Dober dan, kolegice in kolegi! Dve minuti čez drugo je. Vabim vse, da pridejo v dvorano državnega zbora. Nadaljevali bomo s prekinjeno 14. izredno sejo. Prosim, da pridete v dvorano. Predlagam, da ne izgubljamo veliko časa. Poglejte, en dan smo starejši, pa smo še vedno pri isti točki dnevnega reda. Zato predlagam, da to šokantno dejstvo upoštevamo in da smo urnejši pri svojih odločitvah. Poslanska skupina SDS je vzela odmor. Bo želel kdo besedo za pojasnilo? Kolegice in kolegi, dober dan! Pozdravljeni na nadaljevanju 14. izredne seje državnega zbora. Preden bom ugotavljal navzočnost v dvorani, vas želim obvestiti o kolegicah in kolegih, ki so zadržani. Še prej pa vas bom prosil za pozornost. Prosim za pozornost v dvorani. Kolegi in kolegice, ki ne bodo navzoče: kolegica Črnugelj, kolega Delak, Malovrh, kolega Bevk od 15.00 ure dalje, kolega Podobnik, kolega Barovič od 16.00 ure dalje, za pričetek seje se je opravičil kolega Kangler, na seji bodo manjkali kolegi Germič, Kacin in Kopušar, kolega Kremžar bo odsoten od 16.00 ure dalje, prav tako sta se za današnji dan opravičila kolega Švagan in Vučko. Zdaj pa prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Ugotavljam navzočnost v dvorani. Navzočih je 51 poslank in poslancev; državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko odloča. [[Nemir v dvorani.]] Prosim za mir v dvorani! Mislim, da bomo vsi lažje delali, če bo nekoliko manj [[...]]Hvala lepa. Na današnje nadaljevanje seje sem vabil predstavnike vlade Republike Slovenije, ki jih prav lepo pozdravljam. Sejo zbora bomo nadaljevali z obravnavo PREKINJENE 2. TOČKE DNEVNEGA REDA, to je PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SKLADU KMETIJSKIH ZEMLJIŠČ IN GOZDOV REPUBLIKE SLOVENIJE. Potem bomo prešli na obravnavo 3. točke in po vrstnem redu dalje. Rad bi vas spomnil, da smo včeraj prekinili zasedanje, ko je poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije zahtevala čas za posvet v poslanski skupini. Sprašujem predstavnika poslanske skupine, ali želi sporočiti stališče poslanske skupine. Ali lahko preidemo na glasovanje? Smo pri 2. členu in pregledu vloženih amandmajev. Najprej bomo odločali o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 2. členu. Glasujmo! Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 2. členu. Navzočih je 56. Za 29, 21 proti. [[Nemir v dvorani.]] [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 21.]] Težko. Težko bo delati v takih razmerah. Vem, da se posvetujete o vsebini, vendar kljub temu to ni mogoče delati na glas. Kolegice in kolegi! Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 2 k 2. členu. Glasujmo! 52 navzočih, 36 za, 10 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Proceduralno, kolega Vnučec. Pred odločanjem o amandmaju pod zaporedno številko 3.
Gospod predsednik! Jaz moram protestirati ker mislim, da večina poslancev ne ve, o čem smo zdaj glasovali, ker ste prekinili razpravo, ki včeraj ni bila zaključena. Ni bila zaključena zato, ker je predstavnik socialdemokratov predlagal odmor med razpravo, za katero je bilo najmanj še nekaj razpravljavcev. Moram reči, da tudi sam ne vem, o čem smo zdaj glasovali. Mislim, da ni bilo korektno od vas, da ste kar naenkrat tukaj dali na glasovanje zadeve, o katerih nihče nima pojma, katere so. In tudi niste pozvali predstavnika socialdemokratov, ki je predlagal odmor. [[Glas iz ozadja.]] Se opravičujem, če sem to zgrešil, ampak mislim, da ni bilo korektno, da smo kar šli na glasovanje, ne da bi obnovili, kje smo včeraj prenehali. Hvala.
Torej, s skrajno vljudnostjo bom rekel, da to ni bila edina stvar, o kateri ste zgrešili. Izrecno sem ugotovil, da je bila včeraj razprava zaključena. Po zaključku razprave je predstavnik Socialdemokratske stranke, poslanske skupine, to je stranka v državnem zboru, vzel odmor. Ko smo ugotovili navzočnost v dvorani,sem vprašal predstavnika, ali želijo besedo in od njih sem dobil odgovor, da te besede ne želijo. Opozoril sem, da prehajamo na odločanje k trem zaporednim amandmajem k 2. členu in tako smo tudi ravnali. Pregled je pred vami in o njem, v skladu z njim tudi odločamo. Tako vaš ugovor zavračam. Odločali bomo [[...]] [[Glas iz ozadja.]] Prosim? Ni replike tukaj, razen če imate drug proceduralni [[...]]Proceduralni? Prosim.
Predlagam v imenu poslanske skupine Stranke mladih pol ure odmora, da se pogovorimo na kolegiju o ponovitvi glasovanja.
Te možnosti za ponovitev glasovanja ni. Zdaj pa, ker vidim, da vas to tudi zabava, cenjeni kolega, vam moram reči, da se to ne spodobi. Procedura je tukaj zelo jasna in transparentna. In če bi nekoliko bolj poslušali, bi lahko tudi videli, kako odločanje poteka. Mislim, da so to preveč resne stvari, da bi zdaj postali brez potrebe tarča teh kritik. Če želite pol ure odmora, ga bom dal, vendar ne z obrazložitvijo. Zdaj smo v fazi odločanja. Ko bomo odločali o tretjem amandmaju, lahko pri naslednji razpravi zavzamete [[...]]- še enkrat ste dvignili roko. Prosim, kolega Vnučec.
Jaz sem se zmotil in predlagam državnemu zboru, da ponovno odločamo o prvih dveh glasovanjih.
To ni mogoče. To ni mogoče. To seveda veste, da bi precedens pri taki praksi pomenil, da lahko poljubno državni zbor vedno ponavlja glasovanja, ki so bila že izvedena. Predlagam, da gremo na glasovanje o tretjem amandmaju k 2. členu. Prosim, da glasujemo. Kolega Vučko. Pardon. Vi želite še enkrat besedo. Kolega Vnučec. Želite še enkrat besedo? Prosim, če gre za proceduralni predlog.
Ja, predlagam proceduralno, da državni zbor odloči o mojemu predlogu.
Torej, da bi glasovali o vseh glasovanjih tega predloga.
Ne o vseh. Samo o prvih dveh, ker nismo bili, mislim, da ste nas tukaj zavedeli.
Ni, to, tega predlog ne [[...]]
Protestiram, protestiram proti takemu načinu vodenja seje.
To lahko storite. Moj način vodenja seje bom dal tudi na glasovanje. Prosim, sprejemamo zakone. In tukaj ne more biti nobenega suma o tem, da je pri proceduri, pri sprejemanju kakšna napaka pri vodenju odločanja. Ni je. Vaše pripombe so bile neumestne. Jih ne morem dati na glasovanje. Tukaj je nekdo želel besedo. Za proceduralno? Ne. Prosim. Kolega Brejc.
Gospod predsednik, jaz bi samo, seveda proceduralno želel najprej ugotoviti, da ni nobenih podlag za to, kar predlaga gospod Vnučec, in predlagam, da torej nadaljujemo tako, kot je bilo začeto. Hkrati pa izkoriščam to priložnost, da protestiram zoper način razprave gospoda Vnučca, ki govori o tem, da poslanci nismo vedeli, o čem glasujemo. Očitno on ni vedel o čem glasuje, pri tem ne pozna poslovnika in zdaj izgubljamo čas s tem.
Prosim, da nadaljujemo. Odločali bomo o amandmaju pod zaporedno številko 3 k 2. členu. Odločamo. Prosim. Obrazložitev, prekinjam glasovanje. Prosim, kolega Džuban.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bom glasoval proti temu amandmaju vlade. Namreč, mi smo v prvem glasovanju izglasovali rešitev, kjer vlada ne bo imela več kaj razporejati. Amandma namreč govori: vlada odloča o razporejanju presežka prihodkov nad odhodki in pri tem upošteva sprejeti finančni načrt in program dela sklada. Mi smo s prvo rešitvijo, kjer smo preden začne sklad gospodariti kakorkoli, prihodke vse razdelili tako, da eno tretjino odvedemo občinam, z ostalim delom se pa pač sklad naj ukvarja, kakor se bo, kvečjemu bo pokril samo funkcioniranje sklada, za vse ostale zadeve, tudi za program dela sklada, seveda sredstev ne bo več. In ta amandma je nesmiseln in bom glasoval proti. Hvala.
Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Potem prehajamo na glasovanje. Odločamo o amandmaju pod zaporedno [[...]]Pardon. Še enkrat bom [[...]]Samo hipec. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko tri. Prosim. 61 navzočih, 29 za, 26 proti. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 26.]] Odpiram razpravo o amandmajih, vložena sta dva k 3. členu. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko ena k 3. členu. Glasujemo. 62 navzočih, 53 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 2.]] Amandma pod zaporedno številko ena je sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko dva. Glasujemo. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko dva. 66 navzočih, 56 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 2.]] Amandma je sprejet. Odpiram razpravo k vloženim amandmajem k 4. členu, vloženih je osem amandmajev. K tretjemu amandmaju k 4. členu je vložen tudi amandma, ki ga predlaga poslanska skupina Socialdemokratske stranke. Gre za amandma na amandma poslanske skupine Združene liste k 4. členu. Ta ni v pregledu, ga imate na klopi. Želi kdo o amandmaju na amandmajih in o amandmajih k 4. členu v celoti besedo? [[Ne želi.]] Zapiram razpravo in prehajamo na odločanje. Prosim za potreben mir v dvorani, sicer bomo spet priče stališču, da kdo ne more zbrano poslušati proceduro odločanje. Odločali bomo o amandmaju pod zaporedno številko ena k 4. členu. Glasujemo. Če je ta sprejet, so vsi drugi brezpredmetni. Navzočih je 71, 20 za, 45 proti. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 45.]] Amandma ni bil sprejet, tako so drugi amandmaji še vedno predmetni. Odločali bomo o amandmaju pod zaporedno številko 2 k 4. členu. Če je ta sprejet, sta amandma pod zaporedno številko 3 in amandma na amandma brezpredmetna. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. 70 navzočih, 48 za, 20 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Smo na 3. strani pregleda, pri amandmaju pod zaporedno številko 4, ker je amandma pod številko 3 postal brezpredmeten. Smo pri amandmaju pod zaporedno številko 4, na 3. strani pregleda. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 4. Prosim za mir in pozornost v dvorani. 65 navzočih, 62 za, eden proti. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 5. Glasujemo. Prosim? Prekinjam glasovanje. Obrazložitev glasu, gospod Džuban.
Tu je bistvo zgodbe, ki se je včeraj [[...]]
Samo trenutek! Prosim za mir v dvorani. Prosim, kolega Džuban.
Glasoval bom proti, seveda. Tu je bistvo zgodb, ki so se odvijale včeraj ves popoldan. Namreč, ali dosedanji koncesionarji imajo pravico upravljati z gozdovi naprej ali ne oziroma kaj potem, ko se izteče koncesijsko razmerje. In seveda je tu rešitev, da pa kadarkoli, tudi po 20 letih, ko se izteče koncesijsko razmerje, imajo še zmeraj prednostno pravico. Primerjal bom z gradnjo avtocest, kjer damo v razpis projekt 10 milijard, se prijavi 10 izvajalcev, vendar ima prednostno pravico tisti, kije zdaj to počenjal največ, recimo SCT, brez ozira na ponudbe, ki jih dajo drugi. Mislim, da je rešitev nesprejemljiva, in bom glasoval proti. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji, ki želi obrazložiti svoj glas, je kolega Sok.
Hvala lepa. Torej, bistvo tistega, o čemer smo razpravljali včeraj, je seveda bilo sprejeto z amandmajem pod zaporedno številko 2. S tem amandmajem, ko ste pač večinsko odločili in ga sprejeli, je bilo črtano 10-letno obdobje in spremenjeno nazaj na 20-letno. V tem amandmaju, ki pa ga predlaga Združena lista, pa je predlog, da bi takrat, ko se bodo te koncesije leta 2013 končale, da bi prednostno pravico imeli še vedno dotedanji koncesionarji. Torej, to je nesprejemljivo in tudi mi bomo glasovali proti temu amandmaju.
Hvala lepa. Kolega Rokavec. Se lahko izključite, kolega Sok? Hvala.
Hvala za besedo. Saj sta že predhodnika povedala. Namreč, to je tipičen amandma, ki zagovarja interes določenega lobija v tej državi in ki preprečuje vzpostavitev tudi po tem obdobju normalne konkurence. Mislim, da je ta amandma dejansko skregan z logiko tržnega gospodarstva; zato bom glasoval proti.
Ali želi še kdo obrazložiti glas? [[Želi.]] Kolega Jerovšek.
Tudi sam bom glasoval proti temu amandmaju, ker smatram, tudi če bi bil izglasovan, da je protiustaven. To je skregano s principi našega sistema, za katerega smo se odločili, za katerega jamči tudi ustava. Seveda je pa sprejetje tega člena dolgoročno zagotovilo financiranja določeni stranki, da bi protipravne koristi nekateri gospodarski subjekti so zadržali za neutemeljeno dolgo obdobje. Zaradi tega menim, da je celo nekorektno, da združena lista ta člen forsira in da ga ne umakne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Veber. Potem želi besedo tudi predstavnica sekretariata. Kolega Veber, imate besedo za obrazložitev glasu.
Hvala za besedo. Ta amandma bom podprl zato, ker je takšna rešitev že v obstoječem zakonu. Torej, gre za rešitev, ki že velja, je že zapisana v obstoječi zakon. Ukinjanje pridobljene pravice je protiustavno in če ta amandma ne bo izglasovan, bo seveda tudi možnost sproženja novih ustavnih sporov. To, kar predlagamo že sedaj v zakonu, je uveljavljeno in zaradi te procedure, ki je bila od leta 1997, samo poskušamo ohraniti to, kar je v osnovnem zakonu že zapisano. Ne gre za nič novega in ne gre za nič ustavno spornega. Kvečjemu, če ta amandma ne bo sprejet, bodo odprta pota za nove ustavne spore. Zato bom ta amandma podprl. Hvala.
Želi še kdo obrazložiti glas? Pri čemer ponavljam: gre za obrazložitev glasu, ne za polemiko. Stališča so bila že tudi v diskusiji. Prosim, imate besedo. Kolega Drobnič, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Ja, obrazložil bom svoj glas. Glasoval bom proti takšni ureditvi. Zakaj? Zato, ker v določilu piše "najmanj 20 let" - v prejšnjih členih. To pomeni, da zdaj tisti, ki bo sklepal koncesije, jih bo lahko sklepal za 100, 200, 500 ali pa 1000 let, ker je nora določba. In s tem mu bomo dali možnost, da ima prioriteto po izteku tega dvajsetletnega obdobja. Oprostite! To pomeni ponovno uveljavljanje fevdalnosti v Slovenijo. Očitno bo treba potem pač na drug način priti do spremenjenega zakona. To je nezaslišano. Glasoval bom proti.
Preden bom dal besedo, bom še enkrat prosil za mir v dvorani. Pred tem ne bom dal besedo naprej. Prosim, želite besedo?
Hvala. Sam bom tudi glasoval proti, predvsem zaradi tega, ker je prozorno jasno, da hoče predlagatelj amandmaja s tem določilom uveljaviti prednostno pravico pri ponovnem podeljevanju koncesije po izteku pogodbe. Mi smo že dosti govorili o tem, kako sporne so koncesije z vidika trajanja in kakršnakoli prioriteta, ki bi jo z eventualno uveljavitvijo tega amandmaja uzakonili dosedanjim koncesionarjem, bi bila izrazito v nasprotju z vsem tistim, kar smo izrekli. Istočasno se mi zdi, da je osnovno besedilo zakonskega predloga, vsaj v pogledu, ki govori, da se lahko koncesija oddaja tudi kmetom, ki živijo na območjih z omejenimi možnostmi za kmetijsko pridelavo, tudi v skladu z našimi pričakovanji in mislim, da tudi z osnovnim namenom sklada, da ojača ekonomsko moč kmetij na teh območjih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ali želi še kdo obrazložiti svoj glas? Ugotavljam, da ne. Potem lahko preidemo na glasovanje. Kolegice in kolegi, glasovali bomo o amandmaju pod zaporedno številko pet, ki je na tretji strani našega pregleda. O njem glasujemo. Če je ta sprejet, potem amandma pod zaporedno številko šest postane brezpredmeten. Glasujemo. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko pet. Prosim za mir v dvorani, glasovanje poteka. 69 navzočih, 14 za, 52 proti. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 52.]] Amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko šest. Glasujemo. 59 navzočih, 37 za, 17 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 17.]] Amandma je sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko sedem. Če je sprejet ta amandma, je amandma pod zaporedno številko osem brezpredmeten. Sedaj vedno počakam za trenutek, da vidim, če hoče kdo obrazložiti glas. [[Nihče.]] Glasujemo. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko sedem. 66 navzočih, 39 za, 22 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 22.]] Bil je sprejet. Osem je brezpredmeten, amandma pod zaporedno številko osem je brezpredmeten. Gremo na stran pet našega pregleda. K 5. členu je vloženih sedem amandmajev. Odpiram razpravo o vloženih amandmajih. Želi kdo besedo? Ugotavljam, da ne želi nihče besede, zato razpravo zaključujem. Opozarjam, da je bil amandma na amandma vlade spremenjen. Prosim za pozornost v dvorani! Amandma pod zaporedno številko 1 je bil spremenjen. Vlagatelj je poslanska skupina Socialdemokratske stranke. Besedilo dopolnila imate pred seboj na klopi. Ni ga v pregledu amandmajev. O njem bomo glasovali. Vložen je bil 13.2. letošnjega leta. Državni zbor torej ve, o katerem dopolnilu bomo zdaj najprej glasovali. Ni zadržkov. Lahko preidemo na glasovanje? [[Lahko.]] Če je sprejet amandma, je amandma pod zaporedno številko 2 brezpredmeten. Zdaj bomo glasovali. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. 67 navzočih, 18 za, 44 proti. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujmo o amandmaju pod zaporedno številko 2 k 5. členu. Glasujmo! Prosim za mir! 64 navzočih, 26 za, 26 proti. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil potrebne večine. Glasujemo o amandmaju na amandma vlade. To je amandma pod zaporedno številko 3. Če je ta amandma sprejet, je amandma pod zaporedno številko 4 brezpredmeten. Pardon. Opozarjam, da je amandma umaknjen. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujmo! 68 navzočih, 52 za, 9 proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 5. Če je sprejet ta amandma, sta amandmaja pod zaporedno številko 6 iz 7 brezpredmetna. 6 je umaknjen. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 5. Prosim! 66 navzočih, 59 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da amandma je sprejet. V tem smislu amandmaja pod zaporedno številko 6 in 7 postaneta brezpredmetna. Šesti je itak umaknjen. Tako smo odločili o vloženih amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost. Želite besedo? Prosim. Prosim za mir v dvorani. Se lahko vklopite, gospa. Hvala.
Hvala lepa. Glede na sprejete amandmaje ugotavljam, da bi bilo treba spremeniti besedilo 6. člena, tako kot je sekretariat že napovedal v svojem pismenem dodatnem mnenju. Namreč, ne gre za druge podzakonske akte kot za predpis ministra v spremenjenem 4. členu oziroma v določbi, ki spreminja sedmi odstavek 17. člena veljavnega zakona. Hvala lepa.
Dobro. Prosim, predlagatelja, vlado, da upošteva to opombo sekretariata, da pripravi predlog uskladitvenega amandmaja. O njem bomo odločali, ko bo pripravljen. Do takrat bi prekinil to točko. Lahko vlada pove približno, kdaj lahko računamo na vložen usklajen amandma? Približno. Lahko še danes? Lahko še danes? Lahko! Prav, do takrat torej prekinjam to točko dnevnega reda Takoj, ko bo vlada pripravila uskladitveni amandma, bi lahko prešli na odločanje o njem. Želite proceduralni predlog, kolega Jerovšek?
Ja, predlog je popolnoma praktične - preden bomo glasovali, pa se odločali naprej, tudi po uskladitvenem, bi želel, da bi imeli čistopis tega, kar smo danes sprejeli. Bila je določena zmeda in niti sam ne vem, če nisem pri enem amandmaju glasoval proti tistemu, proti čemu sem diskutiral in se zavzemal. Kajti na tak način, v relativni naglici se je težko opredeliti in zato predlagam, da imamo pred sabo čistopis sprejetega zakona, prej sprejetega zakona. Hvala lepa.
Bomo poskrbeli za to, da bodo pogoji za odločanje o predlogu izpolnjeni, tudi ta, da bo vsem jasno, o čem na koncu odločamo. Vlada pa naj le čim prej pripravi uskladitveni amandma. Na državnem zboru, naših službah je, da uredimo druge okoliščine za odločanje. Kolega Vnučec, prosim.
Hvala, gospod predsednik. Jaz bi se pridružil temu predlogu, iz razloga, ki sem ga na začetku - ker to, kar je do zdaj sprejeto, je živi zmazek. Pa niste vi krivi, ne bom rekel, da ste vi krivi, ampak predlagam, da tudi vlada pove, glede na čistopis, svoje stališče, kaj meni o tem zakonu, da se bomo lažje odločili. Hvala.
Torej, kot rečeno, ko bodo izpolnjeni pogoji, ki jih določa poslovnik za nadaljevanje obravnave prej prekinjene točke dnevnega reda, bo državni zbor z delom na njej tudi nadaljeval. Sedaj pa prehajam na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O JAVNIH CESTAH - skrajšani postopek. Trenutek bomo počakali, da se nam pridružijo predstavniki vlade. Po maratonski obravnavi prejšnje točke morda vlada ni bila pripravljena na tako hiter zaključek te točke. Trenutek bomo počakali na predstavnike vlade. Prav dolgo ne moremo čakati na predstavnike vlade. Prosim, če se, kolegice in kolegi, usedejo v svoje klopi. Če nihče od poslancev in poslank ne bi zahteval, da so prisotni predstavniki vlade, bomo začeli obravnavo brez njih. Prosim za mir v dvorani. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavnikov vlade še ni, morda se bodo k razpravi o zakonu oglasili kasneje. Za hip moram prekiniti delo državnega zbora, ker je v njem preveč nemira. To še posebej storim zato, da ne bi potem kasneje kateri od poslancev in poslank rekel, da smo v naglici ali pa v preveliki zmedi sprejemali odločitve. Dokler ne bo mira, ne bomo nadaljevali. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje. Želi predsednik ali predstavnik besedo? Prosim, kolega Gerenčer, predsednik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ker ni predstavnikov vlade, dovolite samo, da spomnim, da gre za en skrajšan postopek, gre za uskladitev določb zakona o javnih cestah, ki se nanaša na preverjanje prevoznih dovoljenj z evropskim pravnim redom, ki bi ga morali uskladiti do konca lanskega leta. Pri slovenski zakonodaji z "acquisem" je bilo ugotovljeno, da področje izrednih prevozov ni v celoti usklajeno. Prav tako pa je treba uskladiti tudi pojem izrednega prevoza v tem zakonu s pojmom, ki je uveljavljen v zakonu o cestnem prometu. Odbor za infrastrukturo in okolje je obravnaval prvič te spremembe 5. decembra lanskega leta in sprejel sklep, da podpira skrajšani postopek. Na nadaljevanju 2. seje, torej 12.12., smo ponovno obravnavali in po krajši razpravi sprejeli dva amandmaja, in sicer k 2. členu in k 3. členu. Na koncu je odbor sprejel sklep, da predlaga državnemu zboru, da sprejme zakon skupaj z amandmaji, ki jih odbor predlaga. Odbor pa se ni opredelil do amandmaja poslanske kolegice Cvete Zalokar Oražem. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik odbora. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ugotavljam, da ne. Pismenih prijav kolegic in kolegov nisem prejel, tako da morebitno razpravo poslej omejujem na pet minut. Ali želi kdo besedo? Nihče ne želi besede, zato zaključujem splošno razpravo. Prosim, da vzamete predse pregled amandmajev k predlogu zakona, ki je bil pripravljen 28. januarja tega leta. Prosim, da imate pred seboj tudi dva amandmaja, ki ju je vložil kolega Trofenik; to sta amandmaja, o katerih bomo odločali. Najprej bomo odločali o amandmajih k 1. členu. V pregledu amandmajev imamo vložene amandmaje skupine poslancev in kolegice Zalokar Oražem ter dva amandmaja kolega Trofenika. Ali želi kdo besedo o vloženih amandmajih k 1. členu in o 1. členu v celoti? Da, kolega Trofenik.
Hvala za besedo. Skrajšani postopek spremembe zakona o javnih cestah omogoča poleg tega, čemur sledi predlagatelj, tudi korekcijo nevzdržnega stanja, kar se tiče izrednih prevozov. Ko je bil sedaj veljavni zakon sprejet, so bile nekatere druge predpostavke. In da bi lažje razumeli filozofijo veljavnega zakona, bi opozoril na 10. člen, česar se iz gradiva sicer ne vidi, da je z veljavnim zakonom o javnih cestah bilo predvideno, da bo država zagotavljala potrebna sredstva tako za vzdrževanje državnih cest kot za redno vzdrževanje lokalnih cest. Temu seveda ni tako. Eden izmed perečih problemov so izredni prevozi oziroma škode, ki nastajajo zaradi izrednih prevozov. Konkretno predlagam v prvem amandmaju, da se v 2. točki 51. člena beseda "državne" nadomesti z "javnimi". Zakaj? Poglavje o izrednih prevozih res spada v poglavje, ki govori o državnih cestah. Javne ceste so pa lokalne in državne. Že takrat je bil predlagatelj - oziroma ko smo sprejemali - nedosleden, ker v istem 51. členu na koncu pa govori v 6. točki, da gre za javne ceste. Da bi to nedoslednost popravili, je sedaj priložnost in je nujno, zato predlagam, da se v drugi točki popravi beseda oziroma zamenja "državnih" z besedo "javnih". Zakaj? Če se to ne stori, se lahko tolmači, da je prometna signalizacija, ki opredeljuje dovoljene osne obremenitve in podobno, velja samo za državne in da iz tega ni možno izpeljati potem nekaterih posledic, ki so pomembne za lokalne ceste. Po tem nadaljevanju predlagam drugi amandma, kar se tiče izdajanja dovoljenj za izredne prevoze. Opozoril bi, da dikcija, ki je v zakonu, je nesporna, ko gre za izredne prevoze na državnih cestah. Kakor hitro pa gre za izredne prevoze na državnih in lokalnih cestah, in v tretji obliki, ko gre za izredne prevoze samo ali pretežno na lokalnih cestah, pa seveda je praksa pokazala, da je taka zakonska rešitev nevzdržna, ker se tisoče prevozov, izrednih, dogaja glede na definiciji izrednih prevozov, pa direkcija ne izda nobenih dovoljenj oziroma sploh niso pod nadzorom ti izredni prevozi. Posledica je uničevanje javnega premoženja, to je državnih in lokalnih cest. Smisel mojega amandmaja je, da se razdela oziroma razgradijo tri možne situacije, enkrat ni sporno, ko gre za izredne prevoze na državnih cestah, da je to v pristojnosti direkcije; drugič, ko gre za izredne prevoze na lokalnih in državnih cestah, da je tisti osrednji organ, ki izda dovoljenje, direkcija, vendar ne more tega delati mimo lokalnih skupnosti. Tu je vedno odprta dilema: soglasje ali mnenje. Ker ni naklonjenosti k soglasju, ki bi bila edina korektna rešitev, predlagam tako rešitev, da gre za predhodno mnenje in da je treba upoštevati utemeljene pogoje, ki jih postavi lokalna skupnost oziroma pristojni organ. Za kaj gre? V praksi se dogaja, da direkcija dovoljuje izredne prevoze tam, kjer jih ne bi smela, preko zaščitenih, na primer vodovodnih varstvenih pasov in podobnih, dogajajo se havarije pri teh prevozih, katerih posledica so skoraj neizmerljive, ker če gre za izlivanje naftnih derivatov v podtalnico na zaščitenem območju, seveda, je zelo težko ali sploh nemogoče to sanirati. Tretja varianta, ki jo ta amandma prinaša, ko gre izključno za izredne prevoze po lokalnih cestah mora - in to je edino logično - biti izključno v pristojnosti pristojnega organa lokalne skupnosti. Opozarjam na situacijo, da je nek prevoz lahko z vidika standardov za državno cesto čisto normalen, z vidika standardov zlasti osne obremenitve pa je na lokalni cesti isti prevoz izredni prevoz po veljavni definiciji, ki je zajeta v zakonu. Iz tega naslova se dogaja tisoče in tisoče, podnarekovaji, "izrednih prevozov" brez kakršnihkoli odškodnin, ki pa povzročajo veliko škodo. Naj zaključim. Podobno kot oziroma za razliko od nekaterih drugih amandmajev, ki so želeli to rešiti, sam nikjer ne navajam odškodnine, ker mi je logično, in v tem delu se z obrazložitvijo vlade strinjam, da bi morale odškodnine pripasti že po veljavnem zakonu, tako tisti del za lokalne ceste kot za državne ceste. Res pa je, da se to v praksi ne dogaja, pa čeprav je bil, mislim, zakon sprejet leta 1997 ali 1998. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolegica Zalokarjeva. Pardon, najprej kolega Sok, se opravičujem, potem kolegica Zalokarjeva.
Gospod predsednik, predlagam, da - aha, vidim, da je v tem trenutku prišel predstavnik ministrstva za promet in zveze - kajti zdi se mi, da ta dva amandmaja, ki ju je vložil poslanski kolega Trofenik, nista tako nedolžna, kot se zdita na prvi pogled. In seveda bi želel, da se pred odločanjem o teh dveh amandmajih izjasni ministrstvo oziroma predlagal bom, da, preden o tem glasujemo, vzamemo petnajst minut odmora s strani naše poslanske skupine, Nove Slovenije. Za kaj gre? Če sem pravilno razumel obrazložitev gospoda Trofenika, se mi zdi, da pri tej zadevi gre za nadaljevanje razprave o zakonu o živinoreji, kjer so določeni poslanci predlagali črtanje 10. člena. Ne bi rad, da bi pri tem amandmaju to debato ponavljali, vendar bi rad opozoril na naslednje. Če v ta zakon poleg državnih vključimo tudi vse ostale javne poti, potem so seveda vključene tu zravenmnoge občinske ceste. Mnoge občinske ceste so grajene tako, kot so bile grajene, in dogaja se, da na področju kmetijstva v določenih časovnih obdobjih kmetijci in drugi uporabniki te ceste obremenijo drugače, kot pa so dejansko predvidene. Da bom konkreten, v našem primeru gre za prevoz sladkorne pese v jeseni. V prejšnjem obdobju so kmetje oziroma poljedelci to peso prevažali več ali manj s traktorskimi prikolicami. Danes pa prihaja do tega, da tovarna nudi servis in direktno z njiv prevažajo peso v tovarno, sukcesivno, se pravi tako, kot teče tam predelava, s kamioni. In če mi nekaj takega, kot tu piše, vključimo v ta zakon, potem se bojim, da bo ta prevoz s kamioni v marsikateri občini postal prepovedan. Zato prosim državni zbor in tudi ministrstvo za promet in zveze, da se do tega problema opredeli. Zdi se mi, da ne gre tako na hitro sprejemati tako odločilnih amandmajev, kot je to, in da bi poslanec, gospod Trofenik, moral ta amandma vložiti nekoliko prej. Zakona ne sprejemamo po skrajšanem postopku, sploh ne vem, če ga lahko vloži tako na plenarno zasedanje. Torej, o tem odbor ni razpravljal, vlada se ni opredeljevala - jaz nisem za takšna ad hoc glasovanja o tako pomembnih amandmajih, kot je ta. Hvala lepa. Torej, predlagal bom pred glasovanjem 15 minut odmora v imenu naše poslanske skupine.
Teh petnajst minut bom tudi odredil takoj, ko bo zaključena razprava o amandmajih k 1. členu. Rad bi vas samo opozoril, da je bil amandma vložen regularno, tako da z vidika poslovniške procedure ni sporen, vsebinsko pa seveda lahko in bo to pokazalo glasovanje. Kolegica Cvetka Zalokar-Oražem, potem predstavnik vlade.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi želela obrazložiti amandma, ki nosi številko dve, obenem pa tudi pojasniti, da amandma k 1. členu pod številko ena v imenu skupine poslancev umikam. Pri tem prvem amandmaju, ki je vložen: kot skupina poslancev smo seveda pri kasnejšem razmisleku ugotovili, da pri vprašanju izrednih prevozov, ki potekajo po državnih in občinskih cestah, bi bilo vseeno smiselno, da ne obremenjujemo direkcije, ki izdaja soglasja, z dodatnim postopkom iskanja soglasja tudi na občinski ravni. Zato sem pripravila nov amandma, kjer predlagam, da je direkcija v roku iz prejšnjega odstavka dolžna občine obvestiti. Moram reči, da v tem trenutku, glede na pojasnilo in stališče vlade, ki ste ga prejeli, odločno protestiram proti stvarem, ki so tu napisane. Kajti, moram reči, da v dosedanji praksi nihče ni nikoli obveščal niti vzdrževalcev cest niti občin o poteku izrednih prevozov prek oziroma po občinskih cestah. Mislim, da je tako samovoljnega in, bom rekla, ignorantskega odnosa do lokalnih skupnosti, in v tem primeru tudi do njihove lastnine, dovolj. Če je država zaradi določenih interesov tako [[...]]
Kolegica Zalokar, samo trenutek. Za vami poteka majhna konferenca, mislim, da je korektno, da vas [[...]]
Me ne moti.
Ne, ne, moti pa druge. Vsekakor ne moti tistih, ki so na konferenci.
Če je država s tako velikim veseljem v preteklih letih občinam zaradi finančnih interesov tako veliko cest prekvalificirala v lokalne ceste, je pač to njen problem. Mi smo bili s tem soočeni in smo morali kar naenkrat najti bistveno večja sredstva za vzdrževanje cest. Je pa ignorantsko in nepošteno od države, da po teh cestah, ki so v lasti občine Domžale, v lasti občin, poteka izredni prevoz brez vsaj tega, da bi bile lokalne skupnosti o tem obveščene. Prav tako moram pritrditi temu, kar je rekel kolega Trofenik, da ne poznam primera, čeprav to zakon dopušča, da bi kdorkoli že prejel kakršnekoli odškodnine na račun teh izrednih prevozov. In seveda moram reči, da v tem primeru bo treba, če se tu ne bo stvar primerno uredila, ubrati druge pravne poti za uveljavitev teh interesov lokalnih skupnosti, kajti mislim, da vseeno je v tej državi lastnina na nek način zavarovana in nihče ne more kar tako po nekih cestah vršiti izredne prevoze, ki te ceste lahko uničujejo, vršijo se lahko preko mostov, ki sploh teh prevozov ne zmorejo. In mislim, da v tem smislu je ta amandma pod številko 2 dovolj korekten, da se občine o tem obvesti, da takšen izredni prevoz poteka, da ima občina potem možnost tudi opozoriti direkcijo za ceste na pomanjkljivosti ali pa na težave, ki bi jih tak izredni prevoz povzročil. In pa seveda mislim, da je člen, ki govori o tem, da v takem primeru lokalni skupnosti pripada sorazmerni delež, popolnoma korekten, glede na to, da se te uredbe nikoli v praksi ni v resnici izvajalo in jih noben upravljavec cest, vsaj občinskih ne, ni nikoli bil deležen nobenega deleža zaradi izrednega prevoza. Pri tem poudarjam, da seveda se izredni prevozi lahko dogajajo in se jih izpeljuje izključno po državnih cestah in v takem primeru, pač, ne bo težav. Mislim pa, da tako ignorantsko se mimo lokalnih skupnosti, njihove lastnine ne more iti, zato poslankam in poslancem predlagam, da amandma pod številko 2, ki je dovolj korekten in ne pomeni zapletanja postopkov ali oviranja direkcije, čeprav mislim, da izredni prevozi se ne pripravljajo skozi noč, kar preko noči, ampak imajo določeno obdobje, ko se ta postopek izvaja in je dovolj časa, da v tej fazi se tudi obvesti lokalno skupnost. Še enkrat pa; amandma pod številko 1 skupine poslancev pa umikam.
Amandma pod zaporedno številko 1 je torej umaknjen s strani skupine poslancev. Za besedo je prijavljen še gospod državni sekretar. Prosim, imate besedo.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci. Vlada je obravnavala amandma, ki ga je vložila gospa poslanka Zalokar Oražem, in tega amandmaja ne podpira. Medtem ko vlada ni obravnavala amandmaja, ki ga je vložil gospod Trofenik. Moram pa povedati, da sedanja zakonodaja te zadeve ustrezno ureja, saj narekuje, da iz naslova varstva cest - namreč govorimo o problemu varstva cest, da ko se vrši izredni prevoz po občinskih in državnih cestah, da v tem primeru upravljalec, ki pripravlja predlog odločbe o izrednem prevozu, o tem izrednem prevozu obvesti lokalno skupnost. In pa, skladno z uredbo, ki je bila sprejeta v letu 1999, tudi nakaže, po 10. členu, povračilo za izredni prevoz na račun upravljavcev cest, po katerih poteka izredni prevoz v sorazmerju z dolžino prevozne poti izrednega prevoza po javnih cestah posameznih upravljavcev cest. Dobesedno prebrani 10. člen te uredbe. Kako se pa v praksi ta zadeva odvija? Pred sabo imam dovoljenje o izrednem prevozu v javnih cestah, kjer v izreku piše, da se, en primer izrednega prevoza, da se 90 tolarjev nakaže na račun mestne občine Ljubljana, ker se je tolikšni del izrednega prevoza odvijal v tem primeru po cesti, ki je v upravi mestne občine Ljubljana. Za kakšen denar gre po sedanji zakonodaji in kako so zadeve urejene? Namreč, po sedanji zakonodaji to ni nadomestilo za poškodovano cesto zaradi izrednega prevoza, ampak je to neka dajatev, ki je primerljiva tudi z državami, ki te zadeve primerno oziroma podrobno urejajo, to je Avstrija, Nemčija, Italija. Torej, iz izrednih prevozov se v državni proračun zbere približno 75 milijonov. Od tega se na lokalnih cestah odvija približno 5% takih prevozov in ocenjujemo, to je seveda ocena, lahko se pa analizo tudi naredi, da se na letni ravni iz tega naslova zbere med 5 in 10 milijonov denarja, ki pripadajo občinam in se tudi nakazujejo. Tukaj je nakazilo, da je bilo teh 90 tolarjev nakazanih na mestno občino. Občine v svoji pristojnosti pa imajo, da urejajo zadeve s svojimi odredbami. Mi smo na hitro pogledali, vsega nismo mogli urediti, pogledati. Pregledali smo 88 občinskih uredb, ki na enak način urejajo te zadeve in tudi predpisujejo povračila za uporabo oziroma za izredne prevoze. Samo štiri občine od teh 88, ki te zadeve niso imele tako urejene. To se pravi, gre za morda 5% občin, ki še niso uredile te zadeve in lahko v okviru svojih pristojnosti in svojih možnosti te zadeve ustrezno urejajo. Amandma bi pomenil samo to, da bi dodali nekaj, kar je že urejeno, in da bi zakon nekje izgubil svojo strukturo, kjer je v splošnih zadevah, v splošnih odločbah urejeno, kako se to ureja na javnih cestah, v ostalih točkah zakona se pa ureja to, kako se na državnih cesta zadeve ureja, prepušča pa občinam, da te zadeve ostale ceste, gradnje, vzdrževanje, izredne prevoze, varstvo cest in tako naprej, pa urejajo same. Edina izjema je, ko se izredni prevoz vrši po občinskih in državnih cestah istočasno, in je ta zakon predvidel, da potem v tem primeru to ureja Direkcija za ceste, vendar: s tem da nakaže ustrezni delež na upravljavca, v tem primeru na lokalno skupnost oziroma občino. Kot rečeno, vlada ne podpira takih amandmajev. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod državni sekretar. Sedaj imamo nekaj prijavljenih za besedo, potem bom itak odredil petnajst minut odmora. Najprej kolega Sušnik, potem kolega Sok, kolega Trofenik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Podprl bom in se tudi zavzel, da se izglasuje amandma kolega Trofenika, ker sem prepričan, da je samo tako jasno določilo, ki ima posledično tudi izdaje dovoljenja za izredni prevoz, ki poteka po občinskih cestah, ki ga izda pristojni občinski organ, edina garancija, da se izredni prevozi po občinskih cestah odvijajo v skladu z namenom dobrega gospodarja, če temu tako rečem, oziroma s ciljem, da se pridobi odškodnina za eventualnonastalo škodo, ki se na teh cestah zgodi. To se dogaja, dogaja se tudi to, da policija ob raznih prometnih nesrečah nepooblaščeno, brez soglasij lokalnih skupnosti usmerja ves promet po določenih cestah, ne da bi kogarkoli kaj vprašali oziroma ne da bi kdorkoli bil pripravljen poravnati kakršnokoli škodo. Določilo amandmaja, ki ga je vložila gospa Zalokar Oražem Cvetka, da se samo obvesti, je, bom rekel, čisto prazno, nima nobene vsebine in sodi v sklop podobnih stvari, ki smo jih že opisali in o katerih je bilo v tem državnem zboru že veliko govora. Gre za to, da obvestilo posledično praktično nič ne pomeni, ni garancije za kakršnokoli vplivanje na samo izvedbo. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Sok, imate besedo.
Hvala za besedo. Jaz bi samo gospoda državnega sekretarja rad vprašal, če lahko obrazloži definicijo izrednega prevoza, da bo bolj jasno, kaj je to izredni prevoz in kako je mišljen izredni prevoz v relaciji do občinskih cest, ki so prav tako javne ceste. Hvala lepa.
Kolega Trofenik.
Hvala za besedo. Jaz bi najprej kolegu Soku poskušal replicirati, potem pa tudi državnemu sekretarju. V 82. členu, ki govori o upravljanju občinskih cest, zakon jasno govori, da občina sprejme odlok o občinskih cestah, v katerem uredi upravljanje, graditev, vzdrževanje in varstvo občinskih cestah, nadzorstvo nad občinskimi cestami in kategorizira občinske ceste najkasneje v enem letu. Nadalje pa pravi zakon v istem členu: do sprejetja odloka iz prejšnjega odstavka se za urejanje razmer itn. smiselno uporabljajo določbe tega zakona, ki se nanašajo na državne ceste. To je tisto, kar je državni sekretar povedal, da že sedaj v tem smislu zakon velja. Problem je, da je zakon v 51. členu premalo razgradil problematiko in zaradi tega v praksi prihaja do nereda, in niti lokalne skupnosti niti država se ne obnašajo kot dobri gospodarji, ki morajo zaščititi premoženje. In, seveda, po definiciji - če nadaljujem - 51. člena se za izredni prevoz šteje prevoz tovora, ki skupaj s tovorom in vozilom presega s predpisi dovoljeno osno obremenitev [[naprej ne bom bral, ker si to lahko sami preberete]] . In iz tega izhajajo temeljni problemi - zaradi prevelike osne obremenitve, ki se dogaja in bi morala že zdaj bitiz zakonom sankcionirana, prihaja do neverjetnih škod. Te škode seveda pa ne bremenijo državnega proračuna, kot piše v 10. členu veljavnega zakona, ki pravi: "Sredstva za vzdrževanje državnih cest in za redno vzdrževanje lokalnih cest se zagotavljajo iz proračuna Republike Slovenije." Zdaj pa k praksi. Res je nesmiselno, če gre za 90 tolarjev, če sem pravilno slišal - vendar bi vprašal, ali mi lahko direkcija ali ministrstvo pokaže kakšno odločbo o izrednem prevozu, ki jo je izdalo za severovzhodno Slovenijo od takrat, ko zakon in pravilnik ministra velja; rad bi videl, ker bi vsako leto morali izdati nekaj tisoč takih odločb. Ker to, kar je kolega povedal, se dogaja in direkcija za to sploh ne ve, pa še za marsikaj drugega ne. Kot sami veste, pri taki organizaciji direkcije, ki ima svoje delavce, uslužbence, v izpostavah, v prostorih izvajalskih organizacij, to je cestnih podjetij, ki upravljajo z državnimi cestami, je seveda nemogoče pričakovati, da se bo pojavljala kot trezen razsodnik in zaščitnik javnih interesov - ko govorim "javnih", govorim v smislu državnih in lokalnih. In ta moj amandma sploh ne pledira za odškodnine, ker vem, da so ta nadomestila za izredne prevoze, niso v sorazmerju s škodami, ki nastajajo. To dobro poznam, tudi podzakonski akt,zato nikjer nisem izpostavljal, za razliko od kolegice, ki izpostavlja odškodnine. Strinjam se z vami, odškodnine oziroma takse nič ne pomenijo. Gre za preventivo, ker mislim, da tudi ni sprejemljivo splošno mnenje, da je treba vsak izredni prevoz dovoliti tam, kjer je pač neugodno za prevoznika, to bi lahko ilustriral s celim kupom primerov. Ne, niso vsi uparjalniki za atomsko centralo v Krškem, niso vsi rezervoarji za pivovarno Union ali Laško, ki so šli čez Madžarsko in smo jih pravilno peljali po lokalnih cestah, ne pa po državnih, da smo se izognili 90 stopinjskim zavijanjem ali pa odstranjevanjem kakega semaforja, smo pa pustili marsikaj po različnih lokalnih cestah razstavljeno, nepostavljeno, da ne govorim o zadevah. Seveda zavračam tako podtikanje, da je tu želja po kakem obremenjevanju kmetijstva ali karkoli. Ne, gospod Sok, dobiček iz cenenih prevozov pese poberejo lastniki tovarne sladkorja, ki so pa, kot sami veste, v večini tujci. Občinam pa ostane ves strošek, ki je posledica tega. In seveda tretja varianta [[pisk]] - takoj bom končal, se opravičujem - tretja varianta, ko gre za izključno prevoz po lokalni cesti, ne more biti drugače kot v pristojnosti lokalne skupnosti. Opozarjam, glede na ostri pritisk je neki prevoz normalen za državno cesto, za lokalno pa ne. Hvala.
Moram vztrajati pri pravilih, ki veljajo, 5 minut za vsakega. Kolega Sok, želeli ste pojasnilo državnega sekretarja. Želite najprej slišati pojasnilo in potem dobiti spet besedo? Za vami je kolegica Zalokarjeva. Prosim. Imate besedo državni sekretar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Torej, o tem govori tudi uredba o povračilu za izredne prevoze. 1. točko je gospod poslanec Trofenik že povedal, ko gre za preprečitev dovoljene oziroma osne obremenitve. Seveda so še druge točke, ki govorijo o tem, da ne sme prekoračiti skupne mase in da gre za izredni prevoz, če prekorači dimenzije širina, višina, dolžina. To je odvisno seveda od stanja infrastrukture, višine nadvozov, širine cestišč, radijev krivin in tako dalje. Torej, izredni prevoz, če ga lahko drugače po domače definiran, je prevoz po cestah, nekaj, kar je izven dovoljenega v normalnih razmerah, vendar se s presojo, ali je infrastruktura še sposobna brez škode na njej to še sprejeti, dovoli seveda pod določenimi pogoji. In te pogoje potem upravljavec predpiše. Kot primer naj navedem ravno kmetijsko dejavnost. Kombajni recimo, so tipični primer izrednega prevoza zaradi prevelikih dimenzij. Te se v času žetve premikajo po teh področjih gor indol. Po pravilniku imajo pravico zahtevati mesečna dovoljenja, vendar morajo napisati na koncu, kje so vozili in upravljavec potem obračuna stroške oziroma te takse za ta izredni prevoz. Torej, ta zadeva je ustrezno urejena. Vprašanje, ki ga je, če lahko, gospod predsednik, gospod Trofenik postavil - ne ne bom, bom kratek - ali je ustrezen nadzor nad tem. Ustrezen nadzor seveda vedno v primerjavi s stanjem infrastrukture. Na državni ravni stanje infrastrukture spremlja direkcija, na lokalni ravni lokalna skupnost. Omejitve, ki jih bomo v bodočnosti v tem času deležni, bodo osne obremenitev zaradi stanja infrastrukture in pozebe in bo to treba upoštevati. To ni majhno delo, to je zahtevno delo. Nadzor vrši policija z ustreznim tehtanjem oziroma z meritvami in pregledom dovoljenj za izredne prevoze. V nadzoru in predvsem v področju sankcij pa moram priznati, da je potrebno še nekatere zadeve urediti. Hvala.
Hvala lepa, gospod državni sekretar. Besedo ima najprej kolega Sok, za njim kolegica Oražmova. Prosim. Ali so lahko nastopi, spoštujoč pravila, toliko kratki, da se ta diskusija ne bi razgubila, preden si itak vzamemo 15 minut odmora za odločanje. Prosim. Kolega Sok, kolegica Zalokar in potem spet kolega Trofenik, če prav vidim. Kolega Trofenik, ste želeli besedo? Potem repliko. Prav.
Hvala lepa. Ker je pač amandma bil vložen neposredno na plenarno zasedanje, se mi zdi, da je prav, da si ob tej zadevi do konca povemo in da vidimo kaj za tem amandmajem stoji in kaj bo prišlo v praksi iz tega, če bo to sprejeto. Sekretar še do zdaj ni povedal, ali ta dva amandmaja gospod Trofenika podpira ali ne. Povedal je samo, da se vlada pač ni do njih opredelila. Jaz sem prej govoril o prevozih v kmetijstvu, sedaj nam je bolj jasno, kaj so to izredni prevozi. Rad bi opozoril pač na to, da so občinske ceste ali pa krajevne ceste, javne poti, po večini ljudje gradili sami, z raznimi samoprispevki, od krajevnih, občinskih in tako naprej. Te ceste so zgrajene tako kot so. In zdaj se seveda dogaja to, da bodo morali z izrednimi prevozi, če bo ta drugi amandma in prvi sprejet, imeti od občine neka dovoljenja, da bodo lahko, kaj jaz vem, s kamioni, z delovnimi stroji po teh cestah vozili. Vendar ne gre samo za kmetijstvo. Tu gre tudi za vprašanje ali bodo lahko še naprej vozili po teh občinskih cestah veliki in težki kamioni, ki pobirajo smeti, ali vam bodo lahko kamioni pripeljali kurilno olje na dom. Drugo, ali bo lahko kamion pripeljal, ne vem, 3 tisoč opek za ali pa kamion 10 kubikov gramoza in tako naprej. Torej to niso tako enostavna vprašanja. Zato se odpirajo te debate. In jaz, ko sem to prebral, sem postal pozoren na to, ker pač poznam te razprave iz ormoškega občinskega sveta. Gospod Trofenik je tudi župan, a si zelo prizadeva že več let, da bi te zadeve na nek način omejil, ampak vprašajmo vendar ljudi. Ne moremo kar tako sprejemati nekaj omejitev, za tisto, kar so si ljudje v preteklosti sami zgradili in sami vlagali sredstva. Za to gre. Jaz mislim, da tako na hitro in tako enostavno teh amandmajev, še posebno, ko nimamo stališča vlade, ne bi smeli v tem državnem zboru sprejemati. Hvala lepa.
Kolegica Zalokarjeva, potem kolega Trofenik.
Hvala lepa. Jaz bi najprej želela replicirati kolegu Soku in sicer v tem smislu, da bi mu želela reči, da najbrž lokalne skupnosti niso tako nespametne, toge, da bi bile slabe pri sprejemanju teh odločitev. Najbrž prav gotovo ni treba lokalnim skupnostim podtikati, da ne bojo dovoljevale prevoza kurilnega olja do svojih občanov in podobne stvari, ki jih je zdajle navajal. Tja, kamor pa zdaj ne vede po moji oceni in nepremišljeno s svojimi razpravami želi poseči, je pa naslednje. Ali menite, da je država boljši skrbnik in bolj mil oziroma in bo državaimela manj težav pri tem? Jasno. Predvidevam, da najbrž res, ker bo upravljala in odločala o tuji lastnini. To je o lastnini lokalnih skupnosti. In državi bo pravzaprav v tem smislu, kar se to dogaja po lokalnih cestah, najbrž s takšnim pogledom pravzaprav vseeno, kaj se dogaja in kako so te ceste potem obremenjene in naprej tudi poškodovane. Tako da jaz mislim, da lokalna skupnost prav gotovo takih odločitev ne bi sprejemala, da bi omejevala svoje občane, omejevala gospodarsko dejavnost in podobno na svojem področju. Mislim pa in eno vprašanje postavljam in želim zelo jasen odgovor od državnega sekretarja. Ali mi lahko zatrdite, glede na stališče vlade, da je zakonita rešitev, ko direkcija za ceste edina odloča in daje soglasje za izredne prevoze, tako po državnih cestah kot tudi po občinskih cestah? Kje je pravna podlaga, da lahko direkcija odloča o lastnini, ki ni državna, ampak je lastnina lokalnih skupnosti, ker zdaj pač družbene lastnine ali pa kaj podobnega najbrž ni več in kje je pravna podlaga, da lahko popolnoma avtonomno odloča o tem in kje je pravna podlaga, da se jutri ne bo to nam zgodilo, da se bodo tudi po privatnih dvoriščih, kar je pravzaprav mi zdi popolnoma isto, celo po privatnih dvoriščih dogajale podobne stvari? Če bo država ocenila, da je to nujno, potem lahko pričakujemo, da bomo tudi po privatnih dvoriščih deležni izrednih prevozov.
Kolega Trofenik, potem kolega Grošelj, potem državni sekretar.
Hvala. Najprej bi kolegu Soku rad povedal, upam, da bo lahko državni sekretar potrdil, da bistvo mojega amandmaja ni nobeno zaostrovanje glede na veljavne predpise, da je že zdaj tako. Oziroma bi moralo biti in ni nobenih novih. Vendar se zadeva ne izvaja in gre samo za ambicija s tega, da razmejimo pristojnosti. Država je jasna. Mešani promet med lokalnimi in državnimi cestami je poseben problem, logika je, da to koordinira direkcija. Niti ne gre ni soglasje, gre za mnenje. Ko gre za občinske, pa je to v izključni pristojnosti občine. Da ne bi ovirali.Res je, da nihče ni določal koridorjev, ki bi morali biti po zakonu in pravilniku in podobne zadeve, ker bi se te stvari za izredne prevoze lahko uredile. Nobenih novih ali bolj ostrih pogojev ni, kot so že zdaj v zakonu institucionirani v občinskih odlokih, tam kjer jih imajo. Pa še glede izjave državnega sekretarja, kako bo izgledal nadzor. Veseli me, da je priznal, da je nadzor slab. Ampak ni res, da policija nadzira. Občina skoraj ne more dobiti asistence policije, inšpektorata pri teh zadevah. Ponujajo pa privatne firme iz Ljubljane tehtanje osnih obremenitev in asistenco policije, v paketu pa ceniku, ki je dostopen in ga lahko tudi pokažemo.
Prosim, kolega Grošelj. Imate besedo. Za vami [[...]]
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Res je, da to kar sem želel replicirati gospodu Soku, je tudi gospa Zalokarjeva odgovorila in tudi gospod Trofenik. Vendar me precej moti pri njegovem izvajanju, da je samo takrat prav, ko on meni, da gre za zaščito prebivalcev kmečkega porekla. Vse ostale zadeve, kadar ne gre za to in zlasti če se župani prijavimo k besedi, so takoj, bi rekel, predmet tega napada. Zato ne bom ponavljal besedo, je kot je. Vendar, če bi vi tudi ta amandma prebrali, potem bi zelo jasno lahko razvideli,da gre za 51. člen, ki govori o izrednih prevozih. Sam bi oba amandmaja podprl, če bi bilo potrebno, tako gospe Zalokarjeve, kot tudi od gospoda Trofenika. Vendar mislim, da je poslanec zelo, bi rekel, določen in omejen. Gospod državni sekretar, ne glede na to, da ste omenili, da se vlada ni opredelila do tega amandmaja, jaz mislim, da pa vas toliko cenimo, kot državnega sekretarja, da bi lahko vsaj vi izrazili nenazadnje svoje mnenje. Ta amandma se tiče tega, kar morajo narediti na državni cesti, bi rekel kaj vse v lokalnih cestah itn., pač vse tiste zadeve, nenazadnje, kot so. Tako kot je včeraj stekla, tudi oziroma pa danes razprava, ko smo tudi govorili o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov. Seveda, včeraj je bilo tudi govorjenja, saj nenazadnje damo okoli 162 milijonov teh povračil, seveda, temu pa ni bilo povedano, da je 192 občin, in konkretno v naši občini pride na leto okoli 700 do 750 tisoč, če seveda hočemo samo delno popraviti, ponavadi pa nas stane desetkrat ali večkrat toliko. Nekaj nas tudi moti, ker o teh izrednih prevozi največkrat nismo niti obveščeni. Ker sedaj, ko imamo policijo, ki je izključno odgovorna samo ministrstvu za notranje zadeve, če imamo zelo dobre odnose, potem smo seveda lahko od njih obveščeni, da se bo nekaj dogajalotudi na državnih cestah preko naše občine, seveda, nekoliko pa manj o tem, kar je na lokalnih ali pa na občinskih cestah. Zato mislim, da je zelo korekten ta tretji odstavek, in mislim, da bi ga bilo smiselno tudi te podpreti in, seveda, tudi prosim poslance, da sledijo tudi našemu pozivu. Hvala lepa.
Kolega Kelemina, ste želeli besedo. Potem za vami je gospod državni sekretar.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani. Samo eno vprašanje, če bo pač gospod državni sekretar znal odgovoriti oziroma če je to v njegovi pristojnosti. No, mene zanima, zakaj so te lokalne ceste tako slabo grajene in s tako slabimi tehničnimi elementi, da potem dejansko ni mogoče po njih opravljati prevoza, oziroma če se že opravlja se potem pojavlja izredna škoda. Ali mogoče država nima pravice nadzirati tega in predpisati neke dimenzije oziroma tudi neko kvaliteto, minimalno, ki bi omogočala potem tudi kolikor toliko normalen prevoz? Namreč dejstvo je, da danes najprej ljudje, kot je kolega Sok govoril, zgradijo neko cesto, mogoče celo samo dva metra široko zato, da po blatu ne hodijo domov, pa da se lahko z luksuznim avtom pripeljejo, pa s kolesom itn., kvečjemu še za traktorje, potem pa se dejansko začne na teh cestah odvijati težki promet insedaj, kako to zadrego rešiti oziroma ali obstaja kakšen normativ, predpis z državnega nivoja, ki predpisuje, v kakšnih elementih in pod kakšnimi obremenitvami, minimalnimi, je potrebno tudi lokalno cesto zgraditi. Če se da to povedati. Jaz mislim, da je največji razlog v tem, da pač vsak naredi tako, kot misli, da je pač v tistem trenutku najboljše za njega, potem so pa posledice neuspešne. To je tudi danes to vprašanje, ki ga rešujemo, nekvalitetna izvedba cestišč, zaradi katerih se potem pojavljajo te grozne "poškodbe", ki pa jih je, seveda, precej potrebno potem v nadaljevanju sanirati. Skratka, začaran krog se mi zdi, ki bi ga bilo potrebno dolgoročno rešiti. Če lahko pojasnite mogoče to vprašanje. Hvala.
Hvala lepa, kolega Kelemina. Sprašujem, ali želi še kdo od kolegic in kolegov besedo. Želi gospod državni sekretar, sicer bom zaključil razpravo o vloženih amandmajih k 1. členu in odredil 15 minut odmora na zahtevo skupine Nove Slovenije. Želite besedo? Prosim.
Hvala lepa. Bom poskušal biti kratek. Torej, država ne želi imeti v tem pogledu ingerence nad občinami, je sedaj nima in tudi v tej zakonodaji tako ni napisano. To je prvo. Drugo, želel bi pojasniti. Vlada se je do amandmaja gospe Zalokarjeve opredelila, da ga ne podpira, z enim enostavnim razlogom, ker smatra, da je ta zadeva že urejena in da je ni potrebno še dodatno urejati. Vsebini tega pa vlada ne nasprotuje, kakor tudi ne nasprotuje amandmaju gospoda Trofenika, ki je podoben. Torej, vsebini ne nasprotujemo, mi samo pravimo, da je ta zadeva že urejena. Če smatrate, da bo z amandmajem dodatno, bolje urejena, potem seveda nimamo, bom rekel, ne vidimo nikakršnih negativnih posledic, seveda tudi ne, da bi bila ta zadeva kako bolje urejena. Tretja zadeva. Vloga države pri gradnji, upravljanju in vzdrževanju cest je predvsem na regulativni ravni - predpisi, tehnični predpisi in standardi - v upravljanje se pa ne posega, ker je to pristojnost občin in te zadeve lahko občine same urejajo s svojimi predpisi in tudi skladno s svojimi ekonomskimi možnostmi. Nadzor - nisem rekel, da je nadzor slab, rekel sem oziroma mislil - žal mi je, da ste napačno razumeli - da bo treba nadzor še izboljšati, zato da bomo dosegli dva cilja, ki sta: prvič, da varujemo ceste, in drugič, da omogočamo gospodarstvu, da bo še v tistih mejah, ki so še sprejemljive glede na varstvo cest in varstvo prometa, dovoljevala izredne prevoze kot zelo gospodaren promet. Hvala lepa.
Želite besedo še? Prosim.
Hvala za besedo. Gospod državni sekretar, rekli ste, da je materija, ki jo poskuša urejati gospa Zalokarjeva s svojim amandmajem, pa tudi gospod Trofenik, že urejena. Iz razprave pa sem na nek način doumel, da se očitno te zadeve ne izvaja. Se pravi, postavlja se logično vprašanje, zakaj se ne izvaja in kje vidite razloge, da se ne izvaja. Hvala.
Hvala lepa, kolega Diaci. Kolega Kelemina, niste dobili odgovora na vprašanje.
Prosil bi samo, ker gospod državni sekretar na moje vprašanje ni odgovoril - zdaj, če je bilo tako nesmiselno, pač ne - vendar bi vseeno prosil odgovor na tisto, kar sem postavil, zakaj so tako slabo te lokalne ceste grajene. Ne vem, zdi se mi, da je to osnovni razlog vseh problemov Če mislite, da ni umestno, pač ne, vendar mislim, da je to pomembno vprašanje. Hvala.
Gospod državni sekretar, želite še besedo? Prosim.
Torej, žal mi je, ta odgovor bi terjal nekoliko več pogovora o tem. Zdaj, če je ta trenutek pravi, da o tem govorimo, ne vem, zdi se mi [[...]]
Boste dali pisno?
Bomo poslali pisno, se strinjam s tem predlogom. Glede tega, kaj pa ni urejeno, samo toliko. Policija in direkcija redno mesečno delata nadzor oziroma delata program nadzora. Ta nadzor bi lahko bil nekoliko pogostejši, predvsem pa na področju sankcij, ko ugotovijo, da je nekdo kršil zakonodajo oziroma da je kršil dovoljenje. Te sankcije nekoliko preblage in bi morale biti po našem mnenju ostrejše. O tem razmišljamo resno in ker zakon o javnih cestah tokrat pravzaprav popravljamo samo zaradi tega, da ga uskladimo z Evropsko unijo, želimo v naslednjem koraku ugotoviti, in delamo že analizo na tem, kaj bi bilo v zakonu o javnih cestah še dopolniti, zato da bo bolj učinkovit tudi v tem področju, in želimo tudi na področju preprečevanja zlorabe in prid ohranjanju cest narediti nekaj več. Hvala lepa.
Predstavnica sekretariata. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Torej sekretariat se je do predlaganih amandmajev, ki jih je podala poslanska skupina in tudi gospa poslanka Cveta Zalokar Oražem, opredelil v svojem dodatnem mnenju. Tukaj smo poudarili svoje videnje glede predlaganih rešitev in ocenjujemo glede na koncipiranje zakona o javnih cestah, ki naj bi enotno uredil gradnjo in vzdrževanje javnih cest in zato seveda imamo tudi v 51. členu zakona dano pooblastilo, da minister določi v soglasju z ministrom za notranje zadeve predpis o načinu in pogojih opravljanja izrednih prevozov. To so pravila o enotni ureditvi izrednih prevozov, ki so jih dolžni upoštevati vsi izdajatelji dovoljenj, tako direkcija kot tudi lokalne skupnosti, kadar se prevoz opravlja po lokalnih cestah. Vendar moramo pa glede samih ponudenih rešitev za dopolnitev 51. člena opozoriti na sledeče. Ta 51. člen je umeščen v poglavje o varstvu državnih cest. In zato obravnava pristojnost direkcije oziroma določa pristojnost direkcije za izdajo dovoljenj, tako za primere, ko izredni prevoz poteka po državnih kot tudi za tiste primere, ko poteka po državnih in občinskih cestah. V nadaljevanju pa ocenjujemo, da je utemeljeno opozorilo, ki izhaja iz predlaganega amandmaja, torej da ne zahteva, da izdajatelj dovoljenja, torej direkcija v teh primerih, ko dovoljenje izda za prevoz, ki bo potekal tudi po lokalnih cestah, da ne obvesti pristojne lokalne skupnosti kot upravljalke teh cest. Namreč zakaj? Če pogledamo v nadaljevanju peti odstavek tega člena, pa zakon določa obveznost direkcije za ceste oziroma izdajatelja dovoljenj, da obvesti upravljavca ceste iz 12. in 20. člena, to so pa koncesijske ceste, v primeru, da bi jih imeli, in pa DARS. Skratka upravljavca avtocest. In če bi želeli, da bi bile te določbe 31. člena celovite in bi celovitourejale to problematiko, ocenjujemo, da bi bilo primerno, da se upošteva tudi situacija, ko izredni prevoz poteka po državnih in občinskih cestah, da je tudi lokalna skupnost potem obveščena. Vendar ne pa kaj več, kajti direkcija bo seveda izdala dovoljenje po enotnih pravilih, ki jih bo predpisal, kot sem rekla, minister. Dodatno k temu, zakaj lahko direkcija izda tako dovoljenje brez posebnega soglasja lokalnih skupnosti. Te določbe temeljijo na enotnem sistemu evidenc. Direkcija razpolaga s sistemom evidenc o stanju cest. Torej, te evidence pa se morajo dopolnjevati tekoče, tako kot se stanje cest spreminja. To je pa seveda tudi obveznost lokalnih skupnosti. Zato ocenjujemo, da bi bilo potrebno, kot sem rekla, zaradi celovite ureditve teh vprašanj v 51. členu, za te primere, ko prevoz poteka po državnih in drugih cestah, da vse upravljavce teh drugih cest direkcija o tem obvesti. Seveda je pa to nekje minimalna dopolnitev, ki bo rešila to vprašanje, v določeni meri neizčiščenega odnosa in razmerja države in pa lokalnih skupnosti v pogledu rednega vzdrževanja, na kar je opozoril gospod Trofenik. Zato smo, v tem našem pisnem mnenju ponudili tudi eno krajšo dikcijo za dopolnitev besedila tretjega odstavka 51. člena. Nismo se pa še opredeljevali glede predlaganih amandmajev gospoda Trofenika. Zato moram oceniti te predlagane amandmajev in glede na povedano, da so določbe 51. člena vnesene v poglavje o varstvu državnih cest, seveda ocenjujemo, da bi to predlagano besedilo v prvem amandmaju, s katerim bi se dopolnil drugi odstavek 51. člena, da bi seveda ta dopolnitev povzročila nekonsistentnost tega člena. Namreč, v šestem odstavku imamo zgolj pooblastilo ministru, da izda pravilnik o načinu izdajanja izrednih prevozov. Kar se pa tiče predlaganega besedila za celovito novo ureditev tretjega odstavka, pa ocenjujem, da seveda te rešitve bi samo v enem delu sodile v besedilo zakona o javnih cestah, medtem, ko drugi del, ki se nanaša na pristojnost, kdo naj bi izdal dovoljenje za izredni prevoz po občinski cesti to pa seveda ne sodi v ta zakon, ampak je mesto za ureditev teh vprašanj v občinskih odlokih. Hvala lepa.
Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da ne. Zato razpravo o amandmajih, ki so bili vloženi k 1. členu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih cestah, zaključujem. Vztrajate pri [[...]]Pet minut? Pet minut odmora odrejam na zahtevo poslanske skupine Nove Slovenije. To pomeni, da bomo nadaljevali ob 15.42 minut. Do takrat prekinjam sejo. 15.42.
[[...]]čez dobre tri minute bomo nadaljeval sejo in bi bilo koristno, da smo takoj sklepčni, da bi lahko nadaljevali z delom. Prosim. Prosim, da zasedete svoja mesta. Ugotavljali bomo navzočnost v dvorani, potem pa bom vprašal predstavnika poslanske skupine Nove Slovenije, ali želi sporočiti stališča poslanske skupine v zvezi z vloženimi amandmaji k 1. členu zakona. Prosim, če zasede svoja mesta, ker bom ugotavljal navzočnost v dvorani. Prosim, da pritisnete tipko "kvorum". Prosim, če zasedete svoja mesta v dvorani, še enkrat bom ugotavljal navzočnost v dvorani. Ugotavljam navzočnost v dvorani. Ugotavljam navzočnost v dvorani. 50 nas je navzočih. Državni zbor je sklepčen in lahko odloča. Želite besedo, kolega Sok? Prosim.
Hvala za besedo. Jaz mislim, da je bil ta čas koristen, da so se lahko predlagatelji in pa predstavniki ministrstva pogovorili, tudi sekretariat je odgovoril in obrazložil svoje stališče do teh dveh amandmajev, in iz tistega kar je bilo povedanega, zaključujemo, da v naši poslanski skupini teh dveh amandmajev in tudi amandmaja gospe Oražem ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej obvestilo o tem, kako bomo odločali. Najprej bomo odločali o prvem amandmaju kolega Trofenika, potem bomo odločali o drugem amandmaju kolega Trofenika, potem bomo odločali o drugem amandmaju kolegice Zalokar Oražem itn. Je državnemu zboru procedura jasna? [[Je.]] Prosim za mir. Prehajamo na odločanje. Najprej dajem na odločanje prvi amandma kolega Vilija Trofenika. Glasujemo. 50 [[...]]Prosim? Imate pripombo na glasovalno napravo? Da, prosim. Prosim? Trenutek. Ali zaradi glasovalne naprave ugovarjate glasovanju?
[[...]] [[Ni vključen, ni vključena.]] [[...]]tu ni delalo.
Dobro, bomo ponovili glasovanje. Ponovili bomo glasovanje [[...]]Ali lahko prosim samo vi pritisnete pri tem glasovanju tipko, moramo preveriti ali je glasovalna naprava funkcionalna ali ne. Prosim, ali lahko glasujete. Ali je zdaj delala v redu? Ponovil bom glasovanje, ker je bil ugovor še med glasovanjem, sicer ga ne bi - ker je bil ugovor še med glasovanjem, ga bom ponovil. Ponavljam glasovanje o amandmaju k 1. členu, prvi amandma kolega Trofenika. 54 navzočih, 19 za, 30 proti. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil potrebne podpore. Glasujemo o drugem amandmaju kolega Trofenika; ta se izključuje s predlogom kolegice Oražem. 46 navzočih, 15 za, 27 proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil potrebne podpore. Glasujemo o predlogu kolegice Zalokar Oražem, to je amandma pod zaporedno številko 2 v pregledu amandmajev. Glasujemo. 52 navzočih, 38 za, 5 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma dobil potrebno večino. Glasujemo o členu v celoti. 50 navzočih, 43 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Imamo amandma k 2. členu. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Na glasovanje dajem amandma pod zaporedno številko 1 k 2. členu. Glasujemo, prosim. Ni nas dovolj v dvorani. Še enkrat bom prosil vse kolegice in kolege, glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 2. členu. Glasovanje je v teku, prosim, če se izjasnite. 48 navzočih, 41 za, eden proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Glasujemo o amandmaju k 3. členu. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Amandma pod zaporedno številko 1 k 3. členu dajem na glasovanje. Glasujemo. 49 navzočih, 44 za, nihče proti [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o besedilu 4. člena h kateremu ni bil vložen amandma. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Potem bom dal besedilo 4. člena na glasovanje. Glasujemo o 4. členu. Še enkrat bom moral prositi za glasovanje. Glasujemo o besedilu 4. člena. Prosim, da se izjasnite, ali tak člen podpirate ali ne. 46 navzočih. 40 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Prehajamo na glasovanje o naslovu. Želi kdo besedo? Glasujemo o naslovu. Prosi, da glasujete. Smo sredi glasovanja o naslovu. Prosim za mir v dvorani. 48 navzočih. 46 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Prvi trije členi so odprti. Želijo kvalificirani predlagatelji vložiti amandmaje. Če je temu tako, naj to storijo. [[Ne želijo.]] Potem prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Je besedilo usklajeno. Sekretariat nima pripomb. Glasujemo o zakonu v celoti. Prosim. Glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih 53. 45 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Naj vas samo obvestim, da je uskladitveni amandma vlade Republike Slovenije k zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov pripravljen, počakamo še na čistopis in potem lahko državni zbor odloča. Sicer pa prehaja na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU POTROŠNIKOV. Počakali bomo na prihod vlade. Sicer pa mislim, da lahko začnemo s predstavitvijo stališč odbora za gospodarstvo. Aha, vlada je tukaj.
Lep pozdrav, predstavnicam vlade. Želita besedo? Gospa Vera Kozmik, direktorica urada za varstvo potrošnikov, izvolite, lahko greste za govornico.
Dober dan. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Pred vami je predlog sprememb in dopolnitev zakona o varstvu potrošnikov. To je zakon, ki je bil sprejet leta 1998 po dolgotrajni razpravi. Na začetku bi rada poudarila, da osnovne zadeve, ki so bile v zakonu takrat sprejete, predvsem osnovna logika varstva potrošnikov, v tem času ni bila spoznana za potrebno sprememb, zato je tudi v tem zakonu ne spreminjamo, ampak ohranjamo in samo poskušamo nadgrajevati. Je pa res, da je področje varstva potrošnikov eno tistih področij, ki se v državah Evropske unije in v celotni Evropski uniji izredno hitro razvija, izredno dopolnjuje, usklajuje in na nek način producira zelo veliko dodatnih direktiv. In to je tudi osnovna vsebina tega predloga, ki je pred vami. Skratka, gre za to, da v naš obstoječi pravni red uvedemo 9 direktiv Evropske unije, ki na ta način ne spreminjajo, kot rečeno, pravne varnosti, jo pa bistveno dopolnjujejo oziroma predvsem natančneje določajo, kar je za varstvo potrošnikov izredno pomembno in dobro. Naštela vam bom samo, za katere direktive gre, ker boste iz naslovov tega videli, za kaj pravzaprav v celotnem predlogu zakona gre. Gre za direktive o nepoštenih pogodbenih pogojih, za direktive, ki urejajo pogodbe na daljavo, obsežne direktive o zavajajočem oglaševanju in primerjalnem oglaševanju, o pogodbah, sklenjenih zunaj poslovnih prostorov, potem za direktive, ki urejajo tožbo zaradi opustitve dejanja, direktive o usklajevanju predpisov, ki zahtevajo odgovornost proizvajalcev za izdelke z napako, gre za garancijsko direktivo in pa za direktivo o posebnih vidikih prodaje turističnih objektov na osnovi časovnega zakupa. Direktive uvajamo v celoti. Ker so zelo obsežne, je tudi predlog, ki je pred vami, zelo obsežen. V preteklih mesecih smo poskušali z zelo široko razpravo vključiti v pripravo sprememb zakona predvsem gospodarsko-obrtno zbornico, odvetniško zbornico, nevladne organizacije, in moram priznati, da je bilo teh razprav in tega usklajevanja veliko, da smo veliko večino uskladili in da je pred vami v zares visoki meri usklajen zakon. Prepričana sem, da bomo lahko v naslednjih mesecih še dopolnili, tudi z vašimi pripombami in dopolnitvami, in da bo lahko zakon sprejet tam nekje do sredine letošnjega leta, ker je to eden tistih zakonov, ki po obljubi Slovenije naj bi bil sprejet do sredine leta, predvsem pa naj bi začel veljati ob koncu letošnjega leta. Na odboru je bila tudi razprava, ravno tako v državnem svetu. Služba državnega zbora za zakonodajo je dala pripombe, ki smo jih v celoti pregledali, in menimo, da jih bomo lahko dobro vključili v tekst za drugo branje, seveda, skupaj s tistimi, ki jih boste posredovali tudi vi. To je to. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Poročevalca ni med nami. Vsi pa imamo pred sabo vendarle poročilo odbora do tega zakona. Zato sprašujem, ali želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Hvala lepa. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Tudi ne. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava morebitnih razpravljavcev omejena na pet minut. Želi kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na razpravo o predlaganih sklepih in stališčih matičnega delovnega telesa. Najprej dajem v razpravo prvi sklep matičnega delovnega telesa, ki glasi: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu potrošnikov - prva obravnava - je primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo." Želi kdo besedo? Ker ne, prehajamo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 43. Mislim, da nas je v dvorani veliko več, zato lepo prosim za pozornost, ker bomo drugič glasovali o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočnost 38. Spoštovani kolegi in kolegice. V skladu s poslovnikom za 10 minut prekinjam delo. Vendarle bi želela poudariti, da je bil namen izredne seje, da opravimo zaostanek, ker smo pri šele 4. točki dnevnega reda izredne seje, bi vendarle prosila za korektno sodelovanje. Nadaljujemo ob 16.11. Hvala lepa.
Prosim, da pridete v dvorano, ker bomo tretjič glasovali o predlogu sklepa, da je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu potrošnikov, prva obravnava, primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo. O predlogu sklepa bomo glasovali tretjič, tako ko boste uspeli priti na svoja mesta. Ob 16.11. Tretjič torej glasujemo o predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 1. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na razpravo o stališčih, ki jih je pripravilo matično delovno telo in so zapisana v poročilo delovnega telesa. Gre za devet stališč in tudi za spreminjevalni predlog k predlogu stališč odbora za gospodarstvo, katerega predlagatelj je Feri Horvat. Odpiram razpravo. Ker ne želi nihče razpravljati, jo zaključujem. Najprej bomo glasovali o predlogu, o spreminjevalnem predlogu, ki ga je vložil Feri Horvat. Glasujemo. Prvo glasovanje ponovno ni uspelo. Zato res vljudno prosim za pozornost. Drugič glasujemo o spreminjevalnem predlogu. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti nihče. Za je glasovalo 38.) [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. In prehajamo na odločanje o predlaganih stališčih v celoti. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da so predlagana stališča v celoti sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnicam vlade se za sodelovanjem lepo zahvaljujem. Mi pa prehajamo na 5. točko dnevnega reda, to je na prvo obravnavo predloga zakona, na prekinjeno 2. točko smo želeli preiti po tej, da imajo možnost poslanci, ki želeli prebrati gradivo, ki so jim ga službe dostavile na klop. V kolikor se strinjate, bi opravili 5. točko, potem pa prešli na prekinjeno 2. točko. Hvala lepa. Prehajamo torej na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH CARINSKEGA ZAKONA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavnike vlade vabim v dvorano. Med nami prav lepo pozdravljam predstavnike vlade Republike Slovenije. Mnenje vlade Republike Slovenije nam bo predstavil državni sekretar na ministrstvu za finance, gospod Darko Končan. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana gospa predsedujoča, gospe in gospodje poslanci! Vlada je v zakonodajni postopek predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah carinskega zakona, s katerim naša država izpolnjuje zaveze iz pogajalskih izhodišč glede nadaljnjega postopnega prilagajanja slovenske carinske zakonodaje evropskemu carinskemu kodeksu. Tako v prvi sklop sprememb in dopolnitev, ki jih predlagamo državnemu zboru v potrditev, sodijo določbe, za katere je dosedanja praksa v življenju pokazala, da so pač potrebne in možne, ter hkrati tudi prilagoditve, potrebne zaradi sprememb evropske zakonodaje, ki je bila uveljavljena konec leta 1999 in v letu 2000, kot je, na primer, podaljšanje roka veljavnosti zavezujočih informacij o uvrstitvi blaga v kombinirano nomenklaturo s treh let na šest let, dostavljanje spremljajočih dokumentov pri elektronski izmenjavi carinske deklaracije, znižanje enotne carinske stopnje s sedaj veljavne 15% na 10%, določitev pristojnosti vlade na področju običajnih postopkov in ravnanj v carinskem skladišču, povračila plačanih uvoznih dajatev v carinskem postopku uvoza zaradi proizvodnje za izvoz, po sistemu povračila plačane carine, pa pri carinskem postopku predelave pod carinskim nadzorom ter nekaj novosti tudi na področju določb o določitvi in plačilu carinskega dolga. Vlada predlaga državnemu zboru tudi sprejem tistih določb, s katerimi bo dosežena popolna uskladitev področja oprostitev plačila uvoznih dajatev, kjer doslej v precejšnjem delu nismo bili usklajeni z evropskimi predpisi. Pri tem je izhajala iz pogajalskih izhodišč s področja 25 carinske unije ter iz dejstva, da se lahko z uveljavitvijo novega zakona o carinski tarifi, določitvi avtonomnih ukrepov, znižanja ali ukinitve carinske stopnje za določeno blago, ki se ne proizvaja v naši državi, in z zaključkom prehodnih obdobij za znižanje carinskih stopenj po prostotrgovinskih sporazumih s posameznimi državami in grupacijami držav, kot na primer Evropske unije, EFTE, CEFTE, baltskih držav, Hrvaške, Makedonije, Turčije, Izraela, Bosne in Hercegovine - skupaj je teh držav kar 33 - torej, da vse industrijsko blago poporeklu iz teh držav uvaža po carinski stopnji prosto in tako ukinitev določenih dosedanjih oprostitev dejansko ne bi imela nobenih ekonomskih posledic za upravičence iz tega naslova. V naslednji, zadnji sklop sprememb, pa sodijo tiste spremembe, ki so potrebne zato, da bi odpravili nekatere dileme in vprašanja, ki se pojavljajo v praksi, pa tudi pomanjkljivosti dosedanjega besedila, kot je, na primer, uporaba enakih izrazov skozi celoten zakon, kar je bilo zaslediti v prejšnjem tekstu, uskladitev izrazov v skladu s sprejetimi ali spremenjenimi zakoni na drugih področjih, odprava določenega podvajanja posameznih določb, kot tudi spreminjanje izrazoslovja, tako da se v bistvu predlaga bistveno ustreznejši predlog posameznega izraza. Zaradi vsega navedenega in utemeljitev, ki sem jih podal, vlada predlaga državnemu zboru, da potrdi predlagani zakon kot primerno podlago za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Želi poročevalec odbora podati mnenje? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Tudi ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nismo prejeli. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na razpravo o predlaganih sklepih in stališčih. Najprej dajem v razpravo prvi sklep matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah carinskega zakona - prva obravnava - je primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo." Želi kdo besedo? Ker ne, prehajamo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 43 proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo še na razpravo o stališču, ki ga je pripravilo matično delovno telo, in je zapisano v poročilu delovnega telesa. Želi kdo besedo? Ker ne, prehajamo na odločanje o predlaganem stališču. Glasujemo. Navzočih nas je 45 oziroma navzočih nas je več, zato ponovno prosim za pozornost. Drugič bomo glasovali o predlogu stališča matičnega delovnega telesa. Glasujemo. Ponovno nismo ob drugem glasovanju uspešno izvedli glasovanja. Zato ponovno prekinjam zasedanje za 10 minut. Nadaljujemo ob 16.32.
Spoštovani, spoštovane, lepo prosim, da zasedate svoja mesta, ker bomo tretjič glasovali o predlogu sklepa, da je predlog zakona primerna podlaga za drugo obravnavo. Tretjič glasujemo o predlogu sklepa, da je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah carinskegazakona prva obravnava, primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na razpravo o stališču, ki ga je pripravilo matično delovno telo in je zapisano v poročilu delovnega telesa. Želi kdo besedo? Ker ne, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlaganem stališču. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 1. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagano stališče sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in se predstavnici in predstavniku vlade Republike Slovenije za sodelovanje lepo zahvaljujem. Mi pa prehajamo, kot sem napovedala prej, na NADALJEVANJE 2. TOČKE DNEVNEGA REDA, TO JE NA TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SKLADU KMETIJSKIH ZEMLJIŠČ IN GOZDOV REPUBLIKE SLOVENIJE. Na podlagi ugotovitve sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, da je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona, je vlada Republike Slovenije predložila uskladitveni amandma k 6. členu predloga zakona. Uskladitveni amandma ste prejeli na klop. Sprašujem predstavnika vlade ali želi besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik matičnega delovnega telesa? [[Ne.]] O vsebini uskladitvenega amandmaja ni možna razprava, zato prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti 13. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Zdaj prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 12, proti 44. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlagani zakon ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikom vlade se za sodelovanje lepo zahvaljujem. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IZVRŠBI IN ZAVAROVANJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, in sicer po hitrem postopku. Zbor pa je pri določanju dnevnega reda odločil, da ga bo obravnaval po rednem zakonodajnem postopku, to je v prvi obravnavi. Želi predstavnik vlade besedo? Gospod Hinko Jenull, državni sekretar na ministrstvu za pravosodje, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Obsežnejšo spremembo zakona o izvršbi in zavarovanju predlaga vlada, čeprav je ta zakon v veljavi šele tri leta. Institut izvršiteljev, ki ga je zakon uvedel, pa deluje približno leto in pol. Vendar so se že v kratkem času izvrševanja zakona predvsem pri delu kršiteljev in njihovem sodelovanju s sodišči pokazale številne pomanjkljivosti, zaradi katerih namen zakona ni bil dosežen v večji meri oziroma ne v taki meri, kot je bilo pričakovano. Ko je predlagatelj pripravljal spremembe in dopolnitve, potrebne zaradi uskladitve zakona z odločbo ustavnega sodišča, je zahteval od sodišč podatke o izvrševanju zakona. Presenetljivo je prišlo izjemno veliko število predlogov, ki so se v bistvenih delih ujemali in ki so kazali na to, da je institut zasebnih izvršiteljev treba nadgraditi in utrditi. V tem smislu predlagamo zvišanje formalne izobrazbe, ki se zahteva za imenovanje izvršitelja, pri tem pa s prehodnimi določbami omogočamo za tiste, ki že imajo ta naziv, nadomestitev tega pogoja z namestitvijo namestnikov oziroma oseb, ki tej formalni izobrazbi ustrezajo. S spremembo celotnega poglavja o izvršiteljih želi predlagatelj povečati nadzor nad njihovim delom, njihovo izobraževanje, njihovo strokovno preverjanje in utrditi njihovo disciplinsko odgovornost. Drug pomemben segment, na katerega zakon posega, je poslovanje izvršiteljev s sodišči. Predujmi za izvršitelje, ki jih morajo plačevati upniki - o tem je bilo veliko govora v strokovni splošni javnosti - naj ne bi bili več obvezni. Izvršitelj bi lahko zahteval namesto sedanjega predujma varščino, vendar ne na svoj račun, ampak na račun sodnih pologov. Varščino bi smel aktivirati oziroma uporabiti takrat, ko bi opravil izvršilna dejanja, in v primeru, če v sami izvršbi ne bi zarubil dovolj sredstev, da bi se poplačal. S tem se zavarujejo upnikova sredstva in je izvršitelj do njih upravičen takrat, ko je delo opravil. Poenostavlja se določanje predujma in odločanje o stroških, tako da sodišče s svojimi odločbami posreduje le, kadar upnik to zahteva, če ta presodi, da je izvršitelj v zahtevi poplačilo varščine obračunal več od tistega, kar mu gre po zakonu in po tarifi. Po drugi strani se glede na zvišano stopnjo izobrazbe odpravlja odrejanje vsakega izvršilnega dejanja izvršitelju in s tem razbremenjuje v pomembni meri sodišča. Drugi sklop vprašanj se nanaša na pravna sredstva o izvršbi. Zaradi preprečitve zlorabe pravic in zavlačevanja postopkov se postavljajo še strožji pogoji za uveljavljanje ugovorov, odlogov izvršbe in drugih pravnih sredstev. Tako se omejuje ugovor po izteku zakonskega roka, za odločanje o spornih dejstvih naj bi se pooblastila izvršilna sodišča po principu odločanja o predhodnih vprašanjih in določa se obvezna varščina za odlok izvršbe, razen iz socialno utemeljenih razlogov. V skladu s spremembami plačilnega prometa se prilagaja izvršba na sredstva na računih. Ostale spremembe se nanašajo na posamezna izvršilna sredstva in so oblikovane glede na zahteve sodne prakse, tako da bi zagotovile hitrejše in učinkovitejše postopke. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik odbora, gospod Maksimiljan Lavrinc, izvolite.
Za poročevalca je bil sicer določen gospod Pavel Rupar, ker vidim, da je odsoten, bom poskušal na kratko povzeti. Pri obravnavi tega zakona je, kot je bilo že pri dnevnem redu ugotovljeno, prišla najprej pripomba, da gre za obsežne spremembe, zato seveda je treba zakon sprejemati po rednem postopku in se je državni zbor že tako odločil. Poleg tega smo v odboru prejeli in obravnavali ter upoštevali mnenja sekretariata, ki opozarja na nekatere stvari, in seveda mnenje odbora za gospodarstvo, ki je nekaj dni pred sejo odbora za notranjo politiko obravnaval kot zainteresirano delovno telo. Prav tako smo bili seznanjeni s pripombami zbornice izvršiteljev, s pripombami gospodarske zbornice in s pripombami gospoda Darija Šilca ter s pripombami slovenskega društva. Reči moram, da je obče mnenje, da je zakon potreben prenove, prevladalo. Smo pa naložili predlagatelju, naj posebej preuči pripombe sekretariata za zakonodajo v tistem delu, ko se ugotavlja, da se postavljajo povsem novi pogoji in zahteve za sodne izvršitelje, če so ti novi pogoji, kakršni so - to pa je univerzitetna izobrazba pravne smeri, v sorazmerju z zahtevanim delom. Še posebej je bilo tu omenjeno tudi mnenje, ki veje iz odločitve ustavnega sodišča. To pa mislim, da je tudi vse. Odbor predlaga, da državni zbor spremembe zakona sprejme v prvi obravnavi in predlaga tudi stališče, naj prouči in ustrezno upošteva pripombe.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavila gospa Majda Zupan. Izvolite.
Spoštovani. Predložene spremembe in dopolnitve zakona so obsežne, saj se spreminja veliko število členov, pred dobrimi tremi leti sprejetega zakona o izvršbi in zavarovanju. Vlada je predlaga hitri postopek, vendar je bil ta predlog zavrnjen že na matičnem delovnem telesu, kot je povedal že predsednik, kar kaže, da se tudi poslanci vladajoče koalicija zavedajo pomembnosti in obsežnosti predlaganih sprememb. Predlagatelj želi s predlogom odpraviti neskladnost zakona z ustavo, za kar je ustavno sodišče določilo rok, ki je potekel že leta 2000. Spremembe in dopolnitve naj bi bile tudi v interesu pravne varnosti strank v izvršilnem postopku, pa tudi določbe o nadzoru nad poslovanjem izvršiteljev niso najbolj ustrezne, sicer pa teče postopek pred ustavnim sodiščem za oceno ustavnosti zakona o pregledu dela izvršiteljev. Zaradi zapletenosti postopka, veliko izvršb ni končanih, zaradi česar tudi visoki zneski predujmov, niso tekoče uporabljeni. Pri vsem tem pa sploh niso ustrezno zavarovani. Sicer pa vse te spremembe in dopolnitve izhajajo iz pogajalskih izhodišč za pridružitev k Evropski uniji, nas poduči vlada. Bilo bi pa zanimivo poznati ta pogajalska izhodišča, saj se nanje predlagatelj sklicuje že kar pregovorno. Predlagamo, da vlada predstavi pogajalska izhodišča za prevzem pravnega reda Evropske unije na tem področju oziroma jih pripravi kot sestavni del tega predloga zakona. Zgodilo se je že, da je predlagatelj zagotavljal usklajenost, čez nekaj časa pa je bilo ugotovljeno, da to ne drži. Kar veliko je razlogov za spremembo zakona, ki je z več kot 300 členi preobsežen, da bi omogočal hitro in učinkovito izvršbo, še posebej, ker uveljavlja posebne slovenske rešitve, ki so drugačne kot v evropskih državah z učinkovitim sodnim sistemom. Zaradi tega in zaradi nedoslednosti, je v njem preveč določb, ki izvršbe otežujejo in ne olajšajo, kar naj bi bil njegov glavni namen. Dovolite, da opozorim na nekatere določbe, s katerimi se v praksi, tako menimo, največkrat srečujemo. Z izdajo sodne odločbe o pravdnem postopku namreč postopek ni nujno, da je končan. Kadar dolžnik ne izpolni tega, kar mu je naloženo z odločbo, je potrebno odločbo prisilno izvršiti. V takem primeru upnik zahteva intervencijo države oziroma njenih organov, v našem primeru izvršiteljev. Naš model izvršiteljev, ki so začeli z delom v maju leta 2000, je nekaj posebnega. Za takšen način dela nismo imeli nikakršnih izkušenj in pokazale so se velike težave, ki jih skuša sedanji predlog zakona vsaj deloma rešiti. Ugotavljamo, da je takšen sistem zasebnih izvršiteljev povzročil dodatno časovno in finančno obremenjenost sodišč, saj morajo sodišča na nek način izvršitelje servisirati. 150.000 sklepov letno, potrdil in odredb, ki jih izdajajo sodišča zaradi izvršbe, sodišča še dodatno obremenjuje in jim jemlje dragoceni čas. Sodišča morajo namreč najprej izdati sklep o izvršitelju in višini predujma, zatem potrdilo, da je predujem plačan, nato pa še odredbo, kaj mora storiti izvršitelj. Vredno se je ustaviti tudi pri spremenjenih pogojih za imenovanje izvršitelja. Prej je zadostovala najmanj V. stopnja izobrazbe, dve leti delovnih izkušenj, opravljen ustrezen izpit, po noveli zakona pa mora izvršitelj pridobiti strokovni naslov univerzitetnega diplomiranega pravnika. Za uveljavitev te določbe je določen enoletni rok oziroma v istem roku mora izvršitelj predlagati imenovanje namestnika ali skleniti pogodbo o zaposlitvi z ustrezno osebo. Služba izvršitelja je opredeljena kot javna služba in izvršitelj opravlja poklic kot samostojno zasebno dejavnost. V oči bode zahteva po ustrezni diplomi pravne fakultete, kar pa predlagatelj zagovarja s skrbjo po večji strokovnosti in da je tako urejeno tudi v drugih zahodnih državah. Pri tem pa se zastavlja vprašanje, ali je oziroma zakaj predlagatelj tega ni vedel pred tremi leti. Sicer pa enoletni rok, ki velja za izvršitelje, da izpolnijo nove pogoje glede izobrazbe, menimo, da ni primeren. Prav bi bilo, da bi nam predlagatelj postregel tudi s podatkom, kakšno izobrazbo imajo doslej imenovani izvršitelji. Menimo, da tudi rešitev problema z namestnikom oziroma osebo na podlagi pogodbe ni najboljša, saj iz zakonskega teksta ni moč ugotoviti, kakšen bo status te osebe in kakšno bo njeno razmerje z izvršiteljem. Bojimo se, da s takšno rešitvijo lahko prihaja do zlorab, prepričani pa smo, da s tem ne bo dosežen namen, to je zagotoviti večjo strokovnost in s tem samostojnost pri delu izvršiteljev, v končni fazi pa razbremenitev sodstva. Sicer pa še vedno veljajo določbe, da lahko sodišča določijo glede na okoliščine ali druge utemeljene razloge, da bo opravilo določena neposredna dejanja izvršbe in zavarovanja po sodnih izvršiteljih. Predlagatelj si ne upa odkrito priznati, da ni ravno prepričan, da je takšna rešitev, kot je sistem izvršiteljev izven sodstva, ustrezna, saj dopušča možnost, da bi morebitno poslabšanje stanja na področju dela izvršiteljev nujno privedlo do ponovne uvedbe sodnih izvršiteljev ali vsaj do situacije, po kateri bi bil izvršitelj povezan s sodiščem in nagrajen stimulativno, glede na uspeh pri izterjavi. Sistem zasebnih izvršiteljev, statusno ločenih od sodišč, v evropskih pravnih redih predstavlja prej izjemo in je učinkovit le v državah, ker je podprt z ustrezno pravno, nadzorno, finančno in močno organizacijsko strukturo. Ugotavljamo, da tudi pri finančnem poslovanju izvršiteljev ne teče vse tako, kot bi moralo. Upnik mora dati predujem za stroške izvršbe v roku, ki ga v sklepu določi sodišče. Vendar pa je višina vplačanih predujmov, ki jih upniki nakažejo na izvršiteljev račun, zelo visoka. Dejstvo je, da upnik predujem plača z dobrim denarjem, za slab denar, za katerega ne ve, ali ga bo sploh dobil nazaj. Ta sredstva pa ležijo na računih zelo dolgo, tudi do osem let, saj sodišča ne morejo dovolj hitro odločati o dokončnih obračunih in s tem o stroških postopka, da ne govorimo o tem, da so sodišča s tem še dodatno obremenjena. Tako izvršitelji služijo z obrestmi, ki niso ravno zanemarljive, upniki pa se zanje lahko obrišejo pod nosom. Poleg tega pa ta sredstva na izvršiteljevih računih sploh niso zavarovana in so lahko tudi nenamensko uporabljena. Upamo, da se bo z novelo stvar popravila, saj se dosedanji predujem nadomesti z varščino za plačilo stroškov izvršitelja, ki se plača neposredno, preden izvršitelj začne z dejanji ter se hrani na sodnih depozitnih računih. Varščino, ki pa ni obvezna, naj bi izvršitelj določal sam, prav tako tudi obračunaval stroške, kar bi, upamo, razbremenilo sodišče. Pomisleka vredne so tudi določbe v zvezi z nadzorom nad izvršitelji. Predsednik sodišča namreč upravlja nadzor na zakonitostjo postopka. V zvezi s tem je vložena pobuda za oceno ustavnosti, ker naj bi bila takšna ureditev v nasprotju z ustavnim načelom neodvisnosti sodstva. Tudi nakazane spremembe niso najboljše saj ni jasno ali opravljata nadzor nad zakonitostjo opravljanja službe izvršitelja predsednik okrajnega oziroma okrožnega sodišča istočasno, ali pa je eden nadrejen drugemu. Bistveno vprašanje je tudi, koliko odstotkov zadev se po pravnomočnosti sklepa o izvršbi konča tako, da je upnik poplačan, kar je končni namen izvršbe. Pri premičninskih izvršbah, ki predstavljajo več kot polovico navadnih izvršilnih zadev, je pomembno za uspešno in hitro dokončanje postopka čim prej opraviti rubež. Podatki so pokazali, da več kot 50-odstotkov dolžnikov prostovoljno poravna svojo obveznost, ko je bil opravljen rubež, medtem ko le 16- odstotkov dolžnikov tako ravna pred rubežem. Izvršbe so dolgotrajne, zato so potrebne pospešitve prav v tem delu. Možnost, da upnik pridobi dodatne podatke pred vložitvijo predloga za izvršbo oziroma vsaj po pravnomočnosti sklepa, bi pomenila razbremenitev sodišča, saj le ta za poizvedbe porabijo ogromno časa in denarja. Dejstvo je, da je eden ključnih problemov za zamudo in neučinkovitopridobivanje podatkov prav posredovanje sodišč. Upnik je zainteresiran, da pridobi čimveč podatkov že pred postopkom oziroma, kot sem dejala, vsaj po tem, ko sprejme sklep oziroma ko je ta sklep pravnomočen, ker se le-tako lahko odloči, ali bo sploh šel naprej v postopku. Na primer v primeru, če dolžnik nima nobenega premoženja, se velikokrat zgodi, da se potem veliko izvršilnih postopkov konča z ustavitvijo izvršbe. Predlog ureja tudi področje izvršbe v družinskih sporih, ki je izjemno občutljivo področje. Gre za varovanje koristi in pravic otrok. Nastopanje delavcev za socialno delo, skupaj z izvršitelji, v nekakšni vlogi policaja, je precej vprašljivo, saj postavlja pod vprašaj njihovo svetovalno delo ter izvrševanje njihovega osnovnega poslanstva. Spremembe glede zavarovanja, ki dajejo vso pristojnost notarjem, menimo, da so neustrezne in nepotrebne. Sodišča zaradi tega ne bodo posebno razbremenjena, notarji pa bodo lahko spet povečali svoj zaslužek. V zadnjih mesecih vemo, da so se notarske tarife že trikrat zvišale in država bi jim na ta način ponovno navrgla posel. Zanimivo je vedeti, da sodišče izvrši vpogled v zemljiško knjigo, tik preden izda sklep o zavarovanju, notar pa izda sklep le na podlagi izpiska. V tem času pa se lahko zgodi marsikaj. Že pri sestavi notarskega zapisa pogosto prihaja do napak. Zato menimo, da bi selitev pristojnosti zavarovanja na notarje prinesla veliko težav in predlogu odločno nasprotujemo. Dejstvo je, da državljani nimamo nobene koristi od uspešne uveljavitve svojih pravic na sodišču, če teh pravic zaradi pomanjkljivosti izvršbe nismo deležni v praksi. Uspešna izvršba sodnih odločb je v veliki meri odvisna tudi do zaupanja, ki ga imajo državljani v pravosodje. Neprimerni izvršilni postopek ima lahko za posledico tveganje, da bodo upniki uporabili nezakonite načine izterjave, kar pa se v praksi že dogaja. To je tisto, na kar bi želeli še posebej opozoriti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije bo predstavil gospod Rudolf Petan. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovani. Ker je moja predhodnica veliko tega že naštela, bom lahko sam krajši. Te spremembe zakona, ki so pred nami, so v bistvu potrebne in nujne. Prvič, zaradi odločbe ustavnega sodišča, ki je ugotovilo neskladnost z ustavo Republike Slovenije, vsaj tako, če pa še ne bolj, pa so pomembne te spremembe zakona zaradi stanja na tem področju, zaradi pravne varnosti strank v izvršilnem postopku. Še posebej pa je to pomembno oziroma potrebno na sodnem področju, predvsem mislim tu sodne zaostanke. Določene stvari se morajo izvršiti v, bom rekel, ustreznem, realnem času, in nekatere stvari so pač urgentne in jih je potrebno urediti prej, kot pa mogoče nekatere druge, ker kakšen mesec več ali manj ne prizadene ljudi toliko, kot nekaterih drugih. V Socialdemokratski stranki temu zakonu ne nasprotujemo. Imamo pa kar nekaj vsebinskih pomislekov. Želel bi poudariti, da smo veseli tega sklepa, da se zakon ne sprejema po hitrem postopku, ampak da gre v normalni postopek, v redni postopek. Stvari je veliko ki jih je potrebno razrešiti, bolj primerno definirati in potrebna je temeljita priprava. Menimo, da kakršnekoli drugačen postopek razen rednega, bi lahko naredil več škode kot pa koristi, glede na to, da gre za spremembo. Tudi za nas v socialdemokratski stranki je nerazumljivo, da se izvršiteljem sedaj dviguje potrebna izobrazba od V. stopnje, to se pravi od srednje na univerzitetno stopnjo, prehodno obdobje pa je samo eno leto. Vsak ve, da to ni možno storiti. To nas navaja nekako na misel, da sodni izvršitelji, kljub temu da še niso prav zaživeli, so že odveč. Samo na ta način si lahko razlagamo to spremembo zahtevane izobrazbe, da so, ne vem, postali moteči ali nepotrebni. V glavnem, to je pač nekako razmišljanje, ki se nam poraja ob takšnem predlogu predlagatelja. Verjetno ni treba posebej poudarjati, da takšen dvig izobrazbe ni usklajen z izvršitelji. Naslednja stvar, ki nam tudi ni čisto razumljiva, je pa področje oziroma je rešitev, ki nekako sodi na področje vzgoje in varstva otrok. Izvrševanje odvzema ali dodelitve otrok enemu ali drugemu staršu, do sedaj je to bilo nekako v pristojnosti upravnih enot in centra za socialno delo, sedaj pa toprehaja na področje sodstva. Menimo, da to ni najboljša rešitev in bi jo bilo treba še dobro premisliti, preden bi jo zapisali; vsaj takšna, kot je sedaj, je za nas hudo dvomljiva. Naslednje področje, ki se nam zdi zelo problematično, je možnost, da upniki, preden gredo v postopek, imajo pravico zahtevati vpogled v premoženjsko stanje dolžnika, da ugotovijo, ali se jim to sploh splača ali ne. Tu lahko pride do kršitve pravice do varstva osebnih podatkov, še posebej, če je recimo upnik tujec. Tudi v tem primeru, menimo, da rešitev ni najboljša. Sicer je res, da bo z vstopom v Evropsko unijo pojem "tujec" pa "domači" bistveno drugačen, kot je sedaj, ampak zaenkrat je še tako; do vključitve v Evropsko unijo je ta delitev popolnoma ustrezna. Naslednje, kar nas izredno moti, je, da izvršitelj lahko zahteva varščino, ne glede na rezultat izterjave. To lahko v skrajni konsekvenci pripelje tudi do tega, da izvršitelj v bistvu sploh nima interesa, da bi izvršil nalogo, za katero se je zadolžil. Lahko pride tudi dokršitev na tem področju, lahko pride tudi do dogovorov, kajti izvršitelj bo vedno dobil poplačano vsaj toliko, kolikor si je prizadeval, če ne še več. Plačilo izvršiteljev bi moralo biti vezano na rezultate izterjave. Na koncu bi samo še dejal, da podpiramo mnenje, ki ga je podal sekretariat, da mora izvršitelj takoj predati izvršeno materijo, se pravi, ali je to denar ali je to materialno sredstvo, upniku. Kajti sicer, kot smo že tudi danes lahko slišali, bi lahko prišlo do manipulacij in do nepotrebnihin škodljivih situacij v korist upnika, tako da bi si tisti, ki za to nimajo nobene pravice, prilaščali sredstva nekoga drugega. Zato bomo v socialdemokratski stranki ta zakon sicer podprli, da je primerna podlaga za drugo branje, ravno zaradi tega, da bomo lahko v postopku sprejemanja v drugi in tretji obravnavi dodobra preanalizirali in slišali tudi poglede drugih ter našli dobro rešitev, kajti situacija, kot je sedaj, ni dobra. Intenca tega zakona, menimo, da je prava. Nekaj je treba storiti in menimo, da je to ravno tisti zakon, v katerem bi to morali rešiti. Seveda ob tem, da se bodo pomisleki, ki se bodo danes slišali, ki smo jih tudi navedli, rešili v korist upnikov in da bodo na tem področju tudi bolje zavarovane pravice državljank in državljanov. Hvala.
Hvala lepa. Mnenje poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Marko Diaci. Izvolite.
Hvala za besedo. V Stranki mladih Slovenije s se strinjamo, da obstajajo tehtni razlogi za čim prejšnji sprejem novele zakona o izvršbi in zavarovanju. Poleg naložene uskladitve z odločbo ustavnega sodišča Republike Slovenije govori v prid hitremu ukrepanju predvsem stanje sodne izterjave dolgov. Po sprejetju novega zakona o izvršbi in zavarovanju v letu 1998 še ni opaziti bistvenih sprememb na bolje. Nasprotno. Sodišča, upniki in dolžniki, strokovna in splošna javnost ugotavlja, da so sedaj postopki veliko bolj zapleteni, kot so bili po starem zakonu. Še huje je, da so veliko dražji. Upniki morajo v posameznih zadevah plačevati visoke predujme takoj po izdaji sklepa o izvršbi. Denar leži na računih izvršiteljev, kjer ni obrestovan in nizavarovan. Pomeni, da upniki nosijo dodatno tveganje, ali jim bo vrnjeno celo tisto, kar so morali doplačati, da bi se sodba izvršila. Plačilo izvršiteljev ni v nikakršni povezavi s končnim uspehom izvršbe, torej ni odvisno od tega, ali je ta privedla do poplačila ali ne. To upnike ob visokih cenah odvrača od sodne izterjave. S tem pa se posredno še bolj krepi plačilna nedisciplina in nespoštovanje sodnih odločb, česar si v SMS ne želimo in prepričani smo,da si tega v Sloveniji nihče ne želi. Zamude pri izterjavah in sistem, ki spodbuja dolžnike k zavlačevanju, ima tudi gospodarske posledice. Zaradi neplačanih obveznosti so predvsem podjetniki in manjše družbe v velikih težavah. Bremenijo jih obveznosti, DDV morajo plačati takoj po izstavitvi računa, po drugi strani pa lahko leta dolgo čakajo na denar od svojih dolžnikov. Dejstvo je, da ima to tudi vpliv na zaposlovanje. Pravijo, da se država s spremembo zakonodaje hitro odzove na slabo stanje in hitro popravi tiste pomanjkljivosti, ki so se pokazale ob izvajanju zakona. V SMS delimo prepričanje, da je treba sprejeti ta zakon čim hitreje. Dokler se to ne bo zgodilo, bodo še nadaljnji veliki denarni zneski plačani na račune izvršiteljev. V naslednjih mesecih se bo, glede na letno število izvršilnih postopkov, ta dodatna obremenitev uveljavila najmanj še v 50 tisoč sodnih zadevah in bo "na zalogo", v narekovajih, plačanih veliko denarja, ki bi bil lahko bolj racionalno uporabljen. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo mnenja poslanskih skupin. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela, zato je razprava morebitnih razpravljavcev omejena na 5 minut. Želi kdo razpravljati? Ker ne, zaključujem splošno razpravo in prehajamo na razpravo o predlaganih sklepih in stališčih. Najprej dajem v razpravo prvi sklep matičnega delovnega telesa, ki se glasi: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o izvršbi in zavarovanju, prva obravnava, je primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Preden preidemo na odločanje, vabim kolege in kolegice, ki so v bližini, da si nam pridružijo, ker bomo glasovali o predlogu sklepa. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno, zato o predlogu sklepa glasujemo drugič. Ker tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno, nadaljujemo čez 10 minut. Tretjič bomo glasovali o predlogu sklepa ob 17.18 uri.
Spoštovani, spoštovane. Ura je 17.18. To je čas, ko smo se dogovorili, da bomo tretjič opravili glasovanje o predlogu sklepa matičnega delovnega telesa, in sicer da je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o izvršbi in zavarovanju - prva obravnava - primerna podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo. O predlogu sklepa bomo glasovali tretjič. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti 1. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na razpravo o dveh stališčih, ki jih je pripravilo matično delovno telo, in sta zapisana v poročilu delovnega telesa. Želi kdo besedo? Ker ne, prehajamo na odločanje o predlaganih stališčih. Glasujemo. Prvo glasovanje zopet ni bilo uspešno. Mislim, da nas je v dvorani zadosti. Lepo prosim za sodelovanje. Drugič bomo glasovali o predlogu stališč. Glasujemo, drugič. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da sta predlagani stališči sprejeti. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnici in predstavniku vlade se najlepše zahvaljujem. Tudi predstavniku sekretariata, hvala lepa. Mi pa prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O POROŠTVU REPUBLIKE SLOVENIJE ZA OBVEZNOSTI IZ KREDITA, KI GA NAJAME EKOLOŠKO-RAZVOJNI SKLAD REPUBLIKE SLOVENIJE, JAVNI SKLAD PRI EVROPSKI INVESTICIJSKI BANKI ZA PROJEKT FINANCIRANJA OKOLSKIH PROJEKTOV - hitri postopek. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko, kot matično delovno telo. Želi poročevalec besedo? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Ker ne želi nihče besede, dajem besedo poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi nisem prejela.Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zakon ima štiri člene, prvi in drugi sta amandmirana, in sicer imamo oba amandmaja zapisana v poročilu matičnega delovnega telesa, to sta amandmaja k 1. in 2. členu. V razpravo in odločanje dajem 1. člen in amandma odbora. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje najprej o amandmaju matičnega delovnega telesa. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 2. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Glasovanje o členu v celoti ni bilo uspešno. Lepo prosim za pozornost, v dvorani nas je zadosti; ne vidim razloga, da ne bi opravili še kar nekaj točk danes do 18.00 ure. Glasujemo drugič o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti 2. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu in amandmaju odbora k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, najprej o amandmaju odbora. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 6. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 4. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 3. členu, h kateremu ni bilo vloženega amandmaja. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Odločamo o 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 3. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je 3. člen sprejet. V razpravo in odločanje dajem 4. člen. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o zadnjem, 4. členu. Glasujemo. Prvo glasovanje o 4. členu ni bilo uspešno. Ponovno prosim za pozornost. Drugič glasujemo o 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 3. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je 4. člen sprejet. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o naslovu. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 1. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k členoma 1 in 2. Če želijo k tema členoma kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. [[Ne.]] Ker ne želi nihče razpravljati, sprašujem sekretariat na podlagi tretjega odstavka 198. člena, ali je prišlo do morebitne neusklajenosti. [[Ne.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 3. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon v celoti sprejet. V zvezi s tem zakonom je odbor za finance in monetarno politiko vložil dodatni predlog sklepa, ki se nahaja v poročilu odbora. Želi o predlaganem dodatnem sklepu kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o dodatnem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 2. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani dodatni sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnici in predstavniku vlade se za sodelovanje zahvaljujem, tudi predstavniku sekretariata, hvala lepa. Mi pa prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O ZAGOTOVITVI NAMENSKIH SREDSTEV ZA GRADITEV DRŽAVNIH CEST, DOLOČENIH V NACIONALNEM PROGRAMU IZGRADNJE AVTOCEST V REPUBLIKI SLOVENIJI, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavnike vlade, če so med nami, vabim v dvorano. Predstavniki vlade se nam bodo vsak trenutek pridružili, zato potrpimo še minutko. Predlog zakona nam bo predstavil državni sekretar na ministrstvu za promet, gospod Anton Šajna. Izvolite.
Hvala lepa. Se opravičujem za rahlo zamudo. Spremembo zakona o zagotavljanju sredstev za gradnjo, razvoj državnih cest ali na kratko rečeno bencinskem tolarju so narekovale spremembe v zakonodaji, saj je prvotni zakon temeljil na prometnem davku. Prometni davek je bil nadomeščen z davkom na dodano vrednost in nadomeščen s trošarinami. Tako iz tega naslova po tem zakonu ni bilo več osnove za izračunavanje sredstev za izgradnjo avtocest, zato je bilo potrebno to nadomestiti na ustrezni način. Pa tudi nekaj drugih razlogov je, da se te zadeve nekoliko drugače uredijo. Razlog, da zakon je, je zagotavljanje stalnih in stabilnih virov za izgradnjo avtocest in to, da lahko Dars, kot družba za izvrševanje nacionalnega programa izgradnje avtocest, lahko sprejema dolgoročne obveznosti in dolgoročne kredite, da sploh lahko gradi avtoceste. Ta zakon, ta sprememba zakona ureja tako, da je določen minimalni znesek na letni ravni, ki bo namenjen za gradnjo avtocest, v tem primeru 37 milijard tolarjev v realni vrednosti, najmanj, večji je lahko glede na razpoložljiva sredstva v proračunu, in da se ta zakon izteče z izkoriščanjem sredstev, ki so namenjena v rebalansu nacionalnega programa za izgradnjo avtocest za ta namen. Tako bi pokrili celotni rebalans nacionalnega programa iz finančnega vidika za zagotavljanje sredstev za izgradnjo le-tega. Predpisani so tudi postopki in ukrepi, kako se ta sredstva nakazujejo in kakšni so postopki za črpanje teh sredstev. Mislim pa, da je v obrazložitvi bilo tudi vse napisano, tako da bi lahko na morebitna vprašanja še odgovoril. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje, kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Predsednik, gospod Andrej Gerenčer, izvolite.
Hvala za besedo. Odbor je predloženi zakon obravnaval 11. januarja. Sprejel je dva sklepa, in sicer prvi sklep, da se dopolni obrazložitev s strani predlagatelja, kar smo dobili pred dnevi tudi vsi poslanci. Na koncu je sprejel dva sklepa - da soglaša s skrajšanim postopkom in da državni zbor podpre predlog zakona. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Mnenje poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil gospod Ivan Mamić. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod Gerenčer je rekel, da je odbor tudi sprejel in potrdil. Seveda, sam sem tudi član odbora in sem bil proti. Zakaj sem bil proti? Recimo, če gledamo te tabele, ki so pred nami, in tisto vprašanje, s katerim se sam ukvarjam, odkar sem v tem državnem zboru, kako se uporablja namenski denar, ki se dobiva iz panoge, torej na kratko bencinski tolar - za cestnine mi je že nekako jasno - da se tako malo iz tistega denarja da za svoj namen, to mi nikakor ne more biti jasno in mi na to vprašanje pravzaprav nihče strokovno ni odgovoril. Najlepši odgovor sem dobil danes v Delu, kjer je bivši minister Marjan Kranjc napisal potek, celo kronologijo izgradnje avtocest od leta 1993 do 2000. Po tistem, kar navaja gospod Kranjc, nismo še niti na polovici poti - 41% je zgrajenih avtocest - in denarja je do zdaj porabljenega - ves tisti denar, ki je predviden od leta 1993. Se pravi, ker niti 50% ni porabljenega, enostavno ne vem, komu sploh še verjeti. Upam, da je sedanja vlada bolj poštena, kot je bila leta 1993. Številke so me nekako zmedle pravzaprav. Pa tudi, recimo, tisti bencinski tolar, ki je bil predviden v začetku leta, je že oskubljen, in da bi se vsaj tisto uporabilo 100%, pa se ni. Po tej tabeli vidimo, da je do leta 1996 še bilo, potem je šlo od tistega namenjenega 95% v letu 1994, do 47%, se pravi, v povprečju 79%. Ne vem, da bi vsaj nekdo povedal, kam je šel tisti denar, pa tudi če ne, vemo pač, da ni šel za svoj namen, za katerega nikakor ni bil uporabljen. Kako bom jaz zdaj verjel, recimo, da bo ta druga tabela, kjer se predvideva, kaj bo do leta 2005 - enostavno ne morem več verjeti v vse skupaj. Recimo, lani je bil narisan zemljevid s prioritetno gradnjo raznih odsekov, letos pa kratko malo ni nič več od tistega - odpadle so Rebernice, odpadlo je pri Ormožu 8 kilometrov, mislim, da je bilo, in tako naprej. O referendumu sem že govoril in postavljal poslanska vprašanja itd. In zdaj, recimo, tudi če se zavedamo, da imamo sredstev 94 milijard neto, to je okrog 10 milijard tolarjev v ta namen, da se uporablja enako kot v tolarjih. Tisto, ko je tisti kredit bil odobren, je veljal za 50 procentov izgradnje Rebernic, današnja vrednost mu je komaj 1/4. Se pravi, za 2 in pol kilometra avtoceste so sredstva šla v zrak. In sploh pa, če govorim o Rebernicah: tam je narejen že en slab kilometer od Razdrtega dol, ki se ga ne uporablja, in to je neko slepo črevo oziroma mrtvi kapital. In če ne bomo nadaljevali tistega, potem res ne vem, kaj je to za ena politika. Tako, da mi enostavno ni jasno. Mi smo v ajdovski občini, na svetu, bili v začetku proti izgradnji avtoceste po Vipavski dolini. Smo rekli, naj bi samo posodobili, sicer krak proti Razdrtemu in čez Col, da bi se približali Ljubljani - 20 kilometrov manj - samo so nas preglasovali, da mora biti, mora biti avtocesta. In če bi bila tista opcija, ki smo jo predlagali, bi bila tista cesta že kdaj narejena,bi samo rabili tretji pas po Rebernicah in naj tranzit gre čez Sežano, če povezuje Ljubljano z zahodom. Samo to je propadlo. Zdaj vidim, da smo imeli prav. In na vsak način podpiram, mislim, da je prioritetno povezati Koper z Lendavo ali Šentiljem; jaz sem za to, samo potem, s tem tempom, ki ga imamo, ne vem, kam bomo prišli. In zato, oprostite, me niste prepričali, da glasujem za to. In to velja za celo skupino. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo mnenje poslanske skupine. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav nisem prejela, zato je razprava omejena na 5 minut. Ker ne želi nihče razpravljati - gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Vseeno mislim, da gre za izredno pomemben zakon. Namreč, izgleda, da v tem parlamentu ni ob vseh teh obveznostih, ki jih poslanci imajo, niti volje niti časa, da bi se o teh zadevah nekoliko natančneje pogovorili. Poglejte, že ob razpravi ob proračunu smo nekateri predlagali in zahtevali, da je treba spremeniti slovenski nacionalni cestni program. Takrat so bile danes obljube, da se bo to koncem prejšnjega leta zgodilo, sedaj je že februar, vendar o spremembi tega programa ni v parlamentu ne duha ne sluha. Do sedaj smo v Sloveniji izgradili, mislim, da nekaj čez 200 kilometrov avtocest in hitrih cest - 217, mogoče 240, ne vem, ampak celotni slovenski cestni program bi naj bil zgrajen takrat, ko bo zgrajeno 518 kilometrov avtocest in pa hitrih cest. Leto 2004 oziroma 2005, ko bi naj bil slovenski cestni program izpeljan in do konca zgrajen, se seveda odmika in nekateri že pišejo, da bo to šele leta 2018, verjetno pa še nekaj pozneje. Kajti, sredstva za izgradnjo avtocest se rapidno zmanjšujejo in niti približno ne dosegajo tistega, kar je bilo takrat z avtocestnim programom tudi planirano. Situacija je sedaj takšna, da pač ta avtocestni program prilagajamo glede na v proračunu predvidene vire. To pa pomeni, da bo Slovenija v naslednjih letih s tem predvidenim denarjem lahko zgradila največ, mogoče 15, ali pa v najboljšem primeru kak kilometer več avtocest in pa hitrih cest, in to je seveda tisto, kar predsednik vlade razlaga, da gre v Sloveniji za zgodbo o uspehu, ki pa, seveda, v tej državi nihče več ne verjame. Še zadnjič sem ga poslušal v Odmevih, je rekel, da v Sloveniji vseeno gre za zgodbo o uspehu, pa če to ne priznavamo doma, pa nam priznava tujina. Ne vem, zakaj bi nam tujina priznavala, kajti v Evropsko unijo bomo očitno vstopili na tem področju povsem nepripravljeni, kajti Slovenija ne bo dejansko imela izgrajenega avtocestnega križa. Gradnja cest se je torej bolj kot zgodba o uspehu končala z neko zgodbo o hitrem "polžu", kajti gradnja poteka po polževsko in to seveda ni tisto, kar je bilo takrat sprejeto s tem programom. Zato sem prepričan, da bi vlada morala priti v državni zbor najprej s spremembo tega programa, potem pa tudi najti ustrezne vire. Sedaj pa je tako, da se program prilagaja razpoložljivim virom, problem pa je v tem, da se ta bencinski tolar sploh več namensko ne uporablja - in s tem zakonom seseveda ne bo namensko uporabljal - pač pa se bo stekal v proračun in se bo v proračunu uporabljal tudi za druge namene. Kot je že moj poslanski kolega povedal, da naša poslanska skupina ne bo podprla tega zakona, tudi sam ga ne nameravam podpreti. Prepričan sem, da bi morala vlada na tem področju narediti odločnejši korak, predvsem pa bi morala narediti odločnejši korak na tistem, kar imate tudi zapisano v koalicijski pogodbi; in sicer, da bo Slovenija nekatere odseke avtocest in pa hitrih cest poskušalazgraditi prek koncesij. Mi se zavedamo, da je za to potreben zakon, ki bi sploh to omogočil, vendar vidimo, da ta vlada do tega trenutka na področju zakona, po katerem bi bilo možno kakšen odsek v Sloveniji zgraditi tudi prek koncesije, sploh ni naredila nobenega koraka. Sploh si ne prizadeva v tej smeri. Občasno pač slišimo mnenje predsednika vlade ali pa določenih ministrov, da vlada o tem razmišlja, vendar nas v opoziciji seveda zanima, kako dolgo bo vlada o tem samo razmišljala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Dejstvo je, da se avtocestni program ne izvaja tako, kot je predvideno. Dejstvo je, da nam manjka še vsaj 380 kilometrov avtocest, ki bi jih v veliki meri že morali zgraditi, in vendar nismo niti začeli graditi na določenih odsekih. Dejstvo je tudi, da se gradnje avtocest, predvsem tunelov in pa v bodoče, izgleda, tudi viaduktov, dajejo v izgradnjo tujcem, namesto da bi se to dajalo domačim izvajalcem, ki bi s tem oplemenitili Slovenijo, slovenske potrošnike in zapolnili slovenski proračun. Denar tako odteka v tujino in namesto da bi Dars skrbel za to, da bi ostalo kaj denarja doma, namesto da bi državna družba za ceste počela enako se pravzaprav poskuša denar transferirati v tujino, zato da ga nekaj pride nazaj, včasih tudi na privatne račune. Navkljub vsemu temu in navkljub temu, da na primer bencinski tolar, ki naj bi bil namenski denar, izginja v različne mrtve rokave integralnega proračuna in da z njim polnimo vse mogoče zadeve, razen tistih, za kar je bencinski tolar namenjen - to se pravi, da izginja tja, kamor ne bi smel, da izginja tudi v privatne roke - bomo mi ta zakon podprli. Zavedamo se, da je potrebna kontrola, in mislim, da bi morali ustanoviti v parlamentu, znotraj parlamenta, neko kontrolno telo, ki bi pregledovalo, in to podrobno pregledovalo delovanje Darsa in DDC-ja, kajti tam so največji potrošniki denarja, in to tistega denarja, ki izginja. Tam so tudi ljudje ki dajejo tujcem zaslužek in jemljejo zaslužek Slovencem. Kot sem slišal, naj bi že prejšnji četrtek z nekaterimi intervencijami poskušali gradnjo avtoceste od Kozine proti Kopru predati v izvajanje zopet italijanskemu podjetju Impresa Grassetto, ki se je že pokazalo kot nekonsistenten in slab izvajalec; na Trojanah imajo izvedenega komaj 20% programa, uporabljajo izredno slab material, tako da prihaja tudi do nesreč, od katerih je ena skoraj terjala življenje enega delavca. Še nekaj drugega je, Impresa Grassetto je vrgel na cesto slovensko podjetje iz Trbovelj, tega izvajalca so prečrtali in zaposlujejo slovaške delavce, ne slovenskih - slovaške, da ne bi bilo kakšnih nesporazumov. Skratka, Slovenska nacionalna stranka se zavzema, da se ustanovi nekakšen parlamentarni nadzorni odbor, ki bo bdel nad to potrošnjo proračunskih sredstev. Prepričani smo, da sedanji odbor ni dovolj, mora biti nek konkreten, kajti tukaj izginjajo milijarde in milijarde in milijarde slovenskih tolarjev. V osnovnem principu, ker se zavedamo v Slovenski nacionalni stranki, da brez cest ne moremo, zakon podpiramo.
Hvala lepa. Dr. Bernik, izvolite.
Hvala, predsedujoča. Danes je valentinovo in želim vsem damam v tem parlamentu srečno valentinovo, pa vsem kolegom tudi. Vsaj taka je navada drugod po svetu. Žalostno pa je, da obravnavamo tukaj ta predlog zakona, ki je pravzaprav zelo žalosten. Ko človek gleda, zlasti naš program cest, se mu zdi, da je ladja brez kompasa, brez krmila in brez vsega. Lažemo samim sebi, kaj bomo naredili, lažemo tistim, ki imajo najmanj od tega, in že lani decembra je bil en članek, ki pravi: Kako se bodo Pomurci peljali v Evropsko unijo? Torej tisti, ki ste od tam, bi morali skočiti na noge in se začeti spraševati in spraševati vlado, kaj je z našim cestnim programom. Človek se sprašuje, ker nimamo ne cestne strategije, nimamo ne kmečke strategije. Cela vrsta stvari plava po nekem morju, pa ne gre nikamor, in mi pa tudi nič ne naredimo. Potrebno bi bilo da se vlada tukaj strezni in pripravi nek načrt, ki bo nadzoroval celotno gradnjo, in tudi nam poslancem in vsem državljanom povedal, kam je ves ta denar šel. Imel sem priložnost enkrat pred leti govoriti z ljudmi na Darsu in sem videl, da je bila popolna zmeda. Čeprav me je zanimalo samo pravno stanje nekaterih zadev, je bilo očitno, da so vse druge stvari bile veliko bolj važne, politične itn., kot pa recimo poglobiti se v nekatere probleme, ki jih je ta načrt gradnje naših cest povzročal. In mislim, da ni čisto nobene potrebe, da se ne bi zamislili tukaj, kaj se godi. Lahko bi našteli celo vrsto podobnih problemov v naši državi, za katere nihče ne skrbi. Pa nihče - tisti, ki pa mislijo, da skrbijo, pa nimajo nobenega pravega nadzora, nobenega pravega poročila in tudi utemeljitve, kako svoje programe izvajajo. Mislim, da je zadnji čas, da se to spremeni in bi človek želel, da tisti poslanci tukaj, ki živijo v krajih, kjer se jim ceste obljubljajo že celo večnost, pa se ni doslej nič zgodilo, stopili na dan in poskušali to stvar premakniti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden dam besedo gospodu Jerovšku, proceduralni predlog gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Glede na to, da gospod minister Rupel moti zbranost poslancev pri poslušanju razprav, bi predlagal, da danes zaključimo s to razpravo, čeprav je samo nekaj minut. Prej nisem hotel reči tega, ker sem ravno jaz govoril, ampak ko je poslanski kolega govoril, sem videl, da se je zbranost popolnoma preusmerila na drugo stran in zato predlagam, da danes nehamo nekaj minut prej in prepustimo gospodu ministru, da se v miru pogovori s poslanskimi kolegi. Hvala.
Hvala lepa. Mislim, da bomo nadaljevali do 18. ure in da poslanci niso več moteni. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi. Tudi sam se strinjam, da gre za izredno pomemben zakon, ki naj bi omogočal normalno izgradnjo slovenskega programa avtocest. Tu v 1. členu v drugem odstavku piše: "Ta zakon določa način zagotavljanja in porabe sredstev, namenjenih za graditev državnih cest, določenih v nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji". Vendar se ob tem seveda, glede na to, sprašujem, ali vemo, za kaj namenjamo sredstva. Namreč, nacionalni program je že nekaj let bolj spisek želja kot pa zavezujoč dokument za slovensko vlado. Nacionalni program izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji se ne uresničuje. In zaradi tega se, seveda, sprašujem, ali gre res za avtentičen zakon, ki je namenjen temu cilju. Vendar bi bilo treba, da se bi ta nacionalni program izgradnje avtocest uresničeval. In če bi se uresničeval, potem bi se na relaciji od Maribora do Ljubljane ne vozili skozi prometne zamaške, ampak bi se že v celoti peljali po avtocesti. In ta trend se bo, izgleda, nadaljeval; kajti, 5 let sem v državnem zboru, 5 let je v prioriteti recimo obvoznica Pragersko. Vendar sleherno leto, ob konculeta prihaja resorno ministrstvo s programom razporeditve sredstev drugam. Če ni že s proračunom določeno, kot je v dvoletnem programu, da je prišlo do ponovnega zamika. Enako mačehovskega odnosa je deležna celotna vzhodna Slovenija. Cesta Slovenska Bistrica - Ptuj - Ormož - hrvaška meja se v nobeni etapi ne gradi. Enako cesta Maribor-Prekmurje. Hkrati pa v tem državnem zboru koalicijska večina skrbi, da je stanje na tem področju tako. Prejšnji teden, mislim, da smo imeli tu volitve nadzornega sveta Darsa in čeprav je predsednik vlade nič kolikokrat na poslanska vprašanja zagotovil, da se bo zavzel in poskrbel za paritetno zastopanost vseh političnih strank oziroma predstavnikov vseh političnih strank v nadzornem odboru Darsa, kjer se praktično vrti slovenski proračun. Temu prejšnji teden zopet ni bilo tako, zopet smo bili izigrani in zopet se je Dars oziroma slovenska vlada izognila, da bi bila ta finančna sredstva nadzorovana; da bi bila izgradnja nacionalnega programa izgradnje avtocest nadzorovana. Moji predhodniki so na drug način opozorili na to isto dejstvo. V čigave roke polagamo ta sredstva, ki jih zakonsko namenjamo? Ta denarna sredstva se v veliki meri porabijo oziroma izginejo na kuroptiven način. Posledice trpijo pa vsi slovenski državljani, ker se dušijo v prometu. Namesto, ne vem, 80 kilometrov letno avtocest, je zgrajenih bistveno manj in ta trend se povečuje. Pred leti je moj kolega, poslanski kolega Hvalica, ugotovil, da je postavka nadzor pri izgradnji avtoceste s previsokim procentom zastopana, da pripelje švedske nadzornike, če mu zaupajo ta sredstva, in bodo "vojni" bogataši. V lanskem letu se je ta procent povečal in hkrati moram reči, da novozgrajena cesta Krtina-Ljubljana je mizerno slabo zgrajeno, da je valovita ob otvoritvi, da ni odseka avtoceste, ki bi bil tako slabo zgrajen, kot je nova avtocesta Krtina-Ljubljana. Popolnoma jasno, popolnoma, laiku na gradbenem področju je jasno, da [[...]]
Jerovšek, prosim, ne "tuli" vam ura, da bi počasi zaključili.
[[Bom zaključil.]] [[...]]da tu ni bilo grajeno na podlagi strokovnih standardov oziroma da porabljena sredstva niso bila investirana v to cesto.
Hvala lepa, gospod Jerošvek.
Hvala tudi vam.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Ker je ura 18.00, bomo drugo obravnavo predloga zakona opravili jutri ob 10.00 uri, ko bomo nadaljevali z delom, kot je po programu, in nato po vrsten redu dalje do 14.00 ure. Najlepša hvala vsem. V imenu žensk se, dr. Bernik, najlepše zahvaljujem za čestitke.