Dame i gospodo zastupnici svima dobro jutro! U pogledu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci u tijeku dana će biti održani Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun pa ćemo se ponovo vratiti na ovu točku dnevnoga reda. Prelazimo na 14. Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja, drugo čitanje P.Z. BR. 465; To je drugo čitanje, P.Z. br. 465. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za turizam. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik Ministarstva unutarnjih poslova gospodin Ivica Buconjić. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, gospođe i gospodo zastupnici. Vrlo kratko ću samo obrazložiti neke primjedbe koje su usvojene i neke intervencije Vlade u prvotni tekst zakona. Dakle, jedna od izmjena je da se angažiranje helikoptera može raditi unutar i preko sustava 112. Zatim je pojašnjen pojam nesreće što je bila primjedba zastupnika Stazića. Zatim su povećane novčane kazne za neizvršavanje obaveza iz ovoga predloženoga zakona. Zatim, nismo prihvatili primjedbu da se Hrvatska gorska služba spašavanja može intervenirati i na moru budući da bi to bilo u suprotnosti sa obvezama i ovlastima nacionalne središnjice za traganje i spašavanje na moru. Zatim, oko osposobljavanja kadrova za stručnih poslova u športu prestala je važiti tako da ne može raditi Hrvatska gorska služba spašavanja. Vlada je isto intervenirala sa još nekoliko izmjena tako da je propisano da čelnik Središnjeg tijela državne uprave nadležnog za zaštitu i spašavanje propisuje obrazac uvjerenja o završnoj obuci i načinu vođenja evidencija o izdanim uvjerenjima. Zatim je člankom 8. precizirana visina naknade za sudionike u spašavanju, a koji su u radnom odnosu. Isto tako je brisan stavak 3. članka 11. da su tijela državne uprave, lokalne, područne samouprave, ustanove i druge pravne, fizičke osobe dužne dostavljati Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja podatke s kojima raspolažu potrebne za provođenje temeljnih zadaća Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja jer isto spada u suradnju koja je propisana u stavku 1. i 2. ovog članka. Zatim, sa člankom 12. stavak 1. propisuje da su organizatori športskih, turističkih aktivnosti i u planinskim i u drugim nepristupačnim područjima dužni Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja najaviti mjesto održavanja 8 dana, najmanje 8 dana prije početka tog događanja. Izmjena je u članku 17. gdje se propisuje da se iz državnog proračuna osiguravaju sredstva za izvršavanje zadaća Hrvatske gorske službe spašavanja pa je nabrojano za koje aktivnosti. Člankom 20. ranije 21. propisuje se nadzor nad zakonitošću rada Hrvatske gorske službe spašavanja i njezinih stanica da obavlja Središnje tijelo državne uprave u skladu sa Zakonom o udrugama, a nadzor nad obavljanjem temeljnih zadaća iz članka 5. i javnih ovlasti Središnje tijelo državne uprave nadležno za zaštitu i spašavanje. Člankom 25. se propisuju prekršaji jedinica lokalne, područne samouprave. Taj je članak brisan tko je propisivao kazne i to su uglavnom najbitnije promjene. Znači, jedan dio primjedbi zastupnika u raspravi smo usvojili, a i Vlada je intervenirala sa ovim predloženim izmjenama koje sam nastojao ukratko obrazložiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a gospođa zastupnica Jagoda Martić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Kada smo raspravljali o Zakonu o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja u prvom čitanju svi smo se složili da je donošenje tog zakona nužno jer je sigurnost i zaštita života i zdravlja ljudi na cijelom prostoru neke države primarna, ljudska i strateška javna potreba. 80% Hrvatske čine prostori izvan gradova javnih prometnica i ta područja su isto tako dio Hrvatske i na njima jednako vrijede međunarodne konvencije i obveze o sigurnosti građana. Veliki dio tog prostora posebno pri lošim vremenskim uvjetima i nedostupan je i izvan kontrole drugih nacionalnih institucija, te predstavlja prostor djelovanja i odgovornosti isključivo Hrvatske gorske službe spašavanja. Broj nesreća na teško pristupačnim prostorima iz godine u godinu raste geometrijskom progresijom i prema procjenama ugroženosti i analizom stanja u Republici Hrvatskoj u narednih 5 godina Hrvatsku očekuje uvećavanje broja ovakvih nesreća za 5 do 10 puta. Hrvatska je između ostalog i turistička zemlja, a čitav svjetski turizam sve se više zasniva na aktivnim sadržajima pri kojem turist više ne traži i kupuje robu ili usluge već traži doživljaj. Osim toga, to sve više postaje i stil života nevezano isključivo za turizam. Hrvatska po svojim reljefnim i prirodnim osobinama ima sve uvjete za razvoj svih oblika pustolovnog turizma. Na područjima na kojima se odvijaju aktivnosti koje su sastavni dio takve turističke ponude su izraženja opasnosti i nepredvidljive vremenske prilike i samim tim je i veća mogućnost nesreća, materijalnih i ljudskih gubitaka i šteta. Hrvatska gorska služba spašavanja djeluje tamo gdje je najteže i najopasnije. Evo najnoviji slučaj stradanja češkog turista koji se desio prije nekoliko dana na Biokovu. Čovjek je otišao na Biokovo, planinu koja je nepredvidiva i krije brojne opasnosti. Otišao je potpuno nepripremljen, a napomenula bih da je stanica HGSS-a u Makarskoj tiskala letak za područje makarske rivijere u 10 000 primjeraka u nekoliko svjetskih jezika u kojima upozorava na moguće opasnosti i pojašnjavaju primjerice s kakvom opremom valja ići u planinu, te što činiti u slučaju opasnosti. Letci su razdijeljeni turističkim agencijama i operatorima i da ga nesretni turist pročitao ne bi mu se dogodilo da na Biokovo krene bez mobitela, golih nogu i sa samo litru vode. Konzulica Republike Češke u Hrvatskoj gospođa Hanzova tom prilikom uz zahvalu pripadnicima HGSS-a izjavila je između ostalog i to da je prošle godine u Hrvatskoj živote izgubilo 20 Čeha i to po prvi put niti jedan nije poginuo na cestama. Ranijih godina žrtve prometnih nesreća činile su više od polovice smrtnih slučajeva. Donošenje Zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja je nužan preduvjet da se HGSS može legalno integrirati u jedinstveni nacionalni sustav zaštite i spašavanja. Predlagatelj zakona je nakon provedene rasprave u prvom čitanju uvažio neke iznesene primjedbe i prijedloge i ugradio ih u Konačni prijedlog zakona ali sada imamo apsurdnu situaciju da su se neke primjedbe iznesene od strane Kluba SDP-a sada pretvorile u svoju suprotnost. U nastavku izlaganja ću obrazložiti zašto to kažem. HGSS je u svojoj redovnoj djelatnosti zapravo javna služba koja djeluje u različitim područjima javnih potreba; zdravstva, fizičke kulture i sporta, turizma i gospodarstva, kulture, tu mislim na nacionalne parkove i zaštićene djelove prirode. Zatim u područjima zaštite okoliša, edukacije i obrazovanja, prometa i tako dalje. Upravo iz tih razloga mi u Klubu SDP-a smatramo da Hrvatska gorska služba spašavanja mora imati autonomiju u obavljanju redovite djelatnosti koja u 95% aktivnosti predstavlja preventivu i pripremu kako bi se spriječilo nastajanje nesreća velikih razmjera. Podsjećamo da su ciljevi koji su se donošenjem ovog Zakona željeli postići bili sljedeći: prepoznati spašavanje na nepristupačnim prostorima kao javnu potrebu, a Hrvatsku gorsku službu spašavanja kao nositelja djelatnosti. Nakon 56 godina uspješnog djelovanja trebalo je konačno Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja dati javne ovlasti, osigurati stabilne i neupitne izvore financiranja kakvi su nužni za nesmetano funkcioniranje. Nadalje trebalo je integrirati HGSS u sustav a sve u cilju osiguravanja važne i sve veće javne potrebe u Republici Hrvatskoj. Ovim izmjenama zakona HGSS se ne integrira nego ja bih rekla utapa u sustav, javne uvlasti su minimalne. Ovako izmijenjen Konačni prijedlog zakona više izgleda kao unutarnji akt kojim Državna uprava za zaštitu i spašavanje regulira djelatnost neke svoje ustrojstvene jedinice nego zakon koji temeljem članka 12. Zakona o zaštiti i spašavanju treba urediti redovitu djelatnost jedne neovisne nacionalne institucije kakva bi trebala biti Hrvatska gorska služba spašavanja. Mi u Klubu SDP-a smatramo da ovako predloženim zakonom o HGSS-u za razliku od drugih nacionalnih institucija HGSS nije dobila ovlast organiziranja službe spašavanja u planinama i na drugim nepristupačnim ili teško pristupačnim prostorima. Pa čak i svoju temeljnu djelatnost tek izvršava na poziv centra 112. U Prijedlogu zakona u prvom čitanju članak 6., stavak 3. glasio je: «Hrvatska gorska služba spašavanja akcije traganja i spašavanja izvršava i na poziv Centra 112 te je dužna izvijestiti isti o akcijama koje je poduzela na zahtjev drugih tijela ili fizičkih osoba. U Konačnom prijedlogu zakona, članak 6. postao je članak 5. i bez ikakvog povoda izbrisano je ono slovo «i». Pa stavak 3. sada glasi: «Hrvatska gorska služba spašavanja akcije traganja i spašavanja izvršava na poziv Centra 112.» Znači isključivo na poziv Centra 112. Neosporno je da je u slučaju velikih nesreća i katastrofa Državna uprava za zaštitu i spašavanje krovna organizacija koja rukovodi i koordinira sa svim segmentima i službama koje su sastavni dio sustav zaštite i spašavanja pa tako u slučajevima nesreća velikih razmjera i katastrofa rukovodi i upravlja i djelovanjem HGSS-a kao sastavnim dijelom čitavog sustava. Ali u obavljanju redovnih aktivnosti a one čine kao što sam već rekla 95% ukupnih aktivnosti HGSS-u treba ostaviti što veću autonomiju jer jedino tako njeno djelovanje može biti maksimalno učinkovito. Klub SDP-a smatra da nije interes države centralizirati i autorizirati sve što se tiče zaštite i spašavanja u Republici Hrvatskoj. Cijeli svijet se decentralizira. Države prenose ovlasti na lokalne zajednice i nevladine strukture. Vizija sustava zaštite i spašavanja koji se pokreće iz jednog centra u glomaznom nadležnom državnom tijelu nije interes unesrećenih i takav sustav zaštite i spašavanja sigurno neće biti kompatibilan sa Europom. Prilikom rasprave u prvom čitanju upozoravali smo i na problem helikopterskog spašavanja i rješenja koja se, i rješenje kojim se predlaže Konačnim prijedlogom zakona je lošije od prve verzije. Naime sada članak 5., stavak 2., podstavak 11. glasi: «Organiziranje transporta ozlijeđenih i oboljelih osoba i pripadnika Hrvatske gorske službe spašavanja sa planina i drugih nepristupačnih područja te podnošenje zahtjeva nadležnim službama za helikopterski transport posredstvom Centra 112.» Izostavljen je onaj dio koji je bio u prvoj verziji Prijedloga zakona gdje je pisalo «osim u slučaju kada organizator aktivnosti posjeduje helikopter i osigurava nazočnost pripadnika Hrvatske gorske službe spašavanja.» Ovako predloženim člankom u Konačnom prijedlogu Zakona o HGSS-u primjena helikoptera u spašavanju i transportu unesrećenih i pripadnika HGSS-a vezuje se isključivo uz Centar 112. Nije nam jasno zbog čega se inzistira na takvom modelu kada je to potpuno neeuropski model, čak i štetan i skup. Svatko tko je registriran u Republici Hrvatskoj i Europi za zračni promet prema međunarodnim propisima o zračnoj plovidbi može za svoj novac i naravno trošak raditi sve u okviru svoje djelatnosti. Svatko može surađivati i sa HGSS-om pa će ako ostane ovakvo rješenje Hrvatska gorska služba spašavanja i Hrvatska država biti vjerojatno jedine u koje Nacionalna gorska služba spašavanja tek smije podnijeti zahtjev za korištenje helikoptera. Praksa u Europi i svijetu je da naručitelji i financijeri helikopterskog transporta mogu biti osiguravajuće kuće, privatne osobe i svi zainteresirani koji plaćaju helikopter i angažiraju gorsku službu spašavanja da bi se, da bi sa nepristupačnog terena izvukao i transportirao ozlijeđeni. Gorsko spašavanje i transport ozlijeđenih nužno je vezano za helikopterski transport. Napomenula bih da pripadnici HGSS-a imaju međunarodne i hrvatske certifikate za helikoptersko spašavanje. Ovako predloženim zakonskim rješenjem djelovanje HGSS-a vezuje se za podnošenje zahtjeva Državnoj upravi za zaštitu i spašavanje čime se nepotrebno komplicira cijela akcija spašavanja što u konačnici može značiti nepotreban gubitak dragocjenog vremena. Jedan od ciljeva ovog zakona je osigurati stabilne i autonomne izvore financiranja tako da HGSS dobije svoju jasno određenu poziciju u proračunu i da dobije status po modelu Hrvatske vatrogasne zajednice ili Hrvatskog crvenog križa. O tome smo govorili i prilikom prvog čitanja međutim predlagatelj nije uvažio primjedbe Kluba SDP-a i u Konačnom prijedlogu ovog Zakona predloženo je rješenje koje određuje da se sredstva osiguravaju u državnom proračunu u financijskom planu središnjeg tijela državne uprave nadležnog za zaštitu i spašavanje što je u stvari za HGSS još nepovoljnije rješenje od onog u prvom prijedlogu zakona koje ostavlja mogućnosti da se ta sredstva osiguravaju i na pozicijama drugih tijela državne uprave koja su uključena u provedbu programa zaštite i spašavanja na nepristupačnim prostorima. Ako ovako ostane bojimo se da ćemo i prilikom donošenja Državnog proračuna za 2007. godinu imati istu situaciju kao i svih ovih godina kada smo upozoravali na to da sredstva za HGSS u proračunu nema odnosno sredstva su bila osigurana na pozicijama zdravstva i socijalne skrbi i Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka ali nisu bila osigurana na poziciji Državne uprave za zaštitu i spašavanje odnosno HGSS nije imao svoju precizno utvrđenu poziciju u proračunu a nema ih ni u projekciji do 2009. godine. Ako Vlada ostane pri ovakvom rješenju bojimo se da će HGSS i dalje ovisiti o nečijoj dobroj volji na temelju koje će se određivati koliko sredstava će se iz ukupne sume izdvojiti za potrebe ove djelatnosti. Što se tiče financiranja od strane jedinica lokalne uprave ono je i do sada postojalo samo je bilo neobavezno. Znamo da je danas situacija takva da se jedinicama lokalne uprave pokušavaju stalno nametnuti nove obaveze i nameti a dobar dio njih jednostavno nije u mogućnosti sve te obaveze isfinancirati ali tu bi trebalo razmisliti kako uključiti sve jedinice lokalne uprave na čijem području stanice HGSS-a djeluju u skladu s njihovim mogućnostima. Na primjer, situacija u Splitsko-dalmatinskoj županiji tamo županija Splitsko-dalmatinska i grad Split u cijelosti financiraju Gorsku službu spašavanja Split mada ta stanica najviše djeluje na području Sinja, Omiša, Imotskog, Vrgorca pa čak i otoka. Smatram da bi se i ti gradovi trebali uključiti na neki način u financiranje Gorske službe spašavanja tako da bi se po tom modelu donekle rasteretili oni koji sada daju sve kao što je to grad Split i županija a oni koji ne daju ništa ne bi bitno osjetili novi teret financiranja. I na samom kraju smatramo da je apsolutno nužno i uopće nije upitno da je Zakon o gorskoj službi spašavanja neophodno i potrebno donijeti. Trebalo ga je donijeti i puno ranije jer to su ljudi koji u svakom slučaju na najbolji način ćemo se zahvaliti ako donesemo prikladan zakon koji će konačno regulirati ovu djelatnost jer napominjem djeluju požrtvovno pedeset i šest godina, iza njih je puno puno akcija, svi smo ih me divili ali oni zakon o svojem djelovanju nisu imali. Klub SDP-a je podnio nekoliko amandmana. Vjerujemo da će ih Vlada razmotriti i da će ih u najboljoj volji i ugraditi u zakon kako bi konačni prijedlog bio što bolji odnosno što više odgovarao ovoj izuzetno važnoj djelatnosti i Klub SDP-a će podržati donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Na redu je Klub HDZ-a gospodin Ivan Vučić. Izvolite!
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju hrvatske službe, kolege i kolegice zastupnici, gospodo iz Gorske službe spašavanja! Sve vas lijepo pozdravljam. Prije svega, zahvaljujem predlagaču što je uvažio mišljenja svih klubova da prijedlog ovog zakona u drugo čitanje ide prije ljetne stanke i mislim da predlagač u tom dijelu svakako zaslužuje jednu pohvalu. Jer, sutra se može dogoditi neka nesreća sa nepopravljivim posljedicama koje bi zakon mogao otkloniti ili umanjiti. Ta činjenica ne smije se ignorirati jer spriječiti opasnost po život i zdravlje ljudi, osobne i obiteljske tragedije, ljudske i materijalne gubitke i štete nije samo opravdani nego obvezujući razlog za pokretanje takve procedure. Sabor bi donošenjem ovog zakona pokazao odgovorni pristup prema problemu javne sigurnosti na cjelokupnom području države Hrvatske, uvažila bi se neodloživa vitalna potreba građana, zaštita života i zdravlja, njihovih obitelji imovine. Nepostojanje ovog zakona osjećaju najviše oni koji neposredno provode akcije zaštite i spašavanja na terenu. Ovim bi se uvažila potreba svih sudionika u operacijama spašavanja, izvršitelji, odgovorne osobe u zapovjednim mjestima koji odobravaju letove helikoptera i svih drugi. Bolje, bezbolno i na vrijeme predvidjeti i razriješiti opasne situacije nego to isto raditi po pritisku domaće javnosti, medija, obitelji, osiguravajućih kuća, udruga, međunarodne zajednice i drugih zainteresiranih subjekata ukoliko dođe do neke nesreće u Republici Hrvatskoj za koju se neće naći rješenje. Broj nesreća izvan urbanih sredina raste iz godine u godinu i posljedica je povećanja broja sudionika u prometu zračnom, pomorskom kopnenom te promjene načina života i kretanja, suvremenog turizma ka aktivnijim sadržajima na otvorenom prostoru, lov, ribolov, planinarenje, nautika, ronjenje, zmajarstvo i drugi zračni spor te rafting, skijanje, penjanje, planinarski biciklizam i slično. Raste i svijest građana o pravu na zaštitu i pri većim nesrećama izvan urbanih sredina kao i obaveza države da im osigura učinkoviti sustav zaštite i spašavanja za slučaj elementarnih nepogoda i katastrofa. Uskoro možemo po uzoru na druge zemlje očekivati traženje odgovornosti tužbe građana protiv države ili odgovornih osoba. Navest ću jedan primjer iz Slovenije. U Republici Sloveniji dugo su odgađali sa donošenjem slične regulative zbog nedostatka obuke, usklađenosti i obaveza procedura došlo je do tragične nesreće u kojoj je smrtno stradalo petero spašavatelja a nesreća je mogla biti čak i veća. Nakon velike medijske i pravosudne polemike Vlada Republike Slovenije u brzom postupku donijela je svu potrebnu regulativu sa kojom se regulira primjena helikoptera, ali kako tog trenutka nije bilo takvih propisa a to je sada slučaj i u Hrvatskoj Vrhovni sud Republike Slovenije donio je presudu i proglasio krivim Slovensku gorsku službu spašavanja jer je sudjelovala u nečemu za što nije bilo regulirano i državu Sloveniju jer nije propisala ono što je morala biti. Pripadnici Slovenske gorske službe spašavanja i Vlada Slovenije još i danas plaćaju odštetu svaki po pola obiteljima stradalih spašavatelja. Navest ću i jedan osobni primjer koji se dogodio 96. godine na hrvatskom … [[Govornik se ne razumije.]] centru Bjelolasica. Zastupnik Ćosić tada pomoćnik ministra je bio sa jednom delegacijom američke vojske, sa visokim dužnosnicima, pukovnicima hrvatske vojske u sastavu UNPROFOR-a, snijeg je bio negdje oko 2 metra, ledena kora je bila na tom snijegu. Dogodila se nesreća da su tri čovjeka iz američke vojske u ledenoj kori otišla u provaliju. Bilo je to negdje u jutro oko devet, deset sati. Zbog loše zakonske regulative odgovorno tvrdim mi smo te ljude zahvaljujući prije svega tada generalu Ćosiću izvukli negdje navečer oko 8 sati uz pomoć helikoptera i svih ostalih raspoloživih sredstava koje je Gorska služba spašavanja iz Ogulina i Karlovca imala na raspolaganju. Tada je i nastradao pripadnik Gorske službe spašavanja iz Ogulina sa prijelomom noge itd. Nesreća je izbjegnuta samo zahvaljujući prisebnosti članova Gorske službe spašavanja i njihovom osnovnom angažmanu ali pravno nereguliranom. Čovjek koji je slomio nogu poslije je imao problema na svom poslu. Nije dolazio na posao, bio je na bolovanju sa umanjenom plaćom itd. i mislim da je dobro da Hrvatska gorska služba spašavanja ima javne ovlasti i da se takvi slučajevi ovim zakonom reguliraju. Zaštita i spašavanje je neodloživi civilizacijski doseg. Uvjet dostojanstvenog života građana je nužan preduvjet međunarodne kompatibilnosti Republike Hrvatske. Nepostojanje sustava dugoročno kompromitira Republiku Hrvatsku kao sigurnu zemlju za turizam, prostor za odvijanje međunarodnog prometa, mjesta sigurnog za život i ulaganje međunarodnog kapitala. Hrvatski potencijali bili bi kompatibilni i usklađeni sa međunarodnim propisima i prihvaćenim standardima. Odnos prema ljudskim životima pitanje je etičnosti svake države. Republika Hrvatska kao država obavezna je prema međunarodnim ugovorima i konvencijama koje je potpisala. Donošenjem ovog zakona svi će imati koristi. Stvorit će se zakonski osnov za projektiranje sigurnosti i učinkovitu preventivu, jer sustav zaštite i sprječavanja najučinkovitije sprječava nesreće. Ministarstvo obrane koje ima potrebu za službu traganja i spašavanja u postrojbama, a 80% svojih letova obavlja za civilni sektor. U tim odnosima malo je toga regulirano. Može se reći čak da je blokirano zbog nedostatka ovog zakona. Turizam jer, sigurnost i zaštita građana i turista u nekoj državi osnovni je uvjet za razvoj turizma. Turisti očekuju najviše standarda spašavanja i brige za svoju sigurnost, zračni promet jer mora osigurati sigurnost zračnih i drugih koridora, učinkovitosti i međunarodne kompatibilnosti, sustav traganja i spašavanja što je nemoguće bez Gorske službe spašavanja. Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva čija se neposredna djelatnost odvija uglavnom na otvorenim prostorima izvan urbanih sredina kao što su more, planine, stočarstvo, šume i slično. Zdravstvena zaštita i spašavanje na tim područjima je neophodni standard za razvoj takvih djelatnosti. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa jer GSS je preduvjet za mnoge športove i aktivnosti na otvorenom – skijanje, planinarenje, rafting, kanjoning, padobranstvo i drugi slični sportovi, lov, ribolov, nautika i slično. Ministarstvo financija, jer mada se spašavanje kao važna javna potreba financira iz proračuna što je bio i do sada slučaj. Spašavanje se svugdje u svijetu naplaćuje najčešće putem osiguranja ili se koriste međunarodna prebijanja. U potpuno nedefiniranom sustavu to do sada nije bilo moguće i Hrvatska gorska služba spašavanja u mnogim slučajevima je mogla naplatiti, a nije imala pravne osnove za to. Što se tiče zakona u drugom čitanju ja apsolutno podržavam amandman koji je podnio, a podnijet ćemo i ja ću podnijeti sa ostalim zastupnicima da se Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja može intervenirati, stavi i onaj “i“ da može intervenirati i bez poziva Centra 112 jer neposredno ljudi su na terenu i dogodi se nesreća. Ne mogu oni na terenu čekati poziv Centra 112 da ne intervenira. Oni su dužni po Ustavu intervenirati i pomoći tim ljudima, a svakako poslije obavijestiti da su intervenirali Centar 112 da se zna gdje su i na kojem mjestu. Mislim da predlagač tu do sutra do glasovanja treba malo usuglasiti. Isto tako, u članku 5. stavak 1. predlažem da Hrvatska gorska služba spašavanja organizira da se stavi i provodi i unapređuje, obavlja djelatnost spašavanja i zaštite u planinama. Sa ovakvim izmjenama koje se nadam da će predlagač prihvatiti Klub Hrvatske demokratske zajednice pozdravlja i podržat će donošenje ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Imamo jedan ispravak gospodina Pere Kovačevića. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče ispravljam netočan navod uvaženog kolege jer gospodin Krešimir Ćosić general Hrvatske vojske nije bio pomoćnik ministra nego zamjenik ministra obrane. Hvala.
Hvala lijepa. Znao sam to. U ime Kluba HSP-a gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege državni tajniče, predstavnici Gorske službe spašavanja. Klub HSP-a je zadovoljan činjenicom što je predlagač postupio po našem prijedlogu da se ovaj zakon konačno donese i to prije ljetne stanke kako bi konačno se imao jedan zakonski okvir da Gorska služba spašavanja može djelovati pravovremeno, učinkovito i znači postoji ogroman broj razloga da smo taj zakon trebali donijeti još prije niza, niza, niza godina. Jer da smo ga donijeli situacija bi bila sasvim drukčija, situacija bi bila uređena i samo ću vam kratko kazati da smo ovaj zakonski tekst imali ranije mnoge nesreće koje su se dogodile ne bi bile takvih razmjera. Dapače, Gorska služba spašavanja bi u to doba mogla pravovremeno i učinkovito intervenirati. Evo recimo svi znate za slučaj da je tek nakon 4 i pol sata od dojave i potvrđena je činjenica da se radi o hitnoj intervenciji su djelatnici Gorske službe spašavanja konačno uspjeli nadmudriti sve prepreke sustava, da su sa nepristupačnog terena izvuku i transportiraju u bolnicu osobu koja je po svim pravilima struke i drugim okolnostima mogla i morala biti u bolnici već nakon desetak minuta. To vam je slučaj letača u Delta krilu zmaja, znači kada je pao sa 500 m visine na nepristupačnom području otoka Brača. Znači na području Vidove gore. Znači da smo imali zakonski okvir ne bi se to dogodilo. Također, drugi slučaj je veoma bitan. Tek nakon 4 sata nakon dojave, znači a uz minimalnu koordinaciju moglo je i trebalo istovremeno sa dojavom angažirati se odmah Gorska služba spašavanja. To vam je poseban onaj slučaj kada se dogodila ona nesreća na području Prezida na Velebitu. Ista je bila situacija. Znači, djelatnici Gorske službe spašavanja nisu mogli pravovremeno i učinkovito intervenirati jer nije bilo zakonskoga okvira. I postoji takvih slučajeva desetak najmanje za koje zna i cjelokupna javnost, a najviše za to znaju djelatnici Gorske službe spašavanja koji su zbog toga što Hrvatski sabor znači nije pravovremeno zakonski regulirao ovu materiju morali se na na razno razne načine snalaziti kako bi napravili ono što je bitno, znači pružiti odma pomoć ljudima koji su se našli u takvim okolnostima. I konačno, znači zbog te činjenice i zbog svega ovoga i tih 56 godina predanog rada, odricanja, znači rada koji je bio na bazi volonterskoga osnova, bez nužne zakonske potpore. Klub HSP-a će svakako podržati ovaj Konačni prijedlog zakona tako da će se od sad konačno stvoriti uvjeti za sustavno djelovanje i rad i omogućavanja, znači pravovremenog postupanja Gorske službe spašavanja, ali i svih čimbenika koji u dosadašnjem načinu djelovanja iz razno raznih razloga jer je procedura i birokracija su bile takve naravi da je trebalo vremena i vremena da se angažira helikopter, da se angažira ovaj, da se angažira onaj, a djelatnici su čekali. Ljudi, bilo je pitanje minuta da se spasi ljudski život. No na sam Konačni prijedlog zakona klub Hrvatske stranke prava je podnio 4 mislimo dosta bitna amandmana vezano za još omogućavanje boljeg i učinkovitijeg djelovanja Gorske službe spašavanja. Prvi naš amandman se odnosi na onaj dio što je rekao i gospodin Vučić da će i on napraviti. Nema potrebe mi smo ga već napravili, a to je ta činjenica znači da se u članku 5. stavku 3. kaže da Gorska služba za spašavanje može i reagirati i na poziv Centra 112. to znači može i samostalno. Znači imate situaciju da su oni na terenu, znaju, vidjeli su što se dogodilo ili ima dojavu od nekoga drugoga i sad bi on, Gorska služba mora čekati Centar 112 da da nalog. Mislim da takvu situaciju moramo otkloniti sa samo jednim "i". Znači "i" na taj dio, a znači može nesmetano samostalno kad utvrdi da treba odmah automatski djelovati. Također smatramo bitnim u članku 6. dodati ovaj dio da nacionalni nositelj djelatnosti organiziranja službe spašavanja u planinama treba imati kao javnu ovlast, a ne samo kao djelatnost. Jer Gorska služba spašavanja do sad radi već 56 godina i takav izričaj je primijenjene druge nacionalne nositelje djelatnosti, npr. Hrvatski crveni križ koji ima 13 godina. Značio glasio bi stavak, organizira službu spašavanja u planinama i provodi obuku održavanje vježbi, seminara, tečajeva za sve specijalnosti gorskog spašavanja prema posebnom programu koji na prijedlog Hrvatske gorske službe spašavanja donosi čelnik središnjeg tijela državne uprave nadležno za zaštitu i spašavanje. Znači rade taj dio i onda su vjerojatno najpozvaniji tako nešto i predložiti. Također je bitno da se da ovlast i Gorskoj službi spašavanja glede provođenje odluke prve medicinske pomoći u specifičnim uvjetima, znači planine, speleološki objekti, lavine i sl. jer znamo da je ta obuka daleko specifičnija od onoga što tu obuku sada provodi Hrvatski crveni križ, ali je daleko općenitija. I smatramo također bitno staviti obvezu tijelima državne uprave lokalne i područne samouprave, ustanovama i drugim pravnim i fizičkim osobama da su dužne Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja, a radi provođenja temeljnih zadaća u okviru njezine djelatnosti podatke i činjenice s kojima raspolaže u okviru svog djelokruga rada, a Hrvatska gorska služba spašavanja dužna je štiti njihovu tajnost. Znači, znamo kakvih sve situacija imamo vezano npr. kanjona rijeke Cetine, svakakve podatke imaju znači tzv. ima HEP, Državni hidrometeorološki zavod i sve druge institucije, a ti i takvi podaci u datom trenutku, znači okolnostima su vrlo bitni, da ne kažem odlučujući da mogu pravovremeno i učinkovito djelovati. Da ne govorimo o situacijama kad idu na područje koje još nije ni razminirano i drugih sličnih situacija. Prema tome, oni te podatke moraju imati. A ako su oni označeni određenom vrstom i stupnjem tajnosti normalno da će ih morati štiti. I sad kad smo krenuli u ovaj dio znači Gorske službe spašavanja moram u ime kluba Hrvatske stranke prava kazati da predlagač sada se mora potruditi da konačno uredimo cjelokupni sustav zaštite i spašavanja. Jer naš cjelokupni sustav zaštite i spašavanja, a Gorska služba spašavanja samo je jedan od segmenata, čimbenika toga cjelovitoga sustava ne može ovo sve napraviti ukoliko nemamo ustrojen i organiziran cjeloviti sustav zaštite i spašavanja. Mi za sada imamo samo Državnu upravu za zaštitu i spašavanje. Imamo Centar 112 znači koji prima informacije. Ali treba raditi na snagama i sredstvima u svim situacijama kad sustav zaštite i spašavanja mora djelovati. Da ne govorimo kakva nam je situaciju u području civilne zaštite. Znamo da je bila učinkovita i dobra za vrijeme Domovinskog rata i civilna zaštita je svoj dio odradila. Ali nažalost situacija je sada u području civilne zaštite, da ne kažem da na tako niskim granama da ne može biti niža. Jer o tome u biti ne vode brige ni gradovi, ni općine, sve je bačeno na razinu države. Skloništa su zapuštena. Postrojbe civilne zaštite bilo da su opće namjene, bilo da su specijalizirane, pitanje je kakva je popunjenost, kakva je obučnost, kako mogu intervenirati u datim situacijama. Još čekamo i cjelovito rješenje vezano zakonskoga za civilnu zaštitu. Prema tome, a živimo u suvremeno razdoblju kad su razno razne i elementarne i druge nepogode nažalost postale pojava. Znamo i sami kakva je situacija u poplavama. Moramo onda organizirati Hrvatsku vojsku koja može prema zakonskima sudjelovati, ali tek nakon kao pomoć cjelovitom sustavu zaštite i spašavanja. Znači imamo samo jedan dio bitan, odnosno dva, imamo državnu upravu da je koordinirano sa razine države. Imamo informacije preko Centra 112. ali nemamo snaga, nemamo sredstava opremljenosti za pravovremeno i učinkovito djelovanje. I to je dio koji Vlada stvarno mora voditi računa. Znate i sami kakva je situacija vezano kad je protupožarna zaštita oko angažiranja, sudjelovanja, opremljenosti i svega ostaloga. Da ne govorimo o nekim težim slučajevima ne daj Bože nekih terorističkih djelovanja gdje može doći do kemijskih i nekih drugih havarija koje mogu dovesti u pitanje živote ogromnog broja ljudi i svega ostaloga. Prema tome, ovo je tek početak. Mi smo donošenjem, kad donesemo sutra ovaj zakon napravit ćemo iskorak, ali nedovoljan iskorak s obzirom koliko je ovo područje u zadnjih 10-ak godina u biti zapušteno. Kakva je situacija sa sredstvima, kakva je situacija sa opremom, kakva je situacija sa obučenošću pripadnika razno raznih dijelova službe zaštite i spašavanja, kakva je situacija sa dobrovoljnim vatrogastvom. Znači, svim onim čimbenicima koji moraju biti pravovremeno opremljeni, obučeni za djelovanje, ne za djelovanje nekoga drugoga i trećeg nego za zaštitu znači života svojih sugrađana, svoje obitelji i za učinkovito djelovanje i postupanje kako bi se u svim takvim i sličnim situacijama spriječilo događanje težih i nepovoljnijih posljedica po život, po standard, po zdravlje i sve ono što je bitno za djelovanje sustav zaštite i spašavanja. Vidjeli smo i sami da sa ovim problemom recimo Sjedinjene Američke Države kakve su imali problemom kad su određene snage morale uputiti u Irak tako da su im ostali snage i sredstva nisu imali za ono područje što im se dogodilo. Prema tome, događa se to daleko bogatijim državama, a kažem imamo mogućnosti, imamo snaga, imamo dobrih iskustava iz Domovinskog rata gdje su baš ti čimbenici sustava zaštite i spašavanja pravovremeno učinkovito odigrali svoju ulogu i spriječili nastupanja daleko štetnijih i nesagledivijih posljedica po živote ljudi, materijalna i druga dobra. Prema tome, tražimo od hrvatske Vlade da konačno odgovorno kao što je ovdje tu ima pohvalu pravovremeno reagirala, da ovaj Zakon konačno bude donesen, ali da ove dijelove regulira, ali ne daj Bože da se šta dogodi, tek će se onda vidjeti koliko smo nespremni i gdje su nam sve propusti i koliki su veliki propusti, sad da ne govorim i neke stvari koje predstavljaju i vrstu … [[Govornik se ne razumije.]] tajnosti. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HSS-a, gospodin zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, poštovani predstavnici Hrvatske gorske službe spašavanja, kolegice i kolege. Kada netko bez zakonskog okvira i bez adekvatne potpore društva ima takav ugled u ovih 56 godina kao što ima Hrvatska gorska služba spašavanja onda je to uistinu jedno respektabilno djelo koje se može učiniti i u teškim uvjetima, a naravno teži su uvjeti kad nemate za to adekvatnog zakonskog okvira i kvalificiranog financiranja. Prema tome, evidentno je da u ovih 56 godina Hrvatska gorska služba spašavanja je i u takvim uvjetima uspjela stvoriti jedan veliki ugled koji uživa u ovom društvu, upravo činjenica da takav ugled postoji i da je gotovo izrijekom, pa evo i u ime kluba HSS-a uvijek se taj ugled spominjao, uvijek se tražilo dodatna sredstva i u resursima Hrvatske turističke zajednice i prilikom izglašavanja proračuna i prilikom svih rasprava upravo je Hrvatska gorska služba spašavanja dobivala jednu značajnu potporu, jednu uvijek građenje onih stepenica koji trebaju dovesti evo hvala Bogu da su doveli do konačnog prijedloga zakona kojim će se ova vrlo važna djelatnost koja zasigurno postaje sve važnija u suvremenom načinu življenja ne samo u Republici Hrvatskoj nego i inače, uspjeti postaviti u kvalitetan zakonski okvir i koja će samim tim imati mogućnosti za kvalitetno širenje, za kvalitetno napredovanja i za stvaranje onih okolnosti koje su potrebne društvu. Naravno ako se prisjetimo prvog čitanja prijedloga zakona koji je naravno bio podržan od strane svih klubova mislim da će i u Konačnom prijedlogu Zakonu biti isti takvi slučaj. Ipak postoje neka mala odstupanja za koje držim da možemo ih kroz raspravu otkloniti i da možemo u potpunosti usuglasiti Konačni prijedlog Zakona. Ako se zadržimo na ciljevima koje su bili i u prvom čitanju prepoznati, a to je da se prepozna spašavanje na nepristupačnom prostorima i to kao javna potreba. Napomenut ću da upravo ta nepristupačna područja u Republici Hrvatskoj predstavljaju gotovo 80% prostora koji se nalaze izvan urbanih zona, ali na tim prostorima se posebice u posljednje vrijeme, dijelom zbog načina življenja, ali dijelom i zbog činjenice da je turizam naprosto nije postao, nije više djelatnost nego način življenja. Ti prostori, tih 80% prostora u Republici Hrvatskoj predstavljaju vrlo aktivne prostore u kojima se odvijaju vrlo žive ljudske aktivnosti iz raznih nakana, iz raznih poriva, ali evidentno je da se svake godine ti prostori su sve osjetljiviji, drugim riječima na tim prostorima se nužno mora organizirati preventiva, preventiva kao najvažnije značaj u djelovanju Hrvatske gorske službe jer ono samo spašavanje u okolnostima kakvi mogu biti je počesto teže, posljedice su naravno u nekim slučajevima i katastrofalne. Prema tome, preventiva je ona riječ koju treba prije svega koristiti i smisao ovog Zakona je ustvari i treba biti stvaranje jednog ozračja preventive, jednoga ambijenta u kome znate što možete, što ne možete i da ono što ne možete da će vam biti i nedozvoljeno, znači zabranjeno što naravno danas nije svugdje slučaj. Upravo zbog toga je pitanje javnih ovlasti jedno od temeljnih pitanja ovoga Zakona i mislimo da se može, ako kolegica Ingrid jasno to dopusti, može to dovesti u jednu korelaciju zajedničkog shvaćanja, a vjerujem da će i predlagatelji, gospodine potpredsjedniče, dobro ja ću nastaviti nevezano za jedno nerazumijevanje. Naravno, pitanje financiranja je druga važna poluga ovog Zakona koji u tom sustavu financiranja mora naći vrlo kvalitetne stalne oslonce, jer jasno bez sustava financiranja nećemo moći ovladati bez obzira da i imamo javne ovlasti sa onim što želimo. Da li je ovaj Zakon o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja u skladu sa europskim modelima? Da, on je usklađen, kao što je usklađen i Zakon o zaštiti i spašavanju i to su ustvari dva zakona koji se moraju sagledavati povezano. Oni moraju biti integrirani. Naravno ne mislim da jedan treba ugrožavati drugog. Integrirani znači da djeluju cjelovito, zajedno, a da su potrebe građana u maksimalnoj formi pojednostavljene da možete doći do sustava pomoći na najjednostavniji način i da ta pomoć mora reagirati promptno, točno i precizno. To je temeljni sustav na kojima se zaštite i spašavanja a samim time i ovaj dio koji se tiče Gorske službe spašavanja treba tretirati. Naravno, to ne znači da jedan treba pojesti drugog nego upravo ona riječ integrirati se u zajednički sustav cjelovitog promptnog odlučivanja. Ja vjerujem u ime Kluba HSS-a da ćemo moći pomiriti kao što sam rekao neke nejasnoće koje su se pojavile a mislim da su i većina klubova se već u tom smislu i očitovali, posebno u onom slovu "i" odnosno u činjenici da Hrvatska gorska spašavanja akcije traganja i spašavanja izvršava na poziv Centra 112 da ostane i ona mogućnost da ona može biti izvršena i preko direktnog poziva upućenog Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja. Mislim da se s time kompetencija broja 112 neće u ničemu ugroziti a da ćemo ostati kod one operativne mogućnosti koja daje mogućnost Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja da promptno reagira a naravno da će ona povratno izvijestiti 112 i da će postojati taj jedan integralni zatvoreni sustav informiranja i djelovanja kao što je to uobičajeno. Vjerujem ja osobno da se u ovome apsolutno možemo naći i da ne treba oko toga kod inače dobrog prijedloga zakona raditi nesporazume. Drugi dio bi pokušao obrazložiti javne ovlasti. Naime, javne ovlasti su vrlo bitne jer od njih proizlazi sama sadržina Gorske službe spašavanja jer specifičnosti od održavanja vježbi, seminara, tečajeva i svega onoga što čine posebni programi koje Hrvatska gorska služba spašavanja priprema. A naravno, da bi njih donosilo čelništvo središnjeg tijela uprave nadležnog za zaštitu i spašavanje bi trebali činiti jedan kontekst u okviru davanja javnih ovlasti Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja, ne samo zato što ih Crveni križ ima trinaest, zato što ih drugi imaju nego naprosto iz potrebe da Hrvatska gorska služba spašavanja ne bude fikus nego da bude uistinu ono tijelo za koje se svi zalažemo a kao što smo rekli vjerujem da u ovoj raspravi možemo otkloniti razloge ovih dvojbi i dileme kojih imamo. Pitanje drugo koje se postavlja koje je inače Klub Hrvatske seljačke stranke uputio kao amandmane se odnosi na pružanje prve medicinske pomoći naravno u specifičnim uvjetima, naravno u uvjetima kada na tim prostorima nemate medicinske pomoći, kada nemate klasične uobičajene prve pomoći, kada nemate medicinske službe koja će intervenirati. Znači, sve se događa u okolnostima u kojima klasična normalna pravila više ne vrijeme. Znači, vrijede neka druga pravila i tamo ne može doći liječnik koji naprosto ima 120 kila ali može doći neki uvježbani član Hrvatske gorske službe spašavanja koji je vitak, koji je spreman fizički, kondicijski, psihićki a koji zna usput i pružiti prvu pomoć u tim i takvim okolnostima. Mislim da je to smisao ustvari intervencije koja se pokušava i koju ćemo predložiti da se vrati na onu početnu poziciju kakva je bila u prvom čitanju i mislimo da za to nema prepreke ni u Zakonu o zaštiti i spašavanju niti u nekom ograničenju kojim bi Crveni križ kao matična kuća koja se bavi s time i koja ima taj edukativni lanac da bi se našla ugroženom. Mislim da takvog razloga nema ako pokušamo razumjeti da se radi uistinu o specifičnostima koje ne možete naprosto prenijeti jer su neprenosive. Znači, članovi Hrvatske gorske službe spašavanja imaju uistinu specifične uvjete i specifično znanje na neki način koje treba steći da bi se prva pomoć i druga medicinska pomoć mogla prenijeti onima kojima je potrebna u posebnim uvjetima. 3. članak ili 3. amandman da tako kažem odnosi se upravo na onu preventivu o kojoj sam govorio. Naime, pitanje primarnih informacija, podataka, činjenica kojima Hrvatska gorska služba treba raspolagati kad su u pitanju pojedini specifični dijelovi naše zemlje, planinski informacijama o tome gdje se što nalazi, na koji način se može izvršiti suportiranje u slučaju nekih nepogoda. Lokalna samouprava kao tijelo koje ima u većini slučajeva najveći broj informacija može pružiti najveću potporu treba svoje informacije staviti na raspolaganje Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja i to treba biti uređeno cjelovito. Da li će netko ili da li može netko povrijediti tajnost tih podataka, da li netko može neovlašteno ući. Pa to je uvijek moguće. U svakoj varijanti znate postoji mogućnost onih koji će učiniti nešto što nije u skladu sa zakonom, ali naravno postoje i sankcije koje će onda njih za to sankcionirati. Prema tome, ne možemo se vladati sada, nećemo dati te informacije jer ih netko može zlonamjerno upotrijebiti. Mislim da trebamo dati te informacije da Hrvatska gorska služba spašavanja može imati sve informacije koje preventivno mogu pomoći da se ništa ne dogodi. I pitanje one kaznene odredbe prema jedinicama lokalne samouprave. Ja nisam pobornik da se jedinicama lokalne samouprave dalje terete troškovi, ja nisam pobornik da se na njih svaljuju sve obaveze koje oni ionako više ne mogu podnijeti u ovom centraliziranom načinu upravljanja. Ja nisam pobornik da se njih više steže ali jesam pobornik toga da se nađu određena rješenja u kojima će jedinice lokalne samouprave, a znamo netko je kazao da grad Split već sada izuzetno dobro surađuje i financijski podupire Hrvatsku gorsku službu spašavanja ali mislim da treba naći određene okvire jer oni predstavljaju potrebu i te lokalne samouprave. Pa oni u određenom smislu predstavljaju jedan resurs koji će se vrlo dobro valorizirati, bilo kroz turizam, bilo kroz posjećivanje, bilo kroz činjenicu da ste sigurni. Danas je sigurnost prvorazredni element vrijednosni na tržištu koji se da tako kažem može jako dobro prodati. Biti siguran danas znači imati privilegiju da možete organizirati bilo koju gospodarsku djelatnost a da ta sigurnost ustvari vam je jedan od najvažnijih kriterija da možete se baviti tom djelatnošću. Prema tome, ništa Hrvatska gorska služba spašavanja ne daje a da za to, da vi za to ne možete koristiti to. Prema tome, ona daje puno. Prema tome, postoji razlozi da se i članak 25. ponovo vrati u konačni prijedlog zakona i da se pokuša naći jedan okvir u kome bi i jedinice lokalne samouprave u svojim mogućnostima i sa svojim specifičnim načinima pomoći bile na na neki način strukturirane u ovu zajedničku ne samo službu gorsku spašavanja nego kroz ukupnost djelovanja ovih zakonskih mehanizama da bi stvorili jedan sustav koji će prije svega djelovati preventivno. Eto na taj način u ime Kluba HSS-a vjerujući da ćemo uistinu ovdje naći zajedničko stajalište i pokušati donijeti ovaj zakon kao koncenzus ili zakon, zajednički zakon i na taj način se zahvaliti za 56 godina rada Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja u ovim otežanim uvjetima. Klub HSS-a će podržati ovaj Prijedlog zakona.
Hvala lijepa. U ime Kluba HNS-a gospodin zastupnik Željko Kurtov. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, mislim da bi bilo pošteno da pročitam mišljenje ljudi koji su izravno zainteresirani za ovu problematiku koju smo mi dobili svi u klubovima u Hrvatskom saboru. A njihovo mišljenje je ovakvo: između dva zasjedanja Sabora došlo je do izmjene Prijedloga zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja čime je po našem mišljenju bitno iznevjeren cilj donošenja zakona. Podsjećamo da su ciljevi zakona bili sljedeći: prepoznati spašavanje na nepristupačnim prostorima kao javnu potrebu, a Hrvatska gorska služba spašavanja kao nositelja djelatnosti dati Hrvatskoj gorskoj službi nakon 56 godina javne ovlasti, osigurati stabilne i neupitne izvore financiranja. Dalje neću čitati jer sve leži i cijela je kvaka u par članaka ovog Zakona. Članak 4. glasi: «Hrvatska gorska služba spašavanja organizira se na razini Republike Hrvatske. Na područjima jedinice lokalne i područne, regionalne samouprave osnivaju se stanice Hrvatske gorske službe spašavanja, u daljnjem tekstu na temelju zajednički utvrđenog interesa između jedinica lokalne i područne /regionalne/ samouprave i Hrvatske gorske službe spašavanja.» Što to znači? Ako se lokalna samouprava ne dogovori sa stanicom za Hrvatske gorske službe spašavanja toga neće biti. Ona nju neće financirati, ona neće postojati. Mislim da u Zakonu treba biti jasno tko je za što zadužen i tko snosi posljedice i odgovornost za nešto ako se ne napravi. Vi znate da lokalna samouprava je opterećena sa mnogim zakonima a sad još se donosi, predlaže se da lokalna samouprava i financira Hrvatsku gorsku službu spašavanja. Međutim imamo u članku 17.: «Iz Državnog proračuna osiguravaju se sredstva za izvršavanje zadaća Hrvatske gorske službe spašavanja za opremanje i obuku pripadnika Hrvatske gorske službe spašavanja, međunarodnu suradnju, informativno-nakladničku djelatnost, razvoj infrastrukutre Hrvatske gorske službe spašavanja, provedbu programa Vlade Republike Hrvatske, planova, mjera i aktivnosti iz djelatnosti zaštite i sprečavanja. Sredstva iz članka 1. ovog članka osiguravaju se iz Državnog proračuna. U financijskom planu središnjeg dijela državne uprave nadležnog za zaštitu i spašavanje Hrvatska gorska služba spašavanja dužna je tijelu iz stavka 2. ovog članka dostaviti godišnji program rada i podnijeti izvješće o utrošku sredstava. Iz ovog vidimo da iz Državnog proračuna država daje koliko ona odredi i mora dobiti za to program rada Hrvatske gorske službe spašavanja. A u članku 18. sredstva za financiranje redovne djelatnosti stanica Hrvatske gorske službe spašavanja osiguravaju se u Proračunu jedinica lokalne i područne /regionalne/ samouprave. Iz članka 4.2 ovog Zakona uplaćuje se na žiro-račun stanice Hrvatske gorske službe spašavanja. Stanica Hrvatska gorska služba spašavanja, stavak 1. ovog članka dužna je dostaviti jedinici lokalne i područne /regionalne/ samouprave godišnji program rada i podnijeti izvješće o utrošku sredstava. Kad je u pitanju lokalna samouprava ona dobije samo nalog da plati međutim situacija kakva je danas na terenu evo vidjeli smo iz ovih priloženih dokumenata koje imamo da samo Split financira Hrvatsku gorsku službu a gradovi koji su, gravitiraju okolici Splita jednostavno nisu to možda u mogućnosti. Prema tome mislim da u ovom Zakonu bi trebalo eksplicite stajati kako se do kraja financira i tko je dužan za to financiranje? Ove amandmane koje su kolege prije mene predložili u potpunosti podržavamo jer je vidljivo iz ovih papira koje smo dobili od zainteresirane strane da su oni važni i da ih treba podržati. Međutim što se tiče Hrvatske gorske službe spašavanja današnja situacija kakva je bitno ne mijenja cilj koji smo mislili da ćemo postići da će ona biti neovisna, da će ona moći raditi i dalje. Nismo je oslobodili od daljnjeg prosjačenja i mislim da je to jednaka velika mana u ovom Zakonu koju jednostavno bi trebali pokušati ispraviti i biti pošteni prema tim ljudima koji žrtvuju i svoje živote za spašavanje drugih života. Mislim da ovaj način financiranja nije dostojan i mislim da bi se trebalo uzeti druge izvore ili izmisliti neke druge izvore prihoda koji bi bili stalni da bi ova služba mogla redovno i uspješno raditi i posvetiti se svojim poslovima a ne prosjačenju okolo po raznim ustanovama i darovima i tako dalje. Hvala lijepo.
Hvala. U ime Kluba IDS-a gospodin zastupnik Valter Poropat. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče s kolegom, kolegice i kolege zastupnici. Klub IDS-a pozdravlja donošenje Zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja i uvjereni smo da će se ovi amandmani koji su podneseni itekako dobro razmotriti i dobrim dijelom ugraditi u novi Prijedlog zakona. Između dva čitanja zakona došlo je do nekih promjena Prijedloga zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja čime je po našem mišljenju ali i po mišljenju Hrvatske gorske službe spašavanja bitno izmijenjen cilj donošenja zakona. Podsjećamo da su ciljevi zakona bili sljedeći: prepoznati spašavanje na nepristupačnim prostorima kao javnu potrebu, a Hrvatska gorska služba spašavatelja kao nositelja djelatnosti. Dati Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja nakon 56 godina javne ovlasti, osigurati stabilne i neupitne izvore financiranja kakvi su nužni za takvu važnu potrebu, integrirati Hrvatsku gorsku službu spašavanja u sustav, a sve u cilju osiguravanja važne i sve već javne potrebe u Republici Hrvatskoj. Na žalost financiranje djelatnosti, a posebno od strane lokalne zajednice i dalje je neobavezno. Ovim izmjenama Hrvatske gorske službe spašavanja se ne integrira nego utapa u sustav, a javne ovlasti su minimalne. Zakon o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja koji je po uzoru na europske modele trebao regulirati i osigurati najvažniju ljudsku javnu potrebu spašavanje života. Sačinjen je tako da se ništa ne promijeni, odnosno da se nikome ne nametne nikakva obveza. Postepenom redukcijom od prvotnog nacrta sada više izgleda kao statut neke nesamostalne i neobvezne organizacije, nego zakon koji temeljem članka 12. Zakona o zaštiti i spašavanju treba urediti redovitu djelatnost jedne neovisne nacionalne institucije kakva je Hrvatska gorska služba spašavanja. U nacrtu koji je bio u prvom čitanju je u članku 6. nakon nabrajanja temeljnih djelatnosti Hrvatske gorske službe spašavanja pisalo i ovo. Hrvatska gorska služba spašavanja, akcije traganja i spašavanja izvršava i na poziv Centra 112. U ovom prijedlogu zakona koji je pred nama sada u članku 5. bez ikakvog povoda izbrisano je slovo “i“ pa stavak glasi ovakav. Hrvatska gorska služba spašavanja akcije traganja i spašavanja izvršava se na poziv Centra 112. Predlažemo, a predlažu to i djelatnici Hrvatske gorske službe spašavanja da članak izgleda isto onako kakav je bio u prvom čitanju, a on glasi. Hrvatska gorska služba spašavanja, akcije traganja i spašavanja izvršava i na poziv Centra 112. Radi čega? Zato jer spašavanja su za Hrvatsku gorsku službu redovita djelatnost koju obilježava i njeno ime kao što je za gašenje požara redovita djelatnost vatrogasaca, a zbrinjavanje ozlijeđenih i bolesnih redovita djelatnost hitne medicinske pomoći. Hrvatska gorska služba spašavanja koja je 56 godina pokretala i spašavala sve i svakog pod navodnicima, na svačiji poziv po ovakvom izričaju zakona ne bi trebala čekati poziv iz Centra 112, mada takav poziv možda nikada i neće stići jer na prostorima na kojima djeluje Gorska služba spašavanja često nema ni signala, a u dramatičnim sekundama kažu djelatnici Gorske službe spašavanja treba nas pustiti da radimo svoj posao zbog kojeg i postojimo. To znači po vlastitoj procjeni treba odmah reagirati, otkloniti opasnost, izvršiti potragu i spašavanje i bez posredovanja Centra 112. Na jednom skijalištu se nedavno i dogodilo i teoretski više nesreća. Dakle, govorimo o Zlatnom medvjedu 2005. godine. Kada bi se sve išlo na poziv 112 pripadnici Hrvatske gorske službe spašavanja bi samo na zaprimanje poziva utrošili pola raspoloživog vremena. Prema Zakonu o spašavanju i zaštiti članak 37. jedinstveni operativni komunikacijski centar 112 zaprima sve pozive vezane uz hitne situacije i nesreće i prijetnje od nastanka katastrofe, te putem sredstava veze na temelju standardnih operativnih postupaka žurno izvješćuje sve nadležne službe i koordinira djelovanje po pozivu. Dakle, kada je aktivnost Hrvatske gorske službe spašavanja autonomna nema potrebe uvjetovati izvršenje njenih akcija sa Centrom 112 nadležnost DUZS-a za veće nesreće i katastrofe je nesporna, a i koordinirati se mogu samo aktivnosti dva i više subjekata. Dalje, predlažemo da stavak 1. članka 6. javne ovlasti iz stavka glasi. Organizira službu spašavanja u planinama i provodi obuku, održavanje vježbi, seminara i tečajeva za sve specijalnosti gorskog spašavanja prema posebnom programu koji je na prijedlog Hrvatske gorske službe spašavanja donosi čelnik Središnjeg tijela državne uprave nadležan za zaštitu i spašavanje i to zato jer nacionalni nositelj organiziranja i djelatnosti Službe spašavanja u planinama treba imati kao javnu ovlast ne samo kao djelatnost jer je Hrvatska gorska služba spašavanja doista ustrojila i organizira tu službu u Hrvatskoj i uspješno pokriva javnu potrebu već 56 godina, poglavito što je takav izričaj uobičajen u europskim zemljama, u Gorskoj službi spašavanja te za druge nacionalne nositelje djelatnosti. Na primjer, Hrvatski Crveni križ koji ima 13 javnih ovlasti između ostalog organizira Službu spašavanja života na vodi i ekološke zaštite priobalja i okoliša, osposobljava spasioce za rad u službi, vodi evidenciju i izdaje im uvjerenja o osposobljenosti, te organizira obnavljanje znanja i provjeru fizičke sposobnosti spasioca svake treće godine člankom 9. Zakona o Hrvatskom crvenom križu. Isto tako, predlažemo novi stavak 2. provodi obuku prve medicinske pomoći u specifičnim uvjetima. Dakle, u planinama, speleološkim objektima, lavinama itd. prema posebnim programima kojeg na prijedlog Hrvatske gorske službe spašavanja donosi Ministar zdravstva i socijalne skrbi, članak 6. podstavak 2. U odnosu na prvotni nacrt zakona u članku 6. stavak 1. podstavka 1. nepotrebno je brisati citiram: “i pružanje prve medicinske pomoći u planini“. Javna ovlast Hrvatskog crvenog križa neće biti ugrožena predloženim izričajem. Naime, Hrvatski crveni križ osposobljava građane za prvu pomoć u svakodnevnom životu, u školovanju, na prometnim i velikim prirodnim i ekološkim i drugim nesrećama s posljedicama masovnih stradanja, epidemija i oružanih sukoba, članak 9. Zakona o hrvatskom crvenom križu. Ali i bez specifičnih znanja i vještina iz prve i medicinske pomoći u planinama i u specifičnim uvjetima. Provođenje ove obuke je nužno jer je Hrvatska gorska služba spašavanja produžena ruka Hitne medicinske pomoći koja osigurava dostupnost zdravstvene zaštite i tamo gdje druge javne službe, pojedinci i institucije ne mogu djelovati. Tamo gdje djeluje Gorska služba spašavanja nema druge medicinske pomoći ili prve pomoći. Tamo nema ni medicinskih ustanova, ni Hrvatskog crvenog križa. Zato gorski spašavatelji i njihovi liječnici ne bi ni bili ono što jesu da nemaju specifična znanja i vještine pružanja prve pomoći. Zbog toga su i druge države u našem okruženju primjer Republike Italije ovlastile svoju Gorsku službu spašavanja da provodi obuku, čak i za liječnike hitne medicinske pomoći. Radi se o vrlo specifičnim vještinama i znanjima, a Hrvatska gorska služba spašavanja je nacionalni nositelj struke planinske medicine čiji su liječnici poznati, priznati od svjetskih asocijacija. Dalje, u članku 12. naknadnom intervencijom izbačen je stavak 3. koji glasi: "Tijela državne uprave, lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave, ustanove i druge pravne i fizičke osobe dužne su Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja, a radi provođenja temeljnih zadaća u okviru njezine djelatnosti dostaviti podatke i činjenice s kojima raspolažu u okviru ovog djelokruga rada, a Hrvatska gorska služba spašavanja dužna je štiti njihovu tajnost.". Predlažemo da se taj stavak vrati u zakonski prijedlog jer bi time bila poništena svrha ovog zakona. Stvoriti uvjete za što sigurnije i učinkovitije djelovanje Hrvatske gorske službe spašavanja. Bez određenih podataka sigurnost spašavatelja može biti ugrožena, a potrage i spašavanja neprovedivi. Ukoliko iz nekih razloga ne može ostati isti izričaj stavak bi po našem prijedlogu mogao glasiti ovako: "Hrvatska gorska služba spašavanja u okviru njezine djelatnosti od tijela državne uprave, lokalne ili područne, odnosno regionalne samouprave, ustanove i druge pravne i fizičke osobe može zatražiti podatke i činjenice s kojima one raspolažu u okviru djelokruga rada, a koje su potrebne za sigurno provođenje njenih temeljnih zadaća. Hrvatska gorska služba spašavanja dužna je štiti njihovu tajnost.". Zbog čega? Radi toga jer bez nekih podataka, od ustanova, ali i fizičkih osoba uspješno spašavanje i nadalje će biti vrlo otežano. A može biti ugrožena i sigurnost pripadnika Gorske službe spašavanja. Do sada je Gorska služba spašavanja morala spašavati, a najčešće u najtežim i vrlo rizičnim uvjetima, a da nisu bili ovlašteni zatražiti i dobiti najobičniju vremensku prognozu od Državnog hidrometeorološkog zavoda. Pri složenim i rizičnim spašavanjima iz kanjona rijeka, bez npr. bez podataka o otvorenosti ili zatvorenosti brana sa kojima raspolaže HEP može biti neposredno ugrožen ishod spašavanja i životi samih spašavatelja. Kod složenih potreba za nestalim osobama presudno je imati informacije o zdravstvenom stanju izgubljene osobe, primjer broja mobitela i sl., jer o tome ovisi čitava koncepcija potrage i rad spasioca na terenu. Mi u klubu Istarskog demokratskog sabora pozdravljamo donošenje Zakona o Gorskoj službi spašavanja i da se Hrvatska gorska služba spašavanja počne djelovati onako kako joj i priliči. A nadam se da će podneseni amandmani biti prihvaćeni i tako poboljšati prijedlog zakona i doprinijeti učinku Hrvatske gorske službe spašavanja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prema članku 207. isteklo je vrijeme za prijavu od 10 minuta. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je na redu gospođa zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nema je. gubi pravo. Zatim, gospođa zastupnica Ingrid Antičevi Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Ovaj Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja nažalost je gora verzija onog prvog čitanja. Eto, mi su u najdobroj, u najboljoj namjeri predlagali čitav niz vrlo konkretnih prijedloga, upravo na tragu ljudi koji vrše spašavanje, koji izlažu svoje živote da bi spasili druge. Međutim, eto kod Vlade nema onog instituta zabrane reformacio inteus pa Vlada može učiniti, odnosno unatoč podnesenim primjedbama, prijedlozima može i pogoršati prvotni tekst. To je ono što malo jeste razočaralo. Iako ja moram reći da upravo i zbog takve potrebe kao što je rekla gospođa Jagoda Martić govoreći u ime kluba SDP-a podržat ću ovaj prijedlog. Prije svega i zbog onih kažem ljudi koji tako samozatajno djeluju, koji izlažu vlastite živote tako nesebično da bi spasili druge ljude, ne pitajući o komu se radi. I to je nešto što fascinira i treba fascinirati i nas ovdje, a i svekoliku našu javnost. Međutim, da li smo upravo na tragu da bismo tim ljudima omogućili dakle da prije svega i njihova sigurnost kad tako nesebično izlažu vlastite živote bude na jednoj određenoj visini i da na kraju krajeva oni mogu polučiti cilj zbog kojeg eto tako, zbog kojeg i tako nesebično i rade. Ovdje u ovom prijedlogu izrijekom stoji da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva iz državnog proračuna. Međutim, sukladno našem Poslovniku bilo je potrebno odrediti kolika sredstva su potrebna za provedbu ovog zakona, te onda možda specificirati i reći odakle, kao što je to djelomično u obrazloženju i navedeno kako su ona do sada bila osigurana upravo kroz druge institucije. Ali onda ih je trebalo objediniti i reći o kojem se iznosu radi. Onda sigurno bi otklonili ovaj objektivni prigovor upravno samih ljudi koji vrše spašavanje da ti izvori nisu transparenti, dapače da oni vide da niti su stalni, niti su stabilni. Prema tome, ukratko da ne znaju kojim sredstvima se i raspolaže. Osim toga, u odredbi članka 25. u Prijelaznim i završnim odredbama izrijekom je i navedeno kako će jedinice lokalne samouprave u roku od 6 mjeseci sa Hrvatskom gorskom službom spašavanja utvrditi zajednički odnos, sklopiti sporazum kojim će utvrditi postojanje zajedničkog interesa za djelovanje stanice i urediti način i uvjete za njezino financiranje. Dakle, evo još jednog prijedloga zakona kojim se opterećuje proračun jedinica lokalne samouprave bez ikakvih decentraliziranih sredstava. Dakle, to je jedna velika poteškoća i jedna velika primjedba da sredstva ne za financiranje nisu transparentni i pitanje je da li će biti dostatna. S ovim izmjenama dakle kojima se očito pogoršalo prvi prijedlog zakona nije na izričit način ustanovljena ova služba, Hrvatska gorska služba spašavanja kao neovisna služba. Ona zaista djeluje kao nekakva ekspozitura, odnosno nekakva mala upravna organizacija državne službe, odnosno Državne uprave za zaštitu i spašavanje. Nije dobila ovlast za spašavanje u planinama, teško pristupačnim područjima i zaista, na što upravo i upozorava naša kolegica Martić govoreći u ime kluba SDP-a kako to da će upravo oni morati suprotno europskim, gotovo svim europskim modelima morati se obraćati dakle na poziv centra 112 kako bi mogli djelovati i kako bi uopće mogli reagirati helikoptersko spašavanje. To su sve problemi, mislim da evo ima možda vremena ako bi predlagatelj imao dobru volju da se ovo ispravi kažem sve u ime, prije svega tih ljudi koji tamo djeluju, koji tako nesebično kažem izlažu vlastite živote, izlažu se vlastitoj pogibelji kako bi spasili čovjeka. Takvih potreba i za takvim djelovanjem bit će sve više, prije svega zato, ne samo zato što je Hrvatska turistička zemlja nego što sve više naših turista nisu pasivni, oni se samo ne izležavaju na suncu, ne plivaju samo u moru, nego ih privlače i naše ljepote. Dakle, oni izlažu vlastite živote pa često i suprotno preporukama, pa često i preporukama i Državne uprave za zaštitu i spašavanje, a sigurno onda i na protivno i apelu ove naše Hrvatske gorske službe za spašavanje koja se ustanovljuje, ali ipak i unatoč takvom i neodgovornom ponašanju koji će sigurno biti oni su dužni dakle krenuti u pomoć. Prema tome, evo ja ću podržati ovaj Prijedlog, ali bilo bi pametno od predlagača kada bi ove primjedbe prije svega koje ne dolaze samo od nas kao oporbe nego upravo tih ljudi bile uvažene. Hvala.
Hvala lijepo. Na redu je gospođa zastupnica Irena Ahel. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, ravnatelju uprave, kolegice i kolege. Na početku svog izlaganja želim izraziti zadovoljstvo što Konačnom prijedlogu Zakona o gorskoj službi spašavanja raspravljamo već na ovoj sjednici na početku turističke sezone. Gorska služba spašavanja izuzetno je važna i svojim djelovanjem doprinosi sigurnosti turista koji sve više provode aktivan odmor baveći se i ekstremnim i opasnim sportovima. Osim toga gorska služba spašavanja osigurava sva natjecanja u sportskom penjanju, utrkama brdskih bicikli kao i sva značajnija skijališta u Hrvatskoj. Tijekom 56 godina svog postojanja svojim djelovanjem u najtežim uvjetima i najnepristupačnijim mjestima spasili su mnogo ljudskih života. Ljudi koji se bave spašavanjem i ne štede svoje živote da bi pomogli drugima svakako zaslužuju poštovanje i brigu, stoga pozdravljam odredbu ovog Zakona kojom im se člankom 8. stavkom 1., 2. i 3. omogućuje da ako su u radnom odnosu, a sudjeluju u intervenciji za vrijeme radnog vremena imaju pravo na naknadu u visini plaće koju pripadnik ostvaruje u radnom odnosu. Također pripadnici Hrvatske gorske službe spašavanja koji nisu u radnom odnosu, a sudjeluju u intervenciji imaju pravo na naknadu u visini prosječne neto isplaćene plaće u Republici Hrvatskoj razmjerno broju dana sudjelovanja u intervenciji. Uvjeti i situacije u kojima djeluje gorska služba spašavanja vrlo često su iznimno teški, a osobe koje se spašavaju vrlo često su teško ozlijeđene pa su često minute u pitanju da bi se spasio ljudski život, stoga je i osposobljenost spasioca za pružanje pomoći iznimno bitna. Isto tako zbog nepristupačnosti terena na kojem djeluju i težine povrede ozlijeđenih vrlo često je potreban transport helikopterom do najbliže medicinske usluge. Zakonom se predviđa da služba spašavanja organizira transport ozlijeđenih i oboljelih podnošenjem zahtijeva nadležnim službama za helikopterski transport posredstvom centra 112. Dobro je da se takve akcije obavljaju posredstvom centra 112 jer znamo da često u spašavanju osim gorske službe spašavanja sudjeluju i vatrogasci, policija, prva pomoć i drugi. Na taj način animiraju se i koordiniraju svi potrebni čimbenici za akciju spašavanja, ali to ne treba isključiti djelovanje službe i bez poziva centra 112, pa podržavam amandman o kojem je govorio kolega Vučić u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice. Da bi se tragedije spriječile potrebno je preventivno djelovati pa se tako člankom 12. predviđa, odnosno prepisuje da su organizatori športskih, turističkih i drugih aktivnosti u planinskim i drugim nepristupačnim područjima dužni Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja najaviti mjesto održavanja aktivnosti najmanje 8 dana prije održavanja te sukladno zajedničkoj procjeni opasnosti osigurati nazočnost pripadnika Hrvatske gorske službe spašavanja. Istaknula sam samo neke od pozitivnih strana ovog Zakona i drago mi je da će rad gorske službe spašavanja nakon 56 godina biti zakonski reguliran te podržavam donošenje ovog Zakona. Hvala lijepo.
Hvala. U ime, odnosno gospodin zastupnik Mario Zubović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, dame i gospodo. Zaštita i spašavanje građana i turista te imovine i prirodnog okoliša od posebnog je interesa za Republiku Hrvatsku te uživa njezinu osobitu skrb. Prepoznajući ovakav poseban interes Vlada Republike Hrvatske poduzela je niz mjera na organiziranju, uspostavi jedinstvenog sustava, zaštite i spašavanja kako bi objedinila do sada različite sustave u jedinstvenu organizaciju zaštite i spašavanja. Ustrojena je državna uprava za zaštitu i spašavanje i njezine početne funkcije kroz službu za vatrogastvo, civilnu zaštitu, jedinstveni broj za hitne situacije 112. Od 20 županijskih centara 112 do sada je 11 modernizirano, a uskoro i preostalih 9. To je nužni korak prije uvođenja nove tehnologije za broj 112. Započet je proces uspostave kriznog upravljanja u slučaju većih nesreća i katastrofe što se u više situacija u proteklih godinu dana pokazala učinkovitim. Ističem samo neke primjere koordiniranog djelovanja srećom manjih akcija. Poplave u istočnoj Slavoniji, onečišćenja Neretve u Bosni i Hercegovini i istovremeno na Strahišnjici kod Krapine berača šparoga u Istri i planinarom u Dalmaciji. Sve su uspješno okončane. Dakle, Državna uprava za zaštitu i spašavanje u slučaju većih nesreća ili katastrofe koordinira djelovanje svih službi zaštite i spašavanja određenih Zakonom o zaštiti i spašavanju, znači hitna pomoć policije, vatrogasci, gorska služba, Kinološki savez, Hrvatski crveni križ i drugi. Hrvatska gorska služba spašavanja čini dio ukupnih snaga civilne zaštite a samim time i cjelokupnog sustava zaštite i spašavanja u okviru resornog djelovanja Državne uprave za zaštitu i spašavanje. Kroz operativno integriranje u cjelovit sustav zaštite i spašavanja gorska služba imat će svoje mjesto u državnom proračunu te kao takva sustavno će djelovati uz logističku potporu državne uprave. U ovogodišnjem proračunu državne uprave Gorske službe spašavanja osigurano je milijun i 400 tisuća kuna a prvi put nakon pet godina svi članovi službe u suradnji sa MORH-om obavili su osposobljavanje i odicioniranje za djelovanje helikopterom. Kao nacionalni potencijal Gorska služba spašavanja je u planinskim i nepristupačnim predjelima nenadomjestiva karika za spašavanje. Područja rada službe često su osim planinskih i sjenovitih dijelova isto tako i urbane sredine te druga neplaninska područja. To su akcije na moru, na visokim objektima, tunelima, jamama i cijevima u prometnim nesrećama te kod niza ekstremnih sportova. Sve sposobnosti provjerene su kroz brojne vježbe održane ove godine u organizaciji Državne uprave za zaštitu i spašavanje. U akcijama spašavanja najvažnije je vrijeme reagiranja odnosno u što kraćem vremenu izvršiti akcije potrage i spašavanja, pokrenuti tehničku mogućnost komuniciranja s unesrećenim, omogućiti komunikaciju na jeziku unesrećenog, brzo angažiranje dodatnih terenskih vozila i helikopterske službe. Samo u prvom polugodištu ove godine pripadnici gorske službe djelovali su u trideset sedam akcija traganja i spašavanja. U tim akcijama uglavnom na teško pristupačnim terenima spašeni su unesrećeni ili određeni, obavljene su potrage za izgubljenima i nestalima a bilo je i akcija spašavanja života i sprječavanja onečišćenja. Ovo je naizgled mali broj akcija, međutim važno je uzeti u obzir da gorska služba ima svega 360 članova volontera, specijalističko osposobljenih spasilaca priznatih i izvan granica zemlje koji su posebnom obukom osposobljeni za se tehnike gorskog spašavanja uključujući i spašavanje uz pomoć helikoptera. Sve te akcije odvijale su se dragovoljno tijekom vikenda i uz žrtvu slobodnog vremena kako bi se spasio nečiji život. Za takvo djelovanje i ovom prilikom pripadnicima gorske službe treba odati posebno priznanje. Poziv unesrećenih za pomoć uglavnom je bio upućen na najbliži županijski centar 112. No, i kada je poziv za pomoć bio upućen izravno gorska služba je naknadno obavijestila pripadajući županijski centar 112 o akcijama koje je pokrenula a županijski centar 112 preuzeo je aktiviranje i koordinaciju djelovanja potrebnih snaga zaštite i spašavanja lokalne vatrogasce, lovce, tragače kinološkog saveza pa čak i vojsku kako bi pripadnici gorske službe mogli nastaviti bez prekida djelovati na terenu. Ostale snage zaštite i spašavanja mogle su se žurnije u koordinaciji županijskog centra 112 uključiti u akciju uključujući i angažiranje helikoptera. Ako je to sve tako pitanje je zašto onda treba ovaj poseban Zakon o Hrvatskoj gorskoj službi s obzirom da su se i do sada akcije odvijale prema već donesenom Zakonu o zaštiti i spašavanju. No, ovim zakonom se dodatno ističe izgradnja i razvoj nacionalnog sustava zaštite i spašavanja jačanjem udruga od posebnog interesa kao što je gorska služba što je između ostalog važna potpora razvoju drugih područja pa i cjelokupnom gospodarstvu a prije svega daljnjem razvoju turizma i kretanju u tranzitu ljudi i roba kroz hrvatske prometnice. To daje dojam sigurne zemlje kroz ulogu gorske službe kako se to ovim zakonom propisuje. Razvoj turizma naglo se širi s obale u sve dijelove unutrašnjosti i obuhvaća sve više oblika različitosti u načinima korištenja turističkih ponuda što obuhvaća razvoj ekstremnih aktivnosti u ekstremnim uvjetima na tako teško pristupačnim terenima. Okolnosti svakodnevnog življenja i zanimanja postaju promjenjive. Otvaranjem prometnica bitno je skraćeno vrijeme i put dolaska do zanimljivih destinacija ne samo domaćim već i stranim turistima i to ne samo za godišnji odmor već i vikendima. To produžava turističku sezonu praktički na cijelu godinu. Naime, građani izlaze u prirodu nedovoljno opremljeni za planirane izletničke aktivnosti a to povećava rizike pa je u takvim situacijama potrebno da gorska služba edukativno i preventivno djeluje kao stručni oslonac za akcije spašavanja s posebnim ovlastima. Na spomenute interese pojedinaca treba dodati potrebu edukacije organizatora izletničkih aktivnosti i raznih sportskih događanja. Naime, dobrom i stručnom pripremom organizatora mogu se smanjiti nesreće i stradavanja te povećati šanse za uspješnost akcija zaštite i spašavanja te pravovremeno poduzimanje svih mjera za sprječavanje neželjenih događanja. Brojka od preko milijun posjetitelja nacionalnih parkova i parkova prirode te broj i vrsta sportskih natjecanja u tzv. ekstremnim sportovima iz godine u godinu raste. Ovim zakonom dakle regulira se poseban dio redovite djelatnosti Hrvatske gorske službe spašavanja i prepoznaje se kao djelatnost od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku. Međutim, isto tako kao dio spasilačkih snaga prema standardiziranom postupku u najkraćem mogućem vremenu u sustavu državne uprave zaštite i spašavanja može se angažirati na provođenju zadaća zaštite i spašavanja kao poseban nacionalni resurs u slučaju veće nesreće i katastrofe. Na taj način po pitanju sigurnosti ljudi u neurbaniziranim prostorima Hrvatska će osigurati kompatibilnost s drugim državama, definirat će se sigurnosni standardi, pojačati aktivnosti na području preventive a sigurnost i spašavanje provoditi kvalitetnim, stručnim i obučenim snagama te kroz sustavna rješenja. U konačnici, kao visoko osposobljene i opremljene snage dio pripadnika Hrvatske gorske službe spašavanja kao nacionalni potencijal planirat će sudjelovanje u pomoći koju će Republika Hrvatska pružati drugim državama pogođenim katastrofama i većim nesrećama. Donošenje ovog zakona je u nacionalnom interesu a njegova primjena objedinjava doprinos Hrvatske gorske službe spašavanja daljnjem razvoju prioritetno turizma, prometa i posebnih oblika sportskih aktivnosti te daje novu dimenziju i sposobnost za nove destinacije i oblike korištenja nacionalnog bogatstva u turizmu ali na siguran način. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Ovaj Zakon po mom osobnom sudu je dobar primjer kako od jedne dobre ideje i istinski objektivne potrebe u Hrvatskoj možemo napraviti ništa ili malo. Naime u svakom, svaki zakon, kvaliteta zakona i njegova provedba ovisi o financijama. Kako bi mi u Međimurju rekli: «O penezima se tu dela.» Ovaj Zakon predviđa jednu kombinaciju da odluku o tome gdje i da li će se otvarati stanice Gorske službe spašavanja na temelju zajedničkog interesa utvrđuju općine, gradovi, županije i Gorska služba spašavanja. Dakle Vlada premijera Sanadera je krenula u proces decentralizacije i omogućuje lokalnoj samoupravi da sa jednom udrugom koja dobije javne ovlasti utvrdi zajednički interes za osnivanje takvih stanica. Ali onda normalno je da kada lokalna samouprava donese takvu odluku mora za to dati i novac. Sad ustavna odredba o tome da visina prihoda općina, gradova i županijama mora biti srazmjerna njihovim obavezama. Prilikom pisanja zakona kojim spuštamo obaveze nekako ostaje u drugom planu i zaboravljamo na činjenicu da pitanje obaveza općina, gradova i županija koje se donašaju tokom proračunske godine je naprosto i nemoguće izvršiti. Jer bi to zahtijevalo ili rebalans proračuna ili umanjenje sredstava nekih drugih rashoda. Doduše predviđa ovaj zakon da će se dio aktivnosti financirati iz državnog proračuna kao što su opremanje i obuka pripadnika Gorske službe, međunarodnu suradnju, informativno-nakladničku djelatnost, razvoj infrastrukture i provedbu programa Vlade, planova, mjera i aktivnosti iz djelatnosti zaštite i spašavanja. Dakle Vlada je sebe zaštitila na način da će financirati ono što proizlazi iz njenog programa, planova i mjera međutim kada je obaveza lokalne samouprave u pitanju onda zakon daje jedno čudno rješenje. Gorska služba spašavanja donaša program kojega ona dostavlja jedinicama lokalne i regionalne samouprave, a koja je u obavezi taj program financirati. Tko usvaja taj program? Predstavničko tijelo, ne vjerujem da bi dobro rješenje bilo poglavarstvo jer nakon što izglasamo ovaj Zakon o neposrednim izborima poglavarstva više neće biti ako ćemo glasati o njemu jer čekamo već mjesec dana ili dva mjeseca. Nakon zaključenja je rasprava da konačno usvojimo i taj zakon. Dakle tko će usvojiti taj program kojega treba financijski pratiti iz državnog proračuna? Ovo napominjem zbog toga jer ovo mjesto otvaramo mogućnost velikih sukoba, nejasnoća, različitog tumačenja zakonskih propisa, dajemo pravo lokalnoj samoupravi da o tome samostalno odlučuje. Ne može utjecati na sadržaj programa za koji mora osigurati financijska sredstva. Koliko novaca recimo Šibensko-Kninska županija bi trebala osigurati? Koliko Zadarska? Primorsko-Goranska? Međimurska? O kolikim sredstvima se radi u provedbi ovog Zakona koji bi trebala biti osigurana lokalnim proračunima i kada? Ja se bojim da ćemo od Gorske službe spašavanja zbog načina financiranja napraviti Gorsku službu prosjačenja koja nikad neće znati i imati jamstva da će biti osigurana sredstva za one programe koje su oni pripremili, koji su čak i prihvaćeni, koji su objektivno potrebni ali novaca neće biti. U obrazloženju zakona piše da 79% turista dolazi u Hrvatsku zbog športa, rekreacije, skijanja, planinarenja. A zašto onda ne bi razgovarali o tome da oni koji uživaju plodove tog turizma budu obavezni i financirati ovakve službe? Zašto ne bi svi oni koji imaju turiste na smještaju također bili u obavezi financijskog praćenja jednog javnog servisa? Zašto uostalom i osiguravajuća društva ne bi bila u obavezi praćenja financijskog ovakvog jednog javnog servisa koji ima dobrom radom i efikasnošću može smanjivati i troškove. Dakle apeliram na predlagatelja da još jedanput pomno razmotri predloženi način financiranja jer ovakav način kao što je u zakonu opisan prvo ne jamči da ćemo imati tamo gdje je najpotrebnije stanice gorske službe spašavanja jer to nije obavezatno, a drugo ne jamči stalan, stabilan i poznati izvor financiranja kako bi Gorska služba spašavanja mogla raditi i funkcionirati po svojem programu. Bit će ugrožena u financijskom smislu i u toku proračunskih godina bit će neizvjesna, neće moći regrutirati potrebni broj ljudi. Gorska služba spašavanja radi se o poslovima javnog interesa i zamislite da ovakav način financiranja napravimo za zaštitu od požara, za vatrogastvo. Za hitnu medicinsku pomoć. Za civilnu zaštitu. Prema tome ako smo sve ostale dijelove spašavanja riješili trajno i poznati način financiranja onda na takav način moramo riješiti pitanje financiranja Gorske službe spašavanja. To su razlozi zbog kojeg neću podržati ovaj Prijedlog zakona ako Vlada ne prihvati ponuđene amandmane ili da svoje amandmane jer ne smijemo ljude koji su do sad radili kao volonteri uvjeravati da sada trajno rješavamo njihov način financiranja a svjesni činjenica da to nije tako. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici dopustite da pozdravimo sa galerije u službenom posjetu Republici Hrvatskoj i Hrvatskom saboru je izaslanstvo Hrvatskog nacionalnog vijeća iz Vojvodine i Srbije pa ih molim pozdravite. [[Pljesak]] Replika poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa poštovani gospodine predsjedniče ne slažem se sa cjelovitim izlaganjem gospodina Lesara. On je naime rekao da o tome kako će se provoditi zakon ovisi, provedba zakona ovisi o financiranju. Kod ovoga slučaj nije toliko o financiranju zbog toga što Hrvatska gorska služba spašavanja prvi put dobiva zakonski okvir da sve one barijere koje su do sad postojale u svim njihovim akcijama se zakonski reguliraju, a to znači da oni neće čekati da netko što mora napraviti pravovremeno i cjelovito da će to napraviti ili uopće neće napraviti i na ovaj način se već stvara pretpostavka da sve njihove akcije budu pravovremene, učinkovite i da spriječe nastajanje daleko štetnijih i nesagledivih posljedica. Kad je to riječ imali smo ja sam u ime kluba govorio četiri, pet primjera gdje je baš ta nedorečenost u smislu njihove zakonske ovlasti napravila na žalost to da se za pojedine akcije trebalo je četiri i pol, pet ili šest sati. Svakako da Gorska služba spašavanja mora imati posebnu poziciju u okviru državnog proračuna vezano za svoje djelovanje i za svoje financiranje. Ali svakako da općine i gradovi ukoliko hoće biti općine i gradovi moraju nešto davati na poziciji zaštite i spašavanja. Sad, normalno da to ovisi o jednoj cjelokupnoj reformi cjelovitog poreznog sustava i svega ostaloga. Jer čujte, ne mogu općine i gradove samo tražiti ono što im ide u korist. E kad nešto treba napraviti što košta e onda to baš nije poželjno. Ne možemo baš tako razgovarati, ali se slažem da se treba ići na cjelovitu reformu poreznog sutava. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa. Ja sam vjerujte mi zaista iznenađen i žalostan što se kolega Kovačević ne slaže sa cjelinom moje rasprave. No, još jedanput gledam, duboko gledam odredbe zakona i kaže štovani kolega Pero da općine, gradovi i županije moraju davati ako nešto žele imati. Ali mi svaki mjesec donašamo zakone da općine, gradovi i županije nešto moraju davati i stalno im velimo vi morate davati. Ali onda i mi njima moramo dati, a to vam u Zakonu o financiranju lokalne samouprave a mi njima nismo dali. Ali njima kažemo da oni drugima moraju dati kolega Kovačević. O tome se radi. Oni imaju koliko imaju, a mi im naređujemo da svaki dan veći broj abonenata imaju kojima moraju davati. Sad jednom moramo stati i reći, naredili smo vam 12 novih davanja. Mi vam sad povećavamo izvorne prihode za 5,6, 8 ili 10% i da li samo općine i gradovi iz svog sredstava moraju davati. Da li je samo njima u interesu da Hrvatska gorska služba spašavanja funkcionira. Oni koji ostvaruju profite, oni koji ne rade sve što treba, pa i zbog toga ljudi … [[Govornik se ne razumije.]] oni ništa ne moraju dati, ali općine, gradovi i županije moraju dati. Dakle, radi se o tome, da kada utvrđujemo obaveze lokalne samouprave moramo reći odakle će dati, koliko će dati, a ne pogađanjem. Ne neizvjesnošću, ne slobodnim procjenama, ne političkom arbitražom i odlukom, nego zakonom propisana količina sredstava kao što je to za zaštitu od požara, hitnu medicinsku pomoć i civilnu zaštitu. Hvala.
Druga replika poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa mislim da je ovo važno na što je kolega Lesar upozorio i ja ću biti slobodan citirati dio članka 137. Ustava Republike Hrvatske koji kaže da su prihodi jedinica lokalne, područne regionalne samouprave moraju biti razvidni njihovim ovlastima predviđenim Ustavom i zakonom. Prema tome, ako dajemo neku obavezu jedinici lokalne samouprave, a jučer smo raspravljali o paketu zdravstvenih zakona u kojima dajemo ogromne obaveze jedinicama područne samouprave jer one moraju sanirati dugove bolnica i drugih bolnica, a ne mogu utjecati na njihove troškove. Ovdje stvaramo nove obaveze jedinicama lokalne samouprave. Onda sasvim sigurno treba donijeti i izvor financiranja tih sredstava. Ne može se raditi ovo što se radi u ovom dijelu zaštite i spašavanja kada smo donijeli Zakon o zaštiti i spašavanju i isto smo rekli da će jedinice lokalne samouprave moraju osigurati sredstava za zaštitu i spašavanje. Rekli smo u Zakonu o civilnoj zaštiti da se određeni dio proračuna mora izdvajati za civilnu zaštitu. Određeni dio proračuna jedinice lokalne samouprave mora se izdvajati za vatrogastvo. Sada ovdje govorimo o tome da se mora izdvajati i za Gorsku službu spašavanja. Mi ne dvojimo oko toga da ona treba biti, da treba biti funkcionalna i opremljena, ali se suprotstavljamo tome naprosto da se stalno nameću nove obaveze jedinicama lokalne samouprave, a da država na takav način smanjuje svoja izdvajanja za ove javne potrebe.
Pa dobro, vi replicirate, javili ste se za repliku zastupniku Lesaru, a odgovarate, korespondirate sa zastupnikom Kovačevićem. Pa ne znam kakva je to replika više! Pa na njega ste se trebali onda i referirati i replicirati. Ja mislim da ste se za… Kolega Kovačević izvolte.
Pa poštovani gospodine predsjedniče vi ste reagirali i to je čista povreda Poslovnika članka 209. jer on je replicirao Lesaru, a meni je govorio. A uostalom, članak 137. je bio i kada je on bio na vlasti pa ništa nije napravio Ustava.
Molim vas više! Poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite. A odakle sada imate odgovor na repliku kada, … Pa znam. Jeste se javili? Izvolite. Nemam ja ništa protiv, ali nisam… … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Kolega Mršić molim vas, molim vas. Nemojmo se. Kome je imendan? Sretan imendan i Petra i Pavla.
Kolega Mršić je dobro locirao problem kakav je odgovor lokalnih vlasti kada nešto moraju financirati. Nema novaca, nema novaca da nema penez. Točno kolega Bućan. I što znači zakon ako općina ili grad ili županija nema novaca da nešto servisira i što vam znači Ustav ako nema novaca da nešto financira a ljude uvjeravamo i njihove predstavnike uvjeravamo da će sad biti za njih med i mlijeko i reći donijeli smo zakon. Njima treba zakon za okvir, a i za zakone im treba lova. O tome se radi.
Poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodo iz ministarstva, kolegice i kolege. Već smo se i u prvom čitanju složili o tome koliko je ova tema važna za hrvatsko društvo u današnje vrijeme, pa zato o njoj želim reći nekoliko riječi. S obzirom na činjenicu da Gorska služba spašavanja do sada nije bila regulirana posebnim zakonskim rješenjem nego je njezina uloga i financiranje bila posredno riješena drugim zakonskim aktima, a financiranje kroz više različitih proračunskih stavki prijedlog ovog zakona bi trebala biti zadnja kockica u mozaiku kojim se i u zakonodavstvu Republike Hrvatske regulira ova danas nadasve potrebna služba. No manjkavosti ovog konačnog prijedloga, no već u izlaganju kluba kolegica Jagoda Martić skrenula je pozornost na određene manjkavosti ovog konačnog prijedloga pa se nadam da će one biti otklonjene prihvaćanjem podnesenih amandmana kako bi ova prevažna služba dobila ono mjesto koje joj prema njezinoj ulozi u funkcioniranju društva i pripada. Najvažniji razlozi zbog kojih je ova služba neophodna navedeni su u obrazloženju prijedloga zakona. Ipak želim iskoristiti prigodu i podsjetiti na neke koji se odnose na meni najbliskiji segment ljudskih aktivnosti, a to je sport. Naime, uz klasične od ranije poznate sportske aktivnosti kao što su skijanje, planinarenje, alpinizam, ribolov, lov, trčanje i hodanje i slično zadnjih se godina pojavljuju mnogi sportovi vezani uz ekstremne izazove i uzbuđenja koji iziskuju vrhunsku tjelesnu pripremljenost, ali sa sobom nose i ekstremnu dozu rizika i opasnost po život. To su zračni sportovi, primjerice zmajarstvo, padobranstvo, jedriličarstvo, paraglajding, zatim off road utrke automobila terenaca, brdskih bicikala i motocikala, sportovi na divljim vodama kao što su rafting, kajakaštvo, kanoing i da ne nabrajam dalje. Tu su i opasnosti koje prijete mnogim znanstvenim radnicima i istraživačima prirodnih bogatstava, flore i faune naših gorskih krajeva. Nepotrebno je naglašavati važnost, opseg i značaj Gorske službe spašavanja u planiranju, organizaciji i provođenju aktivnosti na svim prostorima koji nisu urbanistički riješeni, kao i njezinu ulogu u slučaju nesreća. Primjerice samo u nekoliko zadnjih mjeseci smo u raspravama o parkovima prirode spomenuli sve više turističkih i sportskih aktivnosti koji se u njima provode kako bi se gostima oplemenilo vrijeme i pružio doživljaj, a ne samo prirodne ljepote. Ovim se zakonom mora riješiti pitanje financiranja, definirati zadaće i ovlasti Gorske službe spašavanja. Dakle, on mora biti put za postizanje njezine bolje učinkovitosti i ostvarenje najvažnijeg cilja, unapređenja sigurnosti građana koje svoje sportske, turističke, znanstvene, istraživačke i druge djelatnosti provode na neuređenim prostorima koji samim ti predstavljaju i potencijalnu životnu opasnost. Kako bi se ostvario taj cilj nužno je u zakon ugraditi predložene amandmane. Iako nisam rekla ništa posebno spektakularno i novo imala sam potrebu na ovaj način podržati ovaj zakon, naravno uz predložene amandmane kako bi građanima omogućili što češći i ugodniji boravak u prirodi uz što veću sigurnost. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Hrvatska gorska služba spašavanja specijalizirana je za spašavanje u planinama, stijenama, speleološkim objektima i drugim nepristupačnim mjestima kada pri spašavanju treba promijeniti posebno stručno znanje, upotrijebiti opremu za spašavanje u planinama, a to u našim gorskoj sigurno su dokazali imaju. Brinu se o sigurnosti građana i gostiju još od 1950. godine i to 24 sata dnevno, 365 dana u godini. Službu čine trenutno najspremniji hrvatski alpinisti, speleolozi, te visoko gorski planinari i skijaši koji su posebnom obukom osposobljeni za pružanje prve medicinske pomoći i osposobljeni za sve tehnike gorskog spašavanja, uključujući i spašavanja uz pomoć helikoptera. Služba ima oko 360 članova od čeha je 20 liječnika i 12 instruktora. U ovakvim dosadašnjim uvjetima dokazali su svoju volju, odgovornost, odlučnost i znanje i pišu rezultate. U svome višegodišnjem mandatu do sada imaju više od 3 tisuće akcija. Budući da su svi moji prethodnici u ime klubova ili pojedinaca govorili o predloženomu zakonu koji se nadama uskoro će stupiti, odmah nakon stupanja na snagu promijenit će i uvjete pod kojima rade danas naši stručnjaci iz Hrvatske gorske službe spašavanja. A ja neću se ponavljati pa mi dozvolite iz knjige Hrvatske planine i citirati nešto što, gdje pisac Poljak opisuje o Velebitu, Dinari i Biokovu i ove ljepotice koliko su lijepe toliko se i nedostupne pa i opasne. Planinarske mogućnosti na Velebitu, neiscrpnost, neiscrpne su i raznovrsne. Velebit je po dužini najveća hrvatska planina. Njegove su osobitosti bogatstvo kraški oblika, kontrasti primorske i kopnene padine, jedinstvo kopna i mora, botanički i zoološki vrlo dobri i brojni prilazi 500 kilometar šumskih cesta, 15-ak privatnih objekata. No međutim one su toliko lijepe da je najljepši dio i u našoj zemlji i na daleko izvan nje. Gospodin Poljak je opisao Dinaru na sljedeći način. Njezin glomazni masiv što se diže kao prirodna granica između Dalmacije i Bosne i Hercegovine cijeli put je nepremostiva dva različita zida, mediteranski i kontinentalni. U svojoj povijesti imao je posebno značenje od stvaranja prva naše države, a posebno možemo ga i pohvaliti u Domovinskomu ratu gdje je bila stacionirana VII. Brigada. No međutim ove ljepote sigurno će zapisati i svoj povijesni dio i u Domovinskome ratu. Pa mi sada dozvolite pročitati kako je gospodin Poljak opisao Biokovo. Divovski planinski lanac Dinarida nigdje se nije približio moru tako blizu, a tako visoko kao Biokovu. Vidih s mora na njegu impozantnu fasadu sa stijenama, točilima, procjepima i tornjevima duboko se doima svakoga prolaznika. No međutim, gospodin Poljak je opisao tako lijepo i one su tako lijepe u stvarnosti, ali su, ova je ljepota za mnoge počesto i opasna. U nadi nakon ovoga zakona da će svi uvjeti biti poboljšani, da će se i članak koji ću citirati, 12. stavak 2.: "Davatelji usluga smještaja dužni su na zahtjev Hrvatske gorske službe spašavanja na vidljivim mjestima u svojim objektima dozvoliti postavljanje upozorenja i drugih informacija u svezi s sigurnosti osoba tijekom njihovih aktivnosti u planinskim i drugim nepristupačnim područjima, obilježiti tamo gdje je to potrebno.". Nažalost ovakvih upozorenja nema upravo na onim mjestima gdje bi trebalo biti. Pa evo prihvaćam ovaj zakon u potpunosti sa amandmanima kluba Hrvatske demokratske zajednice, u nadi da će uvjeti biti bolji, drukčiji i da će svaki komad ovih naših ljepotica biti pristupačan ne samo turistima i strancima nego nama jer moramo upoznati naše ljepote.
Poštovani zastupnik Marijan Bekavac. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je danas na dnevnom redu Konačan prijedlog Zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja. Ovim zakonskim prijedlogom Hrvatska gorska služba spašavanja integrira se u jedinstveni nacionalni sustav zaštite i spašavanja kao nositelj djelatnosti spašavanja iz svog djelokruga. Ovim Zakonom definira se sadržaj, opseg i način obavljanja zadaća gorske službe spašavanja, njena suradnja sa međunarodnim organizacijama, tijelima državne uprave i drugim fizičkim i pravnim osobama. Predloženim zakonskim prijedlogom Hrvatska služba spašavanja kao aktivni čimbenik sigurnosti moći će učinkovitije i efikasnije spriječiti ugrožavanje sigurnosti, nastanak nesreća ili eskalacija takvih događaja. Svakako treba staviti akcent na edukaciju i prevenciju kako bi se na vrijeme predvidjeli i na vrijeme spriječili neželjeni događaji s tragičnim posljedicama. Sigurnost je svakako važan segment turističke percepcije Hrvatske u svijetu stoga ne treba posebno naglašavati važnost turizma za Hrvatsku, ali da bismo održali i podigli turističku ponudu na višu razinu trebamo podići i sigurnost kako naših građana tako i brojnih turista fasciniranih ljepotama Hrvatske, a ovaj Zakon svakako tome pridonosi. Hrvatska kao jedinstven spoj mora planina krških fenomena, otoka, ima velik potencijal u razvoju rekreacijskog i pustolovnog turizma koji podiže adrenalin. U tim ekstremnim uvjetima za očekivati je povećanje broja nesreća zbog sve većeg broja turista koji borave u Hrvatskoj. Hrvatska gorska služba spašavanja ovim Zakonom konačno ima zakonski okvir za svoje djelovanje te će se zasigurno još bolje posvetiti svojoj elementarnoj zadaći, a to je zaštita i spašavanje ljudskih života u ekstremnim uvjetima. Donošenjem ovog Zakona osigurat će se usklađenost sa europskim i međunarodnim propisima, urediti djelatnosti područje na kojima djeluje Hrvatska gorska služba spašavanja, definirati sadržaj, obijm i način obavljanja zadaća te financiranje Hrvatske gorske službe spašavanja kao javne službe koja obavlja djelatnost od interesa za Republiku Hrvatsku. Ovim će se Zakonom Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja dati nužne javne ovlasti kako bi mogla učinkovito provoditi preventivu, planiranje i pripremanje te osigurati učinkovitost i sigurnost sudionika u spašavanju. Osigurat će se odgovorno i stručno provođenje mjera predviđanja, procjene i analize, preventive i djelovanja na nepristupačnim područjima te osigurati javni servis mnogim privrednim, turističkim, športskim, kulturnim i drugim djelatnostima. Držim da je ovaj Prijedlog zakona sustavna osnova koja će biti od koristi svim vrhunskim alpinistima, spelolozima, planinarima i liječnicima, članovima Hrvatske gorske službe spašavanja kao i svima onima koji će koristiti njihove usluge. I zaključno, podržavam ovaj Zakon koji će zasigurno doprinijeti ukupnoj javnoj sigurnosti svih građana Republike Hrvatske i naših gostiju koji u velikom broju posjećuju lijepu našu. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Na žalost sve dok se ne dogodi nesreća, dok se ne dogodi tragedija nismo svjesni važnosti jedne takve organizacije kao što je Hrvatska gorska služba spašavanja. Sve dok nas izgubljeni ljudski životi na to ne podsjete vrlo često ne činimo sve ono što bi morali i zbog toga držim da je ova današnja rasprava itekako važna jer se radi o jednom itekako važnom zakonu koji je vezan uz sigurnost ne samo hrvatskih građana nego i brojnih turista koji dolaze u Republiku Hrvatsku, posebno u njene najljepše dijelove hrvatske planine i zbog toga želim ovom prilikom, u ovoj raspravi prisjetiti se jedne konkretne neću reći zgode, nego na žalost nezgode koja je skoro postala ozbiljna tragedija. Dogodilo se to 1996. godine kada je grupa visokih američkih časnika provela dan skijanja na Bjelolasici u iznimno teškim, na žalost i rizičnim uvjetima kojih nisu bili u punoj mjeri svjesni. Jedan pukovnik američke vojske koji je inače bio instruktor skijanja praktički u svom prvom spustu sa vrha Bjelolasice u uvjetima koji su bili neprimjerni stradao je, izletio je sa staze, odletio je u provaliju i nakon nekoliko stotina metara zaustavio se na jednom drvetu sa slomljenim rebrima, strganim kukom itd. i to je na žalost bio početak jedne tragedije koja se iz sata u sat širila i postaja sve ozbiljnija, ja bih rekao i dramatičnija. Bilo je to negdje oko 11 i 30, bila je nedjelja, vrlo niska temperatura i intervenirala je gorska služba spašavanja iz Ogulina. Uvjeti su bili na žalost rizični, led na stazi i umjesto da spasimo čovjeka dogodilo se nekoliko novih ozljeđenika. U provaliji vrlo brzo su bili i ljudi iz gorske službe spašavanja iz Ogulina. Nakon toga pozvali smo i gorsku službu spašavanja iz Karlovca. Dogodilo se slično. Negdje popodne, s obzirom da sam bio nekako najstariji, najodgovorniji našli smo se u situaciji da od jednog čovjeka imamo pet ili šest ljudi koji su bili u životno opasnim uvjetima, ranjeni, stradali i gotovo situacija je bila bezizgledna, ja bih rekao za neke i bespomoćna. Tada se pokazalo koliko je važno u takvim uvjetima imati dobro pripremljene, dobro obučene ljude i imati opremu bez koje nema mogućnosti reagirati, nema mogućnosti pomoći. Negdje navečer oko 9 sati, već je pala noć odlučio sam pozvati Hrvatski gardijski zdrug, postrojbu koja je imala specijalce koji su prošli specijalnu obuku u zimskim uvjetima u Sjedinjenim Američkim Državama. Sjećam se kad sam ih slao na obuku da su me neki pitali a zašto idu u Sjedinjene Američke Države na obuku planinskih postrojbi. Rekao sam, možda će nam nažalost jednog dana i to zatrebati i trebalo je te ljude nažalost vrlo brzo prebaciti iz Zagreba, skupiti ih jer bila je nedjelja. Uspio sam s obzirom da sam tada imao takvu poziciju osigurati da helikopter HRZ-a prebaci žurno petnaestak dobro pripremljenih gardista specijalaca. Izvlačenje je počelo negdje oko ponoći i u pola dva ujutro, znači nakon četrnaest sati tih pet unesrećenih ljudi su bili spašeni. To je jedna važna kako Amerikanci kažu naučena lekcija koja nas upozorava da moramo činiti na vrijeme sve što je potrebno kako bi spriječiti tragedije, kako bi spriječiti izgubljene živote. Taj čovjek koji je nakon šest mjeseci izišao iz bolnice u Dubravi poklonio mi je jednu knjigu čiji je naslov "Nada nije metoda" – "Hope is not metod". To je američka knjiga i koja je čini mi se bila njegovo osobno iskustvo s obzirom da je gotovo dvanaest sati nalazio se u bespomoćnoj situaciji. Što je metoda? To je ono o čemu danas govorimo, to je zakon koji nadam se usvojit ćemo vrlo skoro, to je kvalitetna obuka, to je selekcija pravih ljudi, to je priprema, to je oprema. Svakako, bez helikoptera, bez mogućnosti brzog i učinkovitog djelovanja ne bi bilo ni rezultata. Uspjeli smo zahvaljujući kvalitetno istreniranoj, dobro pripremljenoj postrojbi Hrvatskog gardijskog zdruga koja je u samo nekoliko sati učinila ono što mnogi drugi nisu uspjeli učiniti. Svakako, Hrvatska gorska služba spašavanja je važna i zbog toga treba joj pokloniti u narednom razdoblju svu nužnu pažnju ali sve logističke probleme nemoguće je rješavati u okviru Hrvatske gorske službe spašavanja nego i na razini ostalih institucija, Ministarstva obrane, Ministarstva unutarnjih poslova i te naše sposobnosti na nacionalnoj razini predstavljaju dio nadam se dobro organiziranog i učinkovitog sustava čijoj kvaliteti će ovaj zakon kao i ulaganja u opremu pridonijeti u narednom razdoblju kako nada ne bi bila metoda nego nadamo se da će metoda zaista biti dobro pripremljena i opremljena Hrvatska gorska služba spašavanja koja u suradnji s ostalim institucijama Hrvatske države treba osigurati siguran boravak mnogobrojnim turistima u hrvatskim planinama. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite!
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče! Evo, oko ove rasprave oko Hrvatske gorske službe spašavanja tokom njezinih pedeset pet godina postojanja očekivalo se spašavanje i sprječavanje nesreća u planinama ali i na drugim mjestima gdje je bilo potrebno znanje, tehnika, oprema za spašavanje u planinama koja je mogla nekome spasiti život. Međutim, iskustvo i znanje pa čak ni najviša kvaliteta organiziranja najčešće nisu dovoljni bez usporedbe i stvaranja pozitivnog društvenog okruženja i potpore praktički cijelog sustava. Donošenjem ovog Zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja konačno će biti priznata njegova javna vrijednost. Ovim zakonom ispravlja se nepravda a Hrvatskoj gorskoj službi spašavanje se konačno omogućuju onakvi uvjeti za djelovanje kakve uostalom imaju i istovjetne službe svugdje drugdje u svijetu. Budući da je cjelokupna aktivnost Hrvatske gorske službe spašavanja usmjerena ka rješavanju jedne vrlo zahtjevne i prioritetne javne potrebe, zaštite života i zdravlja ljudi na nepristupačnim uglavnom prostorima i u slučaju vremenskim nepogoda kada ugroženi nisu niti jednoj redovitoj službi spašavanja očito je da će ovaj zakon puno više doprinijeti sigurnosti na čitavom prostoru Republike Hrvatske nego što će služiti pripadnicima same gorske službe spašavanja. Gorska služba spašavanja dobrovoljna je i neprofitna humanitarna služba javnog karaktera specijalizirana za spašavanje u planinama, stijenama, speleološkim objektima i drugim nepristupačnim mjestima kada pri spašavanju treba primijeniti posebna stručna znanja i upotrijebiti opremu za spašavanje u planinama. Upravo na ovakvim prostorima, dakle izvan gradova i javnih prometnica u svijetu boravi sve veći broj ljudi i na takvim prostorima obavlja određene aktivnosti bilo da se radi o sportu, turizmu ili prometu, uglavnom mislim na zračni promet. Pri takvim aktivnostima trebaju se očekivati iznenadne nesreće i opasna stanja što zbog nepoznavanja terena, što zbog opasnosti samog reljefa tih nepristupačnih područja. Takvi prostori najčešće nisu dostupni drugim redovitim službama. S obzirom na rastući broj posjetitelja u svim državama svijeta javlja se trend i porasta nesreća u takvim područjima. Zbog toga se osjetila potreba zakonskog projektiranja sigurnosti na tim prostorima kao što to čine za druge ljudske prostore poput javnih prometnica ali i za druge ljudske aktivnosti. Smatram da je ovo jedan od rijetkih zakona o čijem donošenju vlada konsenzus među gotovo svim političkim strankama ovdje u sabornici i javnosti. Iz ovih razloga njegovo bi usvajanje moralo uslijediti do početka turističke sezone. Kako je sezona praktički možemo reći već započela netko je u tom segmentu ipak podbacio. Tako ćemo u još jednu turističku sezonu ući sa improvizacijama i entuzijazmom umjesto sa zakonskom regulativom koja štiti sigurnost i interese hrvatskih građana ali i turista. Hoće li nam se ponovo dešavati situacije poput prošlog ljeta kada unatoč nadljudskim naporima uloženim od strane Hrvatske gorske službe spašavanja nestali mladić iz Australije ipak nije pronađen. Čitav je postupak pripreme i izrade ovog prijedloga zakona trajao zaista nepotrebno dugo. Naime, podsjećam vas da je Hrvatski sabor još 26. studenog 2004. godine donošenjem Zakona o zaštiti i spašavanju naložio izradu Zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja. Dakle, trebalo je gotovo osamnaest mjeseci plus još jedan mjesec koliko je sada trebalo da dođe u proceduru ovaj konačni prijedlog. Kad znamo da je od početka ovog zasjedanja odnosno od početka, od 22. prosinca 2003. godine do praktički srpnja 2005. godine čime završava ova sjednica Sabor donio 218 zakona, od njih ukupno 181 ili 83% po hitnom postupku postavlja se opravdano pitanje zašto i ovaj zakon nije ušao u hitnu proceduru. Danas turistička središta za razliku od situacije u našoj državi … [[Govornik se ne razumije.]] svijeta poglavito u Europi poznati su kao iznimno važni nacionalni resursi. Danas turistička središta u kojima sezona traje gotovo cijelu godinu nekad su bila zabačena sela između planina i takvima bi i ostala da na njima upravo ne postoje visoki standardi i učinkovita gorska služba spašavanja. Takva mjesta svojim stanovnicima donose enormno visoki stupanj zaposlenosti i stabilnosti cijele državne regije koja bez turizma zbog nedostatka uvjeta za unosnu poljoprivredu ne bi imala optimističnu budućnost. Slična je situacija i kod nas, na primjer sa Gorskim kotarom i Likom u Hrvatskoj gdje postoji spoj planina i blizina toplog mora. Takva područja privlače sve više turista upravo zbog teške pristupačnosti ali i zbog nedotaknute i očuvane prirode. Na njima se odvija sve življa ljudska aktivnost a njih će zasigurno pratiti i iznenadne bolesti i nesreće. Broj nesreća u prirodi stalno raste pa je tako 2003. godine gorski spasioci su intervenirali u 320 nesreća. 2004. oko njih 400, a prošle godine u 500 slučajeva. U prva tri mjeseca ove godine intervencija je već do sada, već u ova prva tri mjeseca bila 150 intervencija Gorske službe spašavanja. Sigurnost je uvijek bila najbolja investicija, a prostor i ljudi najvažniji resursi svake odgovorne zajednice. Nažalost u Republici Hrvatskoj je sigurnost u ovom smislu zadnjih 55 godina ostavljena na teret šačici altruističkih entuzijasta. Sada je Hrvatska gorska služba spašavanja konačno prepoznata kao nositelj sigurnosti u teže pristupačnim prostorima a Nacrtom zakona napokon dobiva status javne službe značajne za Hrvatsku kojoj su druge spasilačke službe i državne institucije dužne pomoći. Do sada je spašavanje znalo ovisiti o dobroj volji i razumijevanju pojedinaca koji su morali prekoračiti vlastite ovlasti da bi gorskim spasiocima ustupili helikoptere ili dojavili o nesreći što je unesrećene znatno stajalo ili invalidnosti a ponekad čak i života. Zakonom o Gorskoj službi spašavanja regulirat će se i financiranje Hrvatske gorske službe spašavanja iz državnog proračuna i proračuna lokalne zajednice. Međutim u tom pogledu Hrvatska gorska služba spašavanja, spašavanje je olakšano utoliko što se sada više neće morati baviti organiziranjem donatorskih skupova u nadi da će namaknuti novac za sljedeću akciju. Trenutno najspremniji hrvatski alpinisti koji čine Hrvatsku gorsku službu spašavanja tijekom zadnjih 55 godina bili su volonteri i to će ostati i dalje. Ne samo kod nas nego je takva praksa i drugdje u svijetu. Oni i ne smiju postati profesionalci i dobivati plaću jer je nemoralno i neprihvatljivo da im novac bude motiv za spašavanje tuđih života. Ovim Zakonom je predviđeno da ti volonteri imaju pravo na naknadu troškova i u konačnom nacrtu su to, te naknade precizirane odnosno naknade trebaju biti u visini dnevne plaće volontera na njegovom stalnom radnom mjestu dok volonteri Hrvatske gorske službe spašavanja koji sudjeluju u noćnim spašavanjima imaju pravo na neradne sate koji su dvostruki i nadoknađuju se. Smatramo to prilično sretnim i spretnim a nadasve poštenim rješenjem. Bez Gorske službe spašavanja svaki nacionalni sustav zaštite i spašavanja je invalidan i nepotpun. Radi se i o ujedno najtežem obliku spašavanja koji se najčešće provodi pri najtežim vremenskim i drugim okolnostima i nemoguće ga je sigurno i učinkovito provoditi bez neophodne potpore cijelog sustava, dostupnosti potrebnih resursa i drugih preduvjeta. U svim državama svijeta to je dragocjeni nacionalni resurs zahvaljujući kojem sustav zaštite i spašavanja, medicinska pomoć i slično dopire tamo jer to inače ne bi bilo moguće. Kako je osobna sigurnost i zaštita života primarna ljudska potreba i osnovna potreba a sigurnost na cijelom prostoru neke države međunarodna obaveza i strateška potreba potrebno je kao i u cijelom svijetu da se razumije da ovakve nacionalne službe svojim zakonima su prepoznate kao javne službe koje uživaju upravo potporu države. Jer samo tako na učinkovit način mogu štititi društveni interes. Osobno ću podržati ovaj Konačni prijedlog zakona.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege i ovdje nazočni pripadnici Hrvatske gorske službe spašavanja. Možda i u današnjem danu ima neke simbolike, danas je Sveti Petar, a Petar je stijena a mi govorimo upravo o onima koji su vrlo često unesrećeni baš na stijenama pa evo nek Sveti Petar čuva i vas koji njih čuvate i ovih koji hodaju po stijenama. Kao liječnik priključujem se dakle onima koji podržavaju i koji su sretni zbog ovoga današnjeg dana i zakona o kome govorimo jer je on zapravo jedan doprinos boljoj zdravstvenoj sigurnosti svakog pojedinca, građanina Hrvatske ali i svih onih koji su na duže ili kraće vrijeme u boravku u Hrvatskoj bilo kao turisti ili posjetitelji neke druge naravi. Ovaj Zakon je svojevrsni odgovor i na zahtjev Svjetske zdravstvene organizacije koja od svih država članica traži da se na državnoj razini formiraju tijela za slučaj postupanja u izvanrednim okolnostima. To može biti: terorizam, prirodne katastrofe ali i nesreće kojima se bave ove službe. To nije uvijek nedostupan prostor planinskih vijenaca kanjona i jama i slično nego i urbano okruženje pa i prometne nesreće. Osobito treba naglasiti prometne nesreće u smislu djelovanja ne znam ovog časa velikih pravaca auto-puteva u Hrvatskoj a i tunela. Dakle tuneli su posebno mjesto u kojima zapravo ova služba također može djelovati zajedno sa hitnom medicinskom službom i Hrvatska mislim da sad ima preko 30-tak kilometara tunela što nije uopće zanemarivo. Kao i u svim nesrećama i u ovima kojima se bavi tj. razrješava njene posljedice Gorska služba spašavanja sa zdravstvenog stajališta vrijedi ona krilatica da je vrijeme život. Pozdravljam dakle još jednom sve članove pripadnika, pripadnike Hrvatske gorske službe spašavanja njih 360 među kojima i 20 liječnika koji danonoćno bdiju nad sigurnošću svih onih u potrebi među kojima, među kojima ima onih koji se bave opasnim sportovima, izazovima različitih vrsta ali i onima koji se vode filozofijom da je vrijeme novac. Pošto nam je često svima vrijeme novac ne sumnjam da ćemo ga naći i za funkcioniranje službe koja se vodi filozofijom vrijeme je život. Moj, tvoj , sviju nas. Prema tome nema bojazni koju su iznijeli ovdje neki zastupnici kako neće biti osigurana sredstva za ovu službu. Dakle bez obzira na koji način ona već jest osigurana i bit će i stoga i zbog svega ovoga o čem smo svi ovdje govorili apsolutno podržavam ovaj Zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSP-a, petminutna rasprava. Poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. U ovim završnih 5 minuta u ime Kluba želio bih zapravo samo upozoriti i postaviti pitanje na koje bih volio da mi državni tajnik odgovori, a vjerujem da to zanima i ostale klubove, jer vidim da po amandmanima zapravo su zapravo svi klubovi zastupnika osim Kluba HDZ-a podnijeli barem tri ili četiri posve identična amandmana ili vrlo slična. Ono što je zapravo interesantno je zapravo to da smo mi u prvom čitanju ovaj zakon raspravili na protekloj sjednici i doista gotovo da bih rekao da je to rekord u Hrvatskom saboru odmah na slijedećoj sjednici eto imamo drugo čitanje i to upravo na inzistiranje gotovo svih klubova zastupnika u Hrvatskom saboru da se ovaj zakon zbog njegove važnosti i zbog njegove potrebe prije svega, a i zbog tajminga dakle vremena donošenja prije ove špice turističke sezone svakako donese. Tada smo i kao Sabor donijeli na prijedlog Kluba HSP-a jedan zaključak po kojem treba što prije ubrzati ovo drugo čitanje i tako se eto dogodio ovaj rekao bih gotovo rekord da smo u dvije sjednice obavili prvo i drugo čitanje. Ono što je međutim interesantno u toj priči je to da je od onog zakona koji je bio u prvom čitanju, pa do ovog zakona koji je sada došao u drugo čitanje došlo do nekoliko izmjena unutar unutar zakona ali izmjena o kojima nije govorio niti jedan klub u prvom čitanju. Dakle, niti jedan klub, niti jedan zastupnik ovoga Hrvatskog sabora u prvom čitanju nije dao primjedbe na onaj zakon u prvom čitanju na ove stvari koje su sada u drugom čitanju izmijenjene. Pa ja zapravo pitam državnog tajnika i predlagatelja ovog zakona što je bio uzrok toj naknadnoj pameti, odnosno što se to dogodilo između ove dvije sjednice da su oni u svom tekstu za drugo čitanje izmijenili stvari iz prvog čitanja kojem nitko, ali doslovce nitko nije kritizirao niti spominjao kao potrebu da se izmijene, dok sa druge strane neke stvari koje smo spominjali da ih treba izmijeniti nisu izmijenjene. Ali dobro, ako nisu izmijenjene ono što smo mi spominjali zašto su izmijenili ono što nitko nije kritizirao i što mi sada u drugom čitanju gotovo svi klubovi pokušavamo vratiti u oblik iz prvog čitanja našim amandmanima. Tu gospođe i gospodo nešto ne štima. Prema tome, ja dakako ne bih govorio o ovom ovdje. Samo ću napomenuti u ime Kluba HSP-a još i ovo u ovih završnih 5 minuta, a to je da upravo te izmjene o kojima govorim pokušavaju Gorsku službu spašavanja staviti u jedan kalup, pokušavaju je zapravo na izvjestan način učiniti ne autonomnom, ovisnom o centru i po našem dubokom uvjerenju manje efikasnom nego što je do sada bila, a to sasma sigurno nije intencija ovoga zakona, a da ne govorim o onim dijelovima koji se odnose zapravo na izobražavanje rada u Gorskoj službi, njezino organiziranje, njezine specifične uvjete pružanja prve pomoći i sve ostale stvari koje smo mi ili koje mi klubovi pokušavamo svojim amandmanima vratiti u prvo čitanje. Dakle, ja jasno i glasno kažem u ime Kluba HSP-a mi se protivimo tome da se oduzme nužna autonomija Gorske službe spašavanja i njezina mogućnost da djeluje izvan ukalupljenog sustava u koji ih se sad pokušava ugurati jer će to sasma sigurno smanjiti njezinu efikasnost. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik ministarstva unutarnjih poslova Ivica Buconjić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo, ja sam zaista slušao pažljivo rasprave svih ili gotovo svih zastupnika i mislim da je jasno da se tu razvila jedna dilema upravo što je gospodin Rožić rekao u ovom završnom osvrtu da li Gorskoj službi spašavanja treba dati veću autonomiju ili ne treba dati veću autonomiju, odnosno da li treba biti više uključena u svoje aktivnosti kroz sustav Državne uprave za zaštitu i spašavanje. Isto bih tako odgovorio zašto je došlo i do promjena između prvog i drugog čitanja u onom dijelu u kojem zastupnici nisu postavili nikakve primjedbe, odnosno pitanja. Između prvog i drugog čitanja se u okviru Državne uprave za zaštitu i spašavanje vodila rasprava o tome kako sustav postaviti da on funkcionira na najbolji mogući način budući da Državna uprava, da Gorska služba spašavanja nije i ne može biti apsolutno autonomna, jer je Zakonom o zaštiti i spašavanju ona i precizirana kao jedna od sastavnica kompletnog sustava zaštite i spašavanja. Zbog toga smo predložili neka nova rješenja jer se unutar tog sustava zaštite i spašavanja vodila rasprava između prvog i ovo današnjeg čitanja rasprave o tome kako stvari, gdje su još postojale određene dileme najbolje postaviti. Mi ćemo svakako vaše amandmane do sutra još nekoliko puta pročitati, razmotriti. Ne mogu unaprijed reći da li ćemo neke usvojiti ili nećemo, ali u svakom slučaju postoji mogućnost njihovog usvajanja. Međutim, ono zašto je došlo do ovih promjena je sigurno i jedno razmišljanje da Hrvatska gorska služba spašavanja u okviru jedinstvenog sustava Državne uprave za zaštitu i spašavanje i broja 112 može efikasnije, brže i učinkovitije djelovati zbog toga što po nama nije problem ukoliko se ona alarmira preko jedinstvenog broja 112 koji je već opće prihvaćen u hrvatskoj javnosti, a osim toga Državna uprava za zaštitu i spašavanje kada dobije dojavu o nekoj nesreći putem broja 112 može, a onda odmah aktivirati i druge službe koje zajedno sa Gorskom službom spašavanja trebaju izaći na mjesto nesreće i zajedničkim djelovanjem probati pomoći ili spasiti unesrećene. To je bio razlog zašto smo išli sa ovim promjenama na koje nisu apelirali zastupnici u prvom čitanju. Ali ponovo ponavljam ne znači da je takvo rješenje apsolutno dobro. Ne mislimo da smo apsolutno u pravu i zbog toga ćemo ove vaše primjedbe, pogotovo amandmane raspraviti do sutra i vidjet ćemo da li ima mjesta za usvajanje i potrebe za usvajanjem nekih amandmana. Mislim da je ovdje isto bilo vidljivo i razmišljanje o tome kako osigurati financiranje Hrvatske gorske službe spašavanja. Bilo je tu rasprava pojedinih zastupnika da im treba osigurati veća sredstva iz državnog proračuna, ali i iz proračuna jedinica lokalne samouprave. Ali isto tako sam primijetio isto i rasprave pogotovo ljudi koji dolaze iz jedinica lokalne samouprave da bi bilo neizdrživo nametati još dodatne financijske obaveze općinama, gradovima i županijama, pa makar se radilo i o ovakvoj jednoj plemenitoj i humanoj djelatnosti kao što je djelatnost Hrvatske gorske službe za spašavanje. Tako da sigurno postoje određene dileme i kod iznalaženja rješenja moramo voditi računa ne samo o tome da Hrvatska gorska služba za spašavanje obavlja zaista jednu plemenitu i humanu djelatnost, nego da i za njihovu djelatnost treba osigurati financijska sredstva, ali da pri tome ne namećemo dodatne financijske obveze jedinicama lokalne samouprave koje ionako imaju dosta obveza proizašlih iz drugih zakona. Uglavnom da skratim i završim, razmotrit ćemo ove primjedbe. Naročito ćemo pažljivo promotriti i razmotriti i amandmane i sutra ćemo s izjasniti o njima ukoliko ima zaista logike za njihovo usvajanje. Budite sigurni da ćemo ih usvojiti bez obzira iz kojeg kluba došli. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ispravljam netočni navod državnog tajnika koji je rekao da smo mi govorili o tome da će biti neizdrživo jedinicama lokalne samouprava podupirati Hrvatsku gorsku službu spašavanja. Mi nismo govorili o tome, mi smo rekli da ovako definirani zakon nije u skladu sa Ustavom i sa zakonom. Ja sam uvjeren da će jedinice lokalne samouprave više i bolje podupirati Gorski službu spašavanja sada kada bude donesen zakona, a ne manje. I neće im biti to neizdrživo. Mi smo govorili samo o principu da se država olako prenosi obaveze na jedinice lokalne samouprave, što nije u skladu sa Ustavom i sa zakonom.
Nije državni tajnik govorio u tome smislu, nego govorio je o tome kako su zastupnici iz pojedinih jedinica lokalne samouprave označavali kako ima prigovora da bi bio veliki teret za jedinice. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, ali to su, to nije netočna tvrdnja, to je jedan vrijednosni sud, jedna ocjena, jedna procjena. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa vi niste, ali to nije netočna tvrdnja, to je vrijednosti sud, iznošenje razloga i procjene o tome kakav bi bio to teret za jedinice lokalne samouprave. To nije pitanje istine ili neistine. Zaključujem raspravu. Vi ćete se pripremiti jasno za, sutra za oko amandmana i oko zakona. Sutra ćemo glasovati o tom zakonu. Konačni prijedlog zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja. Imamo tablicu. Državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova Ivica Buconjić. Amandman jedan zastupnice Jagode Martić.
Prihvaća se.
Prihvaća se i postaje sastavni dio zakona. Drugi Kluba zastupnika SDP-a.
Prihvaća se.
Prihvaća se i postaje sastavni dio zakona. Treći istoga kluba.
Ne prihvaća se. Sukladno odredbi članka 37. stavak 1. i 2. Zakona o zaštiti i spašavanju jedinstven je i operativno-komunikacijski centar, Centar 112 zaprima sve pozive vezano uz hitne situacije, nesreće, prijetnje od nastanka katastrofe, te putem sredstava vezano na temelju standardnih, operativnih postupaka žurno izvješćuje sve nadležne službe i koordinira djelovanje po pozivu. Stoga jedinstveni broj za traženje pomoći hitnih službi povećava razinu opće sigurnosti građana, ali i sposobnost sustava za učinkovito reagiranje. Osim toga, člankom 4. je i predviđeno da, odnosno omogućeno da Hrvatska gorska služba spašavanja može zaprimati pozive i postupati po pozivima drugih fizičkih ili pravnih osoba.
Klub zastupnika SDP-a Jagoda Martić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ma intencija koja nam je bila kada smo ovaj amandman predlagali je bila ta jer zapravo jedna od temeljnih zadaća i redovita djelatnost Gorske službe spašavanja je helikoptersko spašavanje, jer spašavanje sa nepristupačnih područja najčešće nije moguća bez upotrebe helikoptera. Tu vrstu spašavanja nije potrebno vezati isključivo uz Centar 112 jer zračni operater znači to može biti ili vlasnik ili koncesioner helikoptera. Može biti bilo tko ako naravno ispunjava uvjete koji su definirani međunarodnim propisima o zračnoj plovidbi i nacionalnim zakonima koji reguliraju zračni promet. Naručitelj i financijeri takvih transporta mogu biti osiguravajuće kuće, privatne osobe i svi zainteresirani koji plaćaju helikopter i angažiraju Gorsku službu spašavanja da bi sa nepristupačnog terena izvukao i transportirao ozlijeđenog. Mislimo da je to europska i svjetska praksa, pa prema tome nema razloga da Hrvatska bude iznimka i kažem glasanje o ovom zakonu.
Glasovanje o amandmanu broj tri. Molim uključimo se. … [[Zastupnici govore u glas, ne razumije se.]] Možete glasovati. Rezultat. 16 za, 5 suzdržanih, 61 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Amandmani 4. i 5. su konzumirani već ranije. Šesti Kluba zastupnika SDP-a. Molim? Molim izvolite. Glasovanjem su konzumirani jer je kada je …
Pa nisu konzumirani obrazloženjem. Budite ljubazni, ja se ne mogu javiti …
Kolega Rožić molim vas.
Ali ja se ne mogu javiti za obrazloženje na amandman Kluba SDP-a.
Ne možete se javiti kada je amandman odbijen.
Ali gospodine predsjedniče, amandman je obrazlagala predstavnica SDP-a jer je to amandman SDP-a. Ja imam drugačije obrazloženje. Želio bih da se to obrazloženje čuje.
Kolega Rožić, da vam nešto objasnim. Izvolite, smirite se. Kada je amandman odbijen, molim vas kada je amandman odbijen u meritumu glasovanjem svaki prethodni amandman koji dolazi koji je slijedeći koji dolazi koji je odbijen neovisno od obrazloženja. On je konzumiran i o njemu se više ne glasuje.
Oprostite zašto?
Zato što tako piše u Poslovniku Hrvatskog sabora. Hvala lijepa.
Gospodine predsjedniče, ja ću …
Ma dobro zar…
Mogu li ja zatražiti stanku u ime kluba?
Možete zatražiti stanku u ime kluba, ali zašto nećete razumjeti i shvatiti da nešto piše u Poslovniku i da vi uporno inzistirate da nečemu.
Ja ne inzistiram, ja samo tražim stanku, oprostite. To piše u Poslovniku da mogu zatražiti stanku. Slušaj ti prečesto maltretiraš isto cijeli Sabor pa ti to nitko ne zamjera. Apsolutno. O maltretiranju molim te mišljenje zadrži za sebe. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, to je, to je zahtjev skupa HSP-a. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Molim vas mira.
Poštovani gospodine predsjedniče. Znate u čemu je povreda Poslovnika? Zbog toga što je bilo i kod prethodnih zakona. Klub HSP-a je prvi podnio svoje amandmane. I sad tko je sastavio ovu tablicu stavio je klub SDp-a i druge. Prema tome i na ovaj način je prekršen Poslovnik zbog toga što je naš amandman baš išao na članak 5. stavak 3. i prvo se trebalo izjasniti o amandmanu kluba HSP-a kako bi se ovo udovoljilo. Ovo je već drugi ili treći put da netko sastavlja mimo Poslovnika redoslijed amandmana, valjda je prema člancima i prema Poslovniku kad je podnešeno.
Mir! To se ne radi o nikakvoj povredi Poslovnika jer niti u kojem slučaju se ne radi. Hoćete sjednicu kluba? U redu. Sjednica kluba HSP-a 10 minuta. Stanka za sjednicu kluba. STANKA U 16,02 SATI Gospođe i gospodo zastupnici, nakon stanke po zahtjevu Kluba zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Miroslav Rožić će iznijeti svoje mišljenje.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Iznijet ću mišljenje kluba, a ne svoje, ali bez obzira na to evo o čemu se radi. Prije svega da se razumijemo gospođe i gospodo koji možda zbog slabog rada ovih mikrofona neću naravno nikakvu galamu optužiti za to, niste čuli o čemu se radi, ja ću ponoviti. Dakle, uvažena zastupnica Martić je obrazlažući tri posve identična amandmana kluba SDP-a, HSS-a i HSP-a zapravo dala obrazloženje za jedan drugi amandman, tj. drugi po redu, a ne treći po redu, zato sam zamolio predsjednika Sabora da mi da mogućnost kako bi obrazložio zbog čega smo mi podnijeli taj amandman jer ona nije podnijela obrazloženje za ta tri amandmana koja doista jesu identična. Prema tome, spustimo loptu na zemlju, ne radi se ni o sujeti ni o taštini nego o meritumu stvari. Amandman 3. Kluba zastupnika SDP-a, 4. HSS-a i 5. HSP-a govori o jednoj te istoj stvari, no ja neću ulaziti sada u meritum toga jer vjerujem da ste pročitali te amandmane i da ste sami ušli u meritum nego ću vam reći ovako. Ja sam to rekao i govoreći u ime kluba. Kod prvog čitanja ovog Zakona nije bilo niti jedne primjedbe na one stvari koje su u drugom čitanju je Vlada izmijenila. Svim ovim amandmanima koji su sada podneseni klub HSP-a, klub HSS-a i klub SDP-a podnio je četiri potpuno identična amandmana i sva četiri ta amandmana nisu plod nikakve naše pameti nego su plod naše želje da vratimo prijedlog zakona u onaj oblik u kojem se on nalazio u prvom čitanju. Prema tome, budimo iskreni posve do kraja. Ti amandmani nisu niti plod nikakve naše posebne pameti oko organizacije Hrvatske gorske službe spašavanja, niti kluba HSP-a, niti kluba HSS-a, niti kluba SDP-a. Svi ti amandmani plod su zahtjeva same Hrvatske gorske službe spašavanja. Oni su nam dali te amandmane, oni žele da to tako izgleda, oni na temelju tih amandmana žele raditi i oni će morati raditi prema ovom Zakonu ili htjeti raditi prema ovom Zakonu ili ne i meni je posve nejasno da bilo kakva politička volja želi zapravo izmijeniti jednu efikasnu organizaciju koja radi 56 godina sa doista zavidnim rezultatima, staviti je u jedan zakonski kalup kojim se oni sami protive i misle da je to dobro. Tko misli da je to dobro? Tko može misliti da je to dobro? Zašto to radimo? Prema tome, ne radi se ovdje ni o kakvom političkom prepucavanju između klubova oporbe i vladajućeg, nego se zapravo radi o normalnom našem apelu da prihvatite amandmane Hrvatske gorske službe spašavanja koja želi svoju službu organizirati unutar organizacije državne uprave na taj način. Oni imaju 50-godišnje iskustvo, a državna uprava i državni tajnik nemaju to iskustvo ne 56-godišnje nego ni 56 dana i molim vas u čemu se sada, zašto istjerivati te stvari na taj način? Ako želite na samom početku primjene jednog zakona imati konflikt i inzistirati na tom političkom pokazivanju mišića onda to doista nema smisla jer mi ovdje ne razgovaramo o nekom zakonu u kojem to političko iskazivanje mišića može eventualno biti još i proći. Ne radi se o različitim koncepcijama. Ovdje se radi o efikasnosti spašavanja ljudskih života. Pa imajmo onda toliko povjerenja i toliko pijeteta prema ljudima koji to 56 godina dragovoljno rade kupujući sami svoju opremu i sami se organizirajući. Sad najedanput se oni ne znaju organizirati nego ih treba netko drugi organizirati na jedan drugi način koji je njima neprihvatljiv. Ja vas doista molim i u ime kluba HSP-a, a nadam se i u ime drugih klubova koji su podnijeli njihove amandmane da to respektirate na izvjestan način i da barem pružite državnom tajniku mogućnost ako nije stigao danas do sutra da se Vlada konzultira oko ovih zahtjeva i da barem o zakonu ne glasujemo danas nego sljedeći tjedan pa neka još jednom obave konzultacije u Vladi sa stručnjacima Hrvatske gorske službe spašavanja. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Dame i gospodo, amandman broj 3 Kluba zastupnika SDP-a je glasio: "U članku 5. stavku 3. iza riječi "izvršava" dodaje se slovo "i"." To je bio amandman Kluba zastupnika SDP-a. O tome amandmanu smo glasovali jer i taj amandman nije prihvaćen. Prema članku 169. Poslovnika stavak 6. ako je na jedan članak Konačnog prijedloga zakona podneseno više amandmana identičnog sadržaja glasuje se samo o prvome od njih. Sljedeći amandmani broj 4 i broj 5, broj 4 Kluba zastupnika HSS-a i broj 5 Kluba zastupnika HSP-a potpuno su identični bili sa amandmanom broj 3 Kluba zastupnika SDP-a i u skladu sa člankom 169. stavak 6. glasuje se samo o prvome od njih a ne o sljedećim, o narednim amandmanima. Zbog toga se i nije glasovalo i ne može se glasovati radi poslovnika o amandmanima broj 4 i 5. Kolega Rožić, vi ste imali pledoaje za prihvaćanje vaših pogleda, mišljenja i prijedloga koncepcije zakona. To je nešto sasvim drugo. Ovdje se radi o ovome i o tome se ne može više nažalost glasovati jer je tu poslovnik jasan. A kako će se glasovati o konačnom prijedlogu zakona o tome će se glasovati u glasovanju kod ovoga zakona. Povreda poslovnika zastupnik Pero Kovačević.
Gospodine predsjedniče, malo prije sam rekao da je došlo do povrede poslovnika zbog toga, sad ste pročitali kako ide glasovanje. Glasuje se o 1. amandmanu. Mi smo podnijeli 1. amandman Klub HSP-a i nije se moglo glasovati prvo o amandmanu Kluba SDP-a. Sad ste pročitali poslovnik. Prema tome, nije glasovanje obavljeno kako treba. Znači, zakon P.Z. br. 465 prvi smo amandman podnijeli Klub Hrvatske stranke prava. Kako je onda mogao po poslovniku Klub SDP-a doći prvi. Ne može.
Može. Znate zašto? Zato što postoji stavak 5. članka 166., 169. a u njemu piše: "Ako je na jedan članak konačnog prijedloga zakona podneseno više amandmana o amandmanima se glasuje po redoslijedu koji odredi predsjedatelj Sabora bez rasprave." Zato.
Samo malo. … [[Govornik se ne razumije.]] Niste vidite. Sad ste pogriješili. Prekršili ste poslovnik jer niste … [[Govornik se ne razumije.]]
Nema više. Amandman 6. Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite tajniče, obrazložite!
Hvala lijepa. Ne prihvaća se ovaj amandman. Naime, prihvaćanjem toga amandmana bi se osnovala čvrsta spasilačka organizacija i pretpostavlja čvrstu spasilačku organizaciju i njenu profesionalizaciju uz osiguranje redovitih primanja. To bi navedena ovlast bila u suprotnosti s člankom 2. ovog konačnog prijedloga zakona kojim je Hrvatska gorska služba spašavanja definirana kao neprofitna humanitarna udruga.
Dobro. Poštovana zastupnica Jagoda Martić. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče. Ovo su sada uvjeti kad se može zaista čuti jer ono u početku od galame nisam čula o čemu se radi. Ne mogu prihvatiti gospodine tajniče vaše obrazloženje jer ono što je trebala biti intencija ovog zakona, naime zakon je trebao prepoznati spašavanje na nepristupačnim prostorima kao javnu potrebu a Hrvatsku gorsku službu spašavanja kao nositelja djelatnosti jer složit ćete se nitko ne može bolje ni procijeniti nastalu situaciju ni voditi akciju spašavanja od samih gorskih spašavatelja. Umjesto toga zakon predložen u ovakvom obliku jer očito ne želite prihvatiti ključne amandmane zapravo utapa HGSS u sustav. Javne ovlasti su im minimalne što u ovoj domeni javnih potreba ne može funkcionirati. HGSS nije dobila javnu ovlast organiziranja službe spašavanja u planinama pa čak i svoju temeljnu ovlast tek izvršava na poziv Centra 112. Ja bih rekla da HGSS u zakonu nije prepoznata kao nacionalni resurs za rješavanje situacija s kojima je uspješno izlazila na kraj pola stoljeća nego je postala da ih nazovemo maloljetnik koji je nakon dugo vremena dobio svog posvojitelja a tom maloljetniku da samo spomenemo je 56 godina a posvojitelju tek godina dana. Upravo iz tog razloga što je konačni prijedlog zakona zapravo puno lošiji od zakona u prvom čitanju Klub SDP-a ne može podržati donošenje ovog zakona. Hvala. I tražim glasanje o amandmanu.
Glasovati o amandmanu broj 6 Kluba zastupnika SDP-a. Uključimo se. Rezultat? 28 za, 63 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 7. Kluba zastupnika HSP-a i amandman 8. Kluba zastupnika HSS-a su identični, pa u skladu sa odredbom članka 169. stavak 6. Poslovnika Hrvatskoga sabora o njima se ne glasuje. Amandman 9. Kluba zastupnika HSP-a.
Ne prihvaća se. Temeljem odredbe članka 9. točke 7. Zakona o Hrvatskom crvenom križu Hrvatski crveni križ ima javnu ovlast za osposobljavanje građana za pružanje prve pomoći u svakodnevnom životu, školovanju na radu, prometnim i velikim prirodnim, ekološkim i drugim nesrećama s posljedicama masovnih stradanja, epidemijama i oružanim sukobima, brine o obučavanju nastavnika za predavače prve pomoći, vodi evidenciju i izdaje odgovarajuća uvjerenja o položenom ispitu.
Kolega Miroslav Rožić. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine državni tajniče što ste citirali upravo Zakon o crvenom križu gdje je vidljivo iz vašeg citata da oni ne osposobljavaju za specifična znanja iz prve medicinske pomoći u planinama i specifičnim uvjetima. To upravo ne radi Hrvatski crveni križ. Upravo ste to i vi svojim citatom dokazali. I zato mi podnosimo ovaj amandman jer tamo gdje djeluje Hrvatska gorska služba spašavanja nema druge medicine ili prve pomoći, tamo nema nikakvih medicinskih ustanova a nema ni Hrvatskog crvenog križa i ne mogu stići tamo. Zato gorski spašavatelji i njihovi liječnici ne bi mogli biti ono što jesu da nemaju tih specifičnih znanja kojima Hrvatski crveni križ ne obučava. Oni imaju neka druga specifična znanja i upravo je to, zato smo podnijeli taj amandman kako bi oni ta svoja specifična znanja mogli prenijeti na druge ono što ne može nitko drugi osim njih prenijeti na druge. Prema tome, provođenje ove obuke je nužno jer Hrvatska gorska služba spašavanja zapravo u onim uvjetima u kojima oni rade produžena ruka Hitne pomoći ona osigurava dostupnost zdravstvene zaštite i to tamo gdje druge javne službe, pojedinci i institucije ne mogu djelovati. Pa vas zato molimo, zato smo željeli i podnijeli ovaj amandman, ponavljam još jednom na zahtjev Hrvatske gorske službe spašavanja. Hvala lijepa. Molim glasovanje.
Molim glasovati. Uključimo se. [[Upadica se ne čuje.]] Kada ste tražili. Upravo ju gledam i dobijate. Izvolite, poštovani zastupnik potpredsjednik!
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Moram reagirati iz razloga jer se radi o jednoj od najvećih humanitarnih udruga Republike Hrvatske.
Koji članak je povrijeđen?
Članak 214. čitat ću stavak 1. podstavak koji glasi: “Svojim ponašanjem odstupa od općih pravila ponašanja u Saboru, a jedno od općih pravila ponašanja u Saboru je da se govore provjerene činjenice." Ne može se reći da Hrvatski Crveni križ ne … [[Govornik se ne razumije.]] i Gorsku službu spašavanja. Ja vas moram podsjetiti da Gorska služba spašavanja do sada kao udruga je radila i djelovala često puta i u sklopu Crvenog križa i zajedno sa Crvenim križem izvršila čitav niz akcija spašavanja. Ja u svakom segmentu podržavam Gorsku službu spašavanja ali isto tako molim da se odnosimo fair i play i prema udruzi koja ima 450 000 članova naših građana koji su spremni u svakom trenutku i pružali su pomoć svim našim građanima. Hvala vam lijepa.
Gospodine potpredsjedniče, ovo nije nikakva povreda Poslovnika. Praviti konstrukciju o povredi Poslovnika sa tezom da državni tajnik ili da zastupnik govori netočnosti i da to znači da svojim ponašanjem odstupa od općeg pravila ponašanja u Saboru to bi trebalo biti za jedan patentni ured. Ne možete govoriti. … [[Upadica Arlović, ne razumije se.]] Slušajte malo! Pa ispravio sam se! Ne možete govoriti dok ne dobijete riječ. To nije nikakva. To nije povreda Poslovnika i to možete samo kažem prijaviti patentnom uredu ovakvu konstrukciju. Glasovanje o amandmanu sedam, šest. Devet, o amandmanu devet. Rezultat? 24 za, 3 suzdržana, 62 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Odstupa od općih pravila ponašanja jer se ne slaže sa jednim stajalištem. To je povreda Poslovnika. Deseti Kluba zastupnika SDP-a.
Ne prihvaća. Naime, člankom 11. ovoga zakona je propisano da Hrvatska gorska služba spašavanja…
Gospodine državni tajniče budite razgovjetniji malo ako je to moguće spram onih koji doprinose čujnosti.
Člankom 11. je propisano da Hrvatska gorska služba spašavanja surađuje sa tijelima državne uprave i tijelima jedinica lokalne i područne regionalne samouprave i drugim ustanovama u Oružanim snagama i to daje dovoljno mogućnosti da Hrvatska gorska služba spašavanja može dobiti sve tražene podatke koji su im potrebni za intervenciju.
Zastupnica Jagoda Martić. Izvolite.
Vrlo kratko obrazloženje. Naime, bez određenih podataka od strane zapravo pojedinih ustanova ili fizičkih ustanova uspješno spašavanje može biti otežano, a često puta može biti ugrožena i sigurnost pripadnika Hrvatske gorske službe spašavanja i zato zaista ne vidim razloga zbog čega se ovako formuliran prijedlog ovog stavka gdje se kaže da oni mogu zatražiti znači u određenim uvjetima naravno s tim da bi ti podaci da bi bili dužni štititi tajnost podataka zbog čega se to ne bi moglo usvojiti. Tražim glasanje o ovom amandmanu.
Molim glasovati. Neki se vrlo lijepo zabavljaju kod glasovanja kao oblik zabave. Možemo glasovati. Rezultat? 20 za, 2 suzdržana, 63 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. 11 amandman Kluba zastupnika HSS-a identičan. O njemu ne glasujemo. I 12. isto Kluba zastupnika HSP-a. Ne, ne nije. Da. Sadržajno je ali izvolite molim. Dvanaesti je Kluba zastupnika HSP-a.
Ne prihvaća se sa istim objašnjenjem, sa istim obrazloženjem. Znači da članak 11. pruža mogućnosti da Hrvatska gorska služba spašavanja dobije sve tražene podatke u provođenju njihovih intervencija.
Recite to glasno i jasno. Zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo. Da, doista taj članak omogućava ali preko državne Uprave za uzbunjivanje. Jel tako? Nego na koji način?
Glasovanje želite ili?
Na koji način će gospodine državni tajniče Hrvatska gorska služba spašavanja primjerice dobiti ima pravo zatražiti i što je još puno važnije dobiti informaciju primjerice od HEP-a o stanju otvorenosti ili zatvorenosti brane primjerice u kanjonu Cetine gdje oni trebaju izvršiti neko spašavanje. Temeljem kojeg članka to oni mogu zatražiti i temeljem kojeg članka oni to dobiju? Tražim obrazloženje.
Nema obrazloženja. Nema rasprave. Izlažete svoje prijedloge i tražite glasovanje ili ne tražite.
Hvala lijepo. Dakle, ja tvrdim… …/Predsjednik: Mir molim vas!/… … Dakle ja tvrdim koliko god se to vama gospodo doista činilo ne daj Bože da netko… …/Predsjednik: Mir molim vas. Nemojte pozivati zastupnike!/… …Ne daj Bože da netko od nas zaglavi u kanjonu Cetine i da Hrvatska gorska služba spašavanja ne može dobiti ili netko bližnji nama ne može dobiti i niti zatražiti informaciju o … [[Zbog predsjednikovog zvona, govornik se ne razumije.]] otvorenosti brana od HEP-a, od strane HEP-a. Prema tome, ja tvrdim u ime Kluba HSP-a da članak 11. ne omogućava Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja da dobije podatke o stanju otvorenosti ili zatvorenosti brane od strane HEP-a u kanjonu Cetine gdje oni trebaju spasiti nekog čovjeka i zato tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Dobro. Molim glasovati. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 23 za, 2 suzdržana, 63 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Trinaesti Kluba zastupnika HSS-a.
Amandman se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. I četrnaesti također Kluba zastupnika HSS-a.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 67 glasova za, 13 suzdržanih i 10 protiv donesen Zakon o Hrvatskoj gorskoj službi spašavanja u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Predlažem sada da provedemo objedinjenu raspravu o 15. Konačni prijedlog Zakona o Zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, drugo čitanje P.Z. br. 497 sa 16. Konačni prijedlog Zakona o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, drugo čitanje, P.Z. br. 496 Oba zakona su u drugom čitanju. Bili su u prvom čitanju. Ima li prigovora i primjedbi da se provede objedinjena rasprava? Nema. Onda ćemo objedinjenu raspravu o ta dva zakona provesti. Državni tajnik u Ministarstvu branitelja, obitelji i međugeneracijske solidarnost, državni tajnik Tomislav Ivić će dodatno obrazložiti prijedloge ova dva zakona. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvažene gospođe i gospodo saborski zastupnici. I kada je u pitanju i Zakon o zakladi i Zakon o Fondu za stipendiranje u odnosu na prvo čitanje nije bilo nikakvih izmjena zakona, s obzirom da u saborskoj raspravu prilikom prvog čitanja i nije bilo konkretnih primjedbi i prijedloga za izmjene pojedinih odredbi članaka oba ova zakona. Tako da pred vama je u biti neizmijenjen tekst zakona iz prvog čitanja. Osim što je u tekstu Zakona o zakladi u članku 12. brisano ime Erste Investa, društvo za upravljanje, jer nema potrebe da ime društvo za upravljanje stoji u zakonu. Dakle, neizmijenjeni prijedlozi jednog i drugog zakona. S obzirom na raspravu prilikom prvog čitanja vjerujem da će tako ostati i u ovom drugom čitanju i vjerujem da ćete podržati prijedlog i jednog i drugog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za ratne veterane, predsjednik, poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za ratne veterane Hrvatskog sabora na svojoj je 23. sjednici održanoj 28. lipnja 2006. godine razmotrio je Konačni prijedlog Zakona o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i Konačni prijedlog Zakona o Zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji koje je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske svojim aktom od 20. lipnja 2006. godine. Vlada je ovim konačnim prijedlozima zakona provedena je objedinjena rasprava obzirom na sličnost problematike i financiranja. Odbor je raspravu proveo u svojstvu matičnog radnog tijela sukladno članku 81. Poslovnika Hrvatskog sabora. Sjednici Odbora nazočili su predstavnici udruga proizašli iz Domovinskog rata. Predstavnik predlagatelja uvodno je iznio intencije oba prijedloga zakona koja se očituju u poboljšanju materijalnog i socijalnog statusa ugroženih hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, te poboljšanje socijalnog statusa učenika, studenata i polaznika postdiplomskih studija. Kako prilikom prvog čitanja oba prijedloga zakona nije bilo značajnih primjedbi na tekst konačni prijedlozi nemaju bitnih razlika u odnosu na tekst iz prvog čitanja. Članovi odbora te nazočni predstavnici udruga proizašli iz Domovinskog rata pozdravili su žurnost u proceduri donošenja zakona, znajući da je od rasprave o prijedlozima zakona prošlo manje od mjesec dana. Ponovno je naglašena potreba za žurnim donošenjem provedbenih propisa, te imenovanjem članova upravnih odbora kako bi zakoni bili u funkciji u što kraćem vremenu. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno donio sljedeće zaključke. Pod jedan, predlaže se Hrvatskom saboru donošenje Zakona o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. I pod dva, predlaže se Hrvatskom saboru donošenje Zakona o Zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Prvo što moram kazati da klub HSP-a se ne protivi osnivanju Fonda za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja. Ali smatramo da tu i dalje ostaje onaj bitni prijepor na koji smo ukazivali i kod prvih čitanja na koji nismo dobili odgovarajući odgovor. Naime, zašto to govorim? Govorim zbog toga što je člankom 54. stavkom 1. Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji propisno je da hrvatski branitelji iz Domovinskog rata, djeca smrtno stradalog hrvatskog branitelja iz Domovinskog rata, djeca zatočenih i nestalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, HRVI iz Domovinskog rata i djeca HRVI iz Domovinskog rata, dragovoljac i djeca dragovoljaca imaju pravo na stipendiju tijekom redovnog školovanja, obrazovanja, redovnog dodiplomskoga te pravo na naknadu i što je sve već određeno i onda je člankom 55. kazano da će za svrhu tu Vlada osnovati poseban fond za stipendiranje. Znači Vlada je to već trebala napraviti. I sad idemo na drugu varijantu. Vlada sad vrlo elegantno iz te svoje zakonske obveze odlazi i nalazi rješenje da je to ipak pametnije ići zakonom, zašto? Zato što onda Vlada nema financijskih obveza u smislu osiguravanja sredstava za ovaj Fond za stipendiranje. Prema tome, tu je za nas i dalje prijeporna koji nismo dobili odgovor koji je odgovarajući, znači nesporna je činjenica da se mora osnovati fond za nakanu i potrebe stipendiranja i nije točno ovo obrazloženje koje je kazano uz taj dio, naime kaže se u obrazloženju, naime člankom 29. stavkom 2. Zakona o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji utvrđeno je da je trećina neto dobiti od ulaganja namijenjena za razvojne, socijalne i humanitarne mjere u svrhu poboljšanja statusa hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji s tim da će upravni odbor u suglasnosti s Vladom posebnom odlukom utvrditi namjene ovoga dijela dobiti. Znači kad je riječ o ovome Fondu tu proistječe da je tu riječ o 16, nešto više skoro 17 milijuna kuna, ali zakon ne kaže da će se to financirati iz ovoga dijela, jer ovdje je riječ o stipendiranju. Znači nije riječ o ovima nakanama razvojne, socijalne i humanitarne mjere. O tome je riječ u Konačnom prijedlogu Zakona o zakladi. Što se tiče zaklade znači tu je situacija jasna, s tim da je vjerojatno trebala biti malo još i drukčije i potpunije uređen taj dio, ali kažem i dalje za klub HSP-a ostaje taj prijepor zbog činjenice što je, ako se gleda zakonska rješenja Vlada je trebala osnovati taj fond, ne elegantno tu svoju obvezu prepustiti Hrvatskome saboru. A zašto je prepustila? Radi sredstava jer onda je bolja varijanta da se ti nešto manje od 17 milijuna uzmu iz one trećine dobiti i na taj način će se manje napuniti sredstava vezano za ovaj dio zaklade branitelja, a potrebe hrvatskih branitelja, potrebe članova njihovih obitelji su ogromne, vidimo i sami da je svaki dan sve više problema, vjerojatno i vi u drugim klubovima dobivate zamolbe, žalbe vezano za ostvarivanje određenih prava, za tešku financijsku situaciju i sve ostalo. Prema tome, prvo znači moramo kazati za taj dio prijepora. Drugi dio je taj općenito dio prijepora što je dobro i zakonsko rješenje je li Upravni odbor zajedno sa Vladom može odlučivati o sudbini dobiti i svega ostaloga što u biti pripada svima onima koji ostvaruju, imaju pravo na sudjelovanje u fondu, znači hrvatski branitelji, obitelji poginulih, zatočenih, nestalih, hrvatski ratni vojni invalidi, iako i sami znamo da je dosta teška situacija vezano za taj fond, da je u tijeku i jedan sudski postupak vezano za upravljanje fondom, jer je dobila, dobio je fond od "Erste" banke, mislim da "Privredna banka" je podnijela sudski postupak i tako da je tu situacija dosta loša, poglavito u onome djelu vezano i za broj hrvatskih branitelja i da su određene skupine hrvatskih branitelja zakinute vezano za onaj dio borbeni i neborbeni dio recimo pripadnici specijalnih postrojbi ili im se onaj dio nije uvažio vezano i za akciju i … [[Govornik se ne razumije.]] i sve druge akcije u kojima su sudjelovale, koje nisu sadržane, da ne govorim o drugim situacijama. Znači, da za Fond za stipendiranje, da za zakladu, ali moramo priznati pravno gledano i svakako drukčije da za klub Hrvatske stranke prava ostaje taj prijepor zašto je Vlada elegantno tu svoju obvezu za osnivanje Fonda prebacila na Hrvatski sabor i zašto nije osigurala sredstva iako zakon kažem točno kaže da je to pravo, to ne spada u humanitarni dio što se misli regulirati zakladom i što stoji u članku 29. Zakona o Fondu o hrvatskim braniteljima, jel' da je Vlada napravila onako kako je Zakon propisao znači taj Fond je već trebao djelovati. Pazite Zakon je donesen, odnosno stupio je na snagu, primjenjuje se od 1.1.2005. godine, a mi sad znači 2006. donosimo ono što su podzakonsim propisima Vlada već trebala napraviti. Znači trebala je osnovati Fond, taj Fond je trebao biti u funkciji, trebalo je biti riješeno ovo pitanje stipendiranja, e onda su to za Vladu instruktivni rokovi kad se trebaju donijeti podzakonski propisi i sve ostalo. Znači nije, iako u Zakonu stoji da se u roku od 6 mjeseci to mora napraviti, regulirati, eto to je za Vladu instruktivni rok, to nije obvezujući. A zašto je bio instruktivni? Zbog toga da elegantno riješi pitanje financijskih sredstava, pa će to uzeti iz dijela ove dobiti, pa će regulirati pitanje stipendiranja iako to nije zakonska nakana i namjera, a automatski s time se onemogućava da će manje sredstava biti u zakladi branitelja za sve one potrebe koje svakodnevne jesu i koje tište. Prema tome, kažem pozdravljamo osnivanje Fonda, ali se protivimo takvom rješenju, znači na uštrb neto dobiti što nije zakonom bilo planirano i normalno podržavamo Zakladu o braniteljima iz Domovinskoga rata i mislimo da je bilo sasvim primjerenije da cijeli ovaj dio te neto dobiti, one trećine ide u zakladu i da o tome baš ne može odlučivati uvijek Upravni odbor i Vlada pa se pitam u čije onda ime je Vlada i Upravni odbor odlučivali kad je to bila zakonska obveza? Kako mogu odlučivati oni o Fondu za stipendiranje kad je to bila zakonska obveza? Tu stvari moramo staviti na čistac i na pravo mjesto, a ovo što je kazano u obrazloženju uopće ne drži vodu, dapače govori se o nekom humanitarnom dijelu što je točno, ali zakonska obveza je bila Vlade i osnovati Fond i osigurati sredstva, a ne uzimati ta sredstva iz Fonda hrvatskih branitelja. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSS-a, poštovani zastupnik Željko Ledinski. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Dozvolite evo nekoliko riječi o ova dva prijedloga zakona koja imamo danas na dnevnome redu. Prije svega reći ću da će klub HSS-a podržati donošenje oba ova zakona jer mislimo da su oni prije svega potrebni, a već evo i iz uvodnih rasprava rečeno da su trebali biti doneseni i davno prije. Evo dozvolite nekoliko riječi oko ciljeva i pitanja koja se ovdje navode da će ovi zakoni omogućiti braniteljima i članovima njihovih obitelji bolju socijalnu sigurnost, da će omogućiti da se dio onih najugroženijih branitelja i članova njihovih obitelji poboljša njihov materijalni status što mislim da je sigurno za pozdraviti. I u tom dijelu Klub HSS-a kažem će podržati. No, ono što mene brine kod donošenja ovakovih zakona je prije svega to što piše kada se obrazlaže financiranje zakona da nisu potrebna neka nova dodatna sredstva za to i to često nalazimo ovdje a očito da smo svi svjesni toga da to nije tako, da dio sredstava se prenamjenjuje, prelazi iz fonda u zakladu i na drugim primjerima bi se to dalo isto tako dosta puta reći i prikazati kako to izgleda ona u praksi. Kad gledamo koja su prava branitelja naših i koja su oni mogli ostvariti od da kažemo 91. ili 95. nakon mirne reintegracije, ili od 97. onda moram reći da onaj obični branitelj nije dobio nekakva velika prava iako se to često priča da su dobili i da je ostvario neka velika prava. Onaj običan naš branitelj iz naše postrojbe nije ostvario nekakve mogućnosti, praktički rekao bih ako je bio siromašnijeg statusa onda je dobio praktički gotovo ništa. Ako nije mogao imati ne znam koliko tisuća maraka tada da si kupi auto nije mogao ostvariti povlasticu na uvoz auta. Ako je bio poljoprivrednik onda je mogao ostvariti nekakav dio da kupi stroj ali ako nije imao osnovnih tih sredstava ni to nije mogao i ako nije mogao dati nikakvu hipoteku, pokriće za to isto tako. Onda onaj koji je ostvario nekakvu naknadu pa je kupio taj stroj nije mogao vraćati poslije jer jasno od tog samog stroja nije bilo prihoda. Prema tome, ja bih konstatirao da praktički mi nismo omogućili toj velikoj većini branitelja da dobije bilo kakvu privilegiju. A često puta se zbog nekih drugih pričalo da su to strašne privilegije koje su ostvarili nešto što možda nisu ni trebali ni smjeli ostvariti. I zbog toga mislim da je dobro da imamo ovakav jedan fond i jednu zakladu koja će nastojati rješavati upravo pitanja tih najugroženijih obitelji naših branitelja a pogotovo kada smo čuli koliko to, evo imali smo prilike čuti i ovdje za govornicom i prije koliko je već blizu 2 tisuće poginulih, suicida i svega ostaloga onda znamo da tim ljudima nije ni lako nakon svih tih aktivnosti koje su oni imali u svom životu braneći domovinu. A njihov osnovni moto je bio braniti svoju državu. I zbog toga mislim da je potrebno imati jednu brigu oko te populacije. I ovdje moram reći kod ovoga dijela kada osnivamo taj fond i slažem se sa kolegom Kovačevićem koji govori da onda je pitanje da li sada dio tih novaca treba prebaciti u zakladu ili treba naći nekakve dodatne naknade. Kada izračunate tih 16 milijuna ili ovdje 20 i nešto, 28 koliko se spominje pa kad preračunate na 4,5 tisuće korisnika to ispadne onda nekakvih ako sam ja dobro izračunao godišnje 4 tisuće ili manje kuna. Prema tome, očito je da taj dio novca neće biti veliki i da tu neće biti neka velika pomoć kad znamo da recimo ako netko od naših branitelja treba poslati dijete na školovanje u neko drugo mjesto to je iznos možda za jedan mjesec boravka toga djeteta u nekom drugom gradu. To nije veliki iznos. Ja cijenim namjeru i nakanu da se to pokušava, da se počinje rješavati ali bih volio da i kao branitelj i kao čovjek koji je zapovijedao sa jedinicama i koji pozna puno tih ljudi gdje sam uvijek imao najviše zapravo upita od te populacije koja je bila na ratištu sa mnom da im pomognemo na razne načine. Jer očito da nismo do sada svi zajedno dovoljno učinili da se pomogne u tom dijelu. I zato kažem bi trebalo vidjeti da ti proračuni tog fonda i zaklade budu daleko veći. Dalje, ono što me posebno smeta ovih dana vezano je uz nekakva tumačenja pojedinih postavki koje se ostvaruju na pravima određenih naših branitelja, dužnosnika i ostalo. Nije mi baš jasno kako možemo tumačiti kad ne znam jedan savjetnik savjetuje nekoga ministra pa onda na svom primjeru se pokaže da nije bio u pravu a da smo istovremeno mu davali podršku, onda poslije taj ministar savjetuje toga djelatnika da on povuče nekakve svoje odluke. Znate, ti postupci bacaju sjenu na cijelu tu populaciju nepotrebno. Ja se zalažem prije svega da se poštuju svi zakoni a i da to važi za sve, ne da za neke ne važi. Jer oprostite, nije logično da visoki dužnosnik savjetuje nekoga da postupa suprotno odlukama suda. Takve stvari kad se dešavaju onda nam se dešava da onda imamo problema i sa populacijom braniteljskom, sa udrugama a to nam ne treba. Evo, mislim, morao sam to reći zato što vidim da u zadnje vrijeme je bilo nekakvih velikih priča o tome. Moramo poštivati zakone koji se donose i ja se nadam da će upravo i ovaj Zakon o zakladi branitelja i ovaj Zakon o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece braniteljske populacije da će upravo doprinijeti tome da imamo kvalitetnije zbrinjavanje i brigu o tim najugroženijim slojevima iz te populacije. Evo, zbog toga svega Klub HSS-a će podržati prijedlog ovoga zakona a istakao sam i one probleme koji su vezani uz financiranje. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora! Ispravit ću netočan navod gospodina uvaženog kolege Ledinskog gdje je naveo da ne može biti savjetnik koji savjetuje a ni sam nije u pravu jer vjerujem da se radi o gospodinu Darku Bešteku koji je u pravu. On je zakonski u pravu jer invalidi 100%-tni I. skupine kao i II. skupine imaju zakonsko pravo na tuđu pomoć i njegu koje se mora donesti u upravnom postupku a taj upravni postupak nije bio proveden kako treba i u tome je cijela kvaka.
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Ledinski.
Kolega, uvaženi kolega i moj prijatelj sa bojišta Đakić je govorio o nekim stvarima koje ja nisam precizirao i zbog toga je povrijedio članak Poslovnika 209. koji govori o tome. Ja sam samo govorio da takove stvari štetno djeluju na sve ostale a vaše imenovanje tog čovjeka i vi ste i dalje, dovodite u poziciju i sve nas ovdje da se te stvari neće rješavati na pravi način. A tvrditi da nešto nije u pravu a zakonska presuda je donešena gospodin predsjednik je pravnik. On može reći da li je to u pravu ili nije?
Spominjali ste, jasno da ste spominjali jer savjetnika, ali to kroz polemiku ispravljajte, ne kroz povrede. … [[Upadica se ne razumije.]] Hoćete molim vas to objasniti? … [[Upadica se ne razumije.]] Nema riječi. Klub zastupnika HNS-a poštovani zastupnik Željko Kurtov. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ovo je jedan hvalevrijedan zakon. Mislim Hrvatska narodna stranka da ga u potpunosti podržava međutim dat ću neke male primjedbe da ne bi došlo do nekih nejasnoća a želio bih upozoriti unaprijed na neke stvari. Evo primjer u članku 2. Fond se osniva sa svrhom ostvarenja prava na stipendiju tijekom redovitog, ja bih molio državnog tajnika da se ovdje doda ako je potrebno napraviti amandman, ja ću ga napraviti i izvanrednog srednješkolskog obrazovanja. Redovitog, obrazovanja redovitog i izvanrednog sveučilišnog i stručnog studija i prava na naknadu dijela troškova školarine, poslijediplomskih studija na visokim učilištima hrvatskih braniteljima iz Domovinskog rata, djeci smrtno stradalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, djeci zatočenih ili nestalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i hrvatskim ratnim vojnim invalidima iz Domovinskog rata i djeci HRV-a iz Domovinskog rata. Dragovoljaca i djeci dragovoljaca iz Domovinskog rata. Zašto, ovo molim da se upiše, izvanredno ubaci u ovo. Imamo primjer na veleučilištu u Karlovcu gdje imamo pedesetak naših branitelja koji su na veleučilištu, završavaju više škole, fakultete. Oni, njima fakultet u Karlovcu oprašta pola školarine međutim država im ne uvažava to opraštanje tako da u biti veleučilište na svoj trošak snosi pola. Mislim da ima puno hrvatskih branitelja koji završavaju izvanredno i školuju se izvanredno. Prema tome trebalo bi pomoći toj, naročito tim ljudima koji imaju samoinicijativu. I mislim da to nije problem da se između redovitog srednjoškolskog obrazovanja ubaci izvanredno. Mislim da tu nije nikakvi problem i da bi to trebalo prihvatiti. Ako je potrebno ja ću napraviti i amandman. Samo bih dodao što se tiče Fonda za stipendiranje da prioritet trebaju imati branitelji i dragovoljci koji nemaju riješen status. Koji nemaju, kojih nema nigdje. Koji nisu invalidi, koji nisu po bilo kojem osnovu nemaju nikakva primanja i njihova djeca nemaju nikakvu podršku u ovoj državi. Mislim da se treba ići na jedan uži krug najugroženijih dragovoljaca i branitelja i da samo na taj način ćemo uspjeti sa ovom zakladom i sa ovim fondom postići cilj koji smo prvotno željeli i koji mislim da želimo i sad svi skupa. Mislim da nema razloga da nemamo iste namjere časne i poštene. Što se tiče, upozorio bih još da imamo jednu veliku skupinu hrvatskih dragovoljaca i branitelja koji su poslije rata smrtno stradali, umrli i tako dalje i njihova djeca nisu ni na koji način zbrinuta. Prema tome ova zaklada bi trebala u svom Pravilniku, u svom Pravilniku voditi računa o tom da se prioritet budu najugroženija skupina branitelja i dragovoljaca. I njihova djeca normalno. Što se tiče o zakladi još, svrha zaklade pružanje financijske pomoći za životno osiguranje hrvatskih branitelja. Pružanje financijske pomoći za teško socijalno ugrožene obitelji hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, pružanje financijske pomoći za zdravstvenu skrb i liječenje teško oboljelih hrvatskih branitelja i članova njihove uže obitelji kao i pružanje financijske pomoći nakon smrti hrvatskih branitelja i članova njihove obitelji. Pružanje financijske pomoći hrvatskim braniteljima i članovima njihovih uže obitelji za stjecanje prvog zanimanja, prekvalifikaciju i dokvalifikaciju u sustavu izvanrednog školovanja ili pohađanja tečaja za osposobljavanje za određena zanimanja. Pružanje financijske pomoći hrvatskim braniteljima i članovima njihove uže obitelji za zapošljavanje i samozapošljavanje. Pružanjem drugih vrsta financijske pomoći hrvatskih branitelja i članova njihovih obiteljima kojima se ostvaruje svrha zaklade. Ova zaklada ne ukida sredstva po drugim osnovama, koji su već koriste, koji se već koriste u Ministarstvu u iste svrhe. Prema tome ove grupacije koje već imaju po osnovu bilo čega mislim kad bi se ova sredstva mogla razvodniti i da neće biti u, što je bila najbolja nakana da se najugroženija skupina branitelja i njihova djeca, njihove obitelji pokušaju kroz ovu zakladu, pokušaju pomoći im se i da država jednostavno budući da do sad nije imala priliku kroz dosadašnje zakone jer sami branitelji koji nisu invalidi, koji nisu obitelji smrtno stradalih i tako dalje, ti branitelji u biti nemaju danas baš nikakve privilegije i baš nikakva prava. Mislim da je ovo prvi put da bi ta populacija trebala ostvariti neka prava i da bi ta populacija imala skrb i brigu kroz državne institucije i kroz ovu zakladu i kroz ovaj Fond za branitelje. Što se tiče širenja ove populacije ako se bude iz ove zaklade, iz ovog fonda išlo na to da se zadovolji najšira populacija to je 500000 branitelja. Nitko neće dobiti ništa. Nitko neće biti zadovoljan. Svi će biti nervozni. Mislim da to nije cilj ni svrha ovih zaklade ni ovog fonda. Ponovo ponavljam pravilnik koji će se donijeti iza ovih zakona, ovi su zakoni dobri i ja ih podržavam i Hrvatska narodna stranka ih podržava. Mislim da ovaj pravilnik koji će se donijeti iza ovog treba biti u službi naj ugroženije skupine hrvatskih dragovoljaca i branitelja i njihovih obitelji i da samo sa jednom užom ciljanom skupinom možemo i stvarno pomoći toj populaciji. Ako to budemo previše razvodnili od toga neće biti ništa, pa će biti samo još jedna priča koja će se žalosno završiti, a mislim da to nikome u ovom Hrvatskom saboru sigurno nije u interesu, a isto tako i u ministarstvu. Prema tome, iskreno se nadam da će ova dva prijedloga zakona ostvariti svoj cilj na zadovoljstvo svih nas. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak gospodin Pero Kovačević. Izvolite.
Ma poštovani gospodine potpredsjedniče, vezano za izlaganje kolege Kurtova ispravljam taj netočan navod. Naime, članak 2. Zakona o fondu ne može drugačije glasiti jer on je prijepis članka 54. stavka 1. Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Jer znači tim, to je materijalni zakon kojim je određen krug osoba koje ostvaruje pravo na stipendiranje. E sad da je Vlada napravila taj fond i onda bi bilo mjesta u zakladi da se svakako uvede, ali to bi se moglo kod zaklade uvesti ovo financiranje vezano za ovaj dio izvanrednog školovanja. Znači, to treba u zakon uvesti. Hvala.
Hvala. Na redu je Klub HDZ-a i gospodin zastupnik Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava i pohvaljuje donošenje ovog Konačnog prijedloga Zakona o zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji kao i fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Sama svrha donošenja ovih zakona je poboljšanje materijalne i socijalne sigurnosti hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji što je jedno od stalnih zadaća Vlade Republike Hrvatske kao i svih nas. Zakonom o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji kao i drugim propisima osiguravaju se određena razina materijalne i socijalne sigurnosti koja nije uvijek dostatna za rješavanje specifičnih problema u kojima se i pored korištenja propisanih braniteljskih prava nalazi jedan dio braniteljske populacije koji ostaje na nižoj razini životnog standarda. Karakteristiku tome daje situacija kod višečlanih obitelji u kojima nitko nije zaposlen, višečlane obitelji u kojima je samo jedan član zaposlen ili ostvaruje pravo na mirovinu, ali s niskim prihodima, mirovina ili plaća sa niskim prihodima ne može omogućiti ni tom branitelju kao njegovoj djeci da žive u nekakvim normalnim uvjetima. Kao i kada obitelji gdje se pojedini članovi teško bolesni ili kod obitelji neriješenog stambenog pitanja. S druge strane postoji dio braniteljske populacije koji nastoji pitanje zaposlenosti riješiti samozapošljavanjem i kada dobe i ostvare državnu potporu kao mjeru tri kod samozapošljavanja onda u toj posljednjoj fazi kada moraju pokrenuti određenu proizvodnju ili moraju krenuti sa određenim poslom uvijek im nedostaje jedan mali segment financijskih sredstava kako bi i dalje nastavili sa svojom započetom inicijativom u samozapošljavanju i iz ove zaklade će biti moguće baš takovima pomoći da prevladaju tu krizu početnoga samozapošljavanja ili osmišljavanja posla kojim bi se u daljnjem slijedu bavili. U sadašnjem vremenu dobar dio tih i uz korištenje državnih potpora završava ponovo na birou za zapošljavanje. Stoga ova zaklada će imati i tu funkciju kako bi pomogla baš i takovima u početnim teškim fazama samozapošljavanja. Iz ovoga proizlazi da zaklada ima svrhu pomoći u rješavanju materijalnih problema hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji, odnosno doprinijeti njihovoj socijalnoj sigurnosti onda kada to nije moguće Zakonom o pravima hrvatskih branitelja kao i drugim propisima koji reguliraju njihova prava. Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata stvaraju se pravne pretpostavke za poboljšavanje socijalnog statusa učenika, studenata, polaznika post diplomskih studija što proizlazi iz članka 54. stavka 1. Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, jer su u pitanju osobe koje pravo na stipendiju odnosno naknadu dijela troškova školovanja post diplomskih studija ostvaruju pod uvjetima da im redovni, mjesečni prihodi po članu kućanstvu ne prelaze utvrđeni imovinski cenzus. I to je ono što o čemu govorimo i što je dobro. Jedna populacija hrvatskih branitelja zasigurno svi znamo da ima sređenu materijalnu situaciju sa aspekta da li su osnovali si firme, da li su zaposleni u dobrim tvrtkama, da li su kao hrvatski ratni invalidi u visokom činu umirovljeni ili u srednjem činu, pa iz toga aspekta ostvaruju svoja dovoljno dobra primanja, dok oni branitelji koji to nemaju a imaju velike obitelji i mala primanja i imovinski cenzus im po članu kućanstva ne prelazi ono što je propisano ovim zakonom zasigurno će biti satisficirani kroz ovaj fond. Isto tako želim reći da je Vlada bila obavezna da osnuje ovaj fond i mislim da nema nikakve potrebe osnivati dva fonda, nego kroz ovaj fond samo vladinim sredstvima kada se vidi koliki je to broj, da li je broj onih koji ostvaruju pravo i koji će kroz akte o provedbi prava iz fonda ili iz zaklade, kada će se točno vidjeti koji broj korisnika zadovoljava uvjetima koji su propisani ovim osnovnim zakonskim normama zasigurno će se moći intervenirati u zakladu donacijama, dotacijama, pomoćima i ostalima, a tako će i u fond se moći intervenirati vladinim sredstvima onda kada će se vidjeti kolike su to potrebe. No, i ono što nitko ne želi spomenuti i sama dobit od dividende koja je raspodijeljena ovako Fond hrvatskih branitelja ima i ono što se zove dobit koja će biti preraspodijeljena, a sigurno će se i povećavati kroz svaku godinu ili kroz privatizaciju firmi. Ta svota novaca će biti i znatno veća ili možda dvostruko, trostruko ili peterostruko veća u konačnici. Kao što je predviđeno Zakonom o osnivanju Fonda. Stoga ne treba biti bojazni da će biti ovo minimalna sredstva i da neće biti dostatna. Ja želim naglasiti samo još jednu stvar, a to je da zakladna svrha o osnivanju zaklade je definirana kroz određene stvari, a to su pružanje financijske pomoći za teško socijalno ugrožene obitelji hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Pružanja financijske pomoći za zdravstvenu skrb i liječenje teško oboljelih hrvatskih branitelja i članova njihove uže obitelji kao i pružanje financijske pomoći nakon smrti hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Kao i pružanje financijske pomoći za životna osiguranja hrvatskih branitelja, pružanje financijske pomoći hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji za stjecanje prvog zanimanja, prekvalifikaciju, dokvalifikaciju u sustavu izvanrednog školovanja ili pohađanja tečaja za osposobljavanje za određena zanimanja. Tako da je i ono što je govorio gospodin iz HNS-a zapravo je decidirano i ovim stavkama. Pružanjem financijske pomoći hrvatskim braniteljima i članovima njihovih užih obitelji za zapošljavanje i samozapošljavanje. Pružanjem drugih vrsta financijskih pomoći hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji kojima se ostvaruje svrha zaklade. Želim reći da sitne i primjedbe koje su izrečene u prvom čitanju i koje su došle i raspravljane su mislim da bitno ne mijenjaju stvari. No postoji ona jedna koja je izrečena i upućena sa, u ovom Saboru, a to je bila primjedba da su pojedini članci prijedloga zakona suhoparni, da ne govore o biti, o sadržaju, o meritumu, odnosno da se ne vidi na koje se to branitelje odnosi, pa se predlaže koji to branitelji, odnosno članovim njihovih obitelji imaju pravo na pomoć iz zaklade. Ova primjedba nije uvažena i mislim da je člankom 3. Konačnog prijedloga zakona određena svrha zaklade, a svrha zaklade je na način, određena na način da utvrđeni temeljni uvjeti po kojima se zaklada pomoći, dodjeli financijskih pomoći hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Iz toga članka Konačnog prijedloga zakona je vidljivo da će pravo na novčanu pomoć koju će dodjeljivati zaklada imati oni hrvatski branitelji iz Domovinskog rata i članovi njihovih obitelji koji će ispunjavati gore spomenute uvjete. Dakle, nema potrebe ovim zakonom detaljnije utvrđivati uvjete za dodjelu financijske pomoći, obzirom da se radi o zakonu koji ima za cilj osnovati zakladu. Te sve daljnje pojedinosti u svezi uvjeta za dodjelu novčanih pomoći nužno je razraditi pravilnikom. Konačni prijedlog zakona predviđeni su dovoljni kontrolni mehanizmi koji će osigurati transparentnost u trošenju sredstava zaklade. I napominjemo da će transparentnost u trošenju sredstva zaklade biti osigurana i kroz činjenicu da je Republika Hrvatska osnivač zaklade. Naime, kako fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji nema svojstvo pravne osobe isti nije mogao osnovati zakladu, te će Vlada Republike Hrvatske u ime osnivača zaklade redovito … [[Govornik se ne razumije.]] rad i poslovanje iste. Stoga želim još nešto reći o onom kako su udruge reagirale na donošenje ovog zakona i na brzinu mogu reći da su izuzetno zadovoljni brzinom i hitnošću ovog donošenja kako bi u ovim ljetnim mjesecima oni članovi kojima je to najizuzetnije potrebno i djeca poginulih hrvatskih branitelja mogli podnesti zahtjeve za stipendiranje u idućoj školskoj godini, u idućem periodu. Mislim da su ove stvari detaljno riješene i da su zadovoljstvo izrazili samim učešćem u raspravama na Odboru za ratne veterane, kao i kroz medije. Te stoga i klub Hrvatske demokratske zajednice zahvaljuje se na razumijevanju koje su izrekli povodom rasprava i besprijekorno podržavamo da ovaj zakon u konačnici bude i donesen, te da satisfakcija hrvatskih branitelja i socijalna sigurnost bude riješena i dodatno kroz ova dva zakonska prijedloga. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak, gospodin Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče ispravljam dva netočna navoda uvaženog kolege Đakića. Prvi je vezano za Fond. Fond opće nije trebalo osnivati zakonom, nego je to bila obveza Vlade svojom odlukom. Da je Vlada tako napravila Fond bi već djelovao i ovih 16 milijuna koji se sad, će biti kao za početak rada Fonda iz dobiti, sa 25 da je ostalo za zakladu to je 40 milijuna kuna koje bi nešto značilo za rješavanje svih ovih problema koji su nagomilani. Također nije točna konstatacija da su sredstva dostatna. Nisu dostatna sredstva jer se nemaju točne, za zakladu nema se u ovome trenutku točna predstava, odnosno točna simulacija koliko će se po razno raznim osnovama hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji javiti za dobivanje sredstava iz zaklade. Ali kažem, daleko veći bi iznos sredstava bio da je Vlada napravila svoj dio i osnovala Fond i da nije iz dobiti iz dionica uzela za rješavanje što zakonski nije smjela. Hvala.
Povreda Poslovnika, gospodin Đakić.
Gospodine potpredsjedniče gospodin Kovačević je povrijedio članak 209. Poslovnika Hrvatskog sabora jer nije ispravljao moj navod. Ja sam jasno i nedvosmisleno pročitao da je člankom 55. Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji propisano da će Vlada Republike Hrvatske osnovati poseban fond. Propisano je. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja sam to rekao. Ti si govorio da je Vlada trebala svojom odlukom. Tako da si vrijeđaš Poslovnik jer ispravljaš ono što nije rečeno. I govoriš krive navode. … [[Upadica se ne čuje.]]
Povreda Poslovnika, gospodin Kovačević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče ja predlažem uvaženom kolegi da pogleda svoj fonogram. On je povrijedio članak, prekršio 209. Ja sam rekao točno dvije, dva netočna navoda koja sam ispravio vezano za sredstva i vezano za Fond, jer Vlada je, Fond se nije trebao osnovati zakonom nego odlukom Vlade. To sam ja rekao.
Nepotrebno je oko ovoga sada dizati stalno te povreda Poslovnika. Ma mislim. Nastavimo jednu raspravu koju smo započeli normalno. Gospodin Marko Širac, prelazimo na desetminutnu raspravu. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolege i kolegice, uvaženi državni tajniče. Ovim zakonom stvaraju se uvjeti za poboljšanje materijalnog i ekonomskog položaja, dijela socijalno najugroženijih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Dakle, ovim Zakonom se ne rješava pitanje osiguranja socijalne pomoći i drugih pomoći svim braniteljima Domovinskog rata nego upravo onim obiteljima i onim braniteljima koji se nalaze u teškom ekonomskom i socijalnom položaju. To su, svi mi to dobro znamo da su to obitelji sa puno djece u kojima samo jedan član ima primanje bilo iz radnog odnosa pa je ono malo, bilo iz mirovine ili invalidnine pa je ona mala. Ako još pored toga takvi branitelji su bolesni nekom od bolesni, a ne mora to biti samo bolest koja je vezana uz rat nego može biti i neka druga bolest. Isto tako ako su ljudi stambeno nezbrinuti ili evo što je to i u raspravi i ovdje već istaknuto mi imamo jedan dio branitelja koji je hrabro krenuo u osnivanje vlastite djelatnosti, vlastitog zapošljavanja, međutim u datom trenutku nestalo je ili nedostajalo je sredstava za, obrtnih sredstava za daljnju pothranu tog gospodarstva ili tog obrta kojeg je taj čovjek osnovao pa evo kroz odredbe ovog Zakona stvaraju se preduvjeti da se takvim ljudima i pomogne. Osnivač ove Zaklade je Vlada Republike Hrvatske. Organi ove Zaklade su Upravni odbor, upravitelj i njegov zamjenik. Upravni odbor, evo sastav Upravnog odbora garantira i jednu sigurnost urednog poslovanja ove Zaklade radi toga što će Upravni odbor imati 7 članova, što 4 člana se imenuju iz Fonda hrvatskih branitelja, jedan član je iz Ministarstva branitelja, jedan član je iz Ministarstva socijalne skrbi. Sredstva za rad ove Zaklade je osigurala Fond sa početnim kapitalom od 100 tisuća kuna što je sasvim dovoljno da se ta Zaklada može registrirati, a njen i izvori prihoda te Zaklade su iz onoga dijela koji se iz prihoda Fonda, iz čiste dobiti Fonda izdvajaju u visini jedne trećine pa se dijele za ovu Zakladu 60%, a za Fond za stipendiranje 40%. Naravno Zaklada može ostvarivati i druge prihode, a ja to i evo po drugi puta i kod prvog čitanja sam rekao nama zastupnicima Hrvatskog sabora nitko ne brani da sutra kod donošenja državnog proračuna za iduću godinu izborimo se za jedan dio sredstava da idu direktno iz proračuna ovdje, a naravno Zaklada može ostvarivati i druge prihode kao i sve druge zaklade u Republici Hrvatskoj. Moram istaći da je Zaklada pravna osoba koja odgovara za svoje poslovanje sa svom cijelom svojom imovinom. Prema tome, za njeno poslovanje ne odgovara ni Vlada ni Republika Hrvatska nego njeni organi. Upravno vijeće je dužno donijeti Statut, dužno je donijeti Pravilnik o njenom radu, ali je dužno donijeti Pravilnik pod kojim uvjetima će se ova sredstva raspodjeljivati kategoriji ljudi socijalno i ekonomski ugroženoj evo koja je ovdje u ovom Zakonu i obrazloženju Zakona vrlo jasno napisana. Ja mogu izraziti samo zadovoljstvo što je Vlada Republike Hrvatske predložila donošenje ovoga Zakona i svakako ću ga poduprijeti. I gospodine potpredsjedniče samo nekoliko riječi još i o Zakonu o fondu. Osnivač Fonda je također Vlada Republike Hrvatske, međutim Fond naravno ima drugi status jer posluje prema odredbama koje uređuju poslovanje Fonda, a Fond se osniva radi stipendiranja i školovanja naših branitelja u srednjem, visokom i poslijediplomskom studiju, znači podmirenje dijela troškova, a u ova prva dva dijela se radi o stipendiranju branitelja ili djece ili članova obitelji naših branitelja. Izvori sredstava su također po meni čvrsto osigurati jer je to 40% od te jedne trećine koja se izdvaja za stipendiranje. Također taj Fond ima svoj Upravni odbor. Za razliku od Zaklade predsjednik Upravnog odbora je po položaju ministar branitelja, odnosno da ne nabrajam sad cijeli naziv te obitelji, a ostali članovi se biraju iz ministarstva nadležnog za obrazovanje i članova iz redova Hrvatskog sabora jedan i jedan i, i četvorica iz Fonda hrvatskih branitelja. Mislim da smo na ovaj način trebamo prihvatiti Zakon kako predlaže Vlada jer se na ovaj način osiguraju izvori sredstava za financiranje onoga dijela populacije naših branitelja kojima je zaistinu potrebno pružiti pomoć i stvoriti im uvjete da danas, sutra budu obrazovani ljudi koji će se moći uklopiti u naš gospodarski sustav i doprinositi boljitku domovine za koju su se njihovi roditelji ili oni sami itekako borili. Ja ću naravno podržati i ovaj drugi Zakon koji rješava pitanje osnivanja Fonda.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Nikola Sopčić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Podržavam donošenje ova dva zakona, Zakona o Zakladi hrvatskih branitelja kao i Zakona o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i njihove djece i ne mogu se ne sjetiti kad raspravljamo o prijedlogu ova dva zakona svog prijatelja sa kojim sam proveo dobar dio vremena na ratištu kod Karlovca na Turnju koji je tada rekao da jedino što očekuje od hrvatske države ako pogine i ako dobijemo ovaj rat da se ta država pobrine o njegovoj djeci, o njegovoj supruzi. On si je uzeo neplaćeni godišnji u Sloveniji da bi mogao braniti svoju zemlju. Sreća je iz rata se vratio neokrznut i on dalje radi svoj posao i brine o svojoj obitelji, no činjenica da mnogi ljudi koji su branili ovu zemlju nisu bili te sreće da dođu iz rata neokrznuti, da mogu dalje raditi svoj posao i upravo zato je svrha svih nas da brinemo o njima i njihovim obiteljima. I to je osnovni razlog što podržavam donošenje ova dva zakona. Sam Zakon o zakladi definira samo svrhu zaklade, tu je sve pobrojano u zakonu, mislim da ne treba posebno brojati. No, možda je u jednom stavku jedna formulacija pomalo nejasna. To je pružanje financijske pomoći za teško socijalno ugrožene obitelji hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Članovi obitelji su dijelovi obitelji tako da je sama formulacija pomalo nejasna, možda bi to trebalo popraviti. Definiran je i način upravljanja samom zakladom. Mislim da to ne treba posebno komentirati. Kad u potpunosti saživi Fond hrvatskih branitelja vjerujem da će se osigurati i dostatna sredstva za financiranje svih potreba. Činjenica je da svi branitelji neće ovisiti o sredstvima i ove zaklade i ovog fonda tako da pretpostavljamo da će biti dovoljno sredstava za sve potrebe. Evo toliko ukratko. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nema je. Gubi pravo rasprave. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite!
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Gospođe ministrice nema a evo nije ona u svojim oporbenim vremenima počela nijednu raspravu da nije zamjerila resornom ministru što ga nema pred Saborom i dakle postavlja se zaista pitanje kako to najviše volimo prigovarati ono ponašanje kod drugih onako upravo kako se sami znamo i volimo ponašati. Međutim, pustimo to. Želim upravo istaknuti nešto oko čega ćemo se mislim svi složiti, da Hrvatska definitivno nije do sada imala sreće sa zakladama. Sjetimo se samo one spasonosne zaklade koja je imala naziv "Spasimo djecu Hrvatske", koja nije završila nimalo spasonosno niti je ikoga spasila. Ali naprotiv, donijela je veliku sramotu samoj Hrvatskoj. Sjetimo se i sadašnje zaklade za obranu uhićenih generala. Broj žiro-računa te zaklade javno je objavljen, dosta je bio i medijski promoviran ali ogroman broj ljudi nije uplatio vidite niti lipice. Nisu uplatili ni politički šerifi po jedinicama lokalne samouprave koji eto sami ne vole uplaćivati nego vole ispoljivati domoljublje kroz proračun svih građana. No, pustimo sada i to. Vratimo se na ovu zakladu i na Konačni prijedlog Zakona o Zakladi branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Upozoravala sam prije a i sada, upozoravao je to čitav naš Klub SDP-a ali i ne smo Klub SDP-a da je zaklada u startu oštećena sa 3 stotine milijuna kuna jer je zakon posve jasan. Da su upravo dobit od dividendi trebala po zakonu doći u zakladu od tog trenutka a ne od osnivanja zaklade ali sa zakladom kasnimo toliko vremena da je upravo zaklada u startu oštećena sa tri stotine milijuna kuna, i to je nešto što je nedopustivo. Nedopustivo je jednako tako ignoriranje upravo zbog iskustva koja Hrvatska ima, koja hrvatski građani imaju s obzirom na zaklade da se tako nonšalantno prelazi preko ozbiljnih kritika, ono što mnogi već upozoravaju na netransparentnost djelovanja. Jedino dakle ovdje imamo garant da eto zaklada nije pravna osoba i da zbog toga će Vlada nadzirati njezin rad. Hoće li o tome što znati hrvatska javnost? Oni potencijalni nezadovoljnici, kome će se oni moći pojadati? Onda bar eto u tom minimumu kad niste napravili taj napor da biste ovu odredbu učinili transparentnijom što bi bilo onda koliko toliko zadovoljenje javnosti i interesa javnosti a na vlastitog korisnika zaklade da se onda periodično objavljuju nalazi odnosno izvješća u upravljanju i poslovanju zaklade pred Hrvatskim saborom tj. samom javnošću. Međutim, iluzorno je to možda očekivati jer se možda upravo ovako i htjelo. Međutim, kažem upozoravam upravo na nezadovoljstvo i na netransparentnost koja će proisteći ili koji mogu upravo da bi se otklonile neopravdane nekakve primjedbe budućih nezadovoljnika, čemu onda se nije taj rad zaklade učinio i njezino djelovanje transparentnom kao što je to bilo i predloženo. Međutim, i ova prigoda evo iziskuje da se kaže nekoliko riječi upravo o toj pravdi i nepravdi jer kad govorimo o nekim pravima branitelja onda vidimo kako su počesto ona izigrana i kako iza velikih nada nastupi onda veliko razočarenje. I upravo zbog toga da bi konačno mi obračunali s nekim stvarima i oko nečega mislim pošteno pristupili i ponašali se odgovorno, upravo i najviše zbog tih ljudi. Ja mislim da je potrebno upravo zbog najelementarnije društvene higijene jednostavno jedno dosadašnje počesto i vladajuće stanje duga napokon raskrinkati, odbaciti i raščistiti sa jeftinom sentimentalnom retorikom, retorikom koja je često bila plačno-patetična ali koja nije ispravljala nepravde nego počesto stvarala je nove nepravde. Možda evo da se podsjetimo ne zato da bi sada netko likovao na tim. Bože sačuvaj, to bi bilo onda još neodgovornije ponašanje nego ono koje želim kritizirati i da se više i ne ponovi nego zato što kažem s takvim ponašanjem treba definitivno kad je o ovakvim stvarima, o ovakvim slučajevima da bi definitivno s tim prestali. Evo, Županijski sud u Virovitici odlučio je, presudio je da gospodin Darko Beštek mora vratiti 100 tisuća kuna. Dotični gospodin iskorišten je u predizbornoj kampanji HDZ-a i tu je bilo dakle upriličeno vraćanje nožne proteze bivšem ministru Pančiću, sjetimo se toga, a upravo je to iskorišteno kao najveći dokaz maćehinjskog postupanja Račanove administracije spram branitelja. I nakon formiranja nove vlasti kako su, izvješćuju i pišu naši mediji za novinare je bio upriličen dirljiv igrokaz u kojem je upravo gospodin premijer i gospođa Kosor vraćali su protezu riječima: «Ne ponovilo se.» Evo danas je sasvim jasno da SDP nije oštetio branitelje ni ovog branitelja. Ali vidite upravo taj gospodin je u tom trenutku razočaranja naravno i opravdane ljutnje jer tako nešto nije očekivao bio ljut je li? Na samoproglašene pokretače Hrvatske pa je brže bolje podnio ostavku koju je onda kasnije i povukao. No pustimo sada to. Pustimo sada to, okrenimo se onim problemima koji su ostali, a koji su bili obećani i zato ja i mi kao oporba imamo s pravom podsjećati vlast na dana obećanja da će ispraviti ostale nepravde i to brzo. Ali upravo zbog tako i tada navještene, ustvari ne samo navještene nego tada iskazivane patetike odavno je takve slučajeve trebalo riješiti i to je trebalo učiniti. Sjetimo se i moramo vidjeti što je sa pulskim barakašima? Sa pulskim valovinama, babolinama? Ništa od toga još nije riješeno. Eto tako vidite Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti kojem bi bilo možda primjerenije da se zove ministarstvo plaća i boli već dvije i po godine optužuje i dalje bivše ministarstvo nazivajući ga ministarstvo maćeha a ja vam sad postavljam pitanje jeste li vi ministarstvo rođena majka i hoćete li ove probleme riješiti? Dakle s tim više pravo vas se ima pitati jer ste upravo dakle ne vi gospodine državni tajniče ali gospođa ministrica zdvajala nad njihovom sudbinom, očajnički su se sklapale ruke te nepravde vapaja do neba, a što se danas događa? I dan danas oni koji su dobili rješenje o korištenju stana, kojima je bilo obećano da će taj stan dobiti sada se iseljavaju. Toga imate po Zadru, Zadarskoj županiji, a sigurno i diljem Hrvatske dosta. Sada se pozivate na zakon i u pravu ste kad to kažete. Jer postojeći zakon u mnogim slučajevima ne daje im za pravo. Ali oni se unatoč tome osjećaju prevarenim jer im je nešto drugo bilo kazano. Prema tome budimo vrlo oprezni u datim obećanjima. I veliki broj samoubojstava koji su nažalost učinjeni na vrlo jedan dramatičan način kao upozorenje da se to više ne ponovi. Dakle ti ljudi koji su bili potpuno razočarani, razočarani obećanjima, diskrepancije onoga što se govorilo i što se ostvarilo dakle upozoravajući su za svih nas i za vas kao vlast ali jednako tako i za nas kao oporbu. Prema tome evo ja bih još jednom zamolila gospodine državni tajniče da pozdravite gospođu ministricu da se okani rabote zdvajanja i kukanja a da prije svega uplati, da se potrudi da kao potpredsjednica Vlade uplati u ovu zakladu 300 milijuna kuna koju ovu, koji novac ovu zakladu pripada. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Vi možete pozdraviti gospođu ministricu na drugačiji način. Ne mora saborska govornica za pozdrave služiti. Inače ste tradicionalni proizvođač ispravaka netočnih navoda tako da ste ih 8 proizveli i jednu repliku. Pa to je vaš stil, imate na njega pravo ali ne prelazite granice što također vrlo često radite. Vrlo često, vrlo često. … [[Upadica se ne razumije.]] To su vaše, to su vaše istine. Drugi se ne slažu da su to istine znate. Molim vas, molio bih vas da od jedne rasprave koja je nadali smo se prilika da se govori o važnim pitanjima na jedan opće prihvatljiv način, gospođa zastupnica svaki put uporno stvara konflikte. Ja vas zbog toga molim da odustanete od ovih osam replika da ne trošimo oko toga vrijeme i da ne damo razloga da se ovakve stvari ponavljaju i dalje. Dakle dajte svoj doprinos da prevladamo ovu situaciju, ovakve po meni neprimjerene rasprave pa bih molio i gospođu Zdenku Babić-Petričević da odustane od replike i ovih 8 koji su se prijavili za ispravak netočnog navoda. Onda ćemo, onda ako se slažete neka gospođa ispravi samo netočni navod a da se odustane od replika i ostalih ispravaka netočnih navoda. Da damo doprinos i primjer kako se može raspravljati a da se ne mora na svaku odgovarati. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, kolegice Antičević Zaklada za djecu Hrvatske nije sramota Hrvatske države nego humanitarna udruga koja traje punih 15 godina. Pa ću na brzinu pročitati ono što je učinjeno, a sramota je za vas što je predsjednica Zaklade gospođa Tuđman, a meni na ponos što sam od početka dopredsjednica zaklade. U 15 godina svoga rada ja ću vam proslijediti sada kao kolegici zastupnici u pisanom obliku što je učinjeno. Obuhvaćeno je do sada 5000 djece. U početku humanitarna udruga za djecu Hrvatske je pomagala djecu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata od početka od 1990. poginulih hrvatskih branitelja. Poslije smo pomagali djecu i još uvijek višečlane obitelji. Svake godine je posebna pomoć domovima za nezbrinutu djecu. Ove godine prije mjesec dana sam bila u Kninu i jedna druga kolegica je bila u Gospiću. Treća kolegica je bila u Osijeku, četvrta u Zaboku, posebna oprema za pedijatriju u dotičnim bolnicama. Zatim gospođo kolegice svaka humanitarna udruga koja djeluje i radi u Hrvatskoj ako pomogne jednom djetetu i roditeljima, a ne pljački i nemojte spominjati te riječi pa ako hoćete naš odbor, saborski Odbor za pomorstvo, promet i veze nam dodjeljuje rješenje o dodatnoj poštanskoj markici i svake godine dobivaju na kraju godine izvješće o našemu radu a vi kao zastupnica možete zatražiti kompletno financijsko izvješće, onda govoriti o zakladi ono što nije a smeta vam ime Tuđman. Ja znam, ne možete ga preboliti. … [[Upadica se ne razumije.]] Razbio je zemlju, teško je imati državu. Ja to znam jer je nisam imala 50 godina.
U 13 i 10 minuta je prošao rok za prijavu od 10 minuta. Nastavljamo raspravu. Hvala vam što ste odustali od replika i ispravaka. Državni tajnik gospodin Tomislav Ivić. Izvolite.
Ja bih ipak rekao nekoliko riječi o ovim netočnostima koje je iznijela uvažena zastupnica gospođa Antičević. Prvo, gospođa potpredsjednica je na sjednici Vlade koja je u tijeku i koliko ja znam nemoguće je još uvijek unatoč svoj tehnici u isto vrijeme biti na dva mjesta, ali tu je moja malenkost državni tajnik koji imam naravno sve ovlasti zastupati i potpredsjednicu i ministarstvo. Gospođa Antičević naravno i ovaj puta kao i prošli puta u raspravi iznosi podatke koji su potpuno netočni i meni nije jasno odakle joj uopće ti podaci koje ovdje iznosi. Nije riječ o 300 milijuna kuna koji su pod navodnicima sporni, nego je riječ o 200 milijuna kuna dividende i Vlada se jasno očitovala kada je u pitanju dividenda. Stav Vlade je potkrijepljen i stavom struke da se dividenda ostvaruje od onog trenutka kada se osnuje fond. Fond je osnovan i od tog trenutka sva dividenda je uredno sjedala u fond. Što se tiče gospodina Bešteka slučaj Beštek je postao onog trenutka kada je bivši ministar optužio Bešteka i još neke invalide da su lažni invalidi što je apsurdna stvar optužiti čovjeka koji je u ratu izgubio nogu, da je lažni invalid. Da li netko ima pravo ili nema pravo zna se tko utvrđuje i to nema apsolutno nikakve veze sa onim što je ministar Pančić tada tvrdio da je Beštek lažni vojni invalid i zbog toga je i bila onakva reakcija gospodina Bešteka i vraćanje proteze. A i ova zadnja presuda pokazuje da su pred hrvatskim sudovima hvala Bogu svi jednaki bez obzira kako se zvali. Ali suština nije u tome. Suština je u tome da je gospodin Beštek to pravo izgubio zbog razno raznih proceduralnih razloga. On ga je ostvario 2004. godine i on pune dvije godine ima pravo na njegu i pomoć druge osobe. Što se tiče obećanja koje je ova Vlada obećala hrvatskim braniteljima gotovo sva su ispunjena, pa evo i ova dva zakona su upravo u toj funkciji, poboljšanje njihovog socijalnog, materijalnog i svakog drugog položaja. Ali ono što je najvažnije u cijeloj priči je promjena odnosa prema hrvatskim braniteljima. Oni više nisu kategorija koja se dovodi pod sumnju, koja se stalno proganja, proglašava privilegičarima ili povlastičarima i mislim da najbolje o tome govore djela, a ne političke kvalifikacije ili parole. Samo da spomenem dva primjera. Ova Vlada je u pretprošloj godini i u ovoj vratila dug hrvatskim braniteljima na osnovu zakona iz '97. i zakona iz 2001. godine. Dakle, iz zakonskih odredbi koje je donijela bivša Vlada koja tri godine po tom pitanju nije učinila ništa. Kada je u pitanju slučaj Valovine i rješavanje problema u Valovinama to je slučaj koji je praktički 13 godina i Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti je učinilo sve što je moglo učiniti u okviru zakona i zakonskih propisa. Riješeni su svi hrvatski branitelji koji su bili u Valovinama i po Zakonu o pravima hrvatskih branitelja imaju pravo na stambeno zbrinjavanje. Dakle, svi oni su u zadnjih godinu dana riješeni od strane Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Ostali su tamo koji po Zakonu o pravima hrvatskih branitelja nemaju pravo na stambeno zbrinjavanje i apsurdno je optuživati potpredsjednicu Vlade i ministricu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti da nije učinila nešto za što nema zakonske ovlasti. Učinila je sve što je u okviru zakonskih mogućnosti mogla učiniti. I da previše ne duljim mislim da upravo ova dva zakona koja su danas u drugom čitanju pred Hrvatskim saborom su dokaz i ozbiljnosti i odgovornosti u radu ove Vlade i u ispunjavanju svega onoga što je hrvatskim braniteljima i kroz Zakon o pravima hrvatskih branitelja, a i ako hoćete kroz obećanja bilo obećano. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dva ispravka prvi je gospodin Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočan navod državnog tajnika vezano za dividendu HT-a. Naime, taj dio je trebalo uplatiti još 2003. godine jer je onda osnovan Fond hrvatskih branitelja i zbog toga je Klub HSP-a i bio i tražio autentično tumačenje i tu Vlada niti bivša niti ova nisu postupile zakonito. Hvala.
Ispravak gospođa Marija Lugarić.
Gospodin državni tajnik Tomislav Ivić je netočno ustvrdio da je bivši ministar Pančić gospodinu Bešteku osporio invaliditet, odnosno status invalida rata. To nije točno. Ono što je bilo osporeno je doplatak za pomoć i njegu što je i sada sud ustvrdio da je protupravno primao što je potvrdio i sam gospodin Beštek dajući ostavku, pa onda ste na kraju ste se s njim pomirili. Pa vas ja samo molim da ne manipulirati dalje čovjeka kojeg ste već i ovako i onako dovoljno izmanipulirali.
Gledajte, zbog čega nema odjeka moja molba da prekinemo sa ovakvim neprimjerenim komentiranjem invalida Domovinskog rata. Ja zbog toga se ispričavam svim mojim zastupnicima moje stranke, a ja ovdje sada govorim kao predsjedavajući. Ali kako su se HDZ-ovci javili sad više neću moliti da odustane od replike, ispravaka netočnih navoda jer sam smatrao da će taj primjer biti i za druge, ne samo za ovu desnu stranu. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Selektivna istina nije. Mi smo zastupnici i molio sam vas da mi kao zastupnici ne dolijevamo tu neke nepotrebne tenzije … [[Govornik se ne razumije.]] Tajnik je rekao svoje mišljenje kao predstavnik Vlade i možete, mogli ste se javiti. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas, mogli ste se gospodine Antešiću javiti za ispravak netočnog navoda, ako je rekao neistinu, a ne iz klupe dobacivati kako govore neistinu. Idemo dalje. Na redu je gospodin zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Zakonom o Fondu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članove njihovih obitelji određeno je da je 1/3 neto dobiti Fonda od ulaganja namijenjena za razvojne, socijalne i humanitarne mjere u svrhu poboljšanja statusa hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Temeljem tog zakona Upravni odbor Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji je u suglasnosti s Vladom Republike Hrvatske donio odluku da 60% te 1/3 neto dobiti usmjerava u Zakladu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, a preostalih 40% usmjerava u Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja. Svjedoci smo nažalost da se javljaju situacije kada su određeni branitelji ili članovi njihovih obitelji iz ovih ili onih razloga zakinuti u ostvarivanju svojih prava iz prostog razloga što zakon nešto nije predvidio i što se prije može smatrati izuzetkom ili izuzecima, a nikako ne lošom namjerom zakona. To naravno onda izaziva nezadovoljstvo kod oštećenih, ono je opravdano, a s druge strane relativno lako se može riješiti stavljanjem ipak u neke zakonske okvire. Za primjer rekao sam to i kod rasprave u prvom čitanju posttraumatski stresni poremećaj nije fikcija nego surova stvarnost, pa i o tome treba voditi računa i rješenjima koje nude ova dva predložena zakona izbjegavati sve neželjene situacije. Zasluge hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata su neupitne i nedvojbene i ostvarivanje prava branitelja ne mogu i ne smiju dolaziti u pitanje niti u najmanjoj mjeri. Nažalost, često se donose zaključci o braniteljima na osnovu nekih izuzetaka i slučajeva, pod navodnicima, a koji su sporadični, ali se to onda vješto koristi za kritiku brige o braniteljima. To se mora pod svaku cijenu izbjegavati. I upravo pravedan i pravičan način raspodjele sredstava za namjene koje predviđaju ova dva zakona su preduvjet da se takve neželjene situacije ne događaju. Kriteriji moraju biti isti za cijelo područje Republike Hrvatske, ne eventualno po mogućnosti jedne ili druge udruge, bolje ili slabije stojeće, volja pojedinaca ili po onoj tko je bliže vatri bolje se grije. Briga o hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji mora biti sveobuhvatna do u detalja, pa i pod cijenu čestih ili češćih promjena i dopuna zakona, ako je to potrebno i ako će imati pravoga učinka. A da se upravo tako želi raditi i radi dokazuje postupak predlaganje i donošenja ova dva zakona kojima i ministarstvo i Vlada i konačno ovaj Visoki dom pokazuju i dokazuju svoj odnos prema hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji. Iz tog i tih razloga bez rezerve podržavam donošenje ova dva zakona. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin Đakić.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Naime, gospodin Štengl je u svojim izlaganjima lijepo objasnio i pojasnio što donose ova dva predložena zakona. No evo nije spomenuo da se ovim zakonima ne vrijeđaju hrvatski branitelji, ne prozivaju lažnim invalidima pred televizijskim kamerama, ne umanjuje predsjednik države koji je i sam pokleknuo kada je informiran da je Darko Beštek, Nojko Marinović, general Ćuk i ostalih 5 ljudi koji su bili prozvani lažni invalidi. I predsjednik Mesić je podlegao lažima i obmanama vašega ministra Pančića koji je to jasno, nedvosmisleno pročitao pred televizijskim kamerama, te se kasnije predsjednik Mesić ispričao Nojku Marinoviću, ali drugima nije. To je vaša rabota bila, vaše prozivke učestale i dnevne oduzimanje prava tisuću i nekom poginulom hrvatskom branitelju i njihovih roditeljima ste uzeli … [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] /Upadica: Ovo je opomena./
Mislim da ovo nije bila replika onomu koji je govorio, jer je bila upućena na ovamo lijevu stranu odmah. Druga stvar, istina se može primjerenije reći. Prema tome, mislim da ne možemo prihvatiti takav način govora, upotrebljavati riječi: "lažete" i slično. To nije primjereno, bez obzira o komu se radi. I zato gospodine Đakiću, ako to se bude ponavljalo onda ćemo morati i učiniti nešto drugo. Nije u redu i ja mislim da vi to trebate shvatiti da se istina argumentirana može primjerenije iznositi, uvažavajući kolege i ne upotrebljavajući ovako ekstremne rječnik. Ja vas molim. Nemojmo dalje.
Gospodine predsjedniče, ja vas molim da mi izreknete opomenu za ove riječi. Ostajem pri njima i bit će mi čast da dobijem za ovo opomenu.
Ne izričem ja opomenu zbog toga evo to smo prošli što ste govorili prije nego što ste uzeli riječ, a da je niste dobili. Zato ste dobili opomenu. Dame i gospodo zastupnici, nadam se da će ovaj poslijepodnevni odmor malo stišati ovakvo raspoloženje i da ćemo nakon što ručamo u 3 sata, odnosno u 15 sati nastaviti sjednicu. A prvi je u raspravi gospodin Tomislav Čuljak, pa zatim Velimir Pleša i tako redom. Hvala lijepa. STANKA U 13,32 SATI Dame i gospodo zastupnici, prije nego nastavim sjednicu radi zapisnika sam se dužan ispričati gospođi Zdenki Babić Petričević, Marku Šircu, Peri Kovačeviću, Kaji Bućanu, gospodinu Tomislavu Čuljku, Ivanu Bagariću, Andriji Hebrangu i Josipu Đakiću što im nisam u skladu sa Poslovnikom dozvolio ispravke netočnih navoda. Očito sam pogriješio jer razvoj događaja je kasnije potvrdio da to nisam trebao vas moliti doduše vi ste mogli na tome inzistirati jer nemamo adekvatne odgovore na drugoj strani. Dakle, ja se ispričavam svima koje sam zamolio i uskratio zapravo riječ za ispravke netočnih navoda. Radi zapisnika u Saboru gospođo se ispričavam kolegama što sam dozvolio i što sam ih molio da odustanu, a što ste vi kasnije ponovo potencirali baš osobno vi. Molim vas, od sada ćemo se držati Poslovnika i nećemo altruistički moliti za korektnost, nego ćemo dozvoliti svakomu da dobije ono pravo koje ima jer očito da tako je i gospodine Kovačeviću i vama sam se ispričao također. Idemo daljne. Na redu je gospodin zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Evo slušajući raspravu po klubovima i rasprave koje su se odvijale i koje su bile vrlo pozitivne mislio sam i odustati od rasprave, ali evo želim nakon rasprave kolegice Ingrid Antičević želim ipak reći svoje mišljenje. Naravno bez otvaranja polemike, jer zapravo niti ona sama nije imala niti jednu primjedbu na zakon nego čista politizacija s njezine strane, ali naravno to smo već naučili. Držim da donošenje Zakona o zakladi branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, ali i Fonda za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata u potpunosti ispunjava očekivanje i potrebe branitelja. Osnivanje zaklade i fonda poboljšat će materijalnu i socijalnu sigurnost hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Posebno se to odnosi na one branitelje na koje se ne mogu primijeniti odredbe Zakona o pravima branitelja i članova njihovih obitelji. Uglavnom se radi o braniteljima sa višečlanim obiteljima u kojima nitko nije zaposlen ili u obiteljima sa članovima koji su teško bolesni pa im je životni standard na znatno nižoj razini. Ono što je iznimno važno za kako za mene tako i za sve u ovoj sabornici bi trebalo biti da su donošenje zakona poduprle i sve braniteljske udruge i da je zakon i jedan i drugi jednoglasno podržan i od Odbora za ratne veterane. Bio sam uvjeren da će biti jednoglasno prihvaćen i od svih zastupnika prilikom izglasavanja ovog zakona, ali nakon rasprave koju smo ovdje čuli, koja je bila potpuno nepotrebna od kolegice Antičević nisam siguran da će biti jednoglasno izglasan. Ali evo imamo šansu da kada bude glasovanje o tom zakonu svi podržimo taj zakon. Taj zakon je u interesu svih hrvatskih branitelja i nadam se da će dobiti nepodijeljenu potporu bez imalo politizacije i u ovom hrvatskom Domu. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Velimir Pleša. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Zakonom o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji osigurana je određena razina materijalne i socijalne sigurnosti koja na žalost nije uvijek dostatna za rješavanje pojedinačnih, specifičnih problema u kojima se i pored svih propisanih braniteljskih prava koje ovaj zakon rješava nalazi jedan dio braniteljske populacije koji je nižeg životnog standarda. I upravo zbog toga uvjerenja sam kako je ovi predloženi zakoni, naročito Zakon o zakladi branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji jedan od zakona koji na određeni način daje nam sigurnost da će i taj dio braniteljske populacije naći u tim novcima koji se osiguravaju ovim zakonom i u okviru ove zaklade onaj dio svoje pravne sigurnosti i rješavanju specifičnih problema kojima se suočavaju u svojem životu. Prihodi koji bi se mogli rješavati u rješavanju materijalnih problema hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji odnosno sve ono što može doprinijeti njihovoj socijalnoj sigurnosti su ono koje su onaj dio propisa koji se mora riješiti nekim drugim zakonom kao što to radimo donošenjem odnosno što ćemo donijeti donošenjem ovoga zakona, a ne samo Zakonom o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Međutim, ja bih htio reći nešto drugo, a to je da ja gledam na novce koji se na ovaj način ovim zakonom kao i Zakonom o fondu za stipendiranje djece i branitelja iz Domovinskog rata osiguravaju ovim zakonom da su to sredstva koja su na neki način inicijalna sredstva koja bi se iz tih izvora namaknula za rješavanje tih problema. Ali da u svakom slučaju je potrebno namaknuti sredstva iz drugih izvora koja su pripisana i jednim i drugim zakonom, a to su sredstva koja su pripisana iz izvora donacija i drugih izvora koji su zakonom propisani, jer ukoliko bi ostali samo zaista sredstvima koji su propisani da se 60% od jedne trećine neto dobiti od ulaganja namijene za razvojne i socijalne i humanitarne mjere u svrhu poboljšanja statusa usmjerava u zakladu, a 40% od iste te trećine uz fond mislim da bi to bila sredstva vrlo, vrlo mala i nedostatna ako bi se zadržali samo na tim sredstvima jer ja sam probao, bilo je ovdje već govora oko toga točno izračunati kad je u pitanju fond i tih u ovom trenutku 16 milijuna 865 tisuća 541 kuna i ako bi stvarno se tim sredstvima koristilo broj korisnika 4 i pol tisuće to vam ispada mjesečno 312 kuna po pojedinom korisniku. Ako se ne bi sredstva osiguravala i na drugi način u što sam uvjeren da će hoće osiguravati onda to ne bi bilo dostatno i mislim da na taj način nitko ne bi bio zadovoljan ovakvim zakonom koji ima prije svega jednu humanu svrhu rješavanja svih onih problema o kojima sam na početku probao reći da na žalost i uz Zakon o pravima hrvatskih branitelja još uvijek ima hrvatskih branitelja, njihove djece i obitelji koje ne mogu razriješiti sve probleme kojima se susreću u svakodnevnom životu. Ja ću naravno isto kao i Klub zastupnika HDZ-a podržati ovaj Zakon i smatram kako je donošenje i jednog i drugog zakona, znači i Zakona o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata kao i Zakon o Zakladi branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, još jedan od koraka ka rješavanju svih onih problema sa kojima se je braniteljska populacija suočavala i na žalost još uvijek se suočava u ovim godinama, sad već 11 godina nakon završetka ratnih operacija. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, dragi kolege i kolegice. Konačan prijedlog Zakona o Zakladi branitelja iz Domovinskoga rata i članova njihovih obitelji kao i Konačan prijedlog Zakona o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskg rata su zapravo zakoni koje možemo slobodno prozvati i koji mogu u svom nazivu nositi i spasimo djecu Hrvatske ili još bolje pomozimo djecu Hrvatske. Pri tome mislim kako su i hrvatski branitelji djeca i njihova djeca djeca Hrvatske. Misija jednog i drugog zakona su potpora najugroženijim skupinama hrvatskih branitelja, stradalnicima Domovinskog rata i njihove djece kao i potpora u svakodnevnim životnim potrebama, potpora u njihovom redovitom obrazovanju i profesionalnoj orijentaciji, potpora pri zapošljavanju i samozapošljavanju. Dakle, Zaklada i Fond se osnivaju s ciljem postizanja socijalnih i obrazovnih učinaka. Nedavno smo imali također jedan dobar zakon od hrvatske Vlade u ovom Saboru, Zakon o obrazovanju odraslih. On je na određeni način kompatibilan posve s ovim Zakonom jer zapravo između ostaloga nudi obrazovanje i odraslima i onima koji pokušavaju do njih doći. Ovi zakoni su oni koji više od drugih trebaju biti iskaz dobre volje i zajedništva Vlade i Hrvatskog sabora, vlasti i oporbe i bez obzira na neke disonantne pojedinačne tonove kakve smo jutros čuli nesporno je postignuto jednoglasje o ovim važnim pitanjima, a kad je u pitanju uprava, odnosno upravna struktura fondova i Zaklade onda ona treba po meni biti otvorena za najuglednije osim ovih članova koji su ovdje navedeni, najuglednije članove ovog društva, znanstvenike, privrednike, poduzetnike, umjetnike, športaše ili kako mi to volimo kazati zvijezde ili još jednostavnije rečeno ova tijela i kroz ova tijela trebamo graditi nove vrijednosti i društveni prestiž isto onako kako to čine oni koji su bili sudionici hvalevrijednog derbija, evo ovdje među nama kolege Arapovića ili sinošnjeg glazbenog spektakla "bijelom glazbom protiv droge". Vjerujem kako bi izazov mogao to biti recimo za jednoga Zvonu Bobana, Tonija Kukoča, znanstvenike tipa Matka Marušića o kome smo ovdje nedavno govorili o njegovoj knjizi biti počasni član makar biti i počasni član jedne ovakve zaklade, jer kad je u pitanju financiranje zaklade i fonda u članku 14. navodi se kako se sredstva fonda namiču iz Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i drugim sredstvima i spominju se darovnice. Ukoliko budemo gospodarili ovim sredstvima učinkovito i na način koji je prihvatljiv i u skladu sa zakonom onda će jačanje gospodarske moći hrvatskog čovjeka biti poticaj da zapravo ulaže svoja sredstva, da sudjeluje svojim sredstvima onih ljudi koji to mogu, koji imaju, dakle da im to bude zadovoljstvo i čast da podupiru jedan ovakav Fond, jednu ovakvu Zakladu kako bi zapravo bili sudionici u pružanju ruke onima koji su učinili najviše što su mogli učiniti, a to je za obranu i za samostalnost Republike Hrvatske, odnosno države u kojoj žive i oni i njihova djeca. Konačno, suvišno je bilo što više kazati osim iskazati još jednom zadovoljstvo donošenjem ovakva dva važna zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Gospođa zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, uvažene gospođe zastupnice i zastupnici. Konačni prijedlog Zakona o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata veliki je prinos rješavanju problema braniteljske populacije. Ovim Zakonom hrvatska Vlada rješava jedan gorući problem i ispunjava svoje obećanje da će raditi na zaštiti digniteta Domovinskog rata i na brizi prema braniteljima i njihovoj djeci kao i na brizi za djecu čiji su roditelji založili svoje živote za Hrvatsku što potkrepljuje i činjenicom da je od rasprave o Prijedlogu zakona ovoga danas prošlo samo mjesec dana. U donošenju Zakona o Fondu hrvatskih branitelja sudjelovali su predstavnici udruga branitelja iz Domovinskog rata raspravljajući o prijedlogu o radnoj skupini pri Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Konačni prijedlog zakona koji je pred nama za svoju sadržajnu podlogu ima odredbu članka 29. stavka 2. spomenutog zakona koja propisuje da će se trećina neto dobiti od ulaganja namijeniti za razvojne socijalne i humanitarne mjere u svrhu poboljšanja statusa hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji. Upravni fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u suglasnosti sa Vladom Republike Hrvatske odlučio je da će se od spomenute trećine neto dobiti usmjeriti 40% u Fond za stipendiranje hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata. Ovim zakonom osniva se fond sa svrhom ostvarivanja prava na stipendiju tijekom redovitog srednjoškolskog obrazovanja, redovitog sveučilišnog i stručnog studija i prava na naknadu dijela troškova školarine, poslije diplomskih studija na visokim učilištima hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata, djeci smrtno stradalih hrvatskih branitelja, djeci zatočenih ili nestalih hrvatskih branitelja, hrvatskim ratnim vojnim invalidima i djeci hrvatskih ratnih vojnih invalida iz Domovinskog rata, dragovoljcima, djeci dragovoljaca iz Domovinskog rata. Mislim da nema među nama nikoga tko ne podupire ovu namjeru zakona. Još su jači razlozi da država preuzme brigu za stipendiranje djece hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koja su višestruko zakinuta u normalnom školovanju. Trebat će puno napora i sredstava da se takvu djecu, da se za takvu djecu stvore uvjeti koji će im omogućiti uključenje u društvo znanja. Glasovat ću za ovaj konačni prijedlog zakona i mislim da je on veliki iskorak Hrvatske socijalne države, da se pomogne onim kategorijama našeg pučanstva koje su podnijele veliki teret u Domovinskom ratu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zastupnik gospodin Zvonimir Mršić. Izvolite!
Poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege! Naravno da treba poduprijeti ovako dvije važne ideje i dva važna prijedloga koji se događaju za jednu veliku skupinu hrvatskih građana. Ja ću početi s jednim podatkom koji je jučer objavljen u novinama a on kaže da je tijekom prošle godine diplomiralo na višim i visokim školama u Hrvatskoj 18 tisuća diplomanata što je 0,4% od strukture stanovništva. Ako uzmemo podatak koji je izašao na popisu iz 2001. godine da imamo u strukturi stanovništva Hrvatske svega 7% više i visoko obrazovanih građana onda ovih 0,4% ni iz daleka ne doprinosi onome što mislim da je cilj naš da značajno povećamo udio visoko obrazovanih u strukturi stanovništva. Imali smo priliku jučer razgovarati sa kolegama iz Švedskog parlamenta gdje je Švedska postavila si za cilj da do 2000. godine ima 50% stanovništva sa visokom, sa višom i visokom školom. Oni je evo nažalost do 2006. nisu ostvarili taj cilj ali su došli do 47% više i visoko obrazovanih građana Švedske. Očito da postoji jedna velika korelacija između strukture i stupnja obrazovanosti građana i bruto nacionalnog dohotka. Prema tome, što će biti veći postotak građana koji će ići što više i što dalje u svojem obrazovanju to će očito imati utjecaj na gospodarski rast države. Stoga svaka ideja a posebice ako je ona utemeljena u zakonu koja će omogućiti da izravno imamo određenu i to značajnu sumu novaca za stipendiranje, za obrazovanje mislim da je hvale vrijedna. Ovdje po prvi puta dakle imamo jedan zakon koji definira da će se značajni iznos sredstava izdvajati za stipendiranje učenika i studenata. Međutim, ja mislim da ovu ideju je ipak ministarstvo trebalo uobličiti u bolje zakonske prijedloge. Mislim da su nomotehnički i sadržajno vrlo loše ova dva zakona napisana. Radi se gotovo o identičnim tekstovima odnosno identičnoj ideji, čak postavlja se pitanje zašto se oba fonda ne zovu zaklade, zašto se fond za stipendiranje zove fond a ovo se zove zaklada. Moglo se zvati jedno i drugo zaklada i mogli su biti gotovo identični tekstovi. Nažalost, doista netko u ministarstvu si nije dao truda da za ovako dobre dvije ideje napiše dva dobra teksta zakona. Tekstovi zakona su doista loši. Primjerice, kad govorimo o konačnom prijedlogu Zakona o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja u članku 3. se kaže da osnivačka prava u ime Republike Hrvatske ostvaruje Vlada Republike Hrvatske dok isti takav članak u zakladi imate da se izrijekom kaže da je osnivač zaklade Republika Hrvatska. Prema tome, ne vidim razloga zašto se nije ovdje napisalo da je osnivač fonda Republika Hrvatska a onda da osnivačka prava i obaveze u ime Republike Hrvatske ostvaruje Vlada Republike Hrvatske. Pa kolegice! Pa mi govorimo ovdje o tekstu zakona koji je pred nama i o jednoj ideji koju treba omogućiti da se veliki broj učenika odluči ići u srednju školu i da se veliki broj studenata upisuje da im ne bude materijalne prepreka da ne završe fakultete, da ih motiviramo da završe fakultet. Pa baš i zbog toga možda u ovom tekstu zakona je trebalo i odrediti kriterij da li će biti osnovni kriterij za dodjelu stipendija socijalni kriterij ili će biti kriterij izvrsnosti i u kojoj će korelaciji ta dva kriterija utjecati na dodjeljivanje stipendija. I baš zbog toga jesu ovo dva teksta, dva loša teksta zakona za ovako dobru ideju. A koliko loš tekst zakona vam govori u članku 6. gdje kaže da predsjednik Upravnog odbora fonda je po položaju ministrica zadužena za branitelje a onda se kaže da Vlada Republike Hrvatske može razriješiti predsjednika fonda zato što ne dolazi na sjednice. Pa šta će onda zato što ne dolazi na sjednice razriješiti ga i položaja ministra? Ako je zakonom definirano da je ministar zadužen za branitelje po položaju predsjednik Upravnog odbora. O tome se govori da netko se nije potrudio pročitati cjelovito uopće ovaj zakon i napisati ga u cjelini. Ili u članku 7. imate stavak 6. kaže da upravni odbor donosi pravilnik o postupku dodjele stipendije naknade djela troškova školarine poslijediplomskih studija. Nemate u zakonu tko donosi pravilnik o postupku dodjele stipendije za srednje škole. Pretpostavljam da je ta rečenica trebala glasiti da je, donosi se pravilnik o postupku dodjele stipendije za dakle za srednje škole, više i visoke, stručne škole i poslijediplomski studij, a ne samo za poslijediplomski studij. Ali ne možemo ovakve zakone imati u drugom čitanju na, ovdje na svojim klupama. Nadalje ja bih predložio da se razmisli prije izglasavanja. Ne vidim razloga zašto počinjemo od srednje škole. Ja mislim da dio naših učenika ima problem i sa osnovnom školom. Ono jest besplatno i ono jest obvezno za, obavezno za razliku od srednje ali ja mislim da ne bi bilo nikakvog razloga da ovdje ne ugradimo dakle da se ovaj zakon odnosi i na osnovnu školu. Dakle osnovna škola, srednja, viša i visoka, stručni studiji, postdiplomski i doktorski studiji. Nemojmo, nemojmo, nemojte mi sada odgovoriti da će za osnovnu školu se materijalna sredstava davati iz zaklade. Zaklada je zaista za poboljšanje materijalnog položaja hrvatskih branitelja ali ne vidim razloga zašto osnovna škola ne bi bila u … … [[Upadica se ne razumije.]] Je li imate dijete u osnovnoj školi? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne znam, onda, kod mene dijete traži neke novce za tu školu znate. Od udžbenika na dalje. Isto je besplatna i srednja škola. Na isti način je besplatna srednja škola jel'? Potpuno isto. Dakle ja predlažem, ja sam inače predložio i nekoliko amandmana koji bi trebali ispraviti ove, ovu traljavost u pisanju zakona. Jednako tako mislim dakle da u članku 7. treba reći da se donosi pravilnik o stipendiranju dakle, a onda nastavak onog svega što tamo treba biti i time se onda gubi potreba da imamo uopće članak 21. jer ne vidim razloga da ministar za obrazovanje donosi mjerila i kriterije za dodjelu stipendija ako imamo upravni odbor tog fonda. Što se tiče zaklade jednako tako mislim da postoji nekoliko stvari koje bi trebalo doraditi u zakonu. To je prije svega da se upravitelj zaklade imenuje javnim natječajem. Mislim da je ovo prevažna dužnost upravitelj zaklade hrvatskih branitelja da njega imenuje upravni odbor i to na konstituirajućoj sjednici. Ja mislim da treba svakako u članku 10. ugraditi da se upravitelj zaklade imenuje temeljem javnog natječaja. Nadalje u članku 16. treba izmijeniti da se izvještaj dostavlja Vladi, a ja bih molio i bilo bi dobro da Sabor jednom godišnje dobije izvještaj o radu zaklade i o radu fonda. Mi nažalost ovim zakonima nemamo predviđeno čak niti da Vlada dobije izvještaj o radu zaklade nego to samo treba dobiti Fond hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata koji temeljem odluke doduše transferira dio svoje dobiti iz fonda u ovo, u zakladu i u fond za stipendiranje. Ali on ne kontrolira kako se to financijski radi međutim mi kao predstavnici osnivača dakle Hrvatski sabor bi trebao imati tijekom godine pravo da bude izvješten o tome kako rade ova dva fonda. I svakako mislim da u ovom Zakonu o zakladi fali odredba o javnosti rada koja je ugrađena u Zakon o fondu dakle rad zaklade mora biti potpuno javan i informacije moraju biti dostupne građanima i javnosti. Evo ja ću doista poduprijeti ova dva zakona posebice stoga što mislim da će Zakon o Fondu za stipendiranje hrvatskih branitelja potaknuti mlade ljude da idu što dalje u obrazovanju dakle da završavaju više i visoke škole i da poboljšamo obrazovnu strukturu građana Hrvatske.
Hvala. Imamo jednu repliku gospodin Pero KOvačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče pa prvi dio vezano na ne znam od kud je kolega rabio podatke prema službenim podacima 7,87% je u Hrvatskoj osoba koje imaju završenu visoku i višu školu, ne 7% kako ste vi rekli a 15,76% je osoba koje nemaju uopće završenu osnovnu školu. Ali ovdje, nisam se javio toliko zbog toga koliko radi činjenice što ste vi malo ovdje pobrkali neke stvari. Pobrkali ste fond i zakladu. Naime o tome da ste pročitali Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata, članak 54. onda bi drukčije govorili. Jer u članku 54. je određeno ovo pravo na stipendiranje. A u članku 55. je kazano da će se osnovati za te nakane fond. A zaklada proistječe iz Zakona o fondu iz, hrvatskog branitelja i ovoga drugoga dijela za one humanitarne i druge stvari vezano uz dobiti. Da ste to pročitali onda ne bi pobrkali. Znači ili je taj koji vam je pisao govor ili ste sami nije pročitao Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskoga rata i članova njihovih obitelji odnosno Zakon o Fondu hrvatskih branitelja. Pa drugi put znači vi sami to pročitajte ili taj koji vam piše. Hvala.
Odgovor … [[Govornik se ne razumije.]] Izvolite.
Kolega KOvačević meni nitko ne piše moje govore. Vi, vi bi bilo dobro da slušate ponekad što ja govorim jel'? Ja nisam rekao da se to ne zove točno. Ja sam rekao da bi bilo bolje da se zove, ja bih, pa slušajte što govorim jel' da se zove zaklada. Prema tome moglo se i u Zakonu o hrvatskim braniteljima reći da se to neće zvati Fond za stipendiranje nego zaklada jer u suštini to i jesu zaklade prema Zakonu o zakladama. Treba vidjeti, treba utemeljiti sve na zakonu. Traljavost ovih prijedloga je u tome što nemate pravne osnove. Ne znam kako je uopće ovo prošlo Odbor za zakonodavstvo. Jer da je Odbor za zakonodavstvo to gledao onda bi rekao da mora to biti utemeljeno na nekim zakonima pa vjerojatno na Zakonu o zakladi i nećem ostalom. Dakle radi se o suštini. Mogao se izmijeniti Zakon o hrvatskim braniteljima i Fond za stipendiranje se mogao zvati zaklada ili je mogao biti organiziran poput zaklade a zvati se fond. Ne radi se o tome da se ne čita ali suština je sasvim drugačija. Jednako kao što niste uopće razumjeli podatak o broju, strukturi stanovništva. Ja nisam uspoređivao 7 sa 7,80 nego sam uspoređivao 7 sa 47. A tu tih 0,8 nema nikakvu vezu.
Idemo dalje. Na redu je gospođa zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo kratko ću se osvrnuti na dva predložena zakona odnosno Zakon o fondu i zakladi. Povijest jednog naroda nije onakva kakvu on zaslužuje niti je sudbina jednoga čovjeka onakva kakvu zaslužuje pojedinaca. Hrvatski narod nije zaslužio agresiju na Republiku Hrvatsku od 1991. do 1995. odnosno '98. godine niti ona djeca koja su ostali bez svojih očeva, odnosno roditelja zaslužili takvu sudbinu. U povijesti ili u životu jednog čovjeka nešto se može kupiti, nešto se ne može kupiti. Roditeljska ljubav se nikada ne može kupiti, ali postoji netko tko je zadužio nas zastupnike u Hrvatskom saboru, hrvatsku Vladu bez obzira na stranačku pripadnost i Hrvatsku državu da se brinu o onima i o njihovoj djeci, njihovim obiteljima koji su dali svoje živote na Oltar domovine. I ovo je jedan od načina i sa zadovoljstvom ću prihvatiti ova dva prijedloga i zaklade i fonda. I na kraju neću raspravljati. Prethodnici su vam gospodine državni tajniče ukazali nešto što je upitno i dvojbeno u nadi da će i zaklada svojim Pravilnikom odnosno Statutom, fond svojim Pravilnikom ocrtati ono što je za nas bilo upitno a to su kriteriji i veselit će me za nekoliko godina da će se dogoditi ono što mi želimo, da djeca hrvatskih branitelja ne smiju biti na uštrb naše neimaštine, nego našega bogatstva.
Hvala. Želi li državni tajnik? Da. Državni tajnik gospodin Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Ja bih se na kraju zahvalio na ovoj raspravi o ova dva značajna zakona za braniteljsku populaciju. Amandmane koji su pristigli naravno da ćemo razmotriti i po potrebi ako postoji zaista potreba uvrstiti ih u zakon. No, htio sam reći samo dvije stvari jer kroz ovu raspravu bilo je dosta govora o tome kako je upitno jesu li ova sredstva dostatna za provedbu jednog i drugog zakona. No, ovdje valja računati na to da Fond hrvatskih branitelja i u Fond hrvatskih branitelja još uvijek nisu prenesene sve dionice poduzeća koja kroz proces privatizacije trebaju biti prenesene u Fond hrvatskih branitelja tako da će i vrijednost fonda biti značajno veća, a samim tim i dobit fonda će biti veća. Dakle, u perspektivi se može računati i na veća sredstva nego što su ona u ovom trenutku, a u ovom trenutku su sasvim dostatna da i fond i zaklada počnu funkcionirati. I druga stvar, nije točno da neće biti informacija o radu i zaklade i fonda. Zakonska je obaveza. Iz prijedloga zakona je to vidljivo da upravni odbori do 30. travnja trebaju podnijeti izvješće Vladi Republike Hrvatske o poslovanju i zaklade i fonda. Dakle, hvala vam lijepo još jednom na raspravi. Razmotrit ćemo ove amandmane i nadam se i vjerujem da će i jedan i drugi zakon biti usvojeni jednoglasno.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu i obavještavam da je predsjednik Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu Dragutin Pukleš za sutra u 9 sati sazvao u petak u dvorani Josipa Jelačića sjednicu odbora, a gospođa Nevenka Majdanić predsjednica Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove obavještava da se zakazana sjednica za 30. lipnja u 9 sati odgađa do daljnjega.
Konačni prijedlog zakona o Zakladi hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Amandman je podnio zastupnik Zvonimir Mršić. Potpredsjednica Vlade i ministrica branitelja, obitelji i međugeneracijske solidarnosti Jadranka Kosor. Amandmana, ima više amandmana zastupnika Zvonimira Mršića. Amandman 1. na članak 6.
Gospodine predsjedniče Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Naime člankom 18., stavak 1., točka 4. Zakona o zakladama i fundacijama je određeno da Statut Zaklade mora sadržavati odredbe o postupku za postavljanje i razriješenje zakladnih tijela te će postupak imenovanja upravitelja Zaklade i njegovog zamjenika regulirati i Statut Zaklade.
Nema zastupnika Mršića. Moramo glasovati. Uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? 27 glasa za. 3 suzdržana. 66 protiv. Nije usvojen predložen. Amandman 2.
Gospodine predsjedniče Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Obrazloženje je isto kao i uz prethodni amandman.
Glasovanje. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 27 za. 3 suzdržana. 64 protiv. Nije usvojen predloženi amandman. Amandman 3.
Gospodine predsjedniče prihvatili bismo ovaj amandman, ali predlažemo budući da je zastupnik Mršić predložio da ovo bude članak 13.a radi boljeg nomotehničkog uređenja da se odredbe amandmana koje glase: «Rad Zaklade je javan. Zaklada je obvezna javnosti, sredstvima javnog priopćavanja i na njihov zahtjev davati informacije o obavljanju poslova svoje djelatnosti» ugrade kao stavci 6. i 7. u članak 2. ovoga Zakona.
U redu, to je nomotehnika. To je, amandman je prihvaćen.
Da, da.
Postaje sastavni dio Zakona.
Dakle sadržaj amandmana…
Samo nomotehnički svrstan [[Upadica: Da.]] svrstan u ovom dijelu. Dobro. Hvala lijepa. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 95 glasova za i 2 suzdržana usvojen predloženi Zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na točku dnevnog reda 17. Prijedlog Zakona o oružju, prvo čitanje P.Z.E. br. 522; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za ravnopravnost spolova. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Evo pred vama je na raspravi zakon o kojem se u posljednje vrijeme dosta govorilo, a naročito se ova tema koja regulira pitanje držanja, nošenja i upotreba vatrenog oružja aktualizira u slučajevima kada dođe do grubog kršenja i zlouporabe oružja što je na žalost u Hrvatskoj u posljednje vrijeme bilo nekoliko slučajeva višestrukih ubojstava. Znači, razlog za izradu ovog Prijedloga Zakona o oružju je prije svega pokušaj uvođenja više reda u držanje, nošenje i upotrebu vatrenog oružja, ali isto tako i usklađivanje zakonskih propisa koji reguliraju pitanje oružja sa europskim direktivama. Ja ću pokušati kratko samo nabrojati najvažnije promjene koje su predviđene ovim Prijedlogom Zakona o oružju u odnosu na dosadašnje stanje. Na rješenje da bude, da se donosi novi zakon a ne izmjene i dopune zakona se išlo zbog toga što je od 1993. godine od donošenja, odnosno 1992. godine od donošenja prvog Zakona o oružju rađeno nekoliko promjena, tako da je bilo vrlo teško pratiti zakonske odredbe koje reguliraju ovo važno pitanje s obzirom na broj promjena pa smo smatrali da je najbolje ići u donošenje novoga zakona. Dakle, najvažnije promjene koje se predviđaju Prijedlogom ovoga zakona su da se uvodi razvrstavanje oružja na četiri kategorije, a do sada tog razvrstavanja nije bilo. Ovo razvrstavanje je izvršeno temeljem europske direktive o kontroli nabavljanja i držanja oružja od 18. 6. 1991. godine i po njemu se oružje dijeli kao što sam rekao na četiri kategorije. Kategorija A i B točke 7. je zabranjeno oružje. Kategorije B točke od 1. do 6. kategorija C i kategorija D točke 1. do 5. je dozvoljeno oružje za koje je potrebno prethodno odobrenje. Kategorija D točke 2. do 4. je dozvoljeno oružje koje je potrebno prijaviti nadležnom tijelu, a oružje kategorije D točke 6. do 9. je dozvoljeno oružje za koje ne treba odobrenje nadležnog tijela. Dakle, ovim prijedlogom je uvedeno razvrstavanje oružja s obzirom na njegove karakteristike, tako da se uvodi kategorija oružja koja se uopće ne može realizirati. Uvodi se kategorija oružja čije je držanje i nošenje dozvoljeno uz prethodno odobrenje. Zatim jedna kategorija samo uz prijavu nadležnog tijela i kategorija D je dozvoljeno oružje za koje ne treba odobrenje nadležnog tijela. Isto tako je po prvi puta uvedena obveza prijavljivanja. To je ono oružje koje s obzirom na svoje karakteristike ne može poslužiti za ozbiljnija kaznena djela, ali nam je bila intencija da što je moguće više oružje zahvatimo evidencijama kako bi u slučaju zlouporabe mogli temeljem provjere u evidencijama mogli pronaći eventualno počinitelja kaznenog djela oružjem. Zatim ono što je isto bio jedan od razloga i motiva za promjenu zakona, odnosno za donošenje ovoga novoga zakona je da su postroženi uvjeti za nabavu oružja, upravo zbog onih ružnih stvari i teških kaznenih djela koja su se događala u zadnjih nekoliko godina, naročito gdje su žrtve bile žene i djeca. Tako da su pooštreni uvjeti glede nabavke oružja. Naime, ne može nabaviti oružje osoba koja je kažnjavana za prekršaje i kaznena djela iz Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, s obzirom da se vrlo često oružje je najteže zloupotrebljavalo upravo kod ili od strane obiteljskih nasilnika. Isto tako je kod općih uvjeta uvedena obveza provjere znanja rukovana oružjem i poznavanje propisa za sve držatelje oružja. Do sad je bilo da to osposobljavanje moraju proći samo oni koji traže dozvolu za držanje i nošenje oružja, dok bi po ovom zakonu se morali osposobiti svi i oni pojedinci koji bi tražili dozvolu i za držanje, a ne i za nošenje oružja. Jedno od važnih novina je da se važenje liječničkog pregleda skraćuje sa 10 na 5 godina. Tako da bi osoba koja ima dozvolu za držanje ili nošenje oružja morala ići na liječnički pregled svakih 5 godina, a ne kao do sada 10. Smatramo ovo isto opravdanim što želimo skratiti rok u kojem će se izvršiti kontrola zdravstvenog stanja ljudi koji drže oružje, zbog toga što smatramo i to je praksa pokazala da u predugim periodima može doći do promjene zdravstvenog stanja koji utječe na sposobnost odgovornog nošenja oružja. Ukida se oružanih list za držanje oružja kao uspomene, kao što je to bilo do sada, i to oružje se može trajno onesposobiti. A jedna od većih novosti je također i ispitivanje, obilježavanje i provjera tehničke ispravnosti oružja. Naime, veći dio oružja registriran u Hrvatskoj je obilježen žigom, je provjereno, međutim imamo isto tako jedan dio oružja koji niti je obilježen niti je provjeravana njegova tehnička ispravnost. Ovom novom praksom koja se predviđa zakonom bi se svo oružje moralo obilježiti žigom, morala bi se izvršiti njegova provjera tehničke ispravnosti i njegovo ispitivanje. Smatramo da bi ovim znatno pridonijeli sigurnosti, prije svega samih korisnika, odnosno vlasnika oružja. Ali da bi uveli puno više discipline među osobe koje kod kuće drže, odnosno posjeduju vatreno oružje. Isto tako se omogućava onesposobljavanje registriranog oružja ovlaštenim osobama koje imaju odobrenje MUP-a za obavljanje djelatnosti popravka i prepravke oružja. Do sada takva mogućnost nije postojala. Isto tako se uvodi knjižica oružja u koju će se upisivati svi tehnički podaci o oružju, što smatramo isto da je bitno da bi se time osiguralo da vlasnici oružja sa oružjem moraju postupati odgovorno, ozbiljno, savjesno, da ga moraju održavati ispravnim i da je to u svakom slučaju kao nova obaveza vlasnika opravdano. Regulirano je pitanje nošenja i prenošenja oružja po ulasku Republike Hrvatske u punopravno članstvo Europske unije, s tim što je odgoda tih članaka, što je primjena tih članaka odgođena do ulaska u Europsku uniju. Ali je predviđena mogućnost unošenja i iznošenja, odnosno tranzita preko Republike Hrvatske u skladu sa europskom praksom. Isto tako jedna od velikih novina je da se uvodi dobrovoljna predaja zabranjenog i dozvoljenog oružja po drugačijem modelu. Naime, do sada je bilo nekoliko legalizacija oružja, ali nije bila ovakva mogućnost već neko vrijeme povrata bilo legalnog bilo nelegalnog oružja. Smatramo da treba svim posjednicima oružja, bez obzira na način kako su ga stekli pružiti mogućnost da oružje vrate, jer je interes Republike Hrvatske da se što je moguće veći broj nelegalnog, neregistriranog oružja vrati. Ukoliko ne budu zapriječene, odnosno propisane sankcije za osobe koje ilegalno drže oružje smatramo da bi moglo doći do značajnijeg povrata većeg broja oružja koje se sada drži bez potrebnih odobrenja, odnosno dokumentacije. Isto tako ovim zakonom je predviđen i još jedan dodatni šestomjesečni rok od datuma stupanja na snagu ovog zakona za legalizaciju oružja. Znači ako osobe posjeduju oružje za koje mogu dobiti dozvolu za držanje i nošenje mogu napraviti tu legalizaciju u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga zakona. Evo, to su bile ukratko naj, po meni najbitnije novosti koje su predviđene ovim prijedlogom Zakona o oružju, a još jedanputa ponavljam imali smo dva cilja. Jedan cilj je bio usklađivanje sa direktivama Europske unije, a drugi cilj je bio pokušaj uvođenja više reda u ovo područje s obzirom na preveliki broj zlouporaba vatrenog oružja u kojima su najčešće žrtve žene, odnosno obitelji, ima i drugih slučajeva zlouporabe. Ali bez obzira tko bio žrtva uvijek kada se oružje zloupotrijebi u pitanja dolaze životi najčešće nevinih ljudi. Zbog toga predlažemo da se ovaj zakon usvoji u redovitoj proceduri kako bi se još eventualno kroz raspravu u prvom i drugom čitanju iskristalizirala pojedina rješenja koja bi pridonijela još boljoj regulaciji ove izuzetno značajne tematike. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora? Žele. U ime Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, predsjednik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 72. sjednici održanoj 26. lipnja 2006. godine razmatrao je Prijedlog Zakona o oružju i članovi Odbora upoznati su s razlozima i interesima zbog kojih se predlaže donošenje predmetnog Zakona. Predstavnik predlagatelja ističe da je problematika ilegalnog posjedovanja proizvodnje, trgovine i krijumčarenja oružja u Republici Hrvatskoj još uvijek aktualna stoga se ovim Zakonom propisuje niz mjera u cilju učinkovitijeg sprječavanja i suzbijanja ilegalne proizvodnje, nabavljanja i posjedovanja te svih drugih zlouporaba u svezi s oružjem i eksplozivnim tvarima. Odbor je podržao iznijeto stajalište predstavnika Vlade Republike Hrvatske te se osobito ukazao na potrebu strožeg sankcioniranja ilegalnog posjedovanja oružja. Odbor ocjenjuje da ovaj zakonski prijedlog predstavlja prilagodbu europskog zakonodavstvu o oružju te da se njime bolje i učinkovitije uređuje nabava, posjedovanja i kontrola oružja, a time i počela sigurnost građana. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti zaključak: prihvaća se Prijedlog Zakona o oružju u tekstu kako je predložen od predlagatelja Zakona. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Odbora za ravnopravnost spolova gospođa predsjednica Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za ravnopravnost spolova je o Prijedlogu Zakona o oružju u prvom čitanju raspravljao u svojstvu zainteresiranog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je da je ovaj Prijedlog zakona usklađen s propisima Europske unije, a donošenje istog da će svakako pridonijeti većoj sigurnosti i zaštiti građana Republike Hrvatske imajući u vidu da se od '92. godine više puta mijenjao Zakon o oružju, a svim tim izmjenama se pokušavalo osiguravati kvalitetniju kontrolu nad ilegalnim oružjem. U sveobuhvatnoj raspravi članovi i članice Odbora podržali su donošenje ovoga Zakona koji ide tragom suzbijanja sve prisutnijeg nasilja u društvu, napose u obitelji. U raspravi su iznijeta sljedeća mišljenja, primjedbe i prijedlozi. Donošenje ovoga Zakona neće u cijelosti riješiti pitanje ilegalnog posjedovanja oružja, a zabrinjava i činjenica da je oko 90% od počinjenih kaznenih djela izvršeno upravo ilegalnim oružjem. Vezano uz članak 10. stavak 2. točku 5., ja bih molila samo kolege malo tiše. Hvala. Vezano uz članak 10. stavak 2. točku 5. potrebno je na jasan i nedvosmislen način propisati što podrazumijeva formulacija poremećeni obiteljski odnosi, tko o tome donosi procjenu, a da bi se onda na taj način diskrecijsko odlučivanje onemogućilo ili barem svelo na što je moguće manju mjeru. Na članak 10. stavak 2. točka 7. kojom se zabranjuje izdavanje odobrenja za nabavu oružja osobi koja je izrazila prigovor savjesti za reguliranje vojnog roka izražena je dvojba zašto takva osoba ne bi mogla biti član primjerice lovačkog društva ili se rekreacijski baviti streljaštvom i posjedovati legalno oružje koje se koristi u tu svrhu, ako u prigovoru savjesti nije navela oružje kao razlog. Pozitivnim je ocijenjeno rješenje ovog Prijedloga zakona kojim će Centar za kriminalistička vještačenja obilježavati oružje i provjeravati tehničku ispravnost oružja jer će takvo rješenje pridonijeti bržem otkrivanju počinitelja kaznenih djela. Ukazano je na potrebu ponavljanja od ranije poznatih akcija MUP-a oko dobrovoljne predaje oružja kako bi se u tom roku od 6 mjeseci koje je predviđeno u ovom Zakonu za dobrovoljnu predaju oružja, a svakako prije započinjanja izvida kaznenih djela sukladno Zakonu o kaznenom postupku omogućilo da bez kažnjavanja vrate oružje oni koji ga ilegalno posjeduju. Ukazano je na potrebu za jasnim demokratskim i fleksibilnim pravnim uređenjem ove materije jer Zakon o propisane restrikcije dovode često i do suprotnog učinka kao i na nužnost suradnje nadležnih tijela od kojih je potrebno dostaviti neki akt prilikom podnošenja zahtjeva i za izdavanje odobrenja za nabavu oružja kako bi se prekinula dosadašnja praksa da građani obavljaju administrativni posao umjesto državnih službenika. Iznijeto je također mišljenje da u kaznenih odredbama kazne treba povećati i za fizičke i za pravne osobe. Članovi i članice Odbora nakon rasprave su odlučili predložiti Hrvatskom saboru da se prihvati Prijedlog Zakona o oružju u prvom čitanju, a sva mišljenja, primjedbe i prijedlozi dostavljaju se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a, gospodin zastupnik Srećko Ferenčak. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo pa na početku moram izraziti i svoje zadovoljstvo da nas je Vlada u nečemu preduhitrila. Mi smo isto pripremili Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o oružju, ali evo Vlada je ispunila rijetko jedno svoje obećanje pa čestitam i zahvaljujem na ovom Prijedlogu koji ste uputili u saborsku proceduru pa onda mi naš prijedlog nećemo niti uvoditi u raspravu. Klub HNS-a nakon iščitavanja zakonskog prijedloga i rasprava koje su već održane u nadležnim odborima može podržati predloženi zakonski tekst u prvom čitanju budući da se u jednom dijelu podudara s odredbama koje smo mi u našem Prijedlogu izmjena i dopuna Zakona predložili, ali sad o tim dijelovima koji se podudaraju neću ovdje govoriti. Načelno pozdravljamo … [[Govornik se ne razumije.]] da čitavo područje uskladi s normama koje vrijede u većini zapadnih zemalja, odnosno da se na kvalitetniji način urede pitanja koja su važna za osobnu sigurnost svakog od nas. Isto tako podržavamo svako nastojanje koje pridonosi općoj sigurnosti u zemlji, kvalitetnije regulira odredbe koje donose veću kontrolu, dobivanja dozvola za oružje i pooštravanje kazne za prekršitelje. Ali uprkos tome što smatramo da novi Prijedlog Zakona o oružju kvalitetnije rješava određena pitanja moramo istaknuti da naša podrška zakonskom tekstu nikako nije bezuvjetna, odnosno smatramo da bi se određenim bitnim segmentima tekst zakona morao dodatno urediti pogotovo u onom dijelu koji govori o kaznama za prekršitelje, a pogotovo za ilegalno posjedovanje oružja. Prema statističkim podacima u Republici Hrvatskoj registrirano je negdje oko 370 tisuća komada oružja, ali je pretpostavka na žalost da tog oružja ima isto toliko u ilegalnom posjedu što je katastrofalan podatak i zato moramo tu uprijeti najveću pozornost. Isto tako prema nekim pokazateljima broj ubojstava koji su počinjena ilegalnim oružjem čak je veći u odnosu na ubojstva koja su počinjeni legalno nabavljenim oružjem jer se oružje može za vrlo nisku cijenu vrlo lagano nabaviti. Na žalost svi ovi iznijeti podaci dovoljno govore o ozbiljnosti problema i pogoršanju sigurnosne situacije u cjelini. Kada k tome dodamo i … [[Govornik se ne razumije.]] događaj kojima smo svi bili svjedoci posljednjih mjeseci sa ilegalno nabavljenim oružjem moramo se svi upitati što moramo poduzeti u rješavanju tih problema. U ovom Prijedlog zakona pooštravaju se … [[Govornik se ne razumije.]] u liječničkim pregledima osoba koje legalno posjeduju oružje što je dobro, međutim gospodine državni tajniče i vama i vašem ministarstvu i Ministarstvu obrane, mislim da moramo sad ovdje reći, moram reći da službenici policijski i ovi drugi nisu već dugo, dugo godina bili na pregledima, a morali su biti. Dakle, i na njih se mora odnositi obaveza da ide na liječničke preglede da i oni posjeduju oružje i upotrebljavaju ga. Prema tome, molim vas učinite nešto u tim ministarstvima da se i to napravi. Nadalje, smatramo da se mora predložiti još veće pooštravanje kazne za prekršitelje, da bi takve oštre kazne mogle pripomoći rješavanju nastalih problema u poboljšanju sigurnosne situacije u zemlji. Stječe se dojam da zakonodavac uvodi veća ograničenja na one koji legalno posjeduju oružje, a zaboravlja da je najveći problem zapravo ilegalno posjedovanje oružja odnosno crno tržište i tu je ovaj prijedlog zakona zakazao i u tom području ga trebamo popraviti u drugom čitanju. Svi smo bili svjedoci nedavnih pucnjava po ovim noćnim klubovima. Meci fijuču po okolnim zgradama, a prekršitelji bivaju prekršajno kažnjeni za remećenje javnog reda i mira ili za 4000 hiljade kuna za ilegalno posjedovanje oružja. To ne može biti. Stoga mi predlažemo zakonodavcu da do drugog čitanja Zakona o oružju razmisli o mogućnosti dodatnog pooštravanja kazni za ilegalno držanje, nošenje ili nabavljanje oružja, odnosno da se ukine novčana kazna za osobe koje ilegalno posjeduju i nose oružje, te da se za njih uvede isključivo zatvorska kazna. Isto tako oštrije bi trebalo sankcionirati i pravne osobe koje se bave poslovima uređenja oružja, ali i njihovo … [[Govornik se ne razumije.]] ako uređuje oružje koje je ilegalno nabavljeno zatvor. Jedino oštrim kaznama možemo spriječiti širenje takvih nelegalnih rabota i utjecati na suzbijanju ovih nepoželjnih pojava. Ni jedan pošteni građanin ne boji se zatvora za ilegalno posjedovanje oružja. To se slažemo. Prema tome, ne vidim razloga zašto ne bi napravili jedan takav zakon, odnosno prijedlog zakona sa oštrim kaznama za te ljude. Isto tako, očekujemo da predlagatelj ispravi i nomo-tehnički uredi tekst zakona, odnosno da se ujednače stručni izrazi i terminologija unutar ovog vašeg teksta i stoga pozivamo predlagatelja da ozbiljno razmisli o našim prijedlozima, da usvoji naše prijedloge o pooštravanju kazni i onda bi i u drugom čitanju mogli dati podršku prijedlogu izmjeni i dopuni Zakona o oružju. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba HSP-a gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani predstavniče Vlade. Prvo što moram kazati u ime Kluba Hrvatske stranke prava je to da je već dugo vremena u medijima u javnosti a i iz izlaganja državnog tajnika vidljiva lažno stvorena percepcija kako će se restriktivnim Zakonom o oružju riješiti sve ono što muči hrvatsku javnost, a o čemu je i državni tajnik u svom uvodnom dijelu i govorio. Ali na žalost to nije točno, jer preko 95% prema našim podacima kaznenih djela koje je počinjeno uporabom oružja počinili su osobe koji su nelegalno posjedovali to oružje. Znači, tu je odgovor. Nije ključ u tome da se uvode nove restrikcije na onih 202 570 osoba u Hrvatskoj koji uredno imaju legalno oružje, bilo da imaju dozvolu za držanje, odnosno za držanje i nošenje oružja i to treba glasno i jasno kazati. Dugo vremena se kriva percepcija stvara, netočna percepcija kako će se restriktivnim Zakonom o oružju smanjiti broj kaznenih djela počinjenih uporabom oružja, jer je istina sasvim drukčija. Znači, preko 95% kaznenih djela koje je počinjeno u zadnjih 10 godina u Hrvatskoj počinile su osobe koje su posjedovale nelegalno to oružje i sad u sklopu toga odmah moram kazati drugu bitnu primjedbu u sklopu one akcije “Zbogom oružje!" i sad znamo da je ta akcija dugo vremena već traje. I sad što se desilo u okviru sudskih postupaka, novi paradoks. Znači, toj osobi koja je posjedovala nelegalno oružje i počinila kazneno djelo umjesto da u takvim situacijama i u buduće ta činjenica što nelegalno posjeduje oružje bude otegotna okolnost ona nije mogla biti. Zašto? Jer su odvjetnici lukavo koristili ovaj institut abolicije koji stalno se produžavao i produžavao i draga gospodo s time nećemo ništa riješiti. Dapače, s tim načinom nećemo ništa riješiti jer samo stavljamo dodatne restrikcije znači za ovih 202 570 osoba koje ukupno prema zadnjim podacima posjeduju znači 371 378 komada vatrenog oružja. To je bitno kazati hrvatskoj javnosti da ovaj zakon ne daje odgovor na počinjenje kaznenih djela uporabom oružja jer je većina toga oružja kojima su počinjena kaznena djela posjednici osobe koji su počinili kaznena djela znači bila je nelegalna. I što se ovim zakonom stvara. Stvara se kriva percepcija i uvode se novi nameti prema osobama koje se znači ponašaju u skladu sa hrvatskim propisima i tako da se, da je samo vidljivo da će iz svega ovoga zasigurno samo koristi imati država vezano a tu je i kazneno u uvodnome dijelu kolika sredstva će godišnje na temelju ovoga vezano za obilježavanje žigom i ove druge tehničke preglede koji se uvode u prijedlogu zakona. To vam je godišnje negdje oko 11 milijuna kuna kojim će MUP dobivati, odnosno 2 milijuna će ići u prihod državnog proračuna će biti plus 2 milijuna. Znači, ukupno 13 milijuna. Tu još nisam uračunao ove zdravstvene preglede. Naime, takav nadalje teško će biti opravdati formulaciju da se oružje i streljivo može oduzeti građanima kada se policiji učini vjerojatnim da bi netko mogao počiniti ili počinio kazneno djelo ili nekakav prekršaj. Naime, nas je puno branitelja zvalo tko ima i oni smatraju da je to i obračun sa hrvatskim braniteljima da im se hoće oduzeti oružje, a većina njih je u ovoj skupini 202 000 koji uredno i legalno posjeduju. Dalje, pooštravanje kriterija za držanje i nošenje oružja s jedne strane, te povijesna tradicija Hrvatskog naroda drži i nosi oružje rezultirat će povećanjem broja građana koji će držati oružje bez da je ono prijavljeno i registrirano. Jer ako nije projekt osmišljen odmah se javi kontra efekt. Predložena rješenja o obveznom zdravstvenom pregledu svake pete godine hrvatskih građana koji imaju pravo na držanje i nošenje oružja predstavlja samo još jedan dodatan oblik financijskog opterećenja, jer skraćivanje ovog roka s 10 na 5 godina ne samo da je apsurdno nego i smiješno jer bolest ne nastupa svake pete godine. Bolest nastupa mimo i neovisno od propisanih rokova, te se ovakva nerazumna formulacija može pravdati jedino činjenicom da su određeni lobiji unutar medicinskih krugova za sebe osigurali stalan i siguran izvor prihoda. Jer u svim zakonima uvijek postoji mogućnost da se netko tko posjeduje i drži oružje može pozvati na izvanredni liječnički pregled vezano za taj dio, a da je i tu situacija da svakoga čovjeka prati njegov zdravstveni karton od rođenja pa do svih činjenica ne bi se događalo i vjerojatno propusta. Ne mogu reći da nema takvih propusta da netko je dobio dozvolu bilo za držanje ili za držanje i nošenje a nije ispunjavao ove kriterije. I kažem, žalosna je ta činjenica da se u obrazloženju zakona navodi koliko recimo 15. siječnja 92. počinjeno kaznenih djela recimo od hrvatskih strijelaca, hrvatskih lovaca, svih ovih a to je manje od 5% svih ovih koji uvijek imaju registrirano oružje. Prema tome, ne znam stvarno koja je nakana zakonodavca. Mogu se u ime kluba složiti u ovome dijelu da neke stvari je potrebno uskladiti sa pravnim stečevinama Europske unije ali mi nećemo podržati ovaj prijedlog zakona zbog toga što on ne rješava ono što je najbitnije a to je odlučna borba protiv nelegalnog posjedovanja oružja. Ovim zakonom se to ne ostvaruje, stvara se kriva predodžba, kriva slika. Dapače, opet oni kad se opet uvede ovaj rok abolicije ta činjenica što počine kazneno djelo nelegalnim posjedovanjem, uporabom takvoga oružja neće biti otegotna okolnost nego može biti samo prekršaj i jedini pravi odgovor na legalno posjedovanje oružja je uvođenje drastičnih kazni za posjednike nelegalnog oružja. To je jedino pravo rješenje a ne obmanjivanje odnosno stvaranje lažne percepcije kako će se restriktivnim djelom to riješiti. Evo sada gledajte, mogu samo pročitati razno razne situacije koje su bile i u medijima gdje je uvijek bilo riječi o tome da je počinjeno kazneno djelo, da je počinitelj imao oružje, znači nelegalno imao oružje i recimo slučaj jedan u Osijeku koji ste dobro znali kad je ustrijelio bivšu suprugu i njezinoga novoga muža i utvrđena je točna situacija da je posjedovao nelegalno oružje, imao je pištolj "Crvena zastava", stvar jasna i onda imamo izjavu potpredsjednice Vlade na taj dio koja kaže "Radimo na novome zakonu, ne na izmjeni i dopuni postojećeg. On će sigurno biti restriktivan u smislu dobivanja dozvole za kratko oružje." A to nema veze jedno s drugim. Ovdje je riječ o čovjeku koji je počinio kazneno djelo, ima nelegalno oružje a ne o čovjeku koji ima legalno oružje. Prema tome, nemojmo iskrivljivati stvarnost, nemojmo istinu, ovim zakonom nećete ništa postići, samo ćete uvesti nove namete na 202 tisuće 750 hrvatskih građana, hrvatskih branitelja, lovaca i svih ostalih koji se pridržavaju hrvatskih propisa i koji ne čine kaznena djela nego uvodite novi harač da se prikupe sredstva u proračunu. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Kluba SDP-a gospođa zastupnica Gordana Sobol. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Na početku odmah u ime Kluba SDP-a želim reći da ćemo mi podržati ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju. Smatramo ga s jedne strane dobrodošlim, određeni red će se uvesti na ovo područje. Podržavamo u osnovi obilježavanje svakog komada oružja, tehničke preglede, utvrđivanje ispravnosti, ispravnosti oružja i u konačnici dakle i to je jedno usklađivanje kao što vi državni tajniče rekli i sa pozitivnom praksom Europske unije. Međutim, također u ime kluba želim izraziti dvojbe odnosno uvjerenje kao što su i kolege prije mene govorili u ime drugih klubova da ovaj prijedlog zakona ja mislim da je to ipak svima jasno neće riješiti pitanje držanja, nošenja, upotrebe ilegalnog oružja, odnosno nelegalno držanje oružja. Između 90 i 95% svih kaznenih djela u kojima se koristi oružje počinjeno je upravo sa nelegalnim oružjem i mislim da će u biti to i nadalje i nakon usvajanja ovoga zakona i nadam se određenih poboljšanja ustvari ostati jedan veliki problem kako i na koji način to riješiti. Govori se o tome koliko, u obrazloženju ovoga zakona se govori o tome koliko komada oružja je registrirano. 371 tisuća 378 komada vatrenog oružja, procjene o ilegalnom oružju naravno su puno veće. U jednom dijelu možda će ovaj zakon možda čak donijeti i na neki način i smanjenje ovog legalnog oružja jer je možda pitanje, možda će se jedan dio građana koji drži legalno oružje zbog ovih pristojbi koje sve mora platiti odlučiti da eventualno nadamo se vrati to oružje a ne da ga eventualno nelegalno zadrži pa u tom smislu dakle ovaj zakon podržavamo, ovaj zakon smatramo da treba otići u drugo čitanje i da ga treba usvojiti. Kad se radi o ilegalnom oružje najprije smatramo da što se tiče odredbi ovoga zakona kojima se kažnjavaju fizičke osobe odnosno pravne osobe, odnosno obrtnici su premale. Sve idu po prekršajnim odredbama i kao što je rekao kolega iz HNS-a oni obračuni i sukobi kaubojski da tako kažem u onim noćnim klubovima. Nakon toga smo imali prilike čitati o plaćanju kazni dvije, tri tisuće nekakvih kuna ili čak i manje i nakon toga nikome ništa. Ja molim da obratite pažnju i da probate do drugog čitanja usvojiti u ovim dijelovima zakona koji govore o novčanim kaznama odnosno o kaznenim odredbama. U članku 95. članak 97., članak 98. Nigdje recimo u članku 95. nije predviđeno da osim te novčane kazne odnosno kazne zatvora do 30 dana, da kod ilegalnog nošenja, posjedovanja i uporabe oružja recimo kaže ovdje se izriče i zaštitna mjera oduzimanja a recimo mi predlažemo u ime kluba da stoji i da više ne može tražiti i dobiti dozvolu za legalno držanje oružja. U članku 97. koji govori o prekršajima obrtnika odnosno u članku 98. koji govori o prekršajima pravnih osoba zalažemo se da se u zadnjem stavku za prekršaje iz stavka 1. ovoga članka uz novčanu kaznu ne da se može izreći nego da se izriče zaštitna mjera zabrane obavljanja djelatnosti prometa, popravljanja i prepravljanja oružja ili vođenja civilnog strelišta jer recimo u članku 98. neka pravna osoba utvrdi se da nabavi i drži oružje ili streljivo čije je držanje odnosno nabava ovim zakonom zabranjena platit će novčanu kaznu od 20 do 100 tisuća kuna, ja pretpostavljam bez problema jer će vjerojatno kazna biti ona baš bliža onoj 20 tisuća i netko se sjeti, kaže neće dati zaštitnu mjeru zabrane. Prema tome zalažemo se za pooštrenje kaznenih odredbi. Dozvolite sad nekoliko rečenica vezano oko konkretnih također još konkretnih članaka. Najprije u članku 1. temeljne odredbe. I molila bih gospodina državnog tajnika da nam pojasni odredbu iz stavka 3. koja kaže da se odredbe ovoga zakona ne primjenjuju na nabavu, držanje, nošenje, sakupljanje, prepravljanje, promet oružja, ispitivanje obilježavanje žigom i tako dalje za potrebe oružanih snaga, policije kao i drugih državnih tijela i pravnih osoba Republike Hrvatske određenih posebnim propisom. Da li se to odnosi, da li to znači da se dakle ove odredbe zakona ne odnose na osobe koje rade u oružanim snagama, u policiji i tako dalje. Šta je sa, šta je sa onim dijelom kad one nisu u službi? Šta je sa njima kada odlaze, kada recimo odlaze u mirovinu pa bi molili pojašnjenje oko toga. Posebno upozoravamo kao klub na članak 10. i to na nekoliko točaka iz ovog članka. I smatramo da bi taj članak trebao biti vrlo jasan odnosno u onom dijelu gdje zakon govori o pravilnicima koji se donose ti pravilnici bi morali biti izričito jasni. Najprije točka 1. da ima opravdani razlog za nabavu oružja. To opravdani razlog se može po meni i po nama u klubu jako široko tumačiti. Točka 5. Da ne postoje druge okolnosti koje ukazuju da bi oružje moglo biti zlouporabljeno a osobito češće i prekomjerno uživanje alkohola, konzumacija opojnih droga ili drugih omamljujućih sredstava, poremećeni obiteljski odnosi, disciplinske povrede propisa o lovstvu ili športskom streljaštvu i slično. Naročito ovdje upozoravam na ovaj dio poremećeni obiteljski odnosi jer iz članka 14. ipak ispada da o tome bi na neki način svoje mišljenje davao jedan policijski službenik. Mi smatramo da bi i ova točka trebala podlijeći utvrđivanju kroz pravilnik. Mi predlažemo da to bude u onom dijelu gdje dio pravilnika predlaže ministar zdravstva i socijalne skrbi. Pa da se onda kroz to o tome da li negdje postoje poremećeni obiteljski odnosi, a izostavimo one točke koje prije toga govore o obiteljskom nasilju da se podaci prikupljaju preko centara za socijalnu skrb. Jer inače kažemo ovo će ostati definitivno diskrecijska ocjena policijskih službenika. Kad govorimo o prigovoru savjesti ja samo podsjećam u ime Kluba da je 1998. godine Ustavni sud donio jednu odluku koja se odnosila na to u kojem roku se može dati prigovor savjesti kad je u pitanju služenje vojnog roka i tada je Ustavni sud presudio da se prigovor može dati u bilo kojem vremenu, periodu kada, u vremenu kada se služi vojni rok. Do tada je bila obveza u roku od 3 mjeseca. Analogno tome može se reći da prigovor savjesti također može u nekom trenutku i prestati. Prema tome bi molili da možda se ovaj dio oko prigovora savjesti na neki način vodi računa i o ovim činjenicama. I konačno vezano oko ove predaje odnosno poziva na predaju ilegalnog oružja. Mi u ime Kluba evo predlažemo da se možda je to i predviđeno, ne znači da to mora biti u ovom zakonu, ali pozivamo MUP dakle Vladu da pokuša na jedan dobar način građanima predočiti kroz jedan marketinški pristup, kroz jedne akcije, ja ću podsjetiti da je bila ona akcija «Zbogom oružje» uz eventualne nedostatke koji su se negdje pokazali mislim da je u to vrijeme dosta na neki način da tako kažem animirala javnost i upozorila javnost na problem koji postoji. Nek se zove nekako drugačije ali dajte da u tom periodu kada je omogućeno dakle da građani sami prijave da imaju ilegalno oružje da ga žele predati, da policija dođe po njega dakle da u tom smislu propagiramo, propagirate ili odnosno da svi skupa propagiramo takvu jednu akciju i ako treba neka traje i dulje. Također upozoravamo u ime Kluba na po nama nelogičnost, a mislim da je i Odbor za zakonodavstvo također ima primjedbe na to, a to je da se ovi članci koji se odnose na donošenje pravilnika koje će ministri, prvenstveno ministar unutarnjih poslova odnosno ministar zdravstva. Ja molim da ovdje piše zdravstva i socijalne skrbi jer je to njegovo ministarstvo da će donijeti određene pravilnike. Upozoravam da se jedan dio tih pravilnika odnosi na rok od 6 mjeseci a jedan dio pravilnika se odnosi na rok od godinu dana od početka primjene ovoga zakona. Ja samo upozoravam da to eventualno može donijeti do zbrke i zablude pa je možda bespotrebno gubljenje vremena kod građana koji će po, ne znam, nakon što ministar donese ne znam u roku od 6 mjeseci jedan dio pravilnika koji recimo govori o sadržaju, izgledu, cijeni odobrenja za držanje, nošenje oružja, ispravu o oružju, način vođenja evidencije i tako dalje. Građanin nakon tih 6 mjeseci dođe odnosno prijavi da po tom novom zakonu svoje oružje, a onda mu se kaže «ali znate još se ne može jer ne možete istovremeno vam lupiti i žig jer za to će se pravilnik donijeti, ima još vremena godinu dana.» Dajte molim vas evo ga u ime Kluba molimo da na taj način uskladite ove odredbe zakona. Ne mislimo i ne vidimo nikakvog razloga da oni svi pravilnici ne budu u istom, obavezni u istom roku biti doneseni. Ponavljam na kraju u ime Kluba SDP-a mi ćemo podržati donošenje ovoga zakona ali još jedanput izražavamo sumnje odnosno svoju uvjerenost da ovaj zakon u biti ne rješava pitanje držanja, nošenja, korištenja oružja koje građani posjeduju nelegalno. I da u tom dijelu policija odnosno ne samo policija nego čini mi se cijela Vlada bi trebala iznaći načina kako i na koji način najučinkovitije riješiti upravo to nelegalno oružje. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSLS-a gospodin zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja sam mislio da je kolega Jarnjak prije mene, da su tako bile posložene ove prijavnice. Vidite, moram priznati da sam se dugo dvojio da kao član Hrvatske socijalne liberalne stranke govori o ovoj temi, jer sam po uvjerenju pacifist u moj san je društvo bez oružja. No isto tako svjestan sam da taj san da je zapravo čista iluzija i da sve i da hoćemo ne možemo se ponašati da ignoriramo našu stvarnost koja je i više nego surova. I kao što to uvijek zapravo u životu ni jedna nesreća ne dolazi sama da je količina oružja koja se pojavila u našem društvu poslije Domovinskog rata je zapravo nešto što je postalo doista realni problem. I eto već otprilike 15-ak godina se mi suočavamo kako da taj problem na najdjelotvorniji mogući način riješimo. Ono što uvijek u takvim situacijama je tragično je da se prvo događaju neke velike nesreće, tragedije, a onda mi to reagiramo. Od onoga kada se pokazalo da čak i u samoj, policija ne skladišti oružje onako kako to propisi nalažu pa je tamo negdje 2001. ili 2002. godine u Osijeku skladište oružja odletilo u zrak, pa onda onaj opet. Ja sam bio gradonačelnik, kolega Šime Lučin je bio ministar unutrašnjih poslova. Ali kao što i sami dobro znate lokalna samouprava hvala Bogu nema nikakve ingerencije nad djelovanjem Ministarstva unutarnjih poslova, odnosno nad policijskom upravom kako Grada Osijeka tako i dalje. I dobro da je to tako. Jer ne daj Bože ovi neki koji nosi ovako pacifisti kao ja mogli bi se doista zaigrati i onda stvarati još i veće probleme. Ovako je dobro da ove šerife da bira ministarstvo pa da i onda o tim ovim načincima policije odlučuje ministarstvo i da samim time i preuzima određenu odgovornost. Ono što se meni čini da je nešto što je pomalo ovako šizofreno u našem društvu, da imamo sve veći broj ljudi koji služi civilni vojni rok, izražava se prigovor savjesti, a da sa iste, sa druge strane da zapravo onda to uopće nema nitko, onda očekujete zapravo da će tako i društva postati pitomije i da će se društva sama od sebe na neki način pokazati da je mirotvorno i da ona priča koju smo mi voljeli u bivšoj Jugoslaviji pričati kako mi ne pripadamo tom ratničkom mentalitetu i da kod nas se neki uspjesi ili događaji u životu ne rješavaju pjesmom i pucnjavom. Sada kada ovako nakon ovih 15-ak godina se dođe da nismo baš tako lijepi i mudri i tolerantni kao što smo to voljeli o sebi misliti. I to je doista što zakonodavac se ne može rješavati samo zakonima. Da tu doista je potrebna on se kaže i neka šira društvena akcija da se izrazim ovako tim prilično nepopularnim terminom. Jer opet se bojim da zapravo ne postoji ta umreženost pa da onda netko tko je izrazio prigovor savjesti i da ono ne znam za izvjesno vrijeme postane ne znam lovac, u najmanju ruku. Ili ne znam da ono napravi neki incident u "Paši", "Ludnici" ili ne znam kako se svi ti silni lokali koji nažalost postaju dio naše stvarnosti postoje i gdje se onda što se događa i najbanalniji, najtrivijalniji konflikti rješavaju. Prije se rješavalo šakama, a danas se to nažalost rješava sa oružjem. I onda u tom, i onda svakako da ćemo mi kao klub podržati zakon. Ali ono isto što su i neke kolegice i kolege prije mene rekli, čini mi se da bi stvari ipak fokusirati na onaj segment koji očito da je dominantniji, a to je ovo posjedovanje ovoga ilegalnoga oružja. Očito da ovo legalno da se to, da je to i moguće katalogizirati, evidentirati, da je moguće uspostaviti jednu pristojnu građansku kontrolu koja neće zadirati u onu dopuštenu, odnosno zakonom zajamčenu privatnost svake osobe. Ali očito da zapravo ostaje problem ovog ilegalnog oružja, odnosno ovoga oružja koje se iz razno raznih razloga teško ili nikako ne vraća tamo gdje je mjesto, a to je ili da se uništi ili da ide tamo gdje mu je mjesto. I mi kao kad govorimo i o problemu drogu, tako je i kad govorimo o problemu oružja. Očito da se doista imamo, bavimo se santom leda, vidimo samo vrh ledenog brijega, ali ono što je zapravo, ono što je ispod ne nalazimo prave načine da će se riješiti. Posjedovanje oružja kažem na svaki način treba kontrolirati. Tu sam čak sklon ono da zapravo taj moj liberalizam suspendiram i da doista ono sve što predstavlja realnu prijetnju, opasnost za društvo, za zajednicu, za njihove pojedince da se mora doista najstrože kazniti. A pogotovo ove kazne koje su gotovo ne samo simbolično nego i djeluju stimulirajuće da one zapravo su i dovele do ovoga da eto nemate dana kad ne pročitate da se nešto dogodilo. A onda opet imate onaj slučaj ne znam Petrinje, ili slučaj Osijeka onoga nevinoga dječaka koji je doista stradao samo zato što se je u blizini vozio na biciklu. A opet je najtragičnije što je taj samoubojica bio evidentiran kao čovjek koji ima zdravstvenih problema, koji i ni na koji način zapravo se nije uspjelo riješiti taj problem da mu se to oružje kad je bilo evidentno da ga on posjeduje na pravi način oduzme. I čini mi se da ovaj dobar, ili ovaj prijedlog zakona koji eto kažem rađen je u suglasju sa zahtjevima Europske zajednice, ali ne samo Europske zajednice nego zapravo ove naše stvarnosti, da bude dobar poticaj i da onda, da se pozabavimo ovim čini mi se ozbiljnijim fenomenom, a to je ta velika količina oružja koja se, koja kola, koja je u opticaju. I normalno svako oružje, kažu u svakom dobrom romanu ako se, ili u svakom dobrom filmu ako se puška ili revolver pojavi na početku da on na kraju svakako mora opaliti, onda moramo znati svi ovi pištolji, revolveri koji, puške koje postoje u tim nekim privatnim arsenalima oni će kad-tad izvršiti tu svoju funkciju, a to je da pucaju i da ubiju. Evo, ništa kažem, svjestan sam da se moj san o društvu bez oružja neće i nije moguće ga ostvariti. Ali ono što bi doista u ime kluba želio apelirati da ne vodimo palijativne akcije tipa "Zbogom oružje" i da ono, da te kazne ne budu na simboličnoj razini, nego da doista je tu nužno da država ne djeluje samo preventivno nego ima puno pravo da zaštiti druge svoje, druge članove zajednice da doista mogu i da Hrvatska bude ono što bi isto također trebalo biti i naša obveza, a to je da Hrvatsku definiramo kao jedno sigurno društvo gdje se doista možete slobodno šetati, možete slobodno izlaziti van i da znate da vam se ništa neće dogoditi, a kažem ako čitate našu crnu kroniku onda je on ipak za nijansu je, ne za nijansu nego je doista precrna i pokazuje se doista da doista da smo u pravom smislu riječi postali dionicima i kažu obično zapadnoj ili zapadnoeuropskog ili američkoga društva je eto to gdje je ta liberalizacija sa oružjem, a pogotovo u našem kontekstu ovoga rata i postratnih okolnosti to oružje se kažem koristi nekontrolirano i stvara doista nepotrebne probleme u društvu, a kazne su kažem i više nego, zapravo ili ne postoje, a čim ne postoji kazna i nema sankcije onda normalno i onda i oni … [[Govornik se ne razumije.]] se ne ustručavaju da ga i porabe, ali glasat ćemo za ovaj Zakon.
Hvala. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Hrvatska demokratska zajednice će podržati ovaj Zakon i smatra da je to dobrodošao Zakon i mislim da u tom zakonu ima puno, puno dobrih stvari, dobrih rješenja koje pozdravljam i koje moram reći da su dobro složena. Mi moramo krenuti od samog početka i objasniti neke stvari i sami sebi da je Zakon o oružju prvi Zakon o oružju donesen '92. godine, a da smo do tada Zakon o preuzimanju zakona od bivše države imali Zakon o oružju bivše države do '92. godine. '92. godine smo odlučili da je došlo vrijeme da mi napravimo svoj Zakon koji će biti primjeren vremenu i prostoru u kojem se i državi Hrvatskoj u kojem smo se tada našli i morali smo tada napisati takav Zakon. Taj Zakon je 8 puta mijenjan i dobro je, jako dobro da je sad napisan novi Zakon. To je novo vrijeme, to su novi uvjeti i treba napisati primjereno tom vremenu i tim uvjetima napisati i novi Zakon. Cilj Zakona '92. koji smo postavili je bio kako da se dovede koliko toliko reda oko održavanja, oko držanja nošenja oružja, a posebno oko proizvodnje oružja koje danas ima manje problema, a tamo je skoro tada, u to vrijeme malo, malo u svakom drugom mjestu se proizvodilo oružje, pa ako hoćete čak i granate za 120 milimetara, minobacače, pa je bilo normalno da nađete kod čovjeka kod kuće minobacač 120 milimetara, a kod jednog smo '92. godine našli, tu blizu, u okolici Zagreba u garaži dva bova sa maljutkama. Zašto to govorim? Zato da shvatimo koliko je to vremena prošlo od tada do danas, 14 godina, a koliko je napretka napravljeno kad kritiziramo postojeće stanje s kojim se slažem da ga treba kritizirati, da ga treba poboljšati u svakom slučaju. Reći ću samo jednu akciju koju smo '93. godine u MUP-u uveli, to je akcija "mir i dobro" i tu se slažem s gospođom Sobol što znači kontinuirano održavati jednu akciju i stvarno kroz stalno upozorenje, pozivanje ljudi na praznik taj veliki katolički Božić, Novu godinu da se ne upotrebljava vatreno oružje. Pa moram reći na dočeku ove Nove godine bilo je lijepo gledati vatromet sa vrlo, vrlo rijetkim upotrebom vatrenog oružja. '92. godine, '91. godine, '93. u tim godinama vatrometa nije bilo nego su bili rafali od haubica do protuavionskih topova. Da, to je bilo. 15. siječnja '92. godine kad je priznata Hrvatska bila, ja ne znam da li je netko tada imao prilike gledati taj vatromet koji je bio vatrenim oružjem, to je bilo strašno, to je bilo strašno imajući razumijevanje za oduševljenje i radost ljudi što se to dogodilo, ali jednako tako i za opasnost ostalih dio građana, pa i sami ti koji su pucali i kad na taj način pogledamo onda vidimo koliki je napredak napravljen u svijesti čovjeka i temeljna je stvar, kad govorimo o Zakonu o oružju svijest čovjeka. Jasno kod nekoga je to potrebno kontinuirano govoriti, kod nekoga stroža kazna, ali u svakom slučaju da je napravljen u Hrvatskoj veliki napredak sigurno jest, pa i u broju i u statistici imamo ovdje podatke od '98. je bilo 293 ubojstva i pokušaja ubojstva, ali od toga sa vatrenim oružjem 112. 2005. je bilo 228 ubojstava i pokušaja ubojstva, od toga 63 vatrenim oružjem, 50% manje. '98.-2005. 7 godina, to je veliki napredak, ali svaki život je vrijedan da se zakon popravi i da se napiše novi zakon kako bi spasili taj život. Mislim da je dobro i to što taj zakon ide, posebno što ide u dva čitanja i što je dobro da se može dati i primjedbe na njega. Posebno upozoravam da se treba proučiti primjedbe koje su došle od Hrvatskog lovačkog saveza, streljačkih udruga i klubova i nastojati da upravo to budu mjesta gdje će ljudi upražnjavati potrebu za bavljenjem, držanjem i korištenjem oružja, to da budu mjesta. I u tom svemu kad govorimo na način kako ljude educirati da pokušaju onda ih usmjeravati upravo u lovačka društva, u streljačka društva, u sportske streljačke klubove. Tamo je mogućnost da pucaš neograničeno ali pod stručnim nadzorom na osiguranom mjestu i sigurno ispravnom oružju. Ovim zakonom moram reći se uvodi hvale vrijedan dio a to je ispitivanje tehničke ispravnosti oružja i dobivanje žiga. Sve ima rok trajanja, pa i oružje. Sve. Na kraju krajeva, vojska otpisuje milijarde u svijetu, milijarde i milijarde dolara godišnje oružja kome je istekao rok, streljiva, oružja, opreme. To je potrebno da imamo takvu jednu kontrolu. Skraćenje važnosti zdravstvenog pregleda sa deset na pet, molim to je prijedlog neka se vidi. Treba vidjeti. Ni to nije garancija za puni uspjeh ali je određeni pritisak da se smanji i broj registriranog oružja a kamoli broj neregistriranog oružja. Svako oružje je latentna opasnost, i registrirano i neregistrirano, ilegalno i legalno oružje. Oružje je uvijek oružje uvijek opasnost. Jedino je prednost u tome što ovo što je legalno ga lakše nađeš i znaš kod koga je i počinitelje se lakše nađe. Ali kad je riječ o otkrivačkoj djelatnosti onda vam moram reći da je ona kad je u pitanju pokušaj ubojstva i ubojstva između 87% do 93% su počinitelji otkriveni i privedeni pravdi. Obavezno polaganje ispita za one koji drže, imaju dozvolu za držanje i oni koji imaju dozvolu i za nošenje oružja. Do sada je bilo samo za one koji imaju pravo za nošenje oružja. Jednaka je razlika. Nema veze što ga taj ima pravo na javnom mjestu nositi. Mora položiti ispit i onaj koji ga drži kod kuće, taj je još opasniji koji ga samo drži kod kuće. Dobro je zakon predvidio stalnu mogućnost dragovoljnog predavanja oružja a posebno to, nema više nošenja oružja u policijsku postaju ili negdje nego poziva se policajac da dođe kući. Zašto? Zbog toga što su kod nekih ljudi pronađeno ilegalno oružje, došao je na sud i njegov odvjetnik je uspio dokazati da je on upravo taj dan imao namjeru odnijeti oružje u policijsku postaju i sud ga je oslobodio. E sada ne bude mogao reći ako nije policajca pozvao onda ne može reći da je bilo što napravio. Dakle, to je bitno za postupak koji će se voditi i slažem se da naročito za ilegalno oružje, oružje koje se drži kod kuće pogotovo ne pod nadzorom, ne stručnim nadzorom da je izuzetno opasno i da ga treba jednostavno nastojati koliko represivnim mjerama ali toliko i mjerama poticaja da ljudi osjete potrebu da se tog oružja riješe. Mi moramo jednu stvar ovdje reći kad je u pitanju to nelegalno oružje da je 90. i 91. godine u Hrvatskoj bilo puno domaćinstava koji su prodali i dio imovine da bi nabavili oružje, koji su bili spremni braniti domovinu. To je činjenica, ali to ih nikako ne opravdava da danas to oružje drže neregistrirano pogotovo oružje koje se ne može registrirati, automatsko oružje jer takvo oružje je uvijek opasnost ne za onoga tko ga ima nego onoga tko može doći do njega da s njim počini teška kaznena djela i veliko zlo. I stoga je upravo preporuka da ti ljudi to jednostavno to vrate. Mogao bih vam još puno govoriti o tom oružju, o tom zakonu. Ne budem ništa drugo više rekao nego HDZ će podržati taj zakon u prvom čitanju. Predlažemo da se svi aktivno uključe da ga poboljšamo u drugom čitanju. Koliko god nam je oružje 91. i za vrijeme Domovinskog rata trebalo toliko ga sada treba vratiti, staviti pod nadzor i doma ga ne trebamo držati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je na redu gospođa Vesna Škare-Ožbolt koje nema. Zatim, gospođa Ingrid Antičević-Marinović koje također nema. Gube pravo rasprave o ovoj točki. Zatim je gospođa Gordana Sobol. Izvolite! [[Upadica se ne čuje.]] A je? Dobro. Hvala. Zatim, gospodin Tomislav Čuljak. Izvolite!
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče! Budući da ovaj zakon ide u prvom čitanju a ovaj zakon pokazuje tendenciju i namjeru hrvatske Vlade i MUP-a da u još većoj mjeri pridonesu sigurnosti svih građana Republike Hrvatske kontrolom oružja koje građani drže legalno ali isto tako nastoji se postići i kontrola nad ilegalnim oružjem kojega nažalost u Republici Hrvatskoj ima previše. Znamo da se takvim oružjem zapravo čini najviše kaznenih djela i sigurno je potrebno učiniti sve da se takvo oružje, ilegalno oružje makne u što većoj mjeri i spriječi njegovo korištenje za kaznena djela. Držim da je dobro uvođenje ove kategorizacije oružja od A do C kojim se razvrstava oružje i streljivo koje je zabranjeno i za nošenje i za držanje i ono drugo oružje dozvoljeno. Kod ove kategorije oružja promjena je što se uvodi i prijava plinskog oružja. Znamo da plinsko oružje može biti isto također opasno pa mislim da je dobro da se registrira i plinsko oružje. Postroženi su i uvjeti za nabavku oružja a posebno se to odnosi na one koji su evidentirani kao obiteljski nasilnici. Mislim da je to dobro i mislim da na taj način će se izbjeći one tragedije kojih smo svi svjedoci i držim da je i to doprinos da manje tragedija bude u obiteljima. Sa oružjem naravno svi znamo treba postupati oprezno. Zato je dobro uvođenje ispita i za one koji imaju dozvolu za držanje oružja. Oprezan može biti samo onaj koji zna kako se na pravilan način postupa sa oružjem, a sigurno je da neki ljudi koji imaju dozvolu za držanje ne znaju kako se ono treba upotrijebiti ili kako se s njim treba postupati, ne treba ga upotrijebiti. Dobro je, sigurno je dobro u ovom zakonu uvođenje tehničkog pregleda za oružje. Možda to iziskiva određene troškove ali i s druge strane sigurno daje mogućnost da svi koji drže oružje oružje imaju ispravno i da se ne dogode, ne događaju nezgode uslijed tehnički neispravnog oružja. Isto pozdravljam uvođenje evidencije ispaljenih metaka iz svakog oružja čime se zapravo treba stvoriti baza podataka koja će sigurno doprinijeti bržem otkrivanju počinitelja onih kaznenih djela u kojim je upotrebljeno vatreno oružje. Što se tiče skraćenje roka za liječnički pregled sa 10 na 5 godina ono može dovesti do veće kontrole sposobnosti svih osoba koje imaju u posjedu oružje ali naravno treba procijeniti i onaj efekt koji će izazvati kod ljudi znači trošak koji će ljudi imati kod češće, češćeg liječničkog pregleda. Ono što ja mislim isto evo predsjednik, naš predstavnik Kluba HDZ-a gospodin Jarnjak je iznio i razmišljanje o prijedlozima da treba uvrstiti i prijedloge Lovačkog saveza za, po nekim pitanjima između ostalih tu je pitanje kako tretirati ljude koji imaju dozvolu za lovačko oružje? Znači nakon položenog ispita ali nisu aktivni lovci. Imaju dozvolu za držanje i korištenje lovačkog oružja, ali naravno nema kontrole, po meni nema dovoljne kontrole budući da nisu članovi lovačkih udruga i lovačkog saveza niti na takav način koriste oružje. Znači možda bi bilo dobro uvesti isto tako držanje lovačkog oružja kao jedan, jedan model. Ili da svi moraju, svi koji nabavljaju lovačko oružje moraju biti članovi lovačke udruge tako da vjerujem da bi se s time postigla veća kontrola lovačkog oružja. Pozdravljam i ovu još jednu mogućnost za legalizaciju i prijavljivanje i vraćanje, mogućnost za vraćanje ilegalnog oružja a posebno onog oružja koje je po ovoj kategorizaciji svrstano u oružje koje se ne može držati niti dobiti dozvola. Mislim da je svima jasno da takvo oružje, posjedovanje takvog oružja omogućuje da neki ljudi koji takvo oružje imaju u nekakvim potrebama, možda čak i financijskim prodaju to oružje pa se onda kasnije s tim oružjem izvrše i neka kaznena djela, a mislim da je još važnije to zapravo vraćanjem oružja ilegalnog oružja smanjuje se mogućnost za tragične slučajeve uslijed neopreznog rukovanja i posebno tragični slučajevi stradavanja djece. Svjedoci smo da se te tragedije događaju i da oružje koje se drži ilegalno ako se tog oružja dočepaju djeca znamo da onda dolazi do onih tragedija koje nitko nikome ne bi nikada poželio. Dobro je da je ovaj zakon da ide u prvom čitanju, mislim da evo i ova rasprava pokazuje da ima različitih prijedloga od onoga da treba povećati kazne za držanje i posjedovanje ilegalnog oružja pa evo i ovih primjedbi koje daju lovački savezi i streljački savezi, streljačke i lovačke udruge i mislim da konačnim donošenjem zapravo ovog zakona u drugom čitanju ćemo imati puno bolju, bolji pregled i mislim da ovaj zakon zapravo će donijeti Republici Hrvatskoj veću sigurnost svih građana kada naravno bude u drugom čitanju. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Marijan Mlinarić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Drago mi je da većina od državnog tajnika a i ostalih zastupnika koji su do sad govorili govore pozitivno o ovom zakonu i njegovim intencijama. On je napravljen u najboljoj namjeri i ima čitav niz novina koji poboljšavaju dosadašnje stanje. NO žao mi je da ima kolega zastupnika koji kažu da ne, on ništa ne doprinosi, da je on samo teret i namet onima koji legalno posjeduju oružje, a da se ništa i ništa ovim zakonom ne poboljšava situacija što se tiče ilegalnog držanja i nošenja oružja. Naime moramo znati da ima ljudi, pacifista koji mrze oružje eto i po svojoj savjesti čak odbijaju ući u vojsku i tako dalje, koji ne podnose oružje. Ima ljudi koji vole oružje i čak se vole baviti njime. Ulaze u policijske, vojne službe, lovci i tako dalje. Ima ljubitelja oružja koji su spremni čitavo bogatstvo dati za kolekcije vrijednog oružja i mi ovim zakonom želimo uvesti reda upravo među te ljude koji žele se baviti oružjem, koji vole oružje. Međutim, ona treća skupina ljudi, a to je kupina ljudi koja pripada kriminalnom miljeu, koja je spremna radi ostvarenja kriminalnih ciljeva upotrijebiti to oružje u ubiti. Ta treća skupina ljudi nažalost da zna nije dobro pucati sa registriranim oružjem, jer se njemu lako uđe u trag. A nažalost ni najrigorozniji zakoni u mnogim zemljama svijeta od odsijecanja ruke pa i smrtne kazne nisu iskorijenili kriminal, pa niti sredstva kojim se kriminal služi. Znači uključujući oružje. Dakako da se slažem s onima koji su rekli da upravo otkrivanje, akcije na otkrivanju ilegalnog oružja i postroženje kazni za nosioce ilegalnog oružja mogu dovesti do nekakvih boljih rezultata. Međutim, ovaj zakon upravo se odnosi na onu skupinu građana, a to su moji prethodnici dobro rekli, mi smo zemlja koja je izašla iz rata, koja je, gdje su ljudi bili spremni dati i dio porodičnog imetka da bi kupili određeno oružje, da bi obranili svoju zemlju, u koje bez obzira na sve dosadašnje akcije i "Zbogom oružje." i "Mir i dobro.", kojima je prikupljena moram reći ogromna količina oružja, ogromna količina oružja još uvijek ima previše zaostalog oružja iz rata koje ne služi u ovom trenutku ničemu osim što je opasnost u obitelji, što je opasnost da neka ili djeca ili oni koji nisu spremni i ne znaju rukovati oružjem upotrijebe to oružje i unesreće sebe ili obitelj. Da država želi uvesti red u držanje i nošenje oružja govore i veliki broj izmjena i dopuna Zakona o oružju koji je donesen rekli smo 2000., '92., izmijenjen '93., '94., '95., '97., '99., 2001. i 2002. Nakon toliko izmjena svakako je pozdraviti da se donosi novi cjeloviti zakon koji je trebao odgovoriti na čitav niz ovih problema o kojima sam rekao u uvodu, a isto tako koji je trebao i odgovoriti na naše međunarodne obveze i konvencije koje smo potpisali od europskih do konvencija Ujedinjenih naroda koje se bore protiv transnacionalnog organiziranog kriminala, protiv krijumčarenja vatrenog oružja, njegovih dijelova i streljiva. I upravo ovim zakonom smo uredili prema upravo prema tim direktivama i konvencijama i taj zakon. Pa smo na taj način i podijelili oružje kao što je rečeno na 4 skupine. Prije je bilo samo dozvoljeno i zabranjeno, u dosadašnjem, a poštujući upravo ove konvencije i direktive imamo 4 skupine oružja. Znači zabranjeno, zatim oružje za koje je potrebno prethodno odobrenje. Treća grupa je dozvoljeno oružje koje je potrebno prijaviti nadležnom tijelu. I četvrta skupina dozvoljenog oružja je koje ne treba odobrenje nadležnog tijela, kao što su zračna puška i. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, haubice posebno. Uvedeno je obvezno prijavljivane plinskog oružja. Jer znamo da i reprodukcije vatrenog oružja, jer znamo da se i njime mogu zadati povrede i usmrćivanje. Želio bih se posebno osvrnuti na ovu postroženu, uvjet za nabavu oružja gdje je uvedena osim do sad što je bilo, ako je netko bio osuđivan itd. trebala za nekakve nasilničke, za neki zločin itd. Sada je važno prekršaje i Zakon o zaštiti nasilja u obitelji. Svjedoci smo relativno velikog nasilja u obitelji. Međutim, srećom, srećom, evo što je i statistika dokazano vatreno oružje posljednjih 5 ili 10 godina ipak je za 50% smanjeno kao uzrok ubojstva nekog od člana obitelji. No to ne znači da se pravilnicima koje donosi ministar zdravstva i ministar unutarnjih poslova ne trebaju odrediti točni uvjeti po kojim netko može dobiti liječničku potvrdu da je sposoban nositi oružje. A da policijski službenik mora prikupiti, koji će dati konačnu odluku o tome, prikupiti sve podatke, pogotovo od socijalne službe. Jer nasilnici u obitelji se obično prvo prijavljuju socijalno, prvo prijavljuju policiji kada se prvi puta, treći puta, peti puta pretuče žena i djeca itd. uvijek se zove policija, pa su takvi ljudi već u evidencijama policijskim. A iza toga se alarmira socijalna služba i postoje evidencije o takvim ljudima. Važno je isto tako da se skratio rok važenja liječnike dozvole od 10 na 5 godina. Jer nažalost i alkoholičarem i drogerašom i nasilnikom i ovisnikom o alkoholu može se postati i za manje od 5 godina. Znači čovjek koji je bio zdrav kad je dobio dozvolu za 5 godina može bitno promijeniti svoj odnos prema ovisnostima. I isto tako i promijeniti svoje ponašanje. Pa svakako iza toga očito neće moći dobiti dozvolu, liječničku potvrdu da može dobiti dozvolu za držanje i nošenje oružja. Zatim je isto tako važno ovo ispitivanje i obilježavanje žigom. Doduše to je bilo i dosadašnjim zakonom, međutim problem je utvrđivanje ovog uvjeta proizlazi iz činjenice što u Republici Hrvatskoj ne postoje organizacije, ustanove koje bi bile ovlaštene za prokušavanje i obilježavanje vatrenog oružja. To se sada prepušta ustanovi koja je za to ovlaštena i smatramo da upravo ovim obilježavanjem i prokušavanjem oružja se ispituje njihova tehnička ispravnost jer to je prvi razlog toga da se ispituje tehnička ispravnost jer se sa lošim oružjem, odnosno neispravnim oružjem može češće prouzrokovati nesreća, a drugo da se vodi registar traga metka. Prema tome, ako se izvrši bilo kakav zločin tim oružjem on se može pronaći i na taj način se identificirati i lakše otkriti zločin. Eto čitavim nizom ovakvih poboljšanja smatram da je ovaj Zakon dobar, da uz ove komentare kroz sljedeće čitanje može se postići puno bolji učinak i zato ću ga podržati. Hvala lijepa.
… [[Govornik naknadno uključen.]] isteklo je vrijeme za prijavu u 16 i 53. Imamo jednu repliku, gospođa Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa ustvari evo javila sam se na repliku kolegi Mlinariću jer željela bih i na taj način i još jedanput jasno ponoviti. Slažući se sa vama u svemu onome u čemu ovaj Zakon čini poboljšanje, ja sam u ime kluba rekla da ga kao takvog shvaćamo i on će, a to smo se opet čini mi se danas svi složili uvesti jedan, neću reći potpuni, ali dodatni red da tako kažem i u ovu evidenciju, ali prvenstveno kad se radi o legalnom oružju. Dakle, kod ljudi koji ustvari se upravo na pravi način odnose prema tom oružju. Kad je u pitanju obiteljsko nasilje na žalost kao svako drugo nasilje, dakle podržavajući ovo što ovdje se unosi, dakle i te odredbe, ali moramo biti svjesni toga da se i kaznena djela koja se odnose u slučajevima obiteljskog nasilja kad se koristi oružje u većini slučajeva opet koristi ilegalno oružje. U tome je ustvari ne baš niti moj nego naš najveći problem i taj dio, dakle pitanje držanja, korištenja, nošenja, upotrebe ilegalnog oružja i kod obiteljskog nasilja na žalost ovo ne rješava. Kad govorimo o tome tko procjenjuje da li su poremećeni između ostalog obiteljski odnosi kod osobe koja je zatražila dozvolu za nošenje oružja ja se definitivno zalažem da se izbaci ovaj dio članka 14. koji govori da će bilješku o tome raditi policijski službenik. Ne, neka se kroz pravilnike utvrdi da će povjerenstvo koje odlučuje o tome da li će se dobiti dozvola za oružje zatražiti od nadležne policijske uprave i od nadležnog centra za socijalnu skrb izvješće o tome da li je bilo u nekom periodu nešto što ukazuje na poremećene obiteljske odnose i tada mi se čini ćemo definitivno izbjeći svaku moguću manipulaciju. Hvala.
Hvala. Odgovor gospodin Mlinarić. Izvolite.
Pa ustvari se slažemo, ja sam isto to rekao da će ministar za zdravstvo i socijalnu skrbi i ministar unutarnjih poslova morati dati vrlo detaljne pravilnike oko toga kako će se određivati i kako će se skupljati adekvatni, obično se traži dozvola za nošenje i držanje oružja u policijskoj upravi kojoj pripadamo po mjestu stanovanja pa policija već u svojim kartotekama postoji, imaju podatke da li je policija zvana radi poremećenih odnosa u familiji, a isto tako kao druga instanca je socijalna ustanova koja obično onda iza toga reagira kada su ti poremećeni odnosi u familiji eskaliraju tako da to neće biti s te strane problem. Problem je svakako ilegalno oružje, to je sigurno problem, međutim on je, nošenje ilegalnog oružja je jednako i kriminalnoj djelatnosti. Kao što se borimo sa kriminalom tako se borimo sa ilegalom. To je tajno i to se samo, kažem učestalim intervencijama i isto tako pokušavanjem da se što veći broj oružja na ovaj način legalizira kao što je ovdje predviđeno. Eto, hvala lijepa.
Hvala. Još gospođa Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče. Pa vjerojatno će moja rasprava ići u istom smjeru u kojem je išla i rasprava mojih prethodnika uz možda eventualno neke dodatke koji se odnose na bolju slikovitost primjera u obiteljskom nasilju. U Republici Hrvatskoj registrirano je 371 tisuća komada vatrenog oružja kod 202 tisuće osoba. Koliko neregistriranog, odnosno ilegalnog oružja ima to se može samo nagađati. S obzirom na tu činjenicu i na sve češće pojave oružanih napada od kojih je znatan broj sastavni dio obiteljskog nasilja i od kojih znatan broj kao posljedicu ima ubijanje ili teško ranjene žrtve donošenje ovakvog Zakona u kojem bi se trebalo postrožiti određene mjere svakako je bio nužan. Zakon o oružju u Republici Hrvatskoj već postoji te je izmijenjen nekoliko puta sa svrhom da se postigne veća kontrola nad ilegalnim oružjem u posjedu građana na način da se gotovo svake godine omogućavala registracija oružja bez utvrđivanja podrijetla, tzv. legalizacija te omogućavala predaja zabranjenog vatrenog oružja. S obzirom na činjenicu da se na ovim prostorima odvijao ratni sukob koji uvijek sa sobom donosi i veliku fluktoaciju oružja takva se politika mogla opravdati. Međutim, mišljenja sam da se to više ne može tolerirati. Legalizirati postojeće nelegalno oružje i k tome ne ispitujući njihovo porijeklo neodgovorno je i nemoralno. Takav bi se čini u sadašnjim okolnostima mogao izjednačiti sa opraštanjem zločina koji su eventualno počinjeni sa takvim novolegaliziranim oružjem. Dapače, zločincima se na taj način olakšava postupak rješavanja inkriminirajućeg oružja. Gdje god da oni bacili takvo oružje uvijek postoji mogućnost da ga se nakon određenog vremena nađe, pod istragom utvrdi da je korišteno u nekom zločinačkom dijelu uvijek, osim u slučaju da ga se preda samoj policiji jer ona ne ispituje takovo podrijetlo, strašno ironično. Kažem takvo nešto moglo se opravdati dok je postojalo opravdana sumnja da je velika većina neregistriranog oružja potekla iz rata i nije korištena u nezakonite svrhe. Danas, sa druge strane trebamo odbaciti takve sumnje i suočiti se sa realnošću. U Hrvatskoj se nelegalno oružje, makar ne samo nelegalno danas uglavnom koristi za nezakonite svrhe i tome već jednom treba stati na kraj. Osnovne karakteristike ovog Zakona koje treba odmah istaknuti, pohvaliti i čvrsto stati iza njih su da građani protiv kojih se vodi prekršajni postupak zbog nasilja u obitelji ili su za takvo nedjelo već osuđeni neće moći dobiti dozvolu za posjedovanje oružja. Takvu dozvolu država neće dati niti onima koji civilno služe vojni rok odnosno muškarcima koji su izrazili prigovor savjesti ali ni građanima za koje je pokrenut postupak za ubijanje i mučenje života. Time novi Zakon o oružju jasno kaže da je prepreka za dobivanje dozvole bilo kakvo kazneno djelo koje u sebi sadrži elemente nasilja. Dakle, postoji politička volja da se strožim kriterijima smanji broj nesretnih slučajeva, pogotovo onih koji se tiču nasilja u obitelji. Time bi se trebale spriječiti tragedije poput one koja se desila prije tri godine u Osijeku kada je zalutali metak usred bijelog dana usmrtio jednog dječaka. Najgore od svega je možda to što je taj dječak bio slučajni prolaznik ni kriv ni dužan a on i njegova obitelj na najgori način su vidjeli koliko je oružje u rukama neke usijane glave opasno. Ovaj prijedlog zakona također uređuje da do dozvole za držanje oružja neće moći doći oni koji češće i prekovremeno uživaju alkohol, konzumiraju opojne droge i druga omamljujuća sredstva kao ni građani koji imaju poremećene obiteljske odnose. Svi koji ipak dobiju dozvolu morat će na provjeru zdravstvene sposobnosti svakih pet a ne svakih deset godina. Ono što je prijeporno je način utvrđivanja poremećenih obiteljskih odnosa. Dakle, nije, zakon je u redu samo ćemo vidjeti kako će se to u praksi provoditi. Naime, svi smo svjesni da obiteljskog nasilja ima puno više nego što ga se prijavljuje i tu su nažalost nam ruke vezane. Međutim, postoji ogroman broj prijava obiteljskog nasilja koje jednostavno nisu procesuirane, bar to nisu do njihovog tragičnog završetka. Najčešća rečenica koja se provlači kroz izjave i intervjue sa zlostavljanim ženama dakako ako su imale toliko sreću da su preživjeli uvijek je policija rekla da mu ništa ne mogu dok ne poduzme nešto konkretno. Zato bih vas podsjetila na konkretno trostruko ubojstvo u Petrinji. Okrutna ubojstva triju žena još su jednom pokazala neprimjenjivanje preventivnih zakonskih mjera od strane policije te izdavanje dozvole za nošenje i toleriranje posjedovanja oružja, psihički oboljelih osoba i prijavljenim obiteljskim nasilnicima nužno dovodi do tragedija i užasa koji su uzdrmali hrvatsko društvo. Crne kronike naših novina te podaci nevladinih organizacija koje pomažu žrtvama obiteljskog nasilja govore da ovo nažalost nije usamljen slučaj. Na ovakve slučajeve nasilja još uvijek nema sustavnog odgovora policije iako se ona događa godinama. Štoviše, tadašnja izjava glasnogovornika MUP-a gospodina Mehuna da se policija nema pravo miješati u slučajeve obiteljskog nasilja dok ono ne eskalira nedopustiva se. I nije samo puno nerazumijevanje problema nasilja u hrvatskom društvu već se može shvatiti kao otvoreni poziv nasilnicima i ubojicama da nastave dalje sa svojim zlodjelima. Međutim, obiteljsko nasilje ni u jednom slučaju nije i ne može biti privatna stvar već samo i isključivo predmet javnog interesa jer se radi o kršenju ljudskih prava a policija ima obavezu zaštititi radne skupine i primjenjivati mjere protiv potencijalnih nasilnika i ubojica. Na ovom mjestu moramo i upozoriti na oboljele branitelje od PTSP-a od kojih veliki broj posjeduje oružje legalno ili ne. Trenutačno to nije bitno. Bitno je jedino kako će izvršna vlast provesti ovaj zakon kako više niti jedna psihički oboljela osoba ne bi posjedovala oružje. Isto tako, smatram da je važno rigorozno odnosno kazneno goniti liječnike koji bi se usudili izdati krivotvorenu liječničku dokumentaciju vlasnicima oružja. Maksimalna kazna od 5 tisuća kuna odnosno 30 dana zatvora ne čini mi se ni približno dovoljna s obzirom da je liječnikovu namjernu ili nenamjernu pogrešku uglavnom moguće utvrditi tek nakon što se desi tragedija te s obzirom na to da je pet godina između pregleda još uvijek poprilično dugi period što liječnik na kraju krajeva može iskoristiti u svoju obranu. Ovim zakonom trebamo pokazati da ćemo provoditi politiku nulte tolerancije prema oružanom nasilju a u člancima koji propisuju kaznene odredbe to se vrlo lako može pokazati. Također je pohvalna inicijativa da se na tehničkom pregledu oružja svaki komad oružja obilježi svojim žigom. Tako će se stvoriti jedinstveni registar oružja u cijeloj Hrvatskoj. Uz to prvi metak iz legalnog oružja na tehničkom pregledu bit će ispaljen u nazočnosti policije pa će ona na osnovu njega kasnije moći u vještačenju saznati iz kojeg je oružja počinjeno neko kazneno djelo. Međutim, opet valja imati na umu da kriminalcima pak nabavne dozvole i oružani listovi nisu previše potrebni. Oni nabave sve ono što im treba i koliko im treba uključujući i oružje koje obični građani ne smiju posjedovati automatsko oružje, prigušivači za oružje, bombe, raketne bacače, eksploziv i slično. Činjenica je i da država na ovaj način ne može i neće spriječiti kriminalce da naoružani pljačkaju i ubijaju osim što će naravno možda smanjiti postotak ubojstava legalnim oružjem ali valjda nam je cilj smanjiti ubojstava uopće kamoli bilo kakvim oružjem. Također je činjenica da je devet od deset kaznenih djela ubojstava počinjeno ilegalnim oružjem kao i da je postotak zlouporabe legalnog oružja manje od 3%. Znači, više od 97% oružja u legalnom posjedu se pažljivo čuva i njime se pažljivo rukuje. Također treba reći da je pogrešno zastupati stav da se apsolutno zabrani posjedovanje oružja iz sličnog razloga koji gore navedenog zbog toga što to ide protivno ljudskim pravima na samoobranu kao i zbog negativnih iskustava onih zemalja koje su u potpunosti zabranile posjedovanje oružja svojim građanima. Kriminalcima ponovo neće biti problem doći do oružja ali će im sigurno biti manji problem, ako ništa barem psihološki opljačkati nekoga znajući da gotovo sigurno on nema apsolutno nikakvo oružje kojime bi se obranio. Jedna od rijetkih zemalja u svijetu koja je potpuno zabranila posjedovanje oružja svojim građanima je Velika Britanija. Da li je zato kriminal zbog toga nešto se smanjio u Velikoj Britaniji? Jesu li prestale pljačke i ubojstva vatrenim oružjem? Nisu. Dapače, enormno su se povećali svi oblici kriminala jer se kriminalci osjećaju sigurnijima kad znaju da su pošteni građani razoružani a oni sami naoružani. Ono na čemu se najviše treba raditi edukacija građana o oružju, o njihovom sigurnom pospremanju, o njihovoj sigurnoj uporabi a ponajviše o posljedicama njegove nestručne, neodgovorne uporabe i pospremanja. Zanimanje i grozno zastrašujuće podatke objavilo je jedno novo istraživanje o oružju koje otkriva da se roditelji varaju kad misle da djeca ne znaju gdje drže vatreno oružje. U tom istraživanju provedenom na uzorku od 201 roditelja pokazalo se da je 39% djece znalo točnu lokaciju na kojoj roditelji drže vatreno oružje a 22% ih je njime baratalo. Naime, djeca su po prirodi jako znatiželjna te često u kući pronađu stvari koje njihovi roditelji drže skrivenima. Zahvaljujem se.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku gospodin zastupnik Marijan Mlinarić. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegica Čičin-Šain se ne slaže sa stavkom ovog zakona koji odobrava permanentno predavanje nelegalnog oružja, znači bez kazne. Mislim da imamo samo dvije mogućnosti. Ili kažnjavati i tražiti u svakoj kući nelegalno oružje ili privoliti građane koji su eto iz bilo kojih razloga u vrijeme rata ili tako dale nabavili oružje i sad im više ne treba da ga predaju bez kazne. To je, mi smo dugo razmišljali o tom prijedlogu i smatrali smo, smatrali smo da je to bolje, da je to bolja varijanta da se oružje preda bez kazne i bez pitanja o porijeklu tog oružja jer se time stimuliraju svi oni dobrohotni građani koji to, kojima oružje ne treba i na taj način smo ovim akcijama skupili jako puno oružja i smatramo da bi to trebalo biti trajno. Kriminalac ni jedan ga neće predati, na to, jer njemu je on potreba za druge svrhe. Ali onima kojima oružje ne treba ako se ne ispituje, ako ih se ne kažnjava za dobrovoljno predavanje onda ćemo imati uspjeha. Ako ćemo ih kažnjavati onda će ga dalje držati u kući. Hvala.
Hvala. Odgovor gospođa Čičin-Šain.
Kolega, mislim naravno da je rasprava o tome granična. Doba neposredno nakon rata, ovakav pristup je bio dapače opravdan. Dakle u dva, tri navrata prikupljalo se oružje, prikupili ste oružje nekažnjavanje. Mi u jednom trenutku moramo reći držanje nelegalnog oružja nije u redu. Prema tome mi moramo negdje i u jednom trenutku ćemo morati povući crtu i reći držanje neregistriranog oružja je protuzakonito. Prema tome ne treba se ne kažnjavati jer to će onda postati trajno. Mislim za 20 godina ćemo raspravljati isto tako o istoj toj stvari da li to pustiti ili ne?
Hvala. Državni tajnik gospodin Ivica Buconjić. Zaključno. Izvolite.
Hvala lijepa. Ja moram reći da sam sa zadovoljstvom pratio raspravu zbog toga što se zaista iz rasprave svih zastupnika dalo naslutiti da smo svi jedinstveni oko toga da ovu problematiku treba pokušati zakonom riješiti na što je moguće kvalitetniji način i jednostavno pokušati i ovim zakonodavnim putem doći do smanjivanja broja kaznenih djela naročito ovakvih tragičnih zločina kao što je bilo nedavno ubojstvo u Nazorovoj, kao što je bilo nedavno ubojstvo u Petrinji, u Glini. I možda postoji jedna razlika među saborskim zastupnicima oko toga kako taj cilj postići? Da li drastičnijim sankcijama odnosno kaznama, da li preventivom, da li možda povećavanjem odgovornosti policije? Ali mislim da će rasprava o ovom zakonu i u ovom prvom čitanju i u drugom čitanju, ali će biti rasprava između dva čitanja da se o tome provede možda jedna šira društvena rasprava kako pronaći najbolje i najefikasnije načine borbe protiv zlouporabe oružja kojim se onda kasnije čine stravični zločini. Ja mislim da su ovdje upravo ta dva pitanja i ključna, krucijalna i odgovor na njih će sigurno dovesti ako nađemo dobar kvalitetan odgovor do smanjivanja broja zločina. To je prije svega pitanje kako pronaći i oduzeti nelegalno oružje? I drugo pitanje je kako jednostavno onemogućiti nasilnike odnosno nasilne osobe da drže i posjeduju oružje? Što se tiče ovoga nelegalnog oružja mi smatramo da je možda dobro pokušati upravo ovim rješenjem da im se da mogućnost da oružje vrate bez ikakvog vremenskog ograničenja i bez kazne. Vidjet ćemo da li će dati to rezultate ali smatramo da možda hoće navesti jedan dio pojedinaca koji nisu nasilni, koji nisu skloni zlouporabi oružja, ali ga možda nisu zbog zaprečivanja sankcijama vratili da upravo ovaj jedan, ova jedna mogućnost da ga vrate bez sankcioniranja da će ga možda vratiti. I što se tiče ovog drugog pitanja a to je ovo što je postavila i gospođa Sobol i što su još neki zastupnici postavili pitanje držanja i nošenja oružja od osoba koje su ili nasilno ili su sklone alkoholu, drogama ili drugim asocijativnim ponašanjima kako taj problem riješiti? Ja moram reći da iz prakse policijske je jasno i vidljivo da nije toliko problem kod provjere tih osoba, kod izdavanja dozvole prvi puta. Najčešće se javlja problem sa ljudima koji su prvi puta dobili dozvolu za nošenje, držanje oružja međutim kasnije kroz vrijeme kroz koje su oni držali to oružje su se pojavili određena asocijativna ponašanja kod njih i tu policija ima puno problema oko detektiranja i pronalaženja tih osoba. Kad prvi puta mi provjeravamo osobu koja je podnijela zahtjev za dozvolu za držanje i nošenje oružja ovdje u zakonu je pobrojano ne smije biti osuđivana, ne smije biti znači ona osoba koja je evidentirana ona ne može dobiti oružje. Međutim vrlo često se u praksi događa da nakon toga osoba koja dobije oružje se kod nje razviju određena asocijativna ponašanja, određeni oblici bolesti, ovisnosti koji dovedu do zlouporabe oružja i kasnije teških zločina. Ono što je možda ovdje isto promaklo zastupnicima, što je po nama isto vrlo važno istaći je da smo člankom 12., stavkom 6. uveli i odgovornost liječnika da su dužni izvijestiti Ministarstvo unutarnjih poslova ako kod osobe koja ima dozvolu za držanje i nošenje oružja dođe do određenih zdravstvenih promjena koje utječu na njegovu podobnost za držanje i nošenje. Mi smo imali slučaj onog trostrukog ubojstva u Glini da je taj čovjek koji je izvršio onaj stravični zločin nekoliko mjeseci prije tog zločina dobio urednu liječničku potvrdu od liječnika čak u jednoj psihijatrijskoj ustanovi da je on sposoban za nošenje i držanje oružja. Smatramo da ćemo upravo i ovakvim rješenjem da i liječnike učinimo odgovornima da moraju prijaviti jednostavno MUP-u svaku promjenu u zdravstvenom stanju kod osoba koje imaju dozvolu za držanje i nošenje oružja, ipak postupno početi smanjivati broj onih ljudi koji su potencijalni počinitelji najtežih kaznenih djela sa najtragičnijim posljedicama. U svakom slučaju hvala svima koji ste sudjelovali u raspravi i jednostavno evo ako vas mogu zamoliti i potaknuti da se ili meni osobno javite ili kroz različite oblike okruglih stolova, kroz javnu raspravu, kroz neke pojedinačne istupe se možda još ukaže na mogućnost za koje smatrate da bi mogle popraviti ovaj zakon u ova dva segmenta a vidim da smo se oko ovih drugih stvari uglavnom složili. I smatram da ćemo i kroz ovo vrijeme između dva čitanja i kroz drugo čitanje sigurno ovaj zakon možda još popraviti, naći bolje načine i metode kako osigurati bolju sigurnost građana koji žele mirno i sigurno živjeti od onih koji oružje žele koristiti na jedan nezakonit način za činjenje najtežih zločina kakvih je nažalost u Hrvatskoj u zadnje vrijeme bilo dosta. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
Prijedlog Zakona o oružju, prvo čitanje. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se prijedlog Zakona o oružju. Sve primjedbe i prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 83 glasa za, 1 suzdržanim, 5 protiv prihvaćeno je predloženo, zaključak.
Prelazimo na: 18. Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o operativnoj i strateškoj suradnji između Republike Hrvatske i Europskog policijskog ureda, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 513. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod dnevnog reda utvrdili smo hitnost postupka. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku … [[Govornik se ne razumije.]] Hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 72. sjednici održanoj 26. lipnja 2006. godine razmatrao je prijedlog predmetnog zakona. Članovi Odbora upoznati su s razlozima i interesima zbog koji se predlaže donošenje predmetnog zakon po hitnom postupku. Predstavnik predlagatelja ističe kako se ovim sporazumom regulira i pitanje međunarodnog organiziranog kriminaliteta, terorizma, trgovanja ljudima, te krijumčarenjem nezakonitih imigranata, nezakonite trgovine droge i drugih ozbiljnih oblika međunarodnog kriminaliteta. Odbor je podržao iznijeto stajalište predstavnika Vlade i predlaže Saboru donošenje Zakona o potvrđivanju sporazuma o operativnoj i strateškoj suradnji između Republike Hrvatske i Europskog policijskog ureda u tekstu kako je predložen od predlagatelja zakona. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Nitko se nije javio za raspravu. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o operativnoj i strateškoj suradnji između Republike Hrvatske i Europskog policijskog ureda. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 84 za i 2 suzdržana. Prihvaćen je predloženi prijedlog zakona.
I prelazimo na 19. Prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola o zabrani uporabe u ratu zagušljivih, otrovnih ili sličnih plinova i bakterioloških metoda ratovanja, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 517 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Dnevni red smo utvrdili po hitnom postupku. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika … [[Govornik se ne razumije.]] prvo i drugo čitanje. Do kraja rasprave mogu se podnositi amandmani. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Žele li izvjestitelji odbora? Da. Gospodin Ivan Jarnjak, predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 72. sjednici održanoj 26. lipnja 2006. godine razmatrao je prijedlog predmetnog zakona. I nakon što su članovi Odbora upoznati sa razlozima i interesima zbog kojih se predlaže donošenje predmetnog zakona po hitnom postupku Odbor je jednoglasno podržao i predlaže Saboru donošenje Zakona o potvrđivanju protokola o zabrani uporabe u ratu zagušljivih, otrovnih ili sličnih plinova i bakterioloških metoda ratovanja u tekstu kako je predložen od predlagatelja zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Gospođa Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju protokola o zabrani uporabe u ratu zagušljivih, otrovnih ili sličnih plinova i bakterioloških metoda ratovanja. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Možemo glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 88 glasova za prihvaćen je predloženi zakon.
20. Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o pristupanju Republike Makedonije srednjoeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 520 Predlagatelj je zakona je Vlada Republike Hrvatske. Utvrđivanjem dnevnog reda utvrdili smo hitnost postupka. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo. Izvještaj ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Ne. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Javio se je za raspravu gospodin Božidar Pankretić ispred kluba HSS-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, hvala lijepa. Pa evo ja neću biti dugačak s obzirom da se nitko nije javio za riječ u pogledu ovog ugovora. Ali mislim da je nužno potrebno reći nekoliko rečenica o ovom ugovoru. Ne znam ako ste možda pogledali nije baš niti mali materijal, dosta je debeli. Ima puno stvari unutra, naročito ako malo otvorite neke stranice onda ćete doći npr. do određenih protokola i određenih uvjeta koji se dodatkom protokola ovdje uvjetuju. Ako malo pogledate detaljnije cjelokupan ovaj ugovor onda ćete sigurno vam biti pozornost skrenuta na pitanje razmjene poljoprivrednih koncesija između Republike Hrvatske i Makedonije. I moram iskreno reći detaljno iščitavajući ovdje sve članke ovog cjelokupnog ugovora moram reći da je ovaj ugovor koji je napravljen, naročito što se tiče protokola 48. u ovom dijelu relativno dobro napravljen i mislim da su tu pregovarači Republike Hrvatske napravili maksimalno ono što je moguće u odnosu da ako zadane uvjete vezano uz određene koncesije. Tako primjerice imate kada malo pogledate detaljnije ove određene stvari, evo ja ću se koncentrirati na jedan segment, to je npr. uvoz vina, grožđa iz Republike Makedonije. Vrlo je jasno zadano kvotu koja iznosi nekih 50-ak tona, što sigurno značajnije ne može utjecati na proizvodnju vina i vinogradarstvo u Republici Hrvatskoj. No međutim iskoristit ću ovu priliju da vrlo jasno kažem da je ovdje ugovor, znače CEFTA-e ugovor kojega mi sklapano sa Republikom Makedonijom i koji jasno definira određene činjenice. No međutim mi smo svi svjedoci određene priče da će sve ove stvari koje smo definirali i sa Republikom Makedonijom u ovom ugovoru, ali i sa drugim državama, posebice sa državama na prostoru bivše Jugoslavije, a to ću reći posebice Srbijom, Crnom Gorom i Bosnom i Hercegovinom se u nekom budućim razgovorima o nekoj budućoj CEFTA-i definirati na drugačiji način. Mislim da je ovdje u ovom ugovoru pokazatelj svega onoga u čemu se naša stremljenja vezana uz CEFTA-u, vezana uz slobodnu trgovinu. Ako ćemo gledati da će svi drugi ugovori u budućnosti biti kao što je ovaj ugovor napravljen pa onda svaka država koja želi ući u CEFTA-u, koja želi ući u slobodnu trgovinu sa Republikom Hrvatskom primjenjivat sve ono što je Republika Makedonija primijenila u ovom dijelu onda niti mi nemamo nikakve bojaznosti od neke, nekog zapadnog Balkana ili neke asocijacije koja nam se u budućnosti predviđa. Ako se to neće to predviđati na ovaj način i ako to neće biti detaljno iščitano kao što je to u ovom protokolu napravljeno, onda se bojim da ćemo imati užasnih posljedica. Evo, ja podržavajući ovo i javljajući se vrlo kratko u ovom dijelu samo apeliram da se bilo kojim budućim sporazumima koje radimo, naročito sporazumima koji će se odnositi na neku buduću CEFTA-u, pod navodnicima, moramo se voditi jasnim principima. Ugovor o Sporazumi i stabilizaciji sa Europom, pridruženje WTO-u, a onda možemo razgovarati o CEFTA-i sa uvjetima koji jasno moraju biti definirani. Ako mi izbjegne te uvjete, bojim se da ćemo imati velikih problema, a onda možda i nekih nesagledivih trgovačkih posljedica u kojima onda dugoročno govorimo, a to se zove na žalost sleganje ramenima kada govorimo o enormnom uvozu poljoprivredno-prehrambenih proizvoda i svemu onome što su posljedica nekad ovakvih stvari na žalost za koje možda se nije nitko danas javio od zastupnika. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Gordan Jandroković. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Odmah na početku želim reći da će klub HDZ-a podržati Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o pristupanju Republike Makedonije srednjoeuropskom ugovoru slobodnoj trgovini jer ga mi smatramo daljnjim korakom u jačanju i hrvatske pozicije u regiji, a i stabilizaciji stanja na prostoru jugoistočne Europe. Glavni su razlozi zbog kojih zemlje ulaze u CEFTA-u i što teže njenom članstvu u tome što na taj način sudjeluju u unapređivanju i poboljšanju ukupnih trgovinskih odnosa sa zemljama članicama, poboljšanju trgovinskih aktivnosti, povećanju produktivnosti, postizanju financijske stabilnosti na načelima tržišnog gospodarstva i liberalizacije trgovine. Ukratko, stvaraju se uvjeti za podizanje životnog standarda i osiguranje boljih mogućnosti zapošljavanja. I Republika Hrvatska postala je punopravnom članicom CEFTA-e 1. ožujka 2003. godine iz istih razloga, a dodatno ulazak u članstvo u CEFTA-u predstavlja i predstavljao je i tada korisnu pripremu Hrvatske za ulazak i članstvo u Europskoj uniji jer su mehanizmi CEFTA-e poznati i usklađeni s pravilima Europske unije i svjetske trgovinske organizacije. Surađujući u okviru CEFTA-e dakle zemlje se pripremaju za suradnju i djelovanje u okviru zajedničkog tržišta Unije. Načelo postojanja tržišnog gospodarstva i sposobnost tržišnih čimbenika da se nose s konkurentskim pritiscima i tržišnim zakonitostima osnova je na koju Hrvatska mora graditi svoje trgovinske odnose sa sadašnjim i budućim članovima Europske unije. Ulaskom u CEFTA-u Hrvatska je i politički poboljšala svoj međunarodni položaj prema ostalim integracijama, prije svega prema Europskoj uniji, a gospodarsko značenje bilo je u otvaranju pristupa hrvatskim proizvodima na tržište zemalja CEFTA-e, omogućilo se povećanje investicija i suradnja na području energetike i infrastrukture, turizma i u ostalim područjima. Razvijajući takovu regionalnu komponentu svoje vanjske politike Hrvatska je isto tako podupirala i europske težnje zemalja iz jugoistočne Europe pa tako i Makedonije te je od same službene predaje aplikaciji za punopravno članstvo Makedonije u CEFTA-u koja je prihvaćena u Sofiji u lipnju 2004. godine Hrvatska je pružila podršku Makedoniji i u njezinim pregovorima za punopravno članstvo u CEFTA-i. Što se bilateralnih odnosa tiče interes je Hrvatske nastavak već uspostavljenog uspješnog političkog dijaloga na svim razinama, a u sljedećem razdoblju naglasak je upravo na intenziviranju gospodarske suradnje te je ovaj ugovor okvir u kojem se ta suradnja može dodatno unaprijediti. Što Hrvatska dobiva ovim ugovorom? Ovaj ugovor uređuje uvozne carine na industrijske proizvode, koncesije, na poljoprivredne proizvode, definira pojam proizvoda s podrijetlom i način administrativne suradnje. Ovaj ugovor polazi od načela uzajamnosti i otvorenosti u međusobnoj trgovini rogama, precizira opća izuzeća, sigurnosna izuzeća, državne monopole, pravila tržišnog natjecanja za poduzeća, državne pomoći, javne nabave, danping i slično. Taj ugovor je značajan korak u smjeru jačanja gospodarskih veza i povećanja trgovine i on jednostavno ukida barijere za slobodan protok roba, usluga i kapitala. Taj ugovor je sastavni dio srednjeeuropskog ugovora u slobodnoj trgovini i predstavlja dodatnu komponentu za širenje i povećanje prostora za trgovinu bez ograničenja, osigurava prostor za nesmetanu gospodarsku suradnju kojeg naši gospodarstvenici trebaju jednostavno što bolje iskoristiti. Evo kao primjer toga u 2005. godini izvoz u Bugarsku povećao se za 38%, u Rumunjsku za 17%, dok je povećanje izvoza u Makedoniju bilo 11%. Skoriji ulazak Bugarske i Rumunjske u Europsku uniju nametnuo je pitanje nadogradnje i modifikacije CEFTA-e o čemu je govorio gospodin Pankretić te njezino proširenje na zemlji jugoistočne Europe. Hrvatska je i preuzela tu inicijativu i smatramo da je to korisno za naše nacionalne interese i za interese cjelokupnog prostora jugoistočne Europe jer na taj način Hrvatska preuzima odgovornost za stabilnost jugoistočne Europe i osigurava poziciju ključne države koja svojim političkim, gospodarskim i ostalim postignućima postaje zapravo model za ostale države regije. Ideja o proširenju CEFTA-e dobila je jednoglasnu potporu i u jugoistočnoj Europi i u Europskoj uniji te je ovih dana u Bruxellesu se i održava prvi krug pregovora o sklapanju ugovora o izmjeni i dopuni pristupanju srednjeeuropskom ugovoru slobodnoj trgovini. Izražena je spremnost da taj ugovor, odnosno da se pregovori okončaju do kraja rujna ove godine, a da se potpisivanje ugovora o izmjeni i dopuni pristupanju CEFTA-i da se dogodi do kraja 2006. godine. Na kraju bih samo htio reći da će nova proširena CEFTA i ukidanje barijera pomoći u oživljavanju trgovine i pridonijeti isto tako bržem gospodarskom rastu kako u Hrvatskoj tako i u ostalim zemljama regije i mislim da postoje nesumnjivi razlozi da taj zakon, odnosno Prijedlog ovog Zakona podržimo. Klub HDZ-a će to učiniti. Hvala.
Hvala lijepa. Nema zaključne riječi. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o pristupanju Republike Makedonije srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 83 za i 6 suzdržanih donesen predloženi Zakon.
Prelazimo na – 13. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 521 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog Zakona … [[Govornik se ne razumije.]] koji se odnosi na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Gospodin Ante Žigman, državni tajnik Ministarstva financija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo ispred vas se nalazi dakle Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci. Dakle, u travnju 2001. godine zadnji puta je promijenjen Zakon o Hrvatskoj narodnoj banci kad je Sabor na određen način dao punu i puno veću neovisnost financijsku i drugu i samostalnost Hrvatskoj narodnoj banci naravno radi jasnog postizanja cilja, a to je prije svega stabilnost cijena i naravno podupiranje gospodarskog rasta Republike Hrvatske. Prema Zakonu iz 2001. godine Hrvatska narodna banka je potpuno samostalna i neovisna u postizanju svog cilja i dakle ovakva neovisnost predstavlja standard u svim tržišnim ekonomijama budući da se na taj način onemogućuje zlouporaba monetarne politike u neke druge svrhe a koja dugoročno naravno dovodi do gubitka za cijelo društvo, tu prije svega se misli na gospodarsku nestabilnost, odnosno na inflaciju. Neovisno se ogleda kroz institucionalnu, funkcionalnu, osobnu i financijsku neovisnost koju Hrvatska narodna banka u ta četiri stupa ima. Dakle institucionalna neovisnost, to znači da odluke Hrvatske narodne banke ne mogu utjecati druge institucije. Funkcionalna neovisnost odnosi se na jasno postavljen cilj i samostalnost odabirom mjera i instrumenata monetarne politike. Osobna neovisnost dakle jamči zaštitu dužnosnika Hrvatske narodne banke od pritisaka i isključuje sukob interesa i precizno definira izbor i razrješenje guvernera i članova savjeta. I konačno, financijska neovisnost znači da prihode i rashode određuje narav monetarne politike. Izmjene i dopune ovog Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci odnose se prije svega na usklađivanje pravnog sustava koji uređuje ustroj i zadatke Hrvatske narodne banke u trenutku kada Hrvatska pristupi Europskoj uniji jer će u tom trenutku Hrvatska narodna banka postati članica europskog sustava središnjih banaka. Hrvatska narodna banka od dana pristupanja dakle bez dovođenja u pitanje svog jasnog cilja, zadatka a to je dakle prije svega stabilnost cijena i podupiranje opće gospodarske politike postaje dio dakle sustava u kojem se nalaze svih sada 25 članica centralnih banaka Europske unije. Dakle također navedene izmjene odnose se na uređenje zakonskog okvira kojim se omogućuje uvođenje eura kao novčane jedinice Republike Hrvatske prema kojem je Hrvatska narodna banka dužna od dana uvođenja eura obavljati svoje poslove koji se odnose na pitanja utvrđivanja i provođenja monetarne i devizne politike, upravljanja međunarodnim pričuvama, izdavanje novčanica i gotovog novca kao i reguliranje, unapređenje i nadzor platnog sustava u skladu sa pravilima i jedinstvenom politikom europskog sustava središnjih banaka i njihovog statuta. Ovakve promjene ne znače naravno isključivanje Hrvatske narodne banke u provođenju njenih zadataka već dakle omogućuju aktivno sudjelovanje Hrvatske narodne banke u ostvarenju monetarne i devizne politike na razini cjelokupnog sustava središnjih banaka Europske unije, te naravno izdavanje novčanica i kovanog novca sukladno odlukama Europske središnje banke. Hrvatska narodna banka potpunu samostalnost zadržava u dijelu svojih zadataka koji se odnose na odobravanje rada i nadzor banaka te regulaciju njihovog poslovanja u Republici Hrvatskoj. Izmjene i dopune Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci odnose se na postizanje pune samostalnosti, dakle koje predstavljaju praksu kao što sam to maloprije napomenuo institucionalna, funkcionalna, osobna i financijska koja predstavlja praksu svih država moderne tržišne ekonomije i ne omogućuje utjecaj drugih tijela i institucija. Institucionalna i funkcionalna neovisnost očituje se u tome što su zadaci Hrvatske narodne banke eksplicite utvrđeni zakonom i za provođenje istih Hrvatska narodna banka je uvijek i jedino odgovorna Hrvatskom saboru. Financijska neovisnost očituje se time da je HNB svoje eventualne gubitke dužna pokriti iz vlastitih sredstava pričuve u dosadašnjem zakonu, dakle u slučaju da je došlo do gubitaka kod Hrvatske narodne banke to se dakle podmirivalo u krajnjem slučaju kroz državni proračun. U ovim izmjenama zakona dakle potpuna financijska odgovornost bi bila na centralnoj banci. Također se izmjenama i dopunama zakona predlaže potpuna osobna neovisnost i profesionalizacija uprave, dakle menađmenta Hrvatske narodne banke, dakle Savjet Narodne banke što je možda najveća promjena. Dakle, sukladno protokolu statuta europskog sustava središnjih banaka činit će guverner, pet vice guvernera i tri člana koji svoje dužnosti moraju obavljati u punom vremenu i ne smiju obavljati niti jednu drugu funkciju s time dakle da guvernera, vice guvernere i ostala tri člana imenuje Hrvatski sabor na prijedlog Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove uz mišljenje Odbora za financije i državni proračun. Naravno, ovakvim uređenjem izbjegnut je utjecaj, bilo koji vanjski utjecaj dakle na ostvarivanje ukupnih zadataka Hrvatske narodne banke u trajanju mandata koji traje šest godina za članove savjeta odnosno za menađment centralne banke. Evo, toliko od strane predlagatelja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je u ime Kluba SDP-a gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici hrvatske Vlade predlagatelja ovog prijedloga zakona! Ja mislim da je ovaj prijedlog zakona apsurdan. Ne mogu se oteti dojmu ili moram reći svoj dojam da me rasprava o ovom prijedlogu zakona nije bitna za ulazak u Europsku uniju, tako tvrdi predlagatelj I zakon ne označava sa P.Z.E. Ja se slažem s tim. Dakle, nije važno kad će Hrvatska ući u Europsku uniju, čak ni kako će ući u Europsku uniju. Važno je kako će građani Republike Hrvatske živjeti kad uđu u Europsku uniju. Zbog toga u svakom zakonu a posebno u zakonima kojim se dira suverenitet Republike Hrvatske u bilo kojem svojstvu moraju biti definirani nacionalni interes. To je legitimno pravo svake članice Europske unije ili svake članice Ujedinjenih naroda. Zbog toga moram reći da izgleda Vlada nema strategiju kako poboljšati konkurentsku sposobnost Republike Hrvatske do ulaska u Europsku uniju. Sljedeće pitanje kad će Republika Hrvatska ući u Europsku uniju i kad će postati članica Europske monetarne unije. Nema tu ni suglasnosti niti možemo o tome mi pogađati. Možemo željeti. Ovaj zakon ima dva dijela i formalno i stvarno. Jedan je koji govori o sadašnjim potrebama da se promijeni zakon zbog izbora ili reizbora guvernera i vice guvernera Savjeta Narodne banke i tu potrebu mogu razumjeti. A drugi dio zakona koji je ovdje naglašen ima za potrebu da od nas zastupnika skrene pažnju sa prvog dijela jer on se i neće primjenjivati ni za pet a možda ni za sedam godina. I kad bi se primjenjivao kolegice i kolege, neka mi netko kaže danas a ovaj zakon se poziva na to koja je to ekonomska politika Europske unije. A ovdje se opisuje da Hrvatska narodna banka mora provoditi politiku, ekonomsku politiku Europske unije. Vratimo se mi na sadašnje stanje. Hrvatska narodna banka ima tri zadaće po važećem zakonu i guverneri i svi predstavnici čak i Vlade i predlagatelji zakona vezanih za Hrvatsku narodnu banku ističu samo jedan da osigurava stabilnost cijena. Kolegice i kolege je li smisao gospodarstva Republike Hrvatske samo stabilnost cijena? Naravno da nije. Smisao sviju nas je ovdje da radimo i da pokušamo osigurati što kvalitetniji život građana Republike Hrvatske i sve, zadaća svih institucija u zemlji je samo to. Samo to je zadaća. Takvu zadaću ima u, pod 2. i Hrvatska narodna banka. Dakle podupire gospodarsku politiku Vlade Republike Hrvatske kako bi mogla osigurati što kvalitetniji život građana Republike Hrvatske. I treća zadaća je kontrola banaka. Jesmo li mi u Hrvatskom saboru, jučer smo pokušali to na izvještaju guvernera Hrvatske narodne banke analizirati šta se događalo u Republici Hrvatskoj sa bankarskim sektorom u cjelini. Ajde nećemo govoriti od 1991. godine nego od 1993. godine kad se donosi stabilizacijski program i kad se tvrdi to što se tvrdi i koji su rezultati te bankarske politike i bankarskog sektora u cjelini u Republici Hrvatskoj? Pa sama Hrvatska narodna banka nema ni godinu dana tvrdi, u izvještaju službenom ovom Saboru da je ova država, ovi građani u pretvorbi i privatizaciji hrvatskih banaka izgubila samo prostom računicom sanirajući te banke i prodajući ih na hrvatski način skoro dvije milijarde kuna. Kolegice i kolege u prošloj 2005. godini hrvatske banke ostvarile su dobit skoro od 4 i pol milijarde kuna. I mi se, mi se slažemo da sada e sad se vraćam na sami zakon Hrvatski sabor oslobodi odgovornosti Hrvatske narodne banke i kaže joj: izvolite urediti svoj statut kako vi hoćete, mi vam nećemo davati suglasnost. Je li a nije još Hrvatska u Europskoj uniji. Još ima zadaća koje Hrvatska narodna banka mora raditi kako bi podupirala gospodarsku politiku Vlade Republike Hrvatske i kako bi podigla gospodarsku i svaku drugu konkurentsku sposobnost Republike Hrvatske do ulaska u Europsku uniju. A mi sada primamo kao da je to presudno hoćemo li mi ući u Europsku uniju sljedeće godine ili za 5 godina? Ne treba nam nikakva kontrola nad statutom Hrvatske narodne banke. Predlagatelj nama kaže možete dati mišljenje, a i ne morate dati mišljenje. Čak i ne zna kad bi mi to mogli zatražiti mišljenje a kad ne bi? I šta bi ono značilo kad bi ga i dali? Nema dakle po važećem Ustavu nemamo pravo na to. Ali nema nikakve potrebe jer sutra nismo u Europskoj monetarnoj uniji niti članovi Europske unije. Da je to namjera da se mi bavimo 8. i 9. glavom dakle gubljenje monetarnog suvereniteta kako bi prošli članci 6. i 8. dakle nedavanje suglasnosti na Statut odnosno sad mi nije ni jasno ni članak 8. Naime predviđa se da Hrvatski sabor imenuje viceguvernere ali znate na koji način? Na način da dva radna tijela, uvažavam Odbor za izbor i imenovanja jer je Poslovnikom to tijelo i nominirano za to, određeno. I uz mišljenje Odbora za financije ili kako se već zove koje nije predviđeno Poslovnikom ali to je manje važno. Međutim kad se izabere guverner njemu se imenuju vice guverneri, članovi Savjeta a da on nema utjecaja na to. On nema nikakvog prava u postupku predlaganja. A treba voditi tako važnu ustanovu posebno do ulaska u Europsku uniju. Zbog toga ja predlažem da se prije donošenja ovakvog zakona izvrši analiza što je sve potrebno da u bankarskom sektoru Republika Hrvatska učini u predstojećem razdoblju prije ulaska u Europsku uniju, ali i da se još jedanputa analizira kakvi su učinci privatizacije hrvatskih banaka i koje je učešće tih hrvatskih banaka u privatizaciji općenito u Republici Hrvatskoj? Bez toga nećemo moći podvući crtu. Bojim se nećemo moći ni izići iz ovog začaranog kruga. Ajmo malo sad hipotetično razgovarati. Kad bismo mi i sutra trebali ući u Europsku uniju, a preksutra Europsku monetarnu uniju da li bi nama trebala središnja nacionalna banka? Bi. Naravno da bi. Nećemo se mi odreći instrumenata koji se postižu monetarnom politikom bez obzira da li će se ona voditi u europskom sustavu središnjih banaka ili Europskoj središnjoj banci Hrvatska će imati svoje interese u monetarnoj politici. Tko će te interese Republike Hrvatske zastupati u tim bankama? Ovaj Zakon o tome ništa ne govori. Ali bianco prenosi ovlaštenja Narodne banke na sustav europskih banaka i Europsku središnju banku. Da li ćemo mi kontrolirati svoj platni sustav? Ili ćemo i to prenijeti na europske središnje, središnju banku? Možda čak formalno i prenesemo i ne bih se čudio na to. Ali će za neposrednu kontrolu tog sustava sasvim sigurno odgovarati naša nacionalna središnja banka. I kad se dogodi to i dalje će u Hrvatskom saboru za našu politiku i naše politike općenito u monetarnom sustavu i prema Europskoj uniji odgovarati nama naša središnja nacionalna ustanova. Zbog toga ja mislim da nema nikakvog razloga, pa čak ako se treba legitimirati pred Europskom unijom u postupku screeninga ili pristupanja da mi u Saboru pa i pred njima ne otvorimo raspravu o našim interesima i sada i nakon pristupanja Europskoj uniji. Nije moguće da Republika Hrvatska nema ili izgubi ili nema interesa za sljedećih nekoliko godina da putem monetarne politike ubrza svoj razvoj uz veće rizike, jer nemamo pravo na čekanje. Zbog toga ja mislim da ovaj zakon zaista mora prije usvajanja doći u hrvatski Parlament sa svim analizama predloženog. A čudim se da idemo sada prema Hrvatskoj narodnoj banci da joj damu apsolutnu od Saboru odvojenu ulogu kad još nismo u Europskoj uniji. Vratimo obvezu da se statut potvrđuje u hrvatskom Parlamentu, a ne dirajmo samostalnost u kreiranju monetarne politike, ali tražimo da hrvatska nacionalna središnja banka podupire svojim mjerama razvoj i gospodarsku politiku Vlade Republike Hrvatske, bez obzira iz koje opcije bila. To je nacionalni interes i na tome moramo inzistirati. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HSP-a gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavniče Vlade. Pa jedino što je dobro vezano za prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci je činjenica što smo uspjeli skinuti hitnost toga postupka, znači kako na zahtjev moga kluba, a tako se i ostali klubovi, mislim HSS-a i SDP-a pridružuju. To je jedino pozitivno u svemu tomu. Jer Hrvatska stranka prava u skladu sa svojom političkom odgovornošću i političkom zaštitom hrvatskih nacionalnih interesa ne može podržati ovaj prijedlog zakona ni u prvome čitanju. I to kažem iz više razloga. Nastojat ću vam kazati najvažnije razloge. Nesporna je činjenica da je cjelokupni tekst konačnog prijedloga zakona, odnosno sad zakona, izrađen u samoj Hrvatskoj narodnoj banci dok je Ministarstvo financija tu odigralo ulogu poput poštara. Znači ono se pojavilo na Vladi i mi smo u Hrvatskome saboru dobili takav tekst zakona. Naime, vidljivo je iz svega toga, jer slušajući jučer izvješće guvernera o poslovanju za 205. godinu, on je tu podnio jedan cijeli ekspoze o cijelom svom mandatu, da je temeljna svrha te … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatskoj narodnoj banci bila ta, njima mandat ističe, kako na koji način osigurati drugi mandat i novine koje će prije svega biti u njihovom interesu i kojima bi se oni zaštitili. Dobro je što znači smo uspjeli skinuti tu hitnost postupka. Cjelokupno polazište predložene izmjene Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci sastoji se u potpunoj identifikaciji i u poistovjećivanju uloge i funkcije cjelokupne Hrvatske narodne banke kao središnje banke sa vlastitim ciljevima, interesima rukovodećih osoba u Hrvatskoj narodnoj banci koji upravo koriste sve raspoložive medije i svoje novinare za do sad neviđeno lobiranje kako bi ostali na dosadašnjim funkcijama u Hrvatskoj narodnoj banci i na, a na koje ih je dovela bivša vlada 2000. godine. Prijedlog izmjena zakona fokusiran je isključivo na rješenja kojima se na neodređeno vrijeme želi imobilizirati visoka razina ovlasti za guvernera i viceguvernera Hrvatske narodne banke. Dok se istovremeno kao zadaća Hrvatske narodne banke svjesno izostavile sve one bitne odredbe koje pretpostavljaju snošenje osobne odgovornosti u ispunjavanju njene uloge kao središnje banke u ukupnoj gospodarskoj politi zemlje, a što je svojstveno svim središnjim bankama u svijetu, te je ugrađeno u regulativu u njihovom poslovanju i ciljevima. To kod nas naravno nije. Prijedlog izmjena Zakona o HNB-u doslovno je skrojen prema mjeri privatnih interesa nekolicine utjecajnih ljudi u Hrvatskoj narodnoj banci, kao i centara moći u RH i inozemstvu koji su ih doveli i na sadašnje funkcije, dok se istovremeno čak Hrvatskom saboru odriče svako pravo uvida u poslovanje Hrvatske narodne banke. Niti itko drugi u Hrvatskoj ima bilo kakav uvid u zakonitost poslovanja rukovodstva Hrvatske narodne banke, što je jedinstveni slučaj u svijetu. Slobodno smo pretpostaviti da je to ujedno najbolji način da se sakrije stručna i profesionalna nekompetencija određenog dijela sadašnjeg rukovodstva, o čemu najbolje svjedoče rezultati rada za šestogodišnjeg mandata od sredine 2000. do 2006. godine. Naime u navedenom razdoblju od 6 godina HNB je ostvarila isto loše rezultate, kao i manifestirala brojne protuzakonite radnje i kriminalna ponašanje, naročito od strane pojedinih viceguvernera i pojedinih osoba. Naime, ostvarene su prema službenim podacima gubici u poslovanju za ovo razdoblje od 6 godina prema revidiranim podacima. Za mandata su iznosili 1,31 milijardu kuna ili nešto, ili cca 150 milijuna eura, što je najviši negativni financijski rezultat od svih hrvatskih državnih institucija. Ostvareni gubici su također u poslovanju deviznih rezervama RH, a koje su povjerene na upravljanje Hrvatskoj narodnoj banci. Propast Riječke banke uz gubitak od cca 87 milijuna eura, od čega se Hrvatska narodna banka nastojala ograditi, iako po zakonu jedina brine o urednom poslovanju. Ima ovlasti u nadzoru i kontroli banaka. Davanje protuzakonite suglasnosti na fiktivnu prodaju i lažnu privatizaciju najveće banke, Zagrebačke banke, Zagreb, koja je kroz manipulaciju hrvatske javnosti putem svojih medija i prijevarom dioničara Hrvatske narodne banke preko noći od državne banke postala privatna banka. Iako do dan danas nitko i nikad ili bilo tko u Hrvatskoj ili inozemstvu za tu i takvu prodaju Zagrebačke banke nije isplatio niti jednu kunu, odnosno niti jedan euro hrvatskoj državi, u državni proračun, čime je učinjeno više teških kaznenih djela. HNB je naime dao dozvolu, rješenje za fiktivnu privatizaciju i lažnu prodaju Zagrebačke banke, Zagreb koja je danas tržišno procijenjena nekih cca 2,5 milijardi eura. A to je iznos koji je de facto Republika Hrvatska izgubila tom transakcijom odnosno fiktivnom privatizacijom. Netočno formiranje tzv. osnivačkog kapitala Hrvatske narodne banke kao institucije u iznosu od 2,5 milijardi kuna iz ničega budući da nitko i nikada u Republici Hrvatskoj ili izvan nje nije uplatio bilo kakav kapital u HNB već su tzv. računovodstvenom kemijom, samovoljnom odlukom rukovodstva Hrvatske narodne banke, tzv. tečajne razlike bez ikakvog zakonskog temelja proglašene kapitalom. Veliki je propust i u nadzoru veliki propusti u nadzoru i kontroli banaka. Budući da kontrolna služba Hrvatske narodne banke nije u stanju preventivno djelovati. Propale su 33 banke i štedionice kod kojih Hrvatska narodna banka niti u jednom slučaju nije uspjela prevenirati teškoće u poslovanju. Budući da zbog loše organizacije narodne službe može nadzirati samo manji dio aktive bankovnog sustava kao i nedostataka kvalitetnih kontrolora, odnosno inspektora banaka. Loše vođenje kreditno-monetarne politike zemlje koja je isključivo u funkciji uvoza interesnih lobija i de facto potiče stalnom … [[Govornik se ne razumije.]] Republike Hrvatske u inozemstvu. Sadašnje vodstvo HNB-a kojima je to čini mi se bio kao i cilj stalno se deklarativno izjašnjavalo o visokoj inozemnoj zaduženosti RH iako sve mjere koje je donijela i donosi HNB radi zaustavljanja rasta između duga ne samo da inozemno zaduženje nisu usporili već inozemni dug nekontrolirano i stalno raste čime je Republika Hrvatska postala jedna od najzaduženijih zemalja od tzv. tranzitskih zemalja. Mjere Hrvatske narodne banke u domeni zaustavljanja … [[Govornik se ne razumije.]] duga bile su i sada su zakašnjele, pogrešne te kao takve kontraproduktivne te je logično da ne daju očekivani rezultat. Radi visoke zaduženosti zemlje koja prelazi 90% GDP-a RH je u poziciji ekonomskog zaostajanja, rastućog siromaštva i sa perspektivom sve lošijeg preživljavanja čak i u kontekstu ulaska zemlje u Europsku uniju. Promjena kreditno-monetarne politike pružila bi HNB-u i kao središnjoj banci te hrvatskom gospodarstvu u cjelini puno više šansi nego rizika budući da je ovakvo stanje neodrživo za duže razdoblje. HNB kao institucija nema reputaciju rješavanja bilo kakvih problema koji su prisutni u gospodarskom životu zemlje već je samo ona uspostavila, izgradila mehanizam nametanja vlastitih stavova kao aksioma, naročito glede rješavanja fiskalnih problema zemlje koje bi svi u Hrvatskoj bespogovorno trebale slijediti. U postojeći Prijedlog Zakona o HNB-u stavljena je odredba da je jedini cilj HNB-a postizanje i održavanje stabilnosti cijena dok npr. gospodarski rast i razvoj, nezaposlenost, poticanje gospodarske … [[Govornik se ne razumije.]] te održavanje likvidnosti u plaćanju u inozemstvu su potpuno izvan interesa Hrvatske narodne banke, tj. Hrvatska narodna banka tako regulativno postaje institucija koja je sama sebi svrha, a što nije slučaj sa središnjim bankama naročito tranzitskih zemalja kojoj pripada i Republika Hrvatska. Ako HNB npr. više ne odgovara za održavanje likvidnosti u plaćanjima prema inozemstvu zar nije oportuno postaviti pitanje o svrsishodnosti držanja i upravljanja deviznim pričuvama Republike Hrvatske od strane Hrvatske narodne banke koje su npr. kroz važeći Zakon o … [[Govornik se ne razumije.]] poslovanju definirane da služe upravo za održavanje likvidnosti u plaćanjima prema inozemstvu. Držanje i upravljanje deviznim rezervama RH, rukovodstvo HNB-a se naravno ne želi odreći jer prihodi na plasmane istih sada čine preko 90% ukupno ostvarenih prihoda Hrvatske narodne banke kao institucije kao što su npr. … [[Govornik se ne razumije.]] za održavanje likvidnosti u plaćanjima u inozemstvu, a za što zapravo te iste devizne rezerve jedino i služe, znači vrlo zanimljiv slučaj. Jednako tako nameće se pitanje zašto HNB kao središnja banka koja je jedina odgovorna za funkcioniranje hrvatskog bankovnog sustava nikad nije predložila zakone o privatizaciji banaka čime je omogućen i otvoren put de facto nekontroliranoj privatizaciji istih, tj. nešto se pretvorilo u ništa, a što ima za posljedicu … [[Govornik se ne razumije.]] više nema gotovo niti jednu svoju banku, a čuli smo i od kolege Leke koliki su godišnje zarade i prihodi banaka. Kao glavni razlog za navedeno stajalište u Zakonu HNB-a navodi se također … [[Govornik se ne razumije.]] uobičajena poštapalica što se upravo tako predloženim zakonskim odredbama NH-a RH zakonodavstvo približava regulatornim rješenjima koje važe unutar zemalja Europske unije, a protiv toga se naravno ne može biti. Budući da je riječ o lako povjerljivoj netočnosti i svjesnom dovođenju u zabludu zastupnika Hrvatskog sabora kao i najširoj javnosti lako se može ustanoviti uvidom u važeće zakone o središnjim bankama, npr. Njemačke, Švicarske, Slovenije, Češke, Mađarske itd. da to kod njih nije tako, dapače ono za što se mi zalažemo. Budući da je tekst Prijedloga Zakona o HNB-u u brojnim svojim odredbama ispod profesionalnih kriterija bankarske struke. U tome duhu niti nije definirano tko npr. može biti guverner ili viceguverner HNB-a, sa kakvim profesionalnim kompetencijama, radnim iskustvom i sa kakvom bankovnom biografijom dotične osobe moraju imati. Istovremeno HNB kroz Zakon o bankama precizno propisuje tko može biti rukovodeća osoba ili član uprave neke komercijalne banke, ali ovdje nemamo, kad oni propisuju onda to mora biti. Tko ga i u čiju suglasnost imenuje nakon provedbe stručnosti dosadašnjeg profesionalnog iskustva te prezentiranih programa rada banke kroz naredno razdoblje. Kao digresiju slobodni smo ovdje spomenuti da se tako dogodilo kod imenovanja sadašnjeg rukovodstva Hrvatske narodne banke sredinom 2000. godine, da su za pojedine viceguvernere izabrani ljudi bez ikakvog relevantnog iskustva i stručnih bankarskih znanja, zapravo bankarski početnici u zrelim godinama. Dosadašnje loše iskustvo sa rukovodeći osobljem HNB-a, naročito viceguvernerima i njihova nesumnjiva odgovornost za brojne skandale i protuzakonite radnje u bankarskom sustavu koje su RH kroz razne sanacije i kontribucije bankama stajale 13,7 milijardi dolara, nalaže krajnji oprez i veliku odgovornost pri odabiru guvernera i viceguvernera. Prijedlog Zakona o HNB-u to ignorira kao i brojne druge odredbe koje su prisutne u zakonima središnjih banaka u svijetu. Predložene odredbe također marginaliziraju ulogu savjeta Hrvatske narodne banke koji je po zakonu pored osobe guvernera odgovoran za upravljanje HNB-om jer bi savjet središnje banke trebalo učiniti i biti nadpolovična većina kako je to u regulativi središnjih banaka razvijenih zemalja, predstavnici grupacija npr. industrije, potrošača, strukovnih udruženja, sindikata, a nekako se predlaže da to budu mahom njih 9 zaposlenici Hrvatske narodne banke uz iznimke 3 člana iz sveučilišne zajednice i sve ih predlaže guverner. To je dodatna centralizacija moći rukovodstva HNB-a bez ikakve mogućnosti nadzora jer HNB po takvom Prijedlogu zakona za svoj rad ne odgovara doslovno nikome u hrvatskoj državi budući su za rukovodeće ljude HNB-a definirane samo ovlasti, a ne odgovornosti, a mi ovdje u Hrvatskome saboru im služimo samo kao mašinerija za izglasavanje, ne možemo ih pitati šta rade, kako rade, kud vode tu Hrvatsku, kud je zadužuju, nego samo moramo dići ruke. Mi smo protiv toga, kažem ne podržavamo ni u prvom čitanju ovaj Zakon. Hvala.
Hvala. U ime kluba HSU-a, gospodin zastupnik Dragutin Pukleš. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani resornik ministarstva, poštovani kolege zastupnici. Monetarni sustav značajan je ako ne i odlučujući činitelj ukupnog sustava suvereniteta jedne zemlje. Međutim, moderne države koje počivaju na integracijama postupno integriraju gospodarske i političke funkcije što ih dovodi do ograničenog suvereniteta odnosno do prenesenog suvereniteta. To se posebice odnosi na Europsku uniju koja je uspostavom Europske monetarne unije i valutom eura preuzela značajan dio suvereniteta pojedinih članica Europske unije. Zemlje koje ulazu u Europsku uniju postupno napuštaju monetarni suverenitet odnosno prenose ga na uniju. Taj proces teče u dvije faze. Prva faza je priključenje uniji a druga priključenje Europskoj monetarnoj uniji odnosno prihvaćanjem eura kao jedinstvene valute. Hrvatska mora u sljedećih sedam do osam godina prijeći taj put, međutim ona nije obavezna ubrzavati taj proces što znači da se sve do ulaska u Europsku monetarnu uniju može služiti vlastitom valutom i imati potpuni monetarni suverenitet. Prijedlog o promjeni ustroja Hrvatske narodne banke nije respektirao prethodno navedene mogućnosti sugerirajući kako je gubljenje monetarnog suvereniteta ustvari ubrzavanje puta prema uniji. To očito nije točno. Stoga su brojni prijedlozi sadržani u preustroju nepotrebni a što je još i puno teže kontraproduktivni. Razlog tomu je potreba da Hrvatska prije ulaska u Europsku uniju ostvari strukturne reforme i da smanji inozemni dug što predstavlja jedno i drugo put prema nominalnoj a nakon toga i realnoj konvergenciji. U prijedlogu preustroja Hrvatske narodne banke postoje odluke kojima se u potpunosti mijenja Savjet Hrvatske narodne banke koje su objašnjenje kao tehnički zahvat ali u osnovi one sobom nose prijetnju ozbiljnog zadiranja u monetarni suverenitet države. Tako se u prvom redu predlaže da Savjet Hrvatske narodne banke bude sastavljen od šestorice članova HNB-a uključujući guvernera a da trojica preostalih članova budu imenovana od strane Sabora. Ulaskom u savjet ta trojica članova postali bi članovi Hrvatske narodne banke, dakle njeni zaposlenici. Struktura članstva formirana prema prijedlogu značila bi ukidanje suvereniteta države na monetarnom planu budući da bi svi članovi savjeta postali službenici Hrvatske narodne banke. Na taj način savjet više ne bi bio političko stručno tijelo nego i stručni kolegij Hrvatske narodne banke, politički suverenitet čiji je nositelj savjet samim tim bio bi dokinut. Uz rečeno članovi savjeta se prema prijedlogu postavljaju izvan i iznad hrvatskog Ustava budući da njihovu smjenu može samo obznaniti unija a ne i Hrvatska država. Također za njihovu pravnu formalizaciju … [[Govornik se ne razumije.]] Kao što je već rečeno Hrvatska se država nalazi pred dubokim strukturnim reformama. Uobičajeno se i u našoj političkoj i stručnoj praksi te reforme tumače kao reforme pravne države i civilnog društva i međutim, u osnovi radi se o puno ozbiljnijim reformama materijalnog sustava i materijalne strukture. Odnosi se to na probleme obnove proizvodnje, pitanje nezaposlenosti, statusa umirovljeničkoga stanovništva i vanjske zaduženosti zemlje. Sve to bez monetarnog suvereniteta te reforme neće biti moguće ostvariti. Stoga, gubljenje tog suvereniteta predstavlja iznimno veliki rizik za nositelje političkih odluka i strategiju države u budućnosti. Uzimajući u obzir sve ove činjenice o kojima smo govorili Hrvatska stranka umirovljenika ne može podržati ovakav prijedlog zakona.
Hvala. U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite!
Gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege! Evo nekoliko misli s obzirom da je ovo prvo čitanje i da još imamo dovoljno vremena da bismo se mogli usklađivati oko donošenja ovog iznimno važnog zakona. Valja u samom uvodu istaći da postojeći zakon koji je donesen 2001. godine donesen je tada u tim uvjetima na način da je definirao zadatke Hrvatske narodne banke i minimum odgovornosti za zadatke koje ona izvršava. Evo kako je u tom vremenu ja bih opet jer ima nekoliko ali ističem samo one krucijalne. Temeljni cilj je već smo čuli i većina potvrđuju kaže da i stabilizacija cijena. Ne samo, tu je u pitanju i tečaj, tu je u pitanju čitav niz drugih. Ali isto tako možda treće područje reguliranja vanjsko-trgovinskih odnosa Hrvatske kroz platni promet i posebno apostrofiram kontrola banaka. E sada postavljam odmah i pitanje i dilemu s obzirom da se danas evo ovdje raspravlja na takav način a upravo potvrđujući prvu misao da su dosta dobro utvrđeni ciljevi ali vrlo loša je odgovornost tko je u HNB-u odgovarao i u hrvatskom društvu uopće a posebno u HNB-u jer su bili odgovorni, nadležni i odgovorni za kontrolu banaka, tko je odgovarao za propast tolikog niza banaka. Nitko. Prema tome, odgovornost nije proizlazila iz toga. Ovaj model koji smo imali pa velikim djelom i ovaj koji proizlazi i općenito liberalizam odnosno sloboda nacionalnih centralnih banaka proizlazi iz anglo-saksonskog prava. To pravo su Amerikanci lansirali, Englezi i drugi drugima a kod sebe ga značajno promijenili, promijenili na način da su utvrdili puno veću odgovornost nacionalnih banaka za nacionalnu ekonomiju odnosno gospodarstvo u ovome dijelu ekonomije ukupno i kroz sve ove druge elemente. Ali, utvrdili su i odgovornost za postupke odnosno za posljedice koje takvu politiku mogu proizvesti. A mi smo našli surogat i prije pa i djelom i sada kojem da prava i posebno ističemo da smo utvrdili te slobode možda bi trebalo dopuniti čak i sa ovom odgovornošću na području gospodarstva ali i sa posljedicama odnosno odgovornosti za sve ciljeve koje postavljamo takvoj monetarnoj vlasti. Monetarna je vlast samo jedna od niza vlasti unutar društva koje odgovara za stanje u tom društvu i koje naravno mora imati određenu suradnju. Ona podnosi Saboru izvješće. Međutim, što iz toga proizlazi? Vidjeli smo, evo tri godine smo imali ovdje. Ne samo ove tri godine nego sve do sada šesnaest godina pa smo vidjeli što proizlazi takva odgovornost kroz to izvješće koje dolazi na ove klupe. Poučeni takvim iskustvom moramo postaviti onda i određene dvojbe, pa zato večeras ponavljam s obzirom da je prvo čitanje. Ja ću samo nekoliko tih dvojbi pokušati istaći uz napomenu da smo ipak prihvatili SSP u međuvremenu a u međuvremenu smo postali kandidat za ulazak u Europsku uniju. Prema tome, nešto … [[Govornik se ne razumije.]] činjenica pa dobro eto to nas ajde vodi da idemo naprijed i da pokušamo utvrditi onda nešto izmijenjenu situaciju. Usput ističem i neka svoja i pozitivna i negativna iskustva jer sam po funkciji tamo 3 godine već ili treću godinu i član tog, takvog savjeta kakav je bio do sada pa prema tome na neki način mogu to komparirati što se to događa. Kod temeljnih funkcija pitanje statuta. Tu bi pravnici više mogli odgovoriti na to pitanje, ali mi se čini da je Zakon o HNB-u bi trebao regulirati pretpostavljam sve ali ne može baš sve detalje unutar toga ali sve uvjete poslovanja HNB-a. Međutim statutom i unutarnjim aktima bez ambicija da se mi uplićemo u to područje ipak postoji dvojba da li postoji prostora, a koliko ja znam postoji određenog prostora da se i na drugačiji način reguliraju odnosi unutar HNB-a, da zapravo onda u cijelosti ostvare autonomiju u kojoj ovaj Dom ne može imati određenu kontrolu nad tim poslovanjem. Zato mi se čini da je i dalje dvojbenim da li statut u cijelosti isključiti ili ga eventualno ostaviti da ipak ovaj Dom statut potvrdi. Jer statut je temeljni akt, zakona donesemo da, ali ako mi statut ne možemo niti znati što statut sadržava a iz njeg proizlaze svi ostali akti onda je upravo dvojbeno. Evo jedan detalj samo unutar toga. Na primjer članovi savjeta naravno osim vanjskih imaju svoju redovnu plaću plus čini mi se negdje 7 tisuća kuna naknade za članstvo u savjetu. Sada će nakon usvajanja eventualno … [[Govornik se ne razumije.]] ovog zakona ta naknada biti preimenovana Poslovnikom vjerojatno i ne znam kojim sve internim aktima preimenovana u plaću pa će vjerojatno uvažavajući prava ali ne dovoljno i obveze, član Savjeta ima veću plaću od premijera. Postavljam pitanje indirektno je li u redu u ovakvom društvu, a odgovara samo za segment monetarne politike? A premijer odgovara za ukupnu ekonomsku politiku u državi … [[Govornik se ne razumije.]] koji će biti. Prema tome to je sad jedna dvojba koju bismo trebali razriješiti do idućeg čitanja i čak kada bih osobno imao pravo, u ime Kluba govorim a kad bih osobno mogao evo dopustite digresiju da bih se čak založio da Statut ostaje pod kontrolom Sabora jer temeljni akt. Drugo, pitanje ovih detalja, tečaja, platni promet i ostalo to su sve tehnički detalji koji se mogu urediti na ovaj ili onaj način jer nema univerzalnog rješenja da bi mi mogli prepisati od nekoga pa ćemo to utvrditi. Naravno da većinu toga i ukupnu monetarnu autonomiju Klub HDZ-a se zalaže i borit ćemo se do kraja da monetarnu autonomiju u cijelosti zadržimo da ulaska u Europsku uniju. Od ulaska u Europsku uniju naravno da moramo prihvatiti pravila centralne banke odnosno i tada se boriti za maksimum svojih interesa koji će štititi ekonomiju. A od, kada se uđe u monetarnu uniju e tada će se morati onda prihvatiti i dio monetarne politike. A o tom po tom. Do tada imamo sasma dovoljno vremena da se može razgovarati. Sad vrlo kratko o savjetu jer vrijeme leti. Sadašnji savjet kažu da je surogat nekakvih ranijih rješenja. Ja ne mogu potvrditi ni demantirati. Kažu da ovakav, ne sličan model kojeg mi danas imamo u savjetu HNB-a ima čini mi se samo jedna zemlja u Europi. Ako je to točno onda je to razlog da eventualno o tome ne treba puno sporiti, da se može mijenjati. Sad je pitanje načina kako mijenjati i kako to postaviti da onda autonomno može djelovati? Predviđeni model predviđa da guverner plus 5 vice guvernera i plus 3 člana pa je poslije dvojbe, evo i na Odboru mi je bila dvojba je li to znači da su ova 3 vanjska? Ne. Oni su svih 9 sada iz tog rješenja i moraju biti u radnom odnosu, punom radnom vremenu. To podrazumijeva da se ne obavlja poslovi po svojim firmama i dođe mjesečno, jedanput se savjet sastaje mjesečno do sada u pravilu i da onda tih sat, dva koliko se provede tamo bude član tog Savjeta i na taj način ne doprinosi maksimalno i rješenjima i problemima koje ima tamo, a još manje odgovornosti za rješenja koja nalazi i koja može doprinijeti tamo. Prema tome o izboru guvernera i ostavlja se mogućnost odnosno varijanta, rješenje zapravo ne varijanta da guverner bira zamjenik, to znači ne bi ga birao ovaj Dom ni bilo tko drugi nego guverner bira i imenuje svog zamjenika iz redova tih koji bi činili taj savjet. Evo tih 9 ljudi bi ovaj Dom trebao birati i potvrđivati. Mi mislimo da je to u redu i da, da li će imati 9, 7, 11 ali da ovaj model bi se mogao provesti da bi bio zadovoljavajući pod uvjetom ponavljam opet uz one dileme prethodne koje smo imali da bi je trebalo još razložiti i posebice pojačati odgovornost jer ta odgovornost nije dostatno do sada uređena i definirana. Kod ostalih odredbi koje su vezane za tekuće i operativno poslovanje, to su ova izvješća koja dođu u HNB ovdje. Već znamo mehanizam. Ranije je netko rekao zašto Odbor za financije i ja vas pitam ali sada kod imenovanja guvernera također se daje mišljenje jer je tako trenutno važeće rješenje. Je li u redu ili nije to je druga priča. Prema tome na tragu tog rješenja vjerojatno je išlo i ovo rješenje onda da se i imenovanje proširenog tima ide tim istim putem, procedurom. Ali u svakom slučaju ovaj Dom, ne netko drugi bez obzira na ono predlaganje ranije koje ide. Unutar toga rješenja koja se, koja HNB izdaje a tu se predlaže da su konačna a tu se u pravilu onda misli na ona prava, kontrole, kontrole banaka i kontrola koje oni imaju pravo nadzora da mogu izdavati rješenja da se onda ne vuku sudski sporovi godinama koji bi imali za posljedicu zapravo blokadu HNB-a. Vjerojatno da to tako i treba ostati i dalje. E sad ovaj drugi blok tema koji, i još jedna misao kod ovog prvog dijela i time bih završio, apsolutno da se zalažemo za potpunu samostalnost, neovisnost i sve ono što se kaže kod HNB-a ali u svakom slučaju da treba povećati stupanj i odgovornost za takvo djelovanje, a onda naravno taj unutarnji ustroj koji će imati za posljedicu i djelovanje i izvješće i odgovornost ovome Domu da može povratno djelovati na rad HNB-a. Ali djelovati na način da ga korigira a ne da mu uređuje ili određuje unaprijed ili dnevno još više unaprijed preventivno da eventualno djeluje na to. Što se tiče vanjskih odnosa apsolutno da ni u kom slučaju ne pada nam napamet odreći se autonomije, monetarne autonomije do ulaska bilo u ove dvije odrednice ulaska ona glava 8. i 9. čini mi se koje bi stupile na snagu tek tada kada se dogodi ulazak u Europsku uniju ili kasnije u Monetarnu uniju da se eventualno sada urede što vjerojatno ponavljam s obzirom da smo postali zemlja član kandidat ni u ovom slučaju ne bi nas unaprijed koštalo odricanja monetarne autonomije ili samostalnosti u tome dijelu. Stoga smatram da veće u ovome trenutku, veću pozornost treba posvetiti odnosima i odgovornosti unutar društva za zajedničku ekonomsku situaciju unutar države. I zato mi predlažemo da ovaj prijedlog ide u prvo čitanje i premijer je podržao bez riječi. Ostavlja se, evo to sad, završio sam s ovim izlaganjem službenim. Podržavamo da to ide u prvo čitanje pa na drugom ćemo vidjeti. Nadamo se da od svih ovih prijedloga i ideja da će još predlagatelj ponešto i ugraditi unutar toga i jednu misao vezano uz sadašnje dvojbe jer su na Odboru danas postavljeno, ovo je sad zapravo dodatak i mimo ovoga. Kaže: «Dobro, ali čekajte mandat završava čini mi se 12. srpnja a što sada s time?» Pa valjda će pravnici ili netko drugi naći nekakvo normalno rješenje. Stoga smo i prihvatili da idemo u drugo čitanje. Pa valjda nećemo biti toliko ludi da ćemo dopustiti u ovim uvjetima, u ovoj situaciji kad je aprecijacijski pritisak ogroman, strahovit, kad se događaju unutar sustava sada, pogotovo tijekom ovih ljetnih mjeseci iznimno značajni zadaci funkcija da se neće dopustiti da niti jednog sata, a ne 24 sata bilo koje rješenje bude bez rješenja, što naravno onda ne može utjecati, jer primjena mogućeg novog zakona će biti na novi način regulirana i pod novim uvjetima. Pretpostavljam da to ne može imati nikakvu posljedicu, niti se smije dogoditi da monetarna vlast prestane funkcionirati u bilo kom smislu. Pa evo, na neki način otklanjajući takve dileme, dvojbe smatram da se treba posvetiti ovome prijedlogu zakona i naći optimalno rješenje koje nadam se kad je konsenzus samo je tehničko pitanje kako nitko od nas i ni jedna stranka ni pojedinac ne bi ustupio monetarnu autonomiju, samostalnost bilo kome dok to ne budemo morali kad prihvaćamo prava i obveze. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HSS-a, gospodin zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Predstavniče Vlade. Pa evo dozvolite nekoliko rečenica. Prvo ću reći da je dobro što smo se vidim gotovo koncenzusom svi složili da ne bi bilo dobro i što je premijer prihvatio da ovaj zakon ide po hitnom postupku i da je opće prihvaćeno načelo da je to ipak prvo čitanje. Moram reći da će mi biti puno lakše govoriti kao čini mi se zadnji predstavnik ispred kluba, jer gotovo da koliko sam pozorno slušao sve predstavnike klubova, gotov da nekih bitnih razlika nije bilo. Pa evo i zadnje izlaganje predstavnika kluba HDZ-a je potvrdio ono što su govorili i prethodnici prije. Mislim da je možda ovdje izuzetno bitno na početku naglasiti što mi želimo, što mi hoćemo i što smo mi mogli iščitati iz onoga što je bilo izvješće HNB-a. Ja ne bih ulazio u neku podrobniju analizu. Što se tiče monetarne financijske suverenosti, ocjene koje su bile rekao bih da je tu bilo možda i određenih političkih dogovaranja u pogledu određenih stvari. No međutim htjeli mi ili ne htjeli priznati sačuvanje monetarne i financijske suverenosti jedno je od najbitnijih nacionalnih pitanja i podsjećajući se na prošlost i davninu, s obzirom da već davno hrvatska lisnica nije u hrvatskom džepu, to smo svi svjesni, s obzirom da ne bih ponavljao one diskusije koje su bile ovdje izrečene vezano uz izvješće HNB-a i svega onog što nam se dogodilo u privatizaciji bankarskog sustava. Mi smo danas tu gdje jesmo. Nažalost u jednoj izuzetno teškoj situaciji. I ja ne bih imao ništa protiv kada bi neki pokazatelji vezano uz određene stvari oko HNB-a i onog njegovog izvješća išli u jednom smjeru pa bih onda se ja založio zašto ne potpuna je autonomija zašto ne pitanje statuta, zašto ne članovi Savjeta i sve ono prihvatio gdje se ovdje govorilo možda i isticalo da mi idemo u Europsku uniju, da postoji Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. No međutim ja mislim da mi svi dovoljno ozbiljno razmišljamo ovdje i da ako već nemamo banke, da ako sada i neće biti nikakvog, ajde ja ću reći nekog normalnog utjecaja na Hrvatsku narodnu banku putem ove najviše zakonodavne institucije koji je Hrvatski sabor. Pa iskreno se pitam da li će možda gotov sve neke stvari vezano uz ovo cjelokupno naše pitanje ići u krivom smjeru. Zato ponovno i sebi i vama postavljam ovdje pitanje suverenosti, one suverenosti koja je bitna za Hrvatsku, one koja bi možda bi bila bitna da pomalo razmislimo da li baš je sve izgubljeno vezano uz hrvatske banke, da li bi neki procesi što se tiče pojedinih banaka, ipak se trebali vratiti možda korak unazad, da li bi možda neke banke, kao što je Hrvatska poštanska, Croatia trebalo ipak usmjeriti u određenom smjeru, da li tu pojedini utjecaji bi trebali prevladati kod nas, da li je naše razmišljanje da u Hrvatskoj nemamo agrobanke baš to što hrvatskoj poljoprivredi treba, evo, to samo nabacujem kao neko razmišljanje. Ili ćemo reći o.k., sve to za nas nije važno. Mi nemamo inflacije, stvar ide u dobrom smjeru. Zadužili smo se toliko da se najvjerojatnije više niti ne možemo zadužiti. Sve to paše ali bojim se ponajmanje hrvatskim građanima. Zato u svakom slučaju mislim da je prvo skidanje ono što mislim pozitivno ocijeniti uz ovaj prijedlog zakona je to što to nije hitni postupak, što je prvo čitanje, što ga svi ovdje zajedno raspravljamo. I ja vjerujem s obzirom na izlaganje svih predstavnika klubova, mislim da je predlagatelju vrlo jasno što mora učiniti. Hrvatska mora zadržati svoju monetarnu suverenost. Pa morao bih reći i najdirektnije utjecati na buduću svoju financijsku stabilnost u svakom pogledu. Pitanje statuta nije samo formalno pitanje. Mislim da su i kolege prije mene to isticale. Statutom se definiraju vrlo jasno mnoge stvari. I bez potvrđivanja statuta u ovom Parlamentu mislim da bi učinili krivi potez. Možemo razgovarati o članovima Savjeta da li su ovo bila najbolja rješenja ili ih treba popraviti. Ali da skratim cjelokupnu priču vezano uz ovo mislim da je bitno da se ostavi da ako utjecaj ovog najvišeg zakonodavnog tijela u Republici Hrvatskoj na HNB, a i onda usmjerenja u kom smjeru treba ići. Bez jasnije rekao bih ukupne politike, pa da ne spomenem tu sad … [[Govornik se ne razumije.]] i mnoge druge stvari koje će znatno drugačije utjecati na ukupnu gospodarsku politiku. Priče o ubrzanom gospodarskom razvoju, o ubrzanom gospodarskom rastu, priče o proizvodnji ostat će nažalost vjerujte samo priče. A vjerujem da smo svi dovoljno odgovorni da nećemo ostati niti jednu minutu, a kamoli li 24 sata bez guvernera HNB-a i mislim da tu odgovornost svi zajedno nosimo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Pojedinačnu raspravu ima gospođa Vesna Škare Ožbolt koje nema pa gubi pravo rasprave. I zaključno, gospodin Ante Žigman, državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, evo ja bih se samo na kraju ustvari htio zahvaliti na konstruktivnim prijedlozima i raspravi od strane zastupnika. Vlada će u svakom slučaju razmotriti sve prijedloge koje su zastupnici danas tijekom ove rasprave istaknuli. Ja ne bih sada ulazio u detaljnu raspravu oko toga, mislim da nema potrebe. Dakle, Vlada će ih uzeti u obzir i do drugog čitanja će ih raspraviti i na određeni način dati svoj prijedlog koji se nadam da će biti na zadovoljstvo svih zastupnika. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu i prekidam ovo današnje zasjedanje. Sutra u 9 i 30 sati započinjemo sa Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, Zakon o šumama … [[Govornik se ne razumije.]] nije odbor raspravio i ovaj cestovni, u vezi prometa također. Hvala lijepa. Vidimo se ujutro u 9 i 30 sati, prijatno vam. SJEDNICA PREKINUTA U 18,37 SATI
Sljedeći je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputiti će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 68 glasova za, 8 suzdržanih i 27 protiv donesen predloženi zaključak. …/Početak nije snimljen zbog tehničkih razloga./… 23. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, drugo čitanje P.Z. br. 390; Predlagatelj zakona je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, pravosuđe, Ustav, Poslovnik i politički sustav, lokalnu i područnu samoupravu. Državna tajnica Ministarstva pravosuđa Snježana Bagić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.