Gospođe i gospodo zastupnici, otvaram 21. sjednicu Hrvatskog sabora. Sve vas srdačno pozdravljam. Kao i predsjednika Vlade gospodina Ivu Sanadera, potpredsjednicu, potpredsjednike i nazočne članove Vlade Republike Hrvatske. Zapisnik 20. sjednice Hrvatskog sabora primili ste na sjednici. Imali li primjedbi na zapisnik? Nema. Utvrđujem da smo usvojili zapisnik sa 20. sjednici. Gospođe i gospodo zastupnici, prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda sjednice. Uz poziv za sjednicu primili ste i prijedlog dnevnog reda. Na sjednici vam je podijeljen konačni prijedlog dnevnog reda. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. U konačnom prijedlogu dnevnog reda pod točkom 13., pod točkama od 18. do 21. i po točkom od 60. do 63. navedeni su zakoni za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku. I to su Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci, s Konačnim prijedlogom zakona. Drugo, prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o operativnoj i strateškoj suradnji između Republike Hrvatske i Europskog policijskoj ureda. Treće, prijedlog Zakona o potvrđivanju Protokola o zabrani uporabe u ratu zagušljivih, otrovnih ili sličnih plinova i bakterioloških metoda ratovanja, s Konačnim prijedlogom zakona. Četvrto, prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o pristupanju Republike Makedonije Srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini, s Konačnim prijedlogom zakona. Peto, prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu, s Konačnim prijedlogom zakona. Šesto, prijedlog Zakona o dopunama Zakona o javnim cestama, s Konačnim prijedlogom zakona. Sedmo, prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, s Konačnim prijedlogom zakona. Osmo, prijedlog Zakona o dopuni Zakona o komunalnom gospodarstvu, s Konačnim prijedlogom zakona. I deveto, prijedlog Zakona o dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske, s Konačnim prijedlogom zakona. O primjeni hitnog postupka kod donošenja zakona pod točkom 2. i 56. odlučili smo na prošloj sjednici. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona? Dobro. Idemo redom. Poštovani zastupnik Anto Đapić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, klub Hrvatske stranke prava ima primjedbu na točku Prijedloga Zakona u izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci Konačnim prijedlogom zakona vezano za hitni postupak. Mi naime držimo da za tu hitnost ne postoji ni jedan valjani razlog tim više što nije ni prošao ozbiljniju javnu raspravu u Republici Hrvatskoj, a sadašnji postojeći Zakon o HNB-u koji Hrvatski sabor usvojio 2001. godine u travnju u potpunosti je usklađen sa tzv. standardima razvijenih država. Prije njegovog donošenja bio je revidiran od strane MMF-a kao odgovarajućih stručnih tijela pri Europskoj uniji te usklađen sa važećim protokolom o Statutu europskih sustava središnjih banaka iako je Republika Hrvatska još uvijek samo kandidat za članstvo u Europskoj uniji te stoga ne postoji niti jedan nacionalni i valjani racionalni i valjani razlog da se sada po hitnom postupku traži izmjena postojećeg Zakona o HNB-u. Mi predlažemo da ovaj Zakon ide u redovitu proceduru i da ovo bude prvo čitanje. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Anto Markov.
Poštovani gospodine predsjedniče, predsjedniče Vlade, članovi Vlade. Klub HSS-a se protivi donošenju izmjena i dopuna Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci po hitnom postupku iz razloga što je to bi trebao biti ako postoji negdje razlog da se ne ide u hitni postupak onda su to ovakvi razlozi, a to je jedna ozbiljna rasprava o Hrvatskoj narodnoj banci jer moguće izmjene mogu poremetiti sada relativno stabilne odnose i jedan zakon za koji je i vladalo uvjerenje da je na tragu svih dostignuća Europske unije i svega onoga o čemu smo govorili ne treba na ovako brz način bez adekvatne podloge, bez javne rasprave koja je trebala dati jasniju smjernicu jer se ovako može iščitati da se radi o nečemu što možda zakonu i ne pripada nego se kroz njega želi na ovakav način riješiti. Prema tome, protivimo se donošenju ovog Zakona po hitnom postupku.
Treće, poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Temeljem članka 205. Poslovnika Hrvatskog sabora klub Hrvatske demokratske zajednice protivi se hitnom postupku Prijedloga Zakona o dopunama Zakona o javnim cestama s Konačnim prijedlogom zakona P.Z. br. 488, Prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima hitni postupak P.Z. br. 494, Prijedloga Zakona o dopuni Zakona o komunalnom gospodarstvu s Konačnim prijedlogom zakona P.Z. br. 501 i Prijedloga Zakona o dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske s Konačnim prijedlogom Zakona P.Z. br. 502 jer smatramo da ne postoje opravdani državni razlozi za donošenje ovih prijedloga zakona po hitnom postupku prema članku 159. stavku 1. Poslovnika Hrvatskog sabora. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Klub SDP-a protivi se hitnom postupku kod Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci gdje ne postoji ni jedan opravdani razlog naveden u našem Poslovniku da bi raspravljali o zakonu broj 521 po hitnom postupku. Također taj Zakon ne nosi oznaku E, što znači ne radi se o usklađivanju sa europskom zakonodavnom regulativom, a pored svega u samom zakonu bitne su odredbe koje se mijenjaju i mislimo da o tome treba provesti dva čitanja da bi zaista barem kroz Sabor obavili javnu raspravu vezanu za izmjene i dopune Zakona o Narodnoj banci.
Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Ja ću se očitovati o ovome prijedlogu Kluba zastupnika HSP-a, HSS-a i SDP-a i prije svega reći da ima itekako opravdanih razloga, ali otvoreni smo za suglasnost, pa i za suglasnost da se ide u dva čitanja. Koji su razlozi bili koji su naveli Vladu da predloži hitni postupak? Prije svega činjenica da ćemo predložiti i da postoji ono šta smo i očekivali jedan široki dali i potpuni konsenzus oko nastavka mandata guvernera Narodne banke i smatrali smo da bi bilo dobro da i po novom zakonu, a prije svega odnosi se na, taj novi zakon možda jedna od izmjena je da tri dosadašnja člana vanjska budu sad iznutra, prema tome da se starta, da u novi mandat guverner starta i sa novim zakonom. To je bila ideja, znači ima opravdanih razloga. Ali budući da se može i za koji mjesec, znači ako drugo čitanje bude na jesen da se može ići po tom zakonu mi iz Vlade, ako je to cijena da postignemo konsenzus oko ovog prevažnog pitanja Narodne banke i guvernera mi iz Vlade, a i iz HDZ-a ćemo pristati na drugo čitanje. Pa evo ja pristajem na to, ali po cijenu onda da zaista obavimo ozbiljnu raspravu i da oko toga postignemo konsenzus.
Ja ću to uzeti da je povučen prijedlog za donošenje zakona po hitnom postupku. Idemo na glasovanje. Molim uključimo se. Dame i gospodo, molim uključite se. Hvala. Kvorum. 81 zastupnik i zastupnice, ima kvorum. Idemo na glasovanje o primjeni zakona po hitnim postupcima. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci ide u dva čitanja. Drugo, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju sporazuma o operativnoj i strateškoj suradnji između Republike Hrvatske i europskog policijskog ureda. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? 78 za, 3 suzdržana, 2 protiv. Ovaj zakon ide u dnevni red po hitnom postupku. Treće, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Protokola o zabrani uporabe u ratu zagušljivih otrovnih ili sličnih plinova i bakterioloških metoda ratovanja. Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 77 glasova za i 5 suzdržan. I ovaj zakon uvršten je u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora o pristupanju Republike Makedonije srednjeeuropskom ugovoru o slobodnoj trgovini? Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 76 glasova za i 7 suzdržan i ovaj zakon ide po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu? Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 30 glasova za, 4 suzdržana i 45 protiv. Ovaj zakon nije uvršten u dnevni red po hitnom postupku. To je inače bio prijedlog zakona Vlade. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o dopunama Zakona o javnim cestama koji je predložio Klub zastupnika HSP-a? Molim, uključimo se. Molim glasovati. To je bio prigovor na ovaj prijedlog zakona po hitnom postupku. Rezultat? 21 za, 15 suzdržanih, 47 protiv. Ide u prvo čitanje. Treće, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima? Bio je prigovor na ovaj prijedlog zakona po hitnom postupku. Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 10 glasova za, 7 suzdržanih, 65 protiv. Ide u prvo čitanje. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o dopuni Zakona o komunalnom gospodarstvu? Tu je bio isto prigovor na hitnost postupka. Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 15 za, 3 suzdržana, 62 protiv. Ide u prvo čitanje. I konačno, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske? Bio je isto prigovor na hitnost postupka. Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 16 za, 2 suzdržana, 62 protiv. Ide u prvo čitanje. Pisanih prigovora na dnevni red koji sam predložio uz poziv za sjednicu nije bilo te se taj dnevni red sukladno članku 203. stavak 4. Poslovnika smatra usvojenim. Gospođe i gospodo zastupnici, dnevni red je utvrđen. Ako se slažete kao inače da ne čitam cijeli dnevni red nego samo da objavim da je utvrđen dnevni red onako kako je predložen sa izmjenama u konačnom prijedlogu dnevnog reda. Suglasni? Dnevni red utvrđen. Gospođe i gospodo molim uključimo se da utvrdimo kvorum. Rezultat? 91, imamo kvorum. Možemo dalje nastaviti. Sukladno članku 204., stavak 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 21. sjednice sljedećim točkama: 1. Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu zajedno sa prijedlozima svih onih planova, 2. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna RH za 2006. godinu, drugo čitanje, 3. Prijedlog zakona o predmetima opće uporabe s konačnim prijedlogom zakona, P.Z.E. broj 523, hitni postupak, 4. Prijedlog zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, 5. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika, hitni postupak, 6. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona, drugo čitanje, 7. Prijedlog dugoročnog plana razvoja oružanih snaga RH 2006. do 2015., 8. Prijedlog smjernica za primjenu ugovornih oblika javno-privatnog partnerstva i 9. Prijedlog odluka o imenovanju zamjenica pravobraniteljice za djecu. Sukladno članku 205. Poslovnika određuje da se najprije određuje da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Kod Prijedloga zakona o predmetima opće uporabe s Konačnim prijedlogom zakona nosi oznaku P.Z. kao primjenu hitnog postupka, ne glasujemo. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona? [[Upadice se ne razumiju.]] Molim? [[Upadica: Pa ne znamo o čemu se radi.]] Ne znate o čemu se radi? O, pa o primjeni hitnog postupka [[Upadice se ne razumiju.]] Polako, polako, polako. O primjeni hitnog postupka je Zakon o predmetima opće uporabe. To je, slušajte pa ćete čuti o čemu se radi [[Upadice se ne razumiju.]] Zakon o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj. To je isto za primjenu hitnog postupka [[Upadice se ne razumiju.]] Ti su zakoni danas došli i danas se [[Upadice se ne razumiju.]] Danas, nemojte molim vas govoriti nije točno kada sam ih ja malo prije zaprimio i poslao u proceduru. I poslao u proceduru na umnožavanje. Te prijedloge zakona [[Upadice se ne razumiju.]] Molim ima li prijedloga, prigovora na uvrštavanje? Polako. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Da li prijedlozi zakona koji se predlažu za hitni postupak zadovoljavaju uvjete propisane u Poslovniku ne mogu reći jer zakon nisam dobio. Ni jedan od predloženih zakona za hitni postupak niti nam je poznat sadržaj. Predlažem da dopunu dnevnog reda napravite onda kada zastupnici i klubovi zastupnika dobe predložene zakone koje predlažete da se uvrste na dnevni red. U protivnom ne samo da ne možemo prihvatiti dopunu dnevnog reda nego ću to morati nazvati onako kako je da se zapravo radi o silovanju dnevnog reda.
Što se tiče silovanja dnevnog reda silovanja neće biti niti dnevnog reda niti bilo koga drugoga. A budući da stavljate prigovor ja kažem da su ti zakoni malo prije dostavljeni meni i ja sam ih uvrstio u raspačavanje. Budući da stavljate prigovor da ne želite odlučivati o tome da se ti zakoni uvrštavaju u dnevni red, ta dva zakona onda ih sada neću ni predlagati u dopunu dnevnog reda nego u utorak [[Upadice se ne razumiju.]] Ali na to ne mora, ali zato možete mirno reći. Ne morate, ne morate za to, za to nije nužna jedna opća veselost. Dobro. Da. Dobro. U pogledu ovih drugih tri prijedloga… Molim vas! Da, hvala lijepo na, radujem se, opće se radujem vašem dolasku obostranom. Dnevni red je utvrđen. Ovo ide, dopuna ide kao što smo prihvatili. Gospođe i gospodo zastupnici, idemo glasovati. Molim vas, uključimo se da utvrdimo kvorum. Molim rezultat? 81 je nazočan, imamo kvorum. Možemo glasovati. Sukladno članku 204. stavak 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 21. sjednice sljedećim točkama. Prijedlog zakona o predmetima opće uporabe s Konačnim prijedlogom Zakona, P.Z.E., br. 523. Drugo, Prijedlog zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak. Treće, Prijedlog zakona o dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak. Četvrto, Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt dovršenja autoceste Rijeka-Zagreb, hitni postupak. Peto, Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju za nacionalni PHAR program za 2005. godinu između Republike Hrvatske i Europske komisije, hitni postupak. Šesto, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu, hitni postupak. Sedmo, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, hitni postupak. Osmo, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, drugo čitanje. Deveto, Konačni prijedlog Zakona o obveznom zdravstvenom osiguranju, drugo čitanje. Deseto, Konačni prijedlog Zakona o dobrovoljnom zdravstvenom osiguranju, drugo čitanje. Konačni prijedlog Zakona o zdravstvenom osiguranju zaštite zdravlja na radu, drugo čitanje. I Konačni prijedlog Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje, drugo čitanje. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona? Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani predsjedniče, u ime Kluba SDP-a tražim da se skine hitni postupak s Prijedloga zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj zato jer nije ispunjena niti jedna poslovnička odredba za hitni postupak. Drugo, predviđeno je da Zakon stupa na snagu danom objave u Narodnim novinama, a ne 8 dana od objave, što jednako tako ne vidimo nikakvu opravdanost za to. I treće, nalazimo se u prvoj četvrtini mandata u jedinicama lokalne samouprave, a ova izmjena Zakona će uvjetovati da se u 18 jedinica lokalne samouprave održe izvanredni izbori za predstavnička tijela, što jednako tako ne vidimo nikakvu opravdanost. Stoga tražimo da ide u prvo čitanje ovaj Zakon.
Hvala. Ima li još? Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče. Također u ime Kluba Hrvatske stranke prava protivimo se hitnom postupku kod svih ovih zakonskih tekstova. Znamo i sami što nam donosi hitan postupak, poglavito kad je riječ o sjednicama, kad dolazi redovna stanka onda se na mala vrata stavljaju razno razna rješenja i odredbe, a prema tome uvijek plediramo da se … /Govornik isključen, pa naknadno uključen./ većinu zakonskih tekstova donosimo u redovnoj proceduri i redovnom postupku jer ni sami ne znamo o čemu odlučujemo i što donosimo. Hvala.
Na koji prijedlog zakona stavljate primjedbu o hitnom postupku?
Na sve ove što ste pročitali po hitnom postupku.
Sve? Dobro. Pa idemo onda redom. Kod Prijedloga zakona o predmetima opće uporabe s Konačnim prijedlogom Zakona koji nosi oznaku P.Z.E. o primjeni hitnog postupka ne odlučujemo. Prvo ćemo sad glasovati u pogledu ovoga Prijedloga zakona koji je stavljen prigovor za primjenu hitnog postupka. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj? Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 66 glasova za i 24 protiv i ova je prihvaćena primjena hitnog postupka. Drugo, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o dopunama Zakona o obvezama i pravima državnih dužnosnika. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? 73 glasa za, 2 suzdržana, 12 protiv. I ovaj Zakon ide po hitnom postupku. Treće, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt dovršenja autoceste Rijeka-Zagreb. Molim uključimo se. Glasovati? Rezultat? Sa 81 glas za, 2 suzdržana, 5 protiv i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Četvrto, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju sporazuma o financiranju za nacionalni PHAR program za 2005. godinu između Republike Hrvatske i Europske komisije? Uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 83 glasa za, 2 suzdržana, 4 protiv. I ovaj Zakon ide po hitnom postupku. Peto, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu? Rezultat? 77 glasova, 2 suzdržana, 9 protiv. I ovaj Prijedlog zakona ide po hitnom postupku. I tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima? Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 74 glasa za, 3 suzdržana i 13 protiv i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Ima li tko od zastupnika primjedbi na uvrštenju u dnevni red ostalih predloženih točaka? Nema. Gospođe i gospodo zastupnici, dopuna dnevnog reda je utvrđena. Sukladno članku 204. stavak 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 21. sjednice točkom jednom Prijedlog odluke o Nacionalnom vijeću za praćenje provedbe nacionalnog Programa suzbijanja korupcije. Predlagatelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Ima li tko od zastupnika primjedbu na uvrštenje ove točke u dnevni red? Nema. Dopuna dnevnog reda je utvrđena. U 14,00 sati predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Petar Selem zakazao je sjednicu odbora u dvorani Ivana Mažuranića, 84. soba prizemlje. A sad bi dame i gospodo prekinuli sjednicu. Nastavak u 15,00 sati sa raspravom o paketu zdravstvenih zakona. Na redu je Klub zastupnika PGS-a, SBHS-a i NDS-a. STANKA U 13,52 SATI.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pitat ću ministricu pravosuđa gospođu Lovrin. Gospođo ministrice, mi smo nedavno ovdje prihvatili izmjenu Zakona o sudovima u kojoj piše da se prilikom imenovanja sudaca a sukladno Ustavnom zakonu mora voditi računa o zastupljenosti manjina. U međuvremenu išlo je imenovanje sudaca u Općinskom sudu u Ozlju i tamo se gospodin Mirić pozvao na svoju nacionalnu pripadnost kao jedan od kriterija za imenovanje. Državno sudbeno vijeće je odbilo. Prije toga kažem, na listi koju ste vi potpisali i na listi koju je Odbor za pravosuđe potpisao bili su svi kandidati. Državno sudbeno vijeće odbilo je ovog kandidata pa on se žalio Upravnom sudu i tu dolazim do antologijskog obrazloženja. U presudi Upravnog suda piše, najprije jedna mala pouka, piše: "Nacionalna pripadnost i manjinska pripadnost nije istoznačna." A onda poslije toga piše: "Čovjek se pozvao na nacionalnu pripadnost a nije se pozvao na manjinsku pripadnost. Prema tome, on onda postaje kandidat kao i svi drugi i nije mu uvaženo to pozivanje za proporcionalnu zastupljenost." Ja vas pitam što ćete i hoćete li nešto učiniti da se zaštiti provođenje Ustavnoga zakona?
Ministrica pravosuđa Ana Lovrin. Izvolite.
… /Govornica je naknadno uključena./ … predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Svakako da će Ministarstvo pravosuđa učiniti sve što je u njegovoj nadležnosti da bi se dosljedno provodio kako Zakon o sudovima tako i Zakon o državnom sudbenom vijeću i Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina. Krajem prošle godine prihvaćen je ovdje u Saboru i Zakon o državnom sudbenom vijeću i Zakon o sudovima. Zakon o državnom sudbenom vijeću se poziva na primjenu Zakona o sudovima koji govori o razmjernoj zastupljenosti pripadnika nacionalnih manjina među sucima sukladno Ustavnom zakonu o pravima nacionalnih manjina. Što se tiče konkretnog slučaja izbora suca u Općinskom sudu u Gvozdu prvi oglas raspisan je na zahtjev predsjednika toga suda u svibnju 2004. godine. Tada imenovani sudac nije stupio na dužnost. Stoga je ponovljeni oglas objavljen u veljači 2005. godine i Državno sudbeno vijeće odabralo je između 6 kandidata gospođu Katarinu Žuks, ... [[Govornica se ne razumije.]] savjetnicu u Općinskom sudu u Sisku. Ja ovdje moram napomenuti da je izbor i imenovanje sudaca u nadležnosti Državnog sudbenog vijeća. Državno sudbeno vijeće je tijelo koje bira i imenuje Hrvatski sabor. Stoga Ministarstvo pravosuđa nad njim nema ingerencije. Želim naglasiti da je počet postupak, započeti postupak imenovanja suca u ovom sudu je prije stupanja na snagu Zakona o sudovima i Zakona o Državnom sudbenom vijeću. Inače Ministarstvo pravosuđa provodi tehnički dio pripreme za imenovanje sudaca. Dakle formira listu kandidata koji ispunjavaju uvjete i prosljeđuje ih Sudačkom vijeću, a potom Državnom sudbenom vijeću. Ono što svakako će ubuduće biti svaki puta prigodom imenovanja sudaca, ukoliko se kandidat pozove na pripadnost nacionalnoj manjini sukladno Zakonu o sudovima Ministarstvo pravosuđa će to notirati i proslijediti Državnom sudbenom vijeću sukladno Zakonu.
Štovani zastupnik Ratko Gajica.
Ja vama zahvaljujem na odgovoru gospođo ministrice. Natječaj jeste oglas išao prije izmjene Zakona o sudovima. Ali mnogo kasnije nego što je prihvaćen Ustavni zakon. Ja sam nezadovoljan zbog dvije poruke. Jedna je Državnog sudbenog vijeća koje poručuje: «Ustavni zakon za nas ne vrijedi.» I druga poruka iz ovog, ljudi koji su potpisali ovo obrazloženje koje sam ovdje citirao. Ta poruka je zapravo: «Mi smo vam sistem. Ja sam vam sistem.» Te su poruke takve da zaista proizvode nezadovoljstvo. Ja bih vas molio pisani odgovor da bude pisanoga traga. Zahvaljujem.
Hvala. Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Pitanje je upućeno premijeru Sanaderu. Na «Aktualnom satu» u siječnju ove godine pitala sam vas za opravdanost odluke Vlade kojom ste «Kamen Ingradu» na vaše osobno inzistiranje mimo javnosti oprostili 36 milijuna kuna. Tada ste mi uz dosta uvreda odgovorili da je vaš uvjet bio citiram: «da se osiguraju radna mjesta 700 ljudi koji tamo rade». Trenutno u «Kamen Ingradu» više nema zaposlenih. Država je ostala bez 36 milijuna kuna. Požeška županija bez 105 milijuna kuna. Radnici bez radnih mjesta i plaća za zadnjih nekoliko mjeseci. Gospodine Sanader moje pitanje glasi: kako ćete sada osigurati kruh za 700 obitelji u Velikoj? Možda ćete otvoriti podružnicu POA-e pa ih sve zaposliti kao nužni kadar u državnoj upravi i smatrate li i dalje da je odluka o oprostu dugova bila moralna budući da ste dugove oprostili samo «Kamen Ingradu»?
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Gospođo zastupnice moj odgovor je ovakav: mi danas mislimo isto o Kamen Ingradu i o ljudima koji trebaju tamo raditi, o zaposlenicima, o tom području kao što smo mislili i prije godinu dana. Razlika je u tome što vi ne mislite isto. Jer dok je na vlasti u toj županiji bila jedna opcija onda ste bili protiv toga. A sad kad je druga opcija onda ste za to. Za razliku od vas mi smatramo da i danas treba pomoći tim ljudima.
Poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Gospodine Sanader ja mislim jednako prije godinu dana i sada o svemu tome zbog toga što mislim da je vaša odluka o 36 milijuna kuna oprosta «Kamen Ingradu» bila nemoralna. A s druge strane što se tiče ovih 700 ljudi pa o kojim ljudima vi govorite i o kojoj brizi za njihova radna mjesta kada 700 ljudi danas nema radno mjesto i ne dobiva plaću, a vi ste 36 milijuna kuna poreznih, novca poreznih obveznika dali privatniku … /Govornica je isključena./ … vlasniku Vladi Zecu, a ne radnicima jer su radnici danas bez radnih mjesta gospodine Sanader. To sam vas pitala.
Poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici ja imam pitanje za predsjednika hrvatske Vlade. Novi Prostorni plan Republike Srpske planira nastavak aktivnosti na realizaciji projekta Gornji horizonti što znači prevođenje voda sa kraških polja iz sliva Neretve u sliv Trebišnjice i gradnju hidroelektrane Nevesinje i hidroelektrane Dabar i usmjeravanje voda njihovih u Bilečko jezero. To znači zapravo katastrofu za dolinu Neretve. Znači manjak pitke vode u dolini Neretve i salinizaciju ... [[Govornik se ne razumije.]] odnosno postupno pretvaranje delte Neretve u veliku slanu pustinju sa katastrofom za poljoprivredu u dolini Neretve. Gospodine predsjedniče Vlade ovakav postupak Republike Srpske je kršenje ugovora između Vlade Hrvatske, Vlade Bosne i Hercegovine o uređenju vodno-gospodarskih odnosa. On je kršenje direktive 60 i 2000.-te Europskog parlamenta i Europske komisije ali je kršenje i Međunarodne konvencije o zaštiti i uporabi prekograničnih vodotoka i međunarodnih jezera. Zašto hrvatska Vlada ne reagira na ovakovo eklatantno kršenje niza konvencija i međudržavnih ugovora između Hrvatske i Republike Bosne i Hercegovine ili se tolerira to da se Republika Srpska ponaša kao država u državi i da može na svoju ruku kršiti niz konvencija koje su u konačnici na veliku štetu Hrvatske, naših eko sustava i naše poljoprivrede. Dakle zašto hrvatska Vlada ne reagira odnosno kada će reagirati? Hvala.
Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Ovo drugo pitanje je bilo pravo kako će reagirati? Reagirat ćemo sigurno primjereno. Znači onako kako to se od nas i očekuje i jer želimo zaštititi nacionalni interes a delta Neretve je apsolutno od nacionalnog interesa. Međutim ja bih se osvrnuo na jedan drugi dio vašeg pitanje gdje ste u pravu. Je li Republika Srpska djeluje neovisno o središnjim vlastima države Bosne i Hercegovine? Očigledno da. Zašto? Vjerojatno, vjerojatno, ovo nije nikakvo opravdanje, ali je činjenica da se nalazi Bosna i Hercegovina u izbornoj kampanji i vjerojatno treba nekim radikalnim ekstremističkim potezima pridobiti neke birače. U svakom slučaju mi ćemo reagirati na primjeren način i zaštititi dolinu Neretve.
Poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Problem je višeznačan. Naime, Europska unija s jedne strane financira zaštitu Delte, a s druge strane gradnju ovih brana financiraju firme iz Europske unije. Mi smo istodobno gospodine predsjedniče Vlade ratificirali Ugovor o energetskoj zajednici koji bi trebao i ovakve stvari regulirati, ali očito je da ste se poskliznuli već na prvom koraku.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovani gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, namještanjem natječaja zaključili ste ugovor sa slovenskom tvrtkom Diakor vektor te ste tako na taj način tu slovensku firmu uveli u poslove s Promalom, tj. TLM-om. Prevareni hrvatski poduzetnici svoju su pravdu potražili na ulici, a ustrašeni njihovim bijesom, revoltom, a svjesni da je javnost na njihovoj strani jer su ovi ljudi bili potpuno u pravu vi ste jednostavno raskinuli taj štetan ugovor. Sada potpredsjednik Vlade, gospodin Polančec u tajnosti pregovara sa odvjetničkim timom te tvrtke Dijakor vektor radi obeštećenja te firme sada zbog jednostranog raskida tog ugovora. Recite molim vas, koliko će sada hrvatske poreznike koštati ta vaša rabota?
Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanadrer.
Gospođo zastupnice, uza svo dužno poštovanje za koje vam jamčim da imam prema vama moram reći da niste sa ovim pitanjem pogodili u sridu što bi se reklo u Sinju, a i šire. Prije svega, nije Vlada raskinula taj ugovor nego uprava poduzeća i mi smo odavno već izašli iz socijalizma gdje se, gdje centralni komitet ili netko u Zagrebu odlučuje i onda to firme moraju slušati. Mi živimo u slobodnoj, demokratskoj zemlji u kojoj poduzeća imaju svoje uprave, imaju svoja upravna vijeća, nadzorne odbore i oni donose odluku. Prema tome, na ovo pitanje uopće nemam namjeru odgovoriti jer nije upućeno na pravu adresu.
Zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Zašto potpredsjednik Polančec onda sada pregovara sa odvjetničkim timom? Ma gospodine premijeru, korupcijske afere od početka opterećuju ovu Vladu – Liburnija, Behtel, Kamen Ingrad itd. Onda ne treba čuditi da smo upravo potonuli i da nas je prekrio val korupcijski iz kojeg će se Hrvatska teško iskobeljati, iz kojeg će Hrvatska teško izroniti. Evo sada najnovije istraživanje Međunarodne udruge o konkurentnosti šezdeset i jedne tranzicijske zemlje. Hrvatska je gospodine premijeru zauzela sramotno 59 mjesto upravo.
Poštovani zastupnik Šemso Tanković.
Hvala gospodine predsjedniče. Moje pitanje upućujem ministru Kirinu. Kada sam 2004. godine negdje na početku svojega saborskog mandata obišao neke općine u Hrvatskoj zanimalo me je zastupljenost pripadnika nacionalnih manjina … [[Zbog predsjednikovog zvona govornik se ne razumije.]] odnosno u ovom slučaju u Ministarstvu unutarnjih poslova i bio sam iznenađen da u nekim općinama broj pripadnika nacionalnih manjina, navest ću samo neke općine Vojnić, Cetingrad, Topusko itd. je ravan nuli. Tom prigodom kada sam razgovarao sa Ministarstvom unutarnjih poslova rečeno mi je da će se raditi na promjenama i na poboljšanju nacionalne strukture u Ministarstvu unutarnjih poslova. Sa žalošću dobivam sa terena informacije da i onaj mali broj Bošnjaka koji je bio u policiji postupno se eliminira. Navest ću samo primjer Vukovarsko-srijemske županije, Marofa itd. Mene doista zanima što vaše ministarstvo čini da nacionalna struktura u općinama, gradovima odgovara barem približno nacionalnoj strukturi stanovništva iz popisa 2001. godine. Hvala lijepo.
Ministar unutarnjih poslova. Izvolite.
Poštovani zastupniče, htio bih vam upravo odgovoriti na ovo pitanje. Prvo bih vam htio demantirati u jednom navodu, a to je da se u Ministarstvu unutarnjih poslova diskriminira bilo tko u vjerskoj, po bilo kakvoj drugoj pripadnosti. Jer upravo Ministarstvo unutarnjih poslova je dužno se brinuti za zaštite ustavnih prava svih građana Republike Hrvatske. A ako imate bilo kakvo takvo saznanje, javno ste ovdje izrekli molim vas da nam dostavite taj podatak i mi ćemo u svojim službama to vrlo rado istražiti jer mi smo u nekoliko ovih zadnjih mjeseci uložili puno truda u suradnji i sa Europskom komisijom ili Međunarodnom zajednicom upravo da bi popravili stanje na područjima, a naročito na područjima gdje su bila ratna djelovanja. Svjesni smo činjenice da sada u slijedećem razdoblju zbog uspostave Schengena, tj. ulaska Hrvatske u Europsku uniju morat ćemo imati veći broj i graničnih policajaca. Pa normalna je logika stvari da ljudi koji rade kao policija u zajednici, da su policajci i granični policajci upravo budu iz mjesta stanovanja i sukladno toj strukturi stanovništva popunjavat će se i policijske uprave. Ali opet, ne robujući brojevima, nego stvarnim potrebama. Tako da se može očekivati i veći broj pripadnika nacionalnih manjina. Ono što bih htio istaknuti sada u popunjenosti što se tiče samog Ministarstva unutarnjih poslova i to je jedna javna činjenica koju moram ovdje istaknuti. Masu djelatnika, policijskih službenika ne želi se nacionalno opredijeliti ili deklarirati i oni i mi zbog toga ne osuđujemo. Ali onaj dio što se kod nas vodi u evidencijama koji su se nacionalno opredijelili taj postupak se vodi. Za sada, prema broju, najveći broj pripadnika nacionalnih manjina u MUP-u upravo se nalazi iz redova Srpske nacionalne manjine i Bošnjaka i Muslimana. Ono što bih htio reći je to da u slijedećem razdoblju Ministarstvo unutarnjih poslova izvršit će popunjavanje svojih redova i ono što mi vapimo i tražimo i u razgovoru sa nekim saborskim zastupnicima upravo nam trebaju pripadnici Romske manjine, a naročito kada se radi o jezičnoj raznolikosti jer nam to uvelike olakšava rad na područjima gdje određena nacionalna manjina prebiva. Evo odnosi se evo konkretno reći ću na Rome, Albance i ostale pripadnike nacionalnih manjina. MUP je raspisivanjem natječaja uveo olakšani pristup navedenih manjina u Ministarstvu unutarnjih poslova ali ćemo sada u slijedećem razdoblju mi uz pomoć i saborskih zastupnika ali i uz pomoć lokalne samouprave gledati da dobar dio ljudi stavimo kao djelatnike Ministarstva unutarnjih poslova kako bismo olakšali rad policije na tom području. Navest ću primjer Čakovca jer tamo na području Međimurske županije, evo u razgovoru sa zastupnikom Lesarom upravo taj problem se nameće i mi ga moramo riješiti. Jer to nam uvelike rješava troškove i zbog toga što su ljudi koje žive na tom području osjećaju veću sigurnost ako se radi o pripadnicima njihovog naroda. Htio bih samo reći, ali ono što je vrlo bitno, mi danas još jedanput ponavljam, nema nikakve diskriminacije prema bio kome. I te tvrdnje odbacujem, jer stvarno se ulaže puno truda i vremena, a koliko je to tako možete vidjeti po izvješćima starih komisija i Europske komisije koje prate Ministarstvo unutarnjih poslova.
Poštovani zastupnik Šemso Tanković.
Pa vi ste gospodine ministre u vašem odgovoru indirektno priznali da je nažalost moja briga itekako dobrano u pravu. Naime, sami ste rekli da dio pripadnika nacionalnih manjina ne želi se nacionalno izjašnjavati. Pa nemojte biti, nemojmo biti djeca, to je najbolji znak da nešto tu ne štima. S druge strane, ja sam jučer imao razgovor, došao mi je čovjek sa imenom i prezimenom i rekao mi je natjecao sam se tu i tu, primljen sam, rečeno mi je mora Zagreb potvrditi, potvrditi Zagreb mora taj moj, taj izbor i dobio sam negativan odgovor. Ja vam mogu izrijekom, gospodine ministre, dati nekoliko primjera gdje jasno se govori da je, da postoji diskriminacija prema nekim nacionalnim manjinama. Hvala lijepo. I tražim molim pismeni odgovor.
Poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani premijeru, članovi Vlade. Moje je pitanje upućeno ministru Kalmeti. Gospodine ministre, htjela bih vas podsjetiti na činjenicu da od ukupnog broja turista koji dolaze u Republiku Hrvatsku 60% turista ulazi cestovnim graničnim prijelazima Pasjak i Rupa. A samim time onda moraju proći preko riječkog prometnog pravca. Druga činjenice je, gospodine ministre, da po ovoj nazivi Riječkoj zaobilaznici koja je jedna od najopterećenijih prometnica u Republici Hrvatskoj sa prosječnim dnevnim prometom od 32 tisuće vozila, a taj je promet u turističkoj sezoni naravno i dvostruko veći. Zato moje pitanje glasi, kada će Vlada donijeti odluku o kapitalnoj investiciji i o rokovima izgradnje drugog kraka Riječke zaobilaznice Diračje-Orehovica?
Ministar Božidar Kalmeta. Izvolite.
Gospođo zastupnice, Vlada je takvu odluku davno već donijela, i to na svojoj sjednici krajem 2004. godine kad je usvojen i četverogodišnji plan održavanja i izgradnje javnih cesta u Hrvatskoj, gdje je predviđena izgradnja tzv. Riječke zaobilaznice. Ovo sve što sve vi kazali apsolutno stoji, da je, da kroz taj, da kroz cestu dođe i do 60% turista u našu zemlju, da je to jedna od najopterećenijih dionica cesta u Hrvatskoj. I zbog toga se pristupilo sustavnom rješavanju tzv. Riječke zaobilaznice. I radovi na velikom dijelu i na dijelovima te obilaznice su u tijeku. Neki dijelovi će biti pušteni u promet već sada u srpnju ove godine. A što se tiče same dionice koju vi spominjete Orehovica-DIrači i to druga faza, mogu vam kazati da su tu radovi na izgradnji podvožnjaka, nekoliko podvožnjaka već počeli i da će se oni jasno nastaviti u kontinuitetu dok ta dionica ne bude gotova u punom profilu, kao što je to i predviđeno planom izgradnje i održavanja javnih cesta u Republici Hrvatskoj. Prema tome, radovi su tu već započeli. Oni teku neometano, teku po planu i ta dionica će biti završena u puštena u promet u predviđenom roku.
Dorotea Pešić-Bukovac. Izvolite.
Pa ja ne mogu nikako biti zadovoljna, jer nisam dobila rokove. Ja znam da su čvori Draga, Sveti Kuzan i Režica da će biti pušteni ovog srpnja u promet. Međutim, Riječka zaobilaznica u ovom dijelu u ovoj dionici u kojoj sam spominjala niti ima predviđenih novaca, niti rokova, a radovi su samo u tragovima. Ja vas moram podsjetiti da prije mjesec dana, odnosno u ovih zadnjih mjesec dana su bile dvije saobraćajne nesreće u toj dionici i da je sam promet bio preusmjeren kroz Grad Rijeku i da je u Rijeci bio kolaps. I mene zanima kada će ova Vlada napustiti poziciju … [[Zbog predsjedničkog zvona, govornik se ne razumije.]] sve one koji nisu sljedbenici vaše političke opcije, jer se grade zaobilaznice sa ispod 10 tisuća vozila dnevno prometa, a ovdje gdje ima 32 tisuće vozila dnevno se ne grade zaobilaznice, a praktički je to postala jedna gradska cesta.
Poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Vlade. Ulazak Republike Hrvatske u NATO vrlo je važan vanjskopolitički, ali i obrambeni cilj Republike Hrvatske. Radi ostvarenja tog cilja Vlada intenzivno radi na provedbi Godišnjeg nacionalnog plana za 2005. i 2006. kojim je predviđena provedbe političkih, gospodarskih i obrambenih reformi. 29. svibnja 2006. godine u Bruxellesu je održan sastanak izaslanstva Vijeća sjeverno-atlantskog, Sjevero-atlantskog vijeća i Republike Hrvatske na kojem je razmotrena provedba reformi u četvrtom ciklusu Godišnjeg nacionalnog plana za 2005. i 2006. godinu. Naše izaslanstvo predvodila je gospođa ministrica vanjskih poslova Kitarović i gospodin ministar Rončević. Pitanje bi uputio gospođi ministrici vanjskih poslova gospođi Kitarović. Kakva je vaša ocjena toga sastanka i kakva su naša daljnja očekivanja u postupku približavanja NATO-u?
Ministrica vanjskih poslova i europskih integracija, Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Poštovani gospodine zastupniče, na sastanku između Hrvatske i Sjeverno-atlantskog vijeća 29. svibnja ove godine kojim je predsjedao glavni tajnik NATO-a gospodin Shefer raspravljeno je o četvrtom ciklusu akcijskog plana za članstvo koje je upravo završen i na jesen ove godine krećemo sa petim ciklusom i s konkretnim zadaćama u području reforme obrambene, obrane i Oružanih snaga Republike Hrvatske. Sastanak rekla bih održan je u vrlo pozitivnom ozračju i mislim da postoji jedan kvalitativni pomak u odnosu na prethodne sastanke kojima sam nazočila. I ovoga puta smo razgovarali uz sve one pohvale koje je Hrvatska dobila za ispunjavanje reformi i razgovarali smo o konkretnim pitanjima ispunjavanju strategijskog razvoja oružanih snaga i drugim pitanjima obrambene reforme. S naše strane izvijestili smo o svemu što je učinjeno o svakom napretku u reformama tijekom 4. ciklusa akcijskog plana za članstvo, znači reformi pravosuđa i državne uprave, povratu izbjeglica, prognanika, povratu imovine, isto tako o sudjelovanju Republike Hrvatske u mirovnim operacijama pod predvođenjem Ujedinjenih naroda i NATO-a, a riječ je sveukupno o 11 mirovnih operacija. Ministar Rončević posebno je izvijestio o reformama u području obrane i o radnom materijalu za dugoročni plan razvoja oružanih snaga za razdoblje 2006. do 2015. godine. Vrlo jasno smo naglasili da od summita ove godine u Rigi očekujemo jasan signal, jasnu poruku i jasan vremenski okvir glede pozivnice u članstvu NATO-a i daljnje dinamike pristupanja kako izvršavanja svih obveza od strane Republike Hrvatske, ali isto tako od strane NATO-a koji mora vrlo jasnu poruku isto tako uputiti i Hrvatskoj i hrvatskoj javnosti. Moram kazati da sam iznimno zadovoljna reakcijama sugovornika i predstavnika država članica NATO-a koji su ocijenili da je postignut veliki napredak u ispunjavanju svih obveza i da zbog toga Hrvatska doista zaslužuje jasan signal, jasnu poruku iz Rige, a neki su saveznici istaknuli i čak da vrlo jasno isticali da je Hrvatska postigla doista najveći napredak od svih država kandidatkinja i da u tom smislu se doista profilira i sve većim tempom i napreduje prema članstvu u NATO-u. Kao jedan od najvećih izazova koji nas čeka na putu u članstvu prema NATO-a izražena je misao da bi trebalo povećati potporu, informiranost hrvatske javnosti o članstvu u NATO-u uključujući i sve one gospodarske i druge sadržajnice, dakle povećanje i stranih ulaganja i broja turista koji će dolaziti u Hrvatsku i to je upravo na što će se i Vlada Republike Hrvatske usredotočiti u razdoblju koje je pred nama kako bi hrvatsku javnost pravovremeno i kvalitetno informirala o NATO-u, ne samo kao o vojnom savezu, nego doista i kao političkom savezu s kojim dijelimo iste vrijednosti demokracije, tržišnog gospodarstva, socijalnih prava i drugo. Dakle, u razdoblju koje je pred nama očekujemo, pripremamo se za summit u Rigi i u Rigi očekujemo vrlo jasno ocjenu napretka koji je Hrvatska postigla do sada i kao što sam kazala jasni vremenski okvir daljnjeg pristupanja. Hvala lijepa.
Zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, zadovoljan sam sa odgovorom gospođe ministre Kolince. Posebno sam zadovoljan što su se razgovori odvijali u tako dobrom ozračju kao i što su od strane izaslanstva sjeveroatlantskog vijeća pozitivno ocijenite reforme koja je provodi Vlada Republike Hrvatske kako na političkom, gospodarskom, obrambenom, a evo rečeno je tu i pravosudnom i svim ostalim programima koje realiziramo radi priključivanja NATO-u. Veseli me i što su očekivanja optimistična i što možemo i dalje očekivati napredak u pregovorima i naravno našim nastojanjima da Republika Hrvatska se uključi u Atlantski pakt. Zahvaljujem.
Poštovana zastupnika Jagoda Majska Martinčević.
Hvala lijepa. Moje pitanje je upućeno ministru kulture mr. Boži Biškupiću i premda je ovo pitanje u jednom drugom obliku već danas bilo na dnevnom redu mislim da ga vrijedi još jedanput postaviti ovako. Donji tok, a osobito delta Neretve svjetski je vrednovano stanište pod zaštitom … [[Govornik se ne razumije.]] , a gotovo je sigurno da će biti uvršteno u naturu 2000. Ovo područje izuzetno je važno i iz gospodarskih razloga jer se uzgajaju kao što znamo velike količine voća i povrća koje hrane 50 tisuća stanovnika toga kraja. Međutim, u posljednje su vrijeme katastrofične vijesti i budućnost donjeg toga rijeke Neretve zajedno sa deltom jer ukoliko se ostvare namjere Bosne i Hercegovine da izgradi sve predviđene hidroelektrane u gornjem toku rijeke bojim se da od svega ovoga neće više u budućnosti biti ništa. Stoga postavljam pitanje ministru kulture što i kako ministarstvo kani poduzeti u svezi s ovim vrlo gorućim problemom? Hvala.
Ministar kulture Božo Biškupić.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo zastupnice kad bi se to i dogodilo stvarno bi nastale dugoročne štete za cijeli ekološki sustav donjeg toka Neretve, ne samo ekološke štete nego kao što ste vi spomenuli gospodarske štete, ali ne samo za ovaj dio Neretve i samog sliva nego čak i za … [[Govornik se ne razumije.]] zaljev jer bi se promijenilo njihovo i odnos aliniteta uopće u tom dijelu i zbog toga Ministarstvo kulture i priprema jedan cijeli projekt da se ovo cijelo donje područje proglasi parkom prirode. Budući da smo mi već ranije čuli da tamo postoje nekakvi planovi koji se zovu gornji horizonti da se izgrade neke hidrocentrale i da se dio toka sliva Neretve preusmjeri prema Trebišnjici mi smo reagirali u razgovoru sa i kako je taj dio donjeg toga rijeke zaštićen … [[Govornik se ne razumije.]] konvencijom, to znači konvencijom o močvarnim područjima iz koje se dijelom financira i od Svjetske banke kad je ovdje bio nazočan pred oko pola godine predstavnik Svjetske banke gospodin … [[Govornik se ne razumije.]] , obavio s njim razgovor i spomenuo sam mu da postoje takve opasnosti i da molim da i oni reagiraju i da oni u tome pomognu ukoliko bi se dogodilo da dođe do realizacije ovakvih projekata. Budući da smo i mi i Bosna i Hercegovina potpisnici iste te konvencije onda smo obavezni naravno i mi, ali naravno i oni isto tako voditi računa o ovom donjem slivu rijeke Neretve. Budući da mi smo isto tako i potpisnici Konvencije o biološkoj raznolikosti mislim da ćemo i tim putem moći reagirati, ali kako smo kažem već otprije i čuli smo da se neki planovi takvi radovi, onda sam ja zamolio da se putem Ministarstva vanjskih poslova, jednim pismom da se putem … [[Govornik se ne razumije.]] uopće ispita zapravo o čemu je riječ, da li takvi planovi postoje da možda eventualno nešto ne prejudiciramo nego da to onda zajedno u suradnji sa stručnjacima iz Bosne i Hercegovine, hrvatskim stručnjacima o tom problemu zajedno porazgovorimo i da pokušamo to sve skupa riješiti. Prema tome, nije točno kao što smo čuli ovdje da nismo, da nemamo … [[Govornik se ne razumije.]] , mi smo već pred pola godine čak reagirali oko tog problema.
Zastupnica Jagoda Majska Martinčević.
Hvala lijepa gospodine ministre, ja sam zadovoljna s odgovorom osobito stoga što mislim da osim ovog gospodarskog pitanja moramo voditi računa o ekološkoj dimenziji ovoga problema jer je Hrvatska jedna od zemalja koja sasvim sigurno tu ekološku svijest njeguje a kada je riječ o tako velikom kompleksu kojim prijeti izrazita opasnost mislim da je dobro da se reagiralo na vrijeme i da će uroditi konkretnim mjerama. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić. Nema ga. Gubi pravo na postavljanje pitanja. Poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Svoje pitanje bih postavio gospodinu premijeru. Svojevremeno dok je HDZ u onim počecima obnašao vlast u našoj županiji i u ostalim županijama u Slavoniji smjene direktora su išle samo sa jednom rečenicom a to je "Vi niste čovjek koji može provoditi tvrdu politiku HDZ-a, zato morate otići.". Takva politika je Slavoniju dovela u svojevrsnu, najblaže rečeno dovela ju je na koljena. Da li sada ova politika Vlade koja se sada dešava, da li ta politika vodi isto tome jer određene županije se nalaze u političkoj izolaciji a određene čak i u političkoj i u financijskoj izolaciji. Svojevremeno ogovarajući na jedno pitanje prije pet, šest mjeseci ovdje najavili ste projekt decentralizacije jer znamo da lokalna samouprava i regionalna samouprava ne mogu bez financijske decentralizacije napraviti ništa i zbog toga je moguća ovakva politička i financijska izolacija. Pa vas pitam da li će se ovakva praksa da pojedine općine, pojedini gradovi i pojedine županije koje ne mogu doći do nikakvih sredstava zbog toga što pripadaju nekakvoj drugoj političkoj opciji, da li će ta praksa završiti i kad ćete pristupiti vašem projektu decentralizacije?
Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader.
Gospodine zastupniče, prije svega molio bih vas da mi kažete. Možete me i uputiti ili doći do mene koje su to općine ili županije koje su u financijskoj ili političkoj izolaciji. Ja za njih ne znam. Politika moje Vlade i nadam se da se tu slažemo je da promičemo i radimo na dobrobit i ravnomjernom razvoju svih hrvatskih županija, svih hrvatskih gradova i svih hrvatskih općina. Ako ima takvih slučajeva onda budite sigurni da to nije dio politike niti dio sustava i da je to apsolutno protivno našoj politici. Ali ja ne isključujem da ih ima. Ne mogu reći kako je u slavonskim županijama koje ste citirali gdje su se prije događale takve stvari da su se političkoj nekoj odluci donosilo. Nadam se da su ta vremena za nama, da su ona prošla i da se o tome na tim načelima više ne donose odluke. Prema tome, ako ima takvih općina ja vas molim ili koja županija da mi kažete i poduzet ću mjere i ispitati sve i ukoliko je takvo stanje ispravit ćemo ga. Drugo, kad je riječ o decentralizaciji da, točno je mi smo najavili, to je naš projekt i još uvijek želimo zajedno sa zajednicom župana odnosno sa gradovima, gradonačelnicima i načelnicima, sa Savezom gradonačelnika i župana zajednički donijeti onaj tip fiskalne decentralizacije jer ovu smo proveli političku decentralizaciju ali fiskalnu decentralizaciju koja je zanimljiva lokalnoj i područnoj samoupravi ali je želimo donijeti na temelju konsenzusa. Vjerojatno ćemo, mi smo se dogovorili jučer sa županija, jučer su bili župani oko javnog privatnog partnerstva i gradonačelnici županijskih središta. Dogovorili smo se da ćemo sličan sastanak u istom sastavu imati na jesen. Jedna od tih tema bi mogla biti i ovo.
Zastupnik Antun Kapravljević. Izvolite!
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Nisam zadovoljan sa odgovorom zato što ne vidim nikakve pomake a rekli ste jedna od tih tema bi mogla biti i ova a niste rekli da će biti. A mogu vam navesti samo jednu općinu. To je općina Đurđenovac i zbog razlike u političkim stavovima do sportske dvorane vjerojatno neće doći nikad ili do onog trenutka dok ih ja ne zamolim da ne šalju više učenike u školu dok im se nekakav pedagoški standard ne postigne. To je recimo to. A što se tiče same ove priče da je politička i fiskalna potpuno jedno i drugo. U ovom slučaju je to jedno i drugo. Jer bez jedne i bez druge, to zajednički treba riješiti.
Poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite!
Hvala. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga Sabora, gospodine premijeru, gospođe i gospodo ministri! Moje pitanje upućujem ministru gospodarstva, rada i poduzetništva gospodinu Branku Vukeliću a ono glasi. Borovo d.d. iz Vukovara univerzalni je sljednik bivšeg kombinata gume i obuće Borovo. Borovo je prije rata imalo 22 tisuće zaposlenih, od toga 16 tisuća u Vukovaru odnosno 18 tisuća u Republici Hrvatskoj. Danas Borovo zapošljava tisuću 150 djelatnika. Veliki problem moguć je najveći je današnji dug Borova d.d. prema državi a on je može se smatrati posljedica rata. On je stvarna ratna šteta a ne eventualna državna potpora. Ratna šteta ukupna je inače procijenjena na 300 milijuna eura. Zato je rješavanje toga i tih ključnih problema, pitanje daljnjeg opstanka kompanije te uvjet rasta, razvoja i novog zapošljavanja. Borovo naime raspolaže jednim brojem nepotrebnih nekretnina izvan tvorničkog kruga. Prenosom tih nekretnina na Hrvatski fond za privatizaciju a u vrijednostu duga oko 70 milijuna kuna skinula bi se fiducija sa ostalih nekretnina. To je jedan od prijedloga Borova. Pitanje je da li i ministarstvo poduzima ili će poduzimati određene korake vezane za rješavanje problema Borovo d.d.?
Ministar gospodarstva, rada i poduzetništva Branko Vukelić. Izvolite!
Hvala. Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora! Da, saborski zastupniče, Ministarstvo gospodarstva i poduzima i poduzimat će i dalje da se riješi problem Borova jer Borovo je važno ne samo za Vukovarsko-srijemsku županiju i tisuću 150 zaposlenih. To je kompanija i tvrtka koje je važna za Hrvatsku državu. Postoji nekoliko problema o kojima ste vi govorili. U nekoliko susreta i radnih dogovora u Ministarstvu gospodarstva dogovoreno je sa upravom da pripremi program restrukturiranja i sanacije. Naime, prijedlog koji je napravljen nije usklađen sa Zakonom o državnim potporama, on mora biti usklađen s time. Instrukcije je uprava dobila. Očekujemo uskoro da se taj program izradi onakav kakav treba biti da bi ga ministarstvo moglo proslijediti u daljnju proceduru. Ono što je problem i što je mogućnost rješavanja problema duga je zasigurno i nekretnine i višak nekretnina koje ima Borovo koje se može iskoristiti u gospodarske svrhe druge u Vukovaru. I meni je drago da postoje već i projekti za korištenje tih nekretnina. Dakle, možemo napraviti dvostruku korist. Zbog toga je ovaj dug od 61 milijun 593 tisuće kuna prema fondu i prolongiran do konca godine kako bi se napravio program restrukturiranja i kako bi se našao model rješavanja tog duga, rješavanja nekretnina koje su višak i opterećuju Borovo, ali i da se te jasno nekretnine stave u gospodarsku funkciju što je zaista moguće. Drugi još jedan problem koji niste spomenuli problem i električne energije priključka, sanacije priključka. Dogovor sa HEP-om je napravljen. HEP priprema projekte. Prva faza realizacije onog dijela koji se odnosi na HEP biti će ove godine. Dakle u ovim narednim mjesecima očekujem da ćemo dobiti izrađen program restrukturiranja koji udovoljava onome što mora biti, a to je Zakon o državnim potporama. Mi ćemo ga proslijediti dalje. Ja sam uvjeren u to da će Borovo do konca godine provesti program restrukturiranja i sanacije jasno uz podršku hrvatske Vlade i da će moći koristiti i ona sredstva koja je ova Vlada, a ministarstvo resorno, ovo kojem sam ja na čelu i provodi za tehnološko unapređenje sredstva od 20 milijuna kuna za tekstilce, kožare i obućare koje smo prošle godine, ove godine i iduće godine ćemo dodjeljivati da onda se i ta sredstva mogu aktivirati u funkciji razvoja daljeg tehnološkog Borova i sigurnosti posla i za ovih 1150 djelatnika a vjerujemo i u budućnosti i za nova radna mjesta. Hvala.
Vladimir Štengl izvolite.
Hvala. Rješavanjem tih problema tvrtka bi jednostavno došla do zraka. Naravno da tamo nitko više ne sanja o 18 tisuća zaposlenih. Dao Bog da je i to realnost, ali realnost je negdje 3 do 3 i pol tisuće. U Borovu postoji i htijenja i znanja za tako … [[Govornik se ne razumije, prekid na traci, zvonjava.]] a šta bi zapošljavanje dodatnog broja značilo za prvenstveno Vukovarsko-Srijemsku županiju mislim da je suvišno govoriti. Obzirom i na vašu nadopunu moga pitanja ja sam izuzetno zadovoljan odgovorom. Hvala.
Poštovani zastupnik Ivica Klem.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani potpredsjednici Vlade i ministri. Pitanje upućujem ministru Kalmeti a odnosi se na završetak zadnje dionice auto-ceste Zagreb-Lipovac odnosno državna granica. Vidim da su pri kraju završni radovi na toj dionici. Interesira me da li će biti prije kraja ugovorenih rokova i završena i da li će prema najavama, neslužbenim najavama otvorenje zadnje dionice auto-ceste Zagreb-državna granica sa Vojvodinom biti, da li će ta cesta službeno biti otvorena 30. lipnja prema najavama? Hvala.
Ministar Božidar Kalmeta. Izvolite.
Zahvaljujem. I na onom prethodnom pitanju koje je postavila uvažena zastupnica ja sam rekao da se program održavanja izgradnje javnih cesta u Republici Hrvatskoj koji je usvojila ova Vlada održava planiranom dinamikom i da se radovi završavaju čak i puno prije roka kao što je to i slučaj ovdje kad je u pitanju ova dionica auto-ceste od Županje do Lipovca. Naime ovih zadnjih 30 kilometara na koridoru 10 auto-ceste koja kroz Hrvatsku prolazi od granice sa Slovenijom pa do granice sa Srbijom, dakle njihov, završetak tih radova bio je planiran za 22.9. ovog mjeseca ove godine. A taj dio auto-ceste će biti pušten u promet prije sezone dakle bit će pušten u promet 30. lipnja što znači da je taj dio auto-ceste završen skoro 3 mjeseca prije nego što je to bilo za, planirano rokovima. Tako da će evo od kraja ovog tjedna a uoči i glavne turističke sezone na tom koridoru koji je inače jako opterećen imat ćemo jednu situaciju da ćemo doista cijeli taj koridorski potez auto-ceste od granice sa Srbijom do granice sa Slovenijom imati dakle u potpunosti izgrađen i to kao što sam rekao skoro tri mjeseca prije roka.
… [[Govornik je naknadno uključen.]] zastupnik Ivica Klem. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine ministre. Uistinu me raduje što smo i prije roka uspjeli riješiti jedan značajan infrastrukturni problem koji je mučio Vukovarsko-Srijemsku županiju jer upravo na tom koridoru su i bile najveće prometne gužve. Poglavito su taj, tu preopterećenost osjećali građani koji žive u istočnom dijelu Vukovarsko-Srijemske županije dakle na samoj granici. Vjerujem da će završetkom auto-ceste se stvoriti i pretpostavke i stvaraju se i za brži gospodarski razvoj istočnog dijela Hrvatske. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Irena Ahel. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Vlade, gospođe ministrice i ministri. Svoje pitanje upućujem potpredsjednici Vlade gospođi Kosoro. Ilegalno oružje u Hrvatskoj još uvijek je itekako prisutno, a nedavno smo nažalost bili svjedoci da je uporabom ilegalnog oružja došlo do stravičnog nasilja u kojem je ubijena mlada djevojka te je ubojica nakon toga i sebi oduzeo život. Kako komentirate tragičan događaj ispred dječjeg doma u Nazorovoj?
Potpredsjednica Vlade, ministrica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo zastupnice, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo, kako komentiram? Pa isto kao i vi, kao cjelokupna hrvatska javnost, zgranuta, užasnuta. Dogodio se užasan, tragičan događaj koji je ponovo upozorio na činjenicu da smo svjedoci obiteljskoga nasilja i na činjenicu da obiteljsko nasilje najčešće je nažalost nasilje nad ženama i nad djecom moramo beskompromisno osuđivati svakodnevno i svakodnevno naravno poduzimati korake za smanjivanje toga zla. Mislim da nasilnici uistinu moraju biti i javno obilježeni, javno prokazani. Prema njima ne smije i ne može biti milosti. Zbog toga je upravo zbog takvog stajališta dakle beskompromisnog gdje se ne pristaje na to da je to nekakav «gentlmentski» delikt, dakle nasilje muškaraca najčešće ponavljam nad ženama ova Vlada je i donijela niz konkretnih mjera. Ja ću nabrojati među ostalim evo strategiju za borbu protiv nasilja u obitelji. To je u ovom dokumentu koji imam evo pred sobom. Tu je i protokol o postupanju u slučaju nasilja u obitelji. Dakle protokol koji obvezuje sva državna tijela posebice Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa i sve druge na konkretne mjere i korake u slučaju kad se dogodi nasilje u obitelji. Dakle ne može se prema ovom Protokolu više dogoditi da kad žena nazove i kaže da je žrtva nasilnika da bilo tko odmahne rukom i da kaže: To je vaša privatna stvar. Međutim unatoč tome naravno svjedoci smo žalosnih, užasnih primjera nasilja. Zbog toga smo evo poduzeli i dodatne mjere. Sad smo nedavno raspravljali u Vladi o Zakonu o oružju gdje smo jasno ugradili i odredbu. Vjerujem da će to Hrvatski sabor zdušno podržati. Da svi oni nasilnici dakle koji imaju prekršajno djelo odnosno kazneno djelo, koji su prijavljeni za prekršajno ili kazneno djelo nasilje u obitelji neće moći dobiti oružje. I mislim da je to ispravna odluka. Evo pozivam zastupnike da to podrže. Mi smo donijeli i druge mjere. Primjerice, mi smo odlučili da 22. rujna bude proglašen nacionalnim danom borbe protiv nasilja nad ženama. To je jedan simboličan na oko čin, ali nacionalni dan ima malo zemalja u svijetu. Postoji međunarodni dan, odnosno postoji Međunarodni dan borbe protiv nasilja nad ženama. Mi smo išli korak dalje. Činimo i druge korake u senzibiliziranju javnosti. Ali čini mi se u ovom konkretnom slučaju da je ipak u određenim segmentima, a to će sasvim sigurno pokazati i istraga koju smo zatražili bilo propusta u smislu da se svi nisu striktno držali protokola o postupanju u slučaju nasilja u obitelji. Što to znači? Protokol jasno kaže da kad se dogodilo nasilje i kad je među ostalim žrtva nasilja i dijete Centar za socijalnu skrb mora dobro razmisliti o tome da se nasilnom roditelju zabrani pristup djetetu. Mislim da to u ovom slučaju nije bio slučaj. Dakle, ponavljam još jedanput. Vlada je pokazala da želi suzbiti nasilje u obitelji. Vlada je tu iskrena. Donijela je niz dokumenata. U tome će uznastojati i naravno posebice u tome da se svi koji su to dužni drže dokumenata koje smo donijeli. Na kraju želim reći da evo nakon potrebne analize i Zakona o suzbijanju nasilja, odnosno borbi protiv nasilja u obitelji smo na stajalištu da i taj zakon treba izmijeniti, dopuniti i naravno tako sustav učiniti još učinkovitijim. Hvala vam lijepa.
Poštovana zastupnica Irena Ahel.
Hvala na odgovoru gospođo potpredsjednice. Vjerujem da ćete se i dalje zdušno kao i što ste se do sada zalagati za borbu protiv nasilja u obitelji posebno nad nasiljem nad ženama i nad djecom, a isto tako zakon koji je u proceduri i Zakon o oružju da će pridonijeti tome da se takvi nemili događaji smanje koliko god je to moguće. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Pitanje upućujem ministru mora, turizma, prometa i razvitka. Gospodine Kalmeta, što namjeravate poduzeti prema brodarima čiji brodovi prevoze kamen iz Šibenika u Italiju i spuštaju balasne vode u luci Šibenik i zagađuju Jadransko more. Hvala.
Ministar Božidar Kalmeta.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo zastupnice, problem balasnih voda je jedan problem kojim se intenzivno bavi i Svjetska pomorska organizacija i on je prisutan svugdje, a pogotovo je opasan i taj problem je značajan za ovakva mora kao što je Jadran koja su praktički zatvorena mora. U tom smislu je usvojena jedna Međunarodna konvencija o kontroli i upravljanju brodskih balasnim vodama i sedimentima u čijem je donošenju sudjelovala i Hrvatska i to vrlo aktivno. Ovog časa je u procesu ratifikacije ta konvencija. Međutim, kako mi ne bi čekali i kako ne čekamo tu ratifikaciju, a sukladno uporištu koje imamo u Pomorskom zakoniku koji je ovaj Sabor izglasao mi smo napisali jedan Pravilnik o zabrani iskrcaja balasnih voda u unutrašnje morske vode i teritorijalno more. Taj pravilnik će ovih dana otići u Narodne novine na objavljivanje i stupit će onda na snagu, a taj Pravilnik vrlo strogo definira i regulira pitanje balasnih voda u unutrašnjim morskim vodama u Republici Hrvatskoj na način da će se sve te vode uzorkovati, da će se, da sve one koje sadrže veću količinu organizama od one koje propisuje Institut za oseanografiju i ribarstvo neće im biti dozvoljeno da takve balasne vode izmjenjuju u Republici Hrvatskoj. Oni će to morati napraviti negdje drugdje, da li negdje na otvorenom moru ili negdje u Sredozemnom moru to će čak biti tehničko pitanje brodara. Ali u svakom slučaju taj pravilnik koji donosimo prvi od svih zemalja koje su ovdje u Jadranu a i kao i jedne od prvih zemalja inače koje donose jedan takav pravilnik u svakom slučaju stat ćemo na kraj tom jednom problemu koji zaista je i može biti velik. On je manji kada su u pitanju jadranske luke, jer Jadran je jedno more zatvoreno, ali itekako zna i može biti velik kada su u pitanju balasne vode koje dovoze brodovi iz nekih drugih krajeva svijeta. Prema tome, mislim da smo ovo pitanje, odnosno da ćemo ga vrlo brzo ako ne i jedna od prvih zemalja riješiti i definirati.
Zastupnica Mirjana Brnadić.
Raduje činjenica da vaše ministarstvo i cjelokupna Vlada poduzima odgovarajuće mjere, tim više što je na Međunarodnoj konferenciji o zaštiti Jadranskog mora od iznenadnog onečišćenja u Trogiru inspektor Riječke lučke kapetanije Milivoj Andraka izjavio da do danas na hrvatskom dijelu Jadrana nije zabilježen ni jedan slučaj onečišćenja balasnim vodama. Nadam se da će tako biti i u budućnosti i da će se poduzeti sve raspoložive mjere da ne dođe do zagađenja balasnim vodama. Hvala.
Poštovana zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, članovi Vlade. Moje pitanje upućujem ministru znanosti, obrazovanja i športa gospodinu Primorcu. Osnovni preduvjet uspješnosti u 21. stoljeću je obrazovanje koje je pokretač unapređenja gospodarstva i društva temeljenih na znanju. Planirali ste promjene odgojno-obrazovnog sustava kako bi postao kompatibilan odgojno-obrazovnom sustavu Europske unije. Cilj je osposobljavanje za rad i djelovanje u sadašnjim uvjetima, ali i za djelovanje u nepredvidivim okolnostima koje zahtijevaju sve više znanja i primjene istoga. U 49 osnovnih škola primjenjuje se hrvatski nacionalni obrazovni standard. Na kraju smo školske godine i praćenje, vrednovanje kakvoće obrazovanja, važenje, uvjet za ostvarivanje ciljeva hrvatskog nacionalnog obrazovnog standarda. Mene zanima i molim vas da mi odgovorite kakvi su rezultati nakon godine dana primjene hrvatskog nacionalnog obrazovnog standarda.
Ministar Dragan Primorac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, zastupnice. Vjerojatno jedno od prema riječima koji su radili sa Instituta “Igor Pilar“ vjerojatno jedno od najvećih društvenih analiza općenito je napravljeno upravo sa hrvatskim nacionalnim obrazovnim standardom, a najbolje će vam reći podaci da je testirano, analizirano oko 13000 učenika, oko 13000 roditelja, 3000 učitelja i 97 ravnatelja. Analizirane su one dubinske vrijednosti, dubinski kobitivni testovi, testovi socijalizirajući ali i oni testovi znanja kako bi se utvrdila prava istina u toj godini dana kako je tih 49 škola u odnosu na kontrolnu skupinu se ponašalo i kakvi su rezultati na kraju. Ono što je zapravo najvažnije ukratko reći iz jedne obimne studije da je hrvatski nacionalni obrazovni standard kao Bologna u malom tako je nazivamo gdje ima u centru pozornost učenika, učenika koji je od početka usmjeren prema stjecanju trajnih znanja, koji je rasterećen i koji je usmjeren prema cjeloživotnom učenju, rezultati su pokazali da učenici iz tzv. HNOS škola postižu bolje rezultate na svim nivoima. Reći ću vam jedan primjer. Od analiziranih otprilike, otprilike 26 tisuća testova, testova znanja u osam predmeta u odnosu na tri rezultati su nemjerljivo bolji kod učenika koji su polazili HNOS škole. Npr. matematika 1, hrvatski 3, priroda i društvo 3, engleski jezik 4, kemija 7, kemija 8, matematika 8 i glazbena kultura 8, to govorimo o razredima. Ali isto tako HNOS je pokazao na neke probleme koje moramo promijeniti. Npr. i dalje treba rasteretiti povijest u petom razredu koja je i dalje preopterećena, ima previše enciklopedijskih sadržaja. HNOS je ukazao isto tako da najbolji način organiziranosti škola koja je u jednoj smjeni gdje je većina škola HNOS-a radila na taj način postiže daleko bolje rezultate. HNOS je pokazao da treba zaposliti određeni broj stručnih suradnika, ali isto tako je HNOS pokazao da je bilo kritično zapošljavanje do sada gotovo tisuću i sto ljudi u sustav osnovnog školstva. Nadalje, iznimno važno i ja bih rekao i kritično, odnos učenika prema školi. Daleko bolje u HNOS školama. Odnos nastavnika-učenika daleko bolje u HNOS školama i djeca sa puno većem veseljem odlaze u HNOS škole. Budući da je HNOS hrvatski brend i da u ovom trenutku HNOS je preveden na engleski jezik, neke ga druge države studiraju. Mi mislimo da u devetom mjesecu kad cijelo osnovnoškolstvo prelazi na HNOS da naravno neće biti jednostavno. Imamo nekoliko godina da uskladimo sustav glede jedne smjene, glede zapošljavanja novih ljudi, ali HNOS je budućnost hrvatskog školstva i to je ovaj test pokazao.
Zahvaljujem … [[Govornik se isključio, ne čuje se.]] postaje glavni čimbenik uspješnosti. Ono što me veseli je da ta djeca više nemaju tolike enciklopedijske podatke koje su morali na pamet učiniti bez ikakve logike. I očito po tom HNOS-u imaju više vremena za stvaralaštvo, za samostalni rad i vjerujem da će to znanje postati svakodnevnica i stvarno tu djecu osposobiti za daljnje obrazovanje i cjeloživotno učenje i ono što je najvažnije poduzetnički duh. Hvala.
Poštovani zastupnik Anto Đapić. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Ja bih postavio pitanje vezano uz današnji dolazak gospodina Tadića u Hrvatsku. Tu ne mislim na Tadića koji sjedi meni s desne strane, koji je postavio maloprije pitanja o Republici Hrvatskoj, nego o srbijanskom predsjedniku koji je danas u posjeti Hrvatskoj i koji će se prema medijskim natpisima sastati sa vama gospodine predsjedniče, ako već nije. Zasigurno je to prilika postaviti pitanje o nekim unutarnjim pitanjima koji će se možda otvoriti na ovom sastanku. Kao što je poznato u Hrvatskoj još uvijek vrijedi slobodni vizni režim vezan za prema Srbiji. Ali smo tako isto svjedoci da je možda posljedica toga vidnog režima i činjenica da su i srbijanski kriminalci u sve većoj mjeri nazočni u Hrvatskoj, o čemu konačno možemo čitati putem novinskih natpisa, pa čak i sumnji da su neka brutalnija kriminalna djela pljački počinili upravo kriminalci iz, izvan Republike Hrvatske. Drugo stvar je naravno i pitanje granica. Ja se nadam i vjerujem da će na ovom sastanku i vi kao predsjednik Vlade o, čvrsto otvoriti i to pitanje granice prema Srbiji kako bi se konačno sa mrtve točke pomaklo to pitanje. Jer vi znate i svi mi da je pitanje Šarengradske ade općenito pitanje granice na Dunavu u jednoj fazi ne rješavanja i ne bi bilo dobro da nam se ponavlja priča sa Slovenijom gdje smo došli gotovo u jednu slijepu ulicu, osim možda onih instituta koje imamo na dispoziciji. Pa moje pitanje gospodine predsjedniče u pravcu toga da li će i ove teme dakle o suradnji sa Hrvatske sa srbijanskom policijom o tome da se suzbija kriminal biti postigne neku značajniju razinu i odnosno hoće li biti govora o viznom režimu između Hrvatske i Srbije, a posebno hoćete li na današnjem sastanku otvoriti i pitanje i modele rješavanja graničnih pitanja između Hrvatske i Srbije. Hvala lijepo.
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče, sigurno da će sva ova pitanja koja ste vi spomenuli biti teme našeg sastanka. Ja ću imati sa srbijanskim predsjednikom u 11 i 30, u vrijeme stanke tako sam se dogovorio sa predsjednikom Sabora, sastanak pola sata i vratit se natrag, ali i teme dakle tema suradnje, prekogranične suradnje dviju policija oko razbijanja organiziranog kriminala i oko granica. Ali ne od, mi nećemo otvarati pitanje granica. Za nas ono nema uopće nikakve šanse da bude otvoreno. Pitanje granica je riješeno nalazom Badinterove komisije koja je '91. proglasila … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne, dobro, proglasila dakle da su granice novih država granice bivših socijalističkih Republika. U Beogradu bi neki htjeli da se dakle pomakne granica, da ne bude kao što je bila prije, jer puno više je sa lijeve strane Dunava hrvatskih zemalja nego obrnuto s desne strane Dunava, mi to znamo. I to su te granice koje su bile u vrijeme bivše Jugoslavije. Neki bi htjeli da granica bude sredinom Dunava. To ne dolazi danas u obzir. Prema tome, za nas pitanje granica je riješeno. Mi se nadamo, i ja ću to reći predsjedniku Tadiću, mi se nadamo da će i u Srbiji prevladati ovaj pristup, jer nikakav drugi ne dolazi u pitanje. Znači mi nećemo, ono što mi možemo dogovoriti je da državne komisije, i to će biti moj prijedlog, da međudržavna granična komisija ide u identifikaciju granice, ono metar za metar točno, dakle da se krene u identifikaciju granice. Ali nikako pomicanje granice sa onih pravih granica na crtu sredine Dunava. I ono što ću posebno postaviti pitanje jest pitanje zatočenih i nestalih koje još uvijek imamo oko tisuću 138 i jer smatramo da je iznimno važno da ta humanitarna pitanja riješimo što prije. Obitelji tuguju za svojim najmilijima, nada umire posljednja. Možda se ljudi nadaju još netko živ, vjerojatno ne, ali mi želimo razriješiti tu najvažniju humanitarnu tragediju da znamo istinu, jer istinu trebaju znati sve obitelji. … [[Govornik se isključio, ne čuje se.]]
Zastupnik Anto Đapić. Izvolite.
Dakle ja sam gospodine predsjedniče hrvatske Vlade načelno zadovoljan odgovorom, posebno polaznim stajalištima koje ćete imati u razgovorima. A ja se slažem s tim da je Badinterova komisija to mi svi znamo je odredila praktički međunarodne granice i Hrvatske i Srbije u odnosu prema nama. Upravo zbog toga se i postavlja pitanje rješenja uz, okupiranih područja kao što je Šarengradska ada. Dakle, mi se slažemo i mi i ja da je Badinterov nalaz ono što nas zadovoljava. Međutim, nema realizacije da mi kao država kontroliramo svoj prostor. I zbog toga ja očekujem da i vi postavite posebno pitanje Šarengradske ade danas na ovom sastanku. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Kajo Bućan.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, predsjedniče hrvatske Vlade, gospodo ministri. Pitanje upućujem ministru zdravstva i socijalne skrbi, docentu Ljubičiću. 26. svibnja 2006. godine potpisan je preliminarni ugovor o suradnji između Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi i Eurotransplant International Fundation kojim je započeta suradnja na području međunarodne razmjene organa za presađivanje. Danas kada je moguće presaditi 25 različitih organa i tkiva i obzirom na sve veću važnost liječenja bolesnika kojima je transplantacija organa jedini način izlječenja, a u godini kada obilježavamo 35. obljetnicu prve presadbe bubrega u Republici Hrvatskoj u Rijeci 1971. godine što će značiti potpisivanje ovog ugovora za razvoj naših već afirmiranih transplantacijskih centara, mislim na Zagreb i Rijeku i niza medicinskih centara gdje već postoje eksplantacijski timovi, a što mogu očekivati bolesnici potrebiti od ovakvog načina liječenja u Republici Hrvatskoj? Mislim na dostupnost, sigurnost i vrijeme čekanja na zahvat. Hvala.
Ministar zdravstva Neven Ljubičić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče. Točno je, dakle jedina mala ispravka to nije bio preliminarni ugovor, to je pravi ugovor, ali na godinu dana jer ćemo iza toga vjerojatno postati punopravni član Eurotransplanta. Naime, to je apsolutno veliki događaj koji smo evo i potpisali na dan koji smo i posvetili, a to je bila i odluka Hrvatskog sabora Nacionalni dan, dakle transplantacijske medicine u Hrvatskoj. Zašto kažem veliki događaj? Prvo, veliki događaj za samu struku jer brojne zemlje, a neke od njih su i sada članice Europske unije koje su željele ući u Eurotransplant nisu ispunile sve kriterije za ulazak u tu prestižnu transplantacijsku asocijaciju i najveću asocijaciju u Europi. Hrvatska je to uspjela ispuniti nakon dakle otprilike godinu i pol dana time da su dolazili brojni stručnjaci iz tih zemalja, procjenjivali transplantacijski sustav u Hrvatskoj i na kraju dakle nakon što smo ga uspjeli uskladiti u cijelosti dali svoje zeleno svijetlo i rezultat je ovaj ugovor. Međutim, ono što je najbitnije od svega to je ovo pitanje koje ste postavili, a to je što to donosi za našeg građana, dakle za naše bolesnike koji trebaju transplantaciju? Ovoga trenutka ogroman broj bolesnika čeka transplantaciju bubrega, negdje oko 20% njih čeka i duže od 10 godina i nije ovdje pitanje liste čekanja zato što Hrvatska ne može transplantirati taj bubreg nego je pitanje podudarnosti. Naime, oni su imunološki izrazito osjetljivi i potrebno je naći adekvatni organ. Nemoguće je ovoga trenutka malim zemljama poput Hrvatske koje imaju 4 i pol milijuna stanovnika naći takav jedan primjereni bubreg jer je učestalost pojedinih imunoloških tipova izuzetno ekstremno rijetka i upravo zbog toga cilj je ući u takve asocijacije da bi se našim građanima omogućilo da dobiju takav bubreg i to je ono kada smo najavili i jasno rekli, a što želim jasno ovdje kazati što su poduprle i sve udruge transplantiranih i dijaliziranih bolesnika u Hrvatskoj, a to je da ćemo prvi puta imati mogućnost da se svi oni visoko imunizirani bolesnici u dogledno vrijeme transplantiraju. I samo evo još jedna riječ, obzirom da ste spomenuli naše transplantacijske centre evo ja bih se danas i ovdje osvrnuo na nedavni uspjeh riječke transplantacijske medicine ne samo bubreg, prva transplantirana jetra, mi ćemo to, a u sustavu policentričnog razvoja koji smo i predstavili ovdje u Hrvatskom saboru u okviru nacionalne strategije podupirati i možda samo još jedan dakle osvrt i na današnje nekakve napise koji su išli. Riječka medicina i kvaliteta zdravstvene skrbi koja se pruža u Kliničkom bolničkom centru Rijeka apsolutno je sve veća i veća. Evo pred nekoliko dana postavljen je i prvi graft, dakle prvi jedan klasični nadomjestak kod rupturirane aorte. Htio bih samo reći da se takva vrsta procedure u jednoj Austriji koji ima dvostruko više stanovnika radi na svega dva mjesta.
Zastupnik Kajo Bućan. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine ministre na odgovoru i uvjeren sam da će nam i ovaj ugovor o suradnji donijeti kako pozitivna iskustva razvijenog svijeta tako i povjerenje javnosti u takav način liječenja, a istovremeno i pomaknuti Hrvatsku sa jedne nezahvalne pozicije sa samo 9 doniranih organa na milijun stanovnika jer ćemo uspostavom i jednog sigurnog sustava i suradnje steći i povjerenje kod naših građana da se i na europskoj ljestvici i na tom području pomaknemo na više. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Vladimir Kurečić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, gospodine predsjedniče i članovi hrvatske Vlade. Ministru Kalmeti postavljam pitanje vezano uz investicije hrvatskih cesta na području Varaždinske županije. Naime, u posljednjih nekoliko mjeseci na državnim cestama u Varaždinskoj županiji vladaju nesnosne gužve i zastoji uzrokovani izgradnjo, obnovom, proširenjem ili rekonstrukcijom na većem broju dionica. Gospodine ministre, molim da mi odgovorite što se i na kojim dionicama državnim cesta u Varaždinskoj županiji radi, što je već dovršeno, što se novo priprema, koji su rokovi završetka gradnji ili rekonstrukcija i koji su iznosi ulaganja državnog poduzeća Hrvatske ceste uz spomenute investicije u Varaždinskoj županiji? Hvala.
Ministar Božidar Kalmeta. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine zastupniče, puno toga se na raznim dionicama i priprema i radi, a dosta toga je i završeno kad su u pitanju državne ceste u Varaždinskoj županiji. Kad bi sad počeo nabrajati mislim da bi to oduzelo puno vremena, ja ću kazati samo nekoliko nevažnih stvari. Oko pola milijardi kuna se ulaže u cestogradnju u Varaždinskoj županiji i to na raznim dionicama, od zaobilaznice koja je već gotova do druge faze zaobilaznice Varaždina koja sama košta oko 195 milijuna kuna do čitavog niza rekonstrukcija cesta kroz program Betterment 1, kroz program Betterment 2, kroz izvanredno održavanje cesta kao što je cesta ne znam D-24 dionica od … [[Govornik se ne razumije.]] do Varaždinskih toplica, Varaždinske toplice-Tuhovec itd., čitavog niza rekonstrukcija raskrižja u samom Varaždinu i rekonstrukcija državne ceste D-510 itd., itd. Ja predlažem, ako ste vi s time suglasni da mi to zatražimo i da Hrvatske ceste doista dadu jedan pismeni odgovor preko ministarstva, a onda će ministarstvo uputiti vama jedan pisani odgovor sa točno svim tim aktivnostima koje se rade u Varaždinskoj županiji i kad je u smislu priprema i kad je u smislu izgradnje održavanje a i ono što je završeno.
Poštovani zastupnik Vladimir Kurečić.
Zahvaljujem. Zadovoljan sam odgovorom zbog činjenice da se ne pamti ovako visoka razina ulaganja. Podsjećam, vi ste isto spomenuli podatak dakle gotovo pola milijarde kuna, dakle to se doista ne pamti niti u samostalnoj Hrvatskoj a pogotovo ne ranije što će sve skupa doprinijeti prometnom rasterećenju i grada Varaždina i veće sigurnosti u prometu općenito u jednom od najgušće naseljenih dijelova Hrvatske. Hvala.
Poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite!
Pitanje za premijera. Gospodine premijeru, zadnji put sam vas pitao gdje je 6 milijuna dolara koji su nestali u transakciji između splitskog Škvera i ciparskog naručitelja četiri broda. Rekli ste da se ne radi o štetnom ugovoru. Niste mi odgovorili na moje pitanje iako ste govorili o svemu i svačemu. Sad sam dobio vaš pismeni, Vladin pismeni odgovor, pisani odgovor u kojem piše da se ne radi o štetnom ugovoru. I drugo, da upitnih 6 milijuna američkih dolara ni u kojem slučaju nije opravdano tretirati kao nestale iako ste ih vi sami nazvali upitnima. U međuvremenu u cijelu stvar uključio se Interpol, FBI, Ministarstvo unutarnjih poslova Austrije pa me čudi ovaj vaš odgovor. Gospodine premijeru, u posjedu sam dokumenta Ministarstva unutarnjih poslova Austrije koje je prije četiri mjeseca poslalo Ministarstvu unutarnjih poslova Hrvatske pismo u kojem predmet je sumnja na pranje novca. Odnosi se na ovu transakciju. Dakle, vi ste ovo znali, jer sumnjam da je ovo bilo prije na mome nego na vašem stolu. Vi ste za ovo znali prije četiri mjeseca, niste ništa odgovorili. Sada mi odgovarate da nema nikakve sumnje da je to štetan, eventualno štetan ugovor, da nisu nestali novci. A znate šta se desilo po ovome papiru? Tu lijepo piše. Novci su išli iz Splita na Cipar, s Cipra u Graz, iz Graza u Zagreb. Vratili su se kući. Ja vas pitam kome su se vratili gospodine premijeru i osjećate li se osobno odgovornim za sve što se desilo oko ovoga i zbog načina na koji dezinformirate hrvatsku javnost dok Ministarstvo unutarnjih poslova čak njihov glasnogovornik demantira splitsku policijsku upravu, kaže istraga nije završena, još traju radovi i istražne radnje, ne može se govoriti da nema ničega. Vlada tvrdi suprotno.
Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader. Izvolite!
Pa ja mislim da ste vi gospodine zastupniče sada odgovorili najbolje na vaše pitanje. A rekli ste da istraga nije završena i da se još uvijek ne zna. I sad bi vi, šta bi vi htjeli od mene? Kao i prošli put, pa smo ušli malo u vode u kojima sam vas htio podsjetiti da se tako radilo u prošlom sustavu ali u ovome bogami neće. Vi nećete biti arbitar maksimus koji će bez pravosuđa, bez istrage, bez ovih institucija koje vrše istragu zaključiti šta se dogodilo. Odakle vam pravo da vi u pravnoj državi nakon komunizma koji je prošao i u kojemu je vaš stric radio ovo što vi sada radili, ja sam se nadao da ste vi reformirali se. Nažalost, niste. [[Upadica se ne čuje.]] Da, da, jer tako se radilo prije. Tako je Baja Jurjević optuživao i osuđivao ljude bez pravne države. Citiram što je napisala "Slobodna" prije tri dana. Upravo to je napisala, da je bez ikakvog suda, bez optužnice, bez obrane optužila ljude i strijeljala. To vrijeme u Hrvatskoj je završeno gospodine zastupniče Bajeviću. Baja Jurjević, skraćeno Bajević. Prema tome, molim vas lijepo. Neka svi i to što ste citirali to pismo. Naravno da ga mi imamo, ali u tom pismu se kaže da se još uvijek istražuju sve radnje oko toga. Prema tome, neka se istraži sve. To je ono što sam rekao. Ali se oponiravam i do kraja ću dokle god budem mogao vašim insinuacijama kojima želite prije nego se sve relevantne informacije o tom slučaju dogode a informacije koje mi imamo govore da ugovor nije bio štetan i zato ste dobili takav ugovor. To je i sa sjednice nadzornog odbora a i ili od sindikata i od svih ostalih koji su u to uključeni. Radnici splitskog Škvera koji su meni na srcu više nego vama isto tako imaju ovo mišljenje. Prema tome, dokle ćete vi bez da završi istraga prozivati, presuđivati i dokle ćete se na takav način ponašati. Ja smatram da je to krajnje nedemokratski, da je krajnje komunistički, šta ću drugo reći za to, tako se prije radilo.
Poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite!
Dobro, kad … [[Govornik se ne razumije.]] završe da ja nešto kažem. Vidim da se niste makli dalje od načina na koji ste zadnji put govorili koji vas totalno diskreditira ne samo kao predsjednika Vlade, premijera nego kao čovjeka ali to je vaša stvar. Opet neću spominjati vašu familiju, ja vam je neću spominjati. Ali odakle vam pravo gospodine premijeru da se stavljate iznad zakona vi i na ovaj način odgovarate saborskom zastupniku i ovdje tvrdite da nema ničega sumnjivoga. Sami govorite da istražne radnje traju. Zamislite, gledali ste, vjerojatno ste išli u kino kad ste bili nešto mlađi pa ste gledali film "Lessi se vraća kući". Vratio se on gospodaru. I ovi novci su neka vrsta Lessija. Vratio se kući, pitanje je samo tko je gospodar. I odgovorite više hrvatskim građanima gdje je novac. To odgovorite a ne pričajte "Markove konake" o tuđim familijama, naučite se pristojnosti gospodine premijeru.
Poštovani zastupnik Antun Vujić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, pitanje za gospodina premijera. Gospodine premijeru, nakon interpelacije SDP-a u "Vjesniku" koje je postavilo pitanje očiglednog uništavanja ove novinske kuće u korist novoformirane tvrtke a koja dakako nema hipoteku "Vjesnika" ali zato ima svu njenu imovinu te istodobno pretvaranje novina "Vjesnik" u vaše stranačko glasilo. Ono što smo slutili sada se pokazuje u najmračnijem izdanju. U "Vjesniku" se vrši čistka novinara zastrašivanjem, šikaniranjem, suspenzijama s odgovarajućih poslova, premještanjima uglednih novinara na pripravničke poslove ili u minorne rubrike i priloge. Njome je obuhvaćeno desetak nepodobnih novinara. Jednom od najuglednijih novinara inače ranije glavnom uredniku koji se usudio kritički javno progovoriti o toj tihoj likvidaciji "Vjesnika" sada je čak izrijekom zabranjeno pisanje. To su prenijeli i neki drugi mediji a najavljene su i sudske tužbe. Gospodine premijeru, vi ste svojedobno javno ustvrdili kako je "Vjesnik" brend koji treba sačuvati. Da li vi zamišljate da očuvanje «branda» Vjesnik ide: Jedan, putem uzurpacije imovine radi prodaje kako je to sada već očigledno, a o čemu se javno govori. I drugo, pretvaranjem ostatka ovog nekad uglednog lista u stranačko glasilo sa čistkom nepoćudnih novinara i zastrašivanjem drugih novinara. Molim vaš stav. Hvala.
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader.
Moj stav je da nemam nikakvih saznanja o ovome što ste vi kazali gospodine zastupniče i odbacujem to kao insinuacije.
Zastupnik Antun Vujić. Izvolite.
Gospodine premijeru ja bih očekivao da je premijer upućen u ono o čemu pišu novine i da je upućen u zbivanja u listu i u tvrtci budući da ste potpisali još i nedavno vi odgovor koji ste doslovno preuzeli iz odgovora uprave na interepelaciju. Pretpostavljam da ste ovo morali znati. Ako ovo ne znate onda me zanima na koji način obnašate ovu funkciju u ovom vrlo važnom sektoru a koja se tiče medijskih sloboda i koji se tiče zaštite jedne društvene vrijednosti, jedne javne vrijednosti koja je stvorena u Vjesniku o kojoj vi dakle sada mirne duše u ovom Saboru kažete da nemate pojma. Žalosno! E pa onda, onda saznajte šta se događa pa mi pismeno odgovorite. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Imam pitanje za gospodina predsjednika Vlade. Gospodine predsjedniče Vlade. Ministar vanjskih poslova Republike Slovenije Dimitrij Rupel bavio se u izdavaštvu i izdao Bijelu knjigu. Kao i uvijek do sad interes medija i javnog političkog govora u Hrvatskoj najviše pažnje posvećivalo se i rasprave vodilo o tobože spornoj granici u Savudrijskoj vali. Izlaz na more, trokut, linija, otvoreno more da ili ne? Zbog onih u Hrvatskoj koji već godinama tvrde da problem granice sa Slovenijom Hrvatska mora rješavati pred međunarodnim institucijama i na temelju međunarodnih dokumenata koje govore o pravu mora i samo o pravu mora moram vas podsjetiti i citirati što u Bijeloj knjizi piše kad je u pitanju granica na drugoj vodi, na Muri. Citiram: «Pri određivanju granice na području rijeke Mure Slovenija zagovara stajalište da je treba utvrditi prema činjeničnom stanju na dan 25. lipnja 1991. Iako katastarski to područje pripada Hrvatskoj postoje dokazi da je na taj datum Slovenija vršila jurisdikciju na tom području. Ovaj novi momenat naime prateći slovensku javnost i političare oni su uvijek do sad predlagali pod navodnike zamjenu teritorija jer granica na tom području 16 puta prelazi rijeku Muru. Pozivajući se na tobožnju jurisdikciju Republike Slovenije a očito se radi o lijevoj obali Mure na kojem Hrvatska ima 8 puta više teritorija no Slovenija na desnoj obali u tim džepovima ja ovu izjavu ministra Rupela i tu Bijelu knjigu tumačim da je njihov prijedlog sada da granica bude na rijeci Muri. Ne mogu drugačije razumjeti. Ja sam upoznat s činjenicom da je granica na tom području identificirana, utvrđena u prirodi i na papiru. Pitam vas je li hrvatska Vlada spremna objaviti kartu, precizne karte teritorija granične crte gdje je izvršena identifikacija zajednički sa Slovenijom i Hrvatskom kako bi otklonili sve nedoumice koje se javljaju na ovom dijelu granice koju ne interesira toliko hrvatsku političku javnost ali nas u Međimurju jako. Hvala.
Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče [[Upadica: Mir!]] Gospodine zastupniče pa nije istina da to ne interesira hrvatsku javnost. Apsolutno interesira. To što je Savudrijska vala u fokusu to je zbog velike većine medijskih napisa koji o tome pišu. Ali apsolutno da vodimo računa i da hrvatsku javnost apsolutno zainteresirana i hrvatska granica nije na Dravi nego na Muri. Prema tome, odnosno preko Mure. Preko Mure. Prema tome o tome što je Rupel napisao u Bijeloj knjizi tu ima svega i svačega. Mi smo dali u Ministarstvu vanjskih poslova međunarodnoj pravnoj službi da o tome napravi jedan, jedan sažetak. Da nam da najvažnije stvari. Ali već sada mi tu Bijelu knjigu odbacujemo jer ona je jedan, ja bih ga nazvao politikantski pristup rješavanju ovih problema. Mi sve te njihove argumente znamo. 15 godina se o tome raspravlja. Prema tome nema šanse da nešto što je Rupel zapisao u Bijeloj knjizi to tako i bude. I ja vas samo želim uvjeriti u jednu stvar. Mi ćemo na Bijelu knjigu odgovoriti ne samo zato što je to nekakav sportski ili nekakav borbeni pristup ali odgovorit ćemo našim argumentima u Plavoj knjizi, ja sam je nazvao Plavom knjigom ali ne sa svim argumentima. Dio njih ćemo ostaviti i za međunarodne pravne institucije jer se nadam da će Slovenija konačno smoći snage i prihvatiti prijedlog koji je hrvatska Vlada još u listopadu prošle godine uputila nakon sastanka sa svim čelnicima parlamentarnih stranaka gdje smo predložili, … [[Govornik se ne razumije.]] jesmo dvije prijateljske zemlje bez obzira na ova otvorena pitanja ali to prijateljstvo ne želimo kupovati teritorijem. To za nas ne dolazi u obzir. Prema tome prijateljstvo da, kupovanje prijateljstva teritorijem ne i rješavanje ukoliko ne možemo postići a očigledno da nakon 15 godina ne možemo postići jedan bilateralni sporazum koji bi bio pravedan i pravičan. Predlažemo izlazak pred međunarodne pravosudne institucije. Očekujemo da će Slovenija na to pozitivno odgovoriti u, a do tada ćemo mi objaviti naše argumente kao odgovor na ovu knjigu.
Zastupnik Dragutin Lesar.
Meni je žao što nisam dobio odgovor da li će se objaviti precizne karte gdje je granična crta identificirana? Hoće? Odlično. Onda bih vas morao još na nešto podsjetiti. Pozivajući se na jurisdikciju, inače da tih dana oko 25. lipnja 1991. nije bilo građana Međimurja u Murskom Središću na lijevoj obali Mure jurisdikciju bi imala bivša JNA, da se razumijemo. U teritorijalnim hrvatskim vodama na tom području još uvijek prometuje slovenska skela. Bojim se da bi ta skela koja je još uvijek u upotrebi sutra mogla biti dokaz slovenske jurisdikcije i na tom dijelu Mure [[Upadice se ne razumiju.]]
Poštovani zastupnik Zvonimir Sabati. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Vlade sa svim ministrima i potpredsjednicima. Dozvolite da i ja uputim pitanje iako je bilo prvobitno namijenjeno ministru Čobankoviću ali kako ga danas nema onda dozvolite da uputim pitanje vama. Naime u ovim vrelim ljetnim danima pored žege naše seljake peku dva životno važna problema. Prvo, kada će se kod nas bez grča obavljati žetva uz slobodno formiranu tržišnu cijenu, ali uz stimulativni poticaj od preko 2600 kuna po hektaru? I drugo, kada će seljaci moći proizvodnju učiniti konkurentnijom okrupnjavanjem obiteljskih gospodarstava kupnjom državnog poljoprivrednog zemljišta? Naime mi imamo zakon, imamo kriterije i mjerila ali raspolaganja zemljištem nema jer Ministarstvo poljoprivrede ne daje suglasnosti na programe raspolaganje, ne daje suglasnosti na natječaje. Neuređene su zemljišne knjige i neusuglašene sa stvarnim stanjem. Unatoč potpisanom Sporazumu od 17.3.2006. godine sa Hrvatskim seljačkim savezom i Odborom poljoprivrednih udruga na uklanjanju uskih grla u procesu raspolaganja zemljišta Vlada do sada nije učinila gotovo ništa barem prema meni dostupnim informacijama. Pitam, kada će Vlada Republike Hrvatske sukladno potpisanom sporazumu otkloniti te definirane probleme i omogućiti našim seljacima kupnju poljoprivrednog zemljišta. Želim vjerovati da se sama obećanja neće provlačiti sve do slobodne konkurencije stranog kapitala u kojoj utakmici naši seljaci na žalost nemaju nikakve šanse.
Državni tajnik Herman Sušnik. Izvolite.
Oprostite ja sam rekao uvodno da premijeru, nema ministra.
Pitanje je postavljeno ministru, ako nema ministra ide državni tajnik. Ne može se prebacivati.
To više nije to.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine zastupniče. Sigurno da je jedna od najvažnijih radnji koje treba sada obaviti u narednome periodu je … [[Govornik se ne razumije.]] Evo upravo mogu reći da će se danas u 12 sati održati sastanak sa predstavnicima udruga, zadruga i organizatorima proizvodnje pšenice u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnoga gospodarstva je jedna jedina točka, a to je priprema i organizacija otkupa pšenice roda 2006. godine. Jasno da će Vlada Republike Hrvatske poduzeti sve da se ta operacija kako ja mogu nazvati obavi kako treba i da sve protekne u redu. Ja ne bih danas govorio o nikakvim ni ciframa ni brojkama, ni cijenama. Pustimo da svoj prvi sastanak danas odradi i da sve vidimo što će se dogovoriti. Ja vjerujem da će se dogovoriti sve kako treba i u interesu i države, a i u interesu proizvođača pšenice. Ovo što ste rekli oko korištenja poljoprivrednoga zemljišta. Vlada poduzima puno stvari da se evo svaka sjednica Vlade određene koncesije, zakupi daju se za pojedine udruge ili pojedince. Međutim, dosta je problema u imovinsko-pravnom stanju, a isto tako oko raspolaganja poljoprivrednog zemljišta dosta je problema u jedinicama lokalne samouprave. Tako da se od toga dijela treba krenuti, da one daju inicijativu i da se te površine uredno daju prema natječajima bilo za zakup, bilo za koncesiju.
Zastupnik Dragutin Sabati.
Hvala gospodine predsjedniče. Naravno, odgovor koji ste vi dali nije me zadovoljio pa moram reći da je i do sada obećanja pa i do sada potpisanih sporazuma bilo puno. Ja ću vas samo podsjetiti na jednu rečenicu iz potpisanog sporazuma. Vlada Republike Hrvatske svim će akterima u procesu prodaje državnog poljoprivrednog zemljišta uputiti požurnicu kako bi se prodaja ubrzala. Ja ne znam da li je ta požurnica upućena, ali po svemu sudeći nema dovoljno političke volje iako nam je svima jasno da bez okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta i uređenjem tržišta seljaci će biti prepušteni sami sebi i enormnom uvozu koji ih svakodnevno uništava. Pa zar je veliki problem ubrzati procese izdavanja suglasnosti u Ministarstvu poljoprivrede i izdvojiti manja financijska sredstva ili na neki drugi način pomoći oko sređivanja zemljišnih knjiga. Vremena nema puno. Vrata Europske unije su gotovo otvorena. Ne očekujemo valjda da će netko drugi rješavati naše probleme u poljoprivredi.
Zastupnik poštovani Nenad Stazić. Izvolite.
Svoje pitanje upućujem premijeru Sanaderu. Gospodine Sanader, vaša Vlada prisegnula je 23. prosinca 2003. godine i s današnjim danom ukupno ste na vlasti 916 dana. U tih 916 dana vi ste prema službenim podacima u ministarstvima zaposlili 1212 djelatnika na radnom mjestu savjetnik, ne svakog dana po jednog nego ste svakog dana svoje vlasti, svakog dana, znači i subotom i nedjeljom i blagdanima i kada ste na godišnjem odmoru i kada niste zapošljavali prosječno 1,3 savjetnika dnevno. Kako to izgleda po ministarstvima? Ministarstvo financija angažiralo je do sada 360 savjetnika i ako nastavi ovim tempom njih će već idućeg tjedna biti više nego dana u godini. Ministarstvo obrane 217 savjetnika, Ministarstvo poljoprivrede 97, Ministarstvo kulture 43, Ministarstvo vanjskih poslova 26. Najmanje savjetnika ima Ministarstvo branitelja svega 3, a kako vam je poznatih razloga izgleda otišao i Beštek s kojim ste se svojedobno reklamirali i slikali pred kamerama izgleda da ih je ostalo samo dva. To su samo savjetnici u ministarstvima, a kada tome pribrojimo i ostale vaše stranačke prijatelje koje ste zbrinuli na državne jasle ispada da je polovica od 18000 novozaposlenih zaposlena upravo na taj način. E moje pitanje vama glasi? Jeste li obećali pokrenuti Hrvatsku ili ste obećali zaposliti sve nezaposlene HDZ-ovce.
Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader.
Gospodine Staziću, iznimno ste nas razveselili ovakvim jednim vrlo humorističnim pristupom i zaista vam čestitam na književnom talentu. Taj talent međutim sa realnom politikom nema puno veze. On može biti, on može dobro doći da malo zabavi saborske zastupnike, da se Vlada isto tako relaksira malo na aktualnom prijepodnevu i to je dobro. To je vrlo humani pristup i ja vam se na njemu zahvaljujem. Možda bi jedan ovakav koji bi bio i malo širi pristup kada biste imali vremena pa u ime Kluba SDP-a govoriti o tome, možda bi bio čak i vrijedan za jednu ekranizaciju ili jednu dramatizaciju itd. Dakle, sve ovo što ste vi rekli nema nikakve veze da dođem na vaše insinuacije. Nema nikakve veze sa politikom ove Vlade. Niti je točan taj broj da smo toliko ljudi zaposlili, toliko savjetnika. Jedino ukoliko vi računate da su savjetnici, da su zaposleni oni koji na određenim projektima koje se kao savjetnike ili u nekoj drugoj funkciji angažira za određene projekte. Ali to radi svaka Vlada i ukoliko vas to zanima možemo dati jedan precizan odgovor. Ali toliko zaposlenih savjetnika nema! Prema tome, mislim da je izlično odgovarati na ovakva pitanja. Mislim da je više riječ o jednoj vrlo, vrlo virtuoznoj, to moram priznati vrlo virtuoznoj akrobatici koja nema puno veze sa stvarnošću.
Zastupnik Nenad Stazić.
A ne, ne, gospodine Sanader. Ne može se biti zadovoljan ovako datim odgovorom. Nisu to prije svega insinuacije. To su službeni podaci, pa kada ćemo tako onda vi lijepo pisanim putem dostavite odgovor na pitanje koliko ste njih uzeli kao djelatnike POA-e, a onda ih rasporedili na druge poslove po različitim državnim institucijama samo zato da biste izbjegli javni natječaj. Molim vas lijepo, koliko s imenom i prezimenom. Hvala.
Hoćemo napraviti jednu stanku pola sata do dvanaest. STANKA U 11,32 SATI. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom i aktualnim prijepodnevom. Poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodo ministri, gospođe i gospodo. Pitanje postavljam ministru znanosti, obrazovanja i športa, gospodinu Draganu Primorcu. U povodu 300. obljetnice rada Požeške gimnazije hrvatska Vlada je kao svoje kapitalno ulaganje u Grad Požegu i Požeško-slavonsku županiju sa 75% udjela prihvatila izgradnju nove školske zgrade i športske dvorane. Samo u protekle 3 godine u proračunu Republike Hrvatske prema ugovoru bilo je izdvojeno 35 milijuna kuna od kojih izvođač radova zbog svima nama poznatih razloga nije iskoristio osigurana sredstva i ona su za Požešku gimnaziju propala, odnosno u rebalansu proračuna preusmjerena su u druge investicije. S obzirom na poznatu vladinu politiku izgradnje škola i športskih dvorana organizaciju odgojno-obrazovnog procesa u jednoj smjeni gimnazija je kao središte izvrsnosti plana razvoja sustava odgoja i obrazovanja od 2005. do 2010. godine. Pitam kada će hrvatska Vlada završiti izgradnju zgrade gimnazije i športske dvorane u Požegi. Hvala.
Ministar Dragan Primorac. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo zastupnice, vi ste rekli vrlo jasno o razlozima, a ja bih rekao sada o investiciji. Investicija je i sami znate započeta '99. godine. Ona je oko 43 milijuna kuna, od toga ministarstvo pokriva oko 32, a ostalo je pitanje sufinanciranje grada i županije. Budući da su do sada samo izvođeni radovi na zgradi gimnazije, a da nismo mogli na zgradi športske dvorane kao što i sami znate zbog potrebne sanacije povijesnog bedema u ovom trenutku mislim da smo došli u fazu da se zadovolje uvjeti koji su traženi od Regionalnog zavoda za zaštitu spomenika kulture i mi smo zapravo u pripremi novog natječaja. I ovih dana se nalazimo sa čelnicima lokalne samouprave kako bi se pokrenulo javno nadmetanje po novim principima i kako bi gimnazija u Požegi, obzirom na osigurana sredstva bila spremna po cijeloj dinamici kako mi predviđamo za školsku godinu koja dolazi, znači sljedeća školska godina, ne ova, nego ona tamo 2007. u 9 mjesecu. I mi vjerujemo da ako intenziviramo, a vjerujte mi da sad najmanje dva pomoćnika moja rade, jedan iz, treći pomoćnik iz kabineta čisto i jedino na ovom projektu kako bi zaista ova iznimno važna građevina koja, ponavljam, od '99. godine čega, bila završena na vrijeme. Jer novci su osigurani. I ovo javno nadmetanje ide u ja bih rekao u vrlo skoro vremenskom periodu, a o tome ćete biti obaviješteni. Ja moram reći da sam u dva navrata do sada obišao građevinu i to će biti sjajan doprinos u onom što smo istakli, a to je da 2010. godine hrvatski obrazovni sustav bude najkonkurentniji i da se posveti regionalnim dijelovima, a ne samo centrima izvrsnosti koji su već prepoznati u Republici Hrvatskoj.
Zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Naime, postojeća zgrada gimnazije u kojoj se sada odvija nastava je iz 1877. godine i ona je ne udovoljava uvjetima onima koje je ministarstvo zacrtalo. A ovdje također želim reći da prema postignutim dogovorima stara zgrada gimnazije bi postala zgrada veleučilišta za koju već postoje programi i studiji koji su odobreni od Nacionalnog vijeća i može se u, na korist cijelog požeškog kraja i u interesu razvoja požeškog kraja širiti dalje sustav veleučilišta sa nastavom. Prihvaćam odgovor gospodina ministra i zahvaljujem. Hvala.
Hvala. Zastupnik Vilim Herman je odustao od postavljanja zastupničkog pitanja. Poštovani zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, članovi Vlade, kolegice i kolege. Pitanje postavljam ministru gospodarstva, rada i poduzetništva, gospodinu Branku Vukeliću. Odnosi se na poticanje proizvodnje u procesu pridruživanja Europskoj uniji. A pitanje bi glasilo. Koje konkretne projekte u okviru malog i srednjeg poduzetništva provodi ministarstvo, te kojim mjerama i na koji način potiče proizvodnju?
Hvala. Ministar gospodarstva, rada i poduzetništva.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa ovo je vrlo kratko i precizno pitanje poštovani saborski zastupniče. Odgovor bi trebao biti jako dug ustvari, jer govorite o … [[Govornik se ne razumije.]] poticanja malog i srednjeg poduzetništva, a njih je zaista veliki broj. Najvećim dijelom usmjereni su upravo prema proizvodnji. Naime, u programu, gospodarskom programu ove hrvatske Vlade i koje provodi operativno moje ministarstvo kao resorno ministarstvo proizvodnja se ističe kao ključan dio razvoja našeg gospodarstva. Mislim da vama ne moram posebno objašnjavati što proizvodnja znači. Ako govorimo o izvozu onda moramo govoriti o domaćoj proizvodnji. Ako govorimo o jačanju konkurentnosti, o kvaliteti i otvaranju novih radnih mjesta onda moramo zaista govoriti o proizvodnji. Ja, želim samo još jednom podsjetiti na sve da smo upravo prošle godine ostvarili i prve konkretne rezultate kada je riječ o proizvodnji. Ako govorimo i o poticanju ulaganja investicijama i ulaganjima u Hrvatskoj prvi put je prošle godine je preko 50% ulaganja bilo proizvodni sektor. Ako govorimo o otvaranju novih obrta i malih poduzeća prvi put je veći, najveći dio i broj tih otvorenih novih poduzeća ili obrta, dakle novih poduzetnika u proizvodnom sektoru. To je posebno važno jasno u kontekstu ovoga što ste govorili pridruživanja Europskoj uniji, jer tu je ustvari pitanje konkurentnosti ključno pitanje. i kroz niz projekata ove Vlade i ovog ministarstva ustvari potiče se na ulaganje u upravo podizanje konkurentnosti proizvodnih tvrtki, obrta i malih i srednjih poduzeća. I ove godine, kao i prošlih godina kroz niz projekata usmjerena su i bespovratna sredstva potpore malim i srednjim poduzetnicima, a analize koje smo provodili za ove dvije godine koliko provodimo operativno program poticaja malog i srednjeg poduzetništva upravo svjedoče o tome da smo postigli ono što smo i željeli, a to je da se najveći dio sredstava upravo usmjerava u proizvodnju i to u podizanju konkurentnosti. Evo nekoliko vrlo konkretnih statističkih pokazatelja rađenih na temelju analize sa konkretnim poduzetnicima. Dakle, u 2004. i 2005. godini najveći udio korisnika potpora je bio iz proizvodnih djelatnosti, nešto manje od 60%, a kada analiziramo u što su trošena poticajna sredstva recimo za 2005. godinu analiza je napravljena 23,4% poduzetnika sredstva je ulagalo u uvođenje i primjenu novih tehnologija. Zatim, u 21,5% u marketing, 18% je koristilo sredstva za uvođenje sustava kvalitete, 11,5% za razvoj proizvoda, za komercijalizaciju i inovacija 3,5%, a nešto manje od 7% poduzetnika ulagali su sredstva za obrazovanje zaposlenika. To svjedoči i ako gledamo još jednu drugu analizu da oni poduzetnici koji su 2004. godine koristili sredstva, poticajna sredstva su u 2005. godini ostvarili 12,6% veći ukupni prihod, preko 35% rasta prosječnih plaća, iskazali su dobit, povećanu dobit od 9% i smanjen je rashod za 6%. Prema tome, ove godine imamo 15 milijuna kuna sredstava bespovratnih potpora koje opet usmjeravamo u malosrednje poduzetnost, po prije svega od podizanja konkurentnosti za dakle nove tehnologije, za obrazovanje, za državni razvoj, za marketing, za primjenu inovacija i gledajući sve ove rezultate koje smo do sada ostvarili, sve pokazatelje koje imamo ne čudi onda ni ono što smo i ostvarili po pitanju malog i srednjeg poduzetništva i što je potvrdio i gen projekat analiza koja je rađena u svim nerazvijenim zemljama svijeta o stanju poduzetništva gdje smo mi praktično od 2003. kad smo bili na predposljednjem mjestu došli na sredinu ljestvice tablice dakle zemalja po razvijenosti poduzetništva i to je ono što nas ohrabruje da i dalje nastavimo na ovom putu i da zaista malosrednje poduzetništvo spremno dočeka trenutak ulaska Hrvatske u Europsku uniju.
Zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite.
Zahvaljujem se ministru na odgovoru iako je pitanje bilo relativno kratko, a odgovor naravno može biti vrlo, vrlo dug, ali iz ovih podataka koje ministar rekao mislim da možemo iščitati o naporima Vlade i ministarstva da se potiče, ulaže dodatno u proizvodnju, da se unapređuje taj sektor bez kojeg nema generalno napretka. Naravno da nikad ne možemo biti zadovoljni sa postojećim stanjem, ali bitno je da se kreće. Hvala.
Poštovani zastupnik, potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, svoje pitanje postavljam premijeru gospodinu Ivu Sanaderu, ali kako njega nema onda molim da odgovori na pitanje potpredsjednica Vlade gospođa Kosor. U radu i poslovanju Požeško-slavonske županije došlo je na žalost do grube povrede i kršenja više zakona od Zakona za proračun, Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave i samog Zakona o sustavu lokalne i regionalne samouprave, preko zakona koji uređuju računovodstveno i financijsko poslovanje itd. Drugo, u ovom Saboru je razmatrano izvješće Državnog ureda za reviziju za 2004. godinu u kojem je za Požeško-slavonsku županiju utvrđeno niz nepravilnosti u financijskom poslovanju kao što su npr. nedostatak evidencije, neuredna dokumentacija, nenamjensko korištenje sredstava decentraliziranih funkcija, nedostatak kontrole i provjera namjenskog korištenja sredstava kreditnih sredstava prenesenih Županijskoj upravi za ceste, postupci u vezi sa izdajnim jamstvima, zaključivanje ugovora o jamstvu, odnosno osiguranja potraživanja, postupci u vezi s nabavom, protuzakonito davanje pozajmice itd. tako da je u svom izvješću Državna revizija između ostalog konstatirala, citiram: "Tako raspolaganje sredstvima u budućnosti može imati za posljedicu nemogućnost potpunog i … [[Govornik se ne razumije.]] zadovoljavanja javnih potreba koje su dane u nadležnost jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave.", završen citat. Na ovu okolnost su upozoravali klubovi vijećnika u tada opozicije sada nakon izvanrednih izbora se situacija promijenila i to svojim upozorenjima, zahtjevima za trajnom kontrolom nadzora i kontrolom, zatim čak podnošenjem kaznenih prijava. S obzirom da je po našem Zakonu o sustavu državne uprave državna tijela ako svojim radom ili propustima omoguće i nastupe štetne posljedice smo odgovorni za takvu situaciju s obzirom da Vlada Republike Hrvatske nije u slučaju Požeško-slavonske županije postupala u skladu sa zakonskim obvezama … [[Govornik se ne razumije.]] rada i akata tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave nastale su posljedice koje dovode u pitanje daljnje funkcioniranje županije. Nezakonito i nesavjesno poslovanje praktički je izazvalo štetu od 342 milijuna i zato postavljam pitanje što će Vlada poduzeti da se stoniraju štete, sankcioniraju neodgovorne osobe, pokrene, odnosno pokrene utvrđivanje njihove odgovornosti te nezakonitost i napokon otklone u Požeško-slavonskoj županiji i stvore preduvjeti za normalan i redovan rad? Molim odgovor na pitanje.
Potpredsjednica Vlade, ministrica Jadranka Kosor. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] poštovani gospodine zastupniče i potpredsjedniče Doma kao što znate ova Vlada, premijer se zauzimaju za funkcioniranje pravne države, dakle Vlada će poštovani i nalaz Državne revizije i naravno zauzimati se kao i do sada za funkcioniranje svih jedinica lokalne uprave i samouprave pa tako i Požeško-slavonske županije. Budući da ste nabrojali uistinu puno toga što je, ne znam kako drugima, ali meni bilo u jednom trenutku teško i pratiti budući da ste nabrojali i niz činjenica dopustite da se i osobno uvjerim u sve ono o čemu ste govorili da vam pisanim putem u ime Vlade odgovorim. Hvala lijepa.
Potpredsjednik i zastupnik Mato Arlović.
Gospođo potpredsjednice, slažem se s vama da će Vlada poštovati da poštuje nalaze Državnoj reviziji, ali po njima ne postupa. Ja molim da se po tim nalazima postupi i molim pisani odgovor na moje postavljeno zastupničko pitanje. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, ministrice i ministri, članovi Vlade, kolegice i kolege. Zastupničko pitanje trebao sam postaviti predsjedniku Vlade gospodinu Ivi Sanaderu no nadam se da će mi gospodin Polančec, potpredsjednik Vlade, odgovoriti na ovo pitanje. Dana 27. ožujka ove godine na sastanku predsjednika Vlade i Užeg kabineta Vlade sa predstavnicima Hrvatske stranke umirovljenika i umirovljeničkih udruga postignuta su dva značajna dogovora za umirovljeničku populaciju u Hrvatskoj. Prvo, postignut je dogovor da se oformi radna skupina, definirana su i imena članova koja ima razmotriti i predložiti eventualne izmjene i dopune zakona o provođenju Ustavnog suda u cilju obeštećenja korisnika obiteljskih i limitiranih mirovina koje nisu obuhvaćene obračunom obeštećenja sa vremenskim odmakom od najviše godinu dana. Drugo, postignut je dogovor da se oformi radna skupina i u odnosu na do tada predložene članove proširi sa još 2 predstavnika radničkih sindikata i jednim predstavnikom Hrvatske udruge poslodavaca sa ciljem da se rasprave sve devijacije u mirovinskog sustava sa težištem na iznalaženju rješenja za nove umirovljenike, dakle umirovljene nakon 1999. godine. Ova radna skupina trebala se nalaziti dinamikom i jednom mjesečno. Za odgovornu osobu i rukovođenje ovim radnim skupinama odredio je predsjednik Vlade, odredio je gospodina Damira Polančeca potpredsjednika Vlade Republike Hrvatske. Moje pitanje, naravno premijeru je bilo upućeno, glasi zašto se ove radne skupine i protekom 90 dana na današnji dan od dogovora nisu sastale i kada je taj krajnji, taj dead line, krajnji rok u kojem se moraju sastati i započeti sa radom?
Potpredsjednik Vlade Damir Polančec. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Hvala lijepa gospodine saborski zastupniče. Pa, točno je. Tada na tom sastanku je donijeto niz zaključaka koji idu u smjeru toga da se ispravi jedna velika nepravda i da se doista u što je moguće kraćem vremenskom periodu iznađu rješenja i isplati obeštećenje umirovljenicima. I vi i ja dio smo te radne skupine i kao što znate ako se ona formalno i ne sastaje činjenica je da kontinuirano radi Upravni odbor umirovljeničkog fonda na kojem su mahom isti članovi koji su i članovi skupine i intenzivno radimo na tome da pronađemo rješenja. Ja sam optimist. Kako smo našli rješenja za obeštećenje 600 i više od 600 tisuća umirovljenika u Hrvatskoj tako ćemo naći rješenja i za ono što nam je promaklo pa možda baš i zbog činjenice da eto nemojte se ljutiti ali predstavnici Hrvatske stranke umirovljenika i umirovljeničkih udruga na to nisu na vrijeme skretali pozornost, nisu uočili. To je dakle problem najviših mirovina i obiteljskih mirovina. Kad smo našli rješenja za sve ostalo tako sam uvjeren da ćemo naći rješenja i za ovih 43 tisuće umirovljenika. Vjerujem da ćemo tijekom jeseni biti u mogućnosti predložiti Vladi krajnji model i da ćemo sa isplatom obeštećenja i tim umirovljenicima krenuti na vrijeme i da će biti zadovoljni. Nisam optimist bez pokrića. Znate i sami da smo već neke modele imali na stolu i o njima raspravljali i jedan od tih vjerojatno će biti i prihvaćen. Što se pak tiče radne skupine i povjerenstva za mirovinsku reformu očekujem još uvijek prijedlog u kojem smjeru bi ta reforma trebala ići koji tako je isto također dogovoreno treba doći od predstavnika umirovljeničkih udruga i stranke umirovljenika. Hvala vam lijepa.
Zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite!
Pa gospodine potpredsjedniče, ja nisam zadovoljan sa odgovorom odnosno djelomično jesam po prvom pitanju iz sljedećih razloga. Prvo, ja osobno nisam dio ove radne skupine koja treba naći rješenje za obeštećenje obiteljskih mirovina i limitiranih mirovina. Drugo, zašto je ovo pitanje uopće postavljeno premijeru Sanaderu. Zato što nakon tog sastanka smo očekivali dobiti popis radnih skupina odnosno imenovanje osoba u radne skupine od strane Vlade. To imenovanje nije izvršeno i ja vas molim da se to čim prije napravi. Drugo, mislim da Vlada od veljače 2005. ima stavove umirovljeničkih udruga glede mirovinske reforme i problematike mirovinskog sustava, zato nije potrebno ništa čekati. Ja molim ipak predsjednika Vlade da odgovori pisano na ovo pitanje kada je krajnji rok da se ove radne skupine počinju sastajati. Zahvaljujem.
Poštovana zastupnica Jagoda Martić. Izvolite!
Poštovani predsjedniče, ministri i predstavnici Vlade, kolegice i kolege! Svoje pitanje upućujem ministrici gospođi Marini Matulović-Dropulić. Svi ćemo se složiti s tvrdnjom da bespravna gradnja predstavlja ozbiljan problem. Prema procjenama ministarstva kojem ste vi na čelu na obalnom području sagrađeno je više od 10 tisuća bespravnih objekata. Zanima me zbog čega se zakon ne primjenjuje jednako na sve i zbog čega se na primjer nije reagiralo na gradnju kuće Mile Brajkovića u zaštićenom obalnom pojasu u Rogoznici ili na proširenje marine Frapa u Rogoznici mimo svih kriterija u vlasništvu Franje Pašalića, ili na primjer kompleks u vlasništvu Pave Zubaka u Žrnovnici koji se nalazi na području Parka prirode "Velebit". Molim vas da nam predočite kriterije na temelju kojih vaše ministarstvo donosi odluku o uklanjanju bespravno sagrađenih objekata. Hvala.
Ministrica Marina Matulović-Dropulić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici! Pa eto, ja sam već puno puta rekla da je nama jedini kriterij bespravno sagrađeni objekat, znači, objekat koji nema građevinske dozvole. Međutim, mi imamo prioritete. Prioriteti u rušenju bespravno sagrađenih objekata su zaštićeni pojasevi kao što su nacionalni parkovi, parkovi prirode, zaštićeno obalno područje, zatim zaštićene kulturne i prirodne vrijednosti. Zatim, pomorsko dobro i infrastrukturni pojasevi. Znači, isključivo naše rušenje ide na tim područjima. Sve ono što bi se moglo legalizirati prostornim planovima nismo za sada išli rušiti jer želimo omogućiti ljudima da do tih prostornih planova, da sve prostorne planove i donesu. Ono što moram reći i što sam vam već više puta rekla. Mi kad smo počeli obnašati vlast imali smo završenih 76 prostornih planova od 555. Danas imamo 466. Mislim da je napravljeno strahovito puno i da smo ljudima omogućili da sve ono što mogu temeljem propisa i temeljem zakona, i temeljem uredbe o zaštićenom obalnom području legalizirati legalizirati. Prema tome, čekamo da se završe još i ovi ostali planovi a oni koji su planovi gotovi tamo smo već krenuli u samu akciju. Što se tiče gospodina Brajkovića gospodin Brajković ima građevinsku dozvolu i ono što je problem ali tako piše u zakonu nakon što prođe godinu dana od konačnosti građevinske dozvole mi ne možemo ići više na poništenje građevinske dozvole. Prema tome, kad smo mi došli već je prošlo godinu dana od kada je on imao konačnu građevinsku dozvolu. Što se tiče Žrnovnice imate krivo. Tamo smo i porušili određene objekte na području gdje je gospodin Zubak to sagradio, prema tome bili smo tamo, odradili svoj posao. A onaj dio koji nismo rušili ima uredne građevinske dozvole. Što se tiče marine Frape nismo dozvolili daljnju izgradnju a pomorski inspektor je reagirao i išlo se rušiti ono što je bilo u samom pomorskom, što je bilo u samom moru jer za to nije nadležna građevinska inspekcija nego ova inspekcija. Prema tome, na sve ono što dobivamo zahtjeve i što mi ne možemo sami reagirati jer ono što moram reći nažalost imamo 148 inspektora građevinskih. Od toga je 127 njih na područnim jedinicama što je puno premalo od toga što imamo onaj preko 250 sistematiziranih ali ih jednostavno ne možemo dobiti. Znači ljudi su na terenu, neprestano su vani i tamo gdje vidimo da se nešto događa ili gdje dobijemo obavijest mi odmah reagiramo. Ovaj čas radimo to na Dugom otoku i na Kornatima. Znači gdje god dobijemo nekakvu, nekakvu naznaku da se nešto događa mi izlazimo vani. Ali najvažnije od svega je to da su prostorni planovi koji su 2002. godine nažalost početkom zakonom izbrisani rokovi i isto tako problem 2001. godine kad je donesen zakon koji je rekao da se svi bespravno sagrađeni objekti mogu spojiti na komunalnu infrastrukturu naveli su na to da je došlo do bum-a bespravne izgradnje. Svi su se mogli priključiti, a nitko nije imao rok za napraviti planove. Sad je to promijenjeno. Situacija je bitno bolja. Još uvijek nismo zadovoljni potpuno, ali sigurna sam da pošto pomažemo i financijski i stručno da će sve prostorni planovi do kraja ove godine biti doneseni. Hvala [[Upadica: Tako je! Bravo!]]
Zastupnica Jagoda Martić. Izvolite.
Hvala gospođo ministrice na vašem iscrpnom odgovoru i nadam se skupa s vama da će to tako i biti. Zašto sam upravo ove primjere spomenula? Tu se s vama apsolutno slažem da je upravo zaštićeni pojas i zaštićeno obalno područje ono koje u svakom slučaju treba imati prioritet prilikom uklanjanja bespravnih objekata. Upravo sam zato i navela ovaj primjer jer se radi o objektima koji su na takvim područjima pa ako ćemo baš govoriti o gospodinu Miji Brajkoviću onda je on to sagradio nakon 2004. Znači nakon stupanja na snagu uredbe. Takvih primjera sam navela samo nekoliko. Može ih se nabrajati još, ali sve to govori u prilog tvrdnji da se ne mogu oteti dojmu da zakon i kriteriji za rušenje vrijede samo za obične, male ljude i njihove kuće su prve na udaru bagera a s druge strane raznorazni moćnici, tajkuni ili politički podobni vlasnici bespravnih objekata mogu mirno spavati.
Poštovani zastupnik Ivo Jarnjak, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, svoje pitanje bih uputio ministru zdravstva. Krapinsko-zagorska županija je jedina županija u Hrvatskoj koja nema još svoju bolnicu. Sada je u tijeku izgradnja i građevinski radovi su negdje pri kraju. S obzirom da je veliki interes za tu bolnicu jer sadašnji uvjeti bolnice koja se kao naziva bolnica, ona se nalazi, smještena je i radi u barakama, su izuzetno teški kako za pacijente tako i za osoblje i krajnjim naporom mogu izvršavati svoje zadaće. Stoga me interesira oko nabave opreme da li je natječaj raspisan i da, i kada očekujete da bi se mogla staviti ta funkcija, ta bolnica u punu funkciju? Hvala lijepa.
Ministar zdravstva Neven LJubičić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine zastupniče točno je da je opća bolnica koja se radi u Zaboku apsolutno će biti okosnica zdravstvenog sustava u toj županiji. Međutim prije nego što odgovorim na vaše pitanje htio bih, a sasvim sam siguran da nas i gleda šire gledateljstvo, prikazati zapravo javnosti neke stvari. Naime to je jedna od onih kriminalnih investicija ili kaubojskih investicija u koju je zapravo bivša koalicijska vlada krenula nepripremljeno. O čemu se zapravo radi? Vi kad pripremate jedan projekt i želite ga zapravo završiti a ja se nadam da se htjelo taj projekt završiti onda zapravo pripremate i investicijski dio vezan za opremu. Nažalost niti u slučaju kliničkog bolničkog centra Rebro koji mnogi nazivaju Rebrovac niti u slučaju opće bolnice Zabok nije se adekvatno planiralo i ja se nadam da će ovo biti poruka svima a to je znači nećemo više dozvoliti ovakve kaubojske investicije. Naravno to ni izbliza ne znači da ćemo odustati od toga. I klinički bolnički centar dakle Zagreb, Rebro ova Vlada će izgraditi i tako i opću bolnicu Zabok. Opća bolnica Zabok bi trebala sa građevinskim djelom biti zgotovljena negdje do kraja ove godine time da naravno ritam gradnje zavisi o kvantumu opreme. Kako se koji dio opreme izlicitira tako se može nastaviti gradnja. Mi smo ovoga trenutka u tijeku sa tri natječaja. To su natječaji za kuhinju. Natječaji koje smo evo počeli, a to je za kompjuteriziranu tomografiju i bit će natječaj i za radiološku opremu. Sveukupna vrijednost opreme koja će ući u tu bolnicu bit će oko 60 milijuna kuna što je zapravo u usporedbi sa opremom koja se daje u druge, praktične institucije izuzetno, izuzetno veliki iznos. Evo možda je ovo prigoda da se i osvrnemo na problematiku koja se iznosila, a to je kompjuterizirane tomografije. Ja sam jasno nekoliko puta rekao, a sukladno onome što je struka tvrdila a to je da želimo u Općoj bolnici Zabok višeslojni CT. Višeslojni CT će doći, ali to nužno ne znači najsofisticiranju «Hy tech» tehnologiju jer ipak za to ovoga trenutka niti opća bolnica Zabok ne ispunjava stručne kriterije. To znači zapravo jedan kvalitetan, dobar, četveroslojni aparat za kompjuteriziranu tomografiju koji će u potpunosti ispuniti sve ono zapravo općoj bolnici treba. Ne samo danas nego i u perspektivi. … [[Upadica se ne razumije.]]
Zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Nisam čul' kaj je rekla gospođa Pusić ali Zagorci jedva čekaju da ta bolnica bude gotova. … [[Upadica se ne razumije.]] Da bude gotova i da će oprema koja bude tamo zadovoljavati sve one potrebe i ona očekivanja koja i pacijenti i stručno osoblje ima pa ću zamoliti da se u tom smislu dogovara sa stručnim osobljem iz bolnice da to zaista bude oprema koja će zadovoljiti potrebe koje tamo ima. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani članovi hrvatske Vlade. Svoje pitanje sam htio postaviti predsjedniku hrvatske Vlade, gospodinu Sanaderu. Njega naravno nema ovdje pa ćemo preusmjeriti pitanje potpredsjedniku hrvatske Vlade gospodinu Polančecu. Vi i vaša Vlada objavili ste da ste razvoj poduzeća «Sunčani Hvar» riješili ugovorom sa «Orko grupom» na principima javno-privatnog partnerstva. Tada ste tvrdili da nije provedena privatizacija. Da se ne mijenja vlasnička struktura već da uz hrvatsko vlasništvo osiguravate razvoj «Sunčanog Hvara». Sve ste to proveli i tvrdili suprotno Zakonu o privatizaciji, dakle važećem Zakonu i bez Zakona o javno-privatnom partnerstvu kojeg Hrvatska nema u svojem pravnom sustavu. Međutim, ovih dana gospodin Dragan Lazukić predsjednik uprave “Orko“ grupe izjavljuje da će umjesto valjda po tom vašem ugovoru predviđenih ulaganja 50 milijuna eura “Orko“ grupa uložiti 150 milijuna eura, a prilikom otvaranja hotela “Riva“ iz sastava “Sunčanog Hvara“ gospodin Lazukić izjavljuje da je ponosan na njihov hotel Riva. Sada je jasno, a na to ste se pozivali da niste zaštitili interese radnika “Sunčanog Hvara“ i građana Hvara. Pitanje je, kada ste privatizirali “Sunčani Hvar“, gdje ste objavili natječaj za privatizaciju i koliku ste cijenu postigli u privatizaciji? Hoćete li objaviti Ugovor o javno-privatnom partnerstvu i privatizaciji “Sunčanog Hvara“? Hvala lijepa.
Potpredsjednik Vlade Damir Polančec.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo saborski zastupnici. Javno-privatno partnerstvo na “Sunčanom Hvaru“ naravno da mijenja vlasničku strukturu jer se radi o dokapitalizaciji između ostalog od strane privatnog partnera. Čim imate takav postupak posve je izvjesno i jasno da vlasnička struktura ne može i neće ostati identična onoj kakva je bila prije toga. No, mi smo ovakvim modelom dokapitalizacije što dijelom dakle mijenja vlasničku strukturu osigurali jednom vrlo važnom turističkom kompleksu, jednoj vrlo važnoj turističkoj kompaniji budućnost, osigurali smo joj strateškog partnera koji je spreman investirati, koji je spreman razviti ovu tvrtku, podići nivo kvalitete usluge i na to smo s pravom ponosni. Ja naravno ne mogu komentirati izjave pojedinih menadžera iz te kompanije. Nisam na kraju krajeva sve te izjave ni vidio. Svatko odgovara za svoje izjave, ali nitko nema pravo govoriti danas da je neki hotel njegov. Oni jesu suvlasnici, mi smo suvlasnici s njima. To ne znači da su oni apsolutni vlasnici toga hotela. Prava radnika i interesi radnika da li su zaštićeni? Da, naravno zaštićeni su i to višekratno. Zaštićeni su prije svega time što smo im omogućili da rade i funkcioniraju u okrilju jednog definiranog, jasnog, snažnog gospodarskog subjekta koji garantira ulaganje i koji garantira razvoj. A zaštitili smo ih između ostalog i u ugovoru u kojem jasno dajemo ograničenja vezano uz smanjenje broja zaposlenih, odnosno ne dozvoljavamo smanjenje broja zaposlenih na određeni period, a već sada vam mogu reći neće ga ni biti nego će se dogoditi upravo suprotno – povećat će se broj potrebnih zaposlenika u tome društvu tako da ne vidim čemu riječi koje imaju negativistički prizvuk. Ja osobno smatram, uvjeren sam da smo učinili dobro i osigurali budućnost kako tim zaposlenicima tako i toj tvrtki, a naravno i lokalnoj i regionalnoj zajednici. Hvala vam lijepa.
Zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade, priznali ste da ste izvršili privatizaciju suprotno važećem Zakonu o privatizaciji i bez zakona o javnom privatnom partnerstvu. To ste javno priznali. Time ste derogirali postojeće pravno stanje u privatizaciji Republike Hrvatske i ne čudim se očekivao sam ovakav odgovor. Međutim, uvjeren sam da će građani Hvara i građani Hrvatske znati protumačiti vaš odgovor s obzirom da imaju iskustva kako se vrši privatizacija u Republici Hrvatskoj i iskustva sa ovom Vladom vezana za “TLM“, za “Liburnija Riviera“ hotele ili “Brodo-Split“. Molim pisani odgovor i ugovor o javno privatnom partnerstvu na uvid.
Poštovani zastupnik Zdenko Antešić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine predsjedniče Vlade, cijenjeni ministri. Pitanje bih postavio gospodinu Ivi Sanaderu predsjedniku hrvatske Vlade. Prema informacijama kojima raspolažem vi intenzivno na terenu mijenjate sve ljude koji doslovno ne provode vašu kadrovsku politiku. Primjerice, u Riječkom brodogradilištu “3. maj“ 6 mjeseci vodite bitku oko promjena članova uprave i konačno ste uspjeli predsjedniku uprave nametnuti svoje kadrove. Što o tim kadrovima misli predsjednik uprave rekao je činom davanja ostavke. Teče treća godina mandata vaše Vlade, a nema na vidiku financijske konsolidacije i hrvatskoga Škvera, a niti rješenja brodogradnje kao grane u cjelini koju ste velikodušno obećavali u predizbornoj kampanji. Moje pitanje glasi, da li ovakvo bespoštedno kadriranje u “3. maju“ ima za cilj postavljanje u upravu ljude koji će po modelu splitskog “Brodo-Splita“ izvući novac iz riječkog Škvera, te ga preko raznih tvrtki na Cipru, Malti, Austriji ili drugdje usmjeriti prema tvrtkama i ljudima bliskima vašoj politici, a o čemu je prethodno govorio gospodin Jurjević.
Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče, žao mi je zbilja što se upuštate u takve ocjene, što osuđujete i uzimate sebi za pravo da donosite presude, da donosite pravorijek. To je upravo ono protiv čega se borim. To je jedna pojava koju treba iskorijeniti iz hrvatskog društva jer mi ne živimo više u jednoumlju gdje je partija odlučivala o svemu. Ona bi rekla pravorijek ti si kriv, ti si to i to napravio. To nije točno! Mi živimo u demokratskom društvu u kojemu treba dokazati i pustiti pravosudnim tijelima da odrade svoj posao. Hrvatski Sabor i vi kao zastupnik član ste najvišeg zakonodavnog tijela u Republici Hrvatskoj, ali ta činjenica, ta karakteristika što je to najviše tijelo zakonodavno u Republici Hrvatskoj ne daje vam za pravo da se stavljate iznad pravosuđa. Jer pravosuđe je u trodiobi vlasti izvršna vlast, pravosudna vlast i zakonodavna. I ja zbilja ne razumijem zašto vi stalno i vi i vaš uvaženi zastupnik kolega Jurjević, zašto stalno se stavljate iznad svih i vi kažete to je tako. Pa nismo više u osamdesetima ili sedamdesetima. To je davno iza nas. Bogu hvala i više se neće vratiti. Prema tome, ne možete gospodine zastupniče bez obzira što vas uvažavam osobno, ne možete se postaviti to je ovako i to je onako. Ne, to će reći sudbene vlasti, a mi ćemo to respektirati i vi i mi i Zastupnički dom kao zakonodavno tijelo, odnosno Hrvatski sabor i Vlada. To je što se tiče vezano ovo za Jurjevića, a ono što ste rekli malo prije oko riječkog Škvera to naprosto nije točno. Vlada ne vrši nikakav pritisak i nije nikakav pritisak vršila na upravu niti na nadzorni odbor. To je apsolutno izvan svake pameti optužiti Vladu za to. To je jedno. A kad već govorite o kadrovskim smjenama, smjenama kojih nema, kojih nema nota bene, to treba reći, onda treba uzeti "Narodne novine", što kaže Bebić iz 2000. i vidjeti da ste promijenili sve živo, do upravnih vijeća dječjih vrtića, dječjih vrtića ne škvera, ne bolnica. Hebranga ste bili optužili na početku mandata da mijenja ravnatelja, da mijenja ovo. On je zbog sasvim opravdanih razloga dva ili tri, dva ravnatelja. Vi ste skočili, a vi ste izmijenili u jednom danu 40 ravnatelja hrvatskih bolnica. I to od reda sve pripadnike Domovinskog rata, braniteljskih udruga. Prema tome to je bila jedna revolucija, kako ste je bili na zvali onda? … [[Upadica se ne čuje.]] Bartolomejska noć, to ste vi napravili. I sad vi nama, a odakle vam obraz? Govorite da mi provodimo. Mi gospodine zastupniče provodimo politiku da oni koji su sposobni upravljaju, to je kad ste spomenuli Rijeku. Evo vam primjer Riječke bolnice, ravnatelj koji je iznimno sposoban, koji je iz vremena vaše vlasti ostao je uz našu punu potporu i dobro radi.
Zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, ja se ne daj Bože stavljam u ulogu suca. Ja samo pitam i to je moje pravo kao zastupnika u ovom Saboru da pitam i tražim odgovor na pojave koje bodu oči u hrvatskom društvu. Ja vas potpuno razumijem da je to neugodno pitanje i na neki način i suosjećam s vama. Međutim, cijela hrvatska javnost zna da postoje ozbiljne indicije da vi iako ste znali o događajima u splitskom Škveru niste ništa poduzeli da spriječite ogromne, ajmo reći otimačinu državnog novca. Stoga ne bih želio da se isto dogodi u riječkom Škveru i zato na tom da se isto dogodi u riječkom Škveru i zato na to upozoravam hrvatsku javnost. A vezano za dječje vrtiće. Dječje vrtiće ne postavlja upravna vijeća, ne postavlja Vlada, nego postavljaju jedinice lokalne samouprave.
Poštovani zastupnik Živko Nenadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine premijeru, članovi Vlade, kolegice i kolege. Pitanje upućujem ministru mora, turizma, prometa i razvitka, gospodinu Kalmeti. Evo, početak ove turističke sezone žitelje Trogira, Čiova, mene, a i brojne od vas je podsjetio na jedan doista gorući problem u toj okolini, ja bih rekao, a to je most, kopno-Čiovo. Većina vas će tu i svratiti jer Trogir je UNESCO grad i ne može se baš zaobići. I doista vlada jedan prometni kolaps u ljetnim sezonama. Znamo da je u četverogodišnjem planu Hrvatskih cesta predviđena gradnja mosta, znamo da je u travnju 2005. odbijena lokacijska dozvola za gradnju tog mosta. Odbijena je iz razloga što nije bio predviđen u prostornom planu Grada Trogira i to je sasvim ispravna odluka resornog Ministarstva zaštite okoliša i prostornog uređenja i graditeljstva. Međutim, sada u travnju 2006. prihvaćen je prostorni plan Grada Trogira i predviđena je gradnja mosta. Dakle više nema formalnih zapreka za lokacijsku dozvolu. Trasa je definirana. Vršene su određene istražne radnje nekoliko mjeseci. I pitam kada se može očekivati lokacijska dozvola, a naravno nakon toga i građevinska, te gradnja mosta, odnosno pristupnih puteva? Hvala lijepa.
Poštovani gospodine zastupniče radi se o doista jednom velikom projektu koji uključuje izgradnju mosta čija je dužina oko 800 metara i plus nekoliko kilometara pristupnih cesta i s jedne strane, dakle sa strane kopna i s druge strane, sa strane otoka. Ovo što ste vi do sad rekli je sve apsolutno točno. Ja samo mogu ovdje potvrditi da se pripreme za izgradnju tog mosta vrše intenzivno. Izrađuje se studija utjecaja na okoliš. Nakon toga će se jasno dobiti, a sad se može dobiti, vezano za prostorno-plansku dokumentaciju i lokacijska dozvola. Raspisat će se natječaj za izvođenje, izradu projekta i pripremu za građevinsku dozvolu. Tako da nakon toga će jasno ići javni natječaj za izvođenje radova. Meni je teško kazati ovaj čas točno u mjesec ili kad će radovi sami početi, ali će zasigurno, moja je pretpostavka, oni početi negdje krajem sljedeće, odnosno 2007. godine. Do tada ćemo, do tada je vrijeme potrebno je za … [[Govornik se ne razumije.]] koje sam rekao, uključujući i izradi kompletne projekte dokumentacije, što isto, za što je potrebno i određeno vrijeme. Uglavnom, pripreme teku po planu. I izgradnja tog mosta će početi kao što sam i rekao.
Zastupnik Živko Nenadić.
Hvala gospodine ministre. Neka takva dinamika bude. I bit će u redu. Hvala lijepo.
Zastupnica, potpredsjednice Đurđa Adlešić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, pitanje želim postaviti predsjedniku Vlade. Naime, dosadašnje Vlade su bile uspješne na putu prema Europskoj uniji i očigledno je da tu sve političke stranke imaju konsenzus. Međutim, u sjeni Europske unije ostala su pitanja ne riješenih granica sa susjedima, Crne gore, Srbije i Slovenije o čemu sve češće govorimo. A znamo da se za granice u ratu gube životi. Mi u HSLS-u držimo da to nije pitanje Vlade, nego da je to pitanje države. I zbog toga nam nije prihvatljiv, naravno pregovori, dogovori jesu, ali ovo dopisivanje, knjiga na knjigu, slika na sliku, pismo na pismo, ne bi smjelo potrajati do sljedeće godine, jer je sljedeća godina izborna godina. Tak da ne vjerujemo baš u jako ozbiljna rješavanja pitanja, pa ni graničnih. Stoga tražim odgovor od predsjednika Vlade hoće li i kada predstavnika svih političkih stranaka, pa i javnosti, upoznati sa odgovorom slovenskoj Vladi, sa sadržajem Plave knjige, jer znamo da su incidenti na moru mogući i čini mi se prilično česti. Očekujemo dakle odgovor kada, jer je to doista pitanje svih političkih stranaka, a ne jedne Vlade. Hvala.
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice, u pravu ste. I podržavam apsolutno vaše stajalište da pitanje odnosa sa Slovenijom i otvorenih pitanja koje imamo, graničnih, nije pitanje jedne Vlade, nije pitanje jedne stranke nego je pitanje cijele Hrvatske i po mogućnosti konsenzusa svih političkih stranaka. Zato moj odgovor kad stručni tim koji će predvoditi članove akademije, HAZU, dakle od akademika Rudolfa na dalje, i Ministarstvo vanjskih poslova ima jedan ugovorni odnos sa akademijom upravo na tom pitanju, da najbolji eksperti i hrvatski stručnjaci naprave naše argumente kao odgovor na ove slovenske objavljene u "Bijeloj knjizi", kolokvijalno ćemo je nazvati "Plava knjiga", ali to nije srha sama sebi. Svrha je da mi damo odgovore na slovenska pitanja, ali da ključne argumente ostavimo i za međunarodno pravosudno tijelo, pravosudnu instituciju do koje mora doći. Na žalost do nje ne može po međunarodnoj praksi doći voljom samo jedne strane, treba se usuglasiti druga strana hoće li to biti dogodine, hoće li to biti ranije ili će to biti kasnije moram reći da nakon ovih 15 godina pregovora Hrvatske i različitih Vlada sa slovenskim vladama ne vidim prevelikog razloga za optimizam da Slovenija prihvati naš službeni poziv da izađemo pa tko ima bolje argumente neka taj pobijedi. U svakom slučaju mi u Hrvatskoj mislim da se ne trebamo bojati, imamo vrlo jake argumente, vrlo snažne argumente kad je riječ o graničnim otvorenim pitanjima sa Slovenijom i te ćemo argumente objaviti, ne sve do kraja u toj "Plavoj knjizi" prije nego bilo tko je vidi mi ćemo pozvati sve parlamentarne strane na jedan razgovor, dostaviti vam je da pogledate, eventualno popravite, date neke prijedloge, ali ponavljam još jedanput one neće biti politička na njoj će raditi ne Vlada, na njoj će raditi jedan tim stručnjaka od egidom Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti. Dakle, najbolje što imamo u Hrvatskoj na toj tematici.
Potpredsjednica Đurđa Adlešić.
Hvala lijepo. Svakako je dobro da su stručnjaci ponovo vraćeni jer je raspuštanje stručne komisije bio velik i težak propust na koje smo već upozoravali, ali bi svakako bilo dobro da se pitanje bar granice sa Slovenijom počne rješavati, da se ne čeka ponovo još jedna nova Vlada.
Poštovani zastupnik Luka Roić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani članovi hrvatske Vlade. Svoje pitanje uputit ću predsjedniku hrvatske Vlade gospodinu Ivi Sanaderu. Gotovo da se logično nadovezuje na pitanje prije koje je postavljeno radi se o najdužnoj granici zapravo koja je još uvijek sporna jer sve hrvatske politike nisu uspješno dale odgovor na to pitanje. Naime, radi se o zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu. Ja osobno, a i svi zastupnici koji su bili u proteklom sazivu Sabora posve jasno znamo stavove vaše gospodine predsjedniče o tom problemu. Kako ste ustrajan i zapravo moderan političar koji svoje stavove zna realizirati čudi me i ne mogu nikako vjerovati da ovaj problem do sada niste uspjeli riješiti. Ne moram govoriti sve ono što ste rekli o tom problemu jer tu je struka nedvosmislena, potpuno jasna, to je jednostavno pravo svake države i svaka država ima pravo na takvu odluku. Ne znam koji su razlozi zbog čega najveći gospodarski resurs 25 tisuća kvadratnih kilometara hrvatskog Jadrana ne koristimo na onaj način na koji bi to mogl. Ne znam zbog čega se takva odluka odugovlači do u nedogled i zabrinuto smo zbog čuvanja bioloških i svih drugih resursa hrvatskog Jadrana, ali i zaštite interesa hrvatskih ribara zašto takva odluka ne može biti donesena? Mi u HSS-u tvrdoglavo inzistiramo na donošenju takve odluke i molimo vas da sa svojom ustrajnošću, ponošću koju ste do sada pokazali i na tom problemu ustrajete do kraja i da nam jasno kažete koji su razlozi zbog četa se ta odluka ne može donijeti, a mi inzistiramo da se ona donese najkasnije do 15.9. rujna ove godine jer mislimo da je to uopće hrvatski interes i sve hrvatski kako ste vi jučer rekli sve hrvatsko suglasje o svim problemima nacionalnog interesa Republike Hrvatske.
Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče, prije svega drago mi je da vam je hrvatski nacionalni interes na srcu, time se stavljate uz bok s nama i to pozdravljamo. Drugo, nisam ja donio tu odluku, tu odluku je donio Hrvatski sabor. Prema tome, a donio ju je vrlo utemeljenu i Hrvatski sabor će i promijeniti tu odluku kad za to dođe vrijeme. Prije svega treba reći da se neki koji danas istupaju u javnosti na žalost pokušavaju koristiti demagoškim instrumentima i metodama. Nije istina da je ovo na štetu hrvatskih ribara. Na štetu hrvatskih ribara je to što nitko do sada, a mi pokušavamo to stanje promijeniti nije od svih vlada od socijalizma do hrvatske samostalnosti svih vlada koje su bile do ove pokušao riješiti ključni problem hrvatskih ribara, a to je nedostatak moderne i dobro opremljene flote, to je ključni problem i nemojmo govoriti, jer i kad su izuzete zemlje članice privremeno Europske unije i ZERP-a, znači ZERP vrijedi za sve druge, ne vrijedi za članice Europske unije privremeno dokle ne završimo pregovore o sporazumu ribarstvu i u tom vremenu nitko ne brani hrvatskim ribarim da love u tom proglašenom području. Prema tome, nije to točno da je, molim vas, nije točno da je šteta hrvatski ribar. Šteta hrvatskim ribarima nije to što smo isključili zemlje Europske unije, šteta hrvatskih ribara, odnosno problemi hrvatskih ribara je to što nemaju odgovarajuće flotile i na tome ćemo mi raditi, na tome radi ministar Kalmeta, na tome radi Čobanković, na tome radi Vlada i pokušat ćemo izvući što više sredstava iz fondova Europske unije upravo zato jer smo privremeno izuzeli zemlje članice Europske unije. Znači nemojmo u javnosti, nemojmo ja vas apeliram na, mi ćemo izaći isto tako sa vrlo čvrstim argumentima gdje ćemo upozoriti da vi koji ste bili u prošloj Vladi budete li na tome inzistirali ništa niste napravili za ribarsku flotu jer to je ključ kako će on loviti i da mi proglasimo to i ne dozvolimo nikome, a taj koji dođe u hrvatsko more morat će platit to. U suprotnome ilegalan i naši ga love i oduzimaju brodove i kočarice, prema tome ali kako će hrvatski ribari iskoristiti to? To je ključno pitanje i to je ono na čemu moramo inzistirati, a kad je riječ o ZERP-u, dakle on vrijedi za sve zemlje osim za članice Europske unije dok ne završimo sporazum o ribarstvu. Zašto? Pa zbog toga što smo ušli u taj odnos, što želimo postati punopravna članica i što želimo riješiti pitanje ribarstva na jednoj osnovi na kojoj ćemo sutra biti članica Europske unije.
Zastupnik Luka Roić. Izvolite.
Eto ne mogu naravno biti u potpunosti zadovoljan. Zadovoljan sam sa stavovima koje vi iskazujete, ali sa primjenom tih stavova ne mogu biti zadovoljan, naprosto po spekulacijama onih koji se time bave kažu da milijun eura dnevno gubimo zbog … [[Govornik se ne razumije.]] A oprostite, takve nekakve izračuni postoje sa tim novcem dala bi se itekako obnoviti hrvatska flota, ali naravno ja ovdje mogu vjerovati vašim dobrim željama i namjerama da taj dio uredite na najbolji mogući način, ali s obzirom da se to ne događa mi ćemo na žalost morati primijeniti onu formulu koju ste nam vi u svojem govoru predložili iskoristiti pravo građana na njihov glas i organizirati peticiju za raspisivanje referenduma i taj problem riješiti na taj način ukoliko ne postoji drugog načina. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Velimir Pleša. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, gospođo potpredsjednice, gospodine potpredsjedniče, gospodo ministri! Vlada Republike Hrvatske usvojila je na sjednici održanoj 20. rujna 2005. godine strategiju reforme pravosuđa. U okviru te strategije posebno je poglavlje razvoj alternativnih načina rješavanja sporova kojim je predviđeno donošenje projekta mirenje pri sudovima a temeljem kojeg je predviđeno pokretanje pilot projekta mirenja na devet sudova u razdoblju od 2006. do 2008. godine s ciljem utemeljenja alternativnog rješavanja sporova u Republici Hrvatskoj a s konačnim ciljem rasterećenja sudova i sudaca i skraćivanjem trajanja sudskog postupka. Moje pitanje upućujem ministrici pravosuđa gospođi Lovrin. Kako teku i koji su prvi rezultati razvoja sustava alternativnog rješavanja sporova pri sudovima kao segmenta strategije reforme pravosuđa.
Ministrica pravosuđa Ana Lovrin. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče! Gospodine zastupniče, evo hvala vam lijepa na ovom pitanju zato što će i moj odgovor na ovo pitanje zapravo doprinjeti promociji ovog važnog pitanja. Naime, razvoj alternativnih načina rješavanja sporova je od izuzetnog značaja za Republiku Hrvatsku zbog utjecaja na pravosudni sustav a jednako tako onda i na cijeli gospodarski i socijalni razvoj. Upravo stoga je i strategija razvoja alternativnih načina rješavanja sporova dobila svoje posebno mjesto kao poseban prilog strategiji reforme pravosuđa u Republici Hrvatskoj. Zašto mislimo da je razvoj alternativnih načina rješavanja sporova izuzetno važan? Osim toga što će on doprinjeti rasterećenju sudova on je posebno važan za stranke jer im omogućuje brže rješavanje sporova, učinkovitije rješavanje, jeftinije rješavanje a ono što je posebno važno ostavlja stranke u jednom tolerantnom okruženju nakon završetka i rješavanja spora što je poglavito važno u gospodarskom miljeu i u sporovima pred trgovačkim sudovima. I unatoč postavljenom pravnom okviru koji je postavljen i Zakonom o arbitraži i Zakonom o mirenju, i odredbama Zakona o parničnom postupku koji upućuje na obvezno mirenje ukoliko se radi o tužbi protiv Republike Hrvatske primijećeno je da stranke a ni sudovi ne posežu dovoljno za institutom mirenja. Stoga je Ministarstvo pravosuđa poduzelo niz promotivnih akcija tiskanjem plakata, promiđbe i afirmiranjem ovoga načina rješavanja sporova. Osim toga, 30. svibnja ove godine u Ministarstvu pravosuđa potpisan je ugovor sa Udrugom poslodavaca, Hrvatskom gospodarskom komorom i Hrvatskom obrtničkom komorom, sporazum o zajedničkom sudjelovanju u programu PHARE 2005. godine jačanje mirenja kao alternativnog načina rješavanja sporova. Osim toga, u tijeku su pripreme izmjena Zakona o parničnom postupku koji će osnažiti mogućnosti upućivanja predmeta na postupak mirenja te će se sukladno tome ukoliko sudac ocijeni da je moguće sporazumno rješenje sporova uputiti osobi u sudu koja će biti posebno zadužena za mirno rješavanje sporova kao sudac miritelj. Posebno je značajna edukacija sudaca kroz Ministarstvo pravosuđa, kroz Pravosudnu akademiju. Do sada je educirano 200 sudaca te manji broj državnih odvjetnika koji će se baviti mirenjem. Od konkretnih rezultata na Trgovačkom sudu u Zagrebu u ožujku 2006. započeo je pilot projekt mirenja koji je u kratkom vremenu pokazao izuzetne rezultate i do 30. svibnja ove godine zaprimljen je 171 prijedlog za mirenje. Od toga je na ročištu pristalo na postupak mirenja u 49 slučajeva a po pozivu suda pristalo je u 24 slučaja su stranke pristale na mirenje. Ukupno je postupku mirenja dovršeno dvadeset predmeta do svibnja 2006. od čega 6 na prvom sastanku, 6 na drugom a u sedam predmeta nije postignuta nagodba. Do kraja ove godine planira se započeti s projektom mirenja na devet općinskih sudova diljem Republike Hrvatske a upravo ovih dana u Slavonskom Brodu započinje mirenje na Općinskom sudu u Slavonskom Brodu. U idućoj godini planira se uvesti mirenje na svim prvostupanjskim sudovima u cijeloj Republici Hrvatskoj. Evo, ja stoga pozivam sudove i stranke i Ministarstvo pravosuđa će i dalje raditi na tome da se što više promovira i zaživi postupak mirenja pred sudovima upravo zato na dobrobit građana da bi dobili brži, učinkovitiji i jeftiniji način rješavanja sporova.
Zastupnik Velimir Pleša. Izvolite!
Hvala lijepa. Pa, po vašem odgovoru u svakom slučaju mirenje je zasigurno jedan od načina rješavanja postupaka koji ima sjajnu budućnost u Hrvatskoj ali ja bih želio o svemu ovome slaganju sa vašim odgovorom ipak istaknuti jednu činjenicu koja se odnosi i naročito mi je pri srcu a radi se o mirenju u bračnim sporovima. Mislim da je i sukladno iskustvima europskih zemalja pa i preporuci Vijeća Europe o obiteljskoj medijaciji Rezolucija 98 trebalo bi razmotriti kako razviti što prije sustav mirenja pri sudovima za obiteljske sporove, posebno za probleme koji proizlaze iz razvoda braka, dodjele djece, konktakta djeteta sa roditeljem kojem nije dodijeljeno dijete, imovinsko-pravnih odnos. Jer ukoliko to što prije uspijemo prebaciti sa sudova na institut mirenja uvjerenja sam da bi bili rjeđe sudionicima odnosno svjedocima tragičnih događanja kakvima smo bili svjedoci proteklih dana. Zato uz zahvalu za ovaj odgovor ja bih posebno želio ovom prilikom apelirati na vas kao ministricu da potaknete što kvalitetnije educiranje sudaca u rješavanju upravo ovih sporova u brakorazvodnim parnicama. Hvala vam lijepa.
Poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Pitanje za ministra unutarnjih poslova gospodina Kirina. Ilegalna trgovina predstavlja jedan od najvećih sigurnosnih problema i izazova suvremenog svijeta. Njena financijska vrijednost na globalnoj i svjetskoj razini procjenjuje se na oko 630 milijardi eura godišnje. S obzirom na sve veću povezanost i suradnju organiziranog međunarodnog kriminala i ilegalne trgovine s međunarodnim terorizmom razumljivo je da ovim problemima posebnu pažnju poklanja šira međunarodna zajednica posebno NATO, Europska unija i UN. Međunarodna suradnja, jačanje međuresorne tj. naše unutarnje koordinacije kao i razvoj individualnih sposobnosti na razini svake pojedine države oblik je zajedničke odgovornosti prema zajedničkoj sigurnosti. Vlada Republike Hrvatske svjesna je te svoje odgovornosti s obzirom na činjenicu da organizirani međunarodni kriminal koristi i hrvatski teritorij za ilegalnu trgovinu i proliferaciju droge, naoružanja i ljudi kako na kopnu tako i na moru. Naša dobro organizirana i učinkovita suradnja kako sa Europskom unijom tako i NATO-om jedan je od puteva ubrzanog pristupa Republike Hrvatske euroatlanskim integracijama. Svakako u svemu tome nije suvišno naglasiti da se danas do globalne sigurnosti ne može doći bez pune međunarodne suradnje ali i dobro osmišljene međunarodne znanstveno tehničke suradnje. Ja bih rekao uključivanje hrvatske pameti i znanosti, sigurnost utemeljena na znanju kao i znanje u funkciji sigurnosti može biti novi hrvatski put i doprinos NATO-u i Europskoj uniji i borbi protiv ilegalne trgovine posebno na moru. Poštovani gospodine ministre s obzirom na sve prethodno rečeno možete li reći što sve čini Ministarstvo unutarnjih poslova te posebno pomorska policija MUP-a kako bi se unaprijedila borba protiv ilegalne trgovine na moru kroz još intenzivniju međunarodnu suradnju te posebno kroz programe i projekte Europske unije. Hvala.
Poštovani … [[Govornik se ne razumije.]] Kirin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, dame i gospodo saborski zastupnici. Drago mi je da se postavilo ovakvo pitanje jer obično kada se radi o aktivnostima Ministarstva unutarnjih poslova naročito na zaštiti državnih granica vrlo malo se govori u javnosti. A to je jedan od najskupljih projekata koji će dočekati hrvatsku Vladu, koji već sada čeka prilikom ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Naime za ilustraciju kompleksnosti odgovora na pitanje potrebno je dati nekoliko podataka za ovaj Dom. Dužina državne granice na moru iznosi 950 kilometara. Dužina hrvatske obale 5835 kilometara. Ukupno imamo 1185 otoka, ukupna površina je 31 tisuću 757 kvadratnih kilometara odnosno 56 tisuća 965 kvadratnih kilometara sa područjem zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa. Uz ove činjenice o razvedenosti naše obale ide i to da imamo svaki dan sve više prijavljenih brodova i jedrilice u našem moru. Da dolazi sve više stranih i domaćih nautičara koji dolaze upravo u naše luke ne samo zbog prirodnih ljepota jer i u drugim dijelovima svijeta ima prirodnih ljepota nego jedan od glavnih razloga je i njihova sigurnost. I njih i njihove imovine naročito kada borave u turističkoj sezoni. Svjesni smo da taj posao ne bi se mogao obaviti, danas sam ponosan da kao ministar unutarnjih poslova mogu reći jednu stvar da danas suradnjom sa Ministarstvom obrane koju imamo, sa Ministarstvom prometa, mora, turizma i razvitka u suradnji sa lučkim kapetanijama imamo jednu zajedničku suradnju koja nam omogućava da uporabom znači zajedničkih materijalno-tehničkih sredstava izvršimo kompletnu kontrolu i nadzor naše pomorske granice. Ono što nam ide u prilog je i to da je Jadransko more odnosno dio koji kontrolira Hrvatska pomorska policija u suradnji sa drugim čimbenicima sigurnosti jedno je od sigurnijih uporišta i zbog toga smo dobili i pohvale kod … [[Govornik se ne razumije.]] «screening-a» kad su se radili sa Europskom komisijom. Inter agencijski sustav koji smo potpisali, suradnja između carine znači Ministarstva financija, Državnog inspektorata, Ministarstva unutarnjih poslova u ovom dijelu nadzora ilegalne trgovine o kojoj se sve češće priča, a bilo je intenzivno naročito kada se radi o prolazu oružja znači preko hrvatske luke u treće zemlje, možemo reći da su hrvatske, da je hrvatska policija odnosno Ministarstvo unutarnjih poslova krenulo u dva, u dvije razine rješavanja upravo pomorske granice. Prva je nadzor hrvatske obale odnosno hrvatskih luka. Jer zajedno sa institucijama nadziremo sav promet i teret koji se prevozi preko njih. I druga razina je nadzor znači sa brzim mobilnim prometnim plovilima zajedno u suradnji sa Ministarstvom obrane da nadziremo unutrašnji i vanjski ekvatorij. Sukladno tome u pripremi je i Zakon o obalnoj straži. Uz to će biti formirana obalna straža koju izrađuje Ministarstvo obrane Republike Hrvatske u suradnji sa Ministarstvom unutarnjih poslova čime ćemo staviti točku na i i pripremiti sve ono što je potrebno da bi ispunili «Šengenski aqui». Htio bih samo citirati jednu ovu uzrečicu, a to je bilo iz provedenog «pet screening-a» da EU stručnjaci su uvjereni da je ovaj koncept nadzora sa međuagencijskom suradnjom u skladu sa «šengen aqui-om» i njegova detaljna analiza može poslužiti kao primjer za nove zemlje članice ali čak i za zemlje koje udovoljavaju «šengen aqui-u.» To samo govori do koje smo razine došli. Naime svjesni smo svog položaja koji imamo u ovom dijelu Europe. I uvijek to ističemo da sigurno ono što Hrvatska država radi što se tiče sigurnosti na moru radi iz jednoga razloga. Prvo radi zbog svojih građana. Mi želimo zato što nam i naša turistička sezona upravo ovisi o sigurnosti ne samo naših građana nego i stranih gostiju koji dolaze u našu zemlju. Zbog toga Hrvatska država i hrvatska Vlada ulažu u nabavu nove opreme. Ali kako bi se poboljšalo svoje kapacitete Ministarstvo unutarnjih poslova je kroz rane EU projekte, jedan od njih je «KAZ» 2004. godine krenuo u nabavu novih plovila. Isto tako «KAZ» je kroz nabavu znači gdje ćemo pratiti more kako sa plovilima tako i sa, i nabavom novih letjelica kako bismo što bolje pokrili granicu. Ono što je vrlo bitno reći u ovom svemu je da u smislu jačanja sposobnosti i zaštite naše pa i EU granice može se istaknuti i inicijativa do, da steknemo …
Zaključite molim, zaključite molim.
… punopravno članstvo u europske … [[Govornik se ne razumije.]] u okviru Europske agencije za sigurnost granica. Hrvatska, Republika Hrvatska je integrirana u sve sustave koje je propisala i Europska komisija i druge, druge svjetske organizacije i na taj način dajemo svoj još doprinos u zaštiti granica i zaštiti naših građana ali i naših dragih gostiju koji dolaze u vrijeme turističke sezone. Hvala lijepa.
Zastupnik Krešimir Čosić. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine ministre na cjelovitom i interesantnom odgovoru. Svakako treba istaknuti da ne bez razloga Europska komisija inzistira na jačanju sposobnosti glede tzv. integriranog nadzora plave granice. Tj. granice na Jadranu. Svakako iskustva Bugarske i Rumunjske u pregovorima glede pristupa Europskoj uniji upozoravaju da zadnja, zadnje pitanje koje je trebalo riješiti bilo je upravo pitanje vezano uz nadzor pomorske granice jer to nije samo tehničko pitanje, nije samo političko pitanje. To je izuzetno skupo financijsko pitanje jer se radi o vrlo složenoj i zahtjevnoj tehničkoj opremi. Svakako tom pitanju pored Europske unije jednako važnu pažnju pridaje i NATO i dobro je čuti sve ono što se čini na razini Vlade posebno na razini koordinacije koja vodi brigu o sigurnosti na moru i sprečavanju ilegalne trgovine kao najvećeg suvremenog sigurnosnog problema. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Moje pitanje je namijenjeno ministru zdravstva gospodinu Ljubičiću. Naime, u Zakonu o zdravstvu piše da svaki građanin ima pravo na zdravstvenu zaštitu i na mogućnost ostvarivanja najviše moguće razine zdravlja. Naime, na primjeru ljekarni ili apoteka to nije slučaj. Primjer apoteke ili ljekarne u mojoj općini, to je općina Bednja, a takvih općina ima izuzetno puno u čitavoj državi. Općina od 4700 stanovnika uglavnom staračka i ima organiziranu liječničku službu kroz dva liječnička tima. Znači, čitav dan, a ljekarna i dvije područne ambulante, a ljekarna radi samo 8 sati. Radi isključivo zato jer je propisom HZO-a propisano da u jednoj ljekarni u 40 satno radno vrijeme može raditi jedan magistar farmacije, inženjer farmacije i jedan tehničar. Po nekakvom novom prijedlogu koji se sad slaže trebalo bi biti još gore jedan magistar i pola tehničara i normalno da bi se mogla realizirati druga smjena trebalo bi zaposliti još jednog magistra farmacije kojih nema na birou. Jednostavno, a s druge strane tehničare školujemo četiri godine. Tehničari polože stručni ispit, ali nemaju pravo izdavati lijekove na recept. Za razliku od prakse u zemljama, uređenim zemljama gdje tehničari mogu izdavati lijekove na recept. Prema statistici u našoj općini to je 73% prometa. Godišnje se proizvodi, uvjetno rečeno proizvodi 200 tehničara, a 280 ih je na birou. Moje pitanje glasi. Da li će ministarstvo izmjenom zakona omogućiti da lijekove izdaju tehničari sa položenim stručnim ispitom, te na ovom našem primjeru, primjeru općine Bednja gdje bi se stvorila mogućnost da u jednoj smjeni radi magistar farmacije, a u drugoj smjeni tehničar budući da zbog propisane mreže ljekarni nismo u mogućnosti otvoriti ili uvesti konkurenciju koja je zainteresirana za tu općinu i za tu djelatnost.
Ministar zdravstva Neven Ljubičić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Naime, odgovor je vrlo kratak. Nije stvar nikakvih akata, dakle gospodine zastupniče koji bi se trebali donijeti sa strane HZZO-a, nego je stvar zakona kojega je vaša Vlada donijela 2003. godine i tu je glavni problem zato jer ste ljekarništvo ostavili isključivo u jednu privatnu inicijativu, donijeli ste praktično regulativu koja onemogućuje da ne samo u područjima od posebnog državnog interesa nego i u brdsko-planinskim područjima i u otocima mreža ljekarni bude urušena. Kao što sam rekao a evo moji doktori vole to nazvati post koalicijski sindrom. Lijek je došao u studenom 2003. godine. Svaka bolest se liječi pa i ova. Mi ćemo ubrzo izaći sa novim zakonskim prijedlogom i ove stvari na adekvatan način riješiti.
Zlatko Koračević.
Hvala lijepo na odgovoru. Budući da sam očekivao otprilike takav odgovor ja podsjećam ministra da je propis normativa zaposlenih u ljekarni HZZO trenutno vaš HZZO donio koncem prošle godine. Prema tome, uredbu, uredbu koncem prošle godine koja vrijedi i za ovu godinu i svake godine se mijenja.
I poštovani zastupnik Mario Zubović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade. Ja ću postaviti pitanje gospodinu ministru Nevenu Ljubičiću vezano uz primarnu zdravstvenu zaštitu. Mislim da bi boljom organizacijom primarne zdravstvene zaštite se moglo puno uštedjeti na bolničkim liječenjima kada bi primarnoj zdravstvenoj zaštiti dali puno više vremena u smislu bavljenja pacijentom. Danas je primarna zdravstvena zaštita organizirana tako da se radi dvosmjenski. Svi znamo da doma znamo pitati kada radi naš doktor, da li je dopodne ili je popodne i po mojim nekakvim slobodnim računicama naš liječnik opće prakse ili stomatolog radi 5, najviše 6 sati dnevno. Nema priliku raditi dulje jer mora napustiti svoju ordinaciju i prepustiti drugoj smjeni. I moje pitanje je da li se razmišlja u ministarstvu da se napravi jedan sustav koji bi s vremenom se razvijao da jedan liječnik, odnosno jedan tim bude u jednoj ordinaciji. Time bi liječnici primarne zdravstvene zaštite imali vremena se baviti pacijentom, imali bi ga vremena bolje obraditi i mislim da bi se bolnice oteretile pritiska koji danas imaju. Danas naši liječnici opće prakse su prisiljeni pisati uputnice jer nemaju vremena se posvetiti pacijentu u onom vremenu u kojem bi trebali. Hvala lijepa.
Ministar zdravstva i socijalne skrbi Neven Ljubičić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Naime, evo prije nego što odgovorim na ovo pitanje, a ono je izuzetno kompleksno jer ga treba sagledati sa niza zapravo strana. Možda je zapravo za početak zgodno samo kazati koju situaciju smo uopće u primarnoj zdravstvenoj zaštiti zatekli. Zatekli smo pad pedijatrijskih timova za više od 20% u razdoblju dakle, pad od 2000. do 2003. godine. Zatekli smo jedno katastrofalno stanje u ginekološkim ambulantama gdje je broj preventivnih pregleda u trudnica, ultrazvučnih pregleda bio manji od 15%, gdje smo zatekli stanje da primjerice u općoj obiteljskoj medicini je bio drastičan pad, odnosno nije bilo uopće preventivnih pregleda, a broj kućnih posjeta se značajno smanjio jer nije bilo stimulacije. Naravno, u analizi zašto se to sve desilo vidjeli smo da jedan od osnovnih stvari sasvim sigurno i veliku ulogu igraju i prostor i oprema. Počeli smo prvo vidjeti što je zapravo sa opremom. Onda smo došli do jednog saznanja i to je opet nedorečenost tog zakona iz 2003. godine, a to je da o opremi ne odlučuje struka. O opremi zapravo najčešće odlučuje administracija. Čak smo imali slučaj da je recimo predsjednici pojedinih upravnih vijeća su bili dimnjačari i oni su dakle odlučivali gdje će koji kvantum opreme otići. To je nedopustivo i apsolutno u tom kontekstu smo zapravo to promijenili i naš prijedlog zakonski, a očekujem da će on biti ovdje podržan upravo ide s time da oni koji rade unutar samog sustava i upravljaju sa financijama. Što se tiče prostora apsolutno ideja o jednom zakupcu, jednoj ambulanti stoji. Tu je podrška i najvećeg broja samih zakupaca, naravno u određenom okviru koji će se rješavati Pravilnikom o zakupu i nadam se da evo nakon što Hrvatski sabor prihvati ovaj paket zakona idemo sa izmjenama tog pravilnika, uključujući opet dakle komore, socijalne partnere, pacijente, jer jedino tako i dolazimo do najkvalitetnijih rješenja.
Zastupnik Mario Zubović. Izvolite.
Ja bih samo htio reći da u Europi ordinacije opće prakse rade od 8 do 12 i onda popodne rade od 4 do 6 ili od 5 do 7, a u onoj podnevnoj pauzi idu u kućne posjete. Znači, liječnik je cijeli dan u svojoj ordinaciji. Mislim da kad bi takav sustav u primarnoj zdravstvenoj zaštiti zaživio kod nas da bi efekt bio puno, puno bolji. Hvala.
Hvala. Gospođe i gospodo zastupnici, potpredsjednik Vlade Damir Polančec treba još dostaviti u pisanom odgovoru, odnosno odgovor na zastupničko pitanje u pisanoj formi. Aktualno prijepodne je završeno. Nastavljamo sjednicu u 15,00 sati sa raspravom o Prijedlogu Zakona o obrazovanju odraslih. STANKA U 13,22 SATI
Dame i gospodo zastupnici prelazimo na dnevni red. Prva je na redu točka – 1. Prijedlog Zakona o obrazovanju odraslih, prvo čitanje P.Z. br. 504 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za lokalnu i područnu samoupravu i Odbor za ravnopravnost spolova. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Želi. Ministar znanosti, obrazovanja i športa gospodin Dragan Primorac će obrazložiti prijedlog predlagatelja. Izvolite ministre.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zakon za kojeg vjerujemo da će iz temelja promijeniti ono jedno područje koje je bilo, ja bih je nazvao siva zona u obrazovanju, a koje obuhvaćao zapravo sve one odrasle koji nisu imale priliku kroz formalno obrazovanje proći i koje su bile u zrakopraznom prostoru, a takvih je u Republici Hrvatskoj jako puno, sjetimo se samo podatka da je blizu 40% onih koji imaju ili nezavršenu osmogodišnju školu ili završenu osmogodišnju školu. S druge strane ako pogledate otprilike 40-tak posto je onih sa završenom srednjom školom, onda vidite da ta razlika između 7 ili 11% ono što smo nekad zvali viša škola i visoka, zapravo ono što vodi Republiku Hrvatsku danas. Stoga je jako važno podcrtati da u 21. stoljeću, stoljeću koje je Europa deklarirala kao stoljeće znanja, Hrvatska doduše sa zakašnjenjem daje prijedlog zakona koji je apsolutno komplementaran svim zakonima sličnim koji postoje unutar Europske unije. Ja bih se tom prilikom želio zahvaliti i članovima Povjerenstva koji su sudjelovali, ali naši međunarodnim ekspertima posebice grupi koja je vezana na gospođu Doris Pack, gospodin prof. … [[Govornik se ne razumije.]] , Matković i svi nazočni. Gospodin profesor je gore i gleda nas ili nas sluša. To je zapravo zakon koji je komplementaran zakonima Europske unije, prvenstveno najbliži njemačkom Zakonu o obrazovanju odraslih. Koje su ključne komponente na koje ovaj Zakon treba odgovoriti? On treba odgovoriti potrebama tržišta rada, on mora imati i dati ključnu ulogu obrazovanju u razvoju demokratskog društva, ali on mora udovoljiti svim onima koji imaju vlastite potrebe, želje i koji žele napraviti novi iskorak glede obrazovanja. Opće prihvaćen koncept cijelo-životnog učenja u svome sastavu ima, vrlo važno je to reći, istaknuti i obrazovanje odraslih jer naime nije nužno cijeli život ići u školu, ali obrazovati se cijeli život to je jedan od trendova koji najrazvijenije države nose danas. Postavlja se pitanje na kojim ključnim dokumentima je zakon rađen pored niza dokumenata koji se koriste u … [[Govornik se ne razumije.]] Europske unije. Važno je reći da je on … [[Govornik se ne razumije.]] na deklaraciju Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti o znanju, 55 preporuka Vijeća za konkurentnost, za povećanje konkurentnosti Republike Hrvatske, planu razvoja odgoja i obrazovanja 2005. do 2010. godine, Strategija razvoja i obrazovanja odraslih koja je Vlada Republike Hrvatske donijela u studenom 2004. godine zajedno sa akcijskim planom kako realizirati ovu strategiju u kojem je utvrđeno i donošenje ovoga Zakona. Naravno da moram istaknuti da su brojne, većina ja bih rekao zapadnoeuropskih država, pozdravljam gospodina profesora i cijeli tim naših stručnjaka iz inozemstva koji su sudjelovali, je zapravo donesen u drugoj polovini prošlog stoljeća i tu Hrvatska kasni i Hrvatska je pokušala to kompenzirati sa drugim mjerama koje su bile koliko toliko zadovoljavajuće. Ono što mislim da je važno reći je definitivno da ovaj Zakon će se temeljiti na pozitivnim zakonima Republike Hrvatske, tiču se osnovnog, srednjeg obrazovanja, ali i visokog obrazovanja, ali isto tako i posebno želim naglasiti on želi obuhvatiti populaciju negdje otprilike oko 6% onih koji nikada ne završe redovno osnovno školovanje ili koji izgubimo ili prema našim procjenama oko 10% populacije koja nikad ne završi srednju školu i to onaj broj čuveni između 70 i 80 tisuća mladih iz srednje škole koje ćemo izgubiti u narednih 8 godina, koji nikada neće imati srednjoškolsku diplomu i to je jedna velika istina o kojoj moramo govoriti. Naravno da bi uspjeli u smjeru da Hrvatska postane društvo znanja mi moramo uključiti i ovu ogromnu populaciju, 40% Hrvatske koja ima završenu srednju školu i gotovo 40% Hrvatske koja ima završenu ili nezavršenu osmogodišnju školu, govorimo o 80% Hrvatske, a ako postavite pitanje kakva je struktura zaposlenih od ovih negdje oko 47% koji su završili srednju školu pogledajte paradoksalan podatak. Otprilike njih 64 je nezaposleno, 64% što znači imate klasični, što mi zovemo u medicini cirkulus … [[Govornik se ne razumije.]] iz kojeg ne možete izaći. Znači jedini način da se nešto konkretno napravi je da ovi ljudi budu stimulirani kroz mjere koje ću navesti i da naprave određeno doškolovavanje kako bi mogli postati konkurenti na tržištu rada, a i sami znate da u Hrvatskoj smo samo nedavno ukinuli više od stotinu zanimanja koja su postala apsolventne. Što se predlaže ovim Zakonom? Ovaj Zakon ima temeljnu postavku stvoriti sve preduvjete da otprilike negdje 2,1% ljudi u Hrvatskoj koji su uključeni u cijeloživotno obrazovanje, obrazovanje odraslih se povisi na blizu 10% što je trend država Europske unije, a to se tiče ono populacije radno sposobnog stanovništva između 24 i 65 godina i to je bit. S druge strane ovaj Zakon predlaže i sva ona rješenja koja će integrirati cijeli sustav obrazovanja, praktički od predškolskog uzrasta, pa ono što mi kažemo u obrazovanju do doktorskog studija na način da on bude svrhovit, svima dostupan, ali da postoji jedinstven pravni, odnosno obrazovni sustav koji će garantirati svima ono njihovo osnovno pravo, to je pravo na obrazovanje. Naravno da se glede ovoga moramo pozabaviti i novim dimenzijama a to je dimenzija našeg prijedloga da vjerojatno sljedeće godine, zapravo od devetog mjeseca kreće produljeno obvezno obrazovanje i tiče se srednjoškolskog obrazovanja. To je iznimno važna komponenta o kojoj moramo voditi računa jer na nju se naslanja i ovaj zakon. Ovaj zakon predlaže i daje rješenja glede uključenosti onih koji trebaju provoditi obrazovanje odraslih kroz ciljane institucije i ustanove uključujući pučka otvorena učilišta, osnovne i srednje škole. To je koncept otvorenih škola o čemu vrlo jasno govorimo jer i čak u trenutku kad postignemo jednosmjenski rad ovom dinamikom kojom idemo vi ćete imati škole koje ako ne budu iskorištene u popodnevnim satima zapravo svrhe tih škola nema. Iznimno je važno reći da se u cijelu priču uključuju i visoka učilišta ali i enološke institucije i niz drugih ustanova koje postoje u Republici Hrvatskoj ali ćemo njihov rad vrednovati. U Hrvatskoj danas postoji jako puno institucija koje se bave obrazovanjem ali mi o njihovoj kvaliteti rada ne znamo kao što nismo donedavno znali ni o kvaliteti srednjoškolskih, osnovnoškolskih institucija dok nismo pokrenuli vanjsko vrednovanje. To je iznimno važan korak za hrvatsko obrazovanje. Prvi mjerljivi i značajan jer inače ispadamo da svatko hvali svoju školu i instituciju bez ikakvih objektivnih kriterija. Međutim, ovaj zakon predviđa i daje jednaku ulogu onim kvalitetnim, javnim ali i privatnim ustanovama i to je iskorak. Mi smo godinama bili u strahu od privatnih institucija. Ako privatna institucija pokazuje izvrsnost i još uz to državu košta minimalno a daje maksimalne rezultate obrazovanja onda moderni obrazovni sustavi u tome ne vide nikakav problem. Zakonom se uvodi Vijeće za obrazovanje odraslih kao središnje nacionalno tijelo u kojem će biti predstavnici i socijalni partneri i obrazovni partneri jer iznimno je važno reći da proces obrazovanja odreslih je u ovom trenutku nadovezan na brojna ministarstva, na socijalne partnere, različite komore i ovdje je pitanje podijeljene odgovornosti. Niti jedno ministarstvo može nositi odgovornost cijelog procesa niti ono zna problematiku što se odnosi na cijeli resor. U zakonu ćete vidjeti prijedlog za osnivanje središnje institucije Agencije za obrazovanje odraslih koja će sustavno, svrhovito, temeljno poznavati situaciju glede obrazovanja odraslih u Republici Hrvatskoj, pratiti, stručno pratiti ali i poticati, razvijati cijeli sustav obrazovanja odraslih. U čemu je do sada bio problem? To je jedno od čestih pitanja. Pa bez obzira radilo se o mega ministarstvu kakvo je moje ili se radilo o nekim drugim institucijama zapravo nitko nije na jednom mjestu imao sustav da je mogao znati što se događa i kuda sustav usmjeravati. I zato agencija ima iznimno važnu ulogu. Osim toga, ovaj zakon predlaže vrlo jasno uspostavljanje standardizacije programa, evaluacije ustanova, programa te licenciranje stručnjaka koji provode programe. Vi ste često vidjeli iz mojih izlaganja i izlaganja kolega koji su vezani na ministarstvo često korištenu riječ vrednovanje, evaluaciju, licenciranje. To je temelj svakog obrazovnog sustava. Zato ćemo dati poseban značaj nastavku rada i potpori Centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja. Jedno od pitanja koje smo imali u raspravama i tu je povjerenstvo zapravo imalo jako puno mogu reći slobodnih razmišljanja, razmišljanja onoga što postoji sada trenutno u Europskoj uniji ili razmišljanja kuda bi Hrvatska trebala ići. Ali ključan moment je da prema sadašnjim propisima građani sami plaćaju svoje obrazovanje a samo oni mali broj koji imaju sreću imaju priliku da njihovi poslodavci ili netko drugi plaća obrazovanje, i oni ga žele. I u kojoj ste vi poziciji? U poziciji ste kad Hrvatska koja nije prepoznala sve ove godine vrijednost obrazovanja i gdje ljudi nisu ulagali u obrazovanje, i gdje je možda bio prioritet kupi skuplji automobil su se našli u 35. ili 45. godini, željeli su ići dalje ali nisu imali novca za platiti obrazovanje jer je ovisilo isključivo o njima. Ovaj zakon daje mogućnost ili načelo tri trećine koji postoji svagdje gdje u njemu sudjeluje država, lokalna, područna regionalna samouprava te poslodavci odnosno sami građani. Taj model se pokazao najbolji iz nekoliko razloga. Prvi razlog je što se osigurava lakša ja bih rekao tržišna vrijednost i koštanje prilikom nastavka školovanja. To je jedna i temeljna postavka. Druga koja je ne manje važna je da kad sudjelujete u plaćanju i vođenju jednoga procesa imate odgovornost prema njemu i to se pokazalo kao jako dobar model ili ako poslodavac financira ili građanin on želi taj proces i završiti. I to je velika istina. Na razini države predviđeno je osiguranje sredstava kao što sami znate za osnovno školovanje odraslih što je u skladu sa Ustavom Republike Hrvatske obzirom na pravo na besplatno školovanje. I ja bih želio ovdje istaknuti jedan važan projekt koji već provodi ministarstvo a to je projekt za hrvatsku pismenost put do poželjne budućnosti 2003.-2012. godine u kojem se iz državnog proračuna osiguravaju sredstva za osnovno školovanje odraslih i nastavak osposobljavanja za jednostavnija zanimanja. Tijekom nekoliko seminara ili aktivnosti koje smo imali sam sam svjedočio vrlo neugodnim ja bih rekao iznenađujućim situacijama a to je da osobe iznad 40 ili 45 godina dolaze sa kišobranima, umotani u marame da ih netko ne bi vidio da idu u školu jer je sramota do nedavno bilo u Hrvatskoj reći da netko sa 40, 45 godina ide u školu. Ovaj zakon ne samo da daje pravo, on legalizira sve mogućnosti i masovno mobilizira sve one aktivnosti koje će osigurati ono što je jučer bila sramota da postane u Hrvatskoj istina i ja bih rekao jednostavno put. Srednje obrazovanje odraslih je iznimno važno jer u cijeloj koncepciji razvoja srednjoškolskog obrazovanja koji i sami znate ide u dva smjera, to je strukovno i gimnazijsko obrazovanje će osigurati da one osobe koje imaju završenu osmogodišnju školu mogu ići i stjecati prvo zanimanje. Iznimno važan podatak, jer danas znate da to prvo zanimanje ne nosi samo kruh nego to prvo zanimanje može definitivno uz spoznaju znanja otvarati druge mogućnosti koje ta osoba nikad ne bi imala da nije završila prvo zanimanje. Ono što ovaj zakon predviđa i to su i posebni programi koji su od nacionalnog interesa. Hrvatska država vrlo brzo će krenuti u smjeru drugih država a to je da će u narednih pet, deset godina voditi razvojnu politiku koji kadrovi su potrebni. Vi ste čuli za tzv. model skretanje u desno ili lijevo glede tehničkih, društveno-humanističkih ili nekih drugih zanimanja. Ako država smatra da njoj trebaju tehnička zanimanja u narednih pet godina više onda će država usmjeravati sredstva i to možemo zvati programom nacionalnog interesa a naravno njega će predlagati Vijeće za obrazovanje odraslih. Jedinica lokalne samouprave ima iznimno važnu ulogu i to zbog toga što osigurava sredstva, materijalne troškove, investicije u ustanovama gdje su oni zapravo osnivači. I niz ovih dokumenata proizilazi iz jednog zakona koji već postoji. To je Zakon o ustanovama, ali ja moram istaknuti da on u praksi nije poštivan zbog brojnih nedorečenih ja bih rekao problema koji se tiču obrazovanja odraslih. Isto tako lokalna samouprava može ići sa programima koji su značajni za nju, a ovaj cijeli oblik financiranja u ovom trenutku možemo zvati da je u tom duhu izrađen na način … [[Govornik se ne razumije.]] trokuta koji zapravo garantira svakom subjektu da je podjednako važan. Ovaj proeuropski zakon jer je doslovno rađen kao model postojećih zakona koji su pokazali jedno veliko iskustvo i opet na tome zahvaljujem svim koji su sudjelovali je zapravo omogućio nekoliko stvari na kratko. Povećanje sudjelovanja odraslih u obrazovanju odraslih. On je osigurao poboljšanje obrazovne strukture. Stvorio je preduvjete za povećanje ulaganja u obrazovanje jer kao što sami znate ulaganje u obrazovanje bez obzira na sustavan rast nikada neće doživjeti svoj maksimum obzirom na pojedini resori provode iste aktivnosti ali da međusobno ne znaju jedan za drugog da rade. Ono što vjerujem isto tako da ovaj zakon će biti puno osjetljiviji, a to je i na analizu i na potvrdu usklađenja obrazovanja prema tržištu rada. Za vašu napomenu trenutno u Europi se izgrađuje, izrađuje jedan novi europski kvalifikacijski okvir zanimanja koji će na sličnim principima iznjedriti ili će nešto biti ranije nacionalni pa će se udružiti u jedinstveni i hrvatski nacionalni kvalifikacijski okvir. Iznimno važan dokument koji će garantirati pojedina zanimanja po pojedinim strukama definitivno ne može biti postavljen ako ne otvarate mogućnost obrazovanja odraslih osobama, 40% hrvatske populacije koja nikada neće dobiti drugu priliku da završe ono što su propustili tijekom dotadašnjeg školovanja. Učinci zakona, postavlja se pitanje kako brzo će biti vidljivi? Osim što ćemo odmah pokrenuti, kad kažem mi kažem na agenciju i na sve subjekte statističko praćenje i stvarni uvid. Jednostavno prvu godinu ćemo imati uvid i u vrednovanje kvalitete obrazovanja odraslih, ali ćemo na taj način osigurati da se određeni programi ili institucije koje ne zadovoljavaju uvjete ugase i da ne provode obrazovanje odraslih. Kao što je bio slučaj sa nekim drugim institucijama na nivoima visokog obrazovanja. Agencija će biti mjesto koje će koordinirati aktivnosti svih ministarstava. Ja opet moram istaknuti koje osiguravaju sredstva za obrazovanje odraslih, ali ću ujednačiti kriterije, napraviti veći nadzor nad korištenju javnih sredstava ali će vidjeti onu ključnu rečenicu koja se koristi u inozemstvu, a to je ishod obrazovanja. Rezultat mjerljiv obrazovanja. Vi znate o konceptu koji se provodi gdje država uloži novac na primjer na sveučilište. I državu zanima samo jedna stvar koji je ishod i učinkovitost tog uloženog novca? U Hrvatskoj to godinama nije bio slučaj niti se tko s time bavio. I ja ovdje moram istaknuti na kraju da ovaj zakon je otvoren za raspravu. Ovaj zakon je ugradio brojne, kritička promišljanja. Ovaj zakon u sebi ima sve elemente vrednovanja, evaluacije vrlo jasnog mjerenja učinkovitosti provedbe zakona ali isto tako ovaj zakon ima ono što je najvažnije u ovom trenutku glede obrazovanja izraženu socijalnu komponentu jer nažalost ogroman broj ovih ljudi o kojima ja spominjem, a indirektno ili direktno sa nezavršenom osmogodišnjom školom ili završenom oko 40% i sa srednjom školom iznad 46% mi se, govorimo o preko 80% hrvatske populacije od kojih je najmanje polovina prema našim rezultatima socijalno ugrožena da nastavi daljnje obrazovanje. Zbog toga gospodine predsjedniče mi, povjerenstvo, kolege inozemni stručnjaci i svi koji su na njemu radili čistog srca i sa punim entuzijazmom ovaj zakon predlažemo i smatramo da je on zapravo zadnja spojnica u cijelim promjenama obrazovanja od osnovnog školstva do doktorskih studija kako bi obuhvatila ovu populaciju koja je jednostavno neobuhvaćena u postojećem sustavu obrazovanja. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani ministre to su sad samo tri navoda. Prvo nije točno, ovaj je vaš navod malo izvan diskusije ove rasprave da se ide dobro u projektu izgradnje jednosmjenskih škola. Točno je možda u onom dijelu u vašoj promociji tog projekta. No međutim ključnu stvar na ove pravilnike koji bi omogućili izdavanje suglasnosti vašeg Ministarstva za arhitektonske projekte novih jednosmjenskih škola vi niste promijenili. Upravo ste mi u odgovoru na zastupničko pitanje odgovorili da primjerice škola u Okrugu gornjem ne može dobiti dozvolu i suglasnost za izgradnju u jednoj smjeni jer niste promijenili pravilnik. Prema tome oko jednosmjenskih škola samo vaše promocije i govorenje niti jedan jedini pravilnik u Ministarstvu nije promijenjen da bi se to i lege artis moglo raditi. Drugo. Nije točno da će obrazovanje radnika biti plaćeno. Ovim zakonom se čak i dokida da, odnosno ostavlja se dogovor poslodavca i radnika da mu vrijeme provedeno na obrazovanju bude plaćeno. I treće, nije točno da je besplatno osnovno školovanje za odrasle osobe, je za one do 15 godina. Upravo se nama kao zastupnicima obraćaju odrasli ljudi sa nezavršenom osnovnom školom i kao najveću prepreku uz te sve psihološke momente navode činjenicu da moraju platiti svako to obrazovno razdoblje odnosno školsku godinu u svom osnovno školskom obrazovanju. Primjerice to su posebno isticala djeca iz kaznenog zavoda Turopolje.
Hvala. Odbori. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za obrazovanje,znanost i kulturu, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, gospodo iz Ministarstva, kolegice i kolege. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog saobra razmotrio je na 24. sjednici 2. lipnja ove godine Pijedlog zakona o obrazovanju odraslih, P.Z. roj 504. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo. Uvodno obrazloženje podnijeli su predstavnici predlagatelja. Statističko-demografski podaci pokazuju nezadovoljavajuću kvalifikacijsku strukturu hrvatskog stanovništva. Kako apsolutno tako i u odnosu prema razvijenim europskim zemljama. Međutim stanje trajne zaposlenosti mijenja se u naše vrijeme u stanje trajne zapošljivosti za što su preduvjeti izgradnja sustava cjeloživotnog učenja i obrazovanja odraslih. Predloženi zakon trebao bi nas u tom pogledu približiti razvijenijima, budući da on bez obzira na detalje o kojima se jasno može raspravljati prvi put u nas propisuje izgradnju jedinstvenog sustava obrazovanja odraslih. Posebne ustanove koje se osnivaju isključivo u svrhu obrazovanja odraslih tek su dio sustava. On taj sustav obuhvaća do sada poznate i nove oblike obrazovanja odraslih u čitavom rasponu od osnovno školskih razina pa do visoko školskih. Novi dopunjeni sustav obrazovanja odraslih donosi i sustavne oblike financiranja djelatnosti programa i ustanova. To se ukazuje potrebitim budući da je do sada svu, sav teret tako bih rekao na tom području bio prepušten korisniku odnosno situacijama na tržištu. Predloženi zakon u skladu s europskim iskustvima svrstava obrazovanje odraslih kada je riječ o mjestu državnog proračuna i proračuna samoupravnih teritorijalnih jedinica u istu razinu sa drugim oblicima obrazovanja. Dakle, obrazovanje odraslih konačno se uključuje u sustav i nije više stvar pojedinačnih individualnih ili sličnih inicijativa. Sudionici rasprave na sjednici odbora prihvaćaju spomenute zasade i načela na kojima počiva prijedlog zakona. Ponavljaju pri tome pitanja, izriču prijedloge za najbolje moguće normiranje predloženog sustava u svezi sa člankom dva, deset i člankom 28. i u vezi sa člankom 26. podstavkom 3. Prijedlog zakona kao i nekim drugim rješenjima o čemu se predstavnik predlagatelja izjasnio već na sjednici odbora time će se u postupku krajnje izrade zakona preispitati i u onoj mjeri u kojoj doneseni prijedlozi budu korisni ugraditi u konačni prijedlog zakona. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova donio slijedeći zaključak. Odbor predlaže Hrvatskom saboru da prihvati Zakon o obrazovanju odraslih. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Hvala. Odbor za lokalnu i područnu samoupravu, izvjestitelj odbora potpredsjednik poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, štovani suradnici, kolegice i kolege. Odbor za lokalnu i područnu samoupravu Hrvatskog sabora na 46. sjednici održanoj 7. lipnja 2006. godine razmotrio je Prijedlog zakona o obrazovanju odraslih kojemu je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 25. svibnja 2006. Odbor je u smislu članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora o navedenom aktu raspravljao u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnika predlagatelja istaknuto je da s ovim prijedlogom zakona uspostavlja sustav obrazovanja odraslih koji se zasniva na postojećoj dobroj praksi i institucijama čije dugogodišnje djelovanje u obrazovanju odraslih prepoznatljivo od lokalne, regionalne, nacionalne do međunarodne razine. U raspravi je iznijeto mišljenje prema kojem bi u članku 3. stavku 3. u stavku riječ tri, odraslih trebalo brisati obzirom da u sustavu visokog obrazovanja i sudjeluju samo odrasli. Također, iznijeto je mišljenje prema kojem bi članak 10. prijedloga zakona trebalo dopuniti na način da se andragoškim djelatnicima omogući rad u ustanovama za obrazovanje odraslih i temeljem drugih oblika. Primjerice, temeljem Ugovora o radu a ne samo zasnivanjem radnog odnosa. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskome saboru predložiti donošenje slijedećeg zaključka. Prihvaća se Prijedlog zakona o obrazovanju odraslih, P.Z. br. 504. Mišljenja, primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi uputit će se predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za ravnopravnost spolova. Potpredsjednica, poštovana zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za ravnopravnost spolova Hrvatskog sabora na 37. sjednici održanoj 1. lipnja 2006. godine raspravio je Prijedlog zakona o obrazovanju odraslih koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 25. svibnja 2006. godine. Odbor je navedeni prijedlog zakona raspravljao sukladno članku 140. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja upoznao je odbor sa podacima o obrazovnoj strukturi stanovništva. U Republici Hrvatskoj visok je postotak osoba sa nezavršenom, djelomično završenom ili završenom samo osnovnom školom. U zemljama Europske unije 10% odraslih osoba uključeno je u neki od modela obrazovanja odraslih osoba, dok u Republici Hrvatskoj taj broj je samo 2,1%. Zabrinjavajuće je da u Republici Hrvatskoj oko 65% zaposlenih ima završenu samo srednju školu. Koncept cijelo životnog učenja primjenjuje se u svim zemljama Europske unije, jer je jedino tako moguće održati radnu konkurentnost u bilo kojem zanimanju u uvjetima tržišnog gospodarstva. Potreba za obrazovanjem i trajnim učenjem radi stjecanja novih kompetencija nužnih za zapošljavanje danas je najprisutnija među nezaposlenim osobama iznad 45 godina života koje čine najbrojniju i najteže zapošljivu kategoriju među ukupno nezaposlenim osobama u Republici Hrvatskoj, a naročito kada su u pitanju žene. Neusklađenost postojećih i traženih znanja i vještina dovode ne samo do slabe pokretljivosti radnika već i i ne konkurentnosti nezaposlenih radnika. U uvjetima globalizacije i brzih promjena tehnologija i stalno učenje je potreba svih zaposlenih i nezaposlenih osoba u smislu poboljšavanja i unapređivanja svojih znanja i vještina, a u cilju podizanja vlastite konkurentnosti na tržištu rada. U raspravi je ukazano na veliki udio žena u kategorijama najslabije obrazovanih. Te brojke su daleko veće od 50% i kreću se od 65 do 85%, a slična situacija je i među nezaposlenim gdje je udio žena 60%. Projekt opismenjavanja kojeg provodi Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa u 2003. godine nije značajnije motivirao kategoriju nepismenih da se uključe u projekt opismenjavanja, odnosno završavanja osnovne škole. A i od tog malog broja 75% polaznika su muškarci. S tim u svezi ukazano je da nadležno ministarstvo treba uložiti veće napore u provođenju ovog projekta, a prema podacima koje je samo dostavilo niti svi županijski uredi državne uprave nisu u taj projekt uključeni. Donošenje ovoga zakona trebalo bi uvesti jasna pravila za ustanove koje provode obrazovanje odraslih. Danas se naime nerijetko događa da polaznici tečajeva uče zastarjela znanja i vještine koje poslodavci ne trebaju, a uz to takve tečajeve i sami plaćaju. U raspravi su ocjenjena dvojbenim predložena rješenja članka 19. i 20. ovoga prijedloga zakona. Naime, predloženo rješenje o obrazovnom dopustu u trajanju od 3 dana koje je moguće ostvariti jedino sporazumno s poslodavcem, pa i još bez naknade plaće u koliziji je s pojedinim propisima koje uređuju radne odnose. Primjerice, Zakon o državnim službenicima u članku 92. i 94. propisuje trajno stručno usavršavanje i sudjelovanje izobrazbe državnih službenika, kao i financiranje te izobrazbe iz sredstava državnog proračuna. Međutim, da se ove odredbe zanemaruju svjedoče i iznosi na pozicijama državnog proračuna na kojima se osiguravaju sredstva za stručno usavršavanje zaposlenika i na primjer intelektualne i osobne usluge. Osim što su iznosi za intelektualne usluge po svim korisnicima državnog proračuna ekstremno veće od iznosa za stručno usavršavanje zaposlenika u većini slučajeva i ti mali predviđeni iznosi nisu izvršeni. Pitanje financiranja obrazovanja odraslih nije riješeno ovim prijedlogom. Ne zna se tko će sa kolikim sredstvima sudjelovati, u kojem omjeru. I ostaje bojazan da će se ponovno sve svaliti na leđa samih polaznika. U raspravi je također istaknuto da je potrebno uskladiti ovaj prijedlog zakona sa Zakonom o ravnopravnosti spolova na način da se izrijekom propiše dostupnost obrazovanja i osobama drugačije spolne orijentacije. Nakon provedene rasprave članovi članica odbora jednoglasno su odlučili predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeće zaključke. Prihvaća se prijedlog Zakona o obrazovanju odraslih, prijedlog zakona broj 504., prvo čitanje. I pod dva, mišljenje primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravu dostavit će se predlagatelju da ih uzme u obzirom prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Za klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Jelena Pavičić Vukičević. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Eto, ja ću pokušati na početku svog izlaganja reći zašto ovu temu o obrazovanju odraslih u klubu SDP-a smatramo iznimno važnom i zašto ćemo i podržati ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju. Razlog tome krije se u svima nama jako dobro poznatoj narodnoj uzrečici: "Dati nekom kruh u ruke.". Pa čak i danas roditelji često svojoj djeci, a nastavnici đacima i studentima pri završetku redovnog školovanja kažu da su im dali kruh u ruke i pri tome naravno svi podrazumijevamo da smo mladoj osobi omogućili stjecanje određenih znanja, određenih vještina, s kojima će ta osoba moći dobiti posao i zarađivati za vlastitu i za egzistenciju svoje obitelji. U suvremenim uvjetima na tržištu rada u ovoj sintagmi, da bi ona bila konkurentna i prihvatljiva, doista nedostaje samo komponentna cjeloživotnog učenja. Ono što smo naučili u školi, ono što smo naučili na fakultetu više nije dovoljno i svaki zaposlenik i onaj koji posao traži mora biti spreman na permanentno učenje, usavršavanje, na stjecanje dodatnih znanja i vještina. Vlada je već Strategijom obrazovanja odraslih iz 2004. godine i Planom razvoja sustava odgoja i obrazovanja od 2005. do 2010. godine kao treće prioritetno područje izdvojila razvijanje navike cjeloživotnog učenja sukladno potrebama tržišta. Obrazovanje odraslih dio je jedinstvenog obrazovnog sustava, dio je koncepcije cjeloživotnog učenja i što je iznimno važno preferira trajno zapošljivost kao društveno ali i socijalno mnogo kvalitetniju kategoriju od trajnog zaposlenja. Pa daje li naš taj obrazovni sustav doista đaku, doista studentu ona znanja i one kompetencije koje mu mogu dati kruh u ruke? Obrazuje li naš sustav danas za Zavod za zapošljavanje, za burzu, ili doista obrazuje za zapošljivost? Je li naš obrazovni sustav adekvatan da osobama u zreloj dobi omogući dodatno školovanje i dade im tu najkvalitetniju od svih kompetencija, a to je zapošljivost, odnosno mogućnost zapošljavanja? Na to pitanje mislim da je pokušao dati odgovor i ovaj prijedlog Zakona o obrazovanju odraslih. Osim što obrazovanje odraslih razlikuje kao formalno, neformalno, informalno i samousmjereno, prijedlog zakona regulira i ustanove koje provode sve ove oblike obrazovanja odraslih, a to su javne i privatne ustanove, pučka otvorena učilišta, osnovne i srednje škole, visoka učilišta, udruge, trgovačka društva, obrti, ali eto u našem društvu i Zavod za zapošljavanje. Tako se regulira i status andragoških djelatnika, no mislim da on zapravo više pokazuje da se radi o jednom okoštanom obrazovnom sustavu koji bi po svojoj prirodi trebao biti fleksibilan i pratiti isto tako fleksibilni program. Iz tog razloga doista ne vidim potrebe da se zapošljavanje andragoških djelatnika u ustanovama za obrazovanje vrši samo po Zakonu o radu. Programe trebaju izvoditi stručnjaci i oni moraju biti fleksibilni kao i programi koje oni izvodi. Prema tome, ne zapošljavanje na određeno ili na neodređeno, nego zapošljavanje u smislu izvođenja nekog programa, odnosno bilo koji oblik ugovora. Za pohvaliti je što su u izradi nacrta ovog zakona sudjelovali stručnjaci, andragoški djelatnici sa višegodišnjim praktičnim iskustvom u obrazovanju odraslih. No, moram priznati da su upozorili i na određene propuste koje sadrži prijedlog zakona u odnosu na sam nacrt. Cilj ovog zakona treba biti omogućiti, odnosno dati posebnu pogodnost poslodavcima i zaposlenicima koji sudjeluju u obrazovnim programima. U nacrtu je stajao sedmodnevni obrazovni dopust. Nažalost, taj prijedlog struke nije prihvaćen i sada je taj obrazovni dopust skraćen na tri dana. Poslodavcu je dana mogućnost da taj obrazovni dopust može, ali i ne mora platiti, što znamo kako će u konačnici završiti. A istovremeno prije nekog vremena oduzeta je pogodnost, što se tiče poslodavaca, korištenja porezne olakšice zbog financiranja nekog obrazovnog programa svojih djelatnika. Jednako tako mislim da taj obrazovni proces treba završiti ne samo javnom ispravom već upisom u radnu knjižicu zvanja, odnosno znanja, kompetenciji vještine koja se u tom obrazovnom procesu stekla jer je to jedna trajna vrijednost i zato što je to na kraju krajeva i motivacija svakoga da se uključi u te obrazovne procese. Pitanje je kako će se obrazovanje odraslih uklopiti u cjeloviti obrazovni proces. Poduzetnici, obrtnici danas s pravom upozoravaju na činjenicu da izostaje koordinacija u kreiranju strukovnog, ali i drugih programa između države i potencijalnih poslodavaca iz privatnog sektora i da nemamo jasno definirane kompetencije vještine za pojedina zvanja sukladno svakodnevnim potrebama. Poslodavci, sad je evo vrijeme sezonskog zapošljavanja kaže da trebaju konobara, ali da taj konobar ne govori dva svjetska jezika. Kažu da trebaju administrativnog tajnika, ali da oni ne govore dva svjetska jezika i da nisu računalno pismeni. Dakle, obrazovni sustav ne odgovara potrebama tržišta i tu nije kriv korisnik obrazovnog sustava nego onaj koji je taj sustav kreirao. Taj obrazovni sustav treba mijenjati. Po završetku školovanja dobili ste svjedodžbu, dobili ste diplomu, ali niste meni se čini dobili i dovoljan broj kompetencija vještine koje su vam potrebne da bi se zaposlili i da biste ostali zaposleni. Očekuj se od vas da ćete to naučiti na radnome mjestu, ali to poslodavac ne očekuje od svog budućeg radnika da znanje stekne na radnom mjestu, on očekuje čovjeka koji ima znanja. Dakle, to ukazuje na potrebu preispitivanja kvaliteta obrazovnog sustava pa nije niti s ove govornice na odmet reći da neće biti sreće za ovu zemlju sve dok ne shvatimo da je strukovna kompetencija jedna strana medalje, a da se s druge strane nalazi pismenost, pismenost u materinjem jeziku, pismenost u jednom svjetskom jeziku, stranom jeziku i digitalna pismenost, na to upozorava i andragoška struka. I tek kad apsolviramo koje su to kompetencije zapošljivog radnika možemo raditi na sustav u kojem bi bilo više od 69,5% završenih srednjoškolaca i gimnazijalaca koji bi potom prešli u sustav visokog obrazovanja i popravili tu brojku od 12% danas u populaciji osoba sa višom i visokom stručnom spremom i tek tada možemo govoriti zapravo o kvalitetnom obrazovanju odraslih. Čak i manjkava andragoška dokumentacija govori o zastrašujućem podatku da danas u Hrvatskoj je svega 2,3% odraslih uključeno u cijeloživotno učenje, a u Sloveniji npr. taj broj je 15,9, zato je Hrvatska prema anketi globalnog izvješća o konkurentnosti po pitanju usavršavanja odraslih pala sa 67. na 88. mjesto. Istraživanja su također pokazala da obrazovaniji ujedno su i spremniji ući u obrazovni proces te da često strane jezike u usavršavaju se u programskim jezicima. Privatna učilišta na neki način već znaju odgovor na pitanje koje mi tek pokušavamo formulirati. Tako austrijski … [[Govornik se ne razumije.]] centar koji ima i svoju filijalu u Budimpešti promovira aktivan odnos budućeg poslodavca i budućeg posloprimca. Poslodavac izražava namjeru za zapošljavanje radnika sa određenim vještinama i kompetencijama, sudjeluje u izboru kandidata, centar obrazuje kandidate za određene vještine i potom se sklapa ugovor sa poslodavcem. … [[Govornik se ne razumije.]] centar obrazuje danas za preko 700 zanimanja, smatra se čak i kvalitetnijim obrazovnim sustavom od državnog i u Hrvatskoj mislim da ima dovoljno prostora za privatne programe i da hrvatski poslodavac danas mora imati priliku da na temelju svojih saznanja i svojih iskustava sudjeluje u kreiranju obrazovnog sustava i to dakle u dijelu stručnih kompetencija i vještina koje bi hrvatski radnik danas trebao imati, a stjecanje vještine kompetencija doista nije samo neka privilegija, to je obaveza suvremenog radnika, ne odnosi se samo na one koji to žele, trebala bi se odnositi na sve. To se može postići naravno dizanjem svijesti o važnosti cijeloživotnog učenja. Koliko je znanje važno potvrđuje činjenica da svaki javni skup sa društvenom i znanstvenom težinom u zemlji i inozemstvu s tematikom vezanom uz suvremene globalizirajuće procese, unapređenje kvalitete života i naravno novog zapošljavanja nužno počinje i završava s naglascima na znanju i procesima stjecanja znanja, vještine i kompetencija kao i na dodatnom usavršavanju. Koliko je važno cjeloživotno učenje dokazuje i činjenica da konkurentnost stjecanja i očuvanje radne kompetentnosti osigurava upravo trajno učenje i da je trajna zaposlenost rastočena danas u trajnu zapošljivost. Stoga treba podržati svaki napor kako bi se u prvi plan stavilo cjeloživotno učenje, dio cjeloživotnog učenja je i obrazovanje odraslih. Naše je zadatak sustavno raditi na tom prelijevanju iz jedne obrazovne kategorije u drugu, odnosno iz niže u višu, opismeniti nepismeno radnoaktivno stanovništvo, osigurati veći broj upisanih i završenih srednjoškolaca kao i veći broj upisanih i završenih fakultetskih studija. Završila bih svoje izlaganje s nadom da javni natječaj koji će proračunski novac dodjeljivati obrazovnim institucijama za izvođenje programa obrazovanja odraslih neće biti usmjereni na suficitarna nego na deficitarna zanimanja. Zavod za zapošljavanje jedino je mjesto gdje je deficit poželjan. Na žalost upisne kvote za upise u srednjoškolske i fakultetske programe nisu u razmjeru s potrebama hrvatskog tržišta rada pa zato eto i kažemo da hrvatski obrazovni sustav na žalost još uvijek danas obrazuje za burzu, a ne za zapošljavanje. Ne znamo može li ovaj Zakon u potpunosti odgovoriti na sva ova pitanja, ali u klubu SDP-a smatramo da treba pokušati, pozdravljamo donošenje ovoga Zakona i nadamo se da će aktivna rasprava do drugoga čitanja omogućiti i poneka poboljšanja. Hvala lijepa.
Hvala. Državni tajnik Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana gospođo zastupnice, dopustite da kratko odgovorim na nekoliko pitanja koja ste problematizirali. Prvo bih se osvrnuo na članak 10. koji ste bili spomenuli, dakle gdje ste rekli da bi zapravo trebalo otvoriti mogućnost da bude zapošljavanja andragoških djelatnika prema ugovoru o djelu. Prihvaćamo tu primjedbu i sigurno da ćemo unijeti u drugi stavak, dakle da takva mogućnost bude otvorena, tim više što za određeni program ne treba puno radno vrijeme za nekoga stručnjaka koji dolazi iz gospodarstva, a dragocjeno je da se pojavi iz gospodarstva. Govorili ste o obveznom obrazovnom dopustu. Ja bih želio otkloniti te dvojbe da bi trebalo biti više dana. Naravno, mi to moramo napraviti u suglasju sa svojim socijalnim partnerima, dakle sa sindikatom i da poslodavcima. Mi smo bili predlagali 7 dana, međutim nismo se našli na tomu. Što se tiče nekih pogodnosti poslodavcima ne možemo regulirati ovim zakonom nego zapravo poreznim zakonima i mi smo najavili Ministarstvu financija da ćemo ići sa prijedlogom gdje bismo definirali ali tamo gdje to doista treba pogodnosti poslodavcima koji potiču edukaciju svojih djelatnika. Govorili ste također o upisu u radnu knjižicu. Pa mi to sad činimo. Dakle, sve ono što verificira Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, dakle sve programe osposobljavanja i usavršavanja upisuju se u radnu knjižicu. Ali ono što ne podliježe verifikaciji za što ustanove ne traže verifikaciju to je dakle kategorija neformalnoga obrazovanja gdje zapravo oni obrazuju nekoga zato što taj to želi znati. Možda mu uopće ne treba za tržište rada, ali želi znati određeni računalni program ili nešto drugo. Izlazne kompetencije će biti naravno jasno definirane ne samo na razini srednjega obrazovanja, nego i na razini visokoga obrazovanja. To je posao koji je pred nama u koji smo krenuli. Međutim, neformalno obrazovanje upravo zato i služi ukoliko nekomu nije dovoljna ona kompetencija koju je stekao nakon završene srednje škole. Vi ste spomenuli dva strana jezika. Može otići u školu stranih jezika, naučiti drugi jezik i poslodavcu pokazati da to zna i prihvatiti to radno mjesto. Dakle, puno puta naravno formalno obrazovanje ne daje sve one kompetencije koje poslodavac traži i upravo zato imamo obrazovanje odraslih da bi se to na neki način dopunilo. Govorili ste jednako tako i o privatnim, dakle privatnim ustanovama odnosno onim učilištima koje su osnovale fizičke osobe. Mi smo u ovom zakonu njih stavili u jednaku poziciju. Dakle, i država i lokalne zajednice prema ovom zakonu raspisivat će natječaje za određene programe na koje mogu aplicirati i dakle učilišta koje su osnovale fizičke osobe ali i javne ustanove gdje su osnivači lokalne zajednice. Toga u brojnim europskim zemljama nema baš puno. Usuđujem se reći da smo mi tu napravili jedan značajan iskorak. I na koncu kratko samo o upisnim kvotama. Ministarstvo prihvaća ono što predlažu škole u suglasju sa županijama. Dakle, redoslijed je takav. Škola će poslati županiji kakvu upisnu politiku želi za slijedeću školsku godinu, a onda će županija dati suglasnost na to ili neće. Dakle, njihova je velika odgovornost u tom dijelu da kreiraju upisnu politiku u prvome redu prema potrebama lokalnoga gospodarstva, a naravno mi se u ministarstvu odnosno na razini države ne protivimo tomu radi toga što smatram da su oni to dobro ocijenili. Ako nekada nisu ja se nadam da je taj proces započeo i da će se o tome puno više voditi računa.
Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Netočan je navod gospodine državni tajniče da će doći do promjene poreznih propisa koje ćete vi upravo predložiti vezano uz porezna rasterećenja za obrazovanje odraslih. Dajte se malo uskladite sa Ministarstvom financija. Ovdje u Hrvatskom saboru prije manje od mjesec dana ukinute su sve odredbe iz Zakona o porezu na dobit, iz poreza na dohodak koje su imale u svom sadržaju porez na rasterećenje i porezne olakšice vezane za trajno usavršavanje zaposlenike i sve te stvari vezane uz obrazovanje uključivo i obrazovanje, usavršavanje osoba sa invaliditetom itd. i izrijekom je tada od ministra Šukera bilo ovdje rečeno da nema šanse da to ostane u sklopu poreznih zakona i poreznih rasterećenja jer za to naprosto. Zapravo, opravdanje je bilo da to nije u skladu sa direktivama, pa su pitali kojim direktivama EU onda su rekli da ne mogu napisati … [[Govornik se ne razumije.]] jer takvih direktiva nema. Ali da nije u skladu sa tim direktivama kojih zapravo nema. U svakom slučaju u poreznim zakonima to ne može biti.
Klub HNS-a poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Desetljećima smo živjeli zapravo u zabludi. Ja ne znam tko je tu zabludu propagirao, ali netko jeste da je jedna od komparativnih prednosti Hrvatske izuzetno obrazovana radna snaga s kojom mi idemo u Europu. Nema frke nikakve, mi ćemo se tamo sjajno snaći. E onda se ispostavilo da baš i nije tako. Podaci koje smo dobili u obrazloženju ovog zakona zapravo su tragični. 105332 građana Hrvatske nikada nisu prekoračili školski prag. 580379 njih je krenulo u osnovnu školu, ali ju na žalost nisu završili. 801168 hrvatski građanin je krenuo i uspješno završio osnovnu školu, ali nije krenuo dalje. Dakle, ukupno milijun 486 879 hrvatskih građana nalazi se na razini obrazovanosti osnovne škole ili ispod toga, a govorimo o Europi znanja, govorimo o Hrvatskoj znanja koje ulazi u Europu znanja. Govorimo o mrežama, informatizaciji, softwarima, one stop shop kako već idu ti izrazi, a milijun i pol ljudi od ukupno jedno 3 recimo koji su stariji od 18 godina zapravo su pa moram tako reći ali funkcionalno nepismeni. Ljudi koji se u životu vrlo teško snalaze sa slovima koji nisu u stanju pročitati ozbiljnije novine, samo one gdje ima jako puno slika. Zato takvih novina i imamo puno na tržištu. Permanentno obrazovanje više nije fraza ona je nužnost. To je nešto što treba odati priznanje ministarstvu. Ministarstvo je uvidjelo tu situaciju, uvidjelo gdje je problem i reagiralo i ovim zakonom koji je na žalost u dobrom dijelu deklarativan. On kaže naime, trebaju se ljudi obrazovati, veliki postotak populacije je neobrazovan. Trebamo ih dovesti do razine konkurentnosti na tržištu rada, ne samo našem nego i europskom. Trebamo to napraviti. Moramo to napraviti. Hoćemo to napraviti. Međutim, ne vidim i u Klubu HNS-a nismo uspjeli pronaći odgovore kako će se to napraviti. U tom kontekstu posebno bi trebalo istaknuti važnost računalne pismenosti i snalaženja u suvremenom globaliziranom svijetu bez pristupa mrežama, bez pristupa računalu, bez korištenja računala. Zapravo vas nigdje nema, izolirani ste u svom malom ćoškiću da li Balkana ili Sjedinjenih Država, savršeno svejedno, ali ste u svom ćoškiću i ne idete nikamo dalje. Žao mi je što zakon tome ne posvećuje veću pažnju. Strašna je i tablica u usporedbi sa drugim zemljama na stranici 6 koja govori o postotku odraslih ljudi uključenih u produženo obrazovanje. Radi se o 2,1%. Ispred smo Bugarske i Rumunjske buduća članica Europske unije, ali ne treba nam to biti neka jako velika utjeha. Ispred njih smo bili desetljećima i to uopće nismo računali nekom posebnom pogodnošću. Jedno pitanje koje ovaj zakon a i mnogi drugi zakoni koji dolaze ovdje pred nama zapravo ne odgovara jeste jednostavno pitanje koje se uvijek postavlja u američkom kongresu a to je pitanje tko će to platiti, tko će taj čitav posao platiti. Tablica na stranici 7 govori tko to plaća u Njemačkoj. U Njemačkoj to u postocima najviše plaćaju poslodavci pa savezi zavod za zapošljavanje, pa polaznici, pa onda savezna država, pokrajine i lokalne zajednice. Naš ovaj prijedlog zakona otvara široke mogućnosti. Svi mogu i smiju to financirati. Nikome nije zabranjeno da financira. Međutim, nitko ne mora to financirati. To zakon ne propisuje. Koja je volja države da to financira najbolje se vidi kao i sve volje države iz državnog proračuna. Državni proračun predvidio je 6,5 milijuna kuna za taj posao u dvije stavke. U obrazloženju piše brojke stavaka. Sa 6,5 milijuna kuna, radim 35 godina u prosvjeti i znam koliko taj posao košta. To je skup sport, skup posao. Sa 6,5 milijuna kuna ne može se baš ništa napraviti, potpuno ništa. Koliko se država ima namjeru i volju odreći da bi poduprla funkcionalno opismenjavanje svojih građana i obrazovanje daljnje svojih građana najbolje se vidjelo kad je nedavno prije dva, tri mjeseca bio ovdje prijedlog zakona kolege Kramarića u kojem je on predlagao uvođenje nekih novih poreskih olakšica poslodavcima, porez na dobit za novac koji je uložen u obrazovanje uposlenika. Ne samo da to nije prihvaćeno nego su i stare olakšice lijepo uredno izbrisane. Dakle, država se tu ne želi odreći niti onih svojih 20% poreza na dobit na eventualni novac koji bi bio uplaćen za obrazovanje, koji bi poslodavci uplatili za obrazovanje svojih radnika. Ako se toga ne odriče a kako da povjerujemo da će se odreći nekakvih velikih sredstava jer potrebni su vjerujte ogromna sredstva da se ovih milijun i pol ljudi dovede na razinu funkcionalne pismenosti, do toga da sutra mogu konkurirati ne kao kopači kanala nego kao kompetentne osobe na europskom tržištu znanja. Ili se tim ljudima jednostavno poručuje pa eto vidite za vas je kasno. Za vas je kasno, ne znamo točno što ćemo s vama napraviti. Ako se netko sjeti da plati da se vi obrazujete dobro, ako se nitko ne sjeti morat ćete nešto drugo izmisliti. To nešto drugo neće moći biti da ti ljudi sami plaćaju svoje obrazovanje, iz vrlo jednostavnog razloga ako se radi o milijun i pol ljudi sa najviše završenom osmogodišnjom školom možete si misliti da oni najčešće i ne rade na mjestima gdje bi mogli izdvojiti poneku stotinu kuna mjesečno za potrebe svog obrazovanja. To su ljudi koji dobiju ili ne dobiju plaću od tisuću 500, 2, 2,5, ajde neka kažem 3 tisuće kuna mjesečno. Na njihovo sudjelovanje u vlastitom obrazovanju zapravo bezobrazno je računati, licemjerno, to jednostavno nije istina. Ti ljudi to ne mogu i neće. To da ljudi sa višim primanjima nisu spremni angažirati vlastita sredstva za obrazovanje nije istina. Radim na jednoj visoko školskoj ustanovi koja ima i izvanredne studije. Djelomice poslodavci plaćaju te izvanredne studije zato što te ljude trebaju a djelomice ljudi i sami plaćaju i to srazmjerno visoku cijenu. Spremni su platiti, spremni su odreći se novog auta i boljeg auta zato što žele sebi i svojoj djeci jednu pametniju i bolju budućnost, ali ti ljudi imaju. To su ljudi koji se ajde recimo od više stručne spreme do visoke školuju ili eventualno ljudi koji su već na rukovodećim mjestima sa srednjom pa do više ili visoke se školuju. Oni imaju od kuda platiti, ali ovih milijun i pol niti sada ima niti će ikada imati ako im to ne omogućimo nekim propisom i nekoga ne obvežemo zapravo da se brine. A ne vidim tko bi se drugi trebao brinuti o građanima osim države. Gdje je naglasak ovog zakonskog prijedloga? Naglasak je na prekvalifikaciji prije svega. Prvo, na opismjenjavanju naravno ovih koji moraju uhvatiti razinu pismenosti da bi mogli u daljnje obrazovanje. Zatim na prekvalifikaciju. Očito da formalni sustav obrazovanja ne daje dovoljno prije svega vještina, ne govorim o znanjima. Znanje možda čak i da. Ali vještina neposredno potrebnim poslodavcima definitivno ne daje dovoljno i onda su ljudi prisiljeni krenuti na prekvalifikaciju da bi se jednostavno naučili izvan sustava rada gdje nema mogućnosti greške, da bi se naučili vještina koje će im u tom radnom procesu trebati. Naglasak je stavljen i jedan dio naglaska i na visoko obrazovanje. Da realno pogledamo naš sustav visokog obrazovanja, mrežu kakva danas postoji i način na koji se nju može dovesti do kolapsa. Srazmjerno jednostavno. Jedna izmjena Zakona o braniteljima lani dovela je na zagrebačko Sveučilište poneku tisuću studenata više nego što bi se inače upisalo na zagrebačko sveučilište. Brojni zagrebački fakulteti, oni najpopularniji prije svega našli su se u kolapsu. Dekani na televiziji, dekani po novinama, radimo do 11 navečer, mi to ne možemo izdržati, sustav je preopterećen, nemamo dovoljno ljudi, nemamo dovoljno prostora, nemamo dovoljno opreme što je sve istina. Isto je tako istina da su naša sveučilišta pogotovo ova stara, zagrebačko prije svega, inertne institucije. Po logici stvari drugačiji ne mogu ni biti i bilo bi loše da su drugačiji. Sva stara sveučilišta su inertna i zato daju određenu tradiciju i kvalitetu. Međutim, da bi ovu razinu obrazovanosti nacije iznad srednjoškolske, dakle postsekundarno obrazovanje ostvarili onako kako se zaklinjemo, u koje se uzore ugledavamo tj. Finsku, Irsku i slične zemlje. Potrebno je u sustavu podupirati i financijski i organizacijski nove oblike. Nova sveučilišta napravljena na «deparement-skom» principu. Nova veleučilišta, nove visoke škole. Dakle institucije koje mogu brže i fleksibilnije reagirati i na zahtjeve tržišta rada i na zahtjeve struke zapravo. Samo na taj način moći ćemo po tim postotcima u koje se ugledavamo uhvatiti zemlje koje želimo uhvatiti. Naime nemojmo se zavaravati. Nema ni Finska 25, 30% visokoobrazovanih ljudi koji su završili Oxford i Cambridge i slična sveučilišta. Od njih, tih 20 ili 25% sasvim sigurno je 80% završilo određene … [[Govornik se ne razumije.]] , University of aplay sciences, politehnike i slična mjesta. Što je i dobro. To su ljudi koji na takvim mjestima stječu ne samo znanja nego i vještine i uključuju se neposredno u, mogu se neposredno uključiti u rad u svoju struku. Kad govorimo o obrazovanju odraslih na postsekundarnoj razini treba prihvatiti da je taj posao još skuplji nego na nižim razinama i da bi država morala, a i mogla bi poraditi ponešto na sistemu financiranja, kreditiranja odnosno stipendiranja studenata. Naravno ne samo izvanrednih nego i redovnih. Mehanizmi postoje. Ti su mehanizmi već i isprobani u ponekim županijama i trebalo bi ih samo aplicirati na, na državnu razinu. Naravno oni bi se morali naći barem naznakom i u prijedlogu ovakvog zakona. Dakle sve u svemu problem koji ovaj zakon uočava je evidentan i nitko ne spori da problem postoji. Rješenja koja zakon nudi bojim se da nisu konkretna. Čini mi se da ovakav tekst zakona zapravo vapi za konkretnim rješenjima koja će garantirati da će se osim osnivanja agencije nešto stvarno u obrazovanju odraslih i dogoditi. Hvala.
Hvala. Za Klub HSLS-a poštovana zastupnica potpredsjednica Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Pa sigurno je ovaj zakon danas pred nama zbog činjenice da moramo više raditi na konkurentnosti zemlje i na mogućnosti da zemlja nudi kvalificiraniju radnu snagu nego jeftiniju radnu snagu od zemalja iz našeg susjedstva. Sigurno je da si ne možemo davati zadatke da plaćamo radnike manje nego što ih plaćaju u Kini, Albaniji ili negdje drugdje, ali zato možemo ponuditi radnu snagu koja može raditi sofisticiranije poslove. A naša obrazovna struktura stanovništva je doista na niskoj razini. Ako je fakultetski obrazovanih 7,8% to je sigurno niski postotak za zemlju koja je u razvoju. Ako izračunamo koliko je visoko obrazovanih u gradu Zagrebu i onda pokušamo izračunati što to znači za ostale gradove u Hrvatskoj onda je to najbolji dokaz da nam je ovakav zakon doista potreban. A svaka zemlja koja želi brži gospodarski razvoj ne može to ostvariti sa ovako malenim postotkom visokoobrazovanih ljudi jer nove tehnologije traže nove kompetencije zaposlenih i doista su iza nas vremena kad se s diplomom moglo zaposliti i dočekati mirovinu bez stjecanja nekih novih znanja pa je stoga izražena potreba za cjeloživotnim učenjem bez obzira na kojoj razini je diploma formalnog obrazovanja. Ja ću također podsjetiti i na podatke iz zemalja Europske unije gdje je u cjeloživotno učenje uključeno 9,7% zaposlenih u periodu, odnosno u dobi od 24 do 65 godina. A kod nas je to 2,1%. Dakle nužno je potaknuti zaposlene na stalno stjecanje novih znanja kako bi bili spremni za zadržavanje radnog mjesta ili napredovanje, a nezaposlene kako bi se mogli prilagoditi potrebama tržišta rada. Međutim mi nažalost i dalje sa ovakvim načinom vođenja školstva, sa doista vidljivim pomacima ali još uvijek nedovoljnim obrazujemo ljude koji se nemaju gdje zaposliti. Stoga dakle treba pozdraviti donošenje ovog zakona kao afirmaciju cjeloživotnog učenja kod nas, a isto tako i projekt za hrvatsku pismenost «Put do poželjne budućnosti» jer ću evo reći podatak da je do 2013. godine će se valjda smanjiti broj ljudi koji nisu završili ni sve razrede osnovne škole. Malo prije smo čuli podatak koliko je ljudi bez osnovne škole, a, to je negdje oko 680 tisuća, a u zadnje dvije godine, u zadnje dvije osnovnu školu je završilo 2000 odraslih osoba. Pokušat ćemo popraviti zakon po člancima. U članku 2. gdje se spominje načelo cjeloživotnog profesionalnog usmjeravanja mislim da je to usko vezano uz područje strukovnog obrazovanja. Dakle samo za neke ciljne skupine, vremenski ograničeno pa bi možda trebalo zakon rasteretiti tog dijela i obrisati. U 10. članku gdje govorimo o andragoškim djelatnostima mislim, i djelatnicima mislim da tu postoji visoko suglasje da se radni odnos zasniva ugovorom o radu pa bi trebalo razmisliti da im se da mogućnost da zasnivaju ugovorom o djelu. Dakle da se doda još jedan članak koji bi im to omogućio kako bi se ustanovama koje će se baviti obrazovanjem odraslih, stručnjaci dakle andragoški djelatnosti, djelatnici mogli raditi 2 ili 4 sata ovisi kolika potreba postoji. Dakle sigurno je da će potreba za njihovim radom biti povremena. Omogućit će se dakle da pored svog osnovnog posla zasnivaju ugovor o djelu, lakše će se ostvariti ta potreba. Onako iskreno bit će naravno i jeftinija za sve na koje se kasnije članak o financiranju odnosi. U članku 19. gdje se govori o ostvarivanju prava na obrazovni dopust u trajanju od najmanje 3 dana godišnjeg da se, u ostvarivanje tog prava utvrđuje dogovorom radnika i poslodavca sporazumno. Dobro je da je ovo pitanje obrazovnog dopusta koje je predviđeno i Zakonom o radu došlo i u ovaj zakon međutim treba razmisliti pod kojim uvjetima zaposlenik kod poslodavca ostvaruje pravo na obrazovni dopust jer su poslodavci spremni braniti se iz jednog ili drugog razloga ali velikim dijelom i s pravom … [[Govornica se ne razumije.]] je moguće da zapravo obrazuju ljude koji će kasnije raditi kod nekog drugog. Da ga jednim dijelom i financiraju i daju slobodne dane a ne znaju gdje će on s tim stečenim znanjem otići što je često pravilo i kod stipendija koje daju određeni gradovi, općine i županije. Dobro je što se osniva agencija za obrazovane odraslih kao stručna osnova, kao potpora dosadašnjim agencijama. Međutim možda je trebalo najprije donijeti zakon, a onda osnovati agenciju. I u ovom zakonu točno navesti koje će biti njezine zadaće, obaveze i dužnosti osim nadzora nad stručnim radom ustanova za obrazovanje odraslih. Ja bih htjela skrenuti pažnju i na financiranje. Na žalost moramo odgovoriti na pitanje koje je kolega maloprije spomenuo, a to je tko će sve to platiti. Svi koji znamo što znači proračun, kako se iz proračuna troše novci. Onda kad dobijemo neki zakon obično znamo koliko je on provediv i koje će učinke na kraju imati. Sigurno je da je do sada bilo preskupo za polaznike, jer je negdje treći četvrti stupanj stajao otprilike i za polaznike i do 9 tisuća kuna. Sad zamislite koliko radnik zarađuje, koja mu je bila mogućnost da izdvoji 9 tisuća kuna za svoje obrazovanje. Obaveza o sudjelovanju državnog proračuna i proračuna jedinica lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave stvorit će pretpostavke da za polaznika ta sredstva biti prihvatljivija, odnosno da budu nešto, da budu niža. Međutim, bojim se i držim obvezni za upozoriti da jedinice lokalne samouprave ne mogu izdržati sam teret koji se na njih prebacuje. Ja ponovno govorim o vatrogascima, o školama, o dodatnom obrazovanju, o dopunskom obrazovanju. Mi ćemo na kraju uspjeti jedino iz svojih proračuna pokrivati samo ono što nam država daje. A sa centraliziranim porezima ovakvim kakvim imamo i sa Gradom Zagrebom koji zapravo ima proračun velik kao jedno dobro ministarstvo, a sa vrlo netransparentnim trošenjem novca što si može dopustiti pitanje je kako se mogu nositi i ostali gradovi. Ja ću u ime kluba HSLS-a skrenuti pozornost na činjenicu za koju se moraju iznaći rješenja. Možda ovo i je jedan put je da unatoč visokoj stopi nezaposlenih na početku turističke sezone imamo nedostatak nekoliko tisuća sezonskih radnika, da taj broj na sreću raste, što bi trebalo značiti da je potreba za njima veća na nedostajanje kvalificiranih majstora u građevini, stručnih kadrova u ugostiteljstvu, a isto tako onih koji bi radili na sezonskim poslovima. I moramo priznati da postoji veliki broj onih koji rade na crno. Možda kvalitetna prekvalifikacija i taj rad na crno smanji. Naime, postoji podatak da ljeti, odnosno za vrijeme sezonskog zapošljavanja na crno radi gotovo 30 tisuća ljudi, što znači gotovo jedan grad srednje veličine. I kad izračunamo kolik-i su gubici od kud dolaze ti radnici onda je to sigurno alarm i ovo je možda jedan od načina pokušaja da se problem riješi. Osim što ćemo mi dakle podržati ovaj zakon, u vjeri da će on našu radnu snagu učiniti konkurentnijom i zemlju konkurentnijom, da ćemo se lakše nositi sa zahtjevima koji pred zemlju stižu, jer potpuno je kriva teza da investitorima koji dolaze u zemlju treba nuditi jeftino zemljište i jeftinu radnu snagu, to sigurno mogu naći u nekim drugim susjednim zemljama. Ono što ih daleko više brine je preadministriranost, nedostatak inspekcija ili nedostatak stručno obrazovanih ljudi. I to su stvari na kojima treba raditi. Međutim, da bi to bilo provedivo treba dakle još jednom razmotriti može li se ovakav način financiranja realizirati, kako će to podnijeti proračuni lokalnih samouprava. I bilo bi zanimljivo vidjeti koji su rezultati testiranja koja su vršena po školama na kraju godine i u kakvom su oni odnosu sa opremljenosti školi. Jer kad govorimo o standardu onda to nije samo pedagoški standard, nego naravno i opremljenost škola koja sigurno ima vezu, ne mora nužno, ali vjerojatno ima sa rezultatima znanja učenika. To bi bio dobar podatak za početak jesenskog zasjedanja, a vjerojatno i vrlo bitan kod donošenja ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Državni tajnik, Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Dopustite mi da u kratko poštovane zastupnice i zastupnici prokomentiram ovo što je rekla gospođa Adlešić u ime kluba HSLS-a. Istina je da broj visoko obrazovanih u postocima varira od sredine do sredine, ali to ovim zakonom ne možemo ispraviti. Naime, ako imamo 7,9% u čitavoj Republici Hrvatskoj, a primjerice u Međimurju imamo jedna preko 3% onda je problem u nečemu drugome, a ne u ovom samom zakonu. On to sam neće popraviti, nego se jednostavno radi o tomu koliko će građana otići na daljnje školovanje. No, prihvaćamo primjedbu na članak 2. gdje se, podstavak 2. gdje se govori o cjeloživotnom profesionalnom usmjeravanju. Ono je dakle završeno onoga trenutka kada Zavod za zapošljavanje to jednoga trena napravi i kasnije dakle odraslu osobu ne treba profesionalno usmjeravati radi toga što ona vrlo jasno znade što joj je činiti. U članku 10. već sam rekao da ćemo prihvatiti tu primjedbu da se može sklopiti i ugovor o djelu, uz postojeće rješenje koje je predloženo. U članku 19. obrazovni dopust, ja sam rekao da smo htjeli više dana, međutim, evo, tako smo se usuglasili. Ali stoji ova primjedba da bi možda trebalo precizirati da se ne bi dogodilo da doista poslodavac daje obrazovni dopust i potiče na edukaciju svojega djelatnika koji se možda obrazuje i za drugoga poslodavca, dakle on bi tu trebao imati interesa. Moguće možda da sporazumno to riješe na način kako je to njemu najpovoljnije. Zakon donosimo sada, ovo je prvo čitanje. Na jesen ćemo imati drugo čitanje. I mi smo prije toga donijeli Uredbu o agenciji. Ja ovdje želim samo podsjetiti da u zakonu samom ne trebamo definirati koji su to poslovi Agencije za obrazovanje odraslih. To smo definirali u članku 2. Uredbe koja je već donesena vjerujte vrlo precizno. I na koncu kada je riječ o lokalnim zajednicama koje su osnivači ustanova za obrazovanje odraslih naravno da njihova obveza jeste i investicijsko održavanje i investicije i materijalni troškovi, pa to ne treba ići na javni natječaj. A na javni natječaj bi zapravo išao samo onaj manji dio koji se odnosi na programe za koje je lokalna zajednica zainteresirana, jer ne mora značiti da ono za što je zainteresirana država da odgovara baš i lokalnom gospodarstvu pojedinoga kraja. Pa će onda lokalna zajednica raspisivati natječaj i dijeliti sredstva i javnim ustanovama, ali i onima koji su osnivači fizičke osobe, u skladu sa svojim interesima. Jer zapravo na taj način direktno potiče gospodarstvo svojega kraja, a od njega će naravno dobiti i u proračun, dakle sigurno je da će im se to vratiti. I mi se nadamo da će lokalne zajednice imati sluha da potiču one programe koji su im doista potrebni. Hvala.
Hvala. Za klub HSU-a, poštovani zastupnik Josip Sudec. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo slušam svoje kolege kako pričaju i kažem, pa nisi si trebao javiti, ovo su prosvjetni radnici, poznaju struku, govore tako meditorno, međutim da i mi nešto kao ekonomisti kažemo. Gospodo, državni tajniče, ovo treba usuglasiti sa Zakonom o radu, sa Zakonom o zapošljavanju i sa poreznom politikom ili poreznim sustavom. Bez toga ovo je Zakon dobrih želja. Mi ćemo kao Klub zastupnika podržati. Želimo da do drugog čitanja učinite dodatni napor da pokušate neke stvari usuglasiti i ako ostane isti Zakon o radu, isti Zakon o zapošljavanju, isti porezni sustav onda vjerujem da se mnoge dobre stvari koje ste ovdje naznačili neće ostvariti. Zašto? Pa zato jer je karakteristika našeg tržišta rada relativno slaba poveznica između konkretno potreba tržišnih, radne snage i osebine obrazovnog sustava. Obrazovni sustav ide svojom ustaljenom, mi lutamo, prilagođavamo se. Tranzicija je u privredi, radna mjesta traju toliko koliko traje određena tehnologija. Ako je tehnologija zastarijeva za 5 godina, pa onda i zanimanje zastarijeva jer nova tehnologija traži nova znanja, nove vještine, nove navike, a mi tradicionalno učimo nešto što nije prilagođeno određenom potrebi tržišta. Međutim, tko sad to treba? Ovdje slušam tko bi to trebao da kreira. Samo prosvjetni radnici? Ne. Oni moraju impuls dobiti sa tržišta radne snage. Tko bi to trebao? To bi trebalo prvo dionička društva ili privatni poslodavci koji planiraju određeno … [[Govornik se ne razumije.]] i kazati za 5 godina ja ću imati proizvodni pogon sa takvom i takvom tehnologijom, izvolite mi obrazovati te i te kadrove, ali u te kadrove treba uložiti. Tko treba uložiti? Pa ne samo lokalna zajednica ili ovih 6 i pol milijuna kuna koje predviđamo u proračunu. Trebamo svi zajedno, a najviše oni kojima će ta radna snaga donositi direktnu dobit. Od ključne je važnosti zbog toga da se više nego što je do sada propagira samoobrazovanje ili obrazovanje uz rad, obrazovanje iz rada ili kako ga mi sada ovdje zovemo cijeloživotno obrazovanje jer bez tog cijeloživotnog obrazovanja nema sutra nikakove pravne ni životne sigurnosti i to mora da postane dio naše svakodnevnice, to moramo sami sebi utuviti u glavu da jedino tako možemo naprijed. Hrvatska može konkurirati na globalnom tržištu ili svojom konkurencijom, a to znači niskim troškovima rada ili drugo temelj znanja i ulaganja u ljude kako bi postigla visoku produktivnost i visoki standard. Mi ne želimo odbaciti ni jedno ni drugo. I jedna i druga alternativa trebaju biti jednakopravne, s time da je lakše ulagati u znanje ili da se više isplati ulagati u znanje i u ljude jer će ti ljudi to znanje koristiti, usavršavati kroz čitav radni vijek koji danas iznosi 40, sutra možda 43 godine. Treba to izraditi, doraditi. Moram da kažem da posebno treba voditi računa o tome kako ljude privoliti da to rade. Pa privolimo djecu da nas uče stare. Ja u 70. godini sa svojim unukom surfam, pa je li to imaš ljepše kad unuk sjedne kaže: "Ajde dida idemo malo.", jel'. Prema tome, od ovih mladih moramo mnogo toga naučiti i moramo, oni uče i mi učimo, zajedno se zabavljamo i ono što je najvažnije družimo se između sebe, postajemo partneri, a ne ono djeda i unuk. Prema tome, danas sam ovdje čuo koliko govornika toliko podataka. Gospodine tajniče, recite mi da li u Europi je 10,8% radne snage uključeno u kontinuirano ili permanentno doškolovanje i cijeloživotno obrazovanje, a kod nas 2,3 ili se ovi podaci u svakoga od nas koji smo ovdje iznijeli točni. Onda mi recite koji je točan podatak? Ili su svi podaci točni samo smo u krive knjige zavirili ili smo godine pobrkali pa je prošle godine bio jedan podatak, ove godine drugi. Govorite ovdje o otvorenosti i škola i učilišta. Pa to je preduvjet svega. Naš školski sistem na žalost je previše zatvoren. A zašto je previše zatvoren? Pa zato jer ga ni djelića ne damo na tržište. Pa mi bi morali reći da određena škola koja obrazuje ljude za zanimanja mora 30% svog dohotka steći na ekstremnom tržištu. Dok to ne kažemo pa neće biti interesa. To je jedno. Drugo, ja bih nešto predložio. Ja bih predložio da osobe koje su nezaposlene duže od 12 mjeseci se obavezno prekvalificiraju ili osposobljavaju za novo zanimanje, ono što kaže agencija na nivou županije, ono što kaže novootvorena agencija itd., dakle moraju pohađati određeni obrazovni program. Ne sjede po pijacima, piju kavu i prolaze dani i dobivaju određenu sitnu naknadu na zavodu za zapošljavanje, ide im radni staž i živimo bez perspektive [[Upadica: Idu dani.]] Idu dani, da. Idu dani. Ja bih njima poručio sljedeću uzrečicu uz ovaj Zakon "uhvati ritam". Ovaj Zakon je dovoljno širok da se uhvati ritam, ajde da ovdje sad uključimo i agenciju, razvojnu agenciju na nivou županije, da sredstva Hrvatskog zavoda za zapošljavanje uključimo i privatna sredstva koja, ali da ljude osposobimo. Mi nemamo zidara, mi nemamo tesara, mi nemamo varioca, mi nemamo žbukera ili keramičara, a moramo reći da je to zanimanje koje malo inteligentniji radnik može u roku od 6 mjeseci naučiti. Ne treba on visoka teoretska znanja, on treba praktičan rad jer znanja stičeš u redovnom sustavu, ali poslije ovo samo ponavljam, odnosno dograđuješ, a mi ga učimo ispočetka kao da je povijest ili ne znam nešto drugo vrlo bitno pa onda 3 sata uči povijest, a 1 sat uči praktičan rad. Ajde neka samo uči praktičan rad, pa neka se usavrši pa nakon 3 mjeseca ili 6 mjeseci neka uči za tesara ako je to potreba tržišta ali onda treba i raditi programe na temelju tih potreba a ne programe raditi za stolom u kabinetu a kad dođe na radno mjesto rad je sasvim drugačiji. Drugo, treba osigurati veću protočnost informacija s tržišta rada prema obrazovnom sustavu. Dajte molim vas, imate na nivou ministarstava koordinaciju. Ta koordinacija bi trebala naći način kako ove stvari poboljšati, kako u programe dati što više jezične komunikacijske vještine poduzetništva, informacijske pismenosti, matematike itd. a ne da stvaramo to na takovoj osnovi da u srednjoj školi mislimo da obrazujemo fakultetski obrazovanog čovjeka. Dajte onoliko koliko mu je potrebno da određenu tehnologiju svlada i da bude jedan od najboljih u svome zanimanju jer zanimanje tako nije vječna kategorija. Zatim, trebalo bi razmisliti da se dio sredstava ne znam na kojem nivou ali dajte razmislite da se dio sredstava namjenski izdvaja. Mora se izdvajati iz dohotka dio sredstava za permanentno obrazovanje radnika koji taj dohodak i tu dobit stvaraju. I to ne smije ni gospodin Šuker, ni Sudec ni nitko drugi biti protiv toga jer to radnici stvaraju i to se radnicima na taj način će i vratiti. I ono što na kraju treba ići u promjene poreznog sistema, treba ga prilagoditi, on mora stimulirati cjelo životno obrazovanje ali posebno ovaj sustav samoobrazovanja. Izgleda kao da ovaj sustav samoobrazovanja zaboravljamo a on je itekako važan. Kod kuće možeš naučiti sve i otići u obrtničku komoru i položiti određeni ispit, majstorski itd. Prema tome, i ovaj vid obrazovanja bi trebalo stimulirati. I ako je to vrijednost od deset tisuća kuna ajde da ga u poreznoj prijavi oslobodimo, dademo mu određenu pogodnost. Evo, hvala lijepa. Ja sam možda nešto drugačije pristupio ovom problemu jer nisam prosvjetni radnik pa mi je teško najkonkretnije govoriti. Hvala.
Hvala. Klub HDZ-a poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, gospodo iz ministarstava, gospođe i gospodo! Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice razmotrio je i podržat će u prvom čitanju Prijedlog zakona o obrazovanju odraslih jer smatra da je on značajan pomak u odnosu na postojeće stanje. Vlada Republike Hrvatske u svom četverogodišnjem mandatu odredila se za razvoj odgoja i obrazovanja kao nezamjenjivog za uspjeh i bolji život svih građana što Klub Hrvatske demokratske zajednice podupire. Samo obrazovani građani mogu se natjecati na gospodarskom tržištu i zato određeno za cjeloživotno učenje u planu razvoja odgoja i obrazovanja zauzima važno i nezaobilazno mjesto i to cjelo životno učenje radi uključivanja odraslih naročito nezaposlenih u programe za osposobljavanje za uključivanje u tržište rada. Hrvatska je pokrenula niz promjena u sustavu odgoja i obrazovanja. Spomenut ćemo samo da je u lipnju 2005. godine Vlada usvojila strateški razvojni dokument koji ima svrhu poboljšanja sustava odgoja i obrazovanja, plan razvoja odgoja i obrazovanja od 2005. do 2010. godine. 2005. godine kao pilot projekt uveden je HNOS sa svrhom rasterećenja nastavnih programa učenika. Nastava je utemeljena procesu poučavanja a usmjerena je prema učeniku uvažavajući njegove sposobnosti i sklonosti. Učenik se uvodi u istraživački usmjerenu nastavu. Pokrenuta je reforma strukovnog obrazovanja sa svrhom provođenja mjera, osnovana je Agencija za strukovno obrazovanje koja će provoditi planiranje, organiziranje, praćenje i vrednovanje školskog sustava, stručno usavršavanje nastavnog osoblja na području strukovnog obrazovanja. Druga važna ustanova koja je osnovana zbog uvođenja vanjskog vrednovanja učeničkih rezultata i postignuća jest Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje. Ova ustanova provela je ove godine i vrlo uspješne nacionalne ispite iz hrvatskog jezika, matematike i stranih jezika u prvom razredu gimnazije. Ovim vrednovanjem najbolje će se pokazati postignuća učenika ali i škola. U srednje škole gimnazije uvedena je državna matura. Pred nama je nedavno bio i prijedlog Zakona o Agenciji za odgoj i obrazovanje u prvom čitanju koja će biti zamjena za sadašnji Zavod za školstvo. Agencija će sudjelovati u izradi razvoja, u implementaciji nacionalnog kurikuluma, pružati pomoć obrazovnim ustanovama, provoditi stručno usavršavanje. Prijedlog zakona o obrazovanju odraslih veliki je pomak u odnosu na postojeće stanje obrazovanja odraslih i unijet će više reda u ovo područje. Obrazovanje odraslih nije novina u Hrvatskoj, ono ima dugu tradiciju ali nikada nije bilo sustavno riješeno. Do sada je obrazovanje odraslih bilo regulirano Zakonom o osnovnom školstvu, Zakonom o srednjem školstvu i Zakonom o pučkim otvorenim učilištima. Obrazovanje odraslih posebice je važno područje utemeljeno na koncepciji cjeloživotnog učenja te načelima otvorenosti i dostupnosti svima. Donošenjem ovog zakona Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa imat će nezamjenjivu ulogu u koordinaciji i ostvarivanju zadanih ciljeva što je važno jer će odgovornost onih koji se sada bave obrazovanjem biti veća, uspostavlja se odgovornost državne, lokalne i područne regionalne samouprave, poslodavca odnosno pojedinca. Obrazovanje odraslih određuje se kao javna služba, članak 2. stavak 2., što će svakako pridonijeti povećanju svijesti obrazovanja u društvu. Moramo biti zabrinuti vrlo lošom obrazovnom strukturom društva. Čak 15,76% odraslih bez završene je osnovne škole. Ministarstvo iz državnog proračuna sada financira projekt za hrvatsku pismenost "Put do poželjne budućnosti". Podaci od 79,2% djece koji nakon završetka osnovne škole upisuju srednju školu a 69,5% završi u roku, podaci o nezaposlenima govore da je čak 64% nezaposlenih sa srednjom školom što nam govori o neusklađenosti tržišta rada i obrazovanja iz čega je vidljivo da je obrazovanje odraslih vrlo važan segment obrazovanja. Na sve ove potrebe i pitanja odgovara koncepcija cjeloživotnog učenja. Prihvačajući ovakav koncept obrazovanja odraslih određuje se i sustav financiranja. Sada je cjelokupno obrazovanje odraslih u Hrvatskoj prepušteno tržištu na kojem krajnji korisnici, polaznici snose troškove svoga obrazovanja. Do sad su se financirali iz Državnog proračuna u različitim ministarstvima pojedinačno i povremeno programi što svakako nije sustavno financiranje. Ovim Prijedlogom zakona utvrđuje se članak 25., 26. i 27. da se za obrazovanje odraslih sredstva osiguravaju u Državnom proračunu i to za izvođenje programa osnovnoškolskog, srednješkolskog obrazovanja te druge programa obrazovanja. Troškove plaćanja, unapređenja i razvoja obrazovanja će svakako osigurati i kvalitetu obrazovanja i veću odgovornost onih koji izvode nastavu. Treba napomenuti da na nekim mjestima kvaliteta obrazovanja je upitna. Ne u svim ustanovama. Škole, pučka otvorena učilišta najčešće se vrlo ozbiljno odnose prema ovim poslovima a i u nekim privatnim ustanovama možemo reći kvaliteta nastave je upitna i zato se sve više odraslih odabire upravo ove ustanove. Upućujemo i na članak 28. u kom se propisuje da sredstva iz Državnog proračuna odnosno proračuna jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave dodjeljuju ustanovama za obrazovanje odraslih na temelju javnog natječaja. Predlažemo da se zakonom propiše koji je to kriterij koji se moraju zadovoljiti i tko donosi te kriterije? U članku 17. propisano je koje ustanove mogu izvoditi program obrazovanja odraslih. Uvjete propisuje ministar. Upozoravamo da ovi uvjeti moraju biti strogi. Da moraju osigurati prostor prilagođen izvođenju nastave, stručne i materijalne uvjete a to znači da ove ustanove moraju imati i zaposlene stalne predavače, a ne samo i isključivo one koji dolaze kao honorarni predavači. Za praćenje i razvoj obrazovanja odraslih osniva se i Vijeće za obrazovanje odraslih i agencija za obrazovanje odraslih što će vjerujemo pridonijeti i većoj kontroli i nadzoru nad cjelokupnim procesom obrazovanja odraslih. Posebno mjesto u Prijedlogu zakona zauzimaju nastavnici. Andragoški djelatnici koji izvode nastavu u ustanovama za obrazovanje odraslih. Predlažemo da se u članku 11. u kojem je citiram: «Andragoški djelatnici imaju pravo i dužnost stručnog i andragoškog usavršavanja utvrdi ne samo dužnost stručnog usavršavanja već i obveza stručnog usavršavanja. Većina nastavnika, učitelja, profesora tijekom svog školovanja ne nauče gotovo ništa o radu s odraslim osobama odnosno mnogi nisu osposobljeni za rad u obrazovanju odraslih. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice predlaže da se utvrdi obveza stručnog i andragoškog usavršavanja za sve koji izvode nastavu u obrazovanju odraslih. I na kraju od temeljnog dokumenta, Strategije obrazovanja odraslih koja je donesena u studenom 2004. godine, Akcijskog plana Strategije obrazovanja odraslih do Prijedlog zakona o obrazovanju odraslih stavlja ovo područje u centar naših interesa bez kog nije moguć cjelokupan razvoj društva. Svi ovi dokumenti pridonijet će kvaliteti obrazovanja odraslih. Stoga će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat predloženi zakon u prvom čitanju. Hvala.
Hvala lijepa. U 16,35 prema Poslovniku, članku 207. isteklo je vrijeme za prijavu od 10 minuta. Na redu je Klub HSS-a i gospodin zastupnik Zvonimir Sabati. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, sa suradnicima. Kolegice i kolege zastupnici. Evo za razliku od mojih prethodnika ja se neću tako jako puno zadržavati na brojkama, možda svega 2, 3 podatka koja su svima nama poznata i koja, ajde možda sa aspekta HSS-a doista i su važna za ovaj Prijedlog zakona. Naime rezultati popisa stanovništva 2001. godine ukazali su goruće probleme postotka pismenosti stanovništva u Hrvatskoj. Prema popisu s jedne strane je 19% stanovnika starijih od 15 godina koji nemaju završenu osnovnu školu odnosno 15,76% starijih osoba koje nemaju završenu osnovnu školu. A s druge strane svega je 7,8% visokoobrazovanih što je znatno ispod prosjeka zemalja Europske unije. To su nekakve početne, temeljne pretpostavke na temelju kojih se pretpostavljam može graditi i priča oko ovog Prijedloga zakona o obrazovanju odraslih. Prvi je korak u rješavanju tog problema učinila Vlada Republike Hrvatske 2003. godine prihvativiši inicijativu … [[Govornik se ne razumije.]] Rezolucije 54, Glavne skupštine usvajajući dokument za Hrvatsku pismenosti «Put do poželjne budućnosti» odnosno «Desetljeće pismenosti 2003.-2012.» Potom je izrađen novi nastavni plan i program za obrazovanje odraslih 2003. te osigurana novčana sredstva za obrazovanje odraslih. Njima je stvorena mogućnost da polaznici završe osnovnu školu i da se osposobe za neka jednostavnija zanimanja. Ostaje doista za ozbiljnu analizu zašto se samo 1209 osoba uključilo u to osnovno obrazovanje od ciljne skupine 90 600 osoba od 15 do 50 godina života usprkos osiguranim sredstvima. Potrebna je sigurno analiza da se uoče greške koje mogu biti i prepreka realizacije ovog znatno zahtjevnijeg i izazovnijeg projekta, govorim o Zakonu o obrazovanju odraslih. Daljnji je korak donošenje Strategije o obrazovanju odraslih koju je donijela Vlada Republike Hrvatske 2004. godine. Ovaj je Prijedlog zakona o obrazovanju odraslih logičan slijed aktivnosti koje su mu prethodile. Stoga prije svega valja pozdraviti zakon jer se njime želi urediti jedno važno područje. I upravo zbog toga svaku dobronamjernu primjedbu treba prihvatiti kao HSS-ov doprinos poboljšanju na kraju i konačnih prijedloga zakona. Dobro je da se Prijedlog zakona poziva između ostaloga i na načelo cjeloživotnog učenja koje je vodeće načelo u obrazovanju u 21. stoljeću sukladno Memorandumu o cjeloživotnom učenju iz 2000. godine. Možda da kad i spomenuo ovdje načelo cjeloživotnog učenja. Naime, kroz ukupno uvodno obrazloženje tumači se kako je i ovaj zakon dio koncepcije cjeloživotnog učenja. Ja bih volio ipak da se možda koristi termin načelo cjeloživotnog učenja, kao što se to i u zakonu koristi taj termin. Jer koncepcija ipak predstavlja terminološki nešto malo drugačiji dokumenat. Ono što bih sada o samom zakonu volio nešto reći dozvolite preko nekih određenih članaka da komentiramo zakon. Što može biti upitno u ovom prijedlogu zakona? Mislim da se možemo složiti kada konstatiramo kako je ovaj zakon doista općenit, ili bolje rečeno vrlo općenit, a konkretizacija ključnih pitanja prepuštane je odlukama ministra. Tipičan primjer je članak 17. predloženog zakona. Prema tome, danas se ne vide svi bitni elementi njegove provedbe. A po nama čini mi se da je upravo to važno za ovako osjetljivo područje da bi se bolje razradili provedbeni elementi ovog zakona. Isto tako postavljamo si pitanje da li se može donijeti zakon, jedan ovako značajan zakon a da se u isto vrijeme ne donese paket zakona i podzakonskih akta koji se također moraju temeljiti na predloženim načelima, prije svega na načelu cjeloživotnog učenja. No, kad govorimo o načelima, jedna primjedba, u članku 2. valjalo bi dodati još dva načela, osim ovih koji su ovdje nabrojeni, a to je obrazovanje marginaliziranih pojedinaca iz skupina odraslih u drugoj životnoj dobi i raznovrsnost i fleksibilnost obrazovnih mogućnost. To je naša sugestija koja ima mjesta među ovim načelima koja su i sada spomenuta u članku 2. U članku 4. predviđa se da ustanove i osnovne škole i srednje škole i pučka otvorena učilišta ostvaruju programe obrazovanja. Po nama je taj segment koji se odnosi samo na osnovne škole, srednje škole i pučka otvorena učilišta možda malo i preusko područje. Valja razmisliti, evo samo kao jedna od mogućnosti, ako sugestija ne bi bilo možda bolje da se uz njih otvori mogućnost velikim gospodarskim sustavima. Kao što je primjerice Hrvatske šume, Hrvatske ceste i neki drugi veliki gospodarski objekti, da mogu i oni obrazovati i osposobljavati za svoje potrebe. Pred nama je i članak 5. koji prvi puta spominje potrebu financiranja ovog projekta. I dobro je sigurno da se predviđa financiranje iz državnog proračuna i lokalne zajednice, naravno uz polaznike i poslodavce. Međutim, ako govorimo o tom financiranju onda bih rekao da je ovako na ovaj način prezentirano to ipak malo ostalo nejasno, malo fluidno. Rekao bih više lijepa želja da ne koristim neki drugi termin. Potrebno je sigurno reći koliko će se izdvajati na svakoj pojedinoj razini. Jer jedan od ključnih faktora o kojem ovisi uspješnost ovog projekta je upravo to financiranje. Kostatira se i u obrazloženju da više obrazovani teže obrazovanju i uključuje se u procese učenja za razliku od manje obrazovanih koji bi trebali imati veću potrebu za daljnjim učenjem. To samo po sebi znači da oni koji pretpostavljam onda i više zarađuju mogu eventualno izdvojiti dodatna sredstva za svoje dodatno obrazovanje. A što je sa onim drugima koji neće moći izdvojiti neka značajnija sredstva? Mislim da bi trebalo precizno kategorizirati za koju razinu tko plaća i koliko. Dakle, polaznik, poslodavac, lokalna samouprava i država. Što ako naime lokalna zajednica ima obrazovne potrebe, a nema sredstava? Možemo sljedeće pitanje postaviti, tko će koordinirati aktivnosti na državnoj i lokalnoj razini, posebice kad je riječ o raspisivanju natječaja? Primjerice članak 28. I naravno, kada se natječaj raspisuje, u kojem vremenskom razdoblju? Ništa nije precizirano, ništa nije razrađeno. Nastavu nadalje mogu izvoditi prema zakonu andragozi koji su u radnom odnosu u ustanovi, radi se o ugovoru o radu. Međutim, jesu li ustanove dovoljno kadrovski ekipirane pa da im ne treba andragoška pomoć vanjskih suradnika, profesora, eventualno drugih nastavnika? Svi smo skupa svjesni da je ovog trenutka enormno velik nedostatak profesora, to govorim na razini sveučilišta, a htjeli bismo da se i ovdje također kvalitetno provodi obrazovanje. Evo, za razmisliti da li doista ne bi trebalo omogućiti i pomoć vanjskih suradnika. Ono što nas posebno u ovom trenutku možda malo i zabrinjava je dosta velika nedorečenost, članci 19. i 20. koji govore o dopustu ne znam, veli zaposleni mogu ostvariti prava na obrazovni dopust u trajanju od najmanje 3 dana godišnje, ostvarivanje prava na obrazovni dopust utvrđuju radnik i poslodavac sporazumno. Ne znam, mi smatramo da bi polaznicima iz rada valjalo omogućiti fleksibilno radno vrijeme i plaćeni dopust. Vraćam se malo na članak 6. koji govori o programima obrazovanja odraslih. Mislim da bi trebalo dosta sistematizirati te programe koji su ovdje ovako napisani jer ne mogu se oteti dojmu da ima određenih preklapanja. Ili je potrebno grupirati ili je potrebno malo suziti, ali da se pokriva cijelo područje. Također u tom članku stavak 3. spominje se da programe donosi ustanova za obrazovanje odraslih, a na drugoj stranici u članku 12. spominje se da ispite organizira i provodi ustanova za obrazovanje odraslih koja naravno i izvodi program obrazovanja. Ključno je pitanje ovdje ja bih rekao da li ćemo i kako valorizirati programe ili rezultate? Toga nema ovdje u Zakonu. Mi smatramo da ispravno mora biti radi stečenih novih kompetencija. Po meni vrednovanje rezultata valja probuditi prema registru programa koji je na državnoj razini, a registar propisuje kompetencije koje se mogu stjecati. Tako se razina obrazovanja ujednačuje bez obzira u kojoj se sredini ostvaruje. I još samo za kraj prelazne i završne odredbe. Moram priznati, pretpostavljam da se samo po sebi podrazumijeva, ali nije baš dovoljno jasno ovdje napisano da li će donošenjem Zakona o obrazovanju odraslih dosadašnji pravilnik o srednjoškolskom obrazovanju odraslih i pravilnik o osnovnom školovanju prestati važiti ili ne. pretpostavljam da će prestati važiti, ali to bi trebalo ipak pisati u prelaznim i završnim odredbama. Ukoliko prestanu važiti potrebno je donijeti sigurno određene podzakonske akte ili se možda planira da će donositelj obrazovanja uređivati svojim aktima kojima bi se trebalo urediti praćenje i ocjenjivanje uspjeha, polaganje predmetnih, popravnih, razrednih ispita, polaganje završnih ispita, trajanje obrazovanja, uvid upisa i način odabira kandidata za upis u program obrazovanja odraslih. Ponavljam, kao što sam i na početku rekao ovo je dobra inicijativa, ali smatramo da bi trebalo za konačnom drugo čitanje malo još doraditi i razmotriti naše dobronamjerne primjedbe o kojima sam govorio. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime kluba HSP-a, gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Predlažem da se ipak vratimo do kraja na temu današnju, a to je obrazovanje odraslih, ali da bi ušli u temu moramo se podsjetiti na neke stvari koje su vrlo nepovoljne u ovom trenutku u Hrvatskoj. S jedne strane znamo da imamo nepovoljnu obrazovnu strukturu stanovništva u Hrvatskoj jer činjenica da je 7,9% ima, samo 7,9% ima visoku stručnu spremu, odnosno da 15,76% stanovništva u Hrvatskoj nema završenu osnovnu školu dovoljno govori samo za sebe. S druge strane imamo brigade mladih ljudi koji su stekli visoko obrazovanje, znači ne govorimo ni o osnovnom niti o srednjem obrazovanju nego imaju visoko obrazovanje, pa iz podataka koje i ovdje nam je i predlagač dostavio, znači u ovom trenutku je u Hrvatskoj nešto manje od 300 tisuća nezaposlenih osoba. Situacija je tu malo bolja zbog činjenice jer sad je vrijeme turističke sezone pa su aktualni sezonski poslovi, ali mi se moramo zabrinuti da mi isto vrijeme na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje imamo preko 35 tisuća mladih ljudi, osoba koji su završili visoko obrazovanje, odnosno i više obrazovanje i koji u prosjeku za prvo zaposlenje čekaju do 5 godina, do 5 godina čekaju za prvo zaposlenje, a s druge strane imamo lošu demografsku sliku Hrvatske sa još lošijom prognozom. I sad je situacija, znači čekaju zaposlenje prvih 5 godina i nakon toga prvi posao mahom dobivaju na određeno vrijeme i sad hoćemo napraviti sustav. Ovaj pokušaj nije ništa. Ovo je pokušaj da se skrene pozornost na nužnost obrazovanja odraslih osoba, ali mi moramo biti svjesni činjenice mi nemamo osmišljeni sustav. Da bi se moglo nešto raditi i djelovati mora se imati jedan cjeloviti sustav. Sustav znači školovanja, dolaženja do visokoobrazovanog dijela hrvatskoga stanovništva, ali visokoobrazovnog dijela hrvatskog stanovništva koje će biti i poticaj razvoju Hrvatske i koji će biti i poticaj u popravljanju demografske slike Hrvatske. S druge strane moramo imati potrebe poslodavaca osmišljene, ne izbačene iz rukava kako se razno razni planovi rade i onda što država u tome djeluje i kako može napraviti u smislu financiranja svega ostaloga. Mi sad niti imamo sustav, imamo pokazatelj, imamo podatke, ali to nismo osmislili jednu cjelinu kako bi dali pravi odgovor ovoj cijeloj problematici i čini mi se da je sadašnji sustav obrazovanja odraslih takav da ide samo u korist onih koji se bave obrazovanjem odraslih. Za njih je sigurno da oni zarađuju novac i tako se nama u klubu Hrvatske stranke prava čini da će i ovaj novi sustav predložen u zakonu prije svega korist od njega će imati institucije, ove sad i privatne, znači koje se bave obrazovanjem odraslih jer oni će sigurno na tome zaraditi. E sad kakva će biti situacija sa svim drugima koji su u tome sustavu. Znači kad govorimo o sustavu obrazovanja odraslih onda moramo razlikovati dvije stvari. Prva je stvar da će većina se uključiti u sustav obrazovanja odraslih da bi dobila zaposlenje, da bi mogla priskrbiti egzistenciju svojoj obitelji i sebi i da bi mogla školovati djecu i sve ono što je nužno, znači onaj najnužniji uvjeti koji se moraju stvoriti čovjeku da bi on mogao normalno živjeti. Druga skupina su normalno ljudi koji se bave obrazovanjem, prije svega jer žele steći nova znanja, nove vještine i za svoje potrebe, ali se mi kod ovoga Zakona prije svega znači u prvome dijelu moramo osvrnuti na onaj dio nezaposlenih hrvatskih građana koji godinama, godinama, godinama čekaju na posao i to prva je skupina mladi, obrazovani, a nezaposleni koji znači teško dobivaju posao i druga je skupina ljudi od 45 do 50 godina koji kad izgube, a mahom smo sad svjedoci toga da gube svoja redovna zaposlenja nikako ili nikad ne mogu doći u situaciju da ponovno dobiju svoje zaposlenje, mogućnost znači rješavanja egzistencije i to je ono prvo što treba napraviti, znači jedan cjelovit način osmišljavanja sustava jer ovako ćemo mi odati dojam da se mi bavimo nekom važnom temom, važnim problemom, on svakako je važan, tema je važan problem, ali ovaj Zakon to ne rješava zbog toga što mi uopće nemamo cjelovitog sustava. Prema tome, znači mi u Klubu Hrvatske stranke prava podržavamo nakanu Vlade da se zakonski osmisli i regulira ovaj sustav obrazovanja odraslih ali na daleko kvalitetniji, na daleko osmišljeniji i cjelovitiji način koji će dati odgovore ne samo na ovaj dio obrazovanja odraslih. Treba vidjeti znači tko će moći obrazovati odrasle, po kojim programima, o čijem trošku će se provoditi to obrazovanje, što odrasle osobe nakon završetka mogu očekivati i to poglavito mislimo na krug odraslih osoba koji idu na obrazovanje radi toga da dobiju zaposlenje. Znači, taj dio treba osmisliti i dati odgovor. I poglavito za ovaj dio mladih ljudi koji sada su završili visoko obrazovanje. Kako ćete vi mladog čovjeka koji je završio fakultet pravni, ovdje sam čuo puno tih, pravni, ekonomski ili nekih tehničkih znanosti, za što ćete vi njega sada ponovno doškolovavati, preškolovavati i sve ostalo kad imate čovjeka koji je gotov ali ne date mu posao. Ne date mu mogućnost da stvori obitelj. Znači, kad on stvori svoju obitelj, kad dobije zaposlenje onda treba riješiti i stambeno pitanje. Onda može stvarati obitelj i onda možemo govoriti o boljoj demografskoj slici Hrvatske. Jer sve ovo ima utjecaja i na samu lošu i nikakvu demografsku sliku Hrvatske. I čini mi se da opet ulazimo u situacije ako to ne osmislimo i ne uredimo kako treba samo će koristi imati oni koji se sada bave tim obrazovanjem odraslih institucije i one institucije privatne koje će ući u taj dio jer je ovdje predviđeno agencija. Normalno, u Hrvatskoj je normalna situacija kad ne znaš što ćeš onda osnuj agenciju, pa imenuj određene ljude i onda će se dobiti, steći dojam kao nešto se radi. Agencija znamo i sami koliko imamo razno raznih agencija. U biti, agencija je osnovana iako bi trebala biti osnovana ovim zakonom osnovana je uredbom Vlade. Vidjeli smo na Odboru za zakonodavstvo da jedno piše u uredbi Vlade što agencije kao koja se sada već osnovama što radi, drugo piše u člancima prijedloga zakona. Prema tome, odaje se lažni dojam da se nešto hoće na ovome području napraviti ali nema se vizije, nema se slike šta i na koji način i ovo mi sliči na naše nogometaše na svjetskom prvenstvu koji nisu znali šta hoće i gdje su uopće došli. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je gospođa Vesna Škare-Ožbolt koje nema, pa gubi pravo rasprave po ovoj točki dnevnog reda. Zatim, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović koje također nema. Potom gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite!
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege! Mislim, na samom početku da ne bi bilo nikakve zabune ja snažno podržavam donošenje ovog zakona. I još bih tu možda dodala riječ konačno da imamo iole nekakvih konkretnih pokazatelja da hrvatsko društvo ide konačno ipak nekakvim suvislim a ne samo deklarativnim koracima prema onome što svi pričamo da želimo biti, dakle društvo znanja ili na nekakav drugi način ekonomija znanja, društvo koje uči itd. iako tu ima prostora za sve one primjedbe koje su do sada bile izrečene u raspravi da se i ovaj zakon zapravo ima dosta deklarativnog karaktera. No međutim, o tome nešto kasnije. Ja ovdje neću sada ponavljati ove porezne statističke podatke o nepismenosti hrvatskog stanovništva, toga je dosta bilo riječi ali ja bih zapravo prvenstveno nama ovdje u Hrvatskom saboru postavila pitanje što i na koji način i jesmo li uopće mi u Hrvatskoj strateški definirali koja je to razina ili ono što bi se reklo bench mark pismenosti danas u Hrvatskoj. Što mi podrazumijevamo pismenim čovjekom danas u našoj državi? Ako je slušati sve ove rasprave, ako je isčitavati ovaj zakon može se reći da mi smatramo pismenom osobom onu osobu koja je završila osnovnu školu. Kolegice i kolege, to je 19. stoljeće. Mi smo sada u 21. Mislim, ako hoćemo ići naprijed onda pod pojmom pismenosti mislim da moramo ne negirajući podatke o malom broju ljudi odnosno velikom broju ljudi koji zapravo ima završenu osnovnu školu i koji treba završiti to obvezno obrazovanje mislim da tu letvicu trebamo postaviti znatno više i govoriti o onim konceptima trojezičnosti odnosno funkcionalne pismenosti koja obuhvaća barem jedan strani jezik a već imamo europske dokumente koji govore o dva strana jezika uz materinji jezik i informatičku pismenost odnosno digitalni jezik. Jer, ako ćemo se zadovoljiti time da naša pismenost završava na obveznom obrazovanju koje je osam godina mislim onda time ne činimo onaj korak naprijed koji nam je potreban i čini mi se to možda nije mjesto ovdje u ovom zakonu, ali da negdje konačno moramo odrediti ono strateški u razvojnom smislu gdje je to mjesto pismenosti, gdje je ta razina kojom želimo ići. Drugo, možda malo u širem kontekstu kad govorimo o obrazovanju odraslih. Ako želimo društvo koje je bazirano na cjeloživotnom učenju, ono što se negdje zove life … [[Govornik se ne razumije.]] u ovim međunarodnim dokumentima mislim da trebamo učiniti puno više od toga nedo da donesemo zakon i strategije i akcijske planove vezano uz obrazovanje odraslih jer cjeloživotno učenje je nešto puno više, puno šire. U pripremama za raspravu o ovom zakonu i sama razmišljajući o svemu tome čula sam nekih prijedloga kojima ne znam naprosto, nisam dovoljno stručna o tome da bi nam možda trebao i zakon o nekakvom cjeloživotnom učenju makar ja mislim da 21. stoljeće koje u globalizaciji kakva je ima fleksibilne modele pa onda ti fleksibilni modeli se primjenjuju i na obrazovanje. Zato se više govori o učenju a manje o nekakvim formalnim formama obrazovanja, ali mi se čini da jedno ekstenzivniji članak u samom tom širokom kontekstu cjeloživotnog učenja ima mjesto i u Zakonu o obrazovanju odraslih iako je on na neki način suštinski i anticipirao sve te stvari samom činjenicom da priznaje konačno jedan zakon u Republici Hrvatskoj i pojam neformalnog i informalnog obrazovanja i svih onih vrlo fleksibilnih formi. No međutim, dvije stvari su ovdje ključne. Prvo je koji još uvijek nemamo dovoljno razvijeno u Hrvatskoj to je pitanje stalnog razvoja obrazovne strukture gdje mi tu negdje pomalo i tapkamo u mraku. Sad imamo već pomalo i jednu hiperinflaciju raznih institucija koje se na ovaj ili onaj način trebaju baviti razvijanjem sustava potpore obrazovnom sustavu na raznim razinama pa smo osnovali centar, osamostalili smo zavod, sad to mijenjamo pa imamo Agenciju za strukovno obrazovanje, imat ćemo sad za obrazovanje odraslih. No međutim, da nigdje ni na koji način to sustavski nismo postavili tu mrežu institucija koje bi na neki način su one … [[Govornik se ne razumije.]] funkcije od samog ministarstva, same države što je u potpunosti točno. No međutim, da napravimo sustavski prikaz svih tih vanjskih institucija da ne bi došlo do preklapanja što je ovdje moguće da se dogodi ali to ću reći u komentarima po pojedinim člancima. I drugo, nešto što je kolega Sudec nazvao sami sebi utuviti u glavu. Druga promjena koja je vrlo bitna, koja se mora dogoditi je nekakva promjena u mentalnoj strukturi svakoga od nas. Ja se ne slažem s kolegom Kovačevićem koji je rekao pa čekajte onoga tko je diplomirati pravnik sad moramo nešto tjerati opet u školu. Ako pogledamo natječaje za radna mjesta mislim to pitanje formalne diplome postaje sve više i više na neki način nevažno. I ljudi traže diplomu u ovim modernijim natječajima ali više kao jamstvo osposobljenosti da se dalje uče a ne kao osposobljenost i kompetencija i vještina koje su potrebne za obavljanje nekoga posla. Tako da mi se čini da će taj udio formalnih papira i dokumenata, naravno uvijek će ga biti, ali postajati sve manje bitan, ali da je puno bitnije raditi upravo na usvajanju i jednoj kulturi učenja i kulturi znanja jer mislim bez toga nema ništa. Ono što ovdje nije bilo do sad u raspravi rečeno tu se i zakon poziva na određene međunarodne dokumente. Ja ću se usuditi i reći čak i neke međunarodne pokrete koji se odnose na cjeloživotno učenje i obrazovanje odraslih no međutim osnova za ovaj naš zakon je ipak u našim dokumentima. Ova Vlada je 2004. godine donijela Strategiju obrazovanja odraslih i Akcijski plan provedbe Strategije obrazovanja odraslih. Meni te knjižice kad ih pročitam super izgledaju. Sadržaj unutra mi je apsoluto prihvatljiv ali onda tu uvijek dolazi jedno ono naše hrvatsko ali. I to veliko ali koje kaže da, koje više čak nije niti sumnja da će neke stvari neće biti provedene već temeljem velikog broja primjera i velika zapravo nevjerica. I apsolutno nepovjerenje da će implementacija zakonskih rješenja ideja koje u osnovi jesu dobre će biti potpuna i imati svoje oprednečenje sutra, prekosutra ili u godinama koje dolaze. Zašto to govorim? U ovom Akcijskom planu koji je donesen 2004. godine primjerice je bilo predviđeno da se ovaj zakon donese u siječnju 2005. Sada smo na kraju lipnja 2006. a poštivajući saborsku proceduru i sve ostalo ovaj zakon nećemo imati do zadnjeg kvartala 2006. godine. Dakle tu smo već dvije godine u minusu. Onda primjerice Akcijski plan podrazumijeva da će se raditi statističko praćenje obrazovanja odraslih što je jako važna tema koje uopće nema jer mi tu se nekako gubimo u svim tim podacima, koja kaže da će to biti izrada instrumentarija i sve skupa. Ožujak 2005. Mislim toga nema. Onda između ostalog kažemo uspostavljanje info punktova za promicanje učenja odraslih, nema. Ili ima negdje u pučkim učilištima u toj jednoj vrlo, mreži sa puno rupa u svih tih institucija koje se bave obrazovanjem odraslih. No međutim na jednoj razini koja bi bila prihvatljiva i dostupna hrvatskoj populaciji kojoj je potrebno obrazovanje. Čak i nama koji se time uže bavimo je to relativno slabo poznato. Mislim to je naprosto nešto što nije zaživjelo. I ono što mene možda na neki način najviše boli jer je, se tiče ovog mog posla ovdje zastupnice kaže mjera porezne olakšice u funkciji veće dostupnosti i stimulirane obrazovanja odraslih. O tome smo već nešto razgovarali. Gdje s jedne strane to imamo zapisano u akcijskom planu Ministarstva odnosno Vlade, gdje s druge strane prije manje od mjesec dana mi u Saboru većinom uz veliko protivljenje svih nas iz oporbe ukidamo ali apsolutno sve porezne olakšice koje su bile nuđene prvenstveno sad taj Zakon o porezu na dobit poslodavcima na obrazovanje njihovih zaposlenika i sve ono ostalo dok s druge strane svi prijedlozi zastupnika koji su išli ka tomu da se uvedu porezne olakšice pri prijavi godišnje porezne prijave za porez na dohodak bude … [[Govornica se ne razumije.]] odbijeni kao nešto nepotrebno. Tu je bilo dosta već do sada primjera. Pitanje EU fondova. Pitanje novca koji leže u Europskoj uniji namijenjenih za potrebe obrazovanja odraslih je mislim jedno veliko, mi samo trebamo imati projekte i bukvalno uzeti te novce. To je nešto što mi također u Hrvatskoj nedovoljno koristimo. Obzirom da vrijeme ide pri kraju samo nekoliko konkretnih primjedba. Članka 2., stavak 2. Cjeloživotno profesionalno usmjeravanje. Mislim glupa konstanta. Profesionalno usmjeravanje je dok je rad. Kad odeš u penziju onda nema usmjeravanja pa onda nije cjeloživotna i to samo malo promijenite. Članak 10. oko ovih zasnivanja radnih odnosa andragoških djelatnika. To mislim da smo se usuglasili. Tu se slažem sa primjedbama. Čini mi se da je to prihvaćeno od predlagatelja. Za stručnim usavršavanjem andragoških djelatnika. Ja se slažem ali tko će to raditi? Mi danas nemamo na neki način kvalitetnih institucija niti visokoškolskih koje bi se time bavilo. Da možda obvežemo ove pedagoške, učiteljske fakultete, akademije koje se time bave da moraju taj kolegij uvesti ne bi li time jačali zapravo samo to obrazovanje. Članci 19. i 20. ja se slažem da taj dopust mora biti plaćen. Pitanje ugovornih obveza između poslodavca i radnika oko toga kako će urediti da on 5 ili 10 godina ili ne znam koliko ostane raditi za tog poslodavca da bi izbjegli prigovor da se on školuje za nekog drugog poslodavca mislim da je … [[Govornica se ne razumije.]] ali to mora biti plaćeni dopust za radnika i mislim da je loše da može ovako ili onako i onda neće biti plaćeno. I također slažem se da ide na 7 dana pa što god poslodavci o tome mislili. I zadnje. Zaista ove djelatnosti, djelatnosti Agencije treba bez obzira na uredbu koja je donesena detaljnije postaviti. Vi već sad imate neke kolizije i sa Andragoškim centrom i sa Zavodom za školstvo i sa nekim drugim institucijama ovdje u koliziji i tu treba još jedan ili dva članka koji bi detaljnije propisali bez obzira na uredbu koje su funkcije i koje su zadaće samog, same Agencije za obrazovanje odraslih posebno na pitanje koje ovaj zakon uopće ne dotiče. To je pitanje certifikacije odnosno akreditacije određenih stvari koje su ključ za samo pitanje kvalitete obrazovanja odraslih, a ja bih usput uvela u zakon i vođenje obrazovne statistike. Evo ja se, podržavam zakon. Nadam se da će i ovim primjedbama zakon biti bolji nego što je napisan u prvom čitanju, ali taj, to je nužan korak prema toj, usvajanju toj … [[Govornica se ne razumije.]] paradigme na neki način to je nužan korak ali ne i dovoljan. Puno, puno više od zakona je potrebno i donošenje zakona je nešto zapravo najlakše i tu ćemo se svi složiti ali to je ipak samo slovo na papiru. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodo predstavnici Vlade, predlagatelja, kolegice i kolege zastupnici. Prvi dojam koji je izazvao kod mene Prijedlog zakona da to nije zakon koji zahtijeva usklađivanje sa stečevinama Europske unije. To je zakon radi nas. Ja iz toga izvlačim da baš nije briga Europsku uniju koliko ćemo mi osposobiti svoje građane, radnike u konkurenciji na tržištu Europske unije. To je naša briga. Zbog toga mislim da ako želimo promijeniti stanje o kojima su kolege ovdje govorili i predstavnici klubova i pojedinačni zastupnici onda moramo biti svjesni svojeg neznanja, neznanja i svoje mogao bih reći inferiornosti na tržištu rada i sposobnosti u Europskoj uniji. Ako smo toga svjesni onda možemo ići ka promjenama. Ako toga nismo svjesni onda će nas ulazak u Europsku uniju zateći nespremne a tu nespremnost će platiti naši radnici u konkurenciji sa radnicima u zemljama Europske unije. Ovaj Zakon dakle ne omogućava, ne daje šansu da mi svoje građane osposobimo da ne budu u Europskoj uniji vozači, kuhari i konobari. Je li se može postići to što želimo ovim Prijedlogom zakona? Ja mislim da ne. Zašto ne? Pa ja nisam neki veliki znalac obrazovnih sustava ali bih iz ovoga htio znati je li se u odraslim, odrasloj dobi može postići visoka stručna sprema ili specifična i specijalna znanja koja su potrebna za današnje vrijeme? Da li je u obrazovanju starijih osoba moguće postići takvo obrazovanje specijalističkih znanja ili visoke stručne spreme da mi podignemo obrazovnu strukturu naših građana sada i odmah? A to znači u roku od 5 godina. Ako je, ako smo svjesno svoje pozicije to moramo omogućiti, to moramo omogućiti. A ne da osposobljavamo građane da mogu biti vozači, konobari i kuhari u Europskoj uniji. Dakle, nesklad je između deklariranih želja u ovom zakonu, i ja ih podržavam kao želje, nesklad je između deklariranih želja i ciljeva i normativnih rješenja koje nudi ovaj zakon. Naravno, ne protivim se ni obrazovanju starijih osoba ovako kako je predviđeno ni doživotnom ili životnom učenju koje može biti kako ovdje zakonodavac, predlagatelj kaže formalno i neformalno. Ali ako je obrazovanje u jeziku hrvatskom odmah se podrazumijeva da će steći potvrdu o obrazovanju, svjedodžbu ili diplomu. Ako je neformalno, neformalno učenje i obrazovanje kako ovdje zakon to često miješa, ako je neformalno, onda je to učenje i može biti potvrđeno ili u praksi ili na testu u, na radnom mjestu. A posebno se protivim samo fizičkom unošenju pojma: "informalno". Nisam baš ajde reći ću prosječno sam obrazovan čovjek pa me neformalno i informalno možda ima razlike u zemljama gdje se to koristi, gdje su to izvorno jezici, gdje je to domaći jezik. Ali unositi pojam neformalno, informalno, možemo naravno da ja neću odlučiti od toga ali to je silovanje jezika, bez obzira šta misle jezikoslovci. Zakon ne kritički, ne sagledavajući posljedice u članku 19. uvodi novi pravni pojam obrazovni dopust. Pravni pojam obrazovni dopust nije samo forma i naziv, on iza sebe nosi sadržaje i posljedice ekonomske, pravne, pa možda i poduzetničke. Jer u nekoj firmi se može istodobno pojaviti jedan postotak ljudi koji želi koristiti dopust radi obrazovanja, bilo kako ga nazvali. Dakle, mora se sagledati sve posljedice koje ima takav pojam na odnose u stvarnosti, u realnosti. Na temelju čega je rađen prijedlog zakona? Na temelju dobrih želja. Zašto to kažem? Pa zato što Hrvatska zaista nema usvojenu strategiju razvoja, društvo u cjelini, pa možemo reći da nam trebati u Dalmaciji u sljedećem periodu još 10 tisuća konobara, spremačica ili stručnjaka za strane jezike. To mi jednostavno možemo reći nama se to čini. A da li će Hrvatska ići u tom razvoju ili će trebat nam 5 tisuća stručnjaka za male poljoprivrednike, voćare, ne znam ni ja što ili će nam trebati određeni broj stručnjaka specifičnih znanja za sudjelovanje u proizvodnji dijelova za avione, airbus. Ili ćemo mi proizvoditi neke dijelove za kemijsku industriju, profesionalnu naravno kemijsku industriju, ili ćemo naprosto proizvesti stručnjake za kemijsku industriju. Mi to ne znamo. A mi ćemo ulupati novac pa ćemo kao danas što imamo na Zavodu za zapošljavanje imati značaj broj ljudi koji traži posao i rado bi radilo, ali nema se gdje zaposliti jer nema odgovarajuću niti stručnu, niti školsku, niti koju spremu, niti može ponuditi programe čak ni društvo u cjelini. Nema dovoljno programa kvalitetnih. Ja vjerujem da ima više novca nego programa. Ja vjerujem da ima više novca nego programa. Kakav je odnos Vlade prema Saboru, prema Saboru i zakonitom ponašanju pokazuje ovdje ministar, državni tajnik kaže da je Vlada već osnovala agenciju za obrazovanje. Naprosto to govori o mogao bih reći grubo, ali neću reći grubo, ali to govori o odnosu Vlade prema hrvatskom Parlamentu kao jedinom zakonodavnom tijelu u ovoj zemlji. Oni su bez zakona, bez utvrđivanja politike kroz zakon osnovali Agenciju za dopunsko obrazovanje. Takav odnos naprosto je nepodnošljiv, ne zbog nas ovdje u Hrvatskom saboru, nego zbog građana koje mi predstavljamo. Barem zadržimo formu pa se obratimo predstavnicima građana i recimo mi mislimo da treba osnovati agenciju i osnovat ćemo. Dajte nam barem bjanko dozvolu. Dakle, da se vratim pokušaju podizanja i omogućavanja podizanja obrazovne strukture, da tako grubo kažem sposobnosti građana Republike Hrvatske da u Europskoj uniji, na tržištu Europske unije bolje prođu u sukobu sa radnicima ostalim zemalja, "sukobu" pod navodnim znacima. Možda je već kasno sada kreirati takvu politiku. Zato se zalažem da ovaj zakon, kao dobra ideja doživi promjene, razdvojimo ga šta možemo učiniti za 3, 4, 5 godina na podizanju obrazovne strukture građana Republike Hrvatske, pa i više, visoke škole specijalističkih znanja, a šta možemo učiniti da građani mogu sami sebe u tzv. životnom ili doživotnom ili stalnom obrazovanju sami podučiti. To bi bilo podizanja opće kulture, materijalne sposobnosti građana da bar svatko može kupiti novine, pogledati Internet. Sve je to kursevi bi pomogli općem obrazovanju građana i omogućavali bolje snalaženju u okvirima Europske unije. A mi ćemo u Europsku uniju ući htjeli to ili ne htjeli, naprosto smo na tom zemljopisnom položaju. Zato podržavam ideju, ali ne rješenja koja nudi ovaj zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Činjenica je da nas je sasvim sigurno ovaj Zakon doveo u situaciju, ali kao posljedicu popisa stanovništva iz 2001. kada smo ustanovili da uistinu Hrvatska ne počiva kao društvo znanja, jer i u obrazloženju ovog Zakona vidimo da kroz ocjenu stanja i kad vidimo koliko građana Hrvatske ima koju stručnu spremu da su podaci alarmantni i upravo zbog toga mislim da dijelim razmišljanja svih onih koji jesu i koji podržavaju donošenje ovoga Zakona, ali poput kolege Leke i ja imam niz primjedbi na ovaj Zakon jer čini mi se iz jednog okruglog stola koji je Savjet za obrazovanje SDP-a Varaždinske županije održao povodom ovoga Zakona ono što se kao tanka nit provlačila to je da ovo prije Zakon o pučkim otvorenim učilištima nego što je Zakon o obrazovanju odraslih. O tome govori niz članaka i ja ću reći kritičke primjedbe koje su izrečene na ovom okruglom stolu. Kao prvo, mi imamo i danas da u sustavu funkcioniraju kao jedan oblik obrazovanja odraslih, ali od malih nogu pa do odraslih to su škole stranih jezika, imamo škole informatike. To su škole koje ne djeluju ovoga časa kao ustanove po Zakonu o ustanovama, nego dopustili smo da se tijekom godina osnuju trgovačka društva koja se bave ovime. Sada odjedanputa oni se moraju preregistrirati. Ja bih napomenuo da jedan dobar dio škola stranih jezika u Hrvatskoj ima određene međunarodne akreditacije, pa i hrvatske akreditacije i oni se na ovaj način stavljaju izvan zakona, odnosno postaju nelegalne, sasvim sigurno postaju prijelazne razdoblje u kojem se one moraju prilagoditi. Međutim, ono što je puno lošije u ovom svemu ustanove ili prema Zakonu o ustanovama one moraju djelovati i poslovati neprofitno. Ako netko osniva trgovačko društvo i osnovao ga je da bi davao poduku iz informatike, da bi davao poduku u školi stranih jezika i djeluje trenutno kao trgovačko društvo on djeluje na profitabilnim temeljima. Ja bih volio čuti suvislo objašnjenje, a očito da na koordinacijama Vlade o tome niste dovoljno razmišljali i pazili kako će onda jedna ustanova koju privatnici osnivaju izvlačiti profit van? To je dosta čudno, ja bih volio čuti neko od objašnjenja za koje imate. Osim toga, meni bi bilo sasvim normalno da shodno, ako se već ide na ustanove da se ovim Zakonom definiraju na koji način ćemo imati kvalitetno održavanje nastave jer sasvim sigurno da onda te sve škole i ustanove moraju zadovoljavati prostorne i kadrovske uvjete. To vrlo često nije slučaj. Imate veliki broj pučkih otvorenih učilišta koja djeluju i po osnovnim školama i cijelim dijelom određenih županija koji ne rade i ne djeluju u okviru da imaju dobre, neki kadrovski često puta, a još manje prostorne uvjete. Hoće li onda jedinice lokalne samouprave kojime se stavlja da moraju financirati njihov rad i djelovanje, hoće li naći dodatno novca za to? A napominjem i ponovno se javljam ovdje na članak 26. gdje se govori što sve osnivači, a tu se govori o proračunima jedinica lokalne i područne samouprave što oni ako se osnivači ovakvih u svakom slučaju najčešće pučkih otvorenih učilišta što sve moraju financirati. Na području Varaždinske županije ja bih volio čuti da je negdje drugačije. Jedan dobar dio gradova kojima je sjedište pučkih otvorenih učilišta minimalno, ali uistinu minimalno financira rad pučkih otvorenih učilišta. Potreba za obrazovanjem ima, međutim kada se to pretoči u financiranje onda je to nedovoljno i neadekvatno. Mi ponovno dajemo obveze lokalnoj i regionalnoj samoupravi, a nismo decentralizacijom i to financijskom decentralizacijom osigurali da imaju i novaca. Već je bilo prethodnika koji su govorili i o vatrogascima i o ovima i onima i mi svaki puta potpuno nekritički donesemo zakon, a ne osiguramo novce da se to može provesti. Ja bih volio pročitati negdje što kaže Ministarstvo financija na ovo, međutim Ministarstvo financija ne kaže ništa. Kaže se osigurat će se novci u državnom proračunu i za ovu godinu otprilike od nekakvih 6 milijuna i 900 tisuća kuna, međutim ja vas pitam tko će to omogućiti jedinicama lokalne samouprave jer u ovim trenutcima uz Grad Zagreb jedino gradovi i to malo veći imaju pučka otvorena učilišta. Postavljam i pitanje kao dilemu. Na području jednog pučkog otvorenog učilišta, jer to je najvećim dijelom se to odnosi na njih djeluje ne samo, ajde npr. u Varaždinske županije djeluje jedno ono u Varaždinu za Grad Varaždin, ali i za bivše općine, odnosno na novonastale općine iz bivše Općine Varaždin. Na koji način će te općine financirati rad pučkih otvorenih učilišta? Bojim se nikako jer dobar dio njih ionako nema dovoljno novca da preživi, a kamoli da onda nešto dodatno financira, a sasvim sigurno ima potrebe da i onaj iz Sračinca ili Cestice se educira cijeloga života kao i onaj koji živi u Gradu Varaždinu, prema tome ja bih volio da do drugog čitanja tu imamo kvalitetnije i jasnije rečeno na koji način će se to riješiti. Ono što je na ovom okruglom stolu rečeno to je da bi trebalo izrijekom reći priprema li se, jer navodno da u razgovorima koje je imala grupacija škola stranih jezika pri Hrvatskoj gospodarskoj komori sa ministarstvom i sa Vladom bilo je obećano da će biti ili poseban Zakon o školama stranih jezika i školama informatike, međutim s obzirom da toga nema hoće li se to spremati jer na ovaj način imamo nešto što ovoga časa legalno djeluje, da dolazi u sferu nelegalnoga, a oni isto tako sami smatraju da treba posebnu kvalitetu obratiti na programe i treba imati ujednačene programe u cijeloj Hrvatskoj iz svih zanimanja ne samo škola stranih jezika. Škola informatike, doškolovanja za određena zanimanja primjer dato je ili rečeno je da za pojedina, za računovodstvo primjerice imate tečajeve koji traju 100 sati i 300 sati. Meni se čini, a zaključujem da ljudi koji su o tome raspravljali ipak znaju o čemu se radi da bi trebalo znači imati ujednačen program, ujednačenu satnicu i definiranje kadrova koji to mogu izvoditi. Usput se postavlja pitanje, to je već u raspravi rečeno da ako se moraju zaposliti u skladu sa Zakonom o radu na kompletno radno vrijeme imat ćemo zanimanja, a tržište traži da se reagira vrlo brzo za koje nećemo moći jednostavno naći kadrove koji će to raditi. Uz to na području Varaždinske županije ima i tvornica, trgovačkih društava koji traže za širi krug svojih radnika obrazovanje i tu imamo onda i problema sa pedagoškom skupinom predmeta koji oni koji bi trebali predavati u takvim školama nemaju. Ja pitam i vas i sebe hoće li za 20 sati predavanja godišnje koji je to inženjer ili netko tko je neke druge struke, a može vrlo kvalitetno predavati, tko će ići na dokvalifikaciju i samoga sebe pa završiti onu pedagošku skupinu predmeta? Vrlo mali broj je takvih ljudi. I na drugoj strani kako postići jedinstvene kriterije u Hrvatskoj ispitivanja da ne bude samo da onaj tko plati da mora završiti nego da kad završi ili eventualno mu se nešto upiše u radnu knjižicu da iza toga stoji nekakvo znanje. Prema tome, sasvim sigurno da bi u ovom zakonu trebalo nešto biti više i o programima, o usklađenosti programa, usklađenosti satnice ali isto tako i načinu završnog ispita. Kod njih se javlja ideja kod ljudi koji se time bave a u Varaždinu postoje privatne srednje škole za obrazovanje odraslih koji smatraju da bi trebalo poput državne mature isto tako imati i za ovakva zanimanja kataloge znanja, samim time i zajedničke ispite koji mogu onda iz jedne škole ići raditi u drugu jer i to je način da se dobije jedinstvena kvaliteta ali se isto tako boje ljudi da se na ovaj način sa ovim zakonom postoji mogućnost stvaranja monopola jer se na neki način protežiraju samo pučka otvorena učilišta ili nešto drugo. Uz to predstavnici Zavoda za zapošljavanje su rekli da nažalost trenutno je svijest ljudi u Hrvatskoj izuzetno niska, pa i unatoč ponudama i sa Zavoda za zapošljavanja koji danas najviše potencira i daje novca za školovanje odraslih osoba još uvijek nema dovoljno afiniteta kod ljudi da idu na tako nešto. Prema tome, podrška donošenju zakona da, ja ću dati neke pisane primjedbe. Međutim, znači provjeriti sustav kvalitete, paziti da ne bude monopola, paziti isto tako da budu ujednačene satnice i programi i na taj način možemo doći do kvalitete. Jer ukoliko budemo imali zakon koji se neće moći provoditi a ako se bude radilo o pučkim otvorenim učilištima ona sasvim sigurno neće doživjeti slavan kraj jer ovim zakonom ćemo nametnuti obveze lokalnoj samoupravi, nismo osigurali novce a čini mi se da to u svakom slučaju ne bi trebao biti cilj, cilj treba biti da se svima omogući školovanje a bojim se da to i nadam se da ćete do drugog čitanja dati poboljšanje ovog zakonskog teksta. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Biserka Perman.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodo predstavnici ministarstva, kolegice i kolege! Ovaj zakon je relativno kratak pa ni moja rasprava neće biti preduga. Činjenica je da se pojam trajnog zaposlenja u današnje vrijeme gotovo potpuno gubi a zamjenjuje ga pojam trajne zapošljivosti a ona se ostvaruje trajnim učenjem odnosno cjeloživotnim obrazovanjem. Da bi zaposleni a posebno nezaposleni uopće mogli naći zaposlenje i biti konkurentni na tržištu rada morat će tijekom cijelog radnog vijeka neprestano usvajati nove vještine i nova znanja. Očito je dakle da školovanje više ne završava završetkom srednje škole ili fakulteta. U Hrvatskoj je zbog restrukturiranja gospodarstva, tranzicije iz planskog u tržišno gospodarstvo osobito nužna potreba za prekvalifikacijom kako zaposlenih tako i nezaposlenih te dodatnom izobrazbom odraslih radi zadržavanja zaposlenja. U ovom se kontekstu posebno ističe braniteljska populacija sa svojim specifičnim potrebama. Kod nas postoje razni programi obrazovanja odraslih no još uvijek su nedovoljno zastupljeni novi organizacijski oblici i metode koji omogućuju razvoj kompjutorske tehnologije pa i dalje prevladavaju tradicionalne pedagoške metode. Zato se događa da polaznici uče znanja i vještine koje poslodavci zapravo ne trebaju a na tečajevima koje sami i skupo plaćaju. To se događa zato jer se obrazovanje odraslih ne tretira kao posebni obrazovni podsustav sa svojim institucijama te programskim, organizacijskih i tehnološkim specifičnostima. Poseban je problem neusklađenost obrazovnog sustava i potreba na tržištu rada pa je očito da nezaposlenost nije samo rezultat nedostatka radnih mjesta već i strukturne naravi. Dok s jedne strane postoji višak obrazovnih ljudi čije kvalifikacije nisu potrebe s druge strane postoji manjak ljudi određenih drugih kvalifikacija. Naravno, općeniti nedostatak radnih mjesta u Republici Hrvatskoj ne možemo pripisati samo ovom problemu. Postavlja se pitanje u kojoj mjeri Vlada, Sabor ili ovaj zakon mogu pomoći građanima Hrvatske u njihovom nastojanju da pronađu i zadrže zaposlenje te im osigurati dostupnog dodatnog obrazovanja. Osvrnula bih se samo na neke konkretne odredbe ovog prijedloga. Odredbe članaka 19. i 20. ostavljaju mogućnost neravnopravnog položaja svih polaznika obrazovanja za odrasle iz dva razloga. Prvo, jer radnik mora s poslodavcem sporazumno utvrditi obrazovni dopust pa se nameće pitanje što će se dogoditi ako do takvog sporazuma ne dođe odnosno ako poslodavac nema razumijevanja za potrebe svoga radnika što će većinom i biti slučaj kod privatnih poduzeća. Drugo, jer se obrazovni dopust može ostvariti uz naknadu plaće ili bez nje. Opet je za očekivati da privatnik osim što će rijetko tolerirati izostanak radnika s posla još teže platiti taj izostanak za razliku od primjerice javnih ili državnih firmi koje stimuliraju radnike na dopunsko usavršavanje. Smatram nadalje izuzetno važnim članke 25., 26., 27. i 28. koji uređuju financiranje obrazovanja odraslih odnosno osiguranju sredstava u državnom proračunu i proračunu lokalne samouprave za ustanove za obrazovanje odraslih. Ako se ovim zakonom doista želi omogućiti jednaka dostupnost obrazovanja odraslima i pod jednakim uvjetima bilo bi poželjno da se programi financiraju u trećinama od strane države, lokalne samouprave i polaznika odnosno njihovih poslodavaca ako su zaposleni. No, s obzirom na to da iz prijedloga nije vidljivo tko će s kolikim sredstvima sudjelovati, u kojem omjeru i pod kojim uvjetima javlja se bojazan da će se veći dio troškova opet svaliti na leđa samih polaznika što ih s obzirom na cijenu edukacije u konačnici destimulira da se uopće prijavljuju. Ne govorim to bez razloga. Naime, pojedini programi primjerice na pučkim veleučilištima koštaju i po nekoliko tisuća kuna što je teško priuštiti i zaposlenoj a pogotovo nezaposlenoj osobi. A kako su najskuplji programi ujedno i oni koji pružaju najveću mogućnost zaposlenja smatram da i država i lokalna samouprava imaju interes pomoći polaznicima. Na kraju bih se htjela osvrnuti na obrazovanje odraslih u ženskoj populaciji. Statistike pokazuju da je u kategorijama najslabije obrazovanih velika većina žena. Slična je situacija i kod nezaposlenih gdje je udio žena oko 1 i pol puta u odnosu na broj nezaposlenih muškaraca. Već spomenuti projekt opismenjavanja kojeg provodi Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta nije značajnije motivirao nepismene da se uključe u njega odnosno da završe barem osnovnu školu. I od tog relativno malog broja ¾ su muškarci. Dakle Ministarstvo bi trebalo uložiti veće napore u provođenju tog projekta i uključiti i sve županijske urede državne uprave kako bi dobili što je moguće bolje efekte. I da zaključim: podržavam donošenje ovog veoma važnog zakona ali se nadam da ćete ove primjedbe iz današnje rasprave doista i ugraditi u Konačni prijedlog zakona kako bi ovu poraznu statistiku od skoro 20% stanovništva s nezavršenom osnovnom školom sveli na najmanju moguću mjeru i podigli cjelokupni stupanj obrazovanosti nacije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege ja ću odmah izjaviti da ću podržati u prvom čitanju ovaj Prijedlog zakona jer je bolje išta nego skoro ništa. Ne možemo reći baš ništa ali skoro ništa jer ovo što sada u formalnom, u osnovnom i srednjem obrazovanju imamo kao mogućnost obrazovanja odraslih je zapravo potpuno nedovoljno. Međutim drugi razlog zbog čega ću podržati ovaj Prijedlog zakona jest između ostaloga i zbog rasprava koje su se do sad odvijale. Čitav niz rasprava u ime klubova i pojedinačno zastupnici su stipulirali tako da praktički iznose sasvim konkretne primjere i u takvoj situaciji sam sasvim siguran da će predlagatelj imati dosta prostora da do konačnog prijedloga pripremi jedan kvalitetan i dobar zakon koji će na cjeloviti način urediti ovo pitanje. Dopustite ipak nekoliko načelnih primjedbi koje bih htio iskazati, koje bih htio naznačiti u vezi s ovim Prijedlogom zakona a onda i nekoliko pojedinačno. Prvo smatram da bi trebalo ipak obaviti razgovore u okviru Gospodarsko-socijalnog vijeća zajedno sa predstavnicima Sindikata i poslodavaca o ovom zakonu između ostaloga jer neka pitanja koja zakon otvara kao obrazovanje odraslih za radi novog zapošljavanja ili za prekvalifikacije i dokvalifikacije pa i radi restrukturiranja firmi ili zbog provođenja, preoblikovanja firmi zapravo itekako su važna pitanja i u socijalnom programu rješavanja problema nezaposlenosti u Republici Hrvatskoj a nisu do kraja dorečene i bilo bi dobro da se u tom pogledu doradi zakon, a to nije moguće bez tripartitnog sustava razgovora i dogovora. Drugo, zakon bi trebalo također dodatno uskladiti sa našom vlastitom Strategijom za obrazovanje odraslih iz 2004. godine jer ima nekih pitanja koje je zakon naznačio ali ga nije do kraja razradio. Zatim trebalo bi ga uskladiti sa suvremenim tehničko-tehnološkim potrebama rada a osobito sa novim svijetom podjele rada koji nosi suvremena tehnologija i suvremena znanost u našim prilikama i u odnosu na naše uključivanje u Europsku uniju. U tom pogledu dozvolite da odmah kažem jednu i načelnu i konkretnu primjedbu. Jedna od najslabijih točaka ovog Prijedloga zakona je između ostaloga što nije do kraja razradio zapravo pitanje financiranja odgoja i obrazovanja za odrasle. Jer … [[Govornik se ne razumije.]] ne znači da samo načelno. Ali dopustite pitanja, ovdje je fino u obrazloženju naznačeno: slovenski model, mađarski model. Možda je mađarski model nama najbliži. Ali bi trebalo onda u suglasnosti sa drugim resornim ministarstvom, Ministarstvom financija vidjeti kroz porezni sustav kako poticati odgoj i obrazovanje odraslih i s druge strane kako osloboditi drugih tereta odgoj i obrazovanje. I treće, treba vidjeti iz kojih izvora spustiti sredstva jedinicama lokalne samouprave kad one sufinanciranje pitanje odgoja i obrazovanja odraslih. To tim više što zapravo to pitanje nije samo odgojno i obrazovno nego i socijalno jer u isto vrijeme rješava i pitanje zapravo stvaranja preduvjeta za zapošljavanje nezaposlenih građana koji se nalaze na njihovom području. Naravno kad sa tog aspekta se posmatra onda valja vidjeti i ovu finu razliku između neformalnog i informalnog obrazovanja. Znate kad sjedite kod kuće i obrazujete se sami za sebe uopće nije razjašnjeno pitanje da li i na koji način tu možete dobiti pomoć? Od države, od jedinice lokalne samouprave do ustanova i tako dalje. A u svakom slučaju svako obrazovanje je vrlo skupo. Ne samo, ne traži samo dobre volje i puno strpljenja i želje da se uči i da se savlada određena materija nego traži i puno sredstava i u takvoj situaciji sasvim sigurno bi trebalo razmotriti mogućnost na koji način pomoći? No dopustite da mi ne bi slučajno pobjeglo najvažniju stvar koju bih ja htio otvoriti jeste pitanje obrazovanja ljudi koji su u svijetu rada. Koji postaju tehničko-tehnološki višak i u slučajevima restrukturiranja gospodarskih sustava treba otvoriti mogućnost da se oni prekvalificiraju, dokvalificiraju. Dakle da stječu nova vještine i nova znanja i time povećavaju svoje sposobnosti kako i zakon sam predviđa. Ali tada treba otvoriti nekoliko stvari. a) Prvo treba otvoriti pitanje kada i u kojim slučajevima a to treba u dogovoru sa poslodavcima i sa sindikatima postići, je poslodavac dužan financirati takvo obrazovanje kao mjeru rješavanja viška rada odnosno tehničko-tehnoloških procesa kod sebe. Drugo što je važno uočiti nije samo problem što je Leko već spomenuo prava na obrazovni dopust radnika kao novi oblik dopusta. Nego ovdje sada treba vidjeti kada mora imati djelomični dopust plaćen, a kada cjeloviti dopust da bi se mogao imati dakle po sili zakona. I treće je pitanje kada to s voljom radnik radi sam e onda je to pitanje kada on može dobiti slobodne dane a ne mora dobiti plaćeno. Ali to su pitanja, svakako treba razraditi. U tom kontekstu je važno otvoriti drugu dimenziju. To je pitanje šta je sa nezaposlenim koji se trebaju prekvalificirati, dokvalificirati i što je interes, društveni interes države i lokalne zajednice da ti ljudi steknu određena zvanja i zanimanja koja su potrebna tržištu i svijetu rada da bi zapravo mogli se zaposliti. Ovdje treba otvoriti nekoliko stvari. a) prvo uz socijalnu pomoć koju primaju takvi ljudi, nezaposleni, to su u pravilu članovi domaćinstva ponekad i hranitelji. Da bi im trebalo omogućiti da dobiju dodatne kredite koje oni trebaju vratiti i istodobno besplatno školovanje odnosno pardon ne besplatno školovanje nego školovanje na kredit koje će djelomično ovisno o uspjehu u školovanju vratiti nakon proteka vremena obrazovanja za odrasle. Naravno ovdje treba voditi računa da to bude najmanje dvostruko potrebno vrijeme vraćanja kredita od onoga koje je potrebno da završi školovanje. Ja tvrdim da će jedan veliki broj ljudi koji su danas na burzi rada, a koji između ostaloga su i zbog toga što nemaju odgovarajuću kvalifikaciju, znanje ili vještinu zapravo u takvim situacijama sasvim sigurno pristupiti odgoju i obrazovanju i željeti odgoj i obrazovanje. Mnogi od njih žele se prekvalificirati, dokvalificirati, steći nova znanja i iskustva ali zapravo nemaju mogućnosti. I mi o tome moramo voditi računa jer zapravo je onom čovjeku koji ne radi. To sam htio posebice naglasiti da ne, da mi se ne bi dogodilo da to ne zaboravim, zaboravim. Drugo što bih htio ovdje posebice spomenuti jeste pitanje članka 15. u vezi sa člankom 4. Znate kaže se u članku 4. da mogu biti škole, srednje i visoke, učilišta, ustanove, smještaj i skrb i tako dalje. Dakle ovdje se razlučuje ali se u članku 15. kaže da država, jedinice lokalne samouprave i druge pravna i fizička osoba može osnovati ustanovu. Nije u svijetu obrazovanja za potrebe tržišta odraslih već imamo trgovačka društva. Prema tome, ja moram reći da ovdje treba u cijelosti razdvojiti i ovo treba razraditi kada se moraju osnovati ustanove, a kada se mogu osnovati i trgovačka društva. U svakom slučaju, kada se radi o sufinanciranju od strane države, 50% i više djelatnosti takvog odgoja za obrazovanje za starije ili lokalne zajednice, onda to mora biti ustavno i ne može imati … [[Govornik se ne razumije.]] djelatnost. A kad se radi o mogućnosti da je to plaćeno na tržištu rada i na normalan odgoj obrazovanja onda može biti trgovačko društvo, ali to tada plaćaju pojedinci po ekonomskim cijenama i naravno država može i jedinice lokalne samouprave pomoći, ali nema obavezu. I to pitanje treba posebice razraditi, treba ga do kraja dovesti. Posebno u tom kontekstu valja razraditi još jedno važno pitanje. Spominje se i s pravom se kaže da je ovo javna služba. Međutim, tu se mora utvrditi koje su javne ovlasti javne službe koje ona obavlja. E to nije razrađeno. Te javne ovlasti se moraju pobrojati koje po sili zakona se obavljaju kao javne ovlasti, uključivo i onu javnu ispravu koju stječe polaznik odgoja i obrazovanja kad to razradi. To bi trebalo pobrojati i naravno treba pobrojati dodatno da se nekim drugim zakonima i propisima mogu dati u djelatnost ovih ustanova ili trgovačkih društava i druge javne ovlasti koje su vezane uz odgoj i obrazovanje odraslih osoba. Jer znate, ovdje se može dogoditi slučajevi da u isto vrijeme se počne čovjek jedan oblik odgoja i obrazovanja odraslih, a da se onda primijeti da ima odgovarajuću sposobnost gdje ga može uputiti ne znam učitelj, profesor, trener itd. na dodatni dio smjera koji praktički on može steći i još neka zvanja paralelno uz taj odgoj i obrazovanje koje mu treba omogućiti da taj dio stekne. Naravno, to pitanje treba uskladiti i sa Ustavom. Jer u članku 24. između ostalog se kaže da će agencija, je ustanova za praćenje i razvoj sustav obrazovanja odraslih u Republici Hrvatskoj Vlada će uredbom osnovati agenciju. Ja bih htio podsjetiti da u članku 116. Ustava se kaže jasno da se to mora udariti zakonom kad je u pitanju ustroj uprave jednog tijela ili upravnih organizacija sa javnim ovlastima, onda se to radi zakonom. Prema tome, ovim zakonom treba reći postojeća agencija ta, ta, ta, ta obavljat će to, to, to, a sva ostala pitanja u razradi toga će urediti Vlada posebnom uredbom. Naravno ovdje valja naznačiti u članku 25. kad kažete, kažete ovako: "koje imaju završenu samo osnovu školu, te druge programa obrazovanja.". Koje? Koje druge programe obrazovanja osim osnovne škole i srednjih škola postoje kod nas? Sad treba, ako se hoće onda se mora nastaviti u zagradi pojedine tečajeve, pojedine ne znam kurseve itd., ali tada treba naznačiti da mora biti vjerojatno nekakvo tijelo koje će to morati verificirati. Jer ako nije obavljeno u ustanovama ili trgovačkim društvima koji inače obrazuju za potrebe svijeta odraslih. I naravno oko tih natječaja, putem javnog natječaja u cijelosti podražavam. A moram upozoriti da u članku 29. se kaže da će upravni nadzor po ovom zakonu provoditi ministarstvo, malim slovom. To znači ne Ministarstvo odgoja i obrazovanja. Ili bolje rečeno to znači i Ministarstvo odgoja i obrazovanja ili bilo koje drugo. Postavlja se pitanje da ipak odredite ministarstvo koje … [[Govornik se ne razumije.]] da to obavlja da bi moglo raditi. Žao mi je što još imam nekoliko sitnih primjedbi, što ih nisam stigao reći ali to će biti prilike kod drugog čitanja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni predlagatelji, evo kao i prethodnici ja bih na početku svoje rasprave prvo željela naglasiti da podržavam vaš prijedlog i da apsolutno smatram da je dobro došao. Naime, obrazovanje odraslih sastavni je i jako važan dio obrazovnog sustava koji se temelji na konceptu cjeloživotnog učenja. Međutim u Republici Hrvatskoj taj je dio obrazovne politike bio vrlo dugo i sustavno zanemarivan, ako ne u praksi onda sigurno u samoj politici i u strategiji što je dovelo do voluntarističkog razvoja i nedostatne programske ponude. Iako u Republici Hrvatskoj postoje određena tradicija obrazovanja odraslih ona se provodi kroz jedan nekoherentan pristup u kojem nema sustavne izgradnje infrastrukture, osobito u pogledu programskih, prostornih, financijskih i drugih pretpostavki. Da ne spominjemo nedostatke u evaluaciji i u sustavu praćenja i sve ono ostalo što uz to ide. Pojedine prisutne tendencije koje se mogu ocijeniti kao pozitivne uglavnom svode se na neformalni prijenos znanja, od čega korisnici nemaju prevelike koristi. Jer ozbiljni poslodavci još uvijek traže pisane i ovjerene potvrde određenih znanja, dokumente, diplome i ostalo. Također je vidljiv izostanak visokih obrazovnih institucija, poput sveučilišta i veleučilišta, u pokušaju sustavne izgradnje obrazovnog sustava odraslih. Donošenjem ovog zakona prvenstveno bi se trebalo priznati obrazovanje odraslih kao jednako važan i sastavni dio odgojno-obrazovnog sustava Republike Hrvatske, kao i razviti mjere za organiziranje takvih uvjeta koji će pristup cjeloživotnom učenju omogućiti apsolutno svima. U društvu treba razviti svjesne integracije rada i učenja jer se u današnje vrijeme obrazovanje i rad odvijaju istovremeno, za razliku od prevladavajućeg mišljenja. Prema posljednjim podacima o obrazovanju, a to smo već danas imali prilike čuti i u više navrata prilično slične podatke, u obrazovnoj strukturi aktivnog stanovništva Hrvatske neškolovanih je osoba koje nemaju obrazovanje više od osnovne škole 37,5%, što govori o određenom … [[Govornik se ne razumije.]] obrazovanosti stanovništva u posljednjih 15 godina. No i sa takvom obrazovanošću Hrvatska je tek dosegla donju granicu obrazovanosti zemalja Europske unije i naprednih tranzicijskih zemalja. Pri tome 15% odraslog stanovništva u nas nemaju završenu niti osnovnu školu. Iz tih se podataka može zaključiti da u Hrvatskoj postoje velike potrebe za obrazovanjem upravo odrasle skupine. Poseban je problem neusklađenost obrazovne produkcije i potrebe tržišta rada, što potencira probleme nezaposlenosti. Nezaposlenost naime nije samo rezultat smanjenja broja radnih mjesta nego je i strukturne naravi. Dok se jedne strane postoji višak obrazovanih ljudi čije kvalifikacije nikome nisu potrebne, sa druge strane postoji manjak ljudi određenih kvalifikacija. To je također vidljiva potreba za obrazovanjem odraslih, ali s jednom drugom funkcijom, o čemu ću nešto kasnije reći. Treba isto tako skrenuti pozornost na poziciju Hrvatske u usporedbi sa drugim zemalja, što se tiče uključenosti odraslih u cjeloživotno učenje. Naime, u postocima Hrvatska je 2003. godine imala 2,1% stanovništva uključenih u cjeloživotno učenje, dok je ta brojka 2002. godine bila mizernih 1,5%. S druge strane, jedna mala zemljica u našem susjedstvu, na čiji račun se svi volimo dobro našaliti, ali joj se zapravo treba diviti, naime, Slovenija je isto tako u to isto vrijeme 2002. godine imala 9,1% stanovništva uključenih u cjeloživotno učenje, a 2003. čak 15,1%. Samo za usporedbu, isti podaci, što se tiče 15 najrazvijenijih zemalja Europske unije govore o 8% 2002. i o 9,7% 2003. godine. Dok se jedni ismijavaju drugi izgleda radije nešto i naprave. Donošenje ovog Zakona svakako treba pozdraviti jer će omogućiti veću razinu obrazovanja u cijelom stanovništvu potičući tako konkurentnost hrvatskog gospodarstva, ali i dižući i razinu demokratičnosti i civilnog društva za što vjerujem svi se želimo založiti. Međutim, treba imati na umu da prihvaćanje koncepcije cijeloživotnog učenja kao temelja Nacionalne strategije razvoja obrazovanja i odgoja, a smatram da ta koncepcija zaista treba biti temeljna predstavlja rekonceptualizaciju svih segmenata obrazovanja pa tako i obrazovanja odraslih. Cijeloživotna edukacija se ne sastoji u mehaničkom produljivanju obrazovanja i odgoja u razdoblju odraslosti nego u sustavnom razvoju odgoja obrazovanja djece, mladih i odraslih. Jedino se na taj način moguće rasterećenje u obrazovanju djece i mladih te racionalizacija sustava edukacije u cjelini. Obrazovanje odraslih ima dvije glavne zadaće, odnosno funkcije na koje treba obratiti pozornost prilikom donošenja ovog Zakona. To su kompenzacijska funkcija i funkcija daljnjeg trajnog obrazovanja i odgoja. Kompenzacijska se funkcija obrazovanja odraslih sastoji u temeljnom osposobljavanju odraslih, tj. u nadoknađivanju obrazovnih propusta iz mladosti, ako možemo to tako reći. Funkcija daljnjeg usavršavanja sastoji se u trajnom osposobljavanju za uspješno prilagođavanje sve bržim promjenama koje nastaju u sadržaju osnovnih životnih uloga svakog čovjeka. Te se promjene u razvojnom svijetlu toliko brze i obuhvatne da je jedna od temeljnih životnih uloga postala uloga čovjeka kao trajnog učenika. Pojam trajnog zaposlenja postepeno nestaje i zamjenjuje se pojmom trajne zapošljivosti koja se može ostvariti jedino trajnim učenjem. Edukacija odraslih u tranzicijskim zemljama ima osim ciljeva karakterističnih za zemlje koje se kontinuirano razvijaju i neke druge dodatne specifične ciljeve koji proizlaze iz potreba za razvojnim kontinuitetom. Postkomunističke zemlje moraju provesti strukturne društvene promjene i u relativno nepovoljnim uvjetima. Osim što moraju provesti gospodarsku tranziciju iz planskog u tržišno gospodarstvo one moraju razviti institucije civilnog društva i modernizirati vrijednosni sustav radnoaktivnog stanovništva. Takve krupne društvene promjene mogu se ostvariti samo ako cjelokupno odraslo stanovništvo uči, najjednostavnije. Veliki dio njih, njegove edukacije provodi se samoobrazovanjem i samoodgojem, neformalnim učenjem novih vrijednosti stavova i navika, odnosno učenjem kroz praksu, ali se mnogo obrazovanih i odgojnih potreba ne može zadovoljiti bez organiziranog neformalnog i formalnog obrazovanja i odgoja. U Hrvatskoj su prisutne i … [[Govornik se ne razumije.]] izraženije i neke potrebe po kojima se ona razlikuje od drugih tranzicijskih zemalja. Zbog restrukturiranja gospodarstva osobito su izražene potrebe za prekvalifikacijom za nezaposlenih s obzirom na iznimno visoku stopu nezaposlenosti u Republici Hrvatskoj te dodatnom izobrazbom odraslih radi zadržavanja zaposlenja. Izgradnja inkluzivnog društva koje bi što manje nezaposlenih mladih i odraslih isključivalo i društveno marginariziralo nemoguće je bez snažno razvijenog i svima dostupnog obrazovanja odraslih. U tom kontekstu se svojim specifičnim potrebama ističe upravo braniteljska populacija. Prijelaz pak na tržišno gospodarstvo, odnosno izlazaka na svjetsko tržište zaoštrava problem temeljnog osposobljavanja i trajne izobrazbe menadžera. U bivšoj državi rukovođenje se nije smjelo profesionalizirati, danas je upravo obrnuto. Razvoj područja od posebne državne skrbi u kojima su posljedice rata najteže trebat će poticati intenzivnim razvojem ljudskih resursa, tj. upravo osposobljavanjem stanovništva za ostvarivanje specifičnih razvojnih projekata. Zbog posljedica rata potrebe društvene i reintegracije pojedinih dijelova stanovništva još su više naglašene pa će mirovnom obrazovanju i odgoju te osposobljavanju stanovništva za razvoj civilnog društva trebati posvetiti posebnu pozornost. Približavanje Hrvatske Europskoj uniji pretpostavlja pripremanje odraslog stanovništva za ponašanje prema europskih standardima. To se postiže ne samo provođenjem europske obrazovne politike neto i sustavnim informiranjem o tome što Europska unija ustvari jest kako bi se unaprijedilo razumijevanje načina života u njoj i zahtijeva koje valja ispuniti za uspješno djelovanje Hrvatske u europskom kontekstu. Za priključenje Uniji nije dovoljno uskladiti zakone i uspostaviti odgovarajuće institucije nego valja se na odgovarajući način osposobiti i postati novi europljanin za život spreman u Europskoj uniji, odnosno u Europi. Sve ovo pokazuje izuzetnu potrebu za sustavnim razvojem obrazovanja odraslih i koncepcije cijeloživotnog učenja. Zbog toga smatram da je ovakav Zakon potreban Republici Hrvatskoj, no prilikom njegovog donošenja treba obratiti pozornost na probleme koje sam navela i omogućiti da se ovaj Zakon ispunjava svoju svrhu, a to je pojačanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva te ništa manje važno izgradnja jednog suvremenog samosvjesnog i modernog civilnog društva. Za postizanje tako nečeg bit će potrebno mnogo truda, novaca, ali i jedno i drugo će se viševremenski isplatiti.
Zahvaljujem. S ovim zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Prelazimo na 2. točku dnevnog reda. … [[Upadica se ne razumije.]] Oprostite, završno državni tajnik.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Jedno je sigurno. Svi su složni u ocjeni da nam ovakav Zakon treba, da on može biti dobra osnova da učinimo naše gospodarstvo konkuretnijim što nam je krajnji cilj. Ja vam stoga svima koji ste sudjelovali u raspravi i pomagali kolegama da artikuliraju ono što su željeli i oni koji nisu sudjelovali želim najiskrenije zahvaliti. Mi ćemo u vrijeme ove ljetne stanke sve vaše prijedloge razmotriti, nadam se velik broj tih prijedloga i ugraditi u drugo čitanje i doći do dobroga konačnoga prijedloga zakona, a naravno ako bude trebalo još i uz amandmane kada budemo donosili doći do jednoga doista dobroga rješenja naravno ne imajući iluzija da će to biti konačno rješenje za puno godina pred nama nego da ćemo to morati dorađivati i prilagođavati potrebama i tržišta rada, a i sustavu obrazovanja. Hvala vam najljepša.
Zahvaljujem državnom tajniku. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Prijedlog zakona o obrazovanju odraslih. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Prijedlog zakona o obrazovanju odraslih. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputiti će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 87 glasova za i jednim suzdržanim donesen predloženi zakon.
Prelazimo na 2. točku dnevnog reda – 2. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Republike Koreje o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak i na imovinu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 506 Predlagatelj Zakona je Vlada Republike Hrvatske, a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog Zakona. Prijedlog akta primili ste poštom sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Izvjestitelji odbora? Otvaram raspravu. Nema prijavljenih raspravu. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Republike Koreje o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanju … [[Govornik se ne razumije.]] plaćanja poreza na dohodak. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 86 glasova za i jednim suzdržanim prihvaćen predloženi Prijedlog zakona.
Prelazimo na 3. točku dnevnog reda. 3. Konačni prijedlog Zakona o krvi i krvnim pripravcima, drugo čitanje P.Z.E. br. 366 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona … [[Govornik se ne razumije.]] primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona članak 155. do 157. poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ministar zdravstva docent doktor Neven Ljubičić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Naime, evo u nekoliko zapravo riječi zašto ovaj zakon i možda i mali osvrt na transfuzijsku medicinu u Hrvatskoj što mislim da je izuzetno značajno da bi vidjeli zašto radimo ovaj zakon i koja se zapravo osnovna intencija. Naime, transfuzijska medicina se općenito u svijetu počela razvijati početkom 20. stoljeća praktično sa otkrićem A,B i O krvnih grupa. Prva transfuzija u Hrvatskoj 1923. godine. Tadašnji, a vjerujte 923. godine izvukli smo taj zakon, Hrvatska je tada imala Zakon o transfuzijskoj medicini, zapravo se govorilo o Zakonu o krvnom liječenju. A evo otužno da ga zapravo danas još uvijek nemamo. Prva akcija dobrovoljnog davanja krvi bila je 1953. godine a evo samo jedan podatak da je rekordni broj doza prikupljenih u Hrvatskoj bio praktično za vrijeme "Oluje" 190 tisuća u jednom danu i to je apsolutno jedan pa usudio bih se reći zapravo i od rekordnih brojeva uopće po broju stanovnika u nekoj zemlji i moram priznati da je to podatak kojim se transfuzijska medicina u Hrvatskoj jasno dokazala i pokazala, i Crveni križ kao dio te transfuzijske medicine. Naime, ono što bih htio zapravo reći da je u Republici Hrvatskoj davanje krvi dobrovoljno odnosno besplatno i to su osnovna dva zapravo načela od kojih nismo i nećemo odustati. Međutim, evo kad smo već spomenuli zapravo i Crveni križ ono što je bitno kazati a to je da ne postoji točan registar broja davatelja u čitavoj Hrvatskoj i to je ono što je recimo jedna od stavki gdje mi ne možemo točno. Evo, sada sam pred ne znam koliko je to, možda tri tjedna potpisao zapravo prijedlog za odličja vezano za one koji su davali više od sto puta time da sasvim sigurno popis koji smo dostavili nije odgovarajući jer sasvim sigurno imamo u pojedinim punktovima ljudi koji su dali više od sto puta ali ih mi nemamo u evidenciji. I to je evo jedan od dakle elemenata koji isto tako nalaže da se te stvari zakonski reguliraju, da se i takav jedan registar, dakle jedno centralno mjesto sa registrom uspostavi. Druga stvar je da diljem Hrvatske imamo male bolničke transfuzijske jedinice. Lijepo je to. Lijepo je to kada svaka bolnica ima mogućnost uzeti krv, kada svaka bolnica ima mogućnost obraditi krv ali postavlja se pitanje da li u takvim malim sustavima možemo zadovoljiti princip kvalitete, da li možemo zadovoljiti sve uvjete koji se nameću sukladno dobroj proizvođačkoj praksi. I jedan podatak koji će se možda činiti vama zastrašujući ali koji je činjenica a to je da kada nastupi neželjeni učinak od krvi koja je dakle prikupljena u takvoj maloj transfuzijskoj jedinici nemoguće je povući seriju koja je tu nastala. Zašto? Jer nema praktično objedinjenog sustava praćenja. I ovakav jedan apsolutno podatak dakle govori o tome, prilog da se neke stvari moraju regulirati. I još nešto. Dokumentacija koja se vodi u jedinicama transfuzijske medicine nije istovjetna. Naime, ona ne omogućuje sljedivost ovo što sam rekao da se svaka doza krvi po svom broju može pratiti a naravno time i nadzor. I to je ono što ponavljam razlog više da se praktično sve to skupa regulira zakonom. Koja su osnovna pitanja koja se ovim zakonom rješavaju? To su uglavnom mjere i aktivnosti na području planiranja, prikupljanja, proizvodnje, testiranja, čuvanja i raspodjele krvnih pripravaka. Naravno, sve to se zasniva na načelima samodostatnosti. Što to zapravo znači? Hrvatska se jasno opredijelila da ne želimo imati pripravke koji se uvoze iz inozemstva. Mislim da u našoj organizaciji dobrovoljnog davalaštva krvi a to je i povijest pokazala i to u trenucima Domovinskog rata kad smo i trebali najveće količine krvi mogli smo i osigurati. I upravo zbog takve kvalitetne i dobre mreže, dakle sustava dobrovoljnog davalaštva krvi i sustava samodostatnosti od takvog modela nećemo odustati. Međutim je činjenica da druge su stvari zapravo značajne i treba ih riješiti a to je sustav ovlaštenih zdravstvenih ustanova, upravo da bi ove male bolničke jedinice potisnuli, da bi napravili dobar i kvalitetan sustav moraju se uvesti ovlaštene jedinice, sustavi koji će biti dakle u bolnicama, veliki sustavi koji će naravno se baviti i planiranjem i prikupljanjem, testiranjem, proizvodnjom, čuvanjem, raspodjelom i izdvanjem krvnih pripravaka i takvi sustavi će moći slijediti svaku praktično vrećicu krvi. Dakle, kada imamo bilo koji krvni pripravak on će biti jasno markiran. U svakom trenutku znamo tko ga je dobio, gdje je ta serija završila i možemo je povući natrag. To ovoga trenutka u jednom velikom nažalost dijelu malih transfuzijskih jedinica nije moguće. Ono što je značajno još napomenuti a to je da se po prvi puta i definira praktično informatizacija kao osnov. Informatizacija je nešto što je danas realnost. U Europi postoji nekoliko informatičkih sustava koji su sustavu transfuzijske medicine jako dobro funkcioniraju. Moram priznati, Hrvatska do ovoga trenutka nije imala regulativu kojom bi uspostavili takvu informatizaciju i ona funkcionira na jednom vrlo, vrlo malom nivou. Bolje rečeno, funkcionira isključivo na sustavu Hrvatskog zavoda za transfuzijsku medicinu. Takva informatizacija omogućit će kao što sam rekao praćenje i naravno promatranje neželjenih učinaka. U tom kontekstu bilo je zapravo prijedloga a i na odborima da praćenje neželjenih učinaka provodi agencija. 4,5 milijuna stanovnika, broj zapravo doza krvi i krvnih derivata koje godišnje zapravo proizvodimo automatski time i broj neželjenih učinaka apsolutno nije dostatan da bi opravdao postojanje agencije. I upravo stoga mi smo se odlučili na jedan sustav, a i dobili smo na neki način potvrdu toga i od Europske komisije, a to je da napravimo, da se prijava nus pojava dakle neželjenih učinaka radi u Hrvatskom zavodu za transfuzijsku medicinu ali time da imamo i paralelno provjeru unutar samog Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi. Na taj način sa takvim jednim paralelnim sustavom de facto možemo zamijeniti agenciju. Zašto ne agenciju? Pa mislim u ovom trenutku kao što sam rekao i kvantun dakle doza i broj nus pojava godišnje ne bi opravdali tako jednu skupu, skupi iskorak kao što je zapravo agencija a naravno tu bi bilo i jako teško osigurati dovoljan broj stručnih, kvalitetnih ljudi koji bi to radili. I na kraju sasvim sam siguran evo da ćete podržati dakle ovaj zakon jer ono što smo zakonom htjeli a mislim da smo i postigli, a to je da smo se u cijelosti uskladili sa direktivama Europskog parlamenta Vijeća Europe gdje postavljamo jasne standarde kvalitete, neškodljivosti za prikupljanje, testiranje, obradu, čuvanje i distribuciju ljudske krvi i krvnih sastojaka. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo. Uvažena zastupnica Caparin.
… [[Govornica se ne razumije.]] potpredsjedniče, poštovani ministre. Odbor za rad i socijalnu politiku i zdravstvo na 55. sjednici održanoj 5. lipnja 2006. godine raspravio je Konačni prijedlog zakona o krvi i krvnim pripravcima koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 25. svibnja 2006. Odbor je zakon raspravio kao matično radno tijelo sukladno članku 75. Poslovnika Hrvatskog sabora. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja. U kraćoj raspravi istaknuto je da je većina primjedbi iznesenih u saborskoj raspravi u prvom čitanju zakona uvažena. Tako je izmijenjen i sam naziv zakona a sukladno primjedbama i ovog Odbora članci 5. i 6. vezano uz mrežu transfuzijskih djelatnosti usklađeni su sa odredbama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Nakon rasprave članovi Odbora su većinom glasova uz 2 glasa suzdržano odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakona o krvi i krvnim pripravcima u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na raspravu po klubovima. U ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Stjepan Bačić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pred nama je konačni tekst Prijedloga zakona o krvnim pripravcima, krvi i krvnim pripravcima i odmah bih rekao da nakon rasprave u prvom čitanju uvažen je jedan prijedlog kojeg su manje-više svi podržali da se u samom naslovu ovog Prijedloga zakona stavi i krv, a ne ono kako je bilo krvni pripravci. Jer to je i u skladu sa direktivama Europske unije. I sam gospodin ministar je obrazložio važnost donošenja ovog Zakona jer je spomenuo da je već i 1923. godine kad je kod nas prvi put izvedena transfuzija ondašnje liječničko društvo je donijelo jedan akt koji se zvao Zakon o liječenju krvi i prema tome i nakon toliko godina dakle 150-tak godina od prve transfuzije mi sad došli smo u situaciju da moramo uvesti jednu pravnu sigurnost i u ovo područje liječenja koje je izuzetno bitno i važno i koje se danas zapravo kod nas temelji na načelima solidarnosti dakle i besplatnosti. Besplatnost koja je uvedena 1953. godine. Do tada je davanje krvi se naplaćivalo odnosno onaj koji je dao krv dobio je nadoknadu. Dakle na tom načelu besplatnosti i solidarnosti planiraju se potrebne doze krvi u Hrvatskoj da se ne bi uzelo previše jer krv je predragocjena da bi se uzimalo i poslije bacalo u kanalizaciju. Za hrvatske potrebe otprilike treba oko 150 tisuća doza krvi, ali kod, godišnje međutim važno je napomenuti i nešto što je bitno a zbog čega i ovaj zakon zapravo to na neki način posebno tretira uvođenjem sustava ovlaštenih zdravstvenih ustanova. Mi danas u Hrvatskoj imamo 21 ustanovu koja prikuplja krv. Od tih 21 ustanova imamo jednu koja se zove Hrvatski zavod za transfuzijsku medicinu i koja je do sada bila referentni centar. Ona je najveća i najjača i krovna ustanova za transfuzijsku medicinu. Ako usporedimo te brojke o godišnjoj potrebi doza krvi od tih 150 tisuća otprilike doza od te jedne uzete doze krvi može se napraviti 4 do 5 krvnih pripravaka. A samo Hrvatski zavod za transfuzijsku medicinu može napraviti više tih pripravaka i on ima indeks iskorištenosti 2,6. Prosjek Hrvatske 2,3, a ono što je ministar napomenuo ta rascjepkanost na puno malih transfuzijskih jedinica u bolnicama ne mogu adekvatno pratiti pogotovo nova ova saznanja, testiranja jer se sad radi o eliminiranju nepoželjnih davatelja. Dakle mi moramo imati markere odnosno biljege na zarazne bolesti. One se sad rade na razini praktički molekule. To nema svaki laboratorij, nema svaka bolnica. I opasnost da se nepoželjna krv uzme i da drugom je ogromna. Zbog toga se stvar mora uozbiljiti i ta sigurnost mora biti maksimalna i zbog toga se ide na akreditaciju, na certifikaciju i tim poslom uzimanja krvi i pravljenjem krvnih sastojaka i pripravaka moći će se baviti samo oni koji dobiju certifikat. Prema tome ide se na sužavanje, ali to ne znači da nije nam potrebno i ovaj broj transfuzijskih jedinica i u bolnicama. Novost u ovom zakonu je da transfuziolog u bolnicama nije sad više samo da vodi brigu o prometu ja bih rekao krvnih pripravaka nego da vrši i nadzor nad davanjem krvi odnosno krvnih sastojaka i pripravaka. Prema tome on je uz liječnike koji to najčešće rade, to su anesteziolozi i liječnici u jedinicama intenzivne skrbi, on je sada taj koji mora o tom voditi računa. Ovdje je naročito naglašeno da taj princip slijedivosti krvi mora biti zagarantiran. To će moći se jedino tako ako se učini dobra informatizacija. Dakle ako se stvori jedan jedinstveni registar i davatelja ali i štetnih događaja dakle nuspojava i onih davatelja koji su nepoželjni, dakle onih koji ne smiju davati krv. Kad mi budemo imali jedinstveni informacijski sustav onda se neće moći dogoditi da se takav nepoželjni davatelj bilo gdje pojavi i dade krv. Jer on je opasan za zdravo pučanstvo koje dođe u situaciju da mora primiti krv. Prema tome, ovim zakonom se na neki način ta odgovornost svih u sustavu pojačava i kažem, ovim sustavom ovlaštenih zdravstvenih ustanova na neki način bit će i sigurnost bolja i učinkovitost, dakle idemo na mrežu zdravstvenih ustanova ovlaštenih koje moraju opskrbiti selo naše, našu cijelu državu, dostupnost mora biti zagarantirana. Prema tome, ići će se po principu regionalnih centara da se u tim ustanovama ta ovlaštenja i certifikati daju. Daju se na rok od 5 godina. Dakle provjera je, kontrola kvalitete je apsolutno zagarantirana. I ovim zakonom kažem trebalo bi problem transfuzijske medicine bit doveden na razinu potreba hrvatskog društva, ali i potpuno usuglašen i sa svjetskim trendovima i direktivama Europske unije. Zbog toga ovaj zakon je dobro napravljen. Primjedbe koje su bile u prvom čitanju su uvažene i smatram da bi ga trebali prihvatiti. I klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj zakon u potpunosti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Odmah na početku dozvolite da također u ime kluba SDP-a kažem da ćemo mi podržati prijedlog, Konačni prijedlog ovoga Zakona o krvi i krvnim pripravcima. Istini za volju i predložili smo 3, 4 amandmana s kojim smatramo da samo možemo dobar zakon još dodatno poboljšati. Problem prikupljanja krvi i krvnih pripravaka i izrade krvnih pripravaka od nje je kod nas dosta dobro riješen i to zahvaljujući između ostaloga što se sva četiri načela koja su vezana za prikupljanje krvi dosljedno provode od pitanja dobrovoljnosti preko besplatnosti, anonimnosti i do naravno solidarnosti. U takvoj situaciji je sasvim jasno da neke stvari koje ovim zakonom, koje su se dogodile u praksi već ne bi se smjelo proći vrijeme, a i proći ovaj zakon da se takve stvari ne pokušaju sankcionirati da se više ne ponove. Nije ugodno o tome govoriti, ali se mora spomenuti da je bilo u jednom momentu prije par godina mala kriza oko potrebe krvi, ne u cjelini u Republici Hrvatskoj nego na pojedinim lokalitetima i da je tada došlo se u situaciju da smo dobili jedan odgovor koji je izazvao velike revolte na terenu da eventualno zbog neobrađenosti u skladu sa pravilima koje to zahtjeva suvremena, Zavod za transfuzijsku medicinu u Zagrebu, da zapravo nije dovoljne kvalitete krv sa područja Slavonije, sa područja Dalmacije, što je izazvalo velika nezadovoljstva i velike probleme u prikupljanju krvi, pa čak u jednom malom trenutku i upitnosti dvojbenosti velikog broja dragovoljaca da li se više uopće odazivaju na takva akcije. Zbog toga bi bilo jako dobro voditi računa da se već u članku 4. predvidi da kad se osiguravaju sredstva za usklađivanje postupaka prikupljanja i testiranja krvi, te proizvodnja i čuvanje raspodjele krvnih pripravaka za dostignuće znanstveno-tehnološkog razvitka da se ipak od ovog osiguravanja sredstava zakaže za područje Republike Hrvatske. Mislim da u tom pogledu moramo voditi računa da imamo centre koji pokrivaju prirodno-povijesne, barem prirodno-povijesne regije kojima će gravitirati ostali manji centri i da se ta pitanja jednostavno tako riješe. Inače, aktivnosti kao što je za vrijem Oluje koje je organizirao Hrvatski crveni križ u suradnju sa Zavodom za transfuziju više neće biti moguće organizirati, ako se dogode ovakvi ili ponove ovakvi slučajevi koji su se počeli pojavljivati kažem prije par godina kada se dogodilo evo da eventualno se dogodi upitnost darovana, kvaliteta darovane krvi. Isto tako na tu reakciju, vezano za pokušaj izigravanja načela besplatnosti u nekim trgovačkim društvima gdje su osnovana dobrovoljna davateljstva krvi, društva dobrovoljnih davatelja krvi, počela se javljati ideja da se zapravo putem pružanja roba i usluga praktički na neki način osigura obeštećenje za kupovinu. Vi to znate kao i ja i mislim da u takvoj situaciji sasvim sigurno bi morali ponovno obuhvatiti nekim od ovih amandmana, dodatno precizirati o čemu se radi. I zbog toga mi smatramo da se mora u članku 33. dodati amandman kojim bi praktički ova pitanja prenijeli inače što Hrvatski crveni križ radi, to je spomenuto u članku 33. u stavku 1. da promidžbu davanja krvi i krvnih sastojaka na području Republike Hrvatske provodi Hrvatski zavod za transfuziju i Hrvatski crveni križ. Bilo bi dobro sada ubaciti novi stavak 2. koji bi glasio: "Hrvatski crveni križ organizira i provodi akcije dobrovoljnog davanja krvi, popularizira dobrovoljno davanje krvi, okuplja davatelje, vodi o njima evidenciju, utvrđuje mjere za priznanje dobrovoljnim davateljima krvi te dodjeljuje potvrde i priznanja.", što on inače sve radi. I to radi i u skladu sa Zakonom o Hrvatskom crvenom križu. I onda naravno ovaj stavak 3. članka 33. postaje sasvim logičan onda da promidžbene aktivnosti trebaju biti kontinuirane itd., itd. Naime, ipak samoorganiziranje građana u udrugu, teško može nadomjestiti institucija, a i u isto vrijeme svaka takva udruga, svaku instituciju obogaćuje i nadopunjuje. I to bi bilo dobro taj amandman prihvatiti s razlogom da praktički ono što crveni križ radi da se dodatno osnaži s jedne strane i s druge strane da se ta dobra veza između Zavoda za transfuziju i Hrvatskog crvenog križa pojača i na terenu i kroz krovnu udrugu. Uostalom nekako samodarivanje krvi i aktivnosti organizacije je počela praktički malte ne već sa solferirom pa nadalje. I to je proizašlo iz Crvenog križa i zbog toga bi to trebalo ugraditi. Treća stvar koju bi trebalo posebice razmotriti neovisno o tome što zastupamo načelo samodostatnosti, kad polazimo da potrebe za krvlju i krvnim pripravcima treba osigurati dobrovoljnim davanjem krvi građana Republike Hrvatske. Ipak u članku 24. i 25. treba predvidjeti kao što je i predviđeno iznimnost u slučaju elementarne nepogode i drugih izvanrednih situacija, a da se može odobriti uvoz i izvoz krvi. To je u redu, međutim ovdje valja dodati i/ili humanitarnoj donaciji. Naime, i humanitarne donacije moraju proći proceduru kao da se radi o uvoz ili izvozu kad mi doniramo državama i zajednicama koje su pogodile teške katastrofe onda također moraju proći tu proceduru. Naravno nema plaćanja, ali svu papirologiju se mora uskladiti između ostaloga ne samo zbog papira nego zbog provjere tehničke ispravnosti, zdravstvene ispravnosti itd., itd. same krvi i krvnih pripravnika i taj amandman smo također pripremili sa ciljem da se pokuša dobiti zapravo još kvalitetniji zakon i tu amandman i na članak 24. i na članak 25. jer bi time zapravo poboljšali sam zakon. Moramo još nešto naznačiti. Ostaje upitno sa aspekta rada hrvatskog transfuzijskog zavoda, on ipak uzima određenu naknadu za krv i krvne pripravke u kojoj mjeri je to usuglašeno sa direktivom Vijeća Europe s obzirom da bi to trebalo biti besplatno i da bi taj dio umjesto te naknade trebalo osigurati da budu poticajna sredstva iz Ministarstva zdravstva, odnosno od strane države, pa i jedinica lokalne samouprave. Sve u svemu moramo reći da se radi o dobrom zakonu, da je dobro da je ovaj Zakon napokon došao na red, dobro je da se uvode elementi informatiziranosti, ostaje samo pitanje koje još bi prije nego što zaključim trebalo razmotriti, a to je članak 30. prije svakog davanja krvi ili krvnog sastojka osoba koja pristupa davanju mora dati suglasnost za dobrovoljno davanje krvi ili krvnih sastojaka. E sad, suglasnost iz stavka 1. ovog članka daje se u pisanom obliku te mora biti izraz slobodne volje davatelja. Ovdje ostaje vrlo interesantno zapravo kako dati suglasnost u pisanom obliku kad u isto vrijeme propisujemo da će ministar s pravom propisati formular koji se treba ispuniti i unijeti sve podatke. Prema tome, ne daje se suglasnost u pisanom obliku nego potpisom darovatelja i to bi trebalo, ja nisam pravio amandman na tu činjenicu, ali bi trebalo jednostavno reći da se suglasnost daje potpisom darovatelja na formular koji propisuje, pravilnikom propisuje ministar, na obrazac koji potpisuje ministar. Mislim da bi to bilo ispravnije jer ovako će se dogoditi da, može se dogoditi situacija da jednostavno darovatelj napiše izjavu koju potpiše i neće da potpiše obrazac … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] U zakonu piše stavak 2. kaže: "Suglasnost se daje u pisanom obliku.", prema tome on obrazac ne morate. … [[Upadica se ne razumije.]] To je članak 30. stavak 2. itd. Prema tome, tu bi trebalo popraviti, ja predlažem da predlagatelj, ja nisam stigao napraviti amandman napravi svoj vlastiti amandman i da kaže da se suglasnost daje potpisom darovatelja na odgovarajući obrazac koji propisuje ministar i ništa drugo. Uz sve ostalo je onda sasvim, sasvim u redu, a ova ostala pitanja mislim da ostaju ovako kako je. Prava je šteta što dodatno ovaj Zakon ne bismo mogli malo više proširiti sa nekim odredbama koje su sada u Zakonu o zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti o pravima i povlasticama kao nekakvom zapravo nagradi ili priznanju darovatelja krvi vezano za to da ne moraju plaćati dopunsko ono osiguranje i participaciju kad dadnu određeni broj puta krv jer su zapravo kroz taj način pripomogli zaštiti zdravlja svih osobito onih kojima je u datom trenutku bilo potrebno. Mi ćemo ponavljam još jedanputa podržati ovaj Konačni prijedlog Zakona, a predlažemo predlagatelju da prihvati naše amandmane jer oni idu u pravcu da poboljšaju zakon i njegov izričaj. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba SDSS-a, uvaženi zastupnik Vojislav Stanimirović.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Klub zastupnika SDSS-a razmatrao je Nacrt Konačnog prijedloga Zakona o krvi i krvnim pripravcima i podržava donošenje ovoga po sadržaju po nama dobrog Zakona kojim se daju dobre mogućnosti za efikasnu opskrbu stanovništva Republike Hrvatske krvlju i krvnim pripravcima. Njime se planiraju potrebe za liječenje bolesnika lijekovima koji se nalaze, koji se proizvode iz ljudske krvi, osiguravaju se uvjeti za podizanje javne svijesti stanovništva o potrebi prikupljanja krvi i namjeni lijekova proizvedenih iz krvi. Ovim Zakonom predviđa se razvitak zdravstveno-informacijskog sustava za područje transfuzijske medicine, razvitak znanstvene djelatnosti i edukacija zdravstvenih radnika iz ove oblasti medicine. Također se osigurava sustav ovlaštenih zdravstvenih ustanova koje se bave planiranjem, prikupljanjem i testiranjem krvi te proizvodnjom, čuvanjem, raspodjelom, odnosno izdvajanjem krvnih pripravaka kao i ustroj registra davatelja krvi za čitavu državu i sigurnu zaštitu podataka. Ovaj Prijedlog Zakona uređuje i načela organizacije davalaštva u Republici Hrvatskoj kroz dobrovoljnost, besplatnost, anonimnost i solidarnost, ali mora se konstatirati da svega 3,8% ljudi u Hrvatskoj daruje krv, a u zemljama zapadne Europe taj procent je nešto viši od 5% u odnosu na broj stanovnika. Motivi za dobrovoljne davatelje krvi su uglavnom humanitarni iako bi trebalo naglasiti da oni znači davatelji imaju i neke druge pogodnosti kao što su oslobađanje od plaćanja participacije za lijekove, za one davatelje koji daju krv više od 25 puta, a oni koji su to učinili više od 50 puta oslobođeni su svih participacija za zdravstvene usluge. Oni dobrovoljni darovatelji koji su dali krv više od 100 puta, znači osim ovog što je navedeno imaju i dodatno pravo na besplatno liječenje u specijalnim bolnicama za rehabilitaciju u toplicama u trajanju 14 dana. Mogućnost dopusta za dva slobodna dana nakon darivanja krvi regulirani su nekim kolektivnim ugovorima. Sve su ovo bitne informacije koje osim humanitarnom i podizanja javne svijesti mogu imati i stimulativni učinak na dobrovoljne darivatelje krvi posebno u akcijama koje se provode u organiziranim i radnim organizacijama. Ono što je značajno naglasiti u vezi provođenja ovog Zakona su financijska sredstva koja nisu osigurana za ovu godinu u državnom proračunu. Da bi se ustrojio jedinstven informatički sustav za transfuzijsku medicinu potrebno je osigurati polazišna sredstva od 5 milijuna kuna za opremanje i reorganizaciju transfuzijske medicine u naredne tri godine ukupno je potrebno izdvojiti za to još 15 milijuna kuna. Ako se sada suočimo sa činjenicom da je druga polovica prošlog stoljeća bila u znaku ekspanzije transfuzijske medicine moramo se danas suočiti sa činjenicom da je 21. stoljeće vrijeme zastupanja i propagiranja beskrvnog liječenja i izbjegavanja transfuzijskog liječenja. Primjenom farmakoloških alternativa lijekova transfuzije krvi i poštednih tehnika ili metoda uz visoku tehnologiju koja krvarenje smanjuje na minimum, beskrvno liječenje uz primjenu farmakoloških alternativa, transfuziji krvi i beskrvne tehnologije predstavljaju novo područje medicine koje se s raspoloživom suvremenom tehnologijom s pravom naziva liječenjem 21. stoljeća. Postavlja se pitanje koje su prednosti i razlike beskrvnog liječenja u odnosu na transfuzijsku medicinu. Transfuzijska medicina troši golema sredstva kako bi krv i krvni pripravci bili sigurni i manje rizični jer izvještaji Svjetske zdravstvene organizacije ukazuju i upozoravaju da je na globalnoj razini samo 20% krvnih priprava koji se primjenjuju u liječenju bolesnika prema međunarodnim preporukama sigurno. S obzirom na rizike koje donosi transfuzijska medicina vezano za sve poznate viruse koji se prenose krvnim putem problem postaje sve veći i veći s obzirom na mutaciju tih istin virusa te razdoblje inkubacije bolesti kada se serološkim reakcijama ne može dokazati infekcija. Na primjer, ako osoba daruje krv u roku od tri tjedna nakon zaraze HIV-om testovi kojima se trenutačno krv testira u većini zemalja neće otkriti virus ili kod hepatitisa-C kod kojeg postoji tzv. window period koji od trenutka zaraze do nastanka protutijela traju dulje od dva mjeseca da bi se ta protutijela mogla testiranjem i otkriti. Ovo su tipični i uobičajeno razlozi zbog kojih uvijek postoji strah i sumnja na prisutnost uzročnika različitih bolesti koje se prenose transfuzijama. S druge strane je beskrvno liječenje gdje se izbjegava primjena krvi a samim tim sprječava se prijenos uzročnika bolesti i neželjene transfuzijske reakcije. U gospodarski razvijenim zemljama sve se više ide na metode beskrvnog liječenja koje je i ekonomski isplativije i manje rizično a to se posebno odnosi na kirurška liječenja u abdominalnoj i ortopedskoj kirurgiji. U ovoj oblasti kirurške medicine ukupni troškovi liječenja smanjuju se za oko 5 hiljada američkih dolara po jednom operiranom bolesniku. Za ovu vrstu liječenja sigurno je da su potrebni beskrvni farmakološki alternativni lijekovi te specijalizirana kirurška oprema i instrumenti koji koriste učinak argonskih zraka, lasera, ultrazvučnih vibracija, elektromagnetne energije tako da uz precizne kirurške rezove istodobno zaustavljaju krvarenje zatvaranjem krvnih žila. Iz svega gore izloženog u zaključku značajno je naglasiti da je prijedlog zakona prihvatljiv u smislu modernizacije informatizacije i opremanja ali da nije zanemariva stavka od 15 milijuna kuna ili 2 milijuna eura u naredne dvije godine ako bi se možda djelimično mogli iskoristiti korisnije za nabavku opreme i farmakoloških alternativa za beskrvno liječenje koje je u konačnici ipak jeftinije, manje rizičko pa se primjena ovog liječenja sada obavlja samo u velikim kliničkim centrima koji su zapravo i najveći potrošači krvi i krvnih pripravaka. To znači beskrvno liječenje nudi velike uštede koje mogu biti značajan faktor u strategiji zdravstva i neophodnim uštedama u njemu. To je razmišljanje koje smo mi razmatrali na klubu i smatramo da je ovaj nacrt konačnog prijedloga zakona prihvatljiv i dobar ali da treba razmišljati i o beskrvnom liječenju koje je zapravo liječenje 21. stoljeća i da bi u budućnosti u perspektivi ovo beskrvno liječenje donijelo velike uštede i korist vezano za mogućnost prenošenja raznih bolesti transfuzijskom medicinom. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Kajo Bučan.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, dame i gospodo! Evo, kao što je već rečeno drago mi je i što je predlagatelj promijenio naziv prijedloga zakona o kojem smo u prvom čitanju raspravljali u studenom 2005. jer taj naziv je glasio Prijedlog zakona o opsrkbi krvnim pripravcima, sad je nadodano i ono snovno krv i mislim da je to zapravo dobro. Je li pred nama kao što je sad smo imali priliku čuti vrijeme beskrvne medicine? Možda jest, ako ne iz drugog razloga onda zbog i nestašice krvi koja se predviđa da će pogoditi čovječanstvo kroz dva do tri desetljeća. Uzrok će vjerojatno biti sve manji broj podobnih davatelja, primjena preciznijih metoda testiranja krvi, opće starenje stanovništva ali i značajan porast broja kirurških zahvata koji će se izvoditi uz nadoknadu krvi. Nekoliko podataka iz izvještaja Svjetske zdravstvene organizacije za 2004. godinu. Procjenjuje se da danas više od 13 milijuna donatora krvi nije testirano na HIV i virus hepatitisa B i C. To se uglavnom odnosi na zemlje u razvoju gdje čak 80% krvi dolazi od plaćenih donatora i gdje je postotak zaraženih donatora vrlo visok. Zbog straha od infekcije pregledi dobrovoljnih davatelja krvi sve su stroži. Podatak isto Svjetske zdravstvene organizacije kaže da tek 30% donirane krvi na svijetu je testirano na zarazne bolesti a u zapadnim zemljama prema istraživanjima sve više ljudi radije će dati novac u takve svrhe nego svoju krv. Medicina je u međuvremenu napredovala do te mjere da se shvatilo da nisu samo zarazne bolesti prenosive krvlju te da transfuzija krvi može naškoditi pacijentu i na drugi način. Zato mislim da je za pozdraviti i pohvaliti princip kvalitete i neškodljivosti kojim se rukovodio predlagatelj kao osnovu ovog prijedloga zakona. Ali mislim još jednu stvar naglasiti da bi se i kod nas mogao češće i više slijediti primjer autotransfuzije krvi pri operacijama koje se kod nas primjenjujemo. Mislim da se to za sada radi samo u jednoj privatnoj bolnici za kardiovaskularnu kirurgiju a prednost joj je što pacijent za vrijeme operacije prima vlastitu isteklu krv umjesto tuđe krvi tako što se posebnim uređajima krv prikuplja, pročišćava i vraća natrag u organizam. Pozdravljam i činjenicu što je za ovo drugo čitanje dopunjena i definicija krvi i dodano značenje autologne transfuzije za koju je u članku 27. pravilno utvrđeno da za tu vrstu transfuzije davatelj ne mora nužno biti punoljetna osoba. Način na koji se regulira dokumentacija koja će se voditi o krvi, nadzor, sustav ovlaštenih jedinica manji ali kvalitetniji, a istovremeno izuzetno dobro informatički povezan me dovodi u situaciju i da ja podržim ovaj Prijedlog zakona kao jedan temeljito izrađen prijedlog i što je naglašeno i u raspravi predstavnika Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice ću dati i glas za njegovo konačno usvajanje. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Mario Zubović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre, dame i gospodo zastupnici. Moram naglasiti da Vlada Republike Hrvatske donosi Konačni prijedlog zakona o krvi i krvnim pripravcima koji je usklađen sa pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe. Samim time zakonodavstvo Republike Hrvatske usklađuje se sa zakonodavstvom Europske unije. U Republici Hrvatskoj davanje krvi je dobrovoljno i besplatno i to smo čuli od ministra da će to tako i ostati. Međutim ne postoje točni podaci o broju davatelja krvi godišnje a niti postoji mogućnost izračunavanja broja davanja po pojedinom davatelju. Postojeći zakon doveo je do toga da danas ne postoji centralno mjesto u kojem bi se skupljali podaci o davanju krvi. Nedostatak jedinstvenog informacijskog sustava u transfuzijskim jedinicama onemogućuje skupljanje vjerodostojnih podataka na državnoj razini. Mala bolnička transfuzijska jedinica s malim brojem davatelja krvi i malim brojem djelatnika ne može zadovoljiti zahtjeve za osiguranjem uvjeta koje treba ispuniti prema dobroj proizvođačkoj praksi za pripravu krvnih pripravaka. Također ne može zadovoljiti uvjete za laboratorijsko testiranje, osigurati potrebnu dokumentaciju, trajno provoditi edukaciju, provoditi osiguranje kvalitete i kontrolu kvalitete rada. To je sve skupo i traži povećan broj djelatnika. Postojeća dokumentacija u jedinicama transfuzijsku medicinu nije istovjetna. U većini transfuzijskih jedinica dokumentacija je manjkava i ne omogućava nadzor. Do sada transfuzijske jedinice nisu trebale akreditaciju niti za testiranje niti za pripravu krvnih pripravaka. Isto tako ne postoji jedinstveni informatički sustav. Niti postoji jedinstveni registar osoba koje ne smiju davati krv. Ovaj Prijedlog zakona uređuje mnoge probleme vezane za transfuzijsku medicinu između ostalog: opskrbu stanovništva krvlju i krvnim pripravcima kao sustav skupih i individualnih mjera i aktivnosti na području planiranja, prikupljanja, proizvodnje, čuvanja i testiranja krvnih pripravaka. Društvenu skrb za osiguranje djelotvornih kvalitetnih i neškodljivih krvnih pripravaka. Uvodi se sustav ovlaštenih zdravstvenih ustanova koji se bave planiranjem, prikupljanjem i testiranjem krvi kao i potrebna ishođenja, potreba ishođenja posebne dozvole za obavljanje takve djelatnosti. Prikupljanje i testiranje krvi odnosno proizvodnju krvnih pripravaka u Republici Hrvatskoj može obavljati samo ona ovlaštena zdravstvena ustanova kojom to dozvolom omogući ministar zdravstva. Osigurava se kvaliteta krvnih pripravaka na način da se daje osnova za utvrđivanje standarda za obavljanje transfuzijske djelatnosti. Radi osiguranja kvalitete i neškodljivosti krvi predlaže se ustroj registra davatelja. Transfuzijska medicina troši golema sredstva kako bi krvi i krvni pripravci bili sigurni i manje rizični. Na globalnoj razini samo u 20% krvnih pripravaka koji se primjenjuju u liječenju bolesnika se testira prema međunarodnim preporukama. Gotovo sva testirana krv se proizvede u razvijenim zemljama dok je većina netestirane krvi proizvedena u nerazvijenim zemljama. Prihvaćanjem ovog Prijedloga zakona zadovoljit će se svi zahtjevi za što sigurniju i kvalitetniju transfuzijsku medicinu i konačno omogućit će se maksimalno, omogućit će maksimalnu sigurnost zdravlja naših pacijenata. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Jagoda Martić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi ministre, kolegice i kolege. Područje transfuzijske djelatnosti u Republici Hrvatskoj djelomično je pravno uređeno Zakonom o zdravstvenoj zaštiti a također i Pravilnikom o krvi i krvnim sastojcima iz 1999. godine kojim su propisani uvjeti za obavljanje djelatnosti ispitivanja, prometa, prikupljanja i provjere kakvoće krvi i krvnih sastojaka. Zatim način ispitivanja i vođenja očevidnika o obavljenoj, obavljenim ispitivanjima te uvjeti za stavljanje u promet krvi i krvnih sastojaka. Transfuzijska medicina zbog svoje specifičnosti zahtijeva uspostavljanje takvih standarda kvalitete i neškodljivosti ljudske krvi i krvnih pripravaka koji će osigurati visoku razinu zaštite ljudskog zdravlja i koji će spriječiti prenošenje bolesti i upravo u tom cilju su Europski parlament i Vijeće Europske zajednice u siječnju 2003. godine donijeli direktivu koja postavlja standarde kvalitete i neškodljivosti za prikupljanje, testiranje, obradu, čuvanje i distribuciju ljudske krvi i krvnih sastojaka. Donošenjem ovom zakona koji je pred nama želi se uskladiti praksa na području transfuzijske medicine sa odrednicama te direktive a osim toga ovim zakonom bi se trebalo postići ujednačavanje rada i povećanje sigurnosti i učinkovitosti transfuzijskog liječenja u Republici Hrvatskoj. Problem je što sada u Republici Hrvatskoj imamo rascjepkano službe i ne postoji centralno mjesto u kojem bi se sakupljali svi potrebni podaci, a kao posljedica takvog stanja je ta da ne postoji, ne postoje točni podaci o broju davatelju krvi godišnje niti postoji mogućnost izračunavanja broja davanja po pojedinom davatelju krvi. U većini transfuzijskih jedinica dokumentacija je manjkava, ne omogućava slijedivost i nadzor. Ne postoji jedinstveni informatički sustav niti postoji jedinstveni registar osoba koje ne smiju davati krv. Stoga se ovim zakonom, člancima 31. i 32. predlaže ustroj registra davatelja krvi koji će zasigurno doprinijeti osiguranju kvalitete i neškodljivosti krvi i krvnih pripravaka što je od presudne važnosti za osiguravanje visoke razine zaštite ljudskog zdravlja i sprečavanje prenošenja bolesti. Isto tako u cilju praćenja štetnih događaja uvodi se sustav slijedivosti, označavanja svakog proizvedenog krvnog pripravka od davatelja do bolesnika i obrnuto. To je regulirano člankom 19. Uspostavom takvog sustava moći će se nepogrešivo identificirati svakog pojedinačnog davatelja, uzetu dozu i bolesnika. Isto tako, izuzetno je bitno da se uspostavi mreža transfuzijske djelatnosti. To se regulira člancima 5. i 6. ovog prijedloga zakona jer jedino na taj način će se osigurati jednaki uvjeti odnosno mogućnosti stanovništva za korištenje zdravstvene zaštite iz područja transfuzijske medicine, odnosno na taj način će se smanjiti situacija da je ljudski život ugrožen zbog toga što se pacijent u ključnom trenutku ne može promptno pružiti terapija iz djelokruga transfuzijske medicine. Osim toga, stvaranje mreža transfuzijske djelatnosti pružila bi se jednaka mogućnost pristupanja davanju krvi na području cijele Republike Hrvatske. Danas imamo situaciju da se samo u većim centrima, kao što je Zagreb, Osijek, Rijeka mogu dati krvi sastojci putem separatora, dok u manjim sredinama dobrovoljnim davaocima to nije omogućeno. Prema tome, nužno je razviti takvu mrežu transfuzijske djelatnosti koja bi omogućila ne samo ujednačenu dostupnost uslugama transfuzijske medicine u terapijske svrhe na cijelom području Republike Hrvatske već isto tako jednaku dostupnost svima onima koji žele dati svoju krv ili krvne sastojke. U ovom prijedlogu zakona u više navrata se ističe načelo samodostatnosti u pogledu opskrbe krvlju i krvnim pripravcima i naglašava se da će se u tom cilju poticati dobrovoljno neplaćeno davanje krvi i krvnih pripravaka. Pa se između ostalog u članku 26. kaže, promidžba organiziranja, davanja krvi i krvnih sastojaka u Republici Hrvatskoj zasnovani su na načelima dobrovoljnosti, besplatnosti, anonimnosti i solidarnosti. Za uzetu krv ili krvi sastojak zabranjeno je davatelju dati novčanu naknadu. Dati krv kako bi nekome spasili život ili omogućiti uspješno liječenje zasigurno je izuzetan humani čin. Želja da se pomogne nekome kada mu je to najpotrebnije je osnovna misao vodilja kod svih dobrovoljnih davaoca krvi. Oni ne očekuju, a niti traže da za taj svoj čin prime bilo kakvu novčanu naknadu. Ali očekuju od društva ipak neko malo priznanje. A evo kako će im se za taj humani čin društvo i država odužiti. Najnoviji način je da će se kad dođu u neku zdravstvenu ustanovu potražiti pomoć za sebe morati platiti administrativnu taksu pa će morati platiti participaciju ako su krv dali manje od 24 puta za žene ili 36 puta za muškarce. Ako je suditi po nekim najavama čini mi se da bi mogli ostati i bez toga. Nadalje, ne samo da većina poslodavaca ne odobrava slobodan dan nekome tko je taj dan dao krv, već često puta ne dozvoljavaju ni izostanak s posla da bi se njihovi zaposlenici mogli uključiti u akciju dobrovoljnog davanja krvi koja je taj dan organizirana u njihovom gradu. Što ovim želim reći? Želim reći da naša država ima sve manje senzibiliteta za određene kategorije ljudi. Pa tako i u ovom slučaju i za dobrovolje davaoce krvi smatram da se o dobrovoljnim davaocima krvi vodi premalo računa, ničim ih se ne stimulira i zbog toga nije niti čudno što je broj dobrovoljnih davaoca krvi u opadanju. Drugi razlog smanjenja broja davaoca krvi je u stvaranju određenih predrasuda koje nastaju kao posljedica nedovoljne educiranosti o svim onim pitanjima vezano uz transfuzijsku medicinu. Zbog toga treba pristupiti sustavnoj edukaciji građana, naročito kroz srednje škole kako bi se i na taj način osigurali uvjeti za podizanje javne svijesti stanovništva u potrebi prikupljanja krvi, te aktivnosti edukacije kao i promidžbu davanja krvi i krvnih pripravaka treba provoditi Hrvatski zavod za transfuzijsku medicinu i Hrvatski crveni križ. Članak 24. kaže da se krv i krvni pripravci ne smiju izvoziti iz Republike Hrvatske. Ministarstvo može iznimno odobriti u slučaju elementarnih nepogoda i drugih izvanrednih stanja. I dalje se u članku 24. u stavku 3. kaže da se u tom slučaju mora osigurati testiranje sukladno članku 15. ovog zakona. To je u slučaju izvoza krvi i krvnih pripravaka iz Republike Hrvatske. Dalje se u članku 25. kaže da se krv i krvni pripravci ne smiju uvoziti u Republiku Hrvatsku. Opet u iznimnim slučajevima kao što su elementarne nepogode i druga izvanredna stanja ministar može odobriti uvoz. I onda stavak 3. istog članka 25. kaže da uvezeni krvni pripravci moraju udovoljavati uvjetima propisanim ovim zakonom. Ali iz ovako predloženog članka, odnosno iz ovog prijedloga zakona koji je pred nama, nije jasno tko će provoditi kontrolu kako bi se utvrdilo da li uvezeni krvni pripravci odgovaraju uvjetima koje propisuje ovaj zakon. Da li će se vjerovati deklaraciji koja je prateći dokument uz svaku dozu krvi ili krvni pripravak ili će se u ovlaštenim ustanovama Republike Hrvatske izvršiti kontrola onoga što uvozimo, u skladu sa člankom 15. Pa sam u tom smislu i podnijela jedan amandman. I na samom kraju, podržat ću donošenje ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. S ovim zaključujem. … [[Upadica se ne čuje.]] Završna, ministar zdravstva i socijalne skrbi.
Samo par riječi. Evo, zahvaljujem svima na ovoj vrlo lijepoj raspravi. I moram priznati na nekim dakle jako, jako dobrim prijedlozima. Ono što bih samo evo htio reći da apsolutno nećemo odustati to je evo prijedlog koji će biti ja se nadam i raspravljen u prvom čitanju, a imali smo ga već u prethodnoj raspravi, a to je da dobrovoljni davatelji krvi dakle muškog spola koji imaju više od 25, ženskog spola oprostite više od 25 davanja, muškarci više od 35 davanja i dalje kao i do sada će biti oslobođeni plaćanja doplate, odnosno participacije. Evo, hvala lijepa na raspravi još jedanput.
Zahvaljujem. S ovim zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda.
Konačni prijedlog zakona o krvi i krvnim pripravcima. Imamo tablicu sa amandmanima. Ministar Neven LJubičić. Izvolite ministre. Amandman 1. zastupnika potpredsjednika Mate Arlovića.
Hvala gospodine predsjedniče.
Molim?
Kažem hvala gospodine predsjedniče.
Molim lijepo. Niste čuli? Nevjerojatno. Ne čujete dobro?
Može 1. amandman?
Amandman 1. Ministre izvolite.
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio Zakona. 2. Kluba zastupnika HSP-a?
Vlada ne prihvaća amandman iz razloga što se svi dakle sve norme želimo definirati praktično u okviru pravilnika jer samo od 2000. godine do danas te su se norme promijenile 5 puta. Što znači da svaki puta zapravo kada će se promijeniti određena norma mi ćemo mijenjati i zakon. I upravo zbog toga želimo to staviti u Pravilnik.
Dobro. Kakav je to znak? Povlačite li, što? Tko će u ime Kluba HSP-a? Zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ako možete osigurati da mi ostane barem minutu uključen mikrofon da mogu govoriti. Ja sam ga već 4 puta uključio i stalno kolege isključuju. Ne znam da li je to neka opstrukcija ili je to nešto duhovito. Ali u svakom slučaju. Dakle mi smo predložili u ime Kluba ovaj amandman kako bismo u samom zakonu gospodine ministre ugradili onu normu koja je ovog časa najviše i važeća. Radi se naime o tome da, ovdje se radi o preparatima krvi kojima kao što sami znate se prenose opasne i najteže bolesti na druge ljude i to ni one koji su ni krivi ni dužni mogu biti zaraženi najtežim bolestima. I upravo zbog toga su donesene tako stroge norme i upravo zbog toga je donesena potreba da se akreditiraju laboratoriji u takvim ustanovama ovlaštenim. Pa nije nužno da možda stoji koja je norma ali mislimo da bi u zakonu svakako trebalo stajati da ovlaštena osoba mora imati akreditirani laboratorij. A vi onda koja će to biti norma propišite pravilnikom. Ali u zakon stavite barem taj dio dakle da ovlaštena ustanova mora imati akreditirani laboratorij. Naime ovo što govorim [[Upadica: Hvala lijepa. Hvala lijepa.]] proizlazi iz vašeg uvoda … /Govornik je isključen./ …
Hvala lijepa. Tražite glasovanje? Glasovanje? Molim uključimo se. Glasovati? Rezultat? 19 za. 1 suzdržan. 64 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. 3. amandman zastupnika Mate Arlovića?
Ne prihvaća se. Naime u stavku 2. članka 24. ministar može iznimno u slučaju elementarnih nepogoda i drugih izvanrednih stanja kao i u slučajevima kada se radi o hitnoj medicinski opravdanoj potrebi odobriti izvoz krvnih pripravaka. Dakle smatramo da humanitarne donacije se praktično odobravaju u slučaju svih izvanrednih stanja i da nije potrebno taj izraz posebno naglašavati.
Povučen amandman broj 3. 4. zastupnice Jagode Martić?
Vlada prihvaća amandman.
Postaje sastavni dio zakona. 5. zastupnika Mate Arlovića?
Vlada
Povlači … [[Govornik se ne razumije.]] 6. amandman također zastupnika potpredsjednika Mate Arlovića?
U 6. amandmanu, mislim da je zapravo ova tematika riješena više-manje Zakonom o Hrvatskom crvenom križu pa mislim da nema zapravo potrebe ponavljati jer postoji već stvarno identična definicija.
Gospodine ministre ja bih bio za to da se još jedanput ponovi baš radi suradnje između Hrvatskog zavoda za transfuziju krvi i Hrvatskog crvenog križa tako da se zapravo uvijek uspostavlja jedan odnos koordinacije i suradnje koji omogućuje kvalitetnije prikupljanje krvi. I u tom pogledu ja vas molim da prihvatite taj amandman.
Glasovanje da ili ne? Što da?
Prelazimo na sljedeću, četvrtu točku dnevnog reda. - Prijedlog godišnjeg proračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu. Sukladno članku 128. Zakona o proračunu Vlada je dostavila navedeni akt na donošenje, a na temelju članka 47. Zakona o proračunu Vlada je dostavila i izvješće o korištenju proračunske zalihe za 2005. godinu. Materijale ste primili u pretince. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste prili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ministar financija, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, pred vama se nalazi godišnji obračun Proračuna za 2005. godinu ili kako mi to volimo u žargonu reći izvršenje proračuna za 2005. godinu. S obzirom da smo nastojali u obrazloženju proračuna saborskim zastupnicima, samim time i hrvatskoj javnosti ponuditi maksimalan broj informacija da vide kakvom makroekonomskom okruženju se odvijalo kako prikupljanje prihoda tako isto i trošenja proračuna u prošloj godini pa dozvolite mi da prvo krenem ili da dam neke makroekonomske pokazatelje ili makroekonomsko okruženje u 2005. godini. Tako je realni rast bruto domaćeg proizvoda u 2005. godini bio 4,35 no ono što je vrlo bitno napomenuti kad govorimo o rastu bruto domaćeg proizvoda za prošlu godinu da su investicije zabilježile najveći … [[Govornik se ne razumije.]] rast čime se povećavaju izgledi za višu stopu bruto domaćeg proizvoda u narednom razdoblju, tj. u 2006. godini. Rast industrijske proizvodnje ubrzan sa 3,7 u 2004. na 5,1% u 2005. godini što je najviša stopa međugodišnjeg rasta u … [[Govornik se ne razumije.]] 2002. godine. Također imamo i rast nominalnih trgovina na malo od 6,5% ili realni rast od 2,8% ubrzanje u odnosu na 2004. godinu kad je realni rast iznosio 2,6%. Turizam, ukupan broj dolazak stranih turista porastao je za 6,2%, a ukupan broj noćenja je porastao za 7,6%, prihodi od turizma iznosili su negdje oko 6 milijardi eura ili rast od 9% u odnosu na 2004. godinu. Na razini cijele 2005. godine robni … [[Govornik se ne razumije.]] računamo brodogradnju je rastao 8,5%, međutim ako isključimo brodogradnju onda je taj rast negdje oko 10,4%, a zapravo uvoz, a izvoz je porastao za 11,4% dok je uvoz u isto vrijeme porastao za 10,9%, zaposlenost je smanjena sa 18,5% na kraju 2004. na 17,8 2005. godine, a prema anketi o radnoj snazi u drugom polugodištu 2005. godine iznosila 12,3%. Ja moram napomenuti da u obrazloženju državnog proračuna imate 13,1% to je iz razloga što u trenutku kad smo pisali obrazloženje o izvršenju proračuna nismo imali podatke o stopi nezaposlenosti prema anketi o radnoj snazi pa smo koristili podatak iz prve polovice 2005. godine kad je ona bila dakle 13,1, a u drugoj polovici je bila 12,3%. Ukupan vanjski dug krajem 2005. godine iznosio je 25,5 milijardi eura ili negdje oko 82,5% bruto domaćeg proizvoda. Pri tom je godišnji rast usporen u odnosu na, međugodišnji rast u odnosu na 2003. kad je on bio 36,1% u odnosu na 2004. kad je bio međugodišnji rast 15%, a u 2005. godini je međugodišnji rast bio 12,1%, dakle u odnosu na 2004. godinu. Najveći doprinos rast u vanjskom dugu došao je od sektora banaka. Vanjski dug države je u prosincu smanjen, u prosincu 2005. godine u odnosu na prosinac 2004. godine smanjen za 204,4 milijuna eura dok se ukupan udio vanjskog duga države u vanjskom dugu u istom razdoblju smanjio sa 31,8% na 27,6%. Deficit konsolidirane opće države u 2005. godini iskazan prema modificiranom obračunskom načelu iznosio je … [[Govornik se ne razumije.]] tisuća kuna ili 4,1% nominalne vrijednosti u bruto domaćeg proizvoda što je u odnosu na deficit 2004. godine kad je deficit iznosio 4,9% smanjenje od 0,8 postotnih poena ili u odnosu na deficit 2003. godine kad je deficit bio 6,2%, 2,1%. Važno je istaknuti da se tijekom 2005. godine postignut je značajan napredak na području fiskalnog upravljanja i transparentnosti. Tako su eliminirane skrivene subvencije o Hrvatskim željeznicama, uvedena je kontrola nad kvazi fiskalnim operacijama i potencijalnim obavezama, prošireni jedinstveni račun državne riznice, pojačano objavljivanje podatka, osnovani su odjeli interne revizije od svih proračunskih korisnika u središnjoj državi te je poboljšano upravljanje javnim dugom. Također poduzete su i brojne mjere usmjerene na poboljšanju rada porezne uprave od kojih treba spomenuti osnivanje ureda za velike porezne obveznike, pojačanu usmjerenost na praćenje naplate i prihoda, ograničeno je i odobrenje kreditnih garancija države te je nastavljeno provođenje restruktuiranja Hrvatskih željeznica. Ukupan prihod državnog proračuna u 2005. godini iznosio je 85 milijardi 928 milijuna i 200 tisuća kuna što predstavlja 0,1% iznad planiranog iznosa na razini godine, odnosno međugodišnji rast od 6 i pol posto. Pri tom su prihodi poslovanja ostvareni u iznosu od 85 milijardi 653 milijuna, a prihodi od nefinancijske imovine u iznosu od 275,1 milijun kuna. Porezni prihodi prikupljeni su u iznosu od 50 milijardi 319 milijuna kuna što je međugodišnji rast od 7,5%. Doprinosi na mirovinsko i zdravstveno prikupljene su u iznosu od 31 milijardu i 301 milijon kuna što predstavlja međugodišnji rast od 6,2% ili 99,4% od planiranog iznosa. Ukupni doprinos iz zdravstvenog osiguranja iznosili su 14 milijardi i 165 milijuna kuna te treba napomenuti da su ukupni rashodi u zdravstvu iznosili 15 milijardi i 75 milijuna kuna što je više od iznosa prikupljenog doprinosima za zdravstveno osiguranje. Takva disproporcija osobito je izrađena između doprinosa za mirovinsko osiguranje kojim je prikupljeno 15 milijardi 714 milijuna kuna, a za mirovine je utrošeno ili isplaćeno je mirovina po svim osnovama u 2005. godini 26 milijardi i 687 milijuna kuna. Ukupni rashodi državnog proračuna u 2005. godini … [[Govornik se ne razumije.]] sa 89 milijardi 686 kuna ili na razini od 99,8% od plana ili imaju međugodišnji rast od 5,8% i kad vidite koliki je međugodišnji rast prihoda i koliki je međugodišnji rast rashoda onda vam je jasno otkud fiskalna prilagodba od 0,8 postotnih poena u odnosu na 2004. godinu. Rashodi za zaposlene izvršeni su u iznosu od 16 milijardi 724 milijuna kuna ili izvršenje 99,4% planiranih sredstava pri čemu najveći udio oko 71,3% imaju Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, Ministarstvo obrane i Ministarstvo unutarnjih poslova. Materijalni rashodi izvršeni su u iznosu od 5 milijardi i 205 milijuna kuna ili 97% od planiranog iznosa. Financijski rashodi iznose 4 milijarde 828 milijuna kuna, 8,8% ili 365 milijuna kuna iznad plana od čega kamate čine 4 milijarde 387 milijuna kuna i zato je vrlo bitno napomenuti zašto je bitna ova fiskalna prilagodba koja se čini. Jer pogledajte, samo za kamate prošle godine je isplaćeno 4 milijarde 387 tisuća kuna, 387 milijuna kuna. Da nisu izvršene ovako snažne prilagodbe fiskalne, dakle smanjenje deficita ovaj trošak za kamate u 2005. godini bi bio daleko viši nego što je. Subvencije su izvršene u skladu sa planom, tj. u iznosu od 5 milijardi i 248 milijuna kuna u odnosu na 2004. godinu, u strukturi subvencija raste udio subvencija trgovačkim društvima, obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima što je posljedica Vladine politike ulaganja u poljoprivredu, obrt, malo i srednje poduzetništvo. To možemo samo reći na primjer subvencije željeznicama su iznosile milijardu i 806 milijuna kuna. 3% ili skoro isto u odnosu na 2004. godinu, subvencije u poljoprivredi su iznosile milijardu i 990 milijuna kuna ili 7,8% više nego što je to bilo u 2004. godini. E, subvencije u brodogradnji su iznosile 431,3 milijuna kuna ili 99,4% od planiranih sredstava. Pomoći su ostvarene u iznosu od 3 milijarde 747 milijuna što je 98,6% u odnosu na plan. Naknade građanima i kućanstvima izvršene su u iznosu od 47 milijardi i 363 milijuna kuna. Dakle, kao što sam već rekao za mirovine i mirovinska primanja 26 milijardi 687 milijuna kuna, mirovine hrvatskih branitelja 2 milijarde 943 milijuna i 700 tisuća kuna u odnosu na 2004. godinu 7,7% više a mirovine i mirovinska primanja 5,9% više nego u 2004. godini. Sredstva za zdravstveni sustav 15 milijardi i 75 milijuna kuna, porodiljne naknade milijardu 404 milijuna kuna i 500 tisuća kuna ili 32,8% više nego u 2004. godini. Dječji doplatak milijardu 435 milijuna i naknada za nezaposlene 889 milijuna kuna. Rashodi za kapitalne investicije izvršene su u iznosu od milijardu 828 milijuna kuna. U isto vrijeme povećani su za 165 milijuna kuna ili 9,9% više nego u 2004. godini. Najveća izdvajanja su bila usmjerena za nabavu građevinskih objekata. Ukupne potrebe za financiranjem u 2005. godini iznosile su 3 milijarde 758 milijuna kuna što je za 5,3% odnosno 209 milijuna kuna manje od plana jer vi znate da u predloženom proračunu je bio planirani deficit od 4,2%. Mi smo uspjeli ostvariti deficit od 4,1%, zato je tih 209 milijuna kuna. Manje je bilo potrebno sredstava za financiranje rashoda državnog proračuna nego što je bilo planirano. Ukupno na otplate zajmova, plaćanje ostalih obveza po financijskim instrumentima iznosilo je 12 milijardi i 746 milijuna. Dakle, isfinancirano izdavanjem obveznica i deviznim kreditom … [[Govornik se ne razumije.]] kod domaćih banaka ukupni primici od financijske imovine i zaduživanja 17 milijardi 192 milijuna kuna. I treba napomenuti da su prihodi od privatizacije u 2005. godini na razini državnog proračuna iznosili 20 milijuna kuna a ukupno opća država 521 milijun kuna, dakle 500 milijuna kuna sredstava od privatizacije je ostvario Hrvatski fond za privatizaciju. Izvanproračunski fondovi, kapitalne investicije izvanproračunskih fondova tijekom 2005. godine zabilježile su iznos od 6 milijardi i 208 milijuna kuna. Krajem 2005. godine ukupan javni dug Republike Hrvatske iznosio je 113 milijardi 564 milijuna kuna odnosno 49,6% bruto domaćeg proizvoda te na godišnjoj razini smanjen za 0,3 postotna boda. Pritom je ukupan dug opće države sudjelovao sa 89,1% ili 101 milijardu 180 milijuna kuna dok su izdana državna jamstva u iznosu od 12 milijardi 383 milijuna i 800 tisuća kuna ili 10,9% u ukupnom javnom dugu Republike Hrvatske. U odnosu na 2004. godinu vidljivo je i značajno međugodišnje usporavanje rasta duga opće države i to sa 14% zabilježeno u 2004. godini na 9% u 2005. godini. Inozemni javni dug na kraju 2005. godine iznosio je 52 milijarde 473 milijuna i 900 tisuća kuna što predstavlja smanjenje od 5 milijardi i 401 milijun i 900 tisuća kuna ili 9,3% u odnosu na 2004. godinu. Inozemni dug središnje države zabilježio je najveće smanjenje od 5 milijardi 662 milijuna i 100 tisuća kuna. Zbog otplate dospjelih međunarodnih obveznica u vrijednosti od 500 milijuna eura potkraj ožujka prošle godine i kao utjecaj kretanja tečaja državna jamstva izdana za inozemne obveze do kraja 2005. godine iznosila su 7 milijardi i 115 milijuna kuna i tako možemo reći da je unutarnji dug, javni dug na kraju prosinca iznosio 61 milijardu 90 milijuna kuna, tj. povećani za 13 milijardi 993 milijuna kuna ili 29,7% u odnosu na stanje duga zabilježeno krajem 2004. godine. Dakle, dame i gospodo ovo su osnovni makro-ekonomski pokazatelji i osnovni financijski pokazatelji što se tiče izvršenja proračuna u 2005. godini. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, ministre, kolegice i kolege! Odmah u uvodu Klub HDZ-a podržava ovo Izvješće o obračunu proračuna za prethodnu godinu. Zašto? Da bismo mogli potkrijepiti ove makro-ekonomske odnose koje je djelom iznio ministar a dijelom ću ih iznijeti ja na naravno nešto drugačiji način valja vidjeti u kojim uvjetima se u domaćem makro-ekonomskom okruženju ali i onome koje najvažnije kauzalno djeluje na domaću proizvodnju europsko djelom i svjetsko makro-ekonomsko okruženje kretalo u prošloj godini. Upravo zato posebnu poantu stavljam i na tu međunarodnu razmjenu koja itekako djeluje i pozitivno i negativno na domaću proizvodnju i iznosim nekoliko podataka makro-ekonomskih koji su u prošloj godini bili u svijetu. U svijetu je porast bruto i GDP-a u prošloj godini odnosno stopa rasta bila 4,8% a zaletio sam se rekao porast a zapravo riječ je o padu u odnosu na 2004. godinu. I u svijetu ali i kod ostalih zemalja temeljni utjecaj negativni na to je imala nafta, cijene nafte što direktno kroz inflaciju a što kroz onaj drugi kanal utjecaja na proizvodne cijene. U Europskoj uniji koja je zapravo najvažniji trgovinski partner Hrvatske i time najviše i djeluje onda na potražnju kao inozemna potražnja na domaću proizvodnju. U prošloj godini indeks je bio svega 1,3 a 2004. 2,1. Dakle radi se o padu GDP-a u Europskoj zajednici i značajnom negativnom utjecaju na domaću proizvodnju. Sjedinjene Države kao najmoćnija ekonomska sila, stopa 3 i po a 2004. 4,2. Dakle pad i tamo. I jedino najveću stopu porasta to ističem posebno imala je Kina od 9,9% među ostalim zemljama ali kako ona praktično nije naš trgovinski partner osim u uvozi jer većim dijelom ovisimo o uvozu iz Kine pa je taj utjecaj imao negativni utjecaj na hrvatsko gospodarstvo. Ostale zemlje možda utjecaj Rusije koja je imala nešto veću stopu, ali i tu je trgovinski utjecaj uvoza iz Rusije veći nego što je uvoz iz Hrvatske na to tržište iz različitih razloga. Već sam kazao da je nafta utjecala najvažnija na svjetske tokove, a isto tako slično naravno da je utjecala i na domaće tokove što kroz inflaciju u prošloj godini kod nas i u onom dijelu porasta proizvodnih cijena praktično u cijeloj proizvodnji. Kroz kretanja makroekonomskih pokazatelja u prošloj godini u Hrvatskoj posebno ističemo porast GDP-a po stopi od 4,3% što je porast za 0,5% u odnosu na prethodnu godinu, a vidjeli smo u svijetu da je gotovo kod svih zemalja bio pad u odnosu na prethodnu godinu a posebno ističem još jedanput kroz značajnu trgovinsku razmjenu i partnere koji utječu na nas. Posebno u prošloj godini imamo značajan porast ono što ja ističem pozitivno porast investicija i one s obzirom na strukturu ulaganja dugoročno mogu imati pozitivna kretanja u Hrvatskoj iz razloga što se radi o dugoročnim ulaganjima i ne radi se o potrošnji. Prema tome pozitivni utjecaj bi tek trebao slijediti u idućim razdobljima. Isto tako imamo porast osobne potrošnje mada je on degresivni rast zapravo dijelom, ali ipak itekako utječe na porast potražnje i porast GDP-a u Hrvatskoj. Isto tako rast izvoza bez obzira što je ove godine bila i negativna tendencija uvoza ali prvenstveno kroz utjecaj nafte a kroz izvoz negativni utjecaj robnih tokova smo zamijenili onih drugih kroz usluge. Ističemo da je ukupno u prošloj godini mada nismo zadovoljni i nitko ne može biti zadovoljan kod stope nezaposlenosti koju imamo ali u prošloj godini ipak stopa nezaposlenosti najniža je u zadnjih 6 godina. Bez obzira što ponavljam, što nismo zadovoljni takvom stopom i što želimo ići brže i dalje naprijed. Deficit opće države smanjen je na 4,1% jer je prethodne bio gotovo 5%. Deficit na tekućem računu iznosi 5,1%, ispričavam se 6 što je nešto porast u odnosu na prethodnu godinu ali ponovo ističem na njegov utjecaj kroz negativni utjecaj cijena nafte i ostalo. Samo jedna napomena kroz monetarnu politiku, to ćemo sutra nadam se da su mjere koje su poduzimane na tom području utjecale na stabiliziranje gospodarstva, a posebice i inflacije u prethodnoj godini, cijena naravno i ostalog što ide kroz to. Ostale pokazatelje i podatke već su dijelom izneseni pa nema potrebe ih ponavljati. Evo jedan podatak koji isto tako može pozitivno pokazati o kretanjima GDP-a po stanovniku. Prethodne godine negdje 6 tisuća 400 dolara a ove godine izvještajne godine oko 7 tisuća dolara. Znači ipak određeno poboljšanje. Ponavljam kako sreće da je ono puno veće. Investicije u kapitalna dobra već sam kazao da su imala značajni utjecaj na potrošnju ali rasle su po stopi od 4,8%. Usporeni rast osobne potrošnje i izvoza ali svejedno pozitivno utječe na kretanje gospodarstva. Doprinos rastu GDP- a također imamo kroz bruto investicije koje su u ovoj godini imale pozitivni utjecaj. Zašto? Pa naravno ako dugoročno posebno promatramo već u ovoj godini onda će imati još veći utjecaj. Pozitivan posebno bila je, bio je rast industrijske proizvodnje istaknuto već 5,1% ali od tih 5,1% valja istaći da je to najveći međugodišnji porast zabilježen od 2002. godine. Dakle također pozitivna kretanja koja iznimno imaju utjecaj na buduće razdoblje. Prerađivačka industrija je rasla po stopi od negdje 6 i po, 6,6% a kad znamo da prerađivačka industrija u strukturi čini gotovo 80% hrvatske industrije onda takva stopa porasta je od, iznimno značajna kroz sve elemente na koje ona utječe na bruto nacionalni dohodak. Trgovina na malo imala je vrlo interesantno par podataka jer sve podatke ne možemo iznijeti, ali porast i u trgovini na malo bez obzira na određeno usporavanje ali ipak porast međutim karakteristično da kroz ovu, ističem posebno kroz ove elemente da i dalje raste potražnja stanovništva odnosno krediti stanovništva koje ćemo vidjeti kroz monetarnu politiku ali dakle i potražnja stanovništva kroz takva sredstva koja se povećavaju posebno kroz kredite stanovništva, krediti koji se posebno izdvajaju u stanogradnji što znači i porast u tom sektoru stanogradnja. Ali interesantno kad smo lani raspravljali o trošarinama onda smo itekako značajno upozoravali da će trošarine utjecati na smanjenje broja odnosno prometa automobila a svi pokazatelji za prethodnu godinu ukazuju na značajan porast prodaje automobila a znamo da su svi uvozni. Prema tome i oni kroz uvoz utječu negativno na domaće gospodarstvo. Naravno da se to ne može ograničiti, ali evo pokazatelj da po stopi od gotovo 15% i ta potrošnja raste. Uz nju vezano goriva i maziva također najveći utjecaj porasta u trgovini na malo što jednako tako kroz uvoz, kroz njih opet djeluje negativno na naše tržište. Na sreću negativna bilanca roba imamo kroz izravnanje koliko toliko kroz pozitivnu bilancu usluga posebice u turizmu i stopa od nekih 9% jer gotovo 6 milijardi EUR-a značajno utječe na izravnanje ili ublažavanje takvih odnosa. Zaposlenost i plaće već sam kazao zaposlenost ipak je u, ili nezaposlenost bila najniža u zadnjih 6 godina a plaće mada su imale relativno blagi porast imaju također pozitivni utjecaj. U ino dugu ističem 3, posebno 3 značajna pokazatelja da ja bih rekao radi se svake godine o regresivnom, degresivnom rastu zapravo, ispričavam se. Zašto? Prvo zato što je stopa inozemnog duga u 2003. godini bila 32%. Indeks. U 2004. 15% dakle prepolovljena, ali i dalje rast od 15%. I u ovoj izvještajnoj godine 12 cijelih čini mi se 11,2%, opet znači manji u odnosu na 2004. ali je bio porast od 12%. Prema tome pozitivne tendencije u tom sektoru. U robnoj razmjeni imamo posebno i izvoz roba, porast izvoza roba međutim na njega utječe, itekako utječe sezonski utjecaj isporuke brodova pa se brodovi kao trajna potrošna dobra onda promatraju u dva razdoblja tako da taj srednji utjecaj možemo mjeriti tek u idućoj godini. Brodogradnja utječe kroz onaj dio također izvoza, povremenog izvoza koje imamo prema drugim zemljama, ali posebno kroz izvoz koji imamo u prošloj godini, jer se je radilo o smanjenom broju isporuka brodova za tu godinu. Inflacija u kretanju već sam kazao stabilnom kretanju. Na tom stabilnom kretanju dijelom je utjecala i uvezena inflacija i to kroz rast cijena nafte i proizvodnih cijena u euro zoni, kao i blagu deprecijaciju kune u odnosu dolar. A kroz domaća kretanja, pozitivni utjecaj je imala aprecijacija kune u odnosu na euro i umjereni rast plaća i domaće potražnje, rast proizvodnosti je zabilježen u prethodnoj godini također, što veseli isto tako, smanjenje cijene, proizvođačkih cijena roba široke potrošnje i znatna snažna konkurencija mada ona utječe i negativno kroz ograničavanje malih trgovaca. Snažna konkurencija u trgovini na malo također je imala određenog utjecaja na kretanje cijena i inflacije. Na negativni utjecaj na rast cijena u prethodnoj godini imala je posebno nafta ali i meso u onoj pogotovo prvoj fazi godine. Zatim nešto odjeća i obuća, struja i što je najvažnije, komunalija koja stalno pokazuje tendenciju rasta, a naravno one su izvan regulative Vlade ili bilo kog drugog, prema tome one su u domeni lokalne samouprave i time značajno utječu na rast cijena u maloprodaji. Evo, to su kretanja koja značajno obilježavaju prethodne godine, prethodnu godinu. Sve mjere monetarne politike koja je HNB poduzimala u prethodnoj godini uglavnom su dale pozitivne učinke, ali još uvijek nije ograničen rast ili porast zaduženja banaka u inozemstvu, i sve one posljedice koje iz toga proizlaze na domaćem tržištu. Posebno ističemo da najbrže raste zaduženje stanovništva, zatim privreda i ostali, jer i tu se ne može administrativno utjecati i najmanji rast zaduženja u inozemstvu ima država. To su isto tako značajne činjenice i pokazatelji gospodarstva u prethodnoj godini. Država bilježi najnižu stopu, ali već sam istakao stanovništvo prednjači dalje i kažu da smo udvostručili svoj dug. I to je za upitati kako kroz jamstva i socijalnu nesigurnost dalje stanovništvo može ulaziti u tako nesigurnu zonu zaduženja. Ali činjenica je da ta tendencija raste i dalje a da niti Vlada niti država kroz monetarnu politiku ne mogu bitnije utjecati na taj sektor. Rastu i depoziti ali oni značajno nisu alikvotno zastupljeni u izvorima financiranja. Kroz tržište novca samo jednom rečenicom, da kroz sve ove mjere koje su postignute, poduzete u prošloj godini postignuta je visoka likvidnost, naročito u bankarskom sektoru, što onda analogno proizvodi likvidnost u ostalim područjima. Evo, na kraju kroz izvršenja Državnog proračuna ističem samo 3 činjenice. Da je posebno poboljšano upravljanje javnim dugom, da je posebno sad vidljiva transparentnost u Državnom proračunu i da je izvršena solidna fiskalna prilagodba, da su prihodi, a isto prihodi, primici, rashodi, izdaci isto tako izvršeni negdje u planiranim okvirima, da su nešto veći nego u prethodnoj godini, da su stabilne tendencije u tom području. Evo samo jedan mali podatak da najveći recimo karakterističan, da je najveće prihode čine socijalne prihode, poznato je iz čega. Isto kod rashoda da su u tom području najveći rashodi jer smo se opredijelili na tu socijalnu osjetljivost u prethodnoj godini. Malo šale ili digresija da je, su opale trošarine na pivo i luksuzne proizvode. Očito ili se manje troše ili nešto drugo pa tamo vidimo i kava i još neki mali na koje pokazuju neke negativne tendencije kako bi se moglo kazati .u okviru toga. Tako da u okviru Proračuna postignuta je isto tako određena stabilnost i da na kraju kroz izvanproračunske fondove ističem da je deficit tih fondova u prethodnoj godini manji za gotovo 1,5 milijardi kuna u odnosu na prethodnu godinu, što također pokazuje određena pozitivna kretanja i na ovom sektoru. To su sve razlozi bezbroj pokazatelja i podataka, razlozi za koje mi u klubu HDZ-a još jednom držimo da je ovo jedna stabilna godina i solidna godina kao još bolji solidan temelj za gospodarstvo u ovoj godini. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HNS-a, poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Najprije jedna metodološka napomena, ja mislim da se ovdje u Hrvatskom saboru u 15 godina nikada nije pojavio isti dokument, isto strukturiran dokument da bi mogli lijepo pratiti što se zapravo događa sa proračunom. Uvijek su nekakve transformacije, nekakve nove metodologije. Tako da uz svu najbolju volju morate uzeti tri ili četiri dokumenta da bi uopće mogli znati što se događa u Proračunu. To je naravno i plod vjerojatno i nekih novih metoda, ali bojim se da tu ima dosta i voluntarizma pojedinih ministara, pomoćnika ministara. Tako da je gotovo nemoguće pratiti što se u proračunu događa. Osim možda na ovoj makroekonomskoj razini, makrofinancijskoj razini. Kad pokušate ući u pojedini segment proračuna, a što je naravno jednako važno, onda gotovo da ne možete bez pozivanja na "Narodne novine" od prije pola godine itd. uopće vidjeti šta se u tom proračunu zapravo događa. Što se ovih makroekonomskih odnosa tiče, Klub zastupnika HNS-a je bio protiv rebalansa proračuna, pa će iz istih razloga zato što taj proračun je čini mi se u tom dijelu bio dobro izvršen, biti i protiv izvršenja toga proračuna. A protiv rebalansa proračuna prošle godine, mislim da je to bilo u lipnju ili u srpnju mjesecu bili smo zato što smo bili protiv povećanja potrošnje i protiv smanjivanja investicija. Rebalansom proračuna iz mjeseca srpnja prošle godine došlo je do povećanja plaća u iznosima od 346 milijuna kuna, naknade građanima za 500 i nešto milijuna kuna, a smanjeni su materijalni rashodi, financijski rashodi, subvencije. Pogotovo subvencije u poljoprivredi. To znači da je zapravo razvojna komponenta bila oslabljena, a komponenta potrošnje pojačana. I čini se da je u tom dijelu ovaj proračun dobro izvršen. Za nas je naravno to loše jer smatramo da ta koncepcija nije bila dobra, da je taj rebalans proračuna zapravo bio štetan. On je bio nužan, to je dakle bio plod naših financija, ali nije dobro da smo ušli u tu tendenciju razvoja. Govoreći o ovome proračunu moram još jedanput iskazati svoje nezadovoljstvo time da zapravo mi ovdje nemamo temeljne podatke o stavkama koje je usvojio Hrvatski sabor. Mi smo omogućili ministru financija, odnosno Ministarstvu financija da u okviru nekakvog, ja ću ga zvati tehnički rebalans mijenja stavke tako da vi ne možete točno znati zapravo koji proračun je, odnosno rebalans proračuna, a to je onda proračun usvojio u Hrvatski sabor u mjesecu srpnju prošle godine. Vi morate pogledati "Narodne novine" da bi mogli znati kako je bila planirana neka stavka jer ne samo da je Ministarstvo financija mijenjalo tu stavku, nego uopće ne navodi onu stavku koju je usvojio Hrvatski sabor. Ja ću za to dati nekoliko primjera. U Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa za osnovnoškolsko obrazovanje bilo je planirano prošle godine 29 milijuna kuna, to je na stranici 224 ovoga našega proračuna, onda je rebalansom to smanjeno na 23 milijuna kuna, ali vi to ne možete vidjeti. U ovom proračunu samo piše da je plan za 2005. godinu bio 13 milijuna kuna. To da je bilo 29 milijuna kuna planirano, da je Sabor u srpnju mjesecu donio odluku da je to 23 milijuna kuna to se iz ovog dokumenta ne vidi, vi morate posegnuti u "Narodne novine" da bi vidjeli da je taj ukupni trošak smanjen u odnosu na proračun za 2005. godinu onaj prije rebalansa za više od 50%. Mislim da to nije u redu, a mislim da Ministarstvo financija i ne smije imati te ovlasti da to te mjere mijenja tako važne stavke i u tom iznosu stavke proračuna, ako ih već mijenja onda mora navesti koji je to bio rebalansirani proračun koji je usvojio Hrvatski sabor jer samo to je proračun Republike Hrvatske. Ono što Vlada mijenja, a to nije više proračun, to je tehnički rebalans proračuna koji je usvojio Hrvatski sabor. Jedan drugi primjer projekt reforme obrazovanja isto Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa bilo je planirano 3 i pol milijuna kuna, smanjeno je na 2,7 milijuna kuna, govorim o približnim brojkama, a ovdje se u ovom dokumentu navodi kao proračun za 2005. godinu 433 tisuće, gotovo 10 puta manji iznos nego što ga je Sabor bio usvojio krajem 2004. godine i za jedno pet, šest puta manje nego što ga je Sabor rebalansom usvojio u srpnju, ali vi tu informaciju ovdje ne možete dobiti. Mislim da to nije dobro, na takav način se vrlo teško mogu pratiti vrlo važni segmenti. Gospodin Prtenjača i gospodin ministar Šuker su govorili o makroekonomskim pokazateljima. Naravno da je to važno, ali ponekad je vrlo važno pratiti što se to događa precizno u pojedinim segmentima specijalno u ovom segmentu obrazovanja za koji se tako zauzimamo. Dakle, to su razlozi zbog kojih smatramo da takvi proračuna ne bi trebali doći ovdje u Hrvatski sabor, da bi oni trebali biti što je moguće sličniji onim proračunima koje smo usvojili, da se može dobro pratiti što se u međuvremenu dogodilo, koja stavka je realizirana, zašto neka stavka nije realizirana da se iz toga vidi i pojedina politika, politika obrazovanja, a ne samo nekakva makroekonomska politika koja je važna naravno, ali ne može se steći dojam o njenoj važnosti ako se ne zna kakove su realizacije svih ostalih politika, a proračun je naravno obuhvaća sve politike koje provodi Vlade Republike Hrvatske, odnosno koji je usvojio Hrvatski sabor. I samo još nekoliko napomena koje se tiču ovoga proračuna. Ja ću napomenuti da je većina stavki ostvarena ovdje sa 100%. Apsolutno je nemoguće da plaće koje se planiraju u iznosu od 18 milijuna kuna budu ostvarene sa 100%. U jednu kunu su ostvarene te plaće. Što to znači? To znači da je to negdje naštiman podatak, jer ako je netko otišao u mirovinu ranije, ako je netko otišao na bolovanje samo jedini čovjek to više ne može biti ostvareno sa jednom jedinom kunom, a ovdje imate pola stavki koje su ostvarene sa 100%. To nije dobar način prezentacije proračuna, ja ne mislim da je to veliki promašaj ako nije veliko pomicanje podataka kao što je u ovim slučajevima koje sam spominjao, ali bilo bi dobro da imamo i temeljne podatke koje je usvojio Hrvatski sabor da bi to dakle mogli bolje pratiti. I samo dvije posebne napomene. Vrlo je važno ovdje vidjeti da su protestirana jamstva aktivirana u iznosu većem od 411 milijuna kuna. To je veliki novac, a samo je 56 milijuna kuna naplaćen od tih protestiranih jamstava vjerojatno iz nekih prethodnih godina, prema tome radi se o vrlo ozbiljnoj stvari i govori naravno o tome da treba biti vrlo oprezan kada se izdaju jamstva i ove godine, odnosno godine 2005., godine izdano je jamstava negdje oko 7 milijardi kuna, ali 411 milijuna kuna došlo je protestiranih jamstava na naplatu, prema tome to nije nimalo šala, to je veliki iznos i može se itekako ozbiljno možemo se zamisliti nad tim iznosom protestiranih jamstava jer u principu protiv tih protestiranih jamstava ne možemo učiniti, to su poduzeća koja su ionako ovisna o državi, koja imaju ozbiljne socijalne reperkusije, prema tome ništa tu ne možemo učiniti. Prema tome, moramo itekako dobro paziti na to da ta jamstva koja kad ih izdajemo izdajemo što je moguće restriktivnije da nam se ne bi dogodilo da ta protestirana jamstva rastu. I na kraju još jedna napomena koja se tiče Ministarstva obrane. Ako uz redovite plaće koje su ovdje prikazane dodate još nadoknade za plaće, a to je isto sastavni dio onoga novca koji se računa kao trošak za plaće onda dobijete podatak da je 74% proračuna Ministarstva obrane utrošeno na plaće djelatnika. Ponavljam, to sam više puta govorio ovdje ako netko nešto zna o sustavu obrane onda zna ako su troškovi 70% za plaće nema govora o tome da je sustav dobro komponiran i zna se da u tom slučaju ne može biti ni govora o nekakvom dobrom održavanju, o kvalitetnoj obuci, a da ne govorim o opremanju i modernizaciji oružanih snaga. To je naravno slučaj i sa ostalim sustavima. I u Ministarstvu unutarnjih poslova plaće čine gotovo 80% svih troškova, prema tome i za Ministarstvo unutarnjih poslova vrijede sve te napomene, to govori da su naši sustavi loše strukturirani, da se još uvijek najveći dio novca troši na plaće, a na ono što je modernizacija, što je kvaliteta djelovanja bilo kojih od tih sustava to se tiče naravno i sustava zdravstva na neki način, možda ne u tim postotnim iznosima, onda se troši naravno puno manje, prema tome to su sve razlozi zašto Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke neće podržati ovaj proračun. Hvala lijepa. Ovaj obračun proračuna. Hvala lijepa.
Hvala. Klub SDP-a poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege! Analiza godišnjeg obračuna Državnog proračuna za 2005. dokument je koji zaista politički različito možemo komentirati. Očekivati je da pozicija na vlasti promovira Vladu, promovira rezultate koje je Vlada ostvarila u prošloj godini, pogotovo na makro-ekonomskom planu, ocjenjuje i uspjehe gospodarskog rada i na neki način razvoj a i socijalnu politiku. Opozicija ukoliko je taj dokument izrađen i pokazuje da nema tih rezultata, da nema razvoja, da nema kvalitetne socijalne politike koristi za oštru kritiku Vlade. Pa vidite, 20 sati koliko je sada pokazuje da očito pozicija nema razliku razloga za slavlje, razloga za isticanje svojih uspjeha pa je zato ta tema koja po meni čak važnija od proračuna stavljena u 20 sati. I istina, mi u opoziciji iskoristit ćemo priliku da vrlo oštro kritički govorimo o 2005. i rezultatima Vlade Republike Hrvatske, neovisno što je ovako kasno. Ali vidite, ovo odabrano vrijeme jer mi ćemo o istim podacima govoriti na različite načine govori čiji su podaci pravilno čitani i tko pravilno čita iste podatke. Pa vidite, da bi bili što konkretniji, razumljivi jer nama je u opoziciji važno da nas i vi kolege i kolegice iz pozicije razumijete, bit ćemo što jasniji sa malo brojaka, ne puno kao naš ministar da bi na neki način mogli pratiti naše zaključke, naše stavove, pa ja bih rekao i naše poruke. Vidite, gospodarski program Vlade Republike Hrvatske istaknut je u memorandumu o ekonomskoj i financijskoj politici koja je upućena u MMF-u i jasno stoji na prvom mjestu smanjenje eksterne ranjivosti Republike Hrvatske. Nismo čuli odgovor da li je to učinjeno. Jasno je rečeno da fiskalna politika je u funkciji smanjenja i deficita proračuna, smanjenja potrošnje, zaustavljanje rasta mase plaća, zaustavljanja gubitaka uz rast. Nismo čuli odgovore na upravo te rezultate fiskalne politike. Isto tako je rečeno da se mora osigurati u makro-ekonomskim okruženjima bitka za konkurentnost gospodarstva Republike Hrvatske, ubrzati privatizacijske procese, osigurati dugoročnu održivost mirovinskog sustava, sve to piše u tom dokument i naravno provedbu strukturnih reforma. Pa vidite, najprije ćemo dati svoju ocjenu. Klub SDP-a zaključuje da Vlada Republike Hrvatske od navedenih gospodarskih ciljeva u memorandumu koji je ona izdala ni u drugoj godini svog mandata nije ostvarila niti jedan cilj a što ukazuje na neuspjeh Vlade Republike Hrvatske i u 2005. godini. Dapače, taj rezultat neuspješnosti Vlade Republike Hrvatske Klub SDP-a želi pojačati i sa enormnim državnim proračunom u 2005. godini koji je prošao 103 milijarde kuna a izostali su navedeni ciljevi. Pa mi možemo zaključiti da taj neupsjeh sada generira povećanu ranjivost eksternu Republike Hrvatske, neostvarenje i odgovornost za neostvarenje deficita proračuna odnosno smanjenje deficita, smanjenje potrošnje, gubitaka u zdravstvu. Ocjenjujemo da je Vlada zbog svoje neuspješnosti pogoršala poziciju gospodarstva u borbi za konkuretnost hrvatskog gospodarstva, da ugrožava dugoročnu održivost mirovinskog sustava i da osiromašuje građane Hrvatske, pa sada želimo to i obrazložiti. Zašto Klub SDP-a smatra da je povećanje eksterne ranjivosti Hrvatske rezultat rada Vlade u 2005. godini. Broj jedan, povećan je vanjski dug Republike Hrvatske na 25,5 milijardi eura ili 82,5% bruto društvenog proizvoda što je za 2,3% više od 2004. Znači, ne uspoređujemo se sa bivšom Vladom. Više nego 2004. godine. Isto tako, nepovoljniji je odnos ino duga i izvoza roba. Jednostavno, ino dug je sa 160 porastao na 167% izvoza robe a ti negativni trendovi primijećeni su i u 2006. godini, znači neuspjeh u zaustavljanju duga. Deficit na tekućem računu plaćen je prema inozemstvu u 2005. godini iznosi preko 2 milijarde eura ili 6,3% bruto društvenog proizvoda i to je rezultat pogotovo na računu roba jer je jednostavno daleko veći uvoz nego li izvoz. I naravno, ono što smo i govorili 2004. podbačaj u izvozu brodogradnje od preko 40% ako uspoređujemo na 2004. što znači da rezultat enormnog izvoza brodogradnje u 2004. nije proizvodnja brodogradnje u 2004., i naravno povećavanje uvoza nafte i naftnih derivata ali ne samo zbog rasta cijena nafte nego i zbog toga što najveći uvoznik derivata u prošloj godini INA koja se ne bavi više proizvodnjom nego uvozom derivata koji su daleko skuplji nego nafta. Jedno i drugo pokazuje da je porasla eksterna ranjivost Republike Hrvatske. Zašto Klub SDP-a smatra da Vlada nije uspjela u fiskalnoj politici ostvariti smanjenje deficita? Čuli smo podatak, 4,1% deficita po modificiranoj metodi a sad mi samo želimo vrlo jasno staviti pred svih vas. U tome ne vidite 6 milijardi neplaćenih računa u zdravstvu i deficita zdravstva nigdje. Čak se pokušava reći to su problem županijske bolnice, ali i deficiti županijskih proračuna su ti koji se ubrajaju također u deficite Republike Hrvatske. Pa ako skrivaju županijske bolnice to je opet deficit koji je trebao biti prikazan. Zatim imamo neplaćene obveze prema građevinarima jer nisu smjeli izdati ni račune za kraj godine, neplaćene obaveze Hrvatskih željeznica, neplaćene poticaje prema poljoprivrednicima, nismo ih platili nego tek u travnju, nisu prikazani u deficitu. Neplaćene obveze po županijama koje su evidentne. Čak je jučer to ili prekjučer premijer Sanader raspravljao sa županima a posebno primjera Požeško-Slavonske županije. Prema tome što mi velimo? Je 4,1, je modificiran ali ni jednih ovih podataka nema unutra. Ni jednih ovih podataka, veći je deficit. Veći je deficit. Nije ostvaren cilj. Nije. Neću govoriti da je trebao biti 3,7. Po memorandumu. Prema tome nije problem samo deficita koji je nerealno pokazan nego je problem i uzroka nelikvidnosti koji je prisutan u Republici Hrvatskoj. Zatim imamo problem smanjenje potrošnje proračuna. Svi podaci, čak i analize Narodne banke govore o 2005. godini kao o godini u kojoj ponovo raste potrošnja u proračunu za razliku recimo od 2004. godine kad nije rasla. Jedan od problema je i masa plaća. I jasno se naznačuje da masa plaća raste zbog povećanja broja zaposlenih u javnim službama. I naravno ono što je vrlo važno istaknuti povećanje domaćeg zaduženja jer jednostavno ovakav proračun nije u mogućnosti tu potrošnju servisirati i … [[Govornik se ne razumije.]] Zašto Klub SDP-a smatra da je pogoršan položaj hrvatskog gospodarstva u bitci za konkurente? Ocjenjujemo pored onih općih ocjena nema strukturnih reformi, nedovoljna su ulaganja u modernizaciju i možemo pogledati koliko se u Proračunu ulaže u subvencije. Zatim hvalimo se industrijskim rastom ali da li smo uopće večeras čuli podatak da je najveći rast zaliha. 11% na godišnjoj razini. Što to znači? Je, je, proizvodnja. Proizvodnja, zašto? Za zalihe? A što znače zalihe? Opet nelikvidnost. Opet nelikvidnost. Ne proizvodimo za tržište jer stoji na zalihama. Prema tome tu se vidi problem konkurentnosti Hrvatske. Zatim nećemo reći da smo u prošloj godini opteretili hrvatsko gospodarstvo i … [[Govornik se ne razumije.]] politikom. Rokovi povrata pretplate PDV-a su se promijenili. Povećane su neke trošarine, a o izostanku politike cijene naftnih derivata gdje se trebalo boriti za cijenu … [[Govornik se ne razumije.]] ako se želi osigurati konkurentnost hrvatskog gospodarstva i jeftinije cijene hrvatskog gospodarstva nećemo ni govoriti jer je to bila tema oko kojem smo se dosta dugo raspravljali. I naravno sve je to razlog da Hrvatska po konkurentnosti zauzima vrlo, vrlo niske, ja bih rekao posljednje pozicije na ljestvicama mnogih neovisnih institucija u svijetu. Evo izostavljam korupcijske afere jer nemam vremena. Zašto Klub SDP-a smatra da je destabiliziran i mirovinski sustav u Republici Hrvatskoj? Pa vidite, pojava povremenih zakašnjenja u isplati mirovina. Ajde, sankcionirano smjenjivanjem direktora. Prosječna mirovina koja je iznosila 45,6% prosječne plaće u 2003. danas se spustila na 40,2% prosječne plaće. A nažalost pojedini novi umirovljenici odlaze i sa 36% prosječne plaće u mirovinu. Sadašnji radnici štede za svoju mirovinu i uplaćuju samo 5 indeksnih poena doprinosa za obvezni mirovinski stup. Ako to preračunamo vrlo mizerna i neodrživa prosječna mirovina budućih umirovljenika. Da li smo povećali indeksne poene s doprinosa, izvinjavam se, doprinosa za obvezni mirovinski stup u ove dvije evo 2006., trećoj godini za postojeće razdoblje? Nismo. Nismo proveli daljnju reformu koja bi značila sigurnost budućih umirovljenika. Sve to znači da možemo zaključiti potpuno destabiliziran mirovinski sustav. I generacijske solidarnosti, ali nažalost i budućih koji rade za svoje mirovine. Zašto Klub SDP-a smatra da ovakva proračunska politika osiromašuje građane Republike Hrvatske? Karakteristika 2005. je ubrzana inflacija potrošačkih cijena. U 2005. zabilježili smo 3,3% potrošačke, indeks potrošačkih cijena. A 3,1 temeljne inflacije iz razloga što je cijena industrijskih proizvoda po 2005. nešto pala. Na ubrzanje inflacije potrošačkih cijena posebno je imao rast cijena prehrane, odjeće i obuće. A sve zbog rasta cijena nafte. Opet pogrešna politika u 2005. Vlade Republike Hrvatske prema cijeni diesela. Usporavanje rasta indeksa proizvođačkih cijena pridonijelo je manja potražnja za hrvatskim robama i vrlo spori ili blagi rast plaća. Ili bolje rečeno u 2005. svega rast realne plaće od 1,7% ili nikad nezabilježen tako niski rast plaća od 1977. godine. Što to znači? Teži život radnika ali i umirovljenika koji imaju svega 40% takve prosječne plaće. To je razlog da Klub SDP-a smatra da veći ino dug Republike Hrvatske posebno s povećanim dugovanjima Vlade Republike Hrvatske u kunskim obvezama, povećanje deficita na tekućem računu plaćena sa inozemstvom čak i s karakteristikama neplaćenih obveza proračunskih korisnika a u isto vrijeme osiromašenje radnika i umirovljenika glavne su karakteristike rada Vlade Republike Hrvatske u 2005. i to je razlog da joj SDP ne može dati prolaznu ocjenu. I ističemo, nemam vremena za dodatno obrazložiti da ključni nedostatak i u postavljanju ciljeva je što Vlada nije definirala višu stopu gospodarskog rasta. Po prvi puta naš premijer spominje gospodarski rast od 6% za buduće generacije a zaboravljajući pri tom da posljednje dvije godine su daleko od tog očekivanog rasta pa je to razlog da i broj nezaposlenih u prošloj godini nažalost ostao je na 308 tisuća. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Štovani kolega zastupnik je iznio nekoliko vrlo neugodnih netočnosti kao na primjer pozicija nema razloga za slavlje. Gospodin ministar nije ovdje slavio. On je samo prikazao jedan vrlo solidan proračun koji je i zanatski dobro složen i prikazan. U kojem se vidi i jasno proizlazi da su iz poreza proračun više napunili za 5 milijardi i 200 milijuna kuna, da su iz trošarina od 14 do 6% porasle trošarine, da je gospodarski rast bio ne na teret povećanja novog zaduženja kao u mandatu kolege zastupnika, nego u smanjenje dinamike zaduženja vanjskog, ali povećanja gospodarskog rasta na temelju povećanja industrijske proizvodnje. Podatak o zalihama ovdje se naravno ne može uzeti u obzir jer je industrijska proizvodnja ostvarena, a u vremenskoj dinamici će ona biti naravno i realizirana na tržištu. Također je netočno da je loš deficit od 4,1% jer je naslijeđen bio od 6,7%. Kao što je netočno da se u njemu ne nalazi dug od 4 i pol milijarde kuna duga u zdravstvu. U njemu se nalazi vraćen dug o 7 milijardi 300 milijuna kuna koji smo naslijedili. Dakle, sve te netočnosti kad zbrojimo možemo reći da je ovo proračun koji je primjeren za ovo razdoblje, da treba čestitati Vladi i ministarstvu … [[Govornik se ne razumije.]]
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, kolega je, kolega Linić je netočno izjavio da zapravo iz ovog proračuna se može vidjeti da su osiromašili građani Republike Hrvatske. Ja ću vam samo pročitati ovdje. Ukupni kunski štedni oročeni depoziti kod poslovnih banaka u 2005. godini povećani su za 5,5 milijardi kuna ili 4,5%. Najveći doprinos tom povećanju došao je od strane depozita stanovništva koji su povećani za 4,1 milijardu kuna, s tim da bogati naši stanovnici ne štede u bankama, to budite uvjereni. Dalje, netočno je da će, da biodizel može u skoro vrijeme stabilizirati tržište nafte jer on je samo u trgovina i u razvijenim zemljama. Možda samo, kolega je možda mislio u žaru borbe na vjetrenjače. Jer njegovo izlaganje je više ličilo borbi s vjetrenjačama.
Ministar financija, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa vrlo je interesantno slušati rasprave ljudi koji ne prihvaćaju argumente. Ni jedna od ovih kritika nije bila popraćena niti s jednim argumentom. Gospodinu zastupniku Radošu bih rekao da je metodologija izrade proračuna potpuno identična metodologiji kad ste vi bili ministar u Vladi, ništa se nije promijenilo. Nije mi jasno kako možete reći da su smanjene subvencije u poljoprivredi ako su one 7,8% veće. Također, dobit ćete nalaz Državne revizije pa ćete vidjeti da je 2003. godine preraspodijeljeno 3,4 milijarde kuna, a u 2005. godini samo milijardu i 700, a to je ono različitost o kojem govorite. No, vrlo interesantna je bila opservacija uvaženog zastupnika Linića na izvršenje proračuna. Ali bih vas podsjetio, ja sam bio stjecajem okolnosti zastupnik u prošlom mandatu i o izvršenju proračuna sam raspravljao u 12 sati navečer. A također bih vas podsjetio da niste imali hrabrosti izvršenje proračuna za prvih šest mjeseci 2003. godine date Saboru na raspravljanje, nego se na izbore otišlo bez izvješća o izvršenju proračuna za prvih 6 mjeseci 2003. godine. Što se tiče smanjenja ekstremne ranjivosti. Ima nešto što je istina što vi ne možete pobiti pa možete pričati što god hoćete, a to je da je Vlada Republike Hrvatske smanjila vanjski dug što se tiče središnje države u 2005. za 206 milijuna, 205 milijuna eura. O tome da danas govorite da bi Vlada trebala kontrolirati zaduženje hrvatskih banaka, da bi Vlada trebala kontrolirati zaduženje hrvatskih građana, o tome da danas govorite da hrvatski građani ne bi trebali kupovati nove automobile ili nešto slično, to je stvar vaše politike. Ova Vlada se toj politici ne može prilagoditi. Međutim, zaboravili ste da je vanjski dug Republike Hrvatske u zadnjoj godini vaše vladavine porastao za 31,6%. I ovoje dijagram rasta vanjskog duga. A prošle godine je porast od 12,1%. Također je vrlo bitno pogledati rast javnog duga i prihoda od privatizacije. Ovo je rast vanjskog duga, ovo su prihodi od privatizacije. Koliko bi vanjski dug bio gospodine zastupniče da niste imali 15 milijardi prihoda od privatizacije koje ste utrošili u pokrivanje deficita? A to ste sve zaboravili. Jer prihodi od privatizacije su vam bili ovako 7, 10, 13 milijardi kuna za 3 i pol godine, 4 godine vaše vladavine i ovo vam je kad pogledate rast vanjskog duga i prihodi od privatizacije. Znači da niste utrošena sredstva koja su vam ostala od bivše Vlade, od privatizacije Privredne banke Zagreb da niste sredstva od druge faze privatizacije Hrvatskog telekoma i da niste sredstva od privatizacije INA-e utrošili u financiranje deficita vanjski dug Republike Hrvatske bi bio danas 2 milijarde eura veći samo što se tiče središnje države. I to je istina. I to je istina. A mi smo taj vanjski dug uspjeli smanjiti. A isto tako deficit se može financirati iz samo dva izvora, ili novim zaduživanjem ili prodajom imovine. Fiskalna, vi tvrdite da ova Vlada nije učinila fiskalnu prilagodbu. Ja sam rekao da gospodine zastupniče, gospodo, dame i zastupnici nema skrivenih neplaćenih prihoda. To što ste vi rekli u zdravstvu gospodine zastupniče vi ste poslali dokumenat Međunarodni monetarni fond kao potpredsjednik Vlade ste ga potpisali tada da nema … [[Govornik se ne razumije.]] da nema … [[Govornik se ne razumije.]] uopće na kraju 2003. godine. A … [[Govornik se ne razumije.]] u zdravstvu su bili milijardu kuna. Dakle milijardu kuna dospjeli a neplaćen ih računa uz tri i pol milijarde kuna računa kojima nije bilo dospijeće. I to je bila istina. Ne možete govoriti o HŽ-u. Govorim to ponovo jer to stalno imputirate. Hrvatske željeznice nisu sastavni dio konsolidiranog proračuna hrvatske države. I ne možete govoriti o neplaćenim računima Hrvatskih željeznica da je to problem hrvatskog proračuna. Zato što je ovaj Sabor donio odluku da Hrvatske željeznice iz državnog proračuna mogu dobiti 2 milijarde 900 milijuna kuna. Toliko su dobile i s time se pokrivaju. I ne možete govoriti da je deficit Hrvatskih željeznica deficit državnog proračuna. Također kad bude interpelacija o Požegi, jer vi ste je spomenuli, onda ćete vidjeti po kojoj to stručnoj metodologiji su došla 342 milijuna. Danas nam niti Državna revizija ne radi dobro. I ne piše onako kako nama paše. Ali što se tiče ciljeva memoranduma MMF-a, sačekajmo 9. mjesec, bord MMF-a će najbolje dati odluku o tome da li su ti ciljevi ispunjeni ili ti ciljevi nisu ispunjeni. Stalno se govori o nelikvidnosti. Kojoj nelikvidnosti? Gdje je prisutna ta nelikvidnost? Tko to ne plaća? Nije istina. To naprosto nije istina. Gospođo Zgrebec, ostavili ste milijardu i pol. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite recite pa ja ću nastaviti nema problema, stignem ja. Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Gospodine Liniću, ostavili ste 800 milijuna neplaćenih poticaja kad ste otišli sa vlasti 2003. godine. Ostavili ste 800 milijuna neisplaćenih poticaja po zakonu kojeg ste vi usvojili te godine. 800 milijuna poticaja niste isplatili u poljoprivredu. Danas neka hrvatski poljoprivrednici kažu koliko im sa današnjim danom nije isplaćeno poticaja. Danas hrvatski poljoprivrednici točno znaju za koji poticaj i u kojem danu će dobiti poticaj, to je istina, a vi to naprosto niste mogli napraviti jer ste imali proračun takav kakav ste imali i nemam namjeru se dobacivati s vama iz klupa. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Koji protest na ulici?
Gospodo, molim vas. Ovaj oblik komunikacije. Nećemo ovako više. Lijepo razgovarati, saslušati. Malo vas je, nije malo vas.
Kašnjenje mirovina. Vi ste isplatu mirovina 8 dana ranije okvalificirali kao kašnjenje mirovina. To je naprosto genijalno. Što znači na hrvatskom financijskom tržištu 800 milijuna kuna osigurati 8 dana ranije to najbolje znaju oni koji se bave s financijama. Dakle, 8 dana ranije isplata mirovina je po vama kašnjenje. Vjerojatno ćete i sutrašnji početak isplate duga umirovljenicima isto okarakterizirati kao nešto što se nije dogodilo. Također gospodarski rast. Vi ste uz zaduženje od 14 milijardi dolara povećanje od dvije i pol godina samo jednu godinu imali gospodarski rast od 5,2%, a mi imamo kontinuirani. … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodine Liniću, to su vaši pokazatelji. Pokazalo se da ono što ste izvijestili nije bilo točno, pa prema tome nemamo razloga ni danas … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]]
Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Slažem se sa gospodinom Šukerom da je teško razgovarati kada se ne poštuju argumenti, ali netočan navod je u tome da je proračun koji je on prezentira Saboru rađen u vrijeme bivše Vlade. Prvi put se za vrijeme vašega ministrovanja dogodilo da brojke koje je usvojio Hrvatski sabor, ja sam vam naveo tad te dvije brojke, jedna se tiče osnovnoškolskog obrazovanja na stranici 224. Ona se uopće ne pojavljuje ovdje u tekstu ovoga dokumenta. To ste prvi puta vi uveli, ja u ostale elemente metodologije ne ulazim. I druga stvar koja se tiče subvencija, ja sam isto vrlo jasno rekao rebalansom proračuna prošle godine subvencije su smanjene za 253 milijuna kuna, samo u poljoprivredi 80 milijuna kuna, obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima 20 milijuna kuna, u govedarstvu 20 milijuna kuna, za trajne nasade 16 milijuna kuna i za navodnjavanje 16 milijuna kuna. Ja sam o tome govorio i to ja potvrđujem. Hvala.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Gospodine ministre, ispravljam netočni navod da nije vaša obveza ekstremnu ranjivost smanjiti i to kontrolom inozaduženja i bitke za smanjenje neravnoteže na tekućem računu platne bilance. To ste vi potpisali u dokumentu MMF-a. … [[Upadica se ne razumije.]] I jedno i drugo, i smanjenje zaduženja i smanjenje deficita na računu tekućeg. Prema tome, to je jedan neispravan. Drugo, na istoj ovoj sjednici imamo izvješće i Narodne banke. U tom izvješću na prvoj stranici piše: "Državni zavod za statistiku objavio je u ožujku 2006.", znači prije svega 3 mjeseca. Rast za 2002. i 2003. i to 5,6 i 5,3, a upravo ste utvrdili neistinu da smo i samo jednu godinu imali 5,2. Gospodine ministre, podatke Državnog zavoda za statistiku iz ožujka ovog mjeseca morate znati.
I poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Ja ću, nemojte mi oduzimati vrijeme. Ja ću ispraviti onaj dio ministrovog izlaganja gdje on kaže da nema neplaćenih obveza, a ja u rukama držim odgovor Vlade na moje postavljeno zastupničko pitanje. Kaže ovako: "Vlada Republike Hrvatske naglašava da su osigurana sredstva za 2005. godinu za isplatu svih poticaja u poljoprivrednoj proizvodnji 2005. godini bila nedostatna da se isplate u punom iznosu." Pa dalje, jer mi vrijeme odmiče, kaže: "U dogovoru sa Hrvatskim seljačkim savezom i Odborom poljoprivrednih udruga održanog 17. ožujka 2006. je dogovoreno da će sve isplate biti dakle do tog punog iznosa za 2005. godinu isplaćene do travnja, do 14. travnja 2006. godine." Toga nema u deficitu, mi ovdje ne znamo koliko je taj iznos. I da seljaci znaju zašto dobivaju poticaje, pa Vlada mi kaže da ne mogu uopće poslati po pravilniku rješenja o proizvodnji za koje dobivaju poticaje jer nema adekvatnu informatičku potporu. Vlada mi to kaže.
I četvrti ispravak, poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Samo ću ukazati na jedno. Gospodin ministar kaže da je smanjen vanjski dug države. To zapravo stalno govori, središnje države i to stalno govori i on i svi ostali. Ja čitam bilten "Narodne banke" Hrvatske zadnji broj 115 u kojem kaže u 12. mjesecu 2003. godine, dakle kad je Vlada preuzela kormilo države dug središnje države iznosio je 6 milijardi 6 stotina milijuna i 600 tisuća eura. Na kraju prošle godine, dakle u 12. mjesecu 2005. kad ovo izvješće datira vanjski dug središnje države je iznosio 7 milijardi 47 milijuna i 400 tisuća, a zadnji podatak o dugu u 2. mjesecu, sad je već na portalu i 3. mjesec govori o 6 milijardi 822 milijuna i ne znam što. Dakle, niti dug središnje države nije smanjen, a da ne govorimo o ukupnom dugu države koji više nitko ne može kontrolirati, na žalost.
Hvala. Sad idemo na pojedinačne rasprave. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Ovaj prijedlog godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu pokazuje da Vlada ima ozbiljnih problema sa prihvaćanjem realnosti, a bijegom od realnosti ne postižu se realni rezultati niti se može voditi jedna smislena racionalna politika. I tako evo samo proglašeno pokretači iz Hrvatske uz inflaciju obećanja ostvarili su deficit učinka, naravno zajedno sa svojim koalicijskim podizvođačima. Vaša samouvjerenost gospodine ministre sasvim je bez pokrića. Ponekad kada se suočimo s argumentima te samouvjerenosti nestaje ali onda na scenu nastupa bahatost u ponašanju. Nekompetentnost u upravljanju resursima je evidentna. Također na sceni je privilegirani položaj stranačkih podobnih na uštrb kvalitetnih i sposobnih, urušavanje zdravstvenog i mirovinskog sustava je na sceni uz smanjivanje socijalnih prava. Nažalost, neoboriva je činjenica da bruto društveni proizvodi danas iznosi, da on danas iznosi jedva 80% od onoga što je Hrvatska ostvarivala prije 16 godina i da je razina industrijske proizvodnje kojom se danas toliko hvalite na samo 60% tadašnje, dakle prije šesnaest godina. I zar stalna upozorenja koja dolaze sa svih strana upravo u tom jednom velikom jazu između uvoza i izvoza upravo i začuđujuće ne alarmiraju Vladu na vođenje jedne smislene ekonomske politike ali zato Vlada evo nakon dvije i pol godine, dvije godine i nekoliko mjeseci vlasti podastire javnosti strategijski okvir do 2013. godine a ne znamo što ćemo raditi danas, ne znamo što radimo, ne znamo što ćemo raditi sutra. Tom smislenom ekonomskom politikom trebala bi se povećati proizvodna zaposlenost, jačati industrijska proizvodnja i rast izvoza koji bi mogao nadmašivati i dvostruki rast bruto društvenog proizvoda. To bi trebao biti primarni cilj Vlade, naravno ne deklaratorno nego zaista i stvarno. Evo, ovdje navješćujete izvješće Međunarodnog monetarnog fonda tog neprijatelja kako ste ga u opozicijskim vremenima nazivali a nas sluge te međunarodne financijske institucije. A vidite, kad taj isti danas MMF govori odnosno svih ovih godina i navješta odnosno upozorava Hrvatsku, na kraju krajeva i takav je stand bax sklopljeni aranžman sa MMF-om još prije dvije godine koji izravno govori o smanjenju socijalnih prava kako mirovinskih tako i zdravstvenih. Vi govorite, ublažavate to hrvatskoj javnosti, govorite stalno da se ne radi o tome nego o nekakvom racionalnom trošenju sredstava. Mislim da je najblaže rečeno to neobziljno. Što kaže Europska banka za obnovu i razvoj i to prije samo nekoliko dana. Iako su jutros premijerove riječi bile pune socijalizma kojom je obdarivao jer nije znao odgovoriti na argumentirana pitanja i tvrdnje oporbe, dakle puna su usta bila socijalizma optužujući naravno oporbu, a vidite Europska banka za obnovu i razvoj govori da Hrvatska zaostaje u prihvaćanju kapitalizma čak i za Albanijom i za Makedonijom. U Hrvatskoj privatni poduzetnici ostvaruju manji udjel u BDP-u, dakle svega 60% nego je to prosjek u jugo-istočnoj Europi gdje iznosi 66%. Hrvatska je tako zaoštrila i druge makro-ekonomske razlike i to sve u trenutku dok je zemlja još uvijek jako ranjiva zbog velikog inozemnog duga. Industrijska proizvodnja vi ste hvalite da je povećana ali ona je manja za 2,9% u odnosu na isti mjesec prošle godine a izvozni trendovi pokazuju ponovo trend slabljenja u odnosu na uvoz. Izvoz je dakle kažete porastao. On je porastao za 1,3% ali je uvoz porastao za 4%. O tome šutite. Govorite o povećanju zaposlenosti ali zaposlenost se opet približava granici onih nesretnih 20% ali naravno tajite od javnosti zapošljavanje u državnoj administraciji što uz natječaj, što mimo natječaja ja evo već kao zastupnica dvije i pol godine ne mogu dobiti točan podatak koliko je novo uposlenih, koliko je to učinila ova vlast pa se pravite nevješti iznoseći podatke i dajući mi odgovor, tobože odgovor jer to nije odgovor koliko je ukupno zaposlenih u pojedinim ministarstvima. Nikako ne možemo dobiti podatak koliko je novo zaposlenih, pa ću ja to zanoviti uz podsjećanje Vlade na odredbe i kaznene odredbe koje slijeduju nakon nepoštivanja Zakona o pristupu informacijama. Zabilježena je i najviša stopa inflacije u posljednjih deset godina. Realno, plaće su smanjenje ili stagniraju. Naravno da je to normalno izazvalo nepovoljno raspoloženje velikog dijela stanovništva. To je sasvim razumljivo. Pad je poslovnih i gospodarskih aktivnosti. Usput, uvećan je dug središnje države o kojem su govorili moji kolege, naročito Slavko Linić govoreći u ime Kluba SDP-a istaknuvši rast unutarnjeg duga o kojem vi šutite. Treba li onda poseban komentar ovim kretanjima i nije li nerealno prikazivati trenutno gospodarsko stanje uspješnim. Za sve ovo vrijeme mandata ove vlasti izostala je jedna ozbiljna rasprava o ključnim gospodarskim pitanjima i kretanjima Hrvatske. Jedan od osnovnih medijskih eskapada u zadnje vrijeme same Vlade, naročito premijer jeste upravo samo hvala i rast bruto društvenog proizvoda od 4,3% do te mjere kako eto članovi Vlade vole reći da su se sami iznenadili. Dakle, taj postotak iznenadio je i samog premijera. Međutim, svi znamo da struktura rasta nije nimalo obećavajuća, ona se temelji na rekordnim prihodima i dobiti banaka, HT-a, INA-e i drugih monopolističkih poduzeća. Ta struktura nije proizvodna nego je uslužna a 2002. godine gospodarski rast bio je 5,6% a vi ste ga onda kritizirali kao niskim i neadekvatnim za uspješni razvitak i napredak Hrvatske. Uostalom, sam gospodarski rast ovaj od 4,3 kojim se vi tako hvalite nije na onoj razini kojom bi se zaista trebalo hvaliti, bar ne previše hvaliti. Evo, analitičar HYPO ALPE-ADRIA-BANK koji je sve više nego što bi se mogao reći jedno dosadno oporbeno zanovijetalo koji smatra upravo kako su učinci rasta BDP-a na gospodarstvo u zemlji i dalje značajno ograničeni upravo zbog visokog udjela uvoza ne samo kapitala nego i dobara i u investicijama. Vidite, da su ove gostujuće sjednice Vlade u kojima se govori o nekakvim fatazmagoričnim projektima u pojedinim županijama, dakle da su malo više radne a malo manje paradne onda ne bi molim vas u Listu hrvatskih poduzetnika bilo objavljeno kako je Hrvatska 59. na listi konkurentnosti koju objavljuje International Institut for menagment development iz Lozane gdje se se zemlja Hrvatska od 61 promatrane zemlje našla na 59. mjestu. Hrvatska je najbolje rangirana na 50. mjestu jer se nekoliko faktora dakle uzima u obzir s obzirom na infrastrukturu, dakle s obzirom na ono što se u najvećoj mjeri našli i zatekli od prošle Vlade. Ali kao slabost Hrvatske ističe se … [[Pljesak.]] Niste u cirkusu, to za svoje mjesto rezervirajte. Kao slabost Hrvatske ističe se neučinkovitost poslovnog sektora a prema tom kriteriju, vidite naša zemlja zauzima posljednje 61. mjesto. I vi gospodine ministre ovdje iskazujete samozadovoljstvo. Vi ćete vrlo brzo shvatiti da ovdje niste radi vlastitog samozadovoljstva i zadovoljenja nego radi zadovoljstva i potreba hrvatskih građana koji su vrlo, vrlo nezadovoljni [[Upadice se ne razumiju.]]
U 20.15 isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegica Ingrid Antičević je rekla sljedeće: nezaposlenost se primiče magičnoj granici od 20%. To je naprosto netočno. Točno je sljedeće da se ta granica odmiče i to polako ali sigurno od te, od magične granice od 20%, a vas ću podsjetiti da je nezaposlenost 2000. godine bila 21,1, 2001. 22%, 2002. 22,3%. A ona je danas 17,9%, drugim riječima trend opadanja nezaposlenosti je evidentan je od 2004. godine naovamo. Apsolutno niste u pravu, u krivu ste i čak ste bili u situaciji da ste se približili magičnoj granici od 400 tisuća nezaposlenih a mislim da je to bilo u 6. mjesecu, u 5. mjesecu 2002. godine.
Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. S obzirom da je kolega Linić u ime našeg Kluba elaborirao uglavnom većinu segmenata ja ću u vrlo jednom kratkom izlaganju pokušati reći još nekoliko riječi. Naime kad se donosi državni proračun onda je to zapravo u financijskom smislu iskaz realizacije politike Vlade u jednogodišnjem razdoblju, a kada govorimo o obračunu Proračuna onda je zapravo to i stvarna realizacija takve politike. Pa u tom smislu bi trebalo promatrati i ove materijale i u tom smislu ocjenjivati uspješnost Vlade u 2005. godini. Međutim ja bih na početku ukazala na dvije odredbe Zakona o izvršenju proračuna koje uporno se zastupnicima ne odnosno Vlada ne ostvaruje svoju obvezu. Naime zakonom je utvrđena i odgoda naplate poreza i doprinosa i u tom članku 39. se kaže pod točkom 5. da će Vlada uz polugodišnje i godišnje izvješće o izvršenju proračuna izvijestiti Hrvatski sabor o radnjama iz ovoga članka. ... [[Upadica se ne razumije.]] Takvih nemamo pa ako i nije bilo onda je trebalo napisati nije bilo, ali mi znamo da je bilo. Pa na primjer u «Kamenu Ingradu» je bilo i tako dalje. Zatim smo imali rebalans proračuna pa i izmjene Zakona o izvršenju proračuna gdje smo dodali novi članak 40.a gdje se kaže da će Vlada na prijedlog Ministarstva donijeti odluke o preraspodjeli sredstava za rashode poslovanja i za nabavu nefinancijske imovine u okviru u proračunu planiranih sredstava za rashode i u sljedećoj točci da će Vlada izvijestiti Sabor u roku od 15 dana od dana donošenja odluke iz stavka 1. ovoga članka. Ja uporno iz godine u godinu se borim s vjetrenjačama i kažem da to nije u redu, ali evo ja sam si dala truda pa sam iz Narodnih novina povadila koliko je takvih preraspodjela bilo o kojima Sabor u roku od 15 dana nije bio izvješćen pa nije izvješćen niti eto sada kad raspravljamo o Proračunu. Revizija je također rekla da to nije u redu, ali tko još vodi računa o tome što revizija piše? Međutim htjela bih podsjetiti eto na neke rasprave koje smo imali zadnjih evo 10, jedanaestu godinu koliko sam ja u Saboru pa ovisi s koje strane raspravljamo. Jel' smo u opoziciji ili poziciji. Dakle prije samo nešto više od dvije i pol godine rast bruto proizvoda od 5,3 ili 5,6 je bila preniska stopa. Sad se zadovoljavamo sa 3,8 odnosno 4,3. To su veliki uspjesi Vlade u gospodarskoj politici. Pa smo imali inflaciju od 1,8% i tada su eto imali, bile takve stope rasta a sada imamo 3,3% i to opet nije zasluga Vlade nego je to zasluga rasta cijena nafte, a da kad su cijene vrtoglavo rasle naftnih derivata Vlada ništa nije činila. Ubirala je i trošarine i povećani PDV. Kad je dug na kraju 2003. godine, ukupni dug bio nešto iznad 19 milijardi EUR-a onda se govorilo o argentinskom sindromu, o bankrotu, o tome koliko je tek rođeno dijete zaduženo, a danas kada 25 i pol milijardi smo imali na kraju prošle godine sada to uopće nije problem. Sada mi znamo upravljati dugom, sada Vlada niti ne odgovara za zaduženje banaka, pa naši građani se normalno trebaju zaduživati što smo i mi rekli. Pa naši građani imaju pravo na zaduženje. Nasljeđeni dugovi su bili ogromni 2003. godine. Čak su se i pisma namjere uračunavali u dugove, a danas čujemo da na primjer dugovi županijskih bolnica to nema veze sa deficitom. Pa neplaćeni lijekovi također nemaju veze sa deficitom pa sad i ovo što ja čitam što mi je Vlada napisala da se ne isplaćuju u punom iznosu poticaji to isto nema veze sa deficitom i to sad više nije modificirani obračun deficita i tako dalje. I sada nekoliko, samo nekoliko rečenica o ovim velikim ekonomskim pokazateljima. Naša godišnja stopa rasta bruto društvenog proizvoda 4,3% za prošlu godinu a svjetsko gospodarstvo u ovakvoj ekonomskoj krizi je ostvarilo 4,8%. Gdje smo mi tu? Pa nismo ni na prosjeku rasta svjetskog gospodarstva u kojemu je isto naftna kriza, u kojemu se vode ratovi i tako dalje je li? Pa onda imamo velike uspjehe u industrijskoj proizvodnji sa 5,1% godišnjeg rasta a istovremeno proizvodimo na zalihe. I u izvješću Narodne banke se kaže da jačanje domaće potražnje u 2005. godini ponajprije za investicijskim dobrima nije bilo dovoljno snažno da nadomjesti slabljene inozemne potražnje od koje upućuju podaci Državnog zavoda za statistiku o kretanju robne razmjene. Posljedica te neusklađenosti jeste da su zalihe gotovih proizvoda u 2005. godini rasli brže od industrijske proizvodnje po godišnjoj stopi od 11%, što je bilo posebno naglašeno … /Govornik se isključio./ … godine. Nisam ja. Dakle kažem prodat ćemo to, samo kad vežete kapital uz zalihe onda znate šta se u firmama dešava, barem vi koji ste kao i ja radili u firmama. Znamo što znači vezati obrtni kapital uz zalihe. I takvih velikih gospodarskih rezultata onda imamo realni rast plaća za 1,7% koji kaže su posljedica povećanog poreznog odbitka. Bruto plaće rastu je 1,2%. Pa onda sa tako niskim rastom plaća imamo još pad udjela prosječne mirovine u prosječnoj plaći koja je sada na kraju godine pala na 40,2%. Da se malo radi u zapošljavanju, a možda je to i problem strukture ljudi koji su na birou za zapošljavanje govori i podatak da mi se ne možemo odlijepiti od brojke od 300 tisuća, pa smo na 312 tisuća, pa smo na 308 tisuća, ali nikako ispod 300 tisuća ne možemo pasti. Istovremeno Vlada ukida mjere aktivnog zapošljavanja, ne isplaćuju se već ostvareni zapravo realizirani poticaji. To traje nekoliko mjeseci da bi početkom ove godine u proračun pompozno išli sa gotovo istim mjerama aktivnog zapošljavanja. I nešto što je mene zapravo zbunilo. Kad smo išli u rebalans proračuna rekli smo ovako, osnovni razlozi su izmjene proračuna za 2005. godinu, sporiji rast ekonomske aktivnosti u prvom kvartalu od očekivanja u vrijeme priprema proračuna i potreba za promjenom u strukturi rashoda. Pa smanjujemo prihode za 786 milijuna kuna, a sada odjedanput imamo velike ekonomske rezultate, ali se oni ne vide ni u prihodima. Vide se u povećanim rashodima. Sve to zapravo govori da se politika, gospodarska politika vodi ad hoc, da zapravo Vlada uopće ne zna na koji način bi intervenirala. Na kraju mandata nema ni strategije, ne provodi se strategija, makroekonomska strategija koja je usvojena u Hrvatskom saboru. Donosi se okvir koji nema sliku. I tako će isteći i mandat, a mi ćemo i dalje govoriti, možda u nekoj drugoj konstalaciji snaga o ovakvim velikim dugovima. Možda ćemo opet govoriti koliko je tek rođeno dijete zaduženo, ali građani neće od toga bolje živjeti.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, kolegica je rekla veli proizvodi se za zalihe. Nažalost, nije rekla što se proizvodi za zalihe, možda za robne zalihe eventualno vode ili nešto drugo. Ali bilo bi interesantno malo pogledati koje smo zalihe zatekli iz opjevanih vremena. Malo prije smo čuli tamo '89., '88., dakle ogromne zalihe proizvodilo se svašta za ništa. Evo, hvala.
Poštovana zastupnica Gordana Sobol. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Ista sudbina. Poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite. Mikrofon, mikrofon kolegice.
Evo, ponovit ću. Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ja bih se na početku svoje rasprave osvrnula na četiri teze koje uz ostale podatke Vlada ističe kao pozitivne u obrazloženju ovog proračuna. Kao prvo, smanjena nezaposlenost za 0,7%. Da, ali već tjednima da ne kažem mjesecima možemo u medijima pratiti afere oko zapošljavanja članova obitelji najviših državnih dužnosnika ili članova HDZ-a na vrlo odgovorne funkcije. Primjerice savjetnička mjesta u pojedinim ministarstvima, tajnim službama i sl. direktno sa fakulteta, a bez ikakvog radnog iskustva. O brojkama smo nešto čuli i jutros za vrijeme aktualnog prijepodneva pa je izgleda da je u tome tajna uspjeha provođenja smanjenja nezaposlenosti ove Vlade. Drugo, deficit opće države je sa 4,9% u 2004. smanjen na 4,1% bruto društvenog proizvoda u 2005. godini. Pa nije ni čudo ako se prisjetimo da su stopirane najveće i najznačajnije kapitalne investicije. Tu prije svega mislim na ulaganja u energetiku i promet, odnosno na izostanak ulaganja u INA-u, HEP i Hrvatske željeznice. Rezultat takve politike smo imali prilike vidjeti nedavno kod afere sa poskupljenjem goriva gdje je izašla na vidjelo činjenica da je INA sa postojećim kapacitetima ne može proizvoditi goriva europske kvalitete pa je svedena na pukog trgovca uvezenim gorivima, a stanje u HŽ-u je već godinama poznato. Naime, naši vlakovi ne mogu u Europsku uniju, jer kvalitetom ne zadovoljavaju europske standarde. Slična je situacija sa ulaganjem i u razvoj i jačanje lokalne samouprave. Treće, veće zaduživanje na domaćem fiskalnom tržištu koje je rezultiralo smanjenjem vanjskog duga. Na prvi pogleda da. Ali ako se prisjetimo tko su vlasnici većine tzv. domaćih novčarskih institucija javno je, jasno je da ni ta teza u konačnici ne stoji. Četvrto, ipak u poglavlju o vanjskom dugu nije moglo biti izbjegnuto da se kaže kako on nije smanjen nego je samo usporen njegov rast. Ne bih ovom prilikom detaljnije realizirala realni pad mirovina u odnosu na prosjek plaće u Republici Hrvatskoj, kao ni smanjenje prava pacijenata čija se bolest koristi za dopunsko punjenje proračuna, što je opet rezultiralo udarom na džepove najugroženijeg sloja građana, a to su opet umirovljenici. No, da se ipak osvrnem na nekoliko brojčanih primjera na rashodovnoj strani po pojedinim korisnicima, programima, aktivnostima i projektima. U Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva vidljivo je da su programi i aktivnosti vezane uz energiju i strategiju korištenja energije provedeni u iznosu manjem od 40% predviđenih sredstava. Za unapređenje mirovinskog sustava utrošeno je svega 13%, a za Agenciju za nadzor mirovinskih fondova i osiguranja svega 56% planiranih sredstava. U Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva za unapređenje šumarstva i lovstva te gospodarenje i zaštitu šuma i lovišta utrošeno je svega 52% plana. U više od 20 programa i aktivnosti vezanih uz poljoprivredu i poljoprivredne proizvode utrošeno je od 0 do 50% sredstava pa se može izvesti zaključak da se od tih programa odustalo ili se postepeno odustaje. Moram se osvrnuti na glavu sporta u Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta. Vidljivo je da se sredstvima prihoda od igara na sreću povećao proračuna sporta u Republici Hrvatskoj za 75%, no porazno je što je primjerice za program prevencije nasilja u školama utrošeno manje od 50% planiranih sredstava. U Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi vidljivo je da se od programa borbe protiv AIDS-a doslovno odustalo. Naime, utrošeno je samo 3% od planiranih sredstava. Slično je sa obnovom zdravstvene infrastrukture iz programa … [[Govornik se ne razumije.]] U jednoj se fazi utrošilo 45, a u drugoj svega 9% plana. Programi, aktivnosti, djelovanja za mlade i zdravlja žena praćeni su iznosima od 45 do 60%, no u programu prevencije ovisnosti od planiranih 10 hiljada kuna za ostale i nespomenute rashode poslovanja utrošeno je ni više ni manje nego preko 15 milijuna kuna, odnosno 150 hiljada posto, nije ni stalo u onu kućicu, tamo su sve one ljestvice koliko je veliki iznos indeksa. Nejasno je kako je moglo za ostale i nespomenute rashode od planiranih 10 hiljada biti utrošeno preko 15 milijuna. Također imamo projekt reforme sustava zdravstva u kome su programi nacionalne politike lijekova i poboljšavanja pružanja hitne medicinske pomoći dobili samo 37% planiranih sredstava. To je još jedan pokazatelj o stvarnoj namjeri provođenja reforme zdravstva, odnosno o tome kakva je ta reforma zdravstva u praksi. Situacija sa podizanjem kvalitete i dostupnosti socijalne skrbi još je i gora. Utrošena sredstva manja od 1% pokazuju koliko je stvarno podizanje kvalitete i ove aktivnosti i djelatnosti. I da ne nabrajam dalje. Iz ovih razloga i zbog navedenih primjera ja ne mogu podržati ovakav obračun državnog proračuna za 2005. godinu. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo netočan navod kolegice da vlakovi ne mogu u Europsku uniju. Pa koja zemlja Europske unije ne bi prihvatila takve vlakove koji su nabavljeni preko europskih posrednika u Južnoj Americi bez natječaja, hvaljeni za vrijeme vaše Vlade? Hvala.
Replika, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Evo kolegice Perman, vi ovdje spominjete nekakve afere o zaposlenju članova obitelji u državnoj administraciji. Onda to je nešto loše ili nužno treba shvatiti kao loše. Trebate jednostavno kao naša Vlada shvatiti državu kao jednu veliku obiteljsku zajednicu onda tome čuđenju vašem neće biti mjesta.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Biserka Perman.
Pa evo kolegice Antičević ja ću poslušati vaš savjet i doista to više navoditi kao negativan primjer, to je izvanredan primjer kako da što više smanjimo stopu nezaposlenosti u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Jesmo se izreplicirali? Dobro. Poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Izvolite.
Kolegice i kolege, doista prihvaćam da kratkoročno u ovom trenutku, dakle nema puno smisla govoriti. Međutim, na žalost na malo duži samo rok to će dobiti svoj smisao pa ću ipak iznijeti nekoliko napomena. Ja mislim nije naš problem ovdje bez obzira što nas je 10-tak, što je 21 sat itd., što zapravo nikog ne zanima ovo o čemu se govori, što u vlasti svakako vlada samo zadovoljstvo rezultatima mi … [[Govornik se ne razumije.]] problem podsmjesi na spominjanje nekog problema, naš glavni problem je sljedeći. Mi se zapravo u Hrvatskoj nismo spremni suočiti sa stanjem stvari i veličinom izazova pred nama, pa niti jedan izazov onda ne možemo ni početi rješavati. Što je naš temeljni problem? Mene, pazite Vlada, kolegice i kolege iz HDZ-a ni vama ne daje realnu ocjenu stanja i trendova i vi se morate zabrinuti kako se s vama postupa. Pogledajte, ja ovdje citiram: "Gospodarski rast, rast izvoza, tamo je bilo ranije rečeno već prvi put prošle godine itd. "rast zapošljavanja, smanjivanje vanjskog duga države, stabilna godina za solidan prosperitet". To su ocjene koje su navodi, citati itd., nigdje ni o jednom problemu, ni o jednom izazovu u ovoj državi se ne govori, niti u ovim tekstovima, niti u izričajima bilo koga iz Vlade i iz vlasti. Navedite nešto od toga, pokažite da nisam u pravu. Na žalost ako nismo u stanju govoriti o problemima, o izazovima, a prođu nam 3, 4 godine 7, 8 onda sigurno ni jedan nećemo ni riješiti. Pomislite šta se u zadnje 3, 4 godine sve dogodilo, šta smo mi učinili u Hrvatskoj, koju reformu smo poduzeli. Čekamo sad izbore, ne smijemo ni jednu ni poduzeti, jer tko nešto makne prstom izgubit će izbore. Istodobno gospodo problemi kad pogledate ozbiljnije stanje ekonomije, ali u ovoj državi više nitko ni ne daje neke utemeljene znanstvene realne ocjene o stanju nacionalne ekonomije i o vođenju ekonomske politike, ja ni jedan tekst dugo nisam pročitao. Čak ni ekonomski institut više ne bavi se tim poslom, mi ga financiramo … [[Govornik se ne razumije.]] Pa ne može država opstati i ne može se voditi ekonomska politika ako se ne zna napraviti poštena analiza o stanju stvari. Neka netko pokaže takvu analizu. Gledajte, nemojte zamjeriti, ja ne bih htio nikome ovdje držati nikakvo izlaganje, ali danas je toliko problema u vezi sa zaposlenošću kod nas, sa mladim ljudima i njihovom budućnošću, u vezi sa dugom i zaduženošću, u vezi sa izvozom, osvajanjem tržišta, u vezi sa problemima koji se odnose na nove tehnologije, sve se vrlo brzo mijenja, na zaštitu resursa itd. a mi smo u jednoj uprosječenosti, balkanskoj uprosječenosti sasvim zadovoljni, uvaljani u fotelje i sa osmjesima. Ja ću ipak da mi ne protekne ovo vrijeme ovako … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] nepreciznim stavovima ipak samo reći nešto. Nešto moram reći i to tvrđe. Riječ je o tome, kolegice i kolege, da smo u ovom trenutku u državi, ja ću to ponoviti, u stanju u kojem više nitko nije u mogućnosti kontrolirati vanjski dug. Ja sam to već nekoliko puta rekao ali to nije uopće nikome bitno. I svaki najmanji poremećaj kompletno ruši našu mogućnost da opstajemo u svojoj samostalnosti i u izmirivanju svojih obveza. Mi danas podmirujemo dugove ali s naraslim dugovima u zadnje tri godine i sa našim prihodima i sa ovakvim stanjem u izvozu nitko u ovoj državi ne može reći da će sutra to moći činiti. A gdje će onda biti ta država? Čija je ona već danas zapravo? Gledajte, vanjski dug je uvijek ukupni vanjski dug. Naravno, postoji dug države, postoji dug drugih itd. ali problem naš je ukupni naš vanjski dug i to je bio uvijek i uvijek će biti, pitajte bilo koga u svijetu pa čak i taj MMF koji toliko sada citirate. Taj vanjski dug je enormno povećan u zadnjih tri godine. On je i do tada bio već narastao na velike visine ali je iznosio oko 74-75% društvenog proizvoda i sve do 80% se smatra da je to prihvatljivo. U međuvremenu to je premašilo znatno 80% i sada je zapravo oko 85% pri čemu gotovo čitav prirast društvenog proizvoda za sada oko 200 milijuna eura manje. Što god kod nas privredi se i porasta sve već treba za otplatu duga i jedva da je dostatno. Pa vi ste u Vladi napravili neki strateški okvir za daljnji razvoj i to uopće niste primijetili niti spomenuli u bilo kojem segmentu. Čujte, o vanjskom dugu bi sada mogao ovdje doista izreći još jako puno stavova, međutim činjenice u vezi s tim su krajnje ozbiljne. I samo ću još na to upozoriti da ne govorim o tome koliko se zapravo taj problem potcjenjuje i kakvi se problemi mogu nastupiti u roku od nekoliko dana. Druga napomena koju ću učiniti odnosi se na izvoz jer je to jako povezano. Dakle, sve bilance, svi naši dugovi, svi naši računi u državi podmiruju se preko sedme bilance, barem onako kako ih je sam Nelson skicirao kod ne prve Nobelove nagrade. Dakle, taj dug raste a naš izvoz i mogućnost da ga vraćamo sve je manja. Pogledajte, lani je cijelu godinu bilo riječi o tome kako raste izvoz. Ja imam citate svih onih koji su o tome govorili ali nažalost lani je ostvaren deficit trgovačke bilance od 9,7 milijardi dolara i bio je veći nego ikad. U prva tri mjeseca ove godine molim vas deficit trgovačke bilance je 2 milijarde i 400 milijuna dolara a 2001. godine je bio četiri puta manji. Prihodi koje mi ostvaruje, labilnost naših prihoda, njihova neizvjesnost itd. je vrlo ozbiljna a ovakvo stanje o izvozu zapravo govori da mi nismo u stanju više proizvoditi što bi bilo tko u ovom svijetu kupovao. Mi ovisimo o nešto turizma, o tome da ne pukne neka bomba na nekoj plaži ili nešto slično, o tome ovisimo. To nije ozbiljan pristup nacionalnoj ekonomiji ili ekološkoj politici. I na kraju samo još jedno jer vrijeme istječe postupno. Gledajte, kolege u ministarstvu govore o napretku kontrole, o problemima transparentnosti koji su riješeni, o poreznim prihodima itd. Nažalost, siva ekonomija nije manja i u odnosu na nju u ovoj državi se ne postupa dobro. Ona se povećava. Drugo, još samo zadnje. Gledajte, govorimo o prihodima i o uspješnosti naplate itd. Ja bih volio da je to točno i da smo još uspješniji ali naši ukupni porezni prihodi kao što ovo izvješće pokazuje su porasli 7,5% u 2005. godini. Oni tako rastu u zadnjih dvadesetak godina. S druge strane rekli ste ponovo ćemo srediti te javne financije. Ponovo, u odnosu na što? Prije su bile dobre pa su neki divljaci došli i zabrljali, sad ćemo mi to ponovo srediti. A hrvatske bilance, opća potrošnja najviše je udarena 1998. godine kad su rashodi tako porasli zbog naraslih prihoda od PDV-a da ih sad nitko više ne može stjerati natrag zbog nelikvidnosti koja je bila enormna oko 2000. godine, zbog svih ostalih problema u vezi s time. I tako mi lani imamo porast poreznih prihoda 7,5% a gospodarske aktivnosti su rasle 4,3% i mi smo sada u zoni od rasta oko 4%, bili smo 2003. u zoni od rasta od 6% o kojoj možemo sada samo sanjati. Uz taj rast od 4,3%, inflacije od 3,3% to nije 7,6 aritmetički jer je riječ o geometrijskom redu i utjecaju stope na stopu i gospodarska aktivnost odnosno baza za naplatu poreznih prihoda je bila 7,8 ili 8 uz enormne prihode po velikom uvozu od PDV-a itd. a prihodi koje smo ubrali su ipak bili manji od razine gospodarske aktivnosti. Nije dobro. Ne potcjenjujmo probleme. Naprosto, pokušajmo vidjeti stanje i odgovoriti mu.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora! Uvaženi zastupnik kolega Crkvenac naveo je sljedeće. Da Vlada Republike Hrvatske zastupnicima Hrvatske demokratske zajednice dostavlja netočne podatke u obračunu o državnom proračunu a kojeg smo mi dobili ovdje na klupe. Pa naravno da to nije točno i ja se strašno čudim gospodinu Crkvencu kao bivšem ministru na ovakvoj tvrdnji. Jedno je sigurno a to izjavljujem kao dugogodišnji gospodarstvenik koji je najveći dio života proveo radeći u gospodarstvu, da je ovaj obračun državnog proračuna metodološki i sadržajno vrlo kvalitetno napravljen i da je javno objavljen svima, ne samo zastupnicima Hrvatske demokratske zajednice nego i vama kolege iz SDP-a a i ostaloj hrvatskoj i svjetskoj javnosti. [[Upadica se ne čuje.]]
Kolega Crkvenac, očito to nije povreda poslovnika što ste. [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite! Kolega Crkvenac očito to nije povreda Poslovnika. Izvolite.
Ja uvažavam vašu dalekovidnost o tome da ja neću postupiti u skladu s pločicom ali u članku [[Upadice se ne razumiju.]] u članku, u članku 209. je precizna uputa o tome da je povrijeđen Poslovnik ako se ispravlja neki navod koji doista nije uopće bio izrečen. Ja imam, ja ću vam precizirati što sam rekao [[Upadica: To bi bilo]] E pa molim vas ja nikad nisam rekao [[Upadica: To bi bila]] da Vlada šalje krive podatke ljudima iz HDZ-a. Ne daj Bože, ne daj Bože! Ja sam, citiram [[Upadice se ne razumiju.]]
Mir molim vas!
Kolega Širac ja vas poštujem kao ozbiljnog čovjeka u mojim godinama koji doista nije htio loše, ali ja vam kažem vi ne dobivate realnu sliku stanja u Hrvatskoj. Ja sam to rekao. Ni mi svi skupa. Problem je u tome, to je citat [[Upadice se ne razumiju.]]
Ja sam dobro čuo da ste vi u svojoj raspravi rekli da zastupnici HDZ-a ne, da dobivaju netočne podatke. … [[Upadica se ne razumije.]]
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] realnu ocjenu stanja.
Pa dobro, realnu ocjenu stanja. Dobro. Dobro, u redu. Realnu ocjenu stanja. I poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Hvala. Gospodin Crkvenac je rekao da, evo upravo to Vlada ne daje realnu sliku stvari i trendova. Ja se s tim ne mogu složiti s obzirom da ova Vlada daje transparentne prikazane i prihode i rashode, obveze i potraživanja javni dug i mislim da je, da su to dovoljni podaci za jednu realnu sliku. No ono što se mogu složiti sa gospodinom Crkvencom da se ne može voditi politika ako se ne napravi prava analiza stvari. I baš vezano, a analiza stvari se ne može napraviti ako se nemaju svi podaci. Ova Vlada ono što je učinila je dakle da je, da je uvela kontrolu nad kvazi fiskalnim operacijama. Proširen je jedinstveni račun državne riznice i tako dalje. Ali ja to sad, ne bih sad to nabrajala i ja ću vam reći. Dakle za podatke, za analizu su potrebni podaci. Podsjetit ću vas na državnu reviziju 2003. godine. To sam si dobro zapisala gdje se kaže da prema nalogu državne revizije u 2003. godini nisu evidentirana devizna sredstva u inozemstvu, pojedini dugoročni i kratkoročni krediti. Nema potpunih podataka o imovini. U bilanci knjigovodstva nisu evidentirane obveze po zaduženjima iz ranijih godina. Dakle [[Upadice se ne razumiju.]] Da, da. A mi, ova, hoću reći ova Vlada ima sve transparentne podatke i može napraviti i napravila je analizu. Dok vi 2003. godine niste imali i to je državna revizija. Ono što još hoću reći, vi ste predložili, vaš Klub zastupnika SDP-a predložio je nakon državne revizije za 2003. godinu da ova Vlada napravi kako će riješiti i otkloniti nepravilnosti?
Dobro. Hvala lijepa.
I ova Vlada je to napravila na 150 stranica.
Dobro [[Upadice se ne razumiju.]] Nihilizam je ili nije. Nije poslovnički ili neposlovnički, nihilizam. Poštovani zastupnik Jozo Radoš. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovana zastupnica Vesna Škulić. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovana zastupnica Vesna Škare-Ožbolt. Nema je, gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Malo mira među maslinama.
Hoćemo pričekati da se ostatak Kluba HDZ-a umiri? [[Upadica: Nije to ostatak, to je]] Ili je to sve iz Kluba HDZ-a? Dakle ja neću ovdje o makroekonomiji jer ministar Šuker ne voli o makroekonomiji razgovarati s nekim tko nije stručnjak za makroekonomiju. Ja neću ni o porezima jer ministar Šuker ne voli razgovarati o porezima s nekim tko nije stručnjak za poreznu politiku. Ja ću govoriti zato i bez obzira, dakle takav stručnjak kao što je ministar Šuker i za jedno i za drugo područje pa zbog toga valjda ima 360 savjetnika u svom Ministarstvu. Ja ću ovdje govoriti o tri stvari. Prvo, o vremenu kad se vodi ova rasprava. Drugo, o metodi prikazivanja. I treće, o metodi obrazlaganja. Mislim da će mi ministar Šuker dopustiti da kao zastupnik a ne kao stručnjak za makroekonomiju o tome ovdje govorim. Vrijeme rasprave. U 20 sati i 15 minuta isteklo je vrijeme za prijavljivanje za pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta što znači da je rasprava počela sat ranije u 19 i 15. Uvijek prekidamo u 19 i nastavljamo drugi dan. Ne! Kada je riječ o ovako očito nebitnoj temi za predsjednika Sabora kao što je izvještaj o izvršenju Proračuna. Jer je valjda Proračun najnevažniji dokument u ovoj zemlji a izvještaj o njegovu izvršenju toliko nezanimljiva tema za javnost da ju se mora voditi u ovo doma večeri. Ili, ili se ne želi da se ova rasprava vodi u prijepodnevnim satima u vrijeme izravnoga prijenosa jer se nešto skriva. Pazite da se ministar Šuker ponosi ovim dokumentom, da je Vlada zadovoljna s time što može ovdje prikazati ja vas uvjeravam da bi predsjednik Sabora večeras prekinuo raspravu u 19 sati i nastavio sutra. Ja sam u to potpuno uvjeren. Ali to se ne događa. Mi ćemo ovdje danas raspravljati dakako bez izravnog prijenosa. Ne zbog toga, nije to važno da će ovaj ili onaj zastupnik biti u izravnom prijenosu, ne govorim ja to zbog toga nego zbog odnosa Vlade i predsjednika Sabora prema Proračunu kao temeljnom dokumentu jedne države. Drugo, metoda prikazivanja, o njoj je govorio već zastupnik Radoš. Gledajte ako je Sabor usvojio jednu cifru usvajajući proračun. Ako je tu cifru izmijenio rebalansirajući taj proračun, a Vlada nekakvom uredbom tu cifru izmijeni i danas ju ovdje pokazuje kao cifru planiranog proračuna onda je to zapravo falsifikat. Onda mi ovdje razgovaramo o falsifikatu, a ne o analizi izvršenja proračuna jer to nisu one brojke koje je Sabor usvojio. Naprosto to su neke druge brojke. To su brojke koje je Vlada promijenila. Vlada je promijenila odluku Sabora volju Sabora i sada tom istom Saboru šalje te brojke, a cijeli klub HDZ-a je time ushićen. Ushićen je i ne shvaća što im govori Mato Crkvenac. Jer ih to uopće ne zanima, jer su oni zadovoljni i s takvim brojkama, jer su oni zadovoljni s bilo kakvim brojkama, jer oni nikakve brojke nisu ni čitali, a to ću vam dokazati. E, ali i falsifikat se može raditi na različite načine. Može se raditi spretno i nespretno. Ovaj je napravljen izuzetno nespretno. Pogledajte stranicu 38. posebni dio proračuna za 2005. godinu po programskim korisnicima. Ured Vlade Republike Hrvatske za udruge ostali rashodi, planirano tisuću 651 od tisuću 500 kuna, a izvršeno 24 milijuna 453 tisuće 587 kuna i 18 lipa i indeks prekoračenja tisući 480, znači tisuću 480 posto. E sada, ono što mene zanima, to HDZ naziva transparentnim prikazivanjem obračuna proračuna, da se kroz ostale rashode poveća potrošnja tisuću 480 puta, tisuću 480 indeksnih poena, tisuću 480 posto. E, gledajte udrugu mogu osnovati trojica građana. I onda Vlada može toj udruzi davati sredstva kako hoće. Proglasi ju udrugom važnom za potrebe, važnom od interesa za Republiku Hrvatsku pa im daje novce. E sad, mene zanima da li su te tekuće donacije u novcu, jer o tome se radi, kud je otekao taj tekući novac? Idealno za kupovinu vijećnika nakon gubitka lokalnih izbora, idealno, idealno. E, mi nismo dobili odgovor, a sumnjam da ćemo i dobiti kako to Vlada tako transparentno na opće zadovoljstvo kluba HDZ-a troši proračunske novce. I metoda obrazlaganja. Ministar Šuker kaže smanjen je dug središnje države. Zastupnik Crkvenac iznosi podatke HNB- i opovrgava to. HNB kaže nešto drugačije, povećano je zaduženje središnje države. Kome ćemo vjerovati? Ministru koji to ovdje kaže bez ikakvih dokaza, dođe pa kaže. Ili HNB-u i njihovim službenim podacima? Ministar Šuker kaže gospodarski rast vam je samo jednu godinu bio 5,2%. Zastupnik Linić navodi podatke Statističkog zavoda. Bilo je 5,6 i 5,4 čini mi se da je tako rekao. Kome ćemo vjerovati? Ministru Šukeru koji ovdje pa dođe pa kaže šta mu padne na pamet, netočan podatak, oprostite, što padne na pamet? Ili Liniću i Statičkom zavodu Hrvatske? Ako Statistički zavod Hrvatske šalje netočne podatke u javnost, a onda treba smijeniti direktora tamo, treba ga opet smijeniti. Ili ga natjerati da ipak šalje podatke u javnost onakve kakvi bi odgovarali ministru Šukeru. Nešto od toga morate napraviti. Ali ne može se reći krivi podatak ovdje samo zbog toga što ste ministar. Ne pred Saborom. Možda u klubu HDZ-a da, možda da, jer oni s ushićenjem primaju svaku informaciju. I kao što je rekao Crkvenac nisu zabrinuti ni nad čim u ovoj državi. Ali odgovornim ljudima u ovom Saboru ne možete. Šuker kaže da niste imali prihode od privatizacije vaš bi deficit bio. Znači da nije bilo što je bilo i da je bilo što nije bilo bilo bi kako nije, a ne bi bilo kako je i tako. Mislim, to su, to je obrazlaganje ministra na temu izvršenje proračuna. To je metoda znanstvena jer ministar Šuker ne voli ne znanstveno razgovarati. On kaže da sa ljudima koji ne znaju o tome dovoljno nema smisla razgovarati. Ali je znanstvena rečenica da nije bilo što je bilo i da je bilo što nije bilo. A kako je? Nije dobro. To je ono što je najvažnije. A tko to kaže da nije dobro? Ne kaže to Stazić. Prvo vam to kažu makroekonomski stručnjaci. Evo vam Crkvenca. Čovjek je profesor makroekonomije, bez obzira na to što eto kolega kako se zove, Širac ima potrebu ispravljati ga, jer Širac vjerojatno je makroekonomist, zna puno bolje od Crkvenca, zato i jest profesor makroekonomije, a ne Crkvenac, jer. Kažu vam seljaci, kažu vam seljaci. … /Govornik se isključio./ … Seljaci vam kažu da u 2005. godini niste isplaćivali poticaje. Ministar Šuker kaže jesmo. Dragica Zgrebec citira dokument Vlade gdje se kaže nismo jer nismo imali novaca, dokument Vlade. Kažu vam to građani da nije dobro, jer vam to građani jako dobro znaju. A kazat će vam još jedanput, kad vas budu ocjenjivali na izborima. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Točno je da se ne može sve ispraviti, ali koliko mi ove dvije minute dozvole. Iako je gospodin Stazić priznao da nije stručnjak za proračun to ga ne opravdava da govori neistine. A neistine su bile sljedeće. Prvo nije točno da prvi put radimo do 20 sati. U vašem mandatu smo radili iza pol noći pa i do 3 sata. Drugo, nije točno da je ovo izvješće falsifikat i to nespretan falsifikat jer je on temeljen na činjenicama koje su provjerljive i ovo je uvreda jednom ministarstvu koje zaista radi izvanredno. Treće, nije točno da ste imali veći porast bruto nacionalnog dohotka od 5,2% i sve statistike govore da je to bio maksimum samo jedne godine. Četvrto, nije točno da netransparentno troše novac jer Državna revizija je dala vrlo pozitivno izvješće o Ministarstvu financija. I posljednja netočna izjava je da klub HDZ-a nije zabrinu s ničim u državi. To je netočno, mi smo zabrinuti, itekako zabrinuti s količinom nebuloza koje nam zastupnik može izgovoriti u 10 minuta.
Odnos prema predsjednika Sabora prema ovoj temi zato što se raspravlja u ovo vrijeme. Kolega Stazić je odnos prema tome što predsjednik Sabora ne može nariktavati kad će biti na televiziji pojedina tema i to ne želi, to ne radi. Hvala na suosjećanju, i drago mi je. Tako da, ova rasprava bi bila, televizija je prestala pola dva, kada, davno, davno prije što je počela, a ovu pločicu koju ste digli za povredu Poslovnika malo ste čini mi se zakasnili, ali ja ću to zakašnjenje sa velikim ushitom telerirati. Izvolite.
209. ispravljanje netočnog točnim. Kaže dr. Hebrang revizija se pozitivno ocijenila u ovome. Revizija u ovome još nije ni dostavila izvješće Saboru za 2005. … [[Upadica se ne razumije.]]
I poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Kad procijenim da je razlog za dosta problema koje ne možemo riješiti jer nemamo dovoljno ili ja bih rekao nedovoljno visok bruto društveni proizvod on je premali pa je to razlog naših problema u mirovini, naših problema u zdravstvu i osnovno bi bilo kako se boriti za veći bruto društveni proizvod jer samo tako ćemo riješiti naše probleme relativnog učešća troškova zdravstva, troškova mirovina u našem proračunu i to je razlog zašto želim vrlo jasno reći kritiku Vlade Republike Hrvatske koja u tri proračuna koja je izradila nije htjela sebi postaviti cilj stopu gospodarskog rasta. Po prvi put premijer Ivo Sanader o stopi gospodarskog rasta govori prije mjesec dana kad je pokušao reći što je to strateški okvir i koliko bi trebala biti ta stopa rasta, po prvi puta spominje da će u narednim godinama stopa rasta treba biti oko 6 i iznad 6% nakon tri proračuna Vlade Republike Hrvatske pod njegovim vodstvom. Zašto je bitna stopa gospodarskog rasta? Pa stopa gospodarskog rasta je bitna ne samo zbog mirovina i troškova zdravstva nego i zato što će nam ona biti mogućnost da napokon spustimo onu ljestvicu sa 300 tisuća nezaposlenih. Ona će nam biti i razlog da hrvatski gospodarstvenici podignu svoju gospodarsku aktivnost, da nađu svoj interes na povećanom tržištu investicije u Republici Hrvatskoj i ono što je također važno i što je bitno za 2005. godinu omogućit će rast plaća, a sa rastom plaća i odnos mirovina će morati biti drukčiji prema tom rastu plaća. To je ono što moramo shvatiti kad govorimo o gospodarskom rastu i tragedija hrvatske Vlade je da o gospodarskom rastu nisu htjeli govoriti dok premijer nije tu raspravu otvorio kroz pitanje strategijskog okvira. Dapače, i večeras me žalosti činjenica da tako omalovažavajući govorimo o dostignutom rastu u periodu od 2000. do 2003. Dapače i ministar Šuker je večeras rekao, a gospodin moj kolega Hebrang ponovio nikad niste prešli 5,2 nego samo … [[Govornik se ne razumije.]] , a istina je statistika je morala potvrditi i u ožujku ovog mjeseca je ove godine potvrdila 2002. 5,6 gospodine Hebrang i 2003. znači u izbornoj godini 5,3. U zadnjem kvartaru izborne utrke kad Vlada nije radila niti ja bih rekao posao bitke za razvoj nego bitke za glasove ili članove Vlade, kako god hoćete, a mi nećemo da otvoreno porazgovaramo da se zadovoljavamo sa 3,8 i zadovoljavamo se 4,3. Nećemo o tome otvoriti raspravu, nećemo o tome otvoriti realno pogled na promašaje jer o tome nismo htjeli govoriti nego prvi puta pred dva mjeseca ili mjesec dana premijer Ivo Sanader o tome govori, prvi puta u 3. godini mandata. Sad ostaje pitanje, a da li smo se mi mogli boriti za razvoj? Netko će reći da vi ste krivi, imali ste previše državnih investicija, ali zato nema razvoja željeznica, nema modernizacije željeznica, nemamo s čime biti u transportu konkurentni kad govorimo o hrvatskim robama, nemamo se čime boriti da tranzitni promet i uslužnu djelatnost hrvatskih gospodarstvenika okrenemo prema morskim lukama, riječnim lukama, zračnim lukama jer nismo konkurentni, nemamo modernu željeznicu. Tri godine bježimo od modernizacije željeznica i danas gdje smo? Imamo problema kako ih istrukturirati jer zakone koje smo donijeli teško možemo provesti jer će mnogi od njih ostvarivati gubitke. To je stanje u željeznicama. Što reći u INA-i. Pa dolazim iz Rijeke, svoje znanje sam stekao u rafineriji Rijeka, uništena rafinerija, a trebala je do kraja ove godine biti najmodernija u Europi po planovima koje su i Mađari potpisali prilikom preuzimanja kupnje … [[Govornik se ne razumije.]] , potpisali sa datumima. Rafinerija Rijeka nikada nije stajala za vrijeme turističke sezone, rafinerija Rijeka danas ne radi, turistička sezona je, troši se Dizel, troši se EuroSuper, ali iz uvoza, iz uvoza. Hoćemo li govoriti o rafineriji Sisak? Ista situacija. Dvije rafinerije koje su trebale biti u ove 3 godine najmodernije Europe, koje su morali omogućiti izvoz derivata iz Hrvatske, izvoz derivata mi ih imamo potpuno zapuštene. Nemamo ulaganja. Zašto? Čega se to bojala Vlade Republike Hrvatske? Zbog čega to INA nije ulagala? Zbog čega? To su pitanja zašto nemamo veću stopu, zašto nemamo hrvatske derivate, proizvedene iz hrvatske nafte i to najkvalitetnije pa čak i iz uvozne nafte, ali oni su morali biti proizvedeni, oni su morali biti izvozeni, ali bi devizna bilanca bila drukčija, sigurno bi bila drukčija, sigurno bi, zašto nemamo hrvatski plin? Jer nije načinjen spoj od Pule do Karlovca a trebao je biti gotov 2004. godine. Trebalo je biti gotovo 2004. godine. Prema tome, draga moja gospodo, vidite u trećoj godini mandata ministar Šuker iz svoje klupe viče a što ste učinili za svog mandata. Pa gospodine, tri godine na vlasti, zaboravite što smo učinili. Jer, ja vam mogu objašnjavati, mogu. INA je bila 2000. godine najveći hrvatski dužnik, firma koja je na londonskoj burzi bila pred bankrotom iz razloga dogovorne ekonomije. U četiri godine ne bih htio govoriti da je INA bila najuspješnija tvrtka po gospodarskim rezultatima spremna da preuzme kredite za modernizaciju. Zašto da ja to objašnjavam? Mi ne govorimo o periodu 2000.-2003. Mi govorimo o 2004., mi govorimo o proračunu 2005. Trebamo govoriti o tome što je Vlada načinila u INA-i, što je Vlada učinila da nam hrvatski razvoj, stopa rasta bude veća, da ne ovisimo o uvozu derivata, da izvozimo energente i da jednostavno kroz državne tvrtke kao što su i željeznica i INA, i HEP mi stvorimo investicijsko tržište gdje će hrvatski poduzetnici raditi, gdje će oni vidjeti svoj razvoj i gdje će stvarati plaće za svoje radnike. Da, to nisu deficiti, to nisu državne investicije. To su tvrtke koje imaju svoje prihode, svoje bilance i trebali su se boriti za razvoj, trebali su učiniti sve da hrvatska Vlada bude uspješnija i stopa tada ne bi bila 3,8, ne bi bila 4,3. Sigurno bi bila blizu 6% a svi mi daleko zadovoljniji a naše devizne bilance daleko pozitivnije. I to nije neostvarivo. To je sve moguće. Novac postoji. Je, i građani se zadužuju i poduzetnici se zadužuju. A što su radile naše firme? Odgovori pojedinih ljudi koji su na čelu nadzornih odbora a što ste radili do 2003. Takvi odgovori ne znam koliko mogu opravdavati rad u prethodne dvije godine.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, moram ispraviti jedan netočan navod. Kolega Linić tvrdi da Vlda odugovlači sa modernizacijom rafinerija a uvaženi nezavisni ekonomisti koje vi izuzetno cijenite tvrde da ste vi krivci jer ste predali pravo veta MOL-u i da MOL upravo to koristi.
Završni osvrt ukoliko želi ministar financija Ivan Šuker. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Očigledno ono što je u moje vrijeme bilo fenomenalno u nekim drugim vremenima ne vrijedi ništa. Očigledno da nijedan argument koji ponudi Vlada ne vrijedi kad je netko drugi u pitanju. Naravno, lijepo je prozivati. Međutim, bili smo i mi u poziciji kad smo bili u opoziciji. Međutim, rasprave nikada nisu prelazile granicu dobrog ukusa, nikada mi nije palo na pamet da kolegi Crkvencu kažem nešto slično što je kolega Stazić ovdje večeras govorio. No, kad si ljudi dozvole raspravu bez argumenata onda je to tako. A što se tiče modernizacije INA-e, gospodine Liniću postoje dokumenti dok ste bili predsjednik nadzornog odbora, postoje dokumenti zašto je ovaj nadzorni odbor morao donijeti odluku. Vi ćete opet pričati svoje priče. Isto tako ćete tvrditi da niste prodali INA-u praktički 25% za 50% upravljačkog mehanizma i to ćete reći jer 80 milijuna investicija u jednoj naftnoj kompaniji ne znači ništa. A 80 za odluku bilo kakvu investicija od 80 milijuna i više bez šestog glasa u nadzornom odboru i bez šestog glasa u upravi se ne može donijeti odluka. Ja ne znam, javno ćemo publicirati odluke nadzornog odbora i uprave INA-e zašto nije modernizacija krenula 2003. godine, zašto je to bilo nemoguće napraviti 2004. godine. To se može javno publicirati i da se mi više nas dvojica ne prepucavamo i ne prebacujemo jedan drugome. Vrlo je interesantno kad ovako u kuloarima razgovaramo onda smo vrlo slični u određenim razmišljanjima. Međutim, kad treba ovako javno nastupiti onda se udara ispod pojasa i bez argumenata. Nitko ne kaže da određeni makro-ekonomski pokazatelji bivše Vlade u datom periodu nisu bili dobri. Oni su imali svoju cijenu. Imali su cijenu da je vanjski dug sa 9 milijardi dolara došao na 22-23 milijardi dolara. To nije sporno, ali smo isto tako usprkos povećanja od 14 milijardi dolara vanjskog duga ostali na nezaposlenosti 325 tisuća i nažalost investicije iz proračuna nisu više mogle pratiti takav gospodarski rast moralo se stvoriti nešto drugačije, drugačiji odnos javnog i privatnog sektora i privatni sektor treba biti generator gospodarskog rasta. To je moje razmišljanje, moje poimanje ekonomske politike. Vi imate drugačije. Vi bi čak uređivali i cijenu INA-e. Pa gospodine zastupniče, sjetite se koliko je bila cijena goriva. Vi velite vodila se socijalna politika. Da, bila su vremena kad se preko javnih poduzeća jedino mogla voditi socijalna politika jer je Hrvatska bila u ratu, imala je tolike i tolike stotine tisuća prognanika i nije mogla na drugačiji način voditi socijalnu politiku. Vi ste INA-u koja nije bila, nije istina da je bila pred bankrotonom, to je naprosto netočno, podigli cijene goriva i ono što kroz dobit koju su plaćali građani Hrvatske kroz cijenu goriva došli ste do dobiti od nekoliko stotina milijuna. Vrlo jednostavno i vrlo jasno. Pa to zna svatko tko ima iole ekonomske logike o sebi napraviti, i to je napravljeno. I nitko vam nije to. Je li vam tko prigovarao za to? Nije. Danas kad cijenu goriva ne uvjetuje nekakva Vlada ili nekakav pravilnik Vlade e onda je problem ta cijena goriva, ali ima nešto drugo. Sugerira se ovoj Vladi i hrvatskoj javnosti da se naprave neki potezi koji će cijene INA-e na londonskoj i zagrebačkoj burzi smanjiti za 30 i 40%, jer kad idete na road show, kad promovirate ili državu za izdavanje obveznica ili promovirate tvrtku koja treba izdati obveznice onda imate niz neugodnih pitanja. Jedno od sigurno najneugodnijih pitanja onim ljudima koji će promovirati INA-u na road showu sada za mjesec dana kad se krene po Europi će biti jedno od prvih pitanja da li država ima regulativne metode za cijenu goriva. I ako kažete da cijena INA-inih dionica pada jer nitko lud neće uložiti tamo gdje mu država može nekom svojom politikom, svojim interesima skresati profit u poduzeću. Pa to je istina i to treba jasno reći. A mi smo upravljačka prava u INA-i prodali. Nemojte reći da nije istina ako u ugovoru stoji da za 80 milijuna investicije morate imati šesti glas u nadzornom odboru i šesti glas u upravi. Znači, za 25% smo prodali 50% upravljačkih prava. Pa to je istina. To nitko ne može poreći. No, mi smo se večeras prihvatili INA-e i niza drugih stvari da bi izbjegli činjenicu. Ta istina je da bi izbjegli činjenicu, da istina je gospodine Staziću gotov je nalaz državne revizije i po prvi puta Ministarstvo financija je dobilo bezuvjetnu ocjenu. A znate zašto? Zato što smo niz nepravilnosti uklonili. I nikad nisam rekao niti mi ne pada napamet reći da se i kolega Crkvenac nije borio protiv toga. Nikada to nisam rekao niti ću ikada reći, ni večeras. Ali nije bilo dovoljno političke volje i snage koju ima ova Vlada da se sve stavi na jedan račun i da se ima kontrola preko državne riznice. Za to treba imati političku volju. I nije istina gospodine zastupniče Liniću da ova Vlada i premijer Sanadr nisu prezantirali ni jedan dokument gdje se govori o gospodarskom rastu. Šta su trogodišnje fiskalne projekcije nego prezentacija i procjena najosnovnijih makroekonomskih pokazatelja koji su element svih planiranja u državi pa čak i proračunskih prihoda? I u tim fiskalnim projekcijama jedan od najbitnijih pokazatelja je gospodarski rast. I vi ovdje dođete i kažete da predsjednik Vlade i ova Vlada nikad to nije napravila. A po prvi puta smo počeli raditi trogodišnje fiskalne projekcije. I ako se u tim fiskalnim projekcijama pa navede i gospodarski rast od 3,8 ali je naveden. Bez obzira što se on nekome sviđao ili ne sviđao. Ja bih bio sretniji kao građanin, ne kao ministar. Kao građanin, a onda tek kao ministar i pripadnik neke stranke da je u mojoj državi gospodarski rast 6%. I ne možemo uspoređivati gospodarski rast u Bugarskoj od 6% i u Hrvatskoj od 6%. Ne možemo uspoređivati deficit Bugarske ili neke druge Hrvatske. Zašto? Jer deficit u Hrvatskoj generiraju veliki infrastrukturni projekti. To je istina, to vi dobro znate kao i ja. I meni je drago da je vaša Vlada forsirala određene infrastrukturne projekte koje smo mi nastavili. I daj Bože da to bude uvijek tako. A to tek čeka mnoge tranzicijske zemlje. Što se dogodilo Mađarima? Mađari imaju danas deficit 8%. Oni mogu samo sanjati o deficitu od 3%. I ne možete reći da fiskalna prilagodba nije nešto što je dobro. Fiskalna prilagodba tjera na disciplinu. Fiskalna prilagodba tjera na reforme. I ne možete napraviti deficit bez obzira što vi, a to ćete vidjeti u interpelaciji što ste vi svega napisali što je dug županije Požeške što nema veze sa zdravom pameću, ali imaju međunarodne metode koje to upoređuju. Ne može se fiskalni deficit napraviti bez snažnih reformi i bez smanjenja troškova. To je istina. To je istina. Da li ste vi bili u poziciji da određene troškove prikazujete, ne prikazujete? Vjerojatno niste. Vi ste imali naslijeđe neplaćenih računa. Pa ne možete negirati da ste ih i vi ostavili. Ali isto tako danas ne možete reći da su toliki dugovi u zdravstvu. Oni naprosto nisu toliki. Naprosto nisu toliki. Ja vam to mogu dokumentirati sa tisuću dokumenata. Da naprosto nisu toliki. «Riersi» su takvi kakvi jesu. A dobro, prema međunarodnoj metodologiji ne prema mojoj ili nečijoj drugoj znate što su. Govorite da se prikrivaju podaci. Pa gospodo draga vi u zadnjih godinu i pol dana svog mandata niste izdavali mjesečni godišnjak Ministarstva financija, niste ga izdavali. Jer vam nije pasalo da ga izdajete. A pogledajte danas. Imate dnevno izvješće, imate i mjesečni izvješće. Da se želi nešto prikriti pa ne bi to izdavali. Ne bi to izdavali. Da li bi vi prihvatili izmjenu nakon tri godine Zavoda za statistiku, izmjenu o bruto domaćem proizvodu. To se ja baš pitam. Mi smo inzistirali da Zavod za statistiku mora objaviti konačne podatke od 2003. godine iz razloga što nam taj pokazatelj treba za pregovore s Europskom unijom. Ne za prepucavanje SDP-a i HDZ-a. Nego da to bude referentna veličina koja će nama služiti sutra za pregovore u Europskoj uniji. I to je razlog zašto smo inzistirali. Ja sam kao ministar inzistirao kod Zavoda za statistiku da konačno objavi koliki je taj gospodarski rast. I ni u jednom momentu ga nismo pokušali prikriti. Odmah smo u prvim publikacijama poslije toga naznačili da deficit 2003. godine nije bio 6,3 nego 6,2% s obzirom na korigirani bruto domaći proizvod. Nije mi bila namjera bilo šta prikrivati. Zašto? Pa to su uspjesi hrvatskih građana i hrvatskih gospodarstvenika, a ne političara. Oni su stvorili tu novu vrijednost. Ali o istim stvarima treba govoriti na isti način. Bio sam zastupnik, vi ste bili ovdje. Ne jedanputa sam u 3 sata raspravljao ovdje o Zakonu o izvršenju proračuna. Pa kad me bivši predsjednik Sabora pitao: «Pa kolega zar vam se da?» A danas kad nekakvim redoslijedom se ide onda bi govorili. Mogao bih spominjati oko zapošljavanja nekih ljudi u Ministarstvu financija koji su kasnije vršili nekakve, sudska vještačenja o nekakvim čudnim sporovima. To nije stil moje politike. I to ne želim govoriti. Ali vrlo interesantno da se nama pripisuju iste stvari. Vrlo interesantno da je čovjek pod čudnim okolnostima započeo a onda kasnije radio neke stvari. Ali mi smo ovdje da konstatiramo. Je, gospodarski rast od 4,3 možda nije zadovoljavajući ali u ovom trenutku on je nešto što je hrvatska realnost. I nemojmo se zanositi s tim kad netko kaže nek eksplodira jedna bomba kakav će vam biti turizam? 1999. godina je pokazala što turizam znači u Hrvatskoj? I što je ranjivost hrvatskog gospodarstva? Kad nismo imali turizma imali smo negativan gospodarski rast. I prema tome nema tu zluradosti neka eksplodira bomba. Eksplodirat će bomba i Liniću i Šukeru na kraju u džepu. Jer nema tu gubitnika i dobitnika. Tu gubimo svi. Tu gubimo svi. Ja ću vam reći jednu stvar. I mene strave spopadaju kad je nama top vijest o gužvama na cestama. Pa svugdje su u svijetu gužve. Pitajte naše ljude koji su se vraćali sa utakmice u Stutgartu koliko su putovali u Stutgart? Ali mi zbog političkih svrha želimo prikazati da je nešto negativno. Istina je, turizam je generator gospodarskog razvoja u Hrvatskoj u ovom trenutku. Istina je da Hrvatska nema prepoznatljiv industrijski proizvod koji može proizvesti vani. Pa to nije rezultat ni politike SDP-a ni HDZ-a. Sjetimo se koliko je velikih proizvođačkih tvrtki nestalo raspadom SSSR-a, nestalo raspadom jugoslavenskog tržišta i nestalo ratom. I to je isto razlog zašto imamo danas tako strukturirano gospodarstvo. Rast vanjskog duga, da li je guverner Hrvatske narodne banke poduzeo sve da ograniči rast vanjskog duga? Pokušaj svim monetarnim politikama. Da li je Vlada fiskalnim mjerama i fiskalnom politikom smanjila vanjsko zaduženje? Ja sam rekao da nismo smanjili deficit sa 6,3 na 4,1 i ove godine vjerojatno na 3 ili 3 i nešto sitnoga onda bi bila potreba za zaduživanjem novih 5, 6 i li 7 milijardi kuna koje vjerojatno ne bi mogli pokriti na domaćem tržištu nego bi morali ići vani. To je doprinos Vlade. Ali ponavljam taj doprinos Vlade se ne bi mogao dogoditi da nije bilo strukturnih reformi i da nije bilo ušteda. Da li su te reforme bile dovoljno jake? Uvijek će onaj tko je u oporbi reći da nisu bile dovoljno jake. Da li mi možemo postići politički cenzus oko nekih stvari koje … [[Govornik se ne razumije.]] Razgovarali smo o tome da trebamo uvesti porez na tajkune. A kad ponudimo imovinski cenzus u reformi zdravstva onda ste vi protiv toga. Šta je imovinski cenzus nego porez na sve tajkune, tajkunčiće i ostale stvari. Ja sam … [[Govornik se ne razumije.]] pokaz onima koji imaju visoka primanja da ne mogu samo zbog toga što pripadaju nekakvoj socijalnoj skupini stvarati neka prava. E tu možemo ostvariti politički konsenzus kao političke stranke za dobrobit naše zemlje u budućnosti. Ajmo postići politički konsenzus oko imovinske kartice. Zašto ne? Idemo ga postići. Ali ne uvoditi porez koji će služiti za političke obračune. To je opasnost i to će vam reći svi međunarodni stručnjaci za porez. To će vam svi reći. I to je opasnost. To je realna opasnost zbog naše prošlosti. Ali nažalost evo i večeras čovjek mora emotivno nekad raspravljati se raspravlja nekritički. Iste stvari se ne nazivaju istim imenom. I to je ono što nije dobro. Ponavljam, niste raspravljali o izvršenju proračuna prije izbora za prvih 6 mjeseci. Ne jedanput smo izvršenje proračuna raspravljali tu kolegice Zgrebec se sjeća, ona je sjedila tu, bilo nas je po 3, 4 u 11, 12 sati. Znalo se da kad kolega Arlović sjedne za upravljački stol da smo oni koji želimo ostati do 1, 2 sata mirni. To je bilo tako. Takva je bila politika i tako. Ovaj dokument je za razliku od bivših proračuna publiciran na Internetu, javno je dostupan svakome i svatko može vidjeti u svaku lipu u što su utrošeni novci. Svi makroekonomski pokazatelji su publicirani. Ova Vlada nema šta tajiti. Sve međunarodne financijske institucije su dale ocjene o ekonomsko-gospodarskoj politici ove Vlade. Podizanje dva kreditna rejtinga nisu se dogodila slučajno, bez obzira što neki to žele omalovažiti. Priznanje i MMF-a, bez obzira što ga sad neki žele omalovažiti i Svjetske banke isto tako govore. Uvjeti pod kojima se, pardon, hrvatska država može zadužiti kod Europske investicijske banke i Europske banke za obnovu i razvoj najbolje govore kako to međunarodne financijske institucije vide Hrvatsku, ne HDZ, ne SDp, nego Hrvatsku. To je rezultat nekih politika, ne neke politike, nego nekih politika. I zašto mi onda o sebi sami govorimo deset puta ružnije nego što nas vide stranci. I onda se čudimo kad se, a to je upravo na bazi onih ocjena nekonkurentnosti ovako i onako. Ja sam prošle godine bio nakon jedne objavne publikacije Svjetske banke u Washingtonu na godišnjoj skupštini i kad sam razgovarao sa potpredsjednikom Svjetske banke koji je radio tu publikaciju i kad sam ga pitao kako ste došli do toga onda je upravo ovakav način rasprave i ovakav način rasprave sa hrvatskim građanima, gospodarstvenicima, političarima doveo do toga, jer to je intervju. Oni su na temelju toga klasificirali neke stvari. I to je naš problem. Više puta kad dođu takvi stručnjaci, anketari izvana mi pričamo sebi ovako kao što smo pričali večeras, jedna strana piše, priča lijepo, druga strana piše katastrofalno. Ovi naravno uzimaju ovo katastrofalno jer im ovo lijepo ne paše. I onda kad se nađemo iza nekih za koje smo mi koji smo putovali u te zemlje svjesni da su oni tisuću svjetlosnih godina iza nas onda se čudimo. Umjesto da govorimo o sebi onakvi kakvi jesmo. 4,3 je 4,3 pa bila SDP-ovo, pa bilo HDZ-ovo. To da ono ne zadovoljava ni jedne ni druge, da nas ne bi zadovoljavalo ni 43% to je u ljudskoj prirodi. Ali ne možemo reći da određeni rezultati nisu postignuti. Određeni preduvjeti nisu postignuti, isto tako ne možemo negirati i svoje greške i svoje dobre stvari. I zbog toga ja vam se svima skupa zahvaljujem na raspravi. Mislim da smo u 2005. godini napravili dobar posao. U 2006. godini će biti još bolji. Hvala lijepo. [[Pljesak.]]
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slavko Linić. Dobro. Zaključujem raspravu. Prekidamo sjednicu. Nastavak sutra u 9 i 30 sati. Godišnje izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e, Izvješće Hrvatske narodne banke za 2005., HABOR-a za 2005. itd. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Iza toga. SJEDNICA PREKINUTA U 21,38 SATI Prijedlog godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. godinu. Doviđenja ministre. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog godišnjeg obračuna. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 67 glasova za, 4 suzdržana i 18 protiv donesen je Prijedlog godišnjeg obračuna. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se izvješće o korištenju proračunske zalihe za 2005. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 67 za, 6 suzdržanih i 16 protiv donesen je predloženi zaključak.