da privreda nekako zaradi taj novac i da se rastereti, pa onda da oporezujemo nekim dodatnim stavkama takvu privredu. U tome ga potpuno podržavam, podržaću ga i u ovom amandmanu, samo zato što ovi koji očas posla, zarade na olovku ogromne pare ili mogu da zarade ogromne pare, bi po nekom amandmanu koji je usvojila Vlada mogli da izbegnu plaćanje poreza koji čak ovi mali preduzetnici koji pređu šest miliona ne mogu da izbegnu. Da vas pitam, ako se mali preduzetnik bavi proizvodnjom stočne hrane, na promet od šest miliona, njegova zarada je manja od 5%, jer ga inputi u tom prometi koštaju šest miliona i on vrlo malo zaradi. Ako se bavi izradom predmeta od bakra, njegova zarada na šest miliona nije ni dva ili tri posto od ukupne sume i njega koštaju mnogo inputi i u budućim zakonima to treba vrednovati, da neto prihod, neka bude po nekim stopama, da znamo koja je profesija u preduzetništvu može u šest miliona prometa da ostvari neku pristojnu zaradu. Mnogi u šest miliona neće moći da ostvare ni minimalni lični dohodak, zato što su inputi skup, a advokati će samo na olovku, imaju od ulaganja kompjuter, olovku i papir ili pretplatu u "Službenom glasniku" za sudsku praksu, jer imnismo dopustili da toga budu oslobođeni samo na osnovu toga da zarađuju i da budu paušalno oporezovani, da ne plaćaju porez, neka i njih stigne mač neke pravde, pa bih ja ovo nagradio zlatnom medaljom URS u Kragujevcu.
Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović.
Hvala predsedavajući. Poštovane kolege poslanici, jedino što sa ove sednice Skupštine Republike Srbije ne sme da izađe kao poruka građanima, jeste da pravimo konfrontaciju i to klasnu konfrontaciju i da sukobljavamo slojeve među slojevima, jer i advokati i stomatolozi i vlasnici marketinških agencija su samo građani, a poreska pravda mora da bude jednaka za sve. Imajući u vidu da smo u tom smislu svi jednaki pred zakonom i Ustavom, onda ću ja poći od onoga što je moj uvaženi kolega Miša Petronijević rekao i istaći ću neke činjenice, za koje ja smatram da su ovde suštinske. Tačno je da se poreski obveznici rangiraju prema njihovoj ekonomskoj moći, odnosno ekonomskoj snazi i da se na stvarne prihode trebaju oporezovati. Međutim, isto je tako tačno da treba poći od nekih činjenica koje se ne mogu dovoditi u sumnju i koje ovaj zakon čine efikasnijim ukoliko se priprema za donošenje tih zakona učini efikasnijim. Od čega ću da pođem? Pre svega od advokatske tarife koja je zakonom regulisana. Nemojmo mi kolege poslanici da zaboravimo da je upravo Skupština donela zakonski okvir za tarifni sistem po kome se obračunavaju tarife advokata. Ako uzmemo u obzir činjenicu da je ta tarifa danas astronomski visoka, bojim se, da ćemo bez prethodno utvrđenih mehanizama gurnuti advokate i građane u sivu ekonomiju. Zašto? Iz jednostavnog razloga što građanin koji nema da plati 20 ili 30 hiljada dinara za određenu pravnu radnju, koja je u domenu advokatske usluge, dolazi u situaciju da sa advokatom pravi dil. Taj prihod neće biti nigde iskazan. Ući će se u sive tokove. U sive tokove ulaze i građani i advokati, da ne govorim o stomatolozima. S druge strane, postoji nešto što su upravo ovde advokati izneli kao činjenicu, a to je da oni koji imaju malu ekonomsku moć, malu ekonomsku snagu su u nemogućnosti da naplaćuju svoja potraživanja. Naravno, uvaženi ministre, da ovo ne ide u duhu onoga što je ovde nametnuto kao osnovno načelo, a to je poreska pravda, ali, ide u duhu nečega što ja smatram da treba razmisliti. Ako je već limit za advokate koji će biti oporezovani po nekoj skali do tri miliona, ili do šest miliona, postavlja se pitanje, zašto bi oni koji, kako smo ovde rekli, nemaju nikakav prihod bili pod tim načelom poreske pravde oslobođeni bilo kakve obaveze? Nek ostanu paušalno oporezovani, nek ostanu u domenu onog oporezivanja koje su imali i do tada, jer kroz paušalno oporezivanje će budžet biti popunjen. Oni koji se opredeljuju za knjige, i na kraju krajeva, ne vidim ovde uopšte potrebu da se toliko nameće i afirmiše priča da li će se voditi knjige ili neće, to je potpuno periferna činjenica. Onaj ko se opredeli da ih vodi on će ih voditi, onaj ko se bude zakonom obavezao, odnosno koga zakon bude obavezao vodiće i to nije sporno. Postavlja se pitanje samo, da li ta ekonomska snaga, kao parametar, može da dozvoli da taj krug advokata, stomatologa, vlasnika agencija itd. ostane paušalno oporezovan kao sigurnost budžetu da će se upravo od tih prihoda budžet i popunjavati? Nije sporno da svi oni koji imaju ekonomsku moć, imaju obavezu da plaćaju i više. Ono što je zaista i bilo afirmativno jeste činjenica da se i na Odboru za zakonodavstvo i ustavna pitanja načela ova tema koja je doživela drugačiji epilog u odnosu na epilog koji je bio na Odboru za privredu i finansije. Ova moja diskusija je samo doprinos da zaista tu poresku pravdu doživimo na način kako treba da doživimo, a to je da smo u pravom smislu te reči, pred Ustavomsvi jednaki. Ja vam se zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić. Izvolite.
Drage kolege, ja zaista ne pamtim da se jedan amandman s kog je vreme, branio sa više strasti i sa manje argumenata. Ali, kad malo zagrebemo u površinu, shvatićemo da je to i logično. Mislim da advokati u Srbiji danas treba da budu ponosni na svoje kolege u Skupštini, jer istinski, iskreno brane njihove interese i to za mene uopšte nije sporno, ja to potpuno razumem. Međutim, mi kao poslanici smo pre svega ovde da branimo interese građana. Ako nam Ustav nalaže da smo svi jednaki pred zakonom, onda svi treba i na isti način da plaćamo taj porez. Neka poređenja koja smo ovde čuli, baš i ne stoje. Ako neko hoće da zaštiti advokata u nekom malom mestu na jugu Srbije, koji očito, i slažem se, nema ni posla ni prometa, a naravno, po ovom zakonu neće ni platiti nikakav porez, zašto ne zaštitimo nekog malog trgovca iz Bojnika, iz Lebana ili nekog kafedžiju? Po čemu je on u povoljnijem položaju? Oni su svrstani u istu ravan. Posao advokata i lekara je u suštini težak i nezahvalan, to iskreno mislim. Težak i nezahvalan iz prostog razloga, jer oni zarađuju, uglavnom, na tuđoj muci i nesreći. Lekaru se obraćamo kad smo bolesni, advokata tražimo kada prekršimo zakon ili nas država optuži da smo prekršili zakon. Znate kako, kada su ljudi u nuždi, onda je vrlo problematično na koji način naplatiti svoju uslugu. Pretpostavljam da advokati znaju da reše taj problem. Postavljam jedno otvoreno pitanje, šta će raditi advokati kada krene ispitivanje porekla imovine, najavljeno je od strane Vlade i unakrsna procena. Da li će moći da opravdaju svoju imovinu sa plaćenim porezima i ostvarenim prihodima, odnosno prihodima koje su prikazali. Verujem da će veliki broj advokata da se nađe u problemu, pre svega zbog tog zakona. Od ovog zakona neće nikom ništa da fali. Da ponovimo još jednom, ovaj zakon kaže da advokat popiše svoje prihode i rashode, odnosno troškove i na razliku da plati 10%, što zaista nije veliki porez i nije nikakav problem. Ako nema prihoda, neće nikakav porez ni platiti, ali će imati problema na ovoj drugoj strani i zato je i bolje da se uđe u oporezivanje i prema ekonomskoj snazi i prema stvarno ostvarenim prihodima. Inače drugačije, zašto bi ih izuzimali? Da sam advokat danas, verujte mi, ja bih se uzdržao od diskusije jer bio bih subjektivan verovatno, kao i većina kolega koji su advokati. Ja to poštujem, verujem da vas advokati sad širom Srbije, ne znam, jednostavno su ponosni na vas, zato što znaju i kako im je težak posao i koliko stvarno zarađuju i koliko stvarno plaćaju poreza. Dakle,. Njima je to daleko više poznato nego nama, ali da država ne bi lutala i ne bi istraživala koliko oni stvarno zarađuju, ona ih poziva da stvarno prijave svoje prihode i u skladu sa tim plate i poreze. Eto, to je zaista moj skromni doprinos ovoj diskusiji i smatram i jedva čekam dan za glasanje, jer će se konačno izbrisati granice između opozicije i pozicije, bar oko ovog amandmana i videćemo mi zajedno i građani Srbije da li će ovaj amandman da prođe ili ne. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, po amandmanu. Izvolite.
Gospodine ministre, gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, kada sam u ime poslaničke grupe SNS predao, potpisao i napisao ovakav amandman, nisam znao da će izazvati ovoliku polemiku i među nama ovde u parlamentu, ali i u srpskoj javnosti. A i da sam znao, ponovo bih ga podneo i ponovo bih sve to, sve argumente o kojima sam govorio malo pre za neke dnevne novine i za neke elektronske medije i pred građanima, zato što su naši motivi za podnošenje ovog amandmana krajnje iskreni, krajnje dobronamerni. Jako poštujem ono što je gospodin Dinkić rekao i stavove koje zastupa oko stvaranja pravednijeg poreskog sistema. Mnogo puta do sam do sada u ovom sazivu rekao svoju stručnu spremu. Ja advokat nisam, pravnik nisam, lekar nisam. Ni jednog advokata, ni jednog pravnika nemam ni u daljoj, ni u široj, ni u bližoj porodici i familiji. Imao sam pokojnog strica koji je bio čuvene neuropsihijatar i brata koji je lekar i koji živi u Americi. Niko samnom nije razgovarao o tome. Niko me nije motivisao sa te strana koja se imputira SNS i meni lično, a spreman sam ovde pred vama i pred srpskom javnošću, koja ovo sada prati, da stavim svoju političku karijeru i svoju političku budućnost na tas i ako neko kaže i dokaže da me je na bilo koji način motivisao, mene ili moju stranku koju predstavljam, spreman sam da podnesem ostavku na mesto narodnog poslanika i da se povučem iz politike. S druge strane, ponosan sam na ljudi koji su narodni poslanici, na ljude koji su članovi SNS, a lekari su. Da li je to dr Poskurica, ili dr Knežević, ili dr Mijatović ili su to advokati, kao što su i Vlada, i Dragan, i Biljana Pantić, ponosan sam na moje saradnike, na moje kolege koji su iz tih branši. Sada, da dođemo do amandmana i zbog čega je podnet i zbog čega se odnosi samo na advokate i na zdravstvene radnike u privatnoj praksi. Lepo je govorio kolega da ljude ne natera dobra volja. Natera ih muka da odu i kod advokata, i kod zubara, i kod lekara. Bilo kakvo povećanje troškova poslovanja, da li kroz vođenje knjiga, da li kroz povećani porez, nisam siguran ili sam gotovo ubeđen da će se to povećanje cena i troškova poslovanja zubara, lekara i advokata, kroz cene usluga koje oni pružaju građanima Srbije, preliti na građane Srbije. Nisam siguran da će uvažene kolege koje sede ovde u ovom parlamentu, a advokati su i mogu sada, ne želim da ih prozivam, da ih ne bi izazvao na repliku, da kažu – ne,nećemo, nego ćemo sve te povećane cene i povećane namete države, zadržaćemo za sebe i od naših prihoda ćemo to da isplaćujemo. Nisam siguran i nisam želeo da Vlada Republike Srbije, da parlament Republike Srbije, da ja lično budem odgovoran zbog toga što će sutra vađenje zuba biti 1200 dinara u odnosu na 1000 dinara, koliko je sada, recimo. Koje mehanizme ima Vlada da reguliše te cene? Ne postoje. Država ne sme da se uključuje u tržište i ne sme da koristi te mehanizme. Na koji način možemo da kažemo advokatu – ne, nemoj da povećaš cene? Na koga će biti ljuti građani koji odu kod advokata, jer ih je muka naterala, a on kaže – pa, do sada je cena žalbe bila 2000 dinara, ali je sada 2500 dinara, zato što nam je država dala veće namete? Možemo da okrećemo glavu na drugu stranu, ali će tako biti. Zbog toga se ovaj amandman odnosi samo i isključivo na advokate, na zdravstvene radnike u privatnoj praksi, bilo da su lekari, bilo da su zubari, zato što smo mišljenja da bi oni bili samo protočni bojler, a da će se svi ti neki nameti, novi nameti, drugačiji, promenjeni, uz… Gospodine Dinkiću, poštujem sve što ste govorili o poreskoj pravdi i mislim da treba da se izdrži u tome i da treba tim putem da se nastavi, ali nisam siguran da li će to biti samo protočni bojler ka građanima, odnosno konzumenata usluga lekara, advokata, zubara. Koji je mehanizam? Ako me ubedite sada da postoji mehanizam kojim ćete naterati da neće doći do poskupljenja tih usluga, u redu, ali taj mehanizam ne postoji. Država ne može da se meša u tržište. Zbog toga nismo amandmanom predvideli ni marketinške agencije, ni revizorske agencije, ni računovodstvene agencije, sve ono što ste najavili i ovim izmenama zakona prebacili da ne mogu da budu u sistemu paušala, zato što građani ne idu u marketinšku agenciju. Verujte, imam više prijatelja vlasnika marketinških agencija, nego što imam prijatelja zubara. To moji zubi pokazuju da ne idem često kod zubara, nažalost. Zbog toga vas pozivam, i ovde mislim da ima ponajmanje politike, najviše da ima praktičnog. Želja je svih u ovoj sali, siguran sam, i Vlade i nas, narodnih poslanika, da nema novih nameta direktno na građane. Ukoliko bi taj trošak ostao sam trošak advokata, zubara i lekara, u redu, ali ako se on prelije ka korisnicima njihovih usluga, ako se prelije ka građanima, nisam za to. Srpska napredna stranka nije za to i zbog toga smo ovaj amandman podneli i verujem da će imati većinu u ovoj Skupštini, kao što je imao većinu na Vladi. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ministar Mlađan Dinkić. Izvolite.
Imam puno prijatelja i među lekarima, među zubarima, među advokatima i među drugim profesijama. Međutim, ovakav stav, koji ste vi obrazložili, šalje samo jednu poruku – ne plašimo se trgovaca koji su obavezni da vode knjige i ne mogu da budu paušalci, ne plašimo se onih koji prodaju novine, ne plašimo se onih koji drže restorane i kafiće, a plašimo se advokata i dajemo im za pravo da lažu i da krivotvore svoje poslovne rezultate. To ne mogu da prihvatim. Znači, nije pitanje dostojanstva. Ako je neko protiv toga da se prikaže pravo stanje u poslovanju ma koje profesije, znači da mu se daje pravo da krivotvori stanje. Ako neko može da brani da je današnja prosečna plata stomatologa u Beogradu 28.000 neto, niža, mnogo niža od plate jedne učiteljice, niža od plate radnika koji je završio osnovnu ili srednju školu, ne može me ubediti da je to istinito i da je to pravedno procenjeno ili da je plata advokata, pominjem, onaj ko ima preko 20 godina staža, 35.000 dinara. Pominjem još jednom, prosečna plata u Srbiji je danas 45.000 dinara. Treba reći – nemamo hrabrosti da jednu profesiju stavimo tamo gde joj jeste mesto u smislu poreske pravde, nemamo hrabrosti zato što, možda ovo što je moj kolega Ilić rekao, zavisimo na neki način i od lekara i od stomatologa, ne idemo tamo zato što nam je prijatno, nego zato što moramo, ako je to razlog, ili se plašimo možda protesta advokata, blokiraće sudove ili ne znam šta. Treba da kažemo – plašimo se toga i to je razlog amandmana, a ne zato što je to pravedno, jer po sistemu to će podići cene, pa to onda važi za ceo poreski sistem. U čemu je razlika? Zašto drugi neko ne bi podigao cene zato što nije u paušalnom… Znači, ovde je samo pitanje da li smo spremni da budemo iskreni, otvoreni, pošteni, pravedni u poreskom smislu prema svima jednako ili hoćemo da pravimo izuzetke? Pitanje je zašto baš da pravimo izuzetke na ovim profesijama, a na svim drugim da ih ne pravimo? Treba pogledati istini u oči, reći istinu, a naravno da je na vama, poslanicima, da se izjasnite kada dođe ovaj amandman. Mislim da ovaj amandman treba odbiti, ali ako vi glasate suprotno, ja ću to poštovati kao ministar finansija, iako ću i dalje lično smatrati da je duboko nepravedan.
Gospodine predsedavajući, ukazujem na povredu člana 107. Poslovnika, govornik na sednici Narodne skupštine je dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Ovde su rečene takve reči koje su neprimerene i za mnoga druga mesta, a ne za najviši dom u Narodnoj skupštini. Pitam vas predsedavajući, da li imamo predstavnike Vlade na današnjoj sednici? I dalje nemamo onog ko zastupa stav Vlade. Mi i dalje imamo onog ko zastupa lični stav koji je dijametralno suprotan stavu Vlade. U članu 164. Poslovnika Vlada se izjašnjava da li prihvata ili ne prihvata to i taj koji zastupa Vladu treba da govori o tome, a predstavnik odbora eventualno može da govori o tome šta je odbor zaključio i da li je zaključio i da li u tom trenutku na toj sednici Odbora su bili svi pozvani ili nisu bili svi pozvani koji su bili dužni da budu pozvani u skladu sa članom 74. Poslovnika. Očigledno je da sam zakon nema analizu efekata propisa na šta sam ukazivao još u načelnoj raspravi. Inače, bi mogli da polemišemo o tome kakvi su prihodi, kakvi će se ostvariti i kakvi bi se ostvarili.
Završite sa povredom Poslovnika.
Pokušavam. Vidite, neću da nabrajam koji sve članovi. Samo sam rekao da ovom diskusijom praktično se krši dostojanstvo. Činjenica je da smo danas ovde imali predlog Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji i jasno je da zamenik direktora, koga Vlada bude izabrala na predlog ministra, bez javnog konkursa, taj će ladno sve utvrditi, koliki su prihodi, koliki su rashodi i porez opredeliti kako treba.
Vreme gospodine Mikoviću. Smatram da nije prekršen Poslovnik. Tvrdim da imamo predstavnika Vlade u ministru Dinkiću. To što vi nećete da prihvatite to, to je vaš problem. Prema tome, smatram da je ministar ovde legitiman predstavnik Vlade. O tome nije ni korektno govoriti. Sa druge strane, nisam uočio da je bilo uvredljivih reči. Očito je suprotstavljenost jednog lobija u tom smislu da li će neko podržati ovo ili ono. Još jedno mislim da su i jedna i druga iznele dovoljno argumenata po ovom amandmanu i da narodni poslanici imaju dovoljno saznanja da glasaju po svojoj savesti. Izvolite gospodine Mikoviću, povreda Poslovnika.
Vidite, po članu 27. jer ste ovde malopre sami rekli da se ovde radi o nekom lobiju. Verujte mi, jesam advokat, ali u proteklih nekoliko godina vodio sam knjige, bio sam i paušalac. Nije problem ni voditi knjige niti biti paušalac, naročito onima koji se bolje snalaze u tome, ali mnogo je lakše, mnogo je jednostavnije i mnogim advokatima je manji trošak ukoliko ne trebaju da angažuju knjigovođu za vođenje knjiga. U tom smislu sam sagledao i pozitivne i negativne efekte i jednog i drugog. Ne može da se radi o lobiju, zbog toga polemišem sa vama. Jaka je reč govoriti o lobiju. Radi se o tome da li je neko sagledao situaciju ili nije sagledao situaciju i nije video pozitivne i negativne efekte. Zbog toga smatram da amandman gospodina Babića je apsolutno u redu. Istina, moj je identičan, ali nema veze.
Izvinjavam se za upotrebljenu reč. Nisam imao zle namere. Prihvatam vašu sugestiju. Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, član 103, pravo na ukazivanje povrede Poslovnika. Mislim da dozvoljavate poslanicima da sa istim obrazloženjem više puta ukazuju na istu povredu Poslovnika. Nečuveno je čak i to da poslanik opozicije brani Vladu od njenog ministra, ili ministra od Vlade. Prosto mislim da to nije primereno. Još jednom ponavljam, razumem i tokom ove diskusije i polemike vidim da postoji polarizacija koja nije ona standardna između pozicije i opozicije i to nije sporno. Upravo Skupština dobija na težini i svaka vam čast, vodite sednicu i svaka čast svim poslanicima da konačno nemamo unisona mišljenja, da nismo podeljeni na crno i belo partijski, nego polemišemo kao istinski narodni predstavnici. Zaista se radujem danu za glasanje da svi zajedno vidimo ko je ovde u pravu. Da iskoristim priliku, neće se ljutiti gospodin Babić… (Predsedavajući: Gospodine Iliću….) Gospodine Babiću, sve poreze u ovoj zemlji plaćaju građani Srbije. Svako ko porezom bude opterećen, platiće građani. To važi za svaki porez… [[Isključen mikrofon.]]
Ne vidim u čemu sam povredio Poslovnik, jer ste ponovili ono što sam i ja rekao i potpuno se slažemo u pogledu iznetog. Prema tome, možemo da nastavimo dalje. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Drago mi je što smo odagnali sve sumnje da nema lobija i da ti lobiji nisu uticali….
Molim vas gospodine Babiću, jel replika na ministrovo izlaganje? Da bude jasno.
Da. Nema lobija i nema uticaja lobija na SNS i na mene lično. Drago mi je. Idemo dalje. Opet ću reći -slažem se da mora da postoji pravda u ovoj državi i poreska i bilo koja druga pravda. Nisam dobio odgovor na moju jedinu nedoumicu. Isto kao što se nisam uvredio i podržavam ovo što je rekao gospodin Ilić, o parlamentarnom radu, o debati, takav i treba da bude parlamentarni život i to treba da gajimo ovde. Ali, ne kažem i nisam zastupao i ne zastupamo ideje da bilo ko bude oslobođen plaćanja poreza. Advokati i lekari su do sada plaćali porez paušalno. Imam strah, niste napravili mehanizam da to povećanje po bilo kojem osnovu se neće dodatno preliti na građane. Ukoliko napravite takav mehanizam da taj trošak ostane trošak samo advokatskih kancelarija, samo ordinacija u privatnoj praksi, podržaću takav predlog. Sada vam javno kažem. Zato što mislim da su konzumenti usluga advokata, pravnika, lekara, mnogo ugroženiji od samih advokata i lekara. Na ovaj način ništa neće biti pošteđeniji, ali ćemo samo na taj način da opteretimo njihove korisnike. Dajte mi mehanizam da će ti troškovi ostati u toj advokatskoj kancelariji, ostati u toj zdravstvenoj ordinaciji. Podržaću ga. Ako će samo da prođe kroz tu ordinaciju i da uskoči u džep korisnika tih usluga, ne mogu to da podržim. Zbog toga je ovakav amandman podnešen.
Reč ima ministar Dinkić.
Evo primer, da ne bih govorio samo o advokatima. Na primer, stomatolog. Ako stomatolog u Novom Sadu realno zarađuje neto više od 25800 dinara mesečno, koliko je predviđeno sadašnjim sistemom paušalnog oporezivanja, ako razlika između njegovih prihoda i rashoda implicira da mu je mesečna lična zarada 25.800 dinara, ako zarađuje stvarno više, on će plaćati veći porez nego što plaća danas. Onaj ko zarađuje manje u šta sumnjam da neko može da ima takav posao i da zaradi manje od ovog mesečno, prosto ne verujem da bi kupovali toliku opremu. Znate li koliko košta oprema za na primer, stomatologe? Advokati možda i nemaju velika ulaganja u osnovna sredstva, što je jedan poslanik govorio, ali zubari sasvim sigurno ne mogu tek tako da otvore ordinaciju. Treba da kupe svu onu opremu koja je sofisticirana i da to plate. Nije logika da to može da im se isplati uopšte ukoliko zarađuju 25.000 dinara mesečno neto. Ne znam koliko stotina godina bi onda isplaćivali tu opremu i to je onda neprofitabilan posao i taj ne bi u to ni ulazio. Ono što je sigurno jeste da što je veći prihod, a to je ovo, ako bi povećao cenu, imao bi veći prihod, platio bi veći porez. Ali sa istom cenom on bi platio samo stvarni porez na stvarne prihode koje ima, a ne na sada procenjene, pri tome on ništa ne krivotvori, ne krivotvori zato što mu je sistem u zakonu dao da može da plaća na ovaj paušalni, odnosno procenjeni. Mi samo tražimo da se taj sistem promeni i da plaća na stvarne prihode, na stvarne rashode. Šta mu ostane, na to da plati porez. Ništa drugo ne tražimo. Mi ne impliciramo ovde ništa drugo nego elementarnu pravdu da, sumnjajući u to da je ovo dobro odmereno i da je ovo dobar sistem, želimo samo da svako pokaže koliko stvarno zarađuje, a to će moći ako vodi knjige i na razliku prihoda i rashoda da plati stvarni porez. Na taj način mi stavljamo na neki način u isti rang i ovu vrstu preduzetnika sa onim preduzetnicima koji su već sada obavezni da vode knjige. To jeste sistem pravde. Ostavljamo samo profesije za koje nije potrebna visoka kvalifikacija. Ne morate vi da završite fakultet da bi bili obućar ili limar ili da biste bili stolar. Možete to da radite i bez škole i sa osnovnom školom ako imate zanat u rukama. Oni ne moraju da vode knjige, oni su paušalni, osim onih koji imaju promet preko osam miliona dinara, koji su onda u sistemu PDV. Ipak, oni koji su stomatolozi, morate završiti fakultet da bi bili stomatolog. Advokat ne možete biti bez fakulteta. Red je da te profesije budu u istom sistemu poreskog tretmana, kao i ovi drugi koji vode knjige. Činjenica je da trenutno stanje u plaćanju poreza ne odgovara poreskoj snazi ovih obveznika, u proseku. Ako ima izuzetka od proseka, njemu će ovaj zakon biti povoljniji, jer će onda plaćati manje, u šta sumnjam. Sumnjam da neko zarađuje manje od ovoga čak i u manjim mestima, a kamoli u Beogradu, Novom Sadu i Nišu.
Narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Zahvaljujem se na datoj prilici za repliku, iako je gospodin ministar bio vrlo obazriv, nije pomenuo, nije dao priliku za repliku. Postoji jedna izreka u Srbiji, kao razgovor gluvih telefona – svako priča svoju priču. Mislim da i ovo što je rekao gospodin Dinkić, apsolutno to podržava, ali opet vas molim, kao što je ovaj amandman prošao na Vladi Republike Srbije, kao što verujem da će proći ovde u parlamentu, radite na tome i dajte nam samo mehanizam kojim će ti troškovi ostati u tim kancelarijama. Samo nam dajte garanciju da se cene njihovih usluga neće povećati. Na ovaj način ne znamo, uz svo poštovanje toga što ste sada izrekli i pravde i da bi bilo bolje i sve, apsolutno se slažemo, ali samo nemojte da iskoriste nas kao paravan i Vladu i Skupštinu, pa da kažu – nametnuli su nam nešto, pa i nešto što je i realno i što nije realno, da na taj način povećaju cene usluga. Morate da priznate da za tako nešto postoji mogućnost, postoji realnost i da država nema mogućnost da tako nešto spreči. Još jednu stvar ću vas samo zamoliti, kada se govori o SNS, može da se govori i svašta su rekli o nama, ali samo nemojte manjak hrabrosti. To zaista ne stoji. Mislim da smo snažnim participiranjem u ovoj Vladi Republike Srbije, merama koje smo preduzeli, naročito u borbi protiv korupcije i kriminala, pokazali da imamo mnogo i volje i kvaliteta i hrabrosti i znanja. Vas molim, uz prihvatanje svih činjenica koje ste izrekli i slažem se sa njima, samo dajte mehanizam da ti novi troškovi ostanu advokatima, a ne građanima.
Narodni poslanik Srđan Miković, povreda Poslovnika.
U vezi člana 27. i 32. Poslovnika, a takođe i u vezi čl. 167, 153. i 151. Poslovnika. O čemu se radi? Mi iz sata u sat dobijamo nove podatke, u diskusiji onog ko predstavlja Vladu, ko govori protiv onoga što je zaključak Vlade dobijamo nove informacije koje nisu bile u obrazloženju Predloga zakona u sklopu analize sadašnjeg stanja ili eventualno analize efekata propisa. Na to sam ukazivao, a evo i sad se potvrđuje, da se praktično argumenti čuvaju. Dato je sve ovo, hajde brzo po hitnom postupku po članu 167, a sva ta argumentacija što sada neposredno ministar govori, što to nije napisano, pa da možemo da proverimo svaki taj podatak da li je tačan ili nije tačan, pa da možemo da polemišemo sa time? Očigledno smo time mi dovedeni u nezgodnu situaciju kao poslanici, jer očigledno sve te informacije nisu ovde plasirane, na stranu što govori protivno stavu Vlade.
Moram da priznam da vas uopšte nisam razumeo u čemu je povređen Poslovnik. Ne treba da obrazlažete. Prihvatam da vas nisam shvatio, ali smatram da nije povređen Poslovnik. Možete da se izjasnite ako hoćete, pošto vas nisam razumeo. (Srđan Miković, s mesta: Zbog vas neću.) Dobro. (Vladimir Ilić, s mesta: Replika na izlaganje narodnog poslanika Zorana Babića.) Prvo, narodna poslanica Slavica Saveljić, povreda Poslovnika.
Da sam znala, odustala bih. Samo ću formalno da se pozovem na član 107. dostojanstvo Skupštine. Mi uopšte nismo još uvek došli do amandmana gospodina Babića. Razgovaramo o amandmanu koji je sličan i koji Vlada nije prihvatila, te vas molim da se vratimo. Takođe vas molim i da date repliku predsedniku poslaničke grupe.
Ni vas ne razumem u čemu sam ja povredio Poslovnik, kada se ljudi javljaju po amandmanu. Narodni poslanik Vladimir Ilić, replika.
Evo, kolega Babiću, pošto ste uznemireni zbog građana Srbije, neće se uvećati cena advokatskih usluga. Objasniću vam u 15, 20 sekundi. Koliko sam informisan, a možda grešim, komora advokata utvrđuje tarifu. To je pod jedan. Pod dva, sve i da ovo izazove bilo kakav trošak, porez se plaća na razliku između prihoda i rashoda, tako da to ni na koji način ne može da optereti građane Srbije. Ako se brinemo da li će to da optereti građane Srbije, što se ne bi brinuli da li će taj isti tretman kod kafedžija ili kod trgovaca na isti način da se efektuje. Meni je potpuno jasno o čemu se radi ovde večeras. Jednostavno, advokati ne žele da plaćaju porez prema onome koliko zarađuju. Evo jedan podatak za vas, skroz ekskluzivno, on je javan. U prvih 50 u Srbiji sa najvećim zaradama je 20 advokata. Izvolite, pogledajte, imate sajt, godišnji porez na dohodak građana. U svakom gradu u najbogatije ljude spadaju advokati i uvek je bilo tako i nemam ništa protiv toga. Oni časno rade svoj posao, verovatno su taj novac zaradili. Ne vidim nikakav problem da plate prema onome što su zaradili, kao što bi svako drugi, Ustav nam to kaže da svi budemo jednaki pred zakonom. Ne vidim ni jedan razlog zašto bi oni bili izuzetak. Samo još par sekundi. Kad smo uvodili fiskalne kase, mene je u Privrednu komoru Beograda privelo 150 kafedžija, napadajući me, hteli su da me linčuju i kažu – ne može muzički dinar, ne može ovo, ne može ono. Poneo sam sa sobom papir i čitao sam im njihove godišnje promete. Tri hiljade dinara godišnji promet za kafanu u Beogradu, 15.000, 20.000, mesečni račun za struju im je bio veći nego ono što su za godinu dana prijavili. Hajde da budemo ozbiljna država i da plaćamo poreze, a ne da izbegavamo plaćanje poreza i to sa takvim izgovorima koji su besmisleni.
Vreme. Povreda Poslovnika. Srđan Miković ima reč.
Ne sme da se govori neistina u ovom visokom domu, član 107. Jer, upravo Predlogom zakona se uvodi izuzetak, a amandmanom se isključuje taj izuzetak. (Predsedavajući: Gospodine Mikoviću, nisam čuo koji ste član reklamirali?) Član 107. Poslovnika, da mora da se govori istina. Očigledno da ovde nije rečena istina. Istina je da se Predlogom zakona uvodi izuzetak, za advokate, za lekare, za stomatologe, itd. I ne samo za advokate, za sve koji se bave pravnim poslovima. Svi ostali imaju pravo na paušal, oni nemaju pravo na paušal. Izvrće se priča.
Gospodo, molim vas da se primirite. Ovo ne vodi ničemu. Od sada ću početi da kažnjavam. Kako sam ja zloupotrebio Poslovnik zato što je neko izneo neistinu? Nemojte molim vas. Da li ja treba da arbitriram da li neko govori istinu ili ne? Moje je da vodim računa o sednici. Molim vas da prekinemo ovakvu diskusiju. O jednom amandmanu razgovarate dva i po sata. Mislim da ste preterali. Ja sam izrekao jednu reč, povukao sam je, a vi ćete mi sada dokazivati da nisam bio u pravu. Ja sad zaključujem da sam bio u pravu. Zašto se o jednom ovakvom amandmanu kojeg ste pretresli uzduž i popreko sada priča jedna te ista priča? Završavamo raspravu po ovom amandmanu i ne dozvoljavam više nikome reč. Prelazimo na sledeći amandman. Na član 23. amandman u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Srđan Miković i zajedno narodni poslanici Nataša Vučković i Nenad Konstantinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Nenad Konstantinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, nažalost, nije kraj. Kao što ste i vi sami pročitali, amandman u istovetnom tekstu kao što je podneo kolega Babić iz SNS, kao što su podnele kolege iz DSS, LDP-a, podneli su i poslanici iz DS. Ali, ja mislim da tokom ove rasprave nismo dotakli dve ili tri vrlo važne teme. Prva je ono što nam je ministar sada i potvrdio, da se napadaju isključivo i samo slobodne profesije, da se ovakvim predlogom koji nam je ministar Dinkić dao napadaju visokoobrazovani u ovoj zemlji, napadaju se lekari, stomatolozi, advokati. Dakle, hiljade ljudi koji završe pravni fakultet, medicinski fakultet, stomatološki fakultet i ne mogu da se zaposle u državnoj službi, ne mogu da se zaposle kao stomatolozi u domovima zdravlja jer nema mesta, i ne znam da li ministar zna koliko ima nezaposlenih stomatologa, koliko ima nezaposlenih lekara, gde će oni da rade? Oni koji se odvaže, najhrabriji, pokušavaju da otvore svoju privatnu praksu. Otvoriti privatnu praksu uopšte nije lako, niti je lako opstati u privatnoj praksi. Vi sada otežavate uslove za sve one koji hoće svoj privatni biznis da pokrenu a koji su slobodna profesija. Pravite diskriminaciju a diskriminacija je u tome da svi u ovoj zemlji mogu da imaju pravo na paušalno oporezivanje, a vi sada pravite izuzetak i ovde menjate teze, izvrćete. Kažete da se amandmanom uvodi izuzetak. Nije tačno. Vašim predlogom zakona se izuzimaju lekari, stomatolozi, advokati i drugi, a mogu oni koji rade građevinske poslove, mogu oni koji su majstori, može neko ko radi privatno kujne po stanovima po Beogradu i zarađuje daleko više nego prosečan advokat, on može da ima paušalno pravo na oporezivanje, a ovim profesijama ukidate. Zašto ukidate? (Predsedavajući: Vreme.) Nema razloga da privatnu praksu stopirate i da visokoobrazovanim šaljete poruku da neće imati gde da se zaposle.
Reč ima Mlađan Dinkić. Izvolite.
Vi zamenjujete teze. Ovo se ne odnosi na pravnike, stomatologe, nego na vlasnike ordinacija i na one koji su vlasnici advokatskih kancelarija. Zaposleni pravnici, advokati, zubari, oni nisu uopšte predmet ovog zakona. Oni su zaposleni kao ma koji zaposleni u nekoj firmi. Nemojte da preterujete. Ne bude svaki onaj ko završi stomatološki fakultet vlasnik stomatološke ordinacije. Ne može svako da kupi tu opremu. Ne može svako da bude vlasnik advokatske kancelarije. Svaka čast onima koji su to u stanju, ali nisu svi koji završe stomatološki fakultet ili pravni fakultet automatski i vlasnici, odnosno preduzetnici. Ovo je zakon koji tretira preduzetništvo. Želimo jednostavno da ako samostalne profesije, odnosno vlasnike ovih institucija da tretiramo na isti način kao i vlasnike nekih drugih koji su u obavezi da vode knjige, jer su u mogućnosti da to čine i da plaćaju porez na realnu vrednost svog prihoda, odnosno onoga što im ostane kada oduzmu rashode. To znači, stomatologu se kao rashod tretira investicija u opremu i on na to neće platiti porez, nego naprotiv, od prihoda oduzima troškove za materijal, troškove za opremu, pa tek ako nešto preostane, na tu razliku plaća porez od 10%. Isto važi za advokate. Advokati imaju troškove, od prihoda oduzmu troškove, na razliku plaćaju 10%. Slažem se sa svima koji su rekli da nema razloga da se oko ove teme povišava ton ili da se ide sa nekom žustrinom. Činjenica je da samo želimo da stavimo u istu ravan vlasnike, preduzetnike u Srbiji, koji su u stanju da vode poslovne knjige i da iskazuju i plaćaju porez na stvarno ostvarene prihode. Tu je pravda potpuna. Jer, oni koji prihode nemaju, neće plaćati porez, oni koji imaju više – platiće mnogo više nego što je danas. Smatramo da je ovaj način paušalnog oporezivanja za ove profesije pogrešan i nepravedan. Zato želimo to da promenimo i to je svrha zakona. Još jedna bitna stvar koju nisam do sada iznosio u argumentaciji. Ako neko misli da ovo radim kao ministar finansija da bih napunio republičku kasu, grdno greši. Ovo su sve prihodi lokalnih samouprava. Ovo radim i predlažem isključivo u ime Ministarstva finansija, sa svojim kolegama, radi poreske pravde. Jer, kompletan prihod od samostalne delatnosti jeste prihod opštine i gradova, a ne Republike. To treba da znate.
Replika, Nenad Konstantinović.
Meni je sada jasno da vi u stvari ne znate mnogo o ovoj temi. Prvo, ne može advokat da zaposli drugog advokata. Nemojte više da iznosite lažne podatke. Ne može advokat da zaposli drugog advokata. Mi smo preduzetnici. Nismo DOO, nikada zakonom nije bilo omogućeno da budemo DOO. Pričamo o preduzetnicima. Druga stvar, osnovica 51.000 dinara za poreze i doprinose za advokate u Beogradu. Proverite to. Proverite koliko njih plaća 40 hiljada dinara mesečno poreza i doprinosa. To je 400 evra, to je 5.000 evra godišnje. Ako pređemo na knjige i knjige budu obavezne, svi će imati trošak knjigovođe.Taj trošak nije 20 i 30 evra, makar nije u Beogradu. Ne možete knjigovođu naći ispod sto evra da vam vodi knjige. Uzimate ljudima 1.200 evra godišnje iz džepa. Ne mogu sami da vode knjige, a pride će plaćati manji porez nego što se plaća sada i Uprava prihoda i lokalne samouprave će ubirati manji prihod. Sami ste rekli ovde, da ima primera da vode knjige, a da imaju nulu. Pa zašto imaju nulu? Zato što nemaju posla, a nemaju posla zato što u Beogradu ima 3.700 advokata. Da li vi stvarno mislite da 3.700 advokata može da zarađuje milione? Zarađuju velike pare 10, 15, 20, 30, 50 kancelarija, a te kancelarije ne plaćaju paušalno porez, nego su i u sistemu PDV-a ili vode knjige. Vi ugrožavate male, vi ugrožavate one koji prvi put hoće da krenu sa advokatskom praksom, sa lekarskom praksom, sa stomatološkom praksom. Ko će posle završenog fakulteta i položenog pravosudnog ispita da otvori advokatsku kancelariju, ako mora da plati i knjigovođu, ako mu otežavate poreski sistem?
Reč ima ministar Mlađan Dinkić.
Zašto to isto pitanje ne postavite i za one koji su vlasnici restorana, trgovina na veliko i malo? Šta će oni koji će kad završe školu da se bave tim poslom? Zašto oni mogu da vode knjige, a ovi ne mogu? Objasnite mi - kako možemo da objasnimo što tvrdite da će advokatima to biti posebno teško, a nije teško ljudima koji rade u trgovini? Jel nije teško ljudima koji drže restorane, kafiće i nije teško ljudima koji drže agencije za nekretnine? U čemu se oni više sposobni od advokata? Hajde nemojte da preterujete. Znači, prosto ovde se radi o tome da jedan deo iz sloja advokata želi da se zaštiti i da mu se omogući da i dalje plaća nerealno nizak porez u odnosu na prihode.Znači, ovde se ne radi o borbi za takozvane advokate u malim mestima, u Surdulici, u Žitorađi ili ne znam Bojniku. Nego, ovde se radi o tome da neko želi da omogući onim advokatima koji više zarađuju od 35.000 dinara mesečno, ako su vrhunski u Beogradu, a to jeste činjenica da više zarađuju, da ostanu na ovom niskom paušalnom porezu, da ne plate više, odnosno da imaju privid da poštuju zakon, jer oni sada poštuju zakon. Kako ga poštuju? Tako što im je određen nerealan način obračuna poreza, paušalni porez. Ispada oni poštuju zakon, a sada oni koji vode knjige moraju da se snalaze ako hoće oni izbegavaju. Niko neće da goni advokata koji krivotvori, jer on plaća paušalni porez, a ove će svi da proganjaju od poreske policije do svih ostalih. To nije pravedno. Samo na to ukazujem i želim da stavim u isti status obveznike potencijalno slične poreske snage.
Hvala. Redosled govornika je Srđan Spasojević, Milorad Nikolić, Marijan Rističivić i Vladimir Ilić. Srđan Miković po Poslovniku.
Radi se o mom amandmanu. Po Poslovniku, zato što smatram da je član 107. povređen, zato što se tumači mišljenje i stavovi onoga ko je podnosio amandman. Na šta to liči? Trenutno se govori o amandmanu koji sam ja podneo i gospodin ministar tumači šta sam time hteo. Da li to ima smisla? Smatram da nema smisla. Ako ste prekinuli zato što vam je potpredsednica rekla da prekinete, završavam diskusiju da se slučajno ne posvađam sa potredsednicom.
Reč ima Nenad Konstantinović.
Predsedavajući, ne može da bude u Skupštini ministrovova zadnja. Valjda imaju pravo poslanici da odgovore. Ministre Dinkiću, niste u pravu. Tražili smo raznim amandmanima da obrišete ceo član, da to ne važi ne samo za lekare i advokate nego da ne važi i za druge profesije. Vi to niste hteli i vi ste taj amandman odbili, a Vlada je ovaj amandman prihvatila. Sve vreme govorite suprotno onome što je odlučila Vlada koju vi na ovoj sednici treba da predstavljate. Složićete se da je to prvi put u istoriji višestranačkog sistema u Srbiji da ministar ne zastupa stavove Vlade, a došao je da brani izveštaj Vlade. U izveštaju Vlade piše da se ovaj amandman prihvata. Čini mi se, pošto stalno pominjete advokate, da je ovde želja da se stave na neki način advokati pod kontrolu. Ako moraju da vode knjige neće biti porez veći, a onda vaši službenici iz Poreske uprave mogu da dođu u kontrolu tih knjiga. Ukoliko su neki advokati neposlušni ili zastupaju protiv države ili brane nekoga protiv države onda je tu država da uđe i da pregleda njihove knjige. Siguran sam da će biti selektivna kontrola i da će dolaziti u kontrolu onima koji se sukobljavaju sa državom, a onima koji se ne sukobljavaju neće. Advokatura je slobodna profesija i uvek je bila. Advokatura je u Ustavu definisana kao posebna delatnost. Ne može građanin sam da se brani na sudu. Mora da uzme advokata jer odbrana je obavezna. Nije proizvoljna stvar da li ćete angažovati advokata ili nećete. Apropo onih zajedljivih komentara o velikoj advokatskoj tarifi da vam odgovorim. Nema advokata koji u Srbiji može da naplaćuje po advokatskoj tarifi. Pogledajte i pitajte u vašim mestima da li građani mogu da plate jednu radnju 20, 30 ili 50.000 dinara. Razgovarajte i sa stomatolozima i lekarima i advokatima i videćete kakva je realnost.
Vreme. Ministar Dinkić ima reč.
Vaš argument, kako ste nazvali, o tzv. potrebi kontrole tzv. neposlušnih advokata je u najmanju ruku neozbiljan. Ako smo to isto predložili za zubare, šta hoćete da kažete, da država uvodi to da zubari treba da plaćaju porez prema stvarno ostvarenom prihodu da bi kontrolisala neke neposlušne zubare? Dajte molim vas. Želimo samo da stavimo u isti tretman sve. Isto tako, niko ne spori slobodu advokatske profesije. Mi slobodu ničiju ne želimo da ograničimo, kao ni bilo koje druge profesije. Ali, želimo da plate porez, a ne da ga izbegavaju i to na legalan način, zato što im zakon lošim rešenjem sadašnjim to omogućava. To je jedina stvar koju želimo. Sloboda da, ali nemojte da pravimo od čitavog sistema komediju, na neki način, i da kažemo – jeste, snaga advokata je mesečni prihod u proseku 30.000 dinara mesečno, što je niže od prosečne plate u Srbiji. Ne može niko da me ubedi, ko god to bio, da ove profesije zarađuju ispod proseka Srbije i to skoro 30%. Ako je 45.000 prosečna plata, da li je to implikacija na šta plaćaju porez? Još jedna stvar, ne bih o ovome govorio da je skupštinski Odbor za finansije prihvatio amandman. Pošto ga nije prihvatio govorim u želji da ubedim poslanike da ne treba prihvatiti taj amandman, zato što je nelogičan i nepravedan.
Sledeći prijavljeni je narodni poslanik Srđan Spasojević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovane kolege, gospodine ministre, uvažavajući sve diskusije i konstruktivnu diskusiju koja se u nekim stvarima razlikuje ipak želim da ukažem na neke stvari koje i gospodin ministar, a i određene kolege javno mnjenje treba da znaju. Ne može se bilo koja profesija meriti po deset ili dvadeset nekakvih uspešnih. Oni i predviđeni sadašnjim zakonom vidite kako možemo da dođemo do njihovih podataka, da oni izuzetno dobro sarađuju i to znači da su obaveznici vođenja knjiga i zato i može da im se uđe u trag. Ima puno mladih pravnika. Govoriću za advokaturu jer pripadam advokatskoj organizaciji i član sam Komore. Postoji mnogo mladi ljudi koji kad završe pravni fakultet, kada polože pravosudni ispit, negde to odrade i onda se upuste u vode advokature, odnosno ne mogu svi da budu izabrani u tužilaštva i u pravosuđe i na kraju moraju da otvore jer nemaju od čega da žive. Verujte, govorim za Kraljevo, sigurno da znam masu mladih ljudi koji jedva krpe kraj sa krajem. U ovom trenutku govorim u njihovo ime, a ne u ime onih pet, šest ili sedam advokata u svakom gradu koji su bolje stojeći. Ovde, gospodine ministre, ima određenih problema i ja bih želeo da ukažem na njih. Kako će advokat da zavede u knjigu odbranu po službenoj dužnosti, kada se ta službena dužnost njemu isplati posle tri ili četiri godine? Kada će da bude prihod tog advokata i na osnovu čega će on da plati porez? Želim da građani Srbije znaju i to i želim ipak da zaštitim našu profesiju u tome da se i sada po odbrani po službenoj dužnosti ne primenjuje puna tarifa, već se ta tarifa polovi, a bilo je godina kada su advokati prihvatali čak i samo 10% da bude od odbrane po službenoj dužnosti. Dakle, želim da ukažem na to da tu postoji niz tehničkih problema. Želim da ukažem i na to da advokatura nije bilo koja profesija o kojima govorimo, jer jedna radnja, jedan kiosk neće u po noći i u po dana da se otvori ako nekom nešto zatreba, ali će vrlo često advokat da bude pozvan od Ministarstva unutrašnjih poslova i u dva i u tri noću da ode da prisustvuje nekoj odbrani, jer proces ne može da se odvija bez njegovog prisustva ili kod nekog istražnog organa. Za tu svoju uslugu vrlo često neće biti adekvatno nagrađen. Prvo će tarifa biti podeljena na pola, a onda će se isplatiti za tri ili četiri godine. Prema tome, želim da ukažem na to da tu postoji niz tehničkih razloga koji onemogućavaju jednog advokata da svoj realan prihod koji je ostvario ne može, jer to nije klasičan pazar, ako vam se nešto isplati za tri ili četiri godine, a možda i nikada. Postoji tu i problem otkaza kod punomoćja. Mi koji se bavimo advokaturom znamo da ste dužni u roku od mesec dana da unapred otkažete punomoćje, pa ako se na bilo koji način ne desi da je to punomoćje otkazano, ipak morate da se pojavite, a vrlo često stranke u takvim situacijama i ne plate advokatima, a oni se pojave na sudu. Šta ćemo da uradimo u toj situaciji? Hoćemo li to da priložimo i da zavedemo u knjige, neki prihod koji nismo imali, pa onda da prikažemo nešto što uopšte nije ostvareno i da se na taj način plati porez? Dakle, kod ovih stvari sigurno da ima argumenata koji govore i u prilog ovome. Upravo sam i želeo da podržim amandman gospodina Babića, koji se uglavnom oslanja i koji je govorio o građanima Srbije koji će plaćati veće usluge. Građani Srbije, a to sam više puta i u prošlom mandatu u ovom parlamentu pričao, su jako opterećeni kad žele da ostvare neku svoju pravdu, jer su ogromne sudske takse, ogromne su naknade za veštačenja, a tek na kraju možemo da pričamo o nekim taksama za advokaturu. Prema tome, sa svim ovim povećanjima, o kojima je i gospodin Babić pričao, kroz sudske takse, kroz veštačenja i kroz mnoge druge stvari, oštećeni su pre svega građani Srbije i o tome mora da se povede računa. U to ime sam želeo par detalja da kažem. Bilo je ovde reči da se i kod lekara i kod advokata ide sada samo kada muka natera. Nisu advokati samo krivičari, advokati se bave i parnicama, upravnim postupkom, pravnim savetima i vrlo često ugovornim kupoprodajnim odnosom ili nekim drugim stvarima. Dakle, ne možemo pričati da se stranka pojavi kod advokata samo kad ga muka natera, jer ima tu i pozitivnih stvari - kada neko vrši kupoprodajni ugovor ili tako nešto, a to je nešto lepo što se nekom čoveku dešava. Znači, ne treba takva percepcija da se pravi - da se kod advokata samo pojavljuju kada se krši zakon. Bojim se da se nekim diskusijama ovde ipak želi od jedne profesije, koja je sastavni deo pravosudnog sistema, napravi to da advokati nešto žele da zloupotrebe. Verujte, veoma malo poznajem ili uopšte ne poznajem takve ljude koji tako nešto žele da urade. Dakle, još jedanput, oni koji jako dobro zarađuju, postoji limit za njih, oni vode knjige, ali ne treba ljude koji su objektivno u nekim situacijama, naročito mislim na mlade ljude koji kreću u advokaturu, da ih opteretimo sa ovakvim nekim stvarima, koje sigurno da će da ih sputavaju u razvoju svog posla. Zahvaljujem.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Miodrag Nikolić. Izvolite.
Poštovane kolege, poštovani ministre, da se izjasnim odmah na početku da ću ovaj amandman odbiti, glasaću protiv, podržaću ministra Dinkića, iako se češće puta ne slažem sa njim, kao što se nisam složio podnoseći 15 amandmana. Da podsetim samo, mi smo se zakleli ovde kao narodni poslanici da ćemo raditi po Ustavu i u interesu naroda. U tom kontekstu ću govoriti i zato ću odbiti, odnosno podržaću predlog ministra Dinkića, a ne amandman koji podržava ono što nije dobro za Srbiju. Šta je nama potrebno? Šta mi moramo kao poslanici da uradimo kao broj jedan, ukoliko želimo pravnu državu, ukoliko želimo ozbiljnu državu, ukoliko želimo jaku ekonomsku državu? Treba nam da suzbijemo mito, korupciju i kriminal. To čini prvi potpredsednik Vlade, gospodin Vučić i zaista treba svi da mu damo podršku da istraje na tome, jer to zahteva narod, to hoće privrednici. Daću jedan primer kako je Turska postala moćna i danas je jedna među najbogatijim zemljama u Evropi. Prošle godine je ostvarila bruto produkt 12,5%. Godine 1982. Turska je bila u teškoj situaciji, možda u sličnoj u kojoj se danas nalazi Srbija. Ali, zahvaljujući jednom čoveku koji se zvao Ozar Turgao, koji je uveo u svojoj državi red, rad, dobre projekte, programe i nacionalne projekte, zahvaljujući tome je država Turska danas moćna i jaka. Za šta se mi zalažemo i za šta moramo da se zalažemo? Moramo da se zalažemo za to da se suzbije rad na crno. Za to se svi ozbiljni privrednici, preduzetnici, seljaci, kako god da se zovu, oni koji pošteno zarađuju svoj hleb, zalažu. Onda me čudi zaista da ovoliki lobi i ovako jak lobi u Skupštini brani poziciju i sirotinju advokata, skoro mi dođe da plačem. Da su ovako nastavili, počeo bih da plačem. Hteo sam da vas zamolim, pre nego odem iz Skupštine, da vas pitam da li treba da sakupimo humanitarnu pomoć za advokate? Pokazaću vam samo nešto, gospodine ministre. Potpuno ste u pravu, ali očigledno nemate dovoljno informacija. Evo jedan moj slučaj, jedan A4 papir, jedna tužba, odnosno odbrana na A4 papiru. Pročitaću advokatsku tarifu. Spisa pregled, po tarifi - 15.000, jedan konstruktivni sastanak – 20.000, drugi konstruktivni sastanak – 20.000, ponavljanje postupka – 25.000, sačinjavanje krivične prijave – 25.000. Znači, 105.000 na A4 papiru. Evo kako loše žive i zarađuju. Nije čudo, drage moje kolege poslanici koji branite prava, a upravo vi trebate da date doprinos da se suzbije siva ekonomija, da se uvede red i rad u državi, kako bi što pre ojačali našu ekonomiju i privredu i stali na noge, a ne da kukamo i kukumačemo. Mi se borimo i zalažemo kao privrednici i ja kao industrijalac punih 28 godina, odnosno 38 godina, uključujući u Nemačkoj 12 godina rada, i želim da vidim u što kraćem roku, a ne dužem od godinu dana, da zbirna stopa poreza i doprinosa bude ispod 68,5%. To jesu moji amandmani koje sam danas podneo, preko 15. Žao mi je što nisam bio tu i nisam mogao da ih branim, jer sam morao da idem na sahranu velikom poslovnom partneru sa kojim radim preko 25 godina, ali verujem da ćete vi dati doprinos da moji amandmani prođu, jer oni su usmereni samo u interesu jačanja privrede. Ne čudi me zaista, posle svega ovoga, zašto neće niko da uči za bravara, za tehničara, inženjera, za agronoma itd, jer su ovo zanimanja gde su plate od 25, 30 i 40 hiljada, koliko jedan advokat uzme na polovini jednog pisma A4, odnosno računa koji je meni ispostavljen za jednu tužbu. Ne vidim ovde zaista da je neko napao tu grupaciju advokata mojih kolega, pripadaju isto na grupi privrednika. Ovde je jasno rečeno, ako ispod šest i po miliona ostvaruje prihod biće paušalci. Šta je onda problem? Pardon, do tri miliona. Molim vas, ako može jedan kafedžija mali, ako može jedan preduzetnik mali, koji radi kojekakve zanatske usluge, čeka po ceo dan da mu neko dođe u radnju itd. da vodi knjige i da plaća, do skoro je morao da vodi i fiskalnu kasnu, odnosno mislim da je to greška ministra Dinkića što je ukinuo ove kase. Na početku jučerašnjeg rada sednice zahtevao je od nas, odnosno apelovao od svakog da tražimo fiskalni račun, nažalost, tu ste prekršili Ustav, jednu ustavnu neravnopravnost ste napravili jer ste oslobodili preduzetnike i srednja preduzeća koja ostvaruju prihod do 50 miliona da ne moraju više da vode fiskalne kase, a te fiskalne kase su davno po vašem predlogu platili preduzetnici i privrednici preko 120 miliona eura. Mislim da to treba se vratiti. Zašto? Zato što imamo veliki broj jako mnogo nelojalne konkurencije uvoza robe iz Kine, koja dolazi i carini se kako se carini, pa kako-tako dok se kucao onaj fiskalni račun, ulazilo nešto u prihod, kao prihod budžeta, tako da smatram da i to možda treba da se… Evo, završavam. Znači, mi moramo, ako bi suzbili rad na crno koji danas premašuje, po našim evidencijama Pokreta za privredni preporod Srbije i mnogih drugih udruženja i pravih privrednika preko 30%. Moram da vam navedem jedan primer, molim vas, ja sam bio sazivač sastanka u Jagodini. Na tom sastanku sam pozvao pomoćnike ministra za rad i socijalno, itd. Tema je bila "Preventivne mere zaštite od povrede, odnosno zaštite na radu" itd. U svom izlaganju sam samo izneo da pravi privrednici zahtevaju od nas iz Unije poslodavaca Srbije da pothitno nađemo model kako da se svede rad na crno, posebno u građevinskom sektoru, gde to čini nelojalnu konkurenciju pravim građevinarima itd. Verovali ili ne, zato sam platio 400 hiljada dinara, jer su inspektorke rada koje sam pozvao da prisustvuju tom sastanku prepoznale sebe i onda su me optužili i tužili, a sud je presudio da im platim oštetu navodno nekih kleveta. Izneo sam ono što prenose, što su od mene zahtevali upravo moji poslodavci da ih zaštitimo nelojalne konkurencije. Tako da, ću vas podržati, ne vas, nego i Vladu i svakog onog ko želi što pre da se uvede u ovoj državi red, rad, znanje i zalaganje da se vrednuje, a sve ostalo da se kažnjava. Hvala.
Hvala. Narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, voleo bih da smo ovoliko energije utrošili u neke druge grupacije, a ne na advokate. Da li vi znate da 320 hiljada ljudi u Srbiji starijih od 65 godina nemaju penziju, nemaju nikakva primanja? Da li vi znate da u Srbiji ima 500 hiljada socijalnih slučajeva, koji primaju socijalna primanja? Da li znate da u Srbiji ima 500 hiljada ljudi koji su na ivici da budu socijalni slučajevi? Da li znate da ima 180 hiljada ljudi koji su kobajagi zaposleni, ne primaju platu? Da li znate da dva miliona ljudi u Srbiji živi u bedi. Da li znate da je naš društveni proizvod manji nego društveni proizvod jedne od 50 nemačkih kompanija? Zašto ne raspravljamo o tome? Mi trošimo sate i sate da raspravljamo o advokatima. Hajde gospodo advokati recite mi, moj otac je 1934 godište, ima poljoprivredno gazdinstvo, za zakup zemljišta plaća tri miliona, za mineralno đubrivo dva miliona, za dizel milion i po dinara, za sortna semena milion i po dinara i samo na tome bez rezervnih delova mehanizacije, pređe šest miliona dinara, da li moj otac treba da vodi knjige, a da advokati od toga budu oslobođeni? Da li je to fer, da li je to država jednakih šansi? Da li jedan poljoprivrednik koji je u 79 godini, a on nije sam, takvih ima na desetine hiljada u Srbiji, da li on treba da vodi knjige samo zato što mu repromaterijali prelaze vrednost od šest miliona dinara, a da advokati to ne moraju? Da li je to država pravde, socijalne jednakosti za koju se mi zalažemo. Mislim da nije. Mislim da smo previše vremena utrošili na ovo. Trebali smo u ovom članu da vidimo savetovanje. Zato molim vas ministre, da pažljivo sluša. Ovde se poresko savetovanje naplaćuje. Pitam vas kako ćete oporezovati savetovanje koje vrše funkcioneri bivšeg režima? Svedoci smo da su određeni funkcioneri bivšeg režima stranke bivšeg režima rekli da su određene nepokretnosti u inostranstvu kupili za 300 hiljada evra tako što su taj novac zaradili davanjem saveta. To je neprijavljena delatnost zato što su i isto vreme bili i javni funkcioneri. Ovde to stoji, poresko savetovanje. Pitam vas, kako ćete oporezovati te javne funkcionere koji nemaju nikakvu otvorenu radnju, samo su bili pripadnici bivšeg režima i sebi su dali za pravo da suprotno Zakonu o sukobu interesa se bave konsaltingom, da daju savete, da zarade 300 hiljada evra i da kupe stan u Beču. Pitam vas, kako ćete ih oporezovati s obzirom da su rezidenti države Srbije iako su bili predsednici opština i funkcioneri bivšeg režima, to znači da su živeli u ovoj zemlji, da su bili podložni da plate taj porez. Da plate porez na imovinu, da plate porez na dohodak građana, ali s obzirom da nisu imali registrovanu radnju za davanje takvih usluga, pitam vas ministre – kako ćete oporezovati ljude iz stranke bivšeg režima koji su očigledno na neke volšebne načine bili savetnici negde u belom svetu, rezidenti su ove države, taj novac su zaradili tamo, trebali su da plate porez na savetničke usluge i oni to nisu uradili, pa, su time kupili imovinu. Pitam vas kako ćete ih oporezovati i na tu vrstu imovine na stan u Beču koji košta 300 hiljada evra? Da li oni koji su pripadali bivšem režimu i dalje mogu sve? Da izbegnu sve te poreze, a recimo zemljoradnik od 75 godina, 79 godina, moj otac i njemu slični moraju da vode knjige zato što im je promet zbog skupih herbicita, zakupa itd, prešaošest miliona. Da li je to pravedno? Šta ćete da uradite sa savetnicima iz bivšeg režima koji su svoje savetničke usluge debelo naplatili? Koji su postali bogatiji od tajkuna? Koji sarađuju sa tajkunima i videli kako je to lepo i sami postali tajkuni. Kako ćete im oporezovati nekretninu u inostranstvu? Kako ćete im oporezovati neke konsultantske usluge savetničke na koje nisu imali pravo po zakonu? To vas pitam, a sa advokatima govorite više. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada je prihvatila amandman. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nije prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Gospodine Mikoviću po Poslovniku? (Da)
Povređen je član 27. u vezi 158. stav 9. U članu 158. stav 9. kaže se: "Ako je na isti član predloga zakona podneto više amandmana u istovetnom tekstu o tim amandmanima će se odlučivati kao o jednom amandmanu". Ispred mene su strana 18, 19 podsetnika Narodnoj skupštine, to su dobili svi predsednici poslaničkih grupa, ispada da je apsolutno identičan amandman. Činjenica je da je amandman gospodina Babića je Vlada prihvatila. Činjenica da moj amandman nije prihvatila. Trebalo je isto odlučivati. Isto tako je trebalo na Odboru odlučivati o jedno mi drugom, istina da ja za taj odbor nisam dobio poziv, ali, evo sad da bih rešio tu dilemu, ja ovog trenutka na zapisnik povlačim svoj amandman na član 23. da bi ostao u proceduri samo amandman gospodina Babića koji je identičan sa mojim. Znači, ako ste se plašili da glasate zato što je opozicija predložila identičan amandman kao gospodin Babić, evo svoj amandman povlačim i to unesite u zapisnik. Hvala.
Hvala gospodine Mikoviću, ali, podsetiću vas da je rasprava o vašem amandmanu prošla tako da ne znam kakav je značaj da ga sad povučete. Ali, ako hoćete slobodno ga pisanim putem povucite. Hoću da vam kažem da ste mogli ranije. Što se tiče vaših sugestija na povredu Poslovnika, moram vam reći, zaista je tako bilo, Vlada se izjasnila negativno o vašem amandmanu, a pozitivno o amandmanu gospodina Babića tako da smo morali ovako da napravimo. Prosto, izvinjavam se, ali takva je procedura. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman su zajednopodnelinarodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije Reč ima narodnaposlanica Bojana Božanić.
Hvala predsedavajuća. Neću stvarno ovde o advokatima, o stomatolozima itd., baš mi je odličan šlagvort dao kolega Miković, zaista je fascinantno, nije tu u pitanju sam ministar, nego uopšte, kako se radi, a to je da se prihvataju amandmani, ne samo koji su istovetni ljudi iz vladajuće većine, drago mi je što se tiče kolege Babića, nemam ništa protiv, nego i da oni koji su u suštini potpuno isti da se ne prihvataju. A da ne pričam o ovima koji su potpuno isti. To je tako zanimljivo i to se stalno dešava. Ne znam zbog čega je to. Opet se delimo neku opoziciju i na neku poziciju. I naravno pored tih amandmana, sad je ovde beznačajno, suština važno je za ljude koji zastupaju te amandmane i brane ih da to bude prihvaćeno. Ali to se prenosi i na sve druge oblasti. Prenosimo na finansiranje projekata iz lokalne samouprave, pričam o prihodima na zarade, pričam o tim njihovim lokalnim budžetima, sa jedne strane koje smanjujemo u redu, mora da se steže kaiš, o tome sam već govorila. Sa druge strane imamo konkurse gde opozicione opštine ne mogu ništa da dobiju. Vrlo teško. Ista stvar, potpuno se prenosi. Znači, bitno je ako je neko pozicija on dobija, ako je u opoziciji nema gotovo ništa. Stvarno mi je žao iako možda ima kompletnu projektnu dokumentaciju, iako je taj projekat od nekog značaja, ima prekogranični efekat, npr. za zaštitu životne sredine ili slično. Tako da mislim da je to jako loše. Da moramo da imamo bolje kriterijume da moramo da imamo stručnu ocenu određenih projekata. Imam primere da neke opštine imaju lokacije za ove mini hidro elektrane, nisu ni u jednom trenutku bile uvažene niti se nalaze tamo na spisku, kada su mogli da se javeinvestitorima za određene lokacije. Imamo različitih slučajeva kada nismo mogli da dobijemo od Ministarstva za zaštiti životne sredine, na jedan gotov završen projekat, kompletnu projektnu dokumentaciju… (Predsedavajuća: Vreme.) neću se više javljati po sledećem amandmanu, još 15 sekundi, nismo dobili saglasnost, verovatno samo zato što je opština iz opozicije. Verujem da i sve takve opštine koje su opozicija imaju slične probleme. Stvarno je tako rađeno u prethodnom periodu, za vreme prethodnog režima, stvarno ne bih volela da se tako nešto nastavi. Hvala.
Ministar Dinkić.
Ja želim, naprotiv da vas razuverim, i da vam kažem da apsolutno podjednako gledamo sve opštine nezavisno ko je u njima na vlasti, svesni činjenice da su u jednom trenutku na vlasti stranke jedne, a u drugom druge, negde su duže, negde kraće, ali svejedno, interes nam je da građani Srbije imaju dobitak od Vlade. Daću primer vaše opštine. U opštini Čajetina, ja ne znam koliko smo već investirali u poslednjim godinama, vezano za turizma, za Tornik, za ono što je infrastruktura kao što smo investirali i na Kopaoniku, Staroj planini, ne gledamo ko je u kojoj opštini na vlasti. Poslednji primer, jedan od poslednjih investitora sa kojim je zaključen ugovor o podsticanju investicija je došao u Rumu, a tamo nije gradonačelnik iz sastava vladajuće koalicije nego iz DS, a doveli smo investitora koji je brendova kao što je "Guči", "Puma", i Iv Sen Loran, odela Brioni, i radi se o Rumi, i apsolutno ne biramo po tomegde je ko na vlasti nego, prosto gde stoji neki interes da se investira i da se ulaže, i gde postoji nacionalni interes, to je važno. Tim povodom da vam i razjasnim ovu dilemu oko neprihvatanja amandmana gospodina Mikovića, a prihvatanja amandmana gospodina Babića. Istine radi, Ministarstvo finansija i jedan i drugi amandman odbilo, i odbilo je sve amandmane koji su bili na temu davanja povlastica posebnim grujpama, advokatima, lekarima, zubarima, u odnosu na ove druge, a onda, ja sam radi, zaista fer pristupa, rekao Vladi, da je ovo stav Ministarstva finansija, ali da želim, imajući u vidu i amandman koji je stigao, ne samo iz vladajuće koalicije, nego iz opozicionih strnaka neka Vlada sam odluči kako želi da se izjasni. I Vlada se izjasnila, bez mog glasa, ja nisam glasao. Ona se izjasnila da prihvati amandman gospodina Babića, ali samo iz tehničkih razloga to onda nije usklađeno, jer automatski, zna se kad se prihvati jedan, onda moraju da se u istovetnom tekstu prihvate i ostali. Zašto se to nije desilo, jer se desila situacija da na Odboru za finansije i privredu ovaj stav Vlade u ovom slučaju, iako je bio protiv na mom, nije podržao skupštinski odbor za finansije i privredu, pa je ostalo na vama poslanicima da se u danu za glasanje izjasnite. Mislim da je rasprava o ovom amandmanu bila zaista i živa i plodotvorna sa puno argumenata i na vama ostaje da date konačnu reč kada bude glasanje.
Bojana Božanić, replika.
Istine radi, ja se nisam direktno vama obraćala što se tiče ovih nekih problema koji se pominju i nailaze mnoge lokalne samouprave. Naravno da je investicija bilo i u prethodnom periodu, i to smo pričali pre neki dan i to je odlično, vrlo smo zahvalni i nadamo se da će tako da se i nastavi, ali kako se kaže " koga zmija ujede i guštera se plaši". Zaista je bila velika diskriminacija u prethodnom periodu, konkretno za našu opštinu od strane DS, imamo tih problema i imam potrebu to da kažem, a mislim da će građani sa ove diskusije i za ova tri dana najviše zapamtiti reči – bahatost, dranje kože sa leđa građana i zavlačenje ruku u džep građana. Mislim da ništa drugo neće zapamtiti, dok ne dođu računi za porez.
Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28. amandmane u istovetnom tekstu zajedno su podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević, i zajedno narodni poslanici Dušan Petrović, Miodrag Đidić, Sanja Čeković, Milovan Marković, Boško Ristić i Nebojša Zelenović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Radović, Dejan Mihajlov i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Milica Radović.
Poštovani gospodine ministre, ovim amandmanom mi smo tražili da se državni organi izjednače sa privatnim firmama u pogledu cene zaduživanja dinarskim obveznicama. Naime, time bi se dala mogućnost i drugim pravnim licima da izdaju dinarske obveznice, neopterećeni porezom, čija bi se cena zaduživanja smanjila, jer je ionako previše velika, visoka. Sa druge strane, amandman ide u prilog dinarizaciji o čemu svi pričaju toliko mnogo i lično mislim da prebacivanjem privredne aktivnosti na dinare bi se smanjila izloženost deviznom riziku. Ovo što ste napisali u obrazloženju zbog čega odbijate amandman, zaista jeste suvislo i to su argumenti koji stoje, ali ja i dalje ističem, da ako ovakvo zakonsko rešenje ostane u tekstu zakona, na taj način se obeshrabruju privatni investitori da ulažu u privatni sektor, koji je danas u mnogo većoj krizi, nego javni sektor i zato ne znam da li je ovo u interesu sa onim što želimo da postignemo. Hvala.
Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Hvala gospođo potpredsednice. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, uložili smo amandman na član 32. kojim se menja član 72a osnovnog teksta zakona. Naime, ovim članom se reguliše šta se ne smatra kapitalnim dobitkom odnosno kapitalnim gubitkom i u nabrajanju ima pet tačaka. U tački 5. kaže da je obveznik izvršio prenos prava, udela ili hartija od vrednosti koje je pre prenosa imao u svom vlasništvu neprekidno,najmanje 10 godina. Mi smo uložili amandman i predložili smo da se ovaj period skrati na pet godina, jer smatramo ako neko trguje nekretninama radi ostvarivanja prihoda ili ako neko trguje hartijama od vrednosti na berzi, radi ostvarivanja dobiti, neće čekati pet godina da bi izvršio taj promet, jer je to suviše dug period za vezivanje kapitala koji se ne okreće i ne donosi dobit. Smatramo da je dovoljan rok od pet godina da se posle pet godina ne podleže oporezivanju na kapitalnu dobit. Ovo smo zaključili i iz kontakta sa građanima i u sredinama iz kojih dolazimo. Ima puno primera gde su ljudi kupili stan ili kuću dok su radili i po odlasku u penziju nisu mogli više da podnose troškove života u toj kući ili stanu, prodali su i kupili nešto mnogo manje, naravno na selu. U selima u opštini Vršac mogu da se kupe kuće u solidnom stanju za iznos od dve do osam hiljada evra, što su mnogi iskoristili i mogu da kažem da se povećao znatno broj žitelja u naseljenim mestima, jer od razlike koju dobiju vrate dugove i žive, tako da smatramo da je zaista opravdano da se rok skrati na pet godina. Hvala.
Hvala. Na član 34. amandman je podnela narodna poslanica Milica Radović. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Milica Radović. Izvolite.
Ovim amandmanom sam tražila da se nabavna cena za svrhu određivanja kapitalnog dobitka drugačije definiše od one kako je predviđeno u Predlogu zakona. Naime, mišljenja sam da bi takvo rešenje, koje je predviđeno u našem amandmanu otklonilo eventualne mogućnosti zloupotrebe, koje na ovaj način postoje kao mogućnost. Umesto jedne godine, kao što je predviđeno u Predlogu zakona, ja sam predvidela pet godina, kao raspon u kom bi se utvrdila, ili najniža cena bi se utvrdila kao relevantna. Ono što sam htela da napišem u amandmanu, možda je najbolje da objasnim putem primera. Recimo, uzmimo za primer da je lice uzelo investitor i kupio akciju pre pet godina za hiljadu dinara, on tu istu akciju koju je kupio za hiljadu dinara, sada pet godina, nakon toga prodaje za iznos od 3000 dinara. Najniža cena u poslednjih godinu dana, te iste akcije, govorim primera radi o akciji "Imleka", je bila 2600 dinara, a najniža cena u poslednjih pet godina je bila 1000 dinara. Šta je za državu veći interes? Da li poreska osnovica od 2000 dinara ili poreska osnovica od 400 dinara, kao što je predviđeno ovim vašim predlogom zakona? Zašto sam rekla sam da postoji velika mogućnost zloupotrebe? Zato što onaj investitor koji je kupio, primera radi, tu akciju, a izgubio je potvrdu o kupovini te akcije, on uvek može da koristi tu mogućnost kao izgovor. Naravno da je obaveza, da bi bilo dobro da je predviđeno da je obaveza berze, u situaciji kada je lice izgubilo potvrdu o sticanju odnosno kupovini te akcije, da je obaveze berze da tu istu potvrdu dostavi, ali ja znam da je to materija drugog zakona – Zakona o tržištu kapitala, ali s obzirom da govorimo o vrlo važnoj stvari, mislim da bi trebalo da imate malo više razumevanja za amandman. Hvala.
Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dejan Mihajlov i Miroslav Petković. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Žika Gojković.Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanik Zoran Kasalović. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovana predsedavajuća, koristiću vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, tema ovog amandmana - oporezivanje dobitaka od igara na sreću je već konstantno kada smo god bili u prilici da raspravljamo o poreskim zakonima odnosno izmenama Zakona o porezu na dohodak građana, i ovoga puta u raspravi smo imali, koliko sam ja uspeo da izbrojim, tri amandmana. Između ostalih, jedan od amandmana je bio i moj, sa predlogom da neoporezivi iznos bude 26.600 dinara, kao što je i ranije bio predviđen neoporezivi iznos. Taj amandman sam povukao iz rasprave, ceneći ono što je usledilo kao predlog kolege Ilića i resornog Odbora za finansije. Konkretno, kada je ovaj amandman u pitanju, ideja amandmana je dakle da se oporezuju veliki dobici i da se na taj način pokuša izbeći minimalno oporezivanje malih dobitaka i eventualno suziti krug za priređivanje igara na sraću, odnosno stvoriti neki preduslovi za još veće razvijanje sivog tržišta u ovoj oblasti. Naravno, u ovoj temi izražavani su oprečni stavovi od toga da se pojavljuje neka vrsta presedana u evropskom zakonodavstvu, ono što se predviđa kod nas do, naravno, mogućih rešenja. Prihvatajući realnost da je Vlada prihvatila i resorni odbor, amandman kolege Ilića, gde se predviđa neoporezivi iznos do 11.000 dinara i dobici o priređivanju u kazinima. Naravno, i jedna od primedbi koju smo mogli da čujemo i na odboru, ali i zainteresovanih strana po pitanju ove problematike i dvostruko oporezivanje, odnosno tretman uplate igrača amandmanom Odbora za finansije je izbegnut, uvažavajući tu uplatu kao mogućnost, ukoliko je dobitak veći od 11.000 dinara, da se uključi u neoporezivi deo. To su bili, pre svega, moji razlozi da povučem amandman na ovaj član koji je predviđao neoporezivi iznos od 26.600 dinara. Smatram da je ovo neko rešenje koje je u ovom trenutku moguće prihvatljivo za Vladu, a i za poslanički klub SPS. Međutim, ono što je meni takođe interesantno kod ovog amandmana, jeste pre svega i obrazloženje za odbijanje amandmana. Želeo bih da kažem da ono potvrđuje ono što je poslanički klub SPS u raspravi u načelu i pojedinostima iznosio ovim predlozima, zalažući se i za poresku pravdu i za pravičnost i jedan koncept rasterećenja rada. Naime, u obrazloženju stoji da se predloženo oslobođenje od oporezivanja dobitaka od igara na sreću do neoporezivog iznosa od 11.000 dinara na pojedinačno ostvareni dobitak je optimalno odmereno, imajući u vidu koncept, ovo je jako bitna reč, poreskog oslobođenja prihoda od rada, i onih koji ne potiču od rada, ili u vezi sa radom, te nema opravdanja da visina neoporezivog iznosa od igara na sreću bude viša od neoporezivog iznosa zarade. Jasno je da je koncept u tom smislu izražen da neoporezivi iznos prihoda od rada ili u vezi sa radom bude taj od 11.000 dinara. Mi smo između ostalog i podržali ovaj predlog izmena i dopuna poreskih zakona, jer ide u jednom pravcu rasterećenja rada, jer i podaci govore da pogotovo opterećenje u zoni minimalne zarade je visoko kotirano i čak neki podaci kaži među četiri zemlje u Evropi, što svakako predstavlja izvor i mogućnost da poslodavci, odnosno i radnici se kreću ka sivoj zoni, imajući interes. Upravo iz tog razloga nisam se javljao danas po jednom amandmanu koji smo mi podneli, ceneći, želeći i insistirajući na poreskoj pravdi i pravičnosti, da se i prihodi, odnosno zarade po osnovu privremenih i povremenih poslova sklopljenih direktno sa poslodavcem ili preko omladinske i studentske zadruge, uključe u taj koncept oporezivanja i da se neoporezivi iznos izrazi u iznosu od 11.000 dinara. Čini mi se da ovo obrazloženje zbog neprihvatanja ovog amandmana kolege Žike Gojkovića, apsolutno potvrđuje našu želju i nameru da ovaj koncept, kako je ovde i rečeno, optimalno odmerenog poreskog opterećenja je trebalo svakako primeniti i na ove prihode kada se tiču privremeni i poslovi. Želim da kažem da je nezaposlenost, i to je i u raspravi u načelu provejavalo, nizak standard stanovništva jedan od najvećih problema, a rad po osnovu privremenih i povremenih poslova je izvor prihoda i uslov za preživljavanje mnogih mladih ljudi u Srbiji. Čini mi se da podatak po osnovi tih poreza i prihoda nismo eksplicitno dobili, ali na ovaj način, izuzimanjem ovih zarada i prihoda, svakako će taj eventualni prihod koji se može ostvariti, biti anuliran jednim delom sigurno prelaska i poslodavaca, ali i onih radnika koji bi na ovaj način mogli da ostvare svoju zaradu prelaskom u sivu zonu. Mislim da zauzimanje tog stava svakako odstupa od koncepta Vlade i zakonodavca, odnosno predlagača, resornog ministarstva, da je cilj i dugoročno da se rastereti rad, kako bi u tom smislu i ta mera doprinela smanjenju zone sive ekonomije u Srbiji, koja je negde na nivou od 30% bruto društvenog proizvoda u ovom trenutku. Želim da kažem da zaista možemo da podržimo ovaj koncept i predlog Vlade i cenimo da, pre svega, efikasnom fiskalnom kontrolom se zalažemo da se apsolutno suzbije rad na crno, jer radnici koji rade, koji nisu prijavljeni su lišeni mnogih prava, bez socijalnog i zdravstvenog osiguranja, bez mogućnosti da imaju bilo kakvu vrstu zaštite od poslodavaca koji im stalno prete otkazom i to je bio jedan od značajnijih motiva koji je opredelio poslanički klub SPS da prihvati i predloži ovakav koncept Vlade i da predloži amandman koji bi išao u prilog konceptu Vlade koji je predložila u smislu oslobođenja prihoda od rada. Želim na kraju da u tom smislu i pozovem, obzirom da se resorno ministarstvo i Vlada nisu pozitivno izjasnili o ovom amandmanu, ceneći da se zaista radi o jednom krugu velikog broja malih ljudi koji na ovaj način mogu da steknu svoju zaradu i egzistenciju, sve narodne poslanike da u Danu za glasanje se opredele dosledno za ovaj koncept i podrže predlog amandmana naše poslaničke grupe. Kažem još jednom, ceneći da je postignuta neka vrsta kompromisa i dogovora po pitanju oporezivanja dobitaka od igara na sreću, podržavam predlog Odbora za finansije i predlog da se prihvati amandman kolege Ilića, koji je već postao sastavni deo zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik mr Vladimir Ilić. Vlada i resorni Odbor prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika, podneo je amandman na član 37. Predstavnik predlagača mr Mlađan Dinkić, ministar finansija i privrede prihvatio je amandman na sednici Odbora. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Zoran M. Bojanić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković i Gorica Mojović. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, prof. dr Janko Veselinović, Gordana Čomić, Nataša Vučković, Gorica Mojović, Aleksandar Senić, Ljuban Panić, Ivan Jovanović, Biljana Hasanović Korać i Srđan Milivojević. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 61. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić i Gorica Gajić i zajedno Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 61. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 63. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 64. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 66. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 68. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Antić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 69. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 70. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 71. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović i Gordana Čomić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 72. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov. Izvolite.
Ovaj zakon o porezu na dohodak građana stigao je u Skupštinu po hitnom postupku. Potpuno je jasno da će posledice nakon izglasavanja ovog zakona najviše osetiti građani koji žive u lokalnim samoupravama, obzirom da će prihodi lokalnih samouprava nakon stupanja na snagu ovog zakona biti značajno umanjeni. Vi ste, ministre, rekli da se zalažete za finansijsku disciplinu, za ekonomsku disciplinu. Ali, ja smatram da biste mogli da se založite i za disciplinu u vašem ministarstvu. U kom smislu ovo kažem? Mislim da je šest meseci nepotrebno dugačak rok da se pripreme svi propisi za primenu ovog zakona, bez obzira na činjenicu što se odredbe Zakona o samooporezivanju primenjuju od 1. januara 2014. godine, pa od kad stupi ovaj zakon na snagu imate taman toliko, šest meseci. Smatramo da Ministarstvo finansija i Vlada mogu to daleko brže da pripreme. Za nas u LDP je jako važna poreska predvidivost. Na sve one na koje će se primenjivati novi deo zakona vezan za samooporezivanje smatramo da ukoliko pripremite propise u roku od tri meseca, a ne šest kako je predviđeno, ostavili biste im mogućnost da se pripreme za novu vrstu oporezivanja. Inače, LDP ne može da podrži ovaj zakon o porezu na dohodak građana. S jedne strane, ovim zakonom je smanjen porez na dohodak građana, smanjen je prihod lokalnim samoupravama, a onim drugim zakonom povećava se porez u vezi sa penzionim fondom i praktično država, ne kažem da ste vi lično odgovorni, ja smatram da je za to odgovorna Vlada, sredstva iz lokalne samouprave direktno preliva u republički budžet.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na pretres u pojedinostima po šestoj tački dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da je predsednik Skupštine, povodom pretresa u pojedinostima 6. tačke dnevnog reda, Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, pored predstavnika predlagača, mr Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, pozvao da sednici prisustvuje i Aleksandar Ljubić, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede, Irina Stevanović Gavrović, pomoćnik ministra finansija i privrede, Milica Bisić, posebni savetnik ministra finansija i privrede i Anastazija Tanja Đelić i Sonja Nikolić, samostalne savetnice u Grupi za akcize u Ministarstvu finansija i privrede. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić, Zoran Ostojić, prof. dr Mileta Poskurica, Marijan Rističević, Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov. Izvolite.
Predloženim amandmanom LDP u stvari predlaže da se biogorivo i biotečnost izuzmu od oporezivanja akcizom. Praksa je pokazala, a mi smo o tome govorili krajem prošle godine, da svako povećanje akciza neće doneti nove prihode u budžet Republike Srbije, već naprotiv, da će prihodi po tom osnovu biti umanjeni i da ćemo umesto toga imati šverc i sivu ekonomiju. To se pokazalo u praksi, da smo bili u pravu i da povećanje akciza neće kao rezultat imati povećanje republičkog prihoda. Mi smatramo da Vlada treba da stimuliše biodizel i takvu vrstu goriva, a ne da dodatno opterećuje akcizom sve one koji koriste biogorivo i biodizel. Pozitivnih efekata povećanjem akcize nećete imati, a samo ćete time naneti štetu građanima koji koriste biogorivo i biotečnost time što će plaćati veću cenu.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Ovaj naš amandman je sličan i praktično svi amandmani se odnose na isto, da akcizom ne treba da se obuhvati biogorivo i biotečnost. Vi ste ministre u raspravi u načelu, a i juče i danas, govorili o tome s obzirom da će sve opštine imati manje prihoda zbog smanjenja poreza na zarade, da opštine i Republika treba da štede. Da li ste tako rekli ministre? Da i Vlada treba da štedi i lokalne samouprave. Pri tom ste kritikovali određene lokalne samouprave koje troše puno novca svih građana iz budžeta, na reprezentacije, na koncerte, na dotacije sportskim klubovima i nevladinim organizacijama. Moram da vas pitam, pre svega zato što ste ministar finansija, u ovoj zemlji postoji Zakon o javnim nabavkama koji se u nekim opštinama ne sprovodi. U tom smislu u opštini Negotin nije sprovedena po Zakonu o javnim nabavkama, nabavka za usluge koncerta povodom Dana opštine, koji je održan 10. maja. Kada govorimo o štednji gospodine Dinkiću, tu vas podržavam. Na vlasti u opštini Negotin je SPS u koaliciji sa DS, a i vaša stranka kao manjinski partner učestvuje u Vladi. Preko 400 ljudi je bilo na ručku koji je plaćen iz budžeta opštine Negotin. Tim povodom je održan koncert Ane Bekute, koji je plaćen direktno iz budžeta opštine…
Gospođo Gerov, moram da vas opomenem da govorite o temi dnevnog reda.
Govorim o temi, a to je štednja i način na koji lokalne samouprave ne trebaju da troše novac na reprezentaciju i na koncerte, tu podržavam gospodina ministra. U tom osnovu hoću da samo pitam – zbog čega jedna lokalna samouprava kao što je Negotin može da razbacuje novac na koncert Ane Bekute u vrednosti od milion ili čak od dva miliona dinara, a pri tom nema sredstava za osnovne funkcionisanje opštine?
Hvala. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr. Mileta Poskurica. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo podržaću amandman gospodina Poskurice, iz razloga što on amandmanom o plaćanju akcize nije uveo biogoriva i biotečnosti. Ceo svet se zalaže za proizvodnju obnovljivih energenata. To je posebno bitno u poljoprivredi da se od biomase i zelene mase i od nekih poljoprivrednih proizvoda, proizvode biodizel i biotečnosti, a pre toga se dolazi i do energije. Na određeni način se ostvaruje neki nivo prerade i time se delimično upošljava stanovništvo. Mislim da je pogrešno uvoditi akcizu na biodizel i stoga ću podržati amandman gospodina Poskurice. Ukoliko on prođe biće dobro, ukoliko ne, nikom ništa. Hvala.
Reč ima ministar Dinkić.
Mnoge zemlje i sve više zemalja uvodi akcizu na biogoriva i na biotečnosti u čitavoj Evropi, jer prosto, to je isti vid goriva kao i dizel gorivo. Mi zato uvodimo akcizu, jer smo videli ogroman rast uvoza ovog goriva. Ovo nije gorivo koje se proizvodi od neke domaće biomase. Radi se o velikom rastu uvoza u prva četiri meseca ovog goriva. Ne plaća se nikakva akciza. Izračunali smo da je potencijalni gubitak budžeta između 50 i 100 miliona evra na godišnjem nivou. Mi sada predlažemo uvođenje akcize izjednačavanjem te akcize sa akcizom koja inače već važi za gasna ulja u koja se biogorivo i biotečnost namešavaju, ali se uvodi i jednako pravo na refakciju u zavisnosti od krajnje potrošnje, kao što je i situacija sa dizel gorivom, što znači da ako se koristi za poljoprivredu, ako se koristi za gradski prevoz, onda će biti vršen povraćaj ove akcize. Na taj način izjednačavamo status svih goriva na tržištu, jer desilo bi nam se isto što se dešavalo pre par godina sa lož uljem, kada je bila mnogo niža akciza, gubio je budžet oko toga. To je razlog zašto uvodimo ovu akcizu i zašto smo išli sa ovim zakonom po hitnom postupku, jer su veliki potencijalni gubici za budžet. Napominjem još jednom, vršiće se refakcija za one svrhe iste kao što se vrši i kod gasnih ulja, odnosno dizela.
Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Zahvaljujem potpredsednice Više neću javljati, bez obzira na činjenicu što imamo još nekoliko podnetih amandman. Gospodine ministre, ne bih da govorim o amandmanu. Želim samo nešto da vas pitam kao ministra finansija. Da li vi znate da se 23. juna u Zaječaru održavaju prevremeni izbori, obzirom da je Vlada pre mesec dana uvela privremene mere. Ali, ne znam koliko znate kakva je situacija sada od kada je tamo privremeni organ. Znači, donet je budžet, posle nekoliko dana rebalans, sad se predviđa novi rebalans. Apsolutno se u Zaječaru ovog trenutka ne zna ko raspolaže finansijama grada. Jedan član privremenog organa prosto delinovac za jednu svrhu, drugi član za neku drugu. Taj grad ima velike kredite. Taj grad je dužan previše dobavljačima, te vas kao ministra finansija zaista smatram da treba da se preduzmu određene mere da se u narednih mesec dana omogući samo osnovno plaćanje iz budžeta grada za funkcionisanje škola, javnih preduzeća i ustanova, a da nakon izbora se donese novi budžet i uspostavi kontrola trošenja finansija. (Predsedavajuća: Tema.) U ovom smislu, ukoliko se sav novac iz gradskog budžeta potroši na razna predizborna obećanja, mislim da građani Zaječara neće moći da funkcionišu nakon izbora. Hvala.
Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, u ovom amandmanu sam predvideo pravo na refakciju poljoprivrednim gazdinstvima koji koriste biodizel. Do sada su bili oslobođeni na 120 litara goriva akcize. To se odnosilo na klasične naftne derivate. Ja sam predvideo da ono što dopunski potroše, odnosno sve što potroše na gazdinstvo od biodizela, budu kao i prevoznici oslobođeni, odnosno da imaju pravo na refakciju na već kupljeni biodizel. Dakle, oni to kupe na pumpi i onda im se taj deo refakcije vrati, kao što su do sada imali na onih 120 litara i da je to za određenu vrstu proizvodnje malo da bi se obradio jedan hektar, jer imate kombajniranje, imate vađenje šećerne repe, imate kulture gde se troši daleko više dizela od 120 litara da bi se obradio jedan hektar. Zato sam predvideo da poljoprivredna gazdinstva koja koriste biodizel, dakle u tom nekom dopunskom smislu, budu u prilici da ostvare tu refakciju. Hvala.
Na član 10. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik prof. dr Mileta Poskurica. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
U ovom članu pravo refakcije imaju i oni koji biodizel upotrebljavaju u industrijske svrhe. Ja sam tu predvideo i da poljoprivredna gazdinstva koja koriste tu energiju za grejanje, odnosno za sušenje poljoprivrednih proizvoda budu u prilici da imaju pravo na refakciju, da se deo novca kojima plate taj biodizel vrati. Radi se o sušenju, recimo, duvana, šljiva, poljoprivrednih proizvoda, zrnastih, pšenice koja je vlažna, kukuruza. Tu se ranije koristilo lož ulje. Od kad je lož ulje prešlo u akcizu koja se plaćala na dizel, u tom smislu su zemljoradnici prešli na biodizel. Dakle, prilikom sušenja šljiva, duvana, pšenice koja je vlažna, kukuruza koji je vlažan, oni koriste to kao gorivo, na neki način u industrijske svrhe. Zato sam predvideo da ovim amandmanom izjednačim pravo na refakciju onih koji to koriste u industriji i poljoprivredna gazdinstva koja to koriste za grejanje i sušenje poljoprivrednih proizvoda. Hvala.
Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Marijan Rističević podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 14. doda novi član 14a. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Ovim amandmanom sam predvideo da se ovaj zakon neće primenjivati na registrovana poljoprivredna gazdinstva koja na svojim gazdinstvima za svoje potrebe proizvode biogorivo i biotečnosti. Ima i takvih gazdinstava koji imaju te male rafinerije i koji su do sada prerađivali suncokret uglavnom i neke druge poljoprivredne proizvode i od toga pravili biodizel za sopstvene potrebe. Teško ih je uopšte registrovati kao proizvođače energenata. Ne znam kako će se ovaj zakon primenjivati na njih. Stoga sam predvideo da oni budu izuzeti ukoliko to proizvode za svoje svrhe i na svom gazdinstvu. Ukoliko to ne prođe, tu ne mogu ništa, tu pomoći nema, ali mislim da je teško njih uopšte ubaciti u neki registar. Dakle, takva gazdinstva postoje. Samo sam hteo da se to na neki način kroz zakon i konstatuje, jer mislim da će biti veoma teško ih uopšte prevesti u neke proizvođače energenata i da će biti teško uvesti akcize na takvu vrstu proizvodnje, s obzirom da ona završi na sopstvenom gazdinstvu.
Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Marijan Rističević podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 16. doda novi član 16a. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, razumeo sam da je potreba za donošenjem ovog zakona proisteklo iz toga što je, posle uvođenja akcize na lož ulje, naglo porastao uvoz biodizela i biotečnosti u našoj zemlji i da je time državna kasa oštećena, a da se na takav način razvijaju proizvodnje biogoriva i biotečnosti u drugim zemljama. Stoga sam predložio ovim amandmanom da se ovaj zakon ne primenjuje na biogoriva i biotečnosti koji se proizvode u Srbiji. Time sam hteo da pod jedan, sprečim šverc na uvoz koji se vrši iz zemalja u okruženju i da na određen način ne stavljamo u istu ravan njihove proizvođače biodizela i biotečnosti, a da na određen način favorizujemo domaću proizvodnju koja je veoma zakržljala i da takav način, kroz preradu biomase, zelene mase i odeđenih poljoprivrednih proizvoda, njihovom preradom dobijamo biodizel i na određeni način favorizujemo proizvođače obnovljivih izvora energije i energije uopšte i da na takav način, kroz preradu poljoprivrednih proizvoda i otvorimo neka radna mesta, da u istoj ravni ne budu oni koji uvoze biodizel i, kako Vlada tvrdi, na određeni način švercuju i podvaljuju i na takav način oštećuju budžet, i da veoma zakržljalu proizvodnju biogoriva i biotečnosti oživimo i da se ovaj zakon ne primenjuje na domaće proizvođače kojih je veoma malo i proizvode veoma male količine, da ih na određeni način podstaknemo, pre nego što počnemo da ih šišamo, odnosno da im izraste neko runo koje ćemo kasnije, nekim novim zakonom, kada se razvije proizvodnja biodizela i biotečnosti u našoj zemlji, pa ćemo ih posle toga oporezovati kada oni dobiju malo vetra u leđa. Hvala.
Hvala. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Kenan Hajdarević, Radmila Gerov, Nataša Mićić, Ivan Andrić, Bojan Đurić i Zoran Ostojić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, završili smo sa radom za danas. Gospodine Jeremiću, imam vas prijavljenog u sistemu. Da li ste želeli da govorite? (Slobodan Jeremić, s mesta: Da.) Zaključili smo pretres. (Slobodan Jeremić, s mesta: Javio sam se kao ovlašćeni predstavnik.) Gospodine Jeremiću, moram vas podsetiti da je rasprava u pojedinostima drugačija od rasprave u načelu. Dakle, nije isto. Ovde raspravljamo samo o amandmanima. Ovlašćeni predstavnici imaju 15 minuta ukupno i da govore od amandmana do amandmana. Dakle, ne možemo da idemo protiv Poslovnika. Dakle, završili smo raspravu. Nastavak sednice je sutra u 09.00 časova. Hvala.