Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje, dober dan! Pričenjam nadaljevanje 36. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Andrej Fabjan, Franc Kangler, Janez Kramberger, Jurij Malovrh, Alojz Peterle, Maria Pozsonec, Vili Trofenik in Jaša Zlobec Lukič. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Oprostite, tako imam tu napisano. Kakor je, je. Mimogrede naj povem, da me je predsednik državnega zbora opozoril na upoštevanje poslovnika; to sem vzel na znanje. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU K LETNEMU PLANU RAZVOJA IN OBNAVLJANJA AVTOCEST ZA LETO 2004. Gradivo je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnitev obrazložitve. Ta hip predstavnikov še ni tu. Da ne bomo izgubljali časa, bomo šli naprej, pa bomo kasneje poslušali predstavnika vlade, če bo želel besedo. Predlog sklepa je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Predsednik odbora, gospod Branko Janc, naj bi predstavil poročilo odbora, pa tudi njega ne vidim. V imenu odbora, gospod Veber, prosim.
Hvala za besedo. Odbor državnega zbora za infrastrukturo in okolje je obravnaval predlog letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2004 in pri tem še posebej pozorno prisluhnil pripombam zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Poleg zakonodajno-pravne službe pa je na seji sodeloval tudi predstavnik komisije državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvojter predstavniki Družbe za avtoceste v Republiki Sloveniji. Najpomembnejši poudarki, ki jih je bilo moč zaslediti v poročilu zakonodajno-pravne službe, so naslednji, da je vendar potrebno nekoliko več pozornosti posvetiti dejstvu, ki se je zgodilo s spremembo zakona o družbi za avtoceste, saj v predloženem aktu niso več predstavljene naloge upravljanja in vzdrževanja cest in cestnine niso več kot vir sredstev za gradnjo in vzdrževanje avtocest, ampak so upoštevane v delu, ki govori o koncesijski dajatvi in predstavlja presežek nad stroški upravljanja in vzdrževanja teh cest. Ravno tako je služba ugotovila, da je nejasen odkaz urejanja vprašanja financiranja obnavljanja, tako v pogledu subjekta kot opredelitve virov sredstev. Na podlagi 3.b in 3.d člena zakona, ki ureja delovanje družbe za avtoceste, je opredelitev nekoliko drugačna, ravno tako, kot je bila prej. Zato bi bilo pomembno, da je v tem letnem programu natančneje opredeljen znesek, s čimer bi odpadli nekateri pomisleki glede natančnega spremljanja porabe sredstev, ki se bodo namenjala iz naslova koncesij za vzdrževanje in upravljanje avtocestnega omrežja. Tudi komisija državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj opozarja predvsem na problematiko izgradnje dodatnih cestninskih postaj in tendence preusmerjanja prometa na vzporedno cestno mrežo in s tem uničevanje tega dela državnega cestnega omrežja. To je ravno tako eden od segmentov, ki smo ga večkrat obravnavali tudi na odboru v zvezi z izgradnjo avtocest, in, kot kaže, je to še vedno zelo aktualen problem. Sicer je odbor za infrastrukturo opravil razpravo o predlaganem letnem planu razvoja in ravno tako menil, da je zaskrbljujoče povečevanje najemanja kreditov ob dejstvu, da se vedno manj sredstev zbira iz naslova bencinskega tolarja in seveda s tem se tudi namenja manj sredstev, ki so najkvalitetnejša, za neposredne investicije. Je pa zadovoljiva rešitev zagotovo ta, da je dinamika izgradnje avtocest v letu 2004 ustrezna. In ne glede na to, da se ta dokument sprejema relativno pozno, je odbor sprejel sklep, s katerim daje soglasje k letnemu planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2004, in tudi predlaga, da državni zbor Republike Slovenije da soglasje k letnemu planu razvoja in obnavljanju avtocest za leto 2004 z dne 29.3.2004. Hvala.
Hvala lepa. Sledijo predstavitve poslanskih skupin. Gospod Kebrič, DeSUS izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi in tisti, ki v pisarnah poslušate, kaj se dogaja v parlamentu, vsem lep pozdrav. V naši poslanski skupini smo podrobneje proučili dostopni nam material, tako mnenje zakonodajno-pravne službe kot mnenje oziroma poročilo odbora, predvsem pa predlog letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2004. Tokrat moramo priznati, da so se sestavljalci potrudili in dokaj obširno napisali ta program, h kateremu daje vlada soglasje in ga bi tudi naj dali mi, kot državni zbor, pri tem pa naj kar enostavno povem naslednje. Ali to sprejmemo ali nesprejmemo, na zadevi se ne bo nič spremenilo. Bistveno je to, ne bom se ponižal, da bi omenil tisti pregovor: psi lajajo, karavana gre naprej, ampak bom to lepo moderno povedal, za nas dostojno, da mi lahko še tako kritično, konstruktivno pogledamo zadevo in predlagamo, zadeva bo po enerciji dosedanjih izkušenj šla svojo pot naprej. Konkretno imamo dosti pripomb in vprašanj, saj se posamezna poglavja v kar petih primerih končujejo z opombo: odvisno od lepega vremena; in ena celo: od finančnih sredstev. Če bi rekel parafrizirano, v prispodobi, je mnogo lepih rožic nasajenih, vendar pa že v naprej povedo, da bi se razcvetele samo pod pogoji, ne bom rekel vremena, ampak v našem primeru, če ne bo tistih okolnosti, ki jih že v naprej dogovarjajo in opominjajo kot izgovore. Zakladnica izgovorov za realizacijo je tako bogata, da jih lahko navajajo kolikor jih hočejo. Na primer, da je odvisno od vremena, da je odvisno od lokalnih skupnosti, ali se bodo odločile za določeno varianto, ali se bodo odločile in sporazumele za določeno traso ali se še bodo naprej prepirali in seveda s tem dali možnost, da se ta plan ali to predvidevanje ne realizira. Če gremo naprej, vidimo, da govorijo in izjemoma pišejo take in drugačne letnice, opredeljeni pa niso podrobneje roki, razen za primer, ko govorijo in pišejo, koliko kilometrov, konkretno, 65,7 kilometra avtocest, bo v tem letu 2004 predanih v promet, plus 4,4 kilometra priključkov. Če temu dodamo še skupno 17,8 kilometra štiripasovnic in tisto vest, da je še 10,7 kilometra hitrih cest in še 5,9 kilometra obvoznic, je marsikje samo zapisano: do konca leta. Že predhodnik je v poročilu odbora za infrastrukturo lepo povedal, da je predvsem pomembno to, da je ta program bil predstavljen 25.3., se pravi, ob koncu prvega četrtletja, za realizacijo so ostala praktično samo še tri četrtletja, mi pa to sprejemamo sedaj že v drugi polovici maja - se pravi, kaj nam ostane? Niti toliko se niso potrudili, da bi dodali za današnjo sejo določeno poročilo, kaj je v teh prvih štirih in pol mesecih ali pa prvih štirih mesecih že od tega, kar so predvidevali za leto 2004, bilo predvideno in dejansko realizirano. Posebno zanimivo je poglavje financiranja. Ne bom rekel tistega pregovora, ki je lahko tudi šala, ob grobu velikega državnika: oh, kako si nas zadolžil! Tudi mi zadolžujemo tiste naslednike, ki bodo prišli po jesenskih volitvah v ta parlament in nam bodo očitali, kako smo jih zadolžili, koliko milijard ali milijonov dolarjev - ali sedaj bolj nam bližnjih evrov - smo jih zadolžili, da bi to realizirali. Kajti, če iz kohezijskega sklada ne bomo dobili tistega zneska, je predvideno pač, da bomo zopet v tem državnem zboru, verjetno še v našem mandatu, sprejemali in potrdili garancijo za take in drugačne zneske, ki bodo potrebni, da bi se ta plan realiziral. Ker imajo še moji poslanski kolegi željo in voljo kaj doprinesti, pa oprostite, če bodo malo bolj ali celo malo manj kritični, kot sem sam, do tega predloga letnega plana razvoja, kot sem sam z ozirom na svoje izkušnje iz predhodnega mandatnega obdobja, ko sem bil član odbora za infrastrukturo. Ponavljam naslednje: ali glasujemo za ali glasujemo proti, sploh ni pomembno, zadeva bo šla tako naprej, kakor je šla doslej. Res pa je, da so se potrudili malo bolj obširno stvari napisati, da so opredelili odseke, da so navedli določene zneske, pri tem so se pa že vnaprej zavarovali, če bodo ti zneski prekoračeni, bodo imeli dovolj izgovorov. Hvala tistim, ki ste me poslušali.
Hvala lepa. Stališče Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Jože Tanko. Izvolite, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Vse lepo pozdravljam. Letni plan razvoja avtocest tudi letos sprejemamo zelo pozno, s precejšnjo zamudo in bi bilo bolj pričakovano, da bi v tem času sprejemali rebalans letnega načrta kot pa sam letni načrt. Dejstvo je, da ima ta država organizacijsko velike težave, da pravočasno pripravi in sprejme strokovne in zakonske podlage za izvajanje velike večine programov. Zelo pogosto se zgodi, da se vse odvija pozno, po inerciji in že po izbiri izvajalcev potem pa nekje na polovici leta sprejmemo in legaliziramo vse te predhodne odločitve. Tak način dela ne more biti ravno vzor pravne države, še posebej, ker je postopek in pa tudi "timing" sprejemanja dokumentov precej natančno določen in seveda brez problema izračunati roke, ki so potrebni, dase nek program pravočasno sprejme in potrdi. In tudi v tem primeru gre za tovrstno nedoslednost. Dejstvo je, da je letos tudi volilno leto in to se kaže tudi v tem programu dela, kjer se predvidevajo precej povečane otvoritvene aktivnosti. Če se bo ta plan, ki je predviden, uresničil, potem bo odprta daleč največja količina oziroma skupna dolžina avtocest v vsem obdobju izgradnje avtocestnega programa. Treba je priznati, da bi bila realizacija tega programa zelo velik uspeh za izvajalca in tudi za državo Idealnih 70 kilometrov novih avtocest je dosežek, še posebej, če upoštevamo, da smo prejšnja leta gradili bistveno manj, kvečjemu tam 20 do 40 kilometrov. Prav tako je treba pozdraviti, da bo večina teh odsekov zgrajenih na območju Dolenjske, ki je gospodarsko zelo dinamična, s čimer se bo vsaj nekoliko kompenzirala nerazumna zamuda iz preteklih let in pri čemer so zelo očitno sodelovali tudi nekateri vplivni politični veljaki. Je pa treba tudi ob tem povedati, da se bo zaradi novih odsekov bistveno povečala tudi pretočnost in varnost na slovenskih cestah, da se bodo odpravila tudi nekatera ozka grla. Kot sem že omeni, se je te projekte pilotiralo na volilno leto, s tem da bi se optično prikazale aktivnosti in pa uspehi vlade v zadnjem letu, vendar pa jeob tem problematično predvsem to, da vseh teh velikih dosežkov ne bo deležna turistična sezona, saj se bo marsikaj zgodilo prepozno, verjetno šele v zaključku poletja in bodo vse te stvari v polni meri izkoriščene šele prihodnjo sezono. Letni letošnji načrt je, kot sem rekel, precej obsežen, precej močan, prihodnje leto in tudi prihodnja leta - se tudi iz tega programa vidi - pa bodo precej skromna. Očitno je, da kakšnih pomembnih političnih dohodkov v teh letih tudi ne bo. Kar zadeva samo financiranje bencinskega programa, je po našem mnenju izredno problematično, da se že vrsto let iz programa izloča bencinski tolar in da se ta brezplačna namenska sredstva, polovica zbranih teh namenskih sredstev, namenja za neke druge programe in namene, in ne za tega,kar je njegov prvotni namen. In dejstvo je, da čedalje večji delež teh brezplačnih namenskih sredstev, ki jih zbiramo državljani, ki jih plačujemo državljani ob nakupu goriv, nadomeščamo s precej dražjimi domačimi in tujimi krediti. V veliko manjši meri pa to kompenziramo s tujimi nepovratnimi viri iz evropskih skladov. Ta evropska sredstva bi bilo sicer mnogo bolj smiselno uporabiti za eliminiranje kreditov, vendar kot je večina v tem parlamentu velikokrat že odločila, se nadomešča z njimi predvsem zastonjska oziroma namenska sredstva. Prav tako postaja že očitno, da se ne bo realiziral program vračanja odtujenih sredstev bencinskega tolarja v program, v skladu s sprejetim nacionalnim programom, kar pomeni, da bo iz nacionalnega programa izpadel eden od temeljnih virov, to je bencinski tolar. Po mojem mnenju je nedopustno, da vlada in vladajoča koalicija predlagata in sprejmeta rešitve, za katere je jasno, da jih ne bo možno realizirati in služijo bol, samo "ustvarjanju megle", povečevanju nezaupanja, poudarja se s tem neodgovornost in pa tudi izkazuje očitno nekritičnost do državljanov in tudi do države. Zaradi tega bi bilo treba razmisliti o rebalansu nacionalnega programa, ki smo ga sprejeli pred nekaj meseci, pred tremi meseci, in to predvsem v tistem delu, ki se nanaša na vire in na finančno konstrukcijo programa. Kajti očitno je, da ta ne bo taka, kot je predvidena, če se bo že dinamika izvajanja in zaključka del izvrševala po programu. Je pa tudi jasno, da z novim zakonom o Darsu krediti več ne bremenijo javnega dolga, da je zadolževanje Darsa zunajbilančno in da se bo revizije oziroma nadzora poslovanja Darsa zelo težko lotilo računsko sodišče. Dosedaj se ga je ogibalo, verjetno tudi z novim vodstvom ni pričakovati nobene večje nadzorstvene želje in tudi drznosti, da bi se to izvedlo. Vsekakor ocenjujemo, da je to izredno nemodro, da se nad izvajanjem največjega nacionalnega, največjega državnega programa ne zagotovi institucionalni nadzor, to je nadzor računskega sodišča, niti se ne zagotovi pluralnega, strokovnega in političnega nadzora. Vse poteka v zaprtem krogu, in tudi to je dokaz, da je v tej državi še kako prisoten klientelizem, tudi političen klientelizem; posledice pa, kot vemo, se dogajajo in se naredi vse, da tudi niso opazne. Dejstvo je, da imamo do nadzora na Darsu veliko pripomb. Dejstvo je tudi, da je na soočenju predstavnik vladne stranke na Odmevih pred dvema, tremi meseci izjavil, da razmišlja, da bo pripravil spremembo zakona, ki bo zagotovila drugačen, boljši nadzor nad delom Darsa, podobno kot je že bil, vendar po teh treh mesecih se ni zgodilo še popolnoma nič. Povsem nedopustno je, da podjetje, ki ima letni promet tam okrog 100, 120 milijard, posluje povsem brez strokovnega in, lahko rečemo, tudi neodvisnega nadzora. Prav tako je jasno v tem programu, da stroški, ki so predvideni za inženirja v višini 3,2 milijarde oziroma v višini 3%, niso natančno izkazani. Dejstvo je, da so verjetno ti stroški precej višji, vendar se je za javnost v program zapisala številka 3%. Dejstvo je da sta na osnovi novega zakona o Darsu, kjer se je podjetje združilo, napisani dve pogodbi, in sicer ena o izvajanju inženiringa, to je o izvajanju gradnje in vzdrževanja programa, in druga, s katero je predvideno upravljanje s tem avtocestnim programom.Vendar v zakonu niso nikjer definirani stroški inženiringa in nikjer niso definirani priznani stroški glede upravljanja. Glede na to pa, da gre za izrazito velik projekt, bi bilo smiselno, da bi se vsa ta določila, ko jih že nismo uspeli definirati v zakonu, da bi se ob prvem letnem programu, ki ga imamo zdaj pred sabo, vsaj državni zbor s temi podatki seznanil v obrazložitvi. Dejstvo pa je, da ta državni zbor o tem, kaj se dogaja v Darsu po spremembi, ne ve popolnoma ničesar. Ne vemo, koliko je provizije za agentske storitve, koliko provizije si lahko Dars zaračuna za najetje kreditov, koliko za odplačevanje kreditov, koliko si lahko zadrži sredstev od cestnin in tako dalje, koliko je priznan normalen donos. Skratka, vse finančno poslovanje Darsa po tem novem zakonu je popolnoma skrito - skratka, vse poteka tudi, lahko rečem, v zelo zaprtem in zelo majhnem krogu. In tu nikakor ne moremo govoriti o kakršnikoli transparentnosti. Predvsem tak način dela je izredno primeren in prikladen za raznovrstne manipulacije in interpretacije na tem področju. Prav tako bi bilo po našem mnenju smiselno nekoliko bolj natančno obdelati tudi cene avtocestnega programa in tudi podražitve, ki ga neobhodno in nujno spremljajo. Dejstvo je, da je tu potrebno nekako operirati s pravimi podatki, mislim, da je prav, da se državnemu zboru oziroma nam, ki ju sprejemamo te programe, pove, katere spremembe so nastale zaradi inflacije, katere so nastale zaradi spremembe tras, zaradi povečani ali dodatnih del. Tudi bi bilo treba reči, kaj jeposledica špekulacij in kaj je posledica zavajanja, kaj je posledica drugačne finančne konstrukcije in tako naprej. Skratka, mislim, da bi državnemu zboru vsako leto morali o teh stvareh zelo natančno poročati, tako pa izvemo iz tega letnega programa pravzaprav vse, razen to, da bi nekdo opisal kakšno malomarnost, ali da je kaj nastalo kot posledica slabega nadzora, ali pa, recimo, tudi kakšnih drugih dejanj. Izjemno čudno je, da se pri tako velikem projektu, ki vsako leto zaseže približno 6 - 7% državnega proračuna, ni v vseh teh letih ugotovilo še prav ničesar. In se tudi sprašujemo, ali res vse poteka tako briljantno, kot lahko dobi iz tega javnost tudi občutek. Mislim, da bi bilo treba narediti nekaj tudi na področju cestninskih postaj. Zdaj, delno so cestninske postaje posledice izredno razpršenega pristopa pri gradnji avtocest. Na tem področju bi se verjetno dala opraviti in napraviti določena racionalizacije. In predvsem tiste cestninske postaje, ki so prehodnega značaja, bi bilo možno zgraditi bistveno, bistveno cenejše, ne pa, da se gradijo tako, kot da bodo tam večno. Prav cestninske postaje so tudi eden glavnih problemov pri tranzitu, kajti na vsakih 20, 30 kilometrov se povzroči zastoj in dejansko se prav zaradi takega števila cestninskih postaj pravzaprav učinek avtocest bistveno zmanjša. Za velik del Slovenije pa je poleg tega osnovnega avtocestnega programa zelo pomemben tudi dopolnilni program, kajti ta je tisti, ki ta avtocestni program nadgradi in ki tudi omogoča velikemu delu Slovenije, da se sploh priključi na ta enakomeren prometni razvoj in na tudi enakomeren regionalni razvoj. Kajti, slaba prometna povezava je tudi eden ključnih pogojev, da se regije in področja ne razvijejo in da se tudi prebivalstvo iz teh predelov odseljuje. Mislim, da bi morali tudi te programe oziroma ta del pač v letih, ko bo na vrsti, zelo kvalitetno obdelati in ga tudi pravočasno planirati. Dejstvo je, da v tem programu, na tem dopolnilnem delu skoraj ni predvidenih nobenih aktivnosti. Vemo pa, da če hočemo začeti s pravočasno organizacijo tudi dopolnilnega programa, je treba določene aktivnosti tudi obdelati in planirati in tudi izvajati v predhodnih letih. Tako bi se tega posla tudi morali lotiti. V naši poslanski skupini bomo ta program podprli, pričakujemo pa, da bo državni zbor v najkrajšem možnem času pridobil tudi vse tiste podatke, o katerih ne vemo še ničesar. To je pa predvsem vezano za reorganizacijo oziroma strukturne programe oziroma spremembe v Darsu, pa tudi v zvezi tega dopolnilnega programa bi bilo treba tudi kaj dodatnega povedati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Združene liste bo predstavil gospod Veber.
Hvala za besedo še enkrat. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov ugotavljamo, da ima Slovenija izredno pomemben strateški položaj, kar dokazuje nenazadnje tudi križanje pomembnih evropskih prometnih koridorjev, predvsem petega in desetega. In pomembno jeseveda, da poskušamo svojo vlogo v Evropi uveljaviti tudi z učinkovito izgradnjo avtocestnega omrežja. Ne samo za uspešno vključitev Slovenije v razvite evropske države, ampak tudi zaradi skladnega regionalnega razvoja znotraj same države je seveda avtocestni program izredno pomemben. Menimo tudi, da je ravno izgradnja avtocestnega omrežja eden od največjih regionalnih projektov v naši državi. Seveda bi si želeli, da bi temu sledil tudi program ostalih državnih cest, tako da ne bi prihajalo v nadaljevanju do potencialnih razlik med tistimi območji, ki bodo navezana neposredno in mimo katerih poteka neposredno avtocestni križ in ne bo prihajalo do razlik med ostalimi, kjer teh možnosti ne bo, je treba čimprej oblikovati tudi program razvoja ostalih državnih cest. S tem bi resnično dosegli tisti želeni cilj, o katerem se večkrat pogovarjamo, tudi skozi zakone o regionalnem razvoju in podobnih usmeritvah. Pa vendar, zelo konkretno rešitve, pa se lahko dosežejo tudi mimo teh zakonov ravno skozi učinkovit razvoj,predvsem avtocestnega omrežja in ostalih državnih cest - torej z izgradnjo ostalih državnih cest. Želeli bi si in nekako ves čas pri izgradnji avtocest, zagovarjamo rešitve, da se morajo zagotavljati v čim večji meri najkvalitetnejši viri, to so bencinski tolar in cestnine. Seveda se skozi zgodovino izgradnje avtocest lahko ugotovi, da se bencinski tolar ne namenja vedno v tisti višini, kot je predvideno, bodisi prej v nacionalnem programu bodisi tudi sedaj v resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtocest, da pa vendar je sama dinamika izgradnje relativno obvladujoča. Tako tudi najem kreditov kot neugodnih finančnih virov ni preobsežen in ne presega obvladljivih okvirjev. Zadovoljni smo tudi s tem, da se je pristopilo k iskanju novih virov, ki bi pospešili izgradnjo avtocestnega omrežja, predvsem je bila ta rešitev nakazana v vrednostnih papirjih, ki so vendar uspešnejša in boljša rešitev kot najemanje kreditov. Tako menimo, da bo nadaljevanje izgradnje avtocest tudi na podlagi programa, ki bo sprejet za leto 2004, dobra podlaga za izgradnjo tudi v naslednjih letih. Za to leto bi želeli ravno tako izraziti zadovoljstvo, da je v tem programu zapisano, da se dela v sklopu investicijskega obnavljanja, ki zahtevajo zaporo odsekov avtocest, torej, da se bodo ta dela izvajala izven sezon, v katerih je največja obremenitev na avtocestah, in s tem seveda odpravimo prenekatere težave in nezadovoljstvo tako domačih kot tujih udeležencev v prometu na naših avtocestah. Tudi to bo, menimo, prispevek k prijaznejši podobi Slovenije ob vključevanju v vse mednarodne tokove, ki se odražajo predvsem v poletnih mesecih v turistični ponudbi. Seveda tega ni mogoče doseči predvsem na premostitvenih objektih. Tam se dela vendar, če realno pogledamo, morajo nadaljevati skozi vso sezono, ne glede na to, da si želimo imeti čim bolj pretočne avtoceste. Pa vendar velikokrat tudi vremenske razmere pogojujejo dejstvo, da je treba nekatera dela izvesti predvsem v poletnih mesecih, ker je to najučinkovitejše in tudi dela so najkvalitetneje opravljena. Zadovoljni smo tudi z dejstvom, ki se ga zavedamo, da je treba posodobiti tudi starejše avtocestne odseke, kajti gre predvsem tudi za izboljšanje varnosti na naših avtocestnih odsekih, ki so že zaradi dolgoletne izgradnje nekoliko dotrajani in imajo mogoče manj vgrajene opreme, ki bi zadovoljevala ali izpolnjevala pogoje za varen promet. In je tudi to eden od segmentov, ki so v tem letnem programu pomembni. Seveda, ko pogledamo same vire in dinamiko izgradnje, ti viri nekoliko odstopajo tudi od videnja, ki sem ga v uvodu predstavil. Namreč, ugotavljamo, da sicer letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2004 predvideva za realizacijo programa 65 milijonov 941 tisoč tolarjev več sredstev glede na resolucijo o nacionalnem programu izgradnje avtocest, kar je dobro in pomembno dejstvo. Vendar pa na strani virov ugotavljamo, da je predvsem več sredstev iz koncesijskih dajatev, 20% oziroma skoraj 21% je več sredstev iz najetih kreditov in manj sredstev, približno 18%, pa je predvidenih skozi vrednostne papirje. Tako ta dinamika sredstev ravno ne sledi našim željam, če lahko temu tako rečem, je pa pomembno, da se pri porabi sredstev predvideva vendar za 9,6% več zgrajenih avtocest in tudi za 11,4% več zgrajenih cest v okviru avtocestnega programa. Seveda, pri obnavljanju avtocest je očitno namenjenih manj sredstev in, kot kaže, je bil to tisti kompromis, kje dobiti dodatne vire za to, da pospešimo izgradnjo avtocest, da se pa vendar nekaj manj sredstev potem nameni za obnavljanje. Seveda pričakujemo, da to dolgoročno ne bo imelo nekih večjih posledic na varnost v prometu in zaradi tega tudi podpiramo letni plan razvoja in obnavljanja avtocest v letu 2004 v višini 122 milijard 337 milijonov 363 tisoč tolarjev, kajti dejansko je odraz dinamike, ki je možna, predvsem zaradi tega, ker je več pripravljene dokumentacije za izgradnjo avtocest, kot je to bilo mogoče na začetku. Menimo, da je to tudi dobra podlaga za še hitrejšo dinamiko izgradnje avtocest v naslednjih letih. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Nove Slovenije bo predstavil gospod Sok.
Predsedujoči, predstavniki ministrstva, kolegice poslanke in poslanci. Predlog letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2004 je sigurno priložnost, da se državni zbor seznani s planom na tem področju in moram reči, da počasi napredujemo. Lani smo ta predlog sprejemali 14. julija, letos dva meseca prej. Logično bi seveda bilo, če bi naj državni zbor imel to funkcijo, da na ta letni program tudi vpliva, kakšen bo, da bi ga sprejemali pred začetkom leta, ampak če bomo počasi po dva meseca napredovali, potem seveda za dve oziroma tri leta lahko računamo, da bo prišlo do tega, da bo tak program sprejet v roku oziroma pred začetkom leta. Lani smo ob tej priliki v glavnem večina vsi govorili o potrebi po rebalansu nacionalnega programa izgradnje avtocest. Letos seveda te potrebe ni, rebalans je bil sprejet. Upam in želim pa si, da bi ta državni zbor v tej sestavi sprejel še pred zaključkom svojega dela program izgradnje ostalih cest, saj je razprava ob rebalansu bila zastavljena v tej smeri in tudi sklepi odbora za infrastrukturo so bili sprejeti, da ministrstvo mora predložiti program izgradnje ostalih avtocest oziroma drugih hitrih cest. Tako je danes možno več govoriti o načinu financiranja, o tem, kako bomo zastavljeni program zmogli s stališča financ, finančnih sredstev, s katerimi ta država razpolaga oziroma kako se bo po novem Dars, ko je bila pač spremenjena zakonodaja, lahko sam zadolževal s poroštvom države. V letu 2003, se pravi, za lani, smo za namen izgradnje avtocest namenili 116,4 milijarde tolarjev, kar je bilo takrat za 34% več kot v letu 2002. Letos torej ne gre za tako veliko povečanje v primerjavi s prejšnjim letom, gre za povečanje približno 5% oziroma 122,4 milijarde. Za samo gradnjo je v letu 2003 bilo porabljenih 91,1 milijarde, letos je predlagano 93,3 milijarde tolarjev. V letu 2003, tako bi lahko zaključil, je šlo za daleč najobsežnejši in tudi najzahtevnejši letni program v primerjavi z ostalimi leti in iz tega razloga bo letos tudi predano namenu 47 kilometrov novih avtocestnih odsekov, prejšnja leta smo jih nekako odpirali 20 kilometrov. Mogoče res škoda in tukaj bi lahko na tem mestu tudi kot opozicijski poslanec rekel, da niso vsako leto volitve, potem bi sigurno do želenega cilja izgradnje avtocest v tej državi prišli prej, kot bomo sicer. Torej bojim se namreč, da bo po volitvah gradnja pri avtocestnih delih zastala. Tisto, kar pa je zaskrbljujoče in kar bi rad v imenu poslanske skupine Nove Slovenije predstavil, pa je sledeče. Za leto 2003 je bilo 32% prihodkov iz namenskih sredstev, se pravi bencinskega tolarja, za gradnjo avtocest. Te odstotke sem za letošnje leto sam izračunal in me bo lahko predstavnik vlade popravil, če niso natančni. V programu za leto 2004 pa je iz namenskih sredstev, se pravi bencinskega tolarja, planiranih le še 25%. To pomeni, da se ta del iz bencinskega tolarja še vedno zmanjšuje in da država tega namenskega vira dejansko ne uporablja za tisto, za kar je bil z zakonom sprejet, pač pa ga namenja tudi za ostale potrebe. Če bi se uresničil načrt vlade, da pridobimo 6,4 milijarde tudi iz kohezijskih skladov Evropske unije, bi se ta namenski vir za gradnjo avtocest povzpel na 30%, kar pa je še vedno manj, kot je bilo v letu 2003. Zanimivo je, da je cestnina, ki je v letu 2003 predstavljala 22%, v letu 2004 le še v višini 11%. Torej, mislim, da bi o tem bilo treba spregovoriti in da bi tu predstavniki vlade morali povedati, zakaj je temu tako. Posojila mednarodnih finančnih institucij, ki so bila v letu 2003 v višini 26%, pa so v letu 2004 narasla na 42%. Če pa k temu dodamo še domače kredite v višini nekaj več kot 6 milijard in planirano izdajo obveznic v višini 13,4 milijarde - če bo seveda do te izdaje obveznic prišlo, kajti vlada sama pravi, da če bodo krediti ugodnejši kot izdaja obveznic, potem bo ta del 13,4 milijarde nadomeščen s krediti -, potem pa seveda lahko zaključimo, da je delež kreditov v finančnem programu daleč prek 50%. Seveda je jasno, da bo vse te kredite treba odplačati, in že v sedanjem načrtu odplačevanja dolgov Darsa so obresti za skoraj 2 milijardi večje kot pa odplačilo same glavnice. Zanimivo je tudi to, da je v lanskem Poročevalcu, ko smo obravnavali plan programa izgradnje avtocest, bil prikazan tudi strošek pobiranja cestnin. Od pobranih 25 milijard 350 milijonov približno 4,8 milijarde znaša strošek oziroma v odstotkih kar 19%. Jaz letos tega podatka v tem gradivu nisem našel in bi ga seveda bilo zelo dobro objaviti, kajti sam sem prepričan in tudi v poslanski skupini tako mislimo, da je program letos, kar se tiče samega načrta, veliko preglednejši, kot je bil lanskoletni. Lahko pa bi bil še bolj pregleden. Slovenija je majhna država, vsi bolj ali manj poznamo vse te cestne odseke in bi bilo nekako program lažje spremljati, če bi predlagatelj še natančneje opredelil, kaj dejansko misli na določenih odsekih postoriti. Sam bom morebiti pač kot zadevo, ki me bolj lokalno zanima, omenilsamo eno. Ko govorite o nadaljnjem pridobivanju projektne dokumentacije na cesti Slovenska Bistrica-Ormož bi me dejansko zanimalo, na katerih delih, katerih področjih, ali je vključen tudi Ptuj, ki je na tej trasi najbolj problematičen. Kajti samo prek enega in edinega mostu na Ptuju se dnevno prelije okrog 40.000 avtomobilov in je seveda za sam Ptuj in potem tudi področja, ki se manj navezujejo, veliko vprašanje, kdaj bo prišlo dejansko do realizacije obvoznice Ptuja; kajti, če bi se na tem mostu karkoli zgodilo, bi ves promet v obe smeri tudi zastal. Toliko kolikor se tiče samega programa. Nekaj vprašanj in pa dilem, ki se pojavljajo ob sprejemanju tega, bi pa želel vsekakor izpostaviti. Ena od teh je ta, da promet v državi Sloveniji hitro narašča v zadnjih letih in da bi ob tem, če smo morebiti v nekem delu že zamudili, v tem trenutku vseeno bilo treba razmisliti, kako naprej, in premostitvene objekte, viadukte, nadvoze graditi tako - vsaj v bližini mest, tam, kjer je to še možno - , da bi bilo v bližnji prihodnosti možno dograjevati tudi tretji pas. Torej, če se danes vozite po evropskih avtocestah, boste lahko videli, da marsikje podirajo stare viadukte in avtoceste širijo na tripasovnice ali pa ponekod celo v večjih mestih, v Nemčiji dejansko eno kompletno avtocesto gradijo zraven. Torej, tudi tam se soočajo s tem, da promet narašča. To, kar skrbi ob tem naraščajočem prometu, je vsekakor to, da v Republiki Sloveniji še vedno nimamo neke prometne politike, ki bi šla v tej smeri, da bi omejevali naraščajoči promet na slovenskih avtocestah, če ne iz drugega razloga, iz tega, ker smo se zavezali spoštovati oziroma uresničiti kjotski protokol, sami pa vemo, da promet prispeva približno 25% k ustvarjanju toplogrednih plinov. Narobe je tudi to, da v tej državi nič ne govorimo o železnicah. Vedno v tem državnem zboru govorimo o prometni politiki v povezavi z izgradnjo avtocest in drugih hitrih cest, ne govorimo pa o železniškem prometu. In tudi posledica tega je verjetno to dejstvo, da se nekako govori, da sebo peti koridor preusmeril proti Avstriji, ne proti Madžarski, tako kot je zapisano v vseh naših dokumentih. Cestninjenje, ki so ga nekateri že omenjali pred mano, je vsekakor velik problem. Sam si težko predstavljam, da bi v neki razviti državi lahko pristali na takšen cestninski sistem, kot ga imamo mi. Zato, ker imamo takšen cestninski sistem, so tudi cestnine izredno drage. Imamo eno najvišjih, prepričan sem, cestnin v Evropi. Imate države, ki nimajo cestnin, imamo države, ki imajo cestnine, ampak so te zadeve razrešile na bistveno drugačen način. Meni se zdi, da bi tudi Slovenija oziroma bo morala pristati in začeti cestniniti na sodoben evropsko primerljiv način. Večkrat smo že poudarili, da naj vlada razmisli o uvedbi vinjet, tako kot je to v Avstriji - ne, pri nas pa gradimo vedno nove in nove cestninske postaje in s tem veliko denarja, zbranega s cestninami, trošimo nazaj v gradnjo in vzdrževanje teh cestninskih sistemov in tudi v samo plačevanje dela, ki je povezano s tem. Tu so pa še drugi učinki teh, ki pobirajo cestnine. Zamislite si, kakšnemu okolju v smislu mikroklimatskih pogojev so ti ljudje, ki delajo na teh cestninskih postajah, izpostavljeni. Bilo bi zanimivo enkrat slišati analizo tudi s tega vidika, kaj to pomeni za zdravstveno varstvo oziroma za strošek zdravljenja. Racionalnost gradnje so izpostavljali tudi nekateri pred mano. Na 63. strani Poročevalca je zapisano to, kar nas veseli, da so se zaradi javnih razpisov stroški gradnje nekaterih odsekov zmanjšali. To je zelo dobro. Seveda so se pa na drugi strani, brez obrazložitve, tudi povečali stroški nekaterih drugih odsekov. Tako da se je zadeva izravnala. Številni odseki so torej stali manj, kot je bilo planirano, vseeno pa ostaja vprašanje nadzora. Pred mano je že poslanski kolega Tanko načel to vprašanje, tako da ga ne bi želel ponavljati. Bilo je tudi na odboru za infrastrukturo izpostavljeno, da je treba popraviti zakon o Darsu in nadzorni odbor sestaviti tako, kot je bilo takrat z amandmajem v državnem zboru predlagano; danes namreč državni zbor v nadzornem odboru nima svojega predstavnika. Vedno se nam skozi plan dela ponavljajo tudi nedokončani odseki. Na strani 59 Poročevalca so ti nedokončani odseki omenjeni. Mislim, da bi bilo enkrat treba s tem končati, te odseke dokončati, ker na tak način, če se vsako leto na teh nedokončanih avtocestnih odsekih, ki so bili nekateri že zgrajeni leta 1994, nekaj dodatno ureja in nekaj dodatno investira, seveda to predstavlja velike stroške in zmanjšuje sredstva za druge namene. Na koncu, da ne bom predolg, bi želel še enkrat opozoriti na možnost koncesijske gradnje. To smo v Novi Sloveniji vseskozi ponavljali. To je zapisano tudi v koalicijski pogodbi sedanje vladajoče koalicije; na žalost se to nikoli ni uresničilo. Prepričani smo, da bi še vedno bilo možno vsaj en avtocestni odsek, to je Slivnica-Gruškovje, kjer smo zgradili sodoben mednarodni mejni prehod, da bi ta del bilo možno graditi z neprofitno koncesijsko oddajo. Vlada je vedno odgovarjala, da to ni možno, vendar do sedaj nikoli ni s pravimi argumenti tudi odgovorila, zakaj to ne bi bilo možno. Če bi namreč vsaj ta odsek gradili na predviden koncesijski način, potem smo prepričani, da bi do leta 2003 v nacionalnem programu zapisan program lahko tudi dejansko uresničili, zmanjšali bi potrebe po najemanju domačihin tujih kreditov. Kar se tiče samega programa v Novi Sloveniji bomo ta program podprli s tem upanjem, da bo vlada te pripombe, ki smo jih tukaj predstavili, glede vedno večjega zadolževanja in vprašanja, kako bo ta država te kredite tudi dejansko odplačevala, obravnavala in da bo v tej smeri razmislila o nekaterih predlogih, ki smo jih tukaj k temu planu podali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Božič, Slovenska ljudska stranka.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, vsem lep dober dan in seveda tudi tistim, ki nas danes poslušajo na galeriji. Obravnavamo predlog letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2004, EPA 1230-III . Lep program. Kadar poslušam kritike na gradnjo avtocest v Sloveniji oziroma jih poslušamo, se vedno spomin na to, kaj pa bi bilo v Sloveniji, če bi avtocest ne gradili. Kaj bi bilo, če bi se zgodile črne napovedi iz leta 1973, da imamo nafte samo še za 40 let v svetu? A vendar se to ni zgodilo! Gradimo avtocesto! Slovenska ljudska stranka jo stalno podpira in tudi ta predlog bomo podprli, pa tudi hvala bogu, naftna kriza se ni zgodila. Res pa je, da so pred desetletji letele glave politikov v Sloveniji, ko se je začelo prvič govoriti o avtocestnem križu. Malo se spomnimo tega. Kritike vsakega dela so vedno bile in tudi še bodo. Realizacija, ki jo imamo danes pri avtocestah, je vedno rezultat tega, kar se je v tej dvorani dogodilo. Kolegice in kolegi, kolikokrat smo pa program avtocest v 12-ih zadnjih letih spremenili? Stalno ga spreminjano! Spomnite se mesec dni nazaj, ko ste zahtevali in je vnesenih v nacionalni program cel kup, cela vrsta priključkov na avtocesto, ki naj bi se gradili po letu 2012. In ne danes vzdihovati, da se ne more toliko narediti! Če bomo v letošnjem letu gradili avtoceste za 122 milijard slovenskih tolarjev in bomo odprli 70 kilometrov novih avtocest nadaljevali gradnjo 34 kilometrov novih in začeli z gradnjo 18 kilometrov novih cest, nas ne sme biti strah, pa tudi ne sram. Rad bi pa rekel nekaj pripomb, ki jih, normalno, ima vsakdo tudi pri gradnji avtocest. Prvo bi govoril o cestninah. Osem let v tej dvorani o tem govorim in spremenilo se ni nič. Tresla se je gora, rodila se ni miš; ma niti ne elektronska, kaj šele navadna. Pogrešamo v tem programu, kdaj bomo imeli elektronsko kontrolo prometa. Vsak, ki koristi avtocesto, naj koriščenje oziroma uporabo plača, vsi pa ni potrebe, da to plačujejo. In zakaj tega ne rešimo? Drugo, ministrstvo za promet in Dars bosta morala začeti razmišljati, kakšen del stroškov oziroma delež denarja, ki ga bodo pobrali s cestninami, bodo dali v namen ohranjanja narave; o tem nočemo govoriti, 12 let. Mislim, da je bil poprej uporabljen podatek, da z avtocesto, lahko da smo za avtocesto, ampak mislim, da promet v Sloveniji 65% vsega onesnaženja v zraku doda. 65%! Lani smo podpisali v Atenah, da bomo zmanjšali emisije v zraku za 8%. Kako jih bomo zmanjšali? Ko bomo mi priključili avtoceste na Italijo - v redu, na Madžarsko in na Hrvaško - bo pljusnil čez nas val prometa iz severne Italije, Francije, Portugalske proti srednji oziroma vzhodni Evropi, ne manj, več prometa bo! In danes kvečjemu gradimo preozke ceste, tripasovnice kmalu ne bodo več dosti široke. O tem bo treba govoriti v naslednji spremembi nacionalnega programa in seveda, kar je tudi res, govoriti bo treba tudi o divjadi, kajti avtoceste preveč v živo zarežejo v naravo in divjad se ne more več prosto gibati, kar je tudi škodljivo za našo naravo. Seveda pa pri tem ne smemo govoriti preveč naglas, kajti tako hitro, kot se Slovenija zarašča, se nobena država v Evropi. In če smo drugi po gozdnatosti v Evropi, ne moremo več nikogar kriviti, ampak smo vsega krivi sami. Rad bi rekel še nekaj, da je pri porabi sredstev za gradnjo avtocest prvič plan razvoja in obnavljanje avtocest za neko leto, za leto 2004 konkretno, kjer se ne govori o dveh milijardah, ki jih bomo dali tudi za gradnjo in vzdrževanje državnih cest ob avtocesti. To smo po desetihletih vendar črtali iz programa. Če smo v desetih letih v povprečju dve milijardi porabili za državne ceste ob avtocestah, smo porabili dva proračuna za državne ceste v ta namen. Dva proračuna! Kaj pa tisti, ker prihajam iz Tolminskega, ki nikoli ne bomo imeli avtoceste, pa nismo bili deležni tega. A, vendar podpiramo gradnjo avtoceste. Rad bi rekel še dve stvari, ki mogoče ne sodita v sedanjo fazo, ampak vseeno; na avtocesti, grajeni čez Barje proti Vrhniki, pogosto, skoraj vsako leto imamo zapore in se obnavlja. Če je že Rimljani niso upali narediti prek Barja, zakaj smo jo mi naredili? In se hvalili z raznimi tehnologijami, kako bo to vse stabilno, vendar danes vidimo, da to res ni. Ni, Barje ne zdrži takega prometa in ga tudi nikoli ne bo. Drugo, kar bi pa še prav na koncu omenil, je zadeva glede kreditov, ki jih koristi naša država pri gradnji avtocest. Imamo zapisano, da bomo letos gradili oziroma uporabili pri gradnji dela avtoceste v Vipavsko dolino kredit Autovie Venete tri milijarde 548 milijonov216 tisoč, vendar je ta kredit pri nas na razpolago že več kot deset let. Morali bi ga uporabiti. Prva želja po gradnji avtoceste je bila Vileze-Nova Gorica-Ljubljana, res da čez Col, 1968 leta. In še danes cesta ni dokončana, kljub temu da je Italija že pred desetimi leti dala na razpolago denar Autovie Venete za gradnjo tega dela avtoceste. Od začetka sem že rekel, vsako delo se lahko kritizira in pohvali. Sam moram pohvaliti avtocesto, pohvalim tudi vse tiste, ki načrtujejo in gradijo, mi jo bomo tudi podprli oziroma podprli bomo ta predlog gradnje v letošnjem letu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še zadnja predstavitev stališča poslanske skupine. Besedo ima gospod Jože Avšič, Liberalna demokracija.
Hvala lepa. Bom kar od tukaj, ker bom kratek, ker ne mislim ponavljati tudi tistih odprtih vprašanj, ki so jih predhodniki že nakazali, zlasti pa zaradi tega, ker smo pravzaprav v letošnjem letu zelo zelo veliko govorili o avtocestah, o razvoju avtocest in smo sprejeli pred kratkim tudi rebalans nacionalnega programa gradnje avtocest, na podlagi katerega izhaja seveda tudi letošnji program. Tukaj je tudi verjetno razlog, da šele v maju obravnavamo in sprejemamo letni program gradnje in vzdrževanja avtocest za letošnje leto, kajti ta mora biti zasnovan na sprejetem nacionalnem dokumentu in ta dokument smo sprejemali pred kratkim, čeprav smo ga imeli v džavnem zboru, že, mislim da, od julija ali avgusta lanskega leta. Prav gotovo je ta letni program nekoliko drugačen, kot smo jih bili vajeni doslej, kar je seveda razlog tudi ta, da smo tudi ne tako daleč nazaj sprejeli nov zakon o Darsu, ki postavlja nekoliko drugače funkcijo in naloge te delniške družbe, in iz tega seveda izhajajo tudi nekatere pripombe, ki ste jih oziroma smo jih tudi posamezniki zaznali v tem nacionalnem programu. Zlasti je velika sprememba pri tem, da je veliko manjši del cestnin vključen v finančni del zagotavljanja potrebnih sredstev za izgradnjo programa, kajti cestnine niso več primarni vir za izgradnjo, ampak predstavljajo kot del - cestnine - samo v tistem delu, ki predstavlja razliko med stroški upravljanja in vzdrževanja avtocest, vir za financiranje novih odsekov cest, ampak to smo sprejeli z zakonom in to moramo tudi sprejemati kot dejstvo. Tudi v naši poslanski skupini je seveda vedno prisotna pripomba okoli cestnin, cestninjenja in načina cestninjenja. Mislim, da res končno mora priti do tega, da bomo dolgoročno vizijo in tudi način zbiranja cestnin dokončali tako, da bomo imeli enoten sistem, da ne bomo imeli mešano zaprti in odprti sistem, da bomo imeli posodobljen elektronski način. Skratka, pričakujemo, da bo ta problem, ki ga v vseh poslanskih skupinah nenehno izpostavljamo, enkrat tudi rešen. Kakorkoli že, letošnji program je zajeten. Res, da se bo končalo veliko kilometrov in da bo veliko otvoritev, vendar je treba tudi povedati, da bodo vse te otvoritve, ki sledijo v letošnjem programu, posledica lansko leto ali predlansko leto sprejetega programa. Tako to ni program letos, ki bi bil naravnan na neko posebno leto, ki se imenuje volilno leto, ampak tiste projekte, ki smo jih začeli pred letom ali dvema letoma, bomo končali letos. In res bo v letošnjem letu končanih skoraj 70 kilometrov štiripasovnih avtocest, če še priključke prištejemo; da bo začetih, mislim, da skoraj 18 kilometrov novih cest in da se bodo iz letošnjega programa nadaljevali tudi v prihodnje leto še številni kilometri začetih cest, mislim, da okoli 34, 35 kilometrov. No, v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije bomo program podprli. Seveda pričakujemo, da se bo tudi v pričakovanih okvirih uspešno uresničeval skozi leto. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Najprej ima besedo gospod Kebrič. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! K predhodnemu izvajanju v imenu poslanske skupine bi dodal na kratko še tri stvari. Čudi nas poglavje 1.1.3.4, ki govori o tem, da je treba dokončati zaključna in dodatna dela. To poglavje govori o tistih cestah in avtocesti konkretno, katerih odseki so bili dani v promet že pred letom 1994. Sedaj je deset let in več od tega, pa še vedno dokončujemo, čeprav je bilo takrat v lokacijskih dovoljenjih predpisano, kaj je treba postoriti. Gre za protihrupne zaščite in še nekaj ostalega, tudi za določeno signalizacijo. Razumemo pa, da se je marsikje z ozirom na predpise spremenilo, recimo, osna obremenitev in tako naprej. Prav tako je pomembna postavka pod številko 1.3.5, zaključna dela za tiste odseke, ki so bili dani v promet po letu 1994. Tisti prej in tudi ti so sedaj nekateri že stari skorajda deset let in je prav posebej za državljane vprašljivo, po drugi strani bi pa lahko rekli nedopustno, da se v desetih letih določene stvari niso znale ali hotele, iz takšnih ali drugačnih razlogov - opravičljivih, saj sem prej govoril, kako bogata je zakladnica opravičil - žal pa v tejzakladnici ni tistega, kar bi mi kot poslanke, poslanci pričakovali, da bi bila tudi opredeljena subjektivna odgovornost in da bi se izpostavilo, kdo je za kaj takrat, če rečem - z drugo besedo - "kiksnil" ali ni izvršil odgovoren. Tega seveda v tem ne bomo našli tudi v bodoče verjetno ne. Drugo vprašanje, ko nam ga državljani postavljajo, je, kako to, da tako pogosto obnavljamo določene odseke; ali je bilo delo manj kvalitetno izvršeno, kje je tu potem garancija in tako naprej. Nikjer ni v tem programu razvidno, kaj bo plačano, sicer tako kot je postavka predvidena - vendar, na čigav račun? Ali na račun izvajalca, če je delo bilo, recimo, manj kvalitetno izvršeno, kot je bilo po licitaciji, po teh pogojih določeno ali pridobljeno? Še na kratko naslednje, kar so že predgovorniki tudi omenili. Človek bi pričakoval po tolikih letih in po tolikih kritikah, da bi vprašanje cestninskih postaj razrešili dokončno. V Evropi vidimo, da sosedje, celo v Nemčiji, ki je do sedaj imela brezplačne avtoceste, na drugi strani sedaj zopet uvajajo določeno predvideno plačilo, pa razmišljajo o tem, kako bi to naredili na najbolj enostaven in najbolj ekonomičen način, ki bi najmanj obremenjeval: prvič, promet kot tak, kajti cestninske postaje so glavna zavora za pretok prevozov na avtocestah. Že od Darsa je bilo v predhodnem letu, lanskem, obljubljeno, da študirajo, razmišljajo o tem. Človek bi pričakoval, da so prišli v vsem svojem razmišljanju do določenega zaključka in jaz sem pričakoval, da bo v tem letnem planu razvoja tudi kakšna beseda, če že ne kakšen stavek o tem povedan, kdaj mislimo ta problem na najbolj enostaven, ekonomičen način razrešiti? Spominjam se besed ministra Presečnika, kaj je govoril, kako študirajo prek satelita, da bi take ali drugačne načine imeli, sosedje so pa kratkoročno enostavno uvedli vinjetke in tisti, ki se pelje pač samo za en dan ali nekaj dni ima tako možnost, drugi pa za celo leto, pa tudi če se pelje samo dvakrat kot tujec, pač plača tisto, za kakršen določen čas je predvidel svoje potovanje. Hvala za poslušanje.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudi Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Danes smo že veliko slišali, pa verjetno še bomo o tem, koliko avtocest bi potrebovali pa katere zelo nujno, pa koliko jih je premalo in kdo je zapostavljen, katera regija je zapostavljena. Pri tem pa se tu pojavlja čisto specifična problematika, ki je bila danes že tudi omenjena, to je pobiranje cestnine. V tem kratkem času bi želel opozoriti samo na določeno problematiko ali, kot se reče, tudi nadomestilo za uporabo avtocest. Sistem, ki je ta trenutek pri nas, ali to, kar je nastalo iz tega sistema, ki smo ga imeli dobro urejenega, se pravi, to je neke vrste odprti sistem, ki je nastal iz zaprtega, je pripomogel v tem trenutku k temu, da bi lahko rekli, da sistema ni več. Ne mislim, da to, kar imamo, ne deluje dobro, dobro deluje, samo tisti osnovni princip, zaradi katerega ta sistem gradimo, tisti se je izrodil. Namreč, pobiranje nadomestila za uporabo avtocest. Namreč, kaj se dogaja? Prihaja do izogibanja plačilu cestnine, kar ta sistem - za katerega pravim, da ni več sistem - to enostavno omogoča in celo sili uporabnike, če je le mogoče, da se temu izognejo. Pa poglejmo! Recimo, na Štajerskem imamo te famozne čelne cestninske postaje v Pesnici, Slovenskih Konjicah, v Tepanju, na Vranskem in potem pri Blagovici proti Krtini ter Ljubljana-zahod. To pomeni, da imamo te čelne cestninske postaje od 10 do 40 kilometrov razlike, ene so zelo skupaj, ene pa so malo bolj oddaljene. To pomeni, da se je treba na vseh teh čelnih cestninskih postajah, če se peljete dobrih 100 kilometrov od meje do Ljubljane, ustaviti štirikrat - štirikrat se je treba ustaviti. Kaj to pomeni? To je neracionalno in to je škodljivo. Škodljivo je iz dveh razlogov. Lahko vam povem primer, ki ga dobro poznam, ker tam živim, to je priključek ali čelna cestninska postaja v Tepanju pri Slovenskih Konjicah. Veste, da tu pride glavni promet s severa in z vzhoda. Vsako vozilo mora najprej ustaviti. Veste, da so tudi najnovejše zavorne obloge škodljive za okolje. Da ne govorim o tistih starih, s katerimi so še opremljeni tovornjaki z vzhoda, kjer je še direktno azbest. Koliko tega prahu je v zraku! Naslednje, ko plačaš cestnino, potem pa plin in gremo naprej - je pa pospeševanje. Koliko nepotrebnih emisij goriva, izpušnih plinov se zopet pojavi 20 metrov naprej! Se pravi, imamo dvakrat škodljive vplive na okolje, poleg tega, da je treba ustavljati in se promet zgosti in so zastoji. Drugo, kar je. Tovornjaki, ki pridejo z vzhoda, s strani Madžarske, pri Slovenski Bistrici, takoj ko pridejo na avtocesto, pri naslednjem priključku izstopijo in po stari cesti do Slovenskih Konjic, kjer gredo na avtocesto, kjer je manjša cestnina, ali pa peljejodirektno proti Celju. Zato sem rekel, da sistem pobiranja cestnine ne deluje - zato, ker se lahko izogneš in nekdo, ki uporablja avtocesto tudi, se lahko samo del uporablja, ko pa treba plačati cestnino, pa se izognejo avtoceste in gre pri prvem priključku dol in ne plača. Poleg tega, mi smo avtoceste gradili zato, da bomo imeli manjši promet na lokalnih cestah, da bomo za to dobili neko nadomestilo in da bo pretočnost tega prometa večja. Sedaj pa tega ni, če se izogibamo plačila cestnine. In naslednje, kar je pri tem treba poudariti, je neenakopraven položaj uporabnikov avtoceste. Dejstvo je, da v krajih, kjer je v bližini cestninska postaja, tisti krajani morajo plačati vse, vsak kilometer porabe avtoceste, in samo primer. V Slovenskih Konjicah je treba plačati uporabo avtoceste, se pravi cestnino, za pet kilometrov do naslednjega priključka v Dramljah, ali do naslednjega v Slovenski Bistrici proti severu, kjer je 10 kilometrov, ali pa do Vranskega, kjer je približno 50 kilometrov. Uporaba je ista. Tisti, ki pa pride na priključku Dramlje in se pelje 40 kilometrov proti Vranskemu, pa ne plača nič. To se pravi, tukaj ni nobene logike in smo v neenakopravnem položaju, poleg tega pa se izgublja denar za cestnino. In to pomeni, da je denarja manj, tisti, ki pa plačujejo cestnine, pa morajo plačati več, zato ker so cestnine dražje. To je logika, saj drugače ne more biti. In to postavlja v nek čuden položaj ta naš sistem, ki smo ga mi sedaj uvedli, da se ti lahko izogibaš plačilu cestnine in kot sem že omenil, to je nasprotje namenu, zakaj izgrajujemo avtoceste. Zato, da čim več prometa speljemo na avtoceste in pa da je pretočnost večja. Da je nekaj narobe s tem, to, da sem vsaj 20 poslanskih vprašanj postavilo v zadnjih šestih letih v zvezi s tem - tega ne bom komentiral. Ampak, da je nekaj narobe, dokazuje tudi to, da pri Krtini, kolikor vem, gradimo vstopno-izstopno cestninsko postajo. Mislim, da bo tista cestninska postaja za plačilo cestnine, ker je ravno na Krtini največji problem izstopa, ker je nekaj kilometrov naprej cestninska postaja, in potem vstopa, ker se izognemo pri Blagovici - mislim, da je tam cestninska postaja. In da sedaj se gradi vstopna-izstopna postaja, kar je pa element zaprtega sistema. To se pravi, v nasprotju s tem, kar smo naredili! Ta odsek je bil odprt, mislim, da pred dvema, tremi leti. Se pravi, sami smo ugotovili, da je nekaj narobe. To se pravi, da je treba pristopiti, da bo rešitev sistemska, da se ne bo dalo izigravati in da bo poštena - če sploh lahko uporabim ta izraz - ali bolj pravična za plačevanje tistih, ki uporabljajo avtoceste. Mislim, da bi bil že čas, da bi to uredili, kajti škoda, ki se s tem dela, je velikanska. In menim, da bi tudi pri naslednjem programu, ki ga bomo imeli, kaj več rekli tudi o tem; še lepše pa bo, če bi v tem času to problematiko tudi rešili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Veber.
Hvala za besedo. V sami strategiji oziroma resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji imamo predviden srednjeročni plan razvoja in vzdrževanja avtocest v Republiki Sloveniji in tudi letni plan razvoja in vzdrževanja avtocest. Letošnje leto je nekako prvo po tistem, ko smo sprejeli samo resolucijo, in verjetno lahko tudi nekako razumemo, da je tisto prvo obdobje, ki je opredeljeno kot plan A v resoluciji, najbrž nekako tudi temelj za neke vrste srednjeročni plan v teh treh, štirih letih, ki sledijo in da je to podlaga tudi za sprejemanje potem letnega programa za leto 2004, ki sicer dovoljuje odstopanja od resolucije v nekih odstotkih oziroma največ 10% od njihove skupne ocenjene investicijske vrednosti. In ugotavljam, da je ta letni program, bom rekel, v teh okvirjih. Verjetno bi bilo pa res zelo pomembno razmišljati, da imamo čimprej pripravljene tudi srednjeročne plane, tako da je potem še lažje spremljati in nadzorovati izvajanje letnih planov, pa ne nazadnje se bodo ti letni plani potem lahko sprejemali hitreje in ne bo prihajalo do zamud pri obravnavi oziroma ne bomo obravnavali letne programe tam nekje sredi leta, ampak bomo to lahko opravili verjetno da zaradi kvalitetnejših podatkov to veliko prej. Veliko polemik je ponavadi pri teh letnih programih tudi zaradi tega, ker vendar je občutno pomanjkanje same prometne politike in ko ugotavljamo, da tudi nimamo ustrezno rešenih linijskih prevozov, da prihaja do velikih vprašanj, kdaj in kako bodo zgrajene ostale državne ceste, kakšnega ranga bodo te ceste, ne nazadnje tudi sprejem prostorske strategije, ki je v proceduri, v veliki meri poteka veliko težje ravno zaradi tega, ker teh strateških dokumentov nimamo, so pa ključnega pomena za to, kako bo šel nadaljnji razvoj Slovenije naprej. Menim, da bi bilo treba resnično pospešiti vse postopke, da čimprej pridemo do teh ključnih dokumentov, tako da bi sprejemanje teh letnih aktov bilo v bodoče lažje, kvalitetnejše in predvsem tudi transparentnjše. Sam bi pa izpostavil vendar še to dejstvo, s katerim se srečujemo v tem letnem programu. Namreč, dejstvo je, da je letošnje leto tudi prvo po tistem, ko smo z zakonom o Darsu spremenili status tega podjetja in se odločili za koncesijsko pogodbo za upravljanje in vzdrževanje avtocest na podlagi tega zakona. Je pa dejstvo, da so viri sredstev v tem letnem programu najbrž da nekoliko premalo natančno opredeljeni. Predvsem gre za zelo pomembne podatke, koliko sredstev od cestnin je porabljenih za naloge upravljanja, koliko bi bilo potem treba nameniti vzdrževanju avtocest. Kajti razlika med temi viri je potem šele vir iz cestnin, ki se pa namenja za izgradnjo novih avtocestnih odsekov. In detajlnejši prikaz teh sredstev je, tako kot je zapisano v tem letnem programu, možno dobiti v koncesijski pogodbi za upravljanje in vzdrževanje avtocest. Mogoče je res pomanjkljivost tega dokumenta v tem, da imamo premalo informacij, koliko sredstev, koliko virov znotraj tega dokumenta gre za samo upravljanje. Še posebej zato, ker je tudi postopek oddaje del, ki so vezana na obnavljanje in nabavo opreme, vezan na podpis pogodbe in v tej pogodbi bi morali biti opredeljeni kot sestavni del razvoja in obnavljanja avtocest tudi zelo konkretni odseki. In pač ta dokument tega dovolj natančno ne obravnava, zato menim, da bi v naslednjih letih letni program moral biti detajlneje obravnavan oziroma opredeljen tudi ta del in bo ta dokument tudi zaradi tega potem lahko veliko boljši, kot je mogoče v tem prvem letu po teh pomembnih zakonskih spremembah na tem področju. No, in s temi pripombami bi nekako tudi sklenil svoje razmišljanje, dodatno razmišljanje o tem letnem planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2004, ki pa je kljub vsemu, kot sem že v imenu poslanske skupine omenil, sprejemljiv predvsem zaradi tega, ker namenja v globalu več sredstev v tem letu za samo izgradnjo, kot smo sicer predvideli v resoluciji, in to je zagotovo dobro.
Hvala lepa. Gospod Mamić ima zdaj besedo.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljam vse prisotne! Tudi sam sem se ukvarjal s tem gradivom, ki smo ga dobili v Poročevalcih. Več ali manj so stvari povedane. Ustavil bi se le pri zadevah, ki mi niso popolnoma jasne. Recimo, tam piše, da je 1,85 milijarde pripravljenih za projekte. In napisano je samo to pa nič drugega - kakšne projekte, malo analize v petih, šestih vrsticah bi bilo treba napisati. Ker kar tako, 2 milijardi, da niti ne veš, kam gredo, je enostavno nesprejemljivo. Ne rečem, da ni to prav, saj verjetno drži, vendar me moti. Ravno tako za odkup zemljišč 9,25 milijarde tolarjev, recimo, bi lahko napisali, kje se bo uporabil ta denar, za katere odseke in tako naprej. S tem moram takoj povezati tudi izgradnjo Rebernic. Že lansko leto so bile neke zadeve, pri katerih so reagirali okoliški prebivalci. Potem se je stvar nekako uredila, premestila se je trasa in podobno. Tam je zadeva zelo, zelo žgoča, bi rekel, zato, ker skozi Podnanos se voziti, to dobro veste, mislim, da kar vsi, se gre mimo osnovne šole, samo en prehod za pešce je vi naselju in je cesta od šolskega zida, mislim, da tri metre in nič več in je zelo nevarno. In zato so krajani tako odreagirali, da se stvari zavlačujejo. Vemo, da je odsek zelo zelo zahteven tehnično, geološko in tako naprej. Tega se tudi oni zavedajo, ampak sem dobil občutek, da jih država nekoliko ignorira, jaz sem poskusil tudi umiriti, da temu ni tako in tudi nisem prepričan, da je tako, ampak tak občutek je. Bilo je takrat rečeno, da bo šel v razpis ta preostali del, 4,7 kilometra, ker zgornji del se dela, da bo šel v razpis takoj po novem letu. Zdaj iz tega materiala, mi sploh ni jasno, ali se je sploh začela projektna dokumentacija delati. Iz tega materiala mi enostavno ni razvidno, če pogledamo pa še na internet, pa je še bolj zamegleno. Tako bi to lahko bilo kot neko poslansko vprašanje, me pač motijo takšne stvari. Zdaj, da ne bi preveč kritiziral, bi se pa ustavil na poglavju cestninskih postaj, o katerih je bilo danes že govora. In bom spet govoril o cestninski postaji, katere teren dobro poznam, ker živim na tistem koncu - Vogrsko. Sem slišal, da so narejene študije, kako se bo to izplačalo, pa ne vem še kaj. In glejte, zdaj se plačuje cestnina 350 tolarjev od Vipave do Vrtojbe in je cestninska postaja Črna v Vrtojbi. In seveda ljudje malo špekulirajo, bom uporabil to besedo, da ne gredo do zadnje postaje, na Vogrskem gredo dol. In zdaj je seveda ideja, če se na Vogrskem naredi cestninska postaja, tega ne bo. Seveda ne bo tega, bo pa drugo - pa se bo v Selu šlo dol. In zdaj, karkoli se naredi ali ne naredi, ne bo velike razlike. Recimo, če se cestninska postaja na Vogrskem naredi, pa je investicija 840 milijonov, ker je treba odplačati neko hišo, pa ne vem še kaj, in tistih 840 milijonov pridobiti na račun cestninske postaje na Vogrskem, to je iluzija, ker moraš čakati najmanj deset let, da se to izplača, bošrešil mogoče na dan, kaj jaz vem, petsto avtomobilov, izračunajte, če je to 500 avtomobilov razlike, da je treba 20 let čakati, da se prinese tisti denar skozi tisti objekt. In istočasno govorimo o tehniki, ki bo reševala vse, se bo elektronsko odštevalo in ne vem še kaj. In če bo to elektronsko odštevanje v nekaj letih, v petih, šestih letih, je pa sploh absurdno razmišljati o tem. Glejte, gospoda Presečnika ni več na ministrstvu, jaz sem se z njim pogovarjal, je rekel, saj tako ali tako razmišljamo, da tiste cestninske postaje ne bi delali. To mi je povedano bolj tako privatno. Ampak, če v tej smeri razmišljate, mislim, da dobro razmišljate. In če je temu tako, dajte to črtati. Ne vem, kako je po drugih teh cestninskih postajah, ki se že delajo ali se bodo delale, ne vem. Samo ta je specifična, prav tako da bo imela država samo škodo s to cestninsko postajo. Res. Potem me še zanima, ker nimam več dosti časa, še ena stvar. Ker v nobenih programih, vsa leta, odkar sem jaz tukaj in tudi prej - ali obstaja kakšna zamisel, da bi se zgornje Posočje kakorkoli povezalo, s katerimkoli centrom? Naj bo to Nova Gorica, ker je najbližje - vsaj da bi se Nova Gorica, ampak da ne govorimo o Ljubljani! Bovec-Ljubljana na primer. Ali bo to kakšen predor do Kranjske Gore ali se bo na kakšen drug način kaj naredilo? Ali sploh kdo kaj razmišlja v tej smeri? Ker ljudje zapuščajo vasi in še dobro, da še sploh dobiš kakšnega človeka tam. Ampak, jaz govorim v imenu tistih ljudi, ki se enostavno počutijo, kot da so popolnoma zavrženi, ker geografsko so itak. In če so še politično, potem nekaj ni v redu. In gremo v Evropo in oni so pa na italijanski meji pravzaprav. In smo v Evropi, oni so v sredini neke Evrope, pa ne morejo priti fizično v Evropo, morajo narediti 100 kilometrov vožnje po slabih cestah. Mislim, da je skrajni čas, da bi se ta njihov problem izpostavil in da bi se ga začelo reševati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Geza Džuban.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Najprej bi želel ugotoviti oziroma se pridružiti tistim, ki niso zadovoljni s tem, da letni program sprejemamo nekje v sredini leta. Morda je potem to razlog, da govorimo mnogo več o vsem drugem, samo o letnem programu zelo malo, in da zadevo pripeljemo kot običajno kam drugam, ker pač avtocesta je ena zadeva, o kateri se lahko veliko govori. Zelo me preseneča tudi, da nekatere skrbi financiranje avtocest, se pa spomnimo ne daleč nazaj, ko smo sprejemali resolucijo nacionalnega programa, da so pa podpirali vse mogoče in nemogoče rešitve na način, da smo v nacionalni program izgradnje avtocest vključevali že skoraj poljske poti. In seveda danes, da isti govori, kako obremenjujemo državo z nacionalnim programom, je nenavadno. Kar pa zadeva letni program je običajno, da poslanci nismo zadovoljni z izgradnjo svojih odsekov. Jaz sem eden od tistih, ki se je srečal s to zgodbo čisto na začetku, ko je nastaja nacionalni program, je bil sestavljen iz vsemogočih načrtov in obljub, ki se je potem širil, in smo predkratkim dobili resolucijo, za katero me skrbi, da bo dobila še kakšno resolucijo. To pa zaradi tudi letnega programa plana razvoja in obnavljanja avtocest. Namreč, odsek Maribor-madžarska meja je tu obravnavan tako, da je pričakovati še kakšno resolucijo na resolucijo. Res je, da je v zadnjem obdobju treh, štirih let izgradnja avtocest stekla tako, da ima človek občutek, da se bo program izgradnje do neke mere realiziral, vendar je v tem letnem programu zadeva tako zastavljena, da se na tem odseku ne dogaja kaj veliko. In so pričakovanja, ki so tudi zajeta v programu, takšna, da se bo res zaključek gradnje nekaterih odsekov v tem delu, Maribor-madžarska meja, zamaknil tja, kamor napovedujejo optimisti. Res je, da imamo en odsek, ki je zelo lepo zgrajen, vendar omogoča le lokalno povezavo; da se res stroji niso ustavili na tem odseku in se gradi naprej, sicer počasi, vendar samo do sem. Pričakoval sem, da bo ta letni program vseboval tudi aktivnosti na naslednjih odsekih, od Cugetinec naprej. Ker če nimamo v tem programu tistih osnovnih korakov, ki so potrebni za začetek gradnje na nekaterih odsekih - vsi vemo, kaj to je, od dokumentacije, pridobivanja zemljišč in tako dalje. In tisti, ki vemo, koliko časa traja, da se nek odsek zgradi - nekateri seveda prodajajo zgodbe, da bi to kar v dveh letih vse zgradili, kar je neumnost, vendar je potem zgodba o dokončanju odseka Maribor-madžarska meja takšna, da nekatere od nas lahko malo skrbi. Predvsem zato, ker smo to tisti, ki smo doživljali porodne krče sploh v začetku izgradnje avtocest in smo mislili, da je zadeva stekla, zdaj pa spet vidimo, da krče doživljajo posamezni odseki, in smo skeptični pri letnih programih in seveda pri nadaljnji izgradnji avtocest. Želel sem opozoriti samo na to, da si ne bi želel, da bi resolucija doživela še kakšno resolucijo, ki bi ta odsek zamaknila v prihodnja leta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Sonja Areh Lavrič, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki vlade! Vsega tistega, kar so že kolegi poslanci predhodno povedali, ne bi ponavljala. Bi pa ob obravnavi te točke želela povedati, kar se mi zdi smiselno glede ceste Mislinjski klanec, ki je edina povezava med Koroško in Ljubljano in za katero je bilo že ničkolikokrat obljubljeno ter za katero je verjetno že tudi obstaja projekt. Ob obravnavi nacionalnega programa izgradnje avtocest je bil sprejet sklep, da vlada pripravi nacionalni program izgradnje avtocest, saj je bil takrat iz resolucije črtan dodaten program in tako je rekonstrukcija ceste Mislinjski klanec zopet preložena na ne vem katera leta. Dejstvo pa je, da postaja cestišče že zelo nevarno za vsa prevozna sredstva. Ta problem sem izpostavila že na seji odbora, vendar nisem dobila odgovora. Sedaj pa ponovno sprašujem predstavnika ministra in želim konkreten odgovor, kdaj namerava vlada pripraviti predpis, ki bo določal finančna sredstva za rekonstrukcijo prav tega klanca. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Spoštovane kolegice in kolegi. Ko obravnavamo ta program izgradnje letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest, moram reči, da se mi zdi, da je pripravljen nekoliko bolj pregledno, da se obseg nekoliko krči, ker prejšnje leto smo se praktično izgubljali v nepreglednosti. Ob vsem tem, kar so že moji predhodniki kolegi govorili, kar so realne dileme ob izgradnji avtocest in planov izgradnje, bi samo želel reči to, da tudi mene zelo motijo nekatere stvari, da se kar naprej pojavlja rubrika, postavka, recimo, odseki, zgrajeni po letu 1994, na katerih se v letu 2004 izvaja zaključna dela. Mi, izgleda, cest nikoli ne predamo v dokončno uporabo. Ko pogledate na koncu na koliko kilometrov cest, na 144,9 kilometra, na štiri pasovih avtocest se izvajajo zaključna dela praktično na velikem delu avtocestnega križa in na drugih cestah. Ob tem se človek sprašuje, zakaj Dars in vsi ti izvajalci ti, ki so odgovorni, ne delajo "na ključ" avtocest. Tukaj se pojavljajo vprašanja. Ali je bila za te ceste, za te odseke pripravljena pomanjkljiva projektno tehnična dokumentacija? Ali se del po projektu in pogodbenem predračunu ni izvedlo v celoti in se je popuščalo izvajalcu. Tretjič, ali je bil nadzor pri gradnji pomanjkljiv in se je odpravljalo napako, ki bi morale biti izvedene v okviru reklamacije na stroške izvajalca. Mislim, da bi se večina teh stvari moralo opravljati pod rubriko reklamacije. Oziroma nekaj tukaj ni v redu. Mi delamo zaključna dela tudi na cestah, ki so bile zgrajene pred 1994. letom. Ali so to že rekonstrukcije, to je druga zadeva, ampak dokler pa predstavljate pod zaključna dela, pa mislim, da verjetno niso bili izvedeni vsi postopki, ki so normalni ob prevzemu in pred izdajo uporabnega dovoljena. Te stvari se morajo evidentirati v tehničnem prevzemu, se odpraviti. Mislim, da verjetno s tehnično dokumentacijo in oddajo del nekaj ni v redu, da je tukaj nova rubrika - imate pri stroških prijave investicij in nadzora izvajanja pod številko 4.3 stroški za izvajanje revizij, projektno-tehnične dokumentacije. Osebno mislim, da je to potrebna postavka. Mislim, da je potrebna, kajti po mojem se v projektih, projektno-tehnični dokumentaciji nahaja preveč napak. In da ta zadeva ni bila podvržena primernemu nadzoru, da so si tudi projektanti morda kdaj dovolili zavestne napake, ker jim je Dars in vsi ti velikodušno pri tem spregledoval ali pa celo podcenjeval, so si s tem vgradili varovalko izvajalci in projektanti za dodatna dela, za dodatne načrte, za dodaten zaslužek. Na to me navaja to, namreč v teh zadnjih letih, ko se vozimo mimo gradbišč, gledamo, koliko celih zgrajenih nadvozov se je zrušilo. V Slivnici, recimo. Tu ni bilo neke koordinacije. Da je treba ogromen nadvoz, ki je bil v funkciji prečkanja avtoceste, zrušiti, pa 20 metrov ob njem zgradi drugega. Tu koordinacije dolgoročnega planiranja ni bilo. Potem so me študenti, ki jih poberem na avtoštopu, opozorili, ko se vozimo čez Trojane, in so me vprašali, zakaj so tu zrušili tri stebre nad tem viaduktom, nadvozom, ko pride iz predora? Te ogromne stebre, nosilne stebre se je rušilo. Jaz ne vem, za dva sem se potem prepričal, da sta zagotovo bila zrušena. Nista bila postavljena na pravo mesto! Se lahko zgodi tako huda napaka? En tak steber, ki ga je v zemlji 15, 20 metrov, pa nad zemljo še približno toliko, je ogromna investicija. In so ogromna sredstva. In seveda teh 120 milijonov, če je to napaka, je mali denar proti temu, kar se dogaja. Ne vem, tam se tudi ta uvozna cesta prestavlja zaradi teh stebrov. Enkrat se gradi na enem mestu, enkrat na drugem mestu. Na vseh odsekih tras se dogajajo očitno neke napake, ki so posledica slabo pripravljene projektno-tehnične dokumentacije. Zaradi tega pravim, da nisem proti tej postavki. Mislim, da je to prihranek, če se bo to dosledno delalo, če ni mišljeno kot vir zaslužka za nekoga, ki potem svoje naloge ne bo primerno opravil. Upam, da je vse dobronamerno in da je to potrebno. Bi pa rad imel enkrat odgovor ministrstva in Darsa - poročilo o tem, kaj so bile največje napake pri projektni dokumentaciji, kakšne so bile materialne posledice takih napak, na čigav račun so šle. Ali so šle na račun projektanta, izvajalca in tako naprej ali jih je vse poplačala država oziroma davkoplačevalci? In tretje, kar bi človeka zanimalo letos, ko smo v volilnem letu. Zelo lepo bi bilo, če bi imeli postavko, koliko je pa sicer globalno gledano izredno nizek strošek pri tem ogromnem strošku za izgradnjo cest, ampak vseeno pomemben, za mene politično pomembna postavka, kolikšen je strošek za propagando, piar, slovesne otvoritve in tako naprej. Namreč, normalno je, da se je začela sezona slovesnih otvoritev, ki bodo letos bolj razkošne, ker je volilno leto; mislim, da ima novi minister izreden smisel za to, da se bo znal "poslikati" in postaviti pri vseh objektih. In tu je tista pomembna razlika med opozicijo in pozicijo: opozicija se bo sicer malo slikala zraven, bo povabljena na otvoritve, vendar se pri tem ogromnem strošku lahko uporabijo sredstva, ki se jih da politično izredno izkoristiti. Prepričan sem, da se to dogaja, in bi bilo dobro, če bi imeli prikazan strošek v letu, ki ni volilno, in strošek v volilnem letu, ker verjamem, da se da ta sredstva skriti tudi drugod. Vendar bi kljub temu pravzaprav pozval k temu, da se tega denarja ne bi pretirano razmetavalo, tudi če je v globalu majhen denar, in da se tega ne bi preveč izkoriščalo od strani oblastne pozicije za pretirano reklamiranje na račun sredstev davkoplačevalcev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Brenčič, ki pa ga ta hip ni. Naslednji ima besedo gospod Beuermann. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Bom zelo kratek, ker tudi sam ne bi rad ponavljal stvari, ki so bile že večkrat povedane in ki, kot opažam, motijo večino razpravljavcev. Oglašam se pravzaprav zaradi ene same stvari, in sicer naslednje. Poglejte, v zadnjih nekaj dneh se tisti, ki se dnevno vozimo po avtocesti, ki vodi od Ljubljane na Primorsko, konkretno na odseku Vrhnika-Ljubljana, srečujemo s praktično prometnim infarktom. Stvari so praktično nemogoče. Seveda razumem, gre za zadeve, vezane na vzdrževalna dela, toda gneča je res prevelika in mislim, da bo treba v bodoče planirati stvari nekoliko drugače. Oglašam se pa predvsem zato, ker se ob vseh teh gnečah pojavlja še en problem, na katerega danes ni nihče posebej opozoril, in sicer problem delovanja ABC sistema. Ravno na tem koncu se velikokrat srečujemo s problemom, da ABC sistem odpove. Kaj je temu vzrok, sicer ne vem, vem samo to, da sem že sam večkrat skušal urgirati, da se te stvari uredijo, vendar očitno pri tem nisem bil dovolj vztrajen in dovolj uspešen. Boste rekli, zakaj to govorim. Govorim iz preprostega razloga, ker je stvar presegla vse normalne meje. Sam osebno sem bil ovaden pri sodnici za prekrške, češ da sem napačno uporabil ABC kartico oziroma tablico ali kako se ji že reče, pri čemer tudi slučajno nisem vedel, za kaj gre. In ko sem se obrnil naustrezne službe, mi niso znali povedati, kaj je pravzaprav bil vzrok, na kakšen način sem - bilo je rečeno, da sem se želel izogniti cestnini, kar je neumnost; če imam ABC kartico, potem je logično, da tudi če bi se hotel izogniti cestnini, bi bilo to nekako težko izvesti. No, sodnica je to ovadbo sicer zavrgla. Zanimivo je bilo, da na isti dan je bil še nekdo v podobni situaciji za mano, tudi tista reč je bila zavržena. Ampak, opozarjam na problem, zdi se mi, da bi bilo treba te stvari vendarle urediti, ker ne gre samo za to, nekateri so rekli, da ta sistem sicer dobro deluje. Osebno nimam dobrega mnenja o tem sistemu, zato sem toliko bolj vesel, ko preberem oziroma ko sem lahko prebral v planu razvoja, da se bo na področju cestninjenja namenilo nekoliko več pozornosti v bodoče. Ko sem pa ravno že pri besedi, bi pa želel samo še eno stvar povedati. Zelo sem zadovoljen, da se bo nadaljevala izgradnja protihrupnih ograj. Prepričan sem, da je treba protihrupno zaščito izvesti povsod tam, kjer meritve pokažejo, da gre za pretiran poseg hrupa v okolje. In s tem končujem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Feri Horvat.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani državni sekretar s sodelavcem. Glede na to, da smo sredi leta, menim, da ne kaže drugo, kot čim prej ta plan sprejeti, zato da bi lahko delo nemoteno potekalo in da bi lahko bil plan tudi uresničen. Seveda pa glede na to, da ta plan ni sami sebi namen, ampak je dejansko del nacionalnega programa, je del izvajanja zakona o financiranju avtocest, bi želel v zvezi s tem pa opozoriti na nekaj problemov. Dejstvo je, podatki kažejo, predvsem v dinamiki izgradnje, da če primerjamo dinamiko s tistim, kar je zapisanov prvih temeljnih dokumentih in v zakonu in pa predvsem v nacionalnem programu o izgradnji avtocest, kjer je med strateškimi cilji dano na prvo mesto, "da gremo v izgradnjo avtocest za zagotovitev ustrezne notranje povezanosti države", citiram in "dograditev avtocestnega sistema bo omogočala boljši in učinkovitejši pretok blaga, storitev ljudi, kar bo vplivalo na nadaljnji policentrični razvoj, decentralizacijo in enakomernejši razvoj države." In prav nato želim opozoriti. Če pogledamo dinamiko, vidimo, da je med tistimi trasami oziroma odseki, kjer je največje zaostajanje, je pomurski. To je dejstvo. Tudi če pogledamo - to se odraža tudi v tem planu, kar ni celovita slika, vendar. Poglejmo tabelo 1, ki govori o sredstvih, namenjenih po posameznih odsekih tam kjer gre za zaključek izgradnje posameznih odsekov in tudi za začetek oziroma nadaljevanje gradnje, kar bo vplivalo na dinamiko gradnje v naslednjih letih, potem ugotovimo, da je od 84 milijard za traso Cugetinci-Vučja vas, se pravi, povezava Pomurja predvideno 1,2 milijardi, kar predstavlja 1,4% celotnega tega zneska. In ta znesek predstavlja 70% vseh sredstev, ki so letos namenjena po tem plani za avtoceste. Če bolj ilustrativno poskušam to še prikazati glede na to, da se vsak teden vsaj enkrat peljem v smeri iz Ljubljane v Radence in nazaj, se mi praviloma dogaja to, da do Maribora, ki predstavlja tri četrt razdalje do Radencev, porabim toliko časa,kot ga dostikrat porabim potem od Maribora do Radencev, posebno še, ko je kolona kamionov od Maribora do Radencev in dalje proti madžarski meji. Očitno je to postalo ozko grlo in tudi ena od glavnih cokel hitrejšega, enakomernejšega razvoja. Kajti, kdo bo trgoval, kdo bo predvsem vlagate v taka območja, kjer je taka prometna situacija? Tako bi se zavzel za to, da ob potrditvi tega plana ponovno opozorimo predvsem vlado, ne samo ministrstvo za promet in seveda ministrstvo za promet, da stori v prihodnje vse, da se dinamiko izgradnje avtocest v naslednjih letih pospeši, da se poleg sredstev proračuna oziroma bencinskega tolarja še v večji meri koristi druge vire, poleg sredstev evropske investicijske banke, kar smemo itak s koncesijami, in pa da se koristi druge vire. Mislim, da je to tudi ena od tem, ki je aktualna v okviru debate o novi finančni perspektivi Evropske unije od leta, 2007 do 2013, kjer so predlogi komisije, in te predloge kaže podpreti, da se v povezavi tudi z lizbonsko strategijo da večji poudarek izgradnji trans-evropske mreže, kamor spadajo med drugim tudi avtoceste, in potem bo tudi, semprepričan, z ustreznim prizadevanjem, možno tudi iz teh virov dobiti tudi več sredstev. Ne samo zaradi Pomurja, zaradi drugih manj razvitih območij, ki potrebujejo tudi hitrejšo navezavo prek avtocest, ampak tudi zaradi tega, da se ne bi zgodilo v prihodnosti, da bi nas z načrti tako imenovanega petega koridorja prehitevali sosedi in drugi po levi in po desni. In naj zaključim s tem, ne z "žlehtnobo", ampak dobronamerno. Vesel sem bil, ko je novi minister za promet v začetku svojega mandata šel med drugim takoj pogledat nekatera gradbišča skupaj s predstavniki Darsa. Bil sem pa malo bolj žalosten, ko se je ustavil v Mariboru in ni šel dalje po tem kritičnem delu, kjer je zaostajanje največje. To sem mu ta teden tudi povedal in je pozitivno odreagiral ter zagotovil, da bo ob prvi priložnosti, v drugi polovici junija, tja tudi šel, kjer dejansko stroji ne mirujejo čisto, ampak brnijo, bolj kakor da bi dejansko delali in gradili. In me je naslovil tudi, da se obrnem na gospoda državnega sekretarja in z njim poskušam konkretizirati ta obisk. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič.
Človek se sprašuje, kakšen smisel sploh ima sprejemanje takega dokumenta 20. maja, ko je vendarle jasno, če hočemo tisto, kar v tem programu piše, v letošnjem letu tudi narediti, se je moralo začeti, ali pa je to čista, bi rekel, fikcija, ki jo sprejemamo samo zato, da imamo še en dokument zraven. Nerazumljivo je, nesprejemljivoje, da ni ta letni program šel vsaj skupaj z resolucijo oziroma da ni prišel s proračunom za leto 2004 in 2005, tako kot vsi drugi razvojni programi. Ampak očitno je temu tako, da bomo spet sprejeli nek dokument, ki ne bo služil ničemer in nikomur. Ampak tega smo vajeni. In tako se pač očitno dela in se bo delalo naprej. Jaz tega ne razumem, vsako leto isti pripombe, isti ugovori, ampak mrtvo hladno se stvari ignorirajo. Nerazumljivo, da od oktobra meseca lani, pravzaprav so ti papirji krožili med temi institucijami in da na koncu recimo iz ministrstva za promet pa do državnega zbora spet nekaj mesecev, in to seveda dokumenti, ki morajo imeti osnovo v resoluciji in jo imajo najbrž, dokumenti, ki so preslikava začasnega finančnega načrta najbrž in torej vlada ga je lahko sprejela začasni finančni načrt, ki velja od 1.1. naprej, državni zbor ni vreden, da bi tisto, kar mora storiti in kar pravzaprav daje na koncu tudi potrditev, verifikacijo tistega, kar se počne, da bi to obravnaval seveda takrat, ko je to potrebno, v preteklem letu za prihodnje leto in tako naprej, tako kot se plani, če ima seveda ta dokument naslov plan, potem mora plan biti narejen na začetku in se potem izvaja. Do zdaj sem vedno tako mislil in vedno ponavljam iste zadeve. Da seveda ne zgubljam besed s tem, da pravzaprav je to nek "mušter", po katerem se iz leta v leto dela in se samo vpisujejo druge stvari. Nekatere stvari so resda praktično že skoraj deset let notri, isti odseki in tisti, ki so se začeli takrat, to je bilo že tudi rečeno. No, ampak zdaj imamo te stvari tukaj. Če se sprehodim skozi ta dokument, potem seveda me motijo recimo nekatere stvari. Če začnem pri dokumentaciji. Nerazumljivo in nesprejemljivo je, da pri nekaterih stvareh dokumentacija kasni, je ni, da pa dajete na vlado vi skupaj z ministrstvom za okolje in prostor recimo lokacijsko uredbo za neko državno cesto, ki je tukaj sicer navedena, recimo, predhodni projekti in odkupi. Tisto, kar imate v planu, da boste letos delali, dokumentacija kasni, ste pa že dali pred enim mesecem za neko cesto, ki je tukaj ni, da bo drugo leto nekdo rekel: "Ja, tukaj pa imamo dokumentacijo, gre lahko to tudi v program." Čemu počnemo te stvari? Prosim, da odgovorite, zakaj je recimo ta konkretna zadeva šla skozi, tukaj pa pišete, kot da bodo predhodni projekti, ampak je to že realizirano, že narejeno in tudi namenjate sredstva za to. Dobro, jaz si znam razlagati, ampak zato, da ne bo ostalo nedorečeno, vem, kako te stvari gredo, če nekdo nekaj sproži, da naprej, se zgodi, če za drugo stvar ne sproži, ne spodbudi pač ne gre. Zato nekatere stvari stojijo, druge se pa nerazumljivo uvrščajo kot prioritete naprej. Tukaj pri dokončanju recimo v maju mesecu zagotovo veste, katere stvari letos boste lahko dokončali oziroma ne. Ampak kar pišete, če bo tako, bo tako, če pa ne, bo pa drugače. Ja, saj to vendarle ni plan, v plan si damo, da bomo nekaj realizirali ali pa bomo rekli, ne bomo letos, bomo to začeli pa bomo realizirali v prihodnjem letu. Ampak, kar poglejte si, imate recimo tako tudi celoterminologijo. Enkrat pravite, dokončano bo konec leta, v drugem pa imate december. Kaj sedaj to pomeni, konec leta je lahko tudi oktober, je lahko november. Ne vem, zakaj se to na ta način pojavlja. Ker seveda, imate konec leta december in potem imate v opombi, če pa ne bo, pa v drugem letu. To se mi ne zdi prav smiselno. Želim eksplicitni odgovor na vprašanje, kako je s financiranjem. Tukaj navajate, da bodo domača sredstva, torej proračunska, da bodo krediti, da bo iz koncesije denar in cestnin itd. Ampak spet se pojavlja ista dikcija kot prej tam, če bo, bo, če ne bo, ne bo. V tem trenutku morate vedeti, ali bo iz kohezije 6.4 milijarde denarja zagotovljenega ali ne. V tem trenutku je že čas, da se ve, kajti v Bruselj so bili programi poslani, so biliodobreni ali ne. Ampak vi še vedno pišete, če bo, bo, če ne bo, bo nekaj drugega. Je pač treba vedeti, kajti sredstva iz kohezijskega vira so pač lastna sredstva, ki se vštevajo v tistih 37 milijard ali pa se odštevajo od tistih 37 milijard, kar naj bi bilo zagotovljeno iz državnega proračuna. Tukaj bi se morali jasno opredeliti. Tukaj pravite celo sedaj obveznice, novi krediti. Vi najbrž ste lani, ko ste prinesli dokument v državni zbor, da boste obveznice začeli izdajati, ste najbrž imeli resen načrt, da v to tudi greste. Ampak tukaj pa pišete, da se zna zgoditi, da jih ne bo. Piše dobesedno: "V letu 2004 se bo začel postopek za izdajo obveznic na domačem trgu oziroma najem finančnih kreditov, ki je namenjen financiranju odsekov" itd., in sicer v višini toliko in toliko, "v primeru, da bodo pogoji financiranja s finančnimi krediti ugodnejši" itd., "se lahko del zneska nadomesti s finančnimi krediti." Obratno je bilo. Lani ste trdili obratno in pri resoluciji ste trdili obratno. Da je to tisti vir, ki je pravi, torej obveznice, da se vključijo tudi domači financerji, da denar od obresti ostane pri domačih pravnih in verjetno tudi kasneje fizičnih osebah, če bo šel razvoj naprej v to smer itd., da se razprši investitorstvo itd. Vse to so bile besede, ki smo si jih izmenjevali skozi ta prostor in katerim smo pravzaprav verjeli. Ampak tukaj spet piše, če bo tako, bo tako. Ampak vi sredi leta morate imeti odgovore na te nekatere dileme, kajti je jasno, ali najem kredita, ker ga je treba iti iskat, je treba iti po poroštvo v državni zbor, je treba, ne vem, kaj še vse narediti, ali izdajo obveznic itd. Za vse potrebujete tri, štiri, pet mesecev, pod pogojem seveda, da vse teče tako, kot pač je optimalno. V letošnjem letu so najbrž tudi volitve, pa državni zbor, če boste prišli po poroštvo, recimo, septembra ne bo obravnaval tega, ker ne bo hotel se dodatno ukvarjati z zadolžitvijo države in tako naprej. In to pomeni šele tam v novembru. Ali je to izvedljivo potem? Mislim, da je izvedba vprašljiva. Tako se mi zdi, daje vendarle, kljub temu, da bom to podprl, ker nimam izbire, ker je stvar v teku, ker je stvar v realizaciji in tako naprej, se mi vendarle kot državljanu te države postavlja mnogo vprašanj, ali ni to samo dokument zato, da pač nekaj v državnem zboru poročamo in tako naprej. In tudi, recimo, ko govorite o stroških, o delitvah, se mora človek zelo potruditi, da sledi. Recimo, imate 100 milijonov za zagotavljanje varnosti in zdravja pri delu - prav, ampak vedno sem mislil, da je to sestavni del projekta, da mora biti investicijska vrednost, ki je sestavljena iz ne vem koliko postavk, sestavljena tudi s tem. Potem imate 120 milijonov za tehnično dokumentacijo - tudi prav, ampak je spet sestavni del projekta. Govorim o tem, da bi bilo mnogo bolje, če bi bila stvar pregledna, jasna in tako naprej. Ampak, seveda, to kdaj drugič. Na koncu bi vendarle rad rekel to, da želim slišati odgovor na vprašanje, kaj je z dokončanji, in to, kar je tu navedeno kot alternativa, kot možnost, kot ne vem kaj; kaj je z obveznicami oziroma tem delom, ko govorite o sredstvih iz kohezije, ali bodo ali ne bodo, in iz katerega vira jih boste nadomestili zares, ker v tem trenutku morate te stvari vedeti. Kar se cestninjenja tiče, bi ta stavek - dva stavka sta napisana - morali podkrepiti s tem, kdaj boste to uvedli, torej elektronsko, poskusno in tako naprej. In seveda, kakšen je cilj izvedbe v smislu dokončanja tega, ali je to v letošnjem letu ali je to - to verjamem, da ne bo, vendar tu piše, da se bo začelo testno to opravljati. V kolikem času mislite, in kaj je tisto, kar v letošnjem letu mislite narediti? Za konec bi rekel še to, da bi bilo res priporočljivo, da za leto 2005 začnete pripravljati dokument zdaj, kajti proračun je tako ali tako že sprejet in predvideva tisti del sredstev, ki je v proračunu, ne glede na to, če bo prišlo do rebalansa ali kakorkoli, ampak domači vir imate poznan. Verjetno načrtujete spet iz kakšnih skladov kje kaj, za kar spet morate pripravljati dokumentacijo že zdaj. Ve se tudi, koliko je približno v zakonu o izvrševanju proračuna mogoč obseg zadolžitve tudi za prihodnje leto. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vidic, boste kar zdaj odgovorili? Prosim, državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Zahvaljujem se vam za konstruktivno debato. Žal pa sem na začetku malo zamudil, za kar se iskreno opravičujem; šele ob 10.15, ko sem bil že v avtu, so mi po telefonu sporočili, da je seja preložena, čeprav sem bil na sestanku v državnem zboru že od 8.30 pa do 10.00. Še enkrat se za to opravičujem. Zavedam se, da je sprejemanje letnega plana v mesecu maju za tekoče leto bistveno, bistveno prepozno. Naj spomnim, da ste letni plan za leto 2003 v državnem zboru sprejeli že decembra leta 2002, kar je edino pravilno in skupaj z vami si tudi jaz lastim nekaj zaslug, da je to bilo v letu 2002 že sprejeto za leto 2003. Vsekakor plani za naslednja leta morajo biti sprejeti najkasneje recimo januarja, cilj je pa vsekakor do konca leta. Vendar za takšen letni plan, kot je danes v obravnavi, ni bilo žal možnosti, da bi ga poslali v obravnavo prej. Letni plan je usklajen z novim nacionalnim programom, ki je bil sprejet v državnem zboru 27. februarja, usklajen je z novim zakonom o Darsu, ki je bil sicer sprejet koncem lanskega leta, vendar pogodbe med državo in Darsom so bile podpisane 29. aprila. Vlada je sprejela ta letni plan pred dokončnim podpisom pogodb, vendar že v tisti fazi pogajanj usklajevanj med državo in Darsom, ki je omogočala, da je ta letni plan dejansko tisti, ki je usklajen tudi s konceptoma obeh pogodb. To se mi zdi zelo pomembno poudarjati. Torej ta letni plan dejansko sedaj predstavlja samo novogradnjo, obnavljanje in finančni inženiring. Ne vsebuje pa več upravljanja in vzdrževanja. Zato je finančna konstrukcija tega letnega plana precej drugačna od preteklih. In v tem je bistvena razlika, ki je tudi zelo pomembna s primerjavo obeh planov, torej lanskega in letošnjega, gospod Sok diskutiral. Za to primerjavo se je treba zavedati konceptov obeh pogodb. Odgovoril bi gospodu Anderliču. Če bi poslali v obravnavo letni plan za 2004 že v preteklem letu, ta letni plan bi bil sicer glede same novogradnje praktično enak. Vendar pa ne bi vseboval financiranja z obveznicami in ne bi vseboval refinanciranja. Kar se pa tiče fizične gradnje, bi bil pa praktično enak, to se pa strinjam. Da skrajšam to glede zamude, prihodnji letni plani morajo biti pripravljeni do konca leta za naslednje leto. Kar se tiče dokončanja odsekov v letošnjem letu oziroma varovalk, ki sta vgrajeni v tem letnem planu za dva odseka, in sicer za odsek preko Črnega Kala in odsek preko Trojan, lahko povem, da za avtocesto od Klanca do Ankarana, do ankaranskega križišča, lahko že z veliko verjetnostjo trdimo, da bo dograjena v letošnjem letu, za odsek mimo Trojan pa tega še ne moremo vedeti, ker še ni podpisana zadnja izvajalska pogodba za elektrostrojno opremo. Dokler ta ne bo podpisana, rok dograditve ne bo jasen. Kar se tiče kohezijskih skladov, čakamo odgovor iz Bruslja. [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]Prijavljen je bil v smeri Smednik-Krška vas. Odgovor naj bi prišel v nekaj tednih. Če ne bo v celoti možno vseh teh sredstev, več kot 6 milijard, črpati letos, se bodo črpala pač v naslednjih letih; če projekt ne bo odobren, bomo prijavili drug projekt. V vsakem primeru pa letni plan mora biti realiziran v fizičnem obsegu. In za to seveda obstajajo finančni mehanizmi in prepričani smo, da bo to urejeno, torej da fizična gradnja zaradi tega ne bo trpela. Poudariti moram še to, da je ključno razhajanje med nacionalnim programom in tem letnim planom v bistvu v deležu obveznic in deležu kreditov. Sam letni plan je za 7% višji, pri čemer pa je, jasno, manjši delež obveznic in večji delež kreditov. To pa tudi zaradi tega, ker postopki za izdajo obveznic formalno še niso mogli začeti, ker še ni bil sprejet letni plan za letošnje leto. To je, žal, pravno tolmačenje nekaterih, ki o tem odločajo. Marsikdo ima malo drugačno mnenje, ampak taka je pač situacija. Ko bodo postopki za obveznice stekli, bo možno - to je mnenje ministrstva - tudi razliko, ki bi lahko nastala zaradi zakasnitve črpanja kohezijskih sredstev, nadoknaditi prav s povečano izdajo obveznic. Kar se tiče elektronskega sistema cestninjenja, čakamo dokončanje študije, ki bo dokončana do konca junija, nato bo šla v recenzijo tudi tujim strokovnjakom. In v skladu z rezultati te študije naj bi še letos - to je naša želja - pričeli tudi z nekaterimi pilotskimi projekti. Vsekakor pa je cilj za vzpostavitev elektronskega sistema cestninjenja v prostem prometnem toku še vedno leto 2008. Menimo, da je to še vedno možno doseči, in storili bomo vse, da bo. V naslednjih letih bo najbrž najpomembnejši projekt na področju avtocest uvedba tega sistema cestninjenja. Hvala.
Hvala. No, če gre za popravek navedbe, pa, prosim.
Poglejte, ko govorite o obveznicah, je pravna podlaga v zakonu o poroštvu, ki smo ga sprejeli lani junija meseca, se mi zdi, v tem državnem zboru. Tako da navedba, da je šele to podlaga za začetek izdaje obveznic, ni točna.
Izvolite, gospod državni sekretar.
Osebno se strinjam z gospodom Anderličem. Toda žal postopki za izdajo obveznic, tisti pravnoformalni, torej razpisi, niso startali, ker imajo pač nekateri drugačno pravno mnenje kot pa gospod Anderlič in tudi jaz osebno. Toliko.
Dobro. Besedo ima gospod Tanko.
Hvala za besedo. Jaz bi morda ob tem opozoril samo še na nekatere stvari, ki se ponavadi pri teh avtocestnih zadevah spustijo, pa imajo na koncu tudi kar pomemben vpliv tako na dinamiko, na timing, pa tudi na finance. Dejstvo je, da smo dobili letni načrt v Poročevalcu, kjer se letos predvideva izredno velika količina dokončanja del. In če se hoče ta plan realizirati, tudi že iz teh razprav danes je razvidno, je potrebno na nek način organizirati delo na gradbiščih na drugačen način. To se pravi s povečanimi ekipami, z dodatnimi stroški, in pa tudi, ker gre za predčasna končanja, verjetno tudi z dodatnimi nagradami. To so stvari, ki v letnem planu nikjer niso obdelane, niti ovrednotene. So pa eni od tistih virov ali pa posledic, ki vplivajo na rezultat in pa na ceno projekta. Druga stvar, ki se mi zdi tudi problematična, tudi iz teh podatkov na strani 54 v Poročevalcu je to razvidno, je izredno nekako neusklajeno, nestabilen program. Letos imamo predvidenih 70 kilometrov otvoritev oziroma odprtja cest. V prihodnjih letih, če se pa vse realizira, jih je pa 48. In to v naslednjih dveh letih. To se pravi da, če se bodo odprle vse ceste, na katerih se delo nadaljuje, in tudi na vseh novo začetih delih, je to kvečjemu 48 kilometrov. V praksi pa je verjetno za drugo leto predvidenih samo 5 kilometrov otvoritev oziroma dokončanja del. Skratka, eno leto 70, drugo 5. Delajo se v programu veliki zamiki, velike luknje. Program se ne odvija stabilno, kar tudi po svoje vpliva na cene, ker so, ali razvlečeni, ali pa preforsirani. To navsezadnje plačamo s proračunom in pa iz davkov, ki se na tak ali drugačen način zberejo za neposredno ali pa potem posredno plačilo kreditov in drugih obveznosti. Letos je predvidenih za teh 70 kilometrov 122 milijard. Drugo leto se bo delalo na 48 kilometrih cest, pa me zanima, ali bo tudi predvidenih 120 milijard virov za nadaljevanje tega projekta, ker bodo končani verjetno fizično in finančno vsi najtežji in najdražji odseki na tem avtocestnem programu. Mislim da bi bilo prav, da se ta program tudi z vidika teh dinamik nekoliko poskuša obdelati. Naslednja stvar, ki je problematična, je tudi enakomeren standard vseh tistih, ki koristijo avtoceste. V nekaterih predelih je avtocesta edina, ki jo lahko občani oziroma potniki uporabljajo. To se pravi, da so jo prisiljeni uporabljati, v nekaterih drugih področjih ali pa v večini drugih področij pa imajo izbiro. To se pravi, da lahko uporabljajo cestninsko ali necestninsko cesto. Mislim, da bi bilo na teh področjih potrebno zagotoviti, da imamo vsi, ki koristimo avtocesto ali pa, da imamo vsi možnost, da tudi poleg tega koristimo tudi dopolnilno oziroma paralelno oziroma vzporedno cesto. Prej sem tudi, ko sem že v imenu poslanske skupine razpravljal, omenil, da bi bilo dobro, da so v tem programu tudi dopolnilni programi, ki bodo realizirani v naslednjih letih, kajti ustvariti je potrebno pogoje, da se bodo ti programi začeli pravočasno, da bodo tudi pravočasno in v roku končani, da bodo ljudje, ki imajo otežene pogoje in možnosti, tudi pravočasno se priklopili na ceste in pa tudi lahko koristili možnosti, ki jih nudijo programi za skladen regionalni razvoj. Eno od pomembnih področij so tudi viri. Tu je potrebno reči, da se ta struktura virov iz leta v leto poslabšuje, into bistveno se poslabšuje delež stalnih virov, to se pravi bencinskega tolarja, pa namenskih virov, bencinskega tolarja in cestnin vztrajno pada in povečujejo se razne oblike zadolževanj, to je bodisi kreditno, po novem pa tudi z obveznicami. Mislim, da ni najboljše, da se zagotovljeni viri, ki so relativno ugodni, praktično s finančnega vidika brezplačni, nadomeščajo z dražjimi viri in da vsa ta bremena, ki postajajo čedalje večja in bodo tudi kmalu pretežka, prelagamo in rebalansiramo daleč v prihodnost.Po drugi plati je pa tudi problem, da se plan, da bi se del oziroma ta umaknjena izločena sredstva iz bencinskega tolarja vrnila nazaj v avtocestni program, da se ta načrt čedalje bolj odmika. Zagotovo te stvari ne bodo realizirane tako, kot je predvideno v resoluciji o nacionalnem programu. Skratka, gre za sistemsko zgrešen pristop in zavestno se povzroča, da se zavaja na tem področju in da te stvari ne bodo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] realizirane tako, kot je predvideno. Moram pa reči, da sem nekako kar zadovoljen, da je kolega Anderlič tako izrazito obdelal svojo vlado, kajti vse to, kar smo poslušali v njegovi razpravi, bi moralo biti verjetno predmet dela na vladi, pa tudi kakšnega koalicijskega usklajevanja. In moram reči, da sem kot opozicijski poslanec zgrožen nad diskusijo. Pa niti ne nad diskusijo, ampak nad vsebino, kakšne dokumente dobivamo že po mnenju koalicije v ta državni zbor. Kaj šele, če bi si mi privoščili tako tehtno in pa krepko analizo. Hvala.
Hvala lepa. Leopold Kremžar ima besedo.
Hvala lepa. O cestninah je bilo dosti govora. Slišali smo tudi državnega sekretarja, z napovedjo že nekajkrat, da leta 2008 zadeva naj bi bila urejena. Govorimo o cestninah zgolj zaradi tega, ker ne da ne bi verjeli izjavam državnega sekretarja, ampak že štiri, pet let poslušamo zmeraj isto zgodbo, da se delajo študije, da pred petimi leti ali štirimi se je govorilo tudi o drugih variantah, med tem časom se sistem, ki ga imamo, samo poslabšuje, v proračun prihaja manj denarja za gradnjo cest, ljudje so bolj razburjeni. V tem času seveda se pa ni naredilo ničesar, da bi se stvar kakorkoli izboljšala, niti v enem samem elementu. In to je narobe. Tudi zdaj to, kar je predvideno, so zgolj v tem trenutku še študije, ki se bodo še preverjale in tako naprej. Na koncu bomo imeli ta, kot smo že nekajkrat rekli, zmešani cestninski sistem, namesto mešanega cestninskega sistema. Imeli bomo drage vstopne objekte, ki ne bodo nikomur služili in tako naprej in tako naprej. Nekatere smo že podirali, gradili nove, skratka zmešnjava popolna. Jaz upam, da bo to, kar bo zdaj v tej študiji, in to, kar bo iz te študije izšlo, prineslo končno in da bomo resnično zadevo tako sprejemali in tako sprejeli in da bo stroka tako stala za tem in da bo vključeno najbrž v evropske tokove, ker verjetno se ne bomo izmišljevali sami nekega svojega nekompatibilnega sistema in tako naprej, da bo to dejansko služilo temu, da bo vsak plačal, ki se vozi po avtocesti, ustrezno temu, kako se vozi, da bo najbolj enostaven sistem pobiranja tega denarja in najbolj učinkovit in da bo izplen takšen, da bomo lahko servisirali avtoceste in gradili nove. Druga zadeva, na katero bi rad opozoril ob tem, je, sicer zagotavljajo in moram reči, da je tudi minister posegel vmes na veliko veselje, tudi moje, in presekal nekatera razmišljanja, ki so šla po moji sodbi popolnoma v napačni smeri. Upam, da se ne bodo ponovila. Govorimo spremembah standardov, o idejah o tem, da bi naj spreminjali širino cestišč pri novih odsekih. To se povezuje z varčevanjem in je prav. Jaz se globoko strinja s tem, da je treba vse projekte, ki so še v fazi nastajanja, prevetriti in ugotoviti, ali je možno kje kaj prihraniti. To je seveda dobra in modra misel. Ampak ne prihranki na račun tega, da bomo ceste, avtoceste, ki se gradijo, za desetletja v naprej spravljali v neke standarde, ki niso lastni ne nam, ne Evropi, ne bodočnosti, ne prihodnosti, ne temu, da se bodo čez 20 let, 30 let po teh istih avtocestah vozile najbrž še daljše kolone, še mnogo več avtomobilov in tovornjakov, kot se to počne zdaj. Skratka, tehnični standardi naj bodo takšni, kot morajo biti, pa tudi, če se bo za kakšno leto ali polleta ali ne vem koliko gradnja zaradi tega, ker seveda je vse povezano z denarjem, zavlekla. Ne pa, da bomo delali neke avtocestne spačke, ki jih bomo imeli čez nekaj let seveda na grbi, ko se bodo dogajale čudne stvari na teh avtocestah. To je nesprejemljivo. Seveda mislim, da že razmišljanje o tem je napačno in ga je treba v kali zatreti. Jaz sem zadovoljen, da imamo zagotovila, da so se stvari, ki jih leta in leta nismo premaknili, v letošnjem letu so se vendarle premaknila, govorim tudi o pyhrnski avtocesti, ki je zaradi neke nore politične zgodbe iz preteklosti izpadla iz vseh programov v tej državi, ker je pač najbrž nekdo mislil, da se bo svet končal na naši južni meji tudi kar zadeva promet, pa seveda temu ni tako. Seveda je šele sedaj ponovno umeščena ta zadeva v tisti normalni proces, kot mora biti. Upam in apeliram, da se izpeljejo tudi letos vsi postopki, ki morajo biti izpeljani tako, kot je zapisano, kot je dogovorjeno konec koncev in kot je obljubljeno. Enako seveda velja, če govorim malo ožje regionalno tudi o že dogovorjenih stvareh glede nadaljevanja ceste s Ptujske ceste v Mariboru proti Pesnici, če zelo poenostavim. Samo še en stavek ali dva. Ni prostora, po moji sodbi, za politiziranje še tega, ker to je seveda zgodba, ki naj ne bi imela in jaz mislim, da nima kaj opraviti s politiko in zato te otvoritve, ki bi jih bilo letos več, in to v času pred volitvami, seveda nimajo prav nobenega smisla, ker otvoritve so takrat, ko se ceste dokončajo. In dokončajo se ponavadi v nekem obdobju, vsako leto enako. Ceste se ne dokončujejo januarja in februarja, ampak najbrž v obdobju po končani gradbeni sezoni ali pa v gradbeni sezoni. Tako so to izmisleki, ki pa nimajo nobene osnove. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naši razpravi se je pridružil predsednik uprave Darsa, gospod Božič, ki ga pozdravljam. Besedo pa dajem Dorijanu Marišču za razpravo.
Hvala lepa, za besedo. Jaz bom morda eden redkih, ki lahko rečem, da sem zadovoljen. Zadovoljen sem pa predvsem zaradi tega, ker se bo cestni krak proti slovenski Istri, torej proti morju dokončal praktično pred rokom, ki ga predvideva tudi resolucija o izgradnji avtocest. Tako bodo zaključeni predvidoma do konca tega leta, če ne, pa v prvi polovici naslednjega leta, odsek Socerb-Srmin in za nas tudi zelo pomembnem odsek Srmin-Škofije, vsaj v tistem delu 2.4 kilometra. Kolikor prebiram iz teh podatkov, je jasno, da se bo v letošnjem letu na teh odsekih porabilo približno nekaj manj kot 20 milijard tolarjev. Seveda Primorci ali pa prebivalci slovenske Istre z veseljem pričakujemo dokončanje teh avtocest, ampak so izražene pa tudi določene skrbi, ki so večkrat že bile povedane tako na odboru za infrastrukturo kot tudi v pismih, ki so jih pisali župani treh obalnih občin. Gre za strah pred tem, da bo ob neskorajšnjem nadaljevanju izgradnje obalne ceste in pa tistega priključka, ki gre do Škofij, avtocesta, ko bo priključena do Kopra in do hitre ceste od Srmina do Kopra, nastal zamašek, ki bo povzročal velike težave. Nadaljnji del je pa skorajšnja in čimprejšnja navezava avtocestnega križa z odcepom in navezavo na luko Koper. To so stvari, ki bi jih morali, kljub temu da so nekoliko zamaknjene, vsaj kar se obalneceste tiče, pravzaprav upoštevati, da se na tako prometno obremenjenem območju, kot je Obala prav gotovo, predvsem s tranzitom, ki gre od Hrvaške do Italije - ta obremenitev je velika in pomeni za ta prostor neko nelagodje, ki ga ljudje niso pripravljeni sprejemati. Kljub vsemu se zahvaljujem, viadukt bo kmalu odprt. Prvo tako odprtje bo ob prehodu kolesarjev čez njega, vendar pa pričakujemo, da bo uradna otvoritev vendarle konec tega leta v dokaz, da tudi naši gradbinci dobro opravljajo svoje delo in da znajo postoriti včasih tudi prej od planiranega. Hvala.
Hvala, kolega Maršič. Aleksander Merlo ima besedo.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Tri stvari bi želel povedati predstavnikom Darsa. Danes, ko sem se peljal proti Ljubljani, sem nekje kar še uspel priti, kriza pa je bila za tiste, ki so odhajali v smeri proti jugu, proti Postojni; kolona je bila neprekinjena, stala je na mestu. Opozoril bi, da se nam dogaja, tistim, ki se vozimo že več let v Ljubljano, da je vsako leto ista zgodba, ko se bližajo počitnice, da poskušate na hitro rešiti določene odseke, ki niti niso bili tako slabi. Jaz bi priporočal, da to nevoljo državljanov, pa tudi tujcev, ki jih je v tem času že kar veliko na cestah, poskušate peljati na malo drugačen način. Skratka, morda en odsek po kosih, pa da bi morda tudi videli kakšno večje število teh ljudi, ki delajo na stvari, ne samo kakšnega; pa mogoče se da delati tudi ponoči in tako naprej, pa te roke bistveno skrajšati, ravno tako dnevno nevoljo in nervozo, ki jo občutimo tudi poslanci, ko nam naši volivci protestirajo, a se res ne da na tem področju ničesar narediti in spremeniti v tolikih letih. Kajti ponavadi so to eni in isti, in tisti, ki smo zdaj drugi ali pa tretji sklicv državnem zboru, imamo vedno ene in iste ljudi, ki nam protestirajo, da naj vendar nekaj ukrepamo. Druga zadeva. Vsi se strinjamo, da je treba na avtocestnem križu delati čim hitreje, skrajševati roke in podobno, vendar ne za vsako ceno. Ne strinjam se, da prihajamo do tega, da imamo vse slabše in slabše lokalne ceste, državne ceste, kjer dejansko na trenutke ne veš, čemu so podobne. Včasih bolj njivam kot cestam. In jaz mislim, da za vsako ceno samo implementirati avtocestni program na račun, da rečem katastrofalnega stanja regionalk, tudi je za razmisliti, kaj v naslednjih letih peljati. Tako da jaz bi priporočal, poglejte malo si tudi, koliko je nesreč in podobno, tudi delno zaradi slabih cest, in ta "flikarija" sedaj pozimi, ki je bila očitno dosti usodna za marsikatero, ne velja, da boste samo zamahnili z roko, pa bo šla zadeva tako naprej, kot je. Tretja zadeva. Mislim, da je v našem koncu dosti prahu dvignila tale problematika prometa, predvsem tovornega s sosednjo Hrvaško. In razmislite prosim, da ne bomo imeli nepredvidenih situacij v tej populaciji v našem koncu, se pravi primorsko-notranjskega področja, ko nam dajete vse tisto, kar si v Sloveniji ravno ne želimo. Sedaj bi nam dali radi še, ne vem, vetrnice in še tovorni promet speljali na take in take načine, kot se sedaj dela s cesto proti Jelšanam, Postojna, Pivka, Ilirska Bistrica, Jelšane in tako naprej oziroma Kozina, pa naprej do Jelšan. Mislim, da si so nezadovoljni, v sosednjem področju, na kozinskem, kakor na postojnskem oziroma pivško-bistriškem. Tako jaz mislim, dajte si dejansko vzeti čas in nekaj naredite, dokler ne bo pozno, pa vam ne bodo ljudje zapirali cest in podobno. Mislim, da bi bilo treba implementirati vsaj razgovor in postavljati, ne samo idejne projekte, ampak dejansko že kakšne konkretne projekte v tej smeri, kje bo ta avtocesta iz tega, sedaj obstoječega avtocestnega predela proti Kopru odšla, oziroma potekala proti hrvaški meji, proti Jelšanam. Mislim, da bi veljalo na to temo tudi morda kakšno javno razpravo, pa v medijih, kaj ljudje mislijo in podobno, da ne bi bila spet presenečenja prevelika. Jaz bi prosil, da ne bodo to pobude in vprašanja, ampak da sami malo razmislite, pa mogoče sami v javnosti o tem kaj omenite. Hvala.
Hvala kolega Merlo. Besedo bom dal Jožefu Špindlerju. Prosim.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Lep in prisrčen pozdrav vsem prisotnim! Kaj naj rečem? Vesel sem, da smo dobili ta plan na mizo. Veliko bolj vesel pa bi bil, če danes obravnavali plan za prihodnje leto. Pa ga tudi danes potrjevali. Vendar temu ni tako. Vsaj del stvari se je premaknil, o katerih smo se dogovarjali, za kar se seveda zahvaljujem vsem prisotnim iz ministrstva za promet in zveze, tako da se vsaj nekaj dogaja v tem našem koncu. Predvsem mislim vzhodni del Slovenije. Veseli me, da se nadaljujejo dela tudi na avtocestnem programu od Vučje vasi proti Cugetincem, tako da tu dela sorazmerno lepo potekajo. Tudi v tem je zapisano, da bo še stvar hitreje stekla in mislim, da bo drugo leto pravo gradbišče na tem odseku. Moti pa me malo mogoče to, če potem beremo na 4. strani, priprava projektne in druge dokumentacije bo v letu 2004 potekala. Jaz mislim, da že poteka tudi. Tako bi moralo biti verjetno napisano, ker te stvari se nanašajo na Lenart-Spodnja Senarska-Zgornja Senarska-Cugetinci-Beltinci-Lendava in Lendava-Pince, kar je za naš konec izjemnega pomena. Vesel sem tudi, da se nadaljuje gradnja hitre ceste od Slovenske Bistrice preko obvoznice Pragarskega in da navedem tudi za izvedbo proti Hajdini, tako da si mislim, da bomo tudi do tega hitrocestnega odseka prišli v najkrajšem možnem času. Jaz si mislim, da bo vsaj letni plan razvoja za obnavljanje oziroma za izgradnjo avtocest v naslednjem letu znatno bolj dokumentiran, predvsem za naš severovzhodni del, za katerega si praktično vsi prizadevamo, da bi najkrajšem času tudi prišli do njega. Z ozirom na nezgrajen avtocestni program, ki je bil v Pomurju praktično že dvakrat preložen, zdaj je tretja trasa, za katero nekje upamo, da bo stekla vsaj do konca, tisto, kar si nekje v našem koncu tudi želimo. Ker tisto, kar je pred menoj povedal gospod Merlo, najbolj so tukaj v slabem stanju seveda ceste državnega pomena, regionalke. O tem danes ne bo govora, vendar bi pa vseeno prosil, da bi tudi te ceste prišle v najkrajšem možnem času v prioriteto. To so stvari, ki so in upamo, da bo po tem zapisanem, kar je tudi tu napisano, več ali manj po programu vse steklo. Mislim, da tisti, ko bodo oziroma bomo izvoljeni za naslednji mandat, da bomo se lahko tega programa veselili tudi naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo izčrpali seznam prisotnih prijavljenih razpravljavcev. Je pa še čas za razpravo. V okviru poslovnika 71. člena bom vprašal, kdo še želi razpravljati. Jože Avšič se je že javil, Alojz Sok. Samo, da si zabeležim. Jože Avšič imate besedo, medtem si bom pa jaz še ostale zabeležil, Anton Anderlič. Po pet minut.
Hvala za besedo. Problem je, dokler se avtoceste ne gradijo, dokler ni [[...]]
Trenutek, merimo ponovno čas [[...]]Izvolite.
Problem je, dokler se ne vidimo v sprejetem programu, dokler posamezni odsek ne pride v izgradnjo, so pa veliki problemi tudi, ko se odseki začnejo graditi. In moja razprava je vezana pravzaprav na izvajanje letnega programa ali pa letnih programov. Nekateri kolegi so že opozarjali v kontekstu tega programa, kako bo potrebno tudi državne ceste posodabljati vzporedno s tem programom. Jaz se bojim, da v nekaterih predelih Slovenije, to velja predvsem za Dolenjsko, ki jo najbolj poznam, bodo nekateri odseki državnih cest popolnoma uničeni ali pa tako uničeni, da bodo potrebni temeljite rekonstrukcije, potem ko bodo štiripasovnice zgrajene. Seveda se moramo zadovoljiti z izjavami investitorja, to je Darsa, da so sklenjene pogodbe z izvajalci take, da bodo vse te pomanjkljivosti odpravljene, pa ne verjamem, da bo to v takem obsegu možno. Problem se pojavlja v največji meri tam, kjer že danes ni vzporednic, kot si jih prebivalci tudi v bodoče želijo. Tam, kjer so seveda ostale hitre ceste, bodo tudi naprej v funkciji, takih problemov ni. Zato bi želel, da investitor ob izgradnji posebej skrbi za to, da pride do čim manjših zapletov in pa čim manjših problemov v okolici gradbišč oziroma na vseh tistih cestah, ki se uporabljajo predvsem za dostavo razno raznega materiala. Drugi del, na katerega bi se rad ozrl, je to, da smo večkrat slišali, da gradimo lepe objekte, lepe avtoceste in da smo lahko na to ponosni. Zdaj pa moram postaviti eno vprašanje. Ravno pri nas na brežiškem koncu imamo objekt, za katerega pravzaprav upravičeno verjetno sprašujejo, ne samo krajani, pač pa tudi tisti, ki prihajajo kot turisti v naš kraj, kdo in kako je sprojektiral tako čudno stavbo, ki je nastala sredi Čateža. To je neka škatla, ki pomeni nadkritje in je arhitektonsko takšna, da se ne vklaplja v noben prostor. Že nekajkrat smo postavili vprašanje, jaz bi vsaj rad vedel, kdo je arhitekt tega, kajti mislim, da če bi tekmovali na natečaju najgršega objekta na avtocesti, da bi ta prav gotovo zmagal. Lepo bi bilo, da bi izvedeli, kdo je to bil, kajti problem, na katerega želim opozoriti, je tudi v bodoče, tam kjer šele prihajajo novi odseki, da bi bilo dobro, ko je sprejet lokacijski načrt za določen odsek, da se lokalni skupnosti, predvsem pa krajanom, tistim, ki živimo neposredno ob avtocesti, pokažejo tudi arhitektonske in druge rešitve, kako se bo ta lokacijski načrt izvajal. Marsikaj gre res navzkriž. Jaz sem začuden nekajkrat opazoval pri nas protihrupne ograje, ki so seveda učinkovite, protihrupne, so pa strašansko moteče v okolju, potem prometne režime, ki se jih vsakodnevno prilagaja in izredno motijo življenje vsakodnevno. Ob tem programu, ki ga bom podprl, tako kot ga bomo verjetno v večini vsi, opozarjam na to, da je potrebno ob izgradnji posameznih odsekov več skrbeti za to, kakšen režim v času gradnje je v okolju, kjer se to izvaja, kajti potem se taki projekti spreminjajo v nasprotje. Najprej smo jih želeli, potem pa skoraj bi lahko tudi nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Alojz Sok dobi besedo.
Hvala lepa. Najprej, da ne pozabim, bi predstavniku ministrstva želel sugerirati eno rešitev. Ne bi bilo primerno, da bi se v času poletnih dopustov in počitnic zaradi pobiranja cestnine na naših cestah nabirale več kilometrov dolge kolone. Jaz mislim, da lahko na ministrstvu v zvezi s tem sprejmete neko odločitev in se primerno pripravite in v tistih konicah te cestninske rampe dvignete in te kolone vozil spustite skozi, bo večji hasek in učinek za ugled Slovenije, kot pa, da se to dogaja. To je ena dobronamerna pripomba in pa predlog in vem, da če hočete, se to da na takšen način razrešiti. Drugo. Problem avtocestne izgradnje v Sloveniji je, ampak to so načenjali nekateri moji kolegi iz Pomurja, to je bilo treba tukaj povedati ob sprejemanju nacionalnega programa. Sedaj je nacionalni program sprejet in jaz verjamem, da takšen, kot je, se bo tudi do leta 2013, čeprav je do takrat seveda še dolgo, tudi uresničil, če pa bo vsako leto izvršeno nekaj več, kot je letos v tem planu predvideno, za nekaj procentov več, potem pa bo seveda taprogram uresničen še prej. Prijavil pa sem se k besedi predvsem iz enega drugega razloga. Jaz vem, da je ta plan letos drugačen, kot je bil plan za leto 2003, in to zaradi sprejetega zakona in pa statusnega preoblikovanja Darsa. V tem planu so zajete novogradnje, obnove in pa finančni inženiring, tu niso zajeti stroški upravljanja, ampak vseeno nekaj iz tega izhaja. Jaz sem izračunal, da je koncesnina, ki nastane iz pobrane cestnine, pa mogoče še kakšnih drugih prihodkov, da je ta manjša kot 11%. Če k temu prištejemo še stroške oziroma račun financiranja, se pravi odplačilo obresti in pa glavnice, ki je sedaj, kot prav razumem, na Darsu, še vseeno ne dobimo procenta, kot je bil v planu za lansko leto. Iz tega razloga sem tudi omenil, da nekako pogrešam podatke, ki bi bili lahko v tem planu prikazani, koliko cestnine se letno zbere in kakšen procent tega denarja gre za samovzdrževanje sistema. To je lani bilo prikazano, letos razumem, je to stvar teh dveh pogodb, ki si jih je Dars podpisal z vlado in ki jihmi poslanci v državnem zboru nismo nikdar uspeli videti. Drugo, kar pa tudi izhaja na nek način iz tega plana, čeprav je plan drugače sestavljen, kot je bil lani, pa je tudi to, da se namenska sredstva, v prvi vrsti jaz tu razumem bencinski tolar, v letošnjem letu v primerjavi z lanskim zmanjšujejo, tudi tu ni popolne obrazložitve, zakaj je temu tako. Jaz enostavno sem prepričan, da se tako kot tudi drugi kolegi poslanci, da se dobršen del tega bencinskega tolarja že več let, seveda, in ta odstotek je vedno večji, uporablja za neke druge načrte. Ne gre za tisto, čemur je bil v skladu z zakonom tudi dejansko namenjen in zakonsko opredeljen. Pa še nekaj. Tako kot poteka financiranje v zadnjem času, je jasno, da se država Slovenija na tem področju - sicer sezadolžuje Dars, vendar s poroštvom države - vedno bolj zadolžujemo. In ker je nedvomno najeta sredstva, kredite, treba plačati, skupaj z obrestmi, bodo dolgoročno na tem področju nastale težave. Nastale pa bodo težave zaradi tega, ker bo to cestnino, ki se pač predvideva kot vir, s katerim bi naj to odplačevali, treba uporabljati ne samo za odplačilo dolgov, ampak tudi za vzdrževanje vse daljših in daljših odsekov slovenskih avtocest. In takšen način, takšen pristop bo nedvomno pomenil to, da bo ta sistem v nekem trenutku prišel v stanje, ko ga Dars na takšen način ne bo več mogel finančno konsolidirati. Takrat se bomo srečali s tem, o čemer danes govorimo. Država bo nedvomno kot tista, ki je dala poroštvo, morala takrat vstopiti v ta sistem in vse to na nek način pokriti. Hvala lepa.
Hvala, kolega Sok. K besedi vabim Antona Anderliča.
Gospodu Tanku ni treba biti zgrožen, kadar jaz govorim, kajti nikoli nimam problemov s tem, da povem tisto, kar mislim in kar ugotovim, da bi bilo treba povedati. In tudi vsega, o čemer govorim, ni mogoče izkoristiti v kontra smer, kot češ, da kritiziram svojo vlado in tako naprej. Ampak če gre za nejasnosti, jih je treba razčistiti. In na nekaj vprašanj nisem dobil odgovorov, mislim pa tudi, da gre za nekaj nelogičnosti in nekaj napak. Pod poglavjem 6, kjer gre za financiranje plana razvoja in obnavljanja avtocest ter plana razvoja navezovalnih cest, ni mogoče zapisati v točki 6.1, da "bodo v primeru izpada nove zadolžitve", in končati stavek, da "se skupni znesek pri tem viru ne bo spremenil in bo znašal 37 milijard". Res je lahko, da bo znesek ostal 37 milijard, ampak bo iz drugega vira - bo iz vira zadolžitve, ne pa iz vira zakona, kot govorite v prvem odstavku. To je povsem drug vir. In treba se je zavedati, da gre v tem primeru za dodatno zadolžitev. V primeru iz zakona bi pa šlo za sredstva, ki so zagotovljena iz zakona in iz proračuna. To je napaka. Bodite prepričani, da morate to popraviti oziroma morate drugače razlagati. Imate vir zakon, imate vir kredite, imate vir obveznice, ki so spet kredit, imate vir lastna dejavnost, imate vir cestnine in tako naprej. To so viri. In ta vir 37 milijard je en vir; resda je 30,6 milijarde predvideno iz zakona, 6,4 pa iz tistih sredstev, ki naj bi jih dobili iz Evrope nazaj namensko za ta program in bi se vštevala v lastni vir, v lastni vir Republike Slovenije. Torej je to proračunski vir in nobeden drug. Zadolžitev, kot pa navajate v zadnjem odstavku, se pa ve, kaj je, je pa vir kredit ali obveznice. Tako to ni točno. Kot sem še enkrat šel pogledati, ko ste mi prej razlagali, kaj je z obveznicami oziroma novimi krediti, ste res rekli, da bo predvideno 13,430 milijonov SIT z izdajo obveznic v drugem poletju, ampak zaključujete s stavkom: "V primeru, da bodo pogoji financiranja s finančnimi krediti ugodnejši od financiranja z izdajo obveznic, lahko del zneska nadomestiš s finančnimi krediti". Jaz sem spraševal, koliko, kakšne imate namere? Kajti, če sedaj ne veste, kako boste v letošnjem letu iz kateregakoli vira to zagotovili, potem se bojim, da v času, ki nam je še na razpolago, ne boste prišli z zakonom o poroštvu, če se boste sploh izpogajali za kredit itd. Kakšne so pravzaprav res tukaj namere? Lahko se zgodi, da boste 13.429 milijonov SIT nadomestili s krediti, pa bo, recimo, en milijon obveznic - ali kako je to zamišljeno, kako se to planira, če sprejemamo plan? Kajti v nadaljevanju pa imate obrnjeno; v 6,.33 pa ne napotujete na kredite, ampak rečete, mogoče bomo šli pa še z dodatnimi obveznicami, če ne bo zadosti. Tako ta konstrukcija se mi zdi pravzaprav nejasna, ker ne vem, kaj naj bi pomenilo. Ker potem imate najprej, da boste lahko s krediti nadomestili, potem pa imate v drugi polovici [[...]], "namerava Dars začeti s postopkom zadolževanja v obliki obveznic še dodatno". Upam, da razumete, o čem govorim. Enkrat pravite, da boste obveznice nadomestili s krediti, če bo to ceneje, drugič pa pravite, da boste povečali obveznice.
Hvala še za to razpravo. Dajem besedo državnemu sekretarju Tomažu Vidicu. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Najprej bi želel odgovoriti gospodu Anderliču. Torej, kar se tiče točke 6.1 na koncu torej zadnji odstavek se razume tako, da naj bi obseg bil kljub 37 milijard. Takšno je tolmačenje. V bistvu se strinjam z vami, samo tolmačenje tega stavka je pač tako, da je izhodišče, da fizična gradnja zaradi tega ne sme trpeti viri se bodo pa pač prilagodili. Namreč, treba je opozoriti: plan za leto 2003 je bil realiziran v višini okoli 108% in je bilo treba tudi tam prilagajati vire dejanski realizaciji. S tem odgovarjam na ta očitek pač, da enkrat pišemo, če bo manj obveznic bo pa več kreditov, če bodo ti ugodnejši. Pač, ti stavki so v tem dokumentu zaradi tega, da je omogočena večja fleksibilnost Darsu, ki v skladu s pogodbo z državo izvaja finančni inženiring. Želel bi pa odgovoriti še gospodu Soku glede predloga o dvigovanju ramp oziroma zapornic na cestninskih postajah. Če malo karikiram, to bi pomenilo nekaj zelo podobnega, kot če bi trgovci v času največjih nakupov, na primer v soboto zjutraj, odprli blagajne. Torej, to je popolnoma nesprejemljivo. Glede višine zadolževanja je bilo večkrat danes izraženo, torej očitek, da se za gradnjo avtocest preveč zadolžujemo. Nacionalni program, nov, je z dokaj natančnimi, kvalitetnimi izračuni pokazal, da cestnine na dolgi rok zadoščajo za poplačilo vseh že najetih in še v bodočepotrebnih kreditov. In to je izhodišče. Ta letni plan je za 7% večji od nacionalnega programa. Dejstvo je, da so investicijski transferi v skladu s proračunom, torej namenska sredstva plus sredstva kohezijskega sklada, ostalo pa je dejansko na račun večjega deleža kreditov, nekaj manj je sicer tudi obveznic. Vendar poudarjam, gre za pospešeno črpanje kreditov, predvsem za odsek prek Črnega Kala in odsek prek Trojan. Kreditni pogodbi za ta dva odseka sta bili že vrsto let nazaj podpisani. Gre za pospešeno črpanje kreditov, ne pa za dodatno zadolževanje. Toliko. Hvala.
Hvala lepa. S tem lahko sklenemo razpravo. Se vam vsem za sodelovanje zahvaljujem. O predlaganem sklepu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj ob 14. uri in 25 minut, ko bomo nadaljevali z delom državnega zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda, in do 14. ure, ne ob 13.40 nadaljujemo z 12. točko dnevnega reda. Hvala vsem.
Spoštovane kolegice in kolegi! Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O IZBIRI REVIZORSKE DRUŽBE ZA REVIDIRANJE RAČUNOVODSKIH IZKAZOV RAČUNSKEGA SODIŠČA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETA 2001, 2002 IN 2003. Predlog sklepa je v obravnavo zboru preložila komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Dajem besedo poročevalcu komisije za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa, če želi. Ni nobenega navzočega. Prehajam na predstavitev stališč poslanskih skupin. Jože Tanko, Slovenska demokratska stranka dobi besedo. Ne. Doktor Bajuk ni navzoč, Jurij Malovrh tudi ne, Zoran Gračner ne, Sašo Peče, Slovenska nacionalna stranka. Imate besedo.
Spoštovani navzoči! Glede predloga sklepa o izbiri revizijske družbe za revidiranje računovodskih izkazov računskega sodišča Republike Slovenije bi v Nacionalni stranki radi odgovor, ki je bil izpostavljen nekajkrat na matičnem delovnem telesu ob obravnavi, in sicer razlike v ceni med obema ponudnikoma. Za enega je bila ponujena cena oziroma zahtevana cena 8 milijonov 800, za drugo družbo pa 4 milijone 100. Ali je to posledica nekvalitetne prijave? In po drugi strani nas zanima, glede na to, da je bila izbrana družba z manjšim zneskom, torej za 4 milijone. Ali bo posledica tega seveda tudi drugačna revizija oziroma kvaliteta, vsebina? Po tej strani bi radi odgovor pred odločitvijo s strani, najsi bo vlade Republike Slovenije, za katero pa žal vidim, da je v temu trenutku ni. V Nacionalni stranki prav tako ocenjujemo, da če bo v zameno za to nižjo ceno slabša oziroma manj kvalitetno poročilo, bi ob tem državni zbor moral pomisliti o drugačnem izboru. Hvala.
Hvala lepa. Kot sem informiran tu, vlada nima ničesar skupnega s tem, ampak izključno komisija, ki je pa zdaj - ni predstavnika, ki bi dal odgovore. In to so bila hkrati stališča poslanskih skupin. Prehajam na razpravo poslank in poslancev, da ne bom bral tiste, ki jih trenutno ni tu, kolega Sašo Peče, še enkrat imate besedo.
Hvala. Torej, ker sem v uvodnem delu spustil, vsaj po naši oceni eno pomembnejših točk, bi delno oziroma bi rad pridobil tudi odgovor na vprašanje - kaj se vsebinsko pričakuje od revizije? In v nadaljevanju, ali je bilo obema družbama oziroma ali sta obe družbi dobili enake zahtevane podatke za izvedbo revizije? Predlagam, da vsaj dokler ni pristojnega matičnega delovnega telesa, torej komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ, da preložimo odločanje. Ocenjujemo, da je nadzor računskega sodišča Republike Slovenije, čeprav za leto 2001, 2002 in 2003, sila pomembno, posebej ob momentu, če je prišlo ravno včeraj do imenovanje novega predsednika. Jaz iskreno upam, da boste poklicali predsednika komisije, da poda poročilo. Hvala.
Hvala. Poskušali bomo dobiti predsednika komisije. Glede na to, da čas teče in imamo odprt čas za razpravo, sprašujem, ali želi kdo drug besedo? [[Nihče.]] Poskušamo dobiti predsednika, zato bomo počakali še nekaj minut. Proceduralno, Bogdan Barovič, izvolite.
Hvala lepa. Malce nelagodna situacija je, spoštovane kolegice in kolegi. Poglejte, pred sabo imamo predlog sklepa o izbiri revizorske družbe za revidiranje računovodskih izkazov računskega sodišča. Popolnoma razumem odločitve, do katerih imajo nekateri pravico. Kljub temu v imenu Slovenske nacionalne stranke in v imenu kolegov pozivam predsednika, ki je sicer v odstopu, da vseeno, glede na to, da sega ta odločitev oziroma te ugotovitve v preteklost, da poda poročilo. Če pa ne, pa proceduralno predlagam dogovor vodstva s podpredsednikom te komisije, da vendar nadaljujemo z delom, da ne bomo izpadli kot neka farsa in kot neresni ljudje pri nadaljevanju seje državnega zbora. Prosim, da se pozove in prosi predsednika, če želi, seveda, ker pa je v odstopu, pa res prosim, da se vodstvo dogovori s podpredsednikom, da zadevo nadaljujemo. Hvala.
Hvala lepa. No, glejte, predsednika smo poskušali najti. Najprej je njegova tajnica sporočila, da so ga našli in da pride sem, vendar ga ni. Tudi generalna sekretarka ga je poskušala najti, pa ga ne najde. Podpredsednik ne želi tega poročila dati, sicer pa tudi pri drugih točkah poročila, običajno, če ni bilo poročevalca, pač smo to preskočili. Podpredsednik komisije Marko Diaci, vam dam besedo.
Hvala za besedo. To ne drži, da jaz ne želim podati poročila. Jaz ga ne morem podati, ker je komisija določila, kdo je poročevalec. Določen je bil za poročevalca [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]Ko bom dejansko dobil jaz pooblastilo, da lahko to poročilo predočim, ga lahko tudi predočim, kar ni noben problem. Sicer je pa to poročilo tudi pisno podano in mislim, da je dosti kratko in tudi dosti jasno in povrh vsega še dosti razumljivo, da vemo, za kaj pri tej točki gre. Gre se za sklep o izbiri revizijske hiše in to je to.
Hvala lepa. Moja navedba, da ne želite, popravljam. Niste pooblaščeni, prav. Odgovora na vprašanje kolega Pečeta pač ni. Izvolite kolega Sok.
Predsednik, predlagam, da sejo vodite v skladu s poslovnikom. Če ni tistega, ki bi podal poročilo, že večkrat se je tukaj zgodilo, da predsedniki odborov, komisij niso podali poročila, pa ni bilo nobenega problema. Gre to naprej in ko so predlagatelji izčrpani, to točko zaključite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Saj sem to ravno prej predlagal, in s tem bom zaključil splošno razpravo predloga sklepa. O predlaganem sklepu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora, odločali danes v okviru glasovanj ob 14.25 minut. In prekinjam točko dnevnega reda. Ob 14.10 uri nadaljujemo s 13. točko dnevnega reda. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi! Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O VIŠINI SREDSTEV, KI PRIPADAJO POSAMEZNI POLITIČNI STRANKI IZ SREDSTEV DRŽAVNEGA PRORAČUNA ZA LETO 2004. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavniki vlade se niso prijavili za dodatno obrazložitev. Predlog sklepa je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo, ki je izdelal pisno poročilo [[imate ga v gradivu]] . Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Nihče od prijavljenih ne želi predstaviti stališča, zato bom ta del razprave zaključil. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev o predlogu sklepa. Želi kdo besedo? [[Tudi ne.]] Zaključujem splošno razpravo o predlogu sklepa in amandmajih. O predlogu sklepa in amandmajih k sklepu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj ob 14.25 uri. Zato prekinjam to točko dnevnega reda. Sejo bomo nadaljevali ob 14.25 uri, ko bomo prešli na glasovanja. Hvala za sodelovanje!
[[...]]kolegi. Ura je 14.26, pa tudi pri 14. točki dnevnega reda smo. Se opravičujem, pri 41. točki dnevnega reda smo. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda - to je z obravnavo predloga sklepa o soglasju k letnemu planu razvoja in obnavljanju avtocest za leto 2004. Prišli bomo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor Republike Slovenije daje soglasje k letnemu planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2004 z dne 29.3.2004." Najprej vas bom vljudno prosil, če preverite delovanje vaših glasovalnih aparatov. Ali je z njimi vse v redu, ali lahko preidemo na odločanje? Prav. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih 54, 43 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Sklep je sprejet. Točka je zaključena. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda - to je z obravnavo predloga sklepa o izbiri revizorske družbe za revidiranje računovodskih izkazov Računskega sodišča Republike Slovenije za leta 2001, 2002 in 2003. Prehajamo na odločanje o naslednje predlogu sklepa. "Za revidiranje računovodskih izkazov Računskega sodišča Republike Slovenije za leta 2001, 2002 in 2003 se izbere Renoma družba za revizijo in svetovanje d.o.o. Tržaška 132, Ljubljana." Kolega Peče, obrazložitev glasu.
V Slovenski nacionalni stranki smo izpostavili dilemo okoli izbire tako imenovanega najugodnejšega ponudnika opravljanja tovrstnih storitev, ampak v okviru razprave državnega zbora seveda ni bilo podanega odgovora. Zahtevali smo odgovor, najsibo s strani predsednika komisije, ki pa je po naši oceni zaradi utemeljenih razlogov včeraj nepreklicno odstopil. Pričakovali pa smo, najmanj kar bo, da bo poročilo v takem primeru dal oziroma podal podpredsednik omenjene komisije, ki pa je zatrdil, da se poročilo da prebrati. Vsem nam poslancem in poslankam državnega zbora pa se verjetno, če smo prebrali poročilo omenjene komisije, nam lahko zastavlja nekaj vprašanj. Torej, še enkrat bom ponovil, ni nam za to, da bi hoteli, da nekdo na sredini tega foruma prebere poročilo do A do Ž, ampak predvsem za to, da bi nekdo iz vodstva, torej omenjene komisije ali pa predsednik, ki je včeraj odstopil - in jaz seveda verjamem, da je v veliki dilemi, ali pa podpredsednik odgovoril na tiste dileme, ki so bile izpostavljene. Po naši oceni se seveda nadaljuje tista kalvarija z računskim sodiščem, ki je potekala s štirikratnim imenovanjem; torej ta odnos do računskega sodišča, da državni zbor tovrstno materijo sprejema z levo roko. Bojim pa se, da bodo posledice današnje odločitve ravno zaradi tega, ker vsaj v okviru poslanske skupine Nacionalne stranke poslanci nismo dobili odgovora in odgovora na plenarnem zasedanju ni dobil nobeden od tako imenovanih devetdesetih poslancev, ne glede, koliko jih je bilo v danem momentu, se ne moremo opredeliti, ali je izbira pozitivna ali je izbira negativna in kakšne bodo posledice tovrstnega izbiranja. Zato v Nacionalni stranki predloga sklepa seveda ne moremo podpreti in bomo ob glasovanju vzdržani oziroma pritisnili na tipko z napisom kvorum. Hvala.
Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, glasujemo. 58 navzočih, 52 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je za obravnavo predloga sklepa o višini sredstev, ki pripadajo posamezni politični stranki iz sredstev proračuna v letu 2004. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu sklepa. Glasujemo. 60 navzočih, 52 za, nihče proti. (Za je glasovalo 52. )(Proti nihče.) Sklep je sprejet s tem zaključena točka dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O STALNEM PREBIVANJU TUJCEVZ DRŽAVLJANSTVOM DRUGIH DRŽAV NASLEDNIC NEKDANJE SFRJ V REPUBLIKI SLOVENIJI, KI SO IMELI NA DAN 23.12.1990 IN 25.2.1992 V REPUBLIKI SLOVENIJI PRIJAVLJENO STALNO PREBIVALIŠČE. V zvezi s 14. točko dnevnega reda ugotavljam, da predlog zakona v tretji obravnavi ne moremo obravnavati zaradi vložene referendumske pobude. V okviru te točke bomo kot predhodno vprašanje obravnavali predlog sklepa po 16. členu zakona o referendumu in o ljudski iniciativi, ki sem vam ga danes poslal v obravnavo.Predlog sklepa bo obravnaval odbor za notranjo politiko. Ko bomo prejeli poročilo odbora za notranjo politiko, bom s to točko nadaljevali, zato jo prekinjam. Pri 17.A TOČKI DNEVNEGA REDA IMAMO OBRAVNAVO PREDLOGA DOPOLNITVE POSLOVNIKA DRŽAVNEGA ZBORA, TO JE DRUGA OBRAVNAVA V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Državni zbor je na 45. izredni seji to obravnavo prekinil razpravo o posameznih amandmajih in členih dopolnjenega predloga dopolnitev poslovnika in sklenil, da z drugo obravnavo akta nadaljuje na tej seji. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. maja letos. Predlog imate verjetno pred seboj. Gre za tri amandmaje. Najprej amandma k 154.i členu, predlagatelj je poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. V primeru, da bo državni zbor sprejel ta amandma, postaneta amandmaja pod zaporedno številko dve in tri brezpredmetna. Drugega predlaga skupina LDS, ZLSD in DeSUS. V primeru, da bo državni zbor sprejel ta amandma, postane amandma pod zaporedno številko tri brezpredmeten. Prosim, kdo želi besedo? Kolega Cukjati.
Amandma k temu členu skuša uveljaviti določbo 11. člena zakona o sodelovanju med vlado in državnim zborom, po katerem je možno, da predlog stališč Republike Slovenije k zadevam Evropske unije predlagajo oziroma zahtevajo za obravnavo v državnem zboru tudi kvalificirani predlagatelji, med katerimi je kolegij državnega zbora, odbor za evropske zadeve in četrtina poslancev. Prvotno smo na prejšnji seji obravnavali naš amandma. Izkazala se je pripravljenost tudi drugih strank, da se besedilo uskladi, dopolni, tako je do uskladitve prišlo. Novi amandma, ki je predlagan s strani vladnih strank, povzema to uskladitev. Tako glede na to, da sta pred nami dva amandmaja, ki se izključujeta, umikamo svoj amandma, ker smatramo, da je bistveno povzet v tem usklajenem drugem gradivu.
Ali sem pravilno razumel, da umikate amandma?
Umikamo, tako.
Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke umika amandma pod zaporedno številko 1. Želi kdo besedo k amandmaju pod zaporedno številko 2? Lahko odločimo o amandmaju pod zaporedno številko 2? Lahko odločamo. Prosim, glasujemo. Prekinjam glasovanje. Moram podati obvestilo, ki sem ga dolžan dati v takem primeru. Moram opozoriti državni zbor, da bodo na podlagi 94. člena ustave vse vsebinske odločitve v zvezi z obravnavo tega predloga dopolnitev poslovnika sprejete, če bosta zanje glasovali dve tretjini navzočih poslank in poslancev. Glasujemo. 62 navzočih, 55 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Pod točko 3 imamo amandma poslanske skupine Nove Slovenije, ki pa je spričo sprejetja prejšnjega amandmaja postal brezpredmeten. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga poslovnika. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 154. členu dopolnjenega predloga poslovnika. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo vložiti k temu členu kakšen nov amandma? [[Ne.]] Ugotavljam, da v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev. Zakonodajno-pravna služba in vlada me nista opozorili, da bi bil poslovnikzaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Prehajamo na odločanje o poslovniku. Velja prejšnje opozorilo o kvorumu dvotretjinske večine. Glasujemo. Prosim, smo sredi glasovanja, zahtevana je dvotretjinska večina. 62 navzočih, 51 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je poslovnik sprejet in točka zaključena. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA - na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O DOSTOPU DO INFORMACIJ O UDELEŽBI JAVNOSTI PRI ODLOČANJU IN DOSTOPU DO PRAVNEGA VARSTVA V OKOLJSKIH ZADEVAH. Predlog zakona je vložila vlada. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko. Predsednik je z nami. Želite besedo? Ne. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin, če tako želijo? Kolega Sok. Prosim.
Hvala lepa za besedo. V naši poslanski skupini bomo to konvencijo dostopa do informacij in udeležbe javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva o okoljskih zadevah podprli. Prepričani namreč smo, da slovenska javnost še vedno ima v Republiki Sloveniji določene težave, ko gre za pridobivanje in dostopa informacij javnega značaja. To zadevo smo kot poslanska skupina načeli že pri sprejemanju zakona o varstvu okolja. Namreč, v zakonu o varstvu okolja je določeno, da organizacije in pa društva na področju interesnega delovanja varstva okolja določi minister za okolje z odločbo in da o teh organizacijah vodi tudi evidenco. Mi smo takrat predlagali amandma, in sicer amandma nekako v tem smislu, ko smo poskušali povzeti aarhuško deklaracijo, in sicer, da se te organizacije, ki imajo interes sodelovati pri okoljskih odločitvah, organizirajo na podlagi svojih lastnih statutov in da odločbe o njihovi registraciji in pa evidenco vodi, tako kot bi bilo normalno, ministrstvo za notranje zadeve, ne pa ministrstvo za okolje in prostor, ker bo v takšni obliki organiziranja sigurno prihajalo do konflikta interesov. Danes s to konvencijo nekako to zadevo popravljamo in sam mislim, da bo v kratkem potrebno tudi spremeniti in popraviti v teh členih zakon o varstvu okolja. Namreč ta konvencija, ki jo imamo danes pred seboj, pravi: "Javnost pomeni eno ali več fizičnih ali pravnih oseb in v skladu z notranjo zakonodajo ali prakso posameznih držav njihova združenja, organizacija ali skupina." Ta konvencija tudi govori o tem, na kakšen način javnost pri tem sodeluje in da mora zakonodajalec, država oziroma tisti, ki odloča, tej javnosti nuditi vse informacije in vse podatke, ki jih ta javnost za svoje delo potrebuje. Torej, ta konvencija, torej v smislu razprave, ki smo jo tukaj načeli v zvezi z zakonom o varstvu okolja, na žalost še enkrat ugotavljam, da naš zakon o varstvu okolja ni napisan v tej smeri in da zaradi tega imajo mnogi težave pri pridobivanju teh informacij. Celo še več. Pri nas v Sloveniji se lahko zgodi, da - primer bom povedal, recimo stanje na področju pitnih voda ni takšno, kot bi moralo biti - enostavno minister spremeni zakonodajo, predpiše druge standarde in s tem poskuša zadovoljiti javnost oziroma narediti stanje takšno, kot si pač vlada oziroma ministrstvo zamišlja. Na srečo imamo tudi druge organe, kot je ustavno sodišče, ki takšne napake potem popravljajo in jih odpravljajo. In mislim, da ko bo javnost v skladu s to konvencijo bolje in bolj enakopravno pri teh odločitvah sodelovala, do takšnih odločitev, do takšnih samovoljnih odločitev vlade oziroma institucij v tej državi ne bo več prihajalo. Hvala lepa.
Kolegica Silva Črnugelj se odpoveduje razpravi, kolega Beuermann pa želi diskutirati. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik. Kolegice in kolegi. Danes državni zbor obravnava izredno pomemben zakon, s katerim bo država Slovenija ratificirala konvencijo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah, v javnosti bolj znana kot aarhuško konvencijo. Ime je dobila po danskem mestu Aarhus, kjer je bila junija 1998 četrta ministrska konferenca pod naslovom Okolje za Evropo. Na tej konferenci je 35 držav in Evropska skupnost podpisalo prvi pravnoobvezujoč dokument, ki je v celoti namenjen spodbujanju razvoja participativne demokracije. Pri tem gre predvsem za sodelovanje nevladnih organizacij oziroma civilne družbe pri oblikovanju odločitev, ki na tak ali drugačen način posegajo v okolje in so pomembna za ohranjanje človekovega in naravnega okolja. Pobuda za sprejem tega mednarodnega dokumenta so dale nevladne organizacije, ki so se v ta namen združile v mednarodno koalicijo nevladnih organizacij, katere delegacija je neposredno sodelovala pri oblikovanju besedila konvencije. Tako je bil nevladnim organizacijam prvič v zgodovini priznan status partnerja pri oblikovanju in sprejemanju mednarodne pogodbe. Aarhuška konvencija sloni na treh stebrih, ki urejajo demokratične pravice civilne družbe na področju varstva okolja in sicer, prost dostop do okoljskih informacij, možnost sodelovanje pri sprejemanju odločitev, ki vplivajo na okolje, ter zagotavljanje pravnega varstva pri uveljavljanju pravic iz prvih dveh stebrov. Praktično ves čas od podpisa deklaracije pa do danes je potekala bolj ali manj intenzivna kampanja za čimprejšnjo ratifikacijo konvencije in s tem njeno polno implementacije. Pri tem se je vlada odločila, da je treba pred formalno ratifikacijo poskrbeti tudi za ustrezno pravno podporo oziroma zakonsko podlago. Z lanskoletnim sprejemom zakona o dostopu do informacij javnega značaja ter s sprejemom novele zakona o varstvu okolja marca letos so ustvarjeni tudi pravni temelji za popolno implementacijo aarhuške konvencije. Ob ratifikaciji tega izredno pomembnega mednarodnega dokumenta je prav, da se zavedamo posledic polne uveljavitve te konvencije. Konvencija namreč poglablja in natančnejše opredeljuje pravico javnosti do pridobivanja informacij o okolju. Jamči pravno varstvo teh pravic pod sodiščem ali drugim zunajsodnim organom. Poglablja in natančneje opredeljuje pravico javnosti, da se vključi v postopke odločanja, ko gre za okoljske zavede. Nevladnim organizacijam s področja okolja zagotavlja pravno varstvo njihovih pravic oziroma njihove pravice, da sodelujejo v postopkih izdaje dovoljen za posege v okolje. Javnosti zagotavlja pravico, da sodeluje pri sprejemanju programov in načrtov, ki se nanašajo na okolje. Uvaja sodelovanje javnosti pri sprejemanju politik ter izvršilnih predpisov, ki se nanašajo na okolje. Med drugim zavezuje državo, da poskrbi za ustrezno okoljsko vzgojo in s tem neposredno podprejo ozaveščanje in izobraževanje javnosti, še posebej o pravicah, ki so predmet te konvencije. Nenazadnje prepoveduje kakršnokoli preganjanje, kaznovanje ali nadlegovanje oseb, ki uresničujejo svoje pravice iz konvencije. Z ratifikacijo bo država Slovenija povečala pravice civilne družbe pri njenem prizadevanju za zdravo življenjsko okolje, obenem pa se bodo z mednarodno uveljavitvijo konvencije te iste pravice povečale tudi v mednarodnem prostoru. V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo zakon o ratifikaciji aarhuške konvencije z veseljem podprli.
Predstavnik poslanskega kluba LDS je bil zadnji, ki je bil prijavljen za predstavitev stališč poslanskih skupin. Matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, zato razprave o členih in amandmajih ni. Prehajamo na 3. obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasovali bomo, zato vas prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za 46 in nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Nihče proti.]] Zakon je sprejet, točka pa zaključena. 19. TOČKA DNEVNEGA REDA predvideva obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN KABINETOV MINISTROV UKRAJINE O MEDSEBOJNI POMOČI PRI CARINSKIH ZADEVAH. Želi kdo od kvalificiranih razpravljavcev besedo? Ugotavljam, da nihče. Matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, zato razprave o členih in amandmajih ni. Prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih 56, za 48 in nihče proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Nihče proti.]] Zakon je sprejet, točka pa zaključena. 20. TOČKA DNEVNEGA REDA predvideva obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O PREPOVEDI VOJAŠKEGA ALI VSAKEGA DRUGEGA SOVRAŽNEGA DELOVANJA, KI POVZROČA SPREMEMBE OKOLJA. Najavljenih razpravljavcev ni. Matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja. Razprave o točkah in amandmajih ni. Prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. 55 navzočih, 52 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem je ta točka dnevnega reda zaključena. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O SODELOVANJU MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE NA ENI STRANI IN FRANCOSKO SKUPNOSTJO V BELGIJI TER VALONSKO REGIJO NA DRUGI STRANI. Najavljenih razpravljavcev ni. Velja enako obvestilo kot pri prejšnjih točkah, tako da lahko preidemo na glasovanje. Glasujemo. 57 navzočih, 53 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem je ta točka dnevnega reda zaključena. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA - obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI POGODBE O ODPRTIH ZRAČNIH PROSTORIH. Predlog zakona je vložila vlada. Razpravljavcev ni. Velja enako obvestilo kot pri predhodnih ratifikacijah. Lahko glasujemo, če nihče ne želi obrazložiti glasu. Glasujemo. 58 navzočih, 54 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem je ta točka dnevnega reda zaključena. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA - obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI MEDNARODNE KONVENCIJE O ODGOVORNOSTI IN NADOMESTILU ŠKODE V ZVEZI S PREVOZOM NEVARNIH IN ZDRAVJU ŠKODLJIVIH SNOVI PO MORJU IZ LETA 1966. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada. Odbor za zunanjo politiko je pisno poročal. Najavljenih razpravljavcev ni. Amandmaji niso bili vloženi. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, bi lahko prešli na odločanje. Zakonodajno-pravna služba ali vlada me nista obvestili, da bi bil zakon neusklajen, torej bomo o njem glasovali. Glasujemo. 57 navzočih, 54 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem je ta točka dnevnega reda zaključena. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI DODATNEGA PROTOKOLA H KAZENSKOPRAVNI KONVENCIJI O KORUPCIJI. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada. Razpravljavcev ni prijavljenih. Velja enako obvestilo kot pri prejšnjih predlogih zakonov o ratifikaciji in bi lahko prešli na odločanje, če ni želja po obrazložitvi glasu. Odločamo. Smo sredi glasovanja, prosim za pozornost. 58 navzočih, 54 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet, točka pa zaključena. Pri 25. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O MEDSEBOJNI POMOČI IN SODELOVANJU MED CARINSKIMI UPRAVAMI SESTAVLJENE NA PODLAGI ČLENA K3 POGODBE O EVROPI UNIJI. Predlog zakona je vložila vlada, razpravljalcev ni, velja enako obvestilo kot pri prejšnjih zakonih, lahko bi prešli na glasovanje, če nihče ne želi obrazložiti glasu. Prehajamo na glasovanje. Odločamo. 59 navzočih, 54 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet, točka pa zaključena. Pri 26. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE NA PODLAGI ČLENA K.3 POGODBE O EVROPSKI UNIJE O USTANOVITVI EVROPSKEGA POLICIJSKEGA URADA. Predlog zakona je vložila vlada, razpravljalcev ni, velja enako obvestilo kot pri prejšnjih ratifikacijah. Želi kdo obrazložiti glas? Nihče. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. 56 navzočih, 50 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in točka zaključena. Pri 27. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA, SESTAVLJENEGA NA PODLAGI ČLENA 43 KONVENCIJE O USTANOVITVI EVROPSKEGA POLICIJSKEGA URADA O SPREMEMBI ČLENA 2 IN PRILOGE K TEJ KONVENCIJI. Vlada je ta predlog vložila, razpravljalcev ni, velja enako obvestilo kot prej. Lahko preidemo na glasovanje? Prosim, glasujemo. 56 navzočih, 52 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet, točka zaključena. Zdaj imamo pa 28. TOČKO DNEVNEGA REDA IN obravnavo PREDLOGA ZAKONA z zelo dolgim naslovom, PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O UPORABI INFORMACIJSKE TEHNOLOGIJE ZA CARINSKE NAMENE, PRIPRAVLJENE NA PODLAGI ČLENA K.3 POGODBE O EVROPSKI UNIJI, SPORAZUMA O ZAČASNI UPORABI KONVENCIJE O UPORABI INFORMACIJSKE TEHNOLOGIJE ZA CARINSKE NAMENE, PRIPRAVLJENE NA PODLAGI ČLENA K.3 POGODBE O EVROPSKI UNIJI, MED NEKATERIMI DRŽAVAMI ČLANICAMI EVROPSKE UNIJE PROTOKOLA PRIPRAVLJENEGA NA PODLAGI ČLENA K.3 POGODBE O EVROPSKI UNIJI, GLEDE PODROČJA PRANJA PREMOŽENJSKE KORISTI V KONVENCIJI O UPORABI INFORMACIJSKE TEHNOLOGIJE ZA CARINSKE NAMENE IN VKLJUČITVI REGISTRSKE ŠTEVILKE PREVOZNEGA SREDSTVA V KONVENCIJO, PROTOKOLA, SESTAVLJENEGA NA PODLAGI ČLENA K.3 POGODBA O EVROPSKI UNIJI, O RAZLAGI KONVENCIJE O UPORABI INFORMACIJSKE TEHNOLOGIJE V CARINSKE NAMENE V OBLIKI PREDHODNE ODLOČITVE SODIŠČA EVROPSKE SKUPNOSTI IN PROTOKOLA NA PODLAGI ČLENA 34 POGODBA O EVROPSKI UNIJI O SPREMEMBI KONVENCIJE O UPORABI INFORMACIJSKE TEHNOLOGIJE V CARINSKE NAMENE GLEDE VZPOSTAVITVE IDENTIFIKACIJSKE PODATKOVNE BAZE CARINSKIH DATOTEK. To je naslov predloga zakona o ratifikaciji. Najavljenih razpravljavcev ni. Lahko odločimo o zakonu. Prosim, glasujemo. Ta zakon z dolgim naslovom je sprejet. 56 navzočih, 51 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Nihče proti.]] Točka je zaključena. Imamo 29. TOČKO DNEVNEGA REDA - to je obravnava PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O SPREMEMBI KONVENCIJE O USTANOVITVI EVROPSKEGA POLICIJSKEGA URADA, KONVENCIJA O EUROPOLU IN PROTOKOLA O PRIVILEGIJIH IN IMUNITETAH EUROPOLA, ČLANOV NJEGOVIH ORGANOV, NAMESTNIKOV DIREKTORJA IN USLUŽBENCEV EUROPOLA. Zakon je predložila vlada, ni nobenih razpravljavcev. Ali lahko odločimo o zakonu? Prosim, glasujemo. Smo sredi glasovanja o predlogu zakona o ratifikaciji. 59 navzočih, 55 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Z akon je sprejet, točka pa zaključena. Prehajamo na 30. TOČKO DNEVNEGA REDA - to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA NA PODLAGI ČLENA K.3 POGODBA O EVROPSKI UNIJI IN ČLEN 41 (3) KONVENCIJE O EUROPOLU O PRIVILEGIJIH IN IMUNITETAH EUROPOLA, ČLANOV NJEGOVIH ORGANOV, NAMESTNIKOV DIREKTORJA IN USLUŽBENCEV EUROPOLA. Ali lahko odločimo o zakonu? Glasujemo. 58 navzočih, 53 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet, točka pa zaključena. Pri 31. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA NA PODLAGI ČLENA 43(1) KONVENCIJA O USTANOVITVI EVROPSKEGA POLICIJSKEGA URADA (KONVENCIJA O EUROPOLU) O SPREMEMBAH TE KONVENCIJE. lahko odločimo? Glasujemo. 57 navzočih, 53 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet, točka pa zaključena. Pri 32. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA NA PODLAGI ČLENA K.3 POGODBE O EVROPSKI UNIJI O RAZLAGI KONVENCIJE O USTANOVITVI EVROPSKEGA POLICIJSKEGA URADA S PREDHODNIM ODLOČANJEM SODIŠČA EVROPSKIH SKUPNOSTI. Lahko odločimo? Glasujemo. 58 navzočih, 55 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet in točka zaključena. Pri 33. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA IZ LETA 1996 H KONVENCIJI O MINIMALNIH NORMATIVIH V TRGOVSKI MORNARICI IZ LETA 1976. Lahko odločimo? Prosim. Glasujemo. 55 navzočih, 52 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Nihče proti.]] Zakon je sprejet in točka zaključena. Pri 34. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O DELOVNEM ČASU POMORŠČAKOV IN ŠTEVILU ČLANOV POSADKE NA LADJI, KONVENCIJA (ILO ŠTEVILKA 180). Lahko odločimo? Prosim. Glasujemo. 58 navzočih, 54 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet in točka zaključena. Prehajamo na 34.A TOČKO DNEVNEGA REDA - na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O KIBERNETSKI KRIMINALITETI IN DODATNEGA PROTOKOLA H KONVENCIJI O KIBERNETSKI KRIMINALITETI, KI OBRAVNAVA INKRIMINACIJO RASISTIČNIH IN KSENOFOBIČNIH DEJANJ STORJENIH V INFORMACIJSKIH SISTEMIH. Lahko odločimo? Prosim. Glasujemo. 54 navzočih, 49 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in točka zaključena. Počasi gremo h koncu. Pri 34.B TOČKI DNEVNEGA REDA imamo obravnavo PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN ZDRUŽENIMI DRŽAVAMI AMERIKE O SPREMEMBI SPORAZUMA MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN ZDRUŽENIMI DRŽAVAMI AMERIKE V SODELOVANJU PRI PREPREČEVANJU ŠIRJENJA OROŽJA ZA MNOŽIČNO UNIČEVANJE. Ne vidim želje po obrazložitvi glasu, torej bomo prešli na odločanje. Glasujemo. 55 navzočih, 51 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in ta točka zaključena. To pomeni, da smo za danes z odločitvami končali. Prekinjam delo državnega zbora nadaljevali ga bomo jutri ob deseti uri.
Če dovolite? Eno uro po zaključku seje državnega zbora je sklicana nujna seja odbora za notranjo politiko.
Ob 16.00 uri torej - seja odbora za notranjo politiko.
V velikem salonu.
Ob 16.00?
Da.
Hvala.