Spoštovane gospe in gospodje, kolegice in kolegi, dober dan! Pričenjam nadaljevanje 7. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Anton Delak, Zmago Jelinčič, Peter Levič, Samo Bevk, Davorin Terčon za dopoldanski del, Roman Jakič in Jožef Špindler. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Najprej prosim, če pogledate, ali ste vstavili kartice. Prosim, če lahko vstavite kartice, da ugotovimo navzočnost. Pritisnimo, prosim, "kvorum". Ugotavljam, da je navzočih 48 poslank in poslancev; zbor je sklepčen in lahko odloča. Na sejo smo povabili predstavnike vlade Republike Slovenije k tej točki, gospo ministrico Čokovo in državnega sekretarja Alojza Pluška, ki ju lepo pozdravljam. Na današnjem nadaljevanju 7. seje državnega zbora bomo najprej opravili obravnavo včeraj PREKINJENE 47. TOČKE DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ORGANIZACIJI IN FINANCIRANJU VZGOJE IN IZOBRAŽEVANJA. Zatem bomo prešli na obravnavo 50. točke, to je letnega poročila Banke Slovenije za leto 2000 in letni obračun Banke Slovenije za leto 2000, ter na obravnavo 51. točke, to je letnega poročila o poslovanju zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije za leto 2000. Zbor bo danes zasedal, dokler ne zaključi obravnave teh treh točk, seveda najkasneje do 13.00 ure. V tem času ste vodje poslanskih skupin že dobili tudi sklic izredne seje, tako da predvidevamo, da bi danes torej končali s temi točkami, jutri še preostali dve točki 7. seje, dopoldan, potem enourni premor in takoj zatem izredna seja. Takšen je zdaj scenarij poteka dogodkov v državnem zboru. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, skrajšani postopek [[gradivo ima datum 17.7.2001 in to gradivo, upam, vsi imate]] . Najprej zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Lahko glasujemo o tem sklepu? Glasujmo, prosim. Od 57 prisotnih je za glasovalo 54 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Kot sem že rekel, gre za gradivo z datumom 17.7., pregled amandmajev. Začenjamo s 7. členom. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 7. členu. Glasujmo, prosim! Od 56 prisotnih je za glasovalo 50, nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem je tudi člen v celoti sprejet, tako kot je zapisano. Prehajamo na 15. člen. Amandma k 15. členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 15. členu. Glasujmo, prosim! Od 60 prisotnih jih je za glasovalo 19, proti 40. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo še o 15. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 57 prisotnih jih je za glasovalo 44, 10 je bilo proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je 15. člen sprejet. Prehajamo na 16. člen; tu imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Oprostite, gospod Peče. Se opravičujem, gospod Peče. Jaz bi lepo prosil poslanke in poslance, da prisluhnejo razpravi gospoda Pečeta in ostalih kolegov. To se mi zdi skrajno neprimerno, oprostite, da tako rečem. Zunaj imamo oznako, da je telefoniranje, uporaba mobitelov v tej dvorani neprimerna in tako naprej. Lepo vas prosim! Gospod Peče, prosim.
Hvala za besedo. Odkrito rečeno mi je že žal, da se nisem javil k 15. členu. To bom zdaj izkoristil, ko se javljam k 16. členu. Mislim, da bi bilo smiselno, da vsak tisti poslanec, ki se zaveda, da prihaja iz svoje, recimo temu volilne enote in ki se zaveda, da je sestavni del te volilne enote tudi lokalna skupnost, bi moral vedeti, da je velika razlika med mnenjem in soglasjem. In če že ta državni zbor v obliki zakonov nekaj nalaga lokalnim skupnostim, naj jim iz te dolžnosti tudi da nekaj pravic. S sprejemom tega amandmaja bi dejansko lokalnim skupnostim povečali vlogo v vzgojno- izobraževalnih procesih. Mislim, da je smiselno, da če govorimo o potrebi regionalizacije in pa s tem tudi delitve na mikro nivoje, torej v lokalni skupnosti, da jim poleg obveznosti damo tudi nekaj tistih pravic, ki so po mojem mnenju izključno njihove. Predlagam, da se vsaj ta amandma podpre. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Nihče več? Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 16. členu. Glasujmo, prosim. Od 65 prisotnih je za glasovalo 25, proti 35. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 35.]] Amandma ni sprejet. Glasujemo še o 16. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 63 prisotnih je za glasovalo 50, 9 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je 16. člen sprejet. Smo pri 17. členu, imamo en amandma. Kdo želi besedo? Gospod Zlobec, prosim!
Glede na to, da gre tukaj za šolstvo, bi bilo treba poskrbeti tudi za normalen jezik. Ker take "grozljivke" ne moremo sprejeti: "Pred razrešitvijo mora ravnatelj z razlogi za razrešitev seznaniti vzgojiteljski oziroma učiteljski oziroma predavateljski zbor." Lepo prosim, da tukaj nekdo poskrbi za slovenščino.
Hvala. Še kakšna razprava? Bo ministrica našla rešitev? Želi še kdo besedo? [[Nihče več.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Glasujmo, prosim, o amandmaju, seveda. Od 65 prisotnih je za glasovalo 61 poslank in poslancev, 2 proti. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o 17. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 58, nihče proti. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 17. člen sprejet. 22. člen in en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Tanko, prosim.
Hvala za besedo. Vlada predlaga črtanje zadnje alinee, po kateri se sofinancirajo prevozi otrok v šolo. S tem se sicer ne strinjam, ker menim, da ni prav, da se na tak način rešujejo državne finance, najprej po eni strani sproduciramo oziroma stimuliramo nastajanje občin z vsemi temi stimulativnimi ukrepi, po drugi strani pa tudi črtamo potem nekje na polovici, ne vem, mandata. Druga stvar, ki je pa nujna, da ostane noter in zato ta amandma predlagam, je pa v tem, da država tudi na nek način ohranja velike zveri. Ta zadeva ni samo v nacionalnem interesu, ampak tudi v širšem evropskem kontekstu in na drugačen način reševati problem prevoza, zaradi tega interesa ni kot s tem, da se to organizira in pa tudi ta sredstva zagotovijo. Tu ni možno reševati s pločniki, ni možno reševati z ograjami. In v tem delu Slovenije, kjer te velike zveri živijo, mislim, da je prav, da tem občinam, ki se s temi problemi ukvarjamo, tudi zagotovimo ustrezno nadomestilo za povzročene stroške. In zato predlagam zboru, da ta amandma podpre. Hvala.
Hvala. Želi še kdo besedo? Ja, gospod Pukšič, prosim, pa gospod Peče potem.
Hvala lepa. V sedanjem zakonu piše, da iz državnega proračuna se zagotavljajo tudi sredstva za dejavnosti in naloge, ki so potrebne za opravljanje dejavnosti vzgoje in izobraževanja. Potem so naštete alinee in zadnja alinea govori o sredstvih za prevoze učencev osnovne šole in sredstva za varstvo vozačev. Če se torej to črta, pomeni, da državni zbor posega v finance občinskih proračunov, brez soglasja občin. In ta zadeva je sigurno sporna z ostalo zakonodajo, ki govori o lokalni samoupravi in enostavno te pravice nimamo. In mislim, da seveda tega tudi ne smemo izglasovati tako, kot je predvideno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peče, prosim.
Izobraževalni proces je po mnenju Slovenske nacionalne stranke vsekakor eden izmed tistih, ki se bo najbolj odražal v prihodnosti, ki bo nam vsem skupaj in pa našim zamejcem pripomogel več k, recimo temu izvrševanju boljše prihodnosti. In predvsem v neurbanih središčih mislimo, da bi tale amandma bil sestavni del tega izobraževalnega procesa, s tem pa hočem povedati, da je po našem mnenju tudi pot v šolo in pa odhod iz šole del izobraževalnega procesa, predvsem v neurbanih središčih. Mislim, da je to dovolj velik argument, torej da se bodoči generaciji zagotovi varnost in pa s tem tudi uspešnost, da ta državni zbor sam amandma podpre. V Slovenski nacionalni stranki ga bomo. Hvala.
Hvala lepa. Kdo še želi besedo, prosim? Nihče več. Lahko preidemo na glasovanje o tem amandmaju. Glasujmo, prosim. Od 65 prisotnih je za glasovalo 33, 29 proti. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 22. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 59, proti 2. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je 22. člen sprejet. Smo pri 24. členu, kjer imamo en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 24. členu. Glasujmo, prosim.
Gospod predsedujoči, moja glasovalna naprava ne dela, zato prosim, če lahko prekinete glasovanje.
Hvala lepa za opozorilo. Samo hipec. Še enkrat bomo glasovali. Gospod Drobnič, ali imate pravilno vstavljeno kartico? [[Da.]] Ponovno glasujemo. Glasujmo, prosim. Od 68 prisotnih je za glasovalo 63, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 24. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 63 prisotnih je za glasovalo 62 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 24. člen sprejet. 26. člen je zdaj na vrsti. Tu imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 26. členu. Glasujmo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 58 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 26. členu v celoti. Od 59 prisotnih je za glasovalo 57, nihče proti. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 26. člen sprejet. Smo pri 31. členu, kjer imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 31. členu. Glasujmo, prosim. Od 64 prisotnih je za glasovalo 59, eden proti. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 31. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 56, nihče proti. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 31. člen sprejet. Pri 43. členu imamo štiri amandmaje. In sicer imamo najprej [[...]]V pregledu na strani 4 in 5 imamo, kot vidite, štiri amandmaje. Imamo pa še amandma poslanske skupine SNS, podpisan je gospod Peče, na posebnem listu papirja. Ta spada k [[...]], nekako bi ga lahko uvrstili za prvi amandma. Za amandma pod zaporedno številko 1 bi lahko uvrstili amandma gospoda Pečeta. In sicer zato, ker se potem izključujeta z drugim amandmajem, amandmajem pod zaporedno številko 2. Odpiram razpravo o amandmajih k 43. členu. Kdo želi besedo, prosim? Gospod Peče.
Še enkrat hvala za besedo, gospod predsedujoči. V Slovenski nacionalni stranki smo že v uvodu, v govoru predstavnika poslanske skupine povedali, da se nam v okviru tega zakona, ki je v naši državi, recimo temu, potreben in dobrodošel, zdijo predvsem sporne prehodne in končne določbe. Torej, tiste določbe, ki nekako popravljajo obstoječi zakon s tega področja iz leta 1996. In sicer v smislu toleriranja izobraževalnih učinkovitosti tistih, ki so za to zadolženi. Torej v samem zakonu v 144. členu, o osnovnem zakonu govorim, iz 96. leta, je govor, da naj bi se zahtevane izobrazbe, ki so zahtevane s tem, ki so pogoj na podlagi zakona iz leta 1996, torej osnovnega zakona, pridobile najkasneje do 1.9.2002. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da je potrebno stati na načelnih stališčih za vse poklice, ne ločevati recimo prosveto od ostalih področ, kjer se prav tako zahteva po eni strani izobrazba, po drugi strani delovne izkušnje, a tam ne odstopamo od kriterijev. Prav se nam zdi, da je bilo v letu 1996 sprejeto obdobje, da se bo vnaprej vedelo, do kdaj se morajo izpolniti določeni pogoji za izpolnjevanje kriterijev iz zakona, toda to podaljševati v nedogled se nam zdi nesmiselno. To je dejansko potuha tistim, ki svojih obveznosti, da bi izpolnjevali pogoje, niso opravili do določenega roka. Po drugi strani pa bi s sprejemom amandmaja dosegli tudi tisto, k čemur teži ta državni zbor, to je predvsem sinergija, da bi dosegli večje učinke. Veliko je kandidatov za ravnatelje oziroma omenjene funkcije, ki izpolnjujejo pogoje, predvsem iz mlajše, srednje generacije. Toda žal, zaradi miselnosti naše države, izhajajoč iz preteklih obdobij, kjer so dejansko samo kriteriji dolgoročnosti oziroma dolgoročne preteklosti bili tisti edini za napredovanje, smo prepričani, da ravno danes bi s tem amandmajem ponudili tisti mlajši generaciji, tistim ki dejanskoizpolnjujejo dane kriterije oziroma pogoje, da se lahko zaposlijo tudi na vodilnih, recimo temu šolskih mestih. In s tem prenesejo v izobraževalni proces vse tisto znanje, ki so ga pridobili skozi ta izobraževalni proces. Torej tudi izobraževalni proces bi s tem pridobil na kvaliteti. Prišli bi ljudje, ki imajo za to izobrazbo, in ti ljudje v naši državi smo. Če se amandma ne podpre, seveda delno popravlja oziroma delno vsebinsko spremlja našo idejo tudi amandma Nove Slovenije, ki skrajšuje ta rok. Toda prepričan sem, da če bomo pustili na tem področju, bo državni zbor pokazal svojo nenačelnost in se bomo z enakimi zadevami srečevali tudi na ostalih segmentih razvoja naše družbe, bomo povsod popuščali - po drugi strani, mogoče se opravičujem za besedo "popuščanje". Ne, mi toleriramo nek poseben sloj ljudi. Toda, če bi jih tolerirali iz naslova pomanjkanja kadra, bi bilo to opravičljivo. Toda danes, ker kader imamo, ga le ne spustimo zraven. Tu pa mislim, da se je potrebno vprašati, kdo jih ne spusti zravenin zakaj jih ne spusti zraven. Preprečimo to in podprimo amandma. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Moge!
Hvala lepa za besedo. Zdi se mi, da je bilo tukaj tudi v tem govoru ogromno dezinformacij in pa neresnic, ki jih je moj poslanski kolega govoril. Prva njegova neresnica je ta, da je to podaljševanje v nedogled, kar ni res. Ti amandmaji te roke skrajšujejo samo za eno leto. Tako, da se letnica 2002 nadomesti z 2003 in 2005 z 2003. Torej, to ni v nedogled, ampak je samo skrajševanje teh rokov za eno oziroma za tri leta. Treba je povedati, da noben poklic v tej državi ni imel toliko zvišane stopnje izobrazbe kot ravno pedagoški. Ko sem bil še v mladih letih, so skoraj vsi učitelji, ki sem jih poznal, imeli srednješolsko izobrazbo. V srednjih letih so morali imeti višješolsko in sedaj morajo imeti visokošolsko. Torej, se je ta stopnja izobrazbe podaljševala. Če hočemo kot državni zbor imeti neko toleranco do teh ljudi, ki so bili v izobraževalnem procesu in so se potem kljub temu, da so bili v polnem delovnem razmerju, s svojo izobrazbo doizobraževali, da so lahko kriterijem zahtevali, je bilo treba potem tudi gledati, da bi sistem normalno funkcioniral, da se tem ljudem omogoči to, kljub delu, da pridobijo manjkajočo izobrazbo. Druga stvar, da mi s tem ne toleriramo posebnega sloja ljudi. Ampak, spoštovane kolegice in kolegi, ko smo govorili o požarni varnosti pa o inšpektorjih v požarni varnosti pa še pet drugih zakonov bi vam lahko naštel, smo tudi z vsakim sprejetim zakonom, kar je hvalevredno, zviševali prag zahtevane stopnje izobrazbe za tistega, ki je določeno delo opravljal. Tudi v vseh teh zakonih smo s podaljševanjem števila let poskušali ujeti to, da je, prvič, sistem normalno funkcioniral in drugič, da smo pokazali tudi neko humano noto do ljudi, ki so bili v teh poklicih, da sosi lahko poleg svojih družinskih obveznosti, svojih poklicnih obveznosti ob večernih urah privoščili doizobraževanje in zadostili tem pogojem, da so ta poklic lahko opravljali naprej.
Replika, gospod Peče.
Verjetno je po svoji tradiciji gospod Moge nadaljeval s tem, da je pač preslišal glavno vsebino mnenja oziroma mojega mnenja ali mnenja Slovenske nacionalne stranke. Povedal sem, da je prav, da damo neko prilagoditveno obdobje glede izobraževalnih pogojev za ravnatelje. In to smo tudi naredili, to smo naredili leta 1996, ko smo dali tale prehodni rok, v katerem se pač morajo izpolniti določeni pogoji. Vse, kar trdim, da se mora ta državni zbor odločiti, ali bo nadaljeval to prakso in vzdrževal en lobi, tudi napodročju vzgojno-izobraževalnih organizacij, ravnateljev in v ta lobi ne bo spustil novih idej, novega sistema šolstva, ki na vsak način prinaša nekaj dobrih stvari oziroma po večini same dobre stvari. Kajti če izobrazba ne bi prinašala ničesar novega, potem bi bila izobrazba popolnoma brezpredmeten termin v naši državi. Potem bi lahko vsak z vsako izobrazbo opravljal vse. Mislim pa, da z nesprejemom tega amandmaja podcenjujemo tiste univerze, ki dajejo izobrazbo, in ne trdim nič drugega kot to, da nekje roki morajo biti jasno postavljeni. Ne jih premikati. In danes v obstoječem oziroma v predlogu zakona roke premikamo oziroma vlada skuša rok prestaviti naprej. Tega ne more nihče zanikati. In pa še na podlagi izkušenj delovanja v tej, recimo sobi, temu hramu modrosti, vem, da bomo ta rok, ko se izteče, še enkrat podaljšali oziroma sem v to prepričan. Ja, in to je spreminjanje v nedogled. Seveda, ker si pa predstavnik ne upa napisati v nedogled, ker je pač vsako življenje samo časovno omejeno, sem za to, da se napiše oziroma, da se predlog zakona v taki obliki ne sprejme oziroma sprejme pod pogojem oziroma, da vi sprejmete amandma Slovenske nacionalne stranke. Gre samo za to, da se spusti nove ljudi na nova delovna mesta. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Drobnič. Nisem videl, ali je replika ali razprava. Replika. Gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Rad bi repliciral gospodu Mogetu. Torej v tem primeru ne gre za katerakoli delovna mesta, ne gre za učiteljski kader kar vse povprek, ampak gre konkretno za ravnatelje. V zakonu je bilo dano jasno prehodno obdobje in s tem določilom se je dalo vsem kandidatom, tako tistim, ki so potencialni kandidati za ta mesta kot tistim, ki so zasedali, enakovredne pogoje. Torej neko obdobje. Sedaj ga podaljšujemo in s tem, ko bomo podaljšali do tega roka, vam povem, ko bomo naleteli spet na čas izvršitve teh dejanj, bo potrebno spet prelagati po dobri slovenski zakonodajni navadi. Vedno se prepiramo okoli tega pri vseh teh zakonih. Mislim, da je to neprimerno in da imamo že toliko časa visoke šole, na katerih bi lahko ti dosegli izobrazbo, zlasti če so tako ambiciozni, da bodo zasedali takšna delovna mesta. Strinjam se pa s kolegom pred menoj, da je potrebno dati mladim ljudem možnost, da pridejo na delovna mesta. Šole potrebujejo prevetritve, vam povem. Resnično. In to je tudi doprinos k temu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Pukšič. Razprava.
V sedanjem zakonu je v 144. členu zapisano: Kandidat za ravnatelja. Tam je bilo zapisano, da ne glede na določila prvega in drugega odstavka 53. člena tega zakona je lahko 1.9.2000 imenovan za ravnatelja tudi, kdor ne izpolnjuje s tem zakonom določenih pogojev in tako dalje. V drugem odstavkupiše, da kdor je imenovan za ravnatelja s prejšnjim odstavkom, si mora pridobiti z zakonom zahtevano izobrazbo in naziv najkasneje do 1.9.2002. S predlogom spremembe zakona pa vlada želi to podaljšati do leta 2005. Po mojem prepričanju sta se zgodili dve krivici. Prvič, marsikateri učitelj ali učiteljica, ki je bil dober učitelj ali dobra učiteljica, je zaradi nekega spleta okoliščin postala ravnateljica oziroma postal ravnatelj. Biti dober učitelj ali učiteljica seveda še ne pomeni biti tudi dober organizator, biti dober ravnatelj ali ravnateljica. Ni naključje, da je zakonodajalec zahteval za to delovno mesto določeno izobrazbo in širino. Danes seveda peljati tudi osnovno šolo je nekoliko drugače in zahtevnejša naloga, kot je pa mogoče bilo to v času šabloniranja. Na marsikateri šoli, torej še so, seveda ne posplošujem, daleč od tega. Marsikateri od teh je tudi sposobnejši ali pa boljši, kot bo pa, bom rekel, novi kader, ki bo izpolnjeval pogoje, pa vendar ve, zakon je zakon in bi bilo potrebno to spoštovati in ne iti spreminjati zakonodaje zato, da nekomu napišeš zadevo zopet na roko. Tako, kot pač zelo eni ozki skupini 100% v tem času odgovarja. In druga krivica, ki je narejena, je ta, da je veliko mladih, ki imajo univerzitetno izobrazbo. Veliko teh se je zraven svojega dela izobraževalo in naredilo to ravnateljsko šolo. S svojimi sredstvi, v svojem prostem času in tako dalje. In priliko, možnost - seveda, zakaj so to delali? Ker so imeli pred sabo med drugim tudi zakon. In so vedeli, da s 1.9.2002 večne bodo mogli opravljati dela tisti, ki ne izpolnjujejo pogojev. Ti, ki so se seveda na to pripravili, jih danes za nagrado, ker so se izobraževali, ker so širili svoja obzorja, jim ne damo možnosti, ki jim je po zakonu pripadala, ampak jim to enostavno onemogočamo in jih potiskamo v kot. Ni korektno do mlade generacije, pa toliko je bilo govora o tem, da na mladih svet stoji, pa izobraževanje pa informacijska družba pa ne vem kaj vse. Ko nekdo seveda doseže z zakonom predpisane pogoje, potem pa mu [[...]] [[Nerazumljivo]] [[...]]tri dni pred dopusti to spremenimo in podremo. Zakaj je to aktualno? Ker so seveda ti razpisi pravkar v teku in tako dalje. Skratka, ni smiselno podpreti predlaganih vladnih sprememb, ampak ali tako, da se to črta in ostane tako, kot je bilo v prvotnem zakonu, ali pa kompromis, ki so ga predlagali, poslanci NSi-ja. Istočasno povem tudi to, da se mi predlog kolega Germiča zdi umesten in ga je potrebno tudi podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? Da, gospod Germič, prosim.
Hvala za besedo. Jaz bi samo želel obrazložiti vsebino tretjega amandmaja, ki se nanaša na imenovanje pomočnikov ravnateljev. Torej moj amandma sledi intenciji, da ravnatelj, ki imenuje svojega pomočnika, seveda lahko izbira med učitelji, ki izpolnjujejo vse pogoje. In seveda spreminja dikcijo v šestem odstavku, kjer se govori, da lahko samo do 1. septembra leta 2005 je imenovan za pomočnika tudi tisti, ki ne izpolnjuje pogoja za visokošolsko izobrazbo. Torej moj amandma gre v to smer, da pač ravnatelj izmed učiteljev, ki izpolnjujejo vse pogoje za to, da na neki šoli lahko učijo, lahko izmed njih izbere tudi pomočnika ravnatelja. In seveda v tej smeri prosim poslance, kolegice in kolege poslance za podporo tega amandmaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo? Če ni več razprave [[...]] [[Ni.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmajih. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujmo, prosim! Smo pri glasovanju. Ni možno proceduralno. Od 64 prisotnih je za glasovalo 22, proti je bilo 40 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko 1 ni sprejet. Zdaj pa, gospod Barovič, prosim. Proceduralno.
Opozoriti sem hotel - vi ste dejali, gospod predsedujoči, da glasujemo o amandmaju k 43. členu pod številko 1. Jaz razumem, da je amandma pod številko 1 amandma Nove Slovenije, čeprav smo rekli, da bomo, govorim kako jaz razumem, da bomo najprej glasovali o amandmaju naše stranke. Hvala.
Jaz sem popolnoma jasno na začetku povedal, kakšno je zaporedje amandmajev. In sem rekel, med zaporedno številko 1 in 2 je amandma gospoda Pečeta, to sem prej na začetku pojasnil. Tako da začnemo najprej z amandmajem pod zaporedno številko 1, zato sem tudi uporabil ta izraz, in sedaj gremo, kot sem prej napovedal, na amandma, ki je na posebnem listu papirja, to je amandma gospoda Pečeta. Tako, da zdaj, torej ugotovili smo, prvi amandma ni bil sprejet. Zdaj prehajamo na amandma, na glasovanje o amandmaju gospoda Pečeta. Na posebnem listu papirja, prosim. Če bo ta amandma sprejet, potem je amandma pod zaporedno številko 2 brezpredmeten. Vse jasno? Dobro. Glasujmo, prosim, o amandmaju gospoda Pečeta. Od 61 prisotnih je 23 glasovalo za, 37 poslank in poslancev je bilo proti. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 37.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo na amandma pod zaporedno številko 2. Zaradi jasnosti bom sledil številkam, kot so zapisane v gradivu. To je amandma Nove Slovenije. Prehajamo na glasovanje. Glasujmo, prosim. Od 64 prisotnih je za glasovalo 23, 40 proti. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 40.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 3, to je skupine poslancev, gospod Germič prvopodpisani. Glasujmo, prosim. Če bo ta sprejet, potem četrti amandma ni aktualen. Od 62 prisotnih, je za glasovalo 58 poslank in poslancev, 3 so bili proti. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 3.]] Amandma je sprejet, s tem pa amandma pod točko 4 ni aktualen, je brezpredmeten. Tako lahko sedaj glasujemo o 43. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 65 prisotnih je za glasovalo 47, proti je bilo 18. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je 43. člen sprejet. Prehajamo na 45. člen. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 45. členu. Glasujmo, prosim. Od 54 prisotnih je za glasovalo 47, 3 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ker se s tem člen črta, amandma je namreč sprejet, ni potrebno ponovno glasovanje o 45. členu. Prehajamo na 46. člen, kjer sta dva amandmaja. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo, prosim? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmajih k 46. členu. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 46. členu. Glasujmo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 50, eden proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o amandmaju k 46. členu pod zaporedno številko 2. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 41, 9 je bilo proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 46. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 55 prisotnih je za glasovalo 43 poslank in poslancev, 5 je bilo proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je 46. člen sprejet. S tem smo opravili razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo, mogoče? [[Nihče.]] Ker nihče ne želi besede, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 56, eden proti. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Lahko glasujemo o naslovu zakona? Glasujmo, prosim. Od 63 prisotnih je za glasovalo 53 poslank in poslancev, 5 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. S tem je druga obravnava za nami in prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k naslednjim členom: 7., 17., 22., 24., 26., 31., 43., 45. in 46. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Prosim, gospod Pukšič.
Proceduralni predlog. Gospod predsedujoči! Prosim za 20 minut pavze, da bomo lahko pripravili amandmaje za spremembo zakona za tretje branje.
Tu gledam, da imamo še nekaj točk dnevnega reda pred seboj. Sprašujem, ali bi bilo sprejemljivo, da nadaljujemo z naslednjo točko dnevnega reda, pa se potem vrnemo na to točko, ker smo to že večkrat počeli. Mislim, čisto iz racionalnih razlogov. Ali se predlagatelj s tem strinja? Lahko torej prekinemo to točko v tem trenutku, pa z vašim soglasjem, ne vidim nasprotovanja, preidemo na 50. točko. To se pravi, prekinjam 47. točko, 48., kot veste, ni. Prehajamo na 50. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA LETNEGA POROČILA BANKE SLOVENIJE ZA LETO 2000 Z LETNIM OBRAČUNOM BANKE SLOVENIJE ZA LETO 2000 IN FINANČNEGA NAČRTA BANKE SLOVENIJE ZA LETO 2001. Gospe in gospodje! Nadaljujemo z dnevnim redom, če niste opazili. Torej, gradivo je v obravnavo zboru predložila Banka Slovenije. Pozdravljam viceguvernerja, gospoda Ranta. Sprašujem, če želi besedo? [[Ne želi.]] Gradivo je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Predstavnik odbora, gospod Pucko, bo podal poročilo. Kolegice in kolegi! Ali vas lahko prosim, če se nekako dogovorimo [[...]]Ne vem. Preberite si za začetek 72. člen poslovnika, kjer piše, da mora predsedujoči vzdrževati red v dvorani. Kako to počne, pa ne vem. Prosim, gospod Pucko.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Odbor državnega zbora za finance in monetarno politiko je obravnaval omenjeno poročilo in je po določeni razpravi sprejel sklep, da predlaga državnemu zboru v sprejem dva odloka. In sicer odlok o potrditvi letnega obračuna Banke Slovenije za leto 2000 in o razporeditvi presežka prihodkov nad odhodki ter odlok o potrditvi finančnega načrta Banke Slovenije za leto 2001. Hvala lepa.
Hvala. Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne.]] Predlagam, da razpravljamo o obeh gradivih skupaj, čisto iz racionalnih razlogov. Ne vidim nasprotovanja temu predlogu. Zato sprašujem sedaj predstavnike poslanskih skupin. Torej, kdo želi besedo? Najprej gospod dr. Bajuk, v imenu poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod viceguverner, spoštovane kolegice in kolegi! V guvernerjevem nagovoru k letnemu poročilu centralne banke bivši guverner naslavlja poročilo na poslanke in poslance, z orisom makroekonomskih gospodarskih razmer, kot jih vidi v Sloveniji leta 2000 oziroma v času, ko končuje svoj drugi mandat. Cilj njegovega uvoda je opozoriti na vzroke in posledice javnofinančnega primanjkljaja po eni strani, to je plačilno= bilančnega primanjkljaja, ki raste hitreje kot bruto domači proizvod. K tej splošni oceni našega makroekonomskega položaja dodaja sporočilo, da si je Banka Slovenije v letu 2000 ob resursih, ki jih je imela na voljo, z restriktivno denarno politiko prizadevala, da bi tuja in domača gibanja čim manj vplivala na domače cenovne premike in da bi bili stroški takega delovanja za celotno ekonomijo, naše gospodarstvo, čim nižji. S sprotnim nadzorom pri izvajanju ukrepov denarne politike je v 25 bankah ugotovila nepravilnosti. Večina teh nepravilnosti pa je bila odkritih pri izpolnjevanju zagotavljanja potrebnega obsega obveznih rezerv. Rad bi opozoril kolegice in kolege na to dejstvo, ki sicer predstavlja neko nestabilnost ali pa nezadostno trdnost našega bančnega sistema. Letno poročilo Banke Slovenije med drugim poroča o proračunskem primanjkljaju za leto 2000, po predhodnih podatkih, in pa seveda sporoča njegovo višino, v višini 1,4% bruto domačega proizvoda, ob hkratnem delu prenosa finančnih obveznosti s konca leta 2000 v leto 2001. Kljub vsemu pa je v letnem poročilu kar nekaj podatkov, ki so brez dodatne razlage, premalo jasno so izkazani, in to prav na področju informacij, ki morajo zanimati poslance in širšo strokovno javnost. Predvsem manjkajo celoviti podatki o zapadlosti dolgoročnih posojil do tujine in drugih obveznosti [[prevzeti javni dolg]] , ki bodo bremenile državni proračun oziroma javne finance v naslednjih letih in so nujni za celovit prikaz makroekonomskega položaja države. Take podatke bi morali imeti tu na razpolago za podkrepitev uvodnih misli oziroma opozoril gospoda guvernerja. Tako, na primer, ni jasno, zakaj je v poročilu, kjer so vsa ostala stanja prikazana konec leta 2000, državni dolg prikazan le po stanju 30.9. Tak podatek onemogoča vse ostale primerjave v zvezi z zadolženostjo države. Na slabšanje posojilne sposobnosti slovenske države na tujih trgih pa kaže informacija o skrajšanju odplačilnih rokov in povišanju obrestnih mer glede na leto 1999. Kljub temu pa menimo, da vsebina uvodnega nagovora guvernerja zahteva, da ob sprejemu letnega poročila Banke Slovenije državni zbor vladi predlaga izdelavo realnih makroekonomskih scenarijev najmanj do leta 2006, in sicer razdeljeno na dve obdobji. Prvo za obdobje, kot ga je zajel proračun za leti 2002, to se pravi za leto 2002 in 2003 ter posebej tudi za obdobje 2004 do 2006, ki bo upoštevalo načrtovano stanje in že danes znane in takrat zapadle obveznosti iz naslova javnega dolga in dolga do tujine. Koalicija Slovenije, ki želi, da Slovenija vstopi v Evropsko unijo, mora zahtevo postaviti že danes oziroma najkasneje ob sprejemanju proračuna za leto 2002 ali pa ob spremembah in dopolnitvah zakona o javnih financah. Načrtovanje plačilnobilančnega položaja ožje države za leta 2003 in 2006 in sproten pogled v stanje dolga države in dolg, za katerega jamči država, ko se država pripravlja za vstop v Evropsko unijo je nujno in bi ga bilo potrebno uzakoniti, sicer bomo konec leta 2002 ugotovili, morda, da ne izpolnjujemo že danes znanih kriterijev za vstop v Evropsko unijo. Če opozicija ne bo zahtevala uzakonitve popolnega izkazovanja javnofinančnega primanjkljaja in zadolženosti države, bi bila soodgovorna za neuspeh naše pridružitve. Na drugem področju bi pa rad tudi opozoril, da so v letnem poročilu izredno skromno opisana tista področja delovanja Banke Slovenije, ki v celoti sodijo med njene dolžnosti in odgovornosti in so v tem času ključna, in to je nadzor nad bankami. Nadzor bank in hranilnic je opisan na strani in pol. Opisani so postopki sodelovanja med službami znotraj Banke Slovenije, med analitiki in bančnimi inšpektorji, zelo splošno je prikazano število pregledov, ki so jih inšpektorji opravili v bankah, vrste pregledov so le omenjene, predvsem pa niso navedene banke, ki so bile predmet nadzora v letu 2000. Za varnost bančnega sistema ni nepomembno vprašanje, ali so inšpektorji Banke Slovenije nadzirali delovanje in spoštovanje predpisov največjih sedmih bank, ki imajo tržni delež 73,2 procenta, ali pa so nadzirali predvsem ostalih 17 bank. Državni zbor bi moral biti informiran še posebej o poslovanju državnih bank, torej o Novi Ljubljanski banki, NKBM, saj ima do teh bank posebno odgovornost. Menimo, da podatki o tem, katere banke so bile pregledane in kakšne so bile ugotovitve za državni zbor, ne smejo in ne morejo biti skrivnost. Za državni zbor ne more biti skrivnost, ali se standardi spoštovanja pravilnega in zakonitega poslovanja bank izboljšujejo ali poslabšujejo ali pa so vseskozi dobriali odlični. Enako nam nič ne pove poročilo o vsebini sodelovanja Banke Slovenije pri izvajanju nadzorne funkcije v sodelovanju z drugimi nadzornimi institucijami, kot je na primer agencija za trg vrednostnih papirjev. Še posebej skopa pa je v svojem poročilu Banka Slovenije,ko poroča o svojem sodelovanju s tujimi nadzorniki hčerinskih bank, naših domačih bank v tujini. Preseneča ugotovitev, da Banka Slovenija šele v letu 2000 začenja vzpostavljati sodelovanje s tujimi nadzorniki. O tem piše v poročilu naslednje in to citiram: V tujini je bil v letu 2000 na podlagi sporazuma o sodelovanju prvič opravljen skupni nadzor hčerinske banke, največje slovenske banke v ZDA, v sodelovanju s State of New York Bank and Department ter Federal Deposit Insurance Corporation. V začetku leta 2001 je bil podpisan tudi sporazum o sodelovanju z avstrijskim zveznim ministrstvom za finance, pogajanja pa potekajo, to je seveda morda že končano, z nemško agencijo, agencijo za federacijo Bosne in Hercegovine ter Republike Srbskein Narodno banko Makedonije. Poleg tega poteka neformalna izmenjava informacij z Banco d'Italia. Čudi nas, da je Banka Slovenija začela sodelovanje s tujimi nadzornimi institucijami šele v desetem letu svojega nadzora. Pri tem seveda ne mislimo na sodelovanje z institucijami nadzora nad bankami iz bivše Jugoslavije, saj si po dolgoletnih izkušnjah o sodelovanju s tem delom bivše države prav na tem področju ne moremo obetati velikih koristi. Čudi nas torej, da Banke Slovenije ni dovolj zanimalo, kaj menijoo poslovanju hčerinskih bank v tujini tuje nadzorne institucije, kakšno je poslovanje Adria Bank na Dunaju ali LBH v Frankfurtu. Državni zbor torej do sedaj ni bil s strani Banke Slovenije obveščen, kako uspešno ali neuspešno poslujejo te podružnice obeh državnih bank v tujini, kakšno je njihovo poslanstvo, kako se to razvija in kako se odraža v poslovanju domačih bank, materinskih bank, kaj je z njihovimi rezultati, ali morda povečujejo ali zmanjšujejo poslovni izid Nove Ljubljanske banke in Mariborske kreditne banke. Tako, pred privatizacijo državnih bank državni zbor ni formalno in zadostno obveščen, kako bo, ali sploh bo poslovanje teh hčerinskih bank vplivalo na vrednost domačih državnih bank, ali jo bo povečalo ali zmanjševalo. Zato je potrebno, da vsaj po desetih letih temu državnemu zboru ter delovnim telesom, ki so dolžna kot najvišji zakonodajni organ izvajati nadzor nad opravljanjem državnega kapitala, namestnik guvernerja Banke Slovenije, ki je zadolžen za nadzor bančnega poslovanja, odgovori vsaj na nekatera vprašanja, bodisi danes tukaj, na vsak način pa naknadno pisno in podrobno. In to sicer prvič, kako in na kakšen način je Banka Slovenija preverjala poslovanje LBS Bank New York do leta 2000, ko je po njenem poročanju vzpostavila sodelovanje z nadzornimi institucijami. Drugič. Ali so po mnenju Banke Slovenije domači revizorji računovodskih izkazov NLB upoštevali pri podajanju svojega revizijskega mnenja za NLB poslovanje LBS in drugih hčerinskih solastniških bank v tujini? Tretjič. Ali Banka Slovenija pričakuje, da bo avstrijska nadzorna oblast kmalu oziroma pred privatizacijo Nove Ljubljanske banke opravila pregled Adria Bank na Dunaju in ali je Banka Slovenije za pregled morda že zaprosila? Četrtič. Ali ima Banka Slovenije in zakaj težave pri vzpostavljanju sodelovanja z nadzornimi oblastmi v Zvezni Republiki Nemčiji? Kdaj pričakuje, da bi lahko zaprosila za nadzor LBH v Frankfurtu? In končno ključno vprašanje: Ali predstavniki Banke Slovenija menijo, da se lahko državni banki lastninita, ne da bi poznali resnično in pošteno vrednost naložb Nove Ljubljanske banke in Kreditne banke Maribor v hčerinskih firmah v tujini. Hvala lepa za vaše odgovore.
Hvala lepa. Preden bi prosili za odgovore, sprašujem še poslanke in poslance, če želijo besedo. Gospod mag. Vizjak, prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predstavniki Banke Slovenije, kolegice in kolegi! Tudi v Socialdemokratski stranki smo prebrali tole poročilo in nekako veje iz njega zelo skromno obravnavanje nekaterih področij, ki se nam zdijo zelo pomembna v današnjem času, sploh pa v času prilagajanja finančnega sektorja smernicam in seveda direktivam Evropske unije in tudi nekako neki tradiciji in nekim računovodskim standardom, ki veljajo v tujini. Predvsem bi se ustavil pri področju in poglavju, ki ga je tudi moj predhodnik že omenil in to je pri poglavju nadzora bank in hranilnic. Poudariti velja, da sem tudi sam kot inšpektor v preteklih letih pisal številna poročila o nadzoru in vem, da se tako poročilo sestoji, predvsem iz naslednjih zadev. To je iz statistično obdelanih podatkov, koliko in kje smo kaj pregledovali, sledita pa predvsem dve pomembni vsebinski poglavji, ki ju tu notri ni. To pa sta, ugotovitve ob opravljanjem nadzoru in seveda tudi določene smernice in ukrepi. Tega tu ni in zato se moje vprašanje nanaša predvsem, v Banki Slovenije, predvsem na to, katere statistično obdelane nepravilnosti, ugotovljene v nadzoru, so prevladovale in kakšni so bili izrečeni ukrepi in nenazadnje tudi, ali je bil predmet nadzora tisti marginalni del bank in hranilnic ali so bile predmet nadzora glavni dve banki v Sloveniji. Skratka, to nam bi pri nadaljnjem razpravljanju o poročilu bilo zelo potrebno in tudi nekako apeliramo na Banko Slovenije, da v bodoče pri sestavljanju letnih poročil te elemente vključi v svoja poročila, da bodo nekako razprave o poročilih lažje in tudi da bomo imeli nekako smernice za lažje odločanje. Poudaril bi pa tudi alarmantne ugotovitve iz poročila nadzora bank, ki se predvsem nanašajo na vzpostavljanje sodelovanja s tujimi nadzornimi organi glede nadzora hčera oziroma delov naših bank v tujini. Popolnoma neverjetno se mi zdi, kako in na podlagi katerih podatkov lahko verodostojno razpravljamo o posameznih bankah, če nimamo vpogleda v revizijo in v neke osnovne podatke o poslovanju naših bank v tujini. Tako se mi zdi, da je desetletno obdobje, ko smo vzpostavili nadzor, recimo, z ameriškimi revizorji, bistveno predolgo obdobje in ugotavljamo, da nekatera sodelovanja z zahodnimi revizorji še niso vzpostavlja, in bi tudi tu, seveda, popolnoma podprl vprašanja predstavnika Nove Slovenije in pričakujemo odgovor Banke Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. Želi še katera od poslanskih skupin predstaviti svoja stališča? Prosim, gospod dr. Bajuk. Pardon! Oprostite, zdaj je predstavitev mnenj poslanskih skupin, najprej je to na vrsti. Če ne želi nihče več od predstavnikov poslanskih skupin besede, dajem besedo poslankam in poslancem. Pismenih prijav nimam, zato je vsaka razprava omejena na pet minut. Prosim, gospod dr. Bajuk.
Hvala lepa, podpredsednik. Imam samo manjše vprašanje. Ob prebiranju tega poročila - na strani 70 je tudi poročilo pooblaščenega revizorja. Sicer tu ni podpisano, kar sem že večkrat opazil, in rad bi slišal mnenje Banke Slovenije, ali se strinja s tem, čeprav je to revizijo opravila tuja hiša - tu se govori o PRICEWATERHOUSECOOPERS, če dobro razumem, iz Zuericha - podpisan pa je nek gospod MORSCHER. Rad bi vedel, če odgovornost za to revizijo prevzema gospod MORSCHER, kot večkrat opažamo v našem prostoru, da revizor uporablja žig neke hiše, dejansko se pa on podpiše, hiša pa ne. Vprašal bi, če je v tem primeru tudi tako in kaj Banka Slovenije meni o tej razvadi,ki dejansko ne pomaga k temu, da bi imeli večjo preglednost in transparentnost tudi na našem kapitalskem trgu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo od poslank in poslancev besedo? Dr. Bernik, prosim.
Kolegice in kolegi ter gospodje, predstavniki Banke Slovenije! Zanimata me dve stvari: prvič, koliko inšpektorjev ima Banka Slovenije, drugič pa, gledam tole poročilo pooblaščenega revizorja in v njem ne vidim ničesar, kar bi se dotikalo drugih obveznosti, kijih ima Banka Slovenije in so naštete na strani 87 poročila. Zanimalo bi me, kakšna navodila so dobili revizorji, menda tuji, o tem, kar se tiče drugih obveznosti Banke Slovenije. In če niso dobili nobenih navodil glede tega, bi me zanimalo, kdo to potem kontrolira, ali Banka Slovenije izvršuje dolžnosti, sedem dolžnosti, ki so napisane na strani 87. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo prosim? Gospod Peterle.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Imam samo vprašanje. Ali je vlada kasneje, po obravnavi poročila Banke Slovenije, posredovala kakšno mnenje? Namreč, meni bi se zdelo silno nenavadno, da k tako pomembnemu dokumentu vlada ne bi imela nobenega mnenja. Torej zanima me, ali je kasneje do tega prišlo.
Hvala lepa. Tu je predstavnik vlade in bo lahko odgovoril na to. Še kdo od poslank in poslancev? [[Ne.]] Potem bi prosil za odgovore na zastavljeno vprašanje. Mogoče kar najprej gospod viceguverner, gospod Rant. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala lepa tudi vam, spoštovane poslanke in poslanci, za tako zanimanje za letno poročilo Banke Slovenije. Seveda je treba jemati v obzir, da je letno poročilo poročilo, ki govori o preteklosti, in da se razmere seveda hitro spreminjajo, tako da gospodarsko okolje je v letošnjem letu bistveno drugačno, kot je bilo v lanskem letu. Predvsem nimamo plačilnobilančnega primanjkljaja, ampak imamo celo rahel plačilnobilančni suficit. To je pa seveda posledica upadanja potrošnje, ne samo pri nas, ampak tudi v svetu, ki je povezano z upadanjem gospodarske rasti in na drugi strani s stroškovnim pritiskom na inflacijo, ki pri nas izvira predvsem iz gibanja kontroliranih cen in pa iz gibanja plač, predvsem v javnem sektorju, ki se gibljejo precej nad medletno rastjo plač v ostalih sektorjih. Toliko samo v opozorilo na komentarje, ki so vezani na gospodarsko situacijo. Ker je bilo precej vprašanj postavljenih predvsem v zvezi z nadzorom, bi želel opozoriti na zadevo, ki je sicer poznana in je tudi v zakonodaji postavljena v skladu z zakonodajo Evropske unije. Namreč, da pri bančnem sistemu in pri nadzoru nad bančnim sistemom velja pravilo tako imenovane "single licence and home country control," kar pomeni, da samo ena centralna banka izdaja dovoljenja bankam za poslovanje in da samo tista, ki ta dovoljenja izdaja, kontrolira banke. Tako avtoriteta centralne banke v Sloveniji, avtoriteta Banke Slovenije ne seže preko njenih meja. Zato je to vezano na sodelovanje zostalimi nadzornimi institucijami, kar je bilo opredeljeno v novem bančnem zakonu, ki je bil pred časom sprejet, in pomeni uskladitev z zakonodajo. Na podlagi tega so nas tudi tuji nadzorniki, ki so sicer odgovorni za poslovanje bank na svojih ozemljih, povabili k pregledom. Kar pomeni, da mi sami ne moremo odločati o tem, ali se bomo vključili v pregled ali ne, če nam tega tuj nadzornik ne dovoli. Seveda je pa običajno, da se poglablja sodelovanje med domači in tujimi nadzorniki, to je pravzaprav značilnost, ki se je pojavila predvsem v tem desetletju in je korporirana tudi v zakonodajo Evropske unije, ki se ji mi prilagajamo in od tod, seveda, tudi postopno vključevanje v te nove aktivnosti tudi s strani banke Slovenije. Banko Slovenije seveda pri teh pregledih morajo zanimati riziki, ki segajo na domači teren, kar pomeni, da to ni povezano z riziki, ki nastajajo na tujih terenih in so vezani na udeležence na tujih terenih. Pri tem je pa seveda treba posebej razlikovati tudi njeno regulatorsko vlogo od tistega, kar je čutiti v zahtevah, ki so bile v vprašanjih postavljene. Namreč, banka Slovenije lahko govori o pregledih posameznih bank v okviru sistema nadzora nad riziki, kar pomeni, da ne morejo razkrivati posameznih podatkov teh bank, če se te banke ali njihovi lastniki z njimi ne strinjajo. V tem pogledu razumem seveda, da so bila opozorila, ki so bila vezana na védenje o tem, kaj se dogaja v državnih bankah, predvsem opozorila lastniku, ki je država, ta pa seveda ima možnost, da te podatke razkrije, ker kot lastnik taka polnomočja ima. Zato seveda razumem, da lahko odgovor na ta vprašanja da samo vlada, ne more pa dati v konkretnosti Banka Slovenije, ker mora čuvati poslovno skrivnost posamezne banke. Nismo delali pri nadzoru nobene diskriminacije, če je bilo to v podtonu mogoče razumeti, med posameznimi bankami. Zagotovo nas zanimajo riziki, ki nastajajo v večjih sistemih, veliko bolj kot riziki, ki nastajajo v manjših sistemih, čeprav po drugi strani izkušnja iz leta 1996 govori tudi o tem, da riziki ki se realizirajo v manjših sistemih, lahko tudi ogrozijo celoten sistem. Govorim o primeru Triglav banke, ki je sicer zaključen, nam je pa dal obilo izkušenj in povzročil tudi določene ukrepe, s katerimi smo želeli in še vedno preprečujemo podobne težave, kot so se takrat pojavile. Tako v tem pogledu ni nobene diskriminacije, nas zanimajo riziki, zanimajo nas verjetnost uresničitve teh rizikov in seveda na podlagi tega ima, na podlagi zakona o bankah, Banka Slovenije tudi vrsto ukrepov, s katerimi lahko posega v ravnovesje pri poslovni aktivnosti bank, ki povzroča, seveda, tveganja. Moramo vedeti, da nobeno poslovanje ni brez tveganj in da bančno posredništvo pravzaprav temelji na zavestnem prevzemanju tveganj, ki pa mora ostali v mejah, ki so obvladljive, zato da ne bi ogrozili sredstev, ki jih zbirajo. Kar zadeva poročila in skromnosti poročila o nadzoru v letnem poročilu, moram povedati, da je letno poročilo namenjeno pregledu delovanja celote Banke Slovenije, da pa Banka Slovenija izdaja še posebno poročilo, ki je enako ali pa še bolj debelo, ki se nanaša izključno na nadzor. Tam je vrsta podatkov, ki so morda tukaj predstavljeni samo v agregatu ali pa zelo sumarno, tudi to poročilo je, seveda, na voljo državnemu zboru, ker je ena od rednih dejavnosti, ki jih izvaja Banka Slovenije. Kar zadeva izdelavo makroekonomskih scenarijev. Najbrž veste, da vstopamo v novo fazo pri približevanju Evropski uniji, v kateri bomo dolžni, tako kot to delajo članice s konvergenčnimi programi, izdelati predpristopni ekonomski program, ki dejansko pomeni srednjeročno perspektivo dogajanj v ekonomskem okolju. Usmerjen je na roke, ki so bili tu tudi usmerjeni, in pred kratkim je bila v Stockholmu tudi prva obravnava prve skupine držav, ki so izdelale te predpristopne ekonomske programe. Slovenija je bila že pred časom uvrščena v drugo skupino, izbirali so po abecedi in pač sodimo po abecedi v drugi del, in je dolžna do jeseni ta program pripraviti. Kolikor vem, je vlada v teku teh priprav, v katere je vključena tudi Banka Slovenije. Med drugim bomo tudi na bližnji seji sveta Banke Slovenije obravnavali vprašanja, ki so vezana na tisti del dokumenta, pri katerem mora svoje povedati Banka Slovenije. Zagotovo veste, da se pripravljajo tudi scenariji v okviru državnega razvojnega programa in tudi v tem okviru se, posebej z ozirom tudi na možnosti izkoriščanja sredstev Evropske unije, pripravljajo posebni dokumenti, ki bodo predmet obravnave v okviru ožje pogajalske skupine in širše, v okviru ustreznih ministrstev pri vladi. V tem pogledu se bodo zagotovo v bližnji prihodnosti pred vami pojavili dokumenti, ki bodo odgovarjali na ta vprašanja. Kar zadeva odgovore na konkretna vprašanja. Tu gre, seveda, za zadeve, o katerih sem govoril, na katere Banka Slovenije mora gledati v okviru svojih pristojnosti s sistemskega vidika. Banka Slovenije ne more sama, brez dovoljenja, razkrivati individualnih podatkov. Zagotovo se pa vsa tveganja, ki so vezana na poslovanje domačih bank, v zvezi z njihovimi naložbami v tujini, v okviru pregledov, ki jih Banka Slovenije opravlja, obravnavajo in se jim daje ustrezna pozornost in se, seveda, tudi ustrezno reagira, tako do vodstvenih organov teh bank kot tudi do lastnika. Veste pa - o tem vam bo verjetno predstavnik vlade lahko več povedal - da poteka tudi tako imenovani "due diligence", ki pomeni postopek ugotavljanja prave vrednosti bank v času pred privatizacijo. Ne vidimo kakšnih posebnih problemov z nadzorniki v tujini, z njimi lahko sodelujemo. Seveda pa tako sodelovanje, če ga želimo formalizirati, zahteva tudi določen čas in določene postopke, kjer smo eni in drugi vezani na pravila, ki veljajo v vsaki državi. Na vprašanje, koliko natančneje inšpektorjev ima Banka Slovenije, vam tukaj ne bi želel odgovoriti, zato da vas ne bi zavajal z nenatančnim številom. Zagotovo je pa - in vam lahko kasneje to dostavimo, nimam v glavi ta trenutek natančnega števila ljudi. Zagotavljam vam pa lahko, da se permanentno svet Banke ukvarja z izboljševanjem nadzora in daje vso podporo tudi razvoju oddelka za nadzor, ki opravlja to funkcijo v okviru funkcij, ki sodijo pod Banko Slovenije. Toliko. Mislim, da sem bolj ali manj na vsa vprašanja odgovoril.
Hvala lepa. Še mogoče gospod Tolar, državni sekretar v ministrstvu za finance.
Gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani gospod Peterle! Postavili ste vprašanje, če je vlada kasneje podala svoje mnenje k predloženim dokumentom Banke Slovenije za leto 2000 in za leto 2001. Vaše vprašanje, domnevam, temelji na informaciji in poročilu matičnega delovnega telesa državnega zbora, ki je 10. maja letos obravnaval ti dve temi in je seveda podal stališče, da odboru do obravnave dokumentov Banke Slovenije še ni bilo posredovano mnenje vlade Republike Slovenije. Strokovne službe v ministrstvu za finance so 25. aprila pripravile tekst mnenja za obravnavo na seji vlade. Seja vlade, ki je obravnavala ta gradiva, je bila 24. maja in takrat je vlada sprejela sklep, sprejela je mnenje k letnemu obračunu Banke Slovenije, predlogu odloka o potrditvi letnega obračuna in razporeditvi presežka prihodkov nad odhodki, finančni načrt Banke Slovenije za leto 2001 in mnenje o predlogu odloka k potrditvi finančnega načrta Banke Slovenije za leto 2001. Isti dan je generalni sekretar poslal dopis tudi predsedniku državnega zbora Republike Slovenije, v katerem ga je v spremnem dopisu obvestil o tem, da v prilogi pošilja mnenje vlade Republike Slovenije. Mnenje je razdeljeno v dva dela. V prvem delu se glasi: "Na vsebino letnega poročila Banke SLovenije za leto 2000, z letnim obračunom, ter na predlog odloka o potrditvi letnega obračuna Banke Slovenije in o razporeditvi presežkov prihodkov nad odhodki vlada Republike Slovenije nima pripomb." V zvezi s finančnim načrtom za leto 2001 in predlogom odlokom je vlada sprejela naslednje mnenje:" Na vsebino finančnega načrta in predlagano razporeditvijo predvidenega presežka prihodkov Banke Slovenije za leto 2001 vlada Republike Slovenije nima pripomb." Upam, da sem s tem odgovoril na vaše vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo, prosim? Ja, gospod dr. Bernik, pa potem gospod dr. Bajuk. To zdaj ni razprava več.
Prosim.
Zdaj ni več razprava, ampak je v bistvu neke vrste replika, lahko.
Ja, ravno to bi vprašal, ker nisem dobil nekaterih odgovorov. Hvala lepa gospodoma od Banke Slovenije, vendar nekatere stvari, vsaj dve, ki sem jih vprašal, nisem dobil odgovora. Želel bi, čeprav se morda zdi, da so to malenkosti, kljub temu vedeti nekoliko več. Ko sem govoril o poročilu revizorjev, sem omenjal, da je to omejeno samo na finančne transakcije. Vendar, tam je cela vrsta, sedem stvari oziroma dolžnosti, ki jih ima Banka Slovenije, in sem vprašal, kdo pa to nadzira, če zunanji revizorji ne nadzirajo. In na to nisem dobil odgovora in bi prosil, če mi lahko to pojasnite. Potem bi pa še drugo stvar vprašal in to je naslednje. Morda sem preslišal in če sem to storil, potem, prosim, oprostite. Rad bi vedel, ali ima Banka Slovenije tudi inšpektorje, ki obravnavajo podružnice zunaj. To se pravi, interno. Čisto razumem, da uradno ne more tega banka delati, ker so pač podružnice v iurisdikciji drugih držav, vendar povsem normalno je, da gospodarska podjetja, ne bom govoril za banke, stalno kontrolirajo poslovanje svojih podružnic in me zanima, če to delate, in s kakšnim tempom, vsako leto. Hvala lepa.
Hvala. Gospod dr. Bajuk.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Rad bi se zahvalil za vse odgovore, ki smo jih dobili. Seveda se zavedamo, da je pač nemogoče - tako, kot je svet urejen-, da bi banka Slovenije na katerikoli drugačen način kot pa na podlagi sodelovanja lahko opravljala kakšen nadzor ravno na tem področju rizikov, institucij, ki sicer spadajo pod drugo iurisdikcijo; bodisi v ZDA, v Nemčiji ali pa kjerkoli. Tega se, seveda, zavedamo. Začudenje je samo bilo, da do takšnega sodelovanja šele zdaj prihaja. Samo to. In opozorilo. Dejstvo pa je, spoštovani gospod viceguverner, da vaše poročilo samo nam navaja, nam pove, da je rezultat vašega nadzora, sprotnega nadzora, je ravno v tem, da ste opazili, da naše banke ne spoštujejo obveznih rezerv. To je silno zaskrbljujoča stvar, to mislim, da ravno zaradi tega, ker ste vi sami omenili, in radi bi vedeli - in s tem bi povezal tudi vprašanje dr. Bernika -, ali je to problem sistemskega značaja, da Banka Slovenije nima zadosti lastnih ljudi, da bi to izvajala pravočasno in s tako intenzivnostjo, kot pač situacija sama zahteva, ali pa je drugačnega značaja. Menim, da je ravno letno poročilo o delu primeren čas, da se državni zbor s temi odprtimi vprašanji, ki jih sami nastavljate, tudi zadostno sooči. Torej, hvala lepa za vaše odgovore do sedaj, rad bi pa na vsak način prosil, da bi na tista konkretna vprašanja na koncu moje predstavitve dobili podroben pismeni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko prosim za odgovor, če je mogoče?
Hvala lepa. Spoštovana gospod Bernik in gospod Bajuk, res je, v obilici vprašanj, ki so se pojavljala, sem nekatera spregledal, ampak to ni bilo namerno. Na začetku bi najprej še nekaj rekel glede organizacije sistema sodelovanja s tujimi nadzorniki. Morate vedeti, da smo doslej bili v krogu Evropske unije obravnavani kot tretja država, čeprav smo kandidatka, in v odnosu do tretjih držav je seveda sistem sodelovanja nekoliko drugače organiziran oziroma nekoliko bolj odbojen, kot je pa v primeru, ko gre za tiste, ki vstopajo oziroma ki so že člani Evropske unije. Nekateri od nadzornikov v posameznih državah v odnosu do tretjih držav se nekako obotavljajo, bi rekel, vzpostavljati tako sodelovanje. Vendar smo zdaj v obdobju, ko so te stvari presežene, in to je vezano ravno na vprašanje nadzora nad podružnicami, kjer bi sicer moralo veljati pravilo tako imenovane "home country control". Kar zadeva vprašanj, kdo kontrolira druge funkcije. Zelo jasno je, da revizorji kontrolirajo samo pravilnost računovodskih izkazov in tveganja, bi rekel, ki so vsebovana v aktivnostih, ki jih prikazujejo ti izkazi. Medtem ko funkcije centralne banke pri uravnavanju makroekonomske stabilnosti nadzoruje parlament, in ravno obravnava letnega poročila je priložnost, da se o uresničevanju teh funkcij lahko parlament tudi izreka. Obstajajo pa seveda še druge vrste sodelovanja v teku leta med parlamentom in Banko Slovenije. V celoti pa to sodelovanje in nadzor ureja zakon o Banki Slovenije, ki bo v kratkem kot nov zakon tudi na dnevnem redu parlamenta, ker se mora uskladiti z evropsko zakonodajo, obstoječi namreč ni usklajen s to zakonodajo. Posebnih inšpektorjev za podružnice nimamo. Inšpekcije opravlja služba, ki je za to organizirana v Banki Slovenije, to je oddelek za nadzor, in ta se ukvarja z bankami, kar vključuje tudi podružnice [[saj trenutno je samo ena, to je podružnica v Trstu]] . Kar zadeva obvezne rezerve in pa ugotovitev o kršitvah, morate vedeti, da kršitve izvirajo tudi iz dejstva, da se v drugih zakonih pojavljajo določila, ki posegajo v pristojnosti centralne banke pri uporabi instrumenta obvezne rezerve. Govorim o stanovanjskem zakonu, ki je tudi predmet ustavnega spora. Ustavno sodišče ga ni želelo ustaviti, vendar je točno obvezna rezerva predmet spora pred ustavnim sodiščem, ker Banka Slovenije meni, da drugi zakoni ne morejo posegati v njene pristojnosti pri uporabi instrumentarija. In tu je konkretno ravno obvezna rezerva predmet spora, od tod seveda, ker ni popolnoma jasno, kaj velja pravno - Banka Slovenije misli, da velja njen zakon, ustavno sodišče pa ni reklo, da drugi zakon ne velja - se seveda bankam postavlja na nek način izbira, na katero Banka Slovenije ne more vplivati. Lahko bo pa seveda opozorila banke, da so dolžne spoštovati njena merila in njene poglede pri izpolnjevanju obvezne rezerve, vendar je to ta trenutek zaenkrat prepuščeno bankam. Gre seveda za to, na kakšen način se obračunava - in po kakšni stopnji - obvezna rezerva na vloge, ki so vezane na stanovanjsko varčevanje. Tam ima Banka Slovenije ortodoksni pristop stanovanjski zakon je pa presekal, enostavno posegel v pristojnosti, ki jih glede tega v zakonu o Banki Slovenije Banka Slovenije ima. Od tod, seveda, tudi pojav večjega števila kršitev, ki pa zaenkrat morajo počakati na razplet pred ustavnim sodiščem. Upam, da bo relativno kmalu ustavno sodišče dalo svoje mnenje o tej zadevi in potem bo, seveda, to zelo jasno. Je pa tudi zelo jasno, da je obvezna rezerva ta trenutek v Sloveniji približno trikrat višja od tiste, ki je uveljavljena v centralnobančnih sistemih oziroma v okviru evropske centralne banke in da bo tudi ta instrument v času pristopanja k tej Evropski uniji in k pripravam na vstop v evra in na prevzem Eura deležen ustrezne pozornosti, ker seveda gre tudi na nek način za vpliv na konkurenčnost bank. Mislim, da sem zdaj vse odgovoril. Če pa nisem, me pa še opozorite. Prosim.
Hvala. Dr. Bajuk, prosim. Pa mag. Vizjak je potem.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Razumem dejstvo, da ste vi omenili ravno to odprto vprašanje glede uporabe obveznih rezerv glede stanovanjskega sklada, da ste pač izrabili priložnost, da ste nas opomnili ravno na to odprto vprašanje. Upam pa, da se ne motim s tem, da sam interpretiram to, kar ste vi zdaj povedali, da to ni edini vzrok, zaradi katerega ste omenili v svojem poročilu, da v našem prostoru marsikatera banka, čeprav še ni jasno, katera in v koliko, niso spoštovala obveznih rezerv. Razumem, da je to samo en primer, na noben način pa ne edini vir tega, s čigar podatkom ste nas seznanili v tem poročilu. Hvala lepa.
Hvala. Gospod mag. Vizjak, prosim.
Hvala lepa. Navezal bi se samo na svoje vprašanje oziroma svoj predlog, ali kakorkoli, pobudo, da bi ob nekem takem poročilu, ki govori v nekem poglavju tudi o nadzoru nad bankami in hranilnicami, bili zajeti vsaj tudi podatki o ugotovljenih nepravilnostih, o katerih nepravilnostih in seveda tudi o izrečenih ukrepih. Odgovorili ste mi, da je to nekako vsebovano v nekem zajetnejšem poročilu, ki govori o nadzoru nad bankami in hranilnicami, zato bi vas prosil, če lahko v državni zbor naši poslanski skupini ali pa tudi širše, v celoten državni zbor, pošljete to zajetnejše poročilo, ki govori o nadzoru. Zlati nas pa zanima, ali je v okviru tega poročila o nadzoru tudi poročilo o nadzoru v tujini. Tu se navezujem zlasti na predzadnji odstavek letnega poročila, ki govori, da je bil v letu 2000 na podlagi sporazuma opravljen skupni nadzor hčerinske banke največje slovenske banke v ZDA. Zanimajo me tudi ugotovitve tega nadzora in vse okoliščine, izrečeni ukrepi in tako dalje. Hvala lepa.
Hvala. Je še kakšno vprašanje, da bi nekako [[...]]Glejte, če vas smem spomniti na poslovnik, moramo biti malo bolj koncizni pri teh stvareh ter celoviti. Gospod Peterle je želel besedo.
Spoštovani! Sam nimam vprašanja, pač pa samo komentar. Namreč, očitno je šla razprava o tem poročilu na vladi zelo hitro skozi, kajti vladi se ni zdelo potrebno, da bi ob tako obsežnem poročilu, katerega del ni samo tisto, na kar se nanaša vladni komentar, ni videla nobene potrebe, da se pri katerikoli vsebinski stvari ustavi in kaj k temu reče; navsezadnje vemo, v kakšni vlogi tu vlada nastopa. Na odboru za finance je šla zadeva skozi tako rekoč v nekaj minutah; se pravi, da je šla izrazito formalistično-, kakor na vladi, tako tudi tukaj. In zadeva, po mojem mnenju, nima samo te dimenzije, o kateri se tu formalno odloča in se reče: izkaz je v redu, tu so dolge besede o tem, kako je vse v skladu z mednarodnimi standardi, na koncu je plus in smo s tem zadovoljni, naj gre zadeva naprej. Torej, moram izraziti nasprotovanje tej ležerni obravnavi tako pomembnega poročila, ki ima tudi vsebinske podatke. Spomnimo se, kako so nekatere razprave tu potekale, dokler je bilo to sploh mogoče, dokler je imel lahko guverner Banke Slovenije sploh priložnost tu govoriti - ob lanskem proračunu mu je bila ta možnost odvzeta. Ko pa je prej trikrat nastopil, je vsakokrat omenjal zelo vsebinske teme, ki so povezane z vladnim delom skrbi za denarno zdravje v Sloveniji. Jaz izrazito moram reči ne tako ležernemu in formalističnemu obravnavanju poročila, ki ima izrazite vsebinske postavke.
Hvala lepa. Še kdo od poslank in poslancev želi besedo? Prosim, gospod viceguverner.
Hvala lepa. Samo kratko pojasnilo v zvezi z obvezno rezervo. Banke nimajo interesa, da bi kršile obvezno rezervo, ker se takoj penalizirane za zamudno obrestno mero. Tako poglavitni vzroki ležijo v tistem, kar sem vam povedal. Kar pa zadeva to poročilo o nadzoru, pa seveda ni nobenega problema, če ga že ne dobivate. Bom preveril.
Hvala lepa. Ali lahko sklenemo razpravo o obeh gradivih in potem preidemo na razpravo in odločanje o dveh odlokih? Lahko. Dobro. Potem, ker ni več razpravljavcev, zaključujem to splošno razpravo. Prehajamo na razpravo in glasovanje o odlokih. Najprej dajem v razpravo predlog odloka o potrditvi letnega obračuna Banke Slovenije za leto 2000 in razporeditvi presežka prihodkov nad odhodki. Kdo želi besedo v zvezi z besedilom odloka? [[Nihče.]] Ker nihče ne želi besede, prehajamo na odločanje. Glasujemo torej o predlaganem odloku. Glasujmo, prosim! Od 59 prisotnih je za odlok glasovalo 41 poslank in poslancev. Nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. V razpravo in nato na odločanje dajem predlog odloka o potrditvi finančnega načrta Banke Slovenije za leto 2001. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Ker nihče ne želi besede, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o tem odloku. Glasujmo, prosim! Od 56 prisotnih je za glasovalo 41 poslank in poslancev. Nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tudi drugi odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in se predstavnikoma Banke Slovenije in vlade zahvaljujem za udeležbo. V tem času nisem bil obveščen, da bi v zvezi z [[...]]To se pravi, ti amandmaji so v prihajanju. Vendar, ker še niso razdeljeni po klopeh, bomo [[...]] [[Glas iz ozadja.]] Mi lahko, prosim, predlagatelj pove, je zdaj ta papir? Kaj to pomeni? Gospa ministrica je tukaj, ekipe za naslednjo točko pa še ni. Lahko vidimo to? Zaradi racionalnosti bi predlagal naslednje. Tu je deset poslank in poslancev, s prvopodpisanim Francem Pukšičem. K 43. členu predlaga amandma, ki se glasi: Doda se novi sedmi odstavek, ki se glasi: "Pogoji iz četrtega in petega odstavka tega člena veljajo samo takrat, kadar se na razpis za ravnatelja ne prijavi nihče, ki izpolnjuje zahtevane pogoje v skladu s tem zakonom. Obrazložitev. S tem dopolnilom bomo omogočili novo zaposlovanje mladih izobraženih kadrov, ki izpolnjujejo zahtevane pogoje. "Torej jaz bi zdaj člen, tako kot je - amandma, tako kot je predlagan, prebral. Ali je to v kopiranju? Dobro. Ali želite imeti ta amandma na mizi? Ne vidim posebne želje po tem. Potem se vračamo na 47. točko in sicer smo v tretji obravnavi. V bistvu nas zdaj čaka samo razprava še o amandmaju, ki ga je vložil gospod Pukšič in še preostalih devet poslank in poslancev. Želi mogoče gospod Pukšič k temu amandmaju dodati kakšno besedo? Prosim.
Hvala lepa za besedo. Pravzaprav je bila to edina možnost, ki odpira vrata tistim mladim, ki so se pripravili za opravljanje ali pa za opravljanje del ravnateljev ali ravnateljic, torej ki imajo ustrezno izobrazbo in imajo torej vse predpisane pogoje, ki so potrebni po zakonu. In v drugi vrsti onemogoča, da se na novo, zaposlujejo na delovnih mestih ravnateljev tisti, ki ne ustrezajo po zakonu z določeno izobrazbo. Kar pomeni, da v primeru, če se na razpisano delovno mesto prijavi nekdo z ustrezno izobrazbo in pogoji, ima prednost pred tistim, ki seveda tega nima. In tretjič, ostaja še vedno odprto, da oddelajo - da tako rečem - svoje ravnateljstvo, in verjetno je tudi ta predlog vlade bil namenjen določeni manjši skupini ravnateljev in ravnateljic, torej pisan na kožo, da oddelajo svoje ravnateljstvo in od tu naprej odidejo v zasluženi pokoj. S tem ostane možnost, ki je bila namen predlagatelja, odprta, tako kot je predlagatelj predlagal. Po drugi strani pa se nekomu, ki nima pogojev, na novo onemogoči oziroma onemogoči v tem primeru, seveda, če se kdo prijavi s pogoji. Mislim, da je to dovolj široko in sprejemljivo tudi za predlagatelja, za vlado in za vladno koalicijo. Hvala lepa.
Gospod Peče, prosim.
V imenu Slovenske nacionalne stranke k amandmaju za tretjo obravnavo omenjenega zakona bi rad povedal, da navkljub amandmaju, ki je bil vložen v drugi obravnavi in ki je mogoče za marsikoga predstavljal tisto točko, da bi preveč ostro črto potegnili med zahtevkom obstoječega zakona iz leta 1996 in med težnjami posameznih lobistov v okviru državnega zbora ali tistih, ki ne izpolnjujejo posameznih zahtev, mislimo, da smo podpisniki našli tisto vmesno pot, ki še vedno omogoča zaposlovanje na tem vrhovnem delovnem mestu v okviru izobraževalnega procesa, in s tem popustili, najsi bo na eni strani tako tistim, ki ne izpolnjujejo pogojev, kot tudi postavili prioriteto, to je, da se v šolski proces vključijo tudi tisti elementi naše družbe, ki so za to zahtevani po zakoni. Seveda smo predlagatelji popustili na določenem delu, toda predvsem zaradi specifičnih teritorialnih razlik v Sloveniji, kajti marsikje iz prakse in iz predvidevanj izhajajoč se je pokazalo, da se dejansko na posameznih območjih ne more dobiti ustreznega kandidata. Zato resnično polagam na srce vsem poslankam in poslancem tega državnega zbora, da v tem amandmaju uvidijo kompromis, ki bi hkrati dosegel to, da bodo zaposleni na posameznih delovnih mestih - in v tem trenutku ne smemo pozabiti, da govorimo o najvišjih delovnih mestih v okviru izobraževalnega procesa - bili predvsem tisti, ki izpolnjujejo pogoje, po eni strani, in tam, kjertega kadra primanjkuje, bi bila odprta vrata tudi tistim, za katere pač vlada oziroma pristojno ministrstvo teži, da bi se jih zaposlovalo tudi nadalje. Predlagam, da se amandma v tretji obravnavi sprejme. Hvala.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Nihče več.]] Zaključujem razpravo o amandmaju k 43. členu. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 43. členu, edinem amandmaju, ki je bil vložen v tretji obravnavi. Glasujmo, prosim. Od 61 prisotnih je za glasovalo 24, proti pa 35 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb. [[Ni.]] Hvala lepa. Zato lahko preidemo na odločanje o zakonu v celoti. Torej glasujemo [[...]]Ja, oprostite, prosim. Izvolite, gospod Peče.
Obrazložitev glasu.
Izvolite.
V Slovenski nacionalni stranki bomo predlogu zakona nasprotovali, sicer nam je delno žal, zaradi tega, ker zakon prinaša nekatere novosti v samem procesu izobraževanja, toda generalno gledano, s tem zakonom samo dajemo pozitivno mnenje tistim lobistom, ki enostavno poskušajo v naprej določati svoja delovna mesta, kljub neizpolnjevanju pogojev za le ta delovna mesta. V Slovenski nacionalni stranki smo poskušali vse: v uvodni obrazložitvi, torej v uvodnem govoru predstavnika poslanske skupine smo povedali, da se nam zdi sporno tole poglavje končnih in prehodnih določb, smo vložili amandma k drugi obravnavi, zdaj skupaj z ostalimi klasificiranimi predlagatelji vložili kompromisni amandma. Prepričani pa smo, če hočemo vpeljevati boljši sistem izobraževanja in s tem boljše pogoje za perspektivo naše družbe, bi se morali tudi tu držati zakona; pa naj si bo to všeč komu ali ne všeč. Čas od leta 1996 pa vse do omenjenega roka v okviru zakona iz 1996. je bil dovolj velik. Plus to, da bi s sprejetjem teh amandmajev, ki so vzrok - z nesprejetjem teh amandmajev, ki so vzrok, da Slovenska nacionalna stranka zakona ne bo podprla, dali možnost tistim, ki dejansko izpolnjujejo pogoje za vodenje tako velikih organizacij, ki se seveda odražajo na vseh bodočih rodovih. Mislim, da je državni zbor s tem [[...]]ko bo oziroma mislim, da bo državni zbor s tem, ko bo sprejel ta zakon, naredil še eno napako v okviru svojega delovanja. In še enkrat prisluhnil težnjam le določenega segmenta naše družbe. Tistim segmentom, ki izvirajo iz prejšnje družbe, ki so bili postavljeni na določene vodilne položaje - in v okviru šolstva in izobraževanja je ravnatelj tak položaj - samo politično. Po drugi strani gledamo, je ta državni zbor tudi izničil vlogo lokalnih skupnosti in s tem odmaknil šolstvo od tistih, ki ga dejansko ustanavljajo, in od tistih, ki dejansko v to šolstvo vlagajo in skrbijo, da se šolstvo razvija dalje. Še enkrat apeliram na vse: mislim, da je bolje, da ta zakon v temu trenutku zavrnemo, da se z njim ponovno srečamo in predvsem na dveh točkah, to je vlogi lokalnih skupnosti kot nosilcih lokalne samouprave v okviru Republike Slovenije in da jasno in glasno opredelimo pogoje, ki morajo biti izpolnjeni za vodstvene kadre. Hvala.
Hvala lepa. Torej preidemo na glasovanje o zakonu v [[...]]So to obrazložitve glasu? Prosim, gospod Pukšič in potem gospod Rupar. Še kakšna obrazložitev glasu?
Ob sem napovedani obravnavi zakona povedal tudi kaj pozitivnega, skupaj s predlaganimi amandmaji. Glede na to, da večina teh amandmajev ni bila sprejeta in enostavno ni bilo posluha in glede na to, da je tudi sekretariat, opozoril, da ne gre samo za nekatere dopolnitve redakcijske narave, ampak da gre za vsebinsko spreminjanje zakonodaje in je seveda bilo, tudi za sekretariat vprašljiv skrajšani postopek in glede na to, da smo s tem zakonom naredili po mojem prepričanju tri večje sistemske napake. V prvi vrsti smo obremenili občine in občinske proračune brez njihovih soglasij, po drugi strani seveda nismo zagotovili virov za to, čeprav v zakonu o lokalni samoupravi piše, da če država prenese določene obveznosti na lokalno samoupravo, mora s tem zagotoviti tudi vire, ampak, seveda, mirno se gre čez to. Drugič, naredili smo zopet možnost - bom rekel - ponovno ali pa še nekaterih - če hočete, v narekovaju - "politično odsluženih kadrov" nastavljati na delovna mesta ravnateljev do leta 2005, kljub temu da se bodo na takšna delovna mesta prijavili mladi perspektivni kadri, ki izpolnjujejo pogoje in seveda to vse skupaj ni pomembno in ni potrebno. To me čudi, sploh pa, da ministrstvo za šolstvo - da se to dogaja - podpira takšno spremembo zakonodaje. In tretjič, tretja sistematska napaka, ki jo delamo s tem zakonom, je centralizacija. Zopet v tem smislu, ker ni bilo podprto, amandmaji k 15. in 16. členu, ko se govori o tem, da bi sveti zavodov morali imeti soglasje od tistega, ki je ustanovitelj. Po drugi strani povedano: denar daješ, plačuješ, odloča pa nekdo drug. To enostavno ni normalno, ni korektno. Nenazadnje je pa seveda to širši problem - kolikor vem; vem pa nekaj, da je to že bil problem, ko je v prejšnjem mandatu koalicija usklajevala problematiko v zvezi z uslužbenci v javnem sektorju in že takrat, pri tistem zakonu je bila tedandenca - torej ima odločujoči vpliv pri izbiri tisti, ki je ustanovitelj, in to je; pač v svetu je tako, v Evropi je tako, mi smo še pač proti koncu balkanizma. Seveda, pri nas ne more biti tako, to bo šele čez 10 ali 15 let, ko bodo te stvari počiščene. Zato takšna sprememba tega zakona ne prinaša tistega, kar smo si obetali ob začetku in seveda ob danih amandmajev. Mislim, da je bilo pri večini amandmajih, precej tehtnih obrazložitev. Podprli smo tiste amandmaje, ki so jih poslanci koalicije predlagali. Skratka, vsebinsko smo se lotili tega, ne politično. Izkazalo se je, da se koalicija tega zopet loteva politično in ne vsebinsko. Žal vas ne zanima vsebina, ampak popolnoma nekaj drugega, zato takšnega zakona, takšne spremembe zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Rupar, prosim. Obrazložitev glasu.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Rad bi opozoril na več kršitev drugih zakonov, če bi bil ta zakon sprejet, zato že v naprej povem, da ga ne bom podprl v nobenem primeru, ker se krši zakon o javnih zavodih, ki v 41. členu govori, da strokovnega vodjo imenuje in razrešuje svet zavoda po predhodnem mnenju strokovnega sveta, če ni z zakonom ali aktom o ustanovitvi drugače določeno. Ustanovitelji šol so v pretežni meri občine, vendarle kljub večkratnim opozorilom ni niti obvezno mnenje, kaj šele soglasje lokalne skupnosti k imenovanju ravnatelja. Nadalje bi rad povedal, da se v primeru sprejetja tega zakona krši tudi zakon o financiranju občin, ki v 20. členu pravi: Sredstva za izvajanje dejavnosti na področju osnovnega izobraževanja, raziskovalne dejavnosti, kulture, športa in tako naprej, zagotavljajo občine. Nikjer ni omenjena glasbena šola, nikjer v tem zakonu niso omenjeni prevozi, kar je seveda v nasprotju s tem zakonom. In zelo rad bi opozoril, resno, na kršitev ustave Republike Slovenije, ki je najvišji akt v tej državi, ki govori v 57. členu, da osnovnošolsko izobraževanje je obvezno in se financira iz javnih sredstev. Nadalje, v 146. členu govori ustava o dveh delih države. Ena je: država ali lokalna skupnost; torej imenuje eno in drugo, zato javna sredstva ne moremo mešati oziroma tlačiti v isti koš, pač pa so sredstva državnega proračuna ločena od sredstev proračuna lokalnih skupnosti. In še na bistvo, ker bi rad popravil tudi kolega Pukšiča. V zakonu o lokalni samoupravi ne piše, da je treba imeti soglasje lokalne skupnosti, če država prinaša katerekoli obveznosti. To piše v ustavi, in sicer, v 140. členu, drugi odstavek pravi: Po predhodnem soglasju občine ali širše lokalne oziroma upravne lokalne skupnosti lahko država z zakonom prenese na občino ali širšo samoupravno lokalno skupnost opravljanje posameznih nalog z državne pristojnosti, če za to zagotovi tudi sredstva. Zdaj so prenesene naloge na lokalne skupnosti, vendar nikjer, niti pod eno točko tega zakona ne pod členom, nisem zaznal, da bi zagotovili s tem tudi sredstva za financiranje osnovnošolskega oziroma izobraževanje v glasbenih šolah. Še enkrat opozarjam, da so to resne kršitve ustave Republike SLovenije in da bom na podlagi tega takoj, če bo zakon sprejet, tudi zaprosil ustavno sodišče za presojo ustavnosti tega zakona. Sam se zanj ne bom opredelil, ker ne želim kršiti ustave. Hvala lepa.
Hvala. S tem smo, mislim, obrazložitve glasu zaključili in prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo o zakonu v celoti. Od 68 prisotnih je za glasovalo 40, proti je bilo 25 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in se predstavnikom vlade zahvaljujem za udeležbo. Prehajamo na 51. TOČKO DNEVNEGA REDA - LETNO POROČILO O POSLOVANJU ZAVODA ZA POKOJNINSKO IN INVALIDSKO ZAVAROVANJE SLOVENIJE ZA LETO 2000. Gradivo je v obravnavo zboru predložil Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije. Pozdravljam generalnega direktorja, gospoda Prijatelja, in sodelavko in sprašujem, če morda v uvodu želite besedo. Prosim, gospod Prijatelj.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite, da se oglasim pri poslovnem poročilu Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije za preteklo leto, iz razloga, ker je matični odbor, ki je obravnaval to problematiko, menil, da je letos, ko je bil sprejeman proračun, izostala uvodna beseda tudi o tej veji našega pomembnega makroekonomskega segmenta. Morda je prav, da se seznanite s tem poslovanjem in nekaterimi problemi, ker bodo ti problemi tudi v prihodnjih letihpomembno vplivali na javnofinančne izdatke in pa na gmotni položaj starejših ljudi. Naj povem, da je poslovanje zavoda v letu 2000 potekalo v izjemnih razmerah. Te razmere so bile pogojene predvsem zaradi tega, ker je prvo leto bila uveljavljena pokojninska reforma, ki pa dodobra spreminja pokojninski sistem v Sloveniji, saj uvaja tako imenovano obvezno zavarovanje in dodatna ter prostovoljna dodatna zavarovanja, ki bodo v prihodnje nekoliko spremenila strukturo tega področja socialne varnosti. Če naštejem samo nekatere spremembe, ki so bile uvedene z reformo, naj povem, da smo sprejeli drugačne pogoje starosti in pokojninske dobe za upokojitev; da se podaljšuje obdobje, iz katerega se oblikuje pokojninska osnova; da imamo drugačne odstotke za odmero pokojnine; da se uvajajo, spreminjajo ali ukinjajo nekatere pravice, kot na primer, uvaja se državna pokojnina, vdovska pokojnina in podobno. Določen je izjemno zapleten sistem prehodnih določb, ki ga ljudje zelo težko razumejo; ohranjajo se številne izjeme od splošnih pravil; pomembno se spreminja invalidsko zavarovanje; dograjuje se sistem financiranja zavarovanja; uvaja se nov sistem valorizacije, ki pa je bil že enkrat ponovno spremenjen; določa novosti in omejitve pri uživanju ter pridobivanju pravic in številne druge novosti. Te novosti so seveda pomembno vplivale tudi na poslovanje zavoda, zahtevale so večjo zahtevnost in količino dela, vsebino celotnega izvajanja so spremenile in zahtevajo časovno, vsebinsko in tudi sicer človeško občutljive, drugačne postopke, več zamotane pravne pomoči, svetovanja ter pogovorov z zavarovanci in upokojenci. V letu 2000 je bilo ponovno tako kot vsako leto spet v znamenju zaostrene finančne problematike, na katero sem jaz ta državni zbor praktično vsako leto ob uvodu o proračunu opozarjal in ta opozorila so se praktično vedno uresničila. Lansko leto so bile stvari še nekoliko težje, ker je v polletju stvar kazala bistveno slabše, kot se je na koncu razvila, in ker je tudi vlada Republike Slovenije takrat zahtevala posebno poročilo o razlogih in vzrokih za primanjkljaj v pokojninski blagajni, ki so bili vladi podrobno pojasnjeni in tudi razčlenjeni, s tega so sledili nekateri ukrepi do konca leta. Kljub vsem težavam, ki so se lansko leto dogajale, lahko povem, da je zavod kljub vsemu posloval dobro. To je ugotovitev naše skupščine in pa tudi poslovnega poročila, čeprav se morda sliši nekoliko čudno, da rečemo, da imamo finančni primanjkljaj na koncu leta, pa vendar poslovali smo dobro, je razlog v tem, da zavod kot tak nafinančno poslovanje, na pravico, odhodke in ostale zadeve, pa tudi na prihodkovno stran, ne more več v ničemer vplivati. Vse je danes določeno z zakonom. Določene so pravice in 98 procentov vseh izdatkov gre za pravice. Tudi prihodki so v celoti določeni z zakonom. Naj povem, da se z zakonom določajo tako prispevna stopnja kot tudi druge pravice, tako da praktično na tem področju kakšnih velikih možnosti, da bi se finančni rezultat obrnil, razen seveda tistih notranjih rezerv in ostalega, kar delamo pri izvajanju zavarovanja, da racionaliziramo postopke in nekatere druge zadeve, povezane z materialnimi stroški. Naj povem, da bo lanskoletni primanjkljaj zavod postopno izravnal v naslednjih štirih letih. Z letošnjim finančnim načrtom je predvideno pozitivno finančno poslovanje tekočega leta, vendar le naj povem, da je lansko poslovno leto zavod končal s 14,3 milijarde tolarjev primanjkljaja. K temu je treba prišteti še nekaj več kot 13 milijard primanjkljaja iz preteklega leta. Po novem to ni več primanjkljaj, ampak breme splošnega sklada, vendar ta sredstva je treba pokriti. V letošnjem letu je vlada Republike Slovenije sklenila, da bo iz sredstev kapitalskega sklada ustvarjenih dodatnih 6,4 milijarde, kar pomeni, da bo zavod knjigovodsko prikazal na koncu leta 6,4 milijarde presežka, vendar bo ta presežek takoj namenjen za pokrivanje primanjkljaja iz preteklih let, tako da bo konec leta 2000 stanje tako, da bo zavod še vedno dolgoval 17 milijard tolarjev, ki jih bo moral vrniti za najete kredite. V letošnjem letu so stvari še posebej zapletene, morda o 2000 ne bo toliko govoril, ker imate več kot 125 strani našega poslovnega poročila. To poslovno poročilo na pregleden način kaže tako zgodovino tega zavarovanja, kaže aktualne probleme leta 2000, daje popolnipregled nad vsem dogajanjem. Mislim, da ni nobene stvari, ki ne bi bila prikazana analitično in tudi primerjalno. Zaradi tega ne bi ponavljal tega, kar je napisano. Morda bi povedal nekaj težav, ki se pojavljajo v letu 2000 in so zelo pomembne. Izredno so porasli dotoki za uveljavljanje pravic, v nasprotju s pričakovanji se je strahovito povečalo število vloženih zahtevkov za državne pokojnine, kar 8.500 jih je, še z lanskimi skupaj pa približno 10 tisoč. Od tega je približno 70 procentov rešenih in preko82 procentov je rešenih pozitivno. Ogromno število, in sicer za 126 procentov dvignjeno nad lanskim letom je število vloženih vlog za priznanje dobe starševstva za dobo enega leta, ki ga je dal novi zakon, in tu je ogromno dela. Zavod je proizvedel tudi letos preverjanje varstvenega dodatka za preko 43.000 upokojencev. Vse plane dela je presegel, realizacijo preteklega leta tudi za 25%. Tudi leta 2000 smo presegli tako plan kot tudi realizacijo dela. Kar se leta 2001 tiče finančno, naj povem to, ker s tem niste bili pravočasno seznanjeni ali pa ste bili seznanjeni ob proračunu, formalno bo zavod zaključil s 6,4 milijarde plusa. Ta plus bo samo navidezen, v bistvu pa bo še vedno 17 milijard šlo v breme splošnega sklada, ki ga bo treba pokrivati. Mi smo planirali finančni načrt tako, da bi bili prihodki in odhodki zavoda izravnani in da bi se že v letošnjem letu tistih 23,1 milijarde skupnega primanjkljaja pokrilo, vendar zaradi proračunsko prenizkih sredstev in pa prenizke prispevne stopnje, ki je bila leta 1996 po moje v nasprotju z logiko tega zavarovanja, ki je že drvelo v izgube, znižana, praktično je prišlo do tega, da je možno ta primanjkljaj spremljati v naslednjih štirih letih. Kaj nas čaka v letošnjem letu? Verjetno rebalans finančnega načrta zavoda in pa verjetno tudi rebalans proračuna Republike Slovenije, kajti sprejema se tudi metodologija za usklajevanje pokojnin. Prvotno je kazalo, da bo usklajevanje pokojnin letos v septembru znašalo samo še 2%. Očitno je, da bo glede na zadnje plače to okoli 6%, za kar bo potrebnih dodatnih 8 milijard, kar bo verjetno možno z rebalansom finančnega načrta zavoda, o proračunu pa seveda po vaši odločitvi ali s spremembo notranjih postavk ali pa z rebalansom. Naj povem, da zavod soglasja vlade na finančni načrt zaleto 2000 ni prejel. Prejeli smo mnenje ministrstva za delo, da nima pripomb na finančni načrt zavoda. Na zadnji finančni načrt, se pravi za leto 2001, pa ga je prejel, kar pomeni, da je v prvem polletju letošnjega leta lahko posloval bolj uspešno, kot jekazalo. Izveden je bil namreč poračun obveznosti države za to leto, za preteklo leto. Ko je dano soglasje na finančni načrt, se sredstva iz proračuna povišajo in pritekajo hitreje, tako da je zdaj ta trenutek finančna situacija zavoda ugodna. Ker je pa uspelo letos izplačati dodatek za rekreacijo upokojencev v enkratnem znesku, se pravi pred enim mesecem, je moral pa zavod najeti nove kredite za sredstva za izplačevanje junijskih pokojnin in za ta dodatek v znesku 6 milijard in še enkrat 6 milijard, 12 milijard, kar bo seveda vračal do konca letošnjega polletja. Na koncu naj povem, da je novi pokojninski sistem tempiran tako, da nepotrebni primanjkljaji zavoda konec leta, ki niti niso tako visoki glede na celotne izdatke zavoda, ne bodo več praksa, kajti zakon zahteva od države, se pravi od Republike Slovenije in proračuna, da če pride do primanjkljajev v pokojninski blagajni, to pokrije. Tudi v primeru, če postane ta blagajna nelikvidna, da proračun vskoči in potrdi to likvidnost oziroma zagotovi sredstva Lansko leto to seveda ni uspelo. Kljub taki zakonski določbi je zavod na koncu leta moral najeti kredite. Sprejeti so bili tudi nekateri drugi sklepi, ki so imeli finančni položaj, tudi dodatna sredstva kapitalske družbe so bila namenjena v ta namen. Mi smo prejeli tudi sklep matičnega odbora. Moram reči, da predlogi, ki jih dajejo, so za zavod zelo sprejemljivi, predvsem dodatna sklepa, ki jih je odbor imenoval. To je poziv vladi, da vendarle umakne tožbo za neporavnane stroške davčni upravi za pretekla leta, kajti zavod sodi, da tega ni bil upravičen oziroma dolžan storiti. Tudi vlada je tako menila. Takratni finančni ministri in pa tudi kasneje, ko smo se dogovarjali, so bili mnenja, naj teh stroškov ne plačujemo. Tudi sedanje uredbe vlade zavod oproščajo plačevanja stroškov za Durs za pobiranje prispevkov in pa za vplačevanje prispevkov. Zato mislim, da je poročilo odbora korektno in se s temi sklepi strinjamo. Upam, da od prejšnjih pesimističnih govorov, ki sem jih imel v tem državnem zboru, kljub primanjkljaju, ki bo 17 milijard, oziroma bremenu splošnega sklada letošnje leto na koncu leta, kljub temu da je bil primanjkljaj leta 2000 najvišji, v prihodnje ne bo treba več govoriti o primanjkljajih pokojninskega zavoda, to pa seveda samo v primeru, če bo to, kar je lepo zapisano v zakonu in pa planskih aktih, uresničeno. Včasih smo imeli pa žal slabe izkušnje, da smo imeli zelo lepe memorandume in druge akte, medtem ko se šle pa stvari potem na koncu drugo pot. Upam, da to ne bo tokrat tako. Sicer pa še enkrat to, da je zavod za zavarovance in upokojence zagotovil nemoten prihod v nov sistem zavarovanja. Pritožb nad delom zavoda je bilo relativno malo, postopki so se reševali relativno hitro in so se časi trajanja postopkov povečali le za sedem dni. Toni tako veliko, kajti ko smo šli v reformo, zakon ni dal niti dneva časa zavodu za implementacije priprave. Zakon je začel veljati s 1.1.2000 in zavod je moral že naslednji dan nov zakon izvajati. Moral je pa pripraviti vse računalniške in druge programe, da je to uspelo. Morda še nekaj besed o varstvu delovnih invalidov in pa veliki količini invalidov, ki čakajo na zaposlitev in prekvalifikacijo ta druge možnosti obravnave. Na tem področju je še vedno zelo veliko število in velika rast nezaposlenih delovnih invalidov. Rast je sicer manjša kot pretekla leta, pa vendar moram reči, da smo v zavodu in pa ministrstvu za delo, sedaj pa tudi v vladi, v okviru vladnega odbora za invalide, temu namenili posebno izrecno pozornost. Zavod je zato pripravil tudi ustrezni finančni program, tako da upam, da bo v prihodnjem letu in letos že do konca leta ta stvar bistveno boljša, kot je ta trenutek prikazana v poslovnem poročilu. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Gradivo je obravnaval odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo. Gospod Brenčič, v imenu odbora.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem in tudi predstavnikom zavoda, z generalnim direktorjem na čelu. Odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko kot matično delovno telo je predloženo poročilo obravnaval na 6. redni seji. Poročilo je podano v skladu z zakonom o pokojninsko-invalidskem zavarovanju, ki v 237. členu določa, da je potrebno državnemu zboru tudi letno poročilo predložiti in ga temu primerno obravnavati. Članom odbora je bilo vsebinsko poročilo sorazmerno široko predstavljeno s strani predlagatelja. Pri tem bi opozoril samo na to, kar morda ni bilo podano v predhodnem izvajanju gospoda generalnega direktorja, da je bilo opozorjeno na dejstvo, da zavod kot institucija v skladu z zakonskimi določbami nima več kakšnega posebnega vpliva na odhodke in prihodke zavoda. Opozorjeno je bilo tudi na problem pristojnosti za odločanje o odpisih delnih odpisih, odlogih in obročnem odplačevanju, kakor tudi na problem ne izdaje soglasja vlade na finančni načrt zavoda. V razpravi so člani odbora menili, da je poročilo dobro pripravljeno in da je neke vrste kronološki prikaz izvajanja novega zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, z vso svojo specifiko, ki je bila v prvem letu izvajanja zakona prisotna. Opozorili so tudi na realnost zmanjševanja ali realno možnost zmanjševanja primanjkljaja. Opozorjeno je bilo tudi na počasno razreševanje vlog za pridobitev državnih pokojnin. V zvezi s tem je predstavnik predlagatelja poročila člane odbore seznanil tudi z vso vsebino problemov, ki so povezani s temi vprašanji. Glede na to, da v državnem zboru ob sprejemanju proračuna za leto 2001 ni bilo možno ali omogočeno zavodu, da bi predstavil poslancem v živo finančni načrt za leto 2001, smo člani odbora menili, da je le dobro, da predstavnik zavoda pristno predstavi vsaj poročilo za leto 2000, kar se je danes tudi zgodilo. In to je dobro. Po končani razpravi je odbor sprejel ugotovitveni sklep, s katerim predlaga državnemu zboru, da po obravnavi letnega poročila v skladu s 173. členom poslovnika sprejme sklep, ki je predložen v poročilu odbora. Dodatno pa smo v obravnavo in sprejem državnemu zboru predlagali kot matično delovno telo tudi dva dodatna sklepa, in sicer prvi sklep: "Vlada naj na podlagi danih zagotovil zavodu poskrbi, da bo tožba Republike Slovenije za plačilo nadomestila za delo DURS-a za leti 1997 in 1998 tudi dejansko umaknjena." In v skladu s potekajočo razpravo o poročilu še drugi dodatni sklep: "Vlada naj prouči možnost vzpostavitve operativnejšega načina za odpisovanja, delna odpisovanja, odloge in obročno odplačevanje prispevkov." Hvala lepa.
Hvala lepa. Predstavnikov vlade tu ne vidim. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Najprej se je prijavil gospod Drobnič, Nova Slovenija, potem gospod Kebrič, DeSUS - toliko zaenkrat. Prosim, gospod Drobnič.
Gospod predsedujoči, hvala lepa za besedo, ki sem jo dobil. Lep pozdrav kolegicam in kolegom. Dovolite, da podam mnenje poslanske skupine v zvezi s poročilom zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje v letu 2000. Najprej velja opozoriti, da je poročilo pripravljeno v skladu s temi osnovnimi standardi in zakonom, in na to nimamo pripomb. Dotaknil bi se nekaterih vsebinskih zadev, ki vejejo iz navedenega poročila. Glede na to, kar je tudi direktor zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje povedal, kakšne so vse težave, bi lahko hitro prišli do zaključka, da bi potrebovali v Sloveniji eno dostojno reformo, pokojninsko, vendar ne na tak način, da bi preprosto zniževali nekaterim, zlasti najnižjim upokojencem pokojnine, ampak da bi tiste hude težave, ki so nastale, odpravili. Najprej je deficit pokojninske blagajne, ki ga nekako krpamo, potem je deloma realno padanje pokojnin, potem je problematika pobiranja prispevkov, privilegiranih pokojnin in disproporcev. Ne nazadnje pa to, kar je omenil tudi direktor, je težava, da se zavod spreminja v državno institucijo, ki nima vpliva na poslovanje, na to, da bi se zavod kot takšen skupaj s skladom spremenil v gospodarno zavarovalnico, v korist zlasti upokojencev in tudi države. Omenjeni so bili prispevki, prispevki so na nižji stopnji, kot so nekoč bili, zaradi tega da bi pač razbremenili gospodarstvo. Jaz samo lahko rečem, da je bila to bolj všečna poteza vlade odnosno političnih strank, politične stranke, v predvolilni kampanji. Res je uvedla davek na plače, ki so, recimo temu, ustreznejši instrument za obremenjevanje gospodarstva. Vendar ta davek na plače se nakazuje v proračunsko blagajno. S tem se še bolj odmikamo od načela, da tisto, kar sodi v zavarovalnico, mora priti v zavarovalnico. Problematiko pokojninskega in invalidskega zavarovanja moramo povezati z ostalo zakonodajo. Mi smo na to opozorili, poslanci Nove Slovenije, pri sprejemanju družinske zakonodaje. Če ne bomo popravili demografske politike in tudi izboljšali družinske politike, ki bo bolj naklonjena rojevanju in otrokom, potem se bomo kronično srečevali s tem problemom deficita vse bolj in bolj. Kapitalski sklad. Kapitalski sklad si privošči sedaj vlada kot priročno malho za reševanje primanjkljaja, kot smo slišali za primanjkljaj, ki je bil dosežen v preteklih letih. Ne vemo pa oziroma se ne zavedamo, zakaj smo formirali in ustanovili kapitalski sklad. Glede velikih sredstev, ki se namenjajo čakajočim za zaposlitev invalidov, je direktor že dobro pojasnil. Če se bo ta trend, ki je bil v zadnjih letih, obrnil tudi zaradi uvedenih ukrepov, ki jih nakazuje gospod direktor, bomo v poslanski skupini zelo zadovoljni in smo temu naklonjeni. Upajmo, da bo pri naslednjem poročilu to se že pokazalo. Velja opozoriti tudi te disproporce. Če pogledate vojaške pokojnine, tiste vojaške pokojnine, katere prejemniki so nekdanji oficirje jugoslovanske armade in pa tisti oficirji, ki so prestopili na slovensko stran. Razlika je očitna, ampak ne tako, kot večina od vas misli, v korist tistih, ki so prestopili naslovensko stran, v korist tistih, ki niso prestopili. Slovenija nadaljuje to čudno pot, tako kot sem že omenil pri žrtvah vojnega nasilja. Postajamo nekakšen fenomen. Zatika se pri uveljavljanju državnih pokojnin, zatika se zato, ker nimamo osnovne državljanske knjige. Če bi imeli vsaj državljansko knjigo na ravni Marije Terezije, se ne bi srečal zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje s temi problemi. Upam, da bo s podzakonskimi akti odnosno s pravilniki zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje po svojih močeh to razrešil. S poročilom smo se seznanili, menimo, da je pripravljeno korektno, da pa nas čaka, zlasti pa seveda tiste, ki ste se odločili, da boste upravljali s to državo, še veliko dela. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kebrič, DeSUS. Prosim.
Hvala, gospod predsedujoči za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. Pred nami imamo poročilo o poslovanju SPIZ-a, da ne uporabim kratico, zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Menimo, vsaj tisti, ki smo že bili v prejšnjem mandatu in smo tako poročilo vsako leto dobivali, da je to tudi tokrat pripravljeno vzorno, vsaj v tem okviru tudi pregledno. Kdor se je malo poglobil v te številke, je lahko marsikaj zasledil, še posebej v primerjavi s preteklimi leti. V naši poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije, pa tudi v stranki kot taki, menimo, da bi pokojninska blagajna - tako bom v nadaljevanju imenoval ZPIZ - morala biti še bolj pregledna. Zakaj? Zavedati se moramo, da je v tem poročilu v skupnem znesku toliko zadev, za katere menimo, da niso pokojnine. Ločiti moramo, kaj je pokojnina, kaj je tisto, kar so si ljudje v svojem aktivnem življenju zaslužili, ko so plačevali od svojih prejemkov prispevke, kaj pa so tisti drugi deli, ki so se sedaj strpali v pokojninsko blagajno, pa bom navedel samo nekaj primerov. To so tisti določeni dodatki ali prispevki ali dajatve iz pokojninske blagajne, konkretno, ki predstavljajo, čisto konkretno rečeno, v ožjem smislu, ne samo v širšem smislu socialo. Tu so tudi državne pokojnine pa pokojnine zaslužnih umetnikov, za kar ne vem, kakšen bi bil razlog - za motiv pa vem - ampak naj se to izloči, naj bo transparentno, naj se ve, kaj je pokojnina, kaj so pa drugi, tako rekoč, za pokojninsko blagajno stroški, za prejemnike pa dohodki, da se bo vedelo, kdo iz katerega naslova kaj dobiva. Ne morem mimo privilegiranih pokojnin; ne morem mimo tistega dejstva, da so se od vsega začetka, se pravi, od osamosvojitve in samostojnosti naše države začeli upokojevati po določenih, povsem drugačnih kriterijih. Transparentnost zahtevamo zato, da se ve, ponavljam, kaj so pokojnine, kaj je iz tistega naslova, ko je država Slovenija znižala prispevno stopnjo delodajalcem in se obvezala, da bo to nadoknadila, kolikor bo potrebno, če bo denarja iz naslova prispevkov priteklo v pokojninsko blagajno premalo. Če ste pogledali, je v poročilu razvidno - govorim okroglo - da prispevki danes pokrivajo izdatke samo, okroglo, nekje okoli 70 ali kakšen odstotek več, vse drugo primakne državni proračun. In zdaj smo pri problemu. Državni proračun, ko mora transferirati v pokojninsko blagajno, vsi skačemo, da je ta prispevek, ta transfer previsok. Naj se pa točno ve, kaj je iz katerega vzroka, kaj je iz kateri namen. Zato ponavljam, da želimo, da v prihodnjem poročilu najdemo oziroma vidimo in razvidimo, kaj je šlo za kateri konkretni namen. Želimo, da se ve, kaj gre dejansko za pokojnine, kaj gre za druge, socialne dajatve, kaj gre za določene pokojnine, za katere je dolžna prispevati država, ker je pač omogočila takim in drugačnim predčasno upokojevanje in kaj so še tiste dodatne državne zaslužene, privilegirane pokojnine. Ko bomo imeli to transparentno, bomo jasno razvideli, da niso upokojenci predragi za to državo, da so si upokojenci svoje pokojnine zaslužili. Kaj je po predlogu vlade privilegirana pokojnina? To je treba enkrat definirati. Reforma, ki je bila osnova, da je to poročilo takšno, kakršno je danes pred nami, je dala samo v lanskem letu preko 20 milijard prihranka. Ne govorim o nečem drugem, ampak govorim o prihranku, o zmanjšanju stroškov, ki bi bili drugače za 20 milijard višji in bi stroškovna stvar predstavljala danes 20 milijard več od tega, kar je zapisano. Teh 20 milijard plačujejo ne samo upokojenci, ampak v pretežnem delu upokojenci, en del, pa še tudi tisti del, kar je v socialni sferi, o kateri sem prej govoril. Za letošnje leto bi ta prihranek bil, če ne bo ustrezne septembrske uskladitve pokojnin, preko 40 milijard. Kdo si upa upokojencem pogledati v obraz inzagovarjati tako stvar? Zato računamo, da bo metodologija, ki bi naj bila jutri potrjena na vladi, dala vsaj obliž na tisto, kar so upokojenci meseca februarja, ko so se uskladile pokojnine za 4,8 oziroma 5,4 za tiste, ki so bili v letošnjem letu upokojeni, zmanjšani napram tistemu, kar bi bilo. V naši poslanski skupini in v stranki se zavedamo, da moramo biti državotvorni, da moramo deliti usodo zaposlenih in da se lahko pokrivamo samo toliko, kolikor je naša koca ali odeja velika. Želimo deliti usodo ostalih, ampak ne več. Mi smo takrat pristali na spremembo 150. člena, ki je dal te prihranke, pa še ostali tudi, pod pogojem, da bo vlada, to se pravi država, na vseh področjih enako varčevala, ne pa samo pri pokojninah. 150. člen in še nekateri drugi, ki dajejo te prihranke, vam je znano, saj berete medije oziroma poslušate in veste, da so danes pobude in tudi odbor za zdravstvo, delo in družino je razpravljal o mnenju vlade k tem pobudam za ustavno presojo določenih členov. Odbor je, oprostite, člani odbora in članice odbora, zelo lahko prešel preko tega vprašanja. Poglobljeno gledanje in določeno kontaktiranje pravnih strokovnjakov pa bi vam odprlo oči, da niso vse te pobude za zavreči. Jaz pričakujem in upam, tako kot mnogi upokojenci, da bo ustavno sodišče resno vzelo zadevo v pregled in ustrezno sklenilo in odločilo. Zato sem podal, tudi svoje ločeno mnenje, kjer dokazujem, da imajo določeni pobudniki prav, da smo bili poslanci in poslanke zavedeni z mnenjem sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, tudi od vladnega, ko so rekli, vse je v skladu z ustavo. Nismo vsi pravni strokovnjaki za to ali ono, vendar ko pa sedaj preučujemo stvari, pa izgleda situacija malo drugače. Zaključil bom z naslednjim. Upokojenska generacija, ki se ji očita, da živi predolgo, saj so te demografske spremembe dejstvo, vendar moramo računati s tem, da je pa na drugi strani - mogoče je to moja teorija ali teza - z napredkom tehnologije se moramo dogovoriti, kaj bo iz tega napredka tehnologije, ko je zmanjšana potreba na trgudelovne sile, kaj bo pripadalo tistim lastnikom kapitala, kaj bo pa pripadalo tistim, ki ta kapital koristijo, da ustvarja novo vrednost in da s tem ustvarja osnovne pogoje za prosperiteto vsake države in za napredek človeštva. Menimo, da ne moremo govoriti samo, da je višja prispevna stopnja, saj ugotavljamo, da je prispevna stopnja pri nas prenizka, da bi pokrivala izdatke pokojninske blagajne. Zavedamo se in gledamo in razmišljamo, da ne rečem študiramo, kaj se dogaja drugod v svetu, da se sicer želi ali hoče zmanjšati pravice upokojencev, vendar to ne gre tako enostavno, kajti želen in potreben je določen kompromis, tako med zaposlenimi, kot upokojenci. Veseli smo, da imamo tudi v zakonu zadržano osnovno pravilo medgeneracijskega sporazuma, da sedaj zaposleni plačujejo prispevke za izplačilo pokojnin sedanjim upokojencem in njihove pričakovane pravice bodo pa takrat plačevali tisti, ki bodo takrat zaposleni. Še beseda ali dve o kapitalskem skladu. Temu je namenjen [[...]]Takoj bom končal.
Oprostite gospod Kebrič. Gospod Kebrič! Oprostite, vaša razprava je zelo splošna in v poročilu.
Sklad je namenjen upokojencem za pokojnine in ni prav, da ima kakšen drug namen, ampak mora pomagati reševati pokojninsko blagajno. Hvala.
Hvala lepa. Jaz bi prosil razpravljavce oziroma predstavnike poslanskih skupin, da se držijo dnevnega reda. To je poročilo ZPIZ-a, ne pa splošna razprava o upokojencih, o pokojninskem sistemu in tako naprej. Seveda pa vsi mi želimo upokojencem dolgo in zdravo življenje veste. Gospod Brenčič, prosim.
Hvala, podpredsednik. Bom sorazmerno kratek. V naši poslanski skupini SLS+SKD smo trdno prepričani, da imamo poleg državnega proračuna dve blagajni v tej državi, do katere mora imeti tako vlada, kot državni zbor velik posluh in tankočuten pristop. Ti dve blagajni, tako zavoda za zdravstveno zavarovanje kot za pokojninsko zavarovanje, bosta v bližnji prihodnosti imela ključen vpliv na strukturo državnega proračuna. Zato je še kako potrebno, da je poročilo zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje pripravljeno tako kronološko in tako v bistvu analitično, da lahko iz njega razberemo sledeče. Praktično to, kar ugotavlja ministrstvo za delo, družino in socialno politiko v analizi izvajanja zakona o pokojninskem zavarovanju. Ta dva dokumenta sta si tako rekoč sozvočna in nalagata v bistvu zakonodajalcu, da čimprej pristopi k evidentni spremembi zakona na tistem področju, saj se je v tem poročilu in v letu dni izvajanja pokazal kot potreben spremembe. Zato v naši poslanski skupini vsekakor podpiramo, da državni zbor čimprej sprejme sklep, ki ga je matično delovno telo predlagalo in upam, da bo na izredni seji, s katerim predlagamo vladi, da do konca letošnjega leta pripravi in predloži državnemu zboru novelo zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, s katerim bo zapopadlo vse tisto, kar izhaja tudi iz tega poročila. Hvala lepa.
Hvala. Je še kdo od poslanskih skupin? Nihče več. Pisnih prijav k razpravi nimam. Zato bom seveda razpravo ostalih poslank in poslancev omejil na 5 minut, Gospod Drobnič, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Jaz bi rad repliciral gospodu Kebriču v njegovem [[...]]
To ne bo šlo. Pravzaprav mnenja kot poslanec [[...]]Lahko da.
Kot poslanec lahko. Seveda na poročilo. Zakaj ne? Najprej bi postavil vprašanje direktorju zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, če lahko oceni, kakšni so prihranki na podlagi novele zakona za letošnje leto - seveda to ni direktno vprašanje na gradivo, ki se dotika do 31.12.2000 - če nam lahko da približno oceno. Vlada je takrat dala oceno, če lahko zdaj poda, koliko znašajo ti. Kot sem že najavil, bi rad repliciral gospodu Kebriču. Jaz se tudi strinjam s tem, da je treba tiste pokojnine odnosno tiste prejemke, ki niso neposredno vezani na vplačilo v pokojninsko blagajno, posebej prikazati in tako mora tudi biti v poročilu. Ampak ne samo tisto, kar ste vi gospod Kebrič, omenili. Jaz bi rad videl notri tudi nagrade za revolucionarno nasilje v Republiki Sloveniji. To bi morali vsekakor te nagrade prikazati. Ne samo v Sloveniji, tudi v zamejstvu in tudi v Španiji. Potem privilegirane pokojnine za tisto, kar ni bilo plačano prispevkov ostalih, to bi tudi morali, da dobimo celotno sliko. Tako bi tudi problem deficita bil bistveno manjši in bi bilo načelo pravičnosti zagotovljeno. Potem v zvezi z novelo, ki je bila sprejeta decembra. Gospod Kebrič, to je sprenevedanje. Mi v Novi Sloveniji in kolegi iz socialdemokratske stranke smo v decembru opozorili in jasno povedali, kaj se bo zgodilo in zakaj ta zakon z ustavnega vidika ni primeren. Mi smo bili preglasovani. In zato zdaj govorjenje, čez pol leta, da ste bili zavedeni, ni dostojno. Mi smo podali mnenje, vi ste temu aplavdirali, se zagovarjali, da je potrebno pač sprejemati te reči zaradi dobrobiti slovenskega gospodarstva, ampak takrat bi bili ukrepali.
Vas lahko opozorim, jaz ne bom dovolil replik, ki niso v zvezi s poročilom za leto 2000. Ker sem dovolil gospodu Kebriču, ga nisem hotel prekinjati. Nadaljujte.
Gospod Kebrič je torej podal svoje mišljenje, razmišljanje in če si je on dovolil odpirati vprašanja, mislim, da je dovoljeno meni, čisto na kratko, da mu repliciram. Zdajle bom končal. Če to vzporedimo z državnim pokojninami, na katere se gospod Kebrič sklicuje, kot da so to ključni problem pokojninske blagajne. Če ugotovimo dejansko izdatke iz tega poročila za prej vse našteto, potem lahko ugotovimo, da državne pokojnine ne vplivajo na bilanco, vsaj v globalu ne, če to vzporedimo z izdatki proračuna Republike Slovenije. Na ta način se bodo izdatki proračuna Slovenije lahko zmanjšali in s tem se bo lahko zmanjšal tudi prispevek proračuna v pokojninsko blagajno, ki je v lanskem letu znašal, kot kaže poročilo, preko 160 milijard tolarjev. Gre za dejanje, ki je dostojno in ki racionalizira poslovanje, poenostavlja in preglednost jevečja. Hvala lepa.
Hvala. Proceduralno, prosim, gospod Kebrič.
Hvala za besedo. Kolikor mi je poslovnik poznan, ni replik na izlaganje poslanskih skupin.
Posamezni poslanec lahko, ne more pa v imenu poslanske skupine na poslansko skupino. Tako je to. Hvala. Prosim, "izlaganje" je hrvatizem, ampak ga bom prevedel, če je treba. Torej rekli smo, da delamo do 13.00 in prosim, kdo želi še besedo? [[Nihče več.]] Če ni več razprave, bi zaključili razpravo in bi odločali o sklepu, ki ga predlaga matično delovno telo. Ne vem sedaj, kaj to pomeni? Proceduralno, gospod Drobnič?
Zastavil sem vprašanje predstavniku vlade, na katerega, sedaj ne vem, ali bo odgovoril ali ne.
Predstavnika vlade ni v dvorani.
Odnosno predstavnika zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje.
Če vi lahko odgovorite na to? Prosim!
Hvala lepa.
Prosim lepo, gospod Prijatelj.
Tu bi želel povedati, vprašanje je bilo konkretno, koliko je zavod prihranil. Naj povem to, da to o prihrankih je relativen pojem. Kajti mi imamo nov sistem od leta 2000, zato o prihrankih ni mogoče govoriti. Mi sedaj imamo tak zakon, kakršen je. Če pa bi veljalo v letu 2000 usklajevanje pokojnin, kot je veljalo predhodno, je dejansko prav v podatkih, ki jih je gospod Kebrič povedal, bilo okoli 20 milijard. Poleg tega so bili nekateri drugi učinki zakona, ki so zelo lepo opisani v posebni analizi, ki jo je zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje pripravil za ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve in ki ga je povzel v Poročevalec državnega zbora, in za katerega ste ugotovili danes, da bo obravnavano nekje do konca leta. Tam notri so vsi učinki reforme že opisani, s tem da naj povem, da je praktično bil tudi že izdelan v zavodu predlog zavoda za določene zakonske spremembe. Kar se tiče prihranka za leto 2001, je bilo konkretno vprašanje. Naj povem, da so tu spet dokaj velike rezerve. Če bi veljali prejšnji sistemi, če bi veljal sistem iz leta 2000, ampak je bil že 2001 nov sistem usklajevanja pokojnin, kajti mi v Sloveniji menjamo usklajevanje pokojnin vsake dve leti, potem smo računali od začetka leta, ampak to je čisto taka delovna cena, da bi napram tistemu sistemu lahko prihranili 46 milijard. Ker pa je zdaj sprejeta metodologija za usklajevanje pokojnin, ki pa bo dala več upokojencem, se pravi,ne 2% - prej sem omenil nekaj prek 6% - bo ta, recimo, "prihranek" [[v narekovajih]] - mene so sploh opozarjali, da te besede ne smemo uporabljati - manjši. Tako da vse ostalo, kar pa deluje vzporedno, novosti zakona, ker je manj upokojencev iz različnih pogojev in tako naprej, je pa v tej analizi, ki bo državnemu zboru predlagana in ki jo je minister za delo obrazložil, in bo podrobneje pojasnjena. Naj še to povem, da glede na pripombe, ki so bile izrečene na poslovno poročilo, se strinjam z mnenjem poslanske skupine NSi in, mislim, nimam pripomb; tudi glede gospoda Kebriča, samo to so bile bolj ugotovitve in mnenja in ne bi želel komentirati. Hvala.
Hvala lepa. Razpravo smo s tem zaključili? [[Da.]] Matično delovno telo zboru predlaga, da sprejme naslednji predlog sklepa: "Državni zbor se je seznanil z letnim poročilom zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije za leto 2000 in ugotavlja, da je poročilo pripravljeno v skladu z 237. členom zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju." To je besedilo predlaganega sklepa. Želi kdo razpravljati o tem predlogu sklepa? Gospod Petan, prosim.
Hvala za besedo. Prej se v razpravi nisem oglašal, lahko bi bil že prej to naredil, pa bi verjetno dlje časa trajalo. Zato bom zdajle izkoristil, preden bomo glasovali, da bi vseeno želel postaviti predstavniku zavoda še eno vprašanje, če mislite, da lahko.
Ne, ne, nič več.
Nič več?
Nič več, samo o sklepu.
Saj se nanaša na sklep, ker o sklepu je treba tudi glasovati.
Potem pa poslušajmo vprašanje, pa bomo videli, če se na to nanaša.
Tudi v poročilu in razpravi - ravno zato me je spodbodlo, ker sem tudi v razpravi prej poslušal - je navedeno, da je zavod prihranil 20 milijard tolarjev. Zdaj me pa zanima, kakšen je ta prihranek? Ali ste v zavodu imeli manj zaposlenih, manj administracije, ste porabili manj časa, je zato bilo manj izplačano, ali so bile zaradi tega manjše pokojnine? Na račun česa je bilo teh 20 milijard prihranka, to me zanima, ker je pomembno tudi, kako bom glasoval o tem poročilu. Hvala.
Gospod Petan, žal ugotavljam, da vaše vprašanje ni vezano na besedilo sklepa, pač pa je to stvar, ki bi jo morali prej v razpravi postaviti, in, žal, tudi za odgovor ni čas. Preprosto se moramo držati pravil igre in pravila igre so takšna. Sklep je tu, razpravljamo o besedilu sklepa, če kdo z njim ni zadovoljen, naj, prosim, vloži amandma, predlog za spremembo sklepa - o tem gre beseda, ne pa o drugih stvareh, o tem je bila prej razprava. Se oproščam, ampak tako je. Ali želi kdo razpravljati o besedilu sklepa? [[Ne želi.]] Potem lahko preidemo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujemo, prosim. Od 60 prisotnih je za glasovalo 44, proti je bil eden. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem je ta točka dnevnega reda zaključena. Zahvaljujem se predstavnikom zavoda za udeležbo na seji. Dodatni sklepi so pa sklepi odbora, ne pa državnega zbora. Če smem komentirati tudi sklep, ki se glasi: Državni zbor se seznanja [[...]]Jaz ne vem, kakšen sklep je to. Ampak, prosim, saj z novim poslovnikom bo to rešeno, upam. S tem smo to točko zaključili. Sejo bomo nadaljevali jutri ob 10.00 uri: Predsednik odbora Brenčič, bi želeli besedo?
Jaz bi opozoril gospoda podpredsednika samo, da 237. člen zavoda o pokojninsko invalidskem zavarovanju točno govori, kaj naj vsebuje poročilo. Mi, kot državni zbor smo dolžni ugotavljati, če je 237. člen zakona, ki ima kar štiri dolge odstavke, izpolnjen. Sklep, ki ga je matično delovno telo oblikovalo, je v skladu z zahtevo tega člena. Mislim pa, da ne bi bilo nič slabega, če bi državni zbor s predlogom dodatnih sklepov, ki jih je matično delovno telo predložilo državnemu zboru, tudi odločil. S tem državni zbor kot plenum zavezuje ali določa vladi, kaj naj pripravi, kar je "nedostatek", ki izhaja s poročila.
V gradivu, ki ste ga vi podpisali, to ne piše. Ampak piše: Odbor je oblikoval tudi dodatna sklepa [[...]]ne pa sklepa, ki naj jih predlaga državnemu zboru. Jaz štejem, da je to, kar je tukaj zapisano, mnenje odbora. Če pa želite, da o tem glasujemo, pa lahko glasujemo in razpravljamo seveda. Prosim, gospod Brenčič.
Hvala lepa. Jaz predlagam državnemu zboru, da se opredeli do obeh dodatnih sklepov. In sta tudi to dodatna sklepa državnega zbora. Je pa res, da jih je v odločanje državnemu zboru predlagalo matično delovno telo. Predlagam, da o teh dveh dodatnih sklepih glasujemo.
Jaz se opravičujem, ampak kot predsedujoči ugotavljam, da gradivo, ki ste ga poslali oziroma predložili, ne ustreza poslovniškim določilom. Formulacija ne ustreza. Zato lahko ta dva dodatna sklepa štejem samo kot dodatna sklepa odbora, ki se posredujeta vladi. O njih ne bomo glasovali. S tem smo [[...]]Gospod Brenčič.
Ali smem predlagati? Kot poslanska skupina SLS+SKD predlagamo državnemu zboru, da sprejme ta dva dodatna sklepa v obravnavo in sprejem. Sklepa sta identična, kot jih je oblikoval odbor za zdravstvo, delo, družino in socialno politiko.
Torej soglašate s tem, ker bomo najbrž hitreje opravili, da glasujemo o tem, kot da proceduralno zapletamo. Jaz sem si dovolil en vaš sklep nekoliko popraviti, da bo skladen s siceršnjo prakso. Gre za dva dodatna sklepa. Prvi sklep: Državni zbor predlaga vladi, da na podlagi danih zagotovil zavodu poskrbi, da bo tožba Republike Slovenije za plačila in nadomestila za delo DURS za leti 1997 in 1998 tudi dejansko umaknjena. Ali soglašate s tem? In drugi sklep: Državni zbor predlaga vladi, naj prouči možnost vzpostavitve operativnejšega načina za odpisovanje, delno odpisovanje, odloge in obročno odplačevanje prispevkov. Začetni del je spremenjen. Soglašate s tem? Želi kdo razpravljati o teh dveh dodatnih sklepih? Gospod Peterle
Hvala lepa. Gospod Peterle, izvolite.
Moja pripomba je pravzaprav proceduralna, ker na moja ušesa sem slišal, da je bila točka zaključena in je bilo napovedano, kdaj začnemo jutri delati, potem pa je bila mimo poslovnika še enkrat odprta razprava. Jaz sem proti temu, da tako odločamo.
Gospod Peterle, ta trditev v celoti ne drži. Razprav je bila zaključena v prvem delu, v drugem delu je gospod Brejc razpravo ponovno odprl. Odprta je samo razprava o predlogu poslanske skupine, da državni zbor sprejme dva dodatna sklepa v vsebini, ki jih je gospod Brejc prej prebral. To je možno. Razprava o dveh dodatnih sklepih je odprta. Želi kdo razpravljati? Glasovali bomo o vsakem sklepu posebej. Gospod Anderlič, če želite besedo, prosim, da se priglasite k besedi, da ne bomo kričali po celi dvorani. Izvolite, gospod Anderlič.
Jaz predlagam, da ne odločamo o teh dveh sklepih, da vi pogledate magnetogram zaključka te točke. V skladu, tako kot je gospod Peterle razumel, sem tudi jaz razumel in ta točka je bila zaključena. Ni res, da je mogoče na tak način točko nadaljevati. Ko boste prebrali magnetogram, bomo v nadaljevanju, če se ta trditev ne bo pokazala kot točna, lahko razpravljali in odločali o tehdveh dodatnih sklepih. Predlagam, da do takrat ne glasujemo o tej točki.
Hvala lepa. Proceduralni predlog dajem na glasovanje. To pomeni, da se preveri v magnetogramu, ali smo v celoti zaključili to točko dnevnega reda in da z morebitno razpravo in odločanjem o dveh dodatnih sklepih ni prekršen poslovnik. Ni dobro povzeto. Izvolite, gospod Anderlič.
Jaz predlagam, da prekinemo to točko dnevnega reda. V imenu poslanske skupine predlagam, da si vzamete odmor in da to preverite na račun, če pa hočete na račun poslanske skupine. Ker pa je ura 13 in 4 minute, mislim, da lahko to naredite do nadaljevanja te točke oziroma te seje, kadarkoli se bo že nadaljevala, verjetno pa jutri dopoldan.
Hvala lepa.
V imenu poslanske skupin želim odmor.
Hvala lepa. Na proceduralni predlog ni razprave, zato ga dajem na glasovanje. Odmor zaradi posvetovanja, prekinjamo zasedanje, preverili bomo magnetogram. Dovolite samo še sporočilo. Sejo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri z obravnavo 26. točke dnevnega reda, to je s predlogom zakona o ratifikaciji sporazuma med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško o obmejnem prometu in sodelovanju. Zbor bo nato prešel na prekinjeno 43. točko dnevnega reda, kjer bomo opravili drugo in tretjo obravnavo predloga zakona o samoprispevku v okviru hitrega postopka. Nato bomo sejo končali z obravnavo pravkar prekinjene 51. točke dnevnega reda, kjer bomo prej še preverili navedbe gospoda Peterleta in gospoda Anderliča. Hvala lepa.