Poštovani. Pred nama su lokalni izbori koji su od iznimne važnosti za naše građane, za naše žitelje lokalnih sredina. Kako je Hrvatska zemlja koja je više od 80% svoga teritorija zapravo ruralna zemlja, rado bih danas iskoristila svoje izlaganje i svim kandidatima, posebice onima koji će se kandidirati u ruralnim jedinicama lokalne i regionalne samouprave sugerirala nekoliko mjera kojima mogu pomoći opstanku toga prostora. Mnoge mjere mogle su inicirati i provesti ih i predstavnici Ministarstva poljoprivrede, ali oni su se nažalost okrenuli prema velikim sustavima potpuno ignorirajući pri tome probleme obiteljskih gospodarstava. Stoga se nadam da će netko od kolega budućih načelnika, gradonačelnika ili župana ipak osluhnuti probleme OPG-a i svojom podrškom ojačati one koji to najviše zaslužuju. Postoje države koje svoje seljake drže kao kap vode na dlanu i brinu o njima, a to je jasan primjer Austrije i mi ne trebamo biti previše pametni nego trebamo doslovno iskopirati njihove dobre primjere prakse. Navest ću 10-tak mjera koje je potrebno napraviti za poboljšanje poljoprivredne proizvodnje, a sve su one usko vezane za … [[Govornik se ne razumije]] lance opskrbe, zelenu agendu i smanjenje utjecaja klimatskih promjena. Prvenstveno hitno nam je potrebno poboljšanje infrastrukture, dakle cestovne, prometne povezanosti, mobilnih mreža, vodovoda i kanalizacije, te uređenja nerazvrstanih cesta gdje prvenstveno mislim na poljske puteve bez kojih nema razvijene niti kvalitetne poljoprivrede. Zatim treba omogućiti direktnu prodaju proizvoda na kućnom pravu. Potrebno je stvoriti sustav sljedivosti i pojednostaviti procedure prodaje na kućnom pragu, uvesti primjerice „Dane otvorenih vrata“ i u te dane osloboditi proizvođače plaćanja lokalnih poreza. Zatim, potrebno je inzistirati na skupnom zahtjevu prema ministarstvu da se omogući da javne nabave prema vrtićima, školama, bolnicama, vojarnama, nabavljaju poljoprivredne proizvode direktno od proizvođača sa svoga područja i to bez postupka javne nabave. Uzet ću samo jedan primjer koji je dosta apsurdan, a to je da se recimo mlijeko iz Slavonije vozi na pasterizaciju u Zagreb, pa se onda vraća nazad. Zatim, unutar ove mjere trebalo bi omogućiti kuhanje određene količine mlijeka ustanovama i restoranima za njihove vlastite potrebe. Slijedeća mjera bi bila pomoć poljoprivrednicima kod povezivanja s kupcima, recimo poticanje kupaca iz Dalmacije i s Jadrana na kupnju proizvoda sa OPG-ova iz Slavonije kroz primjerice subvencioniranje plaćanja pređene kilometraže, što naše jedinice lokalne samouprave i regionalne samouprave itekako mogu. Zatim pokrenuti otkup stoke putem aukcijskih dvorana i udruženja. Trenutno proizvođači ne mogu utjecati na cijenu nego je određuju prekupci. Dužna sam ovdje spomenuti i čestu praksu neplaćanja isporučene stoke gdje naši stočari ostaju potpuno nezaštićeni i nemoćni. Zatim ulaganje u klaoničke kapacitete na područje županije, dakle proširenje postojećih kapaciteta i nabava mobilnih klaonica. U Hrvatskoj danas imamo oko milijun ovaca i koza, a samo se njih 45.000 kolje u klaonicama, sve ostalo je ilegalno. Zatim strateški se okrenuti onim OPG-ovima sa svog područja i omogućiti mu uvjete za razvoj. Oni će sami otvoriti nova radna mjesta i pokrenuti razvoj lokalnih sredina. Zatim osigurati posebnu pomoć proizvođačima mlijeka jer otkupljivači odustaju od otkupa ako se proizvedene količine smanje. Zatim izgraditi preradbene kapacitete jer vrlo malo gdje imamo pojedinačnu mini mljekaru, a njihova prednost je itekako bitna. Zatim raditi na udruživanju poljoprivrednika i otvaranju poljoprivrednih inkubatora sa prostorima za preradu, sortiranje, pakiranje i slično, ulagati u finalizaciju proizvoda. I neizostavno, a nužno jačanje lider pristupa i rad LAG-ova koji poštuju pristup „from bottom to top“. Podsjećam kako zajedno otvorenim pristupom, brigom i podrškom itekako možemo utjecati na budućnost i opstanak naše poljoprivrede u ruralnom prostoru. Zahvaljujem.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj Hrvatskih suverenista u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Sačić. Izvolite.
Hrvatska javnosti. Imam se potrebu danas obratiti sa svojim našim mišljenjem o jednoj gruboj manipulaciji koja nam se željela i već sad se u javnosti provlači u vezi inicijative Ognjena Krausa, Milorada Pupovca, Pusića i ostalih drugih ljudi u hrvatskoj poznatoj javnosti kojima zapravo pokušavaju prevariti hrvatsku javnost, hrvatske ljude i dati nam parcijalno rješavanje naših povijesnih problema, tegoba u kojima se kao građani RH susrećemo već godinama i oni su dali svoj prijedlog inicijative da se zabrani, kako su oni to naveli, korištenje ustaških, fašističkih, četničkih i ostalih simbola totalitarizama u RH i da se to sankcionira zapravo uvođenjem kao kazneno djelo, čak navodeći posebne sankcije u naš Kazneni zakon. Mi Hrvatski suverenisti smo ostali zaprepašteni takvom snažnom manipulacijom jer je u toj inicijativi izostavljena bez ikakvog razloga, bez povijesne ikakve potrebe, dapače, protivno mnogih rezolucijama, EU parlamenta, EU vijeća EU, potpuno izostavlja osuda zločinačkih totalitarističkih režima, komunističkih režima, komunističkih, jugoslavenskih i hrvatski totalitarističkih režima, koje je već ovaj časni Dom, HS davno osudio 2006. g. donešena saborska Deklaracija o osudi zločina jugoslavenskog i hrvatskog totalitarističkog komunističkog režima. O tome se javno očitovala EU još davne '96. g. Također, Rezolucijom 1481 iz 2006. o potrebi međunarodne osude totalitarističkih komunističkih režima, EU je osudila je, Vijeće EU osudila sva ta zvjerstva, zločina koja su učinjena u tim režimima tijekom povijesti. Međutim, za Ognjena Krausa, za Milorada Pupovca, sve to nije dovoljno. Oni ograničavaju zapravo svoju razinu kritičnosti i osude samo na njima ideološki suprotne, a zanemaruju Vijeće EU, Europarlament, 2019. donio jednu važnu rezoluciju o potrebi europskog sjećanja gdje se podjednako osuđuju sva zločinstva, svi režimi, nacistički, fašistički i komunistički. E sad nam žele podvaliti zapravo naši ljudi u Hrvatskoj, abolirati sva zločinstva, više od 500 tisuća hrvatskih građana nakon II. svj. rata je pobijeno na razno raznim križnim putevima, upravo od jugoslavenskog i komunističkog totalitarističkog sustava. Oni žele abolirati ta zločinstva, ostaviti njihove simbole, zvijezdu petokraku unatoč jasnim osudama civiliziranog svijeta, hrvatske javnosti. Mi živimo 30 godina u hrvatskoj slobodi, a dan danas imamo jasnih, vidite, čak i drskih inicijativa, da se istaknu ideološki neprijatelji kao zločinci, što i EU osuđuje, ali svoje iz kojeg potiču, ideološki, ovaj, miljea i svojih nasljedstva bili političkog, ideološkog, bilo kakvog drugog, oni žele zaštititi i na taj način zapravo dovode u pitanju i same postrojbe našeg slavnog i časnog Domovinskog obrambenog rata, da bi zabranili našoj postrojbi HOS-a njihov pozdrav „Za dom spremni“. Mi Hrvatski suverenisti se tome protivimo i mi ćemo oštro kazivati na manipulacije i zlouporabe.
Hvala. Hvala lijepa. Netko je podigao povredu Poslovnika poštovani zastupnik Prica.
Evo smatram da je povreda Poslovnika po čl. 238. mislim da se na jedan nekorektan način govorilo o jednom našem kolegi koji nije u Saboru pa možda se nije niti mogao braniti. Samo sam se htio nadovezati da je fašizam u svim svojim oblicima, uključujući ustaštvo, četništvo, nacizam, najgore zlo u ljudskoj povijesti jer je išlo za time da se istrijebe skupine ljudi. Bilo da se istrijebi svi ljudi iz Njemačke, Hrvatske ili bilo koje nacionalnosti, a mnoge vjere i ideologije jesu [[Upadica: Hvala lijepo.]] počinile zločine, ali nisu bile [[Upadica: To ovaj…]] zločinačke u startu.
nije povreda Poslovnika jer vi vrlo dobro znate da u slobodnom govoru ljudi često puta govore neke stvari s kojima se ja osobno uopće ne slažem, ali to je sloboda govora i parlamentarizam prema tome, bez obzira, slagali se ili ne slagali, pogotovo u ovom segmentu, u slobodnom govoru svatko uistinu može reći svoje stavove, a na nama je da se s njima složimo ili ne složimo, je li. Prema tome, nije povrijeđen Poslovnik i time bih ja završio rad za danas. Mi ćemo se ponovo vidjeti u srijedi, 21. travnja u 9.30 i prva točka biti će Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dentalnoj medicini, drugo čitanje. Ja vam želim ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 12,10 SATI. Sljedeći klub zastupnika biti će onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić. Izvolite.
Drage kolegice i kolege. Nema nas baš puno, ali nadam se da ćete me saslušati. Ja bih samo nastavio raspravu i onom tonu u kojem smo razgovarali do sada i zapravo temu istu, tema je trošenje novaca iz državnog proračuna i ono što se dešava sada uskoro u narednih pet godina kada će u Hrvatsku doći 6,3 milijarde eura, s jedne strane nepovratnih sredstava i s druge strane otprilike 3,6 milijuna eura kredita koje možemo uzeti da bismo završili sve projekte koje želimo završiti. S obzirom da smo danas čuli probleme koji su u javnoj nabavi, nismo niti sve spomenuli, pozvao bi premijera i Vladu da poduzmu što je prije moguće korake i radnje da promijenimo proceduru u javnoj nabavi, da uvedemo dodatne kontrole, da se uvedu dodatne inspekcije, da se koliko je to maksimalno moguće smanje manipulacije i malverzacije u javnoj nabavi. Imamo puno primjedaba, jedan dio smo danas vidjeli, jedan dio smo pokušali komunicirati prema predsjednici komisije, ona je to prihvatila, shvatila i mislim da ćemo o tome u nastavku i razgovarati, ali za to nam je potrebna i suradnja sa premijerom, potrebna je suradnja sa Vladom, potrebna je suradnja sa ministrima koji su zapravo odgovorni za provođenje pojedinih procedura javne nabave. Skrenuo bih pozornost da imamo ozbiljne probleme u dijelu nabave koji ne ide kroz sustav javne nabave. To smo vidjeli i sada kada su objavljeni neki podaci u medijima, kad je objavljen podatak da je u Ministarstvu zdravstva jedan sustav koji je zapravo po opsegu smiješan plaćen 4,5 milijuna kuna. Već sam rekao u svojoj raspravi, vjerujte mi to je sustav koji je zahtjevan manje nego što su zahtjevne laboratorijske vježbe na drugoj godini računarstva na FER-u, na TVZ-u ili na Fakultet informatike na …, a da ne govorim o tehnološkom rješenju o tehnologiji koja se koristi, to je zapravo tehnologija koju koriste bez problema osnovnoškolci. Znači troškovi nikakvi, sustav je naplaćen otprilike 50-ak puta više nego što vrijedi. I ono što je najgora stvar, u tom sustavu su napravljene greške i to velike greške zbog kojih bi studenti da su te greške napravili u svojim laboratorijima pali na ispitu. A gospodinu koji je to radio, poduzeće koje je to radilo je bez problema isplaćeno 4,5 milijuna kuna. Zamislimo si mi ti koliko nam treba vremena da bismo zaradili 4,5 milijuna kuna, a da ne govorim o tome koliko nam treba vremena da bismo uštedili 4,5 milijuna kuna jer on je tu imao troškove maksimalne 20, 30, 50 hiljada kuna, možda 100, a 4 milijuna i 400 je mogao staviti na stranu. Ma prekrasno, super. Ali to tako više ne može ići. Ako ćemo imati takve razlike u cijenama u javnoj nabavi za radove koje ćemo raditi u sklopu Nacionalnog plana oporavka i otpornosti, što ćemo napraviti? Ništa. Koji će biti efekti? Nikakvi. Koga ćemo stići? Nikoga. Mi trebamo u pet godina utrošiti 12% BDP-a na godišnjem nivou, to su veliki novci, tu treba puno projekata, ali treba voditi računa o tome kako će se taj novac potrošiti. Zato pozivam premijera, pozivam Vladu, gospodo dajte da sjednemo, dajte da raspravimo, da donesemo novu regulativu, da napravimo dodatne kontrole, da se taj novac troši transparentno i pošteno. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk, izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Danas ću govoriti o Izvješću EUROSTAT-a ali prije toga mi dopustite nekoliko uvodnih rečenica. Industrija u Hrvatskoj ima dugu tradiciju i temelj je hrvatskoga gospodarstva. Osnovne značajke hrvatske industrije su stabilna kvaliteta i pouzdanost proizvoda u skladu sa EU standardima. Pod utjecajem domaće i inozemne potražnje, industrijska proizvodnja bilježila je pozitivne stope rasta. U 2020. g. zaustavljen je pozitivan zamah koji je započeo 2015. g. nakon 6 g. recesije. 2020. g. u mnogočemu je ostavila negativna sjećanja. Ostavila je hrvatsko gospodarstvo u najvećoj krizi u posljednjih 25 g. ali ne samo hrvatsko nego i svjetsko. Ponovno se vraćam na izvješće EUROSTAT-a. Hrvatska među zemljama EU-a s najvećom rastom industrijske proizvodnje, to je pokazalo izvješće EUROSTAT-a od srijede. Hrvatska je u veljači sa Mađarskom i Irskom bila u skupini zemalja EU-a s najvećom rastom industrijske proizvodnje na mjesečnoj razini dok je na razini EU-a i Euro zone proizvodnja smanjena. U EU sezonski prilagođena industrijska proizvodnja pala je u veljači na za 0,9% u odnosu na prethodne mjesece, kada je prema podacima EUROSTAT-a porasla za 0,8%. u Euro zoni proizvodnja u veljači je smanjena 1% u odnosu na siječanj kada je prema EUROSTAT-ovim podacima porasla također za 0,8%. Najsnažnije je u veljači na oba područja pala proizvodnja kapitalnih dobara za 1,9% a izrazito je smanjena i proizvodnja trajnih potrošačkih dobara za 1% u EU-u te za 1,1% u Euro zoni. Zona primjene zajedničke europske valute, bilježila je zamjetan pad proizvodnje energenata za 1,2%. Proizvodnja netrajnih potrošačkih dobara gotovo je stagnirala u odnosu na siječanj u EU-u ali i u Euro zoni. Među zemljama članicama EU-a čijim je podacima EUROSTAT raspolagao, najviše je u veljači na mjesečnoj razini pala proizvodnja u Francuskoj za 4,8%. Slijede Malta i Grčka sa padom proizvodnje za 3,8% odnosno za 2,5%. Hrvatska je izdvojena među zemljama EU-a s najvećim rastom industrijske proizvodnje u veljači u odnosu na prethodni mjesec za 3,4% prema sezonskim podacima. U siječnju, proizvodnja je porasla za 1,5%. Najveći rast proizvodnje bilježile su Mađarska i Irska za 4,8% odnosno za 4,2%. Na godišnjoj razini, industrijska proizvodnja u EU u veljači prema prilagođenim podacima je pala 1,1%. U siječnju je uvećana za 0,4%, što naravno ponovno pokazuju podaci EUROSTAT-a. U Euro zoni je proizvodnja u veljači pala za 1,6%, ... [[Govornik se ne razumije.]] 0,1%-tnog pada u prethodnom mjesecu. Najviše je na godišnjoj razini u EU i Euro zoni pala proizvodnja netrajnih potrošačkih dobara za 3,8 odnosno za 4,3%. Slijedi pad proizvodnje kapitalnih dobara za 2,4% u EU te za 2,2 u Euro zoni. Najviše u EU u veljači na godišnjoj razini porasla proizvodnja trajnih potrošačkih dobara za 2,4% koje je u Euro zoni bila jedina svjetla točka uz stopu rasta od 0,7%. Na godišnjoj razini među zemljama EU-a čijim podacima je EUROSTAT raspolagao, najveći pad proizvodnje u veljači bilježi Malta za gotovo 11%. Slijedi Estonija i Francuska s padom proizvodnje od 8,9% odnosno 6,4%. U Hrvatskoj industrijska proizvodnja u veljači je porasla 5% u odnosu na isti prošlogodišnji mjesec nakon 1,8%-tnog povećanja u siječnju. Irska je ponovno bilježila daleko najveći skok proizvodnje za čak 41,4%, zatim slijedi Litva sa 9,7% i Finska s 5,6%. Naravno da ovi podaci za Hrvatsku vesele, ali svjesni smo da je to daleko od onoga rasta prije covid krize, ali zasigurno tračak nade i optimizma, svjesni da će dinamiku oporavka proizvodnje naravno diktirati epidemiološka slika, ali velika očekivanja su i u sredstvima, ali i reformama koje očekujemo od Nacionalnog plana oporavka. Svakako da svi zajedno očekujemo i nadalje dobre rezultate industrijske proizvodnje. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj MOST-a u ime kojeg će govorit poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Kolegice i kolege, govorit ću o jednoj manjoj vijesti koja bi možda prošla i nezapaženo s obzirom na sve probleme kojima svjedočimo u ovoj krizi, no za koju smatram da trebamo na nju obratiti posebnu pažnju jer nam nešto govori o moralnom sunovratu koji nam prijeti i koji i uvijek prijeti u vrijeme svake krize. O čemu se radi? Mogli ste vidjeti jednu vijest koja kaže i koja najavljuje da će Danska koja je odlučila da neće cijepiti svoje građanstvo AstraZenecom, to isto cjepivo donirati siromašnim zemljama. Ovo je najavio čelnik Svjetske zdravstvene organizacije, a da pri tom nije ni trepnuo okom, štoviše pretpostavljam da smo isto trebali tumačiti kao iskaz nevjerojatnog dobročinstva bogatih zemalja prema siromašnim zemljama. O čemu se radi? Dame i gospodo, ovo bi da je pravde trebao biti prvorazredni diplomatski skandal i pokazatelj moralnog sunovrata Danske, a zapravo time i EU koja dozvoljava ili ne komentira ovakvo potencijalno postupanje svojih zemalja članica. I u tom smislu smatram da Hrvatska treba reagirati. Tko ima mehanizme da provjeri koliko je pojedino cjepivo kvalitetno? Ima ih EU, dakle ima ih naša Europska agencija za lijekove. Tko nema te mehanizme? Te mehanizme nemaju siromašne zemlje. I koja je poruka onda ovakvog postupanja da ćemo ono što nije dovoljno dobro za europske građane, što je potencijalno rizično za njihovo zdravlje, davati siromašnim zemljama, dakle ne ljudima, s njima se može eksperimentirati. To će biti iskaz našeg dobročinstva, a prije bi se trebao tumačiti kao iskaz rješavanja potencijalno nagomilanog medicinskog otpada. Nije dovoljno dobro za građane Europe, za njih je opasno, ali bit će dovoljno dobro za neke siromašne građane drugih zemalja. Takva praksa u uniji koja sebe naziva unijom koja se poziva na vladavinu prava i to kada odlučuje o svojim ekonomskim sredstvima ne smije biti tolerirana. I Hrvatska nije tu tek slijepi pratitelj trendova nego se treba jasno usprotiviti takvoj praksi a na nju treba na vrijeme reagirati da se ne bi slučajno dogodilo dvije stvari. Prva, da mi odlučimo slično učiniti sa svojom medicinskom opremom ili u ovom slučaju sa cjepivima ukoliko ih ne bude koristili jer ne budemo mogli na vrijeme iskoristili zbog njihove medicinske upitnosti i drugo, zbog toga što se nama sutra može dogoditi a mi smo u ozbiljnom problemu sa veledrogerijama, u ozbiljnom smo problemu i onoga što se ministar Marić konačno usudio izgovoriti kada je mislio da ga kamere ne slušaju, činjenice da cijene lijekova u vrijeme krize rastu a ne padaju jer je riječ i o profitu da ne bi mi sutra bili ta siromašna zemlja koja će se morati oslanjati na nešto što se smatra potencijalno medicinski upitnim i što će nama onda doći kao nekakva donacija. Vrijeme krize je i vrijeme odgovornosti, vrijeme krize nije vrijeme u kojem smijemo zažmiriti nad moralnim sunovratom. Nešto je medicinski ispravno ili nije, nešto je dovoljno dobro za sve građane svijeta ili nije, ne postoje građani nad kojima se smije vršiti „medicinske eksperiment“ ako to nije dovoljno dobro za ove bogatije zemlje. U tom smislu Hrvatska treba zauzeti jasan stav. Thomas ... [[Govornik se ne razumije.]] sa Sveučilišta Yale upozorava da 2 milijarde ljudi na svijetu ne može do lijekova, taj se broj dosada zbog ove krize uvelike povećao. Međutim, ovo otvara pitanje možemo li uopće raditi što hoćemo s cjepivima i s bilokojim lijekovima? Što je s ugovorima? Što je s odgovornosti proizvođača ukoliko nešto nije dovoljno dobro? Postoji li uopće kada govorimo o cjepivima dobar i loš proizvod standardne kategorije? U konačnici, postoji li uopće na ikojoj razini odgovornost u ovoj krizi? Mi tu odgovornost trebamo zahtijevati i ne smijemo dozvoliti nemoralno dobročinstvo u okvirima EU-a kojoj i sami pripadamo.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Sukladno čl. 226. st. 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 7. sjednice sa 5 novih točaka. Prijedlog dopune dnevnog reda dostavljen vam je elektroničkim putem. Kako sukladno čl. 225. st. 4. Poslovnika pisanih prigovora na prijedlog dopune dnevnog reda nije bilo, utvrđujem da su sve predložene točke uvrštene u dnevni red 7. sjednice. I prelazimo na prvu točku, a to je: - Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2019.g. Podnositelj je Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave temeljem čl. 18. Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Želi li podnositelj dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana ministrica, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen]] predsjedniče HS, uvažene zastupnice i zastupnici HS. Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave državno je tijelo nadležno za rješavanje o žalbama u vezi s postupcima javne nabave, postupcima davanja koncesija i postupcima odabira privatnog partnera u projektima javno privatnog partnerstva. Državna komisija jednom godišnje podnosi HS izvješće o svom radu. Pred vama se dakle nalazi Izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2019.g. Sastavni dio izvješća su podaci i analize koje se odnose na žalbene predmete, kao i različiti podaci o odlukama koje državna komisija donosi u žalbenim postupcima. Osim toga obvezni dio izvješća državne komisije je sukladno zakonu i ocjena stanja u javnoj nabavi općenito i ocjena stanja u pravnoj zaštiti pri čemu državna komisija ima priliku svoje bogato iskustvo stečeno kroz provođenje žalbenih postupaka iskoristiti za ukazivanje na stvarne učinke koje u praksi polučuju određena zakonska rješenja. Što se tiče samim statističkih pokazatelja o radu državne komisije treba napomenuti da se tijekom 2019.g. nastavio kontinuirani porast broja izjavljenih žalbi, pa je tako tijekom 2019.g. državna komisija odlučivala o 1209 žalbenih predmeta, što predstavlja blago povećanje u odnosu na prethodnu 2018.g. U 2019.g. državna komisija kontrolirala je gotovo 7% od ukupnog broja postupaka javnih nabava koje su objavljene u elektroničkom oglasniku javne nabave. Najveći broj zaprimljenih žalbi i dalje se odnosi na fazu odluke o odabiru, pa je u toj fazi izjavljen broj od 66% ukupno izjavljenih žalbi. Međutim, i nadalje je nastavljen trend velikog broja žalbi na dokumentaciju o nabavi. Kada govorimo o broju žalbi na dokumentaciju u nabavi važno je napomenuti ono što državna komisija vrlo često ističe da kontrola postupaka javne nabave u ovoj ranijoj fazi kada je tek objavljena dokumentacija o nabavi značajno utječe na kvalitetnije provođenje samih postupaka javne nabave, te indirektno i na izbjegavanje određenih nepravilnosti koje za posljedicu mogu imati i financijske korekcije u postupcima financiranim iz fondova EU. Kada govorimo o samoj strukturi odluka u žalbenim predmetima u 2019.g. treba napomenuti da je tijekom 2019.g. državna komisija usvojila žalbu u 47% žalbenih postupaka, što predstavlja blagi pad u odnosu na 2018.g. kada je taj broj iznosio oko 52%. Državna komisija odbila je žalbu u 25% postupaka, dok je žalba odbačena u 22% predmeta koji su zaprimljeni pred državnom komisijom. Znači uočen je nastavak visokog trenda usvojenih žalbi, znači imamo blagi pad u odnosu na prethodnu godinu, ali i dalje se radi o visokom trendu usvojenih žalbi s tim da je prilično povećan broj odbačenih žalbi, a što se u izvješću dodatno analizira i argumentira. Što se tiče trajanja žalbenog postupka, a to je ono što zapravo sudionicima postupaka javne nabave je u konačnici i najvažnije i o čemu se najviše i raspravlja među njima. Treba napomenuti da je državna komisija sukladno zakonu dužna donijeti odluku u roku od 30 dana od zaprimanja uredne žalbe. Tijekom 2019.g. unatoč dakle kontinuiranom povećanju broja žalbenih predmeta, te kontinuiranom povećanju složenosti tih istih žalbenih predmeta državna komisija uspjela je održati prosječni rok rješavanja žalbenih predmeta ispod onog koji je propisan zakonom, dok je ono što je također potrebno naglasiti, u postupcima koji su financirani iz europskih fondova, pa se smatraju osobito žurnim, državna komisija uspjela je dodatno skratiti prosječan rok rješavanja u odnosu na 2018.g. Tako je tijekom 2019.g. prosječno vrijeme rješavanja žalbenih predmeta, znači koje se računa od urednosti žalbe do donošenja odluke iznosilo 27 dana, dok je u predmetima financiranim iz europskih fondova taj rok dodatno skraćen na 25 dana od zaprimanja uredne žalbe. Na ovaj način utječe se i na dodatno skraćenje vremena koje je potrebno za ugovaranje projekata financiranih iz europskih fondova, što u komisiji smatramo izuzetno važnim. Tijekom 2019.g. skraćen je i prosječan rok rješavanja povodom zahtjeva za donošenje privremene mjere i zahtjeva za nastavak postupka. Ono što se dodatno naglašava i u izvješću za 2019.g., a naglašeno je i u izvješću za 2018.g. počevši od 1. siječnja 2018.g. stupanjem na snagu Pravilnika o elektroničkoj žalbi gospodarski subjekti imaju mogućnost izjavljivanja žalbe putem međusobno povezanih informacijskih sustava državne komisije i elektroničkog oglasnika javne nabave, znači izjaviti žalbu u obliku elektroničke žalbe. U 2019.g. gotovo 47% žalbi izjavljeno je kao elektronička žalba, što predstavlja značajno povećanje u odnosu na isti taj broj 2018.g. Ono što je kod ovih postupaka izuzetno bitno napomenuti je da se u tim predmetima i daljnja komunikacija među strankama odvija elektroničkim sredstvima komunikacije što znatno ubrzava žalbeni postupak pa je prosječan rok rješavanja u tim predmetima dodatno skraćen na 25 dana prosječno od predaje uredne žalbe. Odluke Državne komisije mogu se osporavati pred Viskom upravim sudom RH, tijekom 2019. g. upravne tužbe izjavljene su protiv 10% odluka Državne komisije, od toga je sud potvrdio odluke Državne komisije u 83% slučajeva, u određenom broju slučajeva, tužbe su odbačene, u određenom broju slučajeva su znači sporovi obustavljeni što u konačnici dovodi do toga da od svih odluka Državne komisije koje su donesen tijekom 2019. g., manje od 3% odluka poništeno je od strane Visokog upravnog suda, što dovodi do visoke razine pravne sigurnosti i izvjesnosti pravne zaštite u postupcima javne nabave. Kao što sam napomenula, znači sastavni dio izvješća sukladno zakonu su i ocjena stanja u pravnoj zaštiti i ocjena stanja u javnoj nabavi općenito. U ovom djelu koji se odnosi na ocjenu stanja u javnoj nabavi općenit, Državna komisija u izvješću je naglasila potrebu daljnjeg razvoja sustava javne nabave u dva pravca. U pravcu jačanja faze pripreme i planiranja postupaka javne nabave kao i jačanje uprave za politiku javne nabave, sada uprave za trgovinu i politike javne nabave pri Ministarstvu gospodarstva i održivog razvoja i to osobito u dva aspekta njihove nadležnosti u pravcu provođenja upravnog nadzora i sustava edukacija u javnoj nabavi. Naime, prema našem mišljenju, upravo daljnja sustavna i kvalitetno osmišljena edukacija svih dionika sustava kao i jačanje nadzora nad provođenjem onih postupaka u kojima nije izjavljena žalba, može poticajno djelovati na smanjenje korupcijskih rizika te uvođenje kontrole u one postupke koji nisu pokriveni nadležnošću odnosno postupanjem Državne komisije. Što se tiče ocjene stanja u pravnoj zaštiti, Državna komisija je ukazala na nekoliko elemenata, kao što sam već napomenula. Znači radi pozitivnih učinaka koje je polučilo o mogućnosti izjavljivanja e-žalbe a u cilju daljnjeg ubrzanja postupka i dodatnih ušteda, predlaže se razmotriti mogućnost da se izjavljivanje žalbe u postupcima javne nabave elektroničkim putem predvidi kao obveza a ne samo kao mogućnost za žalitelje. Isto tako tijekom 2019. g. uoče je povećanje broja žalbene dokumentacije o nabavi koje su izjavljene neposredno pred otvaranje ponuda pri čemu određeni pokazatelji koji se detaljnije iznose u izvješću ukazuju na postojanje mogućnosti da određeni gospodarski subjekti izjavljivanjem žalbe u vremenskom periodu neposredno pred otvaranje ponuda, u određenom broju slučajeva nemaju stvarnu namjeru ostvariti pravnu zaštitu od nekog nezakonitog postupanja naručitelja već postoji izgleda mogućnost da instrument pravne zaštite koriste za ostvarivanje nekih drugih ciljeva u odnosu na postupak nabave pa se u izvješću u tom smislu predlažu i određena zakonska rješenja. Što se tiče pokazatelja financijskog poslovanja Državne komisije, oni su detaljno prikazani u izvješću, ono što je potrebno posebno naglasiti je okolnost da je u 2019. g. s osnova naknade za pokretanje žalbenog postupka u državni proračun uplaćen iznos od više od 17 milijuna kn, što predstavlja povećanje od 15%, gotovo 15% u odnosu na isti podataka iz 2018. g., ali također treba napomenuti da je to taj iznos koji je uplaćen u državni proračun sa osnove naknade za pokretanje žalbenog postupka gotovo 7 milijuna kn veći od sredstava koja su planirana za rad Državne komisije za tu istu godinu. Iako je najsnažniji antikorupcijski učinak rada Državne komisije upravo javna objava odluka Državne komisije u cijelosti, tijekom 2019. g. Državna komisija nastavila je rad na dodatnom angažmanu na ovom području kroz sudjelovanje u Akcijskom planu za 2019. i 2020. g. uz Strategiju suzbijanja korupcije a ujedno je nastavljena i suradnja i komunikacija s nadležnim tijelima u cilju otkrivanja kaznenih djela iz područja javne nabave. Državna komisija je tijekom 2019. g. nastavila rad na jačanju suradnje s komparativnim tijelima u drugim državama članicama, a čemu je znatno doprinijelo i sudjelovanje u ekspertnoj grupi u mreži revizijskih tijela u javnoj nabavi na razini EU-a. Državna komisija kao članica te mreže, od njenog osnutka je vrlo aktivna u njenom radu i pritom su rezultati Državne komisije visoko rangirani u odnosu na druge države članice, osobito zbog okolnosti visoke transparentnosti rada, broja žalbenih postupaka koji se pred njom vode kao i konačno i prosječnog roka rješavanja predmeta koji je među najkraćima u EU-u. U pogledu same Državne komisije treba istaknuti da temelj učinkovitosti rada između ostalog predstavlja i stalnost ljudskih resursa na stručnim poslovima visoke složenosti koja omogućava razvoj stručnosti i znanja što dovodi dodatno do skraćenja rokova odlučivanja veće efikasnosti i kvalitete odluka u konačnici. Državna komisija kao kvazi sudbeno tijelo i autoritet na području javne nabave, kreator je pravne prakse i svojim odlukama značajno utječe na provođenje postupaka nabave, ne samo izravno donoseći odluke već i posredno na način da njezine odluke predstavljaju izvor znanja o provođenju postupaka javne nabave na koje se svi sudionici postupka oslanjanju. Upisnik žalbenih predmeta odluke Državne komisije i zaključci sa sjednica o pravnim shvaćanjima javno se objavljuju u realnom vremenu na stranicama Državne komisije, što dovodi do predvidivosti pravne zaštite i veće dostupnosti rada institucija. Sve navedeno zapravo doprinosi pravnoj sigurnosti, transparentnosti u postupcima javne nabave te razvoju i unaprjeđenju čitavog sustava javne nabave. U tom smislu, slijedom svega navedenog, pozivam vas da podržite izvješće o radu Državne komisije za 2019. godinu. Hvala.
Hvala lijepa. Moram se najprije ispričati poštovanoj gđi. Maji Kuhar, ja sam ju krivo oslovio, ona je predsjednica Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave [[Upadica Kuhar: Isprika prihvaćena.]] A molim i da ostane ovdje jer su se skoro svi prisutni javili za diskusiju, odnosno za replike, pa prva će govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Dobar dan, zahvaljujem na izvješću. Izvješće je dosta detaljno, a ono ukazuje i na neke trendove i na nešto što bi naše građani najviše zanimalo, koji subjekti konkretno griješe, odnosno koliko su oni platili tu penalizaciju budući da se radi o državnim tijelima a da to dolazi u konačnici iz džepova naših građana? Biti ću vrlo konkretna. Dakle, vidimo da su pioniri u postupku javne nabave koji najviše griješe očekivano HEP, a onda Grad Zagreb. Znate li možda ili možete li idući put u izvješću ukoliko sada nemate podatke navesti o kolikim iznosima javnih nabava se radilo i koliko su oni na kraju budući da su tu usvojene žalbe morali platiti žaliteljima zbog greški u postupku javne nabave. Vjerujem da su to podaci koji bi itekako zanimali hrvatske građane.
Odgovor poštovane predsjednice državne komisije.
Hvala vam lijepa na pitanju. Pa ono što bi ja svakako istaknula znači sastavni dio izvješća jesu podaci o, znači o tim naručiteljima koji imaju nekako i najveći broj žalbi. Izvješće sadrži i oni podatke koji su propisani zakonom. Dosta je stvari koje su, koje se pojavljuju kao zanimljive kada analizirate te podatke i kad krenemo raditi izvješće ono bi moglo imati 1000 stranica kad bismo htjeli obuhvatiti sve što je ovako zanimljivo. Vi te podatke možete u bilo kojem trenutku od nas zatražiti i mi ćemo ih tražiti od ministarstva i možemo takve podatke dostaviti. Ono što, pri tom bih voljela da se uzme u obzir znači u toj tablici koju ste vjerojatno vidjeli u izvješću se analiziraju i podaci, analiziraju se podaci o broju izjavljenih žalbi i u konačnici o rezultatima tog žalbenog postupka. Ono što također treba imati na umu je i broj postupaka koji inače objavljuju ta tijela. Znači i HEP i Grad Zagreb i ti veliki naručitelji imaju velike brojeve postupaka koje oni objavljuju znači dnevno. Samo da se to isto tako uzme u obzir, to je nešto što je značajno jer statistika zna biti varljiva u ovome.
Hvala lijepo. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Spajića.
Hvala predsjedavajući. Gospođo Kuhar mene zanima jeste proveli kontrolu u javnoj nabavi kad je u pitanju digitalizacija u HZZ-u vezano za ovaj zadnji natječaj?
Poštovana predsjednica državne komisije.
Da, meni je jako teško ovako napamet govoriti, znači to je užasna količina postupaka. Znači 2019. odnos, 2019. godine rješavalo se 1209 predmeta, jako mi je teško napamet znati na koji postupak mislite i o čemu se radi. Naša stranica je jako dobro napravljena i na njoj se može pretraživati apsolutno svaka žalba koja je izjavljena. Možete otići na našu stranicu, ja bih to sad napravila da sam za računalom pa bih vam provjerila taj podatak, možete otići na našu stranicu pogledati, pretražiti po naručiteljima, po žaliteljima, po predmetu nabave i možete vidjeti informaciju da li je izjavljena žalba i u konačnici ako je o predmetu odlučeno možete vidjeti odluku u cijelosti. Znači tako da u ovom trenu ne mogu vam dati tu informaciju.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Juričev Martinčev.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovana predsjednice u svom izlaganju ste rekli, spomenuli između ostalog i predmete koji se odnose na kontrolu postupka javne nabave financirani iz EU sredstva. Oni su nam od iznimnog značaja. Znamo da sad od 10,7 milijardi EUR-a koje imamo na raspolaganju trenutno je ugovoreno preko 12 milijardi, da li imate neku preporuku, zahtjev upravo prema ovom visokom domu koji zakon i u kojem dijelu bi trebalo mijenjati kako bi što manje bilo grešaka na takvim predmetima, kako bite vi mogli što brže rješavati takve predmete i kako bi mogli što više sredstava povući. Hvala.
Poštovana predsjednica državne komisije.
Hvala lijepa na pitanju. Ovo je jedno kompleksno pitanje i nije, ne bi bio ključ rješenja u izmjeni zakona, ključ rješenja po nama bi bio u sustavnoj edukaciji i sustavnom pristupu edukacija kadrova koji kod nas provode same postupke nabave. Svi vi koji ste uključeni na neki način i u provođenje tih postupaka koji se financiraju iz fondova jako dobro znate tko su u pravilu korisnici tih sredstava. Većim dijelom su to i male općine i gradovi koji uz sav posao koji imaju jako teško mogu kvalitetno i dobro provesti, provesti postupke nabave bez ikakvih grešaka koje sigurno neće dovesti do nekakvih financijskih korekcija. Jako bi mi bilo teško reći da nešto možemo promijeniti u propisima da bismo na to mogli utjecati. Znači sustavna, sustavna edukacija.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Pavića.
Poštovana predsjednice vidim da ste došli sa svojim suradnicima da i oni malo uživaju u pozitivnim ocjenama koje ćete dobiti za vaše izvješće za 2019. godinu i drago mi je da to mogu sad reći unaprijed prije svojih izlaganja. Ono što bih vas htio pitati s obzirom da sam ja već i govorio ranije na odboru kad smo govorili o Državnoj komisiji za javnu nabavu, kad smo govorili o zakonskim promjenama da bismo nešto trebali mijenjati i u Zakonu o javnoj nabavi. Posebice sam se, posebno sam apostrofirao ovaj dio koji se tiče pripreme dokumentacije. To ste i vi sad maloprije spomenuli, vidimo da to i piše u vašem izvješću da je to problem. Molim vas vaš stav, vaše razmišljanje da li bismo mogli to riješiti na način da u državnoj komisiji imamo još jednu službu koja bi se bavila djelom kontrole te dokumentacije s obzirom da imate 30 i nešto zaposlenih, a imate 48 ljudi koji su zapravo na popisu da mogu biti zaposleni, da li bismo mogli onda i tamo napraviti jednu službu koja [[Upadica: Hvala.]] bi to kontrolirala umjesto da osnivamo novu službu?
Poštovana predsjednica državne komisije.
Hvala vam uvaženi zastupniče shvatila sam koja je ideja. Razgovarali smo i na odboru o tome u krajnjoj liniji. Po mom mišljenju nisam sigurna da je pravilno rješenje da se to radi unutar državne komisije. Znači nisam sigurna da li bi to bilo sukladno direktivi o pravnoj zaštiti koja govori o samostalnom neovisnom tijelu, neovisnom od naručitelja koja odlučuje znači o zakonitosti nekog postupka. Pitanje je li bi to onda bilo, bila kontrola nad samima nama, evo to je nešto što je zbilja upitno, ali to evo prepuštam ministarstvu koje je nadležno da zapravo odlučuje o sustavu i o cijelom tom, cijeloj toj priči.
Repliku ima poštovana zastupnica Baričević.
Hvala lijepa predsjedavajući. Uvažena predsjednica državne komisije složit ćemo se upravo da je pred nama opsežno, ali vrlo pregledno i po svim zakonskim i europskim načelima sastavljeno izvješće. Osim ovo izvješća cjelokupni presjek djelovanja odnosno odluka državnih komisija je i na vašim mrežnim stranicama šta svakako pridonosi transparentnosti ali i edukativnom djelovanju za sve zainteresirane. Ono što je jako bitno naglasiti ovdje i pohvaliti da takav pristup doprinosi znatnoj financijskoj uštedi u radu državne komisije osobito kada se ima na umu da u pojedinom postupku sudjeluje više stranaka gdje svima treba dostaviti odluku pod jednakim uvjetima. I to je svakako ovdje za pohvaliti.
Poštovana predsjednica Državne komisije.
Eto hvala vam lijepo. Nemam što drugo reći, ono što je zapravo nama puno i čak značajnije, u smislu javne objave odluka je činjenica da se na taj način ne mogu izbjegavati nekakve procesne zlouporabe poput izbjegavanja dostave i sl. i bilo bi nam drago da to povežemo s onim što sam rekla malo ranije, da se uvede obveza izjavljivanja žalbe elektronskim putem kako bi sva druga komunikacija osim same te dostave odluke Državne komisije u konačnici bila provedena elektronskim putem, što mislim da bi dodatno skratilo, evo, rješavanje u tim žalbenim predmetima. Hvala.
Poštovana zastupnica Borić ima repliku.
Poštovana predsjednice, imate li možda saznanja ili podatke o broju javnih nabava u kojima je bio tek samo jedan ponuđač? Vi ste govorili o korupcijskim rizicima, kolegica Selak Raspudić govorila o tome, a znamo iz jednog istraživanja da je grad Zagreb, upravo zato što se javlja samo jedan ponuditelj je izgubio 2 milijarde kuna. Dakle pitanje je imamo li i kako možemo doći do podataka, mi znamo da Državna komisija, dakako, samo u žalbenim postupcima, oni koji su se žalili, ali ako imate jednog ponuđača, onda nema žalitelja. Što se može unaprijediti oko samih natječaja? Imate li uopće podatak o tih preko 11 tisuća, koliko je bilo, dakle to bi se isto moglo elektronski urediti da građani mogu znati koliko je bilo samo jednog, gdje je bila samo jedna ponuda oko javne nabave jer je to najveći korupcijski rizik.
Poštovana predsjednica Državne komisije.
Hvala vam lijepo uvažena zastupnice Borić. Da, mi ove podatke nažalost nemamo, iz ovog što mi radimo, u dijelu koje mi kontroliramo postupke. Znači, elektronički oglasnik javne nabave je transparentan alat i u njemu se odgovor na ova pitanja i može dat, može znači naći, s tim da to zahtijeva puno, puno posla i pregledavanje puno, puno, puno dokumenata. Tako da, evo u tom dijelu, znači mi tim podacima ne raspolažemo. Znači statistička izvješća godišnja koja objavljuje Ministarstvo gospodarstva, dopuštam da možda sadrže taj podatak, u ovom trenutku, nisam sigurna, ne bih vam htjela reći nešto što nije točno.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Grmoje.
Poštovanje. Dakle mene zanima EU fondovi. Dakle, nepravilnosti vezane uz javne nabave. Tu posebno imamo ovu prugu Dugo Selo-Križevci, vrijednu 1,3 milijarde, mislim da je tu problem odabir izvođača, tu se čeka odluka suda, moglo bi na kraju cjelokupno financiranje pasti na račun državnog proračuna. A isto tako, znate li nešto o nepravilnostima vezanim za Zračnu luku Dubrovnik oko postupaka javne nabave? Dakle tu su utvrđene korekcije, ja mislim oko 100 milijuna kuna, ne znam je li bilo kakvih problema oko javne nabave?
Poštovana predsjednica Državne komisije.
Evo, hvala vam na pitanju. Kao što sam rekla uvaženom zastupniku prije, vrlo mi je teško ovako napamet govoriti o konkretnim predmetima, pogotovo ovima koji mi se čini da su nešto stariji predmeti od 2019. g. Znači ono što je činjenica vezano za Zračnu luku Dubrovnik, ako ste spomenuli da su i utvrđene nekakve financijske korekcije, to je nešto o čemu mi ne dobivamo nekakvu posebnu informaciju nakon toga, znači u onom trenutku kad je završen žalbeni postupak, mi u tom dijelu više ne sudjelujemo, tako da mi je teško sad napamet to komentirati, teško mi je komentirati je li to bio predmet znači žalbenog postupka kod nas. Pretpostavljam da mi zato i govorite zato što znate da je, ja u ovom trenutku, teško mi je reći nešto napamet o konkretnom predmetu. Ista situacija je sa ovim drugim predmetom, čini mi se da je to čak još nešto stariji predmet, tako da evo, ako želite, možete nam se obratiti s nekakvim konkretnim pitanjima vezano za ono o čemu mi imamo podatke, ali na ovaj način jako teško vam nešto reći.
Hvala vam lijepa. Sada bih pitao želio li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, pa otvaram raspravu i prva će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana predsjednice sa suradnicima, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovo Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2019. g. Klub HDZ-a će podržati. U uvodnom izlaganju već smo čuli dosta o financijskim pokazateljima, broju odrađenih žalbi, statistikama, pa u tom dijelu ne bih ponavljala podatke, već bi se osvrnula na jednu značajnu činjenicu, a to je kreiranje pravne prakse u tom području. Naime, Državna komisija za kontrolu postupka javne nabave kroz redovno obavljanje svojih poslova donošenjem odluka u žalbenim postupcima te objavom u cijelosti na svojoj web stranici kreira pravnu praksu. U sustavu javne nabave i njene odluke predstavljaju izvor znanja u provođenju postupka na koji se oslanjaju i naručitelji, ali i ponuditelji, u svim budućim postupcima javne nabave u kojima sudjeluju. Maloprije smo čuli da su pojedine kolege pitale za konkretne predmete, zaista na stranicama se može ući u svaki predmet, vidjeti odluka i sigurno da svaki naredbi ponuditelj ili naručitelj može imati uvid na koji način je to Državna komisija i iz kojeg razloga riješila. Iako danas raspravljamo o Izvješću za 2019. g. posebno me veseli iz razloga povećanja projekata financiranih iz EU fondova, da Državna komisija izuzetno brzo i kvalitetno postupa u takvim predmetima i da je kod takvih predmeta imamo kraći rok rješavanja. Naime, znamo da od raspoloživih 10,7 milijardi eura već imamo ugovoreno preko 12 milijardi i to su iznimno značajna sredstva. Ulaskom Hrvatske u EU ta sredstva su se povećala. Naravno da nam je nedostajalo znanja i iskustva, a svi ti predmeti imaju jako opsežnu dokumentaciju, vezani su uz rokove i ono što je najgore, postoji mogućnost da zbog neke, nekog nedostatka ili manjkavosti u postupku trebamo i vratiti sredstva ili bar platiti penale. Zapravo često se zanemaruje kada se govori o radu Državne komisije njezina uloga upravo u projektima financiranim iz EU fondova. Postupanjem po žalbama u takvim projektima Državna komisija ispravlja pogreške naručitelja i uočene nepravilnosti te na taj način sprječava mogućnost za izricanje tzv. financijskih korekcija odnosno penala za pogreške u provođenju nabave u projektima financiranim iz eu fondova. Na ovakav način sprječavaju se dodatni izuzetno veliki troškovi za proračune naručitelja poslovnih financijskih korekcija koje nekad mogu dosezati i do 100% vrijednosti projekta. Također je izuzetno važno primijetiti u izvješću Državne komisije i dodatno skraćivanje prosječnog vremena rješavanja predmeta koji se odnose na financiranje iz eu fondova. Prosječan rok rješavanja tih predmeta u 2019.iznosi 25 dana. Skraćivanjem roka rješavanja u tim predmetima pridonosi i ukupnom skraćenju trajanja postupka javne nabave pa se time doprinosi većoj iskorištenosti sredstava iz eu fondova u kojima je ugovaranje u određenom vremenskom okviru zapravo preduvjet povlačenja sredstava. Kako bi se spriječile financijske korekcije potrebno je dodano jačati edukaciju svih tijela, to smo maloprije čuli i iz izlaganja predsjednice, za sve one koji sudjeluju u povlačenju sredstava iz fondova kako bi i pogreške pri provođenju postupka javne nabave ne bi se negativno odražavale na proračunska sredstva. Zanimljiv je i podatak da je u 2019.g. Državna komisija odlučivala povodom 1209 žalbi što je svega 6,59% od ukupnog broja postupaka javne nabave objavljenih u elektroničkom oglasniku javne nabave, pa u tom smislu trebamo eventualno razmotriti potrebu za jačanjem kapaciteta tijela koja su nadležna za nadzor nad ovim postupcima nabave u kojima nisu izjavljene žalbe i to kroz upravni nadzor nad primjenom zakona. Maloprije smo čuli od nekih kolega da točno prozivaju određene institucije da su imale najveći broj žalbi, međutim ako pogledamo koliko je to u odnosu na ukupnu nabavu koju određena institucija ima, sigurno da jedna mala općina koja je u tijeku godine imala možda svega desetak nabava onda je kod njih i dvije, tri nabave koje moraju doći na kontrolu, na Državnu komisiju za kontrolu postupka javne nabave puno u odnosu na jedan HEP ili Grad Zagreb. Ne opravdavam ih, ali i ja sam primijetila tu broju pa sam onda išla malo detaljnije ući u nabavu tih institucija. Ujedno je zanimljivo primijetiti da se samo jedna žalba od 1209 izjavljenih tijekom 2019.g. odnosila na nedozvoljene izmjene ugovora odnosno samo je jedna žalba bila izjavljena na postupanje ugovornih strana nakon što je ugovor o javnoj nabavi sklopljen. Bilo bi zanimljivo čuti poduzetnike potencijalne ponuditelje o tome koji su stvarni razlozi da se toliko mali broj žalbi odnosi na okolnosti koje se odnose na nezakonite izmjene ugovora o javnoj nabavi u fazi njegova izvršenja te vidjeti što svi zajedno možemo napraviti da se nadzor nad ovim procesom nabave u budućnosti pojača kako bi se osigurala kontrola zakonitosti i u ovom dijelu. Pretpostavljam da se sigurno i naručitelji i ponuditelji sa ugovorom prije se obratiti sudu i pokrenut neki sudski postupak nego što će se možda obratiti Državnoj komisiji za kontrolu postupka javne nabave iako kod Državne komisije taj predmet će biti neusporedivo brže riješen, pa evo možda apel i sa ove govornice da u takvim problemima se mogu obratiti i Državnoj komisiji za kontrolu postupka javne nabave. I evo ja bih za sam kraj još jednom naglasila da je Državna komisija za kontrolu postupka javne nabave samostalno, neovisno tijelo nadležno za rješavanje o žalbi u vezi s postupcima i javne nabave, ali i postupcima davanja koncesije i postupcima odabira privatnog partnera u projektima javno-privatnog partnerstva. O ovim postupcima i koncesiji privatnog partnerstvo i manje se govori i manje je takvih postupaka, ali evo na svima nama je zadatak da ova Državna komisija koja je utemeljena na europskom konceptu kao kvazi sudbeno državno tijelo damo im podršku da budu još jače. Sve pohvale za njihov rad i evo želja da posebno ovi europski projekti budu prioritetno rješavani i da taj rok bude što kraći, a naravno i rad odrađen što kvalitetnije. Klub HDZ-a će podržati ovo godišnje izvješće. Hvala.
Sljedeći klub zastupnika biti će onaj Mosta u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Marija Selak RAspudić. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, saborski zastupnici. Izvješće je dobro napisano i mislim da je to rijetko u HS-u da imamo priliku pratiti takva izvješća. Ono što želim pohvaliti u ovom izvješću uvodno je da ono ispunjava svoju funkciju. Dakle, temeljna funkcija izvješća je da mi dobijemo preporuke da na temelju zatečenog stanja možemo ukoliko je potrebno mijenjati zakonodavni okvir. Izvješća nisu tu da bi mi samo saznali što se događa na terenu već da bi uočili nedostatke provođenja javne nabave na terenu u ovom slučaju, tako da možemo prilagoditi zakonodavni okvir potrebama državne komisije. U tom smislu upravo na kraju ovog izvješća možemo naći konkretne preporuke koje se djelomično odnose i na rad Sabora, stoga smatram da je izvješće kvalitetno napravljeno. Međutim, naravno da su moguća i određena poboljšanja u izvješću koja bi doprinijela atmosferi transparentnosti u kontroli postupka javne nabave i u tom smislu bila od velike koristi našim građanima. Na tom tragu poboljšanja se mogu naći upravo u ovoj statistici koja dakako može biti i opsežna. No s obzirom na sve postupke javne nabave koji se vodi u Hrvatskoj, no može biti i preciznija. Dakle, ja ću sada pokušati ponuditi djelomično tumačenje ove statistike koju jesmo dobili na uvid uz preporuke toga što bismo mogli jasnije odrediti kako bismo vidjeli što se doista događa s Hrvatskom u postupcima javne nabave. Uvodno je naravno potrebno i napomenuti da se postupak javne nabave u Hrvatskoj poboljšao odnosno da je dobio status zelenoga što znači da ipak ima nekih poboljšanja na tragu toga što se doista nabavlja u Hrvatskoj. No on je također unatoč tom poboljšanju upravo danas u većoj opasnosti neko ikada. Zašto? Zato što se za ono u čemu se pronalazi ne samo u Hrvatskoj nego i na razini EU najveća korupcija u postupcima javne nabave, a to je upravo područje zdravstva, mi smo javnu nabavu preskočili. Naime, odlukom vlade ona je suspendirana još u ožujku prošle godine zbog pod navodnicima sigurnosnih interesa RH. Mi smo pokušali tu odluku izmijeniti odnosno tražili smo da se ona revidira ili barem djelomično izmjeni za pojedine javne nabave u onim fazama stvari koje nisu trenutno upitne odnosno kojih ima dovoljno na tržištu s obzirom da ova kriza već traje i da se one mogu nabaviti kroz javnu nabavu, međutim sluha od vladajućih nije bilo. Dakle, što se tiče javne nabave i ovdje dostupne statistike, na tragu ovoga što sam rekla, potrebno je istaknuti da primjećujemo kada govorimo o onim tijelima koja imaju više od 5 žalitelja da je njih gotovo četvrtina iz područja zdravstva, dakle veliki broj naših bolnica su pod navodnicima šampioni netransparentnih i neuspješnih postupaka javne nabave. U tom smislu od osobite se važnosti … [[Govornik se ne razumije]] upravo nabava medicinske opreme koja je danas u jeku i njezina transparentnost. Nažalost, ne znamo što se događa s nabavom medicinske opreme, ali znamo da čak i kada je prolazila kroz postupak javne nabave da su upravo naše zdravstvene ustanove jedne od onih koji najnekvalitetnije provode postupak javne nabave. Drugi problem koji smatram važnim je činjenica da Središnji državni ured za javnu nabavu, dakle jedno državno tijelo kojemu je temeljna funkcija upravo javna nabava je jedan od onih koji također pada na testu javne nabave. Oni imaju 30% postupaka koji su pod kontrolom državne komisije zbog broja žalbi, što je jako veliki broj i 30% usvojenih žalbi, što je također velik broj. Da, brojke i jesu i nisu relativne. Ove brojke na način na koji ih ovdje interpretiram nisu relativne. S jedne strane smo govorili, ja sam ovdje spomenula Happy Grad Zagreb kao one koji imaju najveći broj tih žalbi. Da, oni imaju veliki broj postupaka. No ako govorimo o najvećem broju usvojenih žalbi onda treba znati da tu s obzirom na veliki broj postupaka i velikih broj usvojenih žalbi opet imamo najveći broj sredstava koja su morala biti plaćena tim žaliteljima. U tom smislu temeljno poboljšanje koje bi ovaj dokument mogao donijeti u smislu onoga što je važno za hrvatske građane i za HS je da vidimo koliko su tijela državne uprave i koja to, dakle jedna crna lista su najviše morala platiti žaliteljima zbog nekvalitetno provođenog postupka javne nabave, bilo onoga što je najveći problem, odabira krivog ponuđivača, bilo netransparentne dokumentacije. Dakle, treba nam ta crna lista. Ti novci koji su plaćeni žaliteljima otišli su direktno iz našeg džepa, greške koštaju, greške u javnoj nabavi koštaju. To nisu neke greške koje će vas dovesti samo do ponavljanja postupka nego ćete platiti penale. Drugi problem, dakle želimo crnu listu, ne da se pretražuje nego bi bilo korisno ukoliko bi nam komisija mogla ponuditi crnu listu onih koji su najviše novaca iz državnog proračuna isisali da bi pokrili svoje greške. Onda na temelju toga mi možemo tražiti vladu da vidimo kakve su sankcije bile službenicima koji nisu znali napraviti kvalitetan postupak javne nabave. Drugo, kada govorimo o sredstvima koja se povlače iz EU fondova, ovdje se navodi da je riječ o 11% postupaka koji su bili tu kontrolirani i u tom smislu da to nije veliki broj. Međutim, ako imamo u vidu da ćemo sada privući ogromna odnosno trebali smo, ogromna sredstva iz EU upravo zbog ovog Mehanizma obnove i oporavka onda taj broj u konkretnom značenju je puno veći nego što se ovdje čine kada govorimo o 11%. Također baš zbog toga trebalo bi biti transparentno vidljivo koja tijela državne uprave najviše griješe u uzimanju sredstava iz EU odnosno netransparentnom provođenju javne nabave, zato što nas to košta još više nego što nas koštaju greške u našem sustavu javne nabave ukoliko ne provedemo postupak kako spada. Dakle, EU je propisala izrazito stroge sankcije za sve one koji će i najmanje griješiti u javnoj nabavi u pogledu sredstava koja će se povući iz EU. Dakle, plaćat ćemo višestruko više ukoliko ne napravimo dobro javnu nabavu. Stoga bi već sada trebali znati tko tu ne radi svoj posao kako treba. Znači s jedne strane javna nabava i korona kriza. Što se događa s medicinskom opremom? Četvrtina onih koji imaju više od 5 žalitelja su upravo povezani s medicinskim sustavom. Drugo, EU, tko najviše griješi u javnoj nabavi, a koja se tiče sredstava EU. Treće, profesionalni žalitelji, tko su ti profesionalni žalitelji? Samo 13,9% oni koji 4 dana prije i manje se javljaju da upozore na manjkavosti postupka javne nabave, njihove žalbe se prihvaćaju u odnosu na gotovo 50% onih koji to čine na vrijeme, dakle netko ruši postupke, treba znati tko. I to bi bilo korisno u izvješću, a ne da se pretražuje. Sada ću zaključno pokazati jednim konkretnim primjerom koji je problem javne nabave u Hrvatskoj. 2018. je potpisan projekt daljnje optimizacije i decentralizacije jedinica lokalne i područne regionalne samouprave putem potpore funkcionalnom spajanju. Dakle, to je bio jedan preduvjet toga da uopće možemo govoriti o reformi lokalne i područne samouprave. Sve je to trebalo biti dovršeno do kraja 2020., nije učinjeno ništa. Prvi i osnovni projekt koji bi stvorio središnju analitičku bazu, za optimizaciju lokalne i područne samouprave, za njega je proveden postupak javne nabave i taj postupak je srušen a država je žalitelju trebala platiti 45 000 kuna. Znate li koji je epilog? Epilog je taj da nitko nije sankcioniran a podsjetit ću dam raste i plaća za vrijeme provođenja projekta EU-a, može do 30% rasti. Netko nije znao napraviti niti prvi postupak javne nabave na način na koji je trebao zbog čega smo iz našeg džepa platili 45 000 kuna. Koji je epilog? Epilog je taj da je taj genijalni projekt završio kao jedna od naših perjanica u ovom planu mehanizma oporavka i otpornosti koji ponovno prijavljujemo EU-u. To je epilog. Dakle, oni koji nisu znali svoj posao raditi kako spada, nastavit će primati višu plaću za ponovno nerađenje tog posla kako spada. Upravo zato treba nam crna lista onih koji ne provode postupke javne nabave kako bi trebali.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Domovinskog pokreta u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Daniel Spajić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, poštovani gosti. Danas na dnevnom redu imamo Izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave, države koja sa Bjelorusijom i Kubom dijeli 63. mjesto po indeksu percepcije korupcije. Međutim, kad čovjek počne čitat taj dokument, ima osjećaj kao da čita izvješće iz Danske ili Finske npr. tako ćete u tom dokumentu naći nevjerojatne izjave kako to tijelo neovisno i samostalno, osnovano sukladno načelima zaštite tržišnog natjecanja i učinkovitog trošenja javnih sredstava. kao neslan vic zvuče promidžbene riječi kako je temeljni cilj ovoga tijela osigurati, pazite ovo, transparentnost, učinkovitost, neovisnost. Sami sebe hvale riječima, ova institucija ima visoki ugled u hrvatskoj općoj i stručnoj javnosti kao i u institucijama Europske komisije i to prije svega po pitanju učinkovitosti i pravne dosljednosti te bez ikakvih argumenata iznose tvrdnje kako Europska komisija visoko rangira učinke pravne zaštite postupka javne nabave u RH. Izvješće potpisuje predsjednica komisije, gđa. maja Kuhar, osoba koja je zanat ispekla u Milanovićevoj Vladi, kao savjetnica ako se ne varam, gđe. Milanke Opačić. Koja je bila godinama žetončić i podržavala Vladu u prošlom mandatu od g. Plenkovića. I uvijek iznova iznenadi ta povezanost svih tih kadrova koje kao pijavice sišu naše javne fondove koji pune porezne obveznice. Ključni problem ove komisije je što ona u svome nazivu krivo se predstavlja, ona se ne bavi kontrolom postupaka javne nabave već je to tijelo koje samo rješava žalbe u postupcima javne nabave. Mnogu postupci javne nabave koji su evidentno koruptivni, poput skupa postupaka javne nabave za digitalizaciju zdravstva a na koji se nitko nije žalio, nisu došli na radar ove komisije tako da su milijarde javnog novca iscurile kroz postupke na koje se nitko nije žalio. U velikoj većini slučajeva, provoditelji javne nabave s akterima naprave đentlmenski dogovor, tako da se nađe kompromisno rješenje, „ja tebi ovdje, ti meni tamo“, „vuk sit, ovce na broju“, tako da se na veliku većinu postupaka nitko ne žali. Iz izvješća se vidi kako je na samo 1094 od ukupno 13 190 postupaka pokrenut žalbeni postupak odnosno u samo 6,6% slučajeva. S obzirom na činjenice kako je udio javne nabave u samo zadnje 3 g. skočio sa 13% BDP-a na 16% BDP-a a zbog pada BDP-a je rastao utjecaj javnog sektora na taj dio, udio će i dalje rasti. RH je po svim mjerilima jedna od najkorumpiranijih zemalja ne samo u EU-u, već i u cijelome svijetu. To sve ne bi bilo moguće da imamo uređene procese javne nabave. Deseci milijardi kuna utrošenih iz EU je oko 15 milijardi kuna koji se godišnje dijele za poticanje gospodarstva, nisu potaknuli razvoj gospodarstva i rješavanje strukturnih problema. Domovinski pokret je stava kako umjesto tijela koje pasivno obrađuje žalbe na postupke javne nabave, Hrvatskoj treba stručno tijelo zaista neovisno i samostalno koje će djelovati proaktivno. Za početak, to tijelo mora napraviti detaljnu i nepristranu analizu dosadašnjih problema u provedbi Zakona o javnoj nabavi te poduzeti konkretne mjere za stvarno suzbijanje korupcije i maksimiziranje učinka javne nabave na ukupni gospodarski razvoj. U zadnjim strateškim dokumentima, Vlada si je zadala cilj kako će tek do 2030. g. završiti implementaciju Strategije za suzbijanje korupcije, znači još 9 g. je nužni potrebno da se riješi ključni uzrok većine problema našega društva. Ukoliko se Vladi zaista dozvoli takav rok, jasno je kako će završiti ovih 24 milijarde eura iz EU fondova za slijedeće sedmogodišnje razdoblje. Domovinski pokret neće podržat ovo izvješće jer ovo je napravljeno bezveze a javna nabava u Hrvatskoj je rak rana hrvatskog društva. Sav novac u Hrvatskoj se ukrade kroz javnu nabavu. Hvala vam lijepo.
Slijedeći Klub zastupnika biti će onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovana predsjednice državne komisije sa suradnicima već sam konstatirao da ste došli ovdje sa većim brojem suradnika zapravo uživati u pozitivnim ocjenama, sad smo čuli malo i drugačije ocjene, ali dobro ima nekih razloga za to. Sa zadovoljstvom mogu konstatirati da se navodi iz izvještaju o radu državne komisije za 2019. godinu vezanih za članove državne komisije u smislu da imaju status državnih dužnosnika samo u smislu propisa kojim je uređeno sprječavanje sukoba interesa ali ne i prema popisu kojim su uređene obveze i prava državnih dužnosnika više neće viđati u vašim izvještajima odnosno izvještajima vašeg tijela zahvaljujući izmjenama i dopunama zakona o državnoj komisiji koje smo nedavno usvojili i mislim da će vam to puno pomoći u vašem radu na kraju krajeva i u onom dijelu o kojem smo pričali, u dijelu sprječavanja korupcije. Podaci navedeni u izvješću vezani za financijsko poslovanje državne komisije ukazuju na činjenicu da je u 2019. godini za rad državne komisije izdvojeno manje sredstava nego što je bilo planirano u proračunu. Isto tako vidljivo je da je komisija za svoj rad uprihodovala u proračun više sredstava nego što je utrošila za svoj rad, a uprihodovala je i više od planiranih prihoda što je s jedne strane dobro jer je više sredstava ušlo u državni proračun, a s druge strane nam je ukazalo na činjenicu da je u 2019. godini veći broj postupaka javne nabave provođen na način koji nije u skladu sa pozitivnim zakonskim propisima odnosno da je bio veći broj žalbenih postupaka u odnosu na očekivano i planirano. Ako si postavimo pitanje da li je to povećanje alarmantno u odnosu na broj provedenih postupaka, kada to usporedimo sa prethodnim razdobljima možemo sa zadovoljstvom reći da to nije tako i da je zapravo u odnosu na broj objavljenih postupaka javne nabave u 2019. godini, bilo ih je 13.190 za javnu nabavu i 338 za koncesije postotak postupaka javne nabave i koncesije na koje su izjavljene žalbe manji nego što je to bilo u prethodnoj godini te da se zapravo radi o smanjenju za 1,83% u odnosu na broj objavljenih postupaka. Ako gledamo odvojeno javnu nabavu i koncesije onda vidimo da je postotak izjavljenih žalbi u odnosu na prethodno razdoblje pao za 0,49% za javnu nabavu te da je za 1,38% pao za koncesije. To su u jednom dijelu ohrabrujući podaci jer se ipak može iščitati da se i od strane sudionika u javnoj nabavi uočava manje nepravilnosti u sustavu javne nabave u odnosu na prethodno razdoblje. Međutim, s obzirom na povećani broj postupaka javne nabave u odnosu na prethodno razdoblje ovo smanjenje postotaka izjavljenih žalbi na postupke javne nabave nije rezultiralo i smanjenjem broja postupaka u odnosu na broj postupaka u prethodnom razdoblju što ukazuje na činjenicu da komisija mora rješavati veći broj predmeta u odnosu na broj predmeta koji su se rješavali u prethodnim godinama. Evidentan je rast apsolutnog broja izjavljenih žalbi na postupke javne nabave od 2017.-te godine kada ih je bilo 945, u 2018. 1.170, te u 2019. 1.209. Isto tako možemo konstatirati da je trend pada izjavljenih žalbi na postupke javne nabave koji je bio prisutan od 2014. do 2017. prekinut. Nemam podataka ni informacija što se desilo, pokušao sam pronaći da li je bilo nekakvih zakonskih izmjena nekakvih dopuna koje mogu na to utjecati, nisam, nisam to našao ne znam koji su razlozi za povećanje izjavljenih žalbi na postupke javne nabave. Da li je došlo do nekakvih promjena u regulativi to bih vas molio poslije možda u završnoj riječi da nam kažete da li je bilo 2017. godine nekakvih promjena koje su rezultirale time da je došlo do povećanog broja zapravo žalbi na dokumentaciju koja se predaje za javnu nabavu. Mislim da bi bilo uputno da se napravi analiza i da se reagira u smjeru koji će rezultirati smanjenjem izjavljenih žalbi na postupke javnih nabava, tu mislim smanjenje i u apsolutnim iznosima i da se nastavi trend u postocima u odnosu na broj objavljenih postupaka javne nabave. Budući da sam u raspravama koje smo vodili u ovom visokom domu kad smo raspravljali o izmjenama i dopunama zakona o državnoj komisiji upozoravao na moguće propuste u postupcima priprema natječaja i natječajne dokumentacije i na kraju krajeva postavio sam i to pitanje, osvrnut ću se i na činjenicu da je i broj izjavljenih žalbi na postupak javne nabave vezan za natječajnu dokumentaciju iako to smo već prodiskutirali i dalje prilično veliki. Naime, budući da moram napomenuti makar to trenutno nema veze sa državnom komisijom smatramo da bi se u postupcima javne nabave trebali provoditi postupci dodatne kontrole i posebice u fazi pripreme natječaja, kontroli natječajne dokumentacije te kontroli potreba nabave pojedinih predmeta nabave. I sada smo svjedoci upitnika iznad glave ministra financija koji si je sam postavio pitanje kako je moguće da su dugovi prema veledrogerijama porasli, a istovremeno smo imali Covid godinu i smanjen broj zahvata u bolnicama, smanjeni broj bolesnika u bolnicama, a nabava lijekova je i dalje rasla i troškovi su došli čak i do nekih 10 milijardi kuna što nam je zapravo alarmantno stanje. Smatramo da se nakon toliko velikog broja godina koliko je javna nabava prisutna u našoj državi treba početi voditi računa i o aktivnosti unutar javne nabave koje se do sada nisu kontrolirale od strane ovlaštenih tijela jer vjerujemo da bi se na taj način efekti javne nabave povećali, a troškovi vezani uz nabavu roba i usluga putem javne nabave smanjili. Tu se ne smije zanemariti ni opterećenost državne komisije i njihovih članova posebice uzimajući u obzir da se predmeti zaprimljeni na postupanje rješavaju u zakonskim rokovima što je posebice važno za naručitelje. Mislim da piše unutra da ni jedan predmet nije prekoračen onaj rok od 30 dana u vašem izvješću. Na potrebu kontrole postupaka ne samo javne nabave već nabave roba i usluga od strane pravnih osoba, obveznika javne nabave općenito ukazuju i podaci o nabavama koji su nedavno objavljeni u javnim glasilima. Naime, čuli smo da je informacijski sustav na portalu Cijepi se zdravlje.hr plaćen 4 i pol miliona kuna, naših kuna koje smo izdvojili kroz davanja iz plaća, davanja na plaće, PDV, kroz parafiskalne namete i davanja koja su nam nametnuta. Kad bismo imali prave kontrole nabave, ne bi nam se više moglo desiti da programsko rješenje koje po kompleksnosti je nešto jednostavnije od laboratorijskih vježbi studenata 2. godine računarstva na FER-u ili TVZ-u ili studenata informatike na FOI-u, a tehnološki na nivou koji koriste učenici srednjih škola, pratimo i 50 puta više skuplje od potrebnoga, pa pitam premijera kako je moguća takva sramota i sramotna nabava pored centra ... [[Govornik se ne razumije.]] usluga i Središnjeg ureda za razvoj digitalnog društva. I na kraju, predsjednice Komisije, što se tiče Kluba SDP-a, vama za vaš rad i vaše Izvješće za 2019. g. čista petica, a premijeru, Vladi i svim neodgovornim dužnosnicima koji netransparentno troše novac ovog napaćenog naroda poruka, gospodo, sjednite, jedan. Hvala.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj zeleno-lijevog bloka, a vrijeme će podijeliti poštovani zastupnik Glavašević i poštovana zastupnica Borić. Najprije poštovani zastupnik Glavašević. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, Izvještaj Državne komisije za javnu nabavu koji imam pred sobom predstavlja jedan tehnički izvještaj u kojem prevladaju podaci o radu Državne komisije, ali ne i o učincima. Najmanje informacija dobili smo u poglavlju 1.4 koji govori o antikorupcijskom djelovanju Državne komisije. Nemam niti jednog zaključka, opisane aktivnosti, učinka antikorupcijskog djelovanja ili preporuke. U tom dijelu Izvještaja stoji sljedeće. Državna komisija je aktivni sudionik izrade Strategije suzbijanja korupcije te nositelj aktivnosti u Akcijskom planu za 2019. i 2020. g. uz Strategiju suzbijanja korupcije za razdoblje od 2015.-2020. g., što uključuje detekciju korupcijskih rizika. To je kraj citata. Međutim, u samom Izvještaju dalje se ne navodi koje je aktivnosti Komisija poduzela za detekciju korupcijskih rizika i kakvi su nalazi. Po nama jedan od zadataka ovog tijela trebao bi biti stalan monitoring ključnih koruptivnih rizika kroz big data analitiku. Detektiranje i analiza onih nabava u kojima imamo jednog ili mali broj ponuditelja, monitoriranje pada cijene u javnim nabavama u odnosu na broj ponuditelja, jer recimo, više ponuditelja obično dovodi do većeg pada cijene, analiza i izvještavanje o učenim koluzijama, dogovorima tvrtki da predstavljaju lažnu konkurenciju na natječaju i dijeljenje plijena, pod navodnicima, kasnije kroz sustave podugovaranja dobivenih poslova. Nemamo također, ni podatke o koncentraciji određenih poslova kod jednog dobavljača. Zanimljivo bi bilo vidjeti koje su tvrtke dobivale najveći broj poslova u određenoj vrsti nabave i da li to održava i stvarno stanje na tržištu, odnosno da li doista nema drugih ponuđača i sl. ili se radi o potencijalnom koruptivnom riziku. Evo par primjer. 2016. g. centar za mirovne studije je u suradnji s budimpeštanskim institutom za borbu protiv korupcije napravio analizu koruptivnih rizika u javnim nabavama grada Zagreba, koristeći metodologiju EU komisije koja je pokazala da 25% svih nabava su zapravo nabave bez konkurencije, odnosno one koje imaju samo jednog ponuditelja. Posebno je to bilo vidljivo u nabavi IT opreme i softvera, gdje je jedna firma, mislim da svi znamo o kojoj se radi unutar jedne godine dobila čak 12 od 16 natječaja i na svih 12 bila jedini ponuditelj. Naravno, pad cijene u odnosu na procijenjenu vrijednost nabave bio je nikakav odnosno zanemariv. Procijenjeni gubitak za javni proračun u 5 analiziranih godina javnih nabava grada Zagreba, samo zbog nedostatka kompetitivnosti, bio je na razini 2 milijarde i 300 milijuna kuna. Zamislite samo o kolikim se iznosima može tek raditi na državnoj razini. Zanima nas koliki je iznos novaca na nacionalnoj razini koji se ugovori bez konkurencije, odnosno samo sa jednim ponuđačem. Zanima nas također, u kojim vrstama radova, odnosno usluga je to osobito često. Zanima nas i koje tvrtke su one koje na takvim natječajima najčešće dobivaju. Iz ovog Izvještaja zapravo nismo saznali koje zakonodavne promjene trebamo napraviti, a da bismo smanjili navedene koruptivne rizike. Zanima nas i zašto, ako već postoji javna baza nabava, ne postoji softversko rješenje koje prati i u realnom vremenu objavljuje podatke o broju pristiglih ponuda i price dropu, odnosno padu cijena uslijed konkurencije. Prema nekim podacima od donošenja Zakona o javnoj nabavi, cijene radove i usluga su porasle i do 6 puta, umjesto da su se smanjivale, pa se moramo onda pitati da li je ovakav zakonodavni okvir zaista nešto što doprinos učinkovitosti potrošnji javnih sredstava. U dijelu koji se bavi preporukama za unaprjeđenje zakonodavnog okvira, Državna komisija ukazuje na potrebu da se zakonskim izmjenama omogući naručiteljima da postupak nabave ne zaustavljaju, odnosno da javno otvaranje ponuda ne odgađaju, u slučaju da je izjavljena žalba, očito nepravodobna. Na taj način spriječio bi se dio zlouporaba prava na žalbu. To je jedna konkretna preporuka nama zakonodavcima, koju mislim da bismo svakako trebali uvažiti. Sada ću prepustiti riječ mojoj kolegici Borić.
Evo, poštovana zastupnica Rada Borić. Izvolite.
G. predsjedavajući, još jednom, gđo. predsjednice sa suradnicama i suradnicima. Pa evo, zašto sam i uvodno ustvari pitala, čuli ste od kolege Tomaševića, znamo li broj ponuditelja, dakle gdje je u natječajima se javlja jedan ponuditelji i dakako, onda nema žalbenoga postupka i onda ne znamo koji su to bili koruptivni rizici, a ipak, to znamo, samo ću dodati podatak, dakle ukoliko je jedna civilna udruga zajedno sa vanjskim neovisnim tijelom uspjela proći kroz, pregledati 5 922 ugovora grada Zagreba, iz 4 483 javnih nabava iz Grada Zagreba i Holdinga i vidjeti dakle napraviti tu big data ili big dejta analizu i vidjeti koji je to gubitak za Grad Zagreb za građene Grada Zagreba, onda je pitanje što se sinergijski radi između tijela jer kada dođe već do državne komisije, do državne komisije dakle dođu samo žalitelji i naravno onda dođu žalitelji koji još i otežavaju sam proces. Ono što vidimo svakodnevno i primjere vam možemo dati koliko ih god želite, što se dešava u prethodnome dijelu. Gdje je sinergija, gdje su vrsti reformi? Mi znamo da Središnji državni ured za javnu nabavu ima tu i da bi to trebala biti njegova uloga, pa evo ovdje nam se često prigovara da nismo konstruktivni, pa evo jednog konstruktivnog prijedloga. Zašto se ne objavljuju standardne cijene za pojedine vrste roba, usluga i radova kako bi se procijenjene nabave i troškovnici bili realniji i manje napuhani, a to bi onda bilo i na koristi samoj državnoj komisiji jer bi pogledala da li se nešto temelji na nečeme što se već prije odradilo kao uvjet? Naše je pitanje, kada se stvarno govori o reformama, a pogledajte samo i što mi radimo u Saboru, mi ovdje govorimo o izvješću za '19., već je polovica '20., govorimo dakle nakon, a to nije prvi puta nakon što smo odradili jedan dio ne bismo li osigurali bolji položaj ljudi u državnoj komisiji. Dakle, čak nismo bili u stanju niti u jednome danu razgovarati o jednome i drugome pa vidjeti zašto je njihov položaj takav kakav jeste i zašto bi ga trebalo unaprijediti i to nije prvi puta. Ovdje smo već izabrali pučku pravobraniteljicu, a izvješća nisu došla. Ovo je odgovornost Sabora, dakle kako mi sinergijski ne radimo stvari onda neka se ne čudimo da nam u sustavu se događa da mi sada govorimo samo o žalbenim postupcima. Evo vam primjera od prije nekoliko dana, dakle od nekoliko dana od 2.travnja smo govorili o tome evo kako izgleda npr. što Grad Zagreb radi oko nabave vozila i to dakle napravite natječaj onda natječaj poništite, pa onda se na natječaj ponovo javi isti, pa onda se prilagodi točno biti do mjere vozila. Nekada se čini da u natječaju samo fali koju boju očiju trebaju npr. imati oni koji provode neke radnje. Kako ćemo to spriječiti? O kojim mi koruptivnim rizicima govorima post festum kada dođu žalbeni postupci? Što možemo unaprijediti to je pitanje? Dakle, u natječajima, u natječajnoj dokumentaciji kako mislite zaštititi tržišno natjecanje ukoliko imamo samo jednoga ponuditelja? Ljudi odustaju od natjecanja jer znaju da u javnoj nabavi eto znamo tko će dobiti javnu nabavu IT tehnologije ili ko će dobiti nabavu u gradu vozila i do za dnevni najam. S time trebamo prestati ukoliko doista ne želimo ponovo biti na listi najkoruptivnijih država. A državna komisija sigurno ovdje ima funkciju, ali nažalost ima funkciju puno prekasno.
Hvala. Prije nego što prijeđemo na pojedinačne rasprave ja bih samo htio svima skrenuti pozornost da ćemo po uobičajenoj praksi nakon završetka ove točke prijeći na izjašnjavanje po klubovima i neovisnim zastupnicima, pa evo samo vam skrećem pozornost da ako neko ima potrebno da u onom slobodnom govoru tzv. kolokvijalnom nešto iznese da mislite na to ili kolegama javite koji nisu ovdje, a nažalost većina ih nije ovdje pa sam imao potrebu da vas na to podsjetim. Evo sada ćemo ići na pojedinačnu raspravu i prva će govoriti poštovana zastupnica Marija Selak RAspudić. Izvolite.
Nastavit ću ovdje gdje je kolegica Borić stala jer je pitanje javne nabave jako kompleksno i ne može se svesti samo na pitanje toga da je naš problem jedan ponuditelj. To je jedan od naših problema. No ono što se često događa nije recimo idealna situacija koju mi imaginiramo, a to je da imamo bolje uvjete, da čeka veliki broj gospodarskih subjekata koji bi se htjeli prijaviti na taj isti natječaj. Dakle, bojim se da se u tom smislu problem događa i mnogo ranije, da se na razini kartelskog dogovaranja, pogotovo među onim velikim subjektima koji mogu ostvariti uvjete koji su propisani natječajem određuje pred određuje kome koji natječaj, a to sve onda u direktnom dogovoru i s državom. Naime, nije za vjerovati da ne postoji dovoljan broj ljudi koji bi se prijavio i da samo fale specifičniji odnosno manje specifični da budemo precizni, uvjeti natječaja. Drugi problem koji se događa je također i činjenica da nisu svi u stanju zadovoljiti uopće uvjete koji se postavljaju u natječajima zato što nemamo dovoljno razvijenu strukturu gospodarskih poduzeća. Ovo govorim na razini velikih nabava gdje su u pitanju ozbiljni novci i onih nabava koje nas zapravo najviše koštaju. Što se tiče manjih nabava, tu je doista problem toga što se rade toliko specifični natječaji da ih nitko ne može zadovoljiti. Recimo kada govorimo o velikim nabavama, bit ću vrlo konkretna govorila sam svojevremeno u Saboru o aferi „Gouda gate“, odgovor vladajuće strukture na tu aferu bio je da nema govora o nečemu problematičnom zato što su se nabavljali listići koji doista koštaju, listići sira Goude 80 kuna po kilogramu jer je nama eto bilo važno nabaviti znatno skuplje, tri puta skuplje listiće nego što bi to bila kila običnog sira. U redu, možemo prihvatiti i takvu vrstu potreba. I međutim također se ukazalo na to da je isti ponuđivač bio odabran i dok je postupak išao kroz javnu nabavu prije ove krize. To je bilo točno. No može se primijetiti da je tu bio i samo jedan ponuđivač. Dakle, imali smo to pitanje jednoga, nitko drugi se nije niti javio, kako je to moguće, doista ima veliki broj sirana u Hrvatskoj i onih koji se bave, barem nekoliko, na većoj razini prerađivanjem mlijeka i proizvodnjom mliječnih proizvoda i da eto nikome nije bilo od interesa dobiti toliki posao od države. Znači, ono što se u ovom dokumentu navodi kao argument da se iz žalbenog postupka vidi da naručitelji nisu proveli kvalitetno istraživanje tržišta, što dovodi do manjkavosti tehničkih specifikacija, uvjeta izvršenja ugovora i nejasnog definiranja dokumentacije o nabavi. Ne znam, to mi se čini kao određeni eufemizam. Sumnjam da netko nije proveo istraživanje tržišta ili da ne zna što je potrebno nabaviti i koja je najbolja cijena odnosno najkvalitetnija ponuda toga na tržištu. Prije će biti da se to koristi kao eufemizam za ignoriranje onoga što nam govori tržište u korist prilagođavanja natječaja konkretnim ponuditeljima s kojima je prethodno sklopljen nekakav nepravilni dogovor odnosno nepravedni dogovor. Dakle, kada sam rekla da nam je potrebna crna lista mogu reći samo nešto na temelju ovih podataka koji bi trebali biti drugačije obrađeni na način da vidimo koliko će nas koštati pojedina nabava odnosno njezino nepravilno provođenje, dakle što iz državnog proračuna plaćamo zbog grešaka koje se nisu smjele dogoditi i zašto niko nije penaliziran, može se ipak nešto reći. Onih koje se najviše kontroliralo u postupku su Središnji državni ured za javnu nabavu, Osječko-baranjska županija, Međimurske vode, Vodoopskrba Zagrebačke županije i Općina Podbablje, dakle oni su u odnosu na broj žalba prolazili najveći postotak kontrole. Iznad 70% usvojenih žalbi imaju KBC Rijeka, HEP-Operater distribucijskog sustava, Osječko-baranjska županija, grad Split, Istarski domovi, KB Dubrava, Opća bolnica Zadar, Ministarstvo uprave, Opća bolnica Sisak, KBC Osijek, pa nadalje. To je ovaj problem na koji sam ukazala, problem korupcije u nabavi medicinske opreme koji je kompletno prešućen u hrvatskom javnom prostoru.
Imamo dvije replike, prva je poštovane zastupnice Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, govorili ste o problemima sa žalbama u ustanovama u području zdravstva i zaista kad pogledate ima ih tu niz, od KBC-ova, KB-ova, domova zdravlja. Srećom u ukupnom broju postupaka javne nabave nije visok postotak onih na koji je prevedena žalba, ali kad gledate te žalbe onda je prilično visok postotak onih žalbi koje su usvojene. Što mislite kako zapravo riješiti taj problem? Činjenica je da bi kadrovi koji rade javnu nabavu zaista trebali biti dobro educirani, profesionalni, sa pripadajućim certifikatima, sa adekvatnim znanjima, tako da treba zaista poticati onda edukaciju po zdravstvenim ustanovama. Mislim da bi možda nekakvo rješenje bilo da se i potiču žalbe za dokumentaciju o nabavi, pa da se ispravi prije samog postupka javne nabave. I na kraju, mislite li da bi možda trebala raditi se nasumična kontrola postupaka javne nabave, čak i gdje nije postavljena žalba upravo kod onih koji imaju veliki broj žalbi?
Hvala, hvala lijepa. Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Mogli smo ići u smjeru onoga što smo učinili s Agencijom za zaštitu tržišnog natjecanja da se omoguće veće ovlasti komisiji da ne postupa samo po žalitelju nego da i sama može na neki način intervenirati odnosno na temelju nekih naznaka, samo onda to opet treba pazit da ne bude malverzacija, pikati po sustavu da se vidi što se događa. Što se tiče ovoga što unaprijediti, pa evo i ovaj primjer koji sam ja navela za optimizaciju sustava koja se nikad nije dogodila, a bilo je grešaka. Prvo trebamo identificirati one koji griješe jer nas to konkretno košta, a najveći je problem u zdravstvu su i jako skupe te javne nabave, znači identificirati one koji griješe, a onda vidjeti je li to njegova odgovornost u smislu pogodovanja takvog tipa propusta ili odgovornost sustava u smislu nedovoljne edukacije jer se ne zna ni pripremiti pravilno osnovna dokumentacija i onda se tek može postupati i kazniti službenika ili napraviti bolju edukaciju i kazniti upravu.
Hvala. Slijedeća replika poštovane zastupnice Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice, u svom izlaganju govorili ste više o problemima općenito postupaka javne nabave kao što je npr. da se na javne natječaje javljaju veliki koji u stvari progutaju male koji nemaju uvjete. Dakle, mislim da to nije problematika komisije, ona kontrolira da li se u postupcima javne nabave primjenjuje zakon na onakav način kakav se treba provodit kroz cijeli postupak i da li je došlo do povrede zakona. U zakonu su propisani uvjeti što je razlog za žalbu i u kojoj fazi postupka i jedino to komisija može kontrolirat. Mi trebamo utvrdit da je u stvari komisija svoj posao obavila dobro ili ne, što je iz izvješća vidljivo da je i postotak žalbi manji, znači da su ljudi i educiraniji u postupcima javne nabave. A što se tiče tržišta tko se javlja ili ne javlja u postupcima javne nabave kao naručitelj, dakle postoje pravila tržišta i zakonitosti na koje mi kroz sami postupak ne možemo utjecati. Što se tiče naručitelja, oni također imaju već vrlo educirane ljude koji sudjeluju u postupcima.
Hvala. Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Kolegice Jelkovac, ne znam jeste li slušali moje izlaganje u ime kluba. Ja sam uvodno upravo pohvalila navedeno izvješće jer su u njemu osim ovih pokazatelja dane i konkretne preporuke toga, pa i na razini dokumentacije koja je potrebna, primjerice dokaza o državljanstvu koji otežavaju postupke javne nabave, što bi trebalo izmijeniti onda u Zakonu o javnoj nabavi. Dakle, nisam sporila kvalitetu izvješća, ali sam i dala i konkretne ponude za poboljšanje tog istog izvješća. Recimo ovi pokazatelji numerički koje ovdje imamo nisu dovoljni da bismo mi mogli u potpunosti razumjeti što sve nedostaje u postupku javne nabave. Ono što hrvatske građane sigurno najviše zanima su i ti neki konkretni pokazatelji koliko su tijela državne uprave platila, ja sam dala ovdje jedan primjer, 45 000 kn za ovaj projekt optimizacije iz javnog proračuna zbog vlastitih grešaka, sa onda vidimo kakav je bio epilog posljedice za te službenike i li koliko treba dalje raditi na edukaciji ili nekim zakonskim izmjenama.
Hvala lijepa. Slijedeće će govoriti poštovana zastupnica Danica Baričević, izvolite.
Hvala lijepa, predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, cijenjenja predsjednica sa članova Državne komisije, uvaženi državni tajniče, sve vas skupa pozdravljam. Evo, Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave je tijelo, državno tijelo koje obavlja kvazi sudbeno funkciju odlučujući i postupcima javne nabave, koncesija, javno-privatno partnerstva. RH se osnivajući Državnu komisiju 2003. odlučila upravo za model administrativnog tijela kao jedan od dva modela revizijskog tijela predvođeno direktivom o pravnoj zaštiti. I to se zaista pokazalo kao dobra odluka, što je vidljivo iz samog rada i rezultata Državne komisije, gotovo već 18 g. i same ocjene Europske komisije čija je evaluacija pokazala da su sustavi u kojima prvostupanjsku pravnu zaštitu u postupcima javne nabave pružaju upravna tijela pravne zaštite umjesto redovitih sudova, uglavnom su učinkovitiji u pogledu trajanja samih postupaka i standarda donošenja odluka. Državna komisija spada među manja državna tijela te trenutno broje samo 33 zaposlenika, ono što je izuzetno pohvalno je stalnost zaposlenih kadrova a što znači akumulaciju znanja i visoku razinu stručnosti u području svoje nadležnosti. Državna komisija unatoč činjenici da nema popunjena sva radna mjesta, iz izvješća je vidljivo da je popunjeno samo 33 od 48 mjesta, zaista postiže izvrsne rezultate u svome radu, što se da iščitati iz samog izvješća koje je ovdje pohvaljeno. Uočavajući važnost unutarnjeg ustrojstva i ljudskih potencijala, Državna komisija ima ustrojenu stručnu službu za praćenje prakse i postupanje u sudskim postupcima kao mehanizam samokontrole odnosno usklađenja vlastite prakse. Navedeno je važno kad se uzme u obzir činjenica da Državna komisija uglavnom odlučuje o 3 različita vijeća a ujednačena pravna praksa je važan element za sudionike postupaka javne nabave a ujedno se na taj način jamči pravna sigurnost i predvidljivost pravne zaštite u javnoj nabavi. Pored svoje osnovne funkcije, uočava se i antikorupcijsko djelovanje Državne komisije koje se prvenstveno ostvaruje kroz žurno i učinkovito postupanje u poslovima iz nadležnosti ovog državnog tijela. Naime, kontrola postupaka javne nabave s posljedicom poništenja onih za koje se utvrdi da su provedeni suprotno zakonu, sprječava sklapanje štetnih ugovora o javnoj nabavi te tako između ostaloga, sprječava i realizaciju potencijalnog koruptivnog ponašanja a istovremeno ostvaruje i preventivnu funkciju kojom se sprječava nastanak nezakonitih radnji i štete. Važno je za napomenuti da pored navedenog Državna komisija ide u korak s digitalizacijom javne nabave u EU, pa je tako uvođenje e-žalbe 2018. g., postala jedno od prvih revizijskih tijela kojemu je moguće izjaviti e-žalbu. Uvođenje e-žalbe dolazi do znatnog skraćivanja rokova rješavanja žalbi pa je tako vidljivo da su žalbeni postupci u kojima je izjavljena e-žalbe, trajali znatno kraće. Žurno postupanje Državne komisije vidljivo i u odlučivanju o žalbama u postupcima javne nabave financiranih iz fondova EU-a. Radi se o skraćenju od nekoliko dana što se na prvu možda ne čini puno ali valja uzeti u obzir kako Državna komisija prosječno donosi odluku u roku od 15 dana od dana kada je žalbeni spis kompletiran odnosno sadrži svu potrebnu dokumentaciju za donošenje same odluke, kao i po ostalim karakteristikama i po ovoj je Državna komisija u samom vrhu u EU-u. Dakle Državna komisija da zaključim, iz godine u godinu u svojim izvješća obavještava zastupnike Hrvatskog sabora, obavještava nas ovdje danas o uočeni trendovima kako pozitivnim, tako i negativnim trendovima u sustavu javne nabave, daje svoje prijedloge kako bi se sustav unaprijedio, što predstavlja zaista jedan dodatan doprinos unaprjeđenja sustava javne nabave u RH. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je ona poštivanog zastupnika Okroše, izvolite.
Hvala, potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena zastupnice, javnost rada Državne komisije, transparentnost i javna djelatnost osim što je osigurana zakonskom odredbom po kojoj se odluke dostavljaju javnom objavom, objavljena je i na mrežnim stranicama Državne komisije i na taj način se osigurava maksimalna transparentnost rada Državne komisije. Ono što mene zanima, da li znate i imate li informaciju koliko je zahtijeva bilo na pravo na pristup informacijama?
Poštovana zastupnica Baričević.
Hvala lijepa, uvaženi zastupniče na pitanju. Dakle, upravo su te mrežne stranice smanjile dakle potrebu zahtijeva prava na pristup informacijama i iz izvješća je vidljivo da je u 2019. g. Državna komisija zaprimila samo 12 zahtjeva za pristup informacijama, što je u odnosu na prethodnu godinu znatno, znatno smanjenje.
Slijedeća je replika poštovane zastupnice Jelkovac.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, evo vrlo dobro ste iščitali sve podatke iz izvješća i vrlo je jasno da se iz izvješća vidi kako komisija radi transparentno. Međutim, ja bih isto tako rekla da svemu tome pridonosi transparentnost javnih naručitelja koju moraju postići u postupcima što je propisano i samim zakonom, a to je da i u ovim malim postupcima javne nabave moraju se donositi planovi postupaka javne nabave koji se moraju transparentno objaviti na stranicama javnih naručitelja i dakle svima je sve dostupno i podvrgnuto je kontroli. Postoji revizija koja svake godine kontrolira sve te postupke. Zanima me da li mislite da je i provođenje javne nabave u elektronskom obliku doprinijelo toj transparentnosti budući znamo da se sada veliki dio javnih nabava provodi upravo na elektronski način što znači da i pristizanje ponuda u elektronskom obliku, ali i sami postupak otvaranja javne nabave. Hvala.
Poštovana zastupnica Baričević.
Evo zahvaljujem uvažena zastupnice, svakako i maloprije sam rekla da upravo transparentnost rada i javnost rada same državne komisije vidljiva je upravo iz malog broja zahtjeva i pristup informacijama, a svakako da je javno dostupna stranica pojačala i tu i transparentnosti. Sve je dostupno na mrežnim stranicama.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Juričev Martinčev.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Uvažena kolegice Baričević i vi ste kao i svi mi do sada uglavnom govorili o temeljnoj zadaći državne komisije koja odlučuje u žalbenim postupcima. Međutim, svima nama kojima je jako bitno povlačenje europskih sredstava jako nam je bitno kakva je praksa u drugim zemljama članicama pa treba reći da ima državna komisija i ostale aktivnosti koje se odnose upravo na suradnju sa ostalim komparativnim tijelima u državama članicama i upravo takva suradnja, različiti sastanci, forumi rezultirali su time na način da imamo na neki način jednoobrazno rješavanje različitih problema i postupaka i apel da se što manje takvih predmeta nađe u sudbenim postupcima, a da se što više nalazi na državnoj komisiji koja to daleko brže rješava.
Poštovana zastupnica Baričević.
Upravo, hvala lijepa uvažena zastupnice, upravo ste istaknuli nešto što danas nije bilo riječi, a iz izvješća je isto tako vidljivo da ta suradnja i umrežavanje državna komisija isto tako potiče i poboljšava se razina informacija i najboljih praksi povezanih s određenim aspektima djelovanja i na sastancima mreže koje se održavaju 2 puta godišnje upravo sudjeluju najviši predstavnici revizijskih tijela država članica i EU i te rasprave koje su vezane uz primjenu direktiva i pokušava se tu naći najbolje, iznaći najbolja rješenja za sporna pitanja i edukaciju. Dakle, vrlo je važna ta suradnja i umrežavanje.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Pavića.
Poštovana zastupnice, osim što je izvješće dobro u ovom dijelu koje nas je informiralo o radu državne komisije u 2019.-toj godini o rezultatima rada i o brzini rješavanja postupaka, dobro je i u tome što smo dobili zapravo i neke sugestivne informacije o kojima sam ja inače govorio na našim odborima ako se sjećate, nadam se da niste onda kolutali očima kao neki, nadam se niste s obzirom na to da sam bio dosadan jer sam uvijek ponavljao iste stvari da trebamo mijenjati nešto u postupku javne nabave zbog toga što imamo velikih problema tu zapravo. To nije problem ove komisije, ali je naš problem jer kad sam radio u jednoj instituciji utvrdili smo zapravo da sa boljim provođenjem javne nabave možemo uštedjeti i do 25% naših sredstava, 40 milijardi kuna u javnoj nabavi 25% to su veliki novci. Ja bih vas molio informaciju koji je stav vašeg kluba u vezi izmjena tih zakona jer mi bismo predložili izmjene ali ako vi nećete glasati za to te izmjene ne budu prošle.
Poštovana zastupnica Baričević.
Hvala lijepa na pitanju uvaženi kolega Željko Pavić, nisam kolutala očima jer ja nikada ne kolutam očima na, na Odboru za gospodarstvo bez obzira s koje strane dolaze sugestije itd., prije svega iz pristojnosti i uvažavanju vas kao saborskog kolegu. Iz izvješća je kao što sam i rekla u zaključku sve što je ono pozitivno dobro smo istakli, a isto tako državna komisija sve što vidi da je negativno odnosno i ovdje i u raspravi i u sustavu javne nabave, daje svoje prijedloge kako bi poboljšalo i unaprijedio doprinos unapređenju znači sustava javne nabave u RH. A što se tiče tog drugog pitanja u ime kluba konzultacije tu još traju. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Željka Pavića. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dragi gosti, kolegice i kolege, da vidim koliko nas ima, 2, 4, 6, 8, 9, 10, mislim da ovoga bez obzira na to što nas ima malo da imamo konstruktivne rasprave i da rasprava ide u dobrom smjeru i ono što je najvažnije voda ide na moj mlin tako da sam zadovoljan. Htio sam vam skrenuti pozornost na nekoliko stvari. Gospođa Raspudić je već rekla da se plaćaju veliki novci koji idu iz našeg džepa za kazne odnosno za pristojbe koje se plaćaju zbog loše popunjenih odnosno loše dokumentacije. Sreća je u tome gospođo Raspudić što taj novac ide u proračun ne ide u privatne džepove pa je to veliki plus, to je jedna dobra stvar. Razjasnili smo ovu kontrolu dokumentacije. Naime, pitao sam predsjednicu komisije, što je zapravo i u redu odgovor, da nema smisla da tijelo koje bi kontroliralo dokumentaciju za javnu nabavu u tijelima koje je raspisuje natječaje bude sastavni dio komisije jer bi onda komisija kontrolirala samu sebe, pa to je jedan dobar indikator da … više niti ne razmišljamo nego da idemo u smjeru izmjene zakona da se neko drugo tijelo osnuje koje će kontrolirati tu dokumentaciju prilikom raspisivanja javnih natječaja. Činjenica je da imamo na kraju svih tih postupaka, na kraju godine ili na kraju nekog perioda dolaze u institucije, javna poduzeća revizije koje kontroliraju javne nabave, međutim znamo i sami tu bude nekih eventualnih opomena, ali nekakvih velikih kažnjavanja tu i nema nakon tih revizija. Neki podaci se mogu vidjeti na portalu elektroničke javne nabave, međutim ti podaci koji postoji nisu dostupni u tabularnom obliku, nisu sistematizirani pa je teško onda i njih na neki način obrađivati. Ja sam tu predložio, evo sad bih predložio to i članovima komisije da oni predlože negdje na nekim tijelima, da se između ostaloga prati i izvršenje javne nabave. Naime, u postupcima javne nabave jako često kod namještanja natječaja imamo tzv. … stavke, znači stavke koje se stave unutra za koje osoba od povjerenja zna da se po njima neće ništa isporučivati, a te stavke zapravo služe da se smanji ukupna cijena ponude i nakon toga ta pravna osoba dobiva posao. Ta stavka se nikad ne isporuči i zapravo se posao obavi za one stavke koje su imale cijenu koja nije realna i koja je puno više od one koja bi trebala biti. I tu sam dao jedan prijedlog, naime predložio sam s obzirom na to da sve pravne osobe koje posluju sa poduzećima koji su u državnom vlasništvu, koji su u vlasništvu lokalne samouprave moraju zapravo izdavati eRačune. Ukoliko napravimo pravi šifrovski sustav i ukoliko taj sustav implementiramo prilikom dokumentacije za javnu nabavu, možemo bez problema iz onih eRačuna koji će stići kod naručioca nakon toga dobiti podatke o tome što je isporučeno, a što nije isporučeno i na veoma jednostavan način maknuti mogućnost bilo kakvog namještanja natječaja. Jako jednostavno. Elektronski tragovi postoje, sve je digitalizirano i nabava je digitalizirana i izvršenje digitalizirano, samo trebamo to spojiti i doći ćemo do točnih podataka. Ako treba možemo sjesti i možemo to elaborirati, možemo čak krenuti u malu razradu te ideje. Što se tiče kažnjavanja osoba, ja bih ako je to moguće da vi predložite da se kažnjavaju odgovorne osobe. Kada će one dati iz svog džepa svoj novac i to veliki novac, a ne novac iz proračuna lokalne samouprave ili neke institucije onda će malo drugačije voditi računa o javnoj nabavi i bit će drugačiji postupci javne nabave i bit će drugačija dokumentacija. Isto tako ako je to ikako moguće da se predvidi nekakvo kažnjavanje onih profesionalnih žalitelja koji zapravo otežavaju javnu nabavu i sprečavaju da se ta javna nabava provede na način kako bi trebalo i u vremenu u kojem bi trebala da se provede. Osim toga, moramo se pripremiti i za ovaj sljedeći period, pred nama je vrijeme kada ćemo dobiti 6,3 milijardi iz eu fondova plus još 3,6 milijardi iz potencijalnih zajmova [[Upadica Reiner: Hvala.]] trebamo raspisati natječaje.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je poštovane zastupnice SElak Raspudić.
Evo možda da nastavite ovdje gdje ste stali, upravo pitanje što ćemo sa eu fondovima? Dakle ovdje se govori o nekakvih gotovo 12% postupaka koji su kontrolirani, a koji se tiču sredstava iz EU i kaže se da to nije veliki broj. Međutim, mi se upravo sada nalazimo u situaciji gdje ćemo ogromna sredstva pokušati privući iz EU. Što nam je činiti? Ja mislim da 12% nije malo, a pitanje bi li bilo i više da se može i samoinicijativno kontrolirati, što možemo učiniti? I ono što mene muči politički, jesmo li ikada vidjeli neki epilog što vi mislite o tome, da je netko platio za pogrešku koju je učinio bilo iz neznanja, bilo namjerno, jer ovdje su isto dvije trećine biranja krivog ponuditelja odnosno nepravilnog biranja ponuditelja, da su postojale sankcije za nepravilno ili pogrešno izvođenje posla u prikupljanju sredstava odnosno postupka javne nabave?
Poštovani zastupnik Pavić.
Ja se moram složiti s vama u potpunosti ja sam već govorio ovdje u Saboru, ja sam za to da svi oni koji rade greške u trošenju novaca iz proračuna, bilo da je to lokalni proračun, bilo državni proračun, ja bih ih kažnjavao najstrože što je to moguće. Da se mene pita ja bih napravio posebni sud samo za dužnosnike koji bi rješavao postupke po hitnom postupku i onda ne postupci trajali 10 godina i ne bi se razmišljalo o tome da li je netko nešto ukrao, da li je bilo Fimi Medije ili nije bilo Fimi Medije i to bi bilo riješeno za mjesec dana. Ovako nažalost mi čekamo te postupke da se rješavaju pet, deset godina, na to se zaboravi, ode u zastaru i na kraju se ništa ne dešava. A kada bismo rješavali to po brzom postupku, kada bi oni plaćali to iz svog džepa, odgovorne osobe iz svog džepa bio bi drugačiji odnos prema toj javnoj nabavi i prema tom novcu.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, što mislite na ideju da se recimo prisile naručitelji da redovito ažuriraju podatke odnosno svoje baze s onim realiziranim projektima? Nešto ste se dotakli toga, da li bi im to dio dodatni nekakav pritisak, da li bi oni to uopće prihvatili i kakve još imate možda prijedloge i ideje da se zapravo smanje ove žalbe koje idu od iste naručitelje ili na iste žalitelje? Hvala.
Poštovani zastupnik Pavić.
Da, ja sam spomenuo to, nisam to stigao elaborirati i dobro ste … da li mogu pojasniti, zapravo radi se o tome s obzirom da imamo javnu nabavu koja se objavljuje elektroničkim putem, imamo e-račune koji dolaze od strane isporučioca do naručitelja, zapravo naručitelj ne treba raditi ništa samo je potrebno da se još ovaj e-račun koji se šalje prema naručitelju pošalje prema bazi u kojoj su javne nabave i da se tamo te stavke upare i netko ko će to kontrolirati, dal će to biti neka komisija, neka inspekcija, inspektorat ili dio inspektorata, ne znam, oni koji će to kontrolirati to mogu napraviti na jednostavan način. Ukoliko se napravi informatička podrška oni mogu dobiti ilerte na dnevnoj bazi. Svaki puta kad se ažurira baza podataka sa nekakvom novom isporukom dobit će podatak da je nešto sjelo odnosno da nije sjelo i na kraju godine napravi dodatnu analizu za ono što se nije isporučilo odnosno isporučilo previše onog što je bilo naručeno.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Rade Borić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani naši gosti još jedanput. Dakle, mislim da smo se svi usaglasili oko toga što dakle je državna komisija nam ponudila kao izvješće za 2019. Međutim, i ovdje smo čuli i ove drugačije glasove, dakle u nazivu stoji „Državna komisija za kontrolu javne nabave“, pa ipak njena uloga, ova riječ „kontrola“ je ograničena dakle na kontrolu tek onda, tek u slučajevima žalbenog postupka. Dakle, ovdje su i kolegice i kolege govorile o potrebi dakle kontrole provedbe javne nabave i o potrebi kontrole natječaja. Dakle kada, kao što sam već i rekla u prethodnome govoru, kada komisija radi radi doista post festum i ono što je najviše ili što nas treba najviše zabrinuti je upravo od samoga početka, kako izgledaju natječaji, kako izgleda provedba, ovo je sve poslije mrvicu prekasno ukoliko ne postoji bolja sinergija samoga rada. Ovdje smo čuli da sama državna komisija ima slobodnih radnih mjesta i da je ovo odradila u smanjenom kapacitetu ljudi. Može li se raditi na tome da ipak postoji jedan dio koji bi probao vidjeti kako učiniti, a govorili smo o koruptivnim rizicima, učiniti njih što manjima, pa pogledati natječaje. Evo, samo ću vam dati jedan primjer koji nisam stigla u prethodnoj raspravi. Dakle, nekoliko dana nakon posljednje sjednice Zagrebačke gradske skupštine, prije lokalnih dakle izbora, otvorene su ponude za prethodno poništeni javni natječaj za najam motornih vozila za Grad Zagreb. Natječaj je vrijedan 4,5 milijuna kuna i odnosi se, već sam po sebi je upitan jer govori o dnevnome najmu vozila za gradsku upravu i podružnice, i podružnice Holdinga, a znamo da je on uvijek najskuplji taj dnevni najam, i naravno još jednom je odabrana na tom natječaju tvrtka „Viator“ iz Splita. U više od 90% slučajeva ovakvi tema natječaja ista tvrtka osvaja natječaj i to je upravo „Viator“ koji je u posljednje 4.g. ostvario 52 milijuna i 447 tisuća kuna s gradom. Prema našim informacijama taj prvotni natječaj vrijedan 4,5 milijuna kuna grad je poništio jer je u specifikacijama navedeno da vozila ne smiju biti starija od 7 mjeseci. „Viator“ taj uvjet u natječaju nije mogao ispuniti, ali bez obzira što je bilo i drugih ponuđača natječaj je poništen zbog citiram „nedostatka u dokumentaciji prijavljenih ponuđača“. Na ponovljenom natječaju, gle čuda, nakon raspuštanja skupštine natječaj osvaja upravo „Viator“. Nabavljaju se vozila od niže klase do Audi A4, Mercedesa C klase, BMW 3, uz nekoliko tek dostavnih vozila, pa čak i 10 električnih automobila. Pored toga, ugovorom se omogućuje i naručivanje bilo kojeg vozila mimo troškovnika do iznosa od čak 9 stotina tisuća kuna plus PDV itd. odnosno 20% od ukupne vrijednosti ugovora. Dakle, osim eklatantnog primjera pogodovanja ovdje je riječ i o neodgovornom trošenju javnoga novca. Što tu može komisija? Ne može ništa. Ukoliko je natječaj poništen, ponovo se javio jedan ponuđač, a vidimo svi, vidimo ono što se kaže svi, zdravorazumski vidimo da je počelo od pogodovanja, kako se i dogodilo i poništavanje i vidimo kako se dobilo, što se dobilo i je li to na korist Grada Zagreba, u kom se trenutku dogodilo, dakle prije izbora kad eventualno će na vlasti vjerujemo doći neki drugi, dakle ponovo se pogodovalo. I zamislite, u 4.g., pa kako je moguće da upravo samo jedna firma jednom Gradu Zagrebu, drugi puta će to biti negdje drugdje, je bila jedina u stanju ponuditi vozila, a da ne pitamo naravno, a drugo je pitanje zašto baš ta vozila, kome su potrebna vozila, zašto ne postoji vozni park koji bi zaposlenici koristili, zašto za, je li one više funkcije mora u garaži stajati auto cijeli dan, zašto je to dnevni najam? Što možemo napraviti da ne štetimo sami svom vlastitom proračunu i građanima.
Imamo dvije replike prva je poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Kolegice Borić, slažem se da postoji problem s javnom nabavom, on uvijek postoji bez obzira kolko javna nabava bila dobra jer oni postupci koji nisu dobro provedeni nas itekako koštaju. Mislite li da bi trebalo dati veće ovlasti državnoj komisiji u smislu toga da ona može i samoinicijativno provoditi izvide, a ne čekati nečiju žalbu? I što učiniti u ovom slučaju s jednim ponuditeljem, da li da objavimo listu natječaja iznad neke vrijednosti, možda da suzimo i usmjerimo pažnju javnosti na one visoke iznose gdje je bio samo jedan ponuditelj, koliki su to bili, a onda možda i neku dodatnu listu gdje je tu nepravilno proveden postupak javne nabave? Znači pokušajmo nać neki mehanizam kojim ćemo uspjeti učiniti taj postupak transparentnijim i gdje će se obeshrabriti takav tip postupanja i za prijavljivanje da se vidi tko je taj jedan, a i za uopće pokušaj pogodovanja kroz specifičnu dokumentaciju.
Poštovana zastupnica Borić.
Pa mislim da su ovdje dva ili bar tri, oprostite, bar dva ili tri pitanje, treba vidjeti što je sve doista u ingerenciji dakle Državne komisije, što bi trebalo mijenjati u opisima radnih mjesta ili uopće u samom sadržaju rada koji rade, ali svakako da postoji, očito je, da postoji jaz između toga kada kažem oda je to Državna komisija za kontrolu javne nabave a javna nabava nije samo kada se dogodi, dakle po žalbenom postupku, ako se netko žali na to kako je provedena. Dakle, ako nemamo brigu od početka, od kako izgledaju natječaji, ali nisam sigurna da li to dolazi u njihovu ingerenciju, ali mislim da ono što sam već i prije rekla, naš sustav cijeli ako se govori o reformama, onda i trebaju biti neke zakonske reforme i kao što sam predložila, npr. što bi Središnji državni ured za javnu nabavu, kako bi mogao olakšati da manje dolazimo u koruptivne rizike jer ovdje imate problema o kojima nitko nije govorio.
Hvala [[Upadica Borić: Pardon.]] Slijedeća replika je poštovane zastupnice Petir.
Evo hvala lijepo, g. potpredsjedniče. Zastupnice Borić, svi su se usuglasili da posao koji radi Državna komisija za kontrolu javne nabave je dobar posao, a da oni imaju pune ruke posla, govore i podaci da su 2019. rješavali 1094 predmeta, 1089, već sad imaju u ovoj godini 300 predmeta, tako da ja doista ne vidim tu preveliki prostor da oni još samoinicijativno obzirom na ovakav obim posla, idu u neke istrage jer imamo 9 članova te komisije. Podaci pokazuju da negdje u prosjeku između 47 i 53% žalbi se usvoji. Ono što mene zanima jest obzirom da znamo da imamo stalno neke recidiviste, one koji se uporno žale jer sami očigleno ne mogu proći na natječaju ali opstruiraju provedbe natječaja, što u smislu se može učiniti kako bi se takve opstrukcije ustvari u korijenu sasjekle?
Poštovana zastupnica Borić.
Da, ovdje smo govorili upravo o tome, kolegica je predložila da možda je li, samoinicijativno, bez kada bi netko drugi ili na način pri pravu na traženje informacija kod njih, netko uputio na neke sumnjive recimo javne nabave, mimo dakle žalitelja, to je nešto što doista ne mogu reći što bi bilo u opisu. Bilo bi dobro da postoji netko drugi, da ne moraju niste bili ovdje, kao što sam rekla, da ne mora jedna nevladina udruga naći vanjskog evaluatora koji će pokazati da grad Zagreb je izgubio u 4 g. 2 milijarde i 300 milijuna kn zato što je bio ponuditelj. Znači, treba vidjeti neke druge mehanizme, to sigurno nije na komisiji koja radi u kapacitetu koji ima, tj. u opisu svojih, kako se to kaže, u opisu posla radi ono što treba raditi. Ono što mislim, što ste vi naveli koliko je slučajeva se riješilo i kako to rješavaju, to je pitanje isto što možemo unaprijediti npr. mi znamo da javne nabave se i prekidaju [[Upadica Reiner: Hvala.]] financijski pa se razlome u 6 ne bi li se uopće morale dogoditi, o tome nitko ne govori a svi znamo.
Hvala lijepa. Hvala vam. Prije nego prijeđemo na završna izlaganja, ja bih samo još jedanput podsjetio da ćemo budući da nema glasovanja, po završetku ove točke ići na iznošenje stajališta u ime klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika, tako da evo, tko se još želi prijaviti ili, kolege obavijestite ako su zaboravili na tu praksu, tako da svi dođu do izražaja ko želi. A sada će u ime Kluba zastupnika Mosta završno govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Zahvaljujem. Sažet ću ovo o čemu smo razgovarali i još jednom podsjetiti na preporuke za možda izvješće koje bi nam još jasnije pokazalo koji su nedostaci u postupku javne nabave, da možemo razmišljati i daljnjim koracima kao zakonodavno tijelo, ali i kao tijelo koje imamo, hoću upozoriti javnost na netransparentnost postupaka javne nabave. U tom smislu što se tiče preporuka, ovaj numerički dio koji se nama dostavlja u pogledu javne nabave, bilo bi korisno oplemeniti i konkretnim financijskim pokazateljima, dakle pokazati koliko su i to koja tijela državne uprave platila svoje greške zbog nepravilnog provođenih postupaka javne nabave. Dakle, da vidimo koliko je sredstava iz državnog proračuna otišlo u džepove žalitelja zato što netko nije obavio svoj posao kako spada. Isto tako, da možemo i prepoznati recidiviste, one koji opetovano griješe i ne znaju napraviti dobar postupak javne nabave bilo da nekome pogoduju, bilo zato što doista nisu educirani pa da se onda radi više i na tom segmentu, da naprave taj posao kako spada. Drugo na što bih htjela upozoriti, odnosi se na EU i kontrolu sredstava koja dolaze iz EU-a. Budući da se kao što i u samom izvješću kaže, pogreške naručitelja kod takvih postupaka rezultiraju značajnih financijskim korekcijama čime se multiplicira negativan financijski učinak na proračunska sredstva i da ćemo krenuti u tu jednu fazi privlačenja znatnih sredstava iz EU-a, nadam se da ćemo u idućem izvješću od 2021., nažalost tek govorimo o 2019., znači u onom iza ovoga koji će sada doći, imati posebno poglavlje koje će vrlo detaljno analizirati upravo nepravilno provođenje postupaka iz EU-a. Dakle sama bespovratna sredstva iznosit će 12% našeg BDP-a. U tom smislu smatram da bi ovo izvješće koje će nam doći na red za 2 g., a nadam se i ranije ako ćemo popraviti praksu u Saboru, trebalo imati posebno poglavlje koje će detaljno, što je moguće detaljnije analizirati što se događa sa sredstvima koja su povučena iz EU-a. Tome svakako treba prethoditi i na to već sada moramo upozoriti ispravna edukacija o provođenje postupka javne nabave u pogledu sredstava koja dolaze da bismo prevenirali greške o kojima ćemo kasnije nažalost tek naknado raspravljati u ovom izvješću. Ono što bismo također trebali znati je osim tih koji su najviše nas koštali i listu onih koji su profesionalni žalitelji. Dakle, mi smo ovdje vidjeli jednu listu onih koji imaju od 6 žalbi naviše, no nismo iz te liste mogli iščitati koji su oni koji se javljaju samo nekoliko dana ranije, a čije su žalbe u najvećem broju odbijene. To su ti pod navodnicima profesionalni žalitelji, njihove žalbe se prihvaćaju samo u gotovo 14% što je ogromna razlika u odnosu na gotovo 50% žalbi koje uobičajeno budu prihvatljive. I ono što ostavljam kao otvoreno pitanje, a nastojat ćemo dobiti odgovor od gospođe Kuhar, je prvo javna nabava i medicinska opreme, misli li ona kao stručna osoba da ipak možemo imati makar djelomično postupak javne nabave u pogledu medicinske opreme zbog velikog koruptivnog rizika kao što sam ovdje pokazala četvrtina onih ustanova koje imaju problema s provođenjem postupka javne nabave upravo dolazi iz medicinskog sektora. Možemo li dakle raditi na tome da vratimo barem dio ove nabave u okvir javne nabave u vrijeme ove krize i smatrali ona da bi ovaj sabor trebao predložiti određene zakonske izmjene da se omogući veća proaktivnost, samoinicijativnost Državne komisije za kontrolu postupka javne nabave da ne bismo morali čekati žalitelje često i one profesionalne žalitelje da upozore na neki problem. Zahvaljujem.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj SDP-a, a završno će govoriti poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite.
Evo ja bi samo htio još da naglasimo neke stvari s obzirom da smo ponudili pomoć, nešto smo, dali smo neke sugestije prema komisiji pa bi molio poslije predsjednicu komisije Maju Kuhar da nam pomogne u raspravi i u razmišljanjima da li da dođemo kod vas, da li da pozovete vi nas na neke razgovore da pokušamo te prijedloge koje smo dali, da ih pokušamo razraditi ili da mi krenemo samoinicijativno u razradu nekakvih zakonskih prijedloga i sugestija u izmjene i dopune zakon da bi se ovi postupci malo promijenili i da bismo imali dodatnu kontrolu kompletnih postupaka javne nabave. Ovaj dio koji vi odrađujete mislim da tu nema nikakvih dilema, da je odrađeno dobro, vidimo na kraju krajeva i po odlukama sudova koji su odlučivali o vašim postupcima. Mislim da tu nema nikakvi dilema da su poslovi odrađeni dobro. Međutim, ono što smo svi upozoravali pogotovo mi iz opozicije da imamo problema sa javnom nabavom i da te probleme trebamo što je moguće prije suzbiti pogotovo sada prije nego što počnemo dobivati ove velike količine novaca u kratkom vremenu iz EU s obzirom da nam evo što je već bilo rečeno nekoliko puta u kratkom vremenu, znači u roku od 5 godina nam dolazi 12% DBP-a u Hrvatsku koji ćemo moći potrošiti na projekte koji će naravno ići i kroz javnu nabavu. I smatramo da bi ti postupci javne nabave trebali takvi da se što je moguće više novaca uštedi. Naime, taj novac i nje baš toliko jeftin to nemojmo zaboraviti s obzirom da se u ovim sada mjerama koje su donesene od strane komisije i novac koji dobivamo zapravo tu se ne priznaju mnogi troškovi. Između ostaloga nemojte zaboraviti da se ne prizna trošak PDV-a pa ćemo imati 25% novaca zapravo manje. Nemojte zaboraviti da se ne troši, da se ne priznaju ni troškovi ljudi koji će posredno raditi na tim projektima, samo oni koji rade direktno na projektima. Prema tome, novac baš nije jeftin i ako uštedimo što je moguće više imat ćemo i bolje efekte. Znamo gdje stojimo i kako stojimo na ljestvici u EU i ako uspijemo napraviti nekakve pomake u javnoj nabavi i nekakve uštede mislim da će to biti jako dobro za našu državu i za naše sugrađane, naravno i za nas same. Što se tiče informatičkih rješenja koja sam predložio isto tako spremni smo na suradnju, imamo prijedloge, imamo sugestije čak šta više ovoga postoje u nekim našim javnim poduzećima postoje već i gotova rješenja, razrađena rješenja. Mislim da su bili neki piloti koji su razrađeni u lokalu i koji su radili u lokalu, pa možemo i to pogledati kako bi to funkcioniralo, naravno ne u sklopu državne komisije nego možda u sklopu inspektorata ili neke druge, nekog drugog oblika kontrole koji bi zapravo radio te kontrole javne nabave, ali smatram da tih 13-14 tisuća postupaka javne nabave se može prekontrolirati bez ikakvih problema ukoliko imamo dobru informatičku podršku, a u današnje vrijeme ono što imamo u Hrvatskoj s obzirom da imamo i centar …/nerazumljivo/… imamo i FINU, imamo i centre u gotovo svim ministarstvima, mislim da to možemo dobro informatizirati i da možemo gotovo pa u realnom vremenu dobivati sve podatke koji su nam potrebni za te kontrole. Samo je pitanje dobre volje i da li hoćemo stvarno da se taj novac usmjeri u pravom smjeru, da se taj novac zapravo potroši za ono za što ga trebamo trošiti i da nema više onih ajde recimo koruptivnih radnji koje su prisutne, znamo da su prisutne, ne možemo ih spriječiti zbog toga što jednostavno osim što možemo prijaviti državno ovoga u DORH ili na USKOK drugačije ne možemo reagirati, a mislim da je jako malo ljudi spremno da se sa time gomba i da to rješava na taj način. Evo, ja vam unaprijed zahvaljujem ukoliko ćete biti voljni evo tu smo na raspolaganju da krenemo zajedno u akciju. Hvala vam.
Hvala lijepa. A sada će u ime predlagatelja završno govoriti poštovana Maja Kuhar, predsjednica Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave. Izvolite.
I na kraju nisam rekao Klub SDP-a će podržati izvješće koje smo dobili.
Hvala lijepo. Evo, poštovana predsjednica državne komisije.
Ovaj ja vam prije svega svima apsolutno zahvaljujem na ovoj vrlo, vrlo konstruktivnoj raspravi koja me moram priznati iznenadila konstruktivnošću. Evo u svakom slučaju hvala, hvala svima i na prijedlozima, hvala svima i na kritikama. Htjela bih se zahvaliti prije svega svima koji ste imali pohvale, ali ovaj puta u ime cijele državne komisije u ime svih članova državne komisije i stručnih službi koje iznimno naporno rade na ovom zbilja složenom području. Tako da evo hvala vam svima u svakom slučaju. Htjela sam se kratko samo osvrnuti budući da ste zbilja imali konstruktivnih i dobrih prijedloga u ovom dijelu na vaše pojedinačne rasprave i rasprave u ime klubova. Zahvaljujem se uvaženoj zastupnici SElak Raspudić na zbilja konstruktivnim prijedlozima. Ono što sam ovdje htjela još dodatno napomenuti, a što jest na tragu onog što smo govorili u izvješću gdje smo mi možda svi skupa možda malo i zaboravili i na nadležnost Ministarstva gospodarstva u provođenju upravnog nadzora. Znači u nadzoru nad provođenjem zakona upravo u onim dijelovima u kojima državna komisija ne odlučuje po svojim žalbama, baš zato i što je vrlo mali postotak onih predmeta u kojima mi pokrivamo tu kontrolu zakonitosti. Mi smo isto tako u izvješću predlagali ko što smo predlagali i u ranijim izvješćima dodatno jačanje njihovih kapaciteta kako bi oni mogli pokriti nekakvu kontrolu tih postupaka koji nisu izjavljeni kao žalbeni postupci pred našim tijelom. Što se tiče još nekakve i identifikacije većih pogrešaka i propustima eventualno u postupcima nabave od strane naručitelja, ja još samo jednom molim stvarno da svi budemo i oprezni u tom dijelu kad ljudima kažemo da su oni nešto uzrokovali svojim postupanjem. Ja znam da zbilja je percepcija takva da je većina pogrešaka koja se događa da su namjerne, međutim ono što mi vidimo u državnoj komisiji i ono što vidimo kroz žalbene predmeta vidimo zbilja da ljudima fali edukacije u tom dijelu. Tako da ne bi bilo dobro da a priori nekog ocrnimo i kažemo da je netko namjerno nešto uzrokovao nekakvu štetu državnom proračunu. To su onako ozbiljne optužbe kojih bi se mi sklonili u svojim izvješćima, budući da ne znamo stvarno stanje stvari. Ali ono što možda ne bi bilo loše na tragu ovog što ste i vi spomenuli, znači kada bismo državna komisija objavljuje svoje odluke u cijelosti na svojim stranicama, što je izniman i antikorupcijski učinak i izniman učinak za transparentnost. Možda ne bi bilo loše, mi smo to u nekoliko navrata i predlagali da se i odluke o financijskim korekcijama koje se izriču isto tako objavljuju javno, znači one bi isto tako bile izvor ujednačavanje prakse i izvor znanja i prakse tih tijela koja djeluju u sustavu europskih fondova ko što su naše odluke izvor prakse ovdje. Tako da bi to možda bio nekakav prvi korak prema toj identifikaciji gdje se najviše događaju greške u kojem dijelu vezano za povlačenje sredstava iz fondova i za eventualne financijske korekcije. Uvaženom zastupniku Paviću sam svakako htjela odgovoriti, ako sam dobro shvatila vaša pitanja, pitanje je bilo zašto je 2017.prema našoj ocjeni došlo do porasta broja izjavljenih žalbi. Znači mi nekako pretpostavljamo, to smo navodili u ranijim izvješćima da se to dogodilo zbog stupanja na snagu novog zakona koji je donio tada dosta kompleksnih novih instituta koji su trebali još nekako malo zaživjeti u primjeni, tako da vjerujemo da je u tom dijelu taj porast žalbi bio time uzrokovan. Spominjali ste i prosječan rok rješavanja, ono što bi ja htjela samo napomenuti, znači nije točno da niti jedan predmet nije riješen izvan roka. Znači prosječan rok rješavanja koji smo iznijeli koji je 27 dana je upravo to prosječan rok rješavanja da me ne biste krivo shvatili. Znači ono što treba napomenuti postoje jednostavniji predmeti, a postoje zbilja, zbilja, zbilja složeni predmeti koji u konačnici rezultiraju rješenjima od 80 stranica što u nekom trenutku treba i napisati, treba o tome odlučiti i treba iza takvog jednog rješenja stati, a da ono kasnije ne uzrokuje nekakve posljedice u smislu financijskih korekcija ili nekih drugih posljedica. Još sam samo zapravo htjela reći da mi je iznimno žalo što mi se učinilo da sam u izlaganju uvaženog zastupnika Glavaševića prepoznala da je nezadovoljan sa dijelom izvješća državne komisije koje se odnosi na antikorupcijsko djelovanje državne komisije i na sudjelovanje državne komisije u akcijskim planovima i strategijama za suzbijanje korupcije. Mi nekako nismo smatrali da trebamo ponavljati ponovno mjere u kojima sudjelujemo, izvješća o provođenju akcijskih planova se objavljuju i svima su dostupna. Međutim, ono što treba napomenuti, državna komisija snažan i najsnažniji antikorupcijski učinak ima upravo kroz objavu svojih odluka. Mi smo jedna od vrlo, vrlo rijetkih revizijskih tijela u EU koja u cijelosti, znači u punom obimu objavljuje sve svoje odluke na mrežnim stranicama. Znači može li postojati veći antikorupcijski učinak od toga ako znate da ako nešto uspijete, ako nešto napravite u svom postupku da će to bit vrlo jasno objavljeno sa svim imenima i prezimenima i sa svim što smo mi utvrdili i sa svime što se dogodilo, bit će jasno objavljeno na našoj stranici i stajat će tamo godinama. Tako da žao mi je što u tome dijelu možda naše antikorupcijsko djelovanje nije prepoznato u dovoljnoj mjeri. Uvaženi zastupnik je iznio čitav nekakav niz okolnosti koje smatram da bismo se mi trebali u tom dijelu antikorupcijskog učinka državne komisije na njih osvrnuti u izvješću o radu državne komisije, a koje se odnosi na primjerice na promjenu cijena na tržištu, na pitanje pod ugovaranja u fazi izvršenja ili sl. što zbilja ne spada nikako u nešto što bismo mi trebali kontrolirati. Mi nemamo zapravo niti nadležnost, niti bilo kakve alate i ovlasti u odlučivanju i za analizu korupcijskih rizika u tom dijelu. Tako da evo samo sam se na to htjela kratko osvrnuti i zahvaljujem vam još jednom svima u ime cijele državne komisije na ovim pohvalnim komentarima. Hvala vam.
Hvala. Imamo tri replike, prva je poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepa. Poštovana gospođo Kuhar. Slažemo se da je dobra edukacija zapravo najbolja prevencija da se smanji broj žalbi odnosno grešaka u postupcima javne nabave. Međutim, čak i kad imate dobro educirane i vrlo iskusne specijaliste javne nabave oni kažu da je jedan od problema taj što se recimo ne mogu na neki način nikome zapravo javiti za mišljenje koje obvezuje. Tu znači postoji ova uprava za politiku javne nabave pri Ministarstvu gospodarstva i državnog razvoja, ali oni daju svoje mišljenje, obično nakon 2 mjeseca i na kraju vele to mišljenje ne obvezuje. Znači kako onda pomoći tim specijalistima javne nabave da imaju nekoga na koga se mogu osloniti, velim, čak i ako su dobro educirani. I još me zanima, da one prijedloge koje vi navodite, recimo da se ne zaustavljaju postupci javne nabave ako se vidi da su žalitelji zapravo postavili nepravodobnu žalbu, da li se uopće uvažavaju ovi vaši prijedlozi? Hvala.
Poštovana predsjednica Državne komisije.
Zahvaljujem na pitanju uvaženoj zastupnici. Vezano za ove prijedloge koje smo iznijeli znači za eventualne korekcije ili neke ispravke u zakonima, to je nešto što smo znači predložili i Ministarstvu i u tijeku je i nekakvo usuglašavanje oko toga što i kako bi se moglo, tako da ja vjerujem da će tu biti nekakvih pozitivnih pomaka. Što se tiče ovog pitanja koje se odnosi na to da kome se netko može obratiti za neobvezujuće mišljenje, to je upravo ono što ja smatram da je u ovom trenutku možda i problem što znači mi ne možemo unaprijed znači nekome govoriti je li nešto dobro rješenje, loše rješenje. S jedne strane, nije ni uputno da nekom govorimo, a da ne znamo, da ne saslušamo i drugu stranu u tom postupku i u tom predmetu. Predmeti pred Državnom komisijom su kontradiktorni, što znači, jedna strana kaže nešto, druga strana mora imati mogućnost znači iznijeti svoje viđenje stvari. Jako je teško, znači kad vam samo jedna strana nešto kaže, reći da li je netko u krivu ili u pravu.
Hvala. Sljedeća replika poštovane zastupnice Petir.
Hvala vam lijepo potpredsjedniče HS-a. Gđo. Kuhar, točno je to što ste rekli da doista Državna komisija ima snažan antikoruptivni utjecaj i karakter i mislim da je to prepoznato i o tom ne bi trebalo dvojiti, na kraju krajeva i prošli tjedan smo raspravljali i o izmjenama zakona koji se tiče statusa popunjavanja pravnih praznina kad je riječ o Državnoj komisiji, ali isto tako, nekih mjera iz Akcijskog plana za suzbijanje korupcije. Obzirom da oko 43 milijarde kuna godišnje iznose poslovi javne nabave, a prema nekim podacima, oko 50% žalbi koje se izjavi su opravdane, tu sigurno ima prostora na napredak i za dodatnu edukaciju, ali i za možda snažnije usvajanje vaših preporuka. Među jednim od preporuka, vi ste istaknuli da je potrebno jačati i kapacitete Ministarstva gospodarstva upravo u onom segmentu kad se radi o kontroli [[Upadica:]] postupaka javne nabave koje nisu u vašoj nadležnosti, pa kako se te preporuke ustvari akceptiraju.
Hvala. Poštovana predsjednica Državne komisije.
Pa evo, to je naša preporuka, ja se nadam da će se akceptirati, znači to je kontinuirano pitanje, znači da li su kapaciteti koje mi imamo u sustavu dovoljni za sve ono što nam taj sustav nosi i koji se s vremenom razvija. Ja se nadam da će se na tom dijelu evo, malo ovaj poraditi i vjerujem da kolege stvarno trebaju pomoć, ne samim, samim time mi cijelo vrijeme govorimo da se povećava broj postupaka žalbenih pred Državnom komisijom. Ono što treba reći je da s vremenom povećava adekvatno tome i broj objavljenih postupaka u elektroničkom oglasniku. Znači broj žalbi pred Državnom komisijom nije apsolutno povećanje već je ono relativno u odnosu na broj objavljenih postupaka. Tako da i njima isto tako treba apsolutno suport u tom dijelu, njihovog dijela posla.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Poštovana predsjednice. Samo bi vam htio skrenuti pozornost da bi trebalo kažnjavati te ljude koji rade probleme sa dokumentacijom, bez obzira da li to bilo slučajno, iz neznanja, da li je to bilo iz nekakvog nehata. Jer vjerujte mi, ni moja žena nije oduševljena kad platim prometnu kaznu za prometni prekršaj, a svako malo plaćam zato što sam neoprezan i mene policajac ne pita da li sam vidio znak ili nisam vidio znak, nego me pita da li imaš novac da platiš odmah ili ćeš to platiti preko kartice za par dana. Tako, ti ljudi dobivaju plaću za svoj posao i trebali bi biti za taj posao i odgovorni. To je jedna stvar. Druga stvar, podsjetio bih vas na pomoć u vezi informacijskih sustava koje sam ponudio. To nisam ponudio bez veze već su neke moje rasprave tu u Saboru urodile time, recimo u siječnju mjesecu, da se podigao ... [[Govornik se ne razumije.]] i da imamo jedan sustav u kojem se koristi 13 servisa, najviše servisa u našoj, informatičkoj ... [[Govornik se ne razumije.]] u državi. Tako da možemo napraviti puno toga, imao servise, imamo baze, ajmo krenuti u akciju.
Hvala. Poštovana predsjednica Državne komisije.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku Paviću. Evo, ja bih se samo osvrnula na ovaj dio. Nisam mislila da ne treba znači, da ne treba voditi računa o onima koji su bili neoprezni. Nisam mislila na neopreznost. Ja sam i sama računa u nabavi i svjesna sam da nekad, jako je teško tumačiti propis i te situacije su zbilja komplicirane koje se događaju u stvarnim postupcima. I nekad vam je jako teško, znači ako upregnete sva svoja znanja, nekad vam je jako teško odlučiti što ćete napraviti. To nije pitanje čak ni neopreznosti, nego ljudi upravo ovo što je spomenula uvažena zastupnica prije vas, ljudi trebaju pomoć. Znači nisu oni nisu neoprezni. Oni ne znaju riješiti nekakav problem zato što je su to zbilja kompleksna i visokospecijalizirana područja u kojima je jako teško uvijek biti siguran što je ispravno, tako da u tom smislu sam mislila čisto da pazimo na ljude koji vrijedno i dobro rade, a nemaju uvijek mogućnost nekom se obratiti. Evo, samo to, hvala.
Hvala lijepa. Time bih ja zaključio raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.