Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Tražimo stanku u ime kluba zbog uskrate mjesečne naknade roditeljima djece s Downovim sindromom. Hvala lijepa.
Dobro. Hvala. Uvaženi zastupnik Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, u ime Kluba zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika i nezavisne liste Stipe Petrina tražim stanku od 10 minuta da bih govorio o opetovanim najavama ministra zdravlja gospodina Darija Nakića o povećavanju police, povećanju cijene police dopunskog zdravstvenog osiguranja. Hvala lijepa.
Hvala. Uvaženi zastupnik Juhas.
Predsjedniče tražim stanku u ime Kluba nacionalnih manjina od 10 minuta ponukan ovim jučerašnjim općenarodnim veseljem završetka srednje škole, maturanata i o njihovim perspektivama daljnjim.
Hvala. Uvažena zastupnica Dragica Zgrebec.
U ime kluba SDP-a tražim stanku od 10 minuta. Također [[Upadica predsjednik: Kolegice i kolege dajte, pustite kolegicu da može reći.]] Također oko problema povećanja cijene dopunskog osiguranja.
Hvala. Uvaženi zastupnik Pupovac, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime kluba SDSS-a i Reformista tražimo stanku od 10 minuta zbog dramatičnih promjena demografskog stanja na područjima od posebne državne skrbi i iseljavanje ljudi u proteklih nekoliko godina.
Hvala. Uvažena zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo predsjedniče. U ime kluba HNS-a tražim stanku od 10 minuta. Tema je najava povećanja dopunskog osiguranja i Downov sindrom.
Dobro. I uvažena zastupnica Strenja-Linić.
I ja isto tražim stanku od 10 minuta da objasnimo što je zapravo sa tim ukidanjem naknade za djecu sa Downovim sindromom.
Hvala. Uvaženi zastupnik Milivoj Špika.
Ista tema kao kolega Hrelja o poskupljenju police dopunskog.
Dobro. Pokušat ćemo ako se slažete i ako mi dozvolite grupirati onda po temama, jer očito postoje dvije, odnosno tri teme o kojima će biti. Oprostite uvaženi zastupnik Šuker, malen je pa sam ga previdio.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora tražim stanku da oko ovog dopunskog zdravstvenog osiguranja i da objasnim da se sa ovim stankama neće razbit kvorum.
Dobro. Hvala lijepa. Dobro ga, evo ga. Imat ćemo dakle stanku. U 9,50 se vidimo opet ovdje. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Poštovane kolegice i kolege evo vrijeme je isteklo. Prema tome krenimo redom kako su se kolege i kolegice javljali. Prva će u ime Kluba zastupnika HRID govoriti uvažena zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege ja razumijem da je pitanje kvoruma izuzetno bitno i cijenim brigu ali ne možemo danas razgovarati samo o kvorumu jer postoji puno i važnijih pitanja. Moja intencija traženja stanke nema apsolutno veze nikakve sa kvorumom jer mnoge ljude zaista muče ozbiljni egzistencijalni i životni problemi. Neki od njih su aktualni jučer i prekjučer i o njima se mora progovoriti neovisno imalo kvoruma ili nemalo kvoruma. Neki nažalost nisu te sreće da imaju zdravu djecu. I takvi roditelji su se odrekli mnogo toga što većina nas ne može ni zamisliti. A imati dijete s posebnim potrebama ili dijete s invaliditetom uz sve dodatno znači još biti i u novčanim problemima. I kod nas je nažalost već postalo pravilo da udruge rade posao koji bi trebala raditi tijela države jer sustav nije sinkroniziran i sustav nije organiziran, nije adekvatno organiziran. Ovih dana slušamo jučer i prekjučer kroz medije dolaze informacije od roditelja koji su ogorčeni, a radi se o roditeljima djece s downovim sindromom, da im je ukinuta invalidnina od 1250 kn mjesečno koja im je zaista nužno potrebna od najranije dobi. Jer ta skrb roditelja uključuje svakodnevnu brigu, od logopeda, defektologa, fizikalne terapije, liste čekanja na Goljaku su duže od godinu dana. I onda kad ta djeca konačno dođu na red dobiju jednom mjesečno terapiju. I kada bi resorna tijela države omogućila ono što roditelji sami moraju plaćati ili barem veći dio onoga što roditelji sami moraju plaćati pa onda roditelji ne bi ni trebali ni tu mjesečnu invalidninu a ni udruge. I čujemo, dakle ovdje je sporno vještačenje nad tom djecom koju provodi tzv. Zavod za jedinstveno vještačenje. I što se dogodilo? Pa dogodilo se to da invalidninu koju dodijeli Centar za socijalnu skrb u tom spomenutom iznosu za djecu s downovim sindromom koji je urođen i nije izlječiv sada oduzima taj tzv. Zavod za vještačenje. I o čemu se tu radi? Kako je moguće da jedno tijelo derogira odluke drugog tijela u istoj javnoj upravi na štetu djecu i bez argumenata? I kamo sreće da djeca mogu ozdraviti od downovog sindroma ali nažalost oni ne mogu ozdraviti od downovog sindroma. To čak piše i u medicinskoj enciklopediji da je down sindrom urođeni genetski poremećaj i da uključuje cijeli niz drugih poremećaja. I koji su onda kriteriji da taj tzv. Zavod za vještačenje nekom oduzme a drugome ne oduzme tu invalidninu, a svi imaju istu urođenu bolest? Isto tako roditelji kažu da im iz resornog ministarstva i nadležnih tijela opetovano se ne odgovara na njihove upite, a bili su brojni upiti. I znate li da trenutačno 40 tisuća ljudi, roditelja čeka na to tzv. vještačenje? A po ovom što smo dosad vidjeli iz medija roditelji su ogorčeni i iz dana u dan će biti sve više prozivki ogorčenih roditelja u medijima i sve na račun toga vještačenja. I kako ovo riješiti? Pa pozivam resorno ministarstvo da iz neke ladice u kojoj skuplja prašinu izvuče jedan zakon, a to je prijedlog Zakona o inkluzivnom dodatku koji očito u ovom političkom cirkusu i političkoj ludnici se ne stigne razmišljati o ovakvim stvarima. Dakle, resorna tijela izvadite taj zakon iz ladice, uvrstite ga u saborsku proceduru i to onda kombinirajte sa ovim vještačenjem i 95% problema će biti riješeno oko ovog problema, najveći dio problema. Međutim, ostaje onaj drugi dio problema, a to je nekoordinacija resornih tijela, sudaranje resornih tijela. I to se može riješiti, to riješite tako da konačno uspostavite zdravu komunikaciju između triju ministarstava koja su ovdje bitna u ovom slučaju, zdravstva, socijalne skrbi i mirovinskog sustava. Dogovorite adekvatno vještačenje jer to sadašnje očito nije. I pitam vas zar trebaju svaki dan putem medija izlaziti nova svjedočanstva ogorčenih roditelja dok se netko sjeti raditi kako bi trebalo? Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći će u ime kluba HSU-a govoriti uvaženi zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege razlog za moje javljanje je intervju koji je ministar Nakić dao u ponedjeljak u Slobodnoj Dalmaciji pod naslovom „Polica zdravstvenog osiguranja mora poskupjeti ali će sada svi osiguravatelji primati sve pacijente.“. Osiguravatelji ne primaju pacijente, oni imaju svoje osiguranike. Ovako veliki intervju se mora na neki način pregledati i odobriti od strane ministra. U intervju na vodi, međutim kako je država u proračunskom manjku nije u mogućnosti svoje obveze isplaćivati u cijelosti i zbog toga smo odlučili da se cijena dopunskog povisi za 19 kuna jer je to način da povećamo prihode zdravstva kako bismo do 2019.gubitak sustava zdravstva sveli na nulu. Prvo, dopunsko zdravstveno osiguranje ne može biti prihod zdravstva, to je prihod dopunskog zdravstvenog osiguranja i to nije ministrova kasica prasica da može uzimati novac kako on hoće i koristit ga za namjene za koje on hoće. Naime, ono što pokriva dopunsko zdravstveno osiguranje predviđeno je člancima 16.stavak 3. i 4. i članak 17.stavak 5. Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju a to su recepti, to su bolnički dani i to je participacija kod određenih specijalističkih dijagnostičkih pretraga. Za druge svrhe se taj novac ne može koristiti. Ovo šta predlaže ministar je da oni koji su i dosada plaćali 70 kuna njima će dati još 19 kuna da plaćaju umjesto države. Jel to moguće? Jel on to razumije? Dakle oni bi trebali plaćati i umjesto države još dodatnih 19 kuna da bi se namirio taj manjak što država nije uplatila za potrebe dopunskog zdravstvenog osiguranja za ove troškove koje predviđa Zakon o obveznom osiguranja. A istovremeno, istovremeno privatni osiguravatelji nude police za 67 kuna ne starijima od 65 godina, ili ako im nude onda je ta cijena 150 kuna. Dakle, ljudi šta mi to radimo? Mi razbijamo zdravo tkivo u hrvatskom zdravstvu koje jedino plaća račune dakle ovo što sam rekao jedino redovito plaća jer se radi o sustavu koji ima novac svaki mjesec, sa naših plaća ili uplate građana stižu svaki mjesec. Prema tome, to se uništava, za što? Da bi profitirali privatnici. I kad ministar kaže da će on zakonom odrediti da osiguravatelji primaju sve, on to ne može napraviti. Zdravstveno osiguranje nije regulirano zdravstvenim zakonima, ono je regulirano Zakonom o osiguranju, a nadležna institucija za Zakon o osiguranju je HANFA a ne ministra zdravlja. Prema tome, on tvrdi da će učinit nešto što nije u njegovoj nadležnosti. Prema tome, šta da kažem? Pored svih nebuloza ovo je najžešća. Ja ga molim da se s nekim posavjetuje i da više ne priča ovakve stvari. Inače sam konačno vrlo suglasan i sa glasovima koji dolaze iz HDZ-a a glase otprilike ovako ministar Nakić je na dobrom putu da nas posvađa sa svim građanima RH. Sa time sam jako suglasan. A što se tiče nas, kluba Hrvatske stranke umirovljenika i naših aktivnosti vezano uz dopunsko zdravstveno osiguranje izjavljujem da ministar Nakić danas ima drugi žuti karton a dalje ćemo vidjeti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeći će u ime kluba Nacionalnih manjina govoriti uvaženi zastupnik Šandor Juhas. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa jučer su maturanti imali oproštaj od srednje škole i u ovom općenarodnom veselju izostalo je bacanje brašna, ali su bacali letke gdje su napisali zbog čega oni odlaze iz Hrvatske. Koja je njihova perspektiva? Evo nekoliko tužnih, sumornih citata sa portala "Neću se vratiti u Hrvatsku, ovdje lijepo živim, imam posla. Uglavnom sam radio kao sezonac na moru, poslije toga nisam mogao naći posao. Mislim da ću ovdje zasnovati svoju obitelj." kaže Nikola koji je u Irskoj. "Ne želim se više vratiti u Hrvatsku jer nakon silnih borbi za egzistenciju ovdje sam konačno pronašao posao adekvatan svom znanju i sposobnostima." kaže Nikola iz Londona. "Radila sam u nekoliko firmi ali sve propada, posla nema, ako se i nađe plaće su takve da smo osuđeni na preživljavanje. Ja se ne bih vraćala u Hrvatsku da nije djece." kaže Karmelita iz Osijeka. Uvaženi kolege i kolegice čuveni autobus sa osječkog kolodvora polazi u 15 sati. Vozi na liniji Vukovar-Osijek-Munchen pa do Dortmunda. Ima dana kada na toj liniji ode i 4 uzastopna busa, a nedjeljom iz Osijeka odlazi 6 autobusa za Njemačku i tako već 6 mjeseci zaredom. U prosjeku tjedno sa istoka Hrvatske odlazi oko 5 stotina ljudi, cijelo jedno selo nestaje, cijelo jedno selo nestaje na tjednoj bazi. Nemaju posla, nemaju potpore države, nemaju stanove, nemaju djecu, iseljavaju. Po nekim projekcijama Hrvatska već danas ima manje od 4 milijuna stanovnika. Slavonija i Baranja odumiru. Samo je Kutjeva od početka ove godine izgubilo 60 mladih obitelji. U Lugu u Baranji od 300 kuća 80 je na prodaju. Sela propadaju, nekretnine se nude u bescjenje. U Belom Manastiru osnovna škola Franjo Tuđman izgubila je za 3 godine 300 učenika, sa 800 su došli na 500. Ima naselja u kojima 20 godina se nije rodilo dijete. Tri puta više ljudi umire nego što se rađa. Pitam vas, pitam Vladu kako očekujte da se Hrvatska demografski revitalizira kad tjedno gubimo 500 mladih i radno sposobnih ljudi? Ne očekujemo li valjda da će populistička mjera 1000 eura za dijete riješiti problem? Ne očekujete valjda da će mladi zbog te mjere osnovati svoju obitelj i ostati? Djeca danas u Hrvatskoj nemaju posla jer se životni standard sroza. Gradimo društvo siromašnih, nezaposlenih i nejednakosti. Zato na tisuće mladih odlazi iz Hrvatske. Kako to mislimo zaustaviti? To više nije ona gasterbajterska populacija kada su odlazili ljudi privremeno. To je sada nešto drugo, ljudi odlaze sa svojim obiteljima i teško da će se ikada vratiti. Odlaze čitave obitelji. Gdje je strategija razvoja poljoprivrede koja je neophodna za razvoj i opstanak sela? Gdje je nacionalna strategija za mlade ljude? Gdje je populacijska politika koja će donijeti razvoj u obitelji? Dok se 2009. godine rađalo negdje oko 43 tisuće djece 2015. rodilo se 37 tisuća. Svake godine odumire u Hrvatskoj ili više umire nego što se rađa oko 10 tisuća ljudi. U Slavoniji u pojedinim općinama je gustoća naseljenosti 6,9 a govorimo o Lici i netko će i spomenuti ovdje najvjerojatnije Liku gdje je preko 7 gustoća naseljenosti. I ne možemo mi prstom uperiti u te ljude zato što odlaze. Siti su oni i domoljublja, siti su oni svega, oni odlaze iz jednostavnih razloga da nađu posao, da rade, da riješe svoju egzistenciju, da prežive i žive dostojno čovjeka. Slavonija i Baranja bez strategije novih radnih mjesta i investicija teško da će opstati. Građani su izgubili vjeru u politiku i umorni su od borbe sa birokracijom, korupcijom i nezaposlenošću. I ne zavaravajmo se, ne dolazi do povećavanja broja zaposlenih. Prošle godine izgubili smo 18 tisuća radnih mjesta. Gospodo iz Vlade, gospodo iz Sabora, dođite na Osječki kolodvor nešto prije 15 sati u nedjelju, pogledajte tim mladima u oči i objasnite im zašto za njih u Hrvatskoj nema perspektive. Hvala.
Hvala. Ja bih sada zamolio u ime kluba SDP-a uvaženog zastupnika Željka Jovanovića. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Klub SDP-a izražava duboku zabrinutost aktualnim trenutkom hrvatskog zdravstva ne samo zbog najave povećanja cijene dopunskog osiguranja koje će bitno ugroziti i zdravlje i socijalni status posebno umirovljenika nego i produženim listama čekanja, obustavljenim projektima gradnje bolnica kao i nekim novim kategorizacijama bolnica koje su suprotne nacionalnom planu razvoja bolnica koje su usvojene ovdje u Hrvatskom saboru. Kolegice i kolege, rekao bih da ćemo se svi složiti da vizija svakog političara bez obzira na stranačku pripadnost mora biti da Hrvatska bude društvo jednakih šansi za sve. Postoji više preduvjeta kako bi Hrvatska bila društvo jednakih šansi za sve ali smatram da su dva ključna. Ta dva su po meni vjerojatno i nadstranačka. Pitanja oko kojih bi trebali postići konsenzus. Jedno je obrazovanje a drugo je pravo na zdravlje. Pravo na obrazovanje koje mora biti jednako dostupno svima i pravo na zdravlje koje mora biti solidarno, sveobuhvatno i svima jednako dostupno. Nažalost u proteklom periodu čini nam se da se događa upravo suprotno. Podsjetiti ću vas da je upravo u periodu mandata Vlade Zorana Milanovića 2011., 2015. upravo ta dostupnost bila povećana u odnosu na ono što je bilo prije 2011. kroz povećani broj stipendija, kroz povećane subvencije. A u ovom mandatu događa se upravo suprotno. Dakle u tome prednjače ministar Šustar i ministar Nakić. Podsjetiti ću vas da smo jedva spriječili ukidanje subvencija srednjoškolskog prijevoza. Podsjetiti ću vas da studentima kasne stipendije. Podsjetiti ću vas da 4 milijuna kuna u hrvatskom proračunu stoji nepotrošeno a Nacionalna zaklada za stipendiranje učenika i studenata je praktično ukinuta. Da ministar Šustar ne bude sam trudi se iz petnih žila ministar Nakić. Jučer je bio Svjetski dan borbe protiv hipertenzije. Znamo da su vodeći uzročnici morbiditeta, mortaliteta u Hrvatskoj upravo bolesti srca i krvožilja. Nažalost, ministar Nakić čini upravo suprotno i ne pomaže pacijentima sa povišenim tlakom da im tlak bude normalan, dapače, čini mi se da posebno umirovljenicima nakon svake njegove izjave i nastupa se mora povećati doza lijekova kako bi im tlak ostao normalan. Podsjetiti ću vas da je naša vizija, naš cilj a i cilj Domoljubne koalicije po programu koji je prezentiran u predizbornoj kampanji bio također solidarno, sveobuhvatno i svima jednako dostupno zdravstvo. Ono što smo mi u SDP-u isticali da se to mora osigurati bez povećanja cijene dopunskog osiguranja bez povećanja participacije a da zahvaljujući takvoj kvalitetnoj zdravstvenoj zaštiti nakon 5 godina svi u Hrvatskoj živimo 2 godine duže. Nažalost ministar Nakić čini sve suprotno. Ne samo da ovom najavom i neodustajanjem od povećanja cijene police dopunskog osiguranja uskraćuje mogućnost kvalitetne zdravstvene zaštite, ukidanjem programa sanacije … [[Govornik se ne razumije.]] zdravstvene ustanove zaustavio je projekt koji je osigurao da na kraju 2015. godine 70% županijskih bolnica nije stvaralo nove dugove. Tragično je da ministar zaustavlja potpunu reformu bolničkog sustava, osigurani su svi preduvjeti i dokumentima koje je izglasao Sabor da se tijekom 2016. i 2017. osigura potpuna reforma bolničkog sustava, ostvari master plan i uloži čitav niz sredstava iz europskih fondova u razvoj dnevnih bolnica i dnevnih kirurgija. Ja vas podsjećam bolnica Sisak zaustavljena gradnja, bolnica Bjelovar zaustavljena gradnja, bolnica Pula usporen projekt gradnje. Bolnica Rijeka upitan nastavak svih započetih projekata. Podsjetiti ću vas u Bjelovaru je upitna investicija vrijedna 160 milijuna kuna. U Sisku investicija 150 milijuna kuna. Sve su to projekti koje je evaluirala Europska unija, za koje je osigurana omotnica od 625 milijuna kuna koja sada stoji. Dakle ti projekti su zaustavljeni a što je ponuđeno građanima? Građanima je za uzvrat ponuđen novi namet od 30%-tnog poskupljenja police dopunskog osiguranja kao i maksimalno povećanje participacije za bolničko liječenje sa 2 na 3 tisuće kuna. Podsjetit ću vas kolegice i kolege da je Odluka o povećanju dopunskog osiguranja donesena sedam dana po donošenju državnog proračuna što pokazuje da se već tada kalkulirano o prelijevanju sredstava javnih novaca u privatne fondove. Prema tome smatram da kolega Nakić mora pothitno javno reći da odustaje od povećanja cijena polica dopunskog osiguranja i da se posveti problemu rješavanja lista čekanja. Kolegice i kolege, danas je 30 tisuća pacijenata više na listi čekanja u odnosu na 10.siječanj, ponovit ću 30 tisuća pacijenata više čeka na prvi pregled u bolnici. Neka se kolega Nakić posveti rješavanju tog problema, ako nije u stanju to učiniti neka odstupi i prepusti neko mjesto drugome. S tim se slažu i kolege iz HDZ-a, kolege iz HDZ-a evo, slažemo se, dajmo šansu nekome drugome koji će ovaj posao raditi bolje.
Hvala lijepa. Sad će u ime Kluba zastupnika HDSS-a i reformista govoriti uvaženi zastupnik Milorad Pupovac, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. U više navrata proteklih mjeseci smo sa ove govornice upozoravali na sve dramatičnije stanje kada je posrijedi demografska slika i kada su proslijedi demografski trendovi na području posebne državne skrbi. Dakle, ne samo šire područje Slavonije o kojem su znali govoriti ovdje pojedini kolege i pojedini mediji pa uključujući i kolegu Juhasa danas nego se to odnosi praktički na cijelo područje od vitalnog interesa za RH, pogranično područje sa Srbijom, sa BIH i područja koja ukoliko padnu ispod kritičnog demografskog broja će biti praktični nemoguće oporaviti. Samo u proteklih nekoliko godina iz Knina je iselilo oko 4 hiljade ljudi. Ljudi koji su dobili od države stanove, njih dvije stotine u proteklih dvije, tri godine su te stanove prodali i otišli na druga mjesta. Istovremeno bivšim nosiocima stanarskih prava, pripadnicima srpske zajednice se otežava otkup onih stanova koji im je država kroz program stambenog zbrinjavanja omogućila. To vrijedi za Knin ali vrijedi i za Vukovar. Država umjesto da prihoduje od prodaje tih stanova, država to otežava i onemogućava i na taj način dodatno uništava pretpostavke za bilo koji razvojni potencijal ili za bilo koju veću održivost jedinica lokalne samouprave na tom području. Iz grada Siska koji je na rubu tih područja u proteklih nekoliko godina iselilo je tri hiljade ljudi. Ja mislim da ako ćemo mi Knin i Vukovar gledati samo kao mjesta gdje ćemo obilježavati proslave, ako ćemo Vukovar gledati samo gdje ćemo moći podići šetnicu na Dunavu i obnoviti toranj a ne graditi pretpostavke da ljudi opstanu na tom području onda nećemo raditi ništa. I doista je krajnje vrijeme da na primjeru ovih područja koja su posebno emotivno važna za sve nas neovisno o tome kakva ratna iskustva prošla, ali emotivno važna za sve nas a strateški važna za cijelu zemlju, područja koja ne traže tolika sredstva koja traže neka druga područja, ne traže milijarde ali traže razumna sredstva kojima će se početi stvarati pretpostavke za život, za obnovu poljoprivrede, za obnovu malog poduzetništva i za obnovu turizma, to bez pomoći države na temelju samo privatne inicijative neće ići ni u zadarskom zaleđu, ni u Lici, ni po Baniji ni po Kordunu ni nigdje. I mislim da je prilika da sa ovoga mjesta svi zajedno neovisno o stranačkoj pripadnosti pozovemo Vladu da počne razmišljati ili da barem sluša one koji već imaju ideje kako se to može promijeniti i kako se ovakvi trendovi mogu zaustaviti. A trendovi su doista dramatični. Na području Ličko-senjske županije, na najvećem djelu Ličko-senjske županije, onom koja nije na priobalnom području broj stanovnika po kvadratnom kilometru pada ispod 4. Ukoliko netko misli da se vitalnost može očuvati sa nešto malo turizma na području Plitvica teško se vara, vitalnost Plitvica se održavala kapacitetom koji je imala cijela Lika. A mi ne poduzimamo ništa da bismo u tom pogledu nešto napravili. Naravno i dalje pljujemo po tzv. jugoslavenskim konceptima Plitvičkih jezera ali nekoga kao što je bio Lapov nema ni na vidiku, nekoga kao što je bio Vidaković, nema ni na vidiku, ne kao ljudi nego kao ideja, ne kao poslovno nesposobnih ljudi nego kao onih koji bi na bilo koji način mogli preuzeti odgovornost. Mi nažalost se ovdje sporimo oko stvari i oko tema koje ne mogu izdržati historiju provjeru.
Hvala vam lijepo. Sljedeća će u ime Kluba HNS-a govoriti uvažena zastupnica Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Klub HNS-a nije tražio stanku kao što je uvaženi kolega Šuker rekao da eventualno ne bi bilo saborske većine za glasanje, jer ja sam duboko uvjerena kao i klub da će to danas biti teško da iz četvrtog pokušaja saborske većine neće biti za glasanje. No međutim, ponukani temama koje su se danas otvorile, a to je tema ponovno najave povećanja dopunskog zdravstvenog osiguranja. Jednako tako ukidanje naknade za djecu sa Downovim sindromom. Ponukani tim mislimo da sa ove govornice trebamo progovoriti sljedeće. Dragi moji kolegice i kolege, prošlo je 7 mjeseci od izbora. Jedanaesti, dvanaesti, prvi, drugi, treći, četvrti, peti, sedam mjeseci. Šesti će proći tako. Dolazi nam godišnji sedmi i osmi i evo nas u devetom mjesecu. I hajmo se svi zajedno zapitati što smo za to vrijeme napravili. Mora se zapitati i saborska većina iz jednostavnog razloga, ako oni više rade, radit će i oporba. Za ovih 7 mjeseci što smo napravili? Govorili smo o reformama. Što je reforma? Reforma je uspostava novog sustava. Da bi mogli provesti reformu morate znati postojeće stanje, nulto stanje, morate imati viziju, ideju i cilj. Reforma je bila legalizacija. Zašto? Iz razloga što smo znali da je situacija bespravne gradnje takva da godinama žmirimo pred njom, da godinama dopuštamo da ljudi bespravno grade i ušli smo u reformu koja nije bila jednostavna. Reformu smo postavili i proveli. To je reforma. Što smo mi napravili za ovih sedam mjeseci? Zbunjujemo građane. Prvo i osnovno zaista zbunjujemo građane. Prvo je uvaženi ministar Nakić rekao da je povećanje dopunskog zdravstvenog osiguranja. Tu u Saboru, u redu za ručak je jedan saborski zaposlenik mene pitao ja moram ići u, hoću policu koliko plaćam. Znate šta sam rekla? Ne znam, jer stvarno ne znam. I kad bi sad tu morali glasati kakva je polica ne znam kako bi glasali jer mi to ne znamo. Što smo napravili? Napravili smo jednu veliku reformu ukidanje pečata. Pa ljudi moji, to je jedna sitnica u moru onog što treba napraviti. Sljedeću reformu eto nas i odlučimo za djecu sa Downovim sindromom ukinuti onaj dodatak koji imaju, odnosno obvezu koju imaju. to nije reforma. To je nešto posve drugo. Ali šta može biti zajednički nazivnik svega toga? Zajednički nazivnik svega toga da vrlo olako bez razmišljanja napadamo one koji su najugroženiji i zbunjujemo ljude, zaista zbunjujemo građane. Najavljujemo niz zakona. Naši građani misle da je taj zakon već donesen. Primjera radi. Zakon o porezu na nekretnine. Mene na ulici susreću ljudi i kažu dajte mi samo recite za svoj stan od 50 kvadrata koliko ću ja imati porez. Pa ne znamo, zato što olako najavljujemo, olako to činimo. Ne treba svoj mandat bez obzira da li izvršna vlast ili zakonodavna vlast shvatiti olako. Iza svake rečenice koja je izgovorena iza ove govornice, iza svake rečenice koju izgovori bilo koji resorni ministar poruka je građanima i građani još uvijek vjeruju tim rečenicama. Mislim da vjeruju sve manje. Stoga ako nešto najavljujemo, ako nešto govorimo iza toga treba biti odgovornost. Odgovornost smo zaboravili svi zajedno. Odgovornost je da se dođe na glasanje. Prva odgovornost je odgovornost zaista saborske većine koja mora biti odgovornost prema svom mandatu, ali odgovornost je i prema onom što radimo. Ako najavljujemo reforme moramo znati i koja je to reforma, moramo ju jasno reći i jasno definirati i imati odgovornost za njeno provođenje. Stoga kroz ovih 7 mjeseci ja sam rekla 7 mjeseci, no međutim to ćemo, mi ćemo taj čas doći u 9 mjesec. Kad podvučemo crtu i kad vidimo što smo napravili bojim se da ćemo se svi zajedno crvenjeti. Da se ne bi crvenili poziv je ministrima odgovornost. Iza onog što najavljuju moraju jasno stajati i znati što najavljuju, a i odgovornost svih nas da za ovoj govornici zaista diskutiramo konstruktivno i pametno. Hvala.
Hvala lijepa. Sada bih zamolio u ime kluba MOST-a uvaženu zastupnicu Strenju-Linić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani zastupnici rekli ste neke dobre riječi, ali zapravo na vas i na gospođu Petrijevčanin se one ne bi mogle primijeniti. Vi ste ovu govornicu danas iskoristili pričati o temi o kojoj ste barem mogli neke osnovne podatke pročitati ili pitati osobe koje o tome nešto znaju. Gledajte, ovo nije. Znači ovako. U Hrvatskoj imamo 500 000 invalida, od toga je djece, odnosno osoba sa Downovim sindromom 1650 osoba, djece. Zakon o jedinstvenom tijelu vještačenja ono što niste htjeli reći donesla je prošla Vlada 4. srpnja 2014. godine, a nakon toga je donesena i Uredba kojom se trebalo provoditi medicinsko vještačenje. Da kažem zapravo, trebalo se nakon što se ranije vještačilo u šest sustava po različitim zakonima i različitim kriterijima ovaj zakon je trebao biti dobar i kroz to jedinstveno tijelo uvesti i jedinstvene kriterije. Dakle, prema ranijim propisima osoba sa paraplegijom ili bilo kojom vrstom oštećenja morala se ako je željela ostvariti neko pravo u svakom pojedinom sustavu pojedinačno vještačiti. Osim dodatnih troškova imali su i obavezu pojavljivanja na svakom tom mjestu i to je predstavljalo veliki problem. Da bi se to ujednačilo u novom sustavu je predviđeno da će se vještačiti na jednom mjestu. Dakle, željelo se pojednostaviti, no zakon, odnosno pravilnik koji su implementirali nakon toga, dakle prošla Vlada, ni jedna niste rekli tko je to donio bez dobre pripreme, bez da su kadrovski ekipirali centre krenuli su u cijelu tu priču i cijeli taj sustav nije bio funkcionalan. To nije opravdanje za to, ali mi sada nismo 7 mjeseci na vlasti i Vlada postoji 3 mjeseca. I vrlo je teško 20 godina ili 4 godine koliko su određeni zakoni na snazi sada to mijenjati. Možemo ali ukoliko jedan po jedan slučaj dođu do onoga tko to treba riješiti i pokušati pokrenuti da se izmjene propisi. Dakle, uredbom koja je sporna u cijeloj ovoj priči, Uredbom o metodologijama vještačenja propisana je metodologija vještačenja koja obuhvaća načine utvrđivanja tjelesnog, intelektualnog, osjetilnog i mentalnog oštećenja invaliditeta odnosno funkcionalne sposobnosti osobe, radne sposobnosti, utvrđivanje tjelesnog oštećenja odnosno oštećenja organizma i razine potpora. Propisano je da to rade ovlašteni vještaci, propisan je način njihovog rada i postupak imenovanja i dokumentacija. Ono što je problem i što smo mi uočili, do mene su došli zapravo stručnjaci, da niti u jednom tom tijelu trenutno u Hrvatskoj ne radi nitijedan pedijatar. I onda imate situaciju da djecu u ranoj dobi kada se već rano mora postaviti dijagnoza, zna se kad je dijete rođeno sa downom ali dijagnoza cerebralnog oštećenja i cerebralne paralize ta vještačenja traju i rješenje se treba čekati čak i 3 godine a za sve to vrijeme to dijete zahtijeva itekako pojačanu potporu, fizikalnu terapiju i uključivanje svih onih stručnjaka kako bi se kao kroz ranu intervenciju pokušalo to dijete što bolje osposobiti. Dakle, problem je u kadrovskoj ekipiranosti onih koji su to trebali odraditi. Dakle, koncept Zakona o jedinstvenom tijelu vještačenja donesen od prošle Vlade činio se dobrim ali je razočarao u praksi i trenutno mi zbilja imamo 37 u ovom trenutku tisuća osoba, ne djece, trebali ste pročitati prave podatke, osoba koje čekaju na to rješenje. I to je veliki problem jer nema dovoljno osoba specijalista vještaka koji to trebaju provesti. Znači, veliki problem je nedostatak tih stručnjaka jer sada se vještači na jednom mjestu gdje većinom oni koji vještače su radili na vještačenju onih koji idu na umirovljenje ili neke druge invalidnosti. Nisu radili djecu. Dakle, osobno sam rekla ovih dana nisam htjela izlaziti u javnost ni kao predstavnica MOST-a ni kao predsjednica saborskog Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku dok ne vidim o čemu se zapravo radi. I vjerujte mi, radi se o sporadičnim slučajevima kojih možda je 20 i nešto više. Pokušali smo prikupiti podatke o kojim se slučajevima radi i u kojim gradovima, tko ih je vještačio? Radi se o prvostupanjskim rješenjima kako bi se to vratilo ponovno kroz nekakvu i riješilo u drugostupanjskom rješenju pozitivno jer naravno da znamo da ta djeca ali i druga djeca koja su oštećena, znači ne radi se samo o djeci sa down sindromom nego i neka druga djeca sa drugim bolestima koja su oštećena kako bi se to riješilo u drugostupanjskom. I ta djeca naravno dobila svoj invaliditet. Dakle, informacija je da se radi o nekoliko slučajeva. Zbog toga smo i sazvali sastanak sa svim udrugama i predstavnicima udruga već sutra koji će doći i donijeti podatke o toj djeci i pokušat ćemo to riješiti da li izmjenom uredbe ili rješavanjem na koji način tko zapravo djecu može vještačiti i gdje su napravljeni propusti [[Upadica Reiner: Hvala.]] Samo bih još sekundu, molim vas. Građanska inicijativa „Pomozimo djeci sa invaliditetom“ koja okuplja 6000 članova su već bili kod nas, posjetili i upozorili. Problem je inkluzivnog dodatka koji treba donijeti, problem je situacije da nemaju već ranu intervenciju i svih onih stručnjaka koji postoje, problem je roditelja njegovatelja. To ćemo isto tako riješiti. Ali nijednom nisu rekli da je problem u tome da smo donijeli loše zakone. Ova Vlada nije donijela loše zakone, mi se trudimo samo ispraviti pogreške iz prijašnjeg sustava.
Hvala. Vi ste daleko premašili vrijeme, više nego i raniji kolege neki kojima sam isto tako dozvolio sa vaše strane da premaše vrijeme. Prema tome, pokušavajmo biti malo parlamentarni. Ja ću sad zamoliti uvaženog zastupnika Milivoja Špiku koji će govoriti u ime kluba Milan Bandić 365, Ermina Lekaj Prljaskaj, Vladimir Bilek. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani kolege i kolegice. Ja se opet ovdje cijelo vrijeme učim i informiram pa tako mislim da ovaj dio Poslovnika koji omogućava da se zatraži stanka za iznijeti neki relevantni problem više ili manje ne mora biti ali nisam znao da je bila izmjena Poslovnika pa da je uveden i pregled tiska. Pa onda ujutro imamo fine svježe informacije, tko nije stigao pročitati novine. Naravno da je meni kao predsjedniku Bloka umirovljenici zajedno, dakle i osobi koja želi predstaviti probleme umirovljenika i braniti ih u ovom časnom Domu drago da se i neki drugi zastupnici jave i da žele isto tako štititi prava ne samo umirovljenika već kompletne populacije pa da su veoma zabrinuti i za najavljeno poskupljenje police dopunskog zdravstvenog osiguranja koje će biti ako bude i biti će kad bude. Dakle, to je sve po onom ki bi da bi u ovom trenutku. Ali lijepo je da se netko nakon nekoliko mandata i zapita što ćemo sad raditi u Saboru? Evo došao je netko tko hoće nešto konkretno raditi i nešto što bi trebao raditi ono što neki nisu. Dakle, hrvatska javnost u ovom trenutku se nema potrebe previše zabrinjavati da li će ili neće polica dopunskog zdravstvenog osiguranja poskupiti samo zbog toga što je ministar Nakić to najavio jer od najave do realizacije postojale su i određene reakcije kao i reakcija unutar vladajuće većine koja je presudna. Dakle, ostali mogu skupljati potpise, mogu demonstrirati, mogu najavljivati revolucije, što god i to su mogli raditi prije 3 godine, 4 ili 1 ili cijelih 12 godina međutim nisu. Nije isključeno, i možemo isto tako reći ovdje da možemo vratiti isto tako i mogućnost odnosno različitost u plaćanju police dopunskog zdravstvenog osiguranja, pa recimo da jedna od ideja može biti i da to bude s obzirom na prihode. Pa recimo da bude 1%. Pa će biti polica od 20 pa do 200 ili 300 kuna, ovisno o prihodima pojedinca. I nešto što eventualno sutra može biti. To što ćemo sad plašiti naše građane da će polica 100% biti 89 kuna nemojte se previše kladiti jer ima i nas koji se nešto pitamo. E sad, naravno da ovo kažem i kao predsjednik Bloka umirovljenici zajedno za koje moram ispraviti i javnost a i određene kolege nije osnovao HDZ, dakle nismo mi informacije radi ničiji privjesak, niti nas je osnovao SDP. 140 osnivača koji nemaju veze apsolutno ni sa kime. A isto tako ja sam u ovoj sabornici među zadnjima kojima će netko čestitati dan NDH kako neki kolege izjavljuju. Ali to je čisto ovako malo korištenje ove govornice s obzirom da Poslovnik dopušta. Nadalje, drago mi je i da je kolegica objasnila ovo ukidanje dodatka na nekoliko osoba s Downovim sindromom ali vratite se na ovu bit koju sam htio demantirati svog kolegu, ne trebamo uzimati novine, pokazivati ih ovdje i raditi dnevne analize jer ima naših ministara koji se očito još nisu snašli ili kojima je drago puštati probne balone da vide kako će javnost reagirati pa ćemo se onda korigirati. No ima i nas kojima ne trebaju probni baloni, koji znaju što od nas građani očekuju i budite sigurni da ćemo se za to i tako nešto boriti a svima ostalima koji na tom putu žele dati bilo kakvu potporu unaprijed hvala, unaprijed doista hvala jer doista štiti prava svih socijalnih skupina jest zadatak ne samo Bloka umirovljenici zajedno ili drugih političkih opcija koji su malo, imaju više senzibiliteta prema tim skupinama, nego i svih nas ovdje 151. I ja vjerujem da ćemo na tom putu iznaći zajednički jezik. A rekli smo sve ide dok ide, kad ne ide mijenjamo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. I zadnja će biti intervencija u ime kluba HDZ—a uvaženog zastupnika Ivana Šukera. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, ovdje zadnjih dva mjeseca vrlo često slušamo priče oko zdravstva ovakve, onakve, međutim 3 godine smo kao klub pokušali zaključkom koji bi usvojio ovaj Sabor doći do stanja financijskoga hrvatskog zdravstva i nismo uspjeli. Dakle one zadnje podatke koje imamo da sa 31.12. hrvatsko zdravstvo je bilo dužno negdje oko dospjelih obveza oko 2,5 milijarde kuna, bivše čelništvo Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i ministar su vratili bolnicama negdje oko 750 milijuna kuna. Kao to su prenapuhani troškovi, a istovremeno sjećate se kad je bilo govora samo vi radite prekovremeno, vršite pretrage, ovo, ono da se smanje liste čekanja sve će vam biti plaćeno. Postavlja se pitanje šta je sa tih 750 milijuna koji vise u zraku? Tko će njih platiti? Da li će liječnici koji su radili, koji su trošili materijal, koji su trošili sredstva da bi napravili taj posao tko će njima to platiti? Druga stvar kolegice i kolege često smo slušali da je uveden financijski red u državu, da se plaća sve u roku od 60 dana, rok za plaćanje dobavljačima lijekova je između 200 i 300 dana. Međutim, vrlo interesantno da nitko za taj produženi rok ne traži obračun kamate. Jer se to samo po sebi nameće neko pitanje, dakle nameće se pitanje kako to netko može podnesti 200, 300 dana da mu se ne plati roba koju je isporučio, on je to vjerojatno financirao sa nekakvim sredstvima, ta sredstva koštaju a istovremeno on ne zaračunava kamate. A znate zašto? Iz jednostavnog razloga jer je to već ukalkulirao u cijenu lijekova i logična stvar da onda svi skupa u konačnici plaćamo daleko više. I kad govorimo o zdravstvo mislim da su ovo teme o kojima trebamo razgovarati. I kad riješimo ove teme onda ćemo lako razgovarati o nekim drugim stvarima. Međutim, do god ne riješimo ovaj godišnji trend gubitaka od po prilici 2 do 3 milijarde kuna, nemojmo zaboraviti da u protekle 4 godine zdravstvo je dva puta sanirano sa ukupnim iznosom preko 6 milijardi kuna. I nakon te četiri godine mandata Kukriku koalicije kakav rezultat je Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i Ministarstva zdravlja? Minus od 2,5 milijarde kuna. A isto tako kolegice i kolege nemojmo zaboraviti da je bilo rečeno samo da mi Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje iščupamo iz ralja riznice sve će biti divno, sve će biti krasno, mi ćemo sve plaćati na vrijeme itd. Evo izišao je Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje iz državne riznice, u državnu riznicu su se ponovno vratili klinički bolnički centri i što imamo? Imamo opet minus od 2,5 milijarde kuna. Ponavljam, to su teme o kojima trebamo razgovarati i dok ne riješimo ovaj problem kontinuiranog stvaranja minusa u zdravstvu dotle sve ove političke i politikantske nabacivanja prema ministru nažalost neće imati nikakve koristi, niti će imati ministar koristi od tih 19 kuna ako ne riješi ove probleme. Ali kažem najbolje je kada se zaboravi kako je bilo dok sam ja bio na vlasti i donosio odluke, to mislim na vladajuću koaliciju, a blatom se nabacivati na nekoga dugog u ovom trenutku. Hvala lijepa.
i prešli bismo na slijedeću točku dnevnog reda, a to je: - Izvješće pučke pravobraniteljice za 2015. godinu. Podnositeljica: Pučka pravobraniteljica. Kolegice i kolege ja razumijem da je uzbuđenje popustilo ali idemo malo posluhnuti. Dakle, podnositeljica izvješća je Pučka pravobraniteljica sukladno članku 16. Zakona o pučkom pravobranitelju, članak 12. Zakona o suzbijanju diskriminacije, članku 9. Zakona o nacionalno preventivnom mehanizmu za sprječavanje mučenja i drugih okrutnih neljudskih ili ponižavajućih postupaka i kažnjavanja, članku 215. Poslovnika Hrvatskog sabora te članku 39. Poslovnika pučkog pravobranitelja. Zbog obimnosti materijala cjelovito izvješće nije umnoženo već se nalazi na web stranici Hrvatskog sabora. Sažetak izvješća dostavljen vam je u pretince. Raspravu su proveli Odbor za pravosuđe, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Obično u školi kad učitelj zašuti onda se stvori mir, čini se da i ovdje funkcionira to. Dakle, izvješće ste primili na sjednici. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li podnositeljica dodatno obrazložiti izvješće? Da. Izvolite uvažena pučka pravobraniteljica gospođa Lora Vidović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru. U RH u 2015. godini 92 tisuće umirovljenika primalo je mirovinu manju od 500 kuna. 38. tisuća stanovnika u 20 jedinica lokalne samouprave potpuno je izvan sustava vodoopskrbe a raspon cijena vode koju određuju isporučitelji je od 9 do čak gotovo 28 kuna po kubiku. Gotovo 20% mladih niti se obrazuje niti radi i zbog toga su u opasnosti od potpune socijalne isključenosti. Broj dijagnosticiranih slučajeva melanoma u Hrvatskoj je na razini europskog prosjeka ali je stopa smrtnosti veća za 50%. Neprihvatljiva i diskriminatorna retorika u javnom prostoru i dalje je snažno prisutna.
Kolegice i kolege, molim vas dajte uvaženoj pučkoj pravobraniteljici mogućnost da iznese to ili vas to uopće ne zanima o temi koja je ja mislim od ključnih tema zapravo civilizacijskih koja bi sve trebala zanimati. Ja vas lijepo molim dajmo joj priliku da kaže svoje izvješće. Izvolite, oprostite što sam vas prekinuo.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče Sabora ako se slažete, ja bih počela ispočetka. Dakle ponoviti ću. U Republici Hrvatskoj u 2015. godini 92 tisuće umirovljenika primalo je mirovinu manju od 500 kuna. 38 tisuća stanovnika u 20 jedinica lokalne samouprave je potpuno izvan sustava javne vodoopskrbe a raspon cijena vode koju određuju isporučitelji kreće se od 9 do gotovo 28 kuna po kubiku. Gotovo 20% mladih niti se obrazuje niti radi i zbog toga im prijeti potpuna socijalna isključenost. Broj dijagnosticiranih slučajeva melanoma u Hrvatskoj je na razini europskog prosjeka ali je stopa smrtnosti veća za 50%. Neprihvatljiva i diskriminatorna retorika u javnom prostoru je i dalje snažno prisutna a prava manjina doživljavaju se kao ugrožavanje većine. Ovo je samo mali dio problema o kojem govori izvješće pučke pravobraniteljice za 2015. godinu koje obuhvaća sve mandate institucije. Zakonitog djelovanja javne uprave u skladu sa Zakonom o pučkom pravobranitelju, suzbijanje diskriminacije po Zakonu o suzbijanju diskriminacije, nacionalnog preventivnog mehanizma te zaštite i promicanja ljudskih prava u skladu sa akreditacijom Nacionalne institucije za ljudska prava sa statusom A pri Ujedinjenim narodima. Ovo izvješće sadrži analizu i ocjenu stanja ljudskih prava i pojava diskriminacije posebice u odnosu na pojedina područja odnosno ranjive skupine građana. Također i preporuke za uklanjanje sustavnih nedostataka i nepravilnosti te ocjenu o mjeri u kojoj su nadležna tijela postupila po našim ranijim preporukama prema informacijama koje su nam bile dostupne u trenutku njegova pisanja. Nastalo je na temelju informacija koje smo prikupili ne samo iz pritužbi građana nego tijekom cjelogodišnje suradnje sa brojnim tijelima, organizacijama, udrugama i pojedincima, terenskih obilazaka, iz istraživanja i medijskih objava te podataka koje su nam dostavili dionici iz cijele zemlje. U pripremi ovog izvješća podatke koje smatraju važnima smo zatražili na 362 adrese a od svih javno pravnih tijela samo nam Ministarstvo zdravlja te podatke nije dostavilo. U pogledu cjelogodišnje suradnje u radu povodom pritužbi građana i dalje bilježimo sve bolju suradnju i komunikaciju s nadležnim ili prituženim tijelima a posebice bih pri tome istaknula lokalnu razinu budući da je tijekom 2015. godine nakon što su ranije otvoreni područni uredi u Rijeci i Osijeku otvoren je i područni ured pučke pravobraniteljice u Splitu. Međutim i dalje određena nadležna tijela ne odgovaraju ažurno ili u znatnoj mjeri ignoriraju naše postupanje. U 2015 to su bili Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta, Ministarstvo pomorstva, prometa i veza, Sveučilište u Zagrebu, KBC Zagreb i Državni ured za upravljanje državnom imovinom. Što se tiče rada ureda i statističkih predmeta broj predmeta po kojima smo tijekom 2015. postupali bili da se radi o pritužbama ili općim inicijativama je bilo 4655 što je 13% više u odnosu na 2014. godinu ali gotovo 80% više od 2012. godine. Kada govorimo o područjima na koji se odnosi najveći broj pritužbi i dalje je na prvom mjestu pravosuđe, slijede radni i službenički odnosi, nakon toga pritužbe na diskriminaciju u ukupnom broju po osnovama i područjima, imovinsko pravni odnosi, postupanje policijskih službenika, ovrhe, zdravlje, zaštita osoba lišenih slobode, socijalne skrbi itd.. U odnosu na stanje ljudskih prava i suzbijanje diskriminacije u 2015. godini istaknula bih tri osnovna naglaska. Prvi proizlazi iz zaista velikog broja pritužbi koje dobivamo od građana u gotovo svim područjima a pokazuje nepovjerenje koje osjećaju u sustav i u institucije neovisno o tom radi li se o pravosuđu, upravi, o državnim tijelima ili onim na područnoj, odnosno lokalnoj razini. Nažalost brojnost i međusobna neusklađenost propisa to povjerenje još dodatno produbljuju. Građani nisu dovoljno informirani o svojim pravima, ne znaju kojim institucijama i nadležnim tijelima se trebaju obratiti da zaštite ili da ostvare neko svoje pravo i gube strpljenje uslijed zaista često višegodišnjih i bezuspješnih lutanja po sustavu. Bilo da se radi o besplatnoj pravnoj pomoći, o pravima iz sustava socijalne skrbi, radnih odnosa ili nekim drugim zakonskim pravima. Građani govore i pišu kako imaju osjećaj nepravde i nejednakosti pred zakonom a pokušaj iznalaženja izvaninstitucionalnih rješenja to povjerenje onda još više jačaju ali i udaljavaju društvo od vladavine prava i pravne sigurnosti što dodatno usporava toliko potrebne sustavne promjene. Drugi naglasak koji želim istaknuti odnosi se na ekonomska i socijalna prava koja se protežu naravno kroz gotovo sve segmente života bilo da se radi o sustavu socijalne skrbi u užem smislu i položaju najranjivijih skupina građana, dostupnosti socijalnih ali i komunalnih usluga, probleme u sustavu radnih i službeničkih odnosa, zdravstvenu zaštitu dostupnost usluga na privatnom tržištu i diskriminaciju temeljem imovnog stanja ali i pristup pravosuđu što je sve značajno i sve više obilježeno imovnim stanjem građana pri čemu onima koji nemaju dostatna financijska sredstva sva ova prava često ostaju nedostupna. Dugogodišnje loše gospodarsko stanje u zemlji dodatno i dalje te poteškoće produbljuje osobito za najranjivije građene. Uvođenje zajamčene minimalne naknade nije pokazalo adekvatne rezultate u poboljšanju socijalnog statusa radno nesposobnih i nezaposlenih osoba kao ni jedno roditeljskih obitelji. Veliki broj starijih osoba ne mogu zadovoljiti osnovne životne potrebe, nemaju adekvatnu skrb i njegu, često su žrtve diskriminacije a izostavljeni su i iz planova socijalnog stanovanja. Dio podataka govorio kako je među beskućnicima sve više mladih osoba i žena ali i branitelja. Osim toga, branitelji u pritužbama često navode kako ih društvo tretira kao teret dok u isto vrijeme sustav podrške nije prilagođen njihovim stvarnim potrebama. Radnici u privatnom sektoru i dalje često ne mogu ostvariti sva temeljna prava iz radnog odnosa poput onog naplaćeni rad te na odgovarajući dnevni, tjedni i godišnji odmor. S druge strane tijekom 2015.godine učestalo smo svjedočili etiketiranju zaposlenih u javnom sektoru kao uhljeba što osim što je ponižavajuće i uvredljivo prema pojedincima ukazuje i na nepovjerenje građana u institucije o čemu sam već govorila no ujedno ga i dodatno produbljuje stvarajući time jedan začarani krug nezadovoljstava. Sve je očitija povezanost životnog standarda i zdravstvenog stanja, što bogatije članove društva stavlja u povlašteni položaj. Iako su za neke postupke ili tretmane liste čekanja skraćene za pojedine se zahvate one i dalje formiraju po nekoliko godina unaprijed a novija i učinkovitija generacija lijekova pacijentima je u velikom broju slučajeva nedostupna. Najava racionalizacije zdravstvenog sustava prvenstveno kroz smanjivanje troškova predstavlja realnu opasnost od smanjivanja kvalitete zdravstvene zaštite zbog čega je pri reformi zdravstvenog sustava potrebno osnažiti poziciju najranjivijih skupina građana kao što su siromašni, stari i teško bolesni. Sve ovo pokazuje kako jednakost pred zakonom nije uvijek ostvariva onima slabijeg imovnog stanja a taj je problem dodatno naglašen u ruralnim područjima u kojima lokalne jedinice nemaju dovoljno sredstava da zadovolje osnovne potrebe svojih stanovnika. U ruralnim područjima nedovoljno su dostupne javne usluge kako socijalne tako i komunalne što doprinosi produbljivanju socijalne isključenosti a upravo dostupnost javnih usluga najranjivijima treba biti jedan od indikatora uspješnosti svih budućih reformi. Suradnja državnih i lokalnih donositelja odluka pri tome je od ključne važnosti jednako kao iznalaženje novih inovativnih rješenja u suradnji sa europskim i međunarodnim dionicima. Treći naglasak koji želim istaknuti odnosi se na položaj i prava pripadnika nacionalnih manjina. Slučajeve etničke diskriminacije te diskriminatornog govora u javnosti. U gotovo svakoj četvrtoj pritužbi na diskriminaciju kao osnove se navode rasa, etnička pripadnost ili boja koža odnosno nacionalno podrijetlo a nejednakom postupanju u najvećoj mjeri izloženi su pripadnici Srpske i Romske nacionalne manjine. I dalje su prisutni problemi sa ostvarivanjem prava na ravnopravnu službenu uporabu jezika i pisma, zastupljenost u tijelima državne uprave kao i u pristupu javnim medijima. Tijekom 2015.godine i dalje se razvijala atmosfera usmjerena ka propitivanju uloge nacionalnih manjina u društvu te opravdanosti postojanja zasebnih prava koja su im zajamčena a uglavnom je bila usmjerena protiv pripadnika Srpske nacionalne manjine. Nastavljen je spor oko postavljanja dvojezičnih ploča u Vukovaru do čijeg razrješenja bi moglo doći jedino dogovorom uz uvažavanje potreba i osjećaja i hrvatske većine i Srpske manjine. Potrebno je uložiti snažnije napore za destigmatizaciju ćirilice kao i za promociju vrijednosti i uporabe svih manjinskih jezika i pisama koji su integralni dio kulturne baštine RH. Iako udio pripadnika nacionalnih manjina u ukupnom stanovništvu iznosi 7,67% među zaposlenima u tijelima državne uprave tek ih je 3,40%. Na izborima za vijeća i predstavnike nacionalnih manjina u jedinicama lokalne i područne samouprave izlaznost je bila tek nešto viša od 13%. Dugogodišnji problemi i dalje su prisutni vezano uz programe obnove i stambenog zbrinjavanja. Razvidan je disparitet između potreba korisnika i mogućnosti države za osiguravanjem dostatnih financijskih sredstva iz stambenog fonda. Dinamika rješavanja predmeta obnove u ratu oštećenih kuća pokazuje kako će administrativne i operativne poteškoće s ostvarivanjem prava na obnovu biti prisutne još godinama jednako kao i teškoće vezane uz sanaciju i obnovu elektrodistribucijske mreže u povratničkim krajevima. Integracija Roma i dalje je otežana. Ponajviše zbog toga što žive u izdvojenim naseljima. Iako je u nekima uvedena javna rasprava i izgrađene su vodovodne mreže priključak je često preskup ili nedostupan zbog pravnog statusa objekata. Osim uvjeta stanovanja susreću se i s brojnim drugim problemima kao što su neostvarivanje prava u sustavu socijalne skrbi odnosno statusnih prava. Rome koji su stranci s odobrenim privremenim ili stalnim boravkom pa čak i one koji imaju državljanstvo RH pogađaju i teškoće u ostvarivanju zdravstvene zaštite budući da mjesečni iznos koji su dužni plaćati za obvezno zdravstveno osiguranje od 400 kuna po osobi jednostavno ne mogu podmiriti. Mjere društvenog uključivanja Roma nepovezane su i raspršene a tijela na istim ili različitim razinama vlasti često nisu međusobno upoznata s aktivnostima koje provode. Održavanje predsjedničkih i parlamentarnih izbora ali izbjeglička kriza tijekom 2015. utjecali su i na sve češće pojave neprihvatljivog i diskriminatornog govora usmjerenog prema pripadnicima nacionalnih manjina, ideološkim ne istomišljenicima ali i prema izbjeglicama. Komuniciralo se simbolima, grafitima i drugim porukama. Poklič „za Dom spremni“ punio je društvene mreže i nogometne stadione a izostajala je njegova potpuna javna osuda iako se njime izražava sklonost fašističkom režimu. Diskriminatorni i mrzilački komentari na internetskim portalima i društvenim mrežama se ne uklanjaju na vrijeme iako su prema praksi Europskog suda za ljudska prava portali to dužni činiti. Aktivisti i borci za ljudska prava također su meta diskriminatornog govora te im se uništava imovina. Javne osobe, političke, društvene i vjerske vođe imaju posebnu odgovornost, diskriminatoran govor i prevenirati. Vaše riječi imaju posebnu težinu, jer putem medija dopiru do šire javnosti zbog čega je izuzetno važno da pozivaju na toleranciju i osuđuju pojave diskriminatornog govora i govora mržnje. Što se tiče drugih osnova i područja diskriminacije u porastu je bio i broj pritužbi na diskriminaciju na osnovu dobi kako starijih, tako i mlađih građana. Slijede one na osnovi zdravstvenog stanja, obrazovanja, političkog uvjerenja, a potom i vjere. U odnosu na područja građani su najviše diskriminirani u kontekstu rada i zapošljavanja. Pri tome radnici i dalje nevoljko diskriminaciju prijavljuju ponajviše zbog straha od još goreg tretmana i gubitka zaposlenja, ali i nedostatka financijskih sredstava. Od ostalih područja treba spomenuti upravu, pristup dobrima i uslugama, pravosuđe, obrazovanje i drugo. A tablicu sa kompletnim popisom osnova i područja možete naši u integralnom tekstu izvješća. Kada govorimo o radu Nacionalnog preventivnog mehanizma u 2015. godinu uz postupanje po pritužbama osoba koje su lišene slobode ili kojima je ograničena sloboda kretanja tijekom prošle godine bili smo u 72 obilaska zatvora i kaznionica, policijskih postaja, domova za starije i nemoćne, psihijatrijske ustanove, te mjesta kretanja i boravka izbjeglica. Pri tome nisu uočena ponašanja ili uvjeti koji bi mogli predstavljati mučenje ili nečovječno postupanje, ali jesu oni koji bi mogli predstavljati ponižavajuće postupanje. Kvaliteta pružanja zdravstvene zaštite uz uvjete smještaja i dalje je jedan od najčešćih razloga pritužbi osoba lišenih slobode koje se nalaze u zatvorskom sustavu. Odgovornost za osiguravanje adekvatne zdravstvene zaštite zatvorenicima trebalo bi kao i za opću populaciju izvan zatvorskog sustava preuzeti Ministarstvo zdravlja, a sada se pruža u okviru Ministarstva pravosuđa. Iako se napučenost u zatvorima i kaznionicama smanjila u odnosu na prijašnje godine, a zatvori ulažu znatne napore u poboljšanje uvjeta smještaja i dalje se ne poštuju prostorni uvjeti u kaznionici u Lepoglavi, te zatvorima u Osijeku, Varaždinu i Zagrebu, a uvjeti smještaja osoba lišenih slobode u policijskim postajama djelomično su izvan međunarodnih standarda. I dalje ne postoji jasno definirana jedinstvena pravila i kriteriji provođenja posebnih mjera održavanja reda i sigurnosti što može uzrokovati pogreške s tragičnim posljedicama kao u slučaju zatvorenika koji se u studenom prošle godine zapalio u posebno osiguranoj prostoriji bez opasnih stvari. Ova situacija mogla se izbjeći da je sustav osigurao tehnički primjerene prostorije, te odgovarajući individualni pristup zatvorenicima. Ispravljanju tih sustavnih nedostataka zasigurno ne doprinosi ni odgađanje donošenja novog Zakona o izvršavanju kazne zatvora, niti osjetno smanjenje proračunskih sredstava za zatvorski sustav. Zatvorenici su se prituživali i na neučinkovitost pravne zaštite u koju i dalje nemaju povjerenja i govore kako pravna sredstva ne koriste, jer se ne žele zamjeriti službenicima. Zabilježena je i dugotrajnost postupanja sudaca izvršenja koji odluke povodom žalbe u stegovnim postupcima ne donose u zakonskom roku od 48 sati već ponekad tek nakon 4 mjeseca. Pritužbe osoba s duševnim smetnjama prije svega su se odnosile na prisilnu hospitalizaciju i provođenje medicinskih postupaka bez slobodno dane suglasnosti, a dijelu osoba s duševnim smetnjama naplaćivala se participacija tijekom prisilnog smještaja u psihijatrijske ustanove što je zaista nedopustivo. Tijekom obilazaka domova za starije i nemoćne osobe nisu utvrđena postupanja koja mogu predstavljati mučenje ili nečovječno postupanje, ali jesu ona koja mogu predstavljati ponižavajuće postupanje i kršenje određenih zakonskih prava. Razlozi za to proizlaze iz nedovoljnog poznavanja međunarodnih standarda i domaćih propisa, iz paternalističkog stava da zaposlenici domova znaju najbolje što je za njihove korisnike potrebno, pa se prema njima ponašaju kao prema djeci ili zbog manjka osoblja. Otvorena vrata, nekorištenje paravana u više krevetnim sobama i slična postupanja tijekom provođenja njege korisnika narušavaju privatnost, te zaista mogu biti ponižavajući. U rujnu 2015. Hrvatska se suočila i s izbjegličkom krizom, a do kraja godine je kroz zemlju prošlo više od 550000 izbjeglica. Na ovaj izazov je Hrvatska uz početnu nepripremljenost uslijed velikog broja dolazaka u kratkom vremenu odgovorila adekvatno osiguravajući izbjeglicama prolazak Hrvatskom u generalno gledajući humanim uvjetima. Pri tome su se solidarnošću posebno istaknuli stanovnici Tovarnika, Bapske, Harmice i drugih mjesta kroz koje su izbjeglice prolazile, mnogi volonteri, a značajan posao osiguravanja reda i mira i pomaganje ranjivim skupinama odradili su policijski službenici. Svakodnevno su na terenu izbjeglicama humanitarnu pomoć pružale brojne međunarodne organizacije, nevladine udruge i stručnjaci, a do kraja godine je izbjeglicama koje su balkanskom rutom prošle kroz Hrvatsku u načelu osiguran pristup traženju međunarodne zaštite, besplatan prijevoz, zdravstvena zaštita, smještaj i zadovoljenje osnovnih životnih potreba. Takvim pristupom izbjegličkoj krizi podjednako se odgovorilo potrebi za poštivanjem ljudskih prava i sloboda izbjeglica kao i primjeni načela solidarnosti i zaštiti nacionalnih interesa. Izbjeglička kriza potvrdila je već postojeće zaključke. Hrvatska nije poželjna zemlja odredišta, između ostalog i zbog prepreka integracije imigranata. Pravo na međunarodnu zaštitu u Hrvatskoj ostvaruje 177 osoba od kojih 90 stvarno ovdje i boravi. Iako je njihov broj malen zbog globalnih okolnosti obilježenih velikih migracijskim kretanjima i činjenici da bi već u lipnju u Hrvatsku trebali stići prvi tražitelji međunarodne zaštite iz Turske, Grčke i Italije putem dogovorenog programa preseljenja i premještaja to će se zasigurno promijeniti. Međutim, migracijska politika donesena za razdoblje od 2013. do 2015. nije dopunjena novom, a Hrvatska nema ni integracijsku politiku. Iskustva osoba sa odobrenom međunarodnom zaštitom ukazuju na ozbiljne prepreke u integraciji. Nema posebnih tečajeva hrvatskog jezika za one koji traže posao, ni osposobljavanje za razna zanimanja. Nedostaje podrška pri upoznavanju kulturnih i društvenih razlika, a otežan im je pristup zdravstvenoj zaštiti zbog jezičnih i administrativnih prepreka. Što se tiče rada Ureda pučke pravobraniteljice u 2015. godini kao što sam već ranije rekla postupali smo u 13% više predmeta nego tijekom 2014. i gotovo 80% više nego tijekom 2012. što je uistinu velik porast i pokazuje da su mjere približavanja ureda građanima urodile plodom. Između ostalog i zbog snažnijeg komuniciranja s javnošću. Ali prvenstveno putem otvaranja područnih ureda u Osijeku, Rijeci i Splitu čime smo zasigurno postali dostupniji i bliži onim građanima koji nemaju mogućnost osobno nam se obratiti u Zagrebu. Jako je važno reći da su područni uredi omogućili puno bolju suradnju sa lokalnom razinom i to sa svim dionicama na lokalnoj razini što će vjerujem jednako tako postići u boljoj zaštiti ljudskih prava građana koji žive izvan glavnog grada. Osim toga nastavili smo i sa intenzivnijom suradnjom s brojnim institucijama mrežama organizacijama izvan zemlje, a značajnu potvrdu smo dobili i na međunarodnoj razini izborom za predsjedanje Europskom mrežom nacionalnih institucija za zaštitu ljudskih prava pri Vijeću za ljudska prava UN-a. U odnosu na suradnju i odnose pučkog pravobranitelja kao institucije i Hrvatskog sabora čija sam ja kao pučka pravobraniteljica opunomoćenica koristim priliku ukazati na jedan važan moment vezano za djelovanje i status ove institucije. U skladu s Ustavom Republike Hrvatske pučki pravobranitelj je samostalan i neovisan u svom radu a slijedom toga nove ovlasti mu se mogu dodavati samo temeljem zakona. U ovom trenutku u tijeku su 2 inicijative kojima se na neki način predviđa proširenje ovlasti pučkog pravobranitelja. Jedna se odnosi na transponiranje Direktive o mjerama za lakše ostvarivanje prava zajamčenih radnicima u kontekstu slobode kretanja radnika, a druga na praćenje prisilnih udaljenja. I jedne i druge poslove koje u nekim državama članicama EU obavlja institucija ombudsmana. Takva rješenja dobrodošla su i u Hrvatskoj. Ali ne mogu se temeljiti na sporazumu sa financijskim implikacijama ili na uredbi Vlade nego isključivo na zakonu uz izdvajanje adekvatnih financijskih sredstava. U suprotnom se radi o postupanju suprotnom Ustavu, međunarodnim načelima djelovanja neovisnih nacionalnih institucija, ugrožavanju međunarodne akreditacije koju imamo i normativnom i funkcionalnom slabljenju institucije. Za kraj rekla bih da po Poslovniku Hrvatskog sabora smo uz ovo izvješće morali podnijeti i sažetak koji je vođen isključivo kvantitetom odnosno činjenicom da mora imati do 30 stranica, međutim zaista apeliram da raspravu o izvješću temeljite na integralnom tekstu koji ima sveobuhvatne podatke a ne samo na sažetku koji je kao što smo čuli dostavljen u kaslićima. Hvala vam lijepo, samo uz napomenu da su sa mnom danas ovdje moji zamjenici Lidija Lukina Kezić, Mario Krešić i Tena Šimunović Einwalter. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepo. Vaše izlaganje je izazvalo veći broj replika no prije nego što dam riječ kolegicama i kolegama ja ću iskoristiti ovu prigodu, puno nas je otišlo ali ipak je važna stvar da kolegici Sandri Perković čestitam na svjetskom rekordu u bacanju diska Dijamante lige. Ja predlažem da joj čestitamo! . [[Pljesak.]] A sad ćemo se vratiti ovim manje lijepim stvarima o kojima smo govorili pa imamo niz replika. Prvi se javio uvaženi zastupnik Željko Glasnović.
Poštovani predsjedniče Sabora, kolege sve je ovdje lijepo napisano kao da je u skladu sa svim standardima Europskog suda za ljudska prava. Samo jedna kritična stvar nedostaje ovdje da su najdiskriminiraniji, diskriminacija protiv ljudi koja se najviše provodi su etnički Hrvati izvan domovine i ovdje. To se lako može dokazati. Ovako, imamo diskriminaciju na osnovi vjerske zajednice, imamo Hrvatsku pravoslavnu crkvu koja po članku 6. stavka 3. sve kriterije je popunila, uopće nije uvedeno u evidenciju. Imamo problem denacionalizacije od '45. godine, ljudi se još bore za svoja prava, a 6% zemljišta je uvedeno u katastar. O tome nitko ne govori. Plus 2 milijuna hektara poljoprivrednog zemljišta. Imamo hrvatske branitelje koji su u zatvorima, neki i po 10 godina, a neki malo manje. Kad izađu iz zatvora njima se stavlja ovrha, jednome 2,8 milijuna kuna koje mora plaćati kao odštetu navodnim žrtvama. O tome nitko ne govori. U Kanadi sirijske izbjeglice imaju veća prava nego hrvatski građani koji se hoće vratiti u Hrvatsku državu. O tome nitko ne govori. Hrvatu treba 3 godine koji je rođen vani roditelji Hrvati da dođe ovdje, imam osobnih iskustva, 29 mjeseci su jednoga rastezali. Graditeljstvo, Hrvate maltretira birokracija njihove matične države. Treba 65 tjedana za građevinsku dozvolu, to mafija tako ne funkcionira. I kad dobiju sve po propisima onda moraju doći susjedi da odobre gradnje kuće nekome. To je nezamislivo! I Bugarska je ispred nas. Ja bih samo zaključio, Hrvati su vani najviše se protiv njih diskriminira, kome treba tri godine? Orban u Mađarskoj je dao svakom kome je pradjed rođen u Mađarskoj dao mu je državljanstvo i također mu je dao da se voza okolo. Hvala puno.
Hvala. … [[Upadica se ne razumije.]] Hoćete preuzeti vođenje sjednice? Ako mislite da je to primjereno da dobacujete. Dobro. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja, izvolite.
Hvala lijepa. Uvažena pravobraniteljice evo svake godine slušamo isto izvješće, u potpunosti isto. Znači, naglašavate kršenje Ustava po pitanju jednakosti, diskriminacije. Naravno naveli ste neke činjenice, 38 tisuća ljudi nema vodoopskrbu u svojim kućanstvima. Međutim, ja ne znam kolika je vaša snaga kao pravobraniteljice da pokrenete određene procese? Na primjer kad pogledamo recimo sve je centralizirano pa u Zagrebu djeca imaju besplatne udžbenike osnovnoškolci dok u nerazvijenim područjima nemaju i brojne takve, … [[Govornik se ne razumije.]] je organiziran prijevoz učenika iz brdsko-planinskih područja gdje im roditelji nemaju sredstava za prijevoz nemaju tu potporu ili nemaju organiziran prijevoz uopće jer nije rentabilno. Naravno naša djeca su negdje, znači imaju bolje uvjete. Znači problem je centralizacije. Govorite o diskriminaciji. Pa smatram da u Hrvatskoj po pitanju diskriminacije, govorili ste o nacionalnim manjinama, Romi. Ja mislim o Romima, možda imaju probleme, ima tu problema i drugih. Međutim, ja mislim da bi Hrvatska po tom pitanju mogla biti i plus, mogli se naglasiti nekakve stvari, odnos Hrvatske države prema nacionalnim manjinama i vjerskim zajednicama. Pa npr. Islamska zajednica je primjer u svijetu kako se odnosi jedna država prema tome. Međutim, ja bih o drugim problemima kao što sam rekao, poglavito po pitanjima ovršenih ovih, znači jedan nepravedan sustav nejednakosti. Samo je pitanje koliko vi uopće možete poduzeti nekakve stvari. Kao primjer, nije isto biti branitelj u stranci jednoj drugoj, u ovom slučaju u MOST-u. Jer ja ako kažem nešto da spriječimo zaštitu nacionalnih interesa kao u slučaju INA zaštićeni podaci, tajni podaci će o meni izaći vanka. Naravno i to je prirodno da ona stranka koja brani koju sam i ja nekada bio i stvarao, to je dobro da se ti podaci iznose tim braniteljima, naravno. A ostali su dobro je pušu u njihova krila. Znači imamo brojne probleme sada ne znam koliko ste vi baš spremni u ovome trenutku ili prije poduzeti nekakve glasnije mjere ili naglašavati nekakve nebitne svake godine stvari, ja mislim da nije dobro. Imamo stvari koje bi se trebale uhvatiti u koštac otvorenije puno. Hvala.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ladislava Ilčića. Izvolite.
Poštovana gospođo Vidović, puno ste govorili o diskriminaciji, uputili ste UN-u dopis zajedno sa dijelom udruga iz Platforme 112 u kojem ste rekli, u kojem ste ocijenili prosvjede protiv ćirilice u Vukovaru kao dijelom diskriminacije, zanima me da li to još uvijek tako mislite. Druga stvar, zanima me što se u izvješću ne navodi poštujete li hrvatski Ustav i onaj dio hrvatskog Ustava koji je na najdemokratskiji način izglasan a to je da je brak zajednica žene i muškarca ili još uvijek smatrate taj dio diskriminacijom? Treća stvar, zanima me, stali ste javno i često citirali gospođu Sandru Benčić iz mirovnih studija i stali u njezinu obranu kada je ona rekla da osobe koje zastupaju kršćanske vrijednosti ne bi trebale biti dobro došle na javnu televiziju. Zanima me da li je to još uvijek vaš stav ili čete možda stati i u obranu ljudi koji zastupaju kršćanske vrijednosti? Jedan dio govora o kojem ste očito izdvojili najvažnije ste govorili o uskliku "Za dom spremni" i šteti koju je on nanio Hrvatskom društvu. Niste ni riječi rekli o uskliku koji smo čuli ovdje u Saboru "Smrt fašizmu a sloboda narodu" a pod tim usklikom su također brojni hrvatski građani bili ubijani i za vrijeme Drugog svjetskog rata i nakon toga pa me generalno zanima je li možete ponuditi koji argument da vi zastupate kao pučka pravobraniteljica interese i prava svih hrvatskih građana a ne samo ideološki na strani nekih manjina koje ustvari žele kroz svoje djelovanje osim što se pravedno, tj. brane svoje interese žele i uništavati interese većinskog hrvatskog naroda u smislu o kojem je govorio i gospodin Glasnović.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa prije svega želio bih pohvaliti činjenicu da su se otvorili područni uredi, dakle o tome smo puno raspravljali na resornom odboru, mislim da će to itekako pridonijeti dostupnosti usluge pravobranitelja svim našim građanima dakle koji često nisu u mogućnosti fizički doputovati u Zagreb. Međutim, ono što i dalje brine a što je razvidno iz ovoga izvješća je da naši građani nažalost i dalje mislim da još ne znaju što je uloga zapravo pravobranitelja, u ovom slučaju pravobraniteljice. Pa ako pogledamo strukturu završenih predmeta u predmetnom izvješću kaže da struktura ukazuje da je u 1375 predmeta, odnosno čak 62% građanima dana opća pravna informacija. Dakle govorimo o 62% obrađenih prijava. Ja mislim da je vrlo pohvalno da se ured pravobraniteljice trudi dati svim građanima koji pošalju upite opću pravnu informaciju međutim, mislim da treba istaknuti ovdje da to nije posao pravobraniteljice, odnosno ureda pravobraniteljice. Te mislim da je još i dalje potrebno naše građane educirati o tome koja je uloga pravobranitelja i što pravobranitelj može činiti. Ako gledamo ostale pritužbe, … [[Govornik se ne razumije.]] je tek 8%, neosnovanih 15. dakle možemo računati da nekih 20-ak% nešto malo više pritužbi koje pravobraniteljica prima su zapravo pritužbe koje su u nadležnosti pravobranitelja. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženi zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice, iznijeli ste neke konkretne podatke kao primjere u svom uvodnom obrazloženju pa će mene malo interesirati a vjerojatno i ostale kolege što je pravobraniteljstvo poduzelo po tim nekim pitanjima. Rekli ste da je 38 tisuća stanovnika u 20 jedinica lokalne samouprave bez vode. I onda ste spomenuli da je cijena vode od 9 do 28 kuna za kubik. Ne znam da li ste locirali u pravom smislu problem zašto je to tako. U jednom dijelu zato što nema izgrađene mreže a u drugom dijelu zato što je mreža izgrađena ali imate Zakon o gradnji koji onemogućuje priključenje objekata većinom baš tih ugroženijih skupina građana jer nemaju legalizirane objekte, nemaju građevinske dozvole. Imaju telefon, struju, čak i plin imaju neki prikopčani ali vodu si ne mogu prikopčati jer Zakon o gradnji onemogućuje, zabranjuje to. Dakle da li ste poduzeli nešto prema resornom ministarstvu da se napravi nešto u tom pravcu i tom smislu, to je pitanje. A druga stvar, kad ste spominjali tu diskriminaciju koja se događa, ja moram reći da ima, vjerojatno ste vi to locirali ali niste posebno naglasili diskriminacija u prometnom dijelu, koliko građana RH danas nema najbanalnije asfaltiranu cestu? A nema je jednim dobrim djelom zato što je u prethodnom periodu od 4 godine, 400 milijuna kuna oteto lokalnim samoupravama ŽUC-evima jednim potezom ministra prometa i taj novac je potrošen negdje drugdje. Znači na lokalnoj razini toga nema. I još jedna diskriminacija, spomenuli ste da ste obišli staračke domove, dakle zamislite kolika je tamo diskriminacija onih ljudi koji su smješteni u tzv. društvenim, državnim, županijskim domovima i onih koji su u privatnima. Nisu u istom omjeru.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženi zastupnik Željko Jovanović.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa ja smatram da svaka rasprava o izvješću koje je recimo za 2015.ima smisla ako već tijekom rasprave pokušamo ukazati na probleme koji su aktualni da se ne bi ponovili 2016.a upravo o čemu je govorila pravobraniteljica kad je riječ o dostupnosti obrazovanja i zdravstvene zaštite se pogoršala u odnosu na 2015.godinu, a kada je bila drastično bolja nego 2014.a rečeno je da je u 2015.to bio dosta veliki problem zbog toga što dio djece nije imao kvalitetnu mogućnost obrazovanja a sada se broj stipendija smanjuje, neke se uopće ne isplaćuju, posebno recimo slučaj problema romske djece. I drugo, vezano za problem zdravstvene zaštite. Dakle u izvješću se spominje da je 2015.da su liste čekanja bile preduge i da je pravo na skupe lijekove bilo nedovoljno. A podsjetit ću vas da je 2015.u odnosnu na 2014.drastično smanjen broj pacijenata na listama čekanja i za skupe lijekove 2015.u odnosu na 2014.iznos povećan za 150 milijuna kuna. Ovog trenutka, što sam govorio jutros i ponovno to želim naglasiti u odnosu na 10.siječanj kada je na listama čekanja bilo 80 232 pacijenata 10.svibnja taj broj iznosi 102 378. Dakle u ovih 4 mjeseca broj pacijenata na listama čekanja povećan je za 30 tisuća. Ilustrativno kroz dva primjera, pacijent koji se 12.svibnja 2016.naručio na ugradnju kuka na Svetom duhu u Zagrebu doći će na red u lipnju 2017., pacijent koji se naručio u Zadru na magnet abdomena 12.svibnja na red će doći 5.lipnja 2017. Dakle kolegice i kolege, zajednički apelirajmo na Ministarstvo zdravlja da već sada počne rješavati ove probleme da ne bismo iduće godine kada budemo raspravljalo o ovom izvješću konstatirali da je stanje gore nego 2015.
Hvala. Slijedeća replika je uvažen zastupnik Stevo Culej.
Poštovani potpredsjedniče, Hrvatice i Hrvati o čemu ću ja nego o onom što najviše žulja Slavoniju. Pa ja sam jedno izvješće podnosio o jednome Hrvatu koji je živio sam u jednome selu naseljenom većinskim srpskim stanovništvom koji je bio izložen prijetnjama, koji je bio izložen protjerivanju, koji je bio izložen svemu od pritiska policije, pritiska hrvatskoga pravosuđa da je čovjek završio u bolnici. Ime mu je Šamukić Ilija. Mogu vas samo obavijestiti da je dotični gospodin preminuo prije mjesec dana ne dočekavši pravdu u svojoj Hrvatskoj, ne dočekavši pravdu od pravosuđa hrvatskoga niti izvinjenje hrvatske policije koja ga je maltretirala. Ja sam podnio prijavu povodom toga cijeloga slučaja i nadam se da će to doći i ovdje na uvid. Hoću reći da se govori o čovjeku, Hrvatu koji je imao nesreću tu da je živio u srpskom selu, u hrvatskom selu naseljenim srpskim stanovništvo gdje je samo objesio hrvatsku zastavu povodom Dana oluje gdje mu je ta ista zastava spaljena na kući, gdje mu je na kuću napisano seli se ustašo, 4c i gdje je naša policija i odvjetništvo si dala truda samo toliko da njega istoga jadnog, bolesnog i samog optuži da je on sam sebi to napisao i da se sam protjerivao. Evo htio bih upozoriti o načinu postupanja prema hrvatskim građanima u hrvatskome podunavlju. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika uvažena zastupnica Marija Budimir.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana pravobraniteljice, poštovani kolege i kolegice zastupnici stanje prava nacionalnih manjina u Vukovaru nije ni blizu tako dramatično kako navodite, te ste mogli iščitati iz vašeg izvješća kada govorite o višegodišnjim poteškoćama u njihovom ostvarivanju. Naime, dvojezične i dvopisane ploče o kojima govorite su iz korpusa kolektivnih političkih prava koje su se uvijek i svugdje uvode i daju sklad s političkim trenutkom i ne pripadaju temeljnim individualnim pravima o kojima se govori i u pravorijeku Ustavnog suda i koja se i u Vukovaru neizostavno poštuju. Ono što ste u izvješću naveli je vaš osobni stav. Kažete otpor uvođenju ćirilice naime nije samo odraz neuklanjanja posljedica rata, od trauma, do kažnjavanja zločina i pronalaska nestalih osoba, nego je rezultat propusta da se građane senzibilizira o potrebi … manjinskih prava. Osnovna temeljna ljudska prava koja se u Vukovaru ne poštuju, odnosno bezobzirno su i najbrutalnije pogažena su najosnovnija ljudska prava kao što su pravo da vama ili članovima vaše obitelji pa i prijatelje ili sugrađana nitko nema pravo oduzeti život ili da vas ne kažnjeno može lišavati slobode, odvoditi u logore, mučiti, silovati. Pravo da vas ne može nekažnjeno pljačkati ili progoniti iz doma ili zabranjivati povratak, pravo da obiđete svoje mrtve ili pravo na grob za sebe ili članove svoje obitelji. U odnosu na dvojezične i dvopisane ploče radi se o neposredno težim kršenjima osnovnih ljudskih prava. Konačno zbog svega toga i provedba tih kolektivnih političkih prava izaziva toliki otpor a između ostalog predstavlja narušavanje javnog morala kao Ustavom zaštićene kategorije. Ovdje ovakvo mišljenje dijelim s brojnim braniteljskim i stradalačkim udrugama, inicijativama te drugim udrugama civilnih društva u Vukovaru.
Hvala. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Anđelko Stričak.
Uvaženi potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Pažljivo sam slušao vaše izlaganje. I po mnogim pitanjima se slažem pogotovo kad je u pitanju predizborna kampanja gdje ste navela da je bilo tijekom kampanja neprimjernih poruka. Ja se s time slažem, jedino me žalosti da niste reagirala. Naime, u kampanji za lokalne izbore Varaždinke, Varaždinci su u svoje kasliće dobivali osmrtnice na kojima je pisalo: „Varaždinke, Varaždinci, vi trebate gradonačelnika Varaždinca. Mislite da netko iz Popovače voli Varaždin više od Varaždinaca. Glas za Cingulu je glas za HDZ, Cingula=HDZ.“ Recimo to je ovako izgledalo. Pa mislim da svi znamo što znači kad se živog čovjeka stavi na jednu takvu osmrtnicu, pa ovakvi letci, pa potpisano plakati, letci, pamfleti potpisano tko ih šalje, pa je Varaždin bio polijepljen crno džambo plakatima ne Cingulin, ne HDZ-u, ne Karamarku, crnim plakatima. Nikad u povijesti Varaždin nije doživio toliko crnih plakata. Nitko nije reagirao. Također navela ste da postoji niz primjera, govora, mržnje ili neprimjerenih govora prema članovima nacionalnih manjina što osuđujem i smatram da svatko na svaki takav govor mržnje treba reagirati. Međutim, kad je doktor Horvat vrijeđao Hrvatske branitelje, opet ni jedna institucija nije prozborila nego se to tretiralo kao dijalogom, njegovim pravom na slobodu misli i govora. Pa evo što doktor navodi: „ da je 45. malo dulje trajala 90.-e se nikad ne bi dogodile. Baš su slatki ti branitelji, što pokretni, što nepokretni. Domoljublje na 4 kotača s pogonom na klerofažizam. Eto glodavci krenuli na ćirilicu, tresla se brda, rodio se miš!“ Znači mene zanima da li postoje dvostruki kriteriji, prema lijevima, desnima, prema našim i nekim drugima itd. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Davor Bernardić. Njega nema. Izgubio je pravo na repliku. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Odbor za pravosuđe, Odbor za ljudska prava i nacionalne manjine uvaženi zastupnik Furio Radin. Izvolite.
hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina razmatrao je na 7.sjednici 28.travnja 2016.godine Izvješće o radu Pučke pravobraniteljice za 2015. godinu. Odbor je navedeno izvješće razmatrao kao matično radno tijelo. U raspravi je predloženo da se razmotri drugačiji metodološki pristup izradi izvješća imajući u vidu da predloženo izvješće treba objediniti tri ranija zasebna izvješća. Riječ o godišnjem izvješću koji je pučki pravobranitelj podnosi Hrvatskom saboru sukladno Zakonu o pučkom pravobranitelju, zatim izvješće pučkog pravobranitelja o pojavama diskriminacije sukladno drugom zakonu, Zakonu o suzbijanju diskriminacije te godišnje izvješće koje podnosi sukladno Zakonu o nacionalnom, preventivnom mehanizmu za sprečavanje mučenja i drugih okrutnih, neljudskih ili ponižavajućih postupaka ili kažnjavanja. Kako je u predloženom izvješću jasno izdvojen samo dio koji se odnosi na rad nacionalnog preventivnog mehanizma predloženo je da se u narednom izvješću zasebno predstavlja i druga dva izvješća odnosno dijelovi koji se odnose na kršenje ljudskih prava i pojave diskriminacije sukladno spomenutim zakonima. Predloženo je također da se zasebno istaknu pritužbe koje je zaprimio središnji ured u Zagrebu budući da se u izvješću zasebno izdvajaju podaci za područne urede u Splitu, Rijeci i Osijeku. Kako je tijekom 2015. zaprimljeno negdje oko 3 tisuće, precizno 2917 pojedinačnih pritužbi, zatraženo je i obrazloženje podataka o samo 8%, znači 181 predmet osnovanih pritužbi te čak 62% odnosno više od 1000, 1375 predmeta pritužbi o kojima je građanima dana opća pravna informacija. Istaknuto je da je sukladno Zakonu o besplatnoj pravnoj pomoći Pučki pravobranitelj nije ovlašten za pružanje pravne pomoći u obliku pravnog savjetovanja i sastavljanja pravnih podnesaka te stoga nije posve jasno o kakvim se općim pravnim informacijama radi ali to će nam pravobraniteljica sigurno objasniti kasnije. Isto tako ukazano je na neujednačenost podataka koji dostavljaju nadležna tijela koja prikupljaju podatke o primjerice zločinu iz mržnje. Istaknuto je da su na prethodnoj sjednici odbora članovima odbora dostavljeni podaci MUP-a o etnički motiviranom nasilju u RH iz kojih slijedi da su tijekom 2015.godine počinjena 24 kaznena djela zločina iz mržnje. U predloženom izvješću navode se podaci ureda za ljudska prava i prava nacionalnih o 47 postupaka zbog zločina iz mržnje u što je uključeno i javno poticanje na nasilje i mržnju odnosno govor mržnje iako to nije kazneno djelo. Naglašeno je da bi metodologija prikupljanja podataka trebala biti usuglašena kako bi se izbjegla arbitrarnost u postupanju nadležnih tijela, te povećala vjerodostojnost podataka. Posebno je izražen interes za suradnju tijela javne vlasti s Uredom pučke pravobraniteljice s obzirom na to da i dalje pojedina tijela ne dostavljaju tražena očitovanja. Istaknuto je kako je nedopustivo da time same institucije šalju lošu poruku građanima i dalje produbljuju njihovo nepovjerenje u rad nadležnih tijela. Skrenuta je i pozornost na podatak da se u gotovo svakoj četvrtoj pritužbi na diskriminaciju kao osnove diskriminacije navode rasa, etnička pripadnost ili boja kože, te nacionalno podrijetlo. Naglašeno da je i dalje prisutan problem javnog iskazivanja netolerancije spram manjinskih skupina uopće, a kada su u pitanju nacionalne manjine to je najviše izraženo prema pripadnicima romske i srpske nacionalne manjine. Posebno je pohvaljeno uvođenje otvorene telefonske linije za prijavu slučajeva diskriminacije koja postoji od 2014. godine što je pripadnicima nacionalnih manjina znatno velika pomoć pri dobivanju potrebnih informacija o mogućnostima zaštite ili daljnjeg postupanja po podnesenim pritužbama. I na kraju, kada je riječ o romskoj nacionalnoj manjini rečeno je kako je u svim izvješćima proteklih godina ponovljeno isto, odnosno ponavljaju se gotovo iste konstatacije i preporuke, ali da nije došlo gotovo do nikakvih pomaka u poboljšanju položaja pripadnika te manjine. Kako je istaknuto i dalje nisu riješeni problemi s kojima se Romi suočavaju kad je u pitanju ostvarivanje prava na državljanstvo, reguliranje boravišta ili praćenje doprinosa za zdravstveno osiguranje onih pripadnika manjina koji nemaju hrvatsko državljanstvo. Posebno je naglašeno da broj pritužbi pripadnika romske nacionalne manjine ne može niti biti veći, jer ne postoje osnovni preduvjeti za njihovo podnošenje. Kako je rečeno, ne može se očekivati da Romi elektroničkim putem podnose barem u statistički relevantnom broju pritužbe kada nemaju ni računa niti internetskog pristupa tamo gdje stanuju. Osim toga, istaknuto je da problem zapošljavanja Roma najbolje govori da o tom problemu najbolje govori podatak da je svega petero zaposlenih Roma u javnim ustanovama. Izraženo je očekivanje da će nadležna tijela više, da će se više posvetiti rješavanju ovog problema. Osobito je ukazano na potrebu da nadležne institucije brže reagiraju kada dođe do incidenata koji se događaju u romskim naseljima uz češće obilaske i praćenje situacije. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o radu pučke pravobraniteljice za 2015. godinu. Hvala.
Hvala. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazloženje neki? Nema. Onda idemo na raspravu. Prvi je Klub SDP-a, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala vam poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana pučka pravobraniteljice, gospođo Lora Vidović sa svojim suradnicima, kolegice i kolege. I kao što ste vi i vaši suradnici, odnosno upravo vi vašoj osobi Hrvatski sabor odredio vas je povjerenicom Hrvatskog sabora. Dakle, prvom zaštitnicom ljudskih i temeljnih prava. Klub SDP-a odmah ću reći podržava vaš rad, podržava ovo izvješće nalazeći ga vrlo stručnim, objektivnim, ono nije administrativno. Kroz njega gotovo iz svake riječi koja je toliko životopisna i oni koji komuniciraju s građanima vide vaš angažman i trud u rješavanju nikad riješenih i nikad onog potrebnog ideala ostvarenih ljudskih prava i sloboda. Posebno ću ovdje napomenuti i ono što smo svi zajedno donijeli izmjene hrvatskog Ustava 2010. godine gdje smo upravo na jednu veću razinu uzdigli Ured pravobraniteljice i samu osobu pravobraniteljice, pučke pravobraniteljice sa dodatnim ovlastima čak prema nekim tijelima tako da ne bude pravobraniteljica sa svojim suradnicima samo rame za plakanje. Prije nego što nešto detaljno kažem i o samom izvješću želim napomenuti da svaka naša rasprava, a pogotovo o ovim pitanjima i kako poboljšati ljudska prava i slobode u Republici Hrvatskoj podsjetiti ovdje svakog zastupnika ako to nije kadar ili ne može ima li kakav zazor, onda bi on trebao istupiti iz Hrvatskog sabora. Naime, odredba članka 3. kaže da su sloboda, jednakost, nacionalna ravnopravnost i ravnopravnost spolova, mirotvorstvo, socijalna pravda, poštivanje prava čovjeka, nepovredivost vlasništva, očuvanje prirode i čovjekovog okoliša, vladavina prava, demokratski višestranački sustav najviše vrednote ustavnog poretka. Dakle, ja mislim da mi ovdje ne bismo imali oko toga nikakvog zazora. Međutim, kako se javljaju pojedine rasprave ovdje odnosno čujemo pojedine rasprave kakvu to onda poruku šaljemo građanima. Je li to odgovornost? Dakle o ovim vrijednostima se ne raspravlja. To su naše dogme. Tko ih ne prihvaća neka odstupi bit će manje štete i bit će bolje zaštićena ljudska prava. Kada su horde napadale Rim, rimski građanin nije lako bilo steći rimsko državljanstvo. Govorili su čega da se bojim, ja sam rimski građanin što je značilo da će u svakom segmentu i njegova imovina i njegov život i njegova obitelj biti zaštićeni. Evo ja vjerujem da u tom svjetlu smo i mi zreli sagledavati ne samo našu ustavnu obvezu nego gledati upravo kako da se unaprijedi stanje ljudskih prava i zaštiti u RH jer se tako na takav način jačamo Hrvatsku, jačamo sami na neki način i postižemo i zadobivamo povjerenje i drugih, i u susjedstvu, u Europi pa i u svijetu. Jer kao mala zemlja upravo možemo se dokazati samo principijelnom politikom, prije svega orijentiranosti na ove najviše naše vrijednosti. E sada možemo postaviti pitanje jesu li zaista prava slabijih, prava nacionalnih manjina, prava onih čija je ekonomska moć manja, jesu li zaista to i slaba prava? Nažalost, vidimo da je tome tako. Istina je da se ipak u mnogim aspektima se stanje poboljšalo, međutim i dalje su evidentna kršenja ljudskih prava. Zato je, ponavljam, važno što vladajući misle o položaju čovjeka, bez obzira na sve njegove različitosti, kakav je njegov položaj u društvu, kakav je njegov položaj u odnosu na državu i kakve su dužnosti države prema pojedincu. Vidimo, to je na kraju krajeva i rekla sama gospođa pravobraniteljica, da naši građani još uvijek ne znaju kome da se obrate, kako da zaštite svoje povrijeđeno pravo ili za ono za koje drže da im je povrijeđeno. Ako tome i doskoče kad se upuste u postupak bilo da je on upravne ili sudbene naravi, sudske naravi, onda se izlažu daljnjoj dugotrajnosti što na kraju krajeva kod njih stvara jedan gorak okus, osjećaj nepravde, beznađa, a s druge strane kad se ta ista država okomi prema njima zahtijevajući neko svoje pravo onda djeluje velikom brzinom. Tako da ima prostora da se prava građana u RH bolje zaštite. Međutim aktualnosti, ovo je Izvješće za 2015. godinu, reći ću samo jednu rečenicu i odgovornost je vladajućih tu ipak najveća kakve poruke šalje. To vidimo i iz izvješća ovog odbora koji je sada kolega Furio Radin pročitao, o tome je govorila i pravobraniteljica. Mi se često hvalimo u digitalizaciji, u povezivanju naših ministarstava javnih ustanova, ali čega i kojih informacija? Ako gospođa pravobraniteljica koja se obraća u gotovo svetoj svojoj dužnosti zaštite ljudskih prava i sloboda drugim institucijama, a one šute pa o čemu onda mi ovdje govorimo? Zar je institucija onda pučke pravobraniteljice samo tek tako da figurira, da nas svrsta u zemlje u kojima je na velikoj cijeni ljudska prava i slobode. Ono što se odmah uočava, osim velikog broja koje je pravobraniteljica posebno istaknula gdje su i dalje su najveće primjedbe? U području pravosuđa, uprave, diskriminacije, zaštite imovinskih prava, žalbe na postupanje policije, zaštita prava osoba lišenih slobode, pitanje zdravstva, pitanje zaštite zdravlja. Dakle, što uočavamo ovdje odmah kod pravosuđa? Dakle, vidimo ipak pomak u rješavanju zaostalih predmeta. Čak više brzina postupanja nije najveći problem, sada je veliki problem kvaliteta tih odluka. To je nešto što sudbena vlast treba o tome itekako povesti računa a mi kao zakonodavno tijelo trebamo pomoći. Za prvo vjerujem, evo govorit ću u ime kluba, da ćete i podržati prijedlog kluba SDP-a za izmjenom Kaznenog zakona u kojem bi ponovno kršenje zakona od strane suca i državnog odvjetnika ili bilo kojeg pravosudnog dužnosnika ponovno predstavljalo kazneno djelo koje je i bilo '97. pa smo 2000. ga uveli, nakon 2003. ponovno je tajanstveno nestalo iz našeg kaznenog zakonodavstva. Mi smo se dugo hvalili i to je bio veliki angažman svih prethodnih Vlada da se uvede besplatna pravna pomoć, međutim očito i koliko god je pojednostavljen taj postupak očito još uvijek on predstavlja prepreku u ostvarivanju besplatne pravne pomoći. A na takav način krši se ono temeljno ne samo ljudsko pravo zagarantirano našim Ustavom nego i Europskom konvencijom o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda članka 6. točka 1. naime otežanje pristupa građana pravosuđu. Interesantno je vidjeti ovdje upravo kod pravosudnih predmeta vezanih za diskriminaciju, to su u našem kaznenom i prekršajnom zakonodavstvu ipak relativno novi prekršaji, nova kaznena djela. Vidimo da tijela koja su zadužena da procesuiraju i da donose odluke u ovakvoj vrsti predmeta a pretpostavljamo sigurno s obzirom na broj koliko ih je uopće prijavljeno da tu postoji velika crna brojka tj. da nisu svi takvi slučajevi prijavljeni, odnosno više o tome govore mediji nego što ih kasnije ima u samom sudskom postupku jer znaju ljudi kao i nekada žene koje su prijavljivale silovanje s čime se sve susreću u takvim postupcima. To znači da naša tijela bilo pravosudna, bilo kod upravnih tijela još uvijek nisu dovoljno prepoznala ovu vrstu vrlo teških kaznenih djela jer iz mržnje rađaju se kasnije i druga vrlo opasna kažnjiva djela. Broj osuđujućih presuda za razliku ako vidimo i izvješće Državnog odvjetništva, pa ovdje kompariramo sa ovim izvješćem vidjet ćete koliko je Državno odvjetništvo u postupanju dakle efikasno s obzirom na dobivene sudske odluke. Međutim, ovdje osuđujućih presuda i osuđujućih odluka u ovakvoj vrsti predmeta ima zabrinjavajućih i sramotnih samo 9,6%. Što pravobraniteljica pravilno i zaključuje iz ovoga? Da upravo način sankcioniranja počinitelja dovodi u pitanje preventivnu svrhu. Jer najbolja prevencija je upravo brzo otkrivanje i adekvatno sankcioniranje počinitelja. Ako toga nemate onda ekspanziji netolerancije, mržnje svake vrste najprije onih drugih po bogatstvu, po nacionalnosti pa onda i u ulici možemo očekivati. Ono što također zabrinjava što se još nije riješilo to je problem srpske imovine, poljoprivrednog zemljišta, jedan dio zaposjednut, nije vraćen, ali još uvijek neobrađen, staro stanovništvo, zato snosi obveze jer vlasništvo i po Ustavu obvezuje ne može ga obrađivati ali još uvijek je problem taj što ta imovina koja je protupravno od drugih ljudi zaposjednuta nije vraćena. U pogledu radnih i službeničkih odnosa također postoji veliki jaz između javnog i privatnog sektora. Dakle mi imamo relativno, njihov glas se dobro čuje, nije nama da sudimo koliko su organizirani ali uglavnom čujemo često u javnosti o pravima zaposlenih ali to su oni u javnom sektoru. Dok s druge strane oni koji su zaposleni u privatnom sektoru pogotovo u trgovačkim lancima možemo ih nazvati slobodno dan danas da je to roblje 21.stoljeća, a pogotovo tu imamo žensku radnu snagu. Prema tome, kad god govorimo o investicijama mi moramo govoriti koliko čovjek, kakvu plaću može očekivati zaposleni? Ponovit ću i iz Ustava da plaća mora biti takva da osigura radniku, zaposleniku i njegovoj obitelji dostojan život. Je li tomu tako, jer danas nažalost imamo stanje da su ljudi ili nezaposleni ili prezaposleni, a upravo zbog toga što ima viška radne snage ljudi se plaše uopće tražiti svoja prava. Međutim, tu zato treba biti oprezan i tu trebaju biti, da tu skreće pozornost i sama pravobraniteljica da upravo ne čekajući prijave zaposlenika koji su tamo, ili radnika koji su tamo u strahu da tamo inspekcije u pogledu prije svega te zaštite radnih odnosa budu zaštićene. S druge strane, vrlo negativno u zadnje vrijeme, to je tih zadnjih godinu dana za koje se i piše izvješće ljudi koji savjesno rade svoj posao u upravi nazivaju se uhljebima. Uhljeba ima ali onda očekujemo dakle od nove garniture da provede reformu uprave, da ljude bez obzira ko ih je zaposlio po novim kriterijima objektivnosti njihovog rada ostaju i napreduju u službi. Tko nije, doviđenja, hvala na dosadašnjem radu bolje rečeno neradu. I to je jedino, ja mislim da se oko toga moramo složiti jer ti ljudi dakle koji savjesno rade tzv. motori a oko koji se ostali samo šlepaju na njih pada ista ljaga kao i na one za koje nemamo snage, država nema snage da ih se riješi. Ili joj nije stalo ili je sama imala prste u svemu tome. Međutim, to su ljudi koji daju i kad god su koji izbori govorimo o upravi koja će biti učinkovita, koja će biti efikasna. Dakle, objektivizacija za ulazak u službu i kriteriji opstanka u službi, ostanka u službi i napredovanja mogu biti ne neovisno koja politička garnitura je na vlasti nego upravo o tome koliko je servis građana. Klub SDP-a podržava ovo izvješće. Hvala.
Hvala. Imamo tri replike na vašu raspravu. Prva je uvaženi zastupnik Davor Bernardić.
Poštovana zastupnice Ingrid Antičević Marinović, poštovani potpredsjedniče Sabora prije svega napomenuli ste ključnu stvar a to je da se građani ne znaju kome obratiti kada su prekršena njihova prava i da se nemaju kome obratiti. I to je po meni suština, treba biti suština današnje rasprave. Imamo od neki dan prijetnje odgajateljicama u zagrebačkim dječjim vrtićima. Zašto? Zato jer su došle podržati prosvjed na kojem su tražili da se poštuje zakon, da se primjeni državni pedagoški standard i da se jednostavno poštuje zakon. Zbog toga su prema njima a to je i potvrđeno upućene prijetnje da će ostati bez posla, da se ne smiju učlanjivati u sindikat koji bi one htjele, da ne smiju izlaziti iz sindikata gdje su dosad bile ako su bile i nikom ništa. Tu su povrijeđena i međunarodna prava i o tome su i međunarodne institucije dale svoj sud. Mene zanima da li pučka pravobraniteljica nešto radi na tom pitanju? Da li su i na koji način zaštićena prava tih odgajateljica koje se trude poboljšati stanje za djecu u dječjim vrtićima Grada Zagreba a time za djecu u cijeloj Hrvatskoj jer sve što se događa u Gradu Zagrebu na neki način se reflektira na cijelu Hrvatsku? Kome da se jave, kako da im se pomogne, kako da se više ne prijeti ovom društvu? Jer svjedoci smo da pojedini moćnici prijetnjama i zastrašivanjima tjeraju ljude da pognu glavu. I zato je naša poruka danas uvijek i svugdje treba biti dignimo glavu, ne bojmo se jer to je jedini način da nešto promijenimo. Hvala vam.
Hvala. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Kolega Bernardiću hvala vam na ovu repliku i zato sam i digla pločicu kako bih vam odgovorila jer ste skrenuli pozornost na nešto što se događa u mnogim jedinicama lokalne uprave i samouprave gdje čelnik te jedinice lokalne samuprave, bez obzira što je dobio povjerenje građana jer smo već dogovorili od toga da su izbori samo pretpostavka da se vlada a ne da se vlada kako hoće pa onda on shvati ili ona shvati da je to njezina prćija, gubernija i da su svi zaposlenici bilo izravno ili kroz tvrtke ili ustanove koju ima ta jedinica lokalne samouprave u vlasništvu takve osobe. To je nešto što je nedopustivo. I zbog toga građani kažu da ima uhljeba i zbog toga pada ljaga na upravu, na dio uprave koja odrađuje posao jer da takav jedan mali dio ne odrađuje posao sve bi se raspalo. I zato ovaj vaš apel upravo pučkoj pravobraniteljici, neće kolega Leko nju ometati jer žene mogu na više razboja raditi, dakle i slušati i razgovarati. Hvala vam lijepa.
Hvala. Druga replika uvaženi zastupnik Stevo Culej.
Poštovani potpredsjedniče. Hrvatice i hrvati, opet ćemo malo o Rimu. Čega da se bojim kada sam ja rimski građanin, to je mogao govoriti rimski građanin ali šta je mogao govoriti ako je imao ludoga Nerona kraj sebe, pa ako je imao hrpu isto takvih pretorijanaca sličnih tome Neronu pa su se oni zajedno sa tim Neronom urotili protiv koga? Protiv svoga senata i protiv svojih građana i protiv svoje vojske koja nije smjela u Rim nikada doći da napravi reda. Nije li tako? Šta i kome da se obrati taj mali građani ukoliko bude naišao na problem koji se zove idemo mi kada smo u većini izmisliti jedan zakon koji ćemo mi koristiti po potrebi prema onima koji nam smetaju. A tko nam smeta? Smetaju nam oni koji se javno bune protiv pogrešno donesenih ustavnih odluka, u Vukovaru protiv ćirilice. Pa je donesen zakon u prošloj vlasti na taj način da svi oni koji se slučajno nađu na mjestu gdje se prosvjeduje na miran način da svatko tko se zadrži čak i duže od 3 do 5 minuta, nije bitno govori on il ne, može biti kažnjen prekršajno ili kaznenom prijavom. Pa tako i za verbalni delikt možemo proglasiti ljude i proganjati iz po sudovima, na koji način? Pa da ministar lagano nazove određenog tužioca i da ovaj umjesto prekršajne lupi kaznenu pa se ti peri. E sada kada smo i kod toga, želim vam se zahvaliti pošto imam još 17 sekundi, hvala vam lijepa gospodo zastupnici što ste došli pogledati moj doprinos istini o hrvatskom Domovinskome ratu i istinskoj žrtvi 12 redarstvenika koju ste vi izbjegli kršćanski i ne znam kako drugačije i čak niste se udostojili dati ni minutu šutnje za pokojne branitelje. Ali ste zato licemjerno nahrlili na trg Bana Jelačića da biste skupili pokoju kunu za neku ciglu. Sram vas bilo.
Odgovor na repliku uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Gospodine kolega Culej, vi ste očito zakasnili u Sabor jedno 16 godina jer se tako nije govorilo ni '90.-tih pa prema tome kaskate tako nešto i već davno se ovako ne raspravlja u Hrvatskome saboru. Vi ne možete pokazati svoje domoljublje negirajući prava drugima i omalovažavajući druge i ocjenjujući i njihove postupke da uopće činjenice ne znate. Nama predbacujete da nismo odali počast, mi smo tada bili i odali počast našem predsjedniku, bivšem predsjedniku Vlade, pokojnom Ivici Račanu u isto vrijeme. A samo ću vas podsjetiti na nešto i s time se, s jednim dijelom se mogu složiti u pogledu odluka Ustavnog suda, postoje različite. A ova o kojoj vi govorite to je jedna od najboljih odluka i u stručnom pogledu i svakom. Međutim, vama i meni, neke se sviđaju, neke se ne sviđaju. Vi ste ovdje prisegnuli jer ne biste mogli biti zastupnik na Ustav, držite se Ustava a Ustav kaže da je svatko dužan poštivati odluke Ustavnog suda, ako to ne možete doviđenja.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Kolegice Ingrid Antičević Marinović, vi ste u svojoj raspravi vrlo podobno izanalizirali ovo izvješće i ono što mene zabrinjava u ovih 4655 prijava volio bih da pučka pravobraniteljica nekada ima i više vlastite inicijative pa čak i na ovakve izjave bez obzira što u Saboru svaki zastupnik može govoriti što god želi i to je na neki način garantirano i Ustavom bez ikakvih sankcija. Ali poticati netoleranciju i netrpeljivost ne bi smjelo biti dozvoljeno. I sa te strane volio bih kada bi pučka pravobraniteljica zaštitila ponekad i zastupnike u Hrvatskome saboru od javnoga linča od onoga što se zove diskriminacija njihovih statusnih i zdravstvenih prava. I s te strane podržavam zastupnika Bulja u njegovim opravdanim zahtjevima da ga se zaštiti od nasilničkog ponašanja kolega iz HDZ-a koje idu na najniži mogući način na njegov osobni integritet, na njegovu invalidninu, na njegovo statusno pravo koje je ostvario kao hrvatski branitelj. I na taj način pokušavaju poslati poruku ukoliko govoriš ono što se Karamarku ili HDZ-u ne sviđa diskreditirati ćemo te na najgori mogući način. I volio bih kada bi pravobraniteljica uzela upravo taj slučaj gospodina Mikulića i njegov nasrtaj na gospodina zastupnika Bulja, njegovo zdravlje i njegovo statusno pravo hrvatskog branitelja kao slučaj jedne diskriminacije koja je apsolutno neprihvatljiva. Možda HDZ-u je prihvatljiva ali svim normalnim građanima ne bi trebala biti prihvatljiva. I sa te strane me čudi iskreno da gospodin Bulj još uvijek može ruku pod ruku sa takvim ljudima.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
A to je žalosno mišljenje. Dakle, ako ne pripadate određenoj stranci, ako ste bez obzira što ste bili branitelj, vi, vama se može odricati ta činjenica i još dodatne ne samo uvrede, klevete nego činiti i kazneno djelo. Jer po članku 76. Ustava mi ovdje imamo imunitet samo za izraženo mišljenje i samo za glasovanje, za činjenje drugih kaznenih djela otkrivanje tajnih, bilo državnih bilo nečijih osobnih koje su posebno zaštićene ili drugog nedozvoljenog ponašanja moramo biti svjesni da nas to ne ekskulpira ni prekršajne ni kaznene odgovornosti.
Hvala. Sljedeća rasprava je uvažena zastupnica Nada Murganić u ime Kluba HDZ-a.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana pravobraniteljice sa suradnicima. Cjenjene kolegice i kolege. Izvješće o radu pučke pravobraniteljice za 2015.godinu temelji se na obvezama koje proizlaze iz Zakona o pučkom pravobranitelju, Zakonu o suzbijanju diskriminacije i Zakonu o nacionalom preventivnom mehanizmu. Sadrži analizu i ocjene stanja, zaštite prava i sloboda građana RH te preporuke kako bi se sustavni nedostaci i propusti uklonili. Sadrži ocjene kako su se nadležna državna javna tijela odnosila prema građanima u tim postupcima. Pravobraniteljica naglašava da preporuke o otklanjanju nepravilnosti od strane nadležnih tijela Vlada za 2014.godinu nije usvojila. Izvješće je slično kao i ranijih godina ali ja ću u svojoj raspravi u ime Kluba HDZ-a istaći neke značajnosti. 2015.godina je specifična po tome što je u kampanji za predsjedničke i parlamentarne izbore bilo puno govora mržnje, podjele društva na mi ili oni, optužbi za fašizaciju na neprimjeran odnos prema izabranim članovima i predstavnicima Vlade i državnih tijela, prema kandidatima. U izvješću se navodi da u našem društvu postoje diskriminacije sa raznih osnova, vjere, nacije, materijalnog imovinskog stanja, diskriminacije po dobi i spolu sa osnova zdravstvenog stanja i invaliditeta. Javni prostor je zagađen govorom u kojem poneki puta nema elementarnog, pristojnog i odgojenog ponašanja i govora uz veliku dozu govora mržnje i netolerancije i bez uvažavanja sugovornika, njegovog mišljenja sa osudama bez argumenata. Postavljamo pitanje da li je pravobraniteljica u takvim okolnostima a u ulozi koju ima u društvu, koja je dana u skladu sa navedenim zakonskim propisima bilo dovoljno prisutna u javnosti. Da li je upozoravala i kritizirala takovo ponašanje uvijek kada se pojavilo. Da li se čula i oglasila u javnom prostoru, stala na stranu onih koji su napadani bez osnova, usudila one koji su to činili bez obzira iz koje političke opcije dolazili. Pravobraniteljica ima obvezu javno progovoriti kada se građanima izvan RH onemogućava ustavno pravo i obaveza da glasuju. Slike Hrvata u BIH na dan drugog kruga predsjedničkih izbora su bile poražavajuće. Pravobraniteljica po svojoj ustavnoj zakonskoj obvezi propisanoj ulozi nema obavezu samo postupati po pojedinačnim slučajevima i prijavama već je njena obaveza da javno progovori o takvim negativnim pojavama kada se društvo mjeri na mi ili oni, kada se kritiziraju i osuđuju totalitarni režimi, samo neki a trebali bi svi, kada se osuđuju neki fašistički ili neprimjereni pozdravi, samo neki a ne svi, kada se osuđuju podjele kod obilježavanja značajnih datuma, samo neke, odaju se počasti žrtvama, samo nekima. Kada se na kazalištu ili u kazališnim predstavama na neprimjeren način obilježava nacionalni praznik, kada se selektivno tretiraju neke udruge, vrijeđaju vjerski osjećaji nekih vjernika. Ali ona to nije iako je Zakon o pučkom pravobranitelju omogućavao i obavezivao da djeluje i pokreće inicijative na osnovu saznanja a ne samo na osnovu pritužbi građana i to je najveća kritika na njezin rad. 2015.godina bila je svima i ostat će u sjećanju po prosvjedima branitelja. Radi zaštite svojih prava, prije svega digniteta bili su za vrijeme prosvjeda javno, orkestrirano i organizirano, vrijeđali, bili su tretirani u javnosti kao teret društva, kao oni koji zloupotrebljavaju društvo kao kriminalci. Nije ih pravobraniteljica zaštitila. Ali ima nešto i pozitivno i to želim zaista istaknuti. 2015.godina bit će zabilježena po izbjegličkoj krizi, kada je naša Domovina, građani zajedno sa vlasti na primjeren i human način zbrinjavala osobe koje su zbog opasnosti bježale iz svojih ratom zahvaćenih država. U 2015. godini pravobraniteljica je izabrana za predsjedanje Europskom mrežom nacionalnih institucija za ljudska prava i mandat u upravljačkom tijelu međunarodno koordinacijskog odbora, nacionalnih institucija za ljudska prava u Ujedinjenim nacijama i mi joj na tome čestitamo i mislimo da će nas za vrijeme svog mandata nepristrano zastupati na ponos i interes Rh. Izvješća obiluju nizom podataka, obuhvaćena su sva područja iz života naših građana a na ona koja imaju pritužbe. To su opet ponavljam sva područja društvenog i civilnog života. Broj predmeta u 2015. je rekordan. Postupalo se u 4655 predmeta što je 80% više nego u 2012.godini odnosno 13% više u 2014.godini. Broj predmeta pučka pravobraniteljica navodi da je veći i radi jačanja i širenja ovlasti ureda, dostupnosti ureda građanima kao i otvaranje područnih ureda Osijeku, Splitu i Rijeci. Ono što želim istaći to je da pravobraniteljica navodi da su građani kada se obraćaju na rubu očaja, izgubljenog strpljenja i povjerenja u sustav. Taj stav još više produbljuje neusklađenost propisa neučinkovitost državnih i javnih službenika. Pritužbe se odnose na rad pravosudnih tijela kod ovrha, nepravilnosti u području imovinsko-pravnih postupaka, u području socijalne, zdravstvene skrbi, mirovinskog sustava, stambenog zbrinjavanja gotovo na svim područjima. Naglašava i mi ističemo da Zakon o suzbijanju diskriminacije iako pred nekoliko godina donesen nije saživio niti kod onih koji ga trebaju provoditi, a stoga su nužne edukacije i provoditelja kao i medija. Potrebna je i izrada novog dokumenta Nacionalnog plana za borbu protiv diskriminacije koji je prestao važiti još 2016. godine. Ukratko. Pravobraniteljica ističe da se građani osjećaju diskriminirani. Svaki treći ispitanik u Republici Hrvatskoj, a svaki peti u Europskoj uniji. Anti diskriminacijsku telefonsku liniju nazvalo je 167 građana i to je opća slika. A sada nešto podrobnije vezano za područje zaštite ljudskih prava i suzbijanja diskriminacije u kojem prvo mjesto opet zauzima pravosuđe gdje je zaprimljeno 475 pritužbi najviše na rad sudova i to radi dugotrajnosti postupaka, radi neujednačene sudske prakse i radi sumnje na pristranost sudaca. Dugotrajnost i neučinkovitost postupka upravnih tijela rezultira kršenjem prava građana i oni se čak obraćaju zbog toga i međunarodnim pravnim institucijama, Europskom sudu za ljudska prava što iziskuje velike financijske terete za državni proračun. Dugotrajnost postupka ujedno je loša poruka jer izostaje pravovremeno i pravovaljano kažnjavanje. Ono što pravobraniteljica ističe i ja ističem to je da nije dobro da DORH ne odgovara na predstavke građana, ne daje informacije o stanju predmeta iako su to ustavna obaveza svakog tijela sa javnim ovlastima. Pravobraniteljica ističe i u ovogodišnjem izvješću da većina ministarstava ne odgovara na upite građana niti ih obavještava o stanju predmeta što je nedopustivo jer je to obaveza javnih tijela ali i prilika bolje komunikacije sa građanima i povratak povjerenja u rad državnih i javnih službi što je itekako nama svima potrebno. Pravobraniteljica ističe da je svaka četvrta prijava se odnosi na diskriminaciju sa osnova rase, etničke, vjerske ili rasne pripadnosti i tu ističe prijave od strane pripadnika srpske nacionalnosti naročito u područjima od posebne državne skrbi, u područjima zahvaćeni ratom, za vrijeme agresije i u odnosu na Rome. Romi su u izuzetnom materijalnom položaju izdvojenim naseljima bez komunalne infrastrukture. Stambeni uvjeti su em teški, vrlo visoka je nezaposlenost, nemaju, nisu obrazovani i nemaju vlastitih redovnih sredstava za život, a mjere integracijske politike Roma su nezadovoljavajuće, povremene i raspršene. Nacionalnih manjina u ukupnom stanovništvu je 7,6% zaposlenih u tijelima državne uprave i stručnim službama i uredima Vlade 3,4 iako je to zakonom posebno regulirano i stimulirano. Pritužbe građana odnose se i na transparentnost prilikom zapošljavanja. Uopće nezaposlenost i zapošljavanje je izvor mnogih nepravilnosti, odnosno osjećaja diskriminiranosti gotovo cjelokupne populacije. Ističe se neravnopravan položaj radnika u privatnom sektoru o čemu se je već govorilo u raspravama u odnosu na one u javnom sektoru. Naime, ističu se da ovi u javnom sektoru imaju veća prava što je uostalom i uglavnom vrlo često i činjenica. Predrasude su prisutne u javnim iskazima da su zaposlenici u javnim i društvenim službama uhljebi političkim putem zaposleni, da su neravnopravni, neradnici i to je diskriminatorski odnos prema njima što svakako je za upozoriti. Nezaposlenost je izvor mnogih diskriminacija, teško nalaže posao starijih od 50 godina teško nalaze posao i bivši kažnjenici jer su stigmatizirani, teška je situacija i kod osoba iz seoskih područja. I njima je zbog nedostupnosti prijevoznih sredstava, odlaska s posla na posao također prijeti i neprihvaćanje radnog mjesta, odnosno posla. Ali isto tako to je jedan od razloga zbog čega im prijeti i socijalna isključivost u Saboru. Na tu temu pravobraniteljica je organizirala konferenciju na temu „Daleko od grada, daleko od prava“. Stambeno zbrinjavanje na područjima od posebne državne skrbi također nije riješeno i ima jedan od, veći postotak zauzima upravo to područje zaštite u onih 4655 prijava i pritužbi građana se odnose i na prava za stambena zbrinjavanja. Statusna prava građana su predmet tužbi i prekršaja i od strane policijskih službenika. Prilikom provjera adrese prebivališta i uopće u smislu postupanja policijskih službenika koji nije u skladu sa Pravilnikom o postupanju policijskih službenika. Povjerenstvo u sjedištu MUP-a i policijskih uprava kao oblik građanskog nadzora nad radom policije nisu osnovana a unutarnjim nadzorom od 2247 riješenih pritužbi svega 10% je utvrđeno nepravilnosti ili djelomične nepravilnosti što kod građana stvara sumnju u objektivnost i javnost je u tom smislu dosta senzibilizirana. Pravobraniteljica je u svojstvu nacionalnog preventivnog mehanizma kao neovisno tijelo posjetila zatvore, psihijatrijske bolnice i socijalne ustanove i ustvrdila je da su ljudska prava zbog standarda u zatvorskim sustavima zatvorenicima narušena. Nepravilnosti nije velike uočila u socijalnim ustanovama. Jedino što se smatra i pravobraniteljica to posebno ističe da postoji velika potreba da se napusti institucionalni smještaj kao oblik zbrinjavanja svih korisnika socijalne skrbi pogotovo mlađih zbog socijalnog uključivanja korisnika socijalne skrbi. Tamo gdje je i krenula deinstitucionalizacija problem je što nema dovoljno razvijenih mreža socijalnih usluga. I ono možda što, idem sada prema kraju, ali naročito bih upozorila na diskriminaciju prema dobi. Diskriminirana je svaka dob, mladi zbog nemogućnosti obrazovanja i zbog nezaposlivosti, starije osobe zbog toga što su zbog svojih nemogućnosti kretanja izolirani, a zbog toga što nisu skloni baš digitalizaciji i informatizaciji postali su isto tako i socijalno isključeni. S obzirom na to da smo mi kao država starija nacija smatramo da činjenica da to što smo po skrbi o starijim osobama rangirani na 61. mjestu u odnosu na 96 zemalja baš nam ne služi na čast, odnosno upozorava nas na bolju skrb. Radi svega toga pravobraniteljica je u svome izvješću iznijela i navela brojne preporuke, 160 raznim državnim uredima i tijelima sa ciljem da se poprave stanje ljudskih prava u RH. Hvala.
Hvala. Na ovu raspravu imamo 9 replika. Prva je uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospođo Murganić vi ste u svojoj raspravi spomenuli da je situacija i određene izjave mi ili oni da su doprinijele do određenih nepovoljnih kretanja po pitanju i diskriminacije određenih osjećaja u RH, ali očito niste shvatili intenciju tih izjava. Izjava mi ili oni se odnosila na ovo, na ovo. Ili mi, normalni rad u RH, štićenje nacionalnih interesa, INA ispred MOL-ovih interesa, hrvatska kompanija hrvatskim radnicima, hrvatske investicije u Hrvatskoj, ili oni, što se nažalost danas dešava, stotine tisuća kuna za privatne interese i konzultantske usluge, Josip Petrović 2 mjeseca nakon što odlazi iz INA-e odmah potpisuje ili mjesec dana odmah potpisuje ugovor sa MOL-om koji odobravaju ti isti dečki koji su Sanaderu davali ispod žita po presudama koje su u Hrvatskoj donosile velike novce. O tome se tu radilo, ili mi ili oni. Ili red i štićenje nacionalnih interesa ili ovo gospođo Murganić, afera konzultantica 500 tisuća kuna, što prosječni hrvatski građanin zaradi u 8 godina za konzultantske usluge analize tržišta ne'. To je bilo ili mi ili oni gospođo i o tome se treba razgovarati. I o tome treba govoriti u ovom Saboru jer to ne treba ignorirati. Ja se čudim svima onima koji mogu podržati oni ovakvu varijantu. … [[Upadica se ne razumije.]] To je tema, gospodine Lučić, itekako. To je tema najvažnija danas u RH.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nada Murganić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Maras evo ja sam upravo htjela u ovoj svojoj raspravi istaknuti to da osuđujemo svaki, i ja osobno jer mene ste prozvali imenom i prezimenom par puta, svake osude i svako stigmatiziranje bez ikakvih argumenata. Dakle, ja sam jako dobro znala kada sam govorila što govorim o tome ili mi ili oni. Izrečeno je tada u jednom sasvim drugom kontekstu i vezano je isključivo na ideološke, političke, nacionalne i vjerske razloge. To je isto dio ovog moga izvješća, Izvješća pravobraniteljice. Nemojte mi pokazivati ovaj Nacional, tada on nije niti izašao. Dakle, ja želim zaista da u ovom Saboru kada kritizirate nekoga da onda te iste kritike primijenite i na sebe. Ne možete optuživati, ne možete osuđivati, ne možete u javnosti slati poruke gdje unaprijed ljude neutemeljeno osuđujete. Nije vam to drago kada se to odnosi na vas, na vaše kolege pa prema tome tako se i ponašajte i prema kolegama drugih stranaka, konkretno i prema nosiocima javnih ovlasti odnosno u ovom slučaju Vlade i vlasti. To je nešto što bih htjela da je pravobraniteljica u kampanjama progovorila, a očito će netko morati jer se stalno potencira ovo ili mi ili oni. Niste vi rođeni sa pravom na poštenje, vjerujte ima nas svih ovdje visoko moralnih i visoko poštenih. A nemojte se čuditi tome kako su neki mogli to birati. Pa vodite računa da se stotine tisuća glasaća HDZ-a Domoljubne koalicije s time uvrijedili.
Slijedeća replika je uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Naime ja bih htio naglasiti posebno u Saboru da je Izvješće pučke pravobraniteljice za Hrvatski sabor temeljeno na onom što je ona dobila, to je ne pogled kroz prozor na diskriminaciju ili nepoštivanje zakonitosti i ravnopravnosti građana kroz rad pučke pravobraniteljice. I nemojmo na nju prebacivati za nedostatke hrvatskog društva ili nedostatke zakona. Ona nama kao naša povjerenica daje ono što je dobila. Pa iz ovog možemo pročitati stanje kako je kroz pogled pučke pravobraniteljice. To ne znači da nema i drugih i težih povreda, ali nema nikog u hrvatskom demokratskom društvu, u hrvatskoj državi demokratskoj osim Hrvatskog sabora da zakonima uređuje ili sprječava diskriminaciju za milog Boga. Nema nikog drugog. Jedini mi uređujemo odnose u hrvatskom društvu i donosimo zakone. Ima čak pravo na inicijativu da u zakonima uoči je li ima ili nema mogućnosti ili potiče li zakon diskriminaciju. Ja sam uvjeren da svatko od nas želi se suprotstaviti takvoj mogućnosti ili takvim pojavama. Naravno to ne znači da svi isti imamo istu dioptriju, to ne znači. Ja jedino još bih htio naglasiti jednu stvar. Po mojem sudu bi trebalo a to sam rekao i na odborima ojačati suradnju sa inspekcijama, posebno inspekcijama koje ulaze u zaštitu prava radnika. Moramo priznati da smo mi zemlja u tranziciji i da je kultura zaštite radnika na nižoj razini čak i zakonski regulirana nego što je to u tradicionalnim zemljama koje imaju visoke standarde zaštite prava radnika i formalno ali i na samom radnom mjestu. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku uvažena zastupnika Nada Murganić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani gospodine kolega Leko, hvala što ste me poučili, međutim meni se činilo da ja to uglavnom znam. Naime, ja sam pokušala svoju raspravu na neki način i podijeliti u dva djela. Dio u kojem iznosim kritiku na nedjelovanje odnosno na izostanak javljanja glasa pravobraniteljice od koje narod očekuje i zakon je dao tu ulogu gdje ravnopravno zaštiti i kada je većinski narod prozvan neopravdano i kada je da sada ne nabrajam i ne ponavljam. I svakako da sam u drugom djelu svoje rasprave naglasila i podržala sve ono što je pravobraniteljica uočila, očito i kroz svoj rad a i kroz pritužbe građana kao negativnosti u društvu na kojima svi zajedno trebamo poraditi da se ne ponavljaju. U tom je bila moja kritika.
Hvala. Slijedeća replika je uvažena zastupnica Sabina Glasovac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Murganić, kritizirali ste gospođu pučku pravobraniteljicu zbog nereagiranja odnosno nedjelovanja po vama spornih izjava odnosno zagađivanja javnog prostora politikama podjele mi ili oni, govorom mržnje naveli ste nekoliko primjera. Ali ja vas pitam ima li išta opskurnije od recimo jednog intervjua u jednom političkom tjedniku u kome kao predizborno obećanje navodite da kada vaša stranka dođe na vlast da će građani RH moći misliti i govoriti ono što žele ali samo u svoja četiri zida. Ima li išta opskurnije od takvih predizbornih obećanja gdje se javno najavljuje kršenje jedno od ključnih ljudskih i građanskih prava i sloboda a to je pravo na slobodu mišljenja i pravo na slobodu javne riječi, slobodu govora? Ima, jedino gore od toga je provođenje tih riječi u djela kome svjedočimo evo od kad ste preuzeli odgovornost za RH. Vidimo da se to obećanje na neki način obistinjuje. Ako već kritizirate, a slažem se s kolegom Lekom da zapravo ingerencija pučke pravobraniteljice u ovom djelu je vrlo mala. Onda nemojte mjeriti određene pojave dvostrukim kriterijima jer to je na kraju jedna licemjerna osobina.
Odgovor na repliku uvažena zastupnica Nada Murganić.
Eto pa baš je moja rasprava išla u tom smjeru da bi trebali voditi malo računa o izboru riječi. Dakle o tom, ne znam zašto mene prozivat, ja nisam dala taj intervju. Drugo, upravo to je ono što bi ja volila da se i po tome intervjuu oglasio netko tko je mjerodavan i koga narod doživljava kao pučkog pravobranitelja ko će braniti sve one koji su povrijeđeni takovim najavama. Prema tome, cijela moja rasprava je išla u pozivanju na ravnopravan odnos, na ravnopravnu kritiku, na ravnopravnu osudu. Prema tome, ne vidim zbog čega vi mene sada prozivate licemjerkom.
Hvala. Slijedeća replika je uvaženi zastupnik Željko Jovanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice Murganić, ono što bi mi trebali iščitati iz ovog izvješća pravobraniteljice je što zapravo mi trebamo činit da izvješće za 2016.bude bolje nego što je bilo za 2015., pogotovo što bi trebali činiti oni koji su dio vladajućeg društva u ovom slučaju vladajućeg kluba i vladajuće koalicije. Naime, nedavno je u Hrvatskoj boravio povjerenik Vijeća Europe za ljudska prava koji je izrazio izrazitu zabrinutost i istaknuo da društvena kohezija i pluralizam su ozbiljno ugroženi u Hrvatskoj. Posebno je zabrinut zbog porasta etničke netolerancije, govora mržnje koji su usmjereni prije svega prema nacionalnim manjinama, posebno Srbima, Židovima i Romima. Izrazito je zabrinut smanjenjem financijske pomoći civilnom društvu te ograničavanjem slobode medija, prijetnjama novinarima, posebno se zabrinuo zbog slučaja Vijeća za elektroničke medije. A evo ja pitam što ćete vi učiniti da kao članica kluba Domoljubne koalicije utječete na članove vašeg kluba Luciana Vukelića i Andriju Mikulića koji su nevjerojatno skandaloznim izjavama izvršili pritisak praktično na pripadnike Talijanske nacionalne manjine, na izdavačku tvrtku EDIT tvrdeći da zato što ne razmišljaju kao što razmišlja vaš klub neće više biti financirani. To je najskandaloznija izjava koja se dogodila u ovom sazivu od klubova vladajuće koalicije koji kažu ako pripadnici nacionalnih manjina ne misle onako kako misli vladajuća koalicija uskratiti ćemo im financiranje. Ja sam zgrožen, nema ni kolege Vukelića, ni kolege Mikulića, možda imaju važnijeg posla. Ali ja pozivam vas da kao članica ovog kluba utječete na vaše kolege da poštuju prava nacionalnih manjina. I da ministar Hasanbegović također ne uskraćuje prava i ne ugrožava međunarodne ugovore RH i Republike Italije kada je npr. financiranje izdavačke kuće EDIT i jedinog dnevnog tiska nacionalnih manjina na talijanskom jeziku La voce koji izlazi u Rijeci i koji su ugroženi zbog odbijanja financiranja ministra Hasanbegovića i izjava vaših kolega u klubu.
Odgovor na repliku uvažene zastupnica Nada Murganić.
Poštovani kolega razumijem ja potpuno vas da ćete vi svakako iskoristiti sve ove replike i sve ove rasprave da iskritizirate poteze ove Vlade i ministra i ovih kolega. Znamo svi da je razlog za to normalno smjena vlasti, novi način raspodjele sredstava, uvođenje reda, uvođenje ravnopravnog odnosa prema svim kulturnim institucijama u smislu financiranja pa tako i u smislu, tako i u udrugama. Ako smatrate da je neprimjereno bilo u javnom prostoru izrečeno, štošta izrečeno, pa to je upravo ovo što i ja govorim, neka se netko tko će biti arbitrar između nas, netko to je na neki način neovisan a zakonom je to tako i postavljeno u tom smislu glasi. Jer vi i ja se sigurno nikada nećemo složiti u ovakvim stvarima jer smo pristrani. A podjele u društvu su zaista počele sa onim mi ili oni i vaš predsjednik to stalno ponavlja. I čudi me da se sada baš u ovih mjesec dana toliko narušila sva prava svih nacionalnih manjina da mora biti zabrinuta svjetska zajednica. Stoga pozivam pravobraniteljicu s obzirom na sada ovu novu dužnost koju ima u Ujedinjenim narodima da nepristrano štiti interese i da Hrvatsku u pravom svjetlu prikazuje jer takvo drastično stanje sigurno nije ali da to nekima nažalost jako šteti državi pa i nama svima zajedno koristi u političke svrhe, da.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice Murganić, pa evo sami ste to spomenuli i želim to istaknuti u replici, to je međunarodni ugled i pozicija koju uživa naš ured pravobranitelja i to takav ugled da su čak i na dalekom jugu Afrike čuli ne za ured našeg pravobranitelja nego za pravobraniteljicu imenom i prezimenom. Mislim da to puno govorio o uredu koji se gradio čitav niz godina i na koji trebamo biti ponosni. Da treba biti kritičan svakako treba ali treba to raditi argumentirano. Prije svega želio bih ispraviti jednu vašu konstataciju, rekli ste da je glasovanje prava i obaveza. Ne, kolegice, glasovanje je pravo a ne obaveza. Nitko nije obavezan glasati nego ima pravo glasati, dakle to je prvo. Kada govorimo o žrtvama, svaka žrtva je žrtva i ja najoštrije odbacujem insinuacije da sam se ili bilo tko iz mog kluba odbio pokloniti određenim žrtvama. Žrtva svakog ekstremizma je loša. Ako govorimo o hrvatskim braniteljima koji su jedno vrijeme proveli u Savskoj, mogu reći da se iz njihovog ponašanja upravo danas može iščitati da je njihov cilj bio isključivo politički a nikakva zaštita prava ili digniteta. Zato jer niti su predstavljali cjelobraniteljsku populaciju a njihov jedini cilj je bio da HDZ dođe na vlast. Kada se to ispunilo, opa nema ih u Savskoj, sada je dignitet odjedanput zaštićen. I kada govorimo veći o stvarima na koje treba reagirati onda možda bi se trebali zamisliti kako to da jedan potpredsjednik ovoga Doma, član vaše koalicije prosvjeduje protiv provođenja zakona koje je ovaj Dom donio? Kako ne biti zabrinuti kada međunarodna javnost je vrlo zabrinuta onime što se dešava u Hrvatskoj, nazivaju to mađarskim scenarijem, fašizacijom društva, rehabilitacijom i relativizacijom fašističkih zločina. I ono što je kolega Jovanović prije mene spomenuo ograničavanja na pravo javnog izražavanja, odnosno izražavanja svoga mišljenja. To je skandalozno, to je ono na što mi političari trebamo upozoravati a ne ured pravobranitelja.
Odgovor ne repliku uvažena zastupnica Nada Murganić.
Zahvaljujem. A evo u nekim stvarima ću se sigurno ponavljati ali htjela bih istaknuti da sam govorila o potrebi ravnopravnosti, o potrebi da se suzbija u javnom prostoru stigmatizacija, da su branitelji bili stigmatizirani i sada iz vašeg govora kao neki koji ne razmišljaju sa svojom glavom pa su išli kao politička grupacija skidati tadašnju Vlada sa vlasti. Pa to vam je sada isto kao da ja, pa su utihnuli jer je došao HDZ. Pa to vam je sada isto kao da ja pa su utihnuli jer je došao HDZ, pa to je sad isto kao da ja kažem da su ove udruge koje prosvjeduju sa željom jel, da dođe SDP pa će onda utihnuti. Evo to je ono što sam htjela kroz svoju raspravu iskritizirati, to je ono za što sam hitjela ako evo mogu skromno izreći, skrenuti pažnju pučkoj pravobraniteljici a što se tiče njezinoj poziciji sigurno je to zahvaljujući radu ureda ali i sigurno zahvaljujući stanju ljudskih prava u RH i ne bi takovo mjesto dobila predstavnica države u kojoj ta prava ipak nisu na dobroj razini.
Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Furio Radin.
Hvala lijepa. Naravno, repliciram na prvi dio vašeg izlaganja kolegice jer u drugom djelu možemo se oko puno stvari i složiti. U prvom djelu mi se činilo a onda ste potvrdili poslije odgovorima na neke replike. Čini mi se da pokušavate kako bih rekao razvodniti ozbiljnost situacije u Hrvatskoj što se tiče izražavanje govora mržnje, izražavanje fašističkih simbola i izražavanje ustaških i povika i na stadionima i na mnogim mjestima kao što su dobro istaknuli visoki povjerenici i to ne samo Vijeća Europe nego nedavno i OSS-a. Cijeli svijet govori o tome a mi to pokušavamo relativizirati tako da kako bih rekao kritičarku optužimo da je loše kritizirala film koji gleda već odavno. Znači, umjesto da govorimo o problemu, mi praktički barem u prvom djelu vašeg izlaganja okomimo se na onoga koji taj problem detektira zajedno sa međunarodnim organizacijama i zajedno sa svima onima koji zapravo kritički se osvrnu na realnost u Hrvatskoj. Ja ne vidim nikakvu mogućnost ravnopravnog kritiziranja onoga što se događa na polju govora mržnje. Vidite jučer je bila, imamo ovdje mlade posjetitelje, jučer je bila proslava mature, maturanata i barem na dva mjesta pokazano je da pozdravljaju fašističkim pozdravom i evo sad ovo da dovršim, pozdravljaju fašističkim pozdravom i drugim ustaškim povicima na sebe privlače pozornost. Ja znam da se to može relativizirati ali kažem vam oni su imali zeleno svijetlo sa puno viših mjesta nego što mi bismo htjeli priznati i što vidimo na osnovi vašeg govora.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nada Murganić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Radin, ne mislim razvodniti, takvu stvar ne mislim relativizirati, fašističke pozdrave i smatram da nije dobro da mi stalno o tome govorimo jer upravo to skreće pažnju, stiče se dojam da toga ima više nego što ovaj, što u stvarno u društvu je. Mlade ne želim uopće s time braniti ali mladi su mladi i u takvim situacijama može se nešto dogoditi i dakle takovo jer je to sada u društvu sve prisutno. Dakle, ne opravdamo, dakle govorim u ime kluba, ne relativiziramo ali kada govorimo o ravnopravnosti onda govorimo o tome da je to treba kritizirati, fašističke pozdrave, totalitarni režim ali treba kritizirati i druge. Kada govorim o tome da treba zaštititi vjerske i nacionalne osjećaje jedne nacije onda očekujem da se zaštite i vjerski osjećaji recimo Hrvata odnosno Katolika. Zašto se je na ružan način govorilo o štovanju koji su htjeli Katolici odnosno davali danima svecu Leopoldu Mandiću, pa i ta vjerska grupacija ima pravo na poštovanje i ima pravo biti povrijeđena i zbog toga se javljaju onda nekakvi revolti koji nisu dobri. Mislim da trebamo uvažavati ne svačije osjećaje, sve nacije, sve religije bez obzira koliko ih bilo, sve žrtve bez obzira koliko ih bilo i takove i s time ćemo onda postići da su nam i stanja ljudskih prava u društvu bolja.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Murganić. Dakle i ova vaša rasprava i javni govor i upravo u izvješću piše o tome koliko je važnost javnog govora i svega onoga što mi ovdje izrečemo. Dakle, ja se osvrćem na vaš prvi dio rasprave u kojoj ste izrekli nekoliko stvari. Rekli ste, društvo je duboko podijeljeno zbog svih onih pojava koje su bili, spomenuli ste izborne kampanje i onda ste za ta zla optužili, tako mi se čini, optužili pravobraniteljicu i čini mi se da ste na taj način diskriminirali njen rad i zapravo ste je optužili za nešto za što ona nije i nadležna. Diskriminacija koja je upućena uvijek grupama ljudi najčešće uvijek na ljude djeluje pojedinačno, ljudi se osjećaju povrijeđeni pojedinačno jer su narušena njihovi osobni stavovi, njihov integritet. Kad govorimo o stadionima zašto je to opasno? Pazite u Pakracu je grupa učenika za vrijeme maškara obukla se u pionire. Ti su se učenici morali ispričati. Kome? Njihovim roditeljima koji su primani u pionire. Koliko smo mi licemjerno društvo? Ako na stadionu mladi viču pokliču za Dom spremni onda se to prenosi, to je poruka. I ovo što je kolega Radin govorio to je poruka i svijetu. Dakle o tim stvarima moramo razmišljati. I nije dobro, doista nije dobro relativizirati stvari i onda reći svaki režim treba osuditi, ali ako se on institucionalizira, ako postane, ako je tamo predsjednik države, ako je tamo premijer a na to ne reagira onda je to opasno znate na takve pojave. Zbog toga je to važno. I na kraju evo reći ću vam sasvim osobno. Vi ste član Domoljubne koalicije. Pa jeste li vi veći domoljub od mene, neću vam to nikad priznati, a bilo je u kampanji, bilo je uvreda. Zašto se sad čudite? Mi smo nazivani nenarodnom vlašću, shvaćate. I ja sam branitelj. Nikad me nitko kao branitelja nije uvrijedio. Ako je šator bio u Savskoj, vi kažete da je bio. Rekli ste ovako javno orkestrirani i organizirani napadi. Tko je to radio? Recite sad javno tko je javno organizirao i orkestrirano napadao branitelje u Savskoj.
Vrijeme. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nada Murganić.
Ma gledajte ovako. Meni je sad, šta bi ja sad vama odgovorila na ovo takvo jedno hajde da budem pristojna jel' pa kažem evo smiješno, isfurano, bezvezno pitanje tko je veći domoljub jel' sam ja član Domoljubne. Pa šta ste vi veći demokrata od mene zato što ste vi u Socijaldemokratskoj stranci. Prema tome, navlačit se na ovakove replike neću, ali ću reagirati na prvi dio vaš da ponovim još radi javnosti da pravobraniteljicu ne optužujem za podjele u društvu, za vi ili oni zna se tko je kriv i za sve ove devijacije koje se pojavljuju u društvu. Ali moja se je rasprava u dijelu kritike odnosila na njezinu neodlučnost da javno iskritizira i one i ove.
Hvala. Sljedeća je replika uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Uvažena kolegice ja vas neću navlačiti ni na što. Ja ću samo konstatirati da ste rekli da totalitarizma koji postoje moramo jednako osuđivati, neke ne možemo osuđivati, a neke ne osuđivati, neke grafite ne možemo osuđivati a neke možemo ili želimo itd. I ja neću reći da ste stvari relativizirali ali mi se čini ja ću upotrijebiti jednu riječ koja možda najbolje oslikava ono jer vjerujem da doista želite osuditi svaki govor mržnje koji bi mogli nazvati kao gleich šaltovanje. Ali to znači namjerno brkati ili zaboravljati izvorne pojmove. Pa tko se pozivao na rasizam? Tko se pozivao na rasnu mržnju? Tko je imao rasne zakone? To je jedno pitanje, ali neću ići u povijest jer žrtve i Staljinizma, komunizma i nacifašizma su brojne i tu nema smisla o tome govoriti. Ono što meni smeta u vašem govoru to je ono da vi zapravo ne vidite potrebu da se senzibilizirano djeluje prema ovome što nudi ekstremna desnica danas ne samo kod nas nego širom Europe, a svjedoci smo. Pogledajte Poljska, Mađarska, Austrija, mogu nabrajati u beskonačnost jel? Odnos prema migrantima, odnos prema manjinama. To je sve ono što zapravo se i kod nas na neki način dešava. A onda kada mi to stavimo u isti koš nitko nije kriv. Svi smo isti. To naprosto nije točno. I utoliko mislim da na neki način moramo shvatiti tu opasnost da je daleko veća danas opasnost od ekstremne desnice nego od ekstremne ljevice koja je pomalo ili je nema ili je nostalgična na Titov način pa je pomalo komična recimo jel' barem za mene. I još jednu stvar samo da kažem. Vi ste govorili o tome da treba štititi Hrvate, treba štiti Katolike. Naravno da treba, ali onda kada su manjina. Treba štititi političare. Pa kakve političare? Tko nas treba štititi? Pa imamo imunitet. Prema tome i štitite manjine i vi ne shvaćate bit zaštite ljudskih prava. Štite se manjine, ne većina.
Odgovor na repliku uvažena zastupnica Nada Murganić.
Pa znači pripadnik većinskog naroda nema ljudska prava. Mislim šta vi, o čemu ste vi sada meni držali lekcije o ekstremnoj desnici, o ne znam čemu sve ne, o rasizmu, o nečemu što ja sam rođena evo neću sada baš ni reći kada ali sigurno nisam u vrijeme kada su se donosili razni zakoni i sva ova rasprava i replike su zaista samo zato da ponovite nešto što želite vi pričati a ne nešto što je utemeljeno na mojoj raspravi, pa eto za sada samo toliko.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić.
Poštovana gospođo Murganić. Imam li ja pravo i mogućnost upisati pilotsku školu? Reći ću nemam jer loše vidim. Smatram li da je to diskriminacija? Ne smatram. Ima li pravo i mogućnost osoba koja nema sluha upisati glazbenu akademiju? Nema zato jer nema sluha. Ne smatram to diskriminacijom. Dakle, institucije u jednom uređenom društvu moraju imati svoja prava da bi društvo kao uređeno društvo funkcioniralo. Jednako tako kao što ove institucije koje sam sad naveo brane i promoviraju određene vještine tako i institucije društvene poput braka su utemeljene na određenim vrijednostima, vrijednostima ljubavi, odnosa i da ne duljim. Jednako tako i naš Ustav je jedan vrijednosni dokument, vrijednosna institucija. I sad postoje ljudi koji promoviraju određene vrijednosti i određeni ljudi koji ne žele promovirati te vrijednosti i onda se ti ljudi pozivaju na diskriminaciju. Kažu vi nas diskriminirate kad mi promoviramo ove vrijednosti. Ja hoću reći, ovaj način na koji pravobraniteljica iščitava borbu protiv diskriminacije je u modernom svijetu jedan od najjačih alata borbe za moralni relativizam u kojem više ne smijemo nijednu vrijednost istaknuti kao vrijednu zato jer će netko drugi koji ne cijeni tu vrijednost, i to je njegovo pravo, reći da je diskriminiran. I zato jako podržavam onaj dio vašeg govora u kojem ste govorili da pravobraniteljica za djecu ne postupa jednako prema svima. I ovaj način koji vidimo kod SDP-a je da oni kažu pravobraniteljica treba braniti vjersku manjinu kad je, tj. vjerske slobode kad je riječ o manjini. Znači, katolici koji su u većini nemaju pravo na zaštitu svojih prava. Kad je došao Leopold Bogdan Mandić Index.hr je pisao da su to orgije pijanih katolika i ne znam što sve ne. Ja nisam čuo gospođu pravobraniteljicu da je reagirala. Zato podržavam onaj vaš govor o tome da pravobraniteljica ne postupa jednako nego ideološki pristrano.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nada Murganić.
Zahvaljujem kolega Iličić. Evo ja ću se sada malo našaliti pa ću reći u skladu prijašnje replike gospodina Pecnika kada budu ljudi jel' koji žive u braku manjina onda ćemo vjerojatno imati pravo, imati, će imati, jer pitanje je koliko će bilo koji brak trajati, na zaštitu. Evo to je malo šala. Međutim, ja se zaista slažem da svi imaju pravo na zaštitu državnih institucija, da svi imaju pravo na ljudska prava i na ljudsko dostojanstvo bez obzira bili pripadnici većine ili manjine neke grupacije nacije ili vjerske zajednice. I inače osobno osuđujem one koji se tako gorljivo bore za zaštitu nečijih prava na način da umanjuju odnosno ugrožavaju prava nekih drugih. Moja rasprava je bila zaista samo u tom pravcu.
Hvala. I nastavit ćemo u 15,00 sati sa sljedećom raspravom.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI.]] Dobar dan, lijepi pozdrav. Da započnemo sa popodnevnim dijelom sjednice. Evo na redu, riječ ima u ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik. Izvolite.
Pozdravljam ovaj masovni odaziv ovom izvješću, pozdravljam naravno gospođu pravobraniteljicu i odmah da kažem u startu da mi ćemo u ime kluba to izvješće naravno podržati. Smatramo ga relevantnim i primjerenim, za svaku pohvalu, ali to ne znači da neće biti i prigovora. Ako budem nešto malo previše hvalio neka to ne bude shvaćeno, kako da kažem ovaj sukob interesa jer moj sin radi u pučkom pravobraniteljstvu, pa da se ne kaže da ja sad hvalim pučku pravobraniteljicu zato što moj sin tamo radi, ali naravno ima malo istine u tome, jel tako? Ali bit će i prigovora naravno tako da ćemo to nekako iznivelirati što bi se reklo. Nije preko veze, ali ljudi smo dogovorit ćemo se. … [[Upadica se ne čuje.]] Ono što zapravo želim ponoviti riječi našega predsjednika, uvaženog predsjednika Sabora gospodina Reinera da je ovo jedno važno civilizacijsko pitanje, civilizacijska tema i to je vjerojatno jedino o čemu ću se složiti sa gospodinom Reinerom. Ali evo da iskažem i svoje zadovoljstvo da se nekad mogu složiti sa predsjednikom Sabora. Ono što zapravo je po meni nekako problem i to se isticalo i u govorim na odboru i tako, to je da se gubi, odnosno da vlada veliko nepovjerenje u institucije. Ja mislim da je to vidljivo, a onda iz toga zapravo i slijede određene manifestacije u društvu koje onda zapravo vode kao nekoj blago rečeno polarizaciji društva. Vladavina prava je u ozbiljnoj krizi, recimo govor mržnje nije sankcioniran kao kazneno djelo a jednakost pred zakonom nekako je ugrožena ili u većoj mjeri ugrožena, drugim riječima onaj tko ima novaca došli smo zapravo u takvu situaciju da onaj tko ima novaca može se dobro braniti i to vidimo po cijelom nizu ovih velikih presuda i velikih suđenja koje pada u vodu jer očigledno optuženik, osumnjičeni i okrivljeni imaju dobre odvjetnike a onaj tko nema taj će biti osuđen na besplatnu pravnu pomoć i na sve ono što mi izglasamo kako pomoć odnosno kao neke regule pri upotrebi besplatne pravne pomoći. Slična situacija je u školstvu i obrazovanju jer se između ostaloga u izvješću pučke pravobraniteljice govori o tome, znači govori se o diskriminaciji po pitanjima obrazovanja a tu je prije svega diskriminacija utoliko što manje građana Hrvatske koji su slabijeg imovinskog stanja, koji dolaze iz obitelji manje obrazovanih obitelji koje se mogu školovati. I to je nešto što bi nas trebalo zabrinuti jer naprosto već u startu se čini jedna selekcija koja nije dobra. Prava nacionalnih manjina su u mnogočemu neostvarena tako da je povećano kršenje ljudskih prava po nacionalnoj i po vjerskoj osnovi. Recimo između ostaloga o tome će i sigurno biti govora stambeno zbrinjavanje, prije svega stambeno zbrinjavanje Srba na onim područjima gdje i to treba. To je nešto što nekako je veliki disbalans između onoga što su potrebe i što su financijske mogućnosti i to će sigurno eskalirati kao problem i bit će problem. Bilo bi dobro da uočimo taj problem i da ga riješimo jer ga tako i tako moramo i morat ćemo riješiti. Diskriminacija je po mom dubokom uvjerenju, a to se i vidi po izvješću je u porastu zabrinjavajuće i ono što je možda još više zabrinjavajuće mi nemamo strategiju za suzbijanje diskriminacije. Isto kad govorimo o izbjeglicama, migrantima kako god hoćete a ovdje je u izvješću obraćena velika pozornosti na taj fenomen gdje se govori o solidarnosti, o tome kako se naša zemlja, civilne udruge i svi ljudi suočili s tim problemom ali ipak je stigao recimo jedan prigovor i vjerujem da smo ga svi dobili prigovor Crvenoga križa gdje se govori o tome kako pučka pravobraniteljica odnosno njena ekipa nisu na pravi način revalorizirali rad Crvenoga križa. Ja osobno mislim da jesu i da to ne treba prenaglašavati jer to je na koncu dužnost Crvenoga križa, prema tome ne treba hvaliti nekoga za ono što radi. Možda samo treba konstatirati da je dobro obavio posao i ništa više od toga. Ali dobro, to je više ovako što bi se reklo neka estetska figura ali i tih problema imamo. Ono što je vidljivo iz ovoga, izbjegličke krize a koja nije nestala i koja će se, ja se nadam da ne ali očigledno hoće se nastaviti a to je da mi nemamo ni integracijsku ni migracijsku politiku. I to je nešto što bi nas trebalo zabrinuti posebice što masa, čuli smo danas masa mladih ljudi odlazi ih Hrvatske ali i jedan dio ljudi će hoćete nećete htjeti ostati u ovoj zemlji pa će pitanje azila, pitanje pružanja pomoći, onda prisilnog udomljavanja koja su također na dnevnom redu i o kojima izvještava pučka pravobraniteljica ali i upozorava da ukoliko se želi monitoring napraviti pravi treba povećati financijska sredstva za to ali odmah se postavlja pitanje što oni dobro uočavaju da time zapravo možda pučko pravobraniteljstvo gubi onda i kako bih rekao jednu vrstu neovisnosti u odnosu na taj i taj problem. No u svakom slučaju kada govorimo o tim, zaprimanju slučajeva vidimo da je i povećan broj pritužbi građana 13% u odnosu na cijelo pučko pravobraniteljstvo u odnosu na prošlu godinu a recimo budući da sam ja iz Osijeka mene je posebno interesiralo ono što se dešava u uredu u Osijeku jer su se otvorili uredi u Rijeci, Splitu i Osijeku i tu je također zaprimljeno 640 koje kakvih prigovora i oni upućuju zapravo da je to pitanje pravosuđa, radnih odnosa, stambenog zbrinjavanja, lokalne zajednice. Drugim riječima sve ono što se recimo može primijetiti i u izvješću freedom house, jednog izvješća koje nekako je kod nas prošlo dosta neopaženo ali koje zapravo uvelike konvergira sa onime što je pučko braniteljstvo radilo naravno u onom segmentu kojim se bavi i ukazuje da je zapravo Hrvatska poludemokracija u kojoj je relativno razvijena izborna recimo politika, ako možemo tako reći ali zaštita ljudskih, građanskih i političkih prava je vrlo, vrlo upitna. Hrvatska se nalazi po tom istraživanju, po tom izvješću negdje u sredini ljestvice jer ljestvica zemlje se ocjenjuju od 1 do 7, Hrvatska je ocijenjena negdje ocjenom 4 otprilike, bolji smo, najbolji smo na Balkanu jer nas svrstavaju na Balkan, bez obzira nama se to sviđalo ili ne, bolji smo od naravno Srbije, od Bosne da ne govorim itd., ali smo daleko lošiji od Slovenije, Slovenija ima oznaku 2, znači to je zapravo već jedna razvijena demokracija. To nas također treba zabrinuti jer očigledno taj status poludemokracije to je već treću godinu za redom dobivamo tu ocjenu a to je nešto što se zapravo može iščitati iz ovoga što nam je dalo pučko pravobraniteljstvo. Kada govorimo o oblicima diskriminacije ono što zamjeram i što ću vjerojatno ponoviti tijekom izlaganja, pučko pravobraniteljstvo a to je da ne reagira uvijek jednako i pravodobno na ono što po mom mišljenju bi trebalo reagirati. Recimo, ovdje je bilo prigovora da pučko nije reagiralo na ne znam kako da kažem ugrožavanje vjerskih ili vjerničkih prava rimokatolika. Govori se prije svega o kojekakvim manifestacijama. Ali koliko znam kada je na Indeksu napisan tekst, portalu Indeks o Leopoldu Mandiću, pučko pravobreniteljstvo začudo je vrlo precizno imenom i prezimenom reagiralo i ukazalo na problem tko je to pisao i da to nije dobro. Ali tako bi trebalo raditi i s drugim slučajevima jer to je onda zapravo na neki način kako da kažem prokazivanje zla u izvoru. Jer ako idete metaforom, ako idete općim mjestima onda dolazimo do neke relativizacije koje zapravo nikoga ništa ne obvezuje. U tom smislu mislim da je pučko napravilo jako dobro sada kada je gospođa Lora Vidović progovorila o diskriminaciji po zdravstvenoj osnovi. Ukazala je na problem participacije, sužavanja prava građana, da je to rađeno bez analize koja bi zapravo onda uputila kako i na koji način djelovati, ukazala na probleme pri hitnom prijemu, dala i neke preporuke. Recimo liječnik bi trebao napisati otpusno pismo pa da se onda u slučaju da se tom pacijentu nešto dogodi da se zapravo zna tko je kriv a ne da ga se odbije sa obrazloženjem nekoga i nešto samo zato što mu se to ne sviđa. Ono što je meni posebno bilo interesantno to je diskriminacija temeljem vjere. Po našem zakonodavstvu vi možete osnovati vjersku zajednicu u slučaju da imate 500 vjernika. Zašto je kriterij 500, zašto ne 50? Zašto ne 150? Zašto baš 500? Zašto ta čarobna brojka? Nikada nisam čuo relevantno obrazloženje. Ja sam bio jedan od onih koji su u ime reformacijskih crkava, reformacijske baštine radili ugovore sa RH tako da sam dosta upoznat sa tom problematikom ali to uporno ostaje i svi koji imaju 499 vjernika oni ne mogu osnovati svoju vjersku zajednicu nego moraju nekoga naći, privući jer naprosto se moraju registrirati kao udruga. Mislim da bi to trebalo poraditi a ne da se samo slijepo držimo evidencije o vjerskim zajednicama odnosno onoga ugovora između RH i vjerskih zajednica koji onda to regulira. Mislim da bi to bilo pametno i dobro. Također kada se govori o civilnim žrtvama rata, to je problem koji se stalno vuče i koji će se očigledno vuči jer nitko o tim civilnim žrtvama rata ne vodi računa. Mi stalno spominjemo žrtve rata, stalno … [[Govornik se ne razumije.]] branitelje i sve je to u redu, ja nemam ništa protiv ali budući da dolazim iz Osijeka, civili u Osijeku i vjerojatno u svim gradovima koji su bili izloženi dnevnom granatiranju, bombardiranju morali su raditi svoj posao, pekari, tramvajci i sve živo. I prema tome kada se njima nešto dogodi oni koliko ja znam nisu izjednačeni u pravima sa braniteljima. A oni su bili, to je njihova bila dužnost, oni su morali, radna obveza. Ja sam bio profesor na fakultetu, ja sam morao dolaziti na radno mjesto iako nigdje ništa nismo radili. To je tako, tako je moralo biti. Prema tome ako se nešto dogodi vi zapravo niste zaštićeni na način kako bi to trebalo biti zaštićeno. I ono što je zapravo po meni najvažnije uočiti i ukazati a to je izražavanje i problemi koji se javljaju u izražavanju u javnom prostoru a to je zapravo taj govor mržnje, diskriminacijski govor koji na neki način je sve prisutniji. I bojim se da će izvješće za 2016. biti daleko gore opisati gore stanje u Hrvatskoj negoli što je to 2015. godine koje svakako nije sjajno. I ovdje se dobro uočava da na neki način su ugroženi pripadnici nacionalnih manjina, ideološki istomišljenici, izbjeglice, aktivisti civilnoga društva, neprihvatljivi simboli, grafiti se ispisuju i ukazuje se na ne primjeren govor pa između ostaloga kao oblik neprimjerenog govora kaže se da je jedan političar naš kolega saborski zastupnik po izlasku iz zatvora rekao da će sada napuniti akumulatore. Ništa, naizgled benigna izjava ali ako se zna čemu su služili akumulatori u procesu u kojem je on bio osuđen za ratni zločin onda je potpuno jasno o čemu se radi. Ja neću imenovati gospodina Glavaša jer nije među nama ali zna se otprilike tko se bavi kojim slučajem za akumulatore na ovom prostoru. No u svakom slučaju, kad govorimo to o neprimjerenom govoru, govor političara, to je bilo rečeno i valja ponoviti je vrlo opasan jer doista se prenosi i često mi želimo efektno poentirati i ne mislimo ono što kažemo a to onda ima i određene posljedice pa na koncu dolazite do toga da se zna recimo često prigovoriti onima koji ne pripadaju većinskom narodu da kako se usude tako govoriti jer oni ne vole Hrvatsku. Ja sam Slovak, ja sam rođen u Hrvatskoj, ja mislim da je voliti Domovinu nešto što je moja privatna stvar, da li volim, ne volim, bitno je da poštujem. A sad da li je volim, to ja sam određujem ali samo se čuje volim svoje zemlju jer sam tu rođen, nisam čudovište. Ali zašto nešto siliti nekoga na nešto što on to neće, ne može ili na koncu ne želi. Zašto zadirati u privatnost na toj, na toj razini? U svakom slučaju ja mislim da je najbitnije u cijeloj toj priči kritički imati građanske hrabrosti, kritički govoriti o sredini u kojoj živiš, ako imaš hrabrosti građanske, naravno ne lupetati nego ipak nekog razuma i obraćaš se zajednici kojoj živiš da to ne bi trebalo biti pogrešno shvaćano, ali nažalost najčešće je. I jedna vrsta govora koja je sve više i više u uporabi, koja teško da može biti predmet pučkog pravobraniteljstva ali u svakom slučaju je vrlo interesantna a to je otprilike sada svjedočimo toj vrsti govora a to je otprilike ovako. Ljevici se prigovara, radikalnim humanistima da oni imaju monopol na antifašizam da su oni moralni arbitri za antifašizam pa ako netko sa desnice želi govoriti o antifašizmu onda mora se posipati pepelom, … [[Govornik se ne razumije.]] sve žrtve itd., pa veliča NDH, sve to nagrditi pa mu se onda otvara prostor i to doista može smetati jer zašto bi bio netko desničar a veliča Pavelića, naravno to je glupost i to nije istina ali činjenica jedna da to nešto jest. Ali s druge strane također je da problem kod desnice. Ona ima monopol na domoljublje, ona je morali arbitar za domoljublje, sad ako ja ovako govorim reći će odmah a vidi njega, on nije naš, on je sa ljevice, on je neki, uglavnom nije dobar i u svakom slučaju mi sa ljevice bi trebali po vašem mišljenju stalno proliti suze nad ne znam Bleiburgom, ukazati na to kakav je odnos prema crkvi, na komunističke zločine, progovoriti o dignitetu Domovinskog rata itd. da bi onda tek dobili pravo a oni su Domoljubi. To je glupost. Ja mislim da se svi s tim možemo složiti. Bilo bi jako dobro kada bi se nekako u svojim glavama posložili oko moratorija da to izbjegnemo. I da ja sada više tu ne duljim. Ono što mislim da je u cijeloj toj priči najvažnije a to je da pučko pravobraniteljstvo malo konkretnije poradi, malo konkretnije prozove zlo koje vidi oko sebe i da će svima biti onda bolje odnosno biti će jasnije, da li je to u opisu posla pučkog pravobraniteljstva, nisam siguran.
Evo bit će prilike još kroz replike da vi kažete ono što niste stigli. Ima dosta replika pa ćete stići zapravo reći sve ono što niste. Idemo redom. Imamo dosta replika. Prvi se javio za riječ uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Javio sam se za repliku gospodinu Pecniku zbog toga što predstavlja Hrvatske Laburiste-Stranku rada i moram još jednom reagirati danas, pogotovo je to bitno jer se radi o diskriminaciji na području rada i volio bi da pučka pravobraniteljica koja je nadležna da istraži pritužbe na rad državnih, lokalnih i regionalnih tijela, istraži prigovore na grad Zagreb i pritisak na naše odgojiteljice u gradu Zagrebu, ne treba daleko istraživati, evo zadnjih par dana je sindikat obrazovanja, kulture i medija vrlo jasno rekao da ravnatelji dječjih vrtića u gradu Zagrebu na poticaj gradske uprave vrše pritisak na odgojiteljice da se ne učlanjuju u sindikat zbog čega su oni podnijeli prijavu Međunarodnoj organizaciji rada, da ne reagiraju na loše uvjete rada u gradskim vrtićima i da ne prosvjeduju. To je apsolutno neprihvatljivo i sa te strane mislim da bi čak i nepotreban pisana prijava da pučka pravobraniteljica kao osoba zadužena od Hrvatskog sabora da štiti i sprječava diskriminaciju po raznim osnovama mora odmah od reagirati i zaštiti te žene i muškarce koji odgajaju našu djecu a kojih je oko 5 tisuća u gradu Zagrebu, jer se na način na koji se gradonačelnik Zagreb i njegov pročelnik Ivica Lovrić ponašaju prema tim ljudima ne očekuje nikakva bitna promjena u budućnosti. Tako da ja evo ja ovog mjesta u replici gospodinu Pecniku tražim od pravobraniteljice da reagira i tražim da o tome u što skorijem izvijesti Sabor da vidimo što je napravila. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Pa dobro, ako ja služim kao medij za prenošenje poruka ja to prihvaćam vrlo rado. Ali s druge strane ne vidim da je to meni preporuka o čemu ću ja govoriti, jel? Ja govorim ono što mislim da trebam govoriti. A to što sam član Laburista i stranke rada hvala Bogu bit će prilike, napravit ću vam uši pa ću vam dojaditi.
Zahvaljujem. Slijedeći je na redu uvaženi zastupnik Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Pecnik, pa mnogo toga bi se moglo replicirati ali u dvije minute teško da ću sve stići pa ću reći samo ovo, prije svega nije bitno jel vi osobno volite ili ne volite Hrvatsku, ni vi ni bilo tko drugi i to je uistinu kako rekoste u izlaganju osobni stav vaš ali ste zaboravili spomenuti i da li ćete roniti suze nad Bleiborgom ili bilo kojim drugim zločinom. To je također vaša osobna stvar, ali ste zaboravili spomenuti da se trebaju poštivati propisi i institucije RH bez obzira na osobni stav da li voljeli nešto ili ne voljeli. No, primarno sam se javio vezano za crkvene institucije. U jednom momentu ste rekli da današnji zakon kaže da najmanje 500 ljudi treba biti kako bi se mogla formirati određena crkva. Ja mislim da je i taj broj mali jer postoji mogućnost formiranja crkvenih udruga u konačnici gdje može već od 5 pa više ljudi biti kroz crkvene udruge. Ali formirati instituciju crkvenu nije to baš tako lako, tim više što sutra, danas sutra to može postati i institucija koja će biti na proračunu RH iz ovih ili iz onih razloga. Dakle, ja mislim da taj broj ne samo da je visok nego da je i premali ali s druge strane treba poštivati i organizirane crkve koje danas imaju na tisuće ljudi pa nisu zakonom regulirane poput Hrvatske pravoslavne crkve, 17 tisuća ljudi. Dakle smatram da nije dobro da smanjimo broj trebalo bi ga i povećati da ne govorim o mogućnosti formiranja kojekakvih sekti kroz model organizacije crkvene institucije. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Poštovani kolega, ovo što sam ja govorio o ljubavi ja sam govorio stoga što je zapravo to permanentno prisutno od 90.tih godina na ovamo kao neka potreba da svi zapravo, da biste dobili javnu riječ u javnom prostoru a imate neke karakteristike koje većinskom narodu opet nisu po volji. Onda na neki način vas se dovodi u pitanje i na neki način vas se blamira odnosno marginalizira time a da on ne voli. I to je prisutno nažalost do danas. Sjetite se samo neposredno tijekom rata, prije rata, neposredno poslije rata da se barem u prostorima odakle ja dolazim tražilo se iskazivanje lojalnosti od Srba ovih koji su ostali u Hrvatskoj. Zašto se to činilo tim ljudima koji su ostali, pa i podnosili granatiranje jednako kao i svi ostali koji su bili tu u skloništima, u podrumima itd. Posebno se te ljude na neki način stigmatiziraju. Ja ne kažem da je to bila većinska pojava ali u politici je bilo takvih ljudi koji su to radili naprosto i to treba priznati i to nije sramota. Zašto bi to bila sramota? A istina je, ako tu istinu ne želimo vidjeti to je druga stvar. A što se tiče ove, to je vaša procjena da je brojka 500 prevelika. Ja sam govorio o vjerskim zajednicama, vjerske zajednice i crkva ipak nisu isto znate.
Zahvaljujem. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, kolege puno tema ima za dvije minute što je gospodine Pecnik naš kolega ovdje, o čemu je razgovarao. Sekta, vjerska zajednica ima razlike tu. Imate kvekere, šejkere, oni su izumrli i nisu vjerovali u prokreaciju i nije razumno da se svaka glava koja skupi 10 ljudi formira nekakvu svoju vjersku zajednicu, to nije ni razumno. Imate Talmud, Kuran i Bibliju i to su … vjere. Po pitanju govora mržnje a šta je govor mržnje kad netko govori o Hrvatima? Imate gospodina Matu Kapovića koji je oprostite mi na izrazu kažem "Serem na Bleiburug". Imate tamo julianska krajina, Macelj, Slovenija imate 20 Srebrnica i nikom ništa, nitko ne reagira. Imate npr. gdje se govorio o nekrofiliji o hrvatskim svecima a kad su se klanjali gore Trg Maršala Tita, dolje Kući cvijeća o tome nikog briga, ništa. Jel temeljno ljudsko pravo da se zna istina? Šta je sa medijima i partijskim ćelijama? Kao možemo očekivati temeljna ljudska prava da mi znamo istinu kad se partijske ćelije samo bave ustaštvom itd. Koliko ćemo dugo dopustit da nas maltretiraju, da maltretira manjina većinu a mi uvijek šutimo ili se nekom ispričavamo? Tome treba stati na kraj. Mi smo još s ove strane Berlinskog zida, gledamo preko zida a netko drugi kroji sliku o nama vani, nikom ništa. Šta je sa blaćenjem po medijima, lažima? Ako mene netko zove nekim pogrdnim imenom, laže o meni što ja mogu napraviti? Čekam 20 godina za demant i ništa od toga. O tome treba malo razgovarati i ovo turboustaštvo što se namjerno promovira da se podjeli hrvatski narod, tome treba stati na kraj.
Zahvaljujem. Odgovorit će uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Hvala. Poštovani kolega, vi ste spomenuli brojnost članova jedne zajednice koji se žele formirati kao vjerska zajednica. Ja ne znam brojku, ja samo govorim i znam iskustva kakva su u Americi, znam kakav su u svijetu po tom pitanju i oni koji zagovaraju ili su pripadnici neke manjinske zajednice koja nije tradicijska u Hrvatskoj oni nemaju šanse, oni se moraju osnovati kao udruga građana. Što je po meni zapravo doista suštinsko negiranje njihovog vjerskog i vjerničkoga prava. Ali … ako je brojnost presudna onda su Židovi sekta u Hrvatskoj. Ali nisu, naravno da nisu, to je jedna velika povijesna zajednica koja je zadužila hrvatsku kulturu, srednju Europu, svijet itd. Ali kako gledate brojnost, znači nije brojnost presudna. Utoliko ja govorim o potrebi da se malo o tome razmisli. A kad ste govorili o govoru mržnje pa znate ako vi kažete nekome, spomenut ću samo jedan u nizu zadnjih, da ako mu se te ne sviđa neka seli, neka traži bolju sredinu. Znate, onda to je većinski, izraz većinskog naroda, ne da on tako misli nego pripadnika većinskoga naroda. I onda tražiti da štite većinski narod je smiješno. Morate štititi nas koji smo manjina pa iako vam se ne sviđamo. Dok poštujemo zakone, dok plaćamo porez i dok smo normalni ljudi a barem vjerujem normalni ljudi koji različito misle. Ali ako vas plaši različitost u mišljenju to je onda problem. Mene ne plaši što vi zagovarate, ali ja želim sebi izvoliti pravo da kažem da to se meni ne sviđa ili da mislim da je to problem. Pa naučite se malo o tome! Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, Hrvatice i Hrvati, treći put danas. Gospodine Pecnik, opet ću ja malo o starome Rimu, nema kolegice Ingrid. U starom Rimu to sam negdje čuo, vjerojatno, slabo sam čitao. Rekli su da na javnim mjestima bi trebali govoriti časni ljudi ili barem oni koji govore istinu. Ja sam u nastojanju da vam prikažem istinu posebice vama svima zadojenima ideologijom iz nekih prošlih vremena, prošlih ratova koje ne pamti nitko ni najstariji stanovnik ovoga Sabora, pa sam vam htio prikazati noviju povijest onako istinsku kaka je na koju ste se vi oglušili samo iz jednoga razloga da ne biste čuli istinu, da biste ostali pri svojoj staroj istini. Ja se čudim vama koji ste iz Osijeka, koji dobro znate gdje je Bijelo brdo, gdje je počelo sa ubijanjem pasa pored tarabe. To se odnosilo na Hrvate, zna i gospodin Mile i gospodin Juhas i još mnogi ovdje o čemu ja govorim. Dakle, u ovoj zemlji je bilo dozvoljeno i pozivano ubijati Hrvate kao pse pored tarabe. I jesu, tako su ih i ubijali upravo na taj način. I ne samo pored tarabe, nego po baštama i ostalo. Kako vi razmišljate o govoru mržnje? Evo recimo ja ću vam reći jedan primjer. Govor mržnje je govorila ona stanovnica Dalja koja je višekratno silovana i ostala trudna u tome silovanju, a možda je njezin govor mržnje bio, možda je trebala reći ej dečki bili ste dobri. Hoćemo tako govoriti? Ili reko ej pa to je moja kćerka, pa nemoj mi kćerku dirat. Ja govorim samo istinu onako kako sam je doživio. Ja ne znam kako ste je vi doživjeli, ali vidim da je uspješno pokušavate prikriti kao i ono što se dogodilo i na Bleiburgu i na mnogim drugim stratištima. Postoje dvije istine, jedna i druga. I jedna i druga bi trebale bit na pravi način prezentirana gospodine.
Zahvaljujem. Poštovani kolega odgovorit će uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Gospodine Culej, ja stvarno duboko poštujem žrtvu vašega brata jer znam o čemu se radi. I ja bih bio najveća hulja kada to ne bih priznao, jer to se ne može ne priznati. Nisam bio na otvaranju izložbe, ali sam kasnije obišao izložbu koja je bila tu. A ja mislim da je dovoljno i to da pogledam, nisam naprosto iz opravdanih razloga mogao doći. Prema tome, ako vam to smeta ja se izvinjavam, doista izvinjavam. Ali ovo sad drugo što ste govorili, znate da sam zaguljen ideologijom, da želim prikriti istinu. Pa ja doista već godinama otvoreno pišem i govorim ono što mislim. A da sam zadojen ideologijom vjerojatno u bivšem sustavu ne bih bio pod kontrolom tadašnjih organa unutrašnjih o čemu imate dokumente. Prema tome, očigledno baš nisam bio po volji, nisam bio tako zadojen ideologijom. Ali to je glupost, jer mene pratiti to je bilo čisto gubljenje vremena, ja to priznajem odmah ovdje. Ali na žalost taj sustav je tako radio. Ali nemojte, nemojte nešto što ne znate stavljati, pretvarati u opće … [[Govornik se ne razumije.]] To naprosto nije pristojno.
Zahvaljujem. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa. Pa kolega u svom govoru dotakli ste se i totalitarnih režima, veličanja. Međutim, kad se govori o totalitarnim režimima htio bih kazati da nije samo veličanje NDH-a totalitarni režim šta je naravno, nego i totalitarni režim komunistički. Znači imamo zvijezdu petokraku i „U“ i ustaške simbole koje bi trebalo zabraniti u Republici Hrvatskoj i jedne i druge. Znači, ne smijemo biti selektivni u tome. Znači, imamo Hrvatsku državu u ovome trenutku, hrvatski grb, hrvatsku zastavu i hrvatsku himnu i to je ono što treba biti. A NDH ili komunistički totalitarni režim, znači ta obilježja u Hrvatskoj bi trebala biti naravno zabranjena, ali i jedna i druga. Jer tu stvaramo baš te podjele, pa evo svi se ovdje sjećamo velikog čovjeka koji je moj Sinjanin. To je Mika Tripalo koji je kazao '95. godine u trećem mjesecu u ovome Saboru okrenimo se budućnosti ugledajući se u one mladiće i djevojke koji sudjeluju u obrani naše Domovine u Domovinskom ratu za vrijeme veliko srpske agresije koji nisu pitali jedni drugoga da li su sinovi onih ili ovih ili ustaša ili partizana, da li su im roditelji bili na drugoj strani, na ovoj ili onoj strani tokom Drugoga svjetskoga rata. Ja mislim da je vrijeme da totalitarne režime osudimo i jedne i druge i da jedino na taj način možemo i pravobraniteljica na taj način mora reagirati, a ne veličati jedne ili druge. Hvala lijepa. Ili u svom govoru samo implicirati na jedne, znači i totalitarni režim i jedan i drugi apsolutno to je isto. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovorit će uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Pa ja mislim da sam danas već o tome nešto rekao, ali ću ponoviti. Pa doista nitko ne može braniti sustav ne znam … [[Govornik se ne razumije.]] da ne nabrajam, moglo bi o tome se pričati koliko hoćete. To stvarno može samo lud čovjek. Ali ja samo upozoravam na jednu stvar. Mi moramo gledati na suvremenost, mi moramo gledati ovo što danas jeste prisutno kod nas. I ne možete reći ili barem ja to ne vidim, nisam ja toliko slijep, pa me prosvijetlite da ovo što dolazi sa desnice, sa razine cijele Europe je jedna velika opasnost koja se može izroditi ne kod nas u Hrvatskoj. Mi smo mala zemlja, ali možemo postati dio toga na žalost kako je to i bilo ranije. I utoliko o tome treba govoriti, a ne zato da se nekome nabija na nos eto vi ste tamo, vi ste desni ne znam ustaše, vi ste lijevi komunisti. To je smiješno. A kad ste spomenuli gospodina Miku Tripala meni je drago da ste ga spomenuli, jer je to čovjek o kojem sam ja napisao jedan veliki tekst, objavljen je u knjizi o Miki Tripalu. Pa valjda je i to neki dokaz, znači nekakve kako da kažem detotalitarizacije.
Zahvaljujem. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Ivica Mišić. Izvolite.
Ja sam vas pomno slušao i slušajući vas već godinama i na televiziji i svugdje razumijem da mi trebamo svi poštivati manjine i dati im priliku da lijepo i ugodno žive u Hrvatskoj državi. Ali isto smatram da oni imaju istu obvezu da poštuju državu, ne moraju je voljeti ali moraju je poštivati. Međutim iz mog kuta gledanja i vašeg izlaganja imam dojam da je vi baš i ne volite. Znam da ste voljeli više Jugoslaviju. A što se tiče manjina, ja im dajem sve prednosti da ljudi uživaju i da ih se poštuje, međutim vidjeli ste i sami i našeg predsjednika Sabora neki dan u Banja Luci ni našu zastavu nisu stavili, a čak ni BiH. Toliko o poštivanju i drugih manjina i ovih koje su kod nas u Hrvatskoj. Stalno spominjete naše zločine, a nikad niste spomenuli nijedan zločin koji se desio prema Hrvatima, što žalosno da se nikad niste sjetili. Ja vidim da u Hrvatskoj ima dosta manjina koje poštuju, međutim neki izgleda nikada neće poštivati i nikad neće biti zadovoljni bez obzira što bi mi i koliko učinili za njih u ovoj državi.
Za povredu Poslovnika javio se uvaženi kolega Željko Jovanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 232. Poslovnika, u zadnje tri replike. Zamolio bih kolege da se koncentriramo na raspravu o Izvješću pučke pravobraniteljice za 2015. godinu. Ovo što se događa, ove tri zadnje replike je zapravo uvreda i izvješća pravobraniteljice i svega onog što ovaj Sabor treba predstavljati. Dajte kolege, koncentrirajte se na ovo izvješće i raspravljajmo o njemu.
Zahvaljujem. Ali ispast će da su sad sve replike povreda Poslovnika. Budući da niste reagirali na prvu i drugu onda vjerojatno ni ova treća nije povreda Poslovnika. Da, kolega Pecnik izvolite, vaš odgovor.
Pa dobro ja mislim da je ova diskusija nečemu koristila. Ja sam upravo za govornicom maloprije govorio o besmislu takve retorike, znači o tome da si netko uzima pravo da bude moralni arbitar i da prosuđuje da li netko nekoga voli ili ne voli. Upravo se to i događa. A to da li sam ja volio Jugoslaviju ili nisam, kako vi to možete znati? Odakle to vama? Ili od neke službe, da, možda to. Ja ne znam. U svakom slučaju mislim da ne treba tako razgovarati. A što se tiče o zločinima govor pa opet se pozivam na ono što sam govorio da li da ja govorim o onome što se zbiva u Srbiji, u Bosni i na Kosovu a ja živim u Hrvatskoj, ja želim da ovdje bude dobro. I prema tome zar ja trebam pravili alibi sebi da kažem da ali tamo je to bilo to, to, to i to pa da kažem eto i tu se to desilo? Zašto hoćete takav diskurs? Zašto ne možete pobjeći od samih sebe, od svoje sjene i stalno vidite neprijatelje u svemu što nije neprijateljsko.
Zahvaljujem. I molim da se koncentriramo na raspravu o predmetnom izvješću i da po mogućnosti izbjegnemo odlaske u neke druge države. Zahvaljujem unaprijed. Imamo još jednu repliku, uvažena zastupnica Ljubica Maksimčuk. Izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Moja isprika, uvažena zastupnica Marija Budimir.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Pecnik evo u vašoj raspravi dodirnuli ste se govora mržnje, dodirnuli ste se prava nacionalnih manjina. Osobno evo mogu se složiti, da, prava nacionalnih manjina i nacionalne manjine treba poštivati i treba ih njegovati i uzet ću si pravo govoriti o tome jer sam i radila u osnovnoj školi gdje se nastava odvijala i za pripadnike nacionalnih manjina. Htjela bih se dotaknuti govora mržnje političara samih koji se u svojim čestim izlaganjima govoreći o diskriminaciji evo konkretno pripadnika srpske nacionalne manjine to se reflektira i na naše najmlađe. Reflektira se na taj način da oni i u situacijama i kada nisu diskriminirani kao manjina osjećaju se vrlo nadmoćno nad tom većinom, nad djecom. Evo primjer da djeca pripadnici hrvatske nacionalne manjine u osnovnim školama u Vukovaru imaju preporuku da ne nose šahovnicu odnosno dres hrvatske reprezentacije jer to provocira pripadnike nacionalne manjine. Ja ne znam jel' se vi možete složiti s time? Da li je to diskriminacija i da li to nekoga vrijeđa u našoj državi? Kako se osjećaju prof. hrvatskog jezika kada od straha da daju negativnu ocjenu koji predaju u nastavi na srpskom jeziku slušaju ako to i daju da ih se proziva za diskriminaciju, da ih se proziva kada daju za lektiru knjigu koja je bila Mali ratni dnevnik kada pripadnici srpske nacionalne manjine to odbijaju pročitati. Kako se osjećaju pripadnici većinskog naroda? Da li govor mržnje se i u tom dijelu osjeća prema pripadnicima nacionalne manjine? Hvala.
Zahvaljujem. Odgovorit će uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Naravno da nitko od govora mržnje nije ekskulpiran. Ja samo sam govorio o zaštiti manjina jer su one slabe. Ali ja se s vama apsolutno mogu složiti da govor mržnje je prisutan svugdje i u većinskom i u manjinskom i u svim drugim narodima. Na koncu konaca evo ja sam Slovak pa vjerojatno evo tu je gospodin Juhas mi se sa Mađarima ne volimo jel', šta da radim? Šalim se naravno. Ali, hoću reći svatko ima svoju bol. Ali, treba to nekako preskočiti, prevazići. A ja se s vama mogu složiti da doista, na koncu taj dio Hrvatske o kojem vi govorite on je doista specifičan, i proći će puno vremena i puno zla je tamo naneseno. Možemo konstatirati tisuću različitih primjera i nećemo nikad doći na zelenu granu. Možda da okrenemo stranicu pa na neki drukčiji, bolji način krenemo. Ne znam, nisam dovoljno pametan. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeće izlaganje u ime kluba zastupnika. Uvaženi zastupnik Mile Horvat u ime kluba SDSS-a i Reformista, izvolite.
Kolegice i kolege, uvažena pučka pravobraniteljice sa suradnicima. Ja ću u ime kluba SDSS-a i Reformista pokušati izanalizirati ovaj vaš izvještaj i naravno nastojati ću da ja ne uđem a niti da dozvoli da se uvučem kod analize ovog izvještaja u ovakvu vrstu rasprava koje je izvan konteksta ovog izvještaja. Jer mislim da je tema koju je ovaj izvještaj obradio dovoljno velika da svatko može reći o tome dosta a da pri tome ne upadnemo u ovakvu vrstu retoričkih prepucavanja. Dakle mi ćemo ovaj izvještaj prihvatiti jer je kao i onaj prethodni do sad napravljen vrlo kvalitetno, vrlo stručno. U ocjeni stanja i preporuka je vrlo nepristrasan, dakle govori se o jednoj vrlo kvalitetnoj studiji koja je dobro izanalizirala, skenirala stanje u društvu, u više, po više segmenata. I zato i mislim da ne stoji izvještaj jedne kolegice danas u raspravi, odnosno izjava jedne kolegice u raspravi koja je rekla da je taj izvještaj doveo do podjele u društvu. Naravno da takav izvještaj ne može dovesti do podjele u društvu nego može samo ukazati na uzroke koji su doveli do određenih podjela u društvu. Naravno, potpuno je ispravna konstatacija predsjednika Sabora da bi ovo trebali biti civilizacijski standardi kojima trebamo težiti, na kraju mi smo i članica EU, potpisnici određenih deklaracija koje treba da reguliraju određene segmente društva. Ja ću, više stvari bi kao pripadnik srpske zajednice mogao govoriti ali ću se fokusirati na nekoliko tema iz ovog izvještaja za koje smatram da je bitno naglasiti. Vrlo je ozbiljna analiza i ocjena stanja po nama u analizi pravosuđa, situacije u pravosuđu. Dakle pravobraniteljica kaže u izvještaju da je tokom 2015. godine je zaprimljeno 275 pritužbi iz područja pravosuđa i uglavnom se ona odnose na rad sudova, na dugotrajnost postupka, na zloupotrebu položaja, sudaca, što dovodi do određenog nepovjerenja u pravednost i pravično suđenje. I to je ključna stvar jer to su osnovni standardi pravosuđa u europskim zemljama. Jedan primjer govori da recimo postupak u radnom sporu koji bi po svojoj naravi trebao biti hitni postupak vodi se 16 godina. Dakle radni spor gdje je u pitanju egzistencija čovjeka vodi se 16 godina tokom koji je 3 puta odlučivao županijski sud povodom pravnih lijekova, 3 puta Vrhovni sud i 2 puta ustavni sud. Županijski sudovi su u tom predmetu 3 puta donijeli potpuno različite odluke kao i Vrhovni sud. I onda se postavi pitanje kakva je količina, kakva je količina pravne sigurnosti i osjećaja pravne sigurnosti ljudi koji traže zaštitu elementarnih prava pred našim pravosuđem. Isto tako je ovdje rečeno i ukazano na činjenicu da DORH ne odgovara na postavke građana odnosno ne izvršava svoje zakonske obaveze koje je trebao izvršiti. Proračunska sredstva kod besplatne pravne pomoći kao jednog posebnog instituta koji smo uveli da bi pomogli najsiromašnijim tražiteljima pravne zaštite su tek neznatno povećana ali ona su toliko neznatna da jednostavno ugrožavaju osjećaj jednakosti građana pred zakonom. I o tome treba razgovarati. U uredima državne uprave se odlučuje o zahtjevima koji traju preko 90 dana a onda kada ti zahtjevi traju preko 90, kada se rješavaju nakon 90 dana dolazi do isteka određeni prekluzivnih rokova i po samo zakonu je ta stranka tražitelj zaštite pred državnim uredima je zakinuta. To su stvari o kojima treba govoriti. U 2015. godini je čak 67% povećan broj građanskih postupaka vezan uz diskriminaciju. Isto tako i dugotrajnost postupka je nešto što je karakteristika naših građanskih postupaka. A znamo šta znači činjenica pravednog suđenja i pravovremenog suđenja. To je kvaliteta pravosudnog aparata kada su postupci u razumnom roku, kada se završe u razumnom roku. Uostalom i instanca traženja zaštite pred Međunarodnim sudom je posljedica činjenice da se ne sudi u razumnom roku. To je ogledalo našeg pravosuđa. U ovom djelu u kojem ste se osvrnuli na prava nacionalnih manjina, naravno da bi mi tu mogli otvoriti pitanje sada ravnopravne upotrebe službenog jezika, o tome smo više puta govorili, vidimo da će to biti tema koja će se protezati vjerojatno u idućim vašim izvještajima. Zastupljenost u tijelima državne uprave, pa mi znamo da postoji određeni akcijski plan obaveza Vlade, da postoje nekakvi postoci koje treba poštovati, zastupljenosti pripadnika nacionalnih manjina na poslovima državne uprave. I znamo, svjesni smo da se to ne poštuje. I nikada se to neće poštovati na način da se dostigne taj nekakav visoki standard. Sama činjenica da je zabranjeno zapošljavanje u uredima državne uprave, poslovima državne uprave dovoljno govori da se ovaj postotak nikada neće ispoštovati. Činjenica da kada ode jedan pripadnik nacionalne manjine u penziju na njegovo mjesto dolazi pripadnik većinskog naroda. Znači postoji niz stvari koje potvrđuju da će ova zastupljenost u tijelima biti ustvari podzastupljenost u tijelima državne uprave. Ja neću ovdje otvarati pitanje ćirilice u Vukovaru jer će vjerojatno na to, tok rasprave skrenuti u drugom pravcu i o tom bi se dalo razgovarati na koji način tijelo, predstavničko tijelo grada Vukovara zloupotrijebilo odluku Ustavnog suda i kako je iskreiralo svoj Statut koji je sad ponovno pred ocjenom Ustavnog suda, znači vrtimo se u krug. I ovo će biti stvar koja će se vrtiti u krug sa ciljem da se ne nađe rješenje kakvo bi odgovaralo i većinskom i manjinskom narodu. Kod registracija manjinskih škola, mi smo otvarali jedno ključno pitanje, pitanje nepoštivanja zakona. Dakle, manjine ne traže da se one posebno njeguju, ne trebaju one biti ni poseban cvijet u ovoj državi, manjine traže da se poštuju zakoni koji su doneseni u ovom Parlamentu a koji se donose naročito na onaj dio sfere njihovih interesa i kad se ti zakoni budu poštivali na način kao što smo ih ovdje donijeli onda će manjine biti njegovane. Imat će osjećaj da su pripadnici ove zajednice na pravi način. Prema tome ne treba se služiti nikakvim floskulama jer realnost u odnosu na manjine govori nešto drugo. To govorim iz činjenice da ako smo promijenili Zakon o obrazovanju i propisali uvjete pod kojima se može osnivačko pravo prebaciti sa županije na osnovne škole, na lokalnu samoupravu kad se govori o registraciji manjinskih škola i kad su sve zakonske pretpostavke za to ispunjene da se prenese to osnivačko pravo a onda se ne pronese zato što Županijska skupština Vukovarsko-srijemske županije kaže ne mi to nećemo vama prenijeti. I unatoč toj činjenici što i Srbi imaju pravo na registraciju svojih škola kao i Talijani, Česi, Mađari i svi ostali, oni to neće uraditi jer su odnosi takvi kakvi jesu i na njih se ne mora primjenjivati zakon i ne poštuje se zakon. To je problem. S obzirom na vrijeme reći ću nekoliko stvari koje smo stalno govorili a koje su problem de facto. Imamo i dalje proces obnove obiteljskih kuća ne završe, imamo proces stambenog zbrinjavanja ne završi. Imamo niz zahtjeva. Ja ovdje sad mogu govoriti o silnim brojkama da se radi o još uvijek o hiljadu 464 neriješena predmeta za obnovu obiteljskih kuća na području Like, na području Karlovačke županije, Vukovarsko-srijemske itd. Imamo Državni ured za obnovu i stambeno zbrinjavanje koji nije završio posao koji je trebao završiti. Ne znam kad će ga završiti ako to nismo uradili nakon ovih 20 godina. Postoji velika ne ažurnost i velika sporost javne uprave, znači onih ureda koje su iz Državnog ureda za stambeno zbrinjavanje, nadležnosti prenesene na županijske urede, apsolutno opstrukciju rješavanja tih predmeta imamo. I to je problem. Ako je npr. grad Zagreb preuzeo 689 predmeta i od njih riješio 16, po čemu mi onda tu imamo pričati? Ako je Karlovačkoj županiji preuzeto od Državnog ureda, DUUDI od državnog ureda za stambeno zbrinjavanje 504 predmeta i do sad riješeno 22 a radi se o ljudskim sudbinama, o krovu, o egzistencijalnoj stvari a to je krov nad glavom. O čemu mi onda pričamo? Pričamo o namjernom nepoštivanju propisa koji se odnose na onaj dio, onaj segment života koji se tiče pripadnika srpske zajednice? Otkup stanova je posebna priča. Neki dan su imali vrlo interesantnu raspravu oko DUUDI-a, oko državnog kapitala, pa mi imamo mrtvi kapital u stanovima koje nećemo prodati. Nećemo prodati zato što bi eventualni korisnici trebali biti Srbi, kupci toga, pa onda određujemo njima posebne zapreke a to je visina otkupnine. Statistički podaci kažu da je za otkup stanova predano 1443 zahtjeva do sad, realizirano je, napisano je 403 ugovora a potpisano je svega 133, znači 3 godine je trebalo, vjerojatno će još tri trebati da se potpišu još nekakvi 400, 500 ugovora o otkupu stanova a govorimo kako nam je državna kasa prazna, treba novac, ja se slažem treba novaca, stanovi su državna imovina, ajmo ih prodati. Zašto to nismo uradili? Zašto je potrebno nekome da hiljadu stanova drži zacementirano i tu vrijednost imovine ne iskoristimo u nekakve druge svrhe. Mi smo stalno govorili da postoji problem elektrifikacije, vjerojatno smo već i dosadili na tu temu ali ja moram reći da i dalje postoji 80 naselja koje nemaju struju. 283 korisnika nemaju struju. To sam govorio i prošloj Vladi, to govorim i ovoj Vladi. Cijeli posao košta 30 milijuna kuna. Zar je moguće da u ovoj državi, u ovom proračunu se ne može naći 30 milijuna kuna da se dovede struja u tih 80 naselja? Zar je moguće da se HEP da od dobiti, a dobit ima svake godine po stotinjak milijuna kuna. Pa veća reprezentacija, godišnja reprezentacija HEP-a nego što je potreba da se završi ova elektrifikacija ili ćemo reći Nikoli Tesli nek i ove godine zašmiri na jedno oko, u Lici nema struje a ljudima ćemo poručiti neka ponovno kupe pakete onih svijeća pa će i narednu godinu živjeti uz svijeće, djeca će ići uz svijeće u škole, itd. itd. i to sve skupa košta 30 milijuna i to nije uradila prethodna Vlada iz razno raznih razloga. Po onom što smo vidjeli u Proračunu očito neće uraditi niti ova Vlada. Prema tome, to su stvari koje su od životnog, egzistencijalnog značaja za određene ljude. Ja ovdje ne pričam demagoške priče, ne tražim niti da se netko ideološki opredijeli na lijevu ili desnu stranu. Ja govorim o problemima ljudi. Ali Vlada je tu zato da rješava probleme svih građana, pa i građana srpske nacionalnosti. Ja bih mogao ovdje otvoriti pitanje neriješenih naknada šteta za imovinu koja je uništena za vrijeme rata, izvan ratnih prostora, nekome je kuća miniran bez ikakvog posebnog razloga. Prošlo je 20 godina nismo uradili ništa na popravku tih objekata i obeštećenju takvih ljudi. Preko hiljadu takvih zahtjeva ima. Ja imam slučaj čovjeka koji od 2003. godine je podnio zahtjev za naknadu štete, takve vrste štete da bi mogao obnovit kuću, uselit se u kuću. Od 2003. se nije mogao useliti, dakle kuća mu nije obnovljena. O čemu se radi onda? Zar mi želimo graditi takvo društvo sa takvim zaostacima, a to ne košta novaca. To samo traži određenu političku volju. I samo da pogrebemo po raznim agencijama kad bi vidjeli koliko razne agencije troše na svoju reprezentaciju i na druge troškove koje nisu vezane za direktna poslovanja nakupili bi novaca dovoljno da se sve ove stvari koje sam sad govorio, a koje bih još mogao nabrajati da mi ne ističe vrijeme riješiti i onda bi imali zadovoljne građane i onda bi mogli reći da smo na ovakav način pružili određenu njegu pripadnicima srpske nacionalne manjine. Mi ćemo ovaj zahtjev, odnosno ovaj izvještaj u svakom slučaju prihvatiti.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prva je uvažena zastupnica Nada Murganić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Horvat, ne želim vam zaista replicirati i mogu vašu raspravu zaista i u velikom dijelu podržati. Slažem se s njom. Međutim, htjela bih ispraviti jedan dojam. Vi ste u početku rekli da se ne slažete sa jednom zastupnicom koja je rekla da je pravobraniteljica odgovorna za podjelu u društvu, nekako tako. Pa evo vi mene niste imenom i prezimenom prozvali, međutim ja se smatram prozvanom misleći da ste možda krivo razumjeli. Jer u svojoj raspravi sam podjelu u društvu u drugom kontekstu i govorila i nisu bile upućene kao kritika pravobraniteljici već kao poziv da na takove podjele ona reagira. Pa ću citirati rečenice samo gdje sam o podjelama u društvu govorila. 2015. godina je specifična po tome što je u kampanji za predsjedničke parlamentarne izbore bilo puno govora mržnje i podjela društva na mi ili oni, optužbi za fašizaciju, neprimjeren odnos prema izabranim članovima i predstavnicima Vlade itd. itd. I sljedeće kada to govorim pozivam pravobraniteljicu da javno progovori o takvim negativnim pojavama kada se društvo dijeli na mi ili one, kada se kritiziraju i osuđuju jedni totalitarni režimi, a ne neki drugi itd. itd. Evo čisto ako sam pridonijela razrješenju nekakvog krivog shvaćanja ili prenošenja ovo moje javljanje je u tom pravcu. Hvala.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Uvažena kolegice ja nisam mislio da ste vi to rekli. Evo ako ste rekli sad je i meni jasno. Ali evo drago mi je, dao sam vam priliku da objasnite taj svoj stav, da ne ostane to nejasno ni gospođi pravobraniteljici, a i nama ostalima.
Zahvaljujem. Sljedeća je replika uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Horvat izdvajati u biti manjine u hrvatskom društvu uz sve nedostatke kojih ima ipak ja mislim imaju dobar status ne može se kazati da Hrvatska država poslije Domovinskoga rata nije uložila sve da se oporavi sve svoje moguće kapacitete, da se oporave ta područja kako bilo, bilo u izgradnji ili bilo u međuljudskim odnosima. Ja to osobno mogu kazati gdje ja živim. Manjine su naravno bogatstvo svakog društva i odnos prema manjinama govori o demokraciji, u biti o odnosu prema ljudima. Međutim, u mjestu gdje ja živim isti problem imaju djeca moja kao i djeca srpske nacionalnosti jer žive teško ljudi u tim sredinama koje su nerazvijene. Međutim, naglašavati ja bih volio da i u drugim zemljama prema hrvatskim građanima, tj. Hrvatima kao manjinama u drugim zemljama se odnosi isto. Međutim, to tako nije. Treba graditi odnose. Međutim, isključivo spominjati, spomenuti u jednom momentu i ćirilicu i latinicu puno je manje bitno pismo u Vukovaru koliko su bitna radna mjesta. Sigurno bi manje pričali o ćirilici nakon evo 15, 20-tak godina nakon krvavoga rata da su se otvorila radna mjesta. I ti ljudi bi gradili, starali, a ne bi se sigurno zabavljali sa tim stvarima. Prema tome, svi iste probleme živimo. Probleme trebamo rješavati većina i manjina, a vraćati se na nekakve ideološke podjele ili pisma ova ili ona ja mislim da je sad manji prioritet, veći prioritet su radna mjesta. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Govorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Uvaženi kolega Bulj, nisam ja u svojoj raspravi želio praviti nikakve ideološke ili bilo kakve podjele. Ja sam samo iznosio činjenice i postavio jedno pitanje, dakle 2016. nakon 20 i nešto godina mi se sa određenim stvarima nismo pomakli. Dakle, nismo se pomakli. Jesmo nešto uradili. Najveći dio posla smo uradili za vrijeme Vlade Ive Sanadera i onda smo iza toga imali opadanje u trendu rješavanja egzistencijalnih pitanja ljudi koji se žele vratiti. Dakle, ja sam o tome govorio. Ja to mogu govoriti i brojke. Rekao sam da još uvijek ima 1400 i nešto zahtjeva neriješenih za obnovu kuća. Rekao sam da ima zahtjeva preko hiljadu petsto za otkup stanova gdje ljudi moraju na neki način živjeti, a to im se ne omogućuje. Ostalo je za riješiti još negdje oko 6 hiljada zahtjeva za stambeno zbrinjavanje na PPDS-u izvan PPDS-a još toliko. Prema tome, to su velike stvari. I zašto smo doveli sebe kao država u situaciju da nakon 20 godina o tom razgovaramo kad je bilo dobrog vremena i više novaca nego što je to sad da se takve stvari riješe.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, Hrvatice i Hrvati! Poštovani kolega, ja ne znam odakle bih krenuo ali koliko je potrebno da se hrvatski narod sagne i zamoli oprost svima koji su učinili nažao? Koja je to razina, točka do koje trebamo se sagnuti i reći stvarno oprostite pa da to bude više oprošteno? Ja vas pohvaljujem jer se nismo vratili u onaj rat, stvarno svaka čast, da se brinemo o ovome prošlome i posljedicama toga prošloga rata. Kada bi vojnik sa vojnikom se dogovarao to bi bilo super kad se ne bi političari umiješali. Svaki vojnik bi se dogovorio. Ja sam živi svjedok toga jer za mene su glasali i Srbi iz okolnih mjesta i davali su meni svoj glas, čak i oni koji su se borili sa mnom na prvoj crti. Jedan pripadnik Arkanovaca je za mene glasao. Jel' možete vi zamisliti kako sam se ja osjećao kad sam ja to čuo? A isto tako drago mi je što ste rekli za obnovu. Moje selo je između tri srpska sela, tri hrvatska sela naseljena srpskim stanovništvom. Imamo Ostrovo, Gaboš i Karadžićevo. U Gabošu mi smo obnovili crkvu, Karadžićevo je nema, u Ostrovu nije ni bila srušena. U Jarmini mi smo morali svoju sami obnoviti. Ja sam svoju kuću sam obnovio. Bila je srušena sa 7 granata minobacačkih 82 mm. I ne zamjeram, bio je rat. Ali ako nismo izvukli nikakvu pouku iz ovoga rata onda trebamo otići među svoje glasače, birače neka oni kažu svoje mišljenje o nama kao političarima, kao ljudima i kao onima koji ih predstavljamo i trebali bi ih predstavljati. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Ja ne znam da li bih trebao odgovarati na ovo, a mogao bih, imao bih ponešto reći. Kolega stalno počinje repliku predsjedniče Sabora, Hrvatice i Hrvati, očito se to ne odnosi na nas druge koji nismo. Pa onda valjda nema potrebe. A nije dobro, mogao bih ja na to nešto i reći da smo cijelu stvar uvodno drugačije postavili.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Ivan Radić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Horvat što se tiče registracije srpskih škola u prošlom mandatu SDSS je bio koalicijski partner i nije bilo nikakvih pritisaka od strane vodstva SDSS-a da tadašnja Vlada registrira te manjinske škole kao srpske škole jer kao takve one funkcioniraju već dugi niz godina. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Uvaženi kolega dvije stvari. Prva stvar ne vidim zašto bi vam trebalo smetati ako se osnivačka prava za te škole prenesu na općine koje su onda pritom spremne u svom proračunu ugraditi i troškove održavanja tih škola. Dakle, to je rizik njihov i da tako kažem njihov teret za proračune ali su se ljudi odlučili za to i prihvatili su. Njihova općinska vijeća su se, dakle prihvatili su taj posao. U prošlom mandatu to nije bilo prilike jer je tek krajem prošlog mandata izmijenjen zakon koji je omogućio da lokalna odnosno regionalna samouprava koja je bila vlasnik škola prenese vlasničko pravo na općine. I dakle, ja samo sad inzistiram na činjenici da se poštuje zakon i ukoliko smo to uradili sad prije godinu dana, izvršili i donijeli te izmjene zakona i u formalno-pravnom smislu omogućili da se to napravi zašto se to ne napravi? Zašto je to problem? Kakav je strah od jedne škole u Boboti? Kakav je strah od jedne škole u Vukovaru? A da pritom nije strah od 10 škola kolega u Istri talijanskih? O čemu se radi? A ja vam tvrdim kad bi se to registriralo poznavajući situaciju za 10-ak godina ne bi bilo polaznika jer bi po prirodi stvari djeca odlazila i roditelji tamo gdje misle da im je to korisno. Ali ako je lokalna samouprava zatražila taj prijenos i postoji zakonska regulativa koja obavezuje županiju da to uradi ja postavljam pitanje zašto to županija ne uradi? Kako je moguće da županija krši zakon? I to je činjenica koja me zanima, sve ostalo ostavimo po strani i možemo politizirati oko svega. Ali je činjenica da postoji zakonska obveza i da su ispunjeni kumulativno 3 uvjeta iz zakona, a onda Županijska skupština kaže ne, mi to nećemo uraditi. To je stvar koja me zanima.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Blaženko Boban.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zastupniče Horvat ako ste pažljivo slušali repliku našeg kolege Culeja počeo je kolegice i kolege, dakle smatram da nas je sve pozdravio uz ovaj dodatak koji je imao. No, to je usput rečeno. Ja se s velikim dijelom vašeg izvješća slažem. I apsolutno vam dajem za pravo u borbi i kroz ovakva izvješća a vjerujte da izvješća pučkih pravobranitelja bilo gdje i u najuređenijim zemljama svijeta uvijek imaju što pisati i imaju što kazati. Koliko oni objektivno to sagledavaju, e to je na nama saborskim zastupnicima ovdje da procijenimo i da to vidimo. Ali, u najuljudnijim, najdemokratskijim zemljama, zemljama koje nisu imale traume poput našeg naroda također pučki pravobranitelj ima o čemu govoriti i pisati. I reći ću ono zbog čega sam se najviše javio. Vjerujte mi da sam jako sretan da vi za ovom govornicom ste tako govorili i borili se za interese populacije građana koje kroz ovo izvješće je trebalo možda iz kuta vašeg biti drugačije regulirano. Jako bi sretan bio također da pomognete i hrvatskoj manjini u susjednoj državi da isto to pravo imaju da za isto ovakvom govornicom na istoj ovoj temi mogu se obraćati i govoriti i tražiti da kroz izvještaj tamo nekog drugog pučkog pravobranitelja i oni ostvaruju barem ako i niste zadovoljni ali barem tolika prava kolika ste i vi, i pritom ne mislim i nije floskula uistinu sam sretan i ponosan da i vi i Talijan, i Slovak, i Čeh i bilo tko drugi iz nacionalnih manjine ovdje u Hrvatskom saboru može tako jasno i glasno artikulirati svoje potrebe a jako sretan bi bio da isto tako u drugim državama Hrvati mogu u Parlamentima tih država zalagati se za svoja prava.
Zahvaljujem. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Uvaženi kolega, prvo što se tiče izvještaja ombudsmana apsolutno je profesionalni izvještaj po moj procjeni. Ja vjerujem da kolegica ne bi imala ništa protiv kad bi vi demantirali argumentima ali ne politizacijom stvari nego argumentima neke činjenice osporavali iz ovog izvještaja. Druga stvar, stalno se provlači jedna teza paralelizma između prava Srpske zajednice ovdje, Srpske nacionalne manjine i Hrvatske manjina u Republici Srbiji. Niti je kontekst isti, niti su neke druge činjenice iste a nije niti dobro i mi želimo da se povlači nikakav paralelizam. Oni žive u onoj državi, mi živimo u ovoj državi i poštujemo ovu državu, i poštujemo propise ove države. Ja sam tri puta prisegnuo na Ustav ove države, više nego neki drugi. Ali moramo govoriti o činjenicama. Nikad nitko nije rekao pripadnicima Hrvatske zajednice u Republici Srbiji na koji način koriste svoje biračku pravo. Po prirodnom pragu koji je izborni model ovog trenutka u Vojvodini je bilo potrebno negdje oko 6 tisuća glasova da bi se ušlo u Vojvođansku skupštinu. Zašto se Hrvatska zajednica ne udruži, zašto nema svoju samostalnu stranku i sa strankom, svojom strankom sa hrvatskim manjinskim predznakom ne izađe na izbore i koristi pravo prirodnog prava? Ne, nego idu svojim predstavnicima unutar neke političke opcije ovog trenutka je to DS, Demokratska stranka. I prođu kako prođu. Imaju jednog predstavnika. Dakle o tom treba razgovarati. Oni imaju takav izborni model, ne kažem da je savršen, ne kažem da ga treba mijenjati ali ovog trenutka kapacitete tog izbornog modela nije najsretnije korišten od strane hrvatske manjine u Republici Srbiji i to je činjenica, to kaže matematika.
Zahvaljujem. I posljednja replika uvažena zastupnica Marija Budimir.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Horvat, govorili ste o poštivanju zakona, znamo da zakoni nam trebaju kako bismo uredili društvene odnose u svim područjima tako i obrazovanju. Osvrnuli ste se na kršenje Zakona o osobnom i srednjem obrazovanju koji ste evo, ne bi govorila o povijesti donošenja tog zakona, i sami ste rekli da je prošle godine bilo donesene izmjene i dopune tog zakon. Mislim da niste dovoljno iskreni u vašem iznošenju razloga zahtijevanja osnivačkih prava okolnih mjesta u Vukovarsko-srijemskoj županiji, prenošenju osnivačkih prava sa županije na lokalnu upravu. Što znači i što škole dobivaju prenošenjem osnivačkih prava na lokalnu upravu? Dobivaju školske odbore, imenovanje članova školskih odbora. Školski odbori donose statut osnovne škole ili srednje i biraju ravnatelja škole. Zašto je važan statut? Statut je važan zato što se u statutu govori o načinu školovanja djece pripadnika ili polaznika te škole. Niste govorili kako je prijašnjih godina su te iste manjinske škole postale prema Trgovačkom sudu statute koje je Trgovački sud vratio zato što se govori da se nastava, trebalo bi se i tako se u osnovnim školama u Gradu Vukovaru i piše u statutima, da se nastava odvija na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu i modelu A za pripadnike nacionale manjine na srpskom jeziku i ćiriličnom pismu. Ove škole iz okolice Grada Vukovara traže i u svoje statute su izbacili školovanje djece na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu što će reći kad se donesu takvi statuti dragi moji kolegice i kolege ni jednu tu školu koja se nalazi u okolici Grada Vukovara neće se upisati ni jedno hrvatsko dijete jer neće u tim školama biti organizirana nastava na hrvatskom jeziku i latiničnom pismu. Mi imamo neke škole koje i odbijaju organizirati razrede za koje bi učenici polazili na nastavu na hrvatskom jeziku i pismu i ti učenici putuju u druge škole gdje je takva nastava organizirana. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Uvažena kolegice vidim vi ste se malo bavili tom problematikom ali niste do kraja. Dakle nije to baš tako kao što vi sve kažete. Točno postoji program obrazovanja koji verificira ministarstvo, propisuje. Dakle tu ništa nije nepoznato, nedorečeno, nejasno, po službenom obrazovnom programu ove države se obrazuju djeca po A modelu, jel tako? Dakle po A model.. Šta je problem? Pripadnici, dakle Hrvati, đaci, Hrvati biraju po kom modelu će i nije točno da ih nema, ima ih i nije im uskraćeno pravo da, vi klimate glavom ali to je tako. Mi želimo da imamo registrirane škole koje će biti registrirane na srpskom jeziku i pismu, obrazovanje po A, B, C modelu u skladu sa programima koje verificira Ministarstvo obrazovanja RH i kontrolira Ministarstvo obrazovanja i inspektorat. I ako to mogu imati, moj kolega, ako to može imati takve 3 u Baranji i Mađari ako mogu imati. Ako moj kolega Furio Radin ima takvih 30 i ne postavlja se pitanje šta je problem 3? Šta je problem u Borovu u Vukovaru i u … [[Govornik se ne razumije.]] ? Šta je problem? Problem je u tome što se kaže e nećete dobiti to. E to je ta činjenica kršenja zakona. Ako je zakon dozvoljen Mađarima i kolegama Česima i kolegama Talijanima zašto se taj zakon, ta odredba i to pravo krši u odnosu na pripadnike srpske zajednice. A ništa se ne dešava izvan sustava koji u sustavu obrazovanja regulira ministarstvo i kontrolira ministarstvo. Pa za Boga miloga nitko nije toliko da će raditi neke stvari protiv Zakona ove države.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime kluba MOST-a Nezavisnih lista uvaženi zastupnik Marko Sladoljev.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, poštovana pučka pravobraniteljice, poštovani kolege zastupnice i zastupnici. Mi ćemo prihvatiti ovo izvješće, MOST Nezavisnih lista će prihvatiti ovo izvješće. Ono je napravljeno doista studiozno. Imamo par nelogičnosti koje ćemo ovdje iznijeti i primjedbi ali to neće na neki način promijeniti mišljenje o vašem radu i o izvješću koje mislimo da je doista u redu napravljeno. Tijekom 2015. godine ured je postupao ukupno 4655 predmeta, to je već bilo rečeno što je 80% više u odnosu na 2012. godinu. To je brojka koja zabrinjava. Istina u izvješću se navodi da je vjerojatno ta brojka povećana zbog povećanog broja ureda koje se, ljudi mogu tužiti. Ali opet smatramo da brojka od 19% na 2013. i 13% na 2014. su brojke koje bi nas trebale zabrinjavati. Najviše predmeta je i dalje u područjima pravosuđa, radnih i službeničkih odnosa te diskriminacije a i u porastu su oni u područjima imovinskih pravnih odnosa i postupanja policijskih službenika te ovrha. Mislim ova činjenica pokazuje da su današnje naše rasprave totalno promašile temu jer mi smo o svemu raspravljali a najmanje o ovim područjima. Ono što također zabrinjava je činjenica da tijekom 2015. godine na upit nisu odgovarali ažurno ali i uopće ministarstvo graditeljstva, prostornog uređenja, Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta, Ministarstvo pomorstva, prometa i veza, Sveučilište u Zagrebu, KBC Zagreb, i Državni ured za upravljanje državnom imovinom. To je nepoštivanje vas kao institucije koja ima nemjerljiv učinak u ovom društvu i to je vrlo zabrinjavajuća situacija. Nadam se da ova Vlada neće ići u istom smjeru. Građani se i dalje najviše pritužuju na diskriminaciju u području rada i zapošljavanja što predstavlja 43% svih pritužbi i diskriminaciju. Ono što također smatramo neadekvatnim i zabrinjavajućim je da nije napravljen nacionalni plan protiv diskriminacije, tj. prestaje važiti 2013. godine a novi dokument još nije izrečen. Pravosuđe. Tijekom 2015. pučka je pravobraniteljica zaprimila 475 pritužbi iz područja pravosuđa a DORH ne odgovara na predstavke građana i ne daje informacije o stanju predmeta premda je to ustavna obveza svih tijela javne vlasti. To je jedna od mnogih pritužbi na rad DORH-a. Radni odnosi, građani su i dalje nedovoljno informirani o pravima iz radnog odnosa i načinima njihove zaštite a mnogi si i ne mogu priuštiti pravnu pomoć i skupe dugotrajne sudske postupke. Broj pritužbi i podnesaka u ovom području uključujući i one zbog uznemiravanja odnosno zlostavljanja na radnom mjestu te pritužbi nezaposlenih porastao je za 39%. Građani se pritužuju na nedopuštene otkaze, umanjenje plaća, neisplatu uvećane plaće, nepravilnosti pri imenovanju i nedopušteni prestanak ugovora rada i neisplatu otpremnine. Većina pritužbi građana zaposlenih u gospodarstvu i obrtu ukazuje na istovremeno kršenje niza radničkih prava uključujući i nepravilnosti pri prestanku radnog odnosa, nezakonitog prekovremenog rada itd.. Rad i zapošljavanje. Područje rada i zapošljavanja i dalje je najzastupljenije u vašem izvješću a u 2015. novo otvorena su 124 predmeta. Najčešće zbog problema sa pronalaženjem posla, premještanja na slabije plaćena radna mjesta, uznemiravanja i povreda prava. Umirovljenici. U vašem izvješću se izričito navodi da su starije osobe a ja se i potpuno slažem s vama među najranjivijim skupinama posebno oni bez ikakvih prihoda. I unatoč tome i dalje nije uvedena državna potpora za starije bez mirovine. Izvaninstitucionalne u mreži socijalnih usluga nisu dovoljno razvijene i dostupne. Blaži prihodovni cenzus za ostvarenje pomoći u kući omogućio bi većem broju starijih osoba ostanak u vlastitom domu i smanjio potrebu za skrbi. Također moram napomenuti da je ta pomoć u kući Vlada ukinula što je dosta otežalo njihov položaj u društvu. Čak polovici od milijun i 228 tisuća mirovina ona je bila niža od prosjeka što nije dostatno ni za podmirenje osnovnih životnih potreba. Sad bih ja postavio pitanje, koliko je to umirovljeniku važno kad kopa po kontejneru, jel je na tom kontejneru nacrtan u ili crvena zvijezda mislim da mu u tom trenutku to uopće nije bitno a mi smo se opet bavili tim stvarima. Svi veliki gradovi i sjedišta županija obvezni su otvoriti prihvatilišta za beskućnike no registriranih je samo 14. Ovrhe, ovršni postupak nije i ne smije biti izvor bogaćenja pojedinih sudionika što je do sada bio ovaj slučaj. Evo tek ova Vlada i ovaj ministar će mijenjati ovršni zakon a godinama je bilo sredstvo za bogaćenje pojedinih sudionika. Diskriminacija temeljem vjere nastavljen je trend malog broja pritužbi i ovdje je bilo riječ i o diskriminaciji na temelju vjere u 2016.godini i nadam se da će se to naći u ovom izvješću. Ono što sam također primijetio kad sam proučavao izvješća iz prijašnjih godina, našao sam jednu nelogičnost a to je diskriminacija na temu dobi. Dok je 2009.godine glede navođenja određene dobi kao uvjeta za prijavu na natječaj za dobivanje stipendije pučka pravobraniteljica smatrala da to nije diskriminacija iako neki gradovi imaju odredbu da se stipendija može dodijeliti studentu samo do 25-godine. U ovom izvješću se navodi da je to diskriminacija, pa bi pozdravio tu odluku ali ispada da postoje kontradiktorne odluke i između izvješća koje se razlikuje od godine do godinu. Evo još jedanput ponavljam da ćemo mi podržati ovo izvješće i da se nadam da će vam ova Vlada dati puno manje posla nego prošla Vlada i želim vam u 2016. što manje posla.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. A uvaženi kolega, htio bih se osvrnuti na jednu stvar koju ste podcrtali u izvješću a to je, posebno ste se osvrnuli na institucije odnosno ministarstva, državne urede i slične koje ne surađuju uredom pučke pravobraniteljice odnosno ne odgovaraju na njihove upute. Naime, duže pratim ovo izvješće, evo svoj cijeli saborski mandat prošli i mogu vam reći i to sa zadovoljstvom konstatirati da je lista ministarstava, institucija općenito koje ne surađuju sa pravobraniteljicom odnosno uopće ne odgovaraju na njihove dopise puno kraće nego što je bilo prošle godine. Ja se samo nadam da će u budućnosti biti još kraća i zato sa nestrpljenjem očekujem zapravo izvješće za 2016. da vidimo da li će se taj trend i nastaviti. Ali ako usporedite sa prošlim godinama ta je lista značajno ja bih se usudio reći čak i drastično kraća nego što je bila sjećam se na prvom izvješću koje smo razmatrali, ako se ne varam to je bilo za 2010. ili čak i 9.-u gdje je ta lista ministarstava, zapravo je bilo lakše nabrojati ministarstva koja odgovaraju nego ona koja ne odgovaraju. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovorite će uvaženi zastupnik Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala vam gospodine zastupniče. Pa evo ja se isto nadam da će to biti manje a budite uvjereni da će MOST ako njegovi ministri neće ovaj podnositi izvješća i neće odgovarati na pitanja da će oni tu u Saboru to iskritizirati jer nama nije bitna stranačka opredijeljenost nego da li netko radi svoj posao ili ne.
Zahvaljujem. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina, uvaženi zastupnik Šandor Juhas. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen pa se uključio.]] i mislim da će i nakon ove rasprave trebati povećati kapacitet, uvesti dodatne linije jer najvjerojatnije će još jedan dio mladih odlučiti da će krenuti put Zapada. Na početku da kažem da ću podržati ovo izvješće i podržat će Klub nacionalnih manjina ovo izvješće jer je pitanje ljudskih prava i diskriminacije bitno za svaku zajednicu. Svi mi želimo da Hrvatska bude civilizirana zemlja, puna sloboda, razumijevanja i blagostanja i zbog toga je važno da se preporuke iz ovog izvješća počnu i primjenjivati a ne da se prenose iz godine u godinu i svake godine jedno te isto konstatiramo. U izvješću je spomenuto da je gotovo svaka četvrta pritužba na diskriminaciju kao osnova diskriminacije, rasa, etnička pripadnost ili boja koža te nacionalno porijeklo. Naglašen je problem da je i dalje prisutan program javnog iskazivanja, ne tolerancije spram manjinskih skupina uopće. Žalimo i žalim što još nije izrađen nacionalni plan za borbu protiv diskriminacije koji bi bio izvanredna platforma za borbu protiv diskriminacije s obzirom da je u 2015.godini za punih 67% povećan broj građanskih postupaka vezanih za diskriminaciju. Od velike je važnosti usredotočiti se na obrazovanje i informiranje građana jer je to ključ za iskorjenjivanje stereotipnih stavova i predrasuda koje postoje prema određenim grupama. Slažem se sa pučkom pravobraniteljicom kako strukture na nacionalnoj i lokalnoj razini tek trebaju pokazati demokratsku i političku zrelost i kako je shodno tome potrebno uložiti napore u promicanju svijesti kako u obrazovanju tako i u medijima a vrijednost manjinskih jezika kao integralnog dijela kulturne baštine Hrvatske jer je to ono što će doprinijeti toleranciji i uvažavanju različitih etničkih skupina. Naglasak je ovdje na integralnom dijelu kulturne baštine Hrvatske. Jer dosta često a ja sam u više i navrata ovdje o tome govorio nismo mi pali s Marsa. Ima onih koji žive na ovom području već više od 1000 godina i koji su dali značajan doprinos razvoju hrvatske kulture. Iskazujem nezadovoljstvo činjenicom što još nije realiziran cilj od pet i pol postotne zastupljenosti iz plana prijema pripadnika nacionalnih manjina u državnu službu. Nadalje, u prijašnjim raspravama govorio sam o činjenici kako javna televizija još uvijek nema jasnu koncepciju manjinskog programa. I mislim da je potpuno jasno da se to treba promijeniti. Također skrećem pozornost kako vijeća i predstavnici nacionalnih manjina još uvijek nisu percipirani kao sastavni dio lokalne i regionalne samouprave. Nismo zadovoljni ni time što nije uvažena prošlogodišnja preporuka koja se ponavlja već više godina o potrebi izmjena Zakona o registru vijeća, koordinaciji vijeća i predstavnika nacionalnih manjina, a kojom bi se predstavnici nacionalnih manjina a kojom bi se predstavnici nacionalnih manjina dodijelili ili svrstali u status neprofitne osobe. Taj problem se provlači već više godina i on stvara velike probleme, iznimno velike probleme predstavnicima manjinskih zajednica koji onda se služi svojim OIB-om, pa onda imamo primjer da je prije nekoliko godina u Zagrebu predstavniku njemačke nacionalne manjine otišla kuća na bubanj jer su takve stvari činili prije njega da se to nije moglo ispraviti. Već sam naglasio da je stanje i pitanje stanja ljudskih sloboda izuzetno važno za položaj neke zajednice i stvaranje percepcije o nekom društvu. Uobičajeno je da svi imamo naviku da čujemo ono što volimo, da sebe precjenjujemo. Međutim, za stvaranje realne slike potrebno je ponekad čuti i što misle drugi. Ja neću govoriti o ustašama i partizanima, neću govoriti o otkupu zemlje, o tome se neki dan govorilo, neću govoriti o otkupu stanova i o tome smo neki dan govorili, neću govoriti o povratu oduzete imovine iz '45., '46. godine. Neću govoriti ni o tome da pojedina naselja još uvijek nemaju vodu, a kraj njih prolazi magistralni vodovod. Neću govoriti o problemu koji se javlja naročito tamo kod nas, besplatnih vrtića, besplatnih knjiga itd. Govorit ću i pročitat ću vam ono što misle o nama drugi. A evo što misle o nama drugi. Evo što govori četvrto mišljenje o Hrvatskoj doneseno 18. studenog 2015. godine u Strasbourgu. Pod jedan, brigu o manjinskim pravima treba učiniti prioritetom i sastavnim dijelom programa Vlade Republike Hrvatske u području ljudskih prava, te u bliskoj suradnji s predstavnicima manjina razviti učinkovite mehanizme koji će pripadnicima nacionalnih manjina osigurati ostvarenje njihovih prava bez negativnih posljedica koje proistječu iz tog izbora. To je pod jedan. Pod broj dva, sustavno i odmah osuđivati sve pojave nacionalističke i protu manjinske retorike u javnom i političkom govoru, u medijima te osigurati učinkovitu istragu i kažnjavanje svih slučajeva zločina iz mržnje i govora mržnje. Pod broj tri, odrediti kao prioritet razvoj i revitalizaciju marginaliziranih područja uglavnom naseljenih pripadnicima nacionalnih manjina u nepovoljni položaj posebice povratnicima i Romima pomoću ciljnih investicija u infrastrukturu i stvaranje prilika za zapošljavanje. To kaže Europa. 12. svibnja 2015. godine pred Vijećem Ujedinjenih nacija Vijeća za ljudska prava održana je rasprava o stanju ljudskih prava u Hrvatskoj. 167 je bilo preporuka koje su upućene Hrvatskoj. Istina da je stanje ljudskih prava nije baš uvijek meritorno, međutim Hrvatska je prihvatila 162 preporuke. Znači ne jednu, nego 162 su prihvaćene i njih ću malo pročitati. Da ne bude, da mi manjinci stalno nešto želimo ili da se ne prepucavamo lijeva i desna strana, pa onda se vraćamo tamo gdje se ne trebamo vratiti. Evo što kažu Rusi. Osigurati u potpunosti jezična, vjerska i ostala prava manjina u skladu sa međunarodnim obavezama. Evo šta kažu Norvežani. Jačati napore za promicanje međuetničkog sklada kroz obrazovanje i provesti konkretne mjere za integraciju manjina u hrvatsko društvo. Pa onda kažu u Austriji. Poduzeti daljnje korake i učinkovite korake za zaštitu i socijalizaciju uključenosti svih manjinskih skupina. Rumunji. Usvojiti detaljne mjere kako bi se osiguralo sudjelovanje pripadnika nacionalnih manjina u procesu donošenja odluka. Pa onda kažu Talijani. Povećati napore u borbi protiv diskriminacijskih stajališta i ponašanja prema svim pripadnicima manjinskih skupina što uključuje korištenje vlastitog jezika u školi i interakciju s javnom upravom. Nijemci kažu da treba poduzeti učinkovite mjere za okončavanje svih oblika diskriminacije etničkih manjina posebice od srpske manjine i Roma. Šveđani kažu da je potrebno potpuno prepoznati situaciju manjinskih skupina i poduzeti mjere kako bi se odgovorilo na izazove uključujući i borbu protiv diskriminacije prema manjinskim skupinama ne samo prema srpskoj i romskoj manjini. Švicarci. Nastaviti napore za olakšanje profesionalnog, društvenog i gospodarskog uključivanja svih nacionalnih, etničkih i drugih skupina predstavljenih u Hrvatskoj. Kanađani. U potpunosti provesti Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina i poduzeti mjere za provedbu odluka Ustavnog suda u vezi sa Zakonom o upotrebi jezika i pisma nacionalnih manjina. Moji Mađari kažu ovako, nastaviti s naporima za dostizanje praga od 5,5% udjela manjina u ukupnom broju zaposlenih u skladu sa Akcijskim planom za zapošljavanje pripadnika nacionalnih manjina. To kažu ljudi o nama, to ne kaže Juhas, to ne kažemo mi u ovome našem prepucavanju. Nije dobro uvijek razmišljati samo tako. Mi mislimo treba nekad i druge poslušati i onda iz svega toga izvući nekakav zaključak. Ja ne kažem da je ovo sveto pismo, Hrvatska je prihvatila 162 i sve ove koje sam sad ovdje nabrojao su prihvaćene primjedbe a mi se sad prepucavamo i vraćamo oko toga što je bilo, kako je bilo prije 20 i kusur godina, prije 70 i kusur godina. A mladi lijepo kupuju autobusne karte i odlaze. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike, prvu ima uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Naime, ne mogu a da ne reagiram na ocjenu da se u Hrvatskoj stanje ljudskih prava ili diskriminacija ponavlja iz godine u godinu sa ocjenom na istoj razini. Nije tako, jasno i glasno nije tako. Napredujemo i to značajno napredujemo ali to ne znači da moramo stati. Ne smijemo se miriti. To je zadaća nas da odlučimo da imamo prostora za napredak i osiguranje ljudskih prava i temeljnih sloboda i da ne gledamo reciprocitet kako se ta prava razvijaju u zemljama gdje smo mi zainteresirani. Tu nema reciprociteta. Mi uređujemo svoje društvo, svoju državu, standarde gradimo prema onom što mi hoćemo, što želimo u skladu sa najvišim standardima. Mene to zanima. Dakle nije točno, Hrvatska ima dobar trend i to treba pozdraviti. Pučka pravobraniteljica ima dobar ugled, dobro uočava stvari i naravno da ne sve. Ali prihvatimo ono što je nesporno, dakle imamo da ne odgovaraju tijela koja su odgovorna Hrvatskom saboru pučkoj pravobraniteljici. Naša odgovornost je tu. Mi nadziremo upravu, Vladu i sve institucije koje su odgovorne Hrvatskom saboru a pučka pravobraniteljica od njih ne dobiva izvješće. Što ćemo tu poduzeti? Ajmo o tome dogovoriti se. Ajmo napraviti korak naprijed. Ajmo graditi društvo koje je harmoničnije, koje se međusobno razumije i uvažava. Nemojmo gledati da iz političkih potreba prvotnih zabijamo kajlu jedni drugima. Nećemo riješiti problem tako. Ne tko će koga nego ajmo kako ćemo izaći iz problema. Mislim da je ovo preosjetljivo pitanje da bismo dnevno politički raspravljali. Ima problema, ali korak po korak napredujemo. I to nam kaže i pravobraniteljica, institucija kojoj smo mi dali povjerenje i kojoj vjeruju građani Republike Hrvatske. I hvala Bogu da je tako. Korak po korak, idemo. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Odgovorit će uvaženi zastupnik Šandor Juhas.
Hvala. Poštovani gospodine Leko mene impresionira vaša smirenost i ja vam se zahvaljujem što ovako smireno govorite. Ja možda drugačiju imam intonaciju. Slažem se s vama da ima napretka i nisam u tom smjeru govorio. Napretka ima, međutim dio izvještaja ili dijelovi neki se ponavljaju. Ne možemo reći da smo učinili u svim poljima napredak. Napredak je učinjen i hrvatsko društvo ide naprijed. Međutim, dobar dio stvari još uvijek stoji. Napomenuo sam neke stvari, pitanje otkupa stanova. Pa to pitanje leži već 20 i nešto godina na dnevnom redu. Pitanje povrata oduzete imovine '45. godine. Pa to leži već, pa to je iz prošlog stoljeća problem, itd. Ako mi ne ukažemo na te probleme pa tko će ukazati? Na taj način moramo i njih i cijelo društvo jel' tako malo pogurati. U tom smislu je potrebno znači ubrzati taj nekakav napredak, ubrzati taj razvoj u svim segmentima.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Stevo Culej.
Poštovani potpredsjedniče, Hrvatice i Hrvati, kolegice i kolege. Poštovani zastupniče Juhas, tudom szeretlek Hrvatska. Tudom szeretlek ili ne tudom szeretlek Hrvatska? Tudom, tudom szeretlek ustanovit ćemo. E ovako, neću govoriti o ovom, neću govoriti o onom e ja hoću govoriti! Ja ću govoriti i za vas da vi ne bi nešto propustili. Ja ću govoriti u ime manjina i za njih jer nismo se borili samo za hrvatski narod nego za sve koji su bili za Hrvatsku državu. Dakle, borit ću se i za Mađare iz Laslova i Koroga(Korođa) jer o njima nema tko progovoriti. Nadam se da ćete vi nekad progovoriti i za Mađare s ove strane Drave koji su se našli u nekom drugom okruženju. Isto tako pošto nema kolege, a moram ga spomenuti, isto velikoga zaštitnika, ne kažem za vas da niste zaštitnik, jeste, ali za onog koji predstavlja Njemačku nacionalnu manjinu i to savršeno do perfekcionizma. Onaj koji izgleda kao najveći vojnik u nekom prošlom vremenu a to je gospodin koji predstavlja Njemačku nacionalnu manjinu. Imali smo ovih dana Dan sjećanja na prognane Nijemce. Da li se netko spomenuo tih prognanih Nijemaca koji su završili po Valpovu i po ne znam kojim cestama zajedno sa našim blajburškim suuznicima. Oćemo se sjetiti jednih, drugih, trećih ili nekih nećemo? O tome samo sam htio reći. Progovorimo o svima na jednak način jer svi su građani ove naše domovine. Svako je dao neki doprinos neki više neki manje, neki u plusu neki u minusu. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovorit će uvaženi zastupnik Šandor Juhas.
Gospodine Culej, Juhas Šandor je prošle godine govorio barem jedno tri puta o stradanjima u Laslovu i stradanjima u Korođu. U Laslovu nije ostala cigla na cigli. Još uvijek traže 11 svojih mrtvih. Zapisan pročitajte. Ista je situacija u Korođu, ista je situacija u Korođu i ne samo u Korođu nego i u drugim selima. I svi pričamo o Vukovaru, svaka čast Vukovaru ali ja tvrdim da je Laslovo više stradalo nego Vukovar. A tko ne vjeruje nek dođe pogledati kako izgleda Laslovo. Tamo ni jedna kuća nije ostala. A što se tiče Nijemaca prošle godine 15 minuta sam pričao o stradanjima Nijemaca, o golgoti koju su oni prošli 45.godine, o 500 tisuća Nijemaca sa područja cijele Jugoslavije koji su završili u Gakovu, u Valpovu, s druge strane u Bačkoj, koji su radili na njivama … do besvijesti. I kada sam rekao da nije svaki Nijemac bio fašista, da nije svaki Srbin bio četnik i da nije svaki Hrvat ustaša onda me je jedan kolega pogledao. Ali priča je završena o tome idemo se okrenuti budućnosti i manimo se tih priča jer autobus ide, autobus ne čeka.
Zahvaljujem. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Juhas, vi ste ovako temperamenti kako su i svi Mađari pa onda vaše rasprave možda zvuče dramatičnije nego što zaista jesu. Ali htio sam se referirati na dvije stvari koje ste spomenuli. Prvi je univerzalni periodički pregled UN-a i preporukama koje su oni dali. Dakle kao što ste i vi istakli od 160 i nešto preporuka koje su dane sve su prihvaćene osim 5. E sad, na nama je kao odboru resornom za ljudska prava ali i kao ovom domu da pratimo implementaciju tih preporuka. Zbog toga smo i odlučili da želimo i izvješće u sredini perioda pregleda, dakle nakon 2,5 godine da vidimo gdje smo upravo u tim stvarima. Dakle vi ćete se više osvrtati na manjinske probleme, ja ću možda na neke druge ali želimo vidjeti budući da je Vlada usvojila sve preporuke osim ovih 5 a od tih 5 koje nisu usvojene niti jedna se ne odnosi na manjine. Bit će zanimljivo vidjeti kako će ta implementacija ići. Kada govorite o monitoringu Vijeća Europe, to pretpostavljam kad govorite o Strasbourgu bilo je nekih kritičkih tonova moramo to reći, međutim ja bih rekao da preporuke odnosno kritike nazovimo ih tako koje su došle iz Strasbourga nisu ništa posebno u odnosu kada gledate na koje preporuke i kritike dobivaju druge države. Složit ću se sa kolegom Lekom kada je rekao da napredujemo i da su standardi ljudskih prava dobri. Ali ja bih to stavio u prošlo vrijeme. Hrvatska je napredovala. Ako samo sa stanjem ljudskih prava prošle godine dobivali kritike možete misliti kako će biti u izvješću za ovu godinu kada se ozbiljno ograničava pravo govora, kada se ozbiljno zadire u javnu televiziju kao javni servis, kada potpredsjednik ovog visokog doma koji donosi zakone u RH prosvjeduje protiv provođenja tih istih zakona. E baš me zanima što će pisati u tom izvješću? To je ono što me brine kolegice i kolege, oko toga se trebamo brinuti? Kakvu ćemo sliku poslati o Hrvatskoj ove godine? Hvala.
Zahvaljujem. Odgovorit će uvaženi zastupnik Šandor Juhas.
Kolega Hajduković, u pravu ste, a 167 preporuka je bilo, od tih 167, 162 su prihvaćene. Znači u tih 162 preporuke dato je ono što bi trebalo i na koji način znači svijet nas gleda, svijet nas posmatra. I to je za mene kažem jedna realna slika, jer svatko misli o sebi da je najljepši, da je najpametniji međutim izgleda da ponekad treba i saslušati i druge. Ja se nadam da ćemo mi i da će kolege pučka pravobraniteljica analizirati, posmatrati i ugraditi to sve u svoj izvještaj za slijedeću godinu. A što je sigurno da će tu biti možda još i drastičnijih primjedbi. Primjedbi će biti, a mi smo prošle godine nas nekoliko, ustvari klub Nacionalnih manjina donio jednu deklaraciju pa smo dočekani na nož kada smo govorili o etnocentrizmu itd. Međutim, ispostavilo se da sve ono što smo mi prošle godine 15.svibnja napisali da se pred kraj godine i u ovim početnim mjesecima ove godine jel tako ostvaruje. A to sve još nije uključeno u izvještaj. Znači izvještaj koji bude dolazio ne znam kako će izgledati ali mislim da imamo ovako dosta velikog razloga za zabrinutost.
Zahvaljujem. I posljednja replika uvažena zastupnica Gordana Rusak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa eto gospodin zastupnik Juhas je danas nekoliko puta spomenuo autobuse. Danas sam imala prilike nazočiti jednom sastanku s djecom iz Dječjeg foruma gdje je jedna djevojčica govorila o istim tim autobusima ili točnije konkretno o njenoj obitelji. O tome da je otac otišao i da uskoro kreće i njezina sestra i mama itd. u Njemačku. To mi je izmamilo suze i dobila sam nekakav čudan osjećaj krivnje. A sada sam se javila za repliku da bi odbacila taj osjećaj krivnje. Ja sa time kao ni oni zastupnici koji su ovdje po prvi puta nemam ništa. Imaju oni koji su imali moć u svojim rukama godinama i nisu učinili ništa, neka oni razmišljaju o autobusima i neka ih oni spominju a mi ćemo raditi da oni nestanu. Hvala.
Zahvaljujem. I odgovor uvaženog zastupnika Šandora Juhasa.
Ne znam da li ste sada mislili na mene da ja imam nekakvu odgovornost u vezi toga. Najvjerojatnije imam isto tako kao što i vi imate i kao što imamo svi. To je jedan proces koji se odvija a koji je u posljednjih nekoliko mjeseci intenzivira i od toga se ne može pobjeći. Isto tako se ne može pobjeći da on traje već, od činjenice da on traje godinama. Ali i ove naše rasprave koje se provode tamo negdje zadnjih 3, 4 mjeseca u velikoj mjeri doprinose tome. Trebali ste pogledati letak onaj koji su jučer dijelili maturanti po gradu Zagrebu da vidite zbog čega nisu bacali brašno nego su bacali papir. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-a uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Danas raspravljamo o izvješću pučke pravobraniteljice za 2015. godinu. Međutim, da sam danas odlučio ponoviti svoje izlaganje povodom izvješće za 2012. i 2013. i 2014. godinu ne bih puno pogriješio. Ne bih puno pogriješio jer 2015. godina nije bila puno bolja kada govorimo o diskriminaciji i ostvarivanju prava nacionalnih manjina a posebno romska. U tom smislu činjenica da do predaje ovog izvješća Vlada nije usvojila Izvješće o provedbi preporuka pučke pravobraniteljice za 2014. godinu ne iznenađuje. Zašto je to tako i zašto nema interesa da se ozbiljno suočimo sa problemima i općem stanju u društvu kada govorimo o problemu Romske nacionalne manjine ja stvarno ne znam. U tom smislu ne iznenađuje ni hitne preporuke Vijeća Europe prema našoj Vladi u kojima jasno navodi kako je potrebno odrediti kao prioritet razvoj i revitalizaciju legaliziranih područja uglavnom naseljenih pripadnika nacionalnih manjina u nepovoljnom položaju posebice povratnicima i Romima pomoću ciljanih investicija u … [[Govornik se ne razumije.]] i stvaranjem prilika za zapošljavanjem. To sam istaknuo prije par dana kada sam zatražio stanku da upozorim na problem izostanka provedbe Nacionalne strategije za Rome te još uvijek nerazjašnjenju činjenicu što će biti sa studijskim stipendijama za pripadnike Romske nacionalne manjine i stipendija ostalih studenata koji su do sada koristili tu mogućnost putem trenutno nepostojeće Nacionalne zaklade za potporu učeničkom i studentskom standardu. Činjenica da manjine i studenti nisu u fokusu rada Vlade je zabrinjavajuće a na to upozoravam zadnjih mjesec dana. Shvaćam postoje prioriteti i niz drugih problema no to ne znači da zbog toga dio sustava mora zakazati. Jedino što se je promijenilo u 2015. godini u odnosu na 2014. kada govorimo o izvješćima pučke pravobraniteljice je broj pritužbi građana. Broj tih pritužbi se drastično povećao. To je vjerojatno i posljedica otvaranje područnih ureda u Osijeku, Rijeci i Splitu, činjenicu koju sam i prošle godine pohvalio govoreći o … [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, s druge strane povećanjem broja pritužbi sigurno je povezano i sa općom atmosferom u društvu odnosno povećanju slučajeva govora mržnje i diskriminacije. Kada govorim o govoru mržnje i diskriminacije ona najčešće ne dolazi od strane institucije već od građana međutim diskriminacija nije mjerljiv fenomen. A posebno jer građani, Romi ponajviše diskriminaciju nemaju potrebu prijavljivati. Oni to ne čine jer su navikli da se iz godine u godinu stanje ne mijenja, osjećaju nesigurnost koja se kod njih pojavljuje bilo da je opravdan ili neopravdan, uglavnom upućuju na povjerenje prema institucijama. Tome u prilog ide činjenica nedavno samoorganiziranje Roma u Zagrebu kako bi se uslijed još uvijek nerazjašnjenih okolnosti zaštitili od ponovnog nasilja koje se demonstriralo bacanjem bombi u neposrednoj blizini romskog vrtića te požarom u kojoj je jedna obitelj ostala bez svega što je imala. Ovakvi slučajevi se tradicionalno ne rasvjetljuju a počinitelje gotovo nikad ne pronađemo i kaznimo. Kao što je bio slučaj u Škabrnji, odbacivanje djece na prvi dan u školama u Međimurju, pregaženo dijete na Kozari putevima nakon čega je uslijedio komentar kao jedan cigan manje. Ili slučajevi djece koja ne mogu odrađivati praksu. Nepovjerenjem prema institucijama građana koje ja zastupam sigurno je … [[Govornik se ne razumije.]] činjenicom da se sa tim institucijama ne poistovjećuju jer u njima ne vide pripadnike svojih zajednica bilo da se radi o lokalnoj policijskoj postaji, bilo da se radi o Vladinom uredu za ljudska prava i prava nacionalnih manjina u čijem radu ne sudjeluju njihovi legalni predstavnici sa lokalnih razina ili da se radi o činjenici da su pripadnici nacionalnih manjina u tijelima javne i državne uprave statistički značajno podzastupljeni a kad usporedimo sa ranijim godinama njihov broj je i u padu od 7,67% ukupnog udjela pripadnika nacionalnih manjina u stanovništvu samo je 3,4 zaposleno u tijelima državne uprave i stručnim službama i uredima Vlade a od njih 3,4 u pitanju romska zajednica je sa statistika vjerojatno 0,001 jer govorimo o broju zaposlenih Roma. Takozvani manjinski izbori za vijeća nacionalnih manjina bilježi izlaznost o samo 13,48% što govori da mnogi građani uopće ne znaju da mogu glasati za svoje predstavnike na tim razinama, općinama, gradovima, županijama. Ukratko pripadnici nacionalnih manjina se i dalje uočavaju sa istim problemima ne ostvaruju svoja zakonom zajamčena prava te se u većoj ili manjoj mjeri izloženi nekim oblikom diskriminacije. Zabrinjavajuće je da se u svakoj četvrtoj pritužbi od 4655 predmeta po kojima je ured pravobraniteljice postupao kao osnova za diskriminacije navodi rasa, etnička pripadnost, boja kože, odnosno nacionalno podrijetlo. Romi i pripadnici Srpske nacionalne manjine su u najvećoj mjeri izloženi takvim postupcima. Međutim, što učiniti u jednoj takvoj atmosferi u kojoj se naši građani dijele po onome što oni osjećaju unutar sebe umjesto da se ih ocjenjuje po njihovom radu, sposobnostima i postupcima. Preporuke, izvještaji, dobro namjerne političke floskule očito nisu dovoljne da bi se na ovaj problem utjecalo ali trebamo stati na kraj propitivanju, postojanje posebnih prava onih koji su najugroženiji, ne samo za nacionalne manjine nego i za sve socijalno ugrožene, umirovljenike, invalide i sve one ostale koji moraju osjetiti da žive u socijalnoj državi, demokratskoj i socijalnoj državi što mi po Ustavu moramo i biti. Situacija na terenu je ipak drugačija. Romi i dalje žive u izdvojenim naseljima a istovremeno im se oduzima pravo na socijalnu naknadu ukoliko u situaciji bez pristupa javnom prijevozu koriste automobile nikakve vrijednosti. Mnogo naselja su u prošlom mandatu realizirani na čemu sam jako puno radio u prošlom mandatu. Sad je red da ih urbaniziramo, da životnu okolinu tih ljudi promijenimo. Neprihvatljivo je da smo na papiru socijalna država a da s druge strane naši građani u 21.stoljeću žive bez struje i vode. Za rješavanje tih problema na lokalnim razinama navodno nema sredstva ali ako ne možemo osigurati preduvjet da se ti ljudi integriraju koji je smisao držati rješavanje tih pitanja izvan fokusa trenutne politike. Zašto nam i to nije prioritet? Zašto je to prihvatljivo? Postoji nakon ulaska u EU stvarna želja da se tim ljudima pomogne ili samo ih koristiti, samo kako bi vanjski faktori pokazali da smo demokratični. Sad kad smo ostvarili glavni vanjski politički ciljevi, Romi i ostale manjine nam više nisu bitne. Za vrijeme najvećeg vala izbjegličke krize smo pokazali kako smo sposobni nositi se sa velikim humanitarnim problemima. Međutim, humanitarni problemi naših građana su postali nešto što je prihvatljivo i nešto što je postalo trajna činjenica. Opći je stav u društvu da Romi žive tako i da tu nema pomoći. Međutim, to nije tako. Nije ničija tradicija i kultura živjeti u neizdrživ uvjetima niti je nerad nešto što favoriziraju ili biraju. Siromaštvo, neadekvatna prehrana, ne prilagodni radni uvjeti, kako se u izvješću navodi doprinose razvoj niz drugih problema i to po svih građana a ne samo kod Roma. Dugoročno je to ogroman teret za sustav zdravstvene skrbi pored onog socijalnog a nekad ni to jer mnogi Romi nemaju pristup zdravstvenim uslugama a oni koji imaju često imaju moraju čekati zadnji red kako ne bi uprljali ordinaciju za pripadnike većinskog stanovništva. Nevjerojatno je da se i dalje govori o tome kako je Romima onemogućen pristup nekim ugostiteljskim objektima samo zato što su pripadnici Romske nacionalne manjine a kad to nije eksplicitno navedeno jasno i jedan ružan pogled oblika je pritisak i diskriminacije s kojima se ako komunicirate s ljudima na terenu Romi vrlo često suočavaju. Jedan nedavni primjer za svjetski dan Roma, na nacionalnoj televiziji u emisiji Hrvatska uživo smo imali priliku vidjeti i slučaj mladića koji čak nije bio pripadnik Romske nacionalne manjine ali je zbog svoje tamne puti ostao bez sezonskog zapošljavanja. Pitanje je samo koliko tih slučajeva netko drži u sebi odnosno koliko tih slučajeva pored ovih skoro 5 tisuća pritužbi građana nije prijavljeno. Oni Romi koji i rade sukladno izvješću, istraživanjima najčešće rade ne kvalificiranim i slabo plaćene poslove u privatnom sektoru ili u javnim radovima što ne rješava problem njihove dugotrajne zaposlenosti i isključenosti. Oni koji rade preko javnih radova mogu to činiti u kratkom roku a primanja su im 2400 kuna. Na tim javnim radovima dovode do situacije da se pojedincima pogotovo onim sa većim obiteljima više se isplati sjediti kod kuće i primati socijalnu naknadu i raditi. Ovakva posljednja mjera zapošljavanja putem javnih radova primorana je ne rad i od radno sposobnih Roma primoravamo i pravimo invalide. Ono što nam je potrebno je novi pristup prema Romima i ostalim nacionalnim manjinama. Iako su Romi na ovim prostorima skoro 700 godina. njihova kultura, jezik i književnost još uvijek nisu u školskim udžbenicima, stradanje Roma za vrijeme Drugog svjetskog rata na ovim područjima isto tako nije u udžbenicima. Tek trenutni prijedlog kurikulske reforme pokušava integrirati ove činjenice u naš obrazovni sustav. Tek smo od 2015., 2016. godine sjetili da postoji nešto što se zove romska kultura, a ne samo glazba i ples. Romi u Hrvatskoj se suočavaju sa niz problema koje druge nacionalne manjine nemaju. Primjerice, osim onih sa problemima koje sam naveo postoji veliki broj onih koji su ovdje rođeni. Nikad nisu napustili našu zemlju, a nikad nisu bili prijavljeni u matični ured, pa nemaju samim tim apsolutno nikakva prava. Postoji potreba da se iznađe i rješenje za te ljude. Alarmantno je da se sa ovim ili onim oblikom diskriminacije sukladno istraživanje EUROBAROMETAR-a svaki treći građanin naše zemlje. Ja sam danas govorio ponajviše o Romima kao onim Romima koji su na višoj razini prepoznatiji kao najugroženiji. Međutim, naše društvo globalno boluje od nedostatka političke kulture, nedostatak kulture dijaloga i općeg deficita … [[Govornik se ne razumije.]] opće ljudskim vrijednostima. Ja ću o tome govoriti sve dok na dnevni red ovog Visokog doma ne dođe izvješće pučke pravobraniteljice u kojem Romi neće bit posebno istaknuti. Sve dok obrazovni Romi ne budu radili u javnim institucijama i tijelima državne uprave, sve dok ne budu živjeli integrirano sa drugim građanima i sve dok ne dođu u jednaku početnu poziciju kao i svi drugi. Dok god će bit normalno da ja svake godine ponavljam iste činjenice ja ne znam. Međutim, siguran sam da će to bit sve dok svi mi zajedno ovdje prisutni zajedno sa Vladom i ministrima ne zauzmemo zajednički stav, te postavimo ciljeve da ovaj problem nakon gotovo 700 godina riješimo, da pokažemo da možemo i znamo bolje. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se javio uvaženi zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Kajtazi, želim vas podržati i želim reći da ste vi dokaz da može drugačije. Vi ste upravo dokaz da može drugačije, a za populaciju Roma, zajednicu Roma u Hrvatskoj nije dovoljno institucionalno riješiti problem. To ste dobro ukazali. Dakle, mora biti društvena akcija. Društvena akcija podrazumijeva više, puno više nego institucionalnu ravnopravnost. Ja imam kontakte često i u svojoj stranci sa Romima i Romkinjama i zaista je to vrijednost koja će biti dodana vrijednost hrvatskom društvu i mislim da se tu može napraviti puno više nego što smo napravili. Ali koraci su i tu napravljeni. Bio sam u raznim romskim naseljima u sjeverozapadu Hrvatske i tu se vide pomaci. Ali mora, mora postojati društvena akcija ne samo institucionalna. Školovanje, školovanje, školovanje. Imate potporu moju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovorit ćete? Ne, nema potrebe. U redu. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, Hrvatice i Hrvati, kolegice i kolege, gospodine Kajtazi. Ja ne vjerujem da ovo loše što se dogodilo prema nacionalnoj manjini ovdje u Zagrebu u romskoj od bombe i onih slučajeva. To može samo budala napravit, netko nečastan kao i onaj koji je crtao svastiku na Poljudu. To što to nije istraženo vjerojatno ima korijene u nečemu ili je to napravljeno zbog nečega. Ja ne vjerujem da su Romi u Hrvatskoj ugroženi iz jednoga razloga jer imam isto, opet ću morat pričat o mojim vezama i prijateljima u Belom Manastiru. Imam prijatelja, jednog pajtu konjara poznatoga Roma koji ima na desetke svojih isto prijatelja koji rade zajedno sa njim na njegovom OPG-u koji isto nije dobio poticaj ovaj što je trebao nam gospodin Jakovina omogućiti. Možda je tu neka kvaka, ali htio bih reći jednu stvar. Koja je razlika između Roma istoka i Roma sjevera? Koja je razlika od onih Roma u Pitomači koji su nam bili svi zvijezda vodilja u prošlom sustavu da smo mogli otići tamo na ekskurziju da vidimo kako to savršeno funkcionira. Ja se sjećam onih tepiha preko ograda, pa se sjećam po cesti. Ja se sjećam svega. I možda bi trebalo nas sve educirati pa nas odvest u takva jedna mjesta pa da vidimo šta je potrebno, šta su oni to napravili da su došli do tog stupnja razvoja, a što ovi drugi neki ne čine. A na tom tragu treba tražiti vodilju i garanciju naše Domovine Hrvatske, naše Vlade i ići za njezinim odredbama, odlukama. A ne treba ići baš za Stazićem, jer nije vrijeme sada hodat za njim. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovorit će uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi.
Zahvaljujem se. Poštovani kolega, promjena u ovim prostorima kao što sam napomenuo od 700 godina. Moramo priznati svi zajedno da smo jako malo učinili i da problem Roma nismo mi prepoznali, nego je prepoznala Europska zajednica, odnosno EU. Romi imaju Nacionalnu strategiju za Rome koja upravo obuhvaća stanovanje i obrazovanje, zapošljavanje i zdravlje. Po tom pitanju imat ću u vidu da je Strategija donijeta 2003. dekada od 2005. do 2015. Nacionalna strategija od 2013. do 2020. Moram vam reći da je jako malo učinjeno. Probali smo u prošlom mandatu je pokrenuto puno stvari koje se ja nadam da ćemo to koji smo učinili u prošlom mandatu u svom mandatu da ću nastaviti isto tako učiniti za romsku zajednicu. Ja svaki put pozivam i Vladu i sve ministre upravo da se uključe i da zajedno pomognemo romskoj zajednici. Isto tako želim reći da romska zajednica ne može sama, a s druge strane moramo im dati priliku. … [[Ne razumije se.]] Romi su bili objekt a ne subjekt u rješavanju pitanja. Kad se radi o Romima iz Pitomače ili iz sjevernog i drugog dijela moram vam reći da u Virovitičko-podravskoj županiji pored toga što i vi i ja znamo da imam puno Roma imamo samo 12 Roma u cijeloj županiji, u cijeloj Virovitičko-podravskoj županiji znači imamo 12 Roma deklariranih. Vi možda znate, ne znam, a možda i ne znate koji je razlog zbog čega se ti Romi ne žele deklarirati? Reći ću vam samo jedan primjer. Prošle godine jedna obitelj Oršuš iz Međimurja javila se na natječaj za dobivanje kredita. Nisu prošli. Onog trenutka kad su promijenili ime i prezime u istoj banci dobili su kredit. To samo po sebi govori ovo što ste vi rekli da imamo u Pitomači Roma. Imamo Roma za koje vi i ja znamo, ali na papiru ih nemamo. Meni je jako žao što ih nemamo, ja bih više isto tako htio. Tako da pozivam znači sve zajedno, kolege i vi i ja da svi koji možemo nešto učiniti da učinimo romskoj zajednici. Romska zajednica to očekuje od nas. Hvala.
Zahvaljujem. S ovom raspravom bismo završili današnju sjednicu. Nastavit ćemo sutra s nastavkom rasprave o Izvješću pučke pravobraniteljice u 9,30 sati. Zahvaljujem i doviđenja do sutra!
Zahvaljujem. Nastavljamo sa točkom dnevnog reda Izvješće pučke pravobraniteljice za 2015.godinu. Ja bih, u raspravi se javila uvažena zastupnica Gordana Rusak u ime Kluba zastupnika NSLS-a i nezavisne zastupnice Gordane Rusak. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Poštovano gospođo Vidović, ovom Saboru ste podastrli izvješće koje dira sve neuralgične točke ovog društva. U tom izvješću ne podilazite baš nikome, dirate podjednako sve i hvala vam na tome. Ovo vaše izvješće pokazuje još jednu bitnu stvar a to je da ste i vi osobno ali i tim kojim ste se okružili stručni i da dobro poznajete problematiku o kojoj govorite. To zaključujem na temelju onih područja koja i sama poznajem i za koje se smatram kompetentnom. Time ste poslali zapravo poruku i nekim našim političarima. Ja ih zovem političari opće prakse koji mogu diskutirati o svemu, od nuklearne fizike, GMO pa do financija, skupljajući zapravo političke bodove, to i nisu političari nego skupljači bodova, skupljači perja, rekla bih ja. Oni malo ustalasaju, zahvate površinu jer dubinu i ne mogu jer je ne poznaju a onda izađu iz sabornice a ljudi neka razmišljaju, oni su svoje poene skupili. Ali ja neću zaplivati tim vodama u koje ne želim niti ući nego ću se držati onog područja za koje vjerujem da sam kompetentna i imam što reći, pa ću tako reći da u potpunosti razumijem ono što se odnosi na obrazovanje i znanost u vašem izvješću i da tu postoje brojni problemi. Da bi obrazovanje i znanost uistinu postale poluge razvoja društva trebale bi biti lišene problema koji im nameće sustav izvana a koji se ogledaju u njihovom zanemarivanju i degradaciji pri čemu je neadekvatno financiranje samo jedan od tih oblika degradacije. Ali isto tako sustav znanosti, obrazovanja trebalo bi rješavati probleme unutar sustava samog koji zasigurno postoje a to potvrđuje ovo Izvješće pučke pravobraniteljice. Zabrinjavajuć je podatak da se među 6 institucija koje nisu odgovarale ažurno ili nisu uopće odgovarale na upite pučke pravobraniteljice nalazi Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta kao i Sveučilište u Zagrebu. I ja sam pripadnik Akademske zajednice i moram reći da me ovo izuzetno zabrinjava. Ali to je upravo na tragu onoga. Pučka pravobraniteljica dodirnula je sve, baš sve i nije se bojala toga hoće li se nekome zamjeriti. To je jedini pravi put. Taj je podatak zabrinjavajući tim više što je broj novo otvorenih predmeta u uredu pučke pravobraniteljice vezanih uz znanosti, obrazovanje sa 28 predmeta u 2012 porastao čak na 59. Dakle, za više od 100% u 2013. i takav se trend zadržao i u sljedeće dvije godine. Pučka pravobraniteljica upozorava na važnost ostvarivanja socijalne jednakosti u pristupu obrazovanja svim pojedincima u jednakim uvjetima. I vratimo se sada na jednu floskulu koju vrlo često čujemo, a to je da je visoko školsko obrazovanje u Republici Hrvatskoj besplatno jer se za sve studente za prvu godinu studija plaća školarina od strane države. No, to je floskula iza koje se krije nešto sasvim drugo. Troškovi školarine nikako nisu jedini troškovi studiranja i u borbi za golu egzistenciju studenti su nerijetko prisiljeni zanemariti studij što dovodi do toga da u prvoj godini studiranja ne sakupe dovoljno ECTS bodova koji bi im omogućili da i za drugu godinu studiranja budu pokrivene njihove školarine. I tako kada jednom student upadne u vrzino kolo plaćanja školarine iz njega je praktički nemoguće izaći. U to vrzino kolo mnogi studenti ne upadaju zbog svoje lijenosti i nesposobnosti, nego zbog borbe za vlastitu egzistenciju. Više od petine studenata dolazi iz obitelji s primanjima do 1500 kuna po članu obitelji, stoga moramo svi biti svjesni činjenice da je visoko obrazovanje u Hrvatskoj u potpunosti dostupno samo studentima boljeg materijalnog statusa što u konačnici znači da je jedan značajan dio populacije isključen iz procesa visokog obrazovanja. To ne samo da je diskriminatorno na što upozorava i pučka pravobraniteljica, nego i pogibeljno za društvo. Ovu će zemlju jednog dana voditi ljudi kojima je pristup obrazovanju omogućio njihov materijalni status, a pitanje je hoće li to biti i najsposobniji. Ako ovome pribrojimo i pritužbe vezane uz netransparentnost dodjele studentskih stipendija na što također upozorava pučka pravobraniteljica problem postaje još dublji. Upozorava i na još jedan značajan problem, a to je problem zapošljavanja u visokom, u sustavu visokog obrazovanja. Fakulteti u pravilu nemaju detaljnu sistematizaciju radnih mjesta s detaljno razrađenim uvjetima koje je potrebno ispuniti za svako od njih. Stoga ne iznenađuje mada su uistinu zabrinjavajući sljedeći podaci. Više od 48% ispitanih poslije doktoranata, pazite zaposlenih u sustavu znanosti i v8sokog obrazovanja drži kako je zapošljavanje u tom sustavu netransparentno, a njih 49 da je nepravedan. Ovo je mišljenje onih koji su se zaposlili u tom sustavu, a kakva bi tek percepcija bila kada bismo pitali i one koji se nisu uspjeli zaposliti u tom sustavu. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta trebalo bi u suradnji sa sveučilištima osigurati da se u natječajima za zapošljavanje u sustavu visokog obrazovanja primjenjuju posebni kriteriji koji su određeni općim aktom sveučilišta ili pojedinog fakulteta. I na kraju, građani svoje pritužbe pučkoj pravobraniteljici podnose kada se nađu na rubu očaja, kada izgube strpljenje nakon bezuspješnih pokušaja rješavanja problema i lutanja sustavom. Stoga drastični porast pritužbi za 80% veći 2015. godine u odnosu na 2012. jasno govori o beznađu u koje tonemo sve dublje. To je moguće zaustaviti samo ako napravimo drastični zaokret. Na stranicama izvješća pučke pravobraniteljice jasno su istaknute preporuke mjerodavnim institucijama. Imamo pravo tražiti od njih da ih shvate ozbiljno i stoga ja s ove govornice tražim točno te institucije da te preporuke shvate ozbiljno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena zastupnice Rusak, ako se ne varam i jučer ste vi bili također na sjednici dječjeg foruma koje je uistinu bilo, žao mi je što takve sjednice dječjeg foruma bi se trebale održavati i u ovom ovdje dvorani i trebali bi biti nazočni svi zastupnici. Razlog. Vi ste rekli vezano za studente i ja se apsolutno sa vama slažem. Međutim, trebalo bi ići i dalje. I srednjoškolce. Sjećate se pisma jučerašnje male Lorene iz Kutine. Osnovnoškolka koja dok je ona nama jučer na dječjem forumu objašnjavala situaciju za svoje školovanje njen otac, majka sa sestrom su u autobusu za Njemačku. I ona je čekala samo dovršetak tog dječjeg foruma da se pridruži svojim roditeljima. Dakle, ne samo da se to odnosi na studente, nego to se odnosi već i na srednjoškolce pa i osnovnoškolce unatoč tome što je besplatno školovanje osnovno. Ali kroz neki drugi vid materijalne egzistencije, obiteljske i svega ostaloga ti su roditelji, ta obitelj i mnogi drugi poglavito po Slavoniji jučer vidjeli ste uistinu diskriminiran. Dakle, i o toj temi diskriminacije treba progovoriti, pa ako hoćemo iskreno i odnos ruralne i urbanih sredina diskriminaciji treba glasno i jasno progovoriti. Evo zato što se tiče ovog dijela segmenta studentskog da. Ali s obzirom da ste bili nazočni jučer sjednici državnoj, ovog dječjeg foruma pa ste vidjeli kakva je to situacija i srednjoškolskom i osnovnoškolskom obrazovanju. Hvala vam.
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Gordana Rusak.
Ja se potpuno slažem sa kolegom i posebno s onom prvom konstatacijom da bi se takvi dječji forumi trebali održavati ovdje u sabornici, pa da svi onda pustite suzu kao što smo i mi jučer kad smo slušali tu djecu koja su govorila o svojem životu, o tome kako je otac otišao u Njemačku i sada traži stan da bi povukao i ostatak obitelji. Da je problem obrazovanja u Hrvatskoj uistinu problem i da je besplatno školovanje floskula od najranije dobi, od osnovne škole plus srednje škole, fakulteta. To mi svi dobro znamo. I da je u mojoj moći ja bih učinila sve da to ne bude tako. I ja se nadam da ćemo imati snage barem male koračiće činiti prema tome da to jednog dana postane drugačije. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća u raspravi je uvažena zastupnica Marija Ilić u ime kluba HSU-a i Stipe Petrina, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana pravobraniteljice sa suradnicom. Izvješće koje je podastrijeto saborskim zastupnicima od strane pučke pravobraniteljice temelji se prije svega ja to moram naglasiti na relevantnim pokazateljima, vrlo je opsežno, odrađeno s puno truda detektirajući probleme, a ono što je najvažnije s preporukama što je činiti kako bi se uočeni nedostaci i propusti mogli ukloniti. Stoga će klub HSU-a i Nezavisne liste Stipe Petrine ovo izvješće prihvatiti s posebnim osvrtom na onaj dio izvješća koji govori o problemima umirovljeničke populacije odnosno svih starijih osoba te naravno i njihova socijalna sigurnost. No, ono što moram primijetiti na samom početku, a što me uvijek i iznova smeta je početak izvješća u tom dijelu, odnosno rečenice s kojom započinje izvješće, citiram: „Starenje stanovništva i posljedice koje ono ima na društveni razvitak problem je u društvu itd., itd.“ Naravno da ljudi treće životne dobi iščitavaju da su upravo oni taj problem, da su oni teret u društvu u kojem žive i da su upravo oni ti krivci za sve zlo u našem društvu. Često u krugovima starijih osoba, posebno u domovima za umirovljenike i starije osobe u kojima sam osobno dosta puta boravila može se čuti pomalo rekla bih tužna priča o tome kako od političara, novinara, svih medija pa i nekih skupina ljudi starost nazivaju problemom. Starije osobe naravno pripadaju ranjivim skupinama, stoga i trebaju pojačanu skrb, kaže se u izvješću. Posebice oni bez ikakvih prihoda. No, unatoč tome i dalje nije dovoljno napravljeno i uvedeno da državna potpora za starije se uvede bez mirovina odnosno bez drugih prihoda bez obzira što je predviđena i strategijom još 2001. godine i za koju dosada nema uvjerljivih argumenata zašto nije zaživjela osim onih da uvijek nema sredstava u državnom proračunu pa i na recesiju, itd., itd. Podatak da u Hrvatskoj živi 120 tisuća ljudi starijih od 65 godina koji ne primaju mirovinu niti druge prihode a da ih je u 2015. godini ostvarilo pravo tek 6122 na tu zajamčenu minimalnu naknadu je prije svega znak kriterija, odnosno visina cenzusa koji je pomalo rekla bih za jednu socijalnu državu neprihvatljiv. Pitamo li se ikada od čega onih 110 tisuća kojih je ostalo neriješeno žive? Kada je u pitanju zajamčena minimalna naknada držimo da je upravo ova skupina starijih ljudi diskriminirana jer je radno potpuno nesposobna za razliku od onih mlađih koji ostvaruju pravo na tu naknadu i koji se ajde da kažemo na neki način mogu i snaći, pomoći susjedima itd. pa opet se zaradi i neka kuna. Također je nužno revidirati prihodovni cenzus kod socijalne usluge pomoći u kući jer smo mišljenja da je institut pomoći u kući gotovo pa idealan. Informacije s terena su vrlo pozitivne i trebaju se proširiti upravo smanjivanjem cenzusa jer tako veći broj starijih ljudi može ostati u svojim domovima, a što je sigurno svima nama cilj. Jer prema pokazateljima anketa koje smo vršili doduše na lokalnoj razini svi su se oni odredili i izrazili želju da ostanu u svom domu. Uz to lokalna zajednica može zaposliti teško zapošljive diskriminirane skupine žena od 45 do 50 godina. Hrvatska je osim s procesom starenja stanovništva suočena s nezaposlenošću, niskim mirovinama, rodnom i dobnom diskriminacijom, čestim reformama sustava socijalne skrbi, privatizacijom zdravstvenog sustava, problemima stanovanja i slično kao što se to uostalom navodi i u izvješću. Karakteristično je za Hrvatsku da sustavi praćenja položaja starijih ljudi, osoba u društva i obitelji nema dovoljno, nema unatoč činjenici da hrvatsko društvo stari. Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2011. godine 65+ u ukupnoj populaciji iznosi 17,7%. Sustav zaštite starijih osoba na području Hrvatske mislim da je nedostatan. Manjka zakonska regulativa i nepostojanje instituta pravobranitelja za starije osobe. Kada se usporedbe s drugim dobnim skupinama osobe starije životne dobi nesrazmjerno više prati siromaštvo s obzirom na mirovine, socijalna isključenost i marginalizacija, loša zdravstvena skrb i drugi oblici diskriminacije. Ti podaci potvrđuju da su starije osobe naglašeno ranjiva skupina čija ljudska prava u našem društvu nisu primjerno zaštićena. Globalno starenje je tu, ono predstavlja jednu od najvećih transformacija u povijesti ljudskog roda. Podaci govore da ukupan broj starijih od 60 godina na planetu više će se nego udvostručiti i to velikom progresijom. Tako prema pokazateljima porast će sa 841 milijuna u 2015.koliko je zabilježeno na više od 2 milijarde u vrlo skoro vrijeme No bilo kako bilo kada bi se izvješća ne samo ovo već i sva druga te napisi u novinama, u svim medijima, tv emisijama započinjale s jednom činjenicu koju ne smijemo nikako zanemariti a posebno mlađi kako većinu ovog što imamo u temeljnom kapitalu, temeljima ovog naše društva od materijalnog, kulturnog, moralnog i inog dobra da su upravo umirovljenici tome doprinijeli i starije stanovništvo. I upravo zbog toga stariji ne smiju biti diskriminirani i ne smiju biti problem ne našeg nego ni jednog društva. Nažalost sve manje je onih koji shvaćaju da starenje društva i općenito ljudske civilizacije ne treba nužno biti problem već šansa za razvoj ako se tom događanju da tako kažem priđe znanstveno kako to i UN upozoravaju a sve naravno u interesu iznalaženja rješenja o statusu stanovništva treće životne dobi, o rušenju stereotipa da su stari ljudi problem društva. Pomno analizirajući izvješće kao i prijedloge i mišljenje pravobraniteljice Hrvatska stranka umirovljenika i nezavisne liste Stipe Petrine s obzirom da se isključivo prioritetno bavi starijom populacijom predložit će i predlaže uvođenje instituta branitelja za starije a ono smo već uzeli i u pripremi je. Naravno da zbog ekonomičnosti i efikasnosti sve specijalizirane pravobranitelje od onog za djecu, za ravnopravnost spolova, za osobe s invaliditetom uz uvođenje i pravobranitelja za starije osobe držimo da bi trebalo priključiti Uredu pučke pravobraniteljice ali to ćemo dati u našem prijedlogu kojeg budemo napravili. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice, rekli ste da često puta i političari i ljudi koji su u javnom životu starost navode kao problem. I ja se s vama apsolutno slažem da starost nikako ne smije biti problem društva ali društvo mora sustavno brinuti o starijima i nemoćnima. Mi govorimo o izvješću za 2015.godinu a vi ste ovdje spomenuli da 120 tisuća ljudi starijih od 65 godina i ne primaju mirovinu. Pa evo kako je naše društvo i naša država u protekloj godini brinula upravo o toj kategoriji starijih osoba. Sjedanjem na imovinu, blokiranjem imovine, pa jel znate za koje novce? Za neplaćeno mirovinsko. A rekli ste ovdje i sami da oni ne primaju mirovinu. Dakle nisu plaćali mirovinsko, nisu tražili mirovinu a država im je za taj dug sjela na imovinu na kraju su ostali praktički blokirane imovine. Da li ovakvo izvješće i služba pravobraniteljstva treba na to žešće reagirati da li treba zaštiti te ljude? Da li je reagirala na to? Da li se nešto poduzelo po tom pitanju? Ja iskreno govoreći nisam to u društvu primijetio. A da ne govorim o onome što sam jučer rekao, koju diskriminaciju starijih osoba imamo kod onih koji su smješteni u tzv. društvene domove za stare i nemoćne i oni koji su smješteni u privatne. I o tome treba voditi brigu.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Marija Ilić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega, ma iščitavajući izvješće pravobraniteljice ono je izvanredno napravljeno i temelji se na egzaktnim pokazateljima i ja sam tu u svojoj raspravi rekla. Međutim, mene strašno smeta i užasava me kad vi konstantno, ne vi, ima dosta u sabornici tražite reciprocitet. Mene reciprocitet ne zanima, mene zanima šta se uočilo i šta je pravobraniteljica ukazala da tu problem postoji i traži od svih nas da taj problem riješimo. Mene ne zanima koja je Vlada bila prošle godine, mene zanima ova sadašnja i šta ćemo zajedno i vi i mi napraviti ili da kažem samo mi. Mislim da bi to bilo korektno da tako nastupamo pa i u tim replikama koje su pune … [[Govornica se ne razumije.]] Hvala.
Sljedeću raspravu uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana pravobraniteljice, kolege zastupnici. Ova rasprava je nastavak od jučer, danas je započela sa nešto mirnijim tonovima a vjerojatno i zato što smo imali dvije predstavnice klubova koje se nisu u pravilu izjašnjavale o tzv. zapaljivim temama koje su jučer dominirale saborskom raspravom. Na početku vašeg izlaganja jučer rekli ste da se više osvrnemo na ovih 200 stranica integralnog teksta nego na 30 stranica sažetka. Kako je počela 2016. godina čini mi se da ćete imati sažetak a da će onda tek sažetak sažetka imati 30 stranica. To je nekakav moj dojam na osnovu onoga što se događa u društvu u 2016. godini. Kolegica Ilić je spomenula potrebu i to je stara ideja Hrvatske stranke umirovljenika dakle da se osim postojećih pravobranitelja ustanovi i pravobranitelj za starije osobe. A ja mislim da bi ovu raspravu oteretili od ideoloških tema trebalo bi ustanoviti posebno pravobranitelja za Drugi svjetski rat tako da onda se možemo konačno početi baviti onim što je u ovome trenutku ipak nešto prioritetnije od odnosa u Drugom svjetskom ratu. Ja bih htio reći nekoliko stvari o samom izvješću. Ja ću krenuti čitati koliko mi vrijeme dopusti, uzeti ću si jednu minutu, neću više samo teme kojima se bavi ovo izvješće. Dakle pravosuđe, prava nacionalnih manjina, diskriminacija temeljne rase etničke pripadnosti ili boje kože te nacionalnog podrijetla, obnova i stambeno zbrinjavanje, statusna prava građana, postupanje policijskih službenika, radni i službenički odnosi, diskriminacija na području rada i zapošljavanja, umirovljenici i starije osobe, diskriminacija temeljem dobi, socijalna skrb, energetsko siromaštvo, komunalne i druge javne usluge, ovrhe, branitelji, civilne žrtve rata, zdravlje, diskriminacije u području zdravlja, obrazovanje, diskriminacije u području i temeljem obrazovanja, diskriminacija temeljem vjere, izražavanje u javnom prostoru, imovinsko pravni odnosi, zaštita okoliša i zdravstvena ekologija, zatim prava osoba lišenih slobode i djelovanje Nacionalnog preventivnog mehanizma, opće inicijative kao što su izbjeglička kriza, stanje nakon katastrofalne poplave na području Vukovarsko-srijemske županije i ljudska prava u ruralnim područjima. Minuta i pol. Dakle samo za pročitati teme kojima se bavi ovo izvješće treba jedna šestina od ukupnog vremena kojeg zastupnici imaju pravo na raspravu i ono pokazuje koliko je ustvari to izvješće opsežno ali i koliko su takve rasprave o takvom izvješću površne. Nisam siguran ni da su nadležni odbori u dovoljnoj mjeri raspravili i osvijestili probleme koje je pučka pravobraniteljica iznijela u svome izvješću ali ono što ipak moram, u pravilu kritiziram ali ipak moram pohvaliti Vladu da je na 36 stranica odgovorila na dosta primjedbi koje je pučka pravobraniteljica iznijela i vjerujem da je to dobar start da se i neke od ovih preporuka i provedu u sljedećem razdoblju. Ipak morati ću se vratiti na teme koje su jučer bile malo podigle atmosferu ali ću pokušati to napraviti na način da ja ne doprinesem tome. Dakle jedno se tiče prava nacionalnih manjina. Ja mislim da je, u ovom slučaju bi trebali prestati govoriti o pravima nacionalnih manjina i govoriti o pravima Hrvata da u državi koja je Ustavom definirana kao nacionalna država hrvatskog naroda se poštuju zakoni koje je donio Hrvatski sabor. Dakle nacionalne manjine u RH nisu propisale sebi niti jedno pravo. Sva prava koje nacionalne manjine u RH imaju propisuje Hrvatski sabor u kojem većinu čine pripadnici većinskog naroda a aktualni Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina donesen je 2002. godine sa glasovima skoro svih zastupnika. Mislim da je protiv zakona bilo pet zastupnika Hrvatske stranke prava tada i HKDU-a, čini mi se, ako sam pogriješio ispraviti će me netko. Prema tome, ono što je 2002., za što je 2002. bilo vrijeme 15 godina ili 13 godina nakon toga kažemo da nije vrijeme. Ili smo se samo šalili zato šta nam je to trebalo da bi lakše pristupili EU što je tada bio nacionalni cilj. Na strani 26 Izvješća pravobraniteljica govori o provedbi destigmatizacije srpskog jezika i ćiriličnog pisma u Hrvatskoj i mislim da je upotrijebila blagi izraz ali da je pogodila bit. Iako je javnost bila fokusirana na problem ravnopravne uporabe jezika i pisma nacionalne manjine, Srpske nacionalne manjine u Vukovaru mislim da u ovome trenutku to uopće ne bi trebalo biti prioritet. Dakle imamo još 20-ak jedinica lokalne samouprave u RH u kojima su ostvareni zakonski uvjeti za ravnopravnu uporabu jezika i pisma Srpske nacionalne manjine a čini mi se da ni u jednom od njih odredbe Zakona o uporabi jezika i pisma nisu primijenjene onako kako je to zakon propisao. Možda je zakon bio preambiciozan, možda je pisan za neke druge dijelove RH u kojima očito ima više senzibiliteta za tu problematiku ali idemo onda vidjeti kako da taj zakon se izmijeni i provede na način na koji neće izazivati prijepore u društvu. Prema tome, činjenica da u 20 općina i gradova u RH su ostvareni uvjeti za potpunu ravnopravnu uporabu ćirilice i srpskog jezika a činjenica da je na svim cestama u RH samo je dvojezična, natpis ulaska u naseljeno mjesto pokazuje da očito postoji problem ne samo na lokalnoj nego i na državnoj razini oko svijesti i potrebe da se takav zakon provede. Tako da u sljedećem razdoblju prioritet bi trebao biti ustvari na Hrvatskim, Županijskim i županijskim cestama da se poveća svijest o tome da je jedan zakon koji je u RH na snazi 15 godina da se onda počne i provoditi. Pa ako je problem ćirilica u Vukovaru zašto je problem u Krnjaku, vi ste naveli Plaški, zašto je problem u drugim jedinicama lokalne samouprave gdje ne postoji argumentacija kakvu se koristi za grad Vukovar. Dakle, da li je problem ćirilice u Vukovaru ili ćirilice u Hrvatskoj? osvijestimo to sami sebi pa će nam biti lakše da znamo o čemu pričamo. Što se tiče drugih tema navedenih u izvješću, bitno je da izvršna vlast pravobranitelja, sva 4 pravobranitelja posebno pučkog pravobranitelja doživljava kao partnera i kao pomoć u provedbi zakona, u ostvarivanju prava građana temeljem onoga što im je sama država propisala kao jedna vrsta trajnog monitoringa na poštivanju ljudskih prava u RH i mislim gospođo pravobraniteljice da ste vi ove godine to dobro radili. Ja sam imao određenih primjedbi na pojedinosti, na pojedine preporuke i stavove koje ste iznosili u svojim izvješćima što sam u pravilu i davao do znanja ali te primjedbe nisu bile ni stoti dio pohvala koje nisam izrekao na vaše izvješće. Prethodnih godina nisam bio u prilici, neću ni sada previše samo ću reći da ću podržati ovo izvješće i nadam se da će sljedeće biti još bolje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa. Gospodine Bauk, zapitali set se kakvo će biti izvješće 2016.godine? Evo pa dobro što je tu pravobraniteljica da ju, bilo bi dobro da u proteklom periodu za vrijeme dok ste vi bili ministar pa i prije Vlade, da je bio pravobranitelj pri zapošljavaju onih koji nemaju stranačku iskaznicu mladih, pogotovo mladih koji nisu se mogli zaposliti i uhljebljivati bez stranačke iskaznice. To bi možda bilo dobro da imamo pravobranitelja za tu grupu građana. Kad govorite o Drugome svjetskom ratu, najviše se implicira sa baš vaše strane, doduše i kolege s moje lijeve strane prihvate to vrlo rado ali to je vaš politički ring, naravno vi osuđujete NDH, oni totalitarni režim, komunistički i naravno treba osuditi oba dva režima i presjeći te podjele i komunistički i totalitarni režim i kao NDH. Spominjete nacionalne manjine, nacionalne manjine vam cijeli svoj mandat se bavile samo sa ćirilicom u Vukovaru, ćirilica je jedno od pisama, međutim nacionalnim manjinama jer ja živim s njima skupa u selu zajedno živimo u istim problemima. I najveći problem kao i većini, nemaju radnih mjesta, nemaju im gdje djeca raditi, iseljavaju s tih područja, to je najveći problem. Međutim, vi ste četiri godine izgubili isključivo razgovarajući i pričajući o ćirilici u Vukovaru i dijeleći te napaćene ljude u Vukovaru kojima je dosta i njih i vrlo bitno je to vama bilo za očito za izbore. Ja bi ovo skratio i kazao da u društvu stanje nije dobro. To ste kazali, po svim pitanjima, poglavito po pitanju diskriminacije a poglavito onih koji nemaju stranačku iskaznicu, mladih koji moraju se uputiti u druge zemlje. Hvala.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Što se tiče ove konstatacije o četiri godine ćirilice, ona faktički nije točna. Dakle, dvojezične ploče postavljene u 9 mjesecu 2013.godine a mandat nam je završen u prvom mjesecu 2016.godine, dakle radi se o samo drugoj polovici mandata. Međutim, neke stvari su popravljene. Dakle, što se tiče zastupljenosti u tijelima u predstavničkim tijelima lokalne samouprave, što se tiče još nekih drugih pitanja nacionalnih manjina, RH je dobivala i pohvale od Europske komisije, od Vijeća Europe i drugih institucija koje se bave monitoringom prava nacionalnih manjina i bilo bi dobro da se ostane barem na toj razini u sljedećem periodu. A što se tiče Drugog svjetskog rata, meni se čini i koliko znam povijest da je tek nakon Drugog svjetskog rata uspostavljen totalitarni režim. Dakle, bavljenje totalitarnim režimom, jugoslavenskim, komunističkim totalitarnim režimom nije bavljenje Drugim svjetskim ratom, to je bavljenje onim što je bilo nakon Drugog svjetskog rata šta jedan dio ima posljedice i zbog događaja u Drugom svjetskom ratu. Prema tome, ja bih volio da se ta dva pojma odvoje i da se antifašistička borba ne izjednačava ili ne miješa sa uspostavom ne demokratskog režima koji je došao kasnije. To je to.
Replika, uvaženi zastupnik Stevo Culej.
Poštovani potpredsjedniče. Hrvatice i Hrvati i ostali naravno. Gospodine Bauk, kud ste pametni, kud ste pomalo i zgođušni, kud ste još da ste i malo dobri i dobronamjerni spram Hrvatskoga naroda pa to bi bili rezultati za ne znam koje stoljeće, možda za svemir. Ali obratit ću se povodom ćirilice koju ste nam doveli u Vukovar samo iz vama znanih razloga a to je podjela naroda koji tamo živi i unošenje nemira i tenzija koje uopće nisu bile potrebne i nisu bile u tome omjeru dok niste vi sa svojim akcijama došli tamo. Znači, Vlada RH je svojom odlukom naložila da se pod okriljem noći, skrivećki, od očiju javnosti, dok sav normalan svijet spava na način kako samo nemoralni i tatovi djeluju postave, dvojezični dopisane ploče na pročelju zgrada. Sve su to učinili uz jako osiguranje interventne policije čije službenike i djelatnike su iskoristiti kako bi svoju sramotnu i protuzakonitu odluku proveli u djelo. Ploče nikome u ovome gradu nisu bile potrebne poglavito ne onima koje podsjećaju na pismo koje ih je protjeralo iz domova, a obiteljima nanijelo bol. Na prosvjedima koje smo organizirali u Vukovaru i Zagrebu energično smo se protivili ovoj protuzakonitoj odluci, a potpuno nam je dalo više od 100 tisuća građana Republike Hrvatske. Najavili smo skidanje ploča koje nam smetaju i koje nemaju ni zakonsko ni moralno uporište za postavljanje, jer popis stanovništva iz 2011. neregularno je provedeno. Niti je u naravi ispoštovan Zakon o pravima nacionalnih manjina, nismo dopuštali njihovo postavljanje, fizički smo se suprotstavili tome kada nas institucije pravne države nisu zaštitile niti uvažile naše zahtjeve o poštivanju postojećih zakona. Vlada Republike Hrvatske, predsjednik Republike Hrvatske [[Upadica Tepeš: Vrijeme.]] ministri uprave, MUP-a RH, Ustavni sud, većina saborskih zastupnika itd. radili su protiv interesa hrvatskoga naroda.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Pametni, rekli ste pametni, zgođušni i još da sam dobar gdje bi mi bio kraj. Svaki projekt koji sam započeo dobio je svjetsku nagradu čime je Republika Hrvatska dobila dodatno. Evo rekao mi je Maras da nisam skroman, ali tako mislim. Dakle, dva projekta su doista dobila svjetske nagrade i Republika Hrvatska je barem dobila nekakvu bolji status u svijetu zbog toga, pa makar simbolično. E sada ovo što ste rekli. Vidim da ste čitali i poznat mi je taj tekst i te formulacije. Ja ću reći ovako. Pučka pravobraniteljica je na strani 26. ovog izvješća spomenula ćirilicu u Vukovaru, a Vlada Republike Hrvatske je u svom, ova Vlada ne ona prošla, nego ova Vlada u svom izvješću se ni jednom riječju nije osvrnula na to. Dakle, nije demantirala pravobraniteljicu u tome i time je priznala što indirektno da je odluka odnosno da je ono što smo radili tada bilo provođenje zakona. To je doduše potvrdio i Ustavni sud u svojoj odluci iz kolovoza 2014. godine. Ali znate šta? Evo već tri, skoro četiri mjeseca je ova narodna Vlada na vlasti, a dvojezične ploče su još tamo. Pa ako je to nezakonito što ih Vlada nije skinula. Pa kako nisu, jedna je na policijskoj postaji bila do prije neki dan pa su je pod okriljem dana nasilno i nezakonito skinuli, pa će je policija valjda nenasilno i zakonito ponovo postaviti. Ali bila je cijelo vrijeme tamo. Dakle, valjda bi se prvi dan to maklo i to ono uz kamere. I reče ali ne usude se to ipak znate, netko to gleda izvana, pa da ne bi imali većih problema zbog toga. Hvala.
Sljedeći je u raspravi uvaženi zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče i uvažena pravobraniteljice. Pa evo da ja kažem nešto o ovom izvješću u 2015. godini. Počet ću sa citatom iz vašeg izvješća na početku. Tijekom 2015. je pučka pravobraniteljica postupala je u 13% više predmeta u odnosu na 2014. a čak 80% više od 2012. Dok pregled i analiza stanja u ovom izvješću kao i dostupne informacije o mjeri u kojoj su nadležna tijela postupala po preporukama pučke pravobraniteljice ukazuju da se na svim razinama vlasti i upravljanja mora uložiti znatno više napora u sprječavanju kršenja ljudskih prava i slobode te diskriminacije. Ja sam ovdje na zadnjoj raspravi govorio o tri stvari, govorio sam o slobodi kretanja i spomenuo otočnu iskaznicu, pretplati HRT-a za iznajmljivače. Dao sam vam predmet u ruke da reagirate na takav predmet i na dvostruku praksu koja se pojavljuje u suđenjima i govor mržnje, tj. podjele u društvu koje je bivši premijer izazvao sa čuvenom izrekom mi ili oni. Ali gospođa pravobraniteljica nije reagirala niti na jednu moju primjedbu jer sam pogledao izvješće i svih 160 preporuka. Nema ni jedne koja bi išla prema HRT-u ili Ministarstvu mora barem u ovom dijelu koje se tiče onoga što sam ja govorio. Tako da mogu zaključiti da što god mi ovdje govorili to je više onako samo da valjda prođe vrijeme ili možda nije čak ni korisno. Od 160 preporuka kažem ni jedna nije našla mjesto da riješi ono što sam ja mislio da tišti jedan velik broj građana iako vi možda mislite da ne. Čitajući ovo izvješće stičem dojam da je pravobraniteljica u stvari slušala samo primjedbe sa strane SDP-a i zato oni gorljivo očito ovo i podržavaju. Kada za 80% povećate broj predmeta u mandatu od 4 godine, onda je jasno kako je Vlada vladala ovom državom uz silna prava o kojima su govorili da su ih dali hrvatskim građanima. Očito je bio još veći dio onih koji su kršili, a onda se naravno u izvješću opravdavali ili pisali zašto su to radili. Jer ja i dalje mislim da staviti u istu rečenicu SDP i ljudska prava jednostavno nije moguće. To je kao da si vuku dao da čuva ovce. Ne da ih nije bilo briga za ljudska prava nego su ih srozali na razinu neprepoznatljivosti. Nisu vodili brigu o građanima, jer im je cijelo vrijeme partija bila iznad građana i zato imate toliko predmeta po kojima postupate, a rasli su kažem sve četiri godine. Držali su se one stare njihove ne treba se držati zakona kao pijan plota. A kad je to tako i kad imate onu staru izreku brigo moja prijeđi na drugoga jasno je da su se svi problemi slili upravo u Ured pravobraniteljice. Jer građani nekome moraju reći što ih muči i koja ima se prava krše, a krši ih uglavnom Vlada. Što sadašnja oporba a vlast u 2015. znači iz ovog izvješća govori danas, a govorila je i onda. Mi stojimo na braniku prava građana i nacionalnih manjina. To im je kao mantra, a onda piše u izvješću pučke pravobraniteljice sljedeće. Citiram kako je opisan taj branik. „Tijekom 2015. u Republici Hrvatskoj se i dalje razvijala atmosfera ka propitivanju uloge nacionalnih manjina u društvu te opravdanosti postojanja zasebnih prava koja su im zajamčena, a uglavnom je bila usmjerena protiv pripadnika srpske nacionalne manjine. Povećan je broj slučajeva govora mržnje, fizičkog nasilja i oštećenja spomen obilježja. Policija nije pravodobno reagirala, policija koju je vodio gospodin Ranko Ostojić. Razlog takvoj atmosferi, piše u izvješću, su parlamentarni i predsjednički izbori. Evo zbog čega se desilo nešto u društvu. Moj zaključak je očito je vlast SDP-a iskoristila probleme građana koje je sama proizvodila posebno prema nacionalnim manjinama da bi produbila podjele u društvu i na taj način s čuvenom izrekom mi ili oni koju ponovno ponavljam pokušala ostati na vlasti. Kakav je rezultat takve politike? SDP je izgubio izbore, a podjele u društvu nikad veće. Danas SDP potpomognut samo dijelom manjinskih predstavnika nastavlja sa istom politikom dalje. Što je pučka pravobraniteljica radila po tom pitanju? Nije reagirala tokom godine 2015. na događaje koji su se dešavali u javnom političkom prostoru posebno i nikad nije osudila govor mržnje posebice sa strane bivšeg premijera koji je prema HDZ-u išao sa najnižim izrazima, izrazima niskih emocija kako to mogu reći, nazivao nas je na svakakve načine, od polusvijeta, tame, mraka, parazita da ne nabrajam dalje. Nikada osuda takvog ponašanja, samo natuknica to je radi parlamentarnih izbora i vjerojatno je zbog toga i dozvoljeno. Za takvu politiku kažem koristili su se i prostori nažalost jednog Hrvatskog narodnog kazališta koje je kažem dok se nije desio narod u tom kazalištu jednostavno služio za određenu razinu političkih provokacija. Kad se desio narod pravobraniteljica zapisuje u izvješću osuđuje posljedicu ali ne nikako uzrok i motiv toga. Kako su se rješavali oni životni osnovni problemi van politike hrvatskih građana pokazuje ovo izvješće. Obnova i stambeno zbrinjavanje, usprkos našem protivljenju kada su se mijenjali zakoni koji su osnovali novi Ured za zbrinjavanje prognanih, koji su mijenjali Zakon o regionalnom razvoju, PPDS-u itd., rezultat nikad gore dosada. Znači, nismo zbrinuli raseljene, nismo riješili probleme. Piše na jednoj stranici 80 naselja u 6 županija u 21. stoljeću još uvijek je bez električne energije, na drugoj strani imate dobit HEP-a koja prelazi preko 2 milijarde kuna. Sramota! Postupanje policije, nijednom riječju nije spomenuto u izvješću, možda najtamnija epizoda koju je policija mogla napraviti u 2015. godini odnos policije prema zatočenim braniteljima invalidima u crkvi sv. Marka 29.05.2015. godine. Niti jednom jedinom riječju niti jednom jedinom rečenicom. Ako je to bilo poštivanje ljudskih prava onda se postavlja pitanje čemu nam služi pučka pravobraniteljica? Niti jednom jedinom rečenicom, pogledajte! Sljedeće poglavlje, energetsko siromaštvo. To je nešto novo što se pojavljuje nakon vlasti SDP-a. Sjetimo se prva tri mjeseca 2012. godine poskupljenje električne energije 25%, plin 20%, grijanje 40 do 60% ovisno o gradovima u kojima živite. Kome zahvaliti na energetskom siromaštvu? Hvala SDP-u na energetskom siromaštvu. Ovrhe, 100 tisuća više ovršenih, dug sa 17,68 milijardi u 2012., tako piše u izvješću, na 36,5 milijardi. Hvala SDP-u i na tome. Zaista su bili vlast koja je radila u korist hrvatskih građana. Izražavanje u javnom prostoru, bili smo svjedoci ovdje teških izreka posebno u ovom našem Parlamentu. Gospodin Stazić veliča i opravdava Goli otok, zločine komunizma i ruga se žrtvama tog kazamata. Da li je bila osuda pučke pravobraniteljice? Ne, nikada jer je to njima dozvoljeno. Svastika na Poljudu u režiji politike mi ili oni, nikad razriješeno, ostalo je kao povod za daljnje podjele u hrvatskom društvu. Da li je to nesposobnost ili namjera nečinjenja? Ne znam, to je pitanje. Samo si želim postaviti pitanje a što bi se desilo ne daj Bog nikada da je umjesto svastike na tom dijelu terena na Poljudu bilo ili ležalo mrtvo tijelo nekog čovjeka, djeteta? Da li bi 30 kamera koje snimaju taj teren, taj stadion uspjelo identificirati? To je ono što će ostati valjda u zraku, što se to desilo, na koji način se to desilo jer je to politici SDP-a odgovaralo. A što piše u izvješću? Grafiti, pokliči, incidenti samo s jedne strane očito hrvatskih građana. S druge strane, posebno pripadnika nacionalne manjine, jedne nacionalne manjine, nema ničega niti pjesmica niti pokliča niti grafita niti bilo čega. Mislim da to nije uloga pučkog pravobranitelja. Troškovi ureda 2 milijuna veći nego 2011. godine. Znači trošimo više, imamo puno više predmeta, ljudska prava krše se još više a imamo i poruku da SDP očito u tom 4-godišnjem razdoblju je najjače, najbolje čuvao ljudska prava. Opet se vraćam i kažem da je ovo izvješće snažno ideološki obojano i ne može kao takvo dobiti prolaz u ovom Saboru barem od moje strane. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Boriću vi u vašoj raspravi ste pokazali jedno elementarno nerazumijevanje stvari i da količina predmeta ne znači automatski da su se neke stvari pogoršale, nego da su ljudi možda svjesniji da se mogu obratiti i da pučka pravobraniteljica radi svoj posao i da njezin ured ima svrhu. To što ima više predmeta ne znači automatski da je situacija lošija nego da su ljudi svjesniji da mogu dobiti na jednoj strani zaštitu i osvijestiti možda cijelo društvo na neke probleme kojima su sami svjedoci. Ono što vas očito ne zabrinjava i na čemu inzistirate i dalje je da ne moramo mi govoriti o pogoršanju situacije zadnjih nekoliko mjeseci, o tome govore primjerice europski povjerenik koji je zabrinut za stanje i poziciju nacionalnih manjina u RH. Znači nama Europa zamjera određene trendove koji se dešavaju a vi se vraćate na SDP, izjave i određene stvari koje su se dešavale u proteklih par godina. I na neki način kolega Culej opravdava takve situacije. Znači ako Europska komisija govori da je zabrinuta za stanje naših nacionalnih manjina da li je to po vama također neka zavjera SDP-a i Europske komisije kontra poštenih HDZ-ovaca i velikih boraca za ljudska prava i jednakosti i ravnopravnosti i svega što uz to ide? Tako da okrenite se malo oko sebe, pustite se SDP-a i šta je ko govorio i na koji način je ko radio svoj posao, pravobraniteljica je tu da zaštiti sve građane a vaš bi zadataka kao zastupnika i vaše stranke trebao biti da diže rejting Hrvatske. Nažalost radite upravo suprotno.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo kolega Maras na jednoj lijepoj replici. Ja sam bio vrlo fin u svojoj raspravi skoro kao Finac. I mislim da sam pobrojao sve što piše unutra, nisam ništa izmislio. Ako vam treba citirati kako ste branili ta prava ja ću vam još jedan puta. Znači to je vaša ta ja sam rekao mantra, mi branimo ljudska prava hrvatskih građana i nacionalnih manjina, a onda jedan dio izvješća govori kako su ona upravo obranjena posebno prema nacionalnim manjinama. Ne znam da li je potrebno da čitam još jedanputa. Tijekom 2015.u RH se i dalje razvijala atmosfera ka propitivanju uloge nacionalnih manjina u društvu te opravdanosti postojanja zasebnih prava koja su im zajamčena a uglavnom je bila usmjerena protiv pripadnika Srpske nacionalne manjine. Povećan je broj slučajeva govora mržnje, fizičkog nasilja i oštećenja spomen obilježja. Vi ste vodili državu tada RH i ostvarilo se ovo što je pučka pravobraniteljica zapisala. A onda sam proveo to i kroz onu politiku jer je pučka pravobraniteljica zaključila da je to, upravo da se to dešavalo zbog parlamentarnih i zbog predsjedničkih izbora. Mislim da to ne može biti razloga i da je to poprilično neozbiljno zapisati da je to razlog. Razlog je jedna politika koja je osmišljena sa onom čuvenom rečenicom u 12.mjesecu 2014.kada Zoran Milanović izlazi u prvom krugu predsjedničkih izbora i kaže "Ili mi ili oni". I to je nastavljeno do današnjih dana i teško će se smiriti ukoliko ne bude dobre volje s obe strana. Zato vi radite na tome a nemojte nama držati lekciju o tome tko što i na koji način štiti prava nacionalnih manjina.
Replika uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Borić, pokazali ste jednu veliku dozu amnezije ali koja je valjda karakteristična za ovu stranu sabornice s koje dolazite, a to je ako ste pratili malo rasprave i prije a znam da jeste odnosno izvješća pučke pravobraniteljice ona su itekako kritička bila i prema prošloj vlasti i trebaju biti. Svaka konstruktivna kritika je dobro došla. Ali da krenem od kraja vaše rasprave, kažete energetsko siromaštvo dolazi nakon SDP-a, ja bih rekao opće siromaštvo dolazi nakon Vlade HDZ-a, nakon FIMI medije, satova, letova privatnih u Veronu itd. itd. ali dobro to ste vjerojatno zaboravili. Kažete da raspravljamo ovdje o izvješću pučke pravobraniteljice da vrijeme prođe pa ja bih se složio da, raspravljamo da vrijeme prođe zato što još ni jedan zakon iz vaše Vlade, pravi i reformski zakon nismo vidjeli samo neke izmjene i dopune tehničke i slično. Dakle od reformi ni r. Ne želim biti potpuno negativ, ljudska prava u Hrvatskoj jesu na zavidnoj razini, trebaju se naravno razvijati i dalje i kada vidite preporuke koje smo dobili u procesu …, monitoringa Vijeća Europe itd. ona su brojna ali sa zadovoljstvom mogu konstatirati da većina preporuka je ili već u fazi implementacije ili je završena implementacija ili se sa implementacijom kreće. Kada govorimo o instituciji pučke pravobraniteljice od naših građana očekujemo da znaju koja je njezina uloga ali mislim da ne znate ni vi prvi. A onda nije politička, nju bira Hrvatski sabor ali nije politička. Pa tako ja mogu reći a zašto pravobraniteljica nije reagirala na plinske boce na Savskoj? Ali to nije njezin posao. I na kraju, vi uporno relativizirate institucije koje se bave ljudskih pravima i njihov rad. Uporno to radite i samo ću vam reći no pasaran neće proći.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepa. Kolega Hajduković, ja ne patim od amnezije, jako dobro pamtim i pripremam se za svoje rasprave i vadim podatke i do 2012.ako treba možemo o svima. Uvijek raspravljam jer ovo je jedno zahtjevno izvješće o kojem se da raspravljati, obuhvaća širok spektar određenih društvenih događaja tako da možemo i … Čuli smo da broj, povećani broj predmeta nije do loše vlasti nego do transparentnosti i boljeg rada. Evo možemo prihvatiti. SDP uglavnom kad je neki problem kaže satira, kad poraste broj predmeta onda smo uspješnih itd. Čuvena je ona moja koju sam stalno govorio "Lagali ste nas danju, lagali ste nas noću samo da ostanete na vlasti" a izgovorio ju je davno, davno prije jedan mađarski premijer. Niste uspjeli i sad ste tu gdje jeste u oporbi. Što se tiče rada i zakona, evo to govorim od prvog dana, nisam pristaša toga da i u ovom mandatu promijenimo oko 500 hrvatskih zakona da bi utvrdili da Hrvatski sabor nešto radi. Činimo temeljitu pripremo, učinimo ono što moramo da napravimo temeljitu reformu i donesimo puno, puno manje zakona da bi nešto učinili kako treba. Taj broj zakona nije dokazao da ste bili dobra i uspješna vlast bez obzira što je Sabor radio, a Sabor je dobio najgoru ocjenu ikada od samog formiranja bez obzira na to koliko ste vi sebi umišljali da ste ne znam nekakva uspješna vlast. To se tiče ocjena Europske komisije, ona zadnja koja je ocijenila vaš rad u 6 područja, pet jedinica i jedna prolazna ako se ne sjećam, ili se sjećam dobro. Ovo zadnje izvješće je puno povoljnije i na pravom je smjeru. Tako da tko ovdje koga pokušava zavaljati to neka građani procjenjuju a na nama je da govorimo argumentom kao što to ja jesam i opisujemo ono što je zapisano u izvješću iz svog kuta gledišta kao što ja to jesam učinio.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega Borić. Sada da ja u vašem stilu nastavim u ovom odgovoru na repliku pa kažem, ne donosite hrpu zakona jer ne morate, pa mi smo vam donijeli zakone, možete samo po njima raditi i sve će biti u redu. Imate gospodarski rast, nastavite tako i biti će dobro. Vaša rasprava, naravno vi kao političar možete raspravljati na način na koji to želite, međutim upozoriti ću vas zašto je opasna vaša rasprava. Ovdje pred nama sjedi pučka pravobraniteljica sa svojim izvještajem. Taj izvještaj je ona napravila na temelju svojih zakonskih ovlasti. Dakle ona je radila svoj posao. Ona može odgovarati za taj posao koji je radila. Vi ju ne možete optuživati da nije radila ono što nije njen posao. Dakle još jedanput da naglasimo ona nije političar. Ja se nadam da vi to razumijete. Kada govorite o pristranosti, vi govorite da je ona radila po nalozima SDP-a, ja gospođu niti ne poznajem, čitao sam njeno izvješće, vidio sam koliko je ono opširno, koliki je to veliki broj predmeta i koliko je preporuka dala. Dakle njen posao je u tome da daje preporuke da bi sustav bio bolji. Ovo je izvješće za 2015. ali ono nam daje smjernice za 2016. Nije točna vaša tvrdnja da prema tom izvješću se pogoduje nekome. Ja ne mogu shvatiti kako se nekome može pogodovati u ovom izvješću. Vi možete iduće godine, pretpostavimo tako optužiti ponovno pučku pravobraniteljicu da nije zaštitila suprugu potpredsjednika Vlade jer je diskriminirano i ugroženo njeno pravo da ona posluje s kime ona hoće, možete se tako sjetiti. Pazite to su opasne političke stvari. Pustite pravobraniteljicu neka radi svoj posao, ocjenjujte njen rad a ne ono što je ona po vašem mišljenju trebala raditi a nije uopće njen posao niti za to ima zakonsku osnovu. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Kolega Žagar, kažete hrpa zakona, ne treba radite po našima. Gledajte ovo što ste vi uputili u proceduru od zakona to su zakoni koji su prošli javnu raspravu dok ste još bili Vlada, uzeli ste ih lijepo na onom stiku, doveli ih tu u klub, isprintali i dali u proceduru. Zašto? Jer niste imali hrabrosti te iste donijeti dok ste bili na vlasti ako sam ja to dobro pročitao posebno ovaj o Gospodarskoj komori, Obrtničkoj komori, nekakav Zakon o civilnim žrtvama rata itd.. To su zakoni koji su teški, financijski teški, koji izazivaju određene reakcije i kao vlast ih niste donijeli i sada ćete ih ovdje ostaviti. Svi kažu da je SDP vrlo učinkovit u oporbi i mi to podržavamo i neka tako ostane jer tu ste najbolji. Što se tiče opasne rasprave, ona nije bila ni u čemu opasna, ona je onako na moj način iskrena, pročitao sam izvješće, znam što unutra piše. I ako vi smatrate da u izvješću ne treba pisati ono što sam rekao da ne piše a to je onaj sramotni događaj gdje je policija uredovala na Trgu sv. Marka i u crkvi prema invalidima, prema hrvatskim braniteljima i da je to bilo poštivanje ljudskih prava. Vi imate to pravo. Ja mislim da je to trebalo naći mjesto u ovom izvješću jer je bilo, rekao sam 29.5.2015. godine. Međutim nije se našlo. I sada neka me netko uvjeri zašto se nije našlo. Jer to kao nije posao pučke pravobraniteljice. Pa dobro, znači nitko iz tih koji su tada tamo uredovali ili su imali svoj posao ili su bili u crkvi nije se obratio pučkoj pravobraniteljici pa ona to nije htjela napisati. Ja mislim da mora reagirati jer pokazuje neki drugi događaj da pučka pravobraniteljica reagira na njih ako smatra da je to opravdano i bez da se podnese određena razina predstavki. Evo mislim da je to, hvala.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Jaroslav Pecnik.
Gospodine Boriću, u jednoj emisiji nedavno, budući da sam ovisnik o političkim emisijama, gledam to sadomahohistički, čuo sam gospodina Bauka kako vas hvali da ste vrlo talentiran odvjetnik. Ja sam se pitao odakle mu to, sada mi je jasno. Talentirani ste za poluistine i manipulacije, podmetanja, to je evidentno. Zašto? Govorite o tome, u izvješću se spominje diskriminacijski govor i veže se uz parlamentarne izbore i predsjedniče izbore. Pa nije podjela u društvu počela kada je gospođa Antičević ovdje ironijski da bi se eto malo našalila pozdravila sa smrt fašizmu, sloboda narodu što ste odmah pretvorili u neku novu mantru a za dom spremni to se već uporno već, neću reći stoljećima ali desetljećima upražnjava i vi se na to pravite gluhi. Vama smeta što u izvješću pučke pravobraniteljice nema recimo ne znam primjer koji navodite crkvi. Meni također smeta, što nema recimo to permanentno koketiranje crkve sa ustaštvom, dijela crkve sa ustaštvom, dijela svećenika, biskupa, pomoćnih biskupa itd., itd.. Na to vi uopće ne obazirete pozornost jer to je naravno samorazumljivo, pa crkva je vaša logistika rimokatolička i mogli bi to nabrajati koliko hoćete. Umjesto zapravo da se složimo oko toga da je pučka pravobraniteljica ukazala na fenomene, naprosto da joj pomognemo, ne njoj nego njezinoj institciji da doista bude neovisna, da doista bude neovisna, da doista djeluje i oni to jesu i da zapravo budemo svjesni što netko upozorava na sve te moguće probleme koje u ovom društvu imamo. Ali vama to smeta.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo kolega Pecnik. Rekao je jedan lijevi intelektualac za Laburiste, to je prvoloptaška stranka kisele orijentacije. Mislim da je opisao vrlo dobro i onako točno u bit. Ovo što ste sada vi izgovorili nema veze sa onim što sam ja govorio. Ja sam, ako je polu informacija da je porastao broj predmeta, da je to jedan put kojim ne bi trebali reći, ako je polu informacija da se ne spominju nekakve aktivnosti koje su se desile a za koje ja osobno smatram da su bila čista krštenja ljudskih prava, ako je polu informacija gotovo čitava moja rasprava, vaša bi bila teška demagogija, politikanstvo i neukus. Evo hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Darko Parić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Josipe Boriću, ispred mene i ispred vas se nalazi Vodič za zastupnike, za nove zastupnike u Parlamentu 2015.godine. U ovome treba otiskat kompletnu vašu raspravu i na vrhu staviti naslov „Rasprava koja je ispod svakog nivoa i ne bi se nikad trebala pojaviti u Saboru kao takva“ jer vaša rasprava je bila upravo takva. Vi kao član HDZ-a, ja uopće ne znam u kojem vremenu vi sa takvom raspravom živite i kako gledate svijet oko sebe. Vi SDP-u spočitavate branjenje ljudskih prava. Vi kao član HDZ-a i pripadnik stranke koja podržava rušenje ćiriličnih ploča koji su zakonom i Ustavom zajamčene. Vi koji u Vladi imate ministre koji sa simpatijama gledaju na ustaški režim, fašistički režim i sa sjetom i tugom govore o porazu Hrvata i Hrvatske 45.-e. Vi koji ste imali ministra koji je prijetio pištoljem vozaču autobusa pa ste se poslije toga sjetili da ga skinete. Vi, stranka koja ukida invalidnine djeci s Dow novim sindromom, stranka koja ukida prijevoz djeci u škole, stranka koja je provela privatizaciju, stranka koja se financirala dobar dio vremena iz crnih fondova, stranka iz koje je izišao autor koji je izmislio poznati geslo u Hrvata „Tko je jamio, jamio.“. Vi pričate o građanskim slobodama. Na kraju krajeva, jedan od najvećih sinova obrane građanskih sloboda vaše stranke gospodin Ivo Sanader, vaše građanske slobode i vaš način rada brani po Remetincu i po svim hrvatskim sudovima i još uvijek to nije uspio napraviti. Kolega Josipe Boriću, dajte se probudite, upalite televiziju, 2016. je, gledajte kalendar ili ne znam ni ja što, kako god jer vi ste danas Josip Boris u zemlji čuda. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Borić.
Kolega Parić, sada razumijem zašto je Zoran Milanović čuveni libertarijanac, znači slobodar, raspustio gradsku organizaciju SDP-a Split ne onoga koji je vodi, nego u kompletu. Zato jer je kako SDP to kaže poštivao ljudska prava, pravo na izbor, demokraciju i na sve što politički život može pružiti. Slažemo li se o tome? Nije isključio samo jednoga nego 1100 kada je rješavao gospodina Bandića onda je rekao nećemo isključiti samo Bandića nego jedno par tisuća njih u Zagrebu, isto raspustiti sve jer su to libertarijanci, ne, slobodari naši. Znači, slažete se da ste govorili ono što ne zastupate i ovaj vodič za nove zastupnike, to je za vas, ja sam već bio ovdje. Tako da možete slobodno staviti sebi ga ispred jer kad sam odslušao neke rasprave kolege Stazića, pa ne znam zašto ga njemu ne date. Može vam se nešto sviđati, može vam biti loše ili gore, ali ne znam više od svega što ste mi rekli, što da vam odgovori čovjek osim ovoga. Mislim da je bilo dovoljno. SDP, ljudska prava, to je ono što sam već rekao, kao da si dao vuku da čuva ovce. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Uvaženi kolega Boriću, vi ste ovdje u vašoj pojedinačnoj raspravi otvorili pitanje za nas vrlo bolno pitanje a to je program sanacije i obnove nisko naponske mreže tzv. SEE o program. Ja sam jučer rekao da iz tog programa ostalo još nezavršenih negdje oko 80-tak naselja bez struje. Zašto to govorim? Zato što je cijeli taj posao klasični politički ping-pong, sve Vlade do sad su rekle, to je obaveza HEP-a a kad odemo u HEP onda HEP kaže to je obaveza Vlade da nam da novce, da mi to završimo i tako to traje već nekih 15 godina a imali smo obavezu prema EU, nekim međunarodnih ugovorima ako već ne prema tim ljudima, dakle kad smo ulazili u EU, jedno od elemenata zatvaranja poglavalja je bila završetak SEE-o programa i nekorektno je što to do 2008. nije završeno s tim što ću ovdje reći da je Vlada Ive Sanadera imala dobar pokušaj i jedan dio posla uradila. Apsolutno nijedna druga nije to završila i ne amnestiram nikoga. I sad ovo što vas hoću pitati, ono što jeste tragedija, što je i ova Vlada i premijer Orešković koji bi trebao biti senzibiliran za takvu vrstu stvari nije uvrstio u proračun sredstva da bi mi završili ovo pa tako ćemo sad u županijsku cestu između Kistanja i Benkovca i dalje ove godine imati sela kao što su Pačići, Vukše, Vojvodići i Ivaniševići bez struje. Dakle, ako prihvatim stvari iz nekih prošlih vremena, kako ni ova Vlada ni jednu lipu u svoj proračun za završetak ovog projekta SEE-o programa nije uvrstila.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Borić.
Kolega Horvat vi i ja dobro znamo što smo govorili ovdje kad se osnivao Državni ured za zbrinjavanje prognanih i svi smo znali da to nije dobro. ima veze, ne elektrifikacija samo nego i ono ostalo što piše o broju ne zbrinutih a pregnantnih a koje je država preuzela na sebe jer smo rekli da jedino to može funkcionirati unutar ministarstva regionalnog razvoja jer su tamo bili stručni ljudi, tamo je bilo sve i trebalo je nastaviti tako. Vi ste htjeli drugačije, imate to što imate a zapisala je pučka pravobraniteljica koliko toga je ne napravljeno. Ono što je napravljeno je vrlo malo. Što se tiče elektrifikacije, rekao sam da je to sramota, 2 milijarde dobiti HEP-a sugeriraju da Vlada ne treba ostaviti niti jednu jedinu kunu da bi se taj problem riješio. E sada što imamo? Imamo jedno čudno ponašanje i vas kao pripadnika nacionalne manjine ovdje u Saboru. Vas se nedavno ako sam dobro gledao onaj prošli petak gospodin Stazić nagovorio da izađete vani. Ni sami ne znate zašto ste izašli. Ne podržavati niti kvorum, a kamoli da izglasate ili razgovarate sa Vladom o bilo kakvim problemima. I jednostavno vam je očito da vam je SDP i partija važniji od prava nacionalnih manjina. Pa dajte se malo saberite i pokušajte biti na onom tragu na kojem ste bili do sada, da radite za njih i da se brinete o njihovim problemima. A ne da slušate Stazića i kada on kaže izađete van. Mislim, pa ako je on toliko najvažniji, onda će vjerojatno to riješiti Stazić kad dođe, a mislim da neće više. Hvala.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Boriću, najprije vam želim zahvaliti što ste mi osvijestili da SDP ima svoj ogranak u Latviji odakle dolazi onaj povjerenik Vijeća Europe za ljudska prava. Ja sam već dugo u partiji i nisam to znao. To je ovaj, zahvalio sam vam što ste mi osvijestili da SDP ima ogranak u Latviji. Naime, odatle dolazi ovaj povjerenik za ljudska prava Vijeća Europe koji nas je malo kritizirao jer to je ta urota SDP-a. Drugo, rekli ste da nećete glasati za izvješće jer je ideološki obojano. Jesam dobro interpretirao? Na Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i na Odboru za pravosuđe članovi HDZ-a glasali su za izvješće. Znači, vi ste tu ideološki na drugom tragu od HDZ-a. To me čudi. Ja sam vjerovao da ste vi ipak na tragu politike vaše stranke, a ni Vlada u kojoj većina članova je iz vaše stranke također nije predložila odbijanje izvješća. Međutim, za izvješće prošlog pučkog pravobranitelja gospodina Malčića kada bi dolazio u Sabor, kada je HDZ imao većinu u onome pretprošlom sazivu Sabora nikad nije prihvaćen. Uvijek ga je Vlada primila na znanje, jer očito se nije bila u stanju suočiti sa onime što je pučki pravobranitelj rekao. I što se tiče vaše cijele diskusije iz nje se vidi da ste doista proučili materiju, da ste se trudili. Međutim, taj trud je bio prevelik jer ste bili umorni kad ste izvodili zaključke iz toga što ste pročitali pa vas je umor spriječio da izvedete prave zaključke. Dakle, toliki rad da izvodite krive zaključke je doista šteta. Ja vam preporučam da u buduće budete koncentriraniji kad izvodite zaključke iz onoga što ste vidjeli, jer ni u jednoj rečenici pravobraniteljica nije pozvala Vladu da krši ljudska prava, tada SDP nego je samo konstatirala da se u zemlji to događa, da se Vlada tome protivi. Zahvaljujem.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Borić.
Kolega Bauk, kad govorite o ograncima to treba vrlo pažljivo. Ja sam uhvatio jedan naslov iz Slobodne Dalmacije o ogranku kako rekoše gospodin Baldasar, Jurjević, Baja i Radojković da ste ih pretvorili u ogranak ustaša što ne bi bilo u redu. Jer su to ljudi koji su sami za sebe kažu da su na braniku, jer socijaldemokracije je od devedesete. A vi ste to očito sa ovim potezima njima poručili, a podveli pod poštivanje ljudskih prava, demorakcije i demokratskih procedura. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] A da, evo kažu kolege da ne znaju ni za vas da li ste u SDP-u jer ste raspušteni, tako da ćete se ponovo morati uključiti. Dobro. A kolega će vas uključiti jer to je tako. Što se tiče ideološki obojeno to je moje osobno mišljenje, ono se vama ne mora svidjeti. Što se tiče prihvaćanja u Saboru bilo je puno ovih izvješća koji su primljeni samo onako kako se to onako kaže na znanje. Uglavnom su Vlade uvijek nezadovoljne sa izvješćima koje su nekakva slika njihovog hajmo reći rada bez obzira što vi tvrdite da Vlada nema nikakvu ulogu i da Vlada ne krši pravo. Pa i tu bi se mogli u nekom dijelu složiti, ali Vlada stvara okvire unutar kojih se ponašaju građani a onda dolazi do kršenja određenih ljudskih prava. Mislim da kažem više-manje smo sve rekli u ovoj raspravi i ne bih više dalje. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća u raspravi uvažena zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo koristim u uvodu ovo moje izlaganje da vam sugeriram da možda kao potpredsjednik Sabora na sljedećoj sjednici Predsjedništva Sabora predložite da ovdje na ovim displejima uvijek na vrhu piše točka dnevnog reda o kojoj raspravljamo. Jer kad građani slušaju o čemu govorimo čini mi se da nemaju blage veze koja je, e zahvaljujem, koja je točka dnevnog reda jer ovo mi sad sliči na predizbornu kampanju i čini mi se nekako mi miriši na nekakvu paniku zbog prijevremenih izbora. A mislim da izvješće pučke pravobraniteljice za 2015. godinu o kome raspravljamo uistinu ne zaslužuje ovo što slušamo u raspravama. Što se tiče izvješća u ime Laburista stav je izrekao gospodin Pecnik u svojoj raspravi, a ja ću svojom raspravom pokušati aktualizirati samo jednu jedinu točku ovog izvješća i to točku 3 23 o kojoj se u ovom opširnom izvješću piše na žalost na jednoj nepunoj stranici A4, ali koja se tiče i koja mučiti gotovo 9000 hrvatskih građana. Radi se naime o građanima koji imaju status zaštićenih najmoprimaca, a taj su status dobili temeljem Zakona o najmu stanova koji je donesen ne prije tri, ne prije 4, ne prije 2 godine nego točno prije 20 godina '96. kada im je tim zakonom ukinut dotadašnji status nositelja stanarskog prava. I mislim da je te '96. godine barem što se tiče kategorije ovih hrvatskih građana počelo uskraćivanje njihovih ljudskih prava. Problem vezan za vlasništvo fizičkih osoba u kojem stanuju zaštićeni najmoprimci vrlo je kompleksan, oko toga ćemo se svi složiti. I da bi pravda uistinu bila zadovoljena svakome moramo omogućiti konzumaciju njegovih prava. Ovdje se ipak otvara jedno dodatno veliko pitanje, a to je da 3734 privatna stana po nekakvim procjenama Ministarstva graditeljstva u kojima živi približno 9000 zaštićenih najmoprimaca želimo vratiti vlasnicima ali nismo riješili status tih istih najmoprimaca. Što su i koliko ti ljudi krivi i u ime koga i čijih odluka moraju danas ili za 5 godina kako se predlaže novim izmjenama Zakona o najmu stanova koji je upravo u javnoj raspravi učiniti da postanu beskućnici? Zamjeram što u preporukama pravobraniteljice postoje samo dvije mjere po tom pitanju, a to je mjera Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja da pripremi nacrt prijedloga Zakona o najmu stanova i uputi ga u zakonodavnu proceduru nakon provedene rasprave sa zainteresiranom javnošću što je Ministarstvo graditeljstva evo ispoštovalo, ne zahvaljujući toliko preporuci pravobraniteljice koliko presudi Europskog suda za ljudska prava. I druga preporuka je Pravosudnoj akademiji da organizira edukaciju sudaca građanskih redovnih sudova o primjeni testa razmjernosti. Izuzetno mi je žao što u tim preporukama nije isto tako pisalo da Vlada mora poštivati Rezoluciju 1096 koju je RH usvojila 2004. godine u kojoj je propisano da se oduzeta imovina bivšim vlasnicima ne vraća nego ih država treba obeštetiti u vidu naknade. Žao mi je što u preporukama ne stoji isto tako da je RH usvojila i Rezoluciju 1708 kojom je stanarsko pravo proglašeno imovinskim pravom i koju isto tako treba ispoštovati. Žao mi je što u preporukama isto tako ne piše da na Skupštini UN-a 30.12.2010. godine na kojoj je usvojen apel prema Vladi RH da ispravi nepravdu načinjenu oduzimanjem prava zaštićenim najmoprimcima na otkup stana te da im se omogući otkup stana pod istim uvjetima koje su ostvarili svi ostali imatelji stanarskog prava prenesenog iz bivše države. Dakle, ono što se tim zaštićenim najmoprimcima sprema ovakvim izmjenama zakona bit će nešto za što ćemo svi zajedno biti odgovorni i u izvješću ne za 2016. nego dakle novi prijedlog Zakona o najmu stanova daje nekakav rok od 5 godina, raspravljat ćemo sigurno puno dublje i puno studioznije o tome jer ćemo imati jednu novu kategoriju građana, a kao što sam spomenula radi se oko 9000 njih u Hrvatskoj koji će ostati bez stanova. Nemojmo zaboraviti i smetnuti s uma, pogotovo vi koji se bavite i borite za zaštitu prava sudionika Domovinskog rata, da u ovih 9000 zaštićenih najmoprimaca imamo više od 10% procjene hrvatskih branitelja. Dakle, oni jesu korisnici tih istih stanova. Nemojmo smetnuti sa uma da više od 10% ovih zaštićenih najmoprimaca čini skupina hrvatskih građana koji su socijalno najugroženiji. To je zaštita ljudskih prava. Uistinu, slušajući ove naše rasprave u Saboru kada govorimo o tome koliko su se ljudska prava unazadila ili koliko smo nazadovali u zaštiti ljudskih prava u 4 godine vrlo je važno, a i mudro na kraju krajeva, da određene probleme koji se tiču zaštite ljudskih prava odnosno zaštite prava svakog građanina u RH gledamo od onog trenutka kada je taj problem i nastao. Problem zaštićenih najmoprimaca nastao je i traje punih 20 godina. Zahvaljujući jednoj presudi Europskog suda za ljudska prava donosimo novi prijedlog zakona koji će se početi po najavama primjenjivati 1.01. sljedeće godine. Ja uistinu koristim ovu priliku i izlaganje kolege Borića prije mene da već sada ozbiljno razmislimo o tome tko će nakon 1.01. biti kriv za sve te građane zaštićene najmoprimce kada budu ostali bez svojih stanova i kada im ne budemo kvalitetno i odgovorno obezbijedili i omogućili da konzumiraju svoje ustavno pravo, svoje građansko pravo, svoje ljudsko pravo a to je pravo na dom. Zahvaljujem.
Replika, uvaženi zastupnik Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, Hrvatice i Hrvati. Ja ću odgovoriti na svojstven način. Kako prisvojiti nešto tuđe osvojeno u nekim bivšim bitkama znači doći na nečiju imovinu, ući mu u stan, reći ovo je moja polovina stana, ovo je moja kuća, ovo je moj salaš, ovo je moj traktor, ovo je moja njiva, ovo je moje cijelo selo, ovo je moja krajina. Sve je to moje dokle sam ja da ne kažem zacrtao, dokle sam puškom osvojio. Isto tako imamo primjer osobno za pravobraniteljicu i pitanje, kako je moguće da u Hrvatskoj državi osoba koja je ubila 12 hrvatskih redarstvenika ima spomenik i veliča se kao narodni junak? U zemlji u kojoj je ubio 12 policajaca na legalnom zadatku oslobađanja 2 kolega. Taj isti čovjek koji je ubio 5 policajaca, koji je rekao da će ubiti još 505 ima spomenik mauzolej u Borovu Selu 6 metara je visok na kojem na ćiriličnom pismu, nije zabranjeno, eto dozvoljeno je piše "Ovdje počiva Vukašin Vuleša Šoškočanin tragično preminuo u talasima Dunama, 32 godina života. 91.godine komandant, obrana Borova sela. Za narodnog junaka proglašen na velikoj narodnoj Srpskoj skupštini u Belom Manastiru 25.semptembra." Malo je na ćirilici pa me pati. "Kaže i sada gledam Borovo rođeno moje selo, braćo i sestre Srbe, srpske borce, moje bitke biju, žesto, ponosno dižu čelo i srpske zastave i visoko i tvrdo na srpskoj zemlji stoji." Čije su zastave, tko ponosno stoji, na čijoj zemlji? Da li ovdje ima elemenata kaznene prirode da se ovakav jedan sramni spomenik ili barem ono što na njemu piše ukloni? Ima li ovdje elemenata kaznene prirode? Koliko još takvih spomenika ima po Hrvatskoj? Ima li negdje u ovoj Hrvatskoj spomenik nekom iz prošloga rata koji je palio, klao, ubijao? Nema. Zašto jedan ovakav pokojnik koji je to radio ima? Ovo je vapaj žrtava, vapaj onih koji trpe nepravdu, od koga? Od pravosuđa, od organa koji progone nas u našoj državi umjesto da progone one koje treba. Dovoljno je.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Da dragi Hrvati i Hrvatice, Istranke i Istrani, Primorke i Primorci, Dalmatinke i Dalmatinci, Ličani i Ličanke, Goranke i Gorani, Zagorke i Zagorci, Međimurke i Međimurci, Podravke i Podravci, Prigorke i Prigorci, Posavci i Posavke, Moslavci i Moslavke, Slavonci i Slavonke, Baranjke i Baranjci, Sremci i Sremkinje, Kordunke i Kordunci, Talijani, Rusini i svi ostali neka mi oproste oni koje sam zaboravila navesti. Kolega Culej vi kad govorite što je moje ili što je naše, moja je odnosno vaša je INA, vaša je Podravka, vaša je Hrvatska poštanska banka, vaš je ACI, vaš je Telekom, vaš je sve ono što mislite da je vaše i što mislite da možete rasprodavati i dogovarat na koji ćete način i kome prodati na telefonskim sjednicama čak ni ne poštujući zakon. I sa takvim retorikama i sa takvim ponašanjima želite držati lekcije svima onima koji žele i traže da svi mi koji smo ovdje odgovorno upravljamo onime što imamo. Kada budemo počeli odgovarati za ono što smo prodali, odnosno kad budete počeli odgovarati za sve ono što ste napravili od 90.tih godina na ovamo, što ste uzeli i što je bilo vaše što ste smatrali da jeste vaše a rasprodali ste hrvatskim građanima onda ću vašu takvu retoriku prihvatiti. I potpredsjedniče Sabora ja vas uistinu molim da na ovakve replike koje se ne odnose na replike onome tko je prije toga govorio reagirate i upozorite onoga koji govori.
Zahvaljujem. Ja ću reagirati ali moram priznati da je bilo vezano tako da svako ima pravo ovdje izreći barem dok ja vodim sjednicu i dok ne vrijeđa nikoga ko je u ovoj Sabornici, izvan sabornice, odnosno onako kako to propisuje Poslovnik. A koliko vidim kolega Culej je samo upozorio na nešto što je nedopustivom u hrvatskoj državi da se događa pred i pučkom pravobraniteljicom i svima nama koji sjedimo ovdje u Saboru. Tako da smatram da ništa nije prekršio. Nadalje, replika uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo kolegica Tireli je govorila o stanarskom pravu. To je jedan jako veliki problem. Ne slažem se do kraja sa kolegom Culejom kad je rekao da je to samo posljedica otimačine. Ja sam na svoje oči vidio i sudjelovao nažalost na deložacijama desetaka obitelji sa ovakvim slučajem. Nije tu uvijek bila deložacija onoga tko je uselio u nečije, nego je tu bila i deložacija originalnih vlasnika koji su ušli pa opet ih tjeraju van. Država je nesposobna riješiti već 20 godina ovaj problem kao nasljednica bivše države i ovih prava. Zašto je tome tako? Prema riječima udruga koje se bave ovim pravom radi se o tome da su visoko pozicionirani dužnosnici što ove političke garniture što nekih u prošlosti RH prekupci jednostavno ovih stanova i nije im u interesu da se problem rješava. I što se onda radi? Svade se hrvatski građani, svade se posjednici sa vlasnicima, tuže se, sude se desetljećima, deložiraju jedni druge na cestu a ovaj zakon šta sada predlaže ministar Lovro Kuščević će dokrajčiti ovih 9 tisuća ljudi, pobacat će ih na cestu što naravno nije pravedno, država ima i više nego dovoljno nekretnina da riješi ovaj problem trajno i da zbrine i vlasnike i posjednike. Međutim kažem nema volje. Zato predlažem da se napravi napokon tematska sjednica da se nakon 20 godina u tjedan dana to riješi. Jel uzalud im ovakve presude Suda za ljudska prava, ne znam mišljenja od komisije, od UN-a, s nekih hrvatskih sudova ako mi nemamo ovdje političke volje da se to riješi. Idemo rješavati probleme, uzeti jedan riješit ga, idemo dalje riješit drugi. Jel ja imam ovdje dojam da mi ovdje nismo da rješavamo probleme nego da ostavljamo da se problemi gomilaju a vrijeme prolazi. Ja nisam zato došao ovdje. Hvala vam.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče i vama kolega Sinčić na replici iako se jedan veliki dio replike odnosio na repliku kolege Culeja. Nadam se da je razumio i čuo što ste govorili. Ono u čemu se vi i ja sigurno slažemo jeste to da sve predugo traje kao što sam spomenula i spominjem ponovno agonija ovih ljudi traje 20 godina, rješenje i odgovor za njih se nije donio i uistinu od ove Vlade s obzirom da donosi i novi prijedlog zakona i od vladajuće većine očekujem da kad bude taj prijedlog zakona u raspravi a najavljuju ga negdje za kraj 6 mjeseca, dakle prije saborske stanke ljetne da ćemo čuti od vladajućih struktura u ovom Visokom domu uistinu da su stali u zaštitu tih 9 tisuća hrvatskih građana, da će poštivati zakone koje su u ovom Visokom domu doneseni bez obzira tko ih je donio, da se neće retrogradno mijenjati ništa na štetu tih istih ljudi i da će iznaći model. A očito je da oni to po svojim retorikama i znaju i mogu i da su u ovom trenutku barem ono što slušamo najsposobniji i najpametniji da takve probleme rješavaju, model da zadovoljimo i vlasnike i ispoštujemo pravo odnosno imovinu tih vlasnika. Ali isto tako da iznađu model kako zaštiti najmoprimce koji to pravo konzumiraju isto tako temeljem nekih zakona koje je nekada netko donio jer nitko od njih se u tom stanu ne nalazi protupravno.
Zahvaljujem. Sljedeći u raspravi je uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo kolegice i kolege vidjeli smo u ovom izvješću koliki je opseg kršenja ljudskih prava u RH. Ako se gospođa pravobraniteljica sjeća, bio sam na Odboru koji je matični odbor za ovo izvješće i postavio sam nekoliko pitanja. A pitanja su bila reakcija na institucije u kojima su građani najviše razočarani, institucije koje ne odgovaraju na dopise. A to su prije svega USKOK, DORH, sudovi, sporost, pristranost, korupcija, neobjektivnost i drugi kriteriji su ono što se moglo čuti od strane građana. I to ne čudi, i to ne čudi, osobno sam član saborskog Odbora za predstavke i pritužbe. Mnoge od predstavki i pritužbi koje mi dobijemo, ne možemo puno više, ni po poslovniku nego preusmjeriti dalje. Također pučka pravobraniteljica i njezin ured ne može puno napraviti, opet može preusmjeriti dalje. Kamo to sve ide? Opet ovima istima kojima smo se žalili, opet ide DORH-u, USKOK-u, državnome odvjetništvu dakle. I na kraju, eventualno završi na sudovima. Te institucije su crna rupa ovog hrvatskog društva a ono što je najtragičnije, što se vidi u izvješću državnog odvjetnika je koliki postotak gospodarskog kriminala nije obrađen. Pa evo jedne kaznene prijave, jedne od mnogih u gospodarskom kriminalu koja nije nikada dobila niti odgovor niti je netko pozvan na saslušanje, niti je netko ispitan a kamoli da je dignuta nekakva optužnica. Pa evo kaznena prijava … [[Govornik se ne razumije.]] 915 2012. godine, ove su konkretne iz INA-e, prijavljen je kriminal u poslovanju sektora maloprodaje i marketinga kao i rad stranaca bez ugovora o radu, u industriji nafte. Druga kaznena prijava se odnosi na eskaliranje nezakonitosti koje je proizvelo vođenje … [[Govornik se ne razumije.]] sustava vrednovanja radnih mjesta kada je u INA-i podijeljeno 8500 ugovora u radu bez licence, bez kataloga poslova i bez postupaka upravljanja opisima radnih mjesta u industriji nafte itd., itd.. Ima ih ovdje dovoljno, sve su slane nadležnim institucijama, završile su u crnoj rupi u koju sve dolazi, ulazi a iz koje nikakvih akcija poslije nema, ne izlaze van. Ovo nije usamljen slučaj. Mogao sam isto tako navesti par urudžbenih brojeva, prijava za Brodosplit, za Jadrankamen ili za bilo koji drugi gospodarski kriminal u ovoj zemlji. Odavde također dolazi i velik broj pritužbi za uvjete rada, za radne sporove, ali gospodo i kolegice zastupnici mi imamo strukturni kriminal koji se isto tako kao i ovo stanarsko pravo desetljećima ne rješava. I umjesto da sazovemo tematsku sjednicu, da zasjedamo dok ne donesemo reformske pakete hrvatskog pravosuđa, sudova, DORH-a, da se pokrene napokon sustav, ne mi dozvoljavamo da ovakvo stanje ide. Mi imamo određene suce koji su bogovi po 20-ak godina su predsjednici sudova i koji upravljaju sudbinama naših građana već u onome što im je nadležnost po suđenju. Osim ovih primjera korupcije u našem pravosuđu na koje su se građani daleko najviše žalili i opet će se žaliti jer nikakvih pravih reformi nema na vidiku. Ono što definitivno treba navesti kod kršenja ljudskih prava je nešto što je definirano i Konvencijom Ujedinjenih naroda a Konvencija je o zabrani ropstva, trgovini robljem, institutima i praksama sličnim ropstvu. Tamo se u Glavi I., članku 1. zabranjuje vezanje dugom, odnosno dužničko ropstvo. Pa evo jedne priče iz Slavonije, jedne od mnogih. "Neki dan je naša kuća bila na drugoj dražbi i naravno nije prodana. Postupak ovrhe nad nekretninom je nakon toga zaustavljen a banka ako želi i dalje prodati kuću, mora ponovno pokrenuti postupak na sudu. Mi smo iz kuće iselili u inozemstvo, imamo kakav takav mir, Bogu hvala. No kako je na kreditu jamac majka moje supruge a sudužnik brat, banka će u nedogled držati njihove kao i račun moje supruge u blokadi. Majka je umirovljenik sa vrlo malom mirovinom od koje uzimaju trećinu a brat je podstanar koji da bi preživio ovrhu i imao što jesti mora raditi 2 posla. Doslovno svaki dan odlazi od kuće u 5 i vraća se navečer u 11 i tako već pune 2 godine. Budući da se nekretnine u Slavoniji jako slabo prodaju za očekivati je da će kuća tako stajati i propadati jer u njoj nikoga nema a svi će biti u blokadi doživotno jer iznos koji banka mjesečno uzima uopće ne smanjuje dug, naime, svake godine zatezna kamata iznosi tek malo više od onoga što uspiju platiti. Primjer je to jedan od tisuća da kupnja može uništiti ne samo jednu obitelj nego i više njih, naravno sve u skladu sa zakonom." Evo konkretno jedan problem, jedna priča, jedna od mnogih i čujem kako su neki plakali čuvši priče jučer djece o odlasku iz Hrvatske. Moje iskustvo je već 4, 5 godina sa sličnim pričama kao što su ove, ali eto, mi sljedeći tjedan nećemo raditi, valjda opet nema uvjeta za rad umjesto da zasjedamo ako treba cijeli tjedan, riješimo Zakon o osobnom stečaju koji je prekasno došao, loš, nema pravilnika da ne nabrajam dalje. Riješimo Ovršni zakon i sve druge pripadne zakone da se riješe ovakvi problemi, ne, onaj tko je nadležan za dnevni red, odlučio je da eto to nije sada toliko bitno i da valjda imamo drugoga posla. Evo pošto još imam malo vremena, osvrnuo bih se još na uvjete rada u jednom sektoru a to je sektor razminiranja, sektor u kojem djeluju pirotehničari, od 88.-e godine sektor razminiranja se više ne bavi razminiranjem. Od tada prioritet više nije da Hrvatska bude čista od mina. Sjećam se kad sam mlađi jel, da govorimo se 2010. Hrvatska bez mina, danas se govori 2020. Hrvatska bez mina. Međutim, neće biti tako i ove zadnje žrtve što su poginule u minskim poljima, poginule su tamo gdje je navodno čisto. Evo kako se danas radi. Pa zamislite da je područje ove sabornice jedno minsko polje, e sad sve ovo gdje su hodnici i gdje možete hodati, to se stvarni čista, pika ili prolazi strojevima, e ako se ne nađu mine na tom djelu, onda sve ovo između tih prolaza se proglašava razminiranim, to nije razminiranje. Otkad je ovaj sektor došao na tržište a nije priroda tog sektora da dođe na tržište. Nije to proizvodnja ne znam automobila. Slična problematika je sa javnim zdravstvom. Određeni dio ljudskih djelatnosti nikada ne smije doći na tržište jer će se onda gledati prije svega zarada a ne da se kvalitetno obavi posao. Pa tako ljudi odlaze sa nikakvom opremom za vrlo male plaće koje su oko minimalca plus dnevni dodaci, nisu to više saborske plaće kao nekada. Ako se sjećamo u ta minska polja sa nikakvom opremom, sa zastarjelom opremom pod konstantnim mobingom imamo ovdje desetke i desetke priča koje su mi ustupili i onda moraju ovako. I kasnije kažu ne bi slao svoju djecu tamo gdje je navodno razminirano. Postojao je, glavna premisa u ovom poslu postalo je da zarade određene privatne firme koje se time bave umjesto da za recimo trećinu cijene ponovno vratimo sektor pod državu i da se posao obavi kvalitetno i na vrijeme jer ovako imamo sektor razminiranja koji se ne bavi razminiranjem jer se po ovom sadašnjem standardu razminira 10-15%. Mnoge žalbe u uvjetima rada koje je dobila pučka pravobraniteljica također se tiču ovoga sektora, ne stignem sada govoriti ne znam o zaštitarima ili o blagajnicima ali ono što je najtragičnije je što opet se neće ništa napraviti. Evo već je prošlo tjedan dana i već se to polako zaboravlja, pušta se, ljudi opet odite u polje tamo, ako netko pogine, dobro, platit ćemo odštetu, to nam je jeftinije nego da radimo posao kako treba. Nažalost mi smo na neki način suučesnici u tom poslu, u toj tragediji koja niti obavlja poslove niti čisti Hrvatsku od mina a niti novac koji se u to ulaže na pravilan način iskorištava. Eto, toliko što se tiče vašeg izvješća. Nije toliki problem u uredu pučke pravobraniteljice kao i mnoge dvije institucije dobro dirigira probleme, problem je u drugim institucijama na koje su problemi preusmjereni jer su nadležne a one ne reagiraju. Hvala.
Replika uvaženi zastupnik Giovanni Sponza. Izvolite.
Evo poštovani kolega Sinčić. Vi ste na samom početku vašega izlaganja rekli da veći dio pritužbi kasnije u postupku bi trebale rješavati državne institucije koje jeste naveli pojedinačno a jednu od institucija koju jeste spomenuli je sudstvo. U replici kolegici Nansi također jeste istaknuli da vi ste ovdje da bi rješavali probleme građana što je ispravna postavka i sad bih se vratio prije svega na politiku odnosno konkretno nas političare a vezano na državnu instituciju sudstva. Odgovornost politike je da preuzme obavezu i da uskladi međusobno danas neusklađene a time i neprovedive zakone. Mi smo u stanju satima, danima trošiti vrijeme u nedogled, u besmislice ali sa jednim od temeljnih problema koje muči hrvatsko društvo a to je Pravosuđe gdje je odgovornost na politici, da se zauzmemo definitivno za reformu pravosuđa, to je odgovornost na politici. Ali tada dolazimo i na suce. Mi političari temeljem zakona trebamo im odrediti norme. Danas građanin trči za sucem, sudski spor traje deset godina. A kad bi sucima uveli norme da mjesečno trebaju zaključiti i obraditi izbor predmeta i ako to ne učine da bi tada osjećali sankcije na osobnom dohotku, a kada bi se to nekoliko mjesece zaredom ponovile, da bi izgubile pravo na posao, e ja vam kažem da bi tada suci trčali za građanima i da bi tada suci rješavali definitivno jednu od rak rana. Ali odgovornost je na politici. Mi se ne bavimo reformom pravosuđa zato što evidentno određenim grupacijama to ogovara, da zakoni budu međusobno neusklađeni, neprovedivi i da ih svatko može tumačiti na svoj način.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Hvala vam kolega Sponza na ovoj replici. Da, mislim da nam sa svih strana nam vrišti što je problem. Vrišti nam iz ureda pravobraniteljice, vrišti sa mog odbora za predstavke i pritužbe, sa svih strana imate veoma slične probleme i mislim da nema nikoga ovdje tko u načelu barem nije protiv reforme pravosudnog sustava, sustava sudstva pa idemo onda napokon to napraviti. Kome je u interesu? Tko će doći ovdje raditi ako ne može doći do svojih prava nakon deset, dvadeset godina? Postoje slavna književna djela, ne znam „7 godina u Tibetu“ ili „7000 dana u Sibiru“. Pa treba napisati knjigu 7000 dana na hrvatskom sudu. Mislim kamo ovo vodi? Pa neće nitko tu ostati. Naravno da će otići. Pa tko će se natezati sa ovim sustavom godinama. Pa to nema smisla! Pa zar stvarno hoćemo trošiti naše vrijeme, godine života na takve stvari. Molim vas lijepo. Evo hvala.
Replika uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Slažem se sa vama kolega Sinčić da nam je sudstvo, zapravo sudska praksa prije svega problem, odnosno neujednačenost iste. E sad kako to riješiti, ja nisam pravnik, ima tu i … [[Govornik se ne razumije.]] da o tome govore. Ali htio sam vam skrenuti pažnju na jednu drugu stvar. Naime, potpuno se slažemo kada kažete da su nam potrebne reforme i u ovom segmentu. Ali ne znam jeste li vi čuli kolega da mi imamo reformsku Vladu. Ne znam jeste li vidjeli tu poplavu reformskih zakona i akata koje je proisteklo iz te Vlade. Jeste li vidjeli tu poplavu smjena i novih ljudi koji su instalirani na vodeća mjesta u ministarstvima i firmama kojima je gospodar država. Jer kaže predsjednik jedne stranke vodeće u koaliciji koja je na vlasti pa to su reforme. Mi smo predani reformama meni se čini, ova Vlada je izuzetno predana reformama samo ne znam kad će pravosuđe doći na red. Ali vjerujem da će biti u toj poplavi reformi mjesta i za to. Oprostite malo na ironiji, ali htio sam ukazati baš na ovo što ste vi govorili, a to je ne dešava se ništa. Hvala.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam predsjedavajući. Evo kolega Hajduković, ja sam kazao premijeru kada je tražio ovo povjerenje za Vladu, da ako nađe hrabrosti da se suprotstavi određenim institucijama. Naveo sam tada Narodnu banku, Poreznu upravu, HRT, DUUDI, DORH, sudstvo itd. onda će napravit nešto. Ako se neće baviti time ove godine vidimo da nije uopće ušao u to. Ako izbjegava ono što najviše koči razvoj Hrvatske, onda neće puno napraviti, bit će kao i neke prethodne Vlade. Eto ja se nadam da će opet poslušati moj poziv. Rekao je prihvatimo izazove. Pa prihvati ono što je teško, uđi u to sudstvo, uđi u to pravosuđe gdje je toliki nered i tolika korupcija i tolika neusklađenost. Evo tu treba ući, a ne ići na brzinu rasprodavat. Svatko može prodati, svatko se može zadužiti. Lako je to. Treba teške stvari raditi. Evo to bi mu sigurno i general Paton bio rekao koji ga je toliko puta citirao. Hvala.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Marko Sladoljev.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Sinčić, vi ste ovdje u svojoj raspravi spominjali deložacije u kojima ste i sami sudjelovali, tj. u sprječavanju deložacija. Međutim, niste spomenuli činjenicu da ti ljudi koji su morali bit deložirani, da zbog vašeg aktivizma smo dobili dodatni trošak od otprilike 30 tisuća kuna i da im je Živi zid obećao da će oni to platiti, da je taj račun još dodatno opteretio te građane koji su deložirani tako da im niste učinili uslugu, nego ste ih još uvalili u veće dužničko ropstvo. Pa evo imam pitanje za vas šta će biti sa time i šta je s tim obećanjima koje ste tim ljudima obećali?
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Kao prvo, mi nismo obećali platiti takve troškove. Zašto? Zato ako bi išli nešto plaćati, onda bi prvo platili našim aktivistima koji su sami dobili desetke tisuća kuna duga, a koji također nemaju od čega živjeti i zapravo u blokadi idu na ovakve slučajeve. Velik broj građana koji nam se javlja zapravo su ljudi već na samome dnu u tolikim dugovima, u tolikoj blokadi da ako i dođe nekakva kazna ili prekršaj ili zbog ometanja postupka da je to zanemarivo u tome moru dugova. I oni jednostavno hoće da se ljudi s njima solidariziraju i da jasno kažu sustavu evo dosta je, ne dam i nećemo više ovako. Tolika je trećina slučajeva u kojima smo sudjelovali je riješila slučaj hajmo reći trajno. U velikom drugom broju slučajeva gubi se vrijeme, gubi se godina, gubi se dvije, gubi se tri. Ode obitelj do Njemačke, zaradi nešto, vrati nešto. Ostvari se vrijeme da se nekakav sudski spor završi ili jednostavno se stvore neke druge pretpostavke da ta obitelj, da ta kuća ipak ne bude ovršena. Prema tome, meni je osobno žao ako je netko dobio nekakvu kaznu. Dobili smo ih mi vjerojatno sada već i to stotine tisuća kuna kad bi se rasporedilo na sve aktiviste, na negdje sedamdesetak, osamdesetak odlaska na deložaciju. Ali poruka je jasna koju smo poslali i ne namjeravamo odustati od takvog djelovanja. U zadnje vrijeme su aktualne deložacije od strane Raiffeisen zadruga. Također problem za koji baš nema previše volje da se rješava. Hvala.
Replika, uvaženi zastupnik Ivica Mišić.
Poštovani kolega Sinčiću, slušao sam vaše izlaganje i sjetio se malo prije Gordane Rusak kada je rekla političar opće prakse. Pa se postavlja pitanje, vi ste mladi čovjek koji ste ušli u Sabor i vidim da se otprilike moglo bi se osjetiti, prelazite u političare opće prakse koji svojim izlaganjem ponekada mogao bih se složiti sa vama i svojim izlaganjem koji govorite o razminiranju, o deložaciji, o svemu što vi pričate tu ima mjesta. Međutim, htio bih vam postaviti jedno pitanje. Zamislite jednog čovjeka koji ide razminirati jedan teren koji se ustaje ujutro od 7, radi navečer do 5, 6 sati ili jednog radnika koji ustaje ujutro od 7 pa radi do tako kasne sate, a to radi 30, 40 godina za puno manju plaću nego mi koji sjedimo ovdje u Saboru, a i vi kao mladi čovjek koji ste ušli u ovu sabornicu i najlakše je biti demagog i pričati što ne valja. Ja bih volio da mladi ljudi provedu jedan dio svoga života u realnom sektoru pa da malo osjete život, da malo vide kako to izgleda i kako to sustav izgleda kada ste vi u nekakvoj instituciji ili u nekakvoj firmi koja svaki dan se bori za opstanak. A vi kao mladi čovjek koji ste ušli u ovaj Sabor ovdje, lijepo, odlično sve što vi govorite ima tu mjesta, međutim mislim da ste toliko neiskusni da bi trebali vi mladi ljudi prije otići malo odraditi jedan dio posla pa onda doći u sabornicu i malo raspravljati o životu i o svemu što se dešava u našem društvu. Vi to samo načelno i površno govorite, ali to sve ima svoje druge strane. Hvala vam.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam predsjedavajući. Gospodine Mišić ja jesam radio u realnom sektoru, osim toga ja se bavim poljoprivredom, često bez strojeva, dakle radim sve na ruke. Prema tome, ja nisam kao što ste vi probali insinuirati ovdje lijen ili nešto treće. Ja sam u politiku ušao iz nužde. Kad sam upisao Fakultet elektrotehnike i računarstva govorilo se FER-ovac nađe posao u petak ili u ponedjeljak ako pada vikend. Kad sam već došao do prve diplome na tom fakultetu onda se već pričalo da je ostanak u Hrvatskoj gubitak života i kolege su već počeli izlaziti, a zbog propasti industrije također se počelo govoriti da jedino mjesto gdje treba više inženjera elektrotehnike je na Fakultetu elektrotehnike jer su kolege masovno išli na računarstvo jer programiranjem to već koliko toliko možeš raditi u Hrvatskoj, treba ti manje-više samo računalo. Ali da bi ti bio inženjer elektrotehnike nekakve industrije e toga ovdje ima veoma malo i mogu reći sve manje. Za takve je Njemačka. Mnogi moje kolege su ovog časa u Njemačkoj. Pa meni je žao što ste mi vi rekli kolega Sinčić odite u Njemačku. A ovo sve što ja govorim pa nisu to samo moje riječi, ja prenosim ljudi koji mi dođu, ljudi koji hoće da saslušam njihove stvari, da uzmem njihove papire, da pročitam njihove poruke ovdje. Ne tvrdim ja da sve znam, niti je posao zastupnika u Saboru da sve zna, to je posao Vlade, to je izvršna vlast. Mi smo ovdje da raspravljamo, da govorimo i da šaljemo poruke. Ja vjerujem da moji birači nisu razočarani mandatom koji su mi dali. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović.
Poštovani zastupniče Sinčić evo vi ste na početku vašeg izlaganja primijetili da sljedeći tjedan nećemo raditi i ja se potpuno pridružujem vašem prosvjedu protiv takve prakse. Mogli smo barem odraditi ponedjeljak, utorak i srijedu, a porazna je jedna druga slika, a to je evo dragi građani gledate ovdje ako sam dobro prebrojao nas sjedi 25 pa sljedeći put kad budete izašli na izbore razmislite kome dajete svoje glasove. A danas govorimo ovdje slušamo izvješće i jučer pučke pravobraniteljice. Moje je pitanje vama, imate li vi osjećaj da ćemo se i mi kao Sabor žaliti ubrzo pučkoj pravobraniteljici jer oni od nas očekuju neke odgovore, a mi primjećujemo našu nemoć. Znači, koji je vaš stav o tome i koji je uopće smisao ovog ureda? Je li on neki društveni ispušni ventil da se žali svatko na ono što ga muči, a kad ured napravi određene korake i pošalje dalje dopise ili nešto traži to smo čuli kako završava. Dakle, opći jedan nered u društvu. Imate li dojam da je riječ o patologiji jednog dijela hrvatskog društva koje tolerira godinama ovakvu praksu?
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam kolega predsjedavajući. Evo kolega Lovrinović mislim da je uloga Ureda pučkog pravobranitelja da snima stanje, da vidi kako građani dišu i što ih najviše smeta. A pošto nisu mu ovlasti takve da nešto konkretno poduzima može samo predavati izvješća Saboru i preusmjeravati drugim institucijama. Da, ja isto kao i vi vidim našu nemoć ovdje. Imam osobno u uredu koji sam čekao 4 mjeseca tamo u Demetrovoj jedna hrpa problematika INA-e, druga stanarsko pravo, treća Raiffeisen zadruge, četvrta razminiranje, itd., itd. Međutim, nikako da nešto od toga uopće dođe na raspravu, da uopće dođe ovdje na dnevni red, a tek onda da se nešto od toga riješi. I to me izrazito frustrira. Evo ja pozivam vas pošto ste dio vladajuće koalicije da napravite nešto u tom smjeru. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći u raspravi je uvaženi zastupnik Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena pravobraniteljice sa suradnicom, kolegice i kolege pokušat ću u kratkoj raspravi reći neke stvari, nastojat ću da se ne ponavlja ono što je već rečeno ali pokušat ću biti kratak. Dakle, izvješće je opširno, to su mnogi prethodnici rekli. Ono je sadržajno vrlo dobro. Kažem ne ubijte glasnika koji nosi loše vijesti, dakle ono što u izvješću stoji to stoji i to su problemi s kojima se susreću naši građani. Mislim osobno da izvješće treba podržati i mislim da je pravobraniteljica radila svoj posao dobro sa suradnicima. Naravno ponovno se vraćam, ovdje nema ni kolege Borića a ni kolegice Murganić koja je nastupila ispred kluba HDZ-a, oni su mislim da je otprilike rečeno izvješće je dobro, nećemo ga podržati zato što pravobraniteljica nije radila ono što nije na kraju ni trebala raditi. Jednako kao kad bi upali u liječničku ordinaciju i rekli ti tu sjediš, a tamo ti po ulici hodaju ljudi sa visokim tlakom i raznim bolestima. Dakle, da bi liječnik nešto napravio oni moraju prvo doći k njemu. Dakle vi morate dobiti prijave, piše ovdje da ste imali 4655 prijave prošle godine, istina nešto je preneseno oko 1000 prijava iz prijašnjih godina. Ono što bi ključno mogli reći za ovo izvješće, ključna riječ koja se provlači a to je nadležnost. Dakle prije svega nadležnost vas kao ureda. Mislim da je to spominjano, a mislim da evo kolege iz HDZ nisu najbolje shvatile nadležnost vašeg ureda. Ne znam koliki je broj, mislim da je tamo pisalo koliko je broj tih prijava po kojima vi ne možete postupati ali građani nemaju zapravo uvid o tome što je vaš posao. Ono što je ključno, vi upozoravate na probleme u društvu, analizirate i ocjenjujete stanje zaštite prava i sloboda u RH. Iako je kažem ovo izvješće za 2015.ono nam daje smjernice za budućnost, preporuke jer izvješće upozorava i na slabe točke sustava. Vi niste političari, dakle dajete preporuke kako bi ministarstvo bilo vertikalno unutar ministarstva ili između pojedinih zakona ili između pojedinih ministarstava bila koordinacija kako bi se stvari bolje rješavale. Evo na primjeru pravosuđa vidimo da ima 475 prijava. Ono što upozoravate to je prije svega pravo na besplatnu pravnu pomoć. Mislim da je to jako bitno. S obzirom da, a iskustvo nas uči i svakodnevno iz medija bogati si priušte dobre odvjetnike, bogati se mogu dobro braniti u postupcima, dakle onima siromašnijima treba besplatna pravna pomoć. Ono što nije dobro da državni uredi uprave u županijama nemaju obvezu vođenja evidencije o korisnicima i oblicima pravne pomoći. Također tu su bitne i specijalizirane edukacije službenika državnog ureda državne uprave da bi mogli takvu pravnu pomoć i davati. Naravno tu se onda pojavljuje i državna škola za javnu upravu i opet kažem opet više nadležnosti, više područja između kojih je potrebna koordinacija. I ono što ste upozoravali isto a to je potrebna koordinacija Ministarstva pravosuđa i Ministarstva uprave oko usklađivanja propisa koji se regulira oslobađanje od plaćanja pristojbi za socijalno ugrožene građane. Iz područja radnog odnosa to je najveći broj prijava i diskriminacija što je i samo po sebi razumljivo. Ono što mi nije jasno, možda možete kasnije pojasniti i vi se žalite na postupke prosvjetne inspekcije, imamo 25 prosvjetnih inspektora. Da li je to nedorečenost propisa ili stvarno u školama ne postoji stručni kadar? Mislim da je glavni broj pritužbi išao na to zapošljavanje na određeno vrijeme nestručnih osoba. Tako sam ja to shvatio, možda sam krivo shvatio. I da prosvjetne inspekcije onda nisu zapravo raskidale ugovore o radu, ali doista je situacija takva da posebno u ruralnim krajevima nemate stručnog kadra i onda se zapošljavaju ljudi bez kvalifikacija. Uznemiravanje i zlostavljanje na radnom mjestu ili popularno mobbing. Zakon i o radu i Zakon na radu nije dovoljan da riješi ove probleme, pravilnici također i kolektivni ugovori. Osobno mislim da je kao što je recimo prilikom nekakav ozljede ako odete k liječniku, liječnik vas pita što se dogodilo i automatski prijavljuje policiji. Mislim da bi i ovdje liječnička služba sve one pojave koje su vezane sa posljedicama mobbinga ili zlostavljanja na radnom mjestu trebalo odmah prijavljivati. Naravno mi danas u današnje vrijeme živimo sa stresom pa mislim, nisam siguran koliko bi to bilo izvodivo jer na neki način je stres postao svakodnevnica u životu nažalost. Evo da ne duljim. Još dvije stvari sam vas htio upozoriti. Ne znam da li ste upoznati sa slučajem vodovoda u Voćinu, Voćin je općina u Virovitičko-podravskoj županiji. Tamo građani i stanovnici Voćina plaćaju uredno vodu koju troše, međutim čim padne kiša dobiju obavijesti čak i na školi, ja sam vidio tu obavijest na školi, piše voda nije za piće, a voda je iz vodovoda koja se plaća. Ne znam da li imate takvu prijavu, evo ako nemate ja sam vam slobodan to i dostaviti da se vidi šta je, na koji način se taj problem može riješiti. Što se tiče javnog govora i govora mržnje dosta toga ima. Ja ću se samo na jedan aspekt sad osvrnuti a to je internetski portali i komentiranje na internetskim portalima posebno zato što su u doticaju mladi s tim područjem. Vidite postoje komentari koje se događaju ajmo reći slučajno, sporadično, netko je nekome podigao tlak pa je komentirao. Međutim, postoje profesionalni komentatori koji neprestano šire mržnju na portalima. Sadašnji ministar gospodin Tolušić, bivši župan je vrijeđao i klevetao na portalu, zato je bio i osuđen naravno pod nadimkom i to je radio sustavno. Sustavno je to radio. Dakle ako to rade političari na takvim odgovornim funkcijama onda možete si misliti da postoje takvi ljudi koji će za određeni novac to sustavno raditi. Vi ovdje upozoravate da nitko ništa ne poduzima. Postoje administratori na portalima ali od toga neće biti koristi ako policija ne bude to pratila sa većom ozbiljnošću i naravno sve u cilju suzbijanja govora mržnje, ne da se ljudima zabrani sloboda govora, nego da stvarno govor mržnje se smanji na najmanju moguću mjeru jer kažem tu su prije svega u doticaju djeca. A spominje se i diskriminatorno ponašanje na nogometnim utakmicama također gdje su mladi u doticaju. Evo spomenut ću jedan slučaj, riječ je o utakmici 1. Hrvatske nogometne lige za žene. Dakle na toj utakmici jedna djevojka je postigla stvarno dobar gol, napravila je odličan dribling i postigla je gol. I onda jedan od sportskih djelatnika iz protivničkog kluba je rekao bravo ti si jedina tu muško. Pazite, takve stvari se čine naizgled bezazlene. Međutim, ako ne budemo sustavno se bavili s tim stvarima tih govora će biti sve više i takvih da kažem diskriminatornih ponašanja. A to vam sve govorim zato da vas pitam sad na kraju vi ste spomenuli u izvješću, ako budete kasnije mogli odgovoriti kakva je zapravo suradnja i kolika je suradnja između svih pravobraniteljica? Dakle i za ravnopravnost spolova, i za ravnopravnost za djecu. Jer mislim da bez te suradnje niti vaš rad ne može biti kvalitetniji jer pazite zadirete u različita područja a najosjetljiviji smo na ovom području gdje su u doticaju mladi i djeca. Eto nadam se da nisam duljio. Puno vam hvala.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa. Kolega pogodili ste i točno ste kazali da se svi ponavljamo ovdje, da sustav ne funkcionira. Apsolutno građani su tu, cijeli sustav nije u funkciji građana i maloprije isto ću ponovit što sam maloprije kazao da je hrvatska država apsurda. Jednostavno danas sustav jedino omogućuje onima koji imaju stranačku iskaznicu, mladi ljudi moraju biti stranački. Tako da sam malo prije predložio da bi dobro bilo da bude pravobranitelj za one mlade koji nemaju stranačke iskaznice da ih brani od ovih kojima se pogoduje da se zaposle. Poglavito kod zapošljavanja. To je činjenica i to bih mogao na tisuću primjera kazati. Apsurd smo da danas imamo više sindikalnih čelnika nego radnika. Apsurd smo kao što su malo prije kolega Sinčić i Lovrinović kazali da tjedan dana neće raditi Sabor. Apsurd smo kada pogledamo saborske klupe. Znači gdje se god okrenemo apsurd smo tako da jednostavno ovo društvo treba korjenite promjene, društvo koje ima 300 milijardi kuna duga, društvo koje ima 300 tisuća nezaposlenih, 300 tisuća blokiranih, jednostavno treba stvari mijenjati iz korijena a to možemo jedino zajedno svi a ne ovako neozbiljnošću sa svih strana. To je osnovni i ključni problem. Mi smo na dnu dna. Doveli smo društvo u taj stadij da nemamo više, upitna je imovina, upitna je naša hrabrost o donošenju odluka, zaštiti nacionalnih interesa, upitnost je svega. O.K., hvala.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Ivan Radić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Žagar, spomenuli ste područje pravosuđa. Naime, u izvješću je navedeno da je tijekom 2015. godine najveći broj pritužbi upravo iz područja pravosuđa, njih 475 a navedene pritužbe se pretežno odnose na nezadovoljstvo sudskim odlukama i dugotrajnosti sudskih postupaka. 239 pritužbi odnosilo se na rad sudova, ponajviše zbog nezadovoljstva sudskim odlukama, njih 114, dugotrajnosti sudskih postupaka njih 66, ponašanja sudaca i zlouporaba njihova položaja njih 37, te obavljanja poslova sudske uprave njih 22. Građani su u pritužbama iskazali i nepovjerenje u pravednost i zakonitost donesenih odluka a samim time i u sustav pravosuđa i njegovu učinkovitost. Kao glavni problemi detektirani su upravo dugotrajnosti sudskih postupaka i kroz nezadovoljstvo sudskim odlukama neujednačena sudska praksa. Naime, u izvješću je dano, piše da je dano 160 preporuka od kojih je dobar dio upućen Ministarstvu pravosuđa te Pravosudnoj akademiji. No, ono što je bitno da u navedenim preporukama, znači niti jedna se ne odnosi na poticanje Ministarstva pravosuđa da kroz vlastiti sustav pokrene kvalitetnije i učinkovitije ujednačavanje sudske prakse. S obzirom da najveći broj pritužbi upravo radi nezadovoljstva sudskim odlukama posredno proizašlim iz neujednačene sudske prakse, smatram da je nužno potaknuti proces ujednačavanja na nacionalnoj razini, jačim međusobnim povezivanjem općinskih i županijskih sudova. Hvala.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Tomislav Žagar. Izvolite.
Poštovani kolega Radić, dakle evo vrlo kratko. Ja se slažem s vama o ovome što ste govorili, kako kaže Balašević, imao bih i ja štogod kazati. Dakle jedan od osnovnih problema u ovom društvu koji se provlači već dugi niz godina je neovisnost pravosuđa. Kada kažem problem nije to problem, ono mora biti neovisno. Međutim, sve što pokušate intervenirati vi uvijek dirate u neovisnost pravosuđa. Doista nije logično, netko je spomenuo da 16 godina traje nekakav spor vezano uz nekakvo suđenje o radnim pravima. To nisu stvari koje su normalne. Netko je tu predložio možda kada bi se sucima penaliziralo njihove vrijeme koje na određenom spisu provedu da bi onda to poboljšalo rad sudova. Međutim, kažem uvijek ako politika na taj način pokušava pogurati sudove onda se miješamo u neovisnost sudstva. Danas evo ako komentirate sa ljudima, ako razgovarate svakodnevno, vjerojatno i vi razgovarate s ljudima, kažu ako ukradeš 100 kuna onda ti skinu glava a ako ukradeš 100 milijuna onda ti skinu kapu. Mislim, i to sam u raspravi rekao, jasno je da oni koji imaju više novca se lakše mogu braniti jer mogu bolje odvjetnike. Vidite da sudski procesi padaju na, zapravo greškama u postupcima ali ne zato što netko nije kriv nego zato što se pogriješilo negdje u postupcima. Da zaključim, sigurno da je to jedno od najvažnijih pitanja i kroz ovo vrijeme i dok sam u politici ljudi često pitaju baš to, kaže kako netko je ukrao puno toga i vidi ga na slobodi i šeće se, malo je gulio krumpire. Ako mu poništimo presudu sada će morati tu koru nalijepiti nazad na krumpire. Jednostavno, to ljude boli. Evo, hvala na replici.
Replika uvaženi zastupnik Petar Škorić.
Hvala lijepa. Evo poštovani kolega je spominjao govor mržnje, i kroz prethodne rasprave od ostalih kolega od ostalih kolega dakle imamo jednu apsurdnu situaciju. Svi znamo da je evo nastankom Hrvatske države, razvojem demokracije da rastu i demokratski standardi, da se pitanje i odnosa i diskriminacije i svega ostaloga poboljšava a kroz ove rasprave imam osjećaj kao da pričamo o tome kako se sustav dodatno narušava, kako nazaduje, kako su odnosi sve lošiji. Ispada da ne znamo ništa drugo nego blatiti sebe, svoju državu, svoje organizacije i slično. Mislim da to nije istina. A očito kada sami nemamo samopoštovanja, kada sami ne znamo istaknuti pozitivne stvari onda nam treba evo i međunarodne organizacije, … [[Govornik se ne razumije.]] Imam jedno najnovije istraživanje gdje je sudjelovalo 96 tisuća ljudi u 53 članice Ujedinjenih naroda po pitanju homofobije koje kaže da, to međunarodno istraživanje da Hrvati nisu homofobna nacija. A slušajući izlaganja brojnih kolega ispada da jesmo. Veći postotak radikalnih građana koji bi kriminalizirali homoseksualnost od nas imaju Britanija, Francuska, Nizozemska, da ne ističem ovdje podatke itd.. Dakle trebamo se malo više poštovati. Druga stvar, kad je u pitanju govor mržnje, iz ovog izvješća pučke pravobraniteljice mi ne vidimo metodologiju kada se govori o diskriminaciji, pogotovo u ovoj sferi govora mržnje, dakle, postoji li neki protokol koji to određuje, odnosno objektivizira ili se radi o subjektivnom doživljaju? Dakle, je li tu riječ o subjektivitetu ili objektivitetu o ocjenjivanju? Kada je i kako nešto u jednom slučaju osnovano a u drugom slučaju nije? Imamo niz slučajeva i događaja pa evo nadam se da ću sljedećoj godini u izvješće ući i događaj, slučaj sv. Leopolda Mandića gdje smo svjedočili da pojedine i službene institucije kažu da nije riječ o govoru mržnje jer nije upućeno konkretnoj osobi i to kod građana stvara zbunjenost. Možete zamisliti kako se osjeća 200 tisuća ljudi koji su obišli i posjetili blaženika Leopolda Mandića a s druge strane kada je također 22 tisuća građana potpisalo peticiju da kojim se suprotstavlja ovakvim reakcijama a evo. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Tomislava Žagar.
Hvala. Poštovani kolega Škorić, evo samo vezano za ovaj prvi dio vaše replike, samopoštovanje je bitno i u životu pojedinca i u životu nacije ako se sami ne poštujemo tko će nas poštovati i tu se slažem. Znači, mi se moramo imati to samopoštovanje, ne smije sami sebe blatiti pred drugima, u ovom slučaju pred svijetom. Ali ono što je bitno isto kod jakih osoba, tako jakih nacija. Ne smijemo skrivati pod tepih svoje slabosti, o njima moramo govoriti. Znači, ako se u ovoj zemlji nečija prava ugrožena moramo to jasno reći, njihova prava su ugrožena i moramo to popraviti a ne skrivati pod tepih i onda smatrati da ćemo na taj način stvoriti bolju sliku. Dakle, ja u tom kontekstu gledam i ovo izvješće. Nadam se što vi kažete u idućem izvješću da će biti isto povreda, svih povreda i oblika diskriminacije jer svaki čovjek i to na kraju piše u Ustavu ima pravo na osobni integritet, na osobno poštovanje i u tom smislu trebamo. Ako uspijemo izgraditi takvo društvo, onda ćemo biti svi zadovoljni.
Zahvaljujem. Sljedeći u raspravi je uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena pučka pravobraniteljice, kolegice i kolege. Pa kažu da je ponavljanje majka znanja i bojim se da sve ove godine koliko raspravljamo o izvješćima pučkog pravobranitelja a sad ih već ima podosta uvijek ponavljam jednu te istu stvar i mislim da je ponovno trebam ponoviti jer očito kako sam rekao ni neke kolege ne znaju koja je uloga pučkog pravobranitelja, te institucije a kako onda možemo to očekivati od naših građana. Naime, prema samoj strukturi zaprimljenih predmeta pokazuje se da se građani često instituciji pučkog pravobranitelja obraćaju a da ne znaju koja je njegova uloga, iz nekih rasprava i tu je to viđeno. Pučka pravobraniteljica ili pučki pravobranitelj nije politička institucija. Od vas se ne očekuje i ja uostalom kao dio ovoga Doma koji vas je izabrao, od vas ne očekujem da reagirate na političke stvari niti je to vaš posao niti vi to trebate. Vaš posao su ljudska prava, vaš posao je ono što je propisano Zakonom o pučkom pravobranitelju a ne reagirati tko je dao kakvu izjavu u politici, ne reagirati da li je bilo kvoruma ili nije, ne reagirati na kojekakve gluposti koje se tu vječito imputiraju. Valjda ste trebali onda reagirati i na aferu Karamarko, valjda ste onda trebali reagirati na ne znam prosvjede koji su se dešavali na Markovom trgu, valjda ste trebali reagirati na sve. Pa ja vam predlažem onda, sazivajte dnevno presice pa komentirajte dnevno politička događanja, to će valjda zadovoljiti kolege s ove strane sabornice ali mene neće zato što to nije vaš posao. No, vratimo se predmetnom izvješću. Dakle, više puta je istaknuto, izvješće je opsežno, obuhvaća sve društvene aspekte kojima se mi kao zakonodavac najčešće bavimo, u raspravljanjima o različitim izvješćima, novim zakonima, izmjenama i dopunama zakona itd. A to su diskriminacija, pravosuđe koje je već dosta spomenuto do sada, postupanje policije, radni odnosi, socijalno ugrožene skupine, ranjive i društveno marginalizirane skupine, branitelji, nacionalne manjine itd., itd. dakle, to su sve teme kojima se bavi ured pučke pravobraniteljice kao što smo iščitati iz izvješća. Vidljiv je veliki trud to moram posebno podcrtati i istaknuti. Naime, još kada smo raspravljali, odnosno kada smo intervjuirali kandidate i kandidatkinje za pučkog pravobranitelja, kada smo vas i izabrali, jedna od vaših stvari u vašem programu što me se posebno svidjela je bila najava otvaranja regionalnih ureda. To je sada i učinjeno i drago mi je reći da i daje rezultat, da je na taj način su usluge pučkog pravobranitelja dostupnije našim građanima i to je bio veliki projekt, sjećam se da je bilo i financijskih poteškoća ali drago mi je da je riješen, drago mi je da ste prisutni sada u svim krajevima Hrvatske i da vam se građani mogu obraćati lakše ne nužno samo u Zagrebu. Također mnoge inicijative su dolazile od ureda pučke pravobraniteljice, isto kao i sudjelovanje u izradi zakonskih prijedloga. Dakle, pučka pravobranitelja i njezini suradnici su uvijek vrijedni kada se raspravljaju zakoni na odborima, uvijek imate i konkretne amandmane, primjedbe, prijedloge, to je svakako nešto što treba pozdraviti i u čemu je uloga pučkog pravobranitelja. Da upozorava na određene propuste i prilikom donošenja zakona odnosno bolja rješenja koja se mogu naći u zakonskim prijedlozima. Evo zadnji primjer je bila i rasprava o zakonu u proceduri, to je bio Zakon o strancima koji propisuje vrlo, vrlo rigorozne kaznene mjere u slučaju kriminalizacija humanitarnog pomaganja, implementira jednu direktivu, doduše na najoštriji mogući način iako direktiva ostavlja zemljama članicama prostora da same odrede na koji će način kažnjavati određena ponašanja, da li će ih kažnjavati uopće a mi smo izabrali baš ono najgore a to je i novčano kažnjavanje i zatvorsku kaznu, dakle ne ili nego i. Svakako dakle to je nešto što bih posebno istaknuo u vašem radu i taj doprinos se vidi kroz cijelu godinu, dakle ne samo kroz preporuke koje se donose u izvješću o kojemu sada raspravljamo već u stalnom radu pučke pravobraniteljice, dakle na sjednicama Odbora i u našem radu kao zakonodavca. Vaše izvješće je vrlo zanimljiv dokument zato što nam daje jasnu sliku, jasan presjek stanja ljudskih prava u Hrvatskoj. Ali ja bih se usudio reći i općeg stanja hrvatskog društva. I zato je često, dakle to već nije iznimka nego je postalo pravilo da raspravljajući o izvješću pučke pravobraniteljice zapravo se dotaknemo gotovo svih aspekata i problema u našem društvu od sudstva, od opskrbe električnom energijom, vodom, do čak i povijesti ustaša, partizana. Valjda to su vječite teme u Hrvatskom saboru koje prevladavaju do i ne tako davne povijesti, dakle pretresamo sve od povijesti, sadašnjosti pa možda čak i u budućnosti. Ali to je i dobro. To je dobro zato što pokazuje da vaše izvješće potiče jednu širu raspravu koja nadam se ili barem u većini konstruktivna. Dakle, kada govorimo o ulazi pučkog pravobranitelja, ono na što bih se još posebno osvrnuo to sam već i rekao jučer u replikama je kada pogledamo prikaz predmeta koji su otvoreni i okončani u predmetnoj godini, dakle 2015. vidjet ćemo da čak 62% zaprimljenih predmeta su okončani općom pravnom informacijom. Dakle, tu imam jednu malu dvojbu, to sam rekao i na odboru. Iako Ured pučke pravobraniteljice nije ovlašten davati pravne informacije, ali mi je pohvalno to što želite pomoći svakom tko vam se obrati, uputiti ih, dakle gdje mogu pronaći rješenje svog problema ako to nije ured Pučkog pravobranitelja. Još puno moramo raditi na tome da evo određeni kolege, ali naša javnost zna kada ste vi institucija kojoj se treba obratiti. Tek 8% na žalost je osnovanih pritužbi i 15% neosnovanih, dakle negdje oko 23% pritužbi koje su došle su zapravo došle na pravu adresu. A i kolega je evo tu spomenuo suradnju sa ostalim pravobraniteljicama. To je otprilike 6% predmeta. Dakle mi koji smo članovi Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina možemo posvjedočiti tome da surađujete puno, da suradnja postoji, da ste u stalnom kontaktu i da, dakle da činjenica da imamo specijalizirane pravobraniteljice nije loša posebno zato što postoje kontakti između vas, ali i zato što smo neke skupine izdvojili kao posebno ranjive kojima smo željeli pomoći na taj način što smo im dali specijaliziranog pravobranitelja. Dakle, to je nešto evo iz osobnog iskustva znam što mnoge zemlje gledaju u čudu u pozitivnom smislu i žele preuzimati ili implementirati, a mi još tu debatiramo o eventualnom ukidanju. Mislim da to nije dobro da postojeći sustav je dobar i da ga treba podržavati. Postoji još jedan problem sa izvješćem, zapravo to je više dvojba. Isto sam je spomenuo na sjednici odbora, ali iskoristit ću priliku da je kažem i na plenarnoj sjednici a to je problem metodologije. Naime, kolegicama i kolegama je poznato da ovo izvješće, dakle u ovakvom obliku dolazi pred Hrvatski sabor temeljem tri zakona. To je Zakon o pučkom pravobranitelju, Zakon o suzbijanju diskriminacije i Zakon o nacionalnom preventivnom mehanizmu za sprječavanje mučenja i drugih okrutnih, neljudskih i ponižavajućih postupaka ili kažnjavanja. Dakle, ako promatramo izvješće jasno možemo iščitati samo ovaj dio o nacionalnom preventivnom mehanizmu. Ova druga dva su isprepletena, dakle u ostalom dijelu izvješća. Moja sugestija bi bila eventualno, ja znam da ste već o tome razmišljali, ali da možda razmislite i o tome da barem u sažetom pregledu nam date jasan pregled, dakle izvješća i po ova druga dva zakona. Ako ne u onom općem, odnosno cjelokupnom, opširnom koje nam podnosite svake godine. Također bih htio, htio bih skrenuti pozornost i na neujednačenost podataka koje dobivamo od različitih institucija. Tu naravno nije odgovornost na Uredu pučkog pravobranitelja, ali to je nešto čime se treba pozabaviti i treba standardizirati način prikupljanja podataka. Naime, predodbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina došlo je izvješće o pojavama zločina iz mržnje. Dakle, od Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koja se pozivaju na predmetno izvješće kaže da ih je zabilježeno 47 u predmetnoj godini. Prema izvješću koje smo dobili od Ministarstva unutarnjih poslova zabilježena su 24. Dakle, sigurno postoji razlika u metodologiji ili ured, odnosno Ministarstvo unutarnjih poslova nije informirano o nekim predmetima, ali to je nešto što treba standardizirati i na čemu treba raditi. Suradnja sa institucijama, dakle prije svega ministarstvima, državnim uredima itd. Drago mi je da je iz godine u godinu bolja, iako i dalje postoji prostora za poboljšanje. I nadam se da ćemo u 2016., da će ona lista ministarstava i institucija koje su potpune … [[Govornik se ne razumije.]] dopise pučke pravobraniteljice biti još i manje. Zaključno mogu reći da standardi dosegnuti, dakle dosegnuti standardi ljudskih prava u RH i nisu toliko loši. Uvijek postoji naravno prostora za poboljšanje. Ali ono što mene brine kako će izgledati izvješće za ovu godinu. Ove godine svjedočili smo mnogim nemilim događanjima, ograničavanjima određenih prava, prije svega prava slobode govora. Tako da me brine što ćemo čitati u izvješću pučke pravobraniteljice ali i u [[Upadica Tepeš: Vrijeme.]] monitorinzima, … [[Govornik se ne razumije.]] iz Vijeća Europe. U svakom slučaju podrška izvješću i nastavit ćemo pratiti vaš rad. Hvala.
Replika, uvaženi zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Hajduković, slažem se sa vama da u okviru ovog izvješća i ove teme ne trebamo politizirati i otvarati političke teme, nego rješavati probleme građana i izvještaj koji govori o ukazanim problemima i ukazati na neke probleme koji nisu sada sadržani u izvješću. Zato sam evo i replicirat ću vama na način da neke teme nisu otvorene. Otvorena je ovdje tema danas jedne ranjive skupine, skupine građana čija su prava povrijeđena, a to je već spomenuto pravo vlasnika stanova i zaštićenih najmoprimaca. I prošla Vlada i prethodne Vlade nisu na tom ništa učinile, iako je Ustavni sud ukazao na taj problem i naložio da se taj problem riješi. A meni stižu pritužbe i naših sugrađana, a vjerujem da postoji i u izvješću dijela naših sugrađana koji su naselili područja koja su oslobođena u Bljesku, … [[Ne razumije se.]] ustrojstvo Republike Hrvatske, a naseljeni su iz BiH, Vojvodine i iz drugih krajeva jer su nažalost morali napustiti svoje domove i došli su ovdje u RH sa željom da stvore sebi uvjete za život i za svoju obitelj. Nažalost, do dan danas nije riješeno pravo stanovanja vlasništva nad objektima u kojima su smješteni. Naime, bilo je prvo naglašeno da će biti tim ljudima dodijeljeni ti stanovi i nekretnine, a obzirom na zaštitu vlasništva u RH i neotuđivost prava vlasništva bilo je izmjenama zakona dogovoreno da će se ići sa prodajom tih objekata pod uvjetima povoljnim za njih kako bi oni to mogli riješiti. Do dan danas to nije riješeno i veliki dio naših sugrađana je zbog toga i iselio iz Republike Hrvatske ali ovi koji su ostali traže da se pod hitno to pokrene ponovno i da se riješi pitanje znači stanova i privatnih kuća. Naglašavam da su oni sami i investirali dio u prilagodbu tih objekata za stanovanje jer su bili u ratu sigurno oštećeni i zaslužuju pravo na život pa da si onda kroz to mogu riješiti i pravo na rad i druga prava u RH [[Upadica Tepeš: Vrijeme.]] Isto tako samo problem jedne ranjive skupine a to su umirovljenici koji su otišli u mirovinu s poljoprivrede i koji imaju mirovinu oko 500 kuna, koji žive na pragu siromaštva a znamo da europske statistike govore da je prag siromaštva 1800 kuna. Predlažem da jedna od preporuka bude i da se konačno u Hrvatsku uvede nacionalna mirovina koja neće biti ispod praga siromaštva. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala vam kolega. Ja mislim da treba otvarati političke teme bez obzira, a reći ću vam i zašto. Dakle, zato što su te političke teme ili dio problema ili su dio rješenja. Tako da o tome svakako trebamo raspravljati. Slažem se sa vama da je ovo jako veliki problem, drago mi je da ste tu temu i potaknuli i dali ste mi mogućnost i vrijeme da vam kažem isto jedan zanimljiv primjer iz mog kraja, iz Osječko-baranjske županije iz Općine Antunovac. Naime, lokalci to zovu pustara, to su naselja Rudine, Seleš, dakle to su naselja koja je izgradila Hrvatska država za povratnike, za ljude koji su tamo stanovali i ostali bez svojih kuća. Oni su to dobili u rohbau, dakle morali su još ulagati, da bi se uselili. Gdje je nastao problem? Naime, oni su povlašteni najmoprimac ali nemaju pravo otkupa tih objekata. Reći ću vam zašto, zato što ti objekti ne postoje. Ne postoje u knjigama zemljišnim, u katastru, u gruntovnici oni ne postoje to je i dalje poljana. I to je jako veliki problem. Dakle država je gradila, država nije ucrtala. I što vam se dešava? Recimo imate obitelj gdje je nositelj prava baka, stanarskog. Baka premine i obitelj je na ulici jer ne mogu naslijediti pravo, a ne mogu ni ući u proces otkupa koje bi oni nastavili u bakino ime i ostali u kući u koju su itekako uložili. Taj smo problem pokušali riješiti, u kojoj je sad fazi? Ne znam, ne mogu vam dati točnu informaciju. Ali to je samo jedan od niza primjera koje imamo diljem Hrvatske. To je nešto s čime se naslovni ured koji se isključivo time bavi itekako treba baviti. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Hajduković kazali ste da je ponavljanje majka znanja, ali ta konstatacija vjerojatno nije točna u praksi. Toliko se ponavlja iz godine u godinu nešto a ništa iz toga naučili nismo. Pročitat ću jedan ovdje odlomak, „Zlostavljanje na radu jednako je prisutno i u javnom i privatnom sektoru, neovisno o stupnju obrazovanja, spolu ili dobu žrtava.“ Kakav nam je sustav obrazovanja ako je razina zlostavljanja jednako u instituciji gdje je obrazovanje na najnižoj razini ili u instituciji gdje je obrazovanje na najvišoj razini? Onda znači da nam ne funkcionira sustav obrazovanja jer on nije polučio rezultate, on zadržava primitivizam u sebi. A sustav obrazovanja treba imati i sustav vrijednosti. Ali ovo se ponavlja iz godine u godinu. Istina je da je javna pravobraniteljica dosta toga napisala, uočila i što može pripomoći analizom da država reagira na uočene nedostatke. Ali isto tako bih rekao da ima područja koja su još i značajnija od ovih koja su navedena, a da nisu obuhvaćena. Radni odnos u gospodarstvu i obrtu, nije obuhvaćena neisplata plaća. Ne na način kakav treba. To je jedan od najvećih problema. Prekovremeni rad, rad nedjeljom, rad do 23 sata, noćne smjene, prekovremeni a neplaćeni rad, gdje su pisma od tih, od mlade cure koja je tumor na mozgu dobila jer radila je svaku večer u jednoj konzultantskoj tvrtki do ponoći a plaća joj se 8 sati 3100 kuna? Čija su prava tu ugrožena? Gdje je kad u javnoj, a jednako je i u društvenoj i privatnoj tvrtki, kad svaki građanin zove a uvedeno je da nema [[Upadica Tepeš: Vrijeme.]] Ispričavam se, samo 10 sekundi. Da nema više međusobne konverzacije između građanina i institucije nego odgovara automatska tajnica koja kaže vaše vrijeme čekanja je 27 minuta. Pa trošite impulse i čekajte, a onda nakon 27 minuta kaže vaše vrijeme čekanja je još produženo za 15 minuta. U takvoj državi mi živimo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Mogu se složiti kolega sa vama, ali kada raspravljamo o tome da li je ponavljanje majka znanja ja mislim da je i dalje. Ali moramo imati na umu pučki pravobranitelj, u ovom slučaju pravobraniteljica, je produžena ruka Hrvatskog sabora u zaštiti ljudskih prava. I ona je odgovorna nama koji smo je izabrali. A mi smo odgovorni građanima. Mi taj dokument koji smo dobili ja predlažem svima da ga pročitaju koji nisu bi nama trebao biti zvijezda vodilja da tako kažem. Te preporuke koje su tamo trebaju nama služiti kao referenca, budući da smo mi legislativno tijelo, kao referenca u daljnjem, kada budemo donosili zakone, pisali nove zakone i što trebamo mijenjati i kako. Jer ovo su vam konkretni primjer iz prakse što sa sustavom ne valja, gdje se krše prava itd. Slažem se s vama da je obrazovanje uvijek ključ. Ja sam tu možda malo subjektivan jer dolazim iz tog resora, dakle obrazovanja ali uvijek sam govorio, dakle kada govorimo i o nasilju, neprimjernom ponašanju itd. 1 kuna u prevenciji je 4 kune ušteđeno u sanaciji. Bilo da se radi o fizičkim ozljedama, o psihičkim ozljedama koje trpe zlostavljeni itd. Naše obrazovanje svakako treba modernizirati, odnosno ono što trebamo napraviti je vratiti odgoj u obrazovanje. Prije smo imali odgoj i obrazovanje sad imamo samo obrazovanje. Naša djeca sad uče samo fakte, a ne uče nažalost kako živjeti, kako biti odgovorni građani, kako biti odgovorni pojedinci. To je ono što našem sustavu fali. Kurikularna reforma, hrvatski kvalifikacijski okvir to su sve alati pomoću kojih to možemo postići. Nažalost ima puno problema oko toga, oko nastavka kurikularne reforme hrvatskog kvalifikacijskog okvira pa vas kolega pozivam i kao zastupnika većine da nam pomognete u tome da se ovi procesi ipak ne zaustave da idu dalje i da moderniziramo naše obrazovanje. Hvala.
Zahvaljujem. Slijedeća u raspravi je uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš. izvolite
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, uvažena pučka pravobraniteljice sa suradnicom mi imao Izvješće pučke pravobraniteljice za 2015. godinu. Riječ je o jednom sveobuhvatnom, vrlo opsežnom dokumentu koji zadire u razno razne teme i tu svako od nas se referira na onaj dio koji mu je blizak ili na onaj dio o kojem je nešto više radio, nešto više zna i treba na nešto ukazati. No, međutim postoji jedan zajednički nazivnik svega toga, zajednički nazivnik svega toga je da pritužbama svoji građani koji se javljaju pučkoj pravobraniteljici upozoravaju da su na rubu očaja, da su izgubljenog strpljenja uslijed višegodišnje bezuspješnog lutanja po sustavu, da nisu dovoljno informirani o svojim pravima. I ja bih se u ovoj svojoj raspravi referirala samo na jedan dio dokumenta. Jedan dio dokumenta govori o socijalnom stanovanju i moramo jasno i glasno reći da kad je riječ o stanovanju, to je jedno od prava koje ako svoje stambene prilike odnosno neprilike naši sugrađani riješe na adekvatan način znači imati između ostalog i zadovoljnog građana RH. No, međutim socijalnim stanovanjem mi se nismo bavili. I često se POS tretira kao socijalno stanovanje. To nije socijalno stanovanje, to je program koji je država napravila za sve svoje građane i gdje oni moraju zadovoljiti pojedine uvjete. Jednako tako smo imali i prilike vidjeti kad je otvoren program najma stanova da je u najmu stanova su se javljali ljudi koji misle i kažu mi moramo imati prioritet zbog svog socijalnog statusa. Tome nije tako. Socijalnim stanovanjem se bave naše općine i gradovi na razno razni način. Mi smo ovdje imali priliku ne tako davno imati izvješće o imovini općina i gradova i u tom izvješću o imovini općina i gradova se je vidjelo da strašno puno stanova ima koji nisu privedeni namjeni, stanova koji se ne koriste i stanovi koji se ne koriste adekvatno. I mislimo da je došlo vrijeme da između ostalog se progovori o toj temi. Često se naši sugrađani za to javljaju pučkoj pravobraniteljici no međutim to je ingerencija općina i gradova. I sad je samo tema da li ta ingerencija ostaje na razini općine i gradova ili da se država tu jačim programima uključi u tu problematiku. Stoga mislim da je to jedna od tema koja je rezultat ovog izvješća je promišljanje. Kada imate ovako jedno izvješće neki od nas koriste tu priliku za pozicioniranje lijevo, desno od centra. Ja koristim ovu priliku da progovorim o onim problemima koji su problemi naših sugrađana. Jednako tako kad je riječ o komunalnoj infrastrukturi, komunalne javne usluge, to su usluge koje jednako tako pružaju jedinice regionalne i lokalne samouprave. I ono što je minimum standarda, minimum standarda je voda, rješavanje odvodnje i rješavanje opskrbe električnom energijom. Mi još dan danas imamo slučajeva u Hrvatskoj gdje do pojedinih dijelova ljudi nemaju riješenu električnu energiju i tu je jedna primjer koji je bio pozitivan primjer, kad se je probalo vjetroelektranom odnosno i na jedan drugi način sa alternativnim izvorima energije riješiti taj problem za 4 ili 5 kuća. Dakle to je minimum standarda koji trebaju imati. Treba biti opskrba vodom. Dakle vodoopskrba je jedna od tema i interesantno je kad vidite da to u Hrvatskoj nije riješeno na adekvatan način, odnosno onako kako treba. Treba se pri tom referirati možda i na ovu konferenciju koja je bila konferencija daleko od grada i od prava. I kaže ljudska prava o ruralnim područjima. Ta konferencija je organizira u suradnji pučke pravobraniteljice zajedno sa, u povodu međunarodnog dana ljudskih prava, zajedno s pravobraniteljicom za ravnopravnost spolova, pravobraniteljicom za djecu i pravobraniteljicom za osobe s invaliditetom. U Hrvatskoj prema zadnjem popisu stanovništva negdje nas je oko 4 milijuna i 300 tisuća. Od toga više od pola živi u ruralnim područjima i moramo kad govorimo o održivom razvoju, kad govorimo ravnomjernom razvoju imati i to na umu. Imati na umu da zaista postoji 2 milijuna naših sugrađana koji žive u ruralnim prostorima, koji u ravnomjernom razvoju sigurno ne mogu imati i teško će doći do nekakvih situacija da budu kao što su sugrađani u gradovima. Pri tom posebno ću se referirati na činjenicu kad gledate pritužbe koje jesu, 35% je pritužbi iz glavnog grada, Grada Zagreba. Grad Zagreb je često i slika nekih događanja koja su u Hrvatskoj. U posljednje vrijeme imamo zaista jednu sliku koja je vezana sa dječjim vrtićima gdje se vidi da posljednjih 30 godina u odnosu na dječje vrtiće, u odnosu na organiziranost dječjih vrtića, u odnosu na rad se nije puno promijenilo. I onda naravno da svi mi imamo apsolutno pravo si postaviti pitanje. A pitanje glasi, ako to nije u gradu Zagrebu kako očekivati da u nekim drugim sredinama to bude riješeno. I onda odgovor imate da u nekim drugim općinama i gradovima je to znatno bolje riješeno nego što je riješeno u gradu Zagrebu. Ali pravo da svoju djecu daju u dječje vrtiće imaju naši građani bez obzira gdje žive. Pravo da imaju vodovod, da imaju struju, dakle da imaju neke osnovne elemente, imaju zaista naši građani bez obzira gdje žive. I izvješće pučke pravobraniteljice zaista bi za sve one koji upravljaju prostorima koji se bave sa time bilo vrlo korisno pročitati i taj dio jer taj dio govori o stvarnom stanju Hrvatske. Mi kada gledamo Hrvatsku gledamo stanje u gradovima. Dakle ponavljam 2 milijuna naših sugrađana živi izvan urbanih sredina, živi u ruralnim sredinama i trebaju gledati njihove činjenice, uvjete i način na koji se živi. Pri tome 2015. godina je bila godina gdje je na globalnoj razini donesena deklaracija i usvojene deklaracije Ujedinjenih nacija koji kaže program za održivi razvoj 2030. koja ima 17 jasnih ciljeva, apsolutno su se svi složili sa tim programom. No međutim on ima po prvi put i jednu stvar a to su financijski okviri. Znate na deklarativnoj razini kada se donese strategija i iza strategije određeni program svi se vrlo jednostavno možemo sa time složiti. No međutim kada imate financijske okvire onda su financijski okviri i financijske obveze. Ja se sjećam jednog perioda, to mogu vezati i uz prostorno planiranje jer je prostorno planiranje jer je prostorno planiranje uvijek vezano uz politiku, uvijek vezano uz nekakav ravnomjerni i održivi razvoj kada su i prostorni planovi imali svoje financijske okvire i kada je vezano uz prostorne planove bili poseban dio koji je govorio što znači financijski za pojedinu jedinicu lokalne samouprave, za pojedini dio zemlje realizacija tog plana. Stoga će biti vrlo zanimljivo promatrati izvješća 2016., 2017. jer su to neke obveze koje će na globalnoj razini imati Hrvatska. I mi se zaista možemo deklarativno složiti i reći zaštita prirode, zaštita kulturne baštine, održivi razvoj. No međutim, biti će zanimljivo vidjeti što znači u okviru financijske konstrukcije održivi razvoj. Održivi razvoj znači da svi dijelovi Hrvatske i svi naši građani u bilo kojim dijelovima Hrvatske imaju jednaka prava na neke osnovne stvari kao što imaju u gradovima. Biti će zanimljivo vidjeti što znači taj financijski dio, što znači financijski dio organizirati infrastrukturu, organizirati infrastrukturu i za neke dijelove gdje je interes Hrvatske da ljudi žive, da žive mlade obitelji, da žive obitelji koje imaju djecu jer to samo omogućuje razvoj Hrvatske. Tamo negdje kada sam ja išla u srednju školu a to je bilo davno, onda su nas učili i rekli da postoji bijela kuga. I onda je meni to bilo jako čudno, naravno što je to bijela kuga. Bijela kuga je napuštanje i naseljavanje pojedinih dijelova zemlje. Mi ako želimo imati održivi razvoj, ako želimo da ljudi žive u svim dijelovima zemlje onda moramo imati i neke financijske okvire. I zaista će biti zanimljivo vidjeti što to znači da u svakom području ove naše zemlje imamo uvjete za kvalitetan život naših sugrađana. Dakle zaključno. Iz izvješća pučke pravobraniteljice svatko ga čita na drugačiji način. Ja ga čitam na točno ovaj način što sam rekla. Što to znači za razvoj Hrvatske, što znači održivi razvoj i što znači osiguravati dva elementa. Jedan element je rad, tim će se baviti neki drugi, ali drugi element je element kvalitetnog stanovanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Kolegice sami ste kazali da je u Hrvatskoj problem centralizacija. Da imamo područja nerazvijena, svi su se pozivali na ravnomjeran razvoj međutim Hrvatska je centralizirana tako da s vremenom ta područja evo odakle i ja dolazim u biti se iseljavaju, jer vidim da sve ide prema … [[Govornik se ne razumije.]] da se naseljavaju u velika područja, velike gradove kao što je Zagreb i to je dobro primijetila pravobraniteljic. Kao što ste vi rekli da određena područja nemaju vodu. Pa tako recimo podsvilajska sela Zelovo koje nema vodu, u kojem ljudi ne mogu živjeti. Vrtići su nezamislivi za ta područja, zdravstvene usluge su nezamislive, organizirani prijevoz je nezamisliv. I naravno što se događa? Kao da netko ciljano centralizira državu. I kada netko od nas, u ovome slučaju MOST kaže da treba decentralizirati državu, da treba … [[Govornik se ne razumije.]] , zbog čega se to događa? Zbog toga šta i decentralizirana sredstva prema županijama idu opet politički se dijele po političkome ključu. Ja znam da je Zagreb glavni grad, međutim nastavi li se ovakva politika prema mome kraju cetinskom, Gorskom kotaru, Slavoniji, Lici, nastavi li se ovakva politika u biti nama će ostati pustoš osim Zagreba. I to je najgora politika koja se mogla dogoditi. Cetinska krajina na primjer, imamo proizvodnju 40% električne energije proizvodi sliv rijeke Cetine. Da vidite kakva je infrastruktura, električna mreža, kakav je napon, katastrofa. Jednostavno sve, apsolutno se centraliziralo i za vrijeme vas i prethodnih Vlada. I sve što treba napraviti znači decentralizacija sredstava, smanjenja broja županija i općina. Ali niste baš blagonakloni kao što ste bili prije 4 godine u vašemu programu 21 a nadam se da ćete nas podržati … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Odgovor na repliku uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Kada odgovaram kolegi Bulju onda ne znam da li da odgovorim ovako ili direktno jer ne smijem zaboraviti dići repliku, odgovor na repliku. Zaista gledajući povijesno uvijek su gradovi bili tema interesa. I uvijek su nam vam gradovi zapravo punili sebe i svoje stanovništvo na način da su devastirali odnosno crpili iz određenog područja i to u Hrvatskoj imate Osijek, Zagreb, Rijeku i Split. To sigurno nije interes i sigurno je decentralizacija jedan od dobrih opcija, dobrih varijanata ali da bi mogli provesti decentralizaciju, nije samo decentralizacija poslova s kojim smo mi bili vrlo skloni nego i decentralizacija sredstava. Kad malo gledate što se sve dešavalo i kako se dešavalo povijesno onda su vam i demokracija zapravo i način na koji prođete put demokracije ima nekih posljedica. Ako dozvolite ja bih malo dvije rečenice, koliko još imam vremena, znate Albanija je bila za vrijeme Envera Hodxhe zemlja koja je imala 100%-tnu pismenost. Enver Hodxha je tada doveo asfalt do svakog sela, u svakom selu je bio učitelj, u svakom selu je bio liječnik i svako selo je imalo električnu struju. I onda kad se desila demokracija i tamo onda su oni demokraciju shvatili na način da su preorali asfaltne ceste i devastirali sve ono što je on napravio. On je napravio iz nekog drugog razloga, no međutim osnova da uopće možete očekivati razvitak je cesta u smislu škola, dakle obrazovanje, zdravstvo i osnovna infrastruktura i to je na način na koji možemo uopće očekivati da dajemo osnovne preduvjete za devastirane i napuštene dijelove Hrvatske.
U redu. Replika, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospođo Taritaš odlično ste rekli da nekim služi ovo za pozicioniranje, vama sigurno u vašoj raspravi to nije služilo a ni meni u mojoj. Ali me ponukalo na repliku kvaliteta stanovanja. I onda sam se sjetio jednog članka, išao sam ga hitno tražiti, 15.05.2012. HRT je objavio sljedeći članak: „Dosada smo nekoliko puta izvještavali o tegobama stanja u prognaničkom naselju Hrvata s Kosova u blizini Petrinje. Ipak, čini se nakon dugo godina unatoč mnogim obećanjima nema nikakvih pomaka. Međutim, sad već je izvjesno problem je riješen.“ 20 godina prođe i 4 godine od ovog članka problem prognanika Hrvata s Kosova nije riješen. A o uvjetima stanovanja ne usudim se ni govoriti jer to nisu uvjeti. To su prašumski uvjeti. Izgrađeno je prognaničko naselje u Dumačama, propada i to izgrađeno naselje a oni moraju u šumi tamo u kontejnerima bez grijanja. Ma o kakvim vrtićima i školama? Djeca ne mogu nikuda. I da nitko u državi, a nema o tome u izvješću javne pravobraniteljice, 20 godina nema o njima ništa a svi u obećanjima daju da će to biti riješeno. Nikada nije pomaknuto, a kamoli riješeno. I evo vidite nakon 4 godine što se događa, da nije pomaknuto, a kaže tada da je to već riješeno. To higijenski ne zadovoljava uopće, to je zdravstveno ugroženo područje a da ne govorimo o psihičkom stanju tih ljudi koji su tamo došli prije 20 godina i da nitko o njima se ne pobrine. A o nekom pojedincu govorimo svaki dan i pišemo kako su mu ugrožena prava, a uživa u pravima. Može nas biti svih sramota u odnosu na Hrvate s Kosova i pogranično naselje kraj Petrinje, a to se znate može, riješiti u roku mjesec dana ako netko hoće ali mora o tome progovoriti javna pravobraniteljica.
Odgovor na repliku uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Hrvatska je prošla u kratkom vrijeme dosta težak put. Taj težak put je bio i rat koji je bio na ovim prostorima, rezultat tog rata su zaista bila i određena naselja i vi ste u pravu da ta naselja konkretno kad govorite u Petrinji nisu do kraja riješena i to je problem koji se treba riješiti. Ja tu se nisam referirala kad sam imala izlaganje, imate dio koji je veza za ured za stambeno zbrinjavanje. S tim uredom za stambeno zbrinjavanje se i dešavao jedan put koji nije dobar. Znate ima, u jednom času sam ja imala osjećaj kao da se prema njemu svi zajedno odnosimo kao neželjeno dijete jel tamo ima brdo problema. Pa je onda bilo u jednom ministarstvu, pa u drugom ministarstvu, pa u trećem ministarstvu pa je samostalni ured. I to tako sigurno nije dobro. Ja se s vama mogu složiti da nije dobro. Trebamo barem probati riješiti sve one ostatke koji su nam ostali vezano uz Domovinski rat koji smo imali i ostaci koji jesu i to ne možemo očekivati da to riješi općina ili grad na čijem se to teritoriju nalazi jer je to nemoguće vezano uz njihov proračun koji ima, ali oni moraju imati minimum, minimum infrastrukture. U tom naselju oni su ostali i bez te infrastrukture i ja znam o čemu je riječ, no međutim tad to nije zaista bilo u ingerenciji mog ministarstva ali nema veze, nije to temelj ingerencije ili ne. Morate znate za problem, morate znati za rješenje i barem reći nekom dajte sjednite i dajte idemo to riješiti. Dakle nije samo smisao prebacivanja loptica od jednog do drugog nego riješit. I bilo bi dobro da se pobrinemo i da svi ti zaostaci koji su ostali iz Domovinskog rata zaista budu na odgovarajući i kvalitetan način riješeno.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospođo Mrak-Taritaš u vašoj raspravi ste spominjali i važnost, dostupnost određenih usluga građanima u Republici Hrvatskoj i tu ste posebno spomenuli vode i električnu energiju i ja se s vama slažem, to su nužni preduvjeti, naravno uz još promet, odnosno određene zdravstvene i socijalne usluge koje i država ali i jedinice lokalne samouprave moraju osiguravati. Ono šta posebno brine a spomenuli ste to također je i neujednačenost, ne samo ovo što gospodin Bulj govori veliki gradovi i mali gradovi. Imate velikih gradova, pa i Zagreb je takav grad gdje svi nemaju još uvijek vodu do svojih kuća dovedenu. Imate razlike u cijeni vode kao što u ovom izvješću piše od 9 kuna po kubiku do 27 kuna. Znači, to su užasno velike razlike. Recimo u Zagrebu je cijena negdje oko 16 kuna, 17 po kubiku vode šta u biti s obzirom na količinu potrošača ne bi trebala bit takva, trebala bi bit sigurno niža nego šta je. Znači treba uzimati u obzir ne samo ja bih rekao kapacitete pojedinih jedinica lokalne samouprave, nego i volju tih jedinica lokalne samouprave da probleme rješavaju. Ono s čime mislim da ne možemo biti zadovoljni je da u Zagrebu imamo situaciju gdje gradonačelnik grada Zagreba puno više pozornosti posvećuje tekućoj vodi koja će se raspršivati kroz naše nove fontane oko kojih na žalost neće gotovo nitko šetati jer nisu u pješačkoj zoni, nego u tome da dovede svojim građanima vodu do svih njihovih kuća. I tu u zadnjem periodu, znači u zadnjem mandatu nemamo neki preveliki pomak koji se očekivano trebao napraviti.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Anka Mrak- Taritaš. Izvolite.
Uvaženi kolega Maras, dali ste mi priliku da možda kažem i nekoliko riječi vezano uz grad Zagreb. Dakle, naš gradonačelnik zaista voli fontane i tu nema nikakvih dilema i s čim više tim bolje. No međutim, interesantna je lokacija tih fontana. Te fontane su locirane tamo u okruženju Trnja. Trnje je jedan preskočeni dio grada Zagreba u razvoju, grad je namjerno preskočio neke dijelove jer nije znao šta da napravi s njima. I onda u neposrednoj blizini tih fontana nemate tekuće vode i nemaju odvodnje ljudi koji na tom Trnju žive bez obzira koliko to strašno zvučilo, ali tome je tako. Još strašnije zvuči recimo podatak da od trga Ječačić placa 500 m sjeverno jedan elitni dio grada Zagreba, ulica Kraljevac mislim da oni koji tu žive i znaju o čemu je riječ. Jednako tako, vidi čuda nema vode. Dakle, kad govorim o nekakvim osnovnim stvarima, onda tu čak i nema veze i dijelovi grada su apsolutno preskočeni, da li slučajno, da li namjerno. Meni je to teško reći. Vi dobro znate da sam ja štreber i da zaista za svaki podatak koji izgovorim nastojim naći podršku, odnosno želim apsolutno da iza toga nemam dilemu da moram odgovarat ovako ili onako. Zamislite kad upravljate jednim glavnim gradom, a to je već punih 16 godina. I za tih 16 godina u gradu Zagrebu niste napravili niti jedan jedini dužni metar tramvajske pruge, niti jednu ozbiljnu prometnicu. Zadnja ozbiljna prometnica koja se sad gradi je Branimirova. No međutim, radite fontane. Tu zaista se treba upitati i vidjeti šta je tu smisao. Hvala.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Milorad Batinić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Taritaš, naime vi ste izašli izvan okvira ovih rasprava koje smo slušali jučer i danas i potaknuli ste mislim jednu vrlo važnu temu, a to je ono o kojoj mi u HNS-u zborimo vrlo često. Prije svega decentralizacija, stvaranje pretpostavki, stvaranje preduvjeta za opstanak ali i za ostanak na prostorima gdje žive svi naši građani, odnosno društvo jednakih šansi. Naravno, velika većina svih upita koji se odnose o ovim temama o kojima ste govorili vezane su i na lokalnu samoupravu. I građanin svaki prvi kada ima problem dolazi na razinu lokalne samouprave kod čelnika, da li u upravni odjel ili slično. Međutim, isto tako pitanje je fiskalnog kapaciteta i mogućnosti određenih sredina da mogu riješiti određene probleme koje su nužne. Pa je čak naš Ustav u članku 138. govori da je država dužna financijski pomagati one sredine koje ne mogu ispoštovati ono što je zakonom preuzeto, u Zakonu o lokalnoj samoupravi tako da možda ćemo jednog dana načelnici općina uputiti i dopis pučkoj pravobraniteljici i žaliti se s obzirom na probleme s kojima se suočavamo. Ali jedino rješenje je decentralizacija. Naime, kad ste spomenuli Zagreb tada mi je, sjetio sam se jednog primjera sa lokalne razine, željeli bi kvalitetniju cestu, željeli bi uređenje šetnice itd. I sad u tri osnovne škole imam na području grada. Dvije su u jednoj smjeni, u jednu nismo uspjeli itd. Tada kažem, ja ću vam organizirati jednom prilikom jesam izlet u Zagreb pa ću vas provozati zagrebačkim cestama. I kad se govori o školi tada ću kazati u Zagrebu još na žalost pojedine osnovne škole rade u tri smjene, a da ne govorim o vrtićima.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Batinić, o decentralizaciji smo razgovarali. Decentralizacija je zaista nužnost. Održivi razvoj je zgodna sintagma da tako kažem. No međutim, ako želje održivog razvoja i ravnomjernog razvoja onda tu uloga države mora biti. Dakle, imamo općine i gradova koji su zaista u stanju to sami napraviti svojom pametnom politikom, politikom pri tom ja mislim kad govorim o politici, govorim o politici upravljanja prostorom. To smo u stanju samostalno napraviti. No međutim, moramo biti svjesni toga da mi imamo općina i gradova koji to nisu u stanju samostalno napraviti i tu je neprocjenjiva uloga države. Država ne smije biti maćeha. Država u tom slučaju zaista mora pomoći. Zgodne su analize koje su rađene vezano uz komunalnu naknadu. Dakle, komunalna naknada je jedna od bez obzira da li to zovemo porez, parafiskalni namet, jer nije parafiskalni namet ali će jednog dana proći u, porez je isključivo u ingerenciji jedinica lokalne samouprave, odnosno ona ide u proračun jedinica lokalne samouprave. I onda ako se dobro sjećamo te komunalne naknade je samo dio stvari bilo moguće riješiti. A onda vam se desilo da općine koje su imale odličnu komunalnu naknadu su bjesomučno prali ulice jer su mogli iz toga samo ovakve nekakve djelatnosti raditi. Komunalna naknada, mi smo je djelomično otvorili a treba je otvoriti do kraja. No međutim, zaista treba napraviti prvo i osnovno da sve općine i gradovi rade posao koji je, da vidimo kojima to treba pomoći. Uloga je države da tu pomogne onima kojima je pomoć potrebna iz jednostavnog razloga, nema održivog i nema ravnomjernog razvoja bez toga.
Zahvaljujem. Evo uvažene zastupnice i zastupnici određujem stanku za ručak do 15,00 sati. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Evo uvažene zastupnice i zastupnici nastavljamo sjednicu. Riječ ima uvaženi zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
Evo gospodine potpredsjedniče Sabora nastavljamo sjednicu u 15,00 sati kao što ste najavili. Ja bih molio da provjerimo kvorum.
Nema glasovanja, kad je glasovanje onda provjeravamo kvorum. Molim, ja koliko vidim svi koji su se prijavili za riječ su ovdje pa idemo redom. Za raspravu se javio uvaženi zastupnik Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Očito i stegovne mjere u HDZ-u ne vrijede ne'. Jučer je predsjednik HDZ-a Karamarko rekao da će i kažnjavati ove koji nisu prisutni, a sada vidimo da nema niti jednog zastupnika HDZ-a u sabornici kada se razgovara o ovako teškoj i važnoj temi za hrvatske građane. I de facto su ljudi valjda shvatili da je njihovu plaću dovoljno zaraditi doći jednom u 4 tjedna odglasati određene saborske stvari i otići kućama, kud koji mili moji. Ali dobro. Što se tiče samog Izvješća o radu pučke pravobraniteljice kao naravno i svi ostali kolege u Klubu zastupnika SDP-a ja o njemu imam izrazito pozitivno mišljenje i ne dijelim stavove pojedinih kolega iz HDZ-a koji su kvantitetom i povećanim brojem prijava došli do zaključka da se radi o tome da se situacija pogoršala. To govori da je ured profunkcionirao, da se ljudi imaju kome obratiti, da ljudi prepoznaju i korist od pučke pravobraniteljice i da to tako treba biti i dalje. E sad, pitanje je zbog čega se i u kojem dijelu i u kojem segmentu se broj pritužbi povećao naravno ovisi i o političkim akterima odnosno nama koji djelujemo u Hrvatskoj i strankama i pojedincima. Moja topla preporuka je svima da pokušamo napraviti tako da tih pritužbi bude u budućnosti što manje, a da se što više posvetimo tom poslu što je ispred nas, a ne da se vraćamo unazad. Možda onda visoki povjerenik za, odnosno član Komisije za ljudska prava gospodin Nils Muznieckis neće imati taj zaključak nakon što ode iz Hrvatske i kaže da nažalost u Hrvatskoj se dešavaju zabrinjavajuće tendencije odnosno da etnička netolerancija raste, da govor mržnje raste. To je naš posao u biti i tim bi se trebali baviti u budućnosti. Znači, manje tenzija i više dijaloga. I više poštivanja zakona. To je ono što je najvažnije što se tiče naše domovine i što se tiče naših građana. Sa te strane ovdje uvijek volim iskoristiti priliku i pokazati na nešto što je totalno neprihvatljivo i u ovom Saboru i u našem društvu a to su govori kao što smo imali prije nekoliko evo tjedana da se i naše kolege zastupnike izlaže ja bih rekao pa ne samo pritisku nego najnižim mogućim strastima optužbama zbog toga što se politički u tom trenutku jedna i druga strana osjeća ugroženo. Nečije statusno pravo ono što je on stekao tijekom Domovinskog rata i pošteno zaslužio ne može biti razlog da bi nakon što je opravdano upozorio na određene nepravilnosti koje se dešavaju danas u Hrvatskoj da ta osoba bude izložena napadima najniže moguće vrste. Nažalost, u pravilu se tu radi o jednoj stranci koja se time služi i o nekoliko pojedinaca. Naravno da svi znamo o čemu se tu radi, ja tu dajem podršku kolegi Bulju u svemu onome što mu se dešavalo proteklih tjedana. Vidimo da je danas kolega koji je taj napad tako nisko izveo nagrađen i funkcijom predsjednika Gradske skupštine u Gradu Zagrebu od strane HDZ-a i Milana Bandića. Znači, to su ti ljudi koji bi trebali kao biti primjer kako funkcionirati u Hrvatskoj i ti bi ljudi valjda danas kada čovjek predstavlja Grad Zagreb kao predsjednik Skupštine trebao promicati toleranciju u Zagrebu i u RH. Meni je žao, evo priključio se kolega Marić ali siguran sam da i on ne podržava takve stavove, ali žao mi je što nema tog kolege ovdje da mu se jednostavno kaže da ga treba biti sram i da on sa svojim postupcima u budućnosti doprinosi tome da će se možda neki drugi ljudi na taj način povoditi i da će se ljudima statusna prava, ona prava koja su zaslužili, uzimati kao otegotna okolnost, kao neki njihov minus, u biti suprotno jer bi ti ljudi trebali biti ponosni na ono što su stekli zasluženo, a pogotovo kada se radi o braniteljima koji su branili našu zemlju. Naravno uvijek se postavlja pitanje zašto si u društvu takvih ljudi i zašto ideš sa njima ruku pod ruku jer mene osobno takvo društvo nikad ne bi privuklo bez obzira i na politička i na ideološka stajališta. Postoje ljudi koji su korektni, dobri, pristojni, kulturni i postoje oni drugi. U ovom slučaju se radi o tima koji potiču takve stvari, to nisu dobri ljudi, a o zastupnicima da ne govorim. Tako da mi svi skupa bi se trebali posvetiti tome da naša pravobraniteljica u budućnosti dobije što veći prostor za rad i podršku za rad. Vidjeli smo danas totalno neprimjerene izjave također kolege iz HDZ-a koji je rekao da je ona obojana u SDP, u crveno. To nije mjesto gdje se štiti jedna stranka, gdje se štiti bilo koga po političkom pristupu nego isključivo se štiti one koji su nemoćni u našem društvu. Da li po rekao sam pitanju pravosuđa koje je najveći problem po meni u našoj zemlji i u našem društvu, da li po pitanju manjinskih prava, da li po pitanju prava zapošljavanja i ljudi koji su stariji od 50 godina koji teško nalaze posao i upravo ove sugestije koje je pravobraniteljica dala su išle za time da se programi, novi programi zapošljavanja posvete upravo ljudima koji nakon pedesete godine ne mogu naći posao zbog toga što ružno je to čuti ali nitko ih ne želi zaposliti. Žele svi ljude koji su izašli s faksa ili koji imaju neko iskustvo i koji su mlađi, ali naša država treba raditi programe kako da se pomogne ljudima koji ostaju bez posla poslije pedesete godine. I veliki broj ljudi kao što se vidi u izvješću su upravo ti i među njima dominira broj i postotak nezaposlenih. Ako je 30% taj prosjek, prosjek nerazvijene Hrvatske je puno niži odnosno duplo niži i vidi se da je tu veliki problem. Što se tiče lokalnih moćnika, nešto sam već govori o tome. I ja sam imao jučer evo jedan vrlo neugodan susret sa jednim pročelnikom iz gradske uprave Grada Zagreba koji očito kao i to cijelo društvo tamo svojataju Zagreb i misle da je Zagreb njima bogom dan i da jedino oni mogu Zagrebom upravljati na najispravniji način. I na svaki problem na koji ih se upozori, da li to bila voda, da li to bio promet, da li to bile tete u vrtiću koje su izložene pritiscima to ću govoriti cijelo vrijeme jer je to tako, jer mi to tako svaki dan govore. Oni reagiraju agresivno i reagiraju na način kao da nema nitko pravo ništa prigovoriti i uvijek im je odgovor isti Zagreb je najbolji, Zagreb je krasan i niko u Europi mu nije ravan. Ali činjenice govore nešto sasvim drugo. Na 7 milijardi kuna u Zagrebu, na sve ove potencijale koje naš grad ima u Zagrebu gotovo ništa novoga kapitalnog nije prošle godine izgrađeno osim evo rekao sam jednog kongresnog centra kraj Velesajma koji je također projekt države i POS-ovih stanova kraj Save koji su također projekt države. Znači u Zagrebu se gotovo ništa pa ne radi i sa te strane kolega Bulj kad kaže sve o Zagrebu, vjerujete to je privid. Znači potencijal koji Zagreb ima je 10 puta veći nego što se ostvaruje. Ali dobro. Znači ono šta bih htio za kraj reći puna podrška pučkoj pravobraniteljici. Mislim da radi izvrstan posao. Drago mi je, s jedne strane mi je drago s druge strane mi nije drago šta ima puno prijava. Rekao sam drago mi je zbog toga što ljudi očito osjećaju potrebu da se imaju i mogućnost da se imaju nekome javiti i da će taj u njihovo ime reagirati. I još jednom vas molim reagirajte na ovo što sam rekao jučer, na ove pritiske kojima je izloženo 5 tisuća djelatnika u predškolskom odgoju u Gradu Zagrebu jer je taj pritisak jedan najružniji mogući, egzistencijalni jer im se prijeti na toj razini da se ne smiju učlanjivati u druge sindikate i da na neki način se tete boje za svoj posao. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Kažete kolega Maras, nema ovdje kolege Andrije Mikulića koji je izvrijeđao našeg kolegu Bulja. Ali nije to problem što ovdje nema Mikulića, ovdje nema nikoga iz HDZ-a. Kolega Marić je iznimka koja potvrđuje pravilo. Nikoga kad se raspravlja o Izvješću pučke pravobraniteljice a njezina je zadaća štiti građane pred represijom državnoga tijela. Znači štiti ljudska prava. To je tema koja očito HDZ ne zanima. Jučerašnji dan su za ovu raspravu iskoristili da izvrijeđaju pučku pravobraniteljicu, da ju napadnu, danas je ignoriraju. To je problem kolega Maras. Odnos vladajuće stranke prema zaštiti ljudskih prava. Umjesto da se sa poštovanjem odnose prema tome, sa dužnom pažnjom pa oni se bave doskočicama. Predsjednik HDZ-a Karamarko kaže da će SDP-ovci završiti u paklu, s time se on bavi. Ja mu poručujem Karamarko bolje u paklu nego u Remetincu.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Kolega Stazić, to što ste primijetili je vrlo, ne vrlo nego je skroz istinito. Kolega Marić je tu de facto jer je uvijek tu ali kada su ovako važne teme u pravilu HDZ-ovaca nema. Malo me brine što nema ni gospodina Šukera, ne znam da li je još uvijek u sedlu ili nije, da li su se te neke stvari promijenile. Ali ono što ću vam još jednom reći, Mikulić je problem, Mikulić je ogroman problem. On je od danas predsjednik Gradske skupštine. Mene kao Zagrepčana je sramota što me taj čovjek predstavlja. Tako nisko, neljudski i ispod svake razine predstavnik građana Grada Zagreba se ne smije ponašati. I što se mene tiče bolje da tog čovjeka uopće ni nema. Jer sa te strane osramotio je ne samo svoju stranku, evo sada čak branim i HDZ nego sve građane grada Zagreba jer je od danas predsjednik skupštine. Ali naravno da Bandiću to ne smeta, da Karamarku to ne smeta. Takvi tipovi su u biti njima idealni. Samo kažem, žao mi je šta nekada kada možeš birati društvo izabereš krivo. Hvala lijepa.
Ja bih samo kao predsjedatelj intervenirao, ja vas molim da se držimo teme. Smatram da imate pravo svatko reći i zato nisam vas prekidao. I kolega Stazić i vi gospodine Maras, ali ja vas molim da sljedeći koji su se javili za repliku da se držimo teme. Znamo o čemu je riječ. Ali dozvoljavam da je tema ljudskih prava široka i da se može o svemu pričati. Ali, a na kraju krajeva kolege Mikulića nema ovdje. Sljedeća se javila za repliku uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Kolega Maras progovorio je ovdje o ljudskim pravima prije svega zastupnika čija se krše od drugih zastupnika koji ne poštuju Ustav. A pučka pravobraniteljica je naša opunomoćenica da bi štitila prava građana. Prema tome mi ovdje moramo biti najosjetljiviji kada je povrijeđeno pravo nečije koje se događa ispred nas. I zato s pravom kolega Maras govori ovo što se dogodilo kolegi Bulju, pa to nije neka uvreda, to nije kleveta, to je puno gore i teže od toga. Povrijeđen je temeljna, ne samo prava nego temeljne vrijednosti Ustava. Svaki zastupnik ima imunitet ali taj je imunitet vrlo ograničen, on je ograničen samo na dano mišljenje i na glasovanje. Dakle saborski zastupnik ne može biti pozvan ni na građansku ili na bilo kakvu odgovornost s obzirom na to kako je glasovao ili izrazio kakvo je bilo njegovo mišljenje o bilo kojem pitanju. Međutim ono što se dogodilo i s pravom na to, to ne može tek tako proći, i s pravom upozorava kolega Maras. Bez obzira što se mi u nekim stvarima sa nekim kolegama slagali ili ne, dakle ono što se dogodilo kolegi Bulju to se nikada u Hrvatskom saboru nije dogodilo da su neke, događalo se itekako, da su se slale medijske potjernice sa falsificiranim nekim podacima i to sa pečatom tijela progona, tobože eto tu nešto ima, o bilo kome, toga smo se mi nauživali znate. Međutim, da se čita podatak koji je samo držanje u ruci kazneno djelo, nego se on još javno čita da bi što, izvršio se politički obračun ili ušutkao kolega Bulj. Pa to je nešto prestrašno. I to nadilazi dakle, to nije pokriveno imunitetom i to se ne radi o uvredi i kleveti. To je kazna, počinjenje kaznenog djela i to najmanje dva.
Ja vas molim i ja upozoravam, zato sam i rekao znam da je široka tema i u redu, vi imate pravo upozoravati na sve ali tema je, odnosno točka dnevnog reda Izvješće pučke pravobraniteljice za 2015. godinu. Ja koliko znam, ovo o čemu pričate dogodilo se 2016. godine i u redu je i korektno da to artikulirate. Nemam ništa protiv. Ali ja vas molim, sukladno Poslovniku da se držimo teme dnevnog reda. Mislim ne bih volio i ne želim da sada tu raspravljamo o Poslovniku, bilo kakva opomena i mislim da za to nema vremena niti mjesta. Ali evo kažem, da idemo na temu i točku dnevnog reda onako kako propisuje Poslovnik rada Hrvatskoga sabora. Ja vas molim, dakle Izvješće pučke pravobraniteljice za 2015. godinu. Možemo spomenuti neki primjer iz ove godine ali evo ja vas molim, apeliram.
Hvala lijepo gospođo Ingrid Antičević-Marinović. Radi se o jednom dijelu iz izvješća za 2015. koji se zove statusna prava građana. Naši građani su se znali dosta često pobuniti pravobraniteljici kada je netko provjeravao od institucija države određene podatke da li su bile na određenom prebivalištu i ostvarivale određena prava. Vi znate da je bio jedan slučaj kada je to opravdano čak i javnost saznala da je jedan ministar bio prijavljen na drugoj adresi i nije plaćao prireze i to su normalne stvari. Naše institucije trebaju provjeravati određene podatke i ne treba se na policiju ljutiti i vidimo da je policija dosta korektno odrađivala taj posao jer od 2000 i nešto prijava svega 10% je bilo djelomično ili u potpunosti ispravno što znači 200-tinjak na razini cijele godine. To nije preveliki broj, ali ovdje se ne radi o institucijama, ovdje se radi o jednom političkom sileđiji kojem takva stvar nije smetala kada se glasalo o Vladi, kada je trebala ruka gospodina Bulja. To mu nije smetalo kada je danas u Saboru ili danas u skupštini postajao predsjednik Gradske skupštine ali mu je zasmetalo kada je gospodin Bulj upozorio na nešto šta je opravdano a to je zaštita nacionalnih interesa. I taj čovjek, i zato kažem to je povezano sa ovim želi zastrašiti ne samo građane nego želi zastrašiti zastupnike i sve u Hrvatskoj, nemojte se samnom igrati, nemojte se igrati sa HDZ-om jer vam se može svašta desiti. Iskopati ćemo, smisliti ćemo, iskonstruirati ćemo sve samo da bi vas diskreditirali. Zbog toga se mora reagirati kada se o tome razgovara i oko pučke pravobraniteljice. I ovaj slučaj mislim da zaslužuje sljedeće godine biti posebno obrađen u izvješću za 2016. godinu.
Replika, uvaženi zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, primorali ste me na repliku iz nekoliko razloga. Prvo Hrvatska demokratska zajednica ima danas središnji odbor pa zastupnici su na sjednici središnjeg odbora koji još traje. Drugo, zašto me provjeravate? Zar vi nakon toliko godina ne znate da ja ne podržavam primitivizam, da ja prezirem primitivizam? Ali ne prezirem čovjeka sa primitivnim navikama nego uvijek govorim o pojavnosti, o fenomenologiji. Ničije me mišljenje ne smeta, ničiji stav me ne smeta. Ali me smeta kad netko nekoga vrijeđa, kad netko. Iako ona tema širenje mržnje, poticanje na mržnju to je vrlo sklisko područje ali vrijeđanje je nedopustivo za ljudsko ponašanje i volio bih da se i vama omaklo, možda niste svjesni, maloprije ste rekli, volio bih da toga čovjeka nema, ne, bilo bi bolje da tog čovjeka nema. Ako je u sabornici, onda, možda. To je golema razlika. Da, da ali u Hrvatskoj se vrijeđa i vrijeđa se ovdje. Sjetite se kako samo uvrede pljušte, znate prozivati s ove strane ali kakve uvrede pljušte i s te strane, nikada, jel? Ali se slučajevi različito tretiraju. Pojavljuju se ali različito tretiraju, čak i kad jedan novinar ne piše kolumnu za neki list onda se cijela Hrvatska digne na noge a kad drugi novinar kao što je jučer dobio otkaz i to cijenjeni novinar dobio otkaz iznenadni onda cijela javnost šuti od pravobraniteljice pa do drugih. Nitko i ne zna da je izgubio radni odnos zato što je istinu napisao. Hvala.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Marić, nadam se da se i vama možda nesvjesno sada omaklo to da ste rekli da HDZ ima središnji odbor i da je to razlog zbog čega zastupnika HDZ-a nema ovdje u sabornici. Pa nije HDZ iznad države. Ako je to tako, ako je to istina zbog čega HDZ-ovaca ovdje nema onda je to vrlo jasna poruka i Karamarka i HDZ-a šta misle o Hrvatskoj državi, Hrvatskom saboru a ono što je najvažnije o građanima RH. Njima je očito partija iznad države. Kada su to podredili sjednicu Hrvatskog sabora svojom stranačkom sastanku i to očito je tako ali to građani trebaju čuti, naravno nažalost s obzirom da je ovo ograničen prijenos to građani neće vidjeti, ali evo ja pozivam evo novinare koji nas prate da prenesu da je HDZ podredio svojim stranačkim obavezama zbog sjednice središnjeg odbora ili kako ste rekli sada nema zastupnika HDZ-a dok traje zasjedanje u Hrvatskom saboru. Što se tiče gospodina Mikulića, dobro ste čuli sad ove korekcije, nisam čovjeku želio ništa loše u životu i ne bi htio da završi u paklu zbog tih riječi koje je uputio gospodinu Bulju. Evo vidite koliko sam ja u biti prema njemu blagonaklon i spreman razumjeti slabosti koje se čovjeku dese u jednom trenutku ali to ne smijemo podržavati i u budućnosti takve stvari treba izbjegavati jer to je jednostavno nedopustivo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Maras, osobni napad na mene ili na bilo koga na način koji nije dozvoljen zakonom ili na bilo koji drugi način se vrijeđa je manje bitno. Vrlo bitno je u percepciji, vrlo bitno je na koga se udara. Ja sam ponosan na to što sam zaštitio u datom momentu nacionalne interese a potvrda mi je toga baš reakcija toga gospodina kome uopće trebam spominjati ime. Znači, ja sam vrlo ponosan na ovih posljednjih mjesec dana što sam napravio a naravno da svak govori o sebi a što se tiče koalicije, suradnje, mogu ja surađivat sa svima ovdje, meni je najmanji problem o dobrim stvarima tako da je to manje bitno. A osobno sam onda iz govornice rekao, što sam imao reći, sad bih mogao isto ponavljati ali bi bio dosadan. Znači, to obavještajni poziv koji to funkcionira kad se stane u zaštitu nacionalnih interesa će na taj način reagirati prema svima, svim građanima RH. Osobno sam ponosan na sve svoje suborce, branitelje što smo napravili za svoju Hrvatsku, poglavito one koji su ostavili svoje živote pod zemljom i očito bi neki ljudi puno govorili da smo i mi ostali pod zemljom, i ja, pa bi mi se došli klanjati, polagati vijence i sad. Nego eto imali smo sreću što smo ostali ipak živi ovakvi kakvi jesmo. Najveći problem, maloprije sam govorili da skrenemo na pravu temu je ubiti centralizacija. Činjenica je da možda Zagreb može biti u puno boljem stanju ali osnovni problem je centralizacija kako ministarstava kao resursa tako i sredstava. To ja mogu svjedočiti sa svoga kraja i to je osnovni problem ovih nerazvijenih krajeva, znači u Hrvatskoj neravnopravnost građana iz toga proizlazi, nemamo iste uvjete po svim pitanjima, zdravstvo, školstvo i to je osnovni problem. A kako može grad funkcionirati, lokalna razina o tome ja ne mogu svjedočiti evo tu ne živim ali sigurno more bolje. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo. Problem je gospodine Bulj kada to obavještajno podzemlje nađe svoje puteve i smjerove kroz politiku i nije baš tako. Ja ne mogu sa svakim surađivati. Ja ne mogu surađivati sa svakim pogotovo ne sa onim a vi ste rekli ste imali i vrlo bogati ratni put, zamislite da ste imali takve suborce na taj način ako mu se u tom trenutku učini da niste u istim pozicijama da li biste mu vjerovali. Ovo je također na neki način borba za Hrvatske interese, pa kako možete vjerovati takvim ljudima. Pa postoji valjda neka granica ispod kojeg se ne može ići ili je sve dozvoljeno. Ako je sve dozvoljeno, onda s te strane tek sam zabrinut za hrvatske građane. Ako idemo od prilike do prilike i sve je dozvoljeno i kako se šta postavi tako će biti. Ako vi možete sa svakim ja ne mogu. A što se tiče Zagreba u pravu ste, tu je bolje, ali nije ni približno koliko bi trebalo biti i koliko Zagreb ima potencijala. A što se tiče decentralizacije i centralizacije tu vam također dajemo veliku podršku u daljnjoj decentralizaciji, odnosno mi smo imali isto velikih rasprava oko smanjena broja županija. Ali vidite opet ne ide, opet ne ide. Kod vas također ne ide, pa predložite evo nešto u Saboru, ja ću vas prvi poduprijeti ako budemo išli u tom smjeru.
Zahvaljujem. Sljedeći u raspravi je uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Izvješće kao izvješće napravljeno je dobro o svim pitanjima. Uložen je trud i prikazana je slika hrvatskoga društva koja je bolna što se tiče jednakosti koja proizlazi iz ovoga Ustava, znači Ustav se ne poštiva kako teritorijalno, tako i na pojedinačno, grupno. To je činjenica i to je vidljivo iz svega što su moje kolege prethodnici nabrajali. Ja ću se uhvatiti jednoga dijela a to je nerazvijena područja, područja od posebne državne skrbi pošto je uvažena pravobraniteljica i kazala da većina, točan broj ne znamo ali dosta toga područja ima čak neriješenu vodoopskrbu. Znači, osnovne uvjete za život, električnu energiju. To je sada u 21. stoljeću, pa mogu kazati evo u cetinskom kraju, Dalmatinskoj zagori brojna su sela i mjesta bez tih uvjeta, a nećemo govoriti o vrtićima, školama, prijevozima učenika koji apsolutno nemaju linije autobusne ili nekakve organizirane mogućnosti bez obzira što ministarstvo daje mogućnost. Ja sam to i pisao pravobraniteljici još dok sam bio vijećnik što imaju, znači ministarstvo sufinancira ali nema uopće interesa da prijevoznik to prevozi pa to su problemi toj djeci i naravno to je ono što potiče naše ljude da u biti na taj problem iseljavanja naših ljudi i u gradove kao što je Zagreb, Split i još par gradova. Tako da doslovno imamo spaljenu zemlju cetinski kraj, Dalmatinska zagora, cijeli dio vamo Gorskog kotara i Like kad prolazimo tim područjima vidi se i Slavonija naravno, vidimo da nema uopće više djece, nema plača, livade su prazne, uopće se dječji plač ne čuje i to je najgore što se more dogoditi u Republici Hrvatskoj. Veća je to pošast nego za vrijeme Turaka. Tada je narod opstao na tim područjima u bitki vrlo teško, ali je opstao, održao se. Ali ovo je najbolje da u samostalnoj Republici Hrvatskoj koju u 20 zadnjih godina smo tribali graditi na žalost da smo je razgradili, pa tako imamo zbog tih nejednakosti ili diskriminacije prema tim ljudima na tim područjima. Imamo problem da ti ljudi odlaze i da ti krajevi izumiru koji su inače bili potencijali ne samo po pitanju razvojni potencijali kao radna snaga nego ljudskih resursa koji se poslije to su bile brojne obitelji koji su se mnogi i u Zagreb odseljavali nakon studija, mnogi su bili i u širom svijetu. Tako imamo jedan veliki problem koji je prije par godina se dogodio koliko je nejednak odnos prema tim ljudima. Zdravstvene usluge katastrofalne. Primjera u cetinskoj krajini, žena da bi došla na pregled ultrazvuka dojke mora čekati šest mjeseci da bi se upisala. Jednom, tada ima jedan dan samo upis budu redovi jedno par kilometara, već dođu u četr sata da bi došle na, ako se uspiju upisat, jer upiše ih se 500, 600, a čeka recimo 10 000 žena. Znači, ako imaju sreću upisat da ih se pregleda za pol godine, ako ne onda mogu opet pol godine čekat da se upišu na pregled za ultrazvuk dojke tako da brojne u biti dočekaju uopće red, dočekaju red za zdravstveni pregled jednostavno na žalost umru. Isti je problem i sa školom. Pa nevjerojatno je i nemoguće mi je zamisliti i drago je meni što u Zagrebu imamo znači besplatne udžbenike za osnovnoškolce. Ali kakva je to pravda i jednakost prema djeci u tim siromašnim krajevima gdje roditelji ne rade, nemaju plaće, u vrlo lošim uvjetima žive da ta djeca, da im roditelji moraju kupit udžbenike. Zamislite koliko smo mi nesocijalno, mislim imamo ovaj Ustav, a bolje da ga nismo niti napisali ako ga 20 godina ne poštivamo. I ta djeca ne mogu imati, nemaju pravo na besplatne udžbenike, a nećemo ulazit u problem šta je katastrofa šta imamo 4, 5 nakladničkih kuća pa svake godine se mijenjaju udžbenici. To je opet pogodovanje, interesno pogodovanje opet političko pogodovanje da se što više knjiga i udžbenika proda što je kad ja znam da je tržište, međutim more se zakonom i ograničiti da ti udžbenici, ja kad sam bio mali, bio sam iz brojne obitelji. Od moje sestre sam imao udžbenike za osnovnu školu i tako smo se školovali, jer u biti samo su promijenjene korice i nekakve neformalne stvari unutra. Znači nepravda prema djeci osnovnoškolcima, to je bol do neba. To je nepravda nad nepravdom. Znači, to je odgovornost svih nas ovdje da mijenjamo, jer mi je nezamislivo ako lokalna samouprava u Zagrebu može kupiti, a da država ne može kupiti to u drugim krajevima. Mislim na tome se triba raditi i graditi jer to su izumrli ti krajevi, nema Hrvatske. Šta ćemo s tim mi prostorom? Doseljavat ćemo nekoga? Hoćemo li iznajmit nekome, mi ćemo živit u Zagrebu, iznajmit ćemo nekome, pa ćemo živit svi u Zagrebu ili slično. Znači, to su vrlo bitna diskriminacijska pitanja prema djeci sa nerazvijenih područja i prema tom pitanju trebala bi se politika očitovati. Pravobraniteljica može upozoravati na ovo, ali ipak politika na kraju donosi, politika rješava ove probleme. Znači, problem je ovdje u nama koliko ćemo svi zajedno uspjeti mijenjati stvari u situaciji gdje imamo 300 tisuća nezaposlenih, tu brojku ponavljam, 300, 300, 300, 300 tisuća nezaposlenih, 300 tisuća ovršenih i 300 milijardi kuna duga. Ovo je što se tiče toga područja. Pa evo reći ću vam primjer u Sinju, dat ću vam par gradova, u Sinju je 2001. u Općini Sinj bilo 70 tisuća stanovnika, 2001. je bilo 52 tisuće stanovnika, a po popisu 2011. je 48 tisuća stanovnika. A danas brojni ti naši mladi odlaze u svijet svakodnevno tako da je taj rapidan broj naših mladih odlazi u jednome smjeru svim prijevoznim sredstvima, avionima, autobusima kako se tko snađe. Žalosno je da su sretni, žalosno je da roditelj kaže sretan sam moje dijete je otišlo u Njemačku, Švedsku, ipak radi možda će stvoriti obitelj. Do toga smo nivoa doveli Hrvatsku državu. Ta rubna područja se moraju ispraviti nepravda prema njima izmjenama novog zakona koji očekujem sada i koji je obećan od ministra financija i ministra regionalnog razvoja da će se vratiti i da će biti pravično ono što je nepravedno napravljeno prije par godina. S tim očekivanjem, znači u 2017., nadam se da će sve ostale politike nepravdu ispraviti kroz zdravstvo, kroz školstvo i ostale djelatnosti i da će biti decentralizirane na tim područjima. Kad govorimo o radnicima, ili ako ćemo govoriti, evo najprije ćemo krenuti o javnoj nabavi. Kolika je nepravda pogodovanje u javnoj nabavi? Ovdje su revizije prolazile i prolazile milijarde i milijarde kuna su nezakonito znači kroz natječaje, kroz nabave je procurilo kroz prste. Koliko je radnih mjesta tako izgubljeno koliko je konkurencije i boljih tvrtki uništeno zbog Zakona o javnoj nabavi? Znači, to je sigurno 100 tisuća radnih mjesta zbog pogodovanja svih vlasti. Možda u ovome trenutku … [[Ne razumije se.]] svih vlasti. Mogu obrazložiti. Evo, imamo primjer tvrtku u Vrgorcu koja proizvodi cijevi za niskogradnju, niti metra nije stavljeno, sve su strane stavili u autoput, izgradnju autoputa. Grama željeza iz splitske željezare. Znači, pogodovalo se, lobiji su pogodovali i to je činjenica. I to je nepravda prema našim ljudima. Ta izravna pogodba ispod stola, ali to je najsmiješnije ne može tu pravobraniteljica ništa. Da to u svim revizijama koje dolaze ovdje to je isključivo u izvješćima međutim i dalje je stanje nepromijenjeno. Ali iskreno se to mora uraditi zbog očuvanja konkurencije i novih radnih mjesta. Ujedno mi smo u EU, mi smo jedna od članica EU. Što smo potpisali? Znam da su svi u Saboru tada bili jednoglasni, i lijevi i desni, da se uđe u EU na ovaj način. Što je potpisano? Vidjet ćemo tek sada. Jesmo li kapitulirali tim potpisom ili nismo to će vrijeme pokazati. Ali je činjenica da je ista banka koja daje kredit u Austriji i ima 2%, a u Hrvatskoj 10%. Oni nas kamatare. To je kamatarenje tamo u toj državi [[Upadica Tepeš: Vrijeme.]] Znači, glas svih nas se mora čuti po svim pitanjima. Evo ja se ispričavam, malo sam produžio. Osobno smatram da svi zajedno možemo mijenjati stvari jer će nam Hrvatska izumrijeti. Hvala lijepo.
Replika, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović, izvolite.
Kolega, jesmo li kapitulirali potpisima bilo lijeve ili desne strane kada se ulazilo u EU? Ne, nije se tim potpisima kapituliralo. Ali je li se kapituliralo nekim potpisima na nekim ugovorima o kojima ćemo tek znati ili saznati o tom potom. To ćemo sigurno brzo vidjeti. Ja mislim da je vrlo optimistično, ali volim da tako razmišljate i u tome ćete kao vladajući imati svu potporu našu da kad ste imali završnu ocjenu ovog Izvješća za 2015. godinu da se nadate da će za ovu sljedeću godinu pogotovo kad se bude raspravljalo i o Izvješću za 2017. godinu biti ispravljene dotada sve nepravde koje su sadržane i na koje upućuje pučka pravobraniteljica. Međutim, kako smo počeli odnosno kako su vladajući počeli, što govore, što rade i što se nama sprema pogotovo u ovom aspektu i zdravlja i obrazovanja koje ste posebno istaknuli jer mislim da je to za jednu naciju najbitnije da je čovjek zdrav, da je zaposlen i da je obrazovan. I zato je posebno važno što ste ovo vi govorili o ovim temama. Međutim, ukoliko se najavljuje poskupljenje osiguranja da zdravlje će biti dostupno onima koji su za to sposobni platiti a ovo nešto najniže kao eto tobože nekakva ja to shvaćam kao hitnu pomoć to će biti plaćeno svima. S druge strane i kod obrazovanja vidimo i što se događa sa kurikularnom reformom. Gdje to sve onda vodi? Dakle, ne samo što se dosad nije ništa učinilo, ne kažem da se nešto i moglo učiniti, ali same najave koje vode Hrvatsku unazad možete zamisliti što će se to i kako će se to dodatno ostvariti na ljudska prava i njihove slobode. A uvodno ste time počeli pa ću ja i završiti ovu svoju repliku da se eklatantno krše ustavna prava građanina i čovjeka u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Kolegice ovo je 70 dana ove vlasti, sigurno i ja bih želio mnogo više. A što se tiče samog poskupljenja 19 kuna koje je sad odgođeno pa puno je opet, ponovit ću, bitnije ovo što sam kazao za 70 kuna koje je dosada bilo i koje je još uvijek za dopunsko osiguranje. Nemate iste usluge u Zagrebu, ili u Sinju, ili u Vrgorcu. Onaj iz Vrgorca ili Sinja ili iz bilo kojega drugoga kraja da bi osnovni pregled napravio u Splitu treba mu 200 kuna za jedan pregled dnevno. Znači i to je dosada bilo radilo neracionalno. Koliko je dužno zdravstvo o tome možemo govoriti. Znači općenito slika je loša. Zato pozivam sve najmanje bitno da li sam na vlasti ja ili vi. A u EU smo ušli da jednoglasno prihvaćamo u ovom Saboru a smatra da smo milijun grešaka unutar potpisali. Vi ste bili ministrica pravosuđa u to vrijeme, ne znam jel bio pregovor … fazi. Jeste vi zadovoljni šta ste napravili npr. za vrijeme pravosuđa, jel se išta promijenilo? Apsolutno nije dovoljno otvarat liftove, nije dovoljno doći kao ministrica otvoriti lift. Pravosuđe nam i dana danas, sad kad smo i na vlasti, i prije katastrofalno. Oće li se stvar mijenjati, ali ova je vlast 60 dana. Ja se iskreno nadam da hoće i da ćete vi dati potporu svi i lijevi i desni, nebitno tko je u poziciji i u opoziciji. I to je bitno za naše građane a ne priča bezveze. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Davor Penić. Ja vas molim gospodina uvaženog zastupnika Penića saslušajmo.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Miro Bulj, meni se sviđa tema koju ste, iz cijelog izvješća pravobraniteljice istakli, a to je briga za starije ljude. Znači da oni u ruralnom području koji su socijalno isključeni boljom organizacijom, odnosno reformom lokalne samouprave postanu uključeni. Veliki broj starijih osoba i dalje živi u neprihvatljivim uvjetima ne mogu zadovoljiti osnovne životne potrebe, nemaju adekvatnu ni socijalnu ni zdravstvenu skrb. I ta vrsta diskriminacije bi se reformom, novom reformom trebala popravit. Vi zagovornici reformi na tome trebate poraditi. Obično, jučer se najviše govorilo o diskriminaciji i porastu broja pritužbi po nacionalnoj osnovi to nas samo dijeli. Ajmo pričati o onome što nas spaja. Najgore je biti star, bolestan i u nekoj zabiti a nemaš nikakvu javnu uslugu pri ruci. O tim temama trebamo raspravljati. Zatim, imamo puno pritužbi branitelja na njihova prava. To ukazuje da sustav ne funkcionira. Nije prilagođen stvarnim potrebama i tu imate mogućnost da napravite pomak. Hvala.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Kolega Penić je iz moga kraja pa se mi dobro razumijemo i poznajemo cijelu materiju o čemu govorimo brdsko-planinskih naših područja u okolici cetinskog kraja je točno tako. Mladi su otišli, stari su ostali nezaštićeni, socijalno ugroženi, bez hrane i ja bi ovom prigodom isključivo se zahvalio brojnim udrugama i volonterima stvarno koji pomažu na terenu tim ljudima. Tako u mome gradu ima brojnih udruga koje svoje vrijeme daju da pomognu. Međutim sustav treba mijenjati i sustav treba baš tim ljudima pomoći. Znači mi se uhvatili sad dopunskog osiguranja što nije dobro da poskupljuje, naravno … bolje bi bilo da HRT snizi svoju pretplatu. I naravno da treba raditi po tim socijalno ugroženim skupinama i to je ključni problem. Jer ta baka naša koja ne može … do Splita iz … ili ona mora dati 100 kuna najmanje potrošiti prijevoza, ručak, znači više nije 19 kuna nego 119 a nema primanja nikakva. Ja mislim da je to osnovni problem ta reorganizacija na kojoj bi trebali svi mi raditi a poglavito izvršna vlast. Apsolutno se s vama slažem po svim pitanjima, i branitelji i ostalo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Bulj, mislim da ništa toliko u hrvatskom društvu nije u nesrazmjeru kao priča o zaštiti ljudskih prava i praksa u kršenju ljudskih prava. Toliko priče, ne govora nego baš priče jer ne govori se nikada o ljudskih pravima pa ni danas, priča se o ljudskim pravima a to je golema razlika. I u poštivanju ljudskih prava. I spomenuli ste u tom kontekstu radnike što je poseban primjer kršenja ljudskih prava, čak krši se i ustavno pravo, zakonom se krši ustavno pravo. Ustavno pravo članak negdje oko 60tog kaže da svaki zaposleni ima pravo na naknadu dostojnu, da može živjeti on i njegovi članovi obitelji životom dostojnih čovjeka. A onda imamo Zakon o minimalnoj plaći koja je minimalna plaća 2700 kuna i može li osoba sa 2700 kuna on i njegova obitelj živjeti dostojni života, dostojnim čovjeka? Ima li ijedna članica EU od Hrvatske pa zapadno da ima toliko zakonom određenu minimalnu plaću 2700 kuna? Nema. A tek onima koji su radili spomenuli ste jednu tvrtku čini mi se Željezaru Split kako što je slično i sa Jadran kamenom, Kamensko i ostale takve tvrtke gdje ne da nisu godina primali plaću, nego nisu im ni zdravstvo, ni doprinose, mirovinsko uplaćivali. Gdje je i riječi o tome u propustima? 10 godina nije uplaćivano radnicima željezare doprinosi za mirovinsko osiguranje, a ni ovim ostalim kojima su utvrdili. Hvala.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Nažalost sve što ste kazali u pravu ste. Mi smo članica EU, apsolutno ono najgore to je u Hrvatskoj, ono što je dobro nije u Hrvatskoj tako i neke dobre stvari koje su bile nekada u bivšoj državi mi smo odbacili, loše smo uzeli, to je katastrofa. I tu su odgovorne političke elite u ovih 25 godina. U ovome trenutku i ja sam preuzeo odgovornost prije, otkada sam ovdje ušao u Parlament i svi mi koji ovdje sjedimo. Da bi se stvari mijenjale mi moramo pogledati istinu u oči. Jel' smo mi ušli u Europsku uniju? Jesmo li glasali kada smo ulazili u EU? Je li bio pritisak u EU da budemo sluge stranih gospodara ili da budemo u svojoj Domovini slobodni, da imamo, da štitimo nacionalne interese? U biti, kada pogledamo te radnike, kada pogledamo autocestu kada se gradila, grama željeza iz splitske željezare nije, sa 5 milijuna eura čini mi se nije, ne mogu sada o brojkama, ta cesta je skočila na 14 milijuna po km, sada ne znam u kojem je periodu a grama cijevi Hrvatske nije stavljeno, ni grama željeza u autoput. I sada su naši radnici, gdje? Po kontejnerima. Pa mi imamo više danas predsjednika sindikata nego radnika. Nego radnika, djelatnika, radnika, možemo zvati kako hoćemo. Radnika je stara riječ hrvatska. Pa zamislite do čega je dovedena država kada na pregovorima više imamo predsjednika sindikata nego radnika u RH. To je apsurd, mi smo država apsurdista. A o bankama, kamatama, pa u Hrvatskom saboru je strana banka, Privredna banka zagrebačka u stranom vlasništvu, ja govorim otvoreno na mikrofon. Imamo li hrvatsku banku ikakvu u vlasništvu? Možete slobodno provjeriti, svi saborski zastupnici da u Domu u kojem odlučujemo u kojem nas je narod birao je strana banka u stranom vlasništvu. Toliko o našem suverenitetu. I s vama se slažem u potpunosti, hvala.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Gordan Mars. Izvolite.
Gospodine Bulj, u vašoj raspravi ste govorili o radnim mjestima i govorili ste o tome da naši radnici nisu imali priliku ugrađivati niti kilogram željeza niti cijevi u naše autoceste i u projekte koji su se dešavali po RH. Ono što je po meni točno, nažalost imamo jako velike lobističke skupine kojima primjerice nije u interesu da se naše tvornice cijevi koje sada postoje u Hrvatskoj a ima ih nekoliko koje su vrlo uspješne, ali koje većinom proizvode plastične cijevi da se pozicioniraju i u Hrvatskim vodama a to nema veze … [[Govornik se ne razumije.]] sa političkim elitama. To je toliko ukorijenjeno desetljećima da to sa strankama veze nema. I evo s obzirom da imate ambiciju i želju pomoći, mnoge stvari smo i mi radili. Sjednite sa ministrom poljoprivrede, on je predsjednik Upravnog vijeća voda i vidite zbog čega po mojem osobnom sudu dosta često nepotrebno se uzimaju proizvodi koji hrvatske tvrtke ne proizvode nego se uvoze. I da vidimo koliko je to danas a koliko će to biti nakon mandata našeg ministra. Nemojte imati iluzije znate ono kao supermen koji sve riješi u dvije minute. To nije moguće. Ja bih volio zbilja, evo sa ove govornice govorim da se u Hrvatskoj ugrađuju većinom plastične cijevi u te projekte zbog toga što su naši proizvođači tu konkurentni i imaju bez obzira što smo na europskom tržištu oni su konkurentni i mogu raditi ali svejedno se i dalje forsira željezo. I sa te strane, evo sjednite sa ministrom Romićem i da vidimo koliko je to dana a koliko će to biti za dvije ili godinu ili tri kada već budemo radili neki benchmark.
Zahvaljujem.
Pardon, što se tiče ove banke dolje ja garantiram da ona radi gubitak. Znači ova poslovnica je čisti trošak dolje banci koja ju je ovdje postavila.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Kolega Maras kada govorimo o željezu i hrvatskoj željezari, splitskoj kojoj je tada visio opstanak … [[Govornik se ne razumije.]] činjenica da se uvozilo željezo. Sada koji su ministri vi provjerite ja, dolje koji su uvozili jesu li bile jedne političke opcije ili druge, uglavnom nema tu velike razlike da se je izračunati na papir i baciti i za vrijeme vas i za vrijeme bilo koga. Uglavnom se uvozilo željezo. Slažem se s vama što se tiče Hrvatskih voda, Hrvatskih šuma da treba zaštiti interese i tko zna na koji način to funkcionira jer je nemoguće i nezamislivo mi je da je litra vode danas u trgovini skuplja od litre benzina a nama voda curi kroz prste. Ja ne mogu vjerovati da mi ne možemo to imati kao proizvod izvori Cetine, izvori koji su, da ne možemo to na neki. Ili netko nam je stavio pasku ne smijete to. Je li to potpisano možda pred pristupnim, ulaskom u Europsku uniju? Ja ne znam stvarno, nisam kompetentan. Vi koji se glasali tada, jedni i drugi trebali bi to provjeriti. Pa pogledajte teleoperatere šta nam rade sa baznim stanicama, šta god hoće i kako god hoće, to ne smiju u Njemačkoj, Švedskoj, Austriji, odakle dolaze. Oni to, jednostavno je nezamislivo da oni ne plaćaju niti kune, ne treba im nikakva dozvola za baznu stanicu. A nećemo govoriti o privatizaciji našeg, infrastrukture, teleinfrastrukture koja je, znači kako je ono bilo, počeo je HDZ i završio SDP a ovdje obrnuto u INA-i, počeo SDP a HDZ završio. Tako kada bi se mi sada vračali tko je gdje počeo uopće nije tu bitno, tu su ljudi bitni. Bitna je dobra volja i bitno je rješavati stvari. Ali je činjenica da kod naše revizije koju ste vi slušali godinama prije … [[Govornik se ne razumije.]] da je kod javne nabave, kod svega je apsolutno pogodovanje i apsolutno se konkurencija uništila, zbog toga imamo i ovako sve manji i manji broj radnih mjesta. Ljudi nam bježe vanka zbog toga i to je činjenica. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeći je u raspravi uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Prema Zakonu o pravobranitelju, pučkom pravobranitelju, pravobraniteljica treba promicati i štiti ljudska prava i slobode. Nažalost koncept ljudskih prava pa tako i koncept borbe protiv diskriminacije se može zloupotrijebiti odnosno njime se može manipulirati. Zašto i kako? Ljudski rod je temeljen na vrijednostima. Svako ljudsko društvo, država je temeljena na vrijednostima. Primjerice Hrvatske države ne bi bilo da nije bilo ljubavi prema Domovini od branitelja koji su išli i branili Hrvatsku. Jednako tako ljudski rod se ne bi razmnožavao da nema ljubavi prema ženi, ljubavi prema mužu, ljubavi prema djeci. Dakle, jednostavno vrijednosti su ono što temelji ljudski rod. Danas živimo u pluralnom društvu u kojem ljudi cijene različite vrijednosti, imamo ljude koji imaju jednu skupinu vrijednosti, koje su im važne, u životu neki ljudi imaju druge skupine vrijednosti, neki ljudi imaju nikakve vrijednosti, što ćemo s tim ljudima? Ne možemo ih potjerati nit ne želimo. Svaki čovjek ima pravo na život. Međutim, što se sad događa? Sad se događa da oni koji imaju nikakve vrijednosti ili neke druge vrijednosti, kad ova prva skupina promovira neke vrijednosti onda ovi drugi kažu ne, vi nas diskriminirate promovirajući ove vrijednosti i na taj način dolazimo da se vrijednosti valjda ne smiju više promovirati jer promocija tih nekih vrijednosti uvijek može diskriminirati nekog drugog. Tako dolazimo do toga da u borbi takozvane borbi protiv diskriminacije dolaze zahtjevi da ne smije biti recimo križevi na zidovima jer to nekoga smeta. Ne smeta ih recimo kad netko stavi sliku svojeg psa na zid. To ih ne smeta. Ali kad netko stavi križ na zid onda ih to smeta, onda je to diskriminacija. Znamo recimo kod psovki, znači kad netko psuje nekoga, najčešće kod tih psovaka ili psovki kako se već kaže se psuje ne znam majka, Bog, znači nešto najvrijednije, znači valjda u nekakvoj psihološkoj prirodi čovjeka kad želi nekome nešto zlo da onda vrijeđa ono što je tom drugom čovjeku najvažnije. Imamo recimo slučajeve iako ne volim govoriti o homoseksualnosti ali spomenut ću to da kad smo mi pozitivno govorili o braku jednoglasno su javno su homoseksualne udruge govorile da što govorimo o braku, da o tome ne treba govoriti da je to zastarjela institucija. Nekoliko godina nakon toga tražili su pravo na brak pa si ja postavljam pitanje, što će im pravo na brak ako smatraju da je to zastarjela institucija. Tko napada ljude koji promoviraju nacionalne vrijednosti? Opet oni koji ne vole to. Koji kamere traže recimo na Thompsonovom koncertu ili na Bleiburgu ljude sa ustaškim kapama. Bilo bi jako sretne da nađu bar jednu da ju snime da to stave u prvi plan, upravo one koji žele sakriti ili u drugi plan staviti one vrijednosti u Thompsonovim pjesmama koje jesu pozitivne. Dakle, ovo su samo neki primjera u kojim se takozvana borba protiv diskriminacija koristi za moralni relativizam, za promociju moralnog relativizma. Imamo države danas europske u kojima se više ne piše majka i otac na formularima nego roditelj jedan i roditelj dva. Pa ja mislim da je upravo taj očinski odnos, majčinski odnos vrijednost. Ja ne želim da mene moja djeca zovu roditelj jedan ili roditelj dva. Ja želim ostati tata, da me zovu tata a ne roditelj jedan ili roditelj dva. Dakle, to su sve primjeri u kojem se kao što sam rekao borba za diskriminaciju koristi u krive svrhe. Danas u Hrvatskoj ustvari u ovoj raspravi reći ću konkretno možda je gospodin Pecnik naj jasnije definirao rat pravobraniteljice kad je rekao da, treba štiti prava onih vjerskih zajednica koja su manjine ili kad postanete Katolici i kad postanete manjina onda ćemo štititi vaše vjerske slobode i prava. Upravo o tome govorim. Da kad se borba protiv diskriminacije koristi protiv promocije vrijednosti koju često baštini većinski narod kao što su nacionalne vrijednosti, kao što su kršćanske vrijednosti u Hrvatskom narodu onda to više nije dobro. I danas ustvari kad glasujemo o ovom izvješću onda glasujemo ustvari za koji vid borbe za ljudska prava se zalažemo? Za onaj vid u kojem se štite prava svih ljudi pa i onog većinskog naroda ili samo manjina. O tome se sad radi. Meni nije sporan onaj dio rada pravobraniteljice u kojem ona zaista štiti potlačene i bori se za njihova prava ali mene jako smeta i zabrinjava onaj dio kad se ne brine i ne štiti prava i slobode većine u Hrvatskom narodu. Mislim da taj trend trebamo promijeniti, da mi trebamo imati pravobranitelje koji će štititi prava svih ljudi, koji će štititi slobode svih ljudi. Jučer sam naveo tri ili četiri primjera u kojem to nije bio slučaj. U kojem smo eklatantno imali kršenje i zapostavljanje prava drugih ljudi. Konkretno ću reći, bio je primjer Željke Markić dakle kad je gospođa Sandra Benčić rekla da ju zabrinjava to što je Željka Markić dobrodošla na Prisavlje na HRT-u i onda su tražili s pravnog tima očitovanje pravobraniteljice pa je pravobraniteljica rekla da eto treba se Željka Markić naučiti na to da ju kritiziraju, jel? Znači, kad te netko zastupa nekakvo većinsko mišljenje onda se treba ne znam naučiti na to da ga drugi kritiziraju. Da sam recimo ja rekao da netko, nemam pojma iz neke manjine nemojte me sad hvatati dal ću reći nacionalne i seksualne manjine ne bi trebao gostovati na Prisavlju, pa razapeli bi me svi mediji da sam ksenofob i ne znam što sve ne i ujedno bi to napravila i pravobraniteljica pučka. O tome ja govorim. Ja tražim samo ravnopravnost, ja tražim jednakost u postupanju. Ja tražim da ljudska prava budu ljudska prava za sve a ne samo za manjine i zbog toga mi je ovo izvješće neprihvatljivo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Cijela vaša rasprava, dakle činjenicom po vama, možda niste tako izrekli ali gotovo da eksplicitno i jeste, da je u Hrvatskoj većina bilo koja ugrožena od manjina. I onda stvarate, dakle to je jedna vrlo opasna teza. Dakle, jer treba onda šta? Krenuti u obranu, jer je ugrožena je većina od strane manjina. Mislim da je to izokretanje stvari i uopće nerazumijevanje položaja manjina, a niti većine. Znate to su opasne stvari o čem vi govorite, znate vrlo opasne. Jeste li toga svjesni ili ne, ja vjerujem da čak i niste. Kad govorite o nacionalnoj vrijednosti, a vi meni spominjete Thomsona. A ja ću vama spomenuti Ustav još jedanput. Jučer sam vam ga čitala, prekjučer i ponovno ću vam ga pročitati. To je naše, to je temelj hrvatskog domoljublja i Hrvatske države. Ono ne trebate ga, ako su vam puno 70 ili ne znam 130 i 152, tri članka pročitati ja ću vam, dovoljno je da pročitate i naučite samo članak 3. Da su sloboda, da su jednakost, da su nacionalna ravnopravnost i ravnopravnost spolova, mirotvorstvo, socijalna pravda, poštivanje prava čovjeka, vladavina prava, demokratski višestranački sustav, da su to najviše vrednote na kojima počinje, na kojima temelji se i leži Hrvatska država. Da je Hrvatska država pravilno ste rekli obranjena na temelju Domovinskog rata, ali zaboravili ste i izvorišne odredbe. To ste dužni poštivati, dužni. Možete se s tim slagati ili ne, ali ovdje ste dužni dok ste u Hrvatskoj, zapravo svaki građanin je dužan poštivati i držati se Ustava i zakona pogotovo mi zastupnici. Dakle, što se tiče nekih vrijednosti na koje ste neki dan, ali to se nastavlja na ovu vašu priču, danas to eksplicitno niste rekli gdje ste vi „za dom spremni“ izjednačili sa pozdravom „smrt fašizmu sloboda narodu“. Pročitajte izvorišne osnove [[Upadica Tepeš: Vrijeme.]] Da je Hrvatska država nastala upravo na temeljima zemaljskog, odluka Zemaljskog antifašističkog vijeća narodnog oslobođenja nasuprot Nezavisnoj državi Hrvatskoj. To, u to se trebate zaljubiti dragi moji.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić.
Dakle, kad sam govorio o pravima većine i pravima manjine, ja mislim da sam ja bio jasan. Dakle, ja nisam uopće uspoređivao čija prava su dominantna, čija prava su više ili manje ugrožena. I uopće ne dvojim da su i prava nekih manjina u nekim slučajevima ugrožena. Ali sam samo rekao da treba jednako postupati i da ovaj način tumačenja ljudskih prava kao što sad, kojem sad svjedočimo nije dobar jer ignoriraju prava većine. Dakle, ispada kao da većina prava nema, kao da prava, vrijednosti većine ni na koji način ne mogu biti ugrožena i nikad se ne trebaju niti štititi, ni promovirati. A ja sam vam upravo dao primjere u kojima se to događalo. Dakle, ponavljam jednako postupanje prema svima. Drugo, što se tiče, dugo ste mi citirali Ustav i tu se slažem sa vama i te vrijednosti svakako treba promicati. Ali nisam vidio točno gdje sam se ja u svojem govoru barem ovom ogriješio o Ustav ili vi mislite da nešto nije dobro osim što sam rekao ono da je pravobraniteljica, to sam i jučer rekao, da sam rekao da je pravobraniteljica dosta govorila o pozdravu „za dom spremni“ koji je izazvao loše stvari, a nije ništa govorio o vašem pozdravu „smrt fašizmu sloboda narodu“. Ja sam rekao, gledajte ja ne ulazim sad u značenje tog poklika. Mi možemo ako govorimo o značenju reći da i poklik „za dom spremni“ da je netko spreman nešto za dom napraviti isto pozitivan. Ali je činjenica da je pod tim usklikom su rađeni i neki zločini. Isto tako kao što je pod usklikom „za dom spremni“ su rađeni nekakvi zločini, tako i pod usklikom „smrt fašizmu, sloboda narodu“ zaista velikom broju ljudi u Hrvatskoj i tijekom Drugog svjetskog rata i nakon toga su učinjeni brojni zločini i to nije u redu. I nije u redu da govorite takve usklike, kao što, isto kao što tražite od ljudi [[Upadica Tepeš: Vrijeme.]] da „za dom spremni“ ne govore, pa suzdržite se, pa nemojte ni vi ovo govoriti. Zašto svađat hrvatski narod?.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik, replika uvaženi zastupnik Davor Penić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Ladislave, umjesto da pričate o izvješću, vi pričate o pojmu morala i govorite da je sve relativizirano, a vi relativizirate stvar. Sustav vrijednosti bi trebao biti sustav pozitivnih propisa, a moral je ono, skup normi, pravila koji je opće prihvaćen, nije propisan. Za moral postoji konsenzus o ponašanju za razliku od ovih pozitivnih propisa koje kontrolira pučka pravobraniteljica. Znači u ovom izvješću o radu pučke pravobraniteljice je uočeno da postoji jedna izrazita diskriminacija i po rodoslovlju i po spolu i da na tim pitanjima treba postojati opći društveni konsenzus da ih prevladamo. A vi sad se žalite kako je pravobraniteljica upozorila gospođu Markić. To je totalno promašena tema za ovu diskusiju. Znači, krenuli ste pričat o moralu pa ste zalutali malo u pravne propise, pa ste se opet vratili u moral. Vi relativizirate stvari. Ja se ne želim prepucavati sa vama kao što se Ingrid prepucava „za dom spremni“ ili „smrt fašizmu“. Ja ne živim u prošlosti, ja živim u budućnosti i zanima me šta će bit u narednom razdoblju u kojem ću ja i moja djeca živjeti. I dosta mi je tih vraćanja u '41. i '91. To je prošlo vrijeme, hajmo naprijed, hajmo rješavat probleme.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić. Izvolite.
Dobro, pažljivo sam vas slušao. Nisam točno shvatio u čemu sam ja to relativizirao niti moral. Vi ste rekli što je moral. Ja osobno smatram da dijelovi morala moraju biti zapisani u propisima, i jesu. Dakle, vi imate u odgojno-obrazovnom sustavu određene vrijednosti, imate u Ustavu određene vrijednosti definitivno moralne kategorije koje su zapisane na kojim vrijednostima počiva. Prema tome, ne razumijem što sam ja tu relativizirao u tome. Primjer jedan je Željka Markić, drugi jučer sam dao pismo pučke pravobraniteljice UN-a, dao sam primjer o referendumu o braku, mislim tri ili četiri primjera sam dao jučer kojima sam pokazao da pučka pravobraniteljica nije štitila vrijednosti većine. Dakle, to nije nikakvo relativiziranje nego je bilo dvostruko mjerilo. Znači kad netko tko promovira kršćanske vrijednosti kad se njemu kaže ti nisi dobrodošao ili ti ne bi trebao gostovati na HRT-u onda je to ok, nek' se ta osoba malo snađe. A da ja kao što sam rekao kažem nekom pripadniku neke manjine ti ne bi trebao govoriti na HRT-u onda bi bila haranga protiv mene. Razumijete? Samo sam govorio o tim dvostrukim kriterijima. Ovo, vidim da se voli poentirati vraćanje u prošlost itd. Vidite da ja baš nisam u ova tri mjeseca ulazio u nekakva prepucavanja pogotovo po tim temama. Samo sam spomenuo, zato jer sam tu vidio jedan eklatantan primjer i ne kanim više ulaziti u to. Dakle, ja zaista mislim da i vi i ja svi trebamo osuditi sve totalitarne režime i nadam se da onda kad se to učini i kad stručnjaci, ne mi nego stručnjaci istraže sve zločine i definiraju nekakvu povijesnu istinu da ćemo onda završiti s tom pričom i da će povijest zaista onda biti učiteljica života. Hvala.
Zahvaljujem. Uvažena zastupnica za repliku se javila Gordana Sobol, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Ilčić dakle ljudsko pravo je pravo pojedinca, ljudska prava su prava dakle svake građanke, građanina svakog pojedinca i pojedinke u nekom društvu, govorimo sada o Hrvatskoj. Mi ne možemo govoriti o ljudskim pravima većine i ljudskim pravima manjine. I vi ste kazali da je zato što kao mi osiguravamo ili netko hoće da osiguramo ljudska prava manjinama da su ugrožena ljudska prava većine. Mislim negdje mi se čini da ste pobrkali lončiće. Demokratičnost svakog društva, demokratičnost te većine u nekom pogledu je li to zbog nacionalnosti, zbog ovog ili zbog onog se očituje o tome koliko kao društvo osiguravamo da svi drugi koji ne pripadaju toj većini, ali i zbog nekih svojih pripadnosti nekoj seksualnoj skupini, vjerskoj skupini, nacionalnoj skupini, dakle koliko i mi i oni ostvaruju na isti način osnovna ljudska prava koja su jednaka bez obzira da li se radi o Hrvatu, o Mađaru, o homoseksualcu, o transrodnoj osobi ili ne znam kome ili osobi sa invaliditetom. Dakle, to je bit ljudskih prava. I u tom smislu dakle smatram da i pučka pravobraniteljica je ta koja na taj način ustvari promiče i u hrvatskom društvu potrebu za ostvarivanjem svake vrste ljudskog prava svakog pojedinca i pojedinke bez obzira da li u tom času pripada većini, manjini ili ne znam čemu. I stvarno su ja bih stvarno rekla izvan pameti ustvari da time što na primjer smo omogućili da homoseksualni parovi npr. ostvaruju životno partnerstvo da smo time ugrozili ljudska prava većine. Mi smo ugrozili njihova prava jer im još uvijek ne dozvoljavamo da usvajaju djecu na primjer, i zbog toga što ste vi svojim referendumom nažalost uspjeli u Hrvatskoj unazaditi ustvari i odredbe Ustava i Obiteljskog zakona i niza drugih zakona jer ste pravo na brak osigurali samo većini. Vi ste ustvari unizili ljudska prava jednog dijela građana i građanki ove države.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić.
Poštovana gospođo Sobol u onom dijelu regularnom od 2 minute koje ste govorili se mogao bih reći u svemu slažem s vama. Dakle, slažem se ljudska prava trebaju biti dostupna svakom čovjeku. I ono što zamjeram, što mislim da sam dosta jasno rekao je to da pučka pravobraniteljica nije štitila prava i onog dijela koji je u većini. Podrazumijevajući valjda to da ako je netko u većini da je onda gazda i da radi što hoće, a nije tako. Dakle, ljudska prava mogu biti ugrožena i kod ljudi koji spadaju u većinu u bilo kojem smislu. To je prva stvar. Druga stvar, u onom dodatnom bonusu koji ste govorili se apsolutno ne slažem s vama. Kao što sam rekao jučer u replici mi imamo uređeno društvo, osim individualnih prava poznajemo i prava određenih institucija. Znači institucija kao institucija mora imati nekakva svoja prava. Jučer sam navodio primjer Glazbene akademije koja ima pravo reći kad netko nema sluha nemoj doći jer ja ću vam prvi reći ako imate u orkestru jednu osobu bez sluha koja svira falš orkestar će loše zvučati. Razumijete? Dakle, sustav propada. Imate jednog pilota koji ne vidi dobro, može srušiti avion. Dakle, zato institucije moraju imati same po sebi nekakva prava. Jednako tako institucije koje štite određene vještine poput upravljanja avionom tako i institucije koje temelje nekakve ljudske odnose poput braka. I kad mi neku instituciju degradiramo bez obzira samo zato jer netko tko inače ne bi imao mogućnost pristupiti toj instituciji onda degradiramo i cijeli sustav vrijednosti koji čini neko društvo. I još da samo citiram Europski sud za ljudska prava … [[Ne razumije se.]] protiv Austrije gdje je rekao Europski sud za ljudska prava da i homoseksualci imaju jednaka prava kao i heteroseksualci. Homoseksualac se jednako kao i heteroeksualac može oženiti za ženu, homoseksualna žena i heteroseksualna žena se jednako tako mogu udat samo za muškarce. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Molim kolegice i kolege da malo, malo evo još nemamo puno, da čujemo kolegu.
Poštovani kolega vi izvrćete činjenice, zamijenite teze i onda na tom gradite svoju prividno logičnu konstrukciju. To je zanimljivo sofistički ali netočno. Tako vi kažete da je netko protiv isticanja križeva iako križ predstavlja simbol kršćanske vrijednosti. Protiv toga nije nitko kolega. Ako je netko protiv isticanja križeva onda je protiv isticanja križa kao jednog vjerskog simbola u ustanovama države koja je sekularna. A križ se može isticati u svim vjerskim objektima i na privatnim objektima jer je to pravo svakog čovjeka. Prema tome, vi ste tu zamijenili jednu tezu i onda gradite tu svoju prividno logičku konstrukciju. Kažete da su "Za dom spremni" i "Smrt fašizmu sloboda narodu" jednaki i jednako neprihvatljivi, e pa nisu jer "Za dom spremni" je jedan simbol, simbol, ja ne govorim o značenju, jedan simbol ustaštva i fašizma. A "Smrt fašizmu sloboda narodu" je simbol borbe protiv toga fašizma. Jedno je simbol zla, drugo je simbol borbe protiv zla. Između njih ne može biti stavljen znak jednakosti. Ako vi stavljate znak jednakosti između toga vi onda relativizirate što su vam rekli, vi onda zagovarate taj fašizam i protivite se antifašizmu jer tvrdite da su oni isti. U tome i jest stvar, ja znam da vi znate da je točno to što ja govorim, ali vi jednim sofizmom nastojite to izvrnuti. Pravo manjine i pravo većine. Gledajte većina je zaštićena samim time što je većina. Manjina ne može samu sebe zaštititi. Zašto? Zato što je manjina. Manjinu, prava manjine može zaštiti samo većina i to je zadaća i pučke pravobraniteljice i o tome ona govori.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić.
Prvo ovaj početak sam shvatio kao kompliment da bar prividno izgleda logično, ajde napredujemo. Kad smo kod izvrtanja teza, dakle reći ću, naravno da sam mislio o stavljanju križeva u javnom prostoru jer niti vi, niti nitko drugi ne bi imao ništa protiv stavljanja križeva u privatnim prostorima. Dakle, samo o tome i govorim. Vjerojatno znate za slučaj Lauci protiv Italije na Europskom sudu za ljudska prava gdje Europski sud za ljudska prava dakle prvo tijelo koje tumači ljudska prava, rekao bih čak i u svijetu je jasno rekao da ateizam nije službeni svjetonazor, a sve drugo privatni kako vi tumačite u po mom mišljenju u vašoj promjeni teza. Ja tako bar mislim. Dakle, nego pluralno društvo živi od više paralelnih svjetonazora koji žive zajedno i on je stao, Europski sud za ljudska prava rekao je da Italija ima pravo u javne prostore stavljati križ i ni jedna druga zemlja nakon toga niti nitko drugi to nije pokušao osporiti. Nadam se da se sad vaš kolega neće ismijavati kao što je prije minutu, sad čita laptop, kad se ismijavao prošloj presudi Europskog suda za ljudska prava koju sam citirao prije 4 minute. A što se tiče "Za dom spremni" ja zaista nisam rekao, pogledajte fonogram da smatram da se radi o istom, niti imam potrebe izjednačavati i uspoređivati itd. Ja sam samo rekao da je i pod ovim usklikom koji ste vi i gospođa Ingrid rekli da je pod tim usklikom zaista poginulo dosta ljudi i u ratu i nakon toga i da to njih boli i da ne trebamo svađati hrvatski narod. I da to je isto jedan od primjera u kojem ta tobože većina za koju vi automatski smatrate da ima sva prava se može osjećati diskriminirano da upotrijebim vaše riječi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Molim završilo je vrijeme rasprava i replika. Ja molim uvažene kolegice i kolege da saslušamo završno izvješće uvažene pučke pravobraniteljice Lore Vidović. Ako govorimo o pravima dajemo onda i pravo pučkoj pravobraniteljica da nešto kaže u Saboru a da ju ne ometamo. Izvolite.
Pretpostavljam da će danas ipak biti možda malo više pažnje nego jučer nakon završetka glasovanja. Kao i svake godine ovo je isto bila jako zanimljiva rasprava koja je naravno išla puno šire od izvješća ali ja ću se u ovom svom kratkom, nadam se kratkom završnom izlaganju ograničiti na one dijelove koji se odnose na izvješće i na 2015.godinu. Neću ulaziti ni u 2014., ni u 2016., ni u nadležnosti posebnih pravobraniteljica. Nisam pravobraniteljica za djecu, također ne pratim ni pitanje ravnopravnosti spolova, niti prava osoba s invaliditetom iako sa pravobraniteljicama jako dobro surađujem. Posebno se na početku želim zahvaliti svim zastupnicima i zastupnicama na prijedlozima i na konstruktivnim kritikama. Ja sam prva koja ću reći da izvješće sasvim sigurno može biti puno bolje i mnogo od ovih stvari koje ste istaknuli ćemo sigurno uzeti u obzir za slijedeću godinu. Posebno se zahvaljujem svima od vas koji ste pročitali integralni tekst izvješća prije sudjelovanja u raspravi, mislim da je to jako dobro, važno i korisno i pogotovo svima koji ste prepoznali trud koji je uložen u njegovu izradu i zato bih odmah iskoristila priliku i zahvalila se ovim putem svim kolegicama i kolegama iz Ureda pučke pravobraniteljice od kolegica i kolega u administrativnim poslovima, do svih savjetnika, savjetnica i zamjenica i zamjenika koji su u tome pomogli ne samo dva dana slušajući ovu raspravu i komentirajući, dajući mi informacije o nekim pitanjima koja ste postavljali nego i tijekom cijele godine. Mislim da je to trud koji je izuzetno velik i treba biti prepoznat. Mislim da je važno na početku reći nekoliko riječi o zakonskim okvirima. Pučki pravobranitelj po Zakonu o pučkom pravobranitelju, nadzire tijela javne vlasti koje su u onom širem smislu nabrojani u Zakonu o pučkom pravobranitelju, samo u diskriminacijskim ovlastima po Zakonu o suzbijanju diskriminacije u odnosu na privatni sektor. Usput ću odmah reći da to djelomično daje odgovor na vaše pitanje zašto nije više naglašeno radni odnosi u gospodarstvu i obrtu, tradicionalno to nije ombudsmanska nadležnost do 2014. a zapravo bih rekla do prošle godine. Mi nismo imali kapaciteta raditi radne odnose u gospodarstvu i obrtu jer nije klasična ombudsmanska nadležnost. Od prošle godine ćemo to puno snažnije pratiti, odnosno već je u ovom izvješću snažnije nego u prethodnima pa će i u budućnosti biti puno više. Dakle ono što su naše ovlasti je davati mišljenje, prijedloge, preporuke i upozorenja. Pučki pravobranitelj nije po mom iskrenom mišljenju, niti ne treba biti tijelo sa izvršnim ovlastima, nikako imati izvršne ovlasti. Izvršne ovlasti ima Vlada, imaju izvršna tijela na lokalnim razinama. Pučki pravobranitelj je tu i tako je to u cijeloj Europi da usmjerava javne vlasti u iznalaženju boljih sustavnih rješenja putem mišljenja, prijedloga, preporuka, upozorenja u pojedinačnim predmetima i kroz najvažniji alat putem izvješća koje jednom godišnje podnosimo Hrvatskome saboru. Dakle na meni je da ukazujem, da pratim, da ukazujem, da predlažem. Na Vladi je zapravo da predlaže rješenja za ono što ja kao pučka pravobraniteljica uočim. Na Saboru je da donosi dobre zakone, na Vladi je onda da te zakone provodi. Izvješće je samo jedan alat, najvažniji alat s kojim ja imam jednom godišnje priliku vama skrenuti pozornost na one probleme koji su uočeni. Samo još jednu rečenicu bih htjela ponoviti o metodologiji za izradu izvješća odnosi se na prikupljanje podataka. Među 362 tijela koja smo zatražili da nam dostave podatke su i predstavnici vjerskih zajednica kako većinske tako i brojnih manjinskih zajednica koji su imali priliku i mnogi od njih i odgovorili i dostavili informacije koje smatraju važne u mjeri u kojoj smo mogli, uključili smo ih u izvješće. Kada bismo pisali o svakom dopisu i svakom predmetu izvješće bi imalo 5 tisuća stranica i nitko ga ne bi pročitao. Što se tiče javnih reakcija, mojih javnih reakcija o kojima je jučer puno bilo riječi, činjenica da ne istupamo u pojedinačnim predmetima nije slučajna i to ne znači naravno da ako o nečemu niste čitali u novinama ja o tome, odnosno moj ured o tome nije postupao. Naravno da se ne događa samo ono što, o čemu mediji pišu. Tako ću i nastaviti. Jedan razlog je što u pojedinačnim predmetima brinemo o zaštiti privatnosti pritužitelja i o toj zaštiti privatnosti je ovdje bilo riječi i skrenula bih pažnju i na to evo i u konkretnom slučaju da zapravo postoji i institucija koja se zove Agencija za zaštitu osobnih podataka kojoj se onda u tom kontekstu građani mogu obratiti za pomoć. Kada se radi o nekim javnim fenomenima ili događajima u društvu koji možda nisu vezani uz određenog pojedinca pa nema opasnosti od izlaganja privatnosti smatram da je snaga ove institucije upravo u tome da djeluje institucionalno i temeljem prava. Biti stalno u medijima nije znak, mjera i ocjena kvalitete. I sasvim sigurno to ništa ne govori ili jako malo govori o svom onom sadržaju o kojem mi u uredu radimo i proučavamo. Nemam i ne trebam imati ulogu društvenog cenzora a činilo mi se jučer da u više izlaganja sam to čula zašto nije reagirala, zašto se nije uključila, zašto nije kada ovo ili ono. Moja uloga je provesti kvalitetnu pravnu analizu i procijeniti je li u nekoj situaciji pogotovo kada je društveno kontroverzna jesu li ugrožena ljudska prava ili načela jednakosti. Moja primarna uloga nije o tome govoriti za medije neprestano i stalno biti prisutna. I to blisko povezano i sa aktivnostima ureda u vrijeme političkih izbora, odnosno predizbora i kampanja o čemu sam jučer govorila i pisala u izvješću. I tu ono što mislim da zapravo svi jako dobro znate je da ja ne sudjelujem u političkoj utakmici, da se ne uključujem i nije mi uloga da se uključujem u političku debatu u vrijeme izbora i da nisam i ne trebam biti politički arbitar u predizbornoj kampanji. Svoj ulogu u tom smislu ima Državno izborno povjerenstvo i Ustavni sud i ja njima naravno prepuštam. Moja uloga je da vam o tome govorim u godišnjem izvješću što sam i napravila. Osim toga što se tiče političkog izražavanja neovisno radi li se o predizbornoj kampanji ili nekoj drugoj situaciji sigurno je da ona ima središnje mjesto u demokratskom društvu i da o tome postoji praksa Europskog suda za ljudska prava. Mogu samo ponoviti da se od vas političara kao i od javnih osoba bilo da su to ljudi iz kulturnog, umjetničkog ili aktivističkog svijeta očekuje puno veća tolerancija na oštro, na javno, kritično, satirično pa čak i uvredljivo preispitivanje političkih stavova, odnosno vrijednosnih sudova i društvenog djelovanja i da naravno imate i odgovornost za izrečenu javnu riječ. Danas je bilo puno više nego jučer i to mi je jako drago, govora o ekonomskim i socijalnim pravima koje se stvarno odnose na sve naše građane. Evo mogu reći još neke podatke da u Hrvatskoj liječenje teško bolesnih pacijenata ovisi o stanju na računu bolnice u kojoj se liječe. Puno vas je govorilo i o položaju u ruralnim područjima i to kako stanovnici nemaju dostupnost javnih usluga i kako su ceste neprohodne. Lani 12 tisuća branitelja je podnijelo zahtjev za stambeno zbrinjavanje. Pročitala sam u novinama da se ne brinem za prava branitelja uz rečenicu koja je upravo prenesena iz izvješća. Spomenuli ste i neke od konkretnih problema kojima bi se možda kratko osvrnula, pitanje vodoopskrbe u Voćinu je postupak koji vodimo. Gospodin Leko je predložio tješnju suradnju sa Inspektoratom rada. Brzo smo prošli kroz predmete i utvrdili da jedan u prosjeku jedan predmet tjedno šaljemo Inspektoratu rada na nadležno postupanje. Što se tiče prosvjetne inspekcije nema ih dovoljno i nisu kapacitirani. Dakle u svakom slučaju treba jačati prosvjetnu inspekciju i što se tiče kolektivnog smještaja u naselju Dumače prema informacijama Državnog ureda za obnovu i stambeno zbrinjavanje oduženi su postupci izdavanja uporabnih dozvola i zato je odgođeno zatvaranje objekta s najvećim brojem korisnika prognaničkog naselja Mala Gorica. Mi smo o tom problemu pisali i u prošlogodišnjem izvješću i u ovogodišnjem i sasvim sigurno ćemo se tom temom nastaviti baviti jednako kao i obilazit navedene lokalitete. Mogli ste primijetiti da smo ove godine imali dramatično veliki broj obilazaka u odnosu na prošlu godinu. Taj porast nam je bio 227%. Što se tiče ruralnih područja upravo zato što smo prepoznali probleme o kojima se i ovdje danas govorilo na lokalnoj razini to je jedan od prioriteta u našem radu u ovoj i sljedećoj godini. Vjerojatno neće na tome ni stati. Počeli smo mapiranje županija u suradnji sa zajednicom županija. Radi se o jednom zaista vrlo ozbiljnom zalogaju i nadamo se obići sve županije u iduće dvije godine i napraviti analizu koja će biti relevantna i važna pri donošenju bilo kakvih odluka koje će se odnositi na reformu lokalne uprave baš u odnosu na najranjivije skupine bilo da se radi o socijalnoj isključenosti ili o drugim, pripadnicima drugih manjina. Pročitala sam danas u vijestima da se i u izvješću nigdje ne spominje denacionalizacija pa onda pozivam da pročitate 127.stranicu izvješća o kojima se baš o tom problemu piše. I nažalost uopće nije bilo rasprave o stanju u zatvorskom sustavu i o radu nacionalnog preventivnog mehanizma. To se čini kao da zapravo nije niti o izbjeglicama tako da to nije očito u interesu zastupnika. Jako puno pažnje zapravo i očekivano bilo je usmjereno na prava manjina i uglavnom etničku diskriminaciju. Mnogo toga je bilo rečeno i jučer i danas. Ja bih se ukratko zaista i ovako vrlo jednostavno ograničila na konstataciju da ljudska prava naravno su zajamčena svima bez obzira na etničku ili vjersku pripadnost, imovno stanje, dob, spol, političko ovjerenje, druge okolnosti koje su sve zapisane u Ustavu. Diskriminacija je kada netko s vama postupa lošije nego s drugima u usporedivoj situaciji zbog neke od točno određenih karakteristika. Većina je ta koja ima moć, većina određuje društvene norme, većina određuje društveno prihvaćene vrijednosti, ima lakši pristup medijima, većina ima lakši pristup drugim društvenim dobrima i upravo zato je potrebno manjinama stvoriti uvjete da i oni imaju pristup društvenim dobrima jednako kao i pripadnici većine i upravo zato prava manjine ne treba gledati kao na ugrozu prava većine. To je po mom mišljenju suština. Naravno da je moguće biti diskriminiran kao pripadnik većine u odnosu na osnove i područja što se tiče RH kako su određena u Zakonu o suzbijanju diskriminacije. Radi li se o diskriminaciji po nekoj od zaštićenih osnova u nekom od propisanih područja, procjenjuje se od slučaja do slučaja imajući u vidu sudsku prasku domaćih sudova, Europskog suda za ljudska prava kao što je gospodin Nemčić govorio, suda u Luxembourgu jednako tako. U odnosu na među odnos odnosno procjenu međuodnosa sloboda govora i diskriminatornog govora, radi se o jako naravno tankoj liniji i to nije i ne treba biti stvar subjektivne procjene. To je bilo također jedno od pitanja na temelju čega procjenjujemo što je sloboda govora, što nije. To je pitanje zakonskog određenja i u konačnici prakse domaćih sudova, Europskog suda za ljudska prava i suda u Luxembourgu standarda Ujedinjenih naroda, Vijeća Europe i EU. U konačnici naravno sud je taj koji donosi odluku je li nešto govor mržnje, je li nešto zaštićenom slobodom govora ili nije. Što se tiče pojedinačnih povreda koje ste danas spominjali pogotovo u situacijama u kojima pučka pravobraniteljica o nečemu nije postupala, lijepo vas molim da ne samo da mi vi prosljeđujete pritužbe kako ih dobijete tijekom godine a ne samo na plenarnoj sjednici kada to snimaju kamere zato što mi povodom njih zaista pokrećemo ispitne postupke ako smatramo da postoje imalo osnovanosti odnosno da su u nadležnosti ureda. Molim vas da i upućujete građane da nam se obrate. Vrlo smo neskloni otvarati predmete po pojedinačnim povredama temeljem medijskih natpisa i reći ću vam zašto. Jedna je ta što naravno medijski natpisi nisu uvijek jako pouzdani i iz njih nemamo uvijek nužno pravu informaciju o tome u kojoj se zapravo povredi radi. Druga stvar je što nam je jako otežano ako ne i nemoguće komunicirati s tom osobom jer nam se nije obratila nego za povredu s nama putem medija. Treća stvar je zato što kada se radi o punoljetnim poslovno sposobnim građanima moramo pretpostavljati da ta osoba želi postupanje Ureda pučke pravobraniteljice da bi se i obratila. Ne smijemo presumirati suprotno, a govorim to zato jer smo imali situacije u kojima se upravo to dogodilo i takve situacije mogu imati ozbiljne neželjene posljedice kada se zaista može postavljati pitanje ozbiljne odgovornosti što mislim da bi trebalo izbjegavati. Zato vas molim da kad god imate neka saznanja ili vam se građani obraćaju da ih upućujete da nam zaista podnesu pritužbu, odnosno podnesak. Evo ljudi nam se učestalo obraćaju i mailom. Osim toga, kad bismo postupali prema svim medijskim objavama u kojima nam se učini da bi moglo biti temelja zapravo ništa drugo ne bismo mogli ni raditi, nego samo čitat novine i otvarat postupke. A u tom slučaju bi oni građani koji nemaju pristup medijima bili itekako zakinuti. To dovodi i do pitanja porasta broja pritužbi, jel' ih dobro imati više ili manje. Ja mislim da je dobro imati što više pritužbi. Moj cilj je imati više pritužbi, radit više. To ne znači da povreda ljudskih prava ima više, iako vjerojatno ima ali govori o tome da nam se ljudi više obraćaju, da puno više toga znamo pogotovo što se tiče diskriminacije kod koje ne samo u Hrvatskoj nego i širom Europe postoji veliki problem sa nedostatnim prijavljivanjem iz brojnih razloga o kojima također jako puno pišemo u izvješću. Nekoliko zastupnika me pozvalo da ne kažem i prozvalo što ne štitim ljudska prava zastupnika. Pa onda bih ja na to rekla da naravno da i zastupnici u Hrvatskom saboru kao i svi drugi građani u Republici Hrvatskoj kada su, kada smatraju da su im povrijeđena ustavna ili zakonska prava mogu podnijeti pritužbu pučkoj pravobraniteljici u smislu javne zaštite. Dakle, ne ovog pokretanja postupka kojim ćemo mi utvrditi jel' stvarno došlo do povrede prava pred nekim javno pravnim tijelom, a mislim da zastupnici koji su o tom govorili nisu na to ciljali. Dakle, u smislu javne zaštite ja bih rekla da vi osim što imate imunitet o kojem je isto danas već bilo riječi imate i pristup medijima i pristup informacijama i sredstva kojima jako dobro zapravo se možete obratit na adresu izvršnu koja može pomoći u ostvarenju vaših prava. Pa ću se ja u nedostatku pritužbi kojih mi vi kao zastupnici šaljete i dalje zapravo fokusirati na prava u ruralnim područjima ili u kontekstu zdravlja, obrazovanja i drugih tema denacionalizacije. Mnoge od pritužbi povodom kojih otvaramo ispitne postupke, odnosno mnogi od pritužbi podnesaka koje dobivamo zaista okončavamo općom pravnom informacijom. Jedan zastupnik je to propitao u smislu bismo li mi to trebali raditi, ne uzima li to previše kapaciteta. Moje protupitanje na to je a tko će onda to raditi ako mi nismo ta institucija? Ljudi ne znaju koga da pitaju za zaštitu nekih svojih prava. Ne znaju kome se obratiti. Zaista nemaju informacije. Misle da im mi možemo dati besplatnu pravnu pomoć što naravno ne možemo, osim naravno što se radi o ustavnoj obavezi, radi se i o elementarnoj pristojnosti da kad netko pošalje dopis, podnesak ili pritužbu da se na to odgovori. Ako već odgovaramo onda možemo i napisati kome se konkretno treba obratiti ako to nismo mi. Reći ću samo da što se tiče besplatne pravne pomoći prošle godine u 6 ureda državne uprave nije zaprimljen niti jedan zahtjev za pružanjem primarne besplatne pravne pomoći što pokazuje više od svega da je on građanima zapravo nedostupan, da ga ne koriste, da je to sustav koji nije funkcionalan i da itekako građani ovise o pravnom usmjeravanju i općim pravnim informacijama koji nisu u okviru pravnog savjetovanja i sustava besplatne pravne pomoći. Dakle, na temelju svih tih pritužbi mi pokušavamo vidjeti koje su to opće pojave, koji su opći problemi u sustavu zaštite ljudskih prava i suzbijanja diskriminacije, pa onda zajedno sa svim podacima koje dobijemo sa ove 362 adrese na koje smo poslali zamolbe kako bi izvješće zaista bilo što sveobuhvatnije, objektivnije, cjelovitije. Na meni je da vas na to što je uočeno upozorim. Na vama je da te promjene postignete u suradnji naravno sa svim drugim dionicima. Ono o čemu na ovih 200 strana ja nisam upozorila, a vi ste primijetili svakako vas pozivam da i u okviru drugih institucionalnih mehanizama koje imate na raspolaganju kao saborski zastupnici utječete. I konačno, ja svake godine čujem kako svake godine podnosim isto izvješće i sama imam osjećaj da svake godine kad govorim moram ponovo govoriti iste stvari o tome koje su ovlasti, koje su nadležnosti, koji je naziv institucije. Kako nisam neka od posebnih pravobraniteljica, nego pučka pravobraniteljica ipak izvješće nije isto svake godine. Nije isto utoliko što zaista prikupljajući sve informacije dobivamo nove teme, dobivamo nove naglaske. Već ove godine imamo zaista jako puno novih tema u odnosu na prošlogodišnje izvješće ako ga pogledate. U mjeri o kojoj se radi o istom izvješću, da je, radi se o strukturnim problemima koji se ne mogu riješiti iz godine u godinu. Teško da netko od poglavlja koje je u ovogodišnjem neće biti ponovo u sljedećem, zato jer su to društvene promjene koje su izuzetno spore i žao mi je reći često i prespore. I evo, nadam se da ćemo ove godine zajedno u tome biti uspješniji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić, izvolite.
Samo kratko. Mislim samo jedna stvar. Kad ste rekli da predstavnici većine imaju lakši i veći i bolji pristup medijima od predstavnika manjine. Evo dva primjera. Tijekom rasprave o zdravstvenom odgoju u programu udruge „Grozd“, mislim vjerojatno je svima ta rasprava išla na živce i bila im muka. Od te rasprave meni osobno isto, ali 20000 ljudi je dalo podršku programu udruge „Grozd“ a koalicija koja se okupila protiv tog programa skupila je, isto su skupljali potpise kao peticiju 246 osoba. Imali su neusporedivo veći medijski prostor od nas. Ja sam osobno bio u nekoliko emisije koje sam ja bio sam. Tamo su bili troje ili četvero koji su se borili protiv. Prilikom referenduma o braku, oni koji su bili protiv referenduma o braku mislim oko 80 ili 90% ukupnog medijskog prostora, imate točno izračune, baš su ljudi si dali truda i izračunali točno minutaže i po prime timeu sve su izračunali. Dakle, ipak je bilo dvostruko više onih koji su glasali za brak kao zajednicu žene i muškarca. Evo, samo to sam htio istaknuti da je ta informacija da bi većina imala bolji pristup medijima je ustvari rekao bih vrlo, vrlo netočna odnosno bar dosad je bila netočna a nadam se da će od sad i u tome svi imati jednako pravo na pristup medijima. Ali evo za kraj samo veseli me ovo da ste konstatirali da i pripadnici većine mogu biti diskriminirani odnosno da njihova prava mogu biti ugrožena. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Uvažena pravobraniteljice drago mi je što ste napomenuli da ćete baš usmjeriti se prema nerazvijenim područjima, prema osobama koje se nalaze nezaštićene u tim područjima gdje je uglavnom starija populacija. I nadam se da ćete postići rezultat. Osobno što se tiče moga područja u meni imate potporu, a sigurno i lokalne zajednice s tog područja. Međutim, kazali ste to treba raditi zajedno sa zajednicom županija, da ćete u suradnji sa zajednicom županija jel' surađivati. Inače županije mogu vam kazati su i jesu problem što se tiče moje evo Splitsko-dalmatinske koje imaju odnos baš prema ovome području o kojem ja govorim, baš je primjer Splitsko-dalmatinska županija zbog čega se treba ukinuti ili na neki drugi način organizirati što 50% stanovništva živi van priobalja ili razvijenog područja a … [[Ne razumije se.]] ovako uz izbore parlamentarne lokalne ili županijske ili u dane Alke i Velike Gospe kada dođu jel' znači po potrebi. Jednostavno … [[Ne razumije se.]] saslušajte te ljude sa područja tih posebnih. Istu stvar kao što državna vlast je centralizirala sve tako su i županije sve centralizirale, kako zdravstvo, školstvo, uglavnom u bogatim dijelovima središta gradova. Na to obratite pozornost. … [[Ne razumije se.]] da je baš primjer odnosa prema cetinskoj krajini koja ima 50 tisuća stanovnika više nego Lika je odnos Splitsko-dalmatinske županije primjer kako ne bi trebale županije i župani raditi. Pa obratite na to pozornost. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Gospođo pučka pravobraniteljice ja ne tražim da vi meni odgovorite na ovu repliku i mislim da ste pametno i postupili što na mnoge replike niste odgovarali. Međutim, ovo ću reći radi javnosti. Savršeno je vama, nama svima ovdje pa i onima koji su vas napadali upravo zato što ste tijekom svog ovog mandata ostali na visini svog profesionalnog i ljudskog zadatka i mi ovdje u Saboru svi koji smo otvorena srca i zagovornici ljudskih prava i većine i manjine bi trebali biti ponosni. Međutim, ti takvi vama zamjeraju. Zašto? Zato što upravo radite svoj posao i mnogi se ne mire, i to se ne libe reći. I propagiraju stalno vrlo opasne teze. Da je Hrvatska ugrožena, da je većina ugrožena. Od koga? Od koga je Hrvatska ugrožena? Ja sam pripadnica većine i ja nisam ugrožena od manjine, a možda od jednog dijela te većine i da. Jer to su opasne stvari. Jer s takvim stvarima i propagiranjem ali to je sve ovako nježno, znate blago, nismo mi, mi samo štitimo, nikog mi ne napadamo. To se vidjelo i kod referenduma o braku pa su se onda razotkrili kad smo im mi doskočili i legalizirali istospolne zajednice. E onda je krenuo napad. A mi nismo, nemamo mi protiv ni homoseksualaca, nemamo mi protiv istospolnih ništa, mi samo tražimo da se brak definira kao zajednica muškarca i žene. Pa što je on po zakonu bio nego upravo to? Međutim, evo kreće od nekakvih tobože zaštitničkih ideja a posljedice svjesno ili nesvjesno mogu biti vrlo opasne po pojedinca, po zajednicu, ja ću reći i po većinu i po manjinu, ukratko po Hrvatsku. Vrlo, vrlo opasne stvari. I još nešto, oni koji se, dakle koji i dalje im je opsesija oni koji imaju drugačiju seksualnu orijentaciju ja zaista mislim da su ti ljudi duboko, duboko nesretni u svojim brakovima kad su opsjednuti da uređuju živote i obitelji drugih ljudi.
Zahvaljujem. Ovime zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo sjednicu u 9,30 sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu. SJEDNICA PREKINUTA U 16,50 SATI.
Sada ćemo pristupit glasovanju, imamo samo jednu točku, a to je Izvješće pučke pravobraniteljice za 2015.godinu. Podnositeljica izvješća je pučka pravobraniteljica. Rasprava je zaključena. Sukladno s prijedlogom saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prihvaća se izvješće pučke pravobraniteljice za 2015.godinu. Molim vas glasujte. Tko je za taj zaključak? Imamo … [[Upadica se ne čuje.]] da izvolite, vidim neki dižu ruke.
Nečuveno je da padne izvještaj pučke pravobraniteljice. Nečuveno je da padne izvješće pučke pravobraniteljice. Tražim pauzu od 10 minuta.
Oprostite. Ja vas prvo molim da se utišati. Drugo kolega Radin ne možete usred glasovanja izražavati svoje mišljenje da li je nešto čuveno ili je nečuveno. Prema tome, glasovanje…
Nisam usred glasovanja, nego nakon glasovanja, oprostite. Tražim pauzu. … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] Po Poslovniku gdje piše da sad ne mogu tražiti pauzu? Recite mi, gdje piše?
Glasovanje je završeno. Dakle od ukupno 116 prisutnih, 63 je dakle bilo protiv. … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Ako ne date pauzu, na vašu savjest.
Dakle, utvrđujem da je većinom glasova nije prihvaćeno Izvješće pučke pravobraniteljice kako su ga predložila saborska radna tijela. Dakle budući da vas dosta nije bilo, izvolite kolega Pupovac.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, ja sam iz istih razloga digao ruku iz kojih je držao kolega Radin. Dakle u ime kluba SDSS-a i Reformista smatrao sam i smatram da nakon ovakvog ishoda glasanja o Izvještaju pučke pravobraniteljice Sabor mora napraviti stanku.
Molim vas kolege smirite se. Kolege smirimo se, molim vas malo. Kolega Pupovac, bio bi…
Imali smo situaciju nedavno da ste usred rasprave dozvolili pauzu.
Ja sam dozvolio usred rasprave pauzu?
Predsjedavajući, da li vi ili, ali predsjedavajući.
Ne, ne, pardon, ja nisam dozvolio sigurno usred rasprave pauzu, sad ni rasprava nikakva. Imali smo glasovanje, glasovanje je završeno. Ako bismo uveli praksu a to sam ja u jednoj prilici već i rekao da svatko tko nije zadovoljan sa nečim izrečenim ovdje u dvorani iz bilo kojeg razloga ili izglasanim ovdje u dvorani iz bilo kojeg razloga opravdanog ili neopravdanog svaki put traži pauzu mi bismo iz ovog Parlamenta napravili ono što ja mislim nitko od nas ne želi. Dakle, mi imao poslovničkih mogućnosti tijekom rasprave raspravljati o pojedinim točkama i svi su to vjerojatno iskoristili. Dva dana se raspravljalo o tom izvješću. Prema tome, raditi nešto izvan toga bilo bi uistinu neprimjereno. Prema tome, ja bih samo htio reći još dakle na kraju današnjega dana, budući da vas mnogo nije bilo ovdje da ćemo mi sljedeći tjedan zbog toga što Tijelovo pada u četvrtak nećemo raditi dakle srijedu i petak, početi ćemo raditi da bismo to nadoknadili onaj sljedeći tjedan od ponedjeljka. Najprije će biti svečana sjednica a onda ćemo i utorak i srijedu i četvrtak i petak raditi. Budući da će biti dakle 30. svibnja svečana sjednica, ja bih vam skrenuo pozornost, ja bih vas zamolio da očistimo klupe, da ne ostavimo papire na klupama nego da ih, one papire koje trebamo ili ponesemo sa sobom ili stavimo ispod da ne ostanemo bez njih. Mi ćemo dakle nastaviti sa radom po dnevnom redu i to će biti Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 64. 31.05. će on biti prvi na redu. Hvala vam lijepo. SJEDNICA JE PREKINUTA U 12,15 SATI