Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 35. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Tomaž Gantar, Marinka Levičar, Marija Bačič do 13. ure, Vesna Vervega do 14. ure, Urška Ban do 13. ure, Marjana Kotnik Poropat do 15. ure, Luka Mesec, dr. Lásló Göncz do 11. ure, Ivan Škodnik do 12. ure, Kamal Izidor Shaker, dr. Dragan Matić do 14. ure in Jan Škoberne. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOG ZAKONA O EVIDENTIRANJU DRŽAVNE MEJE Z REPUBLIKO HRVAŠKO PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, gospe Lidiji Stebernak, državni sekretarki na Ministrstvu za okolje in prostor.
Hvala za besedo spoštovani predsedujoči! Spoštovane poslanke in poslanci in ostali prisotni! Zakon o evidentiranju državne meje z Republiko Hrvaško zagotavlja zakonsko podlago za implementacijo odločitve arbitražnega sodišča o državni meji z Republiko Hrvaško in evidentiranje državne meje z Republiko Hrvaško, določeno v razsodbi arbitražnega sodišča dne 29. junija 2017 v evidenci državne meje. V tej evidenci so državne meje z drugimi sosednjimi državami evidentirane, državna meja z Republiko Hrvaško pa še ne. Zakon določa pravila evidentiranja državne meje med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško po razsodbi arbitražnega sodišča v evidenci državne meje. Le-to se bo izvedlo, ko bo Vlada Republike Slovenije potrdila kartografski prikaz poteka državne meje med obema državama, ki ga pripravlja vladna medresorska delovna skupina za pripravo kartografskih podlag. Določa pravila evidentiranja zemljišč in stavb, ki po razsodbi arbitražnega sodišča preidejo v državno ozemlje Republike Slovenije v zemljiškem katastru, v katastru stavb in registru nepremičnin. Evidentiranje se bo izvedlo, ko bo Vlada Republike Slovenije sprejela sklep, da je državna meja z Republiko Hrvaško evidentirana v evidenci državne meje, tedaj bo evidentiranje državne meje v evidenci državne meje začelo pravno učinkovati. Vpis vseh parcel in stavb, ki po razsodbi arbitražnega sodišča preidejo v državno ozemlje Republike Slovenije in v zemljiški kataster, kataster stavb in register nepremičnin se zagotavlja po uradni dolžnosti, lahko se pa opravi tudi na zahtevo zainteresiranih oseb, ki izkažejo pravni interes. Te osebe same ne plačujejo stroškov izvedbe geodetskih storitev upravnih taks in stroškov upravnega postopka, ampak zakon določa kritje teh stroškov. Oproščene so plačila upravnih taks, stroške za izdelavo elaboratov pa krije državni proračun, določa pravila izbrisa zemljišč in stavb, ki po razsodbi arbitražnega sodišča preidejo iz državnega ozemlja Republike Slovenije in iz registrov, se pravi zemljiškega katastra, katastra stavb in registra nepremičnin. Ureditev določa, da se izbris odloži. Zaradi zagotavljanja pravne varnosti lastnikov nepremičnin na območjih, ki so prešla iz državnega ozemlja Republike Slovenije, sodnega varstva pravic, varstva človekovih pravic in lastnine se podatki o stavbah in parcelah na tem območju ne izbrišejo, dokler se ne bo opravila uskladitev evidenc o nepremičninah v Republiki Hrvaški in Republiki Sloveniji, tako da so vse parcele in stavbe evidentirane v evidenci tiste države, na območju katere po razsodbi arbitražnega sodišča ležijo. Po uveljavitvi zakona se bodo ta zemljišča in stavbe v zemljiškem katastru, katastru stavb in registru nepremičnin le posebej označile in določa pravila evidentiranja v primeru sporazuma o izvršitvi razsodbe arbitražnega sodišča. Če bo sklenjen dogovor med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško o izvršitvi razsodbe arbitražnega sodišča, se državna meja med obema državama ne bo evidentirala po tem zakonu, ampak po določbah Zakona o evidentiranju nepremičnin, ki ureja evidentiranja državne meje na podlagi ratificiranih mednarodnih pogodb. Ta zakon vključuje rešitve, ki so potrebne za implementacijo razsodbe arbitražnega sporazuma, saj v dani situaciji implementacije s strani Republike Hrvaške za enkrat še ni pričakovati. Prav tako pa sledi tudi 7. členu Arbitražnega sporazuma, na podlagi katerega morata državi pogodbenici izvršiti le-tega, vključno s spremembo notranje zakonodaje. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je v obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor, kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 69. nujni seji 20. 11. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o evidentiranju državne meje z Republiko Hrvaško, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednik Državnega zbora je na 111. seji 6. 11. 2017 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. V imenu predlagatelja je državna sekretarka na Ministrstvu za okolje in prostor gospa Lidija Stebernak pojasnila, da je temeljni cilj predlaganega zakona zagotoviti pravno podlago za evidentiranje državne meje z Republiko Hrvaško v evidenci državne meje in uskladitev podatkov drugih evidenc, ki jih vodi Geodetska uprava, z v evidenci državne meje evidentirano državno mejo z Republiko Hrvaško. Predlog zakona zagotavlja vpis vseh parcel in stavb, ki po razsodbi arbitražnega sodišča preidejo v državno ozemlje Republike Slovenije, v zemljiški kataster, kataster stavb ali register nepremičnin, in izbris vseh zemljišč in stavb, ki po razsodbi arbitražnega sodišča preidejo iz državnega ozemlja Republike Slovenije v državno ozemlje Republike Hrvaške. Glede na postavljene pomisleke tudi nekaterih članov Državnega sveta pri obravnavi tega zakona v Državnem svetu oziroma na ustrezni komisiji, je državna sekretarka pojasnila, da se ta izbris iz evidenc glede parcel, ki se izbrišejo, izvrši na podlagi 10. člena zakona šele takrat, ko bo državna meja tudi v naravi evidentirana. Se pravi, ko se bo opravljala demarkacija meje skupaj in na podlagi sporazuma z Republiko Hrvaško, tako da se ne more zgoditi, da bi avtomatsko pri nas bile parcele izbrisane in hkrati na Hrvaškem vpisane oziroma evidentirane. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da v zvezi z njihovimi pripombami, ki so bile podane v pisnem stališču, so bila podana pojasnila Ministrstva za okolje in prostor, danim pripombam pa sledita tudi vložena in sprejeta amandmaja koalicijskih poslanskih skupin. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je povedal, da komisija predloga zakona ni podprla, 6 članov je glasovalo za zakon, 6 proti. Izpostavil je določene pomisleke v zvezi s tem, da je razsodba arbitražnega sodišča v škodo Republiki Sloveniji. Več o tem je v poročilu Odbora za infrastrukturo. V razpravi poslancev je dr. Milan Brglez pojasnil, da je v obdobju od razglasitve končne razsodbe arbitražnega sodišča v Haagu v arbitraži med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško do vložitve predloga zakona v zakonodajni postopek opravil več konzultacij s strokovnjaki mednarodnopravne in ustavnopravne stroke. Izpostavil je, da so omenjeni strokovnjaki precej enotnega mnenja, da je predlog zakona dobro premišljen in dodelan ter vključuje ustrezne rešitve v dani situaciji, ko implementacije razsodbe arbitražnega sodišča s strani Republike Hrvaške še ni pričakovati. Izpostavil je tudi, da predlog zakona sledi 7. členu Arbitražnega sporazuma, ki od držav pogodbenic v roku šestih mesecev zahteva izvedbo vsega potrebnega za njegovo izvršitev, vključno s spremembo notranje zakonodaje. Sprejetje predloga zakona oziroma v njem predlaganih rešitev je predvsem pomembno za primer, če bi se morala Republika Slovenija z implementacijo sodbe arbitražnega sodišča na terenu kdaj v prihodnosti s pravnimi sredstvi in sredstvi mirnega reševanja sporov obrniti na katero izmed mednarodnih instanc. Kolega poslanec Danijel Krivec je v imenu Poslanske poslanske SDS pojasnil, da po njihovem mnenju predlog zakona, upoštevajoč stališče Republike Hrvaške do razsodbe arbitražnega sodišča, nepotreben in je v nadaljevanju lahko za Republiko Slovenijo celo škodljiv. Po stališču te poslanske skupine je torej slabši od dosedanjih dogovorov z Republiko Hrvaško, tudi sporazuma Drnovšek-Račan, zato poslanska skupina pri sprejetju zakona ne bo sodelovala. Po razpravi je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin koalicije, glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Dober dan! Ne glede na to, kako kdo gleda na odločitev arbitražnega sodišča, je resnica ta, da je razsodba v dobri meri potrdila mejo, ki sta jo Slovenija in Hrvaška že sami začrtali leta 2002 s sporazumom Drnovšek-Račan. Kljub sprenevedanju nekaterih je arbitraža prav tako zajamčila neovirano plovbo do koprskega pristanišča; tako imenovano območje stika je unikatna in domiselna rešitev, ki pa nima praktičnih, predvsem pa ne negativnih posledic. Plovne poti že sedaj potekajo tudi po hrvaških vodah, te plovbe pa Hrvaška ne ovira. Zato moramo zavreči poskuse desnice, ki s problematiziranjem te rešitve skuša izkoriščati prostor za pridobivanje političnih točk. Zaradi vsega tega je ureditev mejnega vprašanja bolj formalnost, tisto, kar je zares pomembno, je dejanski režim na meji. Če hoče Vlada pomagati državljanom, ki so ostali na hrvaškem ozemlju, mora zagotoviti prosto prehajanje meje. Prizadevati si mora za sprejem Hrvaške v schengenski sistem in predvsem odstraniti bodečo žico. Če hoče Vlada integrirati zaselke, ki so pripadli Sloveniji, mora omogočiti razvoj vseh socialno in demografsko ogroženih območij ob meji. Državljani, tudi tisti, ki jih odločitev arbitraže neposredno ne zadeva, se moramo zavedati, da naša blaginja ni odvisna od poteka meje, ampak od socialne in razvojne politike. Ob tem je treba razumeti tudi širšo zunanjepolitično razmerje sil. Naj si to želite priznati ali ne, Slovenija in Hrvaška sta znotraj Evropske unije v precej podobnem položaju. Med seboj in z drugimi članicami na evropski periferiji imata več družnih interesov kot z vodilnimi evropskimi članicami. Naša zunanja politika se zato ne sme zreducirati na lobiranje za podporo tujih centrov moči za uveljavitev arbitraže. Prizadevati bi si morali za sodelovanje s Hrvaško, ki bo prispevalo k blaginji obeh držav. Kot že rečeno, ne nasprotujemo temu, da se v zakonodajo in tudi občinske akte postopoma vnesejo nove meje. Vendar temu ni treba posvečati več naporov, kot si jih zasluži. Napori, še enkrat, naj gredo v izgradnjo splošne blaginje in razvoja, na eni strani, na drugi strani pa v izgradnjo oziroma izboljševanje medsebojnih odnosov. Zato bi bilo v tem trenutku poleg lovljenja 6-mesečnega roka za implementacijo bolj smotrno, da bi se predsednik Vlade le malo bolj učinkovito potrudil za to, da se dejansko začne pogovarjati s svojim hrvaškim kolegom in tako izpolnil svoja prizadevanja po dialogu. Vemo, da ne bosta uspešna po nekaj pogovorih, ampak če teh pogovorov ne bosta načela, ne bosta uspešna sploh. Predlogom zakonov iz tako imenovanega arbitražnega paketa v Levici ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Dr. Bojan Dobovšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Nepovezanih poslancev. Izvolite.
Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Pred nami je paket zakonov, ki so vezani na razsodbo arbitražnega sodišča. Seveda gre za tehnikalije, vse ostalo pa je še stvar dogovorov s sosednjo državo. Učinek bi bil, če bi to sprejeli že pred meseci, ko je bila turistična sezona. Učinek predvsem na institucije Evrope, ki nas, kot kažejo pogovori, podpirajo, ne vemo pa v resnici, kaj je. Vlada deluje reaktivno, in ne bom se tukaj spuščal v to, kakšna je razsodba, kaj je s teritorialnim stikom Slovenije z odprtim morjem, kaj je s Slovenci, ki so ostali in z zemljišči, ki so ostala na drugi strani meje. Seveda tista glavna pomanjkljivost, da arbitražna sodišče je dogovorno. In če nekdo ne spoštuje dogovora – kako ga bomo implementirali? Učinek tovrstnega paketa zakonodaje, če je enostransko sprejet – kakšen bo? Na drugi strani ni privolitve druge države in če ni neke pogodbe, ki bi to vse skupaj spoštovala. V mislih imam celoten paket. To so predvsem prvi trije zakoni: Zakon o evidentiranju državne meje, Zakon o zemljiški knjigi in Zakon o ribištvu. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev ne nasprotujemo sprejetju tovrstne zakonodaje. Želimo pa, da se upoštevajo nekatere pripombe, ki so bile izražene z amandmaji, nekatere pripombe Državnega sveta in tudi Zakonodajno-pravne službe. Vse to je treba upoštevati, kajti končna rešitev je odvisna od nadaljnjih pogovorov in tukaj so potrebne aktivnosti. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Milan Brglez so predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Najlepša hvala. Spoštovani predsedujoči, predstavniki Vlade, spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o evidentiranju državne meje z Republiko Hrvaško predstavlja temeljno pravno podlago za implementacijo arbitražne razsodbe in vseh s tem povezanih ukrepov. Zakon je nujen zato, da lahko nadaljujemo proces realizacije v sodbe. Uvodoma naj pojasnim, da gre za ukrepe, ki jih Republika Slovenija lahko sprejme samostojno, torej tudi brez sodelovanja Republike Hrvaške, in jih tudi mora, če želimo to meje konkretizirati na terenu in urediti pravice ljudi, ki na mejnem območju živijo. Po svoji dolžnosti sem opravil strokovne konzultacije tako s predstavniki mednarodnopravne stroke kot predstavniki ustavnega prava in oboji so presodili, da gre za dobro premišljen in dodelan predlog zakona. Predlagani zakon kot lex specialis odstopa od 104. člena ZEN, da lahko na naši strani naredimo vse tisto, kar lahko enostransko naredimo za implementacijo arbitražne razsodbe. Mednarodno pravo sicer določa trifazni postopek določanja meja. Mejna črta se po navadi določi dvostransko na podlagi dogovora med državama in vsi si želimo, da bo na koncu tako, skladno z razsodbo, tudi v primeru slovensko-hrvaške meje. S tem zakonom urejamo stanje v tem začasnem obdobju, za katerega ne vemo, kako dolgo bo trajalo. Lahko pa se meja določi tudi na podlagi uporabe sredstev za mirno reševanje sporov, arbitraž in sodišč, če se državi sami ne moreta sporazumeti o meji. Glede na vprašanja, vezana na implementacijo razsodbe, je še zlasti pomembno mnenje Ustavnega sodišča z dne 18. 3. 2010, ki je presojalo o skladnosti arbitražnega sporazuma z našo ustavo. Ključni so trije poudarki. Ustavno sodišče ugotavlja, da bo razsodba arbitražnega sodišča pomenila mednarodnopravno konkretizacijo meje. Ustavno sodišče poudarja, da se mednarodne meje običajno določijo z mednarodnimi sporazumi, zato arbitražni sporazum razume predvsem kot sporazum o mirnem reševanju spora. Ustavno sodišče ugotavlja, da bo arbitražna razsodba dokončno po našem pravnem redu zavezujoča in bo imela neposredne pravne učinke. Zato za njeno veljavnost in izvršitev bodisi z materialnimi dejanji ali s sprejemanjem predpisov ni potrebna dodatna ratifikacija v Državnem zboru. Danes, pet mesecev po arbitražni razsodbi še ni čas, da ovrednotimo dejanja in odločitve, ki so bile sprejete v preteklosti, ampak je nujno predvsem to, da poskrbimo, da se ta razsodba, ki je največ, kar je Slovenija kdajkoli dobila priznano s strani drugih v mednarodnih odnosih in pravu, odgovorno uveljavi. Ključne tehnične rešitve v predlogu zakona se nanašajo na določitev pravne podlage za evidentiranje državne meje o evidenci državne meje in uskladitev podatkov o drugih evidencah zemljišč in nepremičnin. Tu ločujemo med tremi različnimi situacijami. V primeru, ko parcela ali stavba postane del ozemlja Republike Slovenije na podlagi razsodbe, pride do vpisa v evidenco po uradni dolžnosti. V primeru, ko parcela ali stavba ostaja del ozemlja Republike Hrvaške, pride do izbrisa iz evidenca, vendar pa se to dejanje odloži do takrat, ko se s posebnim dogovorom ne doseže sporazum z Republiko Hrvaško. S tem se prepreči nove izbrisane. V primeru, ko del parcele ostane na ozemlju Republike Slovenije, del parcele pa po razsodbi pripada Republiki Hrvaški, je od zahtevka lastnika te parcele oziroma stavbe odvisno, ali pride do vpisa. To je edina smiselna rešitev, saj bi, če bi tudi v teh primerih postopali na način vpisa v evidenco po uradni dolžnosti, upravičeno tvegali sodne spore o meji v našem pravnem redu. Zakon predvidi različne situacije v praksi in ponuja takšne rešitve, ki tako dejansko kot formalno že sodijo v proces konkretizacije meje, o kateri je govorila Ustavno sodišče, deloma pa tudi v proces demarkacije meje, kot ga določa mednarodno pravo. Ta postopke demarkacije mejne črte je delen predvsem zato, ker je enostranski. Vendar pa ga kljub temu razumemo kot začetek procesa demarkacije, ker se parcele dejansko vpisujejo v uradne evidence in v določenih primerih prihaja na predlog lastnikov tudi do deparcelizacije, torej realnih dejanj razmejitve na samem terenu. Najbolj pomembno pa je, da so vse predlagane rešitve skladne s 7. členom Arbitražnega sporazuma, ki od držav pogodbenic zahteva, da v roku šestih mesecev storita vse potrebno za izvršitev razsodbe, vključno s spremembo notranje zakonodaje. In to Slovenija danes počne. Implementacija razsodbe v nacionalnem pravnem redu je predpogoj, da se sploh lahko z diplomatskimi in sredstvi mirnega reševanja sporov doseže, da bo enkrat dokončna demarkacija na terenu izvedena. Zato bi bilo v primeru določanja slovensko-hrvaške meje danes, ko je meja znana, kakršnokoli odstopanje od razsodbe arbitražnega sodišča najslabša od možnih strategij, ki si jih je diplomatsko in mednarodnopravno ter tudi glede na ves proces pogajanj s Hrvaško možno zamisliti. V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo zato predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav predstavnikom Vlade. Lep pozdrav tudi vsem, ki spremljate sejo. Pred nami je prvi predlog zakona iz tako imenovanega četverčka, ki kot osnovo za sprejetje teh zakonov predlagatelj navaja sodbo arbitražnega sodišča. Predlog zakona o evidentiranju državne meje z Republiko Hrvaško kot tudi ostali trije zakoni so v postopek vloženi po nujnem postopku. V utemeljitvi govori predlagatelj o tem, da je arbitražna razsodba dokončna in da je določila, kako poteka meja med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško. Ta zakon obravnavamo prvega, ker je tudi neka podlaga za ostale tri zakone, ki so tudi že v proceduri. Dejstvo, ki ga ne moremo zanikati, je, da Hrvaška te arbitražne razsodbe ne priznava. Tudi na razpravi na odboru je bilo veliko govora o tem, da se je veliko konzultiralo z različnimi pravniki, ki so nas na nek način napotovali na sprejetje teh posebnih zakonov. Se pravi, da imamo ponovno pred seboj nek lex specialis, ki rešuje neko zadevo. Če pogledamo, kako se je celotna arbitražna zadeva odvijala, lahko ugotovimo, da je bilo takih pravnih mnenj v preteklosti veliko, večinoma smo temu verjeli, na koncu pa dobili razsodbo, ki ni v našo korist. Naše mnenje je, da je razsodba arbitražnega sodišča v škodo Republike Slovenije in tudi v nasprotju z vsemi do sedaj sklenjenimi dogovori z Republiko Hrvaško. Predvsem pa je sprejemanje tega zakona brezpredmetno, saj sosednja Hrvaška ne priznava odločitve arbitražnega sodišča. Dokler Hrvaška stran zavrača odločitev arbitražnega sodišča oziroma ne pokaže niti pripravljenosti, da bo spoštovala odločitev arbitražnega sodišča in začela z izvajanjem tretjega odstavka 7. člena arbitražnega sporazuma, je kakršnokoli ukrepanje naše države v zvezi z implementacijo razsodbe arbitražnega sodišča nepotrebno in verjetno celo škodljivo za Slovenijo. Zakon predvideva celo izbris parcel in stavb, ki bodo prešle iz državnega ozemlja Republike Slovenije, kar pomeni, da se že v naprej odpovedujemo določenemu delu ozemlja Republike Slovenije. Dosedanje stališče Republike Hrvaške jasno kaže, da se ne bo odpovedala ozemlju, ki naj bi po razsodbi arbitražnega sodišča prišlo v državno ozemlje Republike Slovenije. Dejstvo je, da je meja na nek način dokončno urejena šele takrat, ko se mejaša strinjata s potekom meje, zato je zelo vprašljivo enostransko urejanje meje v praksi. Prejudiciranje poteka meje oziroma vnaprejšnja odpoved slovenskega ozemlja v prid sosednje države pa je v škodo naše države, ki je verjetno ne bo mogoče popraviti. Potem se pojavlja tudi veliko drugih vprašanj. Na primer uveljavljanje pravice do subvencije tistih lastnikov kmetijskih zemljišč, ki bodo v skladu z razsodbo arbitražnega sodišča prešle v državno ozemlje Republike Hrvaške. Dejstvo je, kar je tudi predsednik odbora navedel, da tudi Komisija Državnega sveta ne podpira sprejetja tega zakona. Dejstvo je, da smo v naši poslanski skupini temu reševanju z arbitražnim sporazumom že v preteklosti nasprotovali. Dejstvo je, da je rešitev o arbitražnem sporazumu slabša, kot so jo napovedali in pričakovali tudi tisti goreči zagovorniki arbitražnega sporazuma. Konča rešitev, ki jo imamo pred seboj v arbitražnem sporazumu, je precej slabša od sporazuma Drnovšek-Račan. Dejstvo je, da gre ponovno za sprejemanje enostranskih korakov, za katere se Vlada izgovarja na pravne ekspertize in analize, ki naj bi potrjevale, vendar ponovno nimamo nikjer zagotovila, da nam bo to koristilo. Še več, ponovno delamo enostranske korake, ki nam v nadaljevanju lahko škodijo. Zato v Poslanski skupini SDS ne bomo sodelovali pri obravnavi in tudi ne pri sprejemanju tega zakona. Enako pa napovedujem, da ne bomo sodelovali pri obravnavi in sprejemanju tudi ostalih treh zakonov v tem paketu po nujnem postopku: pri Predlogu zakona o spremembah Zakona o zemljiški knjigi, Predlogu zakona o spremembah Zakona o morskem ribištvu, pri Predlogu Zakona o ureditvi določenih vprašanj zaradi končne razsodbe arbitražnega sodišča na podlagi arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Republike Hrvaške. Zato za vse štiri zakone, ki so vloženi po nujnem postopku, napovedujem, da v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo sodelovali in bomo pri teh zakonih napovedali obstrukcijo.
Hvala lepa. Gospod Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Dovolite mi, da kar na začetku predstavitve stališča napovem, da bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus Predlog zakona o evidentiranju državne meje z Republiko Hrvaško podprli. Gre namreč za ključni zakon, ki bo podlaga za vse ostale, tako imenovane implementacijske zakone. Gre za razmeroma kratek in predvsem tehnični zakon, ki pa je, kot sem že dejal, izjemno pomemben. Kot smo danes že slišali, zakon določa pravila evidentiranja državne meje s Hrvaško po razsodbi arbitražnega sodišča v evidenci državne meje in pravila evidentiranje zemljišč in stavb v zemljiškem katastru, katastru stavb in registru nepremičnin. Gre za zemljišča in stavbe, ki zaradi razsodbe arbitražnega sodišča preidejo v državno ozemlje Slovenje oziroma preidejo iz državnega ozemlja Slovenije. Pomemben dejavnik pri uveljavitvi tega zakona je ta, da se bodo nepremičnine, ki naj bi pristale na hrvaški strani, iz evidenc izbrisale šele, ko bo meja evidentirana tudi v naravi, torej ko bo opravljana demarkacija. Gre za zaščitni ukrep, da se ne bi slučajno zgodilo, da bi bila nepremičnina pri nas izbrisana, Hrvaška pa je ne bi vpisala v svoje evidence. Na zahtevo lastnikov parcel, ki jih bo meja razdelila, bo geodetska uprava izvedla tudi parcelacijo, stroške tega postopka pa bo nosila Slovenija. Demarkacijo na terenu običajno opravi mešana komisija obeh držav, ki lahko na terenu opravi tudi kakšne manjše popravke, sledi pa še označitev z mejnimi kamni. Ob obravnavi zakona na matičnem delovnem telesu je bilo sicer slišati nekaj pomislekov o smiselnosti tega zakona, ker Hrvaška zaenkrat ne priznava arbitražne razsodbe, vendar pa v Poslanski skupini Desus menimo, da je sprejetje tako imenovanih implementacijskih zakonov nujno, če se bo Slovenija slučajno želela pred kakšno mednarodno sodno instanco sklicevati na kakšno zadevo, ki se tiče arbitraže. Če naša država ne bo izvedla vsega potrebnega za implementacijo razsodbe, potem bi nam ta pravica lahko zapadla. Naj na koncu še enkrat ponovim, da bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus predlog zakona enotno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Pred nami je Predlog zakona o evidentiranju državne meje s Hrvaško, ki je del svežnja zakonodaje za implementacijo arbitražne razsodbe o meji s Hrvaško. To je ključni zakon, saj bo podlaga za vse preostale zakone iz tako imenovanega implementacijskega svežnja. Temeljni cilj predlaganja zakona je zagotoviti pravno podlago za evidentiranje državne meje z Republiko Hrvaško v evidenci državne meje in uskladitev podatkov drugih evidenc, ki jih vodi Geodetska uprava Republike Slovenije. Predlog zakona omogoča evidentiranje državne meje s Hrvaško po razsodbi arbitražnega sodišča v evidenci državne meje. Zakon predvideva pravila o evidentiranju stavb in zemljišč v katastru stavb, zemljiškem katastru ali registru nepremičnin, ki zaradi razsodbe arbitražnega sodišča preidejo v državno ozemlje Republike Slovenije. Zakon predvideva tudi vse za izbris teh zemljišč in stavb, ki preidejo iz ozemlja Republike Slovenije v ozemlje Republike Hrvaške. V Poslanski skupini Nove Slovenije poudarjamo, da je razsodba arbitražnega sodišča mednarodno pravno zavezujoča v enaki meri za Slovenijo in za Hrvaško. Pri izvrševanju sodbe se moramo zavzemati za dosledno spoštovanje mednarodnega prava in prava Evropske unije, nikakor se pa ne moremo strinjati s hrvaškim zavračanjem razsodbe arbitražnega sodišča. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je sprejetje tega predloga zakona brezpredmetno, saj Republika Hrvaška ne priznava odločitve arbitražnega sodišča. Dokler Hrvaška zavrača odločitev arbitražnega sodišča in ne želi spoštovati odločitve arbitražnega sodišča oziroma ne začne z izvajanjem tretjega odstavka 7. člena Arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in vlado Republike Hrvaške, je kakršnokoli ukrepanje Slovenije v zvezi z implementacijo razsodbe arbitražnega sodišča nepotrebno in za Slovenijo škodljivo. Ker Hrvaška stran zavrača implementacijo arbitražne razsodbe, v Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je sprejetje zakona v taki obliki brezpredmetno, zato zakona ne moremo podpreti, ne bomo mu pa tudi nasprotovali.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Kolegicam in kolegom samo v pojasnilo glede obstrukcije poslanske skupine – poslanca seveda ni več notri – da je 65. člen, drugi odstavek, zelo jasen: »Vodja poslanske skupine lahko napove odsotnost vseh članov.« Toliko samo v informacijo. Noter jih ni, ampak to seveda ne more biti formalna obstrukcija. [[oglašanje v dvorani]] Dobro. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 24. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 21. točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O ZEMLJIŠKI KNJIGI PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, drage poslanke in poslanci, kolegice in kolegi! Predlog zakona je sicer uvrščen v paket zakonov, potrebnih za implementacijo arbitražnega razsodbe, vendar ima tudi širše pomembne konsekvence in predstavlja pomemben korak naprej k uskladitvi zemljiške knjige in katastra. V sodni praksi je bilo spoznano, da so pri urejanju zemljiške knjige težave, ker je bila dopolnitev zemljiške knjige do sedaj vezana samo na predlog osebe, ki izkaže pravni interes, zato predlog zakona predlaga rešitev, po kateri bi bil to primarno postopek po uradni dolžnosti. V praksi je bilo spoznano, ker je začetek postopka dopolnitve zemljiške knjige vezan izključno na predlog osebe, ki izkaže pravni interes, in je vložitev takega predloga povezana tudi s stroški, se nekateri posamezniki niso odločali za začetek takšnega postopka. Dodatna težava je na območjih, kjer lastniki sploh niso znani, so že umrli ali pa ponovni zapuščinski postopki še niso bili začeti oziroma zaključeni. Odsotnost možnosti začetka postopka dopolnitve zemljiške knjige po uradni dolžnosti v takih primerih povzroča neusklajeno stanje med zemljiškim katastrom in zemljiško knjigo, kar ni v javnem interesu in zmanjšuje pravno varstvo in preglednost evidenc v Republiki Sloveniji. S predlaganimi spremembami se tako poleg tega, da bo pripomoglo k zakonski podlagi za implementacijo arbitražne odločbe, sledi tudi cilju, da bo zemljiška knjiga popolno in v celoti izkazovala resnična stvarnopravna razmerja ter bo v celoti ena proti ena usklajena z zemljiškim katastrom. Popolnost in usklajenost zemljiške knjige in zemljiškega katastra ni samo v zasebnem, ampak je tudi v javnem interesu, zato ni mogoče odločitve o začetku postopka dopolnitve zemljiške knjige pogojevati samo z vložitvijo predloga osebe, ki zatrjuje, da je lastnica nevpisane nepremičnine. Iz navedenih razlogov temu cenjenemu Državnemu zboru predlagam, da predlog zakona potrdi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo članu odbora Igorju Zorčiču.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav predstavnikom Vlade, kolegicam in kolegom! Odbor za pravosodje je na 34. nujni seji 8. 11. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o zemljiški knjigi, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada in je bil 20. 10. 2017 tudi objavljen na spletnih straneh Državnega zbora. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 111. seji 6. 11. 2017 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. V imenu predlagatelja je dopolnilno obrazložitev k členom predloženega zakona podala državna sekretarka na Ministrstvu za pravosodje Tina Brecelj, ki je pojasnila, da je poglavitna rešitev predloga zakona, da postopek dopolnitve zemljiške knjige ni izključno predlagalni postopek, ampak je primarno postopek, ki ga sodišče začne po uradni dolžnosti. Zemljiškoknjižno sodišče začne postopek po uradni dolžnosti takoj, ko prejme obvestilo od Geodetske uprave, da zemljiška parcela ni vpisana v zemljiški knjigi, in njihovo potrdilo, da vpisa zemljiške parcele ni mogoče opraviti po splošnih pravilih zemljiškoknjižnega postopka. Hkrati se ohranja možnost, da se postopek dopolnitve zemljiške knjige začne tudi na predlog posameznika. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da služba k predlogu zakona ni imela pripomb. Državni svetnik Rajko Fajt, je predstavil pisno mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev. Pojasnil je, da ta komisija predlog zakona podpira in se strinja s predlaganimi spremembami, ki bodo zagotovile boljšo usklajenost in popolnost obeh nepremičninskih evidenc, zemljiške knjige in zemljiškega katastra. Članice in člani odbora o členih predloga zakona niso razpravljali. Odbor je glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Irena Kotnik bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Zakon o spremembah Zakona o zemljiški knjigi je pripravljen kot del paketa zakonov, povezanih s pripravami na implementacijo arbitražne razsodbe. Iz tega razloga je bilo tudi predlagano, da obravnava predlaganih sprememb zakona poteka po nujnem zakonodajnem postopku. Temeljni cilj, ki ga pripravljena novela zasleduje, je predvsem zagotoviti, da bo zemljiška knjiga popolno in v celoti izkazovala resnična stvarnopravna razmerja ter bo tako v celoti usklajena z zemljiškim katastrom. Veljavna ureditev namreč dopušča začetek postopka dopolnitve zemljiške knjige zgolj na predlog osebe, ki verjetno izkaže, da ima na nevpisani nepremičnini stvarno pravico. Takšna ureditev pa se v praksi ni izkazala v celoti za primerno, saj posamezniki večkrat nimajo interesa za začetek postopka dopolnitve zemljiške knjige. Kot posledica tega pa žal nastopi neusklajenost ter nepopolnost obeh nepremičninskih evidenc, zemljiške knjige in katastra. Rešitev, ki jo prinaša novela, spreminja temeljno pravilo in tako bo v skladu s spremembo zemljiškoknjižno sodišče začelo postopek po uradni dolžnosti takoj, ko bo prejelo obvestilo Geodetske uprave, da zemljiška parcela ni vpisana v zemljiški knjigi, ter potrdilo, da vpisa te zemljiške parcele ni mogoče opraviti po splošnih pravilih zemljiškoknjižnega postopka. Novela pa ne opušča možnosti, da se postopek dopolnitve zemljiške knjige začne tudi na predlog osebe, ki predlogu priloži izpisek o nevpisani zemljiški parceli iz katastra in potrdilo pristojnega organa, da je zemljiška parcela v katastru vpisana, vendar pa iz podatkov katastra ni mogoče ugotoviti z delitvijo oziroma združitvijo katere prejšnje zemljiške parcele je nastala. S predlagano rešitvijo postopek dopolnitve zemljiške knjige ne bo več izključno predlagalni postopek, ampak primarno postopek, ki ga sodišče začne po uradni dolžnosti. Potrebno je upoštevati, da je to tako v interesu varstva in nemotenega pravnega prometa z nepremičninami kot tudi v javnem interesu, saj so konec koncev kakovostne nepremičninske evidence nujne za izvajanje javnih nalog na področju nepremičnin. S takšnim predlogom se v Poslanski skupini Stranke modernega centra poslanke in poslanci strinjamo, zato bomo zakon o spremembah Zakona o zemljiški knjigi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Grimsa ni. Gospod Ivan Hršak bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! S predlogom zakona, ki ga danes obravnavamo, so predlagane spremembe, s katerimi se bo zagotovila večja usklajenost in popolnost obeh nepremičninskih evidenc, torej zemljiškega katastra in zemljiške knjige. Zemljiška knjiga je namreč javna knjiga, ki vsebuje evidence oziroma podatke o stvarnih pravicah na nepremičninah, je javna evidenca, ki je zelo pomembna za trg nepremičnin, saj mora biti v njej zapisana prav vsaka nepremičnina, vsaka sprememba lastništva, stvarne pravice, določene obligacijske pravice in nenazadnje tudi pravna dejstva. Predvsem pa je pomembno zemljiškoknjižno načelo zaupanja, z drugimi besedami, vsi podatki, ki so vpisani v zemljiško knjigo, so točni in se nanje lahko zanesemo. Da bi navedeno načelo veljalo, pa je potreben interes lastnikov nepremičnin po vpisu nepremičnine v zemljiško knjigo. V praksi pa se je izkazalo, da nekateri lastniki, predvsem v obmejnih območjih zaradi nizkih vrednosti nepremičnin nimajo interesa vpisati nepremičnino v zemljiško knjigo. V izogib neusklajenosti zemljiške knjige in zemljiškega katastra poslanke in poslanci sprejemamo rešitev, da postopek dopolnitve zemljiške knjige ni več izključno predlagalni postopek, temveč je primarno postopek, ki ga sodišče začne po uradni dolžnosti. Tako bo glede na opozorilo Geodetske uprave Republike Slovenije sodišče po uradni dolžnosti začelo s postopki vpisa takoj, ko prejme obvestilo Geodetske uprave, da zemljiška parcela ni vpisana v zemljiški knjigi. Tu je treba poudariti, da predlog ohranja možnost, da postopke sproži tudi posameznik. Zgolj v primerih, ko se ugotovi, da vpisa določene zemljiške parcele ni mogoče opraviti po splošnih pravilih zemljiškoknjižnega postopka, po uradni dolžnosti postopek začne sodišče. Predlog bomo glede na navedeno v Poslanski skupini Desus podprli. Hvala.
Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanski demokrati.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Zemljiška knjiga je javna listina, ki jo vodi sodišče in bi morala odražati dejansko stanje glede lastninskih oziroma drugih stvarnih pravic. »Kakovostna, ažurna in pregledna zemljiška knjiga je temeljni pogoj za varno in nemoteno delovanje pravnega prometa z nepremičninami.« To so besede ministra za pravosodje, ko je pred dvema letoma odgovarjal na poslansko vprašanje Nove Slovenije. Spraševali smo ga, kako bodo sodišča v praksi odpravljala številne napake, ki so leta 2011 nastale pri prehodu iz ročno vodene zemljiške knjige v elektronsko zemljiško knjigo. Še danes obstajajo zemljiške parcele, ki niso vpisane v zemljiško knjigo in zakon nalaga lastnikom, da sami začnejo postopek dopolnitve zemljiške knjige. Pri tem morajo najprej verjetno izkazati, da imajo na nevpisni nepremičnini stvarno pravico. Vlada je potrebovala kar šest let, da je sama ugotovila to, na kar smo večkrat opozarjali, da tega ne smemo prepustiti posameznikom, saj je nekaterim pač vseeno, ali je stanje v zemljiškem katastru enako stanju v zemljiški knjigi. Drugi pa teh postopkov ne začnejo, ker so povezani s stroški. Tako imamo danes veliko primerov neusklajenih obeh nepremičninskih evidenc: zemljiške knjige in zemljiškega katastra. S takšnim načinom ne bi nikoli dosegli kakovostne in ažurne zemljiške knjige. Sedaj je Vlada končno naredila korak naprej, vendar se je zganila izključno zaradi nujnega postopka sprejemanja tako imenovanih paketnih zakonov, povezanih s pripravami na implementacijo arbitražne razsodbe. Zakaj je sedaj kar na enkrat nujno, da mora zemljiška knjiga izkazovati popolna in v celoti resnična stvarnopravna razmerja in mora biti v celoti usklajena z zemljiškim katastrom? V Novi Sloveniji smo prepričani, če ne bi bilo treba hiteti zaradi arbitražne razsodbe, danes ne bi razpravljali o takšnem predlogu. Sedaj ne bo nobenega problema, da bodo zemljiškoknjižna sodišča lahko sama po uradni dolžnosti dopolnila zemljiško knjigo, in to takoj, ko bodo prejela obvestilo Geodetske uprave, da zemljiška parcela ni vpisana v zemljiški knjigi in da je ni mogoče vpisati po splošnih pravilih zemljiškoknjižnega postopka. V Novi Sloveniji smo prepričani, da bi morala Vlada takšno spremembo zakona predlagati že pred leti, ko je ugotovila, da se v praksi pojavljajo problemi in se je razkorak med stanjem v zemljiški knjigi in stanjem v zemljiškem katastru povečal. Glede na navedeno Predlogu sprememb Zakona o zemljiški knjigi ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k predhodnim in končnim določbam niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predlog zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 24. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 22. točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O MORSKEM RIBIŠTVU PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku Simonu Zajcu.
Spoštovani! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je Predlog zakona o spremembah Zakona o morskem ribištvu, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada, obravnaval kot matično delovno telo na seji 8. 11. 2017. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je k predloženemu besedilu podala konkretno pripombo k 3. členu predloga zakona. Odbor se je seznanil z mnenjem Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki predlog zakona podpira. Na seji je sodeloval direktor Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije, ki predlog zakona podpira in k njemu nima pripomb. O predlaganih določbah predloga zakona ni bilo razprave. Odbor je brez razprave sprejel amandma koalicijskih poslanskih skupin k 3. členu predloga zakona, v katerem je povzeta konkretna pripomba Zakonodajno-pravne službe. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejeti amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je vključen sprejeti amandma. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del poročila. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Simon Zajc bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Spoštovani! Predlog zakona se sprejema zaradi končne razsodbe arbitražnega sodišča v arbitraži glede določitve meje med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško. Arbitražni sporazum med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške v tretjem odstavku 7. člena določa: »Pogodbenici v šestih mesecih po sprejetju razsodbe ukreneta vse potrebno za njeno izvajanje, vključno s spremembo nacionalne zakonodaje, če je to potrebno.« Vlada je v zvezi z razsodbo takoj sprejela sklep, ki predstavlja zavezo, da se bo posebna skrb namenila izvršitvi razsodbe, zlasti pa prebivalstvu ob meji in subjektom, kot so na primer ribiči, ki jih razsodba neposredno zadeva. Enako je poudaril tudi Odbor Državnega zbora za zunanjo politiko. Večji del arbitražne razsodbe Slovenija lahko implementira sama. Slovenija si sicer želi, da bi sodelovala tudi Hrvaška, njeno sodelovanje pa bo slej ko prej potrebno zlasti v tistih delih razsodbe, kjer arbitražno sodišče napotuje k skupnim rešitvam. Ta novela zakona pa sodi v prvo kategorijo rešitev, torej tistih, za katere sodelovanje s Hrvaško, ki se izmika implementaciji, ni potrebno. Te zakone mora Slovenija sprejeti do 29. decembra, ko se izteče omenjeni polletni rok za pripravo vsega potrebnega za uveljavitev arbitražne razsodbe. Zakon se bo začel uporabljati, ko bo državna meja med Slovenijo in Hrvaško na podlagi končne razsodbe arbitražnega sodišča evidentirana v evidenci državne meje. Novela zakona omogoča postopek izdaje posebnih dovoljenj za gospodarski ribolov, in sicer za hrvaške ribiče, s čimer se v naš pravni red v celoti implementira Uredba Evropske unije o skupni ribiški politiki v zvezi z obojestranskim dostopom ribičev do morskih voda sosednje države. Poleg tega bo zakon omogočil tudi izvajanje inšpekcijskega nadzora oziroma uvedbo postopkov o kršitvi, če bodo hrvaški ribiči lovili v slovenskih teritorialnih vodah brez dovoljenj in z mrežami, ki jih naša zakonodaja za razliko od hrvaške ne dovoljuje. Prenehata pa se uporabljati tudi Uredba o določitvi območja ribolovnega morja Republike Slovenije in Odlok o morskem ribištvu, ker je z razsodbo meja na morju določena na novo. Poleg tega ribolovne cone za namen izvajanja ribolova niso več relevantne. Na drugi strani pa gre tudi za uresničevanje zgodovinskih pravic, ki so imeli slovenski ribiči pred razsodbo. Slovenija je namreč v pogajalskem procesu pristopanja Hrvaške k Evropski uniji zavarovala zgodovinske pravice slovenskih ribičev, ki so postale del evropskega primarnega in sekundarnega pravnega reda. Slovenija je sicer pravico ribolova ob zahodni obali Istre do Vrsarja dobila z dvostranskim Sporazumom o obmejnem prometu in sodelovanju, imenovanem SOPS, ki pa v praksi ni zaživel. Na pogajanjih o ribištvu je Unija SOPS vzela na znanje kot temelj za vzajemni dostop Slovenije in Hrvaške do obrežnih voda. Ta pravila pa bodo začela veljati ob polni uveljavitvi razsodbe arbitraže v skladu s sporazumom, ki sta ga državi podpisali. Ta ribolovni del SOPS se bo torej začel izvajati, ko bo na podlagi arbitražne razsodbe določena meja na morju evidentirana. Predlog zakona bomo na podlagi navedenih argumentov v Poslanski skupini SMC podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Benedikt Kopmajer bo predstavil stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Lep pozdrav gospod podpredsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Novela Zakona o morskem ribištvu je del svežnja zakonov za uresničite arbitražne sodbe o meji. Ko bo začel veljati arbitražni sporazum, se bo na podlagi tega zakona lahko začelo izvajanje obojestranskega dostopa ribičev do morja. Na podlagi te novele se bo namreč omogočila izdaja posebnih dovoljenj za gospodarski ribolov zaradi izvajanja evropske uredbe o skupni ribiški politiki. To konkretno pomeni, da bodo slovenski ribiči v skladu z določili iz hrvaške pristopne pogodbe lahko lovili v hrvaških ozemeljskih vodah do ustja Limskega kanala, hrvaški pa v celotnem slovenskem teritorialnem morju. Seveda pa se bo to realiziralo, kot že rečeno, šele takrat, ko bo začel veljati arbitražni sporazum. Torej takrat, ko bo tudi sosednja država začela spoštovati arbitražno razsodbo. Poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanski demokrati. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani predstavniki ministrstev, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog sprememb Zakona o morskem ribištvu bo v slovenski pravni red uvedel podlago za izvedbo postopka za izdajo posebnih dovoljenj za gospodarski ribolov na področju morskega ribištva, ki se začne uporabljati, ko je državna meja med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško na podlagi končne razsodbe arbitražnega sodišča evidentirana v evidenco državne meje. Gospodarski ribolov na morju se lahko skladno z zakonodajo izvaja le na podlagi predhodno izdanega dovoljenja za gospodarski ribolov na morju. Zakon se spreminja zaradi izvajanja uredbe 1380/2013EU, ki ureja osnovno področje skupne ribiške politike Evropske unije, to je ohranjanje morskih bioloških virov in upravljanje ribištva, med drugim tudi osnovna pravila držav članic za dostop do voda in nadzorovanje dejavnosti, zlasti ribolovne dejavnosti, pretovarjanja, iztovarjanje, uvoz, prevoz ribiških proizvodov in proizvodov iz akvakulture, ki jih na podlagi skupne ribiške politike na njihovem ozemlju ali vodah, ki so pod njihovo suverenostjo ali jurisdikcijo, opravlja katerakoli fizična ali pravna oseba, ki že ima izdano dovoljenje za gospodarski ribolov. V 10. točki priloge 1 omenjene uredbe je določeno, da lahko v obalnih vodah Slovenije, in sicer na geografskem območju oziroma teritorialnem morju, to je nekje 12 milj, ki je omejeno na morski prostor pod suverenostjo Republike Slovenije in ki leži severno od vzporednika 45 stopinj in 10 minut severne zemljepisne širine ob zahodni obali Istre, od zunanjega roba teritorialnega morja Hrvaške, kjer se ta vzporednik dotika kopnega zahodne obale Istre, Grgatov rt Funtana, plovila pod zastavo Republike Hrvaške letno ulovijo do 100 ton pridnenih ali pelagičnih vrst rib. To velja za največ 25 ribiških plovil, kar vključuje tudi 5 ribiških plovil, opremljenih z vlečnimi mrežami. Država naj slovenske ribiče tudi primerno zaščiti, saj se zaradi številnih preteklih slabih izkušenj čutijo zelo ogrožene. Država naj jim stoji ob strani, naj zaščiti njihovo premoženje. Poslanci Nove Slovenije bomo zakon podprli.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 3. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 24. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 23. točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O UREDITVI DOLOČENIH VPRAŠANJ ZARADI KONČNE RAZSODBE ARBITRAŽNEGA SODIŠČA NA PODLAGI ARBITRAŽNEGA SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE HRVAŠKE PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Lilijani Kozlovič, generalni sekretarki Generalnega sekretariata Vlade Republike Slovenije.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane poslanke in poslanci! Takoj po razglasitvi arbitražne razsodbe je Vlada pristopila k nalogi pripraviti vse potrebno za implementacijo arbitražne razsodbe. Vključno s sklepom Vlade in tudi izjavo samega OZP je posebno pozornost namenila prebivalcem, ki živijo ob državni meji. Z obiski na terenu smo ugotovili, kakšno je dejansko stanje in v predlogu zakona normativno uredili tiste pravice in dolžnosti, ki so potrebne za to, da se državljanom Republike Slovenije olajša prebivanje ob državni meji, predvsem pa posledice, ki izvirajo iz določitve meje. Pred odločitvijo arbitražne razsodbe oziroma arbitražnega razsodišča je bil od treh elementov znan v bistvu na tem območju samo eden. To so prebivalci. Medtem ko sta ostala dva elementa bila sporna zaradi spornega ozemlja. Danes ni več dvoma tudi o drugih dveh elementih državnosti. Arbitražno sodišče je odločilo z dokončno izvršljivo razsodbo, legitimnost odločitve so dali tudi prebivalci Republike Slovenije na referendumu, pa ne zato, ker so bili zavedeni, ampak zato, ker se morda bolj od politike zavedajo, kaj za ljudi, ki živijo neposredno ob njej, pomeni nedorečenost državne meje. Med pripravo zakona smo bili deležni tudi informacij, da so bili prebivalci spornih območij oportunisti, da so izkoriščali tisto, kar je bilo zanje bolj ugodno. Na matičnem odboru Državnega zbora pa smo slišali, da je zakon pred nami le piar poteza vlade dr. Mira Cerarja. A poglejmo dejstva. S tem ko je bil pred arbitražnim sodiščem vložen zahtevek za ta ozemlja, je bilo prebivalcem dano upanje, da bo ozemlje, na katerem prebivajo, pripadlo Republiki Sloveniji. To se je storilo kljub temu, da se je v arbitražnem sporazumu za mejo na kopnem določila uporaba pravil mednarodnega prava in načela uti possidetis. Uti possidetis je v mednarodnem pravu načelo, da ozemlje in druga lastnina ostane pri svojem imetniku ob koncu konflikta, razen če je s pogodbo določeno drugače. Pravilo uti possidetis torej pomeni, lahko še naprej poseduješ to, kar si posedoval že do sedaj. Vsem ozemljem, ki so z razsodbo pripadla Republiki Hrvaški, se je slovenska država zaradi neizvajanja oblasti in dejanske posesti odpovedala že pred razsodbo. Tudi argument, da Vlada prehiteva, naj počaka, dokler se ne doseže soglasje z Republiko Hrvaško, kakor tudi navedba, da je pomoč prebivalcem piar poteza, kaže na pomanjkanje življenjskih izkušenj o tem, kaj pomeni prebivati ob sporni državni meji dveh držav. Nesprejemanje odločitev s strani Vlade pomeni za prebivalce nadaljevanje nejasnega pravnega stanja, kdo je zanje pristojen in komu so odgovorni. Pomoč, ki jim je namenjena s predlogom zakona, pa lahko uredi le določene situacije, nikakor pa ne more v celoti spremeniti dejstva, da državljani Republike Slovenije postanejo tujci v drugi državi, in to brez njihove lastne volje. Prav zaradi slednjega je prav, da prebivalcem pomagamo na način, kot Vlada predlaga v zakonu. Odločitev vlade dr. Mira Cerarja o predlogu zakona je izkustvena odločitev, ki izmed treh elementov državnosti na prvo mesto postavlja prebivalce. Državnemu zboru predlagam, da na isti seji opravi tudi tretjo obravnavo. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Dušanu Verbiču.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani predstavniki izvršilne veje oblasti, poslanke in poslanci, prav lep pozdrav! Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 59. nujni seji dne 10. 11. 2017 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o ureditvi določenih vprašanj zaradi končne razsodbe arbitražnega sodišča na podlagi arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. V poslovniškem roku so amandmaje vložile poslanske skupine SMC, Desus in SD k 6., 10., 14., 15., 16., 17., 21., 24., 25. in za novi 27.a člen ter Poslanska skupina Nove Slovenije k 7. členu. Državni sekretar v Kabinetu predsednika Vlade je podal dopolnilno obrazložitev k členom predloga zakona. Povedal je, da vsebina predloga izraža potrebo ljudi, ki jih razsodba arbitražnega sodišča neposredno naslavlja. Ker so potrebe ljudi raznovrstne, so pri pripravi predloga zakona sodelovala praktično vsa ministrstva. Generalna sekretarka Vlade je predlog zakona obrazložila in povedala, da je nastajal v popolni interakciji s prebivalci na območju, ki je bil predmet arbitražne razsodbe. Gre za približno 98 prebivalcev. Cilj je, da prebivalci ohranijo čim več pravic, ker pri vseh pravicah, ki so jih imeli do zdaj, ne morejo več ohraniti in uresničevati ali pridobiti tudi nekaterih novih pravic. V vseh postopkih, ki bodo tekli na podlagi predloga zakona, bodo prebivalci oproščeni plačila stroškov postopka v Republiki Sloveniji, prav tako se jim bodo povrnili morebitni stroški, ki jih bodo imeli zaradi ureditve statusa na Hrvaškem. V nadaljevanju je podrobneje predstavila nabor pravic, ki jih predlog zakona ureja, saj se s predlogom zakona na enem mestu urejajo različne pravice. Predstavnik Državnega sveta je dejal, da Komisija za državno ureditev predlog zakona podpira, saj člani komisije menijo, da je pomembno, država nudi podporo prebivalcem, ki jih razsodba Arbitražnega sodišča najbolj neposredno zadeva in posega v njihova življenja. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi pisnega mnenja dejala, da je njihova služba v mnenju podala zgolj eno ustavnopravno pripombo, in sicer k 17. členu, ki ureja pravice do finančne pomoči, vezano na prebivališče. Občan Anton Škof z območja, ki ga je predlog zakona neposredno zadeval, je izpostavil problematiko ureditve dednega zakupa in podal pripombe k 18. členu glede domneve gradbenega in uporabnega dovoljenja ter glede roka za preselitev kmetije. V razpravi je poslanec Levice dejal, da v tej poslanski skupini ne bodo nasprotovali predlogu zakona, ne bodo pa ga tudi podprli. Poslanci opozicije so opozorili še na odnos Republike Hrvaške do razsodbe arbitražnega razsodišča in izrazili zaskrbljenost glede rokov, ki jih za uveljavljanje pravic določa predlog zakona. Poslanci koalicije so se izrazili, da podpirajo v celoti tovrsten predlog zakona. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh predlogih zakona in jih tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga, v katerem so sprejeti amandmaji tudi vključeni. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovani! Pred seboj imamo predlog zakona, ki ga bomo v Poslanski skupini Desus soglasno podprli. Kot vemo, je 29. junija arbitražno sodišče v Haagu v skladu s pravili in načeli mednarodnega prava razglasilo končno razsodbo v arbitraži med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško glede določitve meje na kopnem in morju med državama. Namen predloga zakona je olajšati življenje ob meji živečih ljudi, ki jih je razsodba prizadela tako, da zaradi nje ne bi imeli več pravic, kot so jih pred tem uživali. Njim se zagotavlja ustrezno nadomestilo škode, brezplačno pravno svetovanje pri varovanju lastninsko pravnih razmerjih in pravna zaščita. Pri tem se zasleduje uresničevanje načela enake obravnave državljanov Republike Slovenije, na katerih pravice in obveznosti je vplivala razsodba, tako da se jim v čim večji meri ohranjajo enake pravice, kot so jih uživali do razglasitve razsodbe. Za tiste pravice, za katere so prikrajšani, pa uvaja ustrezno nadomestilo. V Poslanski skupini Desus nam je pomembno predvsem to, da jim bo omogočeno nadaljnjo uveljavljanje ter ohranitev pravic iz socialnih zavarovanj in socialne varnosti. Govorimo o pravicah iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja, zavarovanja za primer brezposelnosti in zavarovanje za starševsko varstvo, invalidskega varstva, socialne varnosti ter zdravstvenega varstva in zdravstvenega zavarovanja. Tisti, ki so bili 28. junija 2017 lastniki, solastniki in skupni lastniki nepremičnine na ozemlju, ki na podlagi razsodbe ni več del našega ozemlja in so imeli na naslovu te nepremičnin prijavljeno stalno prebivališče ali so v njej dejansko prebivali, bodo upravičeni do finančne pomoči za nakup nepremičnine v Republiki Sloveniji. V predlogu zakona je prav tako zagotovljena pomoč države v primeru, da pride do materialne škode na orodjih in plovilih, ki jih ribiči uporabljajo za svojo dejavnost, in zaradi tega lahko pride do izpada dohodka. Ribičem se tudi zagotavlja ustrezna pravna zaščita v primeru, če bi bili privedeni pred tuje organe pregona. Številnih ukrepov bo deležno področje kmetijstva. Tisti, ki imajo zemljišča najeta od sklada in so prejemniki določenih finančnih sredstev, bodo lahko prejeli nadomestilo v primerljivem obsegu, kot so ga prejemali doslej. Prav tako bo omogočeno, da namesto kratkoročnih pogodb s skladom lahko sklenejo dolgoročne pogodbe. Predvideno je tudi nadomestilo zaradi izjemnih okoliščin, gre pa za izplačevanje subvencij, ki se jih po uveljavitvi državne meje ne bo moglo več izplačevati. Zato bodo posamezniki iz tega naslova prejeli ustrezno nadomestilo za obdobje petih let. V tem vmesnem obdobju pa se bodo pridobila nadomestna zemljišča, tako da se njihov položaj dolgoročno ne bi poslabšal. Zaradi vsega naštetega v Poslanski skupini Desus menimo, da gre za pomemben zakon, ki izkazuje skrb države do državljanov, ki so bili v svojih pravicah in obveznostih zaradi razsodbe kakorkoli prizadeti, zato ga bomo soglasno podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupine Socialnih demokratov, zanjo mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani predstavniki Vlade. Socialni demokrati bomo predlog zakona, s katerim bomo poskušali urediti in ohraniti določene pravice državljanom Republike Slovenije na območjih, ki bi po razsodbi arbitražnega sodišča lahko ostali brez nekaterih pravic ali pa jih je ta razsodba prizadela na kakršenkoli drug način, podprli. Gre za širok nabor pravic, ki se urejajo na enem mestu, od pravic iz socialnih zavarovanj in socialne varnosti do širokega urejanja zadev s področja kmetijstva. Sem sodijo pravice v zvezi s kmetijskimi zemljišči in gozdovi, načrtovanja preselitve kmetije ter drugih ukrepov s področja kmetijstva. Na področju ribištva so tudi predvidena nadomestila za zmanjševanje ribolovnega območja in, na primer, za materialno škodo na ribolovnem orodju ali plovilu. Predvidene so tudi finančne pomoči za nakup nepremičnin v Republiki Sloveniji, a se pri tej zadevi porajajo tudi številna vprašanja, povezana z nepremičninami, ki ostajajo onkraj meje. Zavedamo se, da bo zagotovo težje reševati ljudi, ki živijo v hišah tako rekoč na sami mejni črti. Seveda pa je pri vseh teh pomočeh in nadomestilih treba razmisliti tudi o tem, kaj to za posameznike pomeni pri odmeri davkov in pri drugih pravicah, ki so jih do sedaj imeli. Gre za kompleksno zakonsko materijo, pri kateri je sodelovala celotna vlada. Kot nam je bilo s strani Vlade zagotovljeno, vsebina zakona izraža potrebe ljudi. Seveda pa ne gre zanemariti tudi dejstva, da bo to vprašanje, povezano z razsodbo arbitražnega sporazuma, težje rešljivo. Reševanje tega dejstva je namreč močno povezano s sodelovanjem ali nesodelovanjem z vladnimi predstavniki Republike Hrvaške. Socialni demokrati želimo, da se razmere s sosednjo Republiko Hrvaško uredijo čim prej, tudi in pa predvsem zaradi ljudi, ki jih je ta razsodba prizadela. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Nova Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Zvonko Lah.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Če pustimo danes ob strani dejstvo, da je Slovenija z arbitražno razsodbo dobila manj, kot je imela na dan 25. junija 1991, in da ni dobila neposrednega stika z odprtim morjem, lahko ugotovimo naslednje. Razsodba je mednarodno pravno zavezujoča v enaki meri za Republiko Slovenijo kot za Republiko Hrvaško. Njena celovita uresničitev v roku šestih mesecev je mogoča samo s sodelovanjem obeh držav, saj tega enostransko ni mogoče storiti. Republika Hrvaška še vedno trdno zagovarja stališče, da te razsodbe ni dolžna spoštovati in da zanjo ne velja. Kaj torej v tem trenutku lahko naredi Slovenija, ki je trdno prepričana, da je odločitev arbitražnega sodišča dokončna in da jo je treba spoštovati? Lahko čaka, da si bo Hrvaška premislila, lahko pa pripravimo vse, kar je potrebno, da bi razsodbo lahko implementirali. Tako bomo lahko rekli, da smo storili vse, kar smo bili dolžni storiti v skladu z razsodbo, vse, kar od nas pričakuje mednarodna skupnost. V Novi Sloveniji ob tem obžalujemo, da je Arbitražno sodišče mejo na kopnem določilo brez seznanitve s konkretnimi razmerami na terenu in da je v večini primerov upoštevalo le katastrsko mejo. Zato se prebivalci, ki živijo na teh območjih, srečujejo s številnimi vprašanji in se bojijo, kaj se bo zgodilo, če ne bo prišlo do obojestranske uresničitve razsodbe. Današnji predlog zakona predstavlja zgolj okvir, kako bodo tisti, ki bodo ostali na ozemlju, ki ni več slovensko, ohranili vse pravice, če bodo želeli, tako da bodo posledice arbitraže v vsakdanjem življenju čim manj občutili. V Novi Sloveniji smo že opozorili na vprašanje glede dednega zakupa pri zakupnih pogodbah za zemljišča, ki niso več del ozemlja Republike Slovenije, a so v njeni lasti. Ni namreč jasno, kaj bo s tistimi zemljišči, za katera bodo veljavne zakupne pogodbe sicer podaljšane do konca leta 2047, vendar bodo sedanji zakupniki med tem časom umrli. Na načelni ravni zakon sicer postavlja zadostne okvire, vendar opozarjamo, da bo morala Vlada posamezna vprašanja reševati neposredno na terenu. Še pred tem pa bo morala kaj več narediti za sklenitev meddržavnega sporazuma z Republiko Hrvaško, saj brez tega ne bomo mogli enostransko nadaljevati s postopki izvršitve arbitražne razsodbe. Generalna sekretarka Vlade je na seji Odbora za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo sicer zatrjevala, da med državama poteka tudi tiha diplomacija, da bi Hrvaška čim hitreje izpolnila svoje obveznosti. Vendar je verjetno tako tiha, da na terenu tega ni čutiti. V Novi Sloveniji zato ne bomo podprli tega zakona, ne bomo mu pa tudi nasprotovali.
Besedo ima Poslanska skupina Levica, zanjo dr. Matej T. Vatovec.
Hvala predsednik. Lep pozdrav vsem! V Levici smo stališča do arbitražne razsodbe že večkrat predstavili, zato ga na tem mestu ne bi ponavljal. Bi pa ponovno izpostavil en del, predvsem tisti, ki se nanaša na tiste, ki na teh obmejnih območjih živijo in tudi po drugi strani na dolžnosti, ki jih imata do njih Vlada in država kot taka. Za ureditev mejnega vprašanje je bolj kot formalna uveljavitev arbitraže pomemben sam režim na meji. Če hoče Vlada pomagati državljanom, ki so ostali na hrvaškem ozemlju, mora tudi zagotoviti prosto prehajanje meje. Doseči mora sprejem Hrvaške v schengenski sistem in nemudoma odstraniti bodečo žico. Če hoče Vlada integrirati zaselke, ki so pripadli Sloveniji, mora tudi omogočiti razvoj celotnih socialno in demografsko ogroženih območij ob meji. Naša blaginja ni odvisna od poteka meje, odvisna je zgolj in izključno od razvojne politike. Ukrepi, ki so potrebni za formalno uveljavitev arbitražne razsodbe, zato ne smejo oziroma ne bi smeli ovirati drugih nalog države in pa občin. Dejstvo je, da sta Slovenija in Hrvaška znotraj Evropske unije v, če hočemo ali ne, v podobnem ali pa zelo podobnem položaju. Med seboj z ostalimi perifernimi državami imata več skupnih interesov kot pa z vodilnimi članicami EU. Naša zunanja politika se zato ne sme reducirati na lobiranje za podporo tujih centrov moči za uveljavite arbitraže. Tisto, kar bi morali početi, je to, da si prizadevamo za sodelovanje s Hrvaško, ki bo na koncu prispevala k blaginji obeh držav. V Levici se posledično strinjamo, da je treba ljudem, katerih situacija se je z arbitražno razsodbo tako ali drugače spremenila, pomagati. Nekateri predlogi Vlade se nam ne zdijo najbolj primerni, v praksi pa bi tudi utegnili imeti prej negativno kot pa pozitivne posledice. Že na matičnem odboru smo izpostavili nekaj konkretnih pomislekov. Prvi se je nanašal na finančno pomoč tistim, ki se želijo preseliti v Slovenijo. Opozorili smo namreč na neutemeljeno razlikovanje, ki se je zgodilo med lastniki in najemniki stanovanj oziroma nepremičnin. Prepričani smo, da je treba pomagati vsem pod enakimi pogoji, prvotni predlog pa tega ni zagotavljal. V privilegiran položaj je namreč postavljal lastnike nepremičnin, medtem ko je najemnike popolnoma izključil. Na eni strani bi tako lastniki prejeli ne ravno skromno, to si moramo priznati, finančno spodbudo za nakup nove nepremičnine in poleg tega bi obdržali tudi svojo staro nepremičnino, najemniki po tistem scenariju pa ne bi imeli nobenih pravic. Tako da nas veseli, da je koalicija vsaj tukaj prisluhnila argumentom, ki smo jih izpostavili in sedaj predlagala amandma, ki zagotavlja te pravice tudi najemnikom. Drug problem, ki ga amandmaji ne rešujejo ali pa ne odpravljajo, se nanaša na povračilo škode, ki jih na slovenskih plovilih povzroči tuje plovilo. Tukaj moramo poudariti, da gre za časovno neomejeno in zelo ohlapno določeno odškodnino, ki bi lahko v praksi in tudi v daljni okoliščinah spodbujala incidente v Piranskem zalivu. Ne gre pozabiti, da že imamo izkušnje s političnimi dogovarjanji o incidentih. Vsi se verjetno spomnimo afere Janša-Sanader in predvolilni čas, v katerega smo že vstopili, je več kot prikladen za kaj podobnega. Neomejeno povračilo povzročene škode pa bi utegnilo tovrstne prakse celo spodbuditi. Enake negativne posledice bi utegnila imeti določba o legalizaciji vseh objektov, tudi črnih gradenj. Problem je tukaj, da gre za neko določbo, ki nima dejanskega pregleda, za kakšne objekte gre. Tako da tudi tukaj se nam kljub vsemu zdi, da gre za nek prevelik odpustek. Kot rečeno, v Levici menimo, da je treba tistim, na katere je imela arbitražna razsodba vpliv, vsekakor pomagati, si pa želimo, da bi Vlada na enak način ali pa z enako vnemo pomagala prav vsem državljankam in državljanom, da bi finančna sredstva tako hitro kot za uveljavitev arbitraže našla tudi za dvig minimalne plače in socialnih prejemkov, kaj šele za razrešitev stanovanjskega vprašanja mladih in socialno ogroženih. Seveda to na tem mestu niso argumenti, zaradi katerih bi odrekli pomoč živečim ob meji, zaradi tega predlogu zakonu v Levici ne bomo nasprotovali.
Besedo Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Simon Zajc.
Spoštovani! Obravnava predloga zakona o ureditvi določenih vprašanj zaradi končne razsodbe arbitražnega sodišča zaokrožuje razpravo o paketu zakonov, s katerimi Republika Slovenija uresničitev odločitev arbitražnega sodišča o meji med našo državo in Republiko Hrvaško. Simbolični pomen teh točk dnevnega reda pa je še veliko večji. Z uporabo arbitraže kot sredstva mirnega reševanja sporov je bil razrešen predmet spora, ki je državi in odnose med njima bremenil vse od začetka njune samostojnosti. Pronicljivi anonimni avtor pravi, da je človek izumil meje ne zato, da bi se zamejil z njimi, ampak da bi jih lahko prečkal. Republika Slovenija in Republika Hrvaška od 29. junija 2017 poznata natančen potek meje med njima, zato so izpolnjeni vsi pogoji, da se ta meja v fizičnem in tudi v metaforičnem smislu čim večkrat prečka. Obstoj meje, predvsem pa pretekle nedorečenosti v zvezi z njo najbolj občutijo prebivalci, ki na območju ob južni meji živijo ali opravljajo svojo dejavnost, zato jim je treba posvetiti posebno pozornost. Pristojni odbor Državnega zbora za zunanjo politiko se je že ob ustni razglasitvi razsodbe arbitražnega sodišča zavzel za dosledno spoštovanje mednarodnega prava ter razsodbe arbitražnega sodišča, za dialog s Hrvaško pri implementaciji razsodbe ter za posebno skrb, ki naj se nameni prebivalstvu v obmejnem pasu, ki ga razsodba neposredno zadeva. Vlada Republike Slovenije je v korakih, ki jih je pripravila za implementacijo razsodbe, to upoštevala tako v vsebinskem kot v proceduralnem smislu. Po nujnem postopku namreč sprejemamo predlog zakona, katerega namen je ohraniti pravice državljanov Republike Slovenije, ki jih je razsodba arbitražnega sodišča prizadela oziroma zaradi razsodbe zanje urediti nekatere nove časovno zamejene pravice. S predlogom zakona se državljanom, ki bivajo na ozemlju, ki po razsodbi arbitražnega sodišča ne bo pripadalo več Republiki Sloveniji, omogoča ohranitev pravic iz socialnega zavarovanja, socialne varnosti in zdravstvenega zavarovanja. Drugi sklop določb zakona ureja pravice in obveznosti z naslova kmetijske dejavnosti, medtem ko lahko v tretji sklop uvrstimo določbe, vezane na ribištvo. Sprejetje predloga zakona bo med drugim omogočalo, da bo Republika Slovenija posameznikom oziroma družinam, ki so lastniki, solastniki ali če bo sprejet amandma koalicije, ki dela zakon še bolj življenjski, najemniki nepremičnin na ozemlju, ki po razsodbi arbitražnega sodišča ni več del slovenskega ozemlja, nudila finančno pomoč za nakup nepremičnine v Republiki Sloveniji. Vsebina naštetih pravic izhaja iz potreb, ki so jih izrazili sami ljudje v neposrednem stiku s predstavniki Vlade. Kljub individualnemu pristopu čisto vsem predlogom ni bilo moč ugoditi, pa vendar velja poudariti, da je delovna skupina Vlade preverila ujemanje končnega nabora vsebinskih rešitev z dejanskimi potrebami prebivalstva in gospodarskih subjektov na terenu. V Poslanski skupini stranke modernega centra bomo zato skrbno pripravljen predlog zakona, s katerim se olajšuje življenje ljudi ob dokončnem določanju meje naše države z Republiko Hrvaško, enotno podprli. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 17. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, drage kolegice in kolegi! Ta amandma je seveda vreden pozornosti in bo v Poslanski skupini Nove Slovenije dobil podporo. Spoštovani kolega Zvonko Lah je v imenu Poslanske skupine napovedal, kako bo večinsko glasovala poslanska skupina. Sam tukaj želim zelo jasno povedati, da tega zakona ne morem podpreti, mu bom nasprotoval. Preveč dobro poznam situacijo, ki se dogaja ta trenutek na meji na kopnem, na meji, ki ni določena. Preveč dobro poznam situacijo predvsem v Prekmurju, ker od tam prihajam. Mislim, da smo premalo pozorno vsi skupaj spremljali to, kar danes ljudje doživljajo. Ob tem ponavljam, da meja še ni določena. Imamo zgolj razsodbo arbitražnega sodišča, za katero se ves čas zavzemam tako kot tudi moje kolegice in kolegi v Novi Sloveniji, da je treba spoštovati razsodbe sodišč, kakršnikoli, če želimo graditi pravno državo, če še velja v Evropi to, kar so si začrtali očetje Evrope, ki so se pred 60 leti odločili, da bodo celino povezali z močjo prava in ne z močjo orožja. Pozdravljam te napore, ki so bili vloženi s strani Vlade, da se ti zakoni pripravijo. Seveda razumem, da je 29. december tisti instrukcijski rok, ko morata obe državi pogodbenici, podpisnici arbitražnega sporazuma narediti vse, kar je treba za implementacijo razsodbe. Ampak ta teden – morda bo zvenelo nekoliko preveč lokalpatriotsko ali kakorkoli že boste ta nastop ocenjevali – sem imel polno hišo ljudi doma, ker je danes ponedeljek in ne morem biti v poslanski pisarni, ker sem tukaj. Ljudje me prosijo za pomoč, ker pravijo, da jim nihče ne zna pomagati in nimajo odgovorov, zakaj prav zdaj dobivajo od Finančne uprave Republike Slovenije vabilo k predložitvi podatkov, ki se nanašajo na osnovno kmetijsko in osnovno gozdarsko dejavnost za leto 2017, in seveda gre za prijavo dohodka iz osnovne kmetijske in osnove gozdarske dejavnosti na kmetijskih zemljiščih izven Slovenije – torej na Hrvaškem. Jaz poznam določbe Zakona o dohodnini, tako da glede tega ni treba, da teče razprava, ampak preprosti ljudje kot so v Sloveniji si to razlagaj takole: Aha, sedaj pa je razsodba arbitražnega sodišča in ta oblast je udarila najprej po svojih. Vprašajte ljudi, jaz jih komaj držim nazaj in jih tolažim. Seveda je pa tukaj še nerodna dikcija, da so ti podatki nujni, da jih zavezanec, lastnik zemljišča na hrvaškem katastru mora prijaviti, da ne bi prišlo do dvojne obdavčitve. Mi poznamo mednarodne pogodbe, v glavnem v 6. členu govorijo o izogibanju dvojnega obdavčevanja. Hrvaška teh naših državljanov, ki imajo zemljišča na hrvaškem katastru, do danes ni obdavčevala. Ko bo naša davčna uprava računala davek, bo odbiti davek plačan v državi, kjer se nahaja zemljišče, nič. Kje je problem? Ni problem v tem, da je treba plačati davek od nepremičnine, normalno, da je, tukaj ni debate, ampak ravno sedaj so dobili to povabilo in zelo kratek rok, nekateri so itak zamudili osemdnevni rok, čeprav je rok pravzaprav bil, da sem čisto natančen, 17. julij. 17. julija letos bi tako morali prijaviti te dohodke iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti. To povabilo je sedaj praktično neke vrste opomin in določen je, kot rečeno, osemdnevni rok. Tukaj mene boli predvsem to, zakaj se državljanov na nek prijaznejši način ne obvesti in razloži, ker ljudje si pač sedaj razlagajo, da je to zaradi arbitraže. Saj sem ime izbrisal, da ne bo kdo škilil po imenu, ker je davčna tajnost in ne smem razkazovati imen. To so zadeve, ki mislim, da se ne bi smele zgoditi, spoštovane gospe in gospodje. Poleg tega pa sem tudi sam pričakoval, da bodo ti, ki so in bodo utrpeli neko materialno škodo, glejte, to niso bogataši, to so preprosti kmetje, seveda tudi kakšni podjetniki, ki imajo obratovalnice na katastrski občini Hrvaška, recimo Sv. Martin na Muri, in bodo utrpeli, nekateri večjo, nekateri manjšo materialno škodo. V tem kontekstu sem pričakoval, da bo država bolj prijazna do njih. Pozdravljam obiske, ki so bili na terenu, in sem tudi sam z radovednostjo čakal konkretno ta zakon. Če gledamo finančni okvir, ki ga prinašajo obveznosti države iz tega zakona, gre za neke slabe 4 milijone evrov. Pa še enkrat, ljudje tam ob meji so skromni, niso lačni denarja. Ne govorim, da jim je treba z veliko lopato denar »talati«. Ne, nihče tega noče. Želi pa, da ne bi s to razsodbo nič izgubil. Je to pravo stališče? Ali bomo zaščitili naše državljane? Postavite se v njihovo vlogo, veste, kaj pravijo, »naj že enkrat to mejo narišejo, jaz bom to pustil Hrvatom, tisto krpico njive pa tisto krpico šume«, kot pravijo. To bo tam ostalo, saj tudi mladih ni več na kmetiji, kaj boste s tistim. Tukaj sem res pričakoval malo več tega človeškega odnosa, ne tega vzvišenega z nekim birokratskim pogledom in birokratskim prijemom. Se opravičujem, gospod predsednik, ta vsebina ni ravno o tem amandmaju, o katerem ste odprli razpravo, ampak drage kolegice in kolegi, spoštovane predstavnice in predstavniki vlade, jaz nimam druge možnosti, kot da probleme s terena tukaj predstavnim. Lahko se kdo posmehuje, jaz sem pač dolžan to stisko ljudi prenesti v ta avditorij. Upam, da je vsaj kakšno uho odprto. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Besedo ima gospod Simon Zajc.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Jaz imam pa očitno popolnoma drugačen pogled na dogajanje glede sprejemanja teh zakonov in tudi pogled na to, kako se je vlada v tem določenem primeru obnašala. Jaz nisem v tem primeru videl nobene vzvišenosti. Kar sem jaz videl, je to, da je takoj po razglasitvi razsodbe šla vlada na teren, je prisluhnila ljudem, brez kakršnegakoli vzvišenega pristopa, kot ste ga zdaj vi omenjali. Tako da z mojega pogleda lahko samo pohvalim delo vlade v tem primeru. To, kar so pa ljudje na terenu povedali, pa imamo tudi v paketu teh zakonov, ki jih bomo danes, upam, potrdili. Rešitve, za katere so se ljudje prizadevali, da bi bile sprejete, so v teh zakonih. Gre za to, da se ljudem, ki po razsodbi ostanejo na hrvaški strani, želijo pa, in se tudi čutijo pripadne Sloveniji, življenje olajša, da se jim gre naproti, da se jim pomaga pri njihovem reševanju stanovanjske problematike ali glede zakupa kmetijskih zemljišč in tako naprej. Skratka, to, kar so ljudje na terenu povedali, to imamo danes na mizi, to imamo danes v zakonih, zato res ne vidim enega dobrega razloga, zakaj teh zakonov ne bi potrdili. To, da Hrvaška noče in vztraja pri tem, da ne priznava te razsodbe, za nas ne more biti izgovor, da svojega dela ne opravimo. Če mi želimo, da na koncu le pridemo do upoštevanja in uveljavitve te razsodbe, se moramo obnašati tako, kot je treba, torej tako, da damo vedeti, da ta sodba velja, da drži. Če nasprotna stran meni, da ne, se mi ne moremo po njenih taktih obnašati, ampak za nas je pomembno, da v roku teh šestih mesecev pripravimo vse, kar je treba pripraviti na naši strani, pa če Hrvati stojijo ob strani in samo gledajo ali ne, to za nas to ni pomembno. Za nas je pomembno, da bo do te uveljavitve na koncu tudi prišlo in zaradi tega je pomembno to, kar danes počnemo, in je pomembno, da te zakone, vključno s tem, o katerem zdaj govorimo, tudi sprejmemo. Kar se tiče amandmaja, kot je bilo danes že omenjeno, ko smo se o tem pogovarjali na odboru, je bil izpostavljen problem najemnikov, kar s tem amandmajem urejamo, ker je za nas kot tudi za Vlado je vsekakor pomembno, da se stiske, ki so nastale zaradi razsodbe, rešijo, in to na dostojen in nikakor ne vzvišen način. Hvala.
Replika, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz sem vesel, da se je spoštovani kolega Simon Zajc srečal tudi s Prekmurci, o katerih jaz govorim, ki imajo nepremičnine na Hrvaškem. Morda sva se srečala midva z nekimi povsem drugimi skupinami, vi z eno, jaz z drugo. Ampak jaz sem povedal iskreno to – in si nisem nič izmislil –, kar so ljudje meni povedali. Jaz jim razlagam Zakon o dohodnini, 69. člen mednarodne pogodbe, ki govori o izogibanju dvojnemu obdavčevanju in tako naprej. Povedal sem pa, kakšna je percepcija pri ljudeh. Seveda se strinjam, nisem žalosten, da nisem bil zraven, pač nisem vladni poslanec, torej neke vrste drugorazredni, ko je Vlada šla na določene pozicije takoj po razsodbi. Pričakoval pa bi, da istočasno, ko je šla na Mirišče, kjer je svetla točka in poznam vse tiste ljudi, ki so izjemno srečni zaradi razsodbe, da ostajajo v Sloveniji, da bi pa istočasno, isti dan se ustavila tudi pri tistih, ki pa jih je ta zadeva, ta razsodba hudo prizadela. Pa so morda, da nisem samo pri kmetih, pri kakšnem podjetniku, kjer je družinsko podjetje nastajalo skozi tri generacije in je ves čas bilo hendikepirano, nobenih subvencij, nobene pomoči, ne po pomurskem zakonu, po nobenem zakonu, ker je pač sedež podjetja v Sloveniji, obratovalnica pa v katastrski občini Sveti Martin na Muri. In kaj bo zdaj naredil ta mladi lastnik? Povejte!
Želi še kdo razpravljati? Besedo ima gospod Danilo Anton Ranc.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav tudi predstavnikom Vlade, ministrstev, kolegicam poslankam in kolegom poslancem! Oglasil sem se zato, ker tudi sam živim ob meji in na nek način čutim ta obmejni način življenja. Tudi sam sem spremljal te dogodke, ki so se dogajali marsikomu tam. Jaz bi rekel, da preprosti ljudje tudi razumejo včasih kakšno težavo in se tudi najmanj vpletajo v le-te, ker živijo v nekem sobivanju. Tako zdaj ne razumem, zakaj moramo zdaj, ko se je Vlada nekako kot ekipa zelo odgovorno lotila tega problema, seveda pa tudi aplikacije mednarodne arbitraže, ki je mednarodno priznan dokument. Tudi mi pričakujemo, da ga bo Hrvaška upoštevala. Če se malo navežem na razprave, ki sem jih danes slišal, pa tudi poročila, nekako ne razumem, zakaj je kritiziran ta hiter, učinkovit pristop Vlade, ki je pokazal odnos do človeka, ki tam živi, ki ima težave. Sam sem to spremljal po televiziji. Nisem bil sicer v tej ekipi, ampak videl sem, da se je tudi sam predsednik Vlade in ekipa, ki zdaj tu sedi, sestala z ljudmi, ki imajo probleme. Tako bi jaz s tega vidika ta pristop pohvalil. Me pa skrbi, da sedaj, ko imamo nek mednarodno priznan dokument, nekateri najavljajo neke obstrukcije in kritizirajo pristop. To se mi ne zdi državotvorno. Mi moramo na podlagi tega mednarodnega dokumenta, ki ga tudi priznavamo, takoj aktivno pristopiti k aplikaciji teh dokumentov v našo zakonodajo, kajti sicer bi nekdo rekel, da ne delujemo v smeri te arbitraže, in bi nam nekdo lahko tudi očital, da ga niti sami ne realiziramo v praksi. Tako bi jaz tu pozval vse parlamentarce, tako pozicijo kot opozicijo, da vendarle podpremo to zakonodajo, ker gre za pomemben premik in sledimo nekemu mednarodnemu priznanemu dokumentu. Hvala lepa.
Besedo ima predstavnica Vlade, generalna sekretarka Vlade Republike Slovenije mag. Lilijana Kozlovič.
Hvala. Rada bi pojasnila, kar je gospod Horvat povedal, kaj je bilo pošiljano. Moram obžalovati in mi je žal, da so prebivalci na tak način sprejeli. Dejstvo je, da verjetno ljudje vedno odreagirajo, ko pač nekaj prejmejo. Gre namreč za to, da je Republika Slovenija opravila tako kot vedno svojo nalogo in je ob koncu leta, zato da se pravilno obračunajo, vsem, ki prejemamo subvencije, poslala obvestilo, da seznanijo davčno upravo, ali morebiti obdelujejo tudi zemljišča izven Republike Slovenije, torej govorimo o tem, ali morebiti v Republiki Italiji, Republiki Avstriji, Madžarski ali na Hrvaškem. Naj pa še dodam, da smo izvzeli tista območja in tiste prebivalce za Hrvaško, kjer je bilo ozemlje sporno. Za njih se ni pošiljalo prav iz tega razloga, da ne dražimo ljudi v tem namenu. Tako da mi je pa žal in prosim, če lahko ljudem tudi poveste, da gre za popolnoma redno nalogo države, ki jo opravlja za leto 2017. Poleg tega se pa moramo zavedati, da ta zakon bo stopil v veljavo, ko bo državna meja evidentirana. Razumem čustva ljudi. Si pa želim, da jim kot poslanec prenesete, da Vlada je pač opravila svojo nalogo. Naj pa še povem, da v času, ko smo bili na terenu, so povedali, da je to bila prva vlada, ki je prišla prisluhniti njihovim problemom. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Amandmaja poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 21. členu in za novi 27.b člen sta vsebinsko povezana, zato bomo o njiju razpravljali skupaj. V razpravo torej dajem 21. člen in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD k temu členu ter amandma istega predlagatelja za novi 27.b člen. Želi kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in tudi 35. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 11 uri in 20 minut.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 21., 22., 23. in 24. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanja glasovalnih naprav. Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Naša poslanska skupina bo pri tej točki in tudi pri naslednjih treh, ki se nanašajo na vsebinsko isti sklop vprašanj, povezanih z razsodbo arbitražnega sodišča o določitvi meje z Republiko Hrvaško, obstruirala. Lahko napovem to pri vsaki točki in posebej obrazložim, mislim pa, da ni potrebe in bo ta obrazložitev zadoščala za vse. Dejstvo je, da je možno mejni ugotovitveni postopek in vse posledice, ki iz tega izvirajo, izpeljati samo ob soglasju obeh strank, ki sta v tem postopku. Dejstvo je, da Republika Hrvaška že praktično ves čas in že pred tem, od tega ekscesa med arbitri, in tudi čas po tem, ko je bila odločitev sprejeta, noče sodelovati niti pri razgovorih glede implementacije odločbe arbitražnega sodišča. Kot veste, se predsednika vlad ne moreta dogovoriti niti za dnevni red točk in kako naj bi ta razgovor potekal, tako da ocenjujemo, da so te enostranske odločitve, ki jih sprejema Državni zbor ta hip, nepotrebne, najbrž bodo celo tudi škodljive. Naša poslanska skupina se je odločila, da pri obravnavi in sprejemanju teh zakonov ne bo sodelovala, kajti to so zakoni, ki pomenijo le enostranski pristop, ne rešujejo ničesar, kar je povezano z mejo na kopnem, ničesar, kar je povezano z mejo na morju. Obe rešitvi sta za Slovenijo slabi. Kot rečeno, mi bomo pri odločanju o teh štirih zakonih obstruirali. Hvala lepa.
Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o evidentiranju državne meje z Republiko Hrvaško po nujnem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra, dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa predsednik. Kolegice, kolegi, predstavnice in predstavniki Vlade! V Poslanski skupini Stranke modernega centra bomo za celoten paket, o katerem glasujemo danes, tako imenovane arbitražne zakonodaje glasovali za zakone in za vse amandmaje, ki jih je vložila koalicija. Zakaj? Zato ker je to naša prva politična odgovornost, ki jo pravzaprav moramo odpeljati kot rezultat enega predolgega procesa, ki se je odvijal praktično od osamosvojitve dalje, procesa, v katerem so politično odgovornost nosile tudi tiste politične stranke, ki so danes napovedale obstrukcijo, torej politične stranke, ki očitno želijo svojo politično odgovornost časa, ki ga morajo tu odgovorno oddelati, prenesti na druge. Sploh ni problema, ker smo enotno v Državnem zboru vse poslanske skupine letos poleti rekle, da bomo spoštovale arbitražno razsodbo in da bomo naredile vse, da se tudi udejanji. In to je tisto, kar delamo z glasovanjem danes in še nekaj jutri. S temi razlogi, s čisto in enostavno preprosto politično odgovornostjo do Republike Slovenije bomo v naši poslanski skupini glasovali za te zakone. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. (Za je glasovalo 45.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 22. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o zemljiški knjigi po nujnem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. (Za je glasovalo 45.)(Proti nihče.) Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 23. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o morskem ribištvu po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 27. 11. 2017, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 3. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti nihče. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o ureditvi določenih vprašanj zaradi končne razsodbe arbitražnega sodišča na podlagi arbitražnega sporazuma med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 27. 11. 2017, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 17. členu. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 21.členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja za novi 27.b člen. Če ta amandma ne bo sprejet, bo postal amandma istega predlagatelja za novi 27.b člen brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD za novi 27.b člen. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi prejel amandmaje k 17. in 21. členu ter za novi 27.b člen dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov, mag. Matej Tonin.
Drage poslanke in poslanci, dober dan! Ko je bila razglašena razsodba arbitražnega sodišča, smo bili v Novi Sloveniji razočarani. Nenazadnje smo s to razsodbo arbitražnega sodišča izgubili 20 % Piranskega zaliva in na kopnem smo izgubili vse, kar se je izgubiti dalo, z izjemo morda Mirišča. Težko rečemo taki razsodbi arbitražnega sodišča uspeh. Za nas je to zagotovo neuspeh in za te stvari bodo tisti, ki so odgovorni, morali prevzeti v prihodnosti tudi odgovornost. Naj ob tej točki še dodam, da resnično ne razumem Hrvaške, da pri tako uspešni razsodbi in pri tako ugodni razsodbi, ki je v tem primeru za njih, te nočejo implementirati. Ampak kljub temu da je Nova Slovenija rekla, da je s to razsodbo izjemno, izjemno razočarana, smo se zavedali in se zavedamo še danes, da je tovrstne razsodbe potrebno spoštovati in jih v skladu z mednarodnim pravom tudi implementirati. Ta zakon, o katerem bomo glasovali danes, je na nek način ključen po tem, kako bomo pomagali ljudem, ki jih je ta arbitraža prizadela. Spomnite se vsi v tej dvorani, kako je politika takoj po razsodbi hitela govoriti, da bo storila vse, kar je potrebno, da prizadetim ljudem pomaga. In kar ugotavlja Nova Slovenija, je, da ta zakon, ki je danes pred nami, vsem ljudem, kot je bilo obljubljeno, ne pomaga. Izpostavil bom dva konkretna primera, da ne boste dejali, da govorim na splošno in na pamet. Spomnite se, kako je bil razočaran Joško Joras, ko je ugotovil, da je ostal na drugi strani meje, ampak se je v teh dneh izjemno boril za to, da bi ne samo on, ampak tudi njegovi potomci v primeru kakršnekoli nesreče ali druge tragedije, da bi imeli možnost dednega zakupa zemljišč, ki jih ima v lasti Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov. Opozoril je, da je zasadil 500 oljk, ki se lahko v čudnih okoliščinah njemu in njegovi družini vzamejo. Drugi primer je primer betonarne v Hotizi, ker smo na gospodarstvo pa na neko gospodarsko družbo prav tako pozabili. Človek je vložil milijone v to betonarno, zdaj bo ostala na drugi strani meje. In ne morete reči, da smo za vse ljudi ustrezno poskrbeli. Nismo. In zato bo Nova Slovenija temu zakonu nasprotovala.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti pa 6. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 35. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri.