Gospodine predsedniče, gospodo narodni poslanici, povređen je član 79. i 80.
Nisam vas razumeo, koji član?
Član 79. i 80. Zašto su povređeni? Skupština treba da počne u 10,00 sati, a član 80. kaže - da treba da obezbedite kvorum. Naime, ima nas koji putujemo i 200 do 300 kilometara, do kuće i nazad. U 10,00 sati vi nemate kvorum, a nije ni počela Skupština u 10,00 sati. Zato vas molim ubuduće, da Skupština počne u 10,00 sati i da obezbedite kvorum. Hvala.
Član 89. uopšte ne govori o kvorumu, tako da zaista ne znam koju ste vi to primedbu stavili. Reč ima narodni poslanik Rodoljub Šabić, a posle njega narodni poslanik Slobodan Janjić.
Gospodine predsedniče, poštovane kolege i koleginice, članovi Vlade, treći dan vodimo raspravu o usvajanju jednog jako bitnog akta, koji treba da obezbedi normativne okvire za finansiranje najbitnijih funkcija države i društva. Vodimo raspravu o budžetu. U kojoj atmosferi je vodimo, to sticajem srećnih ili nesrećnih okolnosti vidi i ceo narod Srbije. Na samom početku izlaganja, dozvoljavam sebi jednu digresiju jer se nisam do sada nijednom pozvao na povredu Poslovnika, da kažem da mi se čini da je glavna obaveza svih nas, po Poslovniku, da vodimo računa o dostojanstvu ovog doma. Ova skupština je nešto više od nas 250. Ona je nosilac zakonodavnog suvereniteta Srbije, ona je simbol državnosti Srbije i moramo je svi zajedno poštovati, pre svega ta obaveza važi za one koji ne propuštaju nijednu priliku da naglase kakva je glavna svrha njihovih političkih aktivnosti, upravo ljubav prema srpskom narodu, srpskojdržavi, ponavljam, opet i prema instituciji te države . Dobro, rekao sam da ću sedržati teme i izvinjavam se zbog ove digresije. Mi, dakle, vodimo raspravu o budžetu i normalno je da tu opozicija i pozicija imaju različite stavove. Bilo bi normalno, naravno, da ti stavovi i argumentacija koja se koristi imaju neke veze sa predmetom o kome raspravljamo. Ako bismo pažljivo pogledali stenogram, bojim se da bi došli do zaključka da smo više vremena u ovoj debati potrošili na raspravu postojećih ili nepostojećih povreda Poslovnika, nego što smo pričali o budžetu. Govorim o budžetu. Dakle, usvajamo budžet, ne bilo kakav budžet, već budžet Republike Srbije. Odmah mogu da kažem, čim kažem - budžet Republike Srbije, ne mogu da kažem da je budžet lep. Kada pogledam prihodnu stranu nije lep, naravno da nije lep, tužan je, jer znam u kokvoj je situaciji ova zemlja, ovaj narod i ova privreda i znam da je veliki napor obezbediti tih gotovo 130 milijardi. Naravno, kada pogledam rashodnu stranu, nije lepo, jer znam da ovoj zemlji i ovom narodu posle 13 godina razaranja svega što je imao treba i mnogo više novaca za finansiranje njegove funkcije. Prema tome, naravno da nije lepo, ali to je budžetni paket zakona koji ga prate, zapravo i ne moraju niti mogu da budu lepi. Oni treba da predstavljaju prvi korak na jednom putu sa koga smo sišli pre 13 godina. Dakle, prvi korak ka tome da nam budžet liči na budžet normalnih zemalja, a da nam se javne finansije na isti način zasnivaju na sistemu koji postoji u Evropi. Dakle, Vlada se odlučila na jedan hrabar korak. Prvi put ćemo imati budžet jasan, pregledan, budžet iz koga će građani moći da vide ko šta plaća, koliko plaća i zašta taj novac odlazi. S tog stanovišta reč je o koraku koji je morao da se učini. Jedna je stvar da li se nekom budžet dopada ili ne dopada, ali sasvim sigurno se i bolesniku ne dopada da guta gorke lekove i da prima injekcije. Nikom se to ne dopada, ali je to stvar koja mora da se uradi. Prema tome, s tog stanovišta podržavam taj korak Vlade i, naravno, glasaću za taj budžet. Jedina eventualna zamerka koja bi mogla da stoji Vladi, koja verovatno ima svoje opravdanje u atmosferi, u kratkom vremenu i periodu u kome se ovo moralo raditi, a to je što nije imala više snage da učini još više ka uspostavljanju atmosfere jednog opšte uštvenog konsenzusa. Dakle, još više pažnje prema svim relevantnim faktorima u zemlji, da po že ovaj konstruktivan napor Vlade. Pri tome, pre svega mislim na relevantne subjekte, ali i na sve onedruge relevantne subjekte. Dakle, da se vratimo na ono što je glavni predmet današnje rasprave. Mi ovaj budžet, naglašavam, moramo usvojiti. (Šešelj sa mesta: Gospodine Perišiću.)
Gospodine Šešelj, prekinite sa dobacivanjem. (Šešelj, sa mesta: Ne dobacujem, nego vodim komunikaciju sa Vladom.)
Dakle, argumenti koji se koriste u ovoj raspravi mogu se kvalifikovati na različit način. Ja sebi dopuštam da neću to gledati demagoški, a pri tome konstatujući da je demagogija jedan od mogućih vidova uvođenja politike, ali ne mogu da propustim, a da ne prokomentarišem, dakle, da je prilično neukusno da slušam primedbe o inflatornom budžetu, kada predlagač unapred priznaje da će budžet prouzrokovati određeni procenat inflacije, jer je to jednostavno neizbežno. Da te primedbe slušam od predstavnika stranaka koje su svojevremeno kreirale paket budžeta ili vodile takvu finansijsku politiku koja nas je uvela u Ginisovu knjigu svetskih rekorda po inflaciji koja nije viđena nigde u svetu. Dosta mi je teško da slušam i primedbe o malom Agrarnom budžetu od bivših ministara, čija vlada nikada nije imala ni budžet tih proporcija.
Vreme.
Naravno da je mali, ali je veći od bilo koga koji je do sada postojao. Dobro, rekao sam, demagogija možda i jeste dopuštena. Ono što nije dopušteno, što apsolutno nije dopušteno, a to je govoriti neistinu. Plašiti narod i privredu, već inače prilično uplašen teškim uslovima u kojima živi, a zapravo zašta nije zaslužna današnja vlada. To apsolutno nije dopušteno. Dakle, gospodo, kada izađe neko za ovu govornicu, pa počne da govori o budžetu koji je četiri puta veći od prošlogodišnjeg, onda on sasvim sigurno svesno govori neistinu. Sasvim svesno govori neistinu. Ne želim da kvalifikujem šta to samo po sebi znači, ali, dakle, pričati o tome da je 32 milijarde četiri puta manje od 130 naravno da je sa formalnog stanovišta tačno, ali onda je i u pravu moj cenjeni kolega, koji nam je juče pokazao novčanicu od 500 milijardi, pa da to reši sve naše probleme. Ako su u pravu ti koji tako govore, onda kolega ima četiri godišnja budžeta, već rezervisana, pa mi nemamo problem. Dakle, o čemu se radi, nije prošlogodišnji budžet bio 32 milijarde, bio je preko 50 milijardi i ako ga još indeksiramo koeficijentom inflacije, onda ćemo shvatiti da je to element koji je sigurno prešao u današnjih realnih 100 miliona.
Molim Vas da privedete kraju.
Prema tome, tih sto i nešto milijardi, sasvim sam siguran da po obimu koji je projektovan je realan teret za privredu i građane, 107, a ostalo je pošteno priznat i unapred priznat deficit, koji naravno pretpostavlja obavezu Vlade da ga na način na koji je to obećala i pokrije. Naravno, gospodine, neću dugo, mislim da je svako od vaših poslanika govorio duže od mene. Konačno, kada ne biste vi i gospodine Šešelj potrošili barem minut mog vremena, uklopio bih se u tih pet minuta. Dozvolite da završim, hteo bih još par rečenica. Dakle, krajnje je vreme da prestanemo sa pričama o tome kako će neka vlada, na primer Vlada narodnog jedinstva pod predsedništvom Mirka Marjanovića, obnoviti ne znam koliko mostova i stanova iz realnih sredstava. Iz kojih to realnih sredstava, gospodo? Da li je ta prošla vlada imala čaroban štapić, pa je tim štapićem o eđivala realna sredstva. Sve što je do sada bilo obezbeđeno, sve što je napravljeno, platio je narod i platila je privreda ove zamlje. A, uključujući i ove divne vile koje danas vidimo na naslovnim stranama novina. Prema tome, treba reći ovom narodu, naravno on i privreda ove zemlje platiće sve, kao što su i do sada plaćali sve, ali ovaj put ne za vozove koji odlaze, ne za one vozove koje je spominjao ministar Veselinov, vozove pokradenog žita dugačke od Subotice od Niša, nego će platiti za svoju bolju budućnost. Hvala vam. Izvinjavam se.
Replika?
Dame i gospodo narodni poslanici, evo napada me Šabić, pa posle kaže nije me pomenuo. Ovo je istinoljubivost DOS-ovska. Danas u vašim novinama, u "Glasu", radikali protiv budžeta za jug Srbije. Širite lažne vesti. Nije to budžet za jug Srbije, nego je budžet za Nebojšu Čovića. A, Nebojša Čović je bio član Glavnog i Izvršnog odbora SPS-a, kada smo mi imali novčanicu od 500 milijardi dinara. Sada mu poveravate te pare. Zašto vi napadate opoziciju što opozicija kritikuje budžet. Zašto budžet ne branite argumentima? Kada smo mi bili na vlasti otvoreno smo govorili, finansiramo obnovu zemlju realnim sredstvima, ali, naravno, narodnim parama. Ni jedna vlast nema nikakve druge pare, osim onih para koje je dobila od naroda, ako ne računamo tih šest milijardi dolara iz inostranstva koje ste vi obećali, a koje nikada neće ući u našu zemlju. Sve što vlast ima uzela je od naroda. Mi vas kritikujemo što ovog puta planirate da od naroda uzmete mnogo više nego što je ikada vlast u ovoj zemlji uzimala. To je suština naše kritike. Ti što kažeš da nije tačno, izađi ovde pa objasni. Nikada više nije uzimano i nikada porezi nisu bili veći. U ovim uslovima, pravo rešenje je da se porezi smanjuju, kako se ne bi ubili poreski obveznici, a tako je lakše punjenje budžeta. Ovako, vi ćete jednom da naplatite poreskim obveznicima, a onda više nećete imati od koga da naplaćujete.
Gospodin Šabić.
Da, jeste, gospodine Nikoliću, ali ovaj put je gospodin Šešelj ponovo dobio repliku na koju nije imao pravo. Jesam pomenuo vaše ime, gospodine Šešelj, ali samo zbog toga što ste me sedeći na mestu uznemiravali, pa sam vas zamolio da mi dozvolite da govorim. U diskusiji nisam komentarisao ni vas ni Radikalnu stranku, spominjao sam samo politiku bivše vlade. Pravo na repliku je imao drugi kolega iz Radikalne stranke, koji me je prekidao u raspravi. Nemate pravo na repliku.
Hoću repliku. Dajte mi po Poslovniku onda.
Želeo bih da vas zamolim da završimo ovaj krug. Imamo još vremena za raspravu. Izvolite.
Dame i gospodo, uopšte ničim nisam ometao poslanika Šabića. Obratio sam se potpredsedniku Vlade Perišiću, a vidim on je jutros došao ljut, nabusit, nije spreman na dijalog sa opozicijom, a onda sam dijalog uspostavio sa drugim potpredsednikom Vlade Koraćem. Šabiću ni jedne reči nisam uputio. Ne može on mene prisiliti da ga slušam kada govori nebuloze ovde. Znate, sam biram koga ću slušati, a koga neću.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić, a posle njega narodni poslanik Dragan Todorović.
Premijer u svom obrazloženju za donošenje zakona o budžetu za 2001. godinu tvrdi da se ovim zakonom otvara mogućnost tržišne ekonomije, realnih cena i suzbijanja monopola. Sam je na mala vrata uveo monopol na naftu, tamo uveo svoje ljude i samo on može da uvozi naftu. Krši Ustav, zakon, slobodu tržišta i sve zakone ove zemlje. Iznosi podatak o nekoliko desetina hiljada policajaca, a to isto demantuje na televiziji uveče i kaže da ih ima samo 14.000. Koga je lagao? Ovde nas u Skupštini ili gledaoce na televiziji? Obećana transparentnost i javnost u radu u rashodnoj strani budžeta, petnaestak milijardi dinara koje će ministri trošiti po svom nahođenju, ostale su bez valjanog objašnjenja. Izgleda da je trošenje narodnog novca državna tajna u svim ministarstvima. Ministar poljoprivrede reče da prosečno stado u Srbiji ima od jedne do dve krave. Kakvo je to stado od jedne do dve krave, ne znam. Još jedan biser premijera je: "Bolje da lekovi budu skupi, da ih ima, a građani nek se snađu za novac krađom ili sivom ekonomijom". Valjda se protiv toga borimo svi. Predlažem da ministar obrazovanja Gašo Knežević osnuje Čović univerzitet, gde će se građani učiti brzom sticanju kapitala, odnosno pljački, pa će moći da kupuju lekove. Zemlje u tranziciji - Bugarska, Hrvatska, Makedonija itd. utrošile su desetgodinadauništesvoju privredu i poljoprivredu. DOS-ova vlast obećava da će to za šest meseci da ne bi kaskali za susedima i otvorili tržište gazdama DOS-a. Prevario vas je gospodin Veselinov da su kuka i motika na njivi, a sirotinja i sindikat neorganizovani, pa će ova zakonom uređena pljačka građana izazvati opravdane socijalne nemire. Posle samo jednog dana rasprave u načelu počeli su protesti u više gradova Srbije. Sad imamo novu krilaticu gospodina premijera: "Galamdžije, niko ne sme da vas bije, osim Đinđića, Batića i Čovića". U Predlogu zakona o akcizama ne pravite nikakvu razliku između domaćih i stranih proizvođača, pa valjda svakadržavaštiti svoju privredu i proizvođače, osim ove. Gospodin Veselinov deli regresiranu naftu bez pravog kriterijuma ne praveći razliku o utrošku goriva za ravničarska i brdsko-planinska područja . Zna se da je utrošak goriva u brdsko-planinskom područjupo hektaru mnogo veći. Kao poslanik Srpske radikalne stranke ne prihvatam da je normalno da na samoj sednici u dnevni red stavljate Predlog zakona o učešću opština i gradova u porezu na promet u 2001. godini. Tim činom ste onemogućili poslanike da podnesu amandmane na ovaj veoma važan zakon za građane u okruzima i opštinama iz kojih dolazimo. Ako se zna da prosečna porodica za struju duguje 200 maraka, plus komunalije, kako mislite da građani plate ove nove namete - da se snađu. I njih ćete upisati na Čovićev univerzitet, pa će Boga mi Gašo Knežević, ministar prosvete, nastavu organizovati preko TV ekrana zbog četiri-pet miliona polaznika. Slagali ste ovog dečka iz Eurodiznilenda - ministra Đelića -da građani Srbije imaju sedam - osam milijardi dolara u čarapama i slamaricama. Srpski narod nema više ni čarape na nogama, a kamoli novac. Predvideli ste represivne i zakonske kazne za one koji ne plate ove poreske takse. Naplaćivaćete ih plenidbom traktora, kuća, televizora, automobila i svega što građanin, radnik ili penzioner poseduje. Predviđate kazne u rasponu od 1 do 100, odnosno od 1.000 do 100.000 dinara. To je dobra mogućnost korupcija zbog raspona izrečene kazne. Lako će se vaš inspektor dogovoriti sa onim ko treba da plati kaznu, platićeš dve, meni 20, pa onda 100. Za bezbednosnu zonu predvideli ste 1.500.000.000 dinara, što smatram da je malo, a za gospodina Čovića i Biserku 500.000 miliona, i to na ruke čoveku kome su dokazane mnoge malverzacije. Taj komunalac za sve žive i mrtve srpske patriote kaže da su psi rata, a tom kleptomanu poručujem da psi rata ginu herojski od metaka.
Molim vas da vodite računa o rečima koje koristite.
Ili ih banditi Vladana Batića vode u Hag. Njega će snaći žica nekog šintera, jer nije dostojan metka. Gospodine Đeliću, izjavili ste za "Glas", ne mogu mali porezi na velike plate, a ja vam poručujem, ne mogu veliki porezi na bedne plate i penzije. Gospodin Čović kaže da su dva vojnika zalutala, a istina je da su kidnapovana i živi su samo zahvaljujući činjenici što je u momentu kidnapovanja naišlo vozilo KFOR-a, pa je bio svedok tog čina. Uz sve ove harače, na mala vrata uvodite blok tarifu. Dozvolićete poskupljenje struje zimske skuplje tarife od 70%, što će na letnju iznositi 120%. Građani će početi da nose HTZ naočare zbog prašine koju im bacate u oči. Ministru zdravlja: domovi zdravlja na jugu Srbije nemaju ni jedan ležeći sanitet mlađi od 12 godina, a pacijente do Beograda voze terenskim vozilima. Zamislite kako je teškim pacijentima u terenskom vozilu. Juče ste bili jako vatreni u brizi za zdravlje građana. Da opet ne ispadne da radikali ne daju doprinos budžetu za 2001. godinu, za gospodina ministra imam jedan mali poklon koji ću mu uručiti. To su prave srpske oblande, da sve ovo upakujete, ako neko može u ovojžavi da to proguta. Moram da otpakujem da me Batić ne uhapsi zbog mita, plaćena je akciza. (Poslanik Slobodan Janjić uručuje oblande ministru Đeliću.)
Reč ima Dragan Todorović, a posle njega narodni poslanik Ljubiša Maravić.
Gospodine predsedniče, kolege poslanici, na početku moram da kažem da sve ono što bih hteo kao primedbu da iskažem o predloženom setu zakona i o budžetu vrlo teško mogu da učinim u vremenskom roku od 5 minuta. Šest možda najbitnijih zakona u državi je sklopljeno u jedan paket o kome treba da raspravljamo i o kome svaki poslanik treba da kaže ono što misli za vreme od pet minuta. To je još jedan od nedemokratskih načina za onemogućavanje jedne normalne diskusije o veoma važnim zakonskim predlozima kakvi su danas na dnevnom redu. U načelu, slažem se da sistemski treba usklađivati naše zakone sa zakonima kakve poseduje Evropa, pa naravno i set poreskih zakona, međutim ne slažem se sa time da se primenjuje tzv. šok terapija u ovoj oblasti za privredu i građane, koji su uspeli da prežive i da aktivno rade i stvaraju u vreme desetogodišnjih izolacija, sankcija prema našoj državi, u vreme ratnog okruženja, koji su uspeli da izdrže i agresiju NATO-a, ali se pitam da li će uspeti da naša privreda izdrži šok terapiju novih predloženih poreskih zakona. Obrazloženje da je za sve kriva prethodna vlast zaista ne stoji i tu moram da zastanem i da kažem da smo mi u Pirotu od 1996. godine na vlasti imali Koaliciju "Zajedno". Od 1996. godine na čelu Skupštine opštine Pirot je bio moj prijatelj, gospodin Tomislav Panajotović. Mi smo četiri godine slušali priče kako je za sve kriva prethodna vlast. Četiri godine Pirot nije dobio ni sportsku halu, nije revitalizovao ni jedan, ali ni jedan privredni objekat. Pirot nije pomogao ni jednu firmu. Sve pod obrazloženjem da je za to kriva prethodna vlast. Nadam se neće tako biti i sa ovom vlašću i da nećemo u sledećem periodu slušati takve iste priče. Dakle, što je preporuka novoj Vladi, treba se okrenuti realizaciji onoga što ste obećali u predizbornim nastupanjima, kako biste što spremniji dočekali izbore koji se veoma bliže. Moram da kažem, povodom predloženog zakona o budžetu, da je zaista nelogično usvajati budžet za sledeću, u ovom slučaju, tekuću godinu, pre usvajanja završnog računa iz prethodne godine. Smeta mi što nema konsolidovanog bilansa koji je u svim evropskim zemljama redovna praksa i koji bi trebao da pokaže iz koliko će društvenog proizvoda biti moguće da se izdvoje sredstva za popunjavanje ovakvog budžeta. Ako uporedimo to sa jednim domaćinstvom, to bi značilo da ne znamo koliko ćemo da zaradimo, ne znamo koliko ćemo da donesemo u kuću, ali znamo koliko ćemo da trošimo. Ministar Đelić je u nekoliko navrata spomenuo da bismo trebali da stignemo Bugarsku i Rumuniju. Ne znam da li Bugarska i Rumunija imaju konsolidovani bilans, ali gospodin Đelić nije bio skoro u Bugarskoj, nudim se da ga odvedem da vidi kako ljudi žive tamo, ali ne da idemo u Sofiju, nego da idemo putem do Sofije i da svratimo u 2-3 mesta, da vidimo koji je standard života u Bugarskoj, koja je primenila sve moguće mere MMF-a, Svetske banke i sva čuda svetske ekonomije, nije imala sankcije, nije imala rat, pa ljudi žive duplo gore nego mi. Takođe, u budžetu nema određeno za Autonomnu pokrajinu Kosovo i Metohiju, već se kaže da ministar finansija daje sredstva na zahtev Komiteta Savezne Vlade za Kosovo i Metohiju. To je de fakto odricanje od Kosova. Zbog kratkoće vremena, moraću da požurim. Budžet je deficitaran za 21,8 milijardi dinara, a obrazloženje da će se taj deficit namiriti sa 10 milijardi od privatizacije i 12 milijardi dinara od donacija je vrlo hipotetičko. Da li to može da nas dovede u sumnju ili da nas navede da ovaj budžet nazovemo hipotetičkim. Nadam se samo da neće nikome u ovoj žavi pasti na pamet da rupe u budžetu popunjava na način kako su to uradili naše komšije Hrvati, uvozom i skladištnjem nuklearnog otpada iz Francuske, zašta dobijaju ogromne pare. S obzirom da privreda i firme zaista nemaju para, a vrlo je verovatno da će ovaj budžet dovesti do razvijanja veoma velike inflacije, mnogo veće od 30%. A propo inflacije, zaista ne znam da li Vlada ima usaglašen stav o tome kolika će inflacija biti, jer svaki ministar ima svoju projekciju. Neki kažu 30, neki 40, neki više od 50, što dovodi ljude u zabunu. Imam jednu tehničku primedbu. Pored postojanja Fonda za razvoj, koji je u prethodnom periodu bio i te kako kritikovan kao Fond koji nema jasno određenu namenu, uvode se još dva fonda. (Predsednik: vreme.) Jedan za tranziciju, jedan za subvencije. Moram da skratim, a hteo sam da kažem i nešto o zakonu o akcizama i o zakonu o porezu na promet. Na kraju, Vlada kaže da će imati tri milijarde dinara za kompenziranje socijalnih tenzija. Gospodo, socijalne tenzije se mogu izbeći ako se stvore i ako se iskoriste uslovi za povećanje proizvodnje u firmama, ako se te firme dovedu u jednu situaciju da mogu bolje da posluju, a ne ako im se nameće novi namet i ako se njihovo poslovanje dodatno otežava. Mogu da kažem da su napravljene greške. Međutim, stručnost ljudi u Vladi ne daje mi za pravo da govorim o tome. Pre svega, mislim da su oni vrlo svesni toga šta su pripremili, ali sumnjam, pa neka vreme kaže da li je moja sumnja bila opravdana, da li je ovaj set poreskih zakona upravljen kao uvod za jedan novi zakon koji ćemo uskoro imati u skupštinskoj proceduri. To je Zakon o svojinskoj transformaciji. Firme će ovim setom zakona biti dovedene u vrlo lošu situaciju i biće javno mnjenje pripremljeno, pošto se već očekuje da se oko 100 hiljada ljudi nađe na ulici, javno mnjenje se priprema za to da se ponudi jedan novi zakon o svojinskoj transformaciji, koji će naše firme vrlo lako predati u ruke onima koji žele da ih kupe. (Predsednik: Molim vas da privedete kraju.) Ukoliko ne bude tako, ukoliko za 2-3 meseca dođe do poboljšanja standarda, ukoliko dođe do otvaranja novih radnih mesta, povećane produktivnosti preduzeća, ja ću se sa ove gorovnice izviniti. Ukoliko se moje sumnje pokažu kao tačne, vi ćete se, gospodo, izvinjavati narodu, ako neko bude želeo da vas sluša. Hvala.
Reč ima narodni posalnik Ljubiša Maravić, a posle njega narodni posalnik Sreten Mitrović.
Poštovano predsedništvo, predstavnici Vlade, poštovane kolege narodni poslanici, mislim da građani Srbije još nemaju pravu sliku, niti mogu da je steknu, o predlogu ovih zakona o kojima danas govorimo. Neprekidno im se lansiraju na televizijskim programima priče o hapšenjima, TV igre o "bingo milijardama", u kojima samozvani lovci na milijarde, zajedno sa haškim lovcima na ljudske glave, u stvari služe samo kao zamena za skretanje pažnje javnosti sa očajne ekonomske situacije u kojoj se zemlja našla. Kako stvari stoje i kako stvari sada izgledaju, radi se o neprekidnoj uceni da se novcem iz inostaranstvaostvare politički ciljevi, namerno, kako bi naša privreda došla na prosjački štap i da bi što jefitnije pala u ruke stranih lihvara. Građani se pitaju zašto živimo sve gore i gore. Konkretno pitanje ministru Đeliću - zašto nije donet budžet AP Kosova i Metohije, što je obaveza Republike Srbije, utvrđena članom 69. i članom 109. Ustava Republike Srbije. Na taj način se poništava pravni osnov postojanja Kosmeta kao administrativne jedinice u sastavu Republike Srbije. Bojim se da ovo nije slučajna greška. Mi smo juče čuli objašnjenje šta Vlada misli i šta priprema oko Kosova. Međutim, Srbima sa Kosova nikako nije jasno zašto je obustavljena isplata radnicima lokalne samouprave u proteklom periodu, od nove godine. Ne znači li to nedvosmislenu poruku svim Srbima koji tamo žive da su ostavljeni na cedilu? Očigledno je da je i obećanje, koje je dato od pojedinih predstavnika aktuelne vlasti, Danu Eversu, da će naterati Srbe na Kosovu i Metohiji da izađu na popis i na izbore, možda potvrda toga. I pored javnog zaklinjanja za istinskom brigom o bezbednosti naših građana inaše teritorije, stiče se sasvim suprotno uverenje kada se vidi predviđen procenat u budžetu koji je pred nama izdvajanja za MUP Republike Srbije, koje se samnjuje sa 19,6% u 2000. godini, na 13,8% u 2001. godini. Pitam se da li je ovakav predlog finansijski, to jest nefinansijski, MUP-a,u skladu sa sadašnjim realnim stanjem na terenu? Imali smo, pre neki dan, izjavu ministra Dušana Mihajlovića o neopremljenosti Ministarstva unutrašnjih poslova. U vezi sa predlozima zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje određenih dobara, posebno padaju u oči enormni iznosi koji su predviđeni za oporezivanje vlasnika registrovanog oružja. Ovakvom poreskom politikom biće pogođeni građani koji to oružje drže u kući radi zaštite svojih porodica od narastajućeg kriminala i terorizma koji preti nezavisnosti naše zemlje. Ne treba zanemariti ni društveno korisne članove lovačkih u udruženja. Ovolike zelenaške sume vlasnici registracijom oružja moraju da izdvoje iz kućnih prihoda, sigurno će ih primorati da se odreknu tog vlasništva, a mnoge od njih naterati da krše zakon, štopredstavlja i nelegalno posedovanje oružja. Osim krajnjih korisnika, kojih ima skoro 20%, moram da istaknem i katastrofalne posledice ovakve poreske politike na domaću namensku industriju. Tako će svetski čuvena fabrika "Zastava - namenski proizvodi", čiji su produkti ušli u sastav ličnog naoružanja mnogih armija i policija širom sveta, praktično, možda biti zatvorena. Jer, donošenjem predloženog poreza na registrovano oružje direktno se narušava interes proizvođača, jer će time domaće tržište potpuno zamreti. Ugroziće se i deo zaposlenih ljudi, a povećaće se i apsolutni višak radne snage. Povećaće se ponuda polovnog oružja, kao i procenat nelegalnog prometa i vlasništva, a građani koji su oružje legalizovali osećaće se možda i prevarenim. Gospodine Đeliću, iz vašeg uvodnog izlaganja i iz izlaganja predsednika Vlade i predloženih zakona se vidi da će posle usvajanja ovog paketa zakona poskupeti niz proizvoda, a ja ću nabrojati samo neke - naftni derivati,a sa njima i čitav nizdrugih proizvoda, proizvodi od brašna, struja,prirodni gas, sve vrste udžbenika, školskog pribora, dečje odeće i obuće, lekova i medicinskih sredstava, ortopedskih pomagala, proizvodnja i distribucija vode i toplotne energije. ( Predsednik - vreme.) Zato, gospodine ministre, ako dođe do oporezivanja udžbenika i školskog pribora u sadašnjem vremenu zbog nedostatka sredstava za život porodice neće imati sredstava za školovanje, a bez znanja nema napretka i boljitka našoj naciji. Hoćemo da nastane bela kuga, da povećamo natalitet, a ukidanjem poreza na ove proizvode dali bismo skroman doprinos tim mladim ljudima. Ili, kada je u pitanju prirodni gas, jedno domaćinstvo koje ima stan od 50 m2, koje se greje na prirodni gas,treba iz kućnog budžeta da izdvoji oko 5.000 dinara mesečno. U situaciji kada je na našu zemlju izručeno hiljade tona NATO bombi, desetine tona osiromašenog uranijuma, usituaciji porasta malignih idrugih oboljenja, lekove i medicinska sredstva ne treba oporezivati jer već sada, a kamoli ubuduće, padom životnog standarda većina stanovnika neće moći da kupi lek, a da ne govorim o ortopedskim pomagalima, jer njih koriste oni čija je borba za život i rad velika. (Predsednik - Molim vas da privodite kraju.) Na kraju, gospodine ministre, u članu 69. Ustava Republike Srbije stav 3. stoji. citiram: "Obaveza plaćanja poreza idrugih dažbina utvrđuje se prema ekonomskoj snazi obveznika ". Građani Republike Srbije treba da znaju da 120 milijardi dinara, koje treba da prihoduje budžet,podeljeno sa brojem stanovnika Republike Srbije, okvirno gledano, znači da svaki građanin od bebe u kolevci do penzionera trebažavi da da 12.000 godišnje ili 1.000 dinara mesečno. Iz ovog podatka se može najbolje videti koliko je nerealan i neostvariv Vladin predlog, pa vas zato pitam - da li zaista verujete da građani u ovom veoma teškom ekonomskom trenutku mogu da ispune svoje obaveza i šta će se desiti sa onima koji to neće moći da urade.
Reč ima narodni poslanik Sreten Mitrović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, odnos Vlade Srbije prema Kosmetu može se najbolje videti iz činjenice koliki je obim sredstava predviđen za funkcionisanje države na toj teritoriji. Sama činjenica da su tako mala sredstva predviđena za pomoć srpskom narodu na Kosmetu, koji želi da ostane na svojim vekovnim ognjištima, ne uliva nadu u njihov opstanak. Teško da će neko od nas, od 150.000 Srba i Crnogoraca koji smo ostali da živimo na Kosmetu, da izdrži strahovite pritiske albanskih terorista,na kojeblagonaklono gledaju neki predstavnici stranih misija, a ujedno ih finansijski i ekonomski pomažu. Teško ćemo mimoći da izdržimo pred tako moćnim i jakim finansijskim neprijateljima. Veći broj Srba na Kosmetu zbog veoma teške bezbednosne situacije i zbog ograničenja slobode kretanja ne može da obavlja svoje radne obaveze, a samim tim i da zarađuje svoje lične dohotke. Prema tome, svoju egzistenciju isključivo očekuje od svoje matice, od države Srbije. Međutim,da je budžet za Kosovo o Metohiju ostao na visini prošlogodišnjeg budžeta, dakle realno manji zbog porasta svih životnih troškova, a životni troškovi na Kosmetu, zbog celokupne situacije, su mnogo veći, pa samim tim ipovećanje budžeta za ovu godinu je potrebno, a povećanje poreskih stopa će se još drastičnije osetiti na tom prostoru na srpskom narodu na Kosovu i Metohiji. Neshvatljivo je da za Koordinaciono telo za jug Srbije je potrebno od 20 - 50 miliona, a za Kosovo 80,9 miliona. I prostorno i brojčano Kosmet je mnogo veći od južnog dela Srbije, a ne znamo koji su kriterijumi uzimani za jug Srbije, a koji za Kosovo i Metohiju. Možda ovo što je predsednik Vlade juče rekao - da na Kosovu nema vojske i policije, ali sigurno je zaboravio, a možda i ne zna da tamo ima još oko 150.000 Srba - služi kao osnova člana o finansiranju koji glasi: "Sredstva za finansiranje AP Kosovo i Metohija predložena su u okviru razdela Ministarstva finansija i ekonomije, a predloženo je da ih posebnim rešenjem odobrava ministar finansija i ekonomije na predlog Komiteta Savezna vlade za Kosovo i Metohiju". Ova sredstva planirana su na nivou 2000. godine. Ne znači li to da se ukida Privremeno izvršno veće, a svi koji živimo na Kosmetu znamo šta smo i kako dobijali od Privremenog izvršnog veća, kako je ono funkcionisalo, zajedno saJU Komitetom za saradnju sa UNMIK-om, odnosno resornim potkomitetima koji su i te kako brinuli opreostalom srpskom življu koji je ostao na Kosovu i Metohiji. Za svaku pohvalu je ovde što čujemo od predstavnika DOS-a , od predsednika Vlade Republike Srbije,od predsednika Poslaničkog kluba DOS-a Čede Jovanovića, da oni razmišljaju o Kosovu i Metohiji, ali mi koji živimo dole od tog razmišljanja ništa ne primećujemo na terenu. Mogu samo da kažem šta smo dobili od kako je DOS 5. oktobra došao na vlast. Prvo, ukinute su plate... (Predsednik - molim vas da se držite dnevnog reda.) ... to je u okviru dnevnog reda. (Predsednik - to nema veze sa budžetom.). Ukinute su plate radnicima u lokalnim samoupravama i čeka se naredba Komiteta . Oko 3.000 radnika samo u centralnom delu Kosova, u Kosovskom okrugu, ne prima lične dohotke i pre nego što sam krenuo ovamo imali smo sastanak, svi se spremaju da krenu po resornim ministarstvima da traže svoje lične dohotke. Ukinuta nam je humanitarna pomoć. Što se tiče Agrarnog budžeta moram da kažem da su ukinute sve donacijeu poljoprivredi. Dok je funkcionisao JU Komitet, mi smo redovno dobijali semensku robu, dobijali smo naftu, pomoć za obavljanje poljoprivrednih radova, a moram da kažem da, sem severnog dela Mitrovice, preostali srpski živalj uglavnom živi u seoskim sredinama i mnogo mu je neophodno da se bavi poljoprivredom kako bi time olakšao svoj život na Kosovu. Problema ima mnogo, vremena malo, ali čujemo, i danas u novinama vidimo, da predsednik Vlade najavljuje da ćemo sigurno imati uskoro temu o Kosovu i Metohiji i da ćemoo tome malo bolje i malo duže govoriti i izneti sve probleme. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević.
Poštovane kolege narodni poslanici, jučerašnji dan, pomalo i mučan, obeležio je na jedan prijatan i dobar način govor Božidara Đelića, ministra finansija, koga upoređujem i nazivam ga našim novim doktorom Lazom Pačuom. Dakle, na argumentovani način uverio je, ne samo ovu Narodnu skupštinu, nego i javnost, a jutros sam sreo veliki broj ljudi koji su to potvrdili, uverio je ovu javnost da imamo čoveka koji ume da vodi ove finansije i koji će ovu našu razlupanu lađu, a zna se ko je nju doveo u ovakvo stanje, da izvede, ne ove godine odmah, ne za tri meseca, kako bi neko želeo, da je dovede u jedno stanje da možemo da funkcionišemo kao normalnažava. Juče se primetilo da je Božidar Đelić zaslužio i čuo veoma dug, iskren, srdačan aplauz i podršku. Nisu aplaudirali poslanici opozicije. Opozicija je stalno prigovarala, izražavala sumnju i ponašala se u duhu onoga čoveka koji kaže: "Daj Bože da komšiji crkne krava". Opozicija želi da ovaj budžet ne uspe, opozicija se ponaša na jedan primitivan način, da oponira sve, pa makoliko to bilo pametno, prihvatljivo i dobro. Ovde imam zapisnik sa Treće redovne sednice Narodne skupštine, 7. decembra 1999. godine, pretres o budžetu za 2000. godinu završen je za 10 sati, a mi evo tri dana još raspravljamo u načelu. U zapisniku, u stenografskim beleškama, nema uopšte tragova da su neki poslanici, koji to ovde čine, svaki čas reklamirali povredu Poslovnika. Ne, sve je to išlo kao po loju, jer su oni bili poslušnici ovoga režima, čije mi sada prilike i nasleđe moramo da saniramo. Zašto se opozicija tako ponaša, na takav način - oni žele da ova vlast, koju je izabrala Demokratska opozicija Srbije na izborima, ne uspe, i da se pokaže da su oni jedino pozvani i kvalifikovani da vode ovu zemlju. Sačuvaj Bože i njihovoga vođstva, taj san neće se ostvariti, jer narod ima u svesti teško i bolno sećanje na to - šta su za ovih 10 godina trpeli i doživeli. Ukradeno je svakom građaninu, i onima koji su sahranjeni tamo 1999. godine, decembra, za vreme ljute zime, 10 najlepših godina. Gospoda iz opozicije je izabrala pogrešan trenutak da bude opozicija. Zašto nisu bili opozicija onda kada je bilo očigledno da ova zemlja srlja u propast, zašto tada nisu rekli,gospodin sa vrha SPS-a, da se tako ne brane nacionalni interesi Srbije. Nijedan nacionalni interes Srbije nije odbranjen. Naprotiv, svi su dovedeni u pitanje, svi su upropašćeni. Gospodo narodni poslanici iz opozicije, mislim da je trenutak da se setimo da smo mi ovde zbog narodnog dobra. Ovaj narod, koji je možda glasao za ovoga i za onoga, zainteresovan je da se srede prilike, pre svega privredne prilike, a onda posle toga i socijalne prilike. Pa onda, dajte da se o tome razgovara i da se dogovaramo o tome, a ne da, recimo, tražimo neku "dlaku u jajetu" i da osporavamo ono što se ne može osporiti i da ovde gubimo dragoceno vreme. Imamo mi idruga, neću da kažem i pametnija posla, ali ovo kako se do sada radilo zaista nema smisla. Bilo bi dobro da u nastavku ove sednice pokažemo malo više smisla i da se setimo da smo mi ovde zbog narodnih interesa i poslova, a ne zbog neke naše propale, unapred propale političke ambicije, da se vratimo i da pokažemo da je narod pogrešno glasao. Ne, narod je 23. decembra glasao ispravno, jer je stavio tačku na jednu vladavinu, koja je dovela do poraza. Nisam pokazao, ovo je statistički godišnjak, koji štampadržavna statistika. Državna statistika, naravno, mora često da frizira i ulepšava neke podatke. Ovo je, gospodo poslanici narodne opozicije, teška optužnica za one koji su 10 godina bili na vlasti, koji su vodili ovu zemlju, jer svi pokazatelji, iz industrije, poljoprivrede naročito, pokazuju gde smo se mi srozali, gde smo došli. Neko je za to odgovoran. Nisu to sankcije samo, i NATO, kao što mnogi pokušavaju da objasne. Kriv je onajšto je vodio ovaj brod i oni koji su mu u tome pomagali. Hvala [[Poslanik Branislav Ivković traži repliku.]]
Pa, nemate pravo na repliku.
Molim vas, rečeno je ovde za govornicom - primitivna opozicija.
Gospodine Ivkoviću, nisam vam dao reč po replici, molim vas, bilo je reči o opoziciji, o vlasti, to nisu razlozi za repliku.
Onda koristim svojih pet minuta, koji su mi preostali.
Imate pravo na treće javljanje, to da.
Poštovani gospodine predsedavajući, zaista moje lično veliko poštovanje, ali ste ponovo prekršili Poslovnik, član 98, dopustili ste gospodinu Zahariju Trnavčeviću da govori kompletno, svih pet minuta, mimo dnevnog reda i da ovde, za ovom govornicom, drži politički govor. Drugo, gospodine Zaharije Trnavčeviću, vi znate da vas izuzetno poštujem i znate zbog čega su koreni našeg međusobnog poštovanja. Nije lepo što ste sebi u tim godinama dopustili da generalizujete sve ovde u ovoj sali i da nazovete da su primitivni opozicionari ljudi koji, poštujući građane Srbije, pokušavaju da brzopleto, dobrim delom nestručno pripremljen materijal poprave, da bi građani Srbije od tog materijala imali koristi. Ako sada mnogo duže diskutujemo, diskutujemo zbog toga što je ova Vlada Republike Srbije pripremila materijal na koji sama stavlja neuobičajeno veliki broj amandmana. Ako već imate kod sebe stenograme, pogledajte koliko su puta ranije Vlade stavljale amandmane na sopstvene predloge - to je ranije bila velika sramota doći u poziciju da sam stavljaš na svoj predlog amandman, nego si dopuštao da poslanici to rade. Dalje, ovde su u sali oni koji su prizivali bombardovanje i koji su pozivali na građansku neposlušnost, i mnoge dubioze, komunalnih preduzeća, javnih preduzeća, su upravo vezane za činjenicu da su dubioze stvarane. Istina je što ste rekli da je gospodin Đelić jedan izuzetan mlad čovek, on je konačno povukao jedan potez koji smo mi pozdravili, pozvao nas je na razgovor. Mi smo bili na razgovoru tri i po sata, i ja ovde javno visoko ocenjujem taj njegov gest. Jedino što želim da mu kažem, pošto nije bio u ovoj zemlji, da je to nešto što je i ranije bilo prisutno. Gospodine Đeliću, mi ne samo što smo pozivali, nego smo za određena zakonska rešenja išli u sve gradove Srbije da čujemo mišljenja. Vama će sada biti zakon o malim i srednjim preduzećima, za koji su sve regionalne privredne komore dale svoje mišljenje, a ovaj ovde govornik je bio u svim tim regionalnim privrednim komorama. Jasno je i razumljivo zašto, braneći budžet, predstavnici DOS-ovske većine u ovoj skupštini, a i predstavnici Vlade, radije govore o budžetu 2000. godine, nego o svom sopstvenom predlogu, jer, ako govore o svom sopstvenom predlogu, onda će govoriti o 30 i više milijardi dinara zahvatanja u odnosu na prošlu godinu. Jasno je zašto govore o budžetu 2000. godine i jasno je zašto kažu da nisu plaćeni, i nisu plaćeni dečji dodaci, penzije, različita socijalna davanja, u iznosu od 20 milijardi dinara. Istina je, gospodine Đeliću, ali je istina da je u onom delu budžeta, koji gospodin Šabić naziva vanbudžetskim, predviđeno 20 milijardi dinara za obnovu ove zemlje, i svih 20 milijardi dinara, koje su predviđene, zakonski su predviđene, zakonski su potrošene i zemlja je obnovljena. E, zato je odgovor - zašto nisu plaćena socijalna davanja, dečji dodaci i penzije, jer je 20 milijardi dinara, umesto da ode u tu svrhu, moralo da ode u katastrofu, koju je NATO napravio, a napravio je da bi bila socijalna katastrofa i da bi vi na kraju bili na vlasti. O tome se radi i tu je istina. Što se tiče dubioza, dubioza više nije 21 milijarda, draga gospodo. Sa prihvatanjem amandmanima Vlade, ove iste vlade koja je stavila na svoje rođene predloge amandmane, dubioza je već sada 28 milijardi. To vam je, draga gospodo, 400 miliona dolara. Kako ćete ih namaći? Ako prodate Slobodana Miloševića, sredili ste 100 miliona dolara. Imate samo jednog, nemate četvoricu. A kada govorimo o privredi, kada govorimo o porezu na promet, draga moja gospodo, koliko god vi zahvatali Zakonom o porezu na promet, iz suve drenovine iscediti nećete, od zahvatanja kroz porez na promet na dečje cipele, školski pribor, lovačke puške, vikendice na vodi, šta ste sve smislili, trostruko Šešeljevo izdvajanje za mobilne telefone, ništa vi nećete moći dobiti, ništa bez podizanja privredne proizvodnje. Ništa nećete dobiti bez podizanja poljoprivrede. Nažalost, u ovom budžetu o privredi nema ni reči. O privredi ima toliko reči, koliko i u Fondu za razvoj Srbije, a to je 0,5 milijardi.
Vreme.
To je sramota. Za razvoj Srbije predvideti 0,5 milijardi, a istovremeno predvideti 19,1 milijardu dinara na fondove, za Ministarstvo finansija 5,1 milijardu, za Ministarstvo saobraćaja 7 milijardi dinara, za Ministarstvo energetike četiri milijarde, to znači da na jednoj jedinoj poziciji u rubrikama velikih ministarstava predvideti ministrima da samostalno odlučuju o 19,1 milijardi, za raznorazne fondove, za koje nije definisana namena, nisu definisani kriterijumi raspodele, i nisu kroz zakon formirani. Istovremeno, samo 0,5 milijardi staviti u Fond za razvoj Srbije. Prebacite vi, draga gospodo, tih 19,1 milijardu dinara u Fond za razvoj Srbije, čiji je predsednik Upravnog odbora predsednik Vlade Republike Srbije, a koji je formiran po zakonu i po kome se zna kako se radi i sa tih 20 milijardi uđite u privredu, podržite ovu privredu, pa nećete morati da zahvatate od građana Srbije ovoliko kroz porez, odnosno kroz zakon o porezu na promet. Međutim, imam pravo da sumnjam jer pripadam opoziciji da se možda ovo i namerno radi, jer istovremeno je ukinut Zakon o svojinskoj transformaciji.
Ja vas molim da privodite kraju.
Ubili ste volju radnicima da osećaju svoja preduzeća, a izgleda da imate nameru da ih rasprodate.
Gospodin Ivković je povredio odredbu člana 99. Poslovnika ove skupštine u kojoj stoji - da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine. Gospodin Ivković je izneo jednu monstruoznu tvrdnju, u kojoj je rekao da u ovoj sali sede ljudi koji su NATO pakt pozivali na bombarodovanje ove zemlje. Neka izađe i neka kaže ko su ti ljudi, kada su pozivali, i neka to učini ili neka izađe i izvini se. U protivom, otvoreno ću vam reći da - laže.
Nema odgovora na repliku. A, Poslovnik je bio? Da, po Poslovniku. Replika po Poslovniku.
Sigurno je da građanima Srbije mnogo više treba i odgovara da se razmišlja o današnjem danu i o budućim danima u ovoj zemlji. I zato se jesmo okupili da razgovaramo ovde, a trebalo je prvo o zakonu o javnim prihodima i rashodima, pa tek onda o budžetu Republike Srbije. Da je bilo pravde i redosleda, prvo o završnom računu, ali iz taktičkih razloga, a očigledno je da ćemo o tome kasnije razgovarati. Građanima Srbije zasigurno treba priča o onome šta će i kako će živeti. Nevolja je u tome što mnogi govornici iz DOS-ovske većine, poslaničke ovde, a i članova Vlade, braneći današnje predloge za sutra, vole da se vraćaju unazad da bi ukaljali ono unazad i opravdali svoje poteze, današnje, koji će astično da otežaju i izazovu pad standarda građana Srbije. Istina je, gospodine Šabiću, setite se dama u crnom, onih koji su zveckali zvončićima, a među njima ćete pronaći i one koji su prizivali otežavanje ovoj zemlji, da bi upravo ova zemlja trošila 20 milijardi dinara na rekonstrukciju nakon NATO agresije, a ne za socijalna davanja i da bi neko drugi došao na vlast.
Niste pomenuti, nije bilo uvrede. (Predsednik se obraća narodnom poslaniku Zahariju Trnavčeviću.) Dobro, izvolite.
Samo želim da kažem da niste dobro slušali. Evo, jedan poslanik pita da li sam govorio. Nisam rekao da ste primitivni, nego sam rekao da ovde primenjujete primitivne nazore i motive u kritikovanju ovog budžeta i rada ove vlade. To je, vi želite da ne uspe ni ova vlada, da se ne ostvari ovaj budžet i zamisli o sanaciji i ozdravljenju naše fiskalne, socijalne i privredne politike. Zašto? Zato da bi se pokazalo kako su narod, građani na izborima pogrešno glasali. To se, dragi moji prijatelji, neće dogoditi i bolje bi bilo da izvadite klipove iz točkova, jer inače mogu da vam budu slomljene i ruke.
Da li se neko od članova Vlade javlja za reč? (Ne.) Ako ne, zaključujem zajednički načelni pretres. Narodna skupština će o ovim predlozima zakona o kojima je obavljen zajednički načelni pretres pojedinačno glasati u načelu, zatim obaviti pretres u pojedinostima i glasati u celini. Izvolite.
Ukazujem na povredu Poslovnika, član 93. stav 3. Ja bih vas zamolio za jedno kratko obrazloženje, radi se o tome da predsednik Narodne skupštine prekida rad Narodne skupštine i u drugim slučajevima, ako to Narodna skupština zaključi. Zamolio boj vas da posle mog obrazloženja, predložite Narodnoj skupštini da zaključi da prekine današnji rad. Naime, ovo je prvi zakon koji donosimo u ovom sazivu i prvi zakon koji podleže oceni ustavnosti. Trebalo bi da danom stupanja na snagu ovog zakona, svaki građanin po članu 22. stav 2. Ustava Republike Srbije, ima, zato što mu je zajamčeno, pravo na žalbu ili drugo pravno sredstvo protiv odluke kojom se rešava o njegovom pravu. Mi smo obavešteni od ministra pravde da mi nemamo Ustavni sud. Ustavni sud Srbije ima 9 članova, odlučuje većinom od 9, što znači da odlučuje sa 5 sudija i mora da ima 9 članova. Ukoliko mi danas izglasamo ovaj zakon, građani Srbije koji su poreski obveznici, na koje se ovaj zakon odnosi, nemaju zaštitu i ne mogu nijedno svoje pravo da zaštite zato što nema onoga ko bi trebalo da ih zaštiti. Istina je da predsednik Republike predlaže kandidate za članove i predsednika Ustavnog suda. Ali je istina i to da ih mi biramo i razrešavamo, i da mi kontrolišemo, i sve je to regulisano Ustavom, rad Ustavnog suda. Kao što kontrolišemo rad Vlade, drugih organa i drugih funkcionera koji su izabrani. Gospodine predsedniče, vi organizujete rad sednice Narodne skupštine, pripremate nas da donosimo zakone, a niste pripremili građane Srbije da ostvaruju svoja ustavno zajamčena prava. Pitam vas, da li ste pisali predsedniku Republike Srbije, zahtevali od njega da vam predloži kandidate za sudije Ustavnog suda i za predsednika Ustavnog suda i da li vam je on odgovorio. Ako nije odgovorio, postavlja se pitanje odgovornosti predsednika Republike. Spreman sam da glasam ovde da se njemu izglasa nepoverenje i da idemo na referendum, da odlučimo da li on vrši svoje funkcije u skladu sa Ustavom. Ako mu niste pisali, gospodine predsendiče, onda mi nismo spremni da radimo.
Vreme.
Evo, završavam. Onda mi nismo spremni da donosimo zakone. Nemojte da odlučujemo o sudbini građana, a nismo im pružili nikakvo pravo na zaštitu osim ulice. Možda je vama u interesu da se narod izlije na ulice. Jedan predsednik Vlade je radnike koji su okupljeni, i koji su tražili da im govori, nazvao "galamdžijama", bio je iz neke druge političke opcije. Doživeli smo, pre-dva tri dana da i predsednik Vlade iz vaše političke opcije, iste te ljudi nazove "galamdžijama". Mislim, gospodine predsedniče, da o ovome morate voditi računa. Čeka nas ogroman paket zakona koje treba doneti. Mi ne možemo da stavljamo ljude u situaciju da im se zavuče ruka u džep... (Predsednik: Gospodine Nikoliću, četiri minuta.) ... da idu u zatvor - evo, završavam - da idu u zatvor po odredbama pojedinih zakona, a da nemaju pravo žalbe. Mislim da o tome morate da vodite računa. Predlažem vam da zastanemo sa raspravom, predlažem da oni koji su za ovo odgovorni izađu za govornicu Narodne skupštine i obaveste poslanike, kome je u interesu da jedna demokratska država, koju su priznale sve države u svetu, nema Ustavni sud.
Budite strpljivi, nemojte uskratiti pravo gospodinu Nikoliću da dobije odgovor na svoja pitanja. Zašto ste tako nervozni. Gospodine Nikoliću, vi, ako sam dobro shvatio, niste prigovorili kršenju Poslovnika, već ste iskoristili pravo da predložite da Skupština prekine rad zbog toga što ne postoji dovoljan broj članova Ustavnog suda, koji bi mogli da odlučuju o eventualnim žalbama na određene akte koje donese Narodna skupština. Kako Narodna skupština još nije donela akt čiju zakonitost bi neko eventualno mogao da proveri kod Ustavnog suda, a kako Ustavni sud ima rokove u kojima će po predmetima koji mu se podnesu kao predlozi za ocenu ustavnosti razmatrati, onda je tim lakše, gospodine Nikoliću, jer ni jedno pravo nikome nije uskraćeno. Dakle, svako može da podnese predlog za ocenu ustavnosti nekog akta, zakona koji Narodna skupština donese, i u daljem postupku to svoje pravo štiti. Prema tome, ne vidim da je bilo koje pravo bilo kome uskraćeno, pogotovo da je prekršen Poslovnik na Vaš predlog. A ja ću vaš predlog staviti na glasanje. Dakle, vaš predlog glasi da Skupština prekine ..... (Šešelj iz sale: Zbog vaše interpertacije, morao bih da pojasnim nešto.) (Tomislav Nikolić, iz sale: Replika. Moram da objasnim nešto.) Nema replike na objašnjenje o Poslovniku, nema replike. (Tomislav Nikolić: Pogrešno ste me protumačili). Nema replike na tumačenje Poslovnika. Samo je Poslovnik. Vi možete samo da ne budete zadovoljni mojim tumačenjem, a nemate pravo na repliku. Vaš predlog stavljam na glasanje, tako je po Poslovniku. [[Aplauz.]] Molim vas da se izjasnimo o predlogu da prekinemo sa radom sednice Skupštine do daljnjeg, jer praktično je otvoreno do popune članova Ustavnog suda. Nije bio konkretizovan, ali da se prekine sa radom na ovoj sednici. To ste istakli. Šta mogu. Drugi put preciznije formulišite. Molim vas da se izjasnimo glasanjem. Niko nije za, protiv 126, uzdržanih 37, nije glasalo 23, ukupno 186 poslanika. Konstatujem da predlog nije prihvaćen.
Po Poslovniku.
Gospođa Jovanović je pre vas.
Ona odustaje.
Ona odustaje? Dobro.
Gospodine predsedniče, vi niste korektno postupili, već ste loše intepretirali. (Iz sale: Koji član?)Čitajte, što mene pitate koji je član, pročitajte taj Poslovnik. Hoćete li mi dozvoliti da kažem.
Gospodine Šešelj, mi ovde ne raspravljamo o mojoj korektnosti, nego o primeni Poslovnika.
Pa, ja ovde ukazujem da vi niste primenili Poslovnik kako treba.
Koji član?
Član 19. i član 96. stav 1. Prvo, niste korektno stavili na glasanje primedbu na kršenje Poslovnika.
To nije u tom članu.
Ma, jeste, nego niste pročitali dobro.
Nije, nije.
Ja sam se pozvao na član, pustite to da obrazložim, pa posle kažite da nije po tome.
Izvolite.
Ovde nije reč o radu Ustavnog suda, nego o nepostojanju Ustavnog suda. Kada Ustavni sud padne brojčano na četiri sudije, on ne postoji. Ne postoji jedan veoma važan državni organ, bez koga ni Skupština, ni Vlada, ni predsednik Republike, ni pravosudni sistem ne mogu da funkcionišu.
O tome smo već odlučivali, gospodine Šešelj, ako niste primetili.
Vi ste odlučivali o nečem drugom. Vi ste se izjašnjavali da li Ustavni sud radi. A ovde ne možete da odlučite ....
Izjašnjavali smo se o predlogu gospodina Nikolića, koji je obrazložio svoj predlog.
Niste jer ste ga loše i zlonamerno dezinpretirali.
Dezintepretirao?
Ovde je reč o nepostojanju Ustavnog suda. Vi ovde ne možete vašim glasanjem da odlučite da postoji Ustavni sud, kada Ustavni sud ne postoji. Vi na taj način možete izglasati da ne postoji opozicija. Možete? Ajde, izglasajte. Ajde, izglasajte odmah. Jedva čekam to glasanje. Zašto juče omanuste?
Na vašu primedbu da je prekršen član 19. i član 93. stav 3. Poslovnika, konstatujem da ste promašili članove, jer se ne radi uopšte o onome što ste istakli, moram da kažem da vas nisam pogrešno dezinterpretirao, kako ste rekli. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2001. GODINU Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Nataša Jovanović, Vuko Antonijević, Velimir Simonović, Predrag Mijailović, Stevan Kesejić, Borislav Pelević, Slobodan Janjić, Goran Cvetanović, agoljub Stamenković, Milorad Mirčić, Tomislav Nikolić, Vojislav Šešelj, Dragan Marković, Božidar Vujić, Srboljub Živanović, Dragan Čolić, Veroljub Arsić, Branislav Blažić, Petar Jojić, Vitomir Plužarević, Gordana Pop - Lazić, Slobodan Pavlović, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Lazar Marjanski, Ljubomir Mucić, Hranislav Perić, Miomir Ilić, Vladimir Garčević, Radojko Petrić, Miroljub Veljković, Zlatan Jovanović, Živodarka Dacin, Đura Lazić, Sreten Mitrović i Ljubiša Maravić, Ljubomir Kragović, Branko Ružić, Marko Ćulibrk, Milan Janković, Sreten Mitrović, Ljubiša Maravić i Đura Lazić, Jovan Todorović, Dragan Todorović i Slobodan Tomović, Odbor za finansije, Odbor za industriju, Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom i Odbor za poljoprivredu, kao i mišljenje Vlade o pojedinim amandmanima. Narodni poslanik Ljubomir Mucić je odustao od amandmana na član 14. na sednici Odbora za finansije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije. Pošto je načelni pretres o ovom predlogu zakona obavljen u okvuru zajedničkog načelnog pretresa, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona u načelu. Stavljam na glasanje Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu u načelu. Za 133, protiv 60, uzdržanih nema, nisu glasala tri, ukupno prisutno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predlog zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Miroljub Veljković. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Gde je gospodin Đelić? Ne vidim ga ovde. Gospodin Đelić se juče obratio kao zadnji govornik ovoj skupštini i to je izazvalo salvu oduševljenja od strane poslanika DOS-a. Međutim, takvo oduševljenje ne deli niti stručna javnost, niti sindikati, niti građani. Poslanik koji sedi dva tri reda iza mene, gospodin Zaharije Trnavčević je pao u pravi delirijum, kao da je video Tita ponovo. Predložio sam da se ukupni prihodi u budžetu za 2001. godinu utvrde u iznosu od 75.320.000.000 dinara. To je u odnosu na planirane prihode umanjenje za cirka 30%. U pamet se, gospodo iz Vlade. Ovako planirani visok nivo budžeta i ovako planirani visok nivo fiskalnih zahvatanja vi nećete moći ostvariti. Privreda i stanovništvo neće moći iz žati ovako visoke namete. Ministar Đelić, koji nije ovde, kao budžetski ekspert morao bi da zna kada ukupna javna potrošnja pređe 50%, on je doduše juče rekao da je ukupna javna potrošnja 46%, ali nam nije dao cifre, znači kada ukupna javna potrošnja pređe 50% od bruto domaćih proizvoda u zemlji nastaje potpuni haos. Kada kažem ukupna javna potrošnja, gospodo ministri, tu mislim na republički i budžete opština, na budžete od fondova i na savezni budžet. Kada se ovi iznosi budžeta saberu za ovu godinu prelaze, odgovorno tvrdim, 50%, a neka me ministar Đelić sa ove govornice demantuje. Znači, 50% od bruto domaćeg proizvoda. Posledice ovako visoke javne potrošnje su: 1. Neminovno bežanje privredne aktivnosti u zonu sive ekonomije; 2. Privredna depresija i kolaps ekonomije; 3. Masovni bojkot stanovništva u izvršavanju svojih finansijskih obaveza premažavi, jer su te obaveze enormno visoke. To kaže ekonomska teorija i to se uči u srednjoj ekonomskoj školi, to bi trebalo da zna ova vlada i ministar Đelić. Šta će vaša Vlada morati da u tom slučaju uradi? Moraće da počne da štampa pare da bi zadovoljila budžetske korisnike i budžetske potrebe. Taj film, svi se sećamo,gledali smo u režiji Šainovićeve Vlade 1993. godine. Tada normalno nastupa potpuni haos u državi i zato apelujem na vas, gospodo iz Vlade, opametite se. Umanjite ukupne prihode budžeta, rasteretite privredu i stanovništvo. Sve prihodne stavke morate umanjiti za cirka 30%, znači sve planirane poreze 30% dole. Gospodin Đinđić nas je juče ili prekjuče pozvao da, ako ovako nešto predložimo, kažemo kome bi to uzeli od budžetskih korisnika, pošto smanjujemo prihodnu stranu budžeta. Rezerevi ima mnogo i nabrojaću samo nekoliko. Razdeo 1. - predsednik Republike, pozicija 2. - materijalne troškove umanjiti za pola. Ta ustavna institucija svakako ne funkcioniše i ne vidim razloga da se za održavanje zgrade Predsedništva na Andrićevom vencu utroši više od 5 miliona dinara. Razdeo 3. - Vlada Republike Srbije, pozicija 11. - troškovi hotelskog smeštaja imenovanih i postavljenih lica. Planirali ste 19 miliona dinara da utrošite u ovoj godini za te namene. Ako svi budu spavali u "Hajat ridžensiju", kao što predsednik Savezne vlade Žižić spava, a spavanje u "Hajat ridžensiju" je 500 maraka, normalno je da ćete ovoliko da potrošite. Nego, gospoda ministri, imenovana i postavljena lica, zamenici, u normalne hotele sa normalnim cenama. Znači, ovo treba prepoloviti na pola. Pozicija 12, isti razdeo, znači Vlada Republike Srbije - sredstva za rad biroa i agencija Vlade Republike Srbije - 10 miliona dinara. Ko radi u tim biroima? Verovatno tetke, strine, ujaci, deca, znači sve ono što niste mogli da uklopite u ostalim ministarstvima vi ste ih razmestili po tim biroima i agencijama. Čak se u obrazloženju ovog budžeta niste potrudili ni da objasnite za šta su namenjena ta sredstva. Tu poziciju treba potpuno brisati. Tako bih mogao da nastavim iz razdela u razdeo, svih 36 razdela. Ima mnogo primera neracionalnog trošenja narodnih para. U amandmanima koje sam podneo dalje nešto ću još o tim uštedama. Prve računice govore da te uštede daleko prevazilaze 30%. Tu razliku preko 30% treba usmeriti na plate budžetskih korisnika, znači treba dati prosveti, zdrav stvu, policiji, jer smatram da je planirano povećanje plate za 33% u proseku za ovu godinu za te kategorije malo. Već je jasno da će inflacija to povećanje plate od 33% na godišnjem nivou anulirati već do 1. maja ove godine. Na kraju, morate uravnotežiti planiranu prihodnu i rashodnu stranu budžeta. To što planirate 22 milijarde da popunite stranim donacijama, to možete da okačite mačku o rep.
Ovo je rasprava u pojedinostima, šesti minut, zaista nema smisla. O amandmanu je pet minuta po Poslovniku.
Zar nije pametnije te donacije usmeriti u državne investicije i tako pokrenuti državnu mašinu?
Da li se predlagač akta javlja za reč? (Ne.) Izvestilac Odbora? (Ne.) Predsednik poslaničke grupe? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman je suštinski. On se tiče ukupnog iznosa budžeta koji je prevelik, za žavu teško ostvariv, a za narod nepodnošljiv. Pre dolaska na vlast, uraznim nastupima njegovih čelnika, DOS se zalagao za smanjivanje javne potrošnje i za restriktivni budžet. Sada odjednom prelazite u drugu krajnost. Kao veliki ljubitelji para vi tražite što veći budžet da bi vaši ministri imali što više novca na raspolaganju. Nerealna je vaša projekcija realnog ekonomskog rasta u ovoj godini. Vi bi trebalo da jasno razdvojite kakav je bio ekonomski rast prošle godine do septembra meseca i koliki je bio pad od buldožer revolucije, pa kada pravite prognozu za ovu godinu da imate u vidu ta dva aspekta. Mi danas i dalje imamo trend stagnacije i više pada nego rasta. Zašto je ova dilema prisutna? Zato što statistički pokazatelji nisu sveobuhvatni, odnose se samo na neke robe, a potpuno iz tog delokruga ispuštaju robe gde je rast cena već bio 400, 500 i više procenata. Oni potpuno beže statističkim pokazateljima, uopšte ih statistika ne uzima u obzir. Zbog toga su vam proračuni pogrešni. Dalje, unapred planirate budžetski deficit koji neće imati ko da pokrije. Da ste planirali pametan budžet za ovu godinu onda biste išli u pravcu restrikcije ka daljem smanjivanju broja korisnika budžetskih sredstava, popravljali biste položaj javnih službi, bez kojihdržavane može, a ne biste pravili rasipnički budžet sa povećanjem poreskih stopa i deranjem kože poreskim obveznicima. Vi kao da namerno idete ka budžetu koji se ne može realizovati i ka vođenju poreske politike koja ubija poreske obveznike.
Stavljam ovaj amandman na glasanje. Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom amandmanu. Za 33, protiv 99, uzdržanih 5, nije glasalo 35, ukupno 172 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Mucić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amadmana želi reč?
Gospodine predsedniče, dame i gospodo posalnici, molim samo ako mogu pre početka da se jedan demanti uputi ovom narodu, u ime Skupštine. Sinoć je u sredstvima informisanja, na prvom programu Radio Beograda, objavljeno da je glavna polemika vođena između Srpske radikalne stranke, predsednika Vojislava Šešelja, i predsednika Vlade, gospodina Đinđića, oko Koordinacionog tela za jug Srbije i 0,5 miliona dinara. Radi se o 500 miliona dinara. Zaista, razlika je hiljadu puta. Predsednik Vlade u svom ekspozeu, prilikom izbora, reče da je treći uslov, bitan za kredibilitet zemlje i njen ubrzani razvoj, dobro zakonodavstvo. Zadatak Vlade je da zakonodavnim inicijativama uspostavi pogodne uslove za investiranje i poslovanje. Takođe, rečeno je da će znatno smanjiti poreze, a da deficit, koji time nastaje u budžetu, popunimo suzbijanjem crnog tržišta naftnih derivata i cigareta. Poreze nismo smanjili, već povećasmo. Po osnovu novih poreza, potrošačka korpa će se povećati za nekih 400 dinara. Nije mi jasna politika da se smanjenjem ekonomske snage obveznika poreska opterećenja povećaju onima koji su u najtežoj situaciji. Možda ste sežali pravila da sirotinja ćuti i plaća. Na početku ste se zakleli na zakonitost rada, a već prvi član prvog Predloga zakona o budžetu nije u skladu sa Zakonom o javnim prihodima i javnim rashodima, koji nije izmenjen. Izmene Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima su kasnije na razmatranju i o njima se odlučuje po trećoj, četvrtoj ili petoj tački dnevnog reda. Na vreme smo sugerisalina Odboru za budžet i finansije da dnevni red mora biti takav da se stvore zakonske mogućnosti za uvođenje budžetskog deficita. Ovim zakonskim preduslovom budžetski deficit se ne može uvesti dok se ne izmeni Zakon o javnim prihodima i javnim rashodima. Ovaj zakon i njegove izmene stupaju narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku". Nemojte odmah na početku da koristimo jednu nezakonitu osnovu. Eliminisanje i brisanje osnovnog budžetskog načela, načela budžetske ravnoteže, aksioma za izradu plana budžeta, je kasnije na razmatranju. Pokrivanjem sredstvima iz prometa nafte, naftnih derivata i cigareta i ukidanjem sive ekonomije budžetski deficit neće biti pokriven. Ništa novo, pošto budžetski deficit, kao što sam juče rekao, ..... u iznosu od 22 milijarde dinara ili oko 700 miliona maraka. Šta znači deficit budžeta? To znači da je ovo politički deficit, na kome će se ili menjati Vlada ili proslaviti svoj uspeh, na teret povećanja stopa i zahvatanja, i deficit pokriti na teret domaćeg stanovništva, i konstatovati da je budžetska ravnoteža na kraju godine urađena i sprovedena, a narod je obmanut, da je budžet ostvaren, a donacije i krediti, kojima ste prevarili ovaj narod i obećali, ne postoje. Hvala.
Da li predlagač akta želi reč? (Ne želi.) Da li izvestilac Odbora želi reč? (Ne želi.) Da li želi reč predsednik - predstavnik poslaničke grupe?
Treba da pročitate Poslovnik. Svi šefovi poslaničkih grupa imaju pravo da govore o svakom amandmanu. Ovaj amandman je dobar i dobro bi bilo da ga Narodna skupština prihvati. Na žalost, za Vladu je neprihvatljiv, kao i za skupštinsku većinu. Zašto? Zato što Vlada ne sme da garantuje da će dobiti strane donacije. Teško i da dođu strane donacije za pokrivanje budžetskog deficita. Tako niko u svetu pare ne daje ili vrlo retko daje i mnogo sitne iznose. Koliko mene sećanje služi, samo je Milo Đukanović jednom dobio nekih 30-tak miliona za svoj budžetski deficit. Kad stranci daju pare, daju veoma malo i uglavnom daju namenski. Mogao bi ministar Đelić ili njegov zamenik Dejan Popović da dobije donaciju u ludoj soji. Ali, kako tom ludom sojom da popuni budžetski deficit? Toje nemoguće. Ili nekim sličnim nebulozama. Ako i dođe neka donacija, ona će možda biti u opremi za određenu bolnicu, ona će možda biti neka vrsta socijalnih davanja u lekovima, u životnim namirnicamai tako dalje. Ta donacija neće smeti da se prodaje, kako bi tim iznosom Vlada zakrpila budžetski deficit. Drugo, pojavio se još novi iznos od 10 milijardi dinara budžetskog deficita, o kome ministar Đelić i njegov zamenik Dejan Popović ćute. Vlada je uložila amandman da se smanji akciza na benzin i dizel gorivo. Smanjivanjem te akcize budžet će biti manji za 10 milijardi dinara. Tih 10 milijardi dinara je novi budžetski deficit. Ostaje ukupan brojčani iznos budžeta, a smanjuje se mogućnost naplate za 10 milijardi dinara. Bilo bi veoma dobro da zamenik ministra Dejan Popović obrazloži taj dodatni deficit i bilo bi dobro da Skupština prihvati ovaj amandman.
Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 51, protiv 107, uzdržanih nema, nije glasalo 23, ukupno je prisutan 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skuština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Todorović. Ovaj amandman je odbio Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom želeo sam da se preciziraju prihodi ovog budžeta i da se planirana sredstva od 10 milijardi dinara po osnovu privatizacije unesu u prihodnu stranu budžeta. Kao što su svi poslanici videli, u obrazloženju budžeta je rečeno da će se budžetski deficit finansirati iz donacija u planiranom iznosu od 12 milijardi i iz sredstava od privatizacije u iznosu od 10 milijardi. Ne vidim razloga što Vlada nije predložila da upravo u tim iznosima imamo i prihode ovog budžeta. A, kada su u pitanju sredstva od privatizacije, takođe sam amandmanom predložio da ta sredstva budu neizostavno ubačena u Fond za razvoj, Razdeo 6 - Ministarstvo finansija i ekonomije, pozicija 25, i da se ona simbolična sredstva od 500 miliona dinara uvećaju na 10 milijardi i 500 miliona. Dva su razloga za tako nešto. Pre svega zato što su predviđena sredstva u Fondu za razvoj, koji pre svega služi oživljavanju privrede, neprimereno mala, a drugo što mi moramo imati kao parlament kontrolu nad korišćenjem tih sredstava od privatizacije. Treće,što mi se čini još najvažnije, priroda sredstava koja se budu ostvarivala od privatizacije nikako ne dopušta da se ta sredstva upotrebe za krajnju potrošnju ili bilo kojudrugu budžetsku potrošnju, a koja nije u vezi sa oživljavanjem i pokretanjem privrednih kapaciteta, sa oživljavanjem proizvodnje za koju znamo na kom je nivou.Otuda mi se čini da Vlada mora razmišljati na taj način, da Fond za razvoj zapravo bude taj generator pokretanja privrede, koji će omogućiti da ubiramo ta sredstva po osnovu poreza i doprinosa i da punimo budžet, a ne da u startu potrošimo sredstva od privatizacije i da od oživljavanja privrede ne bude ništa na kraju. Evo, to je bilo moje obrazloženje. Ne želim da iskoristim svih pet minuta zato što mi se čini da svaki od narodnih poslanika koji ozbiljno posmatra ovu stvar mora da ima na umu ove elemente. I, još jedno - mi smo prethodnim zakonom o privatizaciji zapravo zaustavili privatizaciju. Sada mi se čini pomalo maliciozno, a pomaloi neozbiljno da Vlada planira sredstva od privatizacije u 2001. godini, a da pri tome još uvek nemamo ni predlog zakona o tome kako će se ubuduće obavljati privatizacija i na koji način. Kako onda zapravo mi možemo govoriti o 10 milijardi dinara ostvarenih sredstava po osnovu privatizacije koja će činiti prihodnu stranu i smanjiti deficit. Na stranu to što mislim, a mislim da se i većina poslanika slaže, da je krajnje neuobičajeno u ovakvim uslovima imati neizbalansiran budžet i iskazivati unapred budžetski deficit koji se, kao što je poznato, udrugimzemljama finansira ili iz primarne emisije ili iz kredita. Ovde vidim jedan od razloga da ta sredstva nisu na prihodnoj strani i zato što Vlada ne želi da prihvati odgovornost za to da upravo u tim iznosima, u kojima je planirano tih 10 milijardi po osnovu privatizacije i 12 milijardi po osnovu donacije, unese u budžet. Zato što je potpuno neizvesno hoćemo li mi od naših donatora, koji su nas bombardovali, ostvariti tih 400 miliona maraka koliko otprilike iznosi 12 milijardi dinara donacije ili nepunih 200 miliona dolara. Pa, molim vas, ovde se postavlja pitanje - šta će ti naši donatori da rade kada se bude pokrenulo pitanje ratne štete po osnovu NATO bombardovanja, koja je sigurno preko 50 milijardi dolara. I - zašto mi u našem budžetu nismo u ovoj godini,između ostalog,planirali i ta sredstva po osnovu šteta koje je dužan da nadoknadi i NATO pakt i sve zemlje donatori koje se ovde pominju. Hvala. [[Komentar iz sale se ne čuje.]] A, vi gospodine, vi ste i juče tako nešto govorili. Nemate pravo da mi dobacujete za ovom govornicom, čak ni vreme nisam iskoristio, a koje je predviđeno. Juče ste nam rekli da smo mi opljačkali ovu zemlju. E, sad koristim priliku da vam kažem - moguće je da je vi na ovaj način pljačkate. Ništa u ovoj zemlji nisam opljačkao i nemate pravo kao poslanika SPS-a da me na taj način vređate.
Gospodine Ivkoviću, vi tražite reč kao šef poslaničke grupe, samo malo sačekajte, da li predlagač akta ili izvestilac odbora žele reč? (Ne). Dobro, izvolite.
Dame i gospodo poslanici, u vezi amandmana koji je podneo poslanik SPS-a podvukao bih nekoliko vrlo bitnih stvari. Mi smo ušli u raspravu o ovom budžetu razmišljajući da je debalans budžeta 21 milijarda dinara. Taj debalans, nakon predloga amandmana Vlade na sopstveni predlog, u vezi akciza na naftine derivate, povećaće se na skoro 30 milijardi dinara i više. Znači, debalans budžeta će biti 25%. Želimo 127 milijardi, a ne obezbeđujemo u prihodu 25%. Izuzetno je važno uravnotežiti budžet i jasno prikazati izvore. Ako je to privatizacija, ako je to 10 milijardi, ako je 15 milijardi, što se planira, moraju oni koji u Vladi vode ceo posao da imaju uravnoteženu sliku i da znaju koliko se prosečno mesečno očekuje da bi tome prilagodili prosečnu mesečnu potrošnju. Znači, mi smo u godini u kojoj nam je jasno da nedostaje 25% sredstava za planirani bucet. Bitno je te izvore, donacije, privatizacija, precizirati, dovesti budžet u ravnotežu i planski pratiti tokom svakog meseca realizaciju prihoda da bi prema tom prihodu platili rashod. To je jednostavno domaćinski pristup poslovanju. Drugo, izuzetno je važno - Fond za razvoj Republike Srbije ojačati. Fondom za razvoj Republike Srbije, donetim po zakonu koji je donela ova Skupština Srbije, upravlja Upravni odbor na čijem čelu se nalazi predsednik Vlade Republike Srbije. Valjda njima verujete. Vrlo je loše ako mi u procesu privatizacije, koja je sada nasilno oduzeta od radnika i prebačena na Vladu, dođemo u poziciju da prodajemo fabrike koje izuzetno dobro rade, kao što su cementare, uljare. Mi ćemo sigurno njih i najverovatnije prve prodati. Da te pare odu u budžetski rashod umesto da odu u privredu koja loše stoji i koja loše posluje. Zato je važno da ta sredstva od privatizacije direktno idu u Fond za razvoj Republike Srbije, sa namenom da dižu na noge one privredne kapacitete koji su bili unakaženi embargom , nemogućnošću uvoza repromaterijala i nemogućnošću plasmana, i da radnička klasa dobije šansu da radi, zaradi i tek onda će moći da ispunjava nova poreska opterećenja. Hvala.
Za? Izvolite.
Dame i gospodo, SRS će podržati ovaj amandman jer je smišljen, ozbiljan i govori o jednom važnom problemu koji se tiče ovog budžeta. Prvo, u ovom budžetu je veoma malo novca predviđenog za investicije u školstvo, zdravstvo, unutrašnje poslove, zatvore, kulturu, fizičku kulturu, sudske zgrade itd. Predviđeno je svega milijardu dinara. To je nešto oko 30 miliona maraka po sadašnjem kursu. Do juna će to možda biti desetak miliona maraka, kako je sve krenulo u našoj privredi. U toku svog mandata radikalska vlast u Zemunu je samo preko 60 miliona maraka uložila u investicije. A, ovde,za celu Srbiju se planira 30 miliona maraka. Znači,ne planira se ništa.Škole su u očajnom stanju, prozori ne funkcionišu, zakovani su,duva sa svih strana, grejanje je loše, mokri čvorovi loši, godinama se ne kreči, upropašćen je parket, ne može da se radi. Bolnice i ambulante su u očajnom stanju, ne kreče se, oprema odavno nije nabavljana, nisu sređeni mokri čvorovi, kuhinje itd. Da ne govorim kakvo je stanje u zatvoru, u sudovima, u policijskim stanicama itd. Samo je milijarda dinara predviđena, a to je kap vode u moru. Drugo, šta pokazuje ovaj član na koji je uložen amndman- pokazuje da vi ove godine ne planirate uopšte ozbiljnu privatizaciju. Predvideli ste svega 10 milijaradi dinara od privatizacije, ako uopšte krene ozbiljna privatizacija. Pitam se gde će ostatak para da ide? Zašta ga predviđate? Treća stvar, ovaj budžet se odnosi samo na 9 meseci 2001. godine. Vi ste se u ovom članu 4. ili 5. Zakona o budžetu jasno ogradili, da se prva tri meseca budžetske potrošnje uopšte ne odnose na Zakon o budžetu. Tamo ste vi zatekli solidnu sumu novca, samo 100 miliona maraka u Fondu za razvoj, čistih para u Beogradskoj banci, a ne govorim o onome što ste imali nenaplaćenih obaveza, to i ne pominjem, od raznih preduzeća širom Srbije, raznih privrednih subjekata. Te ste pare očigledno spiskali, jer nigde vam ovde prihodnu stranu ne čine. Jednostavno, imate jedan budžet koji je krajnje nestručno urađen i u tom budžetu ste neozbiljno formirali i prihodne i rashodne stavke, a neozbiljno pristupate i vašim osnovnim obavezama. Bilo bi krajnje pogrešno da se pare od privatizacije pogrešno upotrebe. One treba da idu pre svega u investicije. Ako idu u investicije, onda će od toga idržavai narod imati velike koristi, da se dalje izgrađuju mostovi, da se popravlja saobraćajna infrastruktura, da se unapredi rečno brodarstvo, da se unapredi elektroprivreda, dadržavatim parama finansira unapređenje elektroprivrede, a ne da Labus planira što jeftinije da proda celu elektroprivredu, da bi dobio proviziju, da nešto što vredi 60 milijardi maraka proda za svega tri milijarde maraka, kako je planirao, i da ne dižete cene struje, da cena struje ne bude 10 puta skuplja, nego što je bila u septembru prošle godine.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman poslanika Jovana Todorovića na glasanje. Molim narodne poslanike da se izjasne. Zaključujem glasanje i konstatujem da su za glasala 54, protiv 115, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 18, od ukupno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Tomislav Nikolić, Milorad Mirčić i Branislav Blažić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade, na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, imamo u članu 2. amandman - sredstva za pokriće troškova budžeta AP Vojvodine, 395 miliona. Nije sporna želja da se pre svega poljoprivredi u Vojvodini, koja je podnela teret ovih teških godina, nadoknade neka sredstva. Međutim, sporno je što se ova sredstva daju jednoj vladi AP Vojvodine, koja nema narod, jedna vlada koja nikome ne vlada, jedna vlada koja ima 6 potpredsednika, više nego Kinezi, a ne postoji narod kojim vlada. To je skoro jedna veštačka tvorevina. Skupština Srbije, Vlada Srbije, koja dobija silna sredstva od Republike Srbije, apsurdno, ta sredstva će Parlament Srbije odobriti pre svega da se finansiraju mediji koji će rušiti ovu Srbiju. Prema tome, ovo što treba 5% od poreza na lična primanja i 10% od poreza na dobit preduzeća iz Vojvodine, treba usmeriti, ako već hoćete, direktno poljoprivredi Vojvodine, zdravstvu u Vojvodini, prosveti u Vojvodini, i na taj način ćete ova sredstva usmeriti onako kako ste želeli, ali ćete namenski to dati. Ovako ćete dati jednoj administraciji koja će sve to da potroši, a da građani Vojvodine od toga nećeimati ništa.
Ima reč gospodin Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom hteo sam da stavim više primedbi na ovaj član zakona. Najpre, po Ustavu, AP Vojvodina i AP Kosovo i Metohija su potpuno ravnopravne u statusu, potpuno dve ravnopravne teritorijalne autonomije. Vi ovim članom zakona razdvajate Kosovo i Metohiju i Vojvodinu. Kosovo i Metohija ostaje u statusu u kome je bilo do sada, sa prihodima, a Vojvodini obezbeđujete dve nove vrste izvornih prihoda. S obzirom na to da nema predstavnika Vlade, nema ko da odgovori, ali to je kršenje Ustava Republike Srbije. Vi uvodite finansijsku autonomiju AP Vojvodine, obezbeđujete joj izvorne prihode, ali onda ste u koliziji sami sa sobom. Ako već Vojvodini dajete 5% prihoda od poreza na dohodak građana i 10% prihoda od poreza na dobit preduzeća, kako možete da to ograničite na 395 miliona dinara? Ako im dajete 10% i 5% od nekih prihoda, vi ne znate koliko će to da bude. Kako ćete da ograničite tu vrstu prihoda? Vi niste rekli 5% od poreza na dohodak građana, do iznosa tolikog i tolikog, pa 10% od ovog poreza, do iznosa tog i tog. Tumačeći stav 2.i 3. ovog člana, svi prihodi koji se skupe kao procentualni prihodi od ovih poreza, ići će Vojvodini. Tumačeći stav 1. Vojvodina ne može po osnovu tih prihoda da dobije više od 395 miliona dinara. Kako ćete na uplatnicama da razdvajate iznos? Kada ćete stati sa tim prihodima, jer će vam neko reći - 395 miliona dinara je napunjeno. Kako, kada zakon kaže - sve dok se ubiraju ti prihodi, 5% od jednih i 10% oddrugi h ide AP Vojvodini. Morate malo da se udubite kada pišete zakone. Ja ću imati ovakvih primedbi na nestručnost, na neusaglašenost, više puta danas u okviru Zakona o budžetu. Vi morate da razmišljate šta pišete, zato što je to život za ovih devet meseci. Zato predlažem da ovo ograničenje iz 1. stava jednostavno izbacite. Ako želite Vojvodinu da finansirate nanačin kako ste rešili, klimate glavom, zadovoljni, srećni što vam se Vojvodina pomalo, polako izdvaja iz sistema, iz upravnog sistema Republike Srbije, onda barem ostanite dosledni. Dajete im izvorne prihode, nema ograničavanja izvornih prihoda, nisu ograničeni nikomeugome, neće ni Vojvodini, ali vas opominjem, posebno one koji su se zaklinjali porodicom i decom da neće Vojvodina otići, opominjem vas da ubuduće pazite kada dajete zakletvu.
Da li se još neko javlja za reč? Ima reč gospodi Milorad Mirčić.
Ne znam koliko je, gospodo, svrsishodno da mi obrazlažemo ove amandmane, kad nema nijednog predstavnika Vlade, ovo kao gluvome da govorimo, a s druge strane, očito počinje nervoza i nesrpljenje onih koji slušaju. Bolje bi vam bilo, vama iz većinske korporacije, da slušate ovo. Nije greh što čovek ne zna, kad je u prvom sazivu, nego je greh kad vas budu pitali da im objasnite, pa nećete znati. Prvo, amandman na ovaj član je podnet iz prostog razloga što je, kao što je rekao Tomislav Nikolić, Vlada predložila jedan član koji je u suprotnosti sa Ustavom i zakonom. Čovek koji nije upućen i ne zna kakav je tekst, može da pomisli da se ova sredstva vraćaju AP Vojvodini, pa pri tome da se po azumeva da to dobijaju svi građani Vojvodine. Ne, ova sredstva od 395 miliona su namenjena za finansiranje administracije u Vojvodini, i jasno je da se ta sredstva raspoređuju i raspodeljuju na isplate ličnih dohodaka, na plate administracije, na materijalne troškove administracije i na posebne namene adiministracije. Znači, za službenike koji su u pokrajinskim organima i za te namene su dati izvori prihoda, na taj način što se nova pijavica zakačila na džep radnika, na džep onih koji su poreski obveznici. Oni im izvlače dodatna sredstva, kako bi finansirali iovako preplaćenu administraciju u Vojvodini. Službenici u Skupštini Vojvodine, ako niste znali, imaju mnogo veće plate nego službenici u republičkim organima vlasti. Ako ste hteli da poštujete zakon, gospodo predlagači... a, evo stigao je i ministar za finansije, nadam se da nećete biti uzbuđeni kao juče, ono juče je ličilo kao na "pozdravi želje slušalaca"... ako ste već dali izvore prihoda, onda ste morali u zakonu da prenesete neke nadležnosti. Kažete - ova sredstva se namenjuju za određene nadležnosti. Koje su to nadležnosti? Nema prenetih nadležnosti. Iste nadležnosti ostaju. Tumačite to kao teritorijalna autonomija u nivou opština ili gradova. U opštinama i gradovima ste jasno prenelizakonom nadležnosti. Autonomnoj pokrajini niste još preneli neke nadležnosti, niti ih povećali. Recite, konačno, koje ćete to nadležnosti da prenesete, mislim na administraciju u AP, da li su to nadležnosti vezane za policiju, da li su nadležnosti vezane za školstvo ili nekedruge na koje vi mislite, kako bi ostvarili preduslov da se iz faze autonomije pređe u fazu Republike. Ne možete, gospodo, da dodeljujete sredstva na bazi smirivanja nekih vaših unutrašnjih sukoba. Vama malo zatrabunjaju ili zaprete ovi iz Vojvodine, autonomaši, a vi odmah pare kako bi ih zadovoljili. Čanak Đinđiću pokloni šraf, ali ne u bukvalnom smislu, to je deo njegovog tela, on odmah 395 miliona prebacuje. Koliko bi mu dao da mu je dao onaj šraf što mu je u glavi, to niko ne zna. Ne možete tako, gospodo. Igrate pred narodom dvostruku igru. Vi koji ste članice DOS-a, u Vojvodini pričate kako ste protiv toga da se Vojvodina osamostali, da postane republika. Ovde izađete za govornicu i hvalite kako je to dobro, da se finansijski podrži autonomija Vojvodine. Nemojte tako. Amandman je to. Znate, malo naučite nešto. Vi se ljutite, odmah se bunite kada čovek želi nešto da vas nauči. Vojislav Šešelj vam objašnjava, edukativno utiče na vas, objašnjava koristeći termine koji su ustaljeni, pojednostavljeni, da bi vi shvatili. Vi se ljutite.
Vreme.
On kaže da je predsednik Vlade...
Vreme za edukaciju je isteklo.
Kaže da je predsednik Vlade - pastor koji čuva stado, vi se ljutite. Šta da je rekao za predsednika Vlade - da je nemački ovčar, ne biste se smeli ljutiti.
Izvolite.
Dame i gospodo, ministar finansija bi u ime Vlade morao da prihvati ove amandmane čija je sadržina prilično podudarna, ako iole želi da ima konzistentan tekst zakona o budžetu, a i ako želi da taj zakon o budžetu bude saglasan sa Ustavom i pravnim poretkom. Prvo, po Ustavu nije moguće izdvajati deo budžetskih prihoda zakona o budžetu koji se specijalno namenjuje za finansiranje administracije u jednoj od pokrajina. Vi ste ovde, ovde u ovom zakonu o budžetu, insistirali na jedinstvu prihodne stavke, a sada ovde raščlanjujete tu prihodnu stavku. Normalan čitalac vašeg projekta odmah se pita, zašto? Iz jednostavnog razloga, zato što ste vi ovde upisali cifru od 395 miliona, a sa vojvođanskim autonomašima ste pravili kompromis i jasno vam je da će prihodi po ova dva osnova, po 5% iznosa prihoda od poreza na lična primanja i 10% od poreza na dobit preduzeća, uveliko prevazići iznos od 395 miliona. Drugo, ovo nisu pare koje se izdvajaju za Vojvodinu. Ovo su pare za autonomašku birokratiju u Vojvodini, da bi se duplirao birokratski aparat, da bi Autonomna Pokrajina izgrađivala i one institucije koje je Čanak najavio, a koje nisu po Ustavu i zakonu i za koje do sada nije bilo para iz budžeta. Isto ministarstvo, i ministar Đelić sa svojim zamenikom Dejanom Popovićem - čudi me kako to nije shvatio Dejan Popović pošto je on profesor univerziteta, ali izgleda da je sreća što je ostvario svoju životnu želju da bude zamenik ministra - ... sprečila da reaguje blagovremeno. Prema Nacrtu zakona o završnom računu, vidi se da su obe autonomne pokrajine oko 230 miliona dinara prošle godine imale budžetskih sredstava na raspolaganju. Ovoga puta samo Vojvodina ima 395 miliona dinara. Ako uporedimo prošlogodišnji račun, jer je tu dosta išlo za Kosovo i Metohiju, možda i puna polovina, i ako imamo u vidu da su već tri meseca prošla pa je ovo budžet samo za 9 meseci 2001. godine, dolazimo do zaključka da je četiri puta veći budžet ove godine AP Vojvodine, nego što je bio prošle godine. Četiri puta je veći. Pogledajte Ministarstvo zdravlja, Ministarstvo pravde, MUP, da li su njihove prihodne stavke ove godine četiri puta veće nego prošle godine. Koliko je prihodna stavka Ministarstva prosvete veća ove nego prošle godine, za bedni iznos. Za vojvođanske autonomaše četiri puta više. Vi kroz ovaj predlog zakona o budžetu protivustavno već pravite finansijsku osnovicu za postepeno osamostaljivanje Vojvodine. Čim ode Crna Gora, na redu je Vojvodina, tako su vam rekle vaše gazde iz NATO pakta. Nije slučajno Đelić iz Amerike došao ovde, sada je njemu stalo, odakle si došao Đeliću... (Božidar Đelić, sa mesta: Iz Srbije.) njemu je stalo da bude ovde ministar za 10.000 do 15.000, za platu. Ne budite naivni.
Niko se više ne javlja za reč. Stavljam na glasanje ovaj amandman. (Lazar Marjanski prilazi govornici i traži reč.) Nemate vi ovde, vi imate kasnije amandman koji je suprotan ovom amandmanu, ali to ide posebno. Šta da radimo? Gospodin Pelević ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, smatram da bi trebalo podržati ovaj amandman. Ustavom Republike Srbije obe autonomne pokrajine su potpuno izjednačene, bez obzira na ono što nam se desilo na Kosovu i Metohiji, gde smo neke opštine izgubili. Treba imati u vidu da na Kosovu i Metohiji još uvek postoje i rade Srbi u Kosovskoj Mitrovici, u Štrpcu, u Leposaviću, u Pećkom okrugu, doduše samo u selu Goraždevac, ali tamo ima značajan broj Srba i smatram da je 80 miliona koliko je o eđeno budžetom za ovu godinu za Kosovo i Metohiju jako malo. Sve to, posebno ako znamo da ti ljudi žive zaista u teškim uslovima i da im treba omogućiti normalan život i rad, pa im i pomoći mnogo više nego što bi to dali drugim krajevima. Neprimereno je da budžet AP Vojvodine ima 395 miliona, a Kosovo i Metohijasamo 80 miliona. Ne sumnjajući u dobre namere ministra Đelića, ipak mislim da nije dobro da on sam raspoređuje sredstva za AP Kosovo i Metohiju, posebnim rešenjem na zahtev Komiteta Savezne vlade za Kosovo i Metohiju. Mislim da su ovim date prevelike ingerencije ministru finansija, jer se radi o AP Kosovo i Metohija, koja je još uvek u sastavu Srbije i u sastavu Jugoslavije. Predlažem da se ovi amandmani usvoje. Hvala. [[Aplauz SSJ.]]
Nema više prijavljenih za ovaj amandman. Stavljam amandman narodnog poslanika Tomislav Nikolića, Milorad Mirčića i Branislava Blažića na glasanje. Za 52, protiv 106, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 18, ukupno je prisutno 176 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Lazar Marjanski. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Izvolite.
Jeste da je ovaj amandman suprotan, a naime tražim povećanje u članu 2. stav 1. sa 395 miliona na 500 miliona. Zbog čega? Zbog toga što tražim da sredstva koja i dobija u AP Vojvodina budu usmerena isključivo na borbu protiv sirka ili kukuruzove zlatice. U stavu 2. i 3., gde se traži do devet meseci, tako da bi priliv tih sredstava bio u ovoj godini u prvoj polovini godine, jer znamo da počinju poljoprivredni radovi, kako bi moglo da dođe do uništenja ili pokušaja uništenja sirka i kukuruzne zlatice. Hvala.
Da li se neko po ovom amandmanu javlja za reč? (Da.)
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovo je prvi amandman koji moj skupštinski kolega, gospodin Šešelj ne želi da obrazlaže. Amandman poslanika SRS. Amandman kojim poslanik SRS-a kritikuje predlog Vlade da se za AP Vojvodina odvoji 395 miliona i traži da bude 500, a pre trideset sekundi tri poslanika SRS-a traže da se i tih 395 smanji. Pre toga tražili su da mi odložimo raspravu o budžetu, da prekinemo sednicu Skupštine, dok se ne okupi Ustavni sud u zemlji, čiji su Ustav brutalno gazili, u zemlji čiji su Ustavni sud obesmislili, stavljajući za predsednika ekonomistu. Zbog javnosti smo dužni da jasno ukažemo na metode destruktivne opstrukcije. Opstrukcije koja se izradržava kroz 300 amandmana, međusobno suprotstavljenih, kontradiktornih amandmana koji treba nas da navedu na to da, kao Skupština, prekršimo zakon i da dovedemo društvo u nelegitimno stanje, u stanje u kome nismo u mogućnosti da legalno finansiramo potrebe budžetskih korisnika. Poslanička grupa DOS-a sedi i sluša. Ne odobrava. U svakom slučaju, mi ćemo pronaći efikasan metod kojim ćemo odgovoriti na sve one besmislice sa kojima se susrećemo kroz vaše nastupe. Kažete, ostavili ste 100 miliona maraka u Fondu za razvoj Srbije, ali ste ostavili ne nulu, nego minus stotine miliona maraka u Fondu za zdravstvo, ostavili ste minus od 500 miliona maraka u Fondu za PIO, ostavili ste državu čiji se unutrašnji dug iskazuje u iznosu od 17 milijardi maraka, dug prema inostranstvu od 12 milijardi maraka, i već pominjanih 12 penzija, 24 dečija dodatka, 26 davanja za socijalno ugrožene porodice, 36 penzija za seljake, ostavili ste nam uništenu zemlju. Vaša stanja nisu tako loša, kao stanja onih o kojima navodno vi želite da povedete računa. Kako je ova zemlja propadala, tako su se vaše imovine dizale, vaši stanovi širili, kako su se teritorije smanjivale, a konačno sedite ovde u poslaničkim klupama i nama držite lekcije iz patriotizma, nas pozivate za odbranu Kosova i Metohije, a koje niste u stanju časno ni da pomenete. Kada god ih uzmete u usta vi to činite da biste obesmislili i samu ideju nacionalne pravde. [[Aplauz.]]
Repliku?
Ne, po ovom amandmanu. Dame i gospodo narodni poslanici, kao narodnik poslanik i šef poslaničke grupe, javljam se za reč da podržim samo onaj amandman sa kojim se slažem. Kada se sa amandmanom ne slažem, ja ga ne podržavam. U DOS-u je to drugačije. DOS-ovce u početku odmah zaduže kako da se ponašaju, slagali se, ne slagali, oni srljaju. Drugo, ekonomista je za predsednika Ustavnog suda Srbije izabran kada je Demokratska stranka bila u bliskim prijateljskim odnosima sa SPS-om, a kada su srpski radikali bili u Miloševićevim zatvorima. Vi ste tada, zajedno sa socijalistima, ukidali i privatizaciju, koja je bila ostvarena do 1994. godine i sve vraćali u prvobitno stanje. Vi zaboravljate istoriju. Kada smo mi bili na vlasti, ekonomista nije biran za predsednika Ustavnog suda, niti za sudiju Ustavnog suda. Niti je biran glasovima srpskih radikala. Što se tiče stambenog prostora, da vidimo koji su se DOS-ovski ministri uselili u vile na Dedinju, na Košutnjaku idrugimeksluzivnim mestima. General Perišić, Nebojša Čović i tako dalje. Ja sam moju kuću u Batajnicu kupio 1989. godine, a spreman sam odmah da je menjam za Đinđićev stan u centru Beograda. Dva stana ima? Tim bolje. Onda mogu mirne duše da se menjam.
Ne šapućite.
Vi fićfirići iz DOS-a, kojima spale jedan džip, odmah dobiju drugi džip i tako dalje. Recite nam, kako ste to lepo zaradili kod Vilijama Montgomerija, pa kako možete tako lepo da se razbacujete, 100 hiljada maraka tamo, ovamo, gore, dole, vama ništa ne znači. Ni jednom srpskom radikalu ne možete da prigovorite da je dobio dva ili više stanova, a ako je dobio neki jedan stan, onda je dobio po zakonu. Ni jedan nije dobio vilu na Dedinju ni na bilo kom ugom eksluzivnom mestu u Beogradu, jer ni jedan uopšte nije dobio vilu. Vi tolerišete da potpredsednik Vlade laže na televiziji da je dobio svega 120 kvadrata. Njegova vila, vila generala Perišića samo je u osnovici 120 kvadrata, puta tri etaže. Šta vi tu možete da pričate. Kada stigne na red moj amandman, onda ću tek da vam kažem za Nebojšu Čovića koliko afera ima. Nemam ništa protiv da vi hapsite bilo kog bivšeg ili sadašnjeg žavnog funkcionera, koji je ušao u kriminal. Samo da se suprotstavim kada hapsite iz čisto političkih razloga. Kada hapsite zbog Haškog tribunala ili hapsite zbog odavanja državne tajne jednog policijskog generala, a uz vas su i dalje oni policijski generali koji su išli na dogovor sa Vilijamom Montgomerijem. Biću protiv toga da hapsite čoveka zbog bombardovanja državne televizije, a ne hapsite Havijera Solanu. (Predsednik: Molim vas da se držite dnevnog reda.) Da vidimo kada ćete početi da hapsite kriminalce iz svojih redova. Krenite od Nebojše Čovića. Evo vam stotine argumenata za njegovo hapšenje.
Gospodine Šešelj, ne vređajte.
Koga sam vređao?
Reč kriminalac, ako za vas nije uvredljiva, možda za druge jeste. [[Aplauz.]]
Za mene to nije uvredljiv izraz. Posle buldožer demokratije uvodite demokratiju aplauza. Za DOS-ovce je to jedino preporučljivo. Kriminalac je svako onaj i uvek ću ga tako nazvati za koga posedujem dokaze da je počinio mnogo krivičnih dela i to teških krivičnih dela.
Vi niste javni tužilac i molim vas da ne koristite uvredljive izraze.
Ja sam političar koji nastupa sa argumentima, a vi ponekad upozorite i šefa DOS-ovske poslaničke grupe, koji izgleda sada ovde u apstinentskoj krizi je nastupio i zamajava celu Skupštinu glupostima.
Gospodine Šešelj, molim vas za malo koncentracije i da ovu sednicu vodimo u redu. (Lazar Marjanski traži reč.) Vi ste već govorili. O čemu se radi? Izvolite repliku, ali makar znajte za šta se javljate.
Gospodine Jovanoviću, daću vam jedan podatak koji je tačan. Šta znači korov u njivama? Za kukuruz 1996. godine 15 do 20% prinosa manje ima, soje do 30%, suncokret do 35%, šećerna repa do 40%. Ako bi ove godine bilo posejano milion hektara kukuruza, to bi bilo više tri miliona tona kukuruza. Da li vi znate koja je to količina kukuruza? Da li uopšte znate koliko naša država upotrebljava kukuruz? Kada bi to znali i kada bi znali kakav je korov sigurno tako ne bi govorili. drugo je to što vi ne cenite seljaka i ljude sa sela. (Čedomir Jovanović traži reč.)
Ovo je bila replika na vaše izlaganje. Replika na Šešeljevo izlaganje, u redu.
Što se tiče bliskosti Demokratske stranke sa Socijalističkom partijom Srbije ona je bila najsnažnija 5. oktobra, kada smo prošli one vaše kordone, pa smo se sreli sa vašim koalicionim partnerima, a vas hrabrih radikala nigde nije bilo, kao ni u junu 1999. godine kada ste nestali sa Kosova i Metohije, jer vam je Milan Milutinović zabranio da izađete iz Vlade. Danas kritikujete sredstva koja su namenjena za njegovu kancelariju. Ne radi se o nebrizi za interese seljaka, baš naprotiv. Mi želimo, i to smo unapred rekli, da objasnimo javnosti da je i predloženi budžet mali i da je on u skladu sa maksimalnim mogućnostima našeguštva, ali vi to kritikujete kao neracionalno, a istovremeno tražite sredstva kojima bi se uvećao onaj iznos od 390 miliona. Što se tiče vila i stanova u kojima mi živimo, mi želimo da svi građani žive bar onako kako mi u ovom trenutku iskazujemo kroz svoje namere i politiku koju vodimo, ali nismo mi rekli da ulazimo u Vladu da bi branili Kosovo i Metohiju, pa kao vi, gospodine Nikoliću, otišli u republički stan od 180 kvadrata. Nismo mi kupili svoja vozila i stanove zadržavne pare kao rukovodioci republičkih fondova, kao članovi upravnih odbora javnih preduzeća, kao ljudi kojima su usta puna brige o narodu, a istovremeno nikakvih dodirnih tačaka sa narodom nemaju. To ste pokazali ovim odnosom prema amandmanima u članu 2. S jedne strane kritikujete, a sadruge strane tražite još više. Kada se dogovorite unutar Srpske radikalne stranke, kada pronađete onog ko je razuman predstavnik vaše stranke, onda ćemo moći da govorimo o apstinentskim krizama, o dozama, o svemu onome što je motiv politike kojom se mi bavimo.
Ne znam zašto gospodin Čedomir Jovanović toliko insistira na raznim koalicijama, savezima i međustranačkom saradnjom iz prošlosti. I Srpska radikalna stranka i Demokratska stranka su sarađivale sa Socijalističkom partijom. Kada smo mi radikali to radili, mi smo to radili javno, u proklamovanoj koaliciji, u Vladi Srbije, u Saveznoj vladi. Kada je Demokratska stranka sarađivala sa socijalistima, onda je to bilo tajno. Setite se, Mićunović i Milošević kada je Vuk Drašković bio u zatvoru. Dobro, to nije bitno, ali je bitno 1993. godine, kada su se Đinđić i Milošević dogovorili da socijalisti pomognu Đinđiću da smeni Mićunovića i te 1993. godine na vanrednim izborima Đinđić je bio protežiran na svim državnim medijima, jer mu je bilo obećano da će biti predsednik Vlade Srbije, pa 1994. godine između ostalog zajednički su ukinuli Zakon o privatizaciji i retroaktivno sve vratili u prvobitno stanje. Godine 1992. Demokratska stranka je bila zajedno sa socijalistima u Saveznoj vladi, imali su dva ministra, Mio aga Perišića i onog Đukića što je bio ministar inostranih poslova. Dva ministra su imali u Saveznoj vladi. Niste vi tada izbacili socijaliste, nego smo mi radikali sve vas oborili, naravno pridobivši prethodno socijaliste da i oni glasaju protiv Panićeve vlade. To je ono što je sasvim normalno u političkom životu. Tajni odnosi kod Miloševića, to i da ne govorim, razbijanje demonstracija 1996. i 1997. godine, Drašković se tuče sa policijom na trgovima i ulicama, a Đinđić kod Miloševića. Šta je samo ovde bitno? Ja vas ne optužujem što vi ponekad sarađujete sa socijalistima, nego što to ne radite transparentno, što biste vi rekli, što vam je omiljeni izraz. Mi bez ustezanja kada se negde slažemo, slažemo se, a kada se ne slažemo, onda smo protiv. Javno se slažemo i javno se suprotstavljamo. Ne radimo ništa iza leđa, ništa ne muljamo, ništa ne muvamo i naravno, što je najvažnije, gazda nam nije u NATO paktu.
Izvolite, kao predstavnik poslaničke grupe.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, poštovani ministre, pošto vidim da drugih članova Vlade nema, u ime Poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije želeo bih reći samo nekoliko reči povodom ovog što se čulo u prethodnih par minuta i ovo se odnosi na skupštinsku većinu. Ne znam da li skupštinska većina shvata ili ne, ali skupštinska većina je sada vlast i pobedom na izborima u decembru skupštinska većina je preuzela odgovornost za sadašnjost i budućnost Srbije. Uporno, celo vreme prethodna dva dana, a i danas mi slušamo samo priču o prošlosti, a ne o onome što je na dnevnom redu, a to je budžet i sa žaj zakona, posledice tih zakona koje će izazvati po život građana Srbije. Ako se želelo pričati o prošlosti, onda se ne može prenebregnuti ono što je DOS obećavao pre izbora, ono što se desilo od 5. oktobra, pad proizvodnje, inflacija, cene, ne može se prenebeći kakav je program Vlade, kakav je sadržaj ovih zakona, a izvolite recite da li ima predloga koje je Socijalistička partija Srbije podnela, a da nije utemeljen i da ne govori o lošim stranama predloga koji su podneti od strane Vlade. Nemojte davati kvalifikacije. Recite tačno šta ne valja i izađite za ovu govornicu i recite da to nije tako. Naša je dužnost, kao socijalista, da upozorimo na loše strane predloga koji su na dnevnom redu Skupštine.
Stavljam amandman poslanika Lazara Marjanskog na glasanje. Konstatujem da je za glasalo 30, protiv 118, uzdržanih 5, nije glasalo 16, ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Vujić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč?
Pre obrazloženja amandmana, želeo bih jednu digresiju povodom prethodnih diskutanata. Upućujem je samo gospodinu Čedomiru Jovanoviću. Gospodin Jovanović je izašao za ovu govornicu, veoma vatrenim govorom i veoma uzbuđen je rekao kako su poslanici SRS-a na jedan isti član podnosili različite amandmane. Ja sam peti posalnik SRS-a koji podnosim treći amandman na isti ovaj član, koji se razlikuje od prethodnih amandmana svojih kolega. Gospodine Jovanoviću, uputiću vas na nešto. Pričate o demokratskim procesima, a pogledajte Srpsku radikalnu stranku. Mi smo te procese davno završili. Hoću samo jedno da vam kažem, u Srpskoj radikalnoj stranci su davno utemeljena demokratska načela. Dokaz toga, bez obzira na vašu ljutnju, jeste da su pet poslanika podnela tri različita amandmana na isti član. To dovoljno govori koliko je ova stranka demokratična i koliko je spremna da iznosi svoja različita viđenja za ovom govornicom. Sada ću preći na amandman, ako mi dozvolite. Takođe, jedno pitanje podnosim samom sebi, ne toliko nama. Čini mi se da je ministar Đelić, koji je sastavljač ovog budžeta,došao iz Francuske. Ono što mene lično interesuje je da li je gosopodin doputovao aeroplanom ili gospodin iznad Srbije pušten padobranom. Ako je pušten padobranom, očito mu se padobran nije otvorio. Kako sam ja iz Vojvodine, ja ću iskoristiti jedan lokalizam, koji kaže - Al( je ovaj bubnuo. Sama činjenica da je on bubnuo, jeste dokaz da mu se mantalo u glavi i da je doneo ovakav budžet. Ono što vi ne znate, gospodo sastavljači ovog budžeta, pa i ovoga člana, jeste da gospodin Đelić ne poznaje Ustav Republike Srbije. Ustav Republike Srbije je ovim članom povređen. Očito, vi smatrate da su nedefinisana ustavna ovlašćenja i ingerencije koje ima AP Vojvodina. To je očito vidljivo iz ovoga člana. Ustav je vrhovni zakonski akt ove države. On nam daje o eđena ograničenja i limite u okviru kojih se možemo kretati. Ustav se može menjati samo na ustavom idrugimzakonima dozvoljen način. Očito je nekodrugibio ograničen nečimdrugimkad je predlagao ovo. Predlagati 395 miliona dinara za potrebe preglomazne i narasle birokratije u AP Vojvodini, a sadruge strane, i sami priznavati činjenicu da budžet mora da se namakne, da on mora biti opterećenje i privredi koja ne radi, i stanovništu koje živi u teškim uslovima, dovoljno govori o stručnosti, a naročito o ekspertnosti francuskih đaka. Ovih 395 miliona dinara za Vojvodinu baziraju se na izvornim prihodima. Izvorni prihodi su iz poreza na dohodak i poreza na dobit preduzeća. Moj predlog jeste da se ti iznosi umanje. Umanjenjem od 60%, to je sa 5 na 3% na dohodak, i sa 10 na 6% na dobit preduzeća, dolazimo do onog nivoa koji je bio približan prošlogodišnjem. Onaj višak od 158 miliona predlažem da se prebaci udrugirazdeo, u razdeo 19, na poziciju 124, a to je za Ministarstvo kulture i za ostvarivanje programa u Ministrstvu kulture, za ostvarivanje onih programa koji su od kapitalnog i veoma važnog značaja za ovu državu, za finansiranje programa nacionalne kulture. Zbog toga i predlažem da administracija, koja bi koristila ove novce, smanji svoje apetite, da se počnu ponašati racionalnije i da se počnu ponašati celishodnije. Sdruge strane, neshvatanjem Ustava Republike Srbije i davanjem, mimo Ustava, onih ovlašćenja i ingerencija koje Vojvodina nema, očito je da poslanici većine, a naročito Vlada, pokušavaju da zamajavaju i ovaj narod i poslanike opozicije. (Predsednik: vreme.) Očito je tu da je došlo do loptanja (opet koristim lalinske izraze) i da je sada Đinđić šutnuo loptu u aut. Čekamo potez Čanka.
Ima reč narodni poslanik Vojislav Šešelj.
Mislim da bi pametno bilo da ministar finansija prihvati ovaj amandman. Nadam se da će pratiti ovo što govorim, po prvi put. Zašto bi to bilo važno? Mislim da bi se amandman mogao malo korigovati. Znači, da ostane određeni iznos za pokrajinsku administraciju, ali da se za taj iznos ne predviđaju posebna sredstva, odnosno sredstva iz posebne naplate, u određenom procentu - porez na prihod i tako dalje - nego da se to izrazi kroz jedinstven budžet, da taj iznos bude veći od ptprilike za 100% u odnosu na prošlu godinu, jer to je sasvim dovoljno da Pokrajina podmiri svoje finansijske potrebe, u skladu sa sadašnjim ustavnim i zakonskim normativnim okvirima. Ostatak novca, da biste uravnotežili stavke, da se izdvoji za Ministrstvo kulture. Ja to ne bih za finansiranje ovih programa, jer mi je suviše sumnjivo u šta će to Lečić onda trošiti, nego bih za povećanje plata zaposlenih u sferi kulture. Vi, DOS-ovci, ste mnogo obećavali kulturnim poslenicima u predizbornoj kampanji i ranije. Njima ste najviše obećavali. Skoro su listom bili za vas. Sad ste ih, po dolasku na vlast, potpuno zapostavili. Svega milijardu i 300 miliona ste predvideli za celo Ministarstsvo kulture. To je otprilike za 100% veći iznos u odnosu na prošlu godinu. Vaš budžet je skoro četiri i po puta veći nego prošlogodišnji, još kad imamo u vidu da se odnosi samo na 9 meseci. Zato bi trebalo da ovde napravit jedan ustupak, da pokažete da ima kod vas trunke racionalnosti, da ste spremni da uvažite i argumentovane zahteve opozicije, da Vojvodinu tretirate u skladu sa Ustavom i pravnim poretkom, a da višak ovog novca preusmerite u to zaista ugroženo Ministarstvo kulture, ali za finansiranje plata zaposlenih u kulturi, da ne dajemo suviše mnogo para samom Lečiću, jer od njegovih kulturnih programa će nas na kraju sigurno glava zaboleti.
Ako se više niko ne javlja za reč po ovom amandmanu, stavljam ga na glasanje. Za 44, protiv 110, uzdržanih nema, nije glasalo 24,od ukupno prisutnih 178narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandmansu podneli narodni poslanici Đura Lazić, Sreten Mitrović i Ljubiša Maravić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade, na sednici Odbora. Da li predlagač amandmanaželi reč? Izvolite. Da li zajednički? ( Da.)
Poštovano predsedništvo, uvaženi članovi Vlade, kolege i koleginice poslanici, ovaj amandman smo podneli zato što smatramo, mada je malopre ta činjenica izneta, da je Ustav Republike Srbije kao stub zakonodavstva jedne zemlje povređen. Naime, u članu 69. stoji obaveza da i Republika Srbija i autonomne pokrajine, gradske skupštine i opštine imaju svoje budžete. Članom 2. stav 4. ovog predloga zakona mislim da je povređen Ustav ipredlog je naš da se taj stav četvrti izbriše, a umesto toga donese poseban budžet za AP Kosovo i Metohiju. Uz to da se, s obzirom na nove,teške okolnosti,složene , u kojima naš narod živi, da se osmisli raspodela tih sredstava po posebnom budžetu AP Kosovo. To je naš predlog. Mislim da bi kolege poslanici i ministar za finansije trebalo ovaj predlog da uvaže. Hvala.
Da li neko drugi želi reč o amandmanu? Izvolite.
Srpska radikalna stranka će podržati ovaj amandman iako vam izgleda suviše mali iznos određen za finansiranje potreba AP Kosovo i Metohije u ovoj godini od svega 81 milion dinara. Bilo bi krajnje pogrešno da se to ostavi samo kao stavka u Razdelu Ministarstva finansija, pa da sam ministar odlučuje kako će i šta finansirati. Ovde treba jasno razlučiti šta će iz ovog novca biti finansirano. To su npr. opštine u kojima je ostala regularna vlast Srbije i SRJ , u kojima funkcioniše regularna lokalna samouprava, za finansiranje određenih aktivnosti i potreba koje se inače ne predviđaju u opštinskom budžetu. To je, dalje, finansiranje određenih delatnosti na samoj teritoriji Kosovske Mitrovice, Zvečana, Leposavića, Zubinog Potoka,Štrpca, sela oko Prištine, uključujući Gračanicu, Orahovac, Goraždevac kod Peći,srpska sela oko Gnjilana, Vitine idruga mesta gde još Srbi uspevaju da opstanu. Vi bi trebalo jasno da naznačite koje se to potrebe finansiraju, a ne da nam Momčilo Trajković raspolaže tim parama. Mi znamo od ranije kako je zajedno sa svojim pajtosom Vladikom Artemijem postupao poigravajući se srpskom sudbinom na Kosovu u Metohiji.
Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 48, protiv 108, uzdržanih nema, nije glasalo 23,odukupnoprisutnih 179narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3.amandman je podneo narodni poslanikHranislav Perić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade, na sednici Odbora. Da li predlagač amandmanaželi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč o amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 35, protiv 104, uzdržanih nema, nije glasalo 40, od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanikLazar Marjanski. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade, na sednici Odbora. Da li predlagač amandmanaželi reč?Izvolite.
U ovom amandmanu tražim povećanje cifre sa 676 miliona na 750 miliona. Moram nešto da objasnim. Ovo nije povećanje budžeta. U daljem amandmanu videćete da na analitičkom kontu 911.602 Fond za prestruktuiranje banaka tražimo ukidanje tog fonda i upravo sav taj novac, koji tražimo, sa ukidanjem tog fonda, rasporedio sam na druge delove budžeta. Hvala.
Da li neko drugi želi reč o amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 48 , protiv 108 , uzdržanih nema, nije glasalo 20,odukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanikBranislav Blažić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade, na sednici Odbora. Da li predlagač amandmanaželi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici premijer je u svom izlaganju kao jedan od ključnih prinicipa naveo princip pravednosti. To nije sporno. Nema narodnog poslanika koji ne želi da takav princip vlada ovim budžetom. Međutim, ono što se izjavi mora da se u praksi i sprovede ili da se bar, ako se ne zna šta se u praksi i na terenu dešava, na neki način iskontroliše situacija u lokalnoj samoupravi. Dolaskom DOS-a na vlast enormno su povećane plate funkcionerima u lokalnoj samoupravi. Ne možemo govoriti o principu pravednosti, kad je, recimo (ovo je na zahtev odbornika Demokratske stranke), u Kikindi dat zvaničan izveštaj, pošto se čoveku verovatno već smučilo šta se tu dešava, o platama predsednika opštine, predsednika izvršnog odbora, sekretara itd. Ja ću vama te cifre pročitati, kao zvanične podatke - predsednik opštine sada ima 22 hiljade platu, predsednik Izvršnog odbora takođe 22 hiljade, sekretar 21, ceo Izvršni odbor je sada profesionalan i svi imaju negde oko 19 hiljada. Molim vas, kada je lokalna samouprava imala ingerencije, izvršni odbori nisu bili profesionalni. Sada, kada lokalna samouprava i nema bog zna kakve velike ingerencije, svi članovi izvršnog odbora imaju profesionalno po 19 hiljada, a kada je prosveta izašla na trg da štrajkuje, onda su oni izašli da im daju maramicu i rame za plakanje, i kažu kako se slažu sa njima. Nije fer, nije korektno. Ako se princip pravdenosti sprovodi, onda se stvarno mora sprovesti. Ovako, enormno se povećavaju plate upravo na onim mestima gde ste vi došli. Gospodo, narod je glasao da povećate plate njima, a ne vama, a vi ste povećali vama, a niste njima. Onda ne možemo govoriti o principu pravednosti u ovom budžetu.
Reč ima šef poslaničke grupe, Čedomir Jovanović (Čedomir Jovanović sa mesta: Ustupiću govornicu gospodinu Šešelju, jer je opozicija.) (Vojislav Šešelj, sa mesta: On se ranije javio.) Javili ste se istovremeno.
Ja sam pokušao da političkom kulturom ukažem prednost predstavniku opozicije, s obzirom da smo kao predstavnici vlasti dužni da odgovaramo na vašu kritiku, ali pošto vi to niste želeli, ostavljam vam da govorite posle mene. Iznete su grube neistine u nastupu prethodnika. Naime, predloženim budžetom, predloženim zakonom o javnim prihodima i javnim rashodima, predloženim zakonima o porezu na promet, mi zavodimo red udruštvu i od tog reda neće biti pošteđeni i oni budžetski korisnici koji čine deo republičke administracije, pokrajinske administracije ili deo administracije lokalne samouprave. Maksimalna plata zaposlenih u javnom sektoru, po zakonu koji se nalazi pred vama i koji ste mogli da pročitate, jeste 20% iznad republičkog proseka. To je ta socijalna komponenta budžeta i Predloga zakona koji se nalazi pred vama, i svedrugo govori o karakteru kritičara naših projekata. Hvala.
Reč ima šef poslaničke grupe, Vojislav Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, visoko cenim nastojanje šefa poslaničke grupe DOS-a da bude kulturan u ovoj Narodnoj skupštini, samo sam ovoga puta morao i da mu pokažem da je opozicija još kulturnija. Inače, u ime poslaničke grupe SRS podržavam ovaj amandman, jer Republička vlada suviše mnogo voli da glumi Deda mraza, da uvek ima neke pare u zapećku, da uvek ima neke unutrašnje rezerve, neke dispozicije na raspolaganju, koje će ona onda deliti kao Deda mraz, po nekim svojim kriterijumima. Ovde, istina, kaže da će se ti kriterijumi utvrditi posebnim zakonom, ali ne možete vi ovako naopako da radite. Prvo usvajamo budžet, pa tek ćemo onda donositi zakone, po kojima će se određena budžetska sredstva koristiti. Ovaj budžet može da se zasniva samo na već postojećim zakonima, iz kojih proizilaze budžetske obaveze finansiranja, a ne da budžet predviđa, futuristički da planira neke nove obaveze, koje će se doneti nekim novim još nepostojećim zakonima. Svašta smo do sada imali u ovoj zemlji, ali to još nismo imali. Jeste, taj zakon postoji i u nacrtu, ministre, ne morate da tražite, video sam taj nacrt, ali nije usvojen. Dok se zakon ne usvoji, ne možete planirati njegovo sprovođenje. Možda će vam taj zakon pasti u Narodnoj skupštini. Vidite da vam u poslednje vreme nije baš tako sve sigurno oko izglasavanja. I drugo, koje su to posebne namene, za koje to opštine dopunska sredstva, zašto sve opštine nisu ravnopravne? Zašto se sve opštine ne finansiraju pod istim uslovima i jedinstvenim zakonom? Zašto da Vlada ima mogućnost da nekim opštinama, koje su joj posebno drage i simpatične, daje dodatna sredstva? Zašto bi to bilo u ovom budžetu, a nikada ranije nije bilo? Lepo bi bilo da se jednom ministar izjasni povodom nekog amandmana, da nas ubedi da nismo u pravu, možda bismo mi mnogo amandmana povukli, da nas je ministar ubedio da nismo u pravu.
Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 49, protiv 105, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 24, od ukupno 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3 amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Jović. Vlada i Odbor za finansije su odbili ovaj amandman. Da li želi reč narodni poslanik Nebojša Jović?
Na Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu podneo sam amandman da se u članu 3. doda stav 3, sa sledećim tekstom: "Za opštine sa jdruga Srbije, Preševo, Bujanovac, Medveđa i Kuršumlija, u okviru dopunskih sredstava obezbediti dodatna sredstva za finansiranje tih opština". Daću kratko obrazloženje - članom 3, deo prihoda iz člana 1. ovog zakona, u iznosu od 676 miliona, raspoređuje se na ime dopunskih sredstava opštinama, prema kriterijumima koje će da utvrdi Vlada posebnim zakonom. Opštine sa juga Srbije dobiće ta sredstva ako ostvare prihode niže od proseka budžeta Republike, kao i sve opštine koje ispune taj kriterijum. Smatram da zbog svih problema, koji prate te opštine, geografski položaj, nerazvijenost, ugroženostod albanskog terorizma, pre svega zbog opstanka tog naroda na tim područjima, treba obezbediti dodatna sredstva. U smislu člana 48. stav 2. Zakona o lokalnoj samoupravi, ta sredstva su jednim delom dodeljena, ali to su nedovoljna sredstva za funkcionisanje tih opština. Sve četiri opštine imaju administrativnu granicu prema Kosovu. U tzv. tampon zoni, u opštini Kuršumlija, koja pokriva 102 kilometara, postoje isključivo srpska i crnogorska sela. Za opstanak tih ljudi treba obezbediti uslove. To znači, treba obezbediti vodovod, putne mreže. Vodu neće piti samo član SPS-a, a put neće gaziti samo član DOS-a. Osnovno je da se obezbede pogoni, gde će ljudi u tim mestima da žive i da rade. U tom smislu postoji dopis mesne zajednice Merdare (mislim da u ovom trenutku svi znate gde se nalazi Merdare, da je to ulaz u Srbiju sa kosovske strane). Pismo je upućeno Vladi Republike Srbije, međutim, do dana današnjeg nisudobili nikakav odgovor, iako je to pismo poslato još 10.1.2001. godine. Rekoh, treba osnovati jedan pogon, gde bi se to stanovništvo zadržalo. Ako toga ne bude, tvrdim da za 10-15 godina u tom pojasu, od administrativne granice do grada Kuršumlije, neće postojati ni jedan stanovnik. Biološki će neko nestati, a svidrugiće se odseliti, a zna se ko vapi za tim prostorom. Zbog toga vas molim da se ovaj amandman prihvati. Ja sam predložio. Nisam ovlašćen da u ime Preševa, Bujanovca i Medveđe predlažem cifru, ali za opštinu Kuršumlija sam predložio 10 miliona, što mislim da za stanovništvo te opštine nije mnogo.
Da li još neko želi reč od ovlašćenih učesnika u raspravi? Ima reč gospodin Šešelj.
Dame i gospodo, mislim da bi se ovaj amandman mogao prihvatiti, ali možda je diskutabilan ukupni iznos, možda bi on u ovoj ukupnoj cifri mogao biti nešto niži. Mislim da bi najpametnije bilo da predstavnici Vlade naprave korekciju, da nastupe sa svojim amandmanom, koji bi sadržao tu korekciju, i onaj novac koji je predviđen Nebojši Čoviću, da se jednostavno predvidi za finansiranje posebnih programa opština Medveđa, Bujanovac, Preševo i Kuršumlija, ali da te opštine budu dužne da prvo sačine te programe, da ih pošalju Vladi na verifikaciju i da se ovim novcem finansiraju kompletni programi. Tako bismo bili relativno sigurni da će se pare pametnije potrošiti, ako se daju u Čovićeve ruke, onda sigurno propadoše.
Pošto se više niko nije javio za reč, stavljam na glasanje ovaj amandman.
Zaključujemo glasanje. Konstatujem da je za glasalo 54, protiv 108, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 19, a ukupno je prisutan 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslank Miomir Ilić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, predlog amandmana odnosi na onaj deo koji je vezan sa Agrarnim budžetom. Juče sam najavio da ću to da obrazložim najkraće što mogu, ali Vlada Republike Srbije, koja traži od građana da poštuju ono što je obećala, treba da zna da to obećanje ne treba da bude lažno radovanje, da bude onako kako je premijer u svom izlaganju rekao - da ova vlada neće da laže i neće da krade. Međutim, evo prvog primera gde će da se dokaže ova reč koju je teško izgovoriti - laž, ali kako drugačije da to protumačimo ukoliko konstatujemo sledeće. Agrarni budžet od 5 milijardi i 100 miliona dinara je znatno manji po učešću u ukupnom budžetu Republike Srbije u odnosu na prošlogodišnji budžet koji je imao učešće od 5,7% u ukupnom iznosu budžeta, a sada ovo učešće iznosi 3,9%. Da bi obrazložio svoj predlog, zašto 5 milijardi i 100 miliona dinara, predlažem da to bude 6 milijardi i 630 miliona dinara, što iznosi 30%, a što smatram da je sasvim realno u odnosu na ono što poljoprivreda i naši resursi koji su vezani sa poljoprivredom, a to su šumarstvo i vodoprivreda, zaslužuju. Daću kratko obrazloženje mog amandmana. To se pre svega predlaže u cilju povećanja poljoprivredne proizvodnje, a naročito radi unapređenja stočarstva, zdrav stvne zaštite životinja, gazdovanja šumama i lovstvom, uređenja poljoprivrednog zemljišta, održavanja i zaštite vodoprivrednih objekata i hidromelioracionih sistema, nastavka izgradnje brane i akumulacija za vodosnabdevanje, kao i zaštite kvaliteta voda. Samo ću da ove uporedne pokazatelje dokumentujem i to sa nekoliko činjenica. U zadnjih 10 godina, na koje se ova vlast poziva da ništa nije valjalo, mogu slobodno da konstatujem na osnovu analize studija, a to je radio nadležni institut, i on ima ovo ovlašćenje, da je to period izrazitih suša, pre svega u mesecima kada je vegetaciona sezona i kada poljoprivreda, i ono što je vezano sa poljoprivredom, mnogo zavisi od vremena. Iz tog razloga, katastrofalne suše koje su bile izražene u ovom periodu, a naročito prošle vegetacione sezone, prouzrokovale su katastrofalne nepogode koje imaju o aza na primarnu poljoprivrednu proizvodnju, gde je ukupan iznos šteta iznosio oko 20 milijardi dinara. U pogledu ovakvog režima voda, u pogledu pojave sušnih perioda Srbije i u zaštiti izgradnje korišćenja sistema za navodnjavanje, ukupno u Srbiji je izgrađeno 180 hiljada hektara zaštitnih sistema, od kojih se periodično navodnjavalo oko 100 hiljada hektara, što je znatno manje od ukupnog procenta oraničnih površina, a to je negde oko 2,6% od oraničnih površina, ukuljučujući oranične površine na Kosovu i Metohiji. Zbog ovakvog stanja izgrađenosti i neefikasnosti korišćenja zalivnih sistema, a prema globalnim pokazateljima o prosečnim godišnjim štetama za vreme suša za poslednjih 10 godina, može se zaključiti da se u toku srednjeg sušnog perioda od 5 godina gubi čitava prosečna proizvodnja, a tu mislim na ratarske i na ostale kulture, a samim tim i odgovarajuća proizvodnja u prerađivačkoj, prehrambenoj i mesnoj industriji. Isto tako, može se konstatovati da prosečna godišnja šteta od suše daleko premašuje predviđena godišnja ulaganja u revitalizaciju postojećih i izgradnju novih sistema za navodnjavanje. Moram da kažem da se ovaj segment dokazivanja zašto Agrarni budžet treba da bude veći odnosi na segment poljoprivrede. Ako se dešava ovo što se dešava, da je ratarska proizvodnja ugrožena, da je stočarska proizvodnja ugrožena i da je ovo činjenica da nam je stočni fond upropašćen, da u ovom trenutku na gazdinstvima u Pančevu, Beogradu i u drugim delovima nama stoka umire i sve to treba da bude zaštićeno, pre svega, neopodnom količinom sredstava za zaštitu životinja i za unapređenje ratarske proizvodnje. S tim su vezana veća ulaganja u unapređenje i korišćenje poljoprivrednih površina, za komasacije, arondacije, melioracije, zaštitu hidromelioracionih sistema. O navodnjavanju i vodosnabdevanju, da ne govorim. Iz ovako sušnog perioda, a imamo ga u najavi do 2020. godine, da će on biti i dalje i da će Srbija imati problema sa vodom, ekspertske analize govore, a koje je Privredna komora, Odbor za vodoprivredu, šumarstvo i poljoprivredu više puta iskazivao i dostavljao svim institucijama, Srbija ima problem sa vodom. Voda i ono što je bitno, što ide sa vodom, a to je život na ovim našim prostorima iziskuje da namena višenamenskih akumulacija Selova, Bovan i Prvonek, treba da budu u tretmanu i da budu u funkciji. Iz tog razloga i iz razloga koje ću reći za amandmane koje sam podneo, vidim da mi ide vreme, ali vreme je interesantno i za vas jer vi živite na ovoj zemlji ... (Predsednik: Vreme.) ... i od vas zavisi kako ćete da živite i kako ćete da glasate, jer to što ste rekli našim građanima i našim seljacima, to treba da bude i u vašem interesu. Ono što je premijer juče rekao, da treba da se ujedinimo i da glasamo za ono što je život, a život je ova zemlja i ovo, život na zemlji žive ne samo ljudi, već i ono što ide u pomoć našim građanima na teritoriji Republike Srbije. To je da više posvetite pažnje agraru, poljoprivredi, vodoprivredi i šumarstvu jer time je nacionalno blago i to treba svaka zemlja da se diči. Ukoliko želite... (Predsednik: Molim vas da završite, šesti minut je prošao.) .... da budete jedinstveni, evo završavam, onda treba da glasate za povećanje Agrarnog budžeta. Hvala.
Izvolite.
Dame i gospodo, ovaj amandman bi trebalo prihvatiti i odmah postoji mogućnost da se on uklopi u predloženi zakon o budžetu. U Razdelu 6, Ministarstvo finansija, postoji stavka - Tekuća budžetska rezerva. Ona iznosi 7 milijardi 957 miliona dinara. Nije nikakav problem da se odmah odatle preusmeri 800 miliona da bi se povećao Agrarni budžet, a to neće ničim ugroziti tekuću budžetsku rezervu. Inače, ministru finansija nije ni potrebna ovolika budžetska rezerva, osim ako ima neke posebne planove njenog korišćenja. Indikativno je što nema nijednog ministra na ovoj sednici, a pogotovo ministra poljoprivrede. Mi smo u protekloj deceniji ponekad imali stručnog i kompetentnog ministra poljoprivrede, ali uglavnom ti ministri nisu imali snage i odlučnosti. Sada, ne samo što ministr nema snagu i odlučnost, nego nije ni kompetentan. On juče govori o stadu krava, a krave ne mogu biti u stadu, već u krdu. Onda govori o stadu od dve krave, dve ovce ne mogu biti stado, ali to naš ministar ne zna i njega Agrarni budžet ne interesuje. On ima istu priču već 10 godina, a tu priču deklamuje sa ove ili nekedruge govornice, zaklinje se u seljake. Međutim, tamo gde treba da pokaže da zaista brine o poljoprivrednim proizvođačima, da se založi za njihove interese, da po ži amandmane koji se tiču interesa poljoprivrednika, njega uopšte nema. Možda će posle pauze doći, ali je onda već nakresan.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? Ako ne, stavljam amandman poslanika Miomira Ilića na glasanje. Za 60, protiv 109, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 14, a ukupno suprisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslaniciDraganTodorović i Jovan Todorović. Ovajamandman odbio je Odbor za finansije, kao i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, nažalost ovoj raspravi ne prisustvuje ministar za poljoprivredu, a mi poslanici SPS-a i poslanici SRS-a predlažemo povećanje Agrarnog budžeta, obzirom da u potpunosti razumemo situaciju i razumemo značaj poljoprivrede za ovu zemlju. Nažalost, takođe juče je ministar za poljoprivredu rekao da je zadovoljan visinom sredstava određenih za Agrarni budžet i ne vidim razlog za njegovo zadovoljstvo. Ovaj amandman smo predložili u cilju povećanja srestava predviđenih za Agrarni budžet sa 5.100.000.000 dinara na 6.100.000.000, sa obrazloženjem da se najveći deo tih sredstava upotrebi za razvoj voćarstva. Sada zakonska rešenja u Agrarnom budžetu i nameni tih sredstava ne predviđaju sredstva za razvoj voćarstva. Naš seljak kaže, ako razmišljaš na godinu, onda seješ žito, ako razmišljaš na deset godina, onda sadiš voće. U okviru tog voća, gospodo narodni poslanici, malina i kupina su izvozno orijentisani poljoprivredni proizvodi, a za koje postoji tržište u svetu, odnosno pre svega u zapadnoj Evropi. Obzirom da imamo takvu situaciju da nam izvozna privreda ne radi i da izvoznici u suštini nisu prema ovom kursu marke od 30 dinara stimulisani za izvoz, bilo bi uputno da ministar za finansije idruginadležni ministri razmotre mogućnost povećanja budžeta za ovu namenu. Uostalom, ako im se učini da je ovih milijardu dinara povećanja budžeta za razvoj voćarstva previše, onda ima moždadrugih stavki u okviru Agrarnog budžeta koje bi takođe trebalo uvećati. Recimo, jedan od takvih primera je vodosnabdevanje, a videli smo u obrazloženju zakona o Agrarnom budžetu da se kaže da je rekonstrukcija i izgradnja vodovoda predviđena u 199 opština, a da je za tu namenu opredeljeno svega 400 miliona dinara. Gospodo narodni poslanici, nema razvoja sela bez ulaganja u poljoprivrednu proizvodnju i bez stvaranja osnovnih i elementarnih uslova za život seljaka na selu. Nema šansi da mladi ljudi ostanu na selu ukoliko im ne izgradimo puteve, domove, škole, vodovode, kanalizacije idruge komunalne objekte, koji se ovde u Agrarnom budžetu pominju u malom iznosu, sa malim sredstvima koja su za tu namenu opredeljena. Bilo bi dobro da se ta sredstva za vodosnabdevanje, između ostalog, opredele i za one opštine koje u ovom momentu mogu da ostvare povećanu poljoprivrednu proizvodnju u oblasti voćarstva, a ne samo kada je u pitanju malina i kupina, nego i kada je u pitanju šljiva. Sve vas želimda podsetim da je još u vreme Miloša Obrenovića šljiva bila jedan od atraktivnih izvoznih proizvoda koje je naša zemlja mogla da ponudi Evropi. Ne vidim razlog da se ovo ministarstvo za poljoprivredu i ova vlada ne opredele, da i dalje to bude slučaj. U okviru tog podsticaja za voćarstvo, mogli bismo da razmilimo i o tome da je suvašljiva posebno atraktivan proizvod, kao i na inostranim tržištima, recimo u Italiji se jako traži, a i na našem domaće tržištu. Onda bismo morali kao Vlada da budemo spremni da uložimo potrebna sredstva za izgradnju sušara i odgovarajućih objekata za sušenje šljive. Sve to da bismo imali pojačan ostanak mladih ljudi na selu, da bi smo seljacima obezbedili da žive bolje nego što je sada slučaj, a da se u isto vreme kao Narodna skupština, kao Vlada i kao odgovorni ljudi odužimo seljacima za sve ono što su učinili u interesu stabilizacije zemlje u vreme najžešćih sankcija, u vreme bombardovanja i u vreme potrebe da se na taj način jedan deo tereta u većoj meri prevali na seljake, pa bismo mogli sada sredstva na neki način i da vratimo. Toliko.
Ne možete vas petoro da zamenjujete predsednika. Ne radi se ovde o poverenju, vi ste se deklarisali kao zamenik predsednika poslaničke grupe, maločas kao predstavnik poslaničke grupe. Imate dva predlagača, a i imate predsednika i zamenika predsednika poslaničke grupe. (Slobodan Pavlović, sa mesta: Pa zar nemate poverenja? A samo sam Bogdanoviću hteo ono za beogradske objekte.) Maločas je to pravo iskoristio vaš kolega. Ne radi se po amandmanima, nego po tački dnevnog reda. Vrlo rado, ali mislim da bi bilo preterano. Da li drugi predlagač želi da se javi? (Da.) Izvolite.
Gospodine predsedniče, mišljenja sam da je nivo izdvajanja iz Agrarnog budžeta od 5.100.000.000 zaista nizak za ono što bi trebalo u ovom trenutku da uradimo na polju razvoja poljoprivrede. Pre svega, zbog toga što se svi slažemo sa činjenocom da je agrar osnova koja nas je o žala u ovom prethodnom vrlo, vrlo teškom periodu za našu žavu. Podsetiću kolege poslanike da sve države imaju zaštitničke mere za svoju poljoprivredu, a ovakvim malim izdvajanjima za Agrarni budžet mi ćemo uraditi suprotno. Da situacija bude još gora, moram da vas podsetim da će set poreskih zakona još dodatno opteretiti poljoprivrednog proizvođača, koji će morati više da izdvaja za svoje zdravstveno i penzijsko osiguranje i da, po mom skromnom mišljenju, neće biti u situaciji da sebi obezbede upravo to. A to je penzijsko i zdravstveno osiguranje. Da bi stvar bila još gora, mere Savezne vlade koje se tiču liberalizacije uvoza i izvoza poljoprivrednih proizvoda dodatno će opteretiti poljoprivredne proizvođače izlaganjem naše poljoprivrede veoma žestokim uslovima tržišne konkurencije iz inostranstva. To je još jedan od dokaza da se naša država ne odnosi adekvatno, ne odnosi zaštitnički prema našoj poljoprivredi, i da će naša poljoprivreda preživeti vrlo težak udar ovim setom zakona. Moram da vas podsetim da je situacija koja je stvorena pogrešnim merama uvoza veštačkih đubriva dovela neke u vrlo, vrlo teško stanje, jer su se pojedinci koji su želeli da se snabdeju veštačkim đubrivom jer su oni u inostranstvu, u drugim državama, neki od njih, vratili i bez onoga čime su otišli da to veštačko đubrivo vrate. Ostali su bez svojih automobila. Situacija je dodatno pogoršana velikim sušama koje se u prošlogodišnjem periodu javljaju. Moram da vam kažem da su već neke reke u pirotskom kraju sada već presušile, a kako će biti u letnjem periodu možemo samo da pretpostavimo. Zbog toga je pokrenuta inicijativa i na Skupštini opštine Pirot da se zatraži dodatna pomoć od Republike u vezi izgradnje sistema za navodnjavanje, a pored činjenice koje smo svi svesni da se samo 2% površina, obradivih površina u Vojvodini navodnjava. Takođe moram da kažem da je još daleke 1996. godine napravljen plan za izgradnju sistema za navodnjavanje obradivih površina u Pirotu, ali do dana današnjeg to nije realizovano. Na kraju, moram da vas upoznam sa činjenicom da očekivanja da će strane donacije mnogo doprineti razvoju poljoprivrede ne treba uzeti ozbiljno i da kažem primer da je G17 plus u našem kraju sprovodio jednu akciju nabavke balirane deteline i kukuruza, ali od toga nema ništa, pošto je Skupština opštine već otakazala podršku tom programu. Nije htela da bude garant za jedan takav program i od toga nema ništa. Dakle, u se i u svoje kljuse. Mislim da će minimalno povećanje Agrarnog budžeta na šest milijardi i sto miliona biti samo jedan mali pokušaj da damo podršku našoj poljoprivredi.
Izvinjavam se predsedavajućem i vama, poštovane koleginice i kolege, a inače insistiram da se poštuje Poslovnik i red na sednici. Ovo što sam hteo da kažem ide samo u podršku amandmanima koje su predložili narodni poslanici Socijalističke partije Srbije, a odnosi se na deo Agrarnog budžeta, odnosi se na deo iz kojih se finansiraju objekti vodosnabdevanja. To ide u prilog predloga da se Agrarni budžet poveća, a konkretan povod za moje javljanje jeste nastavak izgradnje regionalnog vodovoda Makiš-Mladenovac, kao jedne od vitalnih investicija Republike Srbije i grada Beograda. Regionalni vodovod Makiš-Mladenovac se gradi već više od deset godina. To je objekat koji treba kada bude završen da trajno reši problem vodosnabdevanja polovine Beograda, šest gradskih opština Čukarica, Voždovac, Grocka, Mladenovac, Sopot itd. U pitanju su preko 100 naseljenih mesta pod avalskog područja, pod kosmajskog područja, kao sastavni delovi grada Beograda koji su ugroženi u vodosnabdevanju, zbog čega i privredne aktivnosti ne mogu da se odvijaju, jer nema urednog vodosnabdevanja u ovim opštinama itd. U pitanju je preko pola miliona stanovnika. Juče sam u načelnoj debati pominjao objekat od posebnog interesa za Republiku Srbiju, gde je Srbija i inače učestvovala u izgradnji. Ovo je jedan od sistema koji su predviđeni u ovom ministarstvu, kolega je malo pre pomenuo cifru, koji se inače finansira sa 50% republičkih sredstava, a 50% obezbeđuje grad i opštine o kojima je reč. Dakle, cela moja priča i moje zalaganje jeste da ovo bude posebno potencirano i da se u budžetu obezbede sredstva kako bi se nastavili radovi na ovom objektu i rešilo pitanje vodosnabdevanja, a slažem se sa kolegom koji je malo pre govorio. Dvadeseti vek, profesionalac sam u ovim poslovima trideset godina, je bio vek nafte, a dvadeset prvi vek će biti vek vode.
Da li se još neko u vezi sa ovim amandmanom javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje, amandmane narodnih poslanikaDragan a Todorovića i Jovana Todorovića. Za 58, protiv 115, niko nije uzdržan, nije glasalo 8, ukupno prisutan 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo Odbor za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom. Vlada i Odbor za finansije su odbili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana, predstavnik Odbora za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom, želi reč? (Ne.) Da li se nekodrugijavlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Molim vas da se izjasnimo o amandmanu Odbora za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom. Za 34, protiv 131, tri uzdržana, nije glasalo 7, ukupno prisutno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Mucić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Amandman je prava prilika u ovo vreme pred ručak i ovu pauzu, kao i za ovo našta se odnosi, na šta je i predložen, od čega će ovaj narod živeti nego od donacija koje ste predložili. Mogu samo jedno pitanje ovde da pokrenem, a to sam predložio i u ovom amandmanu, da se dodaju i prihodi koji su u obrazloženju deficita budžeta Republike Srbije za 2001. godinu, a to je da će se budžetski deficit u celini finansirati iz realnih izvora, projektovan da će finansiranje deficita obezbediti od prihoda privatizacije 10 milijardi dinara i stranih donacija i kredita 12 milijardi dinara. U cilju nastavka što sam govorio zbog budžetskog deficita, predložio sam da se budžetski deficit i o budžetskom deficitu i njegovom pokriću tačno izjasni Vlada i da predloži u članu 6., i to sam predložio amandmanom, znači da se iz tih sredstava obezbedi pokriće budžetskog deficita za 2001. godinu. Takođe, hteo bih da kažem da mi nije jasno da razdeo 14 - Ministarstvo za ekonomske veze sa inostranstvom - košta 32,9 miliona i da ono treba da pruži donacije nekome. Po ovome ispadosmo da smo zaista razvijena zemlja sa razvijenim budžetom koji će da daje nekome donacije, a ne koji će da donosi donacije i da obezbeđuje sredstva u ovaj budžet. Takođe pozicija 77, a takođe i u bilansu rashoda iskazana je stavka koja treba iz ovog budžeta da se obezbede sredstva za isplatu tih donacija. Mislim zaista malo tendenciozno i zaista neshvatljivo. Isto tako mislim da ovo što je rečeno, da je ovo budžet za devet meseci, mislim da ima određenih problema i stavki koje u ovom trenutku ne postoje, a po zakonu treba da postoje. Ne znam šta je sa stalnom budžetskom rezervom, koja po novom Predlogu zakona iznosi 0,5%, a po zakonu je iznosila 1%. Da li izostavljanje budžetske rezerve znači da su vam do sada ostavili ona sredstva u budžetu, koja su bila po zakonu predviđena, da se budžetska stalna rezerva ne uplaćuje ukoliko se obezbedi 10% od ukupnih izvornih prihoda budžeta, što znači da jedna takva stavka ovde u budžetu ne postoji, a po bilansu prihoda to je negde oko 650 miliona dinara za ovu godinu. Razumeo sam ovo, 20 godina sam radio i vi ćete videti da li ste razumeli ili niste, a zamolio bih vas da ne dobacujete, jer sam ja ipak bio korektan prema svima. Ako ne, malo skratite i vaše stomake, jer dosta ste vi od komunista i od centralnog komiteta i gradskih komiteta živeli i porasli vam stomaci, a ne samo nama koji nikada nismo bili članovi. Tako da, onaj ko najviše protestuje, imao je najvećih privilegija. U tom smislu, nema potrebe da vodim polemiku. Uglavnom, za - sad mi je stomak onakav kako smatram da treba da bude, a i narod se ne žali na moj stomak. Nečije vreme je nekad bilo, kad je bilo istih stomaka. Vidimo da sada nije isto. Čiji će kakvi stomaci biti posle svega ovoga i onoga, ko preživi - preživi, neko će ostati bez stomaka, a neko ipak sa punim stomakom. Na kraju, u cilju stvaranja obaveza Vladi, koja je i sama preduzela prilikom predlaganja svog programa, ja sam i predložio dadrugijavni prihodi u budžetu, ono što ste vi najviše grdili socijaliste, to su ostali prihodi koji jasno nisu definisani, da budu tačno izraženi i da u bilans budžeta na prihodnu stranu budu stavljena sredstva od privatizacije i od stranih donacija, kako ste inapisali u obrazloženju ovoga budžeta, a ne da ta sredstva stoje u obrazloženju, a korisnici budžeta na ta sredstva neće računati. (Predsednik: vreme.) Takođe, predlažem da bar ove donacije, koje su predviđene u rashodnom delu budžeta, u okviru Ministarstva za ekonomske veze sa inostranstvom, kad ga već finansiramo, da te donacije izbrišemo i da se na ovaj način u ovom budžetu ne glupiramo. Ipak, budžet je spoj nauke i iskustva. Mislim da i ovo ljudi koji su predlagali ovaj budžet i u Ministarstvu finansija zaista su uložili dosta pažnje da predlože ovaj budžet. Nema velike razlike između ovog i prethodnih budžeta, izuzev onih stavki koje se do sada nisu pojavljivale i nisu imale uporište u zakonu. Znači, predlažem da ovaj amandman morate prihvatiti da bi obezbedili zakonsko finansiranje bilansa javnih prihoda u budžetu za 2001. godinu. Zahvaljujem. Neću se više javljati.
Ako se više niko ne javlja za reč po ovom amandmanu, stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne o amandmanu narodnog poslanika Ljubomira Mucića. Konstatujem da je za glasalo 50, protiv 113, uzdržanihnije bilo, nije glasalo sedam, ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Time završavamo prepodnevni rad. Sednicu nastavljamo u 15,30 časova. [[Nastavak rada posle pauze - 15,35 časova]] Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da postavite svoje kartice u poslaničke jedinice da utvrdimo da li imamo kvorum i da li možemo da nastavimo sa radom. Imamo kvorum. Nastavljamo rad razmatranjem Zakonao budžetu u pojedinostima - na član 6. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li predlagač amandmanaželi reč? (Ne.)
Dame i gospodo poslanici, ovim amandmanom koji u stvari sadrži dva amandmana, ali je jedan član zaista velik pa može da ima samo jedan amandman, hteo sam prvo da ukažem na jednu nepreciznost u zakonu, a to je, iako je izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi predviđeno da sredstva od poreza na imovinu, poreza na prenos apsolutnih prava i poreza na upotrebu i nošenje nekih dobara, pripadnu u potpunosti opštinama , ti prihodi se ubiraju i do stupanja na snagu novog zakona o lokalnoj samoupravi. Taj zakon o izmenama i dopunama Zakona o lokalnoj samoupravi naći će se na dnevnom redu Skupštine, ali sigurno neće biti usvojen do 31. marta ove godine. Znači,budžet je trebalo da predvidi šta će biti sa sredstvima,sa onim iznosom iznad 25% koliko sada pripada opštinama i gradovima iz poreza na imovinu, šta će biti sa tim sredstvima do stupanja na snagu zakona po kome će sva ta sredstva pripasti opštinama. Sadašnji zakon jasno kaže da u budžet Republike ide onih 75% od poreza na imovinu. Novi zakon predviđa da 100% poreza na imovinu ide opštinama, ali u ovom vakumu, dok ne stigne novi zakon, primenjuje se stari. Kada se primenjuje stari, u budžet Republike se slivaju sredstva od poreza na imovinu. Vlada ih nije prihodovala, nije ih prikazala u prihodu i pitanje je hoće li se pojaviti na nekom razdelu o kome Narodna skupština i oni poreski obveznici koji pune budžet ne znaju ništa. Nisam mogao da pretpostavim kolika će cifra biti u pitanju zato što ne znam kada će biti usvojen nov zakon. Ne želim da se pravdam omaškom, jer je stavljena cifra na koju nisam mislio, ali je i nebitno na kraju krajeva zato što je bilo bitno samo da ukažem na to da bi Vlada možda mogla amandmanom da reguliše prelaznom i završnom odredbom šta će biti dok ne bude. Istovremeno sam predložio izmenu tačke 2. to je u rashodima. Da, to je isti član. Znate zašto to, član 6 je ogroman. Jeste, isti je član i imam pravo da ga obrazložim. Predložio sam da se u tački 2. Rashodi, u Razdelu 6 - Subvencije u privredi - iznos od tri milijarde izbriše, a da se upiše iznos od 13 milijardi i 500 miliona dinara. Vi vrlo dobro znate koliko će nam biti potrebno sredstava da obnovimo ratom razorenu privredu, i ako već planirate budžet tako da postoje neka sredstva koja će stići od donacija zašto se niste usudili da u ovom budžetu predvidite sredstva koja će stići od zemalja koje su nas razorile u agresiji. Zašto niste, kao Vlada koja je preuzela zemlju, koju su neopravdano, .... (glasovi - tema). Sve je ovo tema, samo što si ti nepismen. Zašto niste, kao Vlada koja je preuzela zemlju koju sudrugibombardovali, predvideli koliko ćete naplatiti ratnu štetu. I, zašto tu ratnu štetu, pošto sa njima sarađujete, mi smo protiv njih ratovali, a vi sa njima sarađujete, u tome je stvar,mi smo ovu zemlju branili, a vi ste ih učili kako da bombarduju i koliko dugo da bombarduju ...
Gospodine Nikoliću, molim vas da se vratimo temi.
Nemojte vi mene ništa da molite. Nemate razloga. Vi imate...
Onda vas upozoravam da treba da govorite o onome što je na dnevnom redu.
... štošta, zvonce, mikrofone, opomenite prvo poslanike da mi ne dobacuju a onda ću verovatno nastaviti da govorim o onome što je bila tema. Kada ovi vaši prestanu da dobacuju i ja ću prestati da odgovaram na njihova dobacivanja. Ali, s obzirom na to da je uspostavljena potpuna saradnja sa NATO-paktom, da se pripremate da uđete u "Partnerstvo za mir", imate li vi uslova koje možete da svrstate ovde u budžet. Jesu li postavljeni uslovi o namirivanju ratne štete ili dela ratne štete koji svakako postoji u ovoj zemlji, a koji nam duguju oni sa kojima sada sarađujete? Znate, cinično je kad predvidite da će vam neko dati donacije da nahranite decu, a da nas nisu bombardovali ne bi trebao nikoda nam hrani decu. Sami bismo to uradili. Imali bismo dovoljno sredstava. Mnogo bi bolje bilo da o tome razmišljate kad pravite budžet, nago o tome da ćete morati da klečite i da molite za neke sitne pomoći, a da im opraštate nešto što im srpski narod nikada neće oprostiti, niti može da im oprosti. Zbog toga sam predložio Vladi Republike Srbije da bude jedna hrabra, jedna odlučna vlada, da kaže - od NATO pakta tražićemo namirivanje dela ratne štete. Ratna šteta u Americi je procenjena na 100 milijaradi, nad nama je procenjena na 100, a vi je procenjujete na dvadesetak. Ima dokaza da je između 20 i 100 milijardi. Sve opštine, svi okruzi, popisali su štetu. Prikažite prihod od NATO pakta, njihovog pranja savesti, pomoći vama kao novoj vladi da dignete Srbiju na noge, pa da vas nikad više niko ne smeni sa vlasti. Prikažite to u budžetu Republike Srbije. Ta sredstva isključivo uložite u privredu koja je razorena ratom.
Da li se još neko po ovom amandmanu javlja za reč? Ima reč narodni poslanik Vojislav Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, i ovaj amandman ukazuje na jedan veliki problem koji je prouzrokovao Predlog zakona o budžetu. Građevinu pravnog poretka u jednoj zemlji, gradivni materijal, čine svi pravni propisi, sve pravne norme koje se primenjuju, pre svega zakon. Da bi pravni poredak bio koherentan i stabilan, konzistentan, svi zakoni moraju biti međusobno usklađeni. Ne sme među njima postojati kolizija. Može negde slučajno da se pojavi kolizija, ali onda postoji mehanizam da se ona brzo i efikasno ispravi. Naravno, u okviru pravnog poretka postoji princip da "ledž specialis derogat ledž generalis".Specijalnim zakonom se mogu praviti izuzeci, ali zakon o budžetu ne može biti ledž specijalis ni u jednoj varijanti. I kad se donosi zakon o budžetu, on mora biti u skladu sa svim postojećim zakonima unutar jednog pravnog poretka. Ne sme zakon o budžetuda tretira neku želju, ideju ili politički stav, kao da je on realizovan u praksi i već pretočen u pravnu normu. Vi u ovom zakonu o budžetu predviđate finansiranje nečega što tek planirate da zakonom sankcionišete. To nikako ne može. Zbog toga, ovaj zakon o budžetu, ako ga budete danas izglasali, ne može opstati u pravnom prometu. E, sada je problem - ko je taj ko će to ustanoviti? Milan Milutinović neće, jer on je "legao na rudu", čim ste mu pomenuli kanadere, on je odmah klekao na kolena pred vama. Kanadere smo i mi ranije pominjali, samo tad je bio mnogo jači. Ustavni sud nemamo, od 9 sudija postoje četvorica. Vi namerno, zapravo, ukidate pravni poredak. Vi donosite protivustavni i protivzakoniti zakon o budžetu, a prethodno ste ukinulidržavniorgan koji je jedini ovlašćen da kaže da je nešto protivustavno ili nezakonito. Šta je to onda? Elementarna logika svedoči da je reč o jednoj specifičnoj vrstižavnog udara. Vi u kontinuitetu činitežavne udare. Nekada je to buldožerima, a nekada pravnim nasiljem, ali razlike u efektima nema.
Da li se još neko po ovom amandmanu javlja za reč? (Ne javlja se.) Stavljam amandman narodnog poslanika Tomislava Nikolića na glasanje. Molim narodne poslanike da se izjasne o ovom amandmanu glasanjem. Za 59, protiv 126, uzdržanih nije bilo, nisu glasala tri narodna poslanika, ukupno 188. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Radojko Petrić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosioc amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Radojko Petrić.
Poštovano predsedništvo, poštovani članovi Vlade, poštovani poslanici, podneo sam amandman sa ciljem da se poveća iznos sredstava za Fond za razvoj Republike Srbije. Isti predlog imalo je više poslanika, u smislu da bi trebalo obezbediti više sredstava za oporavak privrede. Međutim, moj amandman ide u pravcu da treba ovim fondom obezbediti više sredstava za regionalni razvoj, jer iz ovog fonda se sredstva za regionalni razvoj obezbeđuju. Ovo što je predloženo zaista je nedovoljno, ako imamo u vidu da je 37 opština u Srbiji nedovoljno razvijeno. Zna se koje su opštine - na brdsko-planinskom području, na prigraničnom području,područjima koja su udaljena od razvijenih privrednih centara i Limsko-raško područje sa mešovitim nacionalnim sastavom stanovništva. Imamo pojavu da te opštine zaostaju u razvoju, ne da se približavaju republičkom proseku, nego sve više zaostaju. Imamo tamo izuzetno izraženu migraciju stanovništva, i to ne u smislu samo selo-grad, nego napuštaju to područje. To se područjeprazni, skoro u većini opština. To je ono što je zabrinjavajuće, jer ljudi vide da nema tamo perspektive. Da bi tamo opstali, moraju imati mogućnost da sutra vide da se mogu zaposliti, da mogu živeti itd. To stvara veliku tenziju. To stvara ekonomski težak splet okolnosti, pa socijalnu stabilnost ugrožava, a na kraju, odražavase to i na političko stanje. Kad bi malo više izdvajali, ljudi bi ostajali. Bili bi oni zadovoljni, shvataju oni situaciju kakva je, a ovako, u svakom slučaju, prazni se to područje, pa sutra i ako budemo mogli da izdvajamo više, biće kasno, jer nemamo za koga izdvajati. Trebalo bi to da bude jedno od strateških pitanja za Srbiju. Na kraju, to je i Ustav predvideo, da se vodi računa o regionalnom razvoju. Imamo i zakon o nerazvijenim područjimado 2005. godine. I najrazvijenije zemlje, i zemlje EU vode računa o svom regionalnom razvoju i izdvajaju sredstva. I zaista bi za ovo trebalo obezbediti prioritetna sredstva. U svom predlogu bio sam vrlo skroman, polazeći od toga da je teška privredna situacija, da su građani opterećeni, ali smatram da je razumno bar da se izdvoji u istoj srazmeri kao što je prošle godine obezbeđeno u budžetu 0,7%, a ne kao sada što se predlaže - 0,4%. I samo taj predlog da se prihvati, znači, uz sve ovo razumevanje, to bi bilo nekih 400 miliona više. Polazim od toga da je amandman zaista objašnjen sa puno razloga, ima opravdanje da se prihvati i nadam se da će dobiti podršku.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, i ovaj amandman bi trebalo prihvatiti, jer očigledan je stav Republičke vlade da se investicije u privredni razvoj potpuno zanemare. Vladu to uopšte ne interesuje. Ona je predvidela više para za Nebojšu Čovića, nego za Fond za razvoja. To je njen red veličina i to je njena klasifikacija vrednosti.Time Vlada iskazuje sebe, svoju suštinu i svoje namere.Drugo, vi vidite ovde da je ovo koordinaciono telo Nebojše Čovića formulisano kao zajedničko koordinaciono telo Savezne i Republičke vlade, a samo 500 miliona je iz republičkog budžeta. Gde je u saveznom budžetu stavka za to Čovićevo koordinaciono telo? Nema je. Tamo im nije palo na pamet da izdvoje ni dinar. Ovde je Čović bio u stanju da vas obrlati, kroz neku političku trgovinu, Čoviću 500 miliona i sve je u redu. Pitaću ja sve vas, pa i Krapovića. Ništa se vi ne sekirajte, ti me uvek zbuniš, a ja sam zbunjive prirode. [[Smeh u sali.]] Ovde imamo jedan amandman kojim se stavka predviđena za Fond za razvoj može odmah udvostručiti, ako se malo ministar finansija prizove pameti, pa odustane od poklanjanja 500 miliona dinara Nebojši Čoviću.
Ako se niko više ne javlja za reč po ovom amandmanu, prelazimo na glasanje. Molim da se izjasnite o amandmanu narodnog poslanika Radojka Petrića, glasanjem. Za 59, protiv 124, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 13, a ukupno je prisutno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije usvojila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Živodarka Dacin. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovani ministri, poštovane kolege narodni poslanici, biću ovde sasvim konkretna i obrazložiti zašto sam podnela ovaj amandman. Istini za volju, moram da kažem da je i Odbor za zdravlje i porodicu odbio ovaj amandman, ali samo na osnovu jednog glasa. Mislim da treba posvetiti dužnu pažnju za problem koji je već aktuelan, a postoji opasnost da bude još i veći. Praktično, moj predlog jeste da se u Razdelu 4, a to su sredstva za posebne namene u oblasti zdravstva - iznos od predloženih 171 milion 800 hiljada dinara, uveća za 600 miliona, gde bi ukupan iznos bio 771 milion 800 hiljada dinara. Sigurno je da je jedan od razloga koji me je podstakao da napišem ovakav amandman i jučerašnje uvodno izlaganje našeg premijera, a i zalaganje Vlade da je jedan od osnovnih prioriteta u radu ove vlade zdravstvo, što najiskrenije pozdravljam. Zašto sam ovo ovako rekla? Zato što postoji jedan ozbiljan problem u manjim gradskim i seoskim sredinama za stručnim kadrom, i to ne samo za lekarima opšte prakse, i specijalistima, nego su sve više u pitanju i medicinski tehničari. Uostalom, to nije ništa novo, imali smo prilike neki dan da pročitamo izjavu i direktora Kliničkog centra Srbije, koji kaže da mu u ovom trenutku nedostaje 300 medicinskih sestara. Ovim sredstvima, praktično bilo bi obezbeđeno negde oko 300 stanova, kva ature od 55 m2, po aktuelnim sadašnjim cenama, a sigurna sam da bi to bio jedan motiv više koji bi mlade ljude uputio na rad u manje gradske sredine. Znam da će mnogi od vas ovde koji su iz univerzitetskih centara reći da čak ovog profila ima i u suficitu, ali, molim vas lepo, koji je to način da jedan mlad čovek dođe u manju sredinu, da gradi svoju budućnost, kao i svoju stručnost za koju garantujem da sigurno ima uslova, ako ne može da obezbedi onaj osnovni egzistencijalni problem, a to je stan. U ovom trenutku, ja ovo obrazlažem prvo, pošto dolazim iz Severno-banatskog okruga, iz regije kojoj nedostaje veoma veliki brojlekara, a u samoj Kikindi nedostaje 15 lekara opšte prakse. U jedno 15 zvaničnih objavljenih konkursa za popunu radnih mesta niko se nije javio, a i čudo bi bilo da jeste, kada je startna plata lekara opšte prakse u ovom trenutku 4.290,00 dinara, a medicinske sestre 2.574,00 dinara. Priznaćete da je i u uslovima kada se ima svoj krov nad glavom, mesečno preživljavanjevrlo diskutabilno, a ako neko od stručnjaka treba da dođe udrugigrad da radi i pritom 3.000,00 da plati za tuđi krov nad glavom, teško je odlučiti se za promenu sredine. Slažem se, premijer je rekao - konkretan predlog. Jedna šala,kao čovek koji je 24 godine u zdravstvu rekla bih da se iz svakog fonda za zdrav stvo prebaci 100 miliona dinara. Nisam finansijski stručnjak. Mi imamo finansijske eksperte u Vladi, pa ako se ne nađe mogućnost za popunu ovog fonda, dala bih predlog da to bude u delu budžetskog deficita, pa da se umesto planiranih, kako u materijalu piše, ali danas čujemo da je to i više posle smanjenja akciza, 21 milijarda 769 miliona dinara ukalkuliše i da onda bude 22 milijarde 369 miliona dinara. Ako Vlada uspe da obezbedi od donatorskih sredstava ono prethodno, sigurna sam da ovih 600 miliona ne bi bio veliki problem, a mnogo bi značilo za rešavanje kadrovskih problema u zdravstvu. Istini za volju, primećeno je da je fiktivni iznos za zdravstvo u budžetu za ovu godinu značajno uvećan, ali faktički njegovo doživljavanje će biti u zavisnosti od stvarnog reflektovanja i na naše pacijente, a svakako i na one koji su zaposleni u zdravstvu. Ujedno sam sasvim sigurna, tako je bilo, a tako će i biti - zdravstveni radnici uvek daju sve od sebe za dobrobit i kvalitetniji život pacijenta. Iskrenu želju imam da naš pacijent dobije sve, on ima pravo na kvalitetan život kao zdrav čovek. Samo još nešto, bojim se da to sve ne obezbedimo, a da pritom ostanemo bez stručnog kadra. Hvala.
Da li još neko, izvolite gospodine Ivkoviću.
Gospodine predsedavajući, članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, ako išta ovom budžetu nedostaje, nedostaje mu princip solidarnosti. Molim vas da dobro odmerite kad odlučujete o ovom amandmanu koji je koleginica Dacin podnela, jer upravo o tome se radi. Radi se ne samo o solidarnosti prema onim krajevima koji su deficitarni, ne samo kada je zdravstvo u pitanju, nego kada su u pitanju kadrovi u prosveti, da ne bih dva puta izlazio sada govorim o tome, jer će biti amandman kada je u pitanju razvoj u prosveti, već i solidarnost prema mladim ljudima. Događa se u našoj zemlji ono što se u svakoj zemlji događa, a to je da mladi završe fakultete, univerzitet, oni vole i žele da ostanu. Ovakav amandman, ako bude usvojen, stvoriće mogućnost nerazvijenim područjima, područjima koja su deficitarna sa mladim ljudima, da ih dodatno motivišu i da im donesu u stvari jednu prevagu u procesu odlučivanja da odu negde i da zaista rade posao zbog koga su se školovali, da bude dobro njima, da bude dobro toj sredini i da u suštini se i oni razvijaju kao stručnjaci. Znači, naša sugestija je ne samo u oblasti zdravstva, već i u oblasti prosvete, da se razmisli o ovom principu solidarnostiprema krajevima koji su deficitarni u kadrovima i prema tim mladim ljudima koji će, dodatno motivisani, doneti odluku da počnu da privređuju i rade. Hvala lepo.
Stav cele Vlade i Odbora za zdrav stvo prema ovom amandmanu pokazuje da Vladu Srbije jednostavno ne interesuje situacija u zdravstvu. DOS se zdravstvom bavio dok nije došao na vlast. I onda je kritikovao maksimalno, obećavao kule i gradove. DOS je na vlasti već šest meseci, situacija u zdravstvu je mnogo gora nego što je bila, a odnos prema ovom amandmanu i inače tretiranje zdravstva u predviđenom budžetu za ovu godinu pokazuje da Vlada nema ozbiljnu nameru da tamo stanje popravlja. Pogotovu nema nameru da stanje popravlja u manjim mestima, u seoskim ambulantama, malim gradovima, gde i do sada građani jednostavno nisu mogli da dobiju adekvatnu zdravstvenu zaštitu, nije bilo lekova, nema skoro nikakvih instrumenata. DOS-ovi funkcioneri su se samo jagmili oko mesta u ministarstvu i u Fondu za zdravstvo, a kada su tu zadovoljili svoje apetite, situacija ne da je loša kao što je bila, nego je mnogo lošija.
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman narodnog poslanika Živodarke Dacin na glasanje. Za 63, protiv 123, niko uzdržan, nije glasalo 10, ukupno je prisutno 196. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Amandman na član 6. podneli su i narodni poslanici Đura Lazić, Sreten Mitrović i Ljubiša Maravić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, pošto niste uvažili primedbu o određivanju člana 69. Ustava Republike Srbije o određivanju posebnog budžeta za Kosovo i Metohiju, imao sam potrebu da podnesem sa kolegama Mitrovićem i Maravićem ovaj amandman, koji se odnosi na član 6. razdeo V Predloga zakona o budžetu Republike Srbije. U tom amandmanu predlažemo da se iznos koji je predviđen za AP, a taj iznos je predviđen za AP Kosovo i Metohija od 80.880.000 dinara, da se to uveća na 210.000.000. Zašto? Ovaj iznos koji je sadržan u Predlogu zakona o budžetu je ravan prošlogodišnjem iznosu, s obzirom na dodatnu otežavajuću okolnost u kojoj se nalazi naš narod, s obzirom na činjenicu da su mnogi troškovi života porasli, s obzirom na činjenicu da je veliki broj ljudi, Srba i Crnogoraca interno raseljen na Kosovu i Metohiji, mnogima su kuće porušene do temelja, a smešteni su u susednim srpskim selima, gde ima dosta srpskih sela, a mnogi ih nazivaju enklavama. Mnogi ljudi žive kod rođaka, kod prijatelja, a određene su parcele i napravljeni su projekti za izgradnju montažnih objekata, u cilju smeštaja, privremenog smeštaja tih ljudi, a ima veliki broj ljudi koji bi se vratili u te sredine, gde su koncentrisana srpska sela. Pa smo mišljenja da od ovih sredstava, da se preko Fonda za razvoj uđe u realizaciju tih projekata, u izgradnju tih kuća i da se pomogne rešavanju pitanja tih ljudi kojima su kuće razrušene, koji su ostali bez krova nad glavom i onih koji žele da se vrate na te prostore. Mislim da je obaveza svih nas da prihvatimo ovakav jedan gest, u cilju pomoći tim ljudima da se vrate tamo, na te prostore i da im omogućimo kakav - takav smeštaj. Pored toga što su nužno dodatna sredstva zbog poskupljenja života, treba pomoći tim ljudima koji tamo žive i koji žele da se vrate. Ovaj iznos mislim da u kontekstu ukupnog iznosa budžeta nije veliki, ali će mnogo pomoći srpskom narodu koji je na Kosovu i Metohiji i onima koji bi hteli da se vrate, ukoliko im se omogući kakav - takav krov nad glavom. Hvala vam.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu?
Dame i gospodo, mi usvajamo budžet za 2001. godinu u iznosu od 127 milijardi dinara, a rečeno je da je prošlogodišnji budžet bio oko 32 milijarde, rečeno je da je on imao posebne pozicije, a te posebne pozicije su bile zakonski donete za obnovu i rekonstrukciju zemlje, skoro 20 milijardi za Kolubarski okrug od zemljotresa. Kada se sabere, sve negde oko 52 - 53 milijarde. Znači, budžet je uvećan sa 52 - 53 milijarde iz 2000. godine na 127 milijardi. Šta se događa sa pozicijom za Kosovo i Metohiju? Prvo, prvi put u istoriji ove zemlje se ne donosi budžet AP Kosovo i Metohija. Stavlja se kao jedna jedina pozicija na raspolaganju ministru finansija da predloži Vladi. Ostaje na istom finansijskom iznosu kao i prošle godine. Da li se mi to odričemo Kosova i Metohije? Da li mi želimo da stvaramo uslove da onaj narod, srpski, koji je tamo ostao, može da živi i radi? Da li mi znamo da u Leposaviću ima građana, i u Prizrenu, i u Peći, i u Podujevu i u Prištini? Da li mi znamo kako se živi u severnom delu Kosovske Mitrovice, gde na silu, uz pomoć nekih naših ljudi odavde, se uspostavljaju zone poverenja, koje posle sedam dana postanu zone bez Srba. Zašto to radimo? Zašto ovde ne počnemo konačno da raspravljamo o jugu Srbije, o potezima Vlade Republike Srbije, koji nisu uopšte verifikovani u parlamentu Srbije. Molim vas, učinite bar to, uvećajte sredstva u istom iznosu u kome je procentualno povećan budžet. Recite Srbima na Kosovu i Metohiji da ova skupština misli o njima, da želi da im pomogne, i funkcionisanju njihovih lokalnih samouprava, da želi da stvori uslove za povratak srpskog i crnogorskog stanovništva na Kosovu i Metohiji.
Vašim restriktivnim Poslovnikom sprečili ste ostale poslanike SRS da govore po pitanju amandmana, pa pošto jedini kao šef poslaničke grupe imam to pravo, naterali ste me danas da govorim 100, 200, 300, 400 puta. Koliko imamo amandmana? 400? Pa, valjda ću uspeti 300 puta da govorim, a radije bih da to podelim sa mojim kolegama, ali takav vam je Poslovnik. Što se tiče Kosova i Metohije, govorio sam već da je krajnje pogrešno da se umesto budžeta Kosova i Metohije ostavi samo jedna pozicija u razdelu Ministarstva finansija od 80 miliona dinara, namenjena za Kosovo i Metohiju i da sam ministar odlučuje kako će to da raspoređuje. Međutim, i iznos je veoma mali. Na Kosovu i Metohiji živi sada oko 100.000 Srba, nešto Goranaca, Roma, Muslimana. (Iz sale: Albanaca.) Tamo gde žive Albanci, tamo neko drugi pravi budžet i neko drugi to finansira. Egipćane nisam zaboravio, naravno 100 hiljada ljudi, a 80 miliona dinara. U ovim srpskim opštinama i enklavama na Kosovu i Metohiji ni jedna firma skoro ne radi. Narod nema od čega da živi osim od pomoći Vlade Srbije. Narod je ostao tamo da čuva srpska ognjišta. Dok je tih 100 hiljada Srba tamo Srbija ima ozbiljnu tapiju na Kosovo i Metohiju. Vi ste Nebojši Čoviću predvideli 500 miliona, samo se vi smejte, zaledi se nekada taj osmeh, a za sve srpske enklave, sve srpske opštine svega 80 miliona, 6 puta manje. Kome su te pare potrebnije? Prvo, niste nas ubedili zašto Čoviću 500 miliona, nema pojedinačnih stavki. Gde će da troši te pare? Ovde ste iznos sveli ispod svakog minimuma podnošljivog i ovim pokazujete prirodu vaše vlasti, a o Čoviću ću vam govoriti i danas i sutra i koliko bude trebalo, jer je Nebojša Čović prava slika i prilika DOS-ovske vlasti, vaša legitimacija.
Reč ima gospodin Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, koristim svoje pravo da kao šef poslaničke grupe još jednom ukažem na maliciozni odnos opozicije prema pre svega građanima Republike Srbije i pogotovo prema onom najtragičnijem delu našeg nacionalnog bića, koje u ovom trenutku živi na Kosovu i Metohiji. Kada govorimo o presedanu, makar ovo bio i prvidržavnibudžet, za razliku od partijskih koji su do sada donošeni, o presedanu kada se prvi put iz budžeta briše stavka troškova organa vlasti za Autonomnu pokrajinu Kosovo i Metohiju, red je da razmislimo zbog čega više na Kosovu i Metohiji nema onih organa koji bi bili finansirani kroz pokrajinski budžet. Koji su to republički organi, odnosno pokrajinski organi države Srbije koji bi se finansirali kroz budžet na način na koji se vrši finansiranje Autonomne pokrajine Vojvodine? Kažete da na Kosovu i Metohiji živi 100 hiljada Srba. Pre vaše vlasti na Kosovu i Metohiji je živelo mnogo više Srba. Kažete da postoje oni budžetski korisnici o kojima ova vlada ne želi da vodi brigu. To nije tačno. Svi budžetski korisnici biće finansijski podmireni kroz napore Vlade da u okviru resornih ministarstava nadomesti realne sposobnosti funkcionisanja države Republike Srbije u okviru ustavnih prava koja su joj data i koja predviđaju funkcionisanje pokrajinskih organa vlasti. Na Kosovu i Metohiji Republika Srbija ne funkcioniše u meri u kojoj je to propisano Ustavom zbog katastrofalne politike koju ste vi vodili i pred građanima Srbije smo dužni da kažemo da ovo jeste presedan, ali presedan koji je posledica vaše vlasti i da ćemo sasvim sigurno dati sve od sebe da u budžetu za 2002. godinu možete jasno videti kako će se finansirati budžetski korisnici na Kosovu i Metohiji kroz Ustavom predviđene organe vlasti, da možete videti kako će se finansirati opštine Preševo, Bujanovac i Medveđa i da možemo zajedno konstatovati da nema onih posebnih potreba i da nema potrebe za postojanjem koordinacionog tela. U svakom slučaju, zamolio bih vas da iz pijeteta prema svemu onome što je tragično i u ovom trenutku u tom delu naše zemlje vi ne zloupotrebljavate u meri u kojoj to činite do sada, probleme koji su realno posledica vaše vlasti.
Niste vi pomenuti, nije gospodin Šešelj pomenut, ni po funkciji, ni po imenu, ni poslanička grupa. Znači, zloupotreba govornice po Poslovniku, to je u redu.
U Poslovniku tačno postoji odredba u kojoj se kaže da ukoliko se uvredi poslanička grupa zbog istupanja prethodnog, može da se ide na repliku. Kao predsednik poslaničke grupe zbog komentara koji su dati od predsednika Poslaničke grupe DOS-a tražim od vas pravo na repliku, jer je rečeno - maliciozni istupi i direktno su se odnosili na gospodina Šešelja i mene.
Izvolite.
Pošto čujem iza svojih leđa da dobija prigovore predsedavajući Skupštine što mi je dao reč, da ga ne dovodim u neprijatnu situaciju, neću govoriti.
Hvala vam što ste mi dali mogućnost da repliciram gospodinu Jovanoviću, jer je bilo jasno da se on obraća opoziciji. Nije morao da pomene baš ime, ali je pomenuo funkciju, funkciju vlasti. Srpska radikalna stranka je učinila sve što je bilo u njenoj moći da se odbrani Kosovo i Metohija. Moć nam nije bila dovoljna nažalost. Od koga smo branili Kosovo i Metohiju? Od vas i vaših saveznika iz NATO pakta i vi ste nas DOS-ovci prvi put tu pobedili, a drugi put u septembru. Vi ste uspeli da nas pobedite i da okupirate Kosovo i Metohiju, jer vi ste isto što i NATO pakt. Vidim da vi veoma teško podnosite opoziciju u ovom parlamentu i toliko ste kivni što je opozicija uporna, što su pre svega poslanici Srpske radikalne stranke uporni u političkom obračunu sa vama da ne birate ni najprljavija sredstva da nam napakostite. Ovo je jedno prljavo sredstvo koje je danas uručeno. Uručio je ovaj vaš Georgije Marić Marici Savić, koja je bila zamenik sekretara u prošlom sazivu. Ona je do 27. ostala u radnom odnosu. Skupština je nikada nije razrešila. Novi zamenik sekretara nije izabran, a ona je dobila otkaz sa obrazloženjem - izmenama i dopunama Poslovnika propisano je da zamenika sekretara imenuje Narodna skupština, a njegova funkcija prestaje konstituisanjem novoizabrane Narodne skupštine. To je retroaktivna primena Poslovnika. Dalje - rešenje o prestanku radnog odnosa....
Rekli ste, replika Čedomiru Jovanoviću.
Dve rečenice, molim vas. Nadam se da vam ovo nije toliko neprijatno da ne možete još samo dve rečenice da čujete. Neću se za 5 amandmana javiti, dozvolite ove dve rečenice.
Molim narodne poslanike da dopustimo gospodinu Šešelju da završi rečenice.
Rešenje o prestanku radnog odnosa je doneto 27. marta 2001. godine zbog novousvojenih izmena Poslovnika, kao i zbog toga što je novoimenovani sekretar Narodne skupštine 26. januara pismeno obavestio Maricu Savić o njenom radno-pravnom statusu, da bi joj dao vremena za eventualna postupanja, na šta imenovana uopšte nije reagovala. Dalje, ovo je vrhunac.
Nemojte sa vrhuncem posle tri minuta.
Ovo vam je vrlo duhovito. Vidim samo se Neda Arnerić ne smeje, ona još nije razumela, morate da ponovite.
Samo ubrzajte vrhunac.
Znači, na ovaj način imenovanje je samo učinjeno tako da ovo zakasnelo rešenje nije na njenu štetu. Naprotiv, ono je u njenu korist. Rešenje je doneto kada su se stekli uslovi, tj. kad su usvojene izmene i dopune Poslovnika Narodne skupštine, kojima je stvoren pravni osnov za donošenje ovakvog rešenja. Prvo, vidite kakvog sekretara imate.ugo, vidite kako ste vi kivni na SRS i da ne birate sredstva da nam napakostite. Treće, SRS je odmah po konstituisanju Narodne skupštine podnela zahtev, predsedniku ili sekretaru, da se Marica Savić rasporedi kao savetnik u našu poslaničku grupu, a po sistematizaciji imamo pravo na jednog savetnika. Niste to rešenje hteli da donesete, nego ženu sa 45 godina života, 20 godina radnog staža, vrsnog pravnika, sa dvoje dece, vi otpuštate.
Najzad, možemo da se vratimo onome zbog čega smo ovde, a to je rasprava o Zakonu, u pojedinostima. Za reč se javio ministar Đelić.
Hteo bih samo nekoliko činjenica da dam o Kosovu i Metohiji. Za Kosovo i Metohiju je 80,8 miliona, a to je novac za stručne službe pokrajinskih organa. Na to treba dodati još, iz člana 3. stav 1, 676 miliona, kao što stav 2. pokazuje - raspored tih sredstava se vrši odlukom Vlade. Mogu vam reći da računica pokazuje, zbog specifične situacije na Kosovu i Metohiji, Vlada Republike Srbije, kao i Vlada SRJ, poštuju rezoluciju 1244 Saveza bezbednosti Ujedinjenih nacija, koja je doneta u bivšem režimu. To su činjenice i to je situacija koju je nasledila ova vlast. Mi se ruvodimo time. Samim tim, u tom razdelu smo predvideli dodatnih 404 miliona dinara. Treća stvar koju bih hteo da napomenem, svi oni koji su bili zaposleni u državnim organima ili javnim službama, da li su oni danas na Kosovu ili, na žalost, nisuviše danas na Kosovu, oni su svi zbrinuti. Te plate iznose 108 miliona dinara mesečno. Danas, sa predviđenom inflacijom, to će biti milijardu i 700 dinaraza sve njih. Od toga za MUP - 56 miliona mesečno, Ministarstvo pravde i lokalne samouprave - 11,9, Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva - jedan milion, Ministarstvo prosvetei sporta - 37,6 itd. Sveukupno 108 miliona. Najzad, četvrta i zadnja stvar koju bih hteo da napomenem, to je za sve materijalne potrebe Srba na Kosovu ova vlada se trudi. Zadnja stvar koja je odlučena još pre dve nedelje, i sada se sprovodi, iz italijanske donacije je obezbeđeno dosta novca za dizel, za setvu, i on se danas raspoređuje na to. Ova vlada se brine. Ova vlada nije jedan jedini dinar njima zakinula. Naprotiv, mi se trudimo iz sve snage, u ovoj stiuaciji koju smo nasledili, da uradimo maksimalno.
Stavljam na glasanje amandman narodnih posalnika Đure Lazića, Sretena Mitrovića i Ljubiše Maravića. Za 58, protiv 124, uzdržan jedan, nije glasalo 13, ukupno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije usvojila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Lazar Marjanski. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosioc amandmana želi reč? (Želi.)
Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici, hteo bih par reči da kažem o onome što sam pre podne govorio. Postoje amandmani gde sam predložio da se sa budžeta skinu neke stvari. U AK901-012, vrsta prihoda - porez na prihode od autorskih prava, patenata i tehničkih unapređenja, iznos je 381 milion. Predložio sam da se smanji na 100 miliona. Zašto? Od patenata može mnogo više da se dobije na drugi način. Naime, kad se nešto patentira i kad se stavi u funkciju proizvodnje, može dva do tri posto u narednih 10 godina da se prihoduje. Tada imamo mnogo veći prihod od samog patenta, a ujedno, podsticaj za druge inovacije. Na član 6. stavio sam više primedbi, a osvrnuo bih se samo na dve. AK 911-190, Agrarni budžet da se poveća sa 5 milijardi i 100 miliona na 6 milijardi. Treba ga povećati na taj način što treba skinuti sa AK 911-602, Fond za prestruktuiranje banaka, da se ukine. Znamo da jeAgrarni budžet veoma važan. Neću govoriti o tome koliko je povećan ili smanjen. Sigurno je da je ova zemlja živela u proteklih 10 i više godina i da će živeti 60-70% od agrara. Ulaganje u Agrarni budžet sigurno je višestruka dobit, nego ulagati u neku drugu granu proizvodnje. Kad imamo jak agrar, može se finansirati idrugideo proizvodnje. Zbog toga smatram da Agrarni budžet treba da se uveća za 900 miliona dinara, skidajući sa drugih analitičkih konta koje sam naveo, tako da se budžet ne bi promenio. Upravo to je predsednik Vlade tražio, da se ne menja gornja cifra budžeta, da se pokuša prebacivati sa jednog nadrugianalitički konto, tako da bude što bolje i celishodnije.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Niko.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se izjasne o amandmanu poslanika Lazara Marjanskog. Zaključujem glasanje. Za 60, protiv 118, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 10, ukupno 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije usvojila ovaj amandman. Na član 6. tačka 2. Rahodi, Analitički konto 911-190, Programi u saobraćaju i Analitički konto 911-190, Subvencije u privredi, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Tomić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstvnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Gospodo narodni poslanici, amandman se odnosi na Subvencije u privredi, AK 911-190, Programi u saobraćaju. Ono što je Vlada Republike Srbije predvidela za ovu godinu, kada je u pitanju saobraćajna infrastruktura u Republici Srbiji, to se odnosi samo, otprilike, na jugoslovenske železnice i na programe održavanja puteva. Znači , neće biti dalje gradnje putne privrede u ovoj godini. Zaustavljamo apsolutno jednu važnu oblast i razvoj u toj oblasti. Zaustavljamo i privredne kolektive koji se bave tim poslom, pa sam predložio Vladi sledeći amandman, a određen sam od strane političkih opštinskih rukovodstava SO Vladimirci i Koceljeva. Amandman se odnosi na sledeće - da se za put Šabac - Donje Crniljevo izdvoji 25 miliona i za put Vladimirci - Jazovnik 30 miliona. Naravno i za put Šabac - Bogatić 30 miliona dinara. Moram da podsetim da je ovaj putni pravac Šabac - Bogatić započet u smislu gradnje 1999. godine, ali naravno zbog započetog NATO bombardovanja, svega onoga što se događalo, taj posao je obustavljen. Započet je početkom 2000. godine i zbog nemogućnosti odnosno nivoa sankcija koji smo imali nije se moglo dalje. Ostalo je još 7 km da se taj putni pravac uredi, na tom putnom pravcu koji je od strateškog interesa za SRJ, jer je najozbiljnija i najkvalitetnija veza sa Republikom Srpskom, koji je apsolutno opterećen putničkim i teretnim saobraćajem, gde gotovo sve robe tim magistralnim putem prolaze, a to je područje apsolutno naseljeno, taj deo Mačve, stanovništvom. Tu se nalaze velika mačvanska sela, koja su dobra, domaćinska i dobro organizovana ali jednostavno više ne mogu da trpe količinu saobraćaja na svom području. Posebno u proleće i u jesen na tom prostoru se događa veliki broj saobraćajnih nesreća i ukoliko se ne bude nastavilo sa gradnjom tog puta trpećemo prilične štete i imaćemo veliki broj žrtava, materijalnih šteta, kada je u pitanju ovaj putni pravac. To se odnosi i na nastavak gradnje puta Šabac - Donje Crniljevo, jer postoji deonica od 4 km do Donjeg Crniljeva, a vezana je i značajna je zbog fabrike "Zorka - nemetali" , koja na tom prostoru ima novoizgrađenu fabriku opeke i stvara ozbiljne probleme za isporuku građevinskog materijala. Kada je u pitanju putni pravac Vladimirci - Jazovnik, on je vezan za deo na kome se nalazi veliki rudnik "Zorke-nemetali" i bitno je pružiti određenu pomoć u tom pravcu i završiti taj putni pravac, jer prolazi takođe kroz veliki broj naselja u opštini Vladimirci i opštini Koceljeva. Kada sam predlagao ovaj amandman znam da o njemu nije hteo niko da diskutuje, valjda vas to ne zanima. Mislite... znate, na tom prostoru žive samo Srbi, nema drugih. Verujte mi. Tamo su i socijalisti, radikali, dosovci, espeovci, svi smo mi tamo pomešani, živimo zajedno i verujte samo Srbi i nema to nikakve veze ni sa jednom političkom strankom. Želja za predlaganjem ovih amandmana je upravo proistekla iz političkih zahteva ljudi koji rukovode tim opštinama i uz političke zahteve predstavnika SPS-a na tom području, a pretpostavljam i ljudi iz SRS koji imaju takođe svoje članstvo. Ne mogu da shvatim - zar je moguće da od ovih silnih obećanja nećete čak ni da nastavite ni ono što je započeto, a nigde ni na jednom putu ne piše da ga je gradio neko iz SPS-a. Ne piše, verujte. I mi iz SPS-a i vi iz SPO-a, zar je moguće, ako smo mi nešto stvarali, gradili, to pripada svakom u ovoj državi, da vi nećete čak ni da se osvrnete na tu temu niti da prokomentarišete, ni da kažete da li to treba ili ne treba. Čak se ovde maliciozno konstatuje da uopšte na tu temu neće biti ni razgovora. A, čudi me zašto ni poslanici DOS-a sa područja Mačvanskog okruga o tome ćute i neće da kažu ni jednu reč.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? Izvolite.
Priznaću ispred DOS-a, mi zaista nismo stigli da za ovih 5 meseci popravimo puteve u Srbiji koje smo nasledili iz perioda vaše vlasti. To ne znači da mi odustajemo da dovedemo državu u red, pa i u toj saobraćajno-putnoj mreži. Nije tačno da Vlada Republike Srbije kroz ovaj budžet nije predvidela sredstva za popravku putne mreže i za izgradnju. Sredstva su predviđena kako kroz aktivnosti lokalne samouprave, tako i kroz onaj deo prikupljanja sredstava koji će se izvršiti tehnikom prikupljanja sredstava koja je data za pravo Direkciji za puteve u okviru finansijskog plana Ministarstva za saobraćaj i telekomunikacije. Možete se detaljnije upoznati o načinu koji mi vršimo, da mi planiramo da izvršimo unapređenje putne i saobraćajne mreže. Naravno da mi znamo da se tim putevima koriste građani Republike Srbije i upravo ćemo se tako ponašati, ali ukoliko analizirate odnos vaše vlasti prema građanima Republike Srbije, recimo u poslednjih četiri godine,onda ćete videti da ste minimalna sredstva uložili u putnu mrežu u onim lokalnim samoupravama u kojima vaša stranka nije bila na vlasti i da jeposao na sebe u potpunosti preuzela potpuno ogoljena lokalna samouprava i da je u tome bila vrlo efikasna.
Ako se više niko ne javlja za reč, da pređemo na izjašnjavanje o amandmanu narodnog poslanika Dragan a Tomića. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 58 , protiv113 , uzdržan jedan, nije glasalo 18 , od ukupnoprisutnih 190 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. tačka 2. Rashodi, Analitički konto 911-300, Analitički konto 911-301 iAnalitički konto 911-302, Posebne namene, amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Garčević. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li predlagač amandmanaželi reč? Izvolite.
Poštovane kolege poslanici, predstavnici Vlade koje imamo, moram da ukažem da motivi podnošenja ovog amandmana nisu neke druge prirode, već ono što tišti obrazovanje na celokupnoj teritoriji Srbije. Obrazovanje se nalazi u takvoj situaciji da i sa sadašnjim povećanjem ostaće ispod proseka,jer povećanje od 15% ličnog dohotka ne vodi do republičkog proseka. Postavljam realno pitanje - šta će obrazovanje da radi u daljem periodu. Doduše, danas nemam podatak koliko škola ne radi normalno, a isto tako ni koliko radi 30 minuta, čime je ugrožen nastavni proces iveć duže vreme. Podnoseći ovaj amandman smatrao sam da je plate u obrazovanju na teritoriji Srbije trebalo podići iznad republičkog proseka, a zatim pratiti povećanje shodno porastu troškova života odnosno inflacije. Imajući to u vidu, smatram da Vlada ima mogućnosti da iznađe i da ne treba ono što je predloženo da bude svetinja za nju u daljem delu. Ima sedam milijaradi u budžetskim rezervama. Izjednačite plate prosvetnih radnika iznad proseka, a to znači neko povećanje od 18 do 20%, a zatim praćenje primanja, odnosno shodno inflaciji. Mislim da u toj situaciji obrazovanje može da nastavi da normalno privede školsku godinu kraju. Sve ostalo je lepo dogovoreno i sa te strane ministru prosvete moram odati priznanje. Uradio je to veoma profesionalno, sa tačke gledišta Vlade Srbije, ali sa reakcijom prosvetnih radnika, ne. Prosvetni radnici na teritoriji Srbije ovo povećanje, ovako kako je predviđeno, ne mogu podržati, jer njihov položaj je takav da je ispod svih proseka. Moram ponoviti još jednom plate - nekvalifikovani radnik sa 1.200 dinara, viša sprema sa 2.800, visoka sprema sa 3.800. Molim vas, hoćemo napredno obrazovanje, hoćemo reformu u obrazovanju, hoćemo da pratimo Evropu. Sve to po azumeva korektan odnos prema obrazovanju i svim prosvetnim radnicima. Smatrao sam, a smatram i sada, da rešenja nisu u štrajkovima, da su rešenja u razumevanju poslanika u Republičkom parlamentu. Kada se susretnemo u hodniku, bez obzira da li je opozicija i kog su obrazovanja, oni kažu - pa jeste, to bi trebalo otprilike tako da bude. Međutim, partijska disciplina zaustavlja verovatno kod svih partija da se poslanici izjasne zaista onako kako osećaju dati problem. Znam da i sada, kada budemo ovaj deo sagledavali, da će biti ista situacija. Ja i dalje ostajem pri amandmanu - da se prosvetnim radnicima, a njih ima 104 hiljade (i milion učenika na teritoriji Srbije) , poveća plata, da se poveća tako da bude iznad republičkog proseka, a imam obrazloženje za to - zato što je kvalifikaciona struktura radnika u obrazovanju najveća. Ako hoćemo da ne oteramo kvalitetan kadar iz obrazovanja, ako hoćemo da škole rade i da izvedemo mladu generaciju do kraja, dužnost je ovog parlamenta da stvori uslove prosvetnim radnicima da ne prose, da se ne bave dodatnim zanimanjima, nego da rade svoj posao, ono što čini redovnu nastavu i vanškolske aktivnosti, da pripremimo učenike za završetak srednjeg obrazovanja, završetak osnovnog i uspešan upis na fakultet. Što se tičepozicija stipendija i studentskog standarda, moj predlog je išao ka tome da nisu sredstva dovoljna, imajući u obzir i platu koja će ići i smatram da je ekonomsko stanje kod roditelja takvo da ne mogu obezbediti, a treba obezbediti svim učenicima i studentima, koji izvršavaju svoje obaveze kvalitetno, da im ne bude prepreka materijalno stanje njihovih roditelja za njihovo školovanje. Da bi se izvršila ta obaveza, smatram da ova sredstva treba povećati, smatram da i ova vlada ima isti osećaj da se obezbedi školovanje učenika osnovnih i srednjih škola. Zamolio bihParlament da još jednom razmisli o obrazovanju, u kakvoj se ekonomskoj situaciji nalazi.
Da li se još neko javlja za reč? Ima reč gospodin Šešelj.
I odnos prema ovom amandmanu od strane Vlade i Odbora za obrazovanje, odnosno za prosvetu, pokazuje kako DOS-ovska vlast ispunjava svoja predizborna obećanja. Prosvetarima je bilo teško uvek pod komunizmom, od 1945. do 1990, bilo im je teško i od 90-te do 2000, ali sada im je najteže. Nikada profesori, nastavnici i učitelji nisu imali plate ispod republičkog proseka. Sada imaju. Imali su male plate prošle godine, sada imaju u realnom iznosu mnogo manje, iako ste ih nominalno povećali, jer su troškovi života mnogo veći danas nego u septembru mesecu. I zato bi trebalo da ministar malo o tome promisli, ili možda njegov zamenik, umesto da celi dan žvakaću gumu po ustima premešta, i da se neke stvari u budžetu koriguju, da pokažete dobru volju bar prema najugroženijim kategorijama stanovništva. Prosvetari sada žive najteže, a ministar prosvete, možda je bio u alkoholisanom stanju, najavljuje naplatu školarine za srednjoškolce, za gimnazijalce. Znači, sada i gimnazijalci da plaćaju školovanje. E, lepo ste to smislili, ali zašto to narodu niste obećali u predizbornoj kampanji, zašto ste obećavali ogromne plate, rešavanje svih problema, a sada, kad ste uzjahali na narodnu grbaču, sada samo ogromni porezi i namet na vilajet. A i zdravstvo i školstvo u mnogo gorem položaju su nego što su bili. Ne bih vas kritikovao da je sada isto kao što je bilo u septembru, i ranije, nego vas kritikujem što je sada mnogo gore i u prosveti i u zdrav stvu.
Reč ima gospodin Čedomir Jovanović.
Slažem se da je veoma važan odnos vlasti prema prosveti, prema zaposlenima u prosveti, i mi smo stoga posebnu pažnju poklonili tim budžetskim izdacima, kao i izdacima u zdrav stvu. O razlici između našeg odnosa prema prosveti i odnosa prema prosveti naših prethodnika najbolje govore uporedne analize procentualnog prostora koji je prosveta imala u budžetu za 2000. godinu i procentualnog prostora koji je imala u budžetu za 2001. godinu. Što se tiče osnovnog obrazovanja, Vlada velikih reformatora u oblasti prosvete prošle godine je izdvojila za osnovno obrazovanje 25% sredstava koja su postojala u budžetu. Ove godine će izdvojiti 30,5%, razlika je 5%. Što se tiče srednjeg obrazovanja, razlika između nas i reformatora, koji su u reformu ušli hapšenjem srednjoškolaca, je od 11,5% u 2000. godini, do 14,8% u 2001. godini, razlika je preko 3%. Ukupno, 36,7% budžetskih sredstava je tokom prošle godine Vlada narodnog jedinstva uložila u prosvetu. Naša Vlada ulaže 45,3%. Vlada Republike Srbije namerava da potroši 15 milijardi i 650 miliona na podmirenje profesorskih zahteva. Što se tiče osnovnog i srednjeg obrazovanja, plate će biti u odnosu na prošlu godinu povećane za 42%. Što se tiče visokog obrazovanja za 33%. To su najbolji slikoviti pokazatelji i razlika u odnosu bivše vlasti prema prosveti i pokazatelja naših namera, koje su veoma ozbiljne i koje su sasvim sigurnodrugačije od onih koje su iskazali kritičari. Važno je reći da ćemo u svakom sledećem nastupu opozicije mi na ovakav način pokazati u kojoj meri ima istine i prema onome što se radi, i na takav način pokazati, ne javnosti, koja sasvim sigurno na validan način komentariše rezultate njihovog i našeg odnosa, već pre svega, pokazati svoju nameru da u vremenu u kome ne možemo potpuno da zadovoljimo potrebe prosvete makar na ovakav način ustanemo u odbranu onih koji su do 5. oktobra bili nemoćni pred nasilnošću Vlade narodnog jedinstva. Hvala.
Izvolite.
Dame i gospodo, za prosvetare i za nas ovde nema velike priče. Notorna je činjenica da su troškovi života od septembra 2000. godine do danas porasli 80%, da su mnogi proizvodi otišli tri, četiri, pet i šest puta gore, a da je prosveta jedini put sada u toj poziciji da je prosečni lični dohodak niži od proseka u Srbiji.
Kako se više niko ne javlja za reč, stavljam ... po Poslovniku? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 111. stav 3. Poslovnika, predlažem da o ovom amandmanu glasamo pozitivno. Čula su se oprečna mišljenja i od sudbine ovog amandmana zavisiće sudbina zaposlenih u prosveti. Čuli smo priče kako im je bilo, čuli smo obećanja kako će im biti. Voleo bih da ostane zabeleženo kako je ko glasao, pa kada o ovome budemo raspravljali kroz nekoliko meseci, da možemo jedni drugim a u oči da kažemo - ti si kriv, glasao si ovako ili nisi, glasao si drugačije. Istovremeno, pretpostavljam da postoji direktan prenos ove sednice, neka zaposleni u prosveti čuju za šta se ko zalagao, da tako presečemo ko ih više voli, a ko ih manje voli. Evo, nudim vam priliku. Ne tajno, već da glasamo prozivkom, pa se onda prema svojoj saveti opredelite hoćete li izdvojiti nešto više za prosvetu ili ćete ostati na ovakvom mizernom predlogu.
O ovome se ne otvara pretres. Pre nego što stavim vaš predlog na glasanje, samo da obavestim narodne poslanike da ostaju zapisi elektronskog glasanja, tačno kako je ko poimenično glasao, tako da taj podatak za istoriju već postoji. Ne za ovo, nego za svako drugo pitanje, a naravno, da vaš predlog stavljam na glasanje. Istine radi, da se zna da postoji zapis za istoriju o svakom glasanju, po svakom pitanju po imenu. Na televiziji se ne vidi, ali za istoriju ostaje i može svaki narodni poslanik da ima uvid u te podatke i može to da iznese. Da bismo se tu razumeli, na to mislim. Stavljam predlog gospodina Tomislava Nikolića na glasanje. Za 59, protiv 117, uzdržanihnije bilo, nije glasalo 10, a ukupno je prisutno 186 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila predlog Tomislava Nikolića. Možemo da se izjasnimo o amandmanu narodnog poslanika Vladimira Garčevića. Za 61, protiv 110, uzdržana su dva, nije glasalo 12, a ukupno je prisutno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije usvojila ovaj amandman. Na član 7. razdeo 6, pozicija 33, pozicija 36, razdeo 20 i razdeo 31, amandman je podneo Odbor za finansije. Predstavnik Vlade je prihvatio ovaj amandman na sednici Odbora za finansije. Pošto je predstavnik Vlade prihvatio amandman Odbora za finansije, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za finansije su odbili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman se odnosi na tri stavke iz rashoda budžeta predviđenog za ovu godinu. Ovom prilikom ću, pošto imam pet minuta za diskusiju po ovom amandmanu, na kratko izostaviti diskusiju o ministru Gaši Kneževiću i Branislavu Lečiću, na čije se ministarstvo odnosi, a svoj amandman ću izložiti sledećim rečima: Amandman se u prvoj stavci odnosi na 500 miliona dinara koje Vlada predviđa za protivustavno telo, a njime rukovodi Nebojša Čović, potpredsednik Vlade. Ko je Nebojša Čović? Na prvi pogled, odgovor na postavljeno pitanje je poznat. Gospodin Nebojša Čović je biznismen, vlasnik i predsednik Upravnog odbora preduzeća FMP Trejd...
Gospođo Jovanović, o čemu vi govorite?
Govorim o amandmanu, gospodine Marišćaninu, i pratite malo ili imate vašeg sekretara, već svima poznatog Georgija Marića, i neka vam pokaže o čemu se radi. Molim vas da mi ne oduzimate vreme.
Ali, vi govorite neki istorijat gospodina Nebojše Čovića.
Dakle, ko je Nebojša Čović? Pored ovoga što sam rekla...
Dekoncetriše me.
On je bivši član SPS-a, bivši gradonačelnik Beograda, aktuelni predsednik stranke Demokratska alternativa i potpredsednik Vlade Srbije zadužen, a sada obratite pažnju na amandman ...
E, odlično.
Zadužen trenutno za uspostavljanje mira na jugu Srbije. Da li je to jedini i pravi odgovor na postavljeno pitanje? Smatram da nije. Narod treba da sazna nešto više o tom čoveku, jer je isti već sada u prilici da odlučuje o njegovim sudbonosnim pitanjima, a ko zna, jednog dana imenovani može da nam se nametne i kao kandidat za predsednika Srbije. Smatram da će ovo što ću sada izneti u javnost podići veo sa ozbiljnog i zabrinutog lica gospodina Nebojše Čovića za aktuelni politički trenutak u kome mi živimo. Vojska Jugoslavije, dame i gospodo narodni poslanici, od 1991. godine je imala poslovnu saradnju sa preduzeće FMP Trejd, mada je proizvode tog preduzeća, limenke za sve vrste konzervisane hrane, bivša JNA koristila od 1998. godine, preko proizvođača konzervisanog mesa i povrća. Po zaključenju...
Ali, gospođo Jovanović, vi zaista nemate pojma šta je na dnevnom redu.
Realizacije ugovora između Vojske Jugoslavije i FMP Trejd iz ...
O čemu vi pričate?
1993. i 1994. i 1995. godine...
Ma, kakav Čović? Zašto ste opsednuti?
Gospodine Maršićanin, ne znam zašto ne umirite zaurlale poslanike vaše koalicije. Dakle, do 1995. godine...
Gospođo Jovanović, drugi put vas opominjem da se vratite na temu.
... da su svi navedeni ugovori bili štetni za Vojsku Jugoslavije. Naime, u poslovanju sa pomenutim preduzećima... (Predsednik: Gospođo Jovanović...) ... utvrđene su brojne nepravilnosti i nezakonitosti kojima je pričinjena šteta Vojsci Jugoslavije.
Dužan sam da vam oduzmem reč. Molim vas da napustite govornicu. Vi tri minuta niste ni počeli da pričate o temi. (Nataša Jovanović, i dalje stoji za govornicom.) [[Posle pauze 17,30 časova.]] Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum, da nastavimo sa radom. Konstatujem da možemo da radimo. Izvolite, narodni poslaniče.
Reklamiram povredu Poslovnika, odnosno član koji govori da niko nema pravo da uznemirava i prekida poslanika dok izlaže ono što je na dnevnom redu. Vrlo često sekretar Narodne skupštine uvredljivo dobacuje poslanicima koji se nalaze za govornicom. Poslednji slučaj je poslanik SRS-a gospođica Nataša Jovanović, kojoj je sekretar Narodne skupštine veoma nepristojno dobacivao, a što su videli poslanici koji sede u prvim redovima. Ako želite, mogu da citiram šta je Georgije Marić rekao, mada je to veoma nepristojno. Drugo, molim gospodina Georgija Marića da shvati da je on činovnik koga su izabrali narodni poslanici, a da smo mi poslanici koje su birali građani. Kada vređa narodne poslanike, dobacuje uvredljive izraze, vređa i građane koji su birali te narodne poslanike.
Koji je to član? Ne bi ste znali da kažete koji to član reklamirate.
Član 43., strana lica ometaju rad Skupštine.
Nije se sekretar javio za primedbu po kršenju Poslovnika, nego vi.
Strano lice ometa rad Skupštine.
Pravno lice? Profesor Pravnog fakulteta, pa da ne zna šta je pravno lice. Nastavljamo sa radom. Nemam šta da komentarišem. Opominjem ga ako je učinio to što je učinio.
Ja imam još nešto da kažem.
Ja sam vam oduzeo reč.
Nije se glasalo o ovome, a imamo i mi nešto da kažemo o tome.
Tačno, nije se glasalo. Potpuno ste u pravu. Potreslo me ovo sa pravnim licem. Reč mogu da dobiju, izvolite kao predsednik poslaničke grupe.
Gospodine predsedniče, meni je sada veoma teško da govorim o amandmanu, pošto ste sprečili Natašu Jovanović da iznese svoje obrazloženje. Nisam rekao pravno lice, nego strano lice, a pošto me Marić sve više na vanzemaljca podseća, vi ste gluvi za interese i potrebe naroda, gluvi ste za reči opozicije, gluvi ste za istoriju, gde će vas ta gluvoća dovesti, to ćemo tek da vidimo. Što se tiče amandmana narodnog poslanika Nataše Jovanović, on je umesan, a njeno obrazloženje koje je pokušala da iznese je obrazloženje upućeno onome kome su pare namenjene, kao kritika, i to je pokušaj dokazivanja da se takvom čoveku pare ne mogu poveriti. Taj čovek se zove još uvek Nebojša Čović, koliko znam to je jedino pouzdano. Pa ljudi, tom čoveku je Gradski komitet SPS, dok je Čović bio predsednik tog komiteta, izgradio kuću u naselju Golf, na imanju Živka Selakovića, evo ga ovde živog i zdravog, pa neka izađe za govornicu, da kaže da li je to ili nije. Gradski komitet je naložio Žiki Muštikli da besplatno Nobojši Čoviću napravi kuću u naselju Golf.
Gospodin Šešelj, molim vas da se žite dnevnog reda.
Završavam, gospodine predsedniče, još nije pet minuta isteklo, a najviše još pola minuta. Slažem se da vi objavljujete fotografije vila u koloru najviših državnih funkcionera, koji su te vile uzeli od države, pod sumnjivim okolnostima, samo nemojte molim vas da pravite takvu selekciju. Kada objavite vilu njih nekoliko, onda objavite i vilu Nebojše Čovića, i Momčila Perišića, pa pred narodom budite ubedljivi, da ste objektivni, da prema svima na isti način postupate. Čović, koga smo svi mi zajedno, i demokrate, i vi iz DSS i mi srpski radikali napadali nekoliko godina zbog kriminalnih afera, zbog čuda koje je pravio, sada je on odjednom eskulpiran za sva svoja krivična dela, za svoje zločine, za sve svoje krađe, za sve krimnalne radnje. Znači, čim neko preskoči u DOS, oslobođen je svake odgovornosti. Ima i svežijih primera pretrčavanja u DOS, pa onda ti koji pretrče u DOS mirni su, mogli da spavaju šta god da su radili, ne preti im hapšenje. Treba da postupate prema svima na isti način. To je smisao. Smisao ovog amandmana za koji niste dozvolili da se izrekne obrazloženje, je da Nebojša Čović nije čovek kome se može poveriti 500 miliona dinara na samovlasno upravljanje. [[Aplauz radikala.]]
Reč ima gospodin Ivković.
Dame i gospodo poslanici, mi govorimo o budžetu, o 500 miliona dinara. Želim da vas zamolim da je naš pravi zadatak da bude zakon, da što pre ovde, mi poslanici, raspravljamo o ovome što se događa na jugu Srbije i u vezi sa Kosovom i Metohijom. Odnos međunarodnog faktora prema jugu Srbije i Kosovu i Metohiji možda je danas drugačiji, kada je nova američka administracija u pitanju. Ona je to pokazala i kada je Republika Makedonija u pitanju, jer se ponela onako kako treba da se ponese i dopustila samoj Republici da rešava svoj problem sa teroristima, za razliku od stare američke administracije koja je to iskoristila da dođe na deo Kosova i Metohije. Molim vas, kada je u pitanju jug Srbije, ocena je da zaista 500 miliona dinara nije obrazloženo, nije obrazloženo zašto to treba, isto tako se izdvaja svega 82 miliona dinara za funkcionisanje srpskog naroda na Kosovu i Metohiji.
Gospodine predsedniče, poštovano predseništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ne radi se ovde o potrebi odbrane bilo kog funkcionera republičke vlasti, bilo kog predstavnika DOS-a. Ovde se radi o potrebi da se neke stvari, po ko zna koji put tokom ovog zasedanja, pojasne. Zaista ne znam koliko puta sam morao da demantujem nastupe gospodina Ivkovića, koji uprkos svim činjenicama koje su saopštene za ovom govornicom, uporno govorio nekih 80 miliona dinara, iako mu je ministra finansija, najpouzdanija osoba u republičkoj administraciji za pisanje finansija, dokazao, obrazložio, da je izdvojeno dve milijarde i dvesta miliona dinara za troškove budžetskih korisnika na Kosovu i Metohiji. Da li treba da stavimo ovde tablu na kojoj ćemo napisati razliku između 80 miliona i dve milijarde i dvesta miliona. Petsto miliona za jug Srbije je malo, a mi želimo mnogo više tih sredstava, jer su problemi na tom delu naše teritorije veoma ozbiljni i to je tragična posledica vaše vlasti. Analizirajmo samo rezultate. Dok ste bili u stanju da odlučujete o sudbinama ljudi koji su živeli u ovoj zemlji, te sudbine su bile tragične i gubitničke. Od 5. oktobra vi niste ljudi koji diktirate pravila ponašanja u ovom društvu i od 5. oktobra situacija koja vlada u zemlji i status zemlje u svetu se rapidno popravlja. Od 400 km Kopnene zone bezbednosti, u kojoj je bio osporen suverenitet Republike Srbije i Republike Crne Gore, i naravno suverenitet SRJ, došli smo do 50 km. Tačno 390 kvadratnih kilometara povraćene državne teritorije su konkretni rezultati rada Koordinacionog tela Republičke i Savezne Vlade kojim rukovodi Nebojša Čović. Kritikom Nebojše Čovića vi sigurno pokušavate da zamaglite činjenicu da efekat rada i efekat odnosa republičke administracije, konačno DOS-a prema Srbiji sasvim sigurno jeste bitno drugačiji od efekta koji se iskazuje kada se analizira rezultat vaše vladavine. Gospodo, mi smo izgubili pola države dok ste vi odlučivali, izgubili smo desetine hiljada ljudskih života i sada ovde postavljate cenu Srbije. Za nas jug Srbije nema materijalnu vrednost. Sve što imamo uložićemo da bismo sačuvali taj deo naše teritorije i tih 500 miliona je minimum koji smo mi mogli da izdvojimo u ovom trenutku. Ako bog da, ako daju rezultate sve one reforme na kojima insistiramo, sledeće godine mi nećemo biti država koja policiji na jugu Srbije može dati samo jedan par čizama, pa kada potok gazi mora da se izuva. To su rezultati politike koju ste vi nama ostavili u nasleđe. Letnje uniforme na policiji zavejane u snegu na Svetom Iliji. Kada pričate o Srbiji, pričajte o rezultatima koje ste ostavili posle deset godina svoje vlasti ili o rezultatima posle dve i po godine vladavine Vlade narodnog jedinstva. Nekom 180 kva ata, a nekom straćara u nekoj sportskoj hali i dušek buđavi na kome mora da leži i razmišlja o svemu, o svojoj sudbini. [[Aplauz.]]
Narod Srbije i Jugoslavije imao je priliku da upozna politiku duplih standarda i duplih pristupa međunarodne zajednice i, i te kako, na svojoj grbači da oseti. Politika duplih standarda i zamena teza uvek je dobrodošla za diskusije koje unose polet i unose aplauze, ali, draga moja gospodo, jug Srbije je nastao posle 5. oktobra, jug Srbije je zamka stare američke administracije u koju ste vi uleteli. Da tu zamku stare američke administracije niste prihvatili i uleteli, u ovoj zemlji bi bilo mnogo bolje. Ova zemlja je od 5. oktobra izgubila 800 kvadratnih kilometara teritorije, dobila sramnu poziciju da potpiše prekid vatre sa teroristima i verovatno ušla u istoriju evropskih zemalja da je jedina suverena država koja je potpisala prekid vatre sa svojim secesionistima i teroristima, u isto vreme kada je nova američka administracija sa novom politikom, koja se potpuno odaljuje od politike stare američke administracije, dopustila Makedoniji da sama unutrašnje probleme rešava sa albanskim teroristima. Prema tome, oni isti koji su proizveli prodaju Kosova i Metohije, naterali narod da strada, ti isti koji su vama poturili kukavičje jaje u koje ste vi uleteli posle 5. oktobra, a o rezultatima vaše vladavine možemo da razmišljamo, i o tome. Kada smo mi stavljali rampe prema Crnoj Gori da bi ubedili narod i Mila Đukanovića da mora da poštuje Saveznu Republiku Jugoslaviju, vi ste govorili protiv nas. Sada te iste rampe vi stavljate i te rampe su sve veće i veće od kada ste vi došli na vlast i otcepljenje Crne Gore je skoro izvesno. Šta se događa sa Vojvodinom? O tome da razgovaramo ovde. Počnimo da branimo budžet sa sadašnjošću i budućnošću. Nemojte ga više braniti tako što pokušavate nebranjivo da branite time što objašnjavate šta je bilo ranije.
Treba da se izjasnimo o amandmanu poslanika Nataše Jovanović. Molim vas da glasate. Za 61, protiv 127, niko nije uz žan, nije glasalo 10, ukupno je prisutno 198 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Velimir Simonović. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora, jer je sadržan u amandmanu III Odbora za finansije, koji je postao sastavni deo Predloga zakona. Da li podnosilac amadmana želi reč, s obzirom na ovu okolnost? (Želi.)
Dame i gospodo, samo da ukažem da je formulisano ovde da je amandman odbijen. On nije odbijen. On je prihvaćen od predstavnika Vlade i Odbora za finansije i ja im zahvaljujem na tome.
Ako se niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za 139, protiv 37, četiri uzdržana, nije glasalo 16, ukupno je prisutno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Vuko Antonijević. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Koliko mi je poznato, podnosilac predloga nije tu. Da li se nekodrugijavlja za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman poslanika Vuka Antonijevića. Za 95, protiv 84, uzdržanih 5, nije glasalo 12, ukupno je prisutno 196 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Pre ag Mijailović. Ovaj amandman je odbio odbor za finansije ipredstavnik Vlade na slednici odbora. Da li podnosioc amandmana želi reč? Izvolite.
Uvaženi predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, stanje u zdravstvu je tako katastrofalno da kada sam podneo ovaj amandman shvatio sam gde se nalazi zdravstvo. Zdravstvo je u takvoj situaciji da nema za plate,nema za lekove,zdravstvo nema aparate niti sredstva za rad, nema uslova za dijagnostiku, a čim svega toga nema, nema ni lečenja. Kad razmislim ko je doveo do ovoga, setio sam se baš danas , odnosno nato me je podsetio jedan kolega kada je za ovom govornicom rekao - suvadrenovina, da je to tačno pre 10 godina rekao jedan predsednik Vlade SPS-a, gospodin Radmilović, koji je rekao - slušajte me braćo iz Socijalističke partije, pa ne mogu da dam više jer više nema , suvadrenovina je,ne može se iscediti. Tada je plata lekara bila od 800 - 1.000 maraka, a sada smo bez plate. Apoteke prazne. Ali,kada sada dalje pogledam, koliki su gubici u zdravstvu, oni su od 1-2 milijarde maraka, a ko je napravio te gubitke, napravili su oni koji su rekli da se suvadrenovina može cediti. Oni su cedili i šta su uradili. Narodu su pričali da daju za zdravstvo a kroz zdravstvene fondove su jednostavno trošili i pravili vile i ostalo što su pravili, i zbog togasu se pre dva - tri dana pojedini ljudi našli pred licem pravde. Razmišljajući o tome,razgovarao sam sa ministrom Đelićem, šta on može da učini u ovom momentu za zdravstvo, on je rekao - evo,mogu da učinim ovoliko. I, dao je tu stavku, odnosno poboljšao je za 1,5 puta. Rekao je, ukoliko još jedini dinar bude - ja ću ga dati za zdravstvo. Ja sam mu poverovao. Verujem u to i zbog toga odustajem od svog amandmana, ali, gospodo narodni poslanici, odustajem zbog toga što smatram da ćeova vlada pokazati kuda idesvaki njen dinar, i da će izvesti sve one ljude koji su odgovorni za ovo stanje pred lice pravde, predžavne organe, sve one koji su opljačkali zdravstveni fond i, gospodo, ukoliko to Vlada ne učini, ondaneće imati poverenje u narodu, a mi narodni poslanici nećemo imati poverenja u nju. Nadam se dadržavni organi od danas moraju to da rade i nadam se, biću zahvalan, ukoliko ministar Đelić ono što mi je rekao da će za zdravstvo učiniti, ispoštuje, mislim da hoće, jer i on sam zna da bolestan čovek ima samo jednu jedinu želju, a to je da bude zdravi zato mislim da će ubuduće biti bolje za zdravstvo, da idu bolji dani za zdravstvo. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč.Izvolite.
(Glasovi - amandman je povučen.) Dame i gospodo narodni poslanici, iako je predlagač ovog amandmana iz DOS-a, mi srpski radikali ćemo podržati taj amandman.... (glasovi - nema amandmana, povukao ga je) Nije valjda povukao?
Jeste.
Vi DOS-ovci samo povlačite amandmane.
Amandman je povučen. Ali, sad diskutujete o vazduhu, jer amandmana nema.
Mislim da bi bilo dobro da vi zamolite gospodina Mijailovića da se on malo preispita, pa možda i odustane od povlačenja, jer je njegov amandman bio dobar, a da nismo videli njegov amandman, mi srpski radikali podneli bismo sličan. Računamo - lakše će proći dosovski amandman nego naš, pa zato po tom pitanju nismo ni podneli amandman. Sada smo razočarani jer smo bili spremni da onako jednodušno taj amandman prihvatimo. Jer za zdravstvo smo uvek spremni da damo sve od sebe da popravimo stanje, za razliku od vas, koji ste mnogo obećavali, a mi nikad nismo mnogo obećavali. Ali smo se trudili da pomognemo. A vi ste obećavali čuda, a sada ste sve zaboravili.
Možete da poklonite bubreg recimo.
Povreda Poslovnika.
Povučen je amandman. Samo da konstatujemo da je amandman povučen i o tome nema izjašnjavanja. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, zamolio bih predsednika Narodne skupštine da mi kaže po kom članu Poslovnika je konstatovao da je amandman povučen. Amandman je ušao u skupštinsku proceduru. Njegov vlasnik više nije gospodin Predrag Mijailović. Nađite mi odredbu u Poslovniku po kojoj sada on odlučuje o tome može li amandman da bude skinut sa rasprave ili ne. Amandman je opredelio mnoge poslanike kako će se ponašati prema ovoj raspravi. Gospodin Mijailović je mogao do početka rasprave u pojedinostima da povuče amandman, ali sada teče rasprava u pojedinostima i više nema ni novih amandmana niti mogu da se povlače amandmani koji su u proceduri. To je postupak koji predviđa Poslovnik. Molim vas - recite mi po kom članuPoslovnika ste vi ovaj amandman skinuli sa glasanja.
Vi ste dužni da kažete koji sam član Poslovnika prekršio. Ali, ne postoji član, pa vam neću citirati, postoji član koji utvrđuje do kog momenta se predlog akta povlači iz procedure, a to je do okončanja rasprave. Nema šta da me molite. Citirajte član koji sam ... Pa, 10 godina ste u skupštinskim klupama, primate platu, a niste naučili Poslovnik. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Stevan Kesejić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici odbora. Da li predlagač amandmana želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 7. na pozicije 20, 29. i 98. Član 7. je veoma obiman i preširok, tako da nisam mogao niti sam u stanju da obrazlažem sve ove pozicije koje su u njemu i zato sam se odlučio za onu najvažniju poziciju, to je pozicija 29, koja se odnosi na koordinaciono telo Savezne vlade i Republike Srbije i za opštine Bujanovac, Preševo i Medveđa. Da bičinjenicama pokazali da onaj ko treba da raspolaže sredstvima iz ove pozicije, moram da dam obrazloženje, a ne želim ni u kom slučaju da ponavljam ono što je koleginica Jovanović rekla. Zato ću izneti neke nove činjenice vezane za predsednika koordinacionog tela Savezne vlade i Republike Srbije. Dakle, Nebojša Čović, koji je ovde svima vama veoma drag, vidim po tome što se smejete, takođe je preduzeće FMP trade zaračunalo vojsci i veću cenu ostalog repromaterijala neophodnog za proizvodnju konzervi - limenki, na primer lakova....
Molim vas da se držite teme.
Procenjeno je da je samo na osnovu protivzakonito ostvarene razlike u repromaterijalu potrebnom za proizvodnju konzervi - limenki, realizacijom navedenih ugovora, od strane preduzeća FMP trade Vojsci Jugoslavije naneta šteta u iznosu od tri miliona dolara. Međutim, iznos štete pričinjene Vojsci Jugoslavije je drastično uvećan time što je preduzeće FMP trade, prilikom realizacije navedenih ugovora, obračunavalo utrošak veće količine belog lima u odnosu na normativ, i na taj način ..... uračunala se u cenu gotovog proizvoda.
Molim vas da ili prekinete čitanje tog teksta ili da kažete nešto o amandmanu.
Zatim, zaračunavalo je više u cenu usluga i utrošenog rada na konzervama - limenci, u odnosu na druge proizvođače konzervi - limenki.
Gospodine Kesejiću, nemojte da pravimo cirkus od Skupštine. Da li se još neko javlja za reč u vezi sa amandmanom narodnog poslanikaStevana Kesejića? Ima reč gospodin Šešelj.
Gospodine predsedniče, vi opet niste dozvolili narodnom poslaniku da obrazloži svoj amandman. To je najlakše, kad god govore srpski radikali, vi isključite struju. Mi ćemo se popeti na krov Narodne skupštine, pa ćemo odatle da govorimo. Vidim, smeju se DOS-ovci ovde, što se Čovićeva firma zove FMP trade. Ćirilicom je tako. Tako je Čović nazvao svoju firmu. Smejte se Čoviću, a ne nama koji govorimo o njegovoj firmi. Vi očigledno ne želite da se čuje istina. Ova istina će se čuti. Ona će biti objavljena u stotine hiljada primeraka, pre nego što Đelićev zakon o oporezivanju štampe stupi na snagu. Što se tiče ovog amandmana, hendikepiran sam jer nisam čuo obrazloženje. Pošto i kad nešto ne čujem, vidim sve, vidovit sam kao Leila, znam o čemu se radi. Nebojša Čović ne može da uživa poverenje ovog parlamenta i da koristi 500 miliona dinara, koji su mu onako od oka dati, a niko ne zna zašto, zbog čega, ni gde su potrebne te pare. To niko živ ne zna, a ne zna ni ministar. Zapravo, ministar ništa ne zna. Predlažem da se prihvati ovaj amandman, da se uskrati 500 miliona dinara Nebojši Čoviću i da se te pare raspodele na zdravstvo i prosvetu.
Da li se još neko javlja za reč povodom ovog amandmana? Stavljam amandman narodnog poslanika Stevana Kesejića na glasanje. Za 46, protiv 118, uzdržanih 11, nije glasalo 18, ukupno 193 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Borislav Pelević. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosioc amandmana želi reč? (Želi.)
Gospodine predsedniče, dame i gospodo potpredsednici, dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri, predložio sam Vladi ovaj amandman sa ciljem da se sredstva koja su predviđena budžetom pravednije raspodele. Dakle, da se izvesni rashodi smanje, a da se drugi rashodi povećaju. Pre svega, radi se o razdelu 1, 2, 3 i 6. To su rashodi za predsednika Republike, koji iznose 28 miliona i 300 hiljada, na 18 miliona i 300 hiljada, gde bi se uštedelo 10 miliona. Ja sam u raspravi u načelu već objasnio zašto. S obzirom da naš predsednik Republike ne obavlja svoju dužnost onako kako je to propisano Ustavom. Ovo nije udarac na one radnike koji ga opslužuju, ali jeste na one koji imaju previsoke plate, u odnosu na radnike sličnih delatnosti u Skupštini i u Vladi Republike Srbije. Drugirazdeo je Narodna skupština Srbije, da se smanji sa 180 miliona na 100 miliona, gde bi se uštedelo 80 miliona. Ovo takođe nije upereno protiv službenika, konobara, kuvarica, kuvara i ostalih koji rade u Skupštini, čije su plate u proseku oko tri hiljade dinara, već pre svega na plate narodnih poslanika na stalnom radu, izuzev onih narodnih poslanika koji svoj posao rade onako kako treba i koji su prisutni na sednicama i koji aktivno učestvuju u radu ovih sednica, i to putem amandmana i diskusija. Dakle, odnosi se samo na one koji ne obavljaju svoj posao u skladu sa Poslovnikom i Ustavom Republike Srbije. Treći razdeo je Vlada Republike Srbije,to se takođe ne odnosi na radnike, službenike i administraciju, čije su plate takođe veoma niske i kreću se u proseku oko tri hiljade dinara. Tu ostaje razlika oko 20 miliona. Ali, najveća razlika je Ministarstvo finansija i ekonomije, a posebno tekuće budžetske rezerve, koje iznose sedam milijardi i 957 miliona, što je nešto blizu osam milijardi, koje su po meni, u ovom trenutku, veoma visoke, i one bi bile sasvim dovoljne da iznose i tri milijarde dinara u ovom trenutku. Raspodela bi se vršila uglavnom na sledeće razdele - s obzirom na nepovoljnu situaciju u poljoprivredi, prolećna setva, problemi u stočarstvu itd, a na ogroman značaj razvoja poljoprivrede, koja je još jedina zdrav a grana ove privrede, smatram da značajno treba povećati Agrarni budžet, i to pre svega za prolećnu setvu i razvoj stočarstva. Loši uslovi studiranja mladih, niski iznosi studentskih kredita i loši uslovi smeštaja i ishrane većine studenata su me opredelili da se u razdeo za Ministarstvo prosvete, koje se tiče studentskih kredita i njihovih stipendija, uloži potreban novac od 500 miliona dinara, da bi se poboljšali uslovi smeštaja i ishrane studenata i njihove stipendije. Takođe, u razdelu Ministarstva prosvete i sporta, s obzirom da je ukinuto Ministarstvo sporta, predložio sam da se 500 miliona da za programe u sportu, s obzirom na to da bi se time finansirao razvoj vrhunskog amaterskog sporta. Ovde ne mislim na profesionalni sport, već jedino na amaterski i vrhunski sport. Da ne govorim o tome koliko je značajna uloga sporta u razvoju edukacije mladih, s obzirom da smatram da je to najveća garancija da mladi ne krenu lošim putem, da ne krenu putemoge, alkohola, lošeguštva i kriminala. U razdelu koji se odnosi nauštvenu brigu o deci, smatram da se tu mora dodeliti još 500 miliona dinara, s obzirom da će bela kdruga uništiti srpsku naciju. Po podacima svih relevantnih faktora i naučnika koji se ovim bave, a posebno prof. Marka Mladenovića i prof. Miloša Macure, za 25 godina mi ćemo Srbi biti nacionalna manjina u svojoj državi. Ukoliko se ne poveća briga, društvena briga o deci, o majkama na porodiljskom bolovanju, ukoliko se ne povećaju dečji dodaci, ukoliko se ne poveća naknada za porodilje, u tom slučaju će nam se desiti vrlo brzo da budemo nacionalna manjina u sopstvenoj državi. I sledeće, u razdelu koji govori o izbeglicama, mislimda je 881 milion veoma malo za 800 hiljada izbeglica i prognanih lica sa Kosova i Metohije. Smatram da je to veoma malo, jer ispada da svako izbeglo i prognano lice ima samo po 1.100 dinara godišnje za ishranu i smeštaj. Zato sam i predvideo da se tu doda još 500 miliona, kako bi makar malo dostojastvenije živela lica, prema kojima imamo veliku odgovornost i koja nisu svojom voljom doživela sudbinu koja ih je zadesila, i koja u Srbiji žive kao građani drugog, trećeg i četvrtog reda. Zato predlažem Skupštini da se ovaj amndman usvoji. Zahvaljujem na pažnji.
Da li želi reč neko od ovlašćenih učesnika u raspravi? (Ne želi.) Stoga stavljam na glasanje ovaj amandman. Za glasalo 57, protiv 112, uzdržana tri, nije glasalo 19, od ukupno 191 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Janjić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li predlagač amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Slobodan Janjić.
U članu 7. pozicija broj 68, analitički konto 911-190, iznos: 3.000.000.000 dinara, menja se VRSTA RASHODA i glasi: "Programi obnove (građevine Kolubarskog okruga, i opština Surdulica, Aleksinac, Vladičin Han, Kuršumlija i Vranje)". Predlagač sredstvima namenjenim Ministarstvu urbanizma i građevine nije predvideo kroz iznos od tri milijarde dinara sredstva za sanaciju infrastrukture i u opštinama Surdulica, Aleksinac, Vladičin Han, Kuršumlija i Vranje, koje su po svim procenama i pokazateljima materijalno i što se tiče ljudskih života najviše postradale u ovojdržavi u protekloj NATO agresiji. Šteta u ovih pet opština, sa procenom na dan 31.3.1999. godine iznosi oko 700 miliona dinara. Ovih pet opština ukupno u budžetu godišnje imaju 101 milion 499 hiljada i 391 dinar, a pretrpele su materijalnu štetu od 700 miliona, tako da mislim da ima mesta da se od ovih sredstava izdvoji određeni iznos za sanaciju ovih opština. Da vi nemate jednaki aršin prema svim opštinama, neka vam posluži podatak - u subotu je predsednik Vlade držao sastanak u Komori sa privrednicima iz Pčinjskog i Jablaničkog okruga. To je Privredna komora koja obuhvata ta dva okruga. Na tom sastanku predsednik Vlade je pozvao samo rukovodioce iz opština gde su na vlasti DOS-ovci. Ni jedna opština iz Pčinjskog okrdruga, niti jedna privredna organizacija, nije pozvana na taj sastanak. Predsednik Vlade tako informiše i tako se ponaša prema opštinama gde DOS nije na vlasti. Rekli ste da ćete da raditedrugačije. A da ne bi ispalo da unuk dedi pokazuje međe, ja ću gospodinu Čedi reći kako gospodin Čović troši pare u Pčinjskom okrugu, a do sada je potrošio oko 250 miliona. Pare troši sa Rizom Halimijem, sređujući šiptarska sela, a naveče, za dokolicu, sa onom bakicom koju vodi, uz muziku, tako troši pare. Ja ću da vam pročitam kako izgleda struktura porušenosti objekata u jednoj od opština, a vi donesite odluku. Vi sve vreme, i u naslovima svih novina kažete - radikali su protiv juga Srbije. Kolikovidim, ovde ćete vi ponovo na crveno dugme, pa neka građani juga Srbije vide kako se vi brinete za jug Srbije. Ovde se traže minimalna sredstva da bi to područje moglo biti sanirano. Daću vam primer opštine Surdulice.
Opominjem vas na vreme.
Individualni objekti, porušeno 793, kolektivnih - 17, ekonomskih objekata - 6, školskih objekata - tri, trgovinskih - 12, komunalnih - 9, industrijskih objekata - 6 i javnih objekata - 9. Ukupna šteta je 91 milion. Daću ja tebi nešto drugo. Dosad sanirana šteta je 10% u ovih pet opština.
Gospodine Janjiću, drugi put vam izričem opomenu zbog prekoračenja vremena.
A šta ćete treći put?
Treći put nema, treći put je oduzimanje reči, da li ste završili?
Hvala.
Hvala i vama. Da li još ima prijavljenih za reč po ovom amandmanu? Gospodine Šešelj, izvolite.
Ja sam ozbiljno ražalošćen što ste vi tako neozbiljno primili ovaj amandman. Trebalo bi malo više ozbiljnosti da pokažete. Srpska radikalna stranka se uvek zalagala i uspevala u tome, i pre nego što je bila u Vladi, i kada je ušla u Vladu, da se Kolubarskom okrugu, koji je teško stradao u nekoliko navrata i doživeo privrednu katastrofu, stravična bombardovanja NATO pakta, omogući ozbiljnim novčanim sredstvima, obnova i oporavak. Bilo je problema u korišćenju tih sredstava, toga smo svesni. Dosta smo na to ukazivali, ali u bombardovanju koje su pretrpele najviše opštine Surdulica, Aleksinac, Vladičin Han, Kuršumlija i Vranje, takođe je ravno kataklizmičnim nesrećama, došlo do velikih razaranja i dobro bi bilo da ministar ozbiljno razmisli o ovom amandmanu, da ga prihvati, a u budžetu može da nađe neku stavku koju će smanjiti ili neku stavku koju će prilagoditi drugačijem odnosu razdela, kako bi se i ove opštine koje su predložene, uključile u isti program i kako bi Republika Srbija učestvovala u saniranju teških razaranja koje je stanovništvo tih opština pretrpelo. Zahvaljujem se ministru što uopšte nije slušao.
Izvolite gospodine Jovanoviću.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, imamo opet problem sa srpskim jezikom, ne samo u izgovoru, već i u poznavanju našeg pisma. Naime, zamolio bih one koji kritikuju Predlog budžeta, kao predlog o kome se ne vodi računa, recimo o Kolubarskom okrugu, da u dokumentu za koji verujem da ste dobili, na osmoj strani pročitaju ove tri milijarde dinara i definišu program obnove - porušene građevine u Kolubarskom okrugu. Što se tiče Fonda solidarnosti koji ste vi iskazali prošle godine kao fond kroz koji nameravate da izgradite Kolubarski okrug, najbolje građani Kolubarskog okruga znaju koliko je i šta je izgrađeno, popravljeno, od zemljotresa. Jedino što je moglo gore da im se desi od zemljotresa je bila vaša vlast, jer ste na tom zemljotresu vi zaradili kroz tajne račune i nenamensko trošenje sredstava koje ste uzimali građanima Srbije, od onoga malo što su imali. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Ko?) Recimo vi, kao potpredsednik Republičke vlade. Recimo vi. Pošto vama replike i povrede Poslovnika jesu prilika da pričate besmislice, ja se neću ustručavati da vas optužim da ste vi, gospodine Šešelju, kao potpredsednik Republičke vlade, učestvovali u sistematskoj, organizovanoj krađi narodnih para, recimo kroz Fond solidarnosti, da ste kroz tajne račune, specijalne fondove, kroz sedam različitih poreza, kroz Bog zna koliko osnovica za porez, vi ilegalno finansirali režim čiji ste sastavni deo bili. Jer, neko ostade bez kuće u Kolubarskom okrugu, pa se stvori Fond solidarnosti, pa se stvori Direkcije za obnovu posle rata, ali se samo zida i gradi i širi ministarska imovina. Toliko o Fondu solidarnosti i načinu na koji ste vi finansirali one kojima su bila namenjena ta sredstva. Kao Zajam za obnovu, kao i prodaja "Telekoma", kao i stara devizna štednja, kao i takse, jer su iza vas ostali samo prazni fondovi i dugovanja države prema građanima.
Izvolite.
Dobro bi bilo da Čedomir Jovanović prvo malo sluša ljude sa kojima želi da polemiše, pa da zna o čemu je reč. Podržao sam izdvajanje novca za Kolubarski okrug, ali sam podržao i amandman kojim je traženo da se odgovarajući novac obezbedi za još neke opštine na jugu Srbije, koje su pretrpele teška razaranja, a to su Surdulica, Vladičin Han, Vranje, Kuršumlija, Aleksinac itd. To je prva stvar. Druga stvar, pošto Čedomir Jovanović sa ove govornice laže, ja to otvoreno kažem, da je bilo koji srpski radikal činio ono za šta nas on optužuje, da ne bi ostao lažov pred javnošću, neka nastupi sa dokazima. Inače ćeš večito ostati lažov pred javnošću. Što se tiče Kolubarskog okruga, zadatak Vlade je bio da obezbedi pare. Vlada je pare obezbedila, na terenu je bilo problema oko korišćenja tih para, jeste, ali nađite da li je jedan srpski radikal učestvovao u proneverama. Što se tiče srpskih radikala, mi smo insistirali da se te stvari raščiste. Vi nađite tačno ko je zloupotrebiodržavni novac, pa njega na tapet, a ne paušalna optužba. Srpski radikali mogu časna obraza, u svakom trenutku, izaći pred narod, na konto svog učešća u Vladi Srbije i u Saveznoj vladi. Mi narodno poverenje nismo izneverili. Rezultati nisu onakvi kakve smo mi želeli i kakve je narod očekivao. Takvi će rezultati biti onda kada budemo sami vladali. Nas ne možete optužiti ni za jednu proneveru, ni za jednu. Svaka pronevera, svaka krađa ima ime, prezime i adresu. Mi nećemo stati u odbranu nijednog ko je ukrao i proneverio, a koga god uhapsite, ali tražimo da hapsite redom sve lopove, a ne da ih birate po ideološkoj i političkoj pripadnosti. Dok ne uhapsite Nebojšu Čovića, vi nemate pravo bilo koga da uhapsite. Nemate moralno pravo. Naravno, nikada se nećemo složiti da hapsite čoveka za ono što je počinio Havijer Solana ili da hapsite policijskog generala zbog odavanja državne tajne. Vi DOS-ovci hapsite policijskog generala zbog odavanja državne tajne. Razlučite jasno šta su politički procesi, a šta je kriminal, i kada gonite kriminal, gonite i kriminalce iz svojih redova.
Ako smo završili ovu političku raspravu, mogli bismo da se vratimo na posao koji treba da radimo. Da li se još neko javlja za reč? Zašto nema pravo, ovo je bila replika? (Glasovi iz sale: Nema pravo.) Da, da, nema pravo na repliku. Molim vas da ne preuzimate moju obavezu da utvrdim o čemu se radi. Gospodin Jovanović je govorio kao predsednik Poslaničke grupe, gospodin Šešelj je iskoristio pravo na repliku i time smo ovaj krug završili. Objašnjavamo da nema pravo na repliku. Nema pravo, nema replike na repliku po Poslovniku. [[Aplauz radikala.]] Ne znam šta je tu za aplauz. Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Ako ne, stavljam amandman na glasanje. Molim narodne poslanike da se izjasne o amandmanu poslanika Slobodana Janjića. Za je glasalo 61, protiv 107, niko uzdržan, nije glasalo 20, ukupno 188 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Amandman na član 7. podneo je narodni poslanik Goran Cvetanović. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 7. a član 7. ima 37 razdela. Tako da je dosta teško to za ovo kratko vreme obrazložiti, tako da sam ja u članu 7. dao amandman na tri razdela, pa ću ovako parcijalno probati da ih obrazložim. Prvi se odnosi, s obzirom na to da je ministar poljoprivrede tu, na Agrarni budžet, a pre svega bih o Agrarnom budžetu. Jedna od najvažnijih grana naše privrede je pre svega poljoprivreda. U uslovima sankcija poljoprivrednici su podneli najveći teret i zahvaljujući njima, Srbija nije ni bila gladna. Naša najveća izvozna šansa je upravo proizvodnja kvalitetne hrane. Zato ulaganja u poljoprivredu moraju biti adekvatna našim očekivanjima. Poljoprivrednici se moraju, odnosno poljoprivrednicima se mora omogućiti da pod najpovoljnijim uslovima nabave poljoprivrednu mehanizaciju, semenski i sadni materijal, sredstva za prehranu i zaštitu bilja i stoke. Znači, ne smemo da štedimo, jer bi svaka štednja u tom pogledu imala nesagledive posledice. Samo ću da vas podsetim da je procena učešća sredstava Agrarnog budžeta u ukupnom budžetu za 2001. godinu 4,74%, a dok je u 2000. godini iznos bio mnogo veći - 5,77%. Ako uzmemo u obzir da je prošle godine bila jedna od najvećih suša u zadnjem periodu, onda ćete sami shvatitikoliko je u svakom slučaju mnogo bitnije uložiti u Agrarni budžet i preventivno delovati, a ne da se očekuje prvo suša, jer samo ona sredstva koja bi odvojili za prevenciju suše, vratila bi nam se već u toku te godine. Smatram da su predložena sredstva u budžetu nedovoljna, pa zbog toga ih treba znatno povećati. Zato već iz planiranih budžetskih sredstava treba izvršiti sve preraspodele. Uskratiti novac raznim nepotrebnim agencijama, a da se prebace sredstva i da se stave na raspolaganje Čoviću, sredstva određena za eksperimente Gaši Kneževiću, a tim sredstvima povećati Agrarni budžet. Shodno tome, predlažem da se povećaju sredstva od pet milijardi i 100 miliona dinara na 10 milijardi dinara. U razdelu 16 - Pozicija 89, znači to je većdruga pozicija,drugirazdeo, učešće Republike u PIO. Smatram da su ta predložena sredstva za invalidsku i socijalnu sferu nedovoljna za isplatu realnih potrebama penzionera i invalida, jer pre svega znamo da su penzioneri ljudi u starom životnom dobu, a invalidi su sa smanjenom radnom sposobnošću ili bez nje. Tim ljudima, pored ostalih potreba za hranom, odećom, kao i za komunalnim uslugama, u svakom slučaju potrebno je i adekvatno lečenje. Kako se predloženim zakonima predviđa poskupljenje lekova, kao i o eđeni porezi na lekove, a ministar zdravlja je rekao da su određene takse na zdravstvene usluge i recepte takođe ovde, kao i na pomagala za invalide, sa predviđenim iznosom neće biti zadovoljene njihove potrebe. Zato predlažem da se iznos sredstava poveća sa 200 milina na 270 miliona dinara. U trećem razdelu - Pozicija 125, radi se o platama zdravstvenih radnika. Stanje u zdravstvu kao i plate zdravstvenih radnika su višegodišnji problem. Zdravstveni radnici, iako pripadaju elitnoj profesiji u čitavom svetu, su neadekvatno nagrađeni za svoj humanitarni rad. Rade u teškim uslovima i uz svu svoju spremnost da pomognu korisnicima zdravstvenih usluga, a nemaju ni praznike ni odmora kaodrugiradnici, a da ne pričamo o težini hiruškog zahvata koje ne može da se meri sa težinom ijedne usluge. Shodno gore navedenom, predložena sredstva za plate zdravstvenih radnika su nedovoljna.Državapre svega treba da brine o zdravlju nacije, jer moramo dati primat zdravlju nacije i našeg podmlatka, a adekvatnom platom zdravstvenog radnika preventivno ćemo delovati u smanjenju korupcije u zdravstvu. Sami znate da je Srbija možda prva u Evropi po procentu, odnosno po zastupljenosti korupcije. Samo na taj način možemo preventivno delovati i zdravstvenim radnicima dati adekvatnu finansijsku nagradu i na taj način poboljšati zdravstvene usluge. Hvala.
Da li se neko javlja za reč povodom ovog amandmana? Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman na glasanje. Za je glasalo 50, protiv 117, niko uzdržan, 20 nije glasalo, ukupno je prisutno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.)
Amandman na član 7. Razdeo 3 - Pozicija 12, sa kojom je definisano finansiranje u okviru Vlade, biroa i agencija. Ministar ili nadležne službe nisu dali pojašnjenje kakva je uloga ovih biroa i agencija. Ovo je prvi put da se pojavljuju ovakve organizacije, kao što su biroi i agencije. Čovek prosto mora da se priupita, radi sigurnosti, da to nije zato što su generali u Vladi, a nisu ovo više politički biroi, nego su ovi biroi. Za ove agencije, kakva je uloga tih agencija. Šta bi te agencije trebalo da rade? Pitanje se postavlja iz prostog razloga što je za poslove ovih organa, unutar Vlade, određeno 10 miliona dinara. Nisu to mala sredstva, to je 33.000 maraka. Ako je uloga ovih agencija da deluju na marketingu, na taj način što će hvaliti uspehe Vlade, ili na nečijim ličnim promocijama, onda treba napisati obrazloženje. Nema veze ko je i kakvu je funkciju imao u vladi, ali da se zna uloga. Ovako, objašnjenje je dato za sredstva koja su određena unutar ovog razdela i za plate i za materijalne troškove, a čak i za troškove smeštaja, odnosno boravka onih koji ne žive i ne stanuju u Beogradu, a članovi su Vlade. Za agencije i za biroe nije dato obrazloženje, pa stoga predlažem da se ova suma od 10 miliona dinara prebaci tamo gde je potrebnije, a recimo na poziciju ili na razdel, gde se materijalno, odnosno finansijski pomaže izbeglicama. Vaše tvrdnje da svakog dana sve više i više ima izbeglih i prognanih, očito na osnovu ovog predloga budžeta nisu tačna. Ako nešto tvrdite onda morate i da potkrepite to sa ovim budžetom, ali bilo bi dobro da ne ulazimo u veliku polemiku, bilo bi dobro da ovih 10 miliona date za izbeglice, za materijalnu pomoć izbeglih i prognenih lica, a ne da finansirate agencije. Bože me sačuvaj ako su to agencije za poslovnu pratnju. Sve ste vi spremni. Samo, u toj agenciji, kako su krenuli, možda će biti i seksualne manjine. Drugo, pozicija 31 u članu 7, to je socijalni fond za jednokratnu pomoć. Premijer je u svom ekspozeu izneo relevantne podatke da je sada trenutno pored 800 hiljada nezaposlenih, 500 hiljada ljudi, odnosno radnika koji rade u nelikvidnim firmama. Predviđa se jasno kakve će poremećaje, kada je u pitanju radni odnos, izazvati model privatizacije, a model koji se zove strateški partner. Znači, na ovih 500 hiljada koji su trenutno bez plata, jer rade u takvim firmama, treba računati na povećanje broja nezaposlenih. Najbolji pokazatelj je, od kada ste vi došli na vlast, sve više onih koji ne primaju platu i na ivici su, već blizu da ostanu bez posla, da ih vi vodite pod stavkom tehnološki višak. Odakle pare da se namaknu za ovo? Pare imaju u budžetskoj rezervi. Bolje je sada biti pripremljen, a ne zanositi se sa idejom koju zagovara ministar finansija, pa ako promašimo, gospodo, biće rebalans budžeta. Gospodine ministre, svaki rebalans budžeta je priznanje Vlade da nije sposobna, da nije tačno i realno predvidela kakva će biti ekonomska kretanja u ovoj godini. Prema tome, bilo kakav rebalans ovog budžeta je lično neuspeh pre svega vas kao ministra finansija, pa samim tim i Vlade. Na poziciji 77, u razdelu 14, predvideli ste sredstva donacije. Sredstva donacije je prihodna kategorija. Ako vam neko uplaćuje ta sredstva onda je to prihod i po ekonomskim zakonima, ali i po jednoj zdravoj, običnoj ljudskoj logici, a vi ste ga stavili u rashodni deo i stavili ga da sa njim raspolaže ministarstvo. Pretpostavljamo, kako ste ishvalili volju i nameru inostranstva da nam daju te devize, da će u većini to biti devizna sredstva. Zakonom o deviznom poslovanju ne znam da li može ministarstvo unutar Vlade da raspolaže sa tim devizama. Prema tome, ova sredstva ne mogu da idu na ovu poziciju, pogotovo ne mogu da budu na raspolaganju Ministarstvu za ekonomske veze sa inostranstvom, pa već kada smo na tom ministarstvu puna su vam usta bila srpske dijaspore. Hvalili ste se kako ste vi Vlada koja će konačno uspostaviti vezu sa srpskom dijasporom, kako ste vi Vlada kojoj će prevaranti iz dijaspore, kao što je Majkl Đorđević i ovaj Panić doneti ogromne pare. Vidite koliko je teško od njih dobiti jedan dolar i jednu marku. Prema tome, uložite malo više para da toj srpskoj dijaspori pomognete, da našoj deci pomognete da ne zaborave jezik, da ne zaborave tradiciju, kulturu srpsku. Mora se ulagati u dijasporu, nema od tih priča ništa, recite im na vreme, dijasporu ne predstavlja samo porodica Karađorđević, dva miliona Srba živi izvan Srbije.
Da li se još neko javlja za reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman se odnosi na nešto vrlo čudno što se pojavilo u Predlogu zakona o budžetu, na jedan čudan analitički konto i broj pozicije. Broj pozicije 77, analitički konto 911-903, sredstva donacija i ništa. Čijih donacija? Ovo je rashodna strana u budžetu. Ovo su donacije koje ćete vi davati inostranstvu. Kome? Izjasnite se jednom. Umesto da pare iz inostranstva dolaze ovde, pare će odavde da idu u inostranstvo. Dobro bi bilo da to ovde razjasnimo, ako može zamenik ministra, ako razume to pitanje, da ovde pojasni poslanicima koji su neuki, pa ne mogu da shvate, ne mogu da shvate sve vaše marifetluke. Predvideli ste i za posebne namene 20 miliona dinara. Koje su to posebne namene u Ministarstvu za ekonomske veze sa inostranstvom? Ni jednu donaciju niste izrazili kroz budžet. Vi zapravo smatrate da i sa nekom eventualnom donacijom koja stigne treba da raspolažete na isti onaj način kao kada su vam dolazile pare dok ste bili opozicionari i dok ste se borili za vlast. Ko ih prvi ščepa njegove su, pa ili ih podeli sa još nekolicinom svojih saradnika ili sve za sebe sačuva. Zbog toga je došlo do najvećeg broja rascepa u prozapadnim opozicionim političkim partijama. Vi ste se toliko cepali i delili, jer je svaki želeo da bude onaj koji će na šalteru Amerikanaca ili Evropske unije da prima lično pare. Sada mislite da to može i za eventualne donacije koje bi stigle državi. Naravno, malo će biti tih donacija, gotovo nikako, ali ako ih bude vi mislite onaj koji prvi ščepa nosi kući. Vaša vlast je i navikla tako. Sve što dođe u vaše ruke netragom nestaje. Pokazali ste to na više primera, a u celoj vašoj Vladi to je najviše pokazivao Nebojša Čović.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman poslanika Milorada Mirčića na glasanje. Za 57, protiv 116, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 9, od ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanikDragoljub Stamenković. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Ovaj amandman se odnosi na nekih 6 razdela u okviru člana 7. i u jednom razdelu sam tražio da se ukinu budžetska sredstva za Ustavni sud, jer Ustavnog suda nemamo. U drugom da se sredstva za rad ministra pravde i lokalne samouprave i činovnika takođe uskrate, jer ovih dana ministar Batić putuje u Hag i putovao je u Hag. Tamo je ugovarao neku predaju srpskih glava. Ne verujem da on to radi iz ljubavi, pre će biti da je u pitanju novac, pa onda neka tim novcem i finansira rad ministarstva, ali ono što je najvažnije odnosi se na 500 miliona budžetskih sredstava kojima treba da raspolaže koordinaciono telo za opštine Bujanovac, Preševo i Medveđa. Ne mogu da verujem da ćete poveriti da to radi Nebojša Čović, a da mu u tome pomažu specijalno školovani policajci Zoran Živković i njegov savetnik Vesić ili onaj neuračunljivi Kragović. Važnije od svega toga je da je Nebojša Čović vlasnik i predsednik Upravnog odbora FMPTrejda i da je to preduzeće primenjivalo neadekvatan tehnološki postupak, koji je imao za posledicu nemogućnost pravilnog i hermetičkog zatvaranja limenki, pa je došlo do kvarenja sadržaja u njima i tako je Vojsci Jugoslavije...
Gospodine Stamenkoviću, o tim limenkama smo slušali već više puta danas.
Tako je Vojsci Jugoslavije naneta neprocenjiva šteta. Zatim, nisu uvaženi zahtevi proizvođača mesnih proizvoda, što je imalo za posledicu da je stvarna količina mesnih prerađevina punjena u konzerve limenke veće zapremine, što opet pokazuje veliku neodgovornost šefa Koordinacionog tela Nebojše Čovića. Takav čovek, koji je mogao da vara Vojsku Jugoslavije, čovek koji je mogao svojevremeno da šamara vozače Javnog gradskog preduzeća u Beogradu, potpuno je nepodoban i sumnjiv u ovim poslovima koje obavlja. (Predsednik: Opominjem vas da se vratite na dnevni red.) Srpska radikalna stranka ne može dozvoliti da se ovako velika i značajna sredstva povere takvoj ličnosti. Sve ovo što sada govorim je potvrđenu u izveštaju Instituta za higijenu i tehnologiju mesa br. 0828, 0829 i 0839, u kojima se konstatuje da su poklopci limenki bili upotrebljivi na šest meseci po standardima narodne odbrane, a garancija mora biti tri godine.
Gospodine Stamenkoviću, dva puta sam vas opomenuo. Ja vam oduzimam reč. Molim vas da napustite govornicu. Da li se još neko javlja za reč po ovoj tački dnevnog reda? (Niko.) Stavljam na glasanje amandmanDragoljuba Stamenkovića. Za 52, protiv 116, uzdržanih nije bilo, nije glasalo15,ukupno su prisutna183narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Vojislav Šešelj. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Želi.)
Dame i gospodo narodni poslanici, neki od vas, ozbiljniji ljudi, zapitaće se zašto mi srpski radikali ovoliko insistiramo upravo na ovoj stavci budžeta, gde se ogroman novac poverava u ruke Nebojše Čovića. Zato što vaš budžet ima mnogo slabih tačaka. Ovo je najslabija. Naravno, naš zadatak je, kao opozicije, da vam nađemo najslabiju tačku i da vas na toj tački razbijamo. Zbog toga nas vi sprečavate da o tome govorimo, isključujete nam struju. Moj amandman sam prosledioNarodnoj skupštini na 19 gusto kucanih strana obrazloženja. Pročitali ste, nadam se. Ako niste, tek ćete pročitati, verujem i ubeđen sam u to. Neću sve to danas čitati, naravno. Podsetio bih vas, pored tih 19 gusto složenih strana obrazloženja, da ste dobili 26 strana raznih dokumenata koji svedoče o kriminalnim radnjama Nebojše Čovića. Pola obrazloženja se odnosi na kriminalne radnje Nebojše Čovića dok je bio gradonačelnik Beograda.(Glas iz sale: Što ih niste uhapsili?) Vi ih hapsite. Vi uživate u hapšenju. Ja vam samo skrećem pažnju. Vama, tako simpatičnim damama, ne priliči da upadate u reč. S vama dvema to mogu i posle da raspravim. Pola obrazloženja se odnosi na kriminalne radnje Nebojše Čovića dok je bio gradonačelnik Beograda. To smo mi radikali objavili u "Velikoj Srbiji" još početkom 96. godine, kada smo imali tehničku koaliciju sa Demokratskom strankom Srbije i sa Demokratskom strankom, kad smo od Nebojše Čovića branili Studio B. (Predsednik: Gospodine Šešelj, molim vas, da se vrtite dnevnom redu.) Vi ste to zaboravili. Na dnevnom redu je moj amandman. Govorim o mom amandmanu. Za pet minuta ne mogu da pročitam 19 strana, ali za 5 minuta mogu da ukažem na sadržaj tog amandmana. Nemojte da me ometate. (Predsednik: Gde je Studio B u sadržaju amandmana?) Molim vas, to je moj amandman i obrazloženje koje sam zvanično dostavio Narodnoj skupštini. Vi to imate pred sobom. (Predsednik: Nemam.) Niste dobili. Kriv je sekretar. Zna da psuje iza leđa narodnim poslanicima. (Predsednik: Dostavio je, ali nisam ga podneo.) Ovo je samo ono što sam ja predao Narodnoj skupštini, protokolisano da je primljeno. Ovo je umnoženo u malom formatu, a pošto ja ne volim mali format, ja sam izašao sa velikim formatom. Nemojte da me ometate i nemojte mi ovo vreme ometanja uračunati. (Predsednik: Neću.) Mi osporavamo da je Nebojša Čović podobna politička ličnost da mu se povere ovolike državne pare. Podsećam vas na njegovu aferu sa konzervama, gde je opljačkao milione dolara, njegovu aferu sa uvozom krezola, koji je razblažavao i pravio lizol. Lizol je zabranjen po svim stan dima čuvanja higijene, a on je taj lizol, da bi i lično nešto zaradio .... (Predsednik: Podrugiput vas opominjem.) Zašto? (Predsednik: Zbog toga što se nedržite dnevnog reda.) Kako kad je moj amandman na dnevnom redu? (Predsednik: O lizolu?) Što ste onda umnožili moj amandman o lizolu, ako on nije na dnevnom redu? (Predsednik: Obaveza je da umnožimo sve što dostavite.) Obrazlažem zašto sam vam baš to dostavio i zašto ste vi bili obavezni da umnožite. (Predsednik: Dobro, ali ja sam vas ipakdrugiput opomenuo.) Zatim, postoji naftna afera, reketaška afera sa Jugoskandik bankom, kad je javno prozvan da je oteo od Jezdimira Vasiljevića 200 hiljada maraka. To je već bilo kad je Jezdimir Vasiljević pobegao u inostranstvo, pa je Nebojša Čović javno priznao da je uzeo te pare, čak tvrdio da je pare posle vratio, nakon javne prozivke. Tu je afera sa fabrikom čepova, kojeje ukraou Srpskoj Krajini. Onda, davanje placeva na Dedinju, jer je sa njim to počelo, pa Parking servis, gde je upropastio Beograd. (Predsednik: Gospodine Šešelj, 5,27 minuta, dve opomene ste imali zbog nepridržavanja dnevnog reda. Oduzimam vam reč i molim vas da napustite govornicu.) Još samo jednu rečenicu da vam kažem, pa napuštam, da ne pravite incidente ovde, jer ja sam star čovek, nije meni do incidenata i ne volim incidente. Dame i gospodo, vi se sećate Živote Panića. On je bio načelnik Generalštaba. Za mnogo manje afere u poslovanju sa vojskom, preko firme "Kentaur", on je pao. Pašće i Nebojša Čović, kao potpredsednik Vlade Srbije - to vam garantujem, a uskoro podnosimo inicijativu za izglasavanje nepoverenja, koja će biti toliko ubedljiva da se niko častan i ozbiljan među vama neće usuditi da glasa protiv te incijative.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Niko.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 122, uzdržanih nije bilo, nije glasalo sedam od ukupno 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. razdeo 6 i razdeo 14 amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Nikolić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite.
Najpre vama, gospodine predsedniče, da kažem da vam nisam zaboravio kako ste mi dobacivali maločas kada sam bio za govornicom i kako ste pogrešno citirali jedan član Poslovnika, ali očekujem od vas izvinjenje, pa makar i na hodniku. Rekli ste da džabe primam već 10 godina poslaničku platu. Nije tačno. Taj poslovnik dobro znam i nikada ne izađem ako nisam u pravu. Očekujem od vas, gospodine predsedniče, da ne prođete kao što je prošao Dragoljub Mićunović u Veću građana, u trenutku kada su se dešavale mnogo krupne i ozbiljne stvari, tada istina odmah sa tragičnim posledicama, kada nije prekinuo sednicu Veća, nego rekao da su to dnevni događaji. Evo, sada vas izveštavam da je Skupština Vojvodine danas usvojila nekakvu svoju platformu za definisanje odnosa sa Srbijom, koja predstavlja zahtev za otcepljenje [[grupa poslanika aplaudira]] i da su ovakve bukadžije, samo mnogi pripadaju i vašim političkim strankama, otcepljenim od centra iz Beograda, ružnim rečima govorili i o Vojislavu Koštunici. Što je on i zaslužio, jer da nije bio kandidat za predsednika Jugoslavije takvi nikada ne bi bili poslanici Skupštine Vojvodine. Svojim autoritetom izvukao je takve barabe, koje sada svašta govore u Skupštini Vojvodine, čak je jedan govornik rekao - ako nam ovo ne prođe, ući ćemo u rat sa Srbijom. A vi, gospodine predsedniče.....
Hoćemo li na amandmane?
.... sitnim zluradostima i pakostima ovde pokušavate da nas ometete da vam kažemo ono što je veoma bitno u državi Srbiji, a to je da smo mi srpski radikali, kada smo imali za vratom socijaliste, kada su se okomili na nas svom žestinom, kao eksponenta SPS-a imali Nebojšu Čovića za vratom. Garantujem vam - nije slučajno sa vama u DOS-u - i kad budete u sukobu vi sa pojedinim strankama iz DOS-a za vratom će vam biti Nebojša Čović. Citiraću, ali ću i parafrazirati deo ekspozea sada predsednika Vlade Zorana Đinđića, kada nas je ubeđivao da glasamo za Vladu, rekao je da je to Vlada velikih reformi i energičnih akcija. Rekao je, e sad već ima ovde i nekih mojih reči, sigurno ćete ih prepoznati, da nekolicina ministara ima uspešnu karijeru u najvećim svetskim kompanijama, da nekolicina ima blistavu komunističku i socijalističku prošlost i ogromnu imovinu, da nekoliko njih nema ništa, ali da ubrzano stiču od 5. oktobra, po ubrzanom postupku, a tu su da bi se upisali u listu utamanjivača Srbije i srpskog naroda. Dokazuje se to, dame i gospodo, veoma ubrzano. Dva amandmana u okviru ovog jednog sam podneo. Verovatno ste i sami uvideli koliko je besmisleno da sve amandmane na jedan član svrstavate u jedan amandman, pa se tako desi da na strani 3. imate amandman i na strani 9, potpuno su različite stvari, a sve se to zove jedan amandman. Tako sam i ja hteo da vam ukažem na to što se govornici pre mene nisu trudili da je Nebojša Čović, dokazani lopov, da je Nebojša Čović vojni liferant, koji je zarađivao na škartu.... koji je isporučivao Vojsci Jugoslavije.
Gospodine Nikoliću, vodite računa o rečniku.
Nažalost, nisam čuo prethodne govornike da su o tome govorili. Trebalo je o tome da se govori ovde, da je bio jedan komunistički diktator do samo pre nekoliko godina i da ste odjednom u ruke tom čoveku pružili 500 miliona dinara. Nije to namenjeno za bezbednost juga Srbije. Bezbednost juga Srbije i kompletne Kopnene zone bezbednosti pokrivena je sa milijardu i 500 miliona dinara u okviru MUP-a Srbije. To prihvatam. Za to bih glasao. Ono što je u razdelu na MUP-u Srbije znam da će biti iskoršćeno za ono što piše, ali ovo što kaže - koordinaciono telo, 500 miliona dinara, tu ne verujem ništa i znam da od toga nema ništa. Uostalom, danas verovatno Nebojša Čović razgovara sa teroristima, pa ko zna kakve će nas vesti bubnuti večeras u 19,30. Jedna iz Vojvodine, jedna sa juga Srbije. Pitanje je hoćemo li mi sutra uopšte normalno moći da razgovaramo o budžetu. Drugiamandman, odnosno ne mogu da kažem višedrugiamandman kada je to isti amandman, ali nema veze sa onim predhodnim, to su sredstva donacija. Predložio sam da se izbriše stavka i da se izbriše nepoznati iznos stavke. Šta sam mogaodrugo da napišem kada nam je neko veoma školovan, ko je pomogao i ruskoj privredi da se oporavi, a tamo otišao samo zato što je znao jezik sličan ruskom, napisao u budžetu nama kao maloj deci jednu stavku koja nema iznos. Pa to zaista nema smisla. Ako možete vi to da trpite, koji ćete glasati za ovaj budžet, ja ne mogu. Ne želim. Ali vas još jednom upozoravam, gospodine predsedniče, i završavam, hvala što ste mi omogućili da minut duže govorim, eto i od vas nešto povoljno, upozoravam vas da se raspitate šta je to bilo, možda još uvek traje na sednici Skupštine Vojvodine, telefon koji sam ostavio poslaničkom klubu neprekidno zvoni, zovu ljudi iz svih krajeva Srbije, zovu ljudi iz Republike Srpske, koji gledaju direktan prenos sednice Skupštine Vojvodine i kažu da je ovo mnogo gore od svih onih sednica koje su prethodile cepanju Jugoslavije. Od svih sednica gledaju to i oni koji su ostali u Srpskoj Krajini, ali za razliku od vas, dame i gospodo, koji ste sada došli na vlast, ja se uopšte ne stidim ničega što sam učinio i za Srpsku Krajinu (Predsednik - gospodine Nikoliću, vreme, molim vas da završite) i za Kosovo i Metohiju. A, vi svojim dolaskom na vlast ne možete da operete to što niste pomogli nikome da se nešto učini za te države. Vas je mržnja prema Slobodanu Miloševiću okrenula protiv svog rođenog naroda. Šta god je radio Milošević, bili ste protiv toga, pa šta ste onda mogli da očekujete. Došli ste na vlast i još uvek ste u opoziciji. A, garantujem vam, poznajem neke ljude iz pojedinih stranaka koje su sada na vlasti, oni to neće moći mnogo ddrugo da iz že. Znam da su ostali moralni i časni i da im nije mesto u ovoj grupaciji koja nam razbi Srbiju i ovakva kakva jeste.
Pravo na repliku, narodni poslanik gospodin Dragan Maršićanin.
Gospodine Nikoliću, što se tiče Poslovnika i dužine vašeg staža u parlamentu, pogrešio sam za jednu godinu. Taj staž je kraći za jednu godinu. Ali, ipak, 9 godina ste primali platu i niste naučili da po članu 137, to nisam hteo onda da vam kažem, pročitajte, predlagač akta ima pravo do okončanja rasprave da ga povuče .... [[komentar poslanika Nikolića se ne čuje]] Da, zna se ko je predlagač zakona. To su narodni poslanici, no nećemo sada na ovaj način voditi dijalog. A što se tiče ozbiljnije stvari od dužine vašeg poslaničkog staža, jeste neobična sklonost da nekoga ko pripada Demokratskoj stranci Srbije, a kojoj i ja pripadam, pozivate na odgovornost prema državi, na odgovornost prema narodu. Pokušavate da obavestite šta se to važno u državi dešava, a šta on, naime, po vama, ne zna. Potpuno je neumesno, verujte mi, i vi, i bilo ko drugi , da o tome obaveštava poslanika DOS-a. Vrlo dobro znamo šta se dešava u kom kraju Srbije, znamo šta se dešava u kom kraju Jugoslavije, šta se dešava u Crnoj Gori. O tome smo govorili i onda kada vi to niste smeli da izgovarate, a onda kada ste vi činili i u Vojvodini, i svuda drugde, ono što je za posledicu imalo razbuktavanje separatizma i u Crnoj Gori, i u pojedinim delovima Srbije. Odgovorni ste za to. Odgovorni ste jer ste podržavali režim Slobodana Miloševića, sedeći u njegovoj vladi, glasajući za njegovu vladu, i to isto onoliko godina koliko ste učili Poslovnik. To je rezultat vašeg političkog delovanja. Potrošio sam samo minut i po i neću doterati ni do dva, da vam kažem da srpski radikali nemaju šta DOS i mene kao poslanika te stranke da uče patriotizmu, državnim pitanjima, obavezi prema državi, obavezi prema narodu, i ne brinite se vi, znamo mi ko nam "dahće za vrat" vrlo dobro, znali smo otkad smo osnovani, znamo i danas. [[Aplauz.]]
Da li još neko želi reč? [[Tomislav Nikolić traži repliku.]] Ne možete repliku na repliku. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne javlja se.)
Ako se više niko ne javlja za reč, stavljam amandman poslanika Tomislava Nikolića na glasanje. Za 57, protiv 124, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 8, ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da amandman nije prihvaćen od strane Narodne skupštine. Na član 7. amandman je podneo Odbor za poljoprivredu. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li predstavnik Odbora želi reč? (Ne želi.) Da li neko drugi želi reč? (Ne želi.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 99, uzdržana tri, nije glasalo 32, ukupno 191. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. razdeo 8, razdeo 16 i razdeo 18. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade, na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne želi.) Da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 55, protiv 128, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 9, ukupno 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Branislav Blažić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 7, pozicija 33, analitički konto 911-360, iznos "2.004.400.000" se zamenjuje iznosom "4.008.800.000". Suština amandmana je oko zdravstva i Fonda za zdravstvo. Ovde smo danas čuli, gospodin Mijailović je, ako se ne varam, izneo jednu diskusiju koju u svakom slučaju treba podržati, u interesu je zdravstva, ali je rekao da je dogovorio sa gospodinom ministrom, i on je obećao da će jedan i po put povećati sumu izdvajanja za zdravstvo. Znači, da bi to moglo već sada. Zaštoto obećanje ne ispuni već danas, ako stvarno želi i oseća koliki su problemi zdravstva, a rekao je da to oseća, i dao je čvrsto ubeđenje,otprilike, da se već danas ovaj amandman prihvati i njegovo obećanjeveć danas ispuni. Prema tome, mi ćemo doći u poziciju da možemo, a neka se smanji budžetska rezerva, da već danas imamo ispunjeno obećanje ministra Đelića. Ono što je suština, a što svakako treba podržati, to je prioritet zdravstvu. Međutim, ono što je gospodin Đinđić objasnio, da je to stend baj prioritet, da se čekaju sredstva od Svetske banke, pa ako ta sredstva stignu, onda će ona prioritetno biti obezbeđena za zdravstvo. Međutim, to je ono - ako bude, biće, a pošto neće da bude, neće ni biti. Može da bude, ne mora da znači, ali kako nas neko iskustvo uči, uvek tako kad se nešto obećavalo, na kraju to ne bude, i ostane bez tih sredstava. Mislim da nije red da zdravstvo bude na stend baju, neka neštodrugo bude, neka se, uostalom, budžetska rezerva malo smanji, ona je 7 milijardi, neka se smanji na pet, a neka te dve milijarde već od danas budu obezbeđene za zdravstvo, jer je situacija katastrofalna, kritična, i više se ne može čekati i ne može se sa tim problemom odlagati. Opet se vraćam na onaj princip pravednosti, o kome sam govorio, i istinito tumačio zvaničan dokument, dobijen od opštine Kikinda, a i oddrugih opština, kako su se digle plate. Možete sadaporediti - predsednik SO, sekretar i predsednik Izvršnog odbora, kad se njih trojica saberu, imaju koliko 10 specijalista, 10 hirurga, gospodo. Ne možemo govoriti o principu pravednosti u takvim odnosima, a to su podaci za januar, februar i mart. Šta će biti i kako ćete vi menjati te sume, da li ćete taj princip pravednosti primeniti, to ćemo videti, o tome ćemo govoriti kada to uradite, ili ne uradite, ali molim vas, danas je situacija takva. Prema tome, potpuno je neodrživo. Imamo mogućnost da ispunimo obećanje gospodina Đelića, imamo mogućnost odmah da neke stvari radi pravednosti u principu popravimo, a sada samo zavisi od vas. Hvala lepo.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne javlja se.) Stavljam amandman poslanika Branislava Blažića na glasanje. Za 53, protiv 123, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 15, ukupno 191. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade, na sednici Odbora.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman u članu 7 i to za poziciju broj 10, analitički konto 911-010, iznos 24 miliona dinara, menja se i iznosi - 17 miliona dinara, tako da je Svega razdeo 368.400.000 dinara. Vlada Republike Srbije mora da deli sudbinu građana Srbije. Vlada ne sme da bude pohlepna, gramziva i da grabi sve što može da se zgrabi. Vlada Republike Srbije trebalo bi da bude štedljiva i racionalna, da ima u vidu celokupni ekonomski i socijalni položaj građana Srbije, a posebno radnika u zdrav stvu, školstvu, prosveti itd. koji nemaju privilegije. Da u vladama nije sve idealno, i da i u Republičkoj, eventualno u Savezno vladi, ima stvari koje nisu kako treba, govori jedan, za mene kao narodnog poslanika Srpske radikalne stranke, frapantan podatak. Nešto što me je šokiralo. Moj kolega i sugrađanin iz Smedereva, narodni poslanik iz DSS-a, gospodin Dragan Šormaz, u javnom duelu koji smo imali u lokalnom listu "Naš glas" u Smederevu, pet pitanja njemu, pet pitanja meni, utorak 27. mart, mi srpski radikali sve što kažemo, uvek imamo argumente za to, izrekao je nešto što zaista ne mogu da shvatim. (Na moje pitanje - Goran Vesić, dezertirao) Šormaz odgovara - Goran Vesić je dezertirao, nema tu šta da se kaže. Kako nema šta da se kaže, Goran Vesić, savetnik ministra unutrašnjih poslova, Zorana Živkovića. Šta da ga savetuje, da povlači teško naoružanje sa juga Srbije. Neprijatelj zvecka oružjem na granicama naše otadžbine, a Nebojša Čović 500 miliona dinara za povlačenje teškog naoružanja. Mi, srpski radikali, imamo i te kako tu šta da kažemo. Kolegi Goranu Vesiću mogu da dam list u kome to sve doslovce piše. Dalje, pozicija broj 149, analitički konto 911-190 - iznos 300.000.000 dinara, vrsta rashoda - Protivgradna zaštita, uvećati na 600.000.000 dinara, tako da je Razdeo 26 - 904.000.000 dinara. Bezbroj primera da zbog grada propadne trud i muka narodna i da štete idu do astronomskih visina. Mnogi građani žive od plodova svoga rada, od svojih muka i delovanja u oblasti voćarstva i ratarstva. Cela Srbija strada i bilo bi veoma korisno posvetiti protivgradnoj zaštiti pažnju koju zaslužuje, a koju neće na žalost imati izglasavanjem ovako lošeg Predloga zakona o budžetu.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ako ne, stavljam amandman narodnog poslanika Dragana Čolića na glasanje. Za 49, protiv 118, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 22, a ukupno je prisutno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Poslednji amandman koji ćemo danas razmatrati je amandman na član 7. koji je podneo narodni poslanik Dragan Marković. Ovaj amandman odbio je Odbor za finansije i predstavnik Vlade na sednici Odbora. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, u članu 7. u Razdelu 6 - Ministarstvo finansija i ekonomije, Koordinaciono telo Savezne vlade i Republike Srbije za opštine Bujanovac, Preševo i Medveđu, iznos od 500.000.000, tražimo da se zameni sa iznosom od 80.880.000 koje su predviđene za Kosovo. Smatramo da je ovo veoma mala i niska cifra, imajući u vidu, a neko je danas više puta, odnosno poslanici su govorili kako cifra od 500.000.000 je neophodna jer vojska i policija čuvaju srpski narod na jugu Srbije. Ko čuva srpski narod na Kosovu, gospodo. Oni tamo sami sebe čuvaju. Ovo je veoma mala cifra. Jedino, ako gospoda nisu dogovorila sa teroristima koji su tražili za dva kidnapovana vojnika od porodica vojnika, da se plati 200.000 maraka za njihovo isporučenje. Navodno, da su oni zalutali i ušli u ulicu koja je zabranjena za vojnike. Šestoro civila takođe su kidnapovana, a do dana današnjeg nisu vraćena svojim porodicama. Zamolio bih poslanike i SPS-a i DOS-a, kada njihovi šefovi govore o Kosovu, da se ne aplaudira, i kada govori šef DOS-a o jugu Srbije, takođe da se ne aplaudira jer ne vidim da imaju određene rezultate i jedan i drugi, kada su u pitanju ova dva kraja u Srbiji. U Razdelu 8 - Ministarstvo poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva, tražimo da se u delu Agrarnog budžeta iznos od 5.100.000.000, zamenjuje iznosom od 8.800.000.000. Ovaj iznos je potreban za navodnjavanje i odvodnjavanje. Mislim da su korita reka takođe u veoma lošem stanju, pa da veliki broj gradova je u zadnje dve-tri godine imao poplave, kao što je slučaj u Jagodini. U Razdelu 16 - Ministarstvo za socijalna pitanja, poseban republički račun socijalne zaštite i iznos od 1.700.000.000 zamenjuje se iznosom od 2.100.000.000. U Razdelu 8 - Ministarstvo poljoprivrede, a to sam rekao. U razdelu 16 - kada je u pitanju Ministarstvo za socijalna pitanja, SSJ traži da se poveća iznos za posebni republički račun socijalne zaštite za iznos od 400.000.000 upotrebljenih za potrebe da se pomogne srpskom narodu proteranom sa Kosova i Metohije. Predlažem da sve srpske porodice koje su proterane i koje se nalaze u Srbiji, koje imaju preko pet članova u porodici, a da ta porodica nema ni jednog zaposlenog, da prima prosečan lični dohodak u Srbiji. SSJ, gospodo, je pomogla tom narodu jer poslanici SSJ se o iču i svoje plate će dati tom srpskom narodu, ali mislimo da je to veoma mala cifra. Takođe, i u Razdelu 16 - Ministarstvo za socijalna pitanja, zamenjuje vrednost od deset milijardi, za iznos od 10 milijardi i 500 miliona. Na pomenutom kontu iznos se povećava namenski za isplatu dečjih dodataka, ženama koje rađaju decu, a žive na selu i poljoprivredna delatnost im je jedino ili osnovno zanimanje. Na ovaj način biće povećan natalitet u seoskim sredinama i sprečiće se dalje starenje seoskih domaćinstava. Ako smo govorili da je stara vlast uništila seljaka, a kada budete danas, odnosno sutra usvojili ovaj budžet i Predlog zakona o porezu i akcizama, takođe naš seljak godinu dana mora da čeka da nešto dobije. Predložio bih svim poslanicima svih partija da prihvate ovaj amandman, jer SSJ je pokazala da je konstruktivna opozicija. Ovaj naš predloženi amandman pomaže Srbima koji žive na Kosovu, Srbima koji su izbegli sa Kosova u Srbiju, poljoprivrednim proizvođačima i majkama koje rađaju decu, a žive na selu i jedino zanimanje im je poljoprivredna proizvodnja, gospodo. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 57, protiv 126, uzdržanih pet, nisu glasala četiri, ukupno su prisutna 192 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Završavamo današnju sednicu. Nastavljamo sutra u 10,00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje mnogo manje nego što smo utvrdili elektronskim putem, 101 narodni poslanik. Utvrdili smo da imamo kvorum za odlučivanje i nastavak sednice. Obaveštavam vas da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Muji Mukoviću, Radojku Petriću, Bošku Ničiću, Milutinu Prodanoviću, Dušanu Cvetkoviću, Dušanu Iliću, Vladanu Jovičiću, Višnji Nežić, Branislavu Grubačkom, Novici Đuraškoviću, Nataši Milojević, Marku Jakšiću, Vuku Antonijeviću, Zoranu Boškoviću, Draganu Šutanovcu, Marku Đurišiću, Srđi Popoviću, Milki Marinković, Borislavu Novakoviću, Vojislavu Jankoviću. Neda Arnerić je prijavila odsustvo pre podne, ali tu je. Živanko Radovančev je prijavio odsustvo sa prepodnevnog rada sednice. Obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik,potpredsednici, ministrii sekretar Vlade Republike Srbije, kaoi sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O BUDžETU REPUBLIKE SRBIJE ZA 2001. GODINU (nastavak u pojedinostima) Nastavljamo razmatranje amandmana na član 7. Izvolite.