Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, Srpska radikalna stranka vas je već obavestila da je u Skupštini grada Beograda u prošli ponedeljak, pre sedam dana, grubo prekršen zakon, da je zaveden teror većine i da odbornicima Skupštine grada Beograda koji su u opoziciji nije dozvoljeno da predlože kandidata za predsednika Skupštine grada Beograda i da je izbor predsednika Skupštine grada Beograda izvršen na neregularan i nezakonit način, mimo Poslovnika. Tada sam pozvao predsedavajućeg u Skupštini Srbije, pozvao sam Vladu Srbije, Odbor za lokalnu samoupravu da reaguju i da isprave ovaj čin koji se desio u Skupštini grada Beograda. Molio bih vas da mi ne računate ovo vreme. Citiraću vam član 192. Ustava Srbije, gde se kaže: ''Vlada je dužna da obustavi od izvršenja opšti akt opštine za koji smatra da nije saglasan Ustavu ili zakonu i da u roku od pet dana pokrene postupak za ocenjivanje njegove ustavnosti ili zakonitosti. Vlada može, pod uslovima određenim zakonom, raspustiti skupštinu opštine. Istovremeno sa raspuštanjem skupštine opštine, Vlada imenuje privremeni organ koji obavlja poslove iz nadležnosti skupštine, vodeći računa o političkom i o nacionalnom sastavu raspuštene skupštine opštine''. Vlada je obaveštena, Ministarstvo za lokalnu samoupravu je obavešteno šta se desilo u Skupštini grada Beograda. Ako je Odbor za lokalnu samoupravu mogao odmah da reaguje i da zatraži od Skupštine grada Beograda sve materijale vezane za sednicu koja je održana u ponedeljak, pretpostavljam da je na isti način to ne samo mogla, nego morala da uradi i Vlada, odnosno Ministarstvo za lokalnu samoupravu, kako bi se uverila u činjenice koje se odnose na održavanje Skupštine grada Beograda. Ovde posedujem samo stenograme, moje stenograme, koje sam autorizovao. Navodno, do dana današnjeg, kompletan stenogram nije mogao da bude dostavljen zato što gospodin Ožegović nije autorizovao svoj deo izlaganja. Bez obzira na to, samo iz ovog dela stenograma može se zaključiti da je sednica Skupštine grada Beograda neregularno održana, da su odbornici SRS i SPS upozoravali sve vreme predsedavajućeg da se ne radi po Poslovniku. U Poslovniku jasno stoji da kad predsednik Skupštine podnese ostavku tek na narednoj sednici ta ostavka se konstatuje i tada se kreće u proces izbora novog predsednika Skupštine. Iako smo o ostavci predsednika upoznati tek kada je počeo rad Skupštine, nažalost, nismo uspeli da ubedimo predsedavajućeg da ne sme nastaviti svoj posao dok se ne uradi ono što treba da se uradi ili da se prekine 20. sednica Skupštine grada Beograda, da se da pauza da i ostali odbornici mogu, u skladu sa Poslovnikom ... (Predsedavajući: Vreme, gospodine Todoroviću, molim vas.) Izvinjavam se, ali odmah ću se javiti po Poslovniku da bih završio ovaj ostatak.
Prethodno se po Poslovniku javio gospodin Vladan Batić, a onda gospodin Dragan Todorović, pa gospodin Martinović. Molim vas da se držite dogovora šefova poslaničkih grupa o trajanju reklamacija po Poslovniku. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici i uvaženi gospodine ministre, javljam se po članu 226. i tražim objašnjenje, koje je vezano za ovu tačku dnevnog reda. Naime, tadašnji direktor Narodne kancelarije, a danas ministar bez portfelja, gospodin Dragan Đilas je 15. oktobra 2005. godine, dakle tačno pre dve godine, na današnji dan, uputio pismo predsedniku Vlade Republike Srbije, tadašnjem i sadašnjem, u kojem ga poziva da javnosti predoči ko i na koji način vodi Javno preduzeće "Železnice Srbije". Gospodin Đilas kaže: "Ja vam se obraćam na ovaj način, pošto resorni ministar za kapitalne investicije gospodin Velimir Ilić već danima ne nalazi za shodno da se obrati javnosti" itd. Onda kaže: "Nadam se da ćete, vođeni moralnim normama i idejom da se od Srbije stvori nekorumpirano društvo u kome će oni koji obavljaju funkcije od javnog interesa biti u službi građana...". "Ja zato i mislim", kaže gospodin Đilas, "da ste najpozvaniji da javnosti predočite ko, kako i na koji način vodi Javno preduzeće "Železnice Srbije", s obzirom da je direktor Milenko Šarančić prošle sedmice izneo niz laži, obmanjujući poreske obveznike, građane ove zemlje, čijim se novcem preduzeće "Železnice Srbije" i finansira". Đilas u tom pismu pita: "Kako je moguće da se potpiše ugovor o nabavci vozova i lokomotiva iz Slovenije i iz Švedske po hitnom postupku, a da se ignoriše jedino nadležna Direkcija za javne nabavke?" Direktor Narodne kancelarije tvrdi da je direktor JP "Železnice Srbije" jedan od zahteva poslao 31. januara 2005. godine uz rok isporuke od godinu dana, a drugi krajem jula, uz obrazloženje da će tokom letnje sezone biti pojačan saobraćaj. Od lokomotiva i vozova do dana današnjeg ništa nije bilo, navedeno je u pismu u kojem se postavlja pitanje – kako je Šarančić sklopio ugovor 19. jula, a odgovor od drugih ponuđača ko je po zakonu on bio dužan da kontaktira i dobio je tek 12. avgusta. Takođe, Đilas tvrdi da je direktor JP "Železnice Srbije" Direkciji za javne nabavke najavio potpisivanje ugovora vrednog 2,8 miliona evra, a potpisao ugovor vredan 3,5 miliona, kao i da je vozove i lokomotive kupio od firme koja se bavi prodajom tekstilne robe. To je ona čuvena priča "lokomotiva preko butika", a uz to i ne postoji na prijavljenoj adresi. Dakle, postavljam pitanje i molim ministra bez portfelja da nam objasni – da li ono što je on tvrdio danas zbog kohabitacije, odnosno koalicije više ne vredi? Šta ćemo danas sa pričom o moralnim normama? Hvala vam.
Hvala vam, gospodine Batiću. Za reč se javio narodni poslanik gospodin Dragan Todorović, po Poslovniku.
Ne radimo ništa, mi pokušavamo da vas na svaki mogući način upozorimo šta radite vi. Mi samo pokušavamo da ispravimo ono što ste vi na nezakonit način uradili u Gradskoj skupštini. Ne samo što ste izabrali predsednika Skupštine na nezakonit način, mimo Poslovnika, vi ste na nezakonit način uveli neko novo mesto u Skupštini grada, odnosno u Skupštini grada Beograda. Uveli ste vršioca dužnosti, zamenika vršioca dužnosti gradonačelnika. Samo da probam da vas na neki način ubedim koliko je to suludo. Vi znate da predsednik Skupštine u slučajevima predviđenim zakonom menja predsednika Srbije. Zamislite sada kada biste vi, zbog toga što bi vam se ukazala potreba da zadovoljite neko kadrovsko rešenje, uveli zamenika vršioca dužnosti predsednika Republike i koliko je to suludo. Mi smo na to upozoravali vaše predstavnike u gradskoj skupštini, ali nažalost, nije vredelo. Ja ću vas podsetiti, ima tu među vama mnogih koji su držali pištaljke u ustima 1996. godine i udarali u šerpe, zato što su smatrali da je na lokalnim izborima grubo prekršen zakon i da su rezultati izbora neregularni. Ne mogu da razumem kako je moguće da za nepunih 10 godina dođete u još goru situaciju da na Skupštini grada Beograda, glavnog grada Srbije, zavedete teror većine i da oduzmete pravo koje nam po Poslovniku pripada. Stvarno ne mogu to da razumem. Da li je razlog to što sa mesta gradonačelnika Beograda, odnosno vršioca dužnosti, vi smete da idete na izbore, jer računate na budžet grada Beograda? Jer, da nije tako, vi biste postupili u skladu sa zakonom, a u zakonu se jasno kaže da 15 dana posle prestanka mandata gradonačelnika koji je izabran na neposrednim izborima predsednik Skupštine mora da raspiše izbore. Međutim, vi ste danas u situaciji da nemate nikakve šanse da regularno izađete na izbore i da pobedite; vi shvatate da nemate šanse, vi pribegavate ovakvom nasilju. Šta mi možemo da očekujemo od vas? Kada budete zaključili, a to je već sada, da nemate nikakve šanse na izborima vi nećete ni raspisivati izbore. Pozivam vas da poštujete zakon i Ustav i da se poništi odluka Skupštine grada Beograda. Ponovo pozivam Odbor za lokalnu samoupravu da, na osnovu činjenica i materijala kojima raspolaže, obavesti ovu skupštinu i da se Skupština grada uvedeu zakoniti tok.
Zahvaljujem gospodinu Draganu Todoroviću. Za reč se javio gospodin narodni poslanik Aleksandar Martinović, potom narodni poslanik Vjerica Radeta, pa narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se na osnovu člana 226. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Mi smo pre izvesnog vremena usvojili jedan akt koji se zove Evropska konvencija o lokalnoj samoupravi i tada nam je ministar Milan Marković rekao da je usvajanje te konvencije neophodno radi približavanja Republike Srbije evropskim integracionim tokovima u sferi lokalne samouprave. Mi svaki dan možemo da čujemo od predstavnika vladajuće koalicije različite priče o Evropi, o Evropskoj uniji, o ljudskim pravima, o evropskim i svetskim standardima itd., a onda se u Skupštini grada Beograda desi jedna neviđena politička trgovina, kojom se grubo prekrši Ustav Republike Srbije i Zakon o lokalnoj samoupravi. Takođe, mi smo u Skupštini pre nekoliko dana mogli da čujemo izjavu ministra koji je nadležan za lokalnu samoupravu, a to je Milan Marković, da ne može da se kaže da li treba raspisivati izbore za gradonačelnika Beograda, jer se ne zna da li će se primenjivati važeći Zakon o lokalnoj samoupravi ili treba sačekati da se donese novi zakon o lokalnoj samoupravi. Moram da vas podsetim na odredbu člana 12. Ustavnog zakona za sprovođenje Ustava Republike Srbije, koji kaže: "Zakoni i drugi republički propisi ostaju na snazi do njihovog usklađivanja sa Ustavom, u rokovima predviđenim ovim zakonom, ako ovim zakonom nije određeno da prestaju da važe." Ustavnim zakonom za sprovođenje Ustava Republike Srbije nije predviđeno da prestaje da važi Zakon o lokalnoj samoupravi, a to znači da njega valja primenjivati dok se ne donese novi zakon. Važeći Zakon o lokalnoj samoupravi predviđa da u slučaju da gradonačelniku prestane mandat pre isteka vremena na koje je izabran predsednik Narodne skupštine ima obavezu da, u roku od 15 dana od dana prestanka mandata, raspiše izbore za gradonačelnika grada Beograda. U ovom slučaju to se nije desilo. Zakon o lokalnoj samoupravi je sasvim jasan. Postavljam pitanje predsedniku Narodne skupštine zašto nije izvršio svoju obavezu koju mu nameće važeći Zakon o lokalnoj samoupravi? Dakle, ovde ništa nije nejasno, ništa nije sporno, tačno se zna redosled poteza i tačno se zna šta predsednik Narodne skupštine treba da radi. Umesto da poštujete Zakon o lokalnoj samoupravi, da poštujete Ustav Republike Srbije i tu Evropsku konvenciju o lokalnoj samoupravi koju ste predložili pre nekoliko meseci, vi mislite da je dovoljno da napravite politički dogovor u Skupštini grada Beograda i da se na taj način priča završava. Mi u Srpskoj radikalnoj stranci tako ne mislimo. Smatramo da treba poštovati Zakon o lokalnoj samoupravi i da je predsednik Narodne skupštine dužan da raspiše izbore za gradonačelnika Beograda po važećim propisima, a to znači po Zakonu o lokalnoj samoupravi i po Zakonu o lokalnim izborima. Ne mogu političkom trgovinom da se menjaju važeći akti Republike Srbije. To nisu ni evropski ni svetski standardi, niti se Republika Srbija tako nekad ponašala. Ovakvo ponašanje nanosi veliku štetu u svetu i Republici Srbiji, a i Narodnoj skupštini, zato što predsednik Narodne skupštine, koji je prvi među jednakima u ovom domu, neće da poštuje Zakon o lokalnoj samoupravi koji ga obavezuje kao i sve nas ostale.
Zahvaljujem gospodinu Aleksandru Martinoviću. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Mrkonjić me podseti da treba da kažemo koji član Poslovnika reklamiramo, u skladu sa onim što je gospodin Dulić rekao u četvrtak; citiram, član 226: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika." (Predsedavajući: Zahvaljujem gospođi Radeti.) Dakle, pitanja koja ću ja ovde postaviti odnose se upravo na predsednika Narodne skupštine, na predsednika Vlade, na predsednika skupštinskog odbora i na ministra u Vladi Srbije gospodina Milana Markovića. Mislim da ne moramo da naglašavamo kakva je anarhija u lokalnoj samoupravi, od kada je i ona prethodna Koštuničina vlada i ova sad na vlasti u Srbiji. Naravno, u jednom delu to je posledica lošeg Zakona o lokalnoj samoupravi, o kojem smo mi svojevremeno govorili. S druge strane, radi se o zloupotrebama položaja određenih funkcionera, o apsolutnom nepoštovanju Ustava, Ustavnog zakona, zakona, Poslovnika. Takva anarhija kakva je sada u lokalnim samoupravama jednostavno nije zapamćenja. Podsetiću vas da je u deset opština uvedena prinudna uprava, da su odavno istekli rokovi od kada je predsednik Skupštine, gospodin Dulić, trebalo da raspiše izbore. Naravno, o tome nema ni govora zato što se u svim tim opštinama postavi prinudni organ, koji je iz vladajućih stranaka na republičkom nivou, i to je zapravo izborna krađa. To što radi Vlada Republike Srbije je izborna krađa, jer ne može Vlada Republike Srbije na neodređeno vreme da postavlja privremeni organ iz stranaka koje su vladajuće na republičkom nivou, ako je na lokalnom nivou sasvim drugačija situacija i drugačiji odnos snaga. Zapravo, predsednik Skupštine mora, u skladu sa zakonom, da raspiše izbore i da se uspostavi normalna vlast u tim opštinama. S druge strane, imamo situaciju u opštinama gde je očigledna krađa i kupovina mandata. Imamo to u Staroj Pazovi, imamo u opštini Ruma. Naravno, tu se ministar u Vladi Republike Srbije otvoreno stavlja na stranu onih koji nisu u pravu. Ministar lokalne samouprave se dopisuje sa nekim virtuelnim predsednicima opštine, umesto da donese odgovarajuće rešenje. Zna se kako se, kada se dobije rešenje, postupa sa pravom žalbe, sa pravom upravne tužbe i tako dalje. Naravno, ovu vladu ništa od toga ne interesuje. Uostalom, Srbija je u neustavnom stanju već više meseci.
Zahvaljujem gospođi Vjerici Radeti. Reč ima narodni poslanik gospodin Tomislav Nikolić.
Javljam se po članu 104. st. 2. i 3. i obraćam se narodnom poslaniku dr Rajku Đuriću, predsedniku Unije Roma Srbije, koji me je uvredio kao čoveka. Samo želim da to predstavim javnosti, a ne tražim nikakvo izvinjenje. Naime, 12. oktobra sam kao predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke dobio jedan dopis od gospodina Rajka Đurića u kome me on obaveštava da će Unija Roma Srbije postaviti spomen-ploču na zgradi u Ulici beogradskoj broj 33, na mestu gde je 18. oktobra 1997. godine ubijen četrnaestogodišnji Dušan Jovanović. Spomen-ploču će otkriti gospodin Boris Tadić, predsednik Republike Srbije. Unija Roma Srbije moli sve poslanike da prisustvuju otkrivanju ove spomen ploče. Odmah sam, istog dana, odgovorio gospodinu Đuriću. Obavestio sam ga da sam dobio od njega obaveštenje da će gospodin predsednik Srbije otkriti ploču, ali da ne piše ni kog dana, ni u koje vreme. Pretpostavljam da je to događaj koji je namenio ekskluzivno sebi, predsedniku Srbije i medijima, naravno, i da mu nije ni bila želja da ja tamo prisustvujem, rekao bi mi bar u koliko sati će to da bude. Rekao sam mu u pismu da smo mi učestvovali u osudi ovog događaja i da nije trebalo da nas na ovaj način eliminiše, nas sve poslanike, iz borbe za jednakost svih građana Srbije i da sam pažljivo prateći njegova dosadašnja istupanja, posebno napade na Srpsku radikalnu stranku, ubeđen da je to uradio namerno. U prilog tome donosim vam jedan list, "Romano lil", iz 1997. godine, koji je preneo moju izjavu listu "Demokratija", povodom događaja, povodom tragičnog ubistva Duška Jovanovića. Tu nemam šta da dodam ili da oduzmem, apsolutno, za ovih deset godina uopšte nisam promenio svoj stav. Gospodine Đuriću, odgovorili ste mi da sam iskoristio ovaj tužan povod da omalovažim i optužim i vas i predsednika Srbije. Samo jedna stvar koja me je strašno zabolela, rekli ste mi da javno stavljam plašt beščašća na sebe, svoju porodicu, poslanike Srpske radikalne stranke i Srpsku radikalnu stranku. Gospodine Đuriću, da ste po sto puta moj brat Rom, ja vama ovo neću da oprostim nikada. Beščašće na Srpsku radikalnu stranku ne dam da mi natovarite, i ne dam na porodicu. Možete na mene lično, ja sam smrtan, iako ste me ovde optužili da imam diktatorskih ambicija, a to je sve u svrhu vaših gazda. U kampanji vam je gazda bio Koštunica, a sada vam je gazda gospodin Boris Tadić.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Tomislavu Nikoliću. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dakle, Srbija se nalazi u neustavnom stanju a direktno odgovorni za to stanje su Boris Tadić, Vojislav Koštunica i Oliver Dulić. Oliver Dulić, kao predsednik Skupštine, nije smeo da dozvoli da Skupština krene ovim tokom i da mi sada već danima ili nedeljama raspravljamo o nekom dnevnom redu sa 32 tačke, u odnosu na ono što nam je ustavna obaveza, rekla bih, nebitne tačke dnevnog reda. Ustavna obaveza je bila da već do sada imamo i zakon o Ustavnom sudu i Ustavni sud. Da smo to završili blagovremeno, onda bismo mnogo lakše razrešili ovaj problem koji je nastao u Skupštini grada Beograda. Mi sada nemamo, nažalost, drugu mogućnost, osim da javnost Srbije obaveštavamo o tome kako se na najgrublji mogući način skupštinska većina u Skupštini grada Beograda poigrala sa Ustavom, sa zakonom i sa Poslovnikom. Podsećam da su u Skupštini grada Beograda konkretno predstavnici DS-a i DSS-a napravili neku neverovatnu trgovinu; kada je došlo do situacije da je mandat gradonačelnika prestao po jednom od načina predviđenih Poslovnikom i zakonom, oni su se dogovorili da naprave nekakvu rokadu, da promene predsednika Skupštine grada Beograda zato što predsednik Skupštine obavlja funkciju gradonačelnika u situaciji kada gradonačelnika nema. Naravno, ne interesuje nas srpske radikale koliko su DSS i Vojislav Koštunica sebi dozvolili da ih ponize Boris Tadić i Demokratska stranka. To je njihova interna stvar. Ono na čemu mi insistiramo jeste primena zakona, primena Poslovnika gradske skupštine. U obavezi su bili da toga dana kada su birali novog predsednika Skupštine omoguće svim odborničkim grupama, a mi govorimo u ime odborničke grupe SRS, kojoj je, kao i ostalima, bilo onemogućeno da kandiduje svog kandidata za mesto predsednika Skupštine. Niko ne može unapred da zna da li će neki kandidat da ima većinu ili neće. Hvala. Nastaviću ponovo.
Meni je žao što moram da prekidam i dame, ali upisaću vas ponovo. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić, posle njega narodni poslanik Nemanja Šarović, pa narodni poslanik Miša Petronijević, pa narodni poslanik Rajko Đurić.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 104. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Dakle, nekoliko nedelja traje užasna kampanja koja se vodi i protiv SRS i protiv njenih predstavnika, kampanja protiv celokupnog srpskog naroda, u pojedinim medijima. Kao što reče malopre gospodin Nikolić, ne smeta nam kada je ta kampanja uperena protiv nekoga od nas. Evo, već treću nedelju zaredom vodi se hajka i haranga na TV B92 zbog toga što sam ovde izneo jedan plakat i pokazao ga, štiteći prava običnih ljudi da brane ono što im je zagarantovano i Ustavom Republike Srbije i svim međunarodnopravnim aktima, a to je prezumpcija nevinosti. To ne smeta lopovskoj i kriminalnoj televiziji... Lopovskoj i kriminalnoj, da to razjasnim odmah, zato što su ukrali najmanje, ono što je dokazano, 11 miliona evra od građana Srbije, zbog ugovora koji su potpisali sa NBS, a potpisao ga je Mlađan Dinkić, zbog kojeg su plaćali 5,60 evra kvadratni metar, umesto najmanje 20 evra na toj lokaciji. Dakle, građani Srbije, od vas su oteli 11 miliona evra, pa vi izračunajte koliko je to para. Dakle, oni su se uključili u tu kampanju i u kampanju pomaganja vlasti, iz nama nepoznatog razloga, u nečemu što se do sada nije dogodilo ni u jednoj normalnoj zemlji. Gde vam je to, gospodine ministre finansija, u budžetu predviđeno da se plaća milion evra ili 250.000 evra ako neko proda informaciju ili proda nekog čoveka Vladi Republike Srbije ili ko zna kom državnom organu? Gde to piše u budžetu Republike Srbije? Kada ćete, gospodine ministre, da nam predložite rebalans budžeta ovde, kada će da nam bude jasno kome ćete i kako da isplatite taj novac? Ili će da uzima pare isti onaj ili neko sličan onome ko je uzeo pare kada je vršena otmica Slobodana Miloševića? Da li ste vi iz Vlade Republike Srbije, da li ste vi iz vlasti Srbije uspeli da uradite jednu stvar, a to je da na svakom mestu kažete i pokažete - vi, građani Srbije, ne vredite ništa, mi vas kupujemo, mi vaše ideje, vašu glavu hoćemo da kupimo za naše najprljavije pare, i to da vas ne pitamo kako ćemo da trošimo te pare. Pa, građani Srbije nisu prostitutke da ih kupujete za novac, gospodine ministre, i niko vam častan i normalan neće doći, samo nekoga iz vašeg okruženja možete da nađete da vam dolazi po tih 250.000 i po milion, mada vidim da je to za vas sitnica, kako ste izgovorili na konferenciji za novinare. Na kraju, ovde se govori o izborima. Ne znam sve te članove zakona, nisam proučavao, ali znam zašto nema izbora za gradonačelnika Beograda. Nema ih zato što gospoda ne mogu da pobede, a hoće neke druge izbore zato što misle da će na njima da pobede. Evo, da sačekamo, možemo da idemo na izbore u martu, ali ako hoćete i kada god hoćete, završavam sa tim, najveća obaveza će biti (govorim kao običan građanin, ne kao poslanik Srpske radikalne stranke, ne kao njen član ili funkcioner), najveća obaveza za celu Srbiju, koju će na sebi imati Tomislav Nikolić, to je da pobedi Borisa Tadića. To će Srbiji morati da se dogodi zato što će to doneti promene, to će početi da spasava Srbiju od narastajuće korupcije, kriminala. Time će Srbija početi da se spasava od toga da građane potcenjujete na takav način i da im kažete - evo vam milion evra, prijavite nam nekoga, mi podstičemo denuncijante i špijune. E, mi podstičemo slobodu i borbu protiv denuncijanata, špijuna i najgorih neprijatelja srpskog naroda i srpske države.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, posle njega narodni poslanik Miša Petronijević, pa narodna poslanica Nataša Jovanović.
Gospodine Mrkonjiću, samo da znate da je gospođica Nataša Jovanović narodni poslanik. Dame i gospodo narodni poslanici, prinuđen sam da se javim po Poslovniku i da obavestim građane Beograda i čitave Srbije o tome kakvo nasilje vi sprovodite u glavnom gradu Beogradu. Prvo, moram reći da je potpuno neverovatno da iako je Beograd glavni grad Srbije, najveći grad u Srbiji, građani grada Beograda nemaju skoro nikakvu mogućnost da budu obavešteni o tome šta se u Skupštini grada radi. Nema opštine u Srbiji, pa makar imala i par hiljada stanovnika, da se na neki način ne vrši prenos sednica skupštine opštine, da li preko lokalnog radija, da li preko lokalne televizije. Jedino je to u Beogradu nešto što vi apsolutno nikada niste hteli da dozvolite. Kao što znate, Beograd ima gradsku televiziju, a to je Televizija Studio B. Najbolje se na primeru Studija B može videti kako vi doživljavate demokratiju, jer umesto da ta televizija bude u službi građana, umesto da se na Studiju B pojavljuju odbornici i predstavnici svih stranaka koje imaju odbornike u Skupštini grada i da zastupljenost na Studiju B bude proporcionalna, vi ste to ščepali svojim kandžama, služi vam za reklamiranje, gostuju čelnici Demokratske stranke iz Skupštine grada iz dana u dan. Nikada vam nije palo na pamet da pustite da se malo drugačiji glas čuje. Moram vas podsetiti i na to da je Srpska radikalna stranka pobedila na parlamentarnim izborima, a da će naredna pobeda biti sigurno još ubedljivija. Vama bi bilo bolje da se na vreme okrenete demokratskim principima i da pustite ipak da se čuje glas Srpske radikalne stranke. Na sednici Skupštine grada koja je održana pre tačno nedelju dana desila se jedna veoma čudna situacija. Prekršeno je više odredaba Poslovnika Skupštine grada Beograda, i to najpre član 14. koji kaže: "Predsedniku Skupštine prestaje funkcija pre isteka vremena na koje je izabran ukoliko podnese ostavku ili bude razrešen." Dalje kaže: "Danom podnošenja ostavke predsedniku Skupštine prestaje funkcija", i onda treći stav: "O ostavci predsednika Skupštine odmah se obaveštavaju odbornici Skupštine, a na prvoj narednoj sednici Skupština, bez glasanja, utvrđuje da mu je mandat prestao danom podnošenja ostavke." Dakle, na 20. sednici Skupštine grada, koja je održana u ponedeljak 8. oktobra, podneta je ostavka od strane predsednika Skupštine grada. Tog trenutka je prestao njegov mandat, ali su nakon toga, u skladu sa članom 14. Poslovnika, morali biti obavešteni najpre svi odbornici grada i morala bi biti podeljena ta ostavka, a tek, kako kaže stav 3. člana 14... (Predsedavajući: Zahvaljujem, gospodine Šaroviću.) Samo da završim misao. Dakle, tek na narednoj sednici 21, koja je mogla biti zakazana i za sutradan, mogli ste konstatovati ostavku predsednika Skupštine grada Beograda. Vi ste se oglušili o ovo... Evo, iz poštovanja prema gospodinu Mrkonjiću ja završavam, pa ću se javiti da nastavim.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Miša Petronijević. Zahvaljujem poslanicima što disciplinovano poštuju Poslovnik. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam se na član 226. Pre toga, da su svi oni koji je trebalo da reaguju reagovali kada smo upozoravali na ovo pitanje, prošlog utorka, očigledno danas ne bismo ovoliko vremena potrošili na to. Pitanje jeste postavljeno u utorak i samo želim da ponovim. Tražim obaveštenje od predsednika Narodne skupštine da li je raspisao izbore za gradonačelnika Beograda. Ako nije, kada će da ih raspiše? Prošli put, u utorak, upozorili smo da se u ponedeljak u Skupštini grada dogodio skandal, odbornici SPS i odbornici SRS su upozoravali na samoj sednici na protivposlovničko i protivzakonito ponašanje. Silom argumenata ubeđivali smo tada većinu u Skupštini grada. Većina u Skupštini grada je argumentom sile jednostavno donela odluke koje su protiv Poslovnika i protiv zakona. Nema nikakvih mogućnosti da se političkim dogovorom uspostavi vlast u gradu, već izborima. Iz tih razloga, mi smo upozorili, Beograd je ogroman grad, Beograd raspolaže sa oko milijardu evra i naravno da je velika bitka ko će da raspolaže tim parama. Naravno, još je veća potreba da Beograđani saznaju šta se događa sa tim parama. Zbog toga tražim obaveštenje od predsednika Narodne skupštine da li je raspisao izbore. Ako nije, kada će? Tražim da Vlada da svoj sud. Ona je dužna, čak u proceduri i u izmenama Zakona o Vladi, da se brine o ustavnosti i o zakonitosti rada lokalne samouprave. Neka kaže šta ona misli o tome. Inače, to ponašanje Vlade, da prećutkuje, dovelo je dotle da je u Srbiji neustavno stanje, da je u deset opština u Srbiji već godinu dana vanredno stanje, privremena uprava. Stalno se priča, evo sada i u gradu, biće izbori. Istovremeno, ovih dana slušamo o mogućnosti promene Ustavnog zakona, na osnovu čega bi došlo do pomeranja izbora. Dokle će onda to tako da traje? Konačno, tražim obaveštenje od predsednika Odbora za lokalnu samoupravu, s obzirom na to da Odbor, u skladu sa članom 40. Poslovnika, ima pravo, a to je na prošloj sednici obećano, kada će da sazove Odbor za lokalnu samoupravu i da skupštinski odbor da svoju ocenu o tome. Dakle, sve ovo što je govorio gospodin Dragan Todorović o tome šta se događalo u Skupštini grada Beograda, da ne ponavljam, sve je to tačno. Hvala lepo.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Miši Petronijeviću. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, pa posle toga narodni poslanik Rajko Đurić, pa gospođa Vjerica Radeta, pa Jovan Damjanović, pa Božidar Delić, pa Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo poslanici, ne znam šta je sa vama iz DSS-a, ali ako ste se bar malo prikupili, pošto ste učestvovali u ovom bezakonju u Skupštini grada, red je da pozovete gospodina Palalića, jer je on meni obećao prošle nedelje da će pod hitno da sazove sednicu Odbora za lokalnu samoupravu. Na osnovu stenografskih beležaka koje mi imamo ovde i na osnovu činjenica koje mogu da se utvrde iz toka sednice Skupštine grada, vi možete, a ja sam rekla da je to posao za Dragana Jočića, ministra unutrašnjih poslova, da vidite da se Zoran Alimpić lažno predstavlja. Dakle, vi ste učestvovali u kriminalu, kršenju Ustava i zakona ove zemlje, vi iz DS-a i DSS-a. To je sada posao za više državnih organa. Najpre, istekao je rok od pet dana kada je Vojislav Koštunica, odnosno nadležno ministarstvo trebalo da obustavi izvršenje tog nezakonitog i nelegitimnog akta o izboru Zorana Alimpića, jer je prekršen ne samo Zakon o lokalnoj samoupravi, o čemu je govorio kolega Martinović, već i Zakon o lokalnim izborima. Zakon o lokalnim izborima daje za pravo građanima grada Beograda posle onog što se desilo, a to je da je preminuo neposredno izabrani gradonačelnik Beograda, da iskoriste svoje ustavno pravo. Javljam se, gospodine Mrkonjiću, da reklamiram da su na najgori mogući način prekršeni, između ostalog, član 3. i član 52. Ustava Republike Srbije. Najviši pravni akt ove zemlje, u koji ste se zaklinjali, a pre svega Vojislav Koštunica u referendumskoj kampanji i kada je polagao zakletvu kao novoizabrani premijer, prekršen je, jer su građani grada Beograda uskraćeni za svoje izborno pravo. Građani grada Beograda ne mogu da se izjasne o tome koga hoće za gradonačelnika Beograda. Oliver Dulić je bio dužan da nam da odgovore na ta pitanja i da, u konsultaciji sa predsednikom Vlade, koji je morao da obustavi, odnosno Vlada Republike Srbije, a tu su i dvojica ministara, i gospodin Cvetković i gospodin Ilić... Izvolite, malo pogledajte Ustav, ako niste do detalja upoznati sa tim šta se dešavalo u Skupštini grada. Zar to nije smešno? Vama je sve smešno, gospodine Cvetkoviću, lako je vama. Vi kao na pijaci, prodajete srpske glave, smešno vam je što je budžet grada Beograda... (Predsedavajući: Nataša, nemojte.) ... u rukama jednog čoveka koji ne može da raspolaže sredstvima građana, koji ne može da upravlja po Ustavu i zakonu. Vama je smešno, i ne znam odakle vam pravo da vi pričate za šta služe pare u budžetu, ali sigurno ne da uzimate od siromašnih građana da biste se dodvorili Karli del Ponte. Prema tome, zakon je jasan. Sada ću da završim sa tim i da vam to pokažem na jednom primeru. To bi isto bilo kao kada bi Boris Tadić kada odlazi na skupa putovanja, na fudbalske utakmice, sve o trošku građana Srbije, za v.d. predsednika postavio onog zgubidana Krstića, a onda Krstić kaže, ne mogu ja sam, Tadić je otišao, moj će v.d. da bude Šaper, i zajedno pevaju, onako im je lepo i zamajavaju narod. Ne može tako da se radi. U državi u kojoj postoje Ustav i zakoni morate da se vladate po njima. Red je, gospodine Mrkonjiću, da upozorite, pošto ne znam da li vi u toku celog dana predsedavate, evo, ja reagujem i kao potpredsednik Skupštine, da se odmah zakaže Odbor za lokalnu samoupravu. I vama iz DSS-a kažem da to prenesete Palaliću. Moramo na osnovu ovoga što gospodin Šarović ima kod sebe, i o čemu je govorio gospodin Todorović, stenograma, da utvrdimo šta se tamo desilo i da Odbor preduzme sve ono što je u njegovoj nadležnosti. Odbor može da reaguje i da odmah uputi predstavku Vladi i da se oglasi da se krše Ustav, Zakon o lokalnim izborima, Zakon o lokalnoj samoupravi. Jedino tako možemo da izađemo iz tog neustavnog stanja. Još uvek nije kasno da se razvlasti Alimpić i da idemo na izbore za gradonačelnika Beograda.
Zahvaljujem Nataši Jovanović. Reč ima narodni poslanik Rajko Đurić.
Poštovani gospodine predsedavajući, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, ja sam vrlo zahvalan gospodinu Tomislavu Nikoliću što je uzeo reč i prozvao me i ovoga puta, kao što je to uradio prekjuče u svom pismu upućenom meni, ali pismu koje je, nažalost, objavljeno u medijima, posebno u "Pravdi", sa mojom fotografijom, "Politici" itd. Verujte mi na reč da se nikada ne bih oglasio da to pismo gospodina Nikolića nije bilo objavljeno u medijima. Međutim, slika ovoga dečaka Dušana Jovanovića, koji je mučki ubijen 18. oktobra 1997. godine u 21.15 časova, ljudski i moralno me obavezuje da o tome govorim braneći, pre svega, ime te nevine žrtve. Branko Miljković, veliki pesnik, rekao je: "Osim reči ništa nam ne preostaje". Čudim se da je gospodin Toma Nikolić, predsednik poslaničke grupe SRS, u kojoj imam, moram reći, za ovo vreme vrlo vredne sabesednike, čak i prijatelje, bez obzira na razliku u našim političkim programima, našao za shodno da u svom pismu mene optuži na osnovu svojih pretpostavki. Molim vas, pročitajte njegovo pismo, on kaže - pretpostavljam, a onda izvodi zaključke da ja sazivam taj komemorativni skup zarad sebe, Borisa Tadića i medija. Bez reči sam, gospodine Nikoliću, jer i vi imate decu, kao i ja, imate i unuke. Upravo ako razmišljamo o našoj deci ne možemo to reći. Vidite, vi ste sada pokazali, demonstrirali kako se može manipulisati tekstom. Molim vas, u mome pismu, koje ste dobili pre dva sata, jasno stoji moje izvinjenje najpre, jer je grešku napravila sekretarica, a ne ja. Izvinite, ja sam autor 34 knjige koje su objavljene ne samo ovde, već u Nemačkoj, Francuskoj, do Japana, a izvinite, ja nisam našao nijedan vaš tekst na osnovu koga bih mogao da rasuđujem o vašoj literarnoj i stilskoj sposobnosti. Ne zamerite mi na tome. Evo, taj tekst, gospodine predsedavajući, glasi: vi ste se, gospodine Nikoliću, javno predstavili kao moj islednik, jer ste u vašem pismu napisali, citat - pažljivo prateći vaša istupanja. Rekao sam, ne osporavam to pravo, ali žalim vaš uzaludan trud. Uostalom, vi ste za govornicom Narodne skupštine izjavili - Đurić je prošao petostepenu proveru. Rekao sam - hvala vam na poverljivoj informaciji i komplimentu. Gospodine Nikoliću, uzeću taj zapisnik i kao čovek koji se razume u politiku i pravo tražiću formiranje anketne komisije da se ispita ko ima pravo u ovoj skupštini među nama da uzima tuđe dosijee. Ukoliko anketna komisija ovog parlamenta ne uspe, pozvaću evropske institucije da do kraja to raščistimo. Na kraju, ja sam vrlo zahvalan gospođi Tabaković; divan, pametan čovek uvek daje divne predloge. Moramo izvesti na čistac ko je finansirao koje političke stranke u vreme izbora. Ostajem otvorenih ruku, otvorenog uma i otvorenog srca i odista tražim egzaktnu informaciju o tome. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Jovan Damjanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Rajko Đuriću, izvinjavam se svim našim narodnim poslanicima, koje izuzetno cenim, bez obzira na stranačko opredeljenje, ali mi moramo ovde u ovoj skupštini da znamo ko se bavi insinuacijama, lažima i demagogijom i ko je u kojoj mreži. Pitam vas, kakvu vi spomen-ploču hoćete da uradite pokojnom Dušanu Jovanoviću i gde da je postavite, gospodine Rajko Đuriću? Da li vi znate, gospodine Rajko Đuriću, 1997. godine, kada je poginuo mali Dušan Jovanović od strane skinhedsa, celokupna javnost i državne institucije su to osudili. Mi Romi Srbije smo mitingovali, nas preko deset hiljada, a vas nije bilo među nama. Gde ste vi bili onda? Što lažete, vi lažete nas ovde narodne poslanike; što lažete predsednika države? To nije dozvoljeno. Kažem vam, gospodo narodni poslanici i gospodine Rajko Đuriću, ovo je ploča koju smo mi Romi Srbije postavili za Dušana Jovanovića, Beogradska 33, koja i dan-danas stoji tamo. Kako ćete vi spomen-ploču sad da skinete, da postavite vašu? Šta vi to hoćete? Hoćete, gospodine Rajko, da prikažete ovu državu kao nacističku, šovinističku i da je protiv nacionalnih manjina. Znam šta ste pričali i za radikalnu stranku i za Srbiju kad ste bili gde ste bili. Znam, i dobiću sliku da ste slikani sa SS-ovcima u njihovoj uniformi, a vi ovde predajete nama neko pravo i demokratiju. Smejte se vi, samo se vi smejte, to je vaše pravo da se smejete. (Predsedavajući: Nemojte, gospodine Damjanoviću, tako teške reči.) Pitam vas, da li ste vi osudili, gospodine Rajko Đuriću, kad je 156 porodica poginulo, odnosno usmrćeno na Jadranu od strane albanskih šovinista i nacista i ubica. Nije vas nigde bilo. Da li ste osudili, gospodine Rajko Đuriću, kad su silovali našu svadbu, našu povorku svadbenu u Kosovskoj Mitrovici? Treba da vas je sramota, vi sada na mrtvom detetu tražite poene. Kako ćete vi skinuti ovu ploču i staviti vašu poloču? To je strašno, gospodine Rajko Đuriću. Vi ne radite za interes Srbije. Pale su, što se kaže, zavese. Vi niste predstavnik romske političke partije. Vaše je pravo da vi budete gde vi hoćete. Vi ste prevarili naciju. Juče sam imao razgovor sa vašim predstavnicima koji su me zvali jer sprovodite diktaturu u vašoj partiji. Romi će izaći na ulice da vas smene. Da znate, ovo je strašno šta vi radite i kojom se demagogijom ovde služite. Ovo je to što vi tražite, ali to postoji.
Zahvaljujem gospodinu Damjanoviću. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, potom narodni poslanik Božidar Delić, pa Aleksandar Martinović.
Gospodine Mrkonjiću, bojim se da vam Oliver Dulić više neće dozvoliti da vodite Skupštinu zato što ne poštujete ono što je on u četvrtak ovde rekao, a to je da narodni poslanici po Poslovniku mogu da govore samo tri minuta. To je od četvrtka, a u Poslovniku je otkako postoji Poslovnik. Podsećam vas da želim da govorim po članu 226. a on glasi... (Predsedavajući: Nemojte ga citirati, molim vas.) Dozvolite, ja poštujem Poslovnik, gospodine Mrkonjiću, i to je moja obaveza. Dakle, član 226: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika". Kao narodni poslanik, tražim pre svega od kolege Palalića, koji je, vidim, došao, eno ga u poslednjoj klupi... Obećao je gospodin Palalić u sredu, a pominjem ga imenom i prezimenom zato što je predsednik Odbora za lokalnu samoupravu... Obećali ste, gospodine Palaliću, u sredu, kada smo otvorili temu zloupotrebe u Skupštini grada Beograda, da ćete istog dana sazvati sednicu Odbora. Niste to uradili. Naravno, vi čekate da dobijete signal od nekoga ko će to da vam naredi, kao što ste u Skupštini grada dozvolili da vas DS ponizi, što je vaš problem, i zato što nemate saglasnost od Demokratske stranke pokušavate da ponizite narodne poslanike. Mi srpski radikali ni vama, ni bilo kome to nećemo da dozvolimo, zato što ponižavanje narodnih poslanika znači ponižavanje građana koji su narodne poslanike birali. Podsećam vas, gospodine Palaliću, dame i gospodo poslanici, da se u Skupštini grada Beograda desio skandal, pravno nasilje, da se desilo da je skupštinska većina na najgrublji mogući način, iako upozorena, prekršila i Ustav, i zakone i Poslovnik i da su izabrali predsednika Skupštine, što zapravo znači gradonačelnika, a da nisu omogućili svim odborničkim grupama da daju svoje kandidate za mesto gradonačelnika. Obaveza je predsednika parlamenta, nadamo se da će bar tu obavezu da ispuni, još nekoliko dana mu je rok, da raspiše izbore za gradonačelnika. Hvala. Pišite mi ponovo po Poslovniku.
Reč ima narodni poslanik Božidar Delić, pa potom narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Gospodine Mrkonjiću, dame i gospodo narodni poslanici, ovih dana, dok raspravljamo ovde u Skupštini, istina, i o važnijim pitanjima, na naše oči u Srbiji se urušava još jedan od temelja države Srbije. Već deset dana novine pišu o slučaju sudije Gordane Božilović-Petrović, sudije u veću Okružnog suda, koja između ostalog sudi i u veću za ratne zločine. Raspitao sam se kod svojih prijatelja advokata, koji brane optužene u tom veću i za nju su rekli da je vrhunski profesionalac, nepotkupljiva i sudija na koga se ne može uticati. Zbog čega se menja taj sudija? Ona sudi, odnosno nalazi se u sudskom veću u svim predmetima za ratne zločine, osim Zvornika, i za Ovčaru 1, Ovčaru 2, Suvu Reku i braću Bitići. Kao predsednik sudskog veća, u slučaju srebreničke grupe muslimana ona je donela presudu kojom nije bila zadovoljna Nataša Kandić i, kako ovde novine kažu, predstavnici jedne ambasade. Zašto otvoreno ne reći - američke ambasade. Predsednik Okružnog suda gospodin Siniša Blažić je sklonio ovog sudiju iz svih predmeta. To je samo jedan sudija; međutim, šta se dešava kada se jedan sudija skloni iz predmeta? Svi predmeti se ponovo vraćaju na početak. Vukovarski slučaj, koji je pre godinu dana ponovo vraćen na početak, sada se, izuzećem sudije Gordane Božilović, treći put vraća na ponovno suđenje, a ti ljudi se već četiri godine nalaze u pritvoru. Slučaj Suva Reka, ti ljudi su dve godine u pritvoru. Evo, danas je trebalo da u 9.30 počne suđenje za ratne zločine u slučaju Vukovar. Advokati su tražili izuzeće celog sudskog veća, izuzeće predsednika Okružnog suda i izuzeće Vrhovnog suda. Samo želim, pošto se tu nalazi verovatno predsednik našeg Odbora za pravosuđe, pošto su Skupština i sve odborničke grupe dobile dopis sudije Gordane Božilović-Petrović, da nam objasni gospodin Miško Petković da li je dobio taj papir i zašto se naš Odbor za pravosuđe nije sastao i zašto ne traži od Ministarstva pravde i od drugih institucija odgovor na to pitanje. Tog istog sudiju Gordanu Božilović-Petrović '92. godine su birali neki drugi poslanici, a '98. takođe ju je ova skupština izabrala za sudiju Okružnog suda.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, pa potom narodni poslanik Srđan Šajn. Gospodine Palaliću, vi ste peti, pa potom narodni poslanik Rajko Đurić, na kraju, nadam se.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 226. Poslovnika i tražim obaveštenje od predsednika Narodne skupštine, kao i od predsednika Odbora za lokalnu samoupravu u Narodnoj skupštini Republike Srbije, kakve će mere da preduzmu vezano za nezakonitosti u radu Skupštine grada Beograda, a u vezi sa izborom predsednika Skupštine grada Beograda, odnosno sa nerešavanjem pitanja raspisivanja izbora za gradonačelnika grada Beograda. Ponavljam još jedanput da je Zakon o lokalnoj samoupravi, kada je reč o izboru gradonačelnika Beograda, potpuno jasan. Predsednik Narodne skupštine ima obavezu da u roku od 15 od dana prestanka mandata gradonačelnika raspiše izbore za gradonačelnika grada Beograda, osim ako je do isteka mandata ostalo manje od šest meseci. Moramo da se vratimo malo u prošlost, pa da se podsetimo kada su bili održani izbori za gradonačelnika Beograda. Lokalni izbori u celoj Srbiji, pa i u Beogradu, održani su u septembru mesecu 2004. godine. To znači da mandat gradonačelnika Beograda traje do septembra 2008. godine. Dakle, ostalo je više od šest meseci do isteka mandata, a predsednik Narodne skupštine ima obavezu da, u skladu sa važećim Zakonom o lokalnoj samoupravi, raspiše izbore za gradonačelnika grada Beograda. Ne može se političkom trgovinom između Demokratske stranke i Demokratske stranke Srbije menjati važeći zakon. Ovo više nije dnevnopolitičko pitanje, ovo je principijelno pitanje, da li će predsednik Narodne skupštine da stane u zaštitu ne ovog ili onog pojedinca i ne ove ili one partije, nego Ustava Republike Srbije i Zakona o lokalnoj samoupravi? To je posebno važno u situaciji kada Republika Srbija trenutno nema Ustavni sud i kada nema upravni sud. Dakle, mogućnosti narodnih poslanika u Skupštini Srbije, odbornika u Skupštini grada Beograda i građana Srbije da zaštite svoja elementarna prava na lokalnu samoupravu su bitno smanjena zbog nepostojanja odgovarajućih državnih institucija. U toj situaciji predsednik Narodne skupštine i predsednik Odbora za lokalnu samoupravu moraju da učine sve što do njih stoji da se otkloni nezakonitost u radu Skupštine grada Beograda i da se omogući raspisivanje izbora za gradonačelnika Beograda. Nama u SRS je potpuno jasno zašto se dešava ta politička trgovina u Skupštini grada Beograda, odnosno zašto predsednik Narodne skupštine ne raspisuje izbore za gradonačelnika Beograda. Radi se o tome da DS i DSS imaju opravdani strah da će na tim izborima da pobedi kandidat Srpske radikalne stranke.
Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn, a neka se pripremi narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je zaista žao što moram da se osvrnem na reči gospodina Damjanovića izrečene pre par dana. Istog dana nisam mogao jer me je predsedavajući zamolio, kao i na kraju prošle sednice, da se tok sednice završi, a danas želim da iskoristim mogućnost da ukažem na to šta znači insinuacija, šta znači demagogija i da li neko govori istinu ili neko govori nešto da bi ovom parlamentu dao nekakve druge informacije. Pošto je gospodin Damjanović uspeo za svega devet minuta da iznese nekoliko stvari za koje imam dokumenta da nisu tačne, moraću danas u nekoliko navrata jednu po jednu stvar da obrazlažem. Danas ću da poštujem stav moje partije iz političke kampanje, iz dosadašnjeg rada, da govorimo isključivo o našem radu, našim rezultatima rada, a ne da istražujemo po tuđim dvorištima, ne zato što su tuđa dvorišta čistija, već zato što mislimo da je u Srbiji vreme da govorimo o onome što smo uradili. Jedna od tih stvari jeste sledeća, čitam stenograme sa te skupštine. Gospodin Damjanović je rekao sledeće: "Eto tu je gospodin Ljajić. Vi zakazujete i do 17. ovog meseca treba da predamo listiće". Odnosi se na sednicu Nacionalnog saveta. Međutim, dokaz da nije tačno da do 17. ovog meseca treba da se predaju listići i da to nije razlog zašto ne mogu svi Romi da predaju listiće i da se kandiduju za Romski nacionalni savet, prilažem sledeći dokument, i daću ga da bude prilog zapisniku, u kome se jasno govorisledeće, dakle, to je oglas: "Pozivaju se lica koja na osnovu člana 24. Zakona o zaštiti prava i sloboda nacionalnih manjina, "Službeni list", imaju prava da budu elektori, da do 17. novembra 2007. godine podnesu pismene prijave za učešće na vanrednoj elektorskoj skupštini za izbor Nacionalnog saveta romske nacionalne manjine". Sledeća stavka, znači da nije tačno da se ne zna kome se predaje, govori o sledećem: "Pomenute prijave iz tačke 2. ovog obaveštenja dostavljaju se Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu u Beogradu". Dakle, netačno je da je do 17. ovog meseca trebalo da se preda, nego do 17. idućeg meseca, i to je ni manje ni više nego 30 dana. Još jedna rečenica na kraju ovog seta pitanja. Prvog januara 2006. godine na jednom sastanku, na kojem su bile prisutne desetine nevladinih organizacija, vi ste, gospodine Damjanoviću, u njihovo ime izabrani da predsedavate jednoj radnoj grupi koja je trebalo da pokrene novu sednicu za izbor novog Nacionalnog saveta. Ta vaša radna grupa nije uspela to da učini. Koji su to razlozi, vi najbolje znate. Dakle, vi ste imali mogućnost od tog dana do danas da uradite to i ne treba da kritikujete predstavnike Romske partije i druge građane Srbije romske nacionalnosti zato što su to uradili, jer sami ste sebi uzeli isti zadatak. Ovaj dokument ću ostaviti u prilog zapisniku i da vidimo ko govori istinu, a ko ne. (Predsedavajući: Zahvaljujem gospodinu Šajnu. Istina je ono što je rekao, da sam ga molio da ovo pitanje ostavi za danas, ali bih ga molio da sve stavi u ova tri minuta, da ne diskutuje još tri puta.) Ja ću ipak zbog građana, zato što dosta ljudi gleda, da iskoristim svoje vreme u toku dana.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, a neka se pripremi narodni poslanik Rajko Baralić. Sve po Poslovniku. Ne morate čitati članove, ali kažite broj člana.
Gospodine Mrkonjiću, mogu, u znak dobre volje, da ne pročitam, da ne citiram, ali da mi računate to vreme potrebno za citat. Nastaviću tamo gde sam stao. Veliki broj zloupotreba je zaista napravljen na ovoj sednici i velika je šteta što građani Beograda nemaju prilike da vide kako se sve to odvijalo, ali mi smo uzeli stenografske beleške i pokušaćemo danas u toku dana da dočaramo građanima Srbije kako se to predstavnici DS-a i DSS-a u Skupštini grada Beograda poigravaju njihovim životima, kako krše sve zakone. Onda će vam biti jasno zašto ne postoji Ustavni sud, zašto ministar za lokalnu samoupravu reaguje onda kada misli da može, mimo zakona, tako što će dati svoje mišljenje da bi Demokratska stranke trebalo da preuzme vlast u opštini Ruma, da na taj način otme mandate; ali naravno, kada je to put da se izgubi vlast onda gospodin Milan Marković ne reaguje. Očigledno je da su pravi razlozi za ovakvo postupanje to što ste vi sigurni da ne možete ni na koji način pobediti više u glavnom gradu Srbije, u Beogradu, ali možda bi vam ipak bilo dobro da postupite u skladu sa zakonom i da raspišete izbore. Reći ću vam i zašto. Kada izgubi kandidat Demokratske stranke od kandidata SRS u Beogradu onda će vam to možda biti dobar znak da promenite i način izbora predsednika Republike. Očigledno je da vi zakone i ono šta je demokratsko pravilo određujete prema vašoj proceni na koji ćete način moći pobediti, pa bi možda bilo dobro da pokušate i Borisa Tadića da izaberete za predsednika Republike Srbije ovde direktno u Skupštini, jer su njegove šanse da na redovnim izborima bude izabran iz dana u dan sve manje. Sledeća stvar i sledeće veliko kršenje koje ste napravili, evo, na to vas je upozoravao gospodin Dragan Todorović, ja ću sada pročitati. On kaže: "Šta vam je bio problem da zakažete sutra 21. sednicu? To vas uopšte ne interesuje. Danas hoćete sve da zgazite, da završite posao, i to opet na nezakonit način da završite". Kada smo već kod dnevnog reda, pošto imate dobru pravnu službu kojom se hvalite, 3. tačka dnevnog reda (i mene čudi da ovo nije bilo na naslovnim stranama dnevnih novina) kaže - Predlog rešenja o davanju saglasnosti na rešenje o imenovanju zamenika vršioca dužnosti gradonačelnika grada Beograda. Neka izađe bilo ko iz Demokratske stranke, ima ovde poslanika koji su ujedno i gradski odbornici, pa neka kaže koji je to član Zakona o lokalnoj samoupravi, Statuta grada Beograda, Poslovnika o radu Skupštine grada Beograda, dajte bilo koji akt u kome postoji predviđena funkcija zamenika vršioca dužnosti gradonačelnika Grada Beograda. Vi dobro znate da ovo nema nikakve veze ni sa Ustavom, ni sa zakonom. Svesni ste toga, svesno ulazite u ovo pravno nasilje, ali ste se zato unapred dobro obezbedili, ukinuli ste Ustavni sud, to je jedna od tekovina petooktobarske revolucije, i odlično se snalazite i odlično plivate u toj situaciji.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić. Sednica Zakonodavnog odbora održaće se danas, 15. oktobra 2007. godine, sa početkom u 12.00 časova, u plavom salonu.
Gospodine Mrkonjiću, ako odem da im dam kvorum, oni ne mogu da održe sednicu, kao ni drugi odbori, a neću otići. Javio sam se po članu 226. i neću više u vezi sa tim danas da govorim. Dakle, stranke vlasti su dobrovoljno poklonile, da kažem sportskim jezikom, penal opozicionim strankama ovde zato što nekoliko pitanja koja su stranke otvarale pre deset i više godina - da će uspostaviti vladavinu prava, da će to biti demokratska država, da će se poštovati izborna volja građana, da će se poštovati Ustav, da će funkcionisati Ustavni sud, to valjda podrazumeva da mandati izabrane vlasti ili izabranih vlasti traju onoliko koliko je propisano ili kraće. Dakle, to je moguće, ali nije moguće da mandati izabranih vlasti traju duže, a to se dešava u nekim segmentima vlasti danas u Srbiji. Skupština grada Beograda se obrukala i obrukala je bivšeg gradonačelnika. Dakle, nije zaslužio gospodin Bogdanović da se na taj način radi ovo što radite. Postoji jasno propisana procedura kako se vrši izbor određenih funkcionera u određenom rangu vlasti. Dakle, nikakvo nespretno obrazloženje neće pomoći da vi iz ovoga izađete časno. Suština je u sledećem. U dvadesetak opština u Srbiji je neustavno, nezakonito stanje kada je u pitanju vršenje vlasti - prinudne mere, privremeni organi koji vrše vlast, kompozicija privremenih organa u skladu sa onim što jeste potpuna refleksija kada je u pitanju republička vlada; postoje članovi tih organa koji predstavljaju stranke koje nisu prešle cenzus u tim opštinama i dr. To nije fer. Rekao je malopre gospodin Milisav Petronijević, poslanik SPS-a da je budžet grada Beograda milijardu evra. Budžeti nekih opština, kao što su Leskovac i Smederevo, jesu 22, 27, 28 miliona evra. Vi se pozicionirate za naredne izbore, pravite tzv. izborne budžete koje projektuju i sprovode privremeni organi, gde ne postoje opštinske skupštine. To radite permanentno i tražite da imamo razumevanja za takve postupke. Nemojte računati na tu vrstu korektnosti kod nas. Antagonizam je u samoj suštini bavljenja politikom. Da nije antagonizma, ne bi ni postojala politika. Dakle, uspostavite ustavno stanje u Srbiji, napravite Ustavni sud, raspišite izbore na svim nivoima onako kako jeste propisano pravilima, pa ćemo verovati da ste demokratska vlast. U protivnom, činite ono što ste kritikovali pre više od 10 - 15 godina. Podsećam vas da je, vršeći vlast, Socijalistička partija Srbije tri puta skraćivala mandate izabranih, jednom predsedniku, a dva puta parlamentu, a vi produžujete mandat i kažete - biraćemo onda kada se steknu uslovi. (Predsedavajući:Vreme.) To je neverovatno. Hvala
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Rajku Baraliću. Reč ima narodni poslanik Nebojša Stefanović. (Dragan Todorović, sa mesta: Ja sam se javio za reč.) Ali ima šest poslanika pre vas. (Dragan Todorović, sa mesta: Ja sam se prijavio. Ranije sam bio na spisku, pa sam izašao, jer sam morao da izađem.) Ne znam, moramo da se dogovorimo, ima šest poslanika pre vas, ali je tačno i to što kažete.
Dame i gospodo, za razliku od svog kolege Rajka Baralića, koji je ostavio izvesnu rezervu, znam da ova vlast nije demokratska, znam da ne radi u korist građana Srbije. Kao odbornik Skupštine grada od 2004. godine, svedok sam šta se i u Skupštini grada dešava. Na prethodnoj sednici smo imali jasno kršenje Ustava i zakona, a između ostalog, i Poslovnika o radu i Statuta Skupštine grada. Imamo situaciju da postoji nerazumljiva želja vlasti da na jedan protivustavan i protivzakonit način izabere predsednika Skupštine grada, potpuno oduzimajući šansu drugim odborničkim grupama da imaju pravo da kandiduju svog kandidata. Ovakvo protivzakonito ponašanje nije uopšte čudno kada se uzme u obzir, recimo, da ova skupština, da ova vlast ne želi da izabere Ustavni sud, da Državnu revizorsku instituciju bira iz redova partijskih stranaka itd. Zbog čega nijedan odbornik SRS u Skupštini grada Beograda nije mogao da dođe da gostuje u bilo kojoj TV emisiji na Studiju B, u jutarnjem programu ili u bilo kojoj drugoj emisiji, ili da mu se emituje izjava o bilo kojoj tački o kojoj se raspravlja u Skupštini grada? Zato što bi se tada čulo šta mislimo o velikim promašajima u Skupštini grada, šta mislimo o onome što oni sada zovu lakim šinskim transportom, o obilaznicama, o haosu koji se stvara u Beogradu, o tome kada ruše građanima kioske, kada im uništavaju imovinu. Pobune se odbornici SRS, vlast podigne ruke, preglasa, a posle u kampanji kaže kako voli svoje građane i kako će sve da učini za njih. Najviše na svetu ih voli. Hoće da učine da rastu i razvijaju mala i srednja preduzeća, ali tako što će ih rušiti bagerom, očigledno. Da je SRS na vlasti, mi danas ne bismo imali ovaj "stelt" most, o kome je Demokratska stranka objavila u svom glasilu, već bismo imali jedan pravi, pa građani ne bi morali da čekaju 15 sati da pređu reku. Znam da se neće raspisati ni ovde ni ma gde izbori za gradonačelnika Beograda, jer ova vlast zna dobro da ne može da pobedi. Po svim analizama Aleksandar Vučić vodi i pobedio bi bilo kog kandidata. Znamo da će promeniti zakon, ali zbog svega toga što se dešava, kada budu raspisali predsedničke izbore, ma kada bili predsednički izbori, Tomislav Nikolić će pobediti i Borisa Tadića i ma kog drugog kandidata, zbog budućnosti Srbije i budućnosti dece i zbog boljeg života svih naših građana.
Hvala narodnom poslaniku gospodinu Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović. Izvinjavam se, izvolite, gospodine Todoroviću. Tačno je bilo da ste zamolili da idete, pa da posle govorite.
Dame i gospodo narodni poslanici, stvarno zabrinjava trenutna situacija u kojoj se nalazi Srbija, građani Srbije i Skupština Republike Srbije. Evo, kako se Vlada odnosi prema ovome što se desilo u Skupštini grada najbolje pokazuje odlazak dva ministra iz Vlade Republike Srbije, koje uopšte nije zabrinulo sve ono što smo rekli šta je urađeno u Skupštini grada Beograda. Istine radi, nažalost, još nisam dobio kompletan stenogram. Pretpostavljam da su šefovi poslaničkih grupa vladajuće koalicije odmah posle ponedeljka zatražili informacije od predstavnika svojih stranaka u Skupštini grada Beograda da im kažu šta se tamo dogodilo. Evo, kako je to objasnio sadašnji predsednik Skupštine grada Beograda, v.d. gradonačelnika. On je izašao za govornicu i rekao – mi smo se dogovorili u vladajućoj koaliciji da danas predsednik Skupštine podnese ostavku, da ja kao potpredsednik Skupštine podnesem ostavku, da ja budem izabran na mesto predsednika Skupštine, a gospodin Baralić na mesto potpredsednika Skupštine. To radimo zato što će izbori biti održani za manje od šest meseci. To imate u mojim stenogramima, oni su vam dostupni. Ja sam nakon toga izašao i postavio jednostavno pitanje, koje postavljam i danas ovde. S obzirom da je juče održana Skupština DSS, gde je premijer Vlade i predsednik DSS Vojislav Koštunica vrlo precizno, jasno, ne ostavljajući dilemu po pitanju vremena kada će biti održani izbori, rekao - u ovom momentu za nas ne postoji ništa važnije od pitanja Kosova i Metohije; s obzirom da postoji ozbiljna opasnost da nezavisnost Kosova i Metohije jednostrano bude proglašena od strane Albanaca i da to SAD priznaju, mi u tom momentu moramo biti spremni da svim raspoloživim snagama pokušamo da neutrališemo takav nezakonit čin. Da nam, otprilike, ne pada na pamet da idemo na izbore. Izvinjavam se ja ću poštovati Poslovnik, ali odmah se javljam da završim ovo.
Hvala vam, gospodine Todoroviću. Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić, a posle njega gospodin Rajko Đurić, narodni poslanik, pa narodni poslanik Nataša Jovanović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pomenut sam u izlaganju koleginice Jovanović i koleginice Vjerice Radete. Želim da istaknem da sam na prethodnoj sednici, takođe nakon obraćanja gospođice Nataše Jovanović po pitanju šta će preduzeti Odbor za lokalnu samoupravu, rekao da će Odbor da zatraži od Skupštine grada Beograda, ali takođe i od nekih drugih lokalnih samouprava gde su nastale krize u funkcionisanju lokalne samouprave, i konkretno sam spomenuo Rumu, i izveštaje i sav materijal sa tih sednica, kako bi Odbor mogao da na osnovu činjenica raspravlja. Istog dana, taj isti dopis sam uputio Skupštini grada Beograda i, evo, ovom prilikom javno pozivam da se što pre dostavi materijal Odboru za lokalnu samoupravu, kako bismo na osnovu svih relevantnih podataka mogli raspraviti. Takođe, pozivam i nadležno ministarstvo da, u skladu sa svojim zakonskim ovlašćenjima, izvrši nadzor i da svoje mišljenje o tom pitanju. Naravno, čulo se tog dana o problemima u funkcionisanju lokalne samouprave u Rumi. Takođe, kao predsednik Odbora, uputio sam nadležnom ministru dopis i tražio da izvesti Odbor o svim problemima u funkcionisanju lokalne samouprave u Rumi i u Staroj Pazovi, kako bismo na osnovu toga svi zajedno mogli da prodiskutujemo i da izvedemo zaključke šta su ključni problemi. Ovde je istaknuto, i ja se sa tim slažem, da su najveći problem izuzetno loša rešenja u Zakonu o lokalnoj samoupravi. Posledice tih loših rešenja sada se vide, jer veliki broj lokalnih samouprava ima krizu funkcionisanja, pogotovu što jedan broj odbornika menja podršku u lokalnim samoupravama i time se narušava izborna volja građana. To je bilo ono što sam rekao. Pozivam da se dostavi materijal; čim on stigne zakazaćemo Odbor i, naravno, o ovom pitanju raspraviti i, na osnovu nadležnosti koje ima ovaj odbor, dati mišljenje. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Palaliću. Reč ima narodni poslanik Rajko Đurić, pa gospođa Vjerica Radeta, pa narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Poštovani gospodine potpredsedniče, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se za reč iz razloga što parlament treba da ima, kako je to više puta gospođa Radeta s pravom rekla, i vaspitno-obrazovnu ulogu i funkciju. U vezi s tim, dužan sam da podsetim na reči jednoga etičara: "Posle Sokrata, posle smrti Sokratove svi ljudi, bez obzira na naciju, rasu, veru, dele se na Sokrate i svinje." Njegoš je rekao: "Bez budala tupoga pogleda, bi li mogli blistat svetli umi." Ja nemam tome šta da dodam. Nažalost, u ciglo jednom minutu ja sam ovde predstavljen maltene kao esesovac, a upravo ja nosim bedž "Aušvic Birkenau". Gospodin Damjanović je u jednoj minuti izgovorio sijaset neistina. Molim vas, pročitajte u novinama Roma intervju sa Aleksandrom Jovanovićem, ocem ubijenog Duška Jovanovića, pa ćete videti šta je istina i šta se njemu kao čoveku, deset godina posle ubistva njegovoga sina, događa. I, da bismo otklonili sve mistifikacije, gospodine Damjanoviću, vi ste pokazali fotografiju spomen-ploče u Beogradskoj; tu ploču je postavila Osnovna škola "Ribnikar", a ne Romi i ne vi. Završiću ovim. Ja nisam robijao i nisam krao, nisam lagao, da se razumemo, a biće postavljeno pitanje odakle je neko došao u klupe parlamenta. Molim vas, završavam molbom, nemojmo kaljati ime nevine žrtve, Dušana Jovanovića, jer on to ne zaslužuje i nemojmo se pozivati, gospodine Damjanoviću, na ljude koji grade "Miškomerc" u želji da naprave "Slomkomerc", koji su već prijavljeni javnom tužiocu i ljude, na koje se vi ponovo pozivate, koji su narko-dileri, a ne ja diktator, kako vi kažete. Ako se vi solidarišete sa takvim kriminalcima i vucibatinama, molim vas, to je vaše pravo.
Zahvaljujem gospodinu Đuriću. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, a neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 100. Poslovnika: "Narodnom poslaniku koji želi da govori o povredi ovog poslovnika predsednik Narodne skupštine daje reč odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika. Narodni poslanik je dužan da navede koja je odredba Poslovnika po njegovom mišljenju povređena, da je citira i obrazloži u čemu se sastoji povreda, s tim što može govoriti najduže tri minuta, pri čemu se ne računa vreme potrebno za citat. Predsednik Narodne skupštine je dužan da nakon toga da objašnjenje. Ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik ostane pri tvrdnji da je Poslovnik povređen, Narodna skupština će, bez pretresa, odlučiti o tom pitanju u danu za glasanje." Dakle, kao što vidite, gospodine Mrkonjiću, nigde nije ostavljena mogućnost predsedavajućem ili predsedniku da određuje da li narodni poslanik treba ili ne treba da citira član Poslovnika koji reklamira, već je stav 2. člana 100. izričit i narodni poslanik je u obavezi da to uradi, kao što je predsedavajući, po stavu 3. ovog istog člana, u obavezi da da odgovor na primedbu narodnog poslanika. Ja pretpostavljam i mi, naša poslanička grupa, da vi, gospodine Mrkonjiću, nemate ovlašćenja, a pogotovu pretpostavljamo da se vaše mišljenje razlikuje od mišljenja predsednika parlamenta, kada je u pitanju ovaj skandal koji se desio u Skupštini grada Beograda, pa je poslanička grupa SRS mene ovlastila da kažem, u ime svih poslanika koji su do sada govorili i koji će u narednom periodu govoriti o Poslovniku, pošto nismo imali odgovor, da se evidentira da smo nezadovoljni time što nismo imali odgovor i da tražimo da se Skupština u danu za glasanje izjasni o svakoj našoj dosadašnjoj i budućoj povredi Poslovnika. Sada ponovo citiram, ali član 226. koji je osnov moga javljanja: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine i predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama, po pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera i iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika." Ja sam malopre rekla od koga sam sve tražila odgovor, odnosno komentar u vezi sa ovim što mi ceo dan govorimo, i već smo i prošle nedelje govorili, o ovom skandalu u Skupštini grada Beograda. Malopre je gospodin Palalić, kao predsednik skupštinskog odbora, dakle, otprilike četiri-pet dana nakon što je prvi put prozvan i upozoren da je u obavezi... Sedam dana, hvala, gospodine Todoroviću. Dakle, pre sedam dana upozoren je da mora da reaguje u skladu sa Poslovnikom. Gospodin Palalić nas sada obaveštava da je on o krizi u Rumi i o ovom slučaju u Beogradu zatražio mišljenje od ministra i od nekih drugih nadležnih organa, ne znam koji su. Moram da vas podsetim, kolega Palaliću, da kriza u Rumi i skandal zbog kršenja Ustava, zakona, Poslovnika, Statuta Beograda, ovo što se desilo u Beogradu, uopšte nije isto. Problem u Rumi, koji je izazvala Demokratska stranka i njihov ministar Milan Marković i činjenica da taj problem treba da se razreši... (Mikrofon je isključen.) (Predsedavajući: Izvinjavam se, gospođo Radeta, hteo sam da vas opomenem gongom.) Hvala, toliko sam se sekirala, prijaviću se ponovo po Poslovniku, još nisam završila.
Hvala najlepše. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 226. Poslovnika. Istorija se u Srbiji ponavlja; kao što je krajem 19. veka Narodna radikalna stranka Nikole Pašića bila najveći borac za lokalnu samoupravu u Srbiji, tako je danas Srpska radikalna stranka u Srbiji jedina politička partija koja se bori za istinska prava lokalne samouprave, za poštovanje odredaba Ustava i zakona kada je reč o lokalnoj samoupravi. U Skupštini grada Beograda se desila neviđena farsa. Ne samo što predsednik Skupštine odbija da raspiše izbore za gradonačelnika, plašeći se pobede kandidata Srpske radikalne stranke, nego su Demokratska stranka i Demokratska stranka Srbije u Skupštini grada Beograda izmislile neku novu funkciju na nivou lokalne samouprave, a to je funkcija vršioca dužnosti gradonačelnika i funkcija vršioca dužnosti njegovog zamenika. Podsećam narodne poslanike da takve funkcije ne postoje po Zakonu o lokalnoj samoupravi. Zakon o lokalnoj samoupravi predviđa da poslove gradonačelnika obavlja predsednik Skupštine grada Beograda, ali samo do izbora novog gradonačelnika. Budući da je do prestanka mandata, odnosno do isteka redovnog mandata gradonačelnika ostalo više od šest meseci, neophodno je da se predsednik Narodne skupštine gospodin Oliver Dulić izdigne iznad svoje partije i iznad njenih interesa i da, u skladu sa Zakonom o lokalnoj samoupravi, raspiše izbore za gradonačelnika Beograda. S druge strane, postavlja se pitanje šta predsednik Narodne skupštine i predsednik Odbora za lokalnu samoupravu preduzimaju, vezano za skandalozno ponašanje ministra za lokalnu samoupravu Milana Markovića. Milan Marković je očigledno zaboravio da je on samo službenik države, odnosno prvi državni činovnik u Ministarstvu za lokalnu samoupravu i da je njegova obaveza da brani ustavnost i zakonitost kada je reč o lokalnoj samoupravi, a da on nije partijski korteš i partijski glasnogovornik koji treba svojoj stranci da omogući da nasilno preuzme vlast u opštinama gde ih narod neće. Moram da podsetim narodne poslanike da je Demokratska stranka preko ministra za lokalnu samoupravu krenula u frontalni obračun sa svim opštinama u Sremu gde je na vlasti Srpska radikalna stranka. Dame i gospodo iz Demokratske stranke, vas narod u Sremu neće i to rezultati poslednjih parlamentarnih izbora iz januara 2007. godine nedvosmisleno pokazuju. Da ne bih govorio ja, neka govore cifre sa poslednjih parlamentarnih izbora.
Zahvaljujem gospodinu Aleksandru Martinoviću. Reč ima narodni poslanik Jovan Damjanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, hteo sam samo nekoliko reči da kažem povodom izlaganja gospodina Šajna. Gospodine Šajn, kad se organizuje elektorska skupština Nacionalnog saveta Roma Republike Srbije onda ne možete vi da razgovarate u ime Roma Srbije jer niste vi njihov predstavnik. To što ste vi šurovali sa ministrom Markovićem, što je vas primio a mene nije hteo da primi, to je nešto drugo, vi ste njegov ljubimac, ja nisam. Morate da znate da ste prošle godine samo vi predali elektorske listiće, i gospodin Vitomir Mihajlović, nama nijednom nisu hteli da prime, nijednoj organizaciji, nijednom udruženju. Zašto su vama samo primili, a nama nisu, to mi znamo. Pogledajte ovako, vi zakazujete elektorsku skupštinu, pre elektorske skupštine treba da svi predstavnici koji su predali svoje elektorske listiće sudeluju na toj skupštini, treba da se održi jedan sastanak, kao što smo i do sada održavali. Tog sastanka nema nigde. Šta to znači? Elektorska skupština se zakazuje, vi idete sa vašim elektorima i nas nema nigde. Pre svega, ima jedno centralno pitanje koje ne možemo da izbegnemo. Upravo sada, u nacrtu je nov zakon o nacionalnim manjinama i elektorskoj skupštini. Zašto bismo mi Romi tražili da se po starom zakonu ponovo kandidujemo na tim skupštinama, ako je već u procesu nacrtnovog zakona o tim telima? Zašto vi žurite? Zašto bismo mi bili presedan? Prekjuče smo bili zajedno u Kikindi i predsednica za međunacionalne odnose iznela je da se nacrt pravi i da će uskoro biti, i tada će za sve nacionalne manjine biti zakazano da imamo tu nacionalnu skupštinu nacionalnog saveta. Prema tome, dajte sačekajte, nemojte, ako ste vi skupili onda 18.000, ne kažem da ćete vi pobediti, ili ja ili onaj, nije bitno, pobediće kome narod da poverenje i glas... Molim vas, dajte da sačekamo, da demokratski to otpratimo, po zakonu i po Ustavu naše države i ove Narodne skupštine. Kada se završi nacrt zakona po novom, što kažu, zakonu i Ustavu, kako se biraju saveti nacionalnih manjina, tada ćemo svi zajedno da učestvujemo, a ne ovako kao što ste vi hteli.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Jovanu Damjanoviću. Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn.
Javljam se po članovima Poslovnika 225. i 226. Pre nego što počnem da govorim o drugom delu izlaganja koje sam planirao, moram da zamolim da mi protumačite šta to znači "nacrt zakona po novom zakonu". Zaista tu formulaciju ne razumem. Nadam se da će gospodin Vučić, kao stručnjak za pravo, da mi objasni pa da me nauči i da će svi pravnici to da shvate. Što se tiče nacrta zakona po zakonu, takođe ne razumem i to morate da mi objasnite, Srpska radikalna stranka kaže - postoji zakon i po zakonu mora da se bira gradonačelnik, ne treba da se čeka nov zakon o lokalnoj samoupravi, a drugi predstavnik Srpske radikalne stranke, to je vaš član, nije član iz Demokratske stranke, kaže - znate šta, nemojte po ovom zakonu da birate nacionalne savete, morate da sačekate, samo da pročitam, nacrt zakona po novom zakonu. Ne znam šta je to, ali verovatno je to neka nova pravna terminologija. Porašću ja, ali dok ne porastem, oni koji su porasli neka pojedu ono što vide u svojoj visini. Sledeća stvar, da pređemo na ono što sam hteo da kažem, drugi deo koji nije tačan. Vi ste, gospodine Damjanoviću, rekli sledeće - dokle ćete vi da lažete u ovoj skupštini? Kažete da sam ja rekao da devojčica koja je pogažena nije Romkinja. Kažete ovako, sada ću da vam kažem - znate da ona nije Romkinja, da li vi znate da je ona Rumunka? Sledeća stvar, meni je zaista svejedno da li je to rumunsko, srpsko ili romsko dete, jer deca su deca; deca moraju da se zaštite i da se poštuju, a onome kome nisu deca jednaka onda on mora zaista da se opredeli kakva razmišljanja ima. Sledeća stvar, ta devojčica je pogažena posle izjave gospodina Šaponjića (ne znam zašto je on vama blizak, pa ste bili s njim da razgovarate) - "gazi Cigane". Da bih vam dokazao da nisam lagao ni to da je to dete romsko, a pre toga sam samo izneo činjenicu da mi je svejedno da li je dete, još jednom ponavljam, rumunsko, romsko ili srpsko, jer se mi zalažemo u našem programu da bude bolje deci cele Srbije i deci u Evropi i deci u svetu, pročitaću vam jednu izjavu, koja glasi ovako: "Ja, Stojka Tunculana, izjavljujem da sam Romkinja iz Rumunije, da je moje dete Čuka Kristina rođena 30.10.1998. godine u Rumuniji", potpis roditelja i broj pasoša. Hoću da vam uručim original, da bismo razjasnili ko ovde govori o insinuacijama, ko govori o istinama. Ovo je moja završna rečenica. Vi jeste razgovarali sa Šaponjićem, ali ja sam iste noći u 12 sati u bolnici razgovarao sa tom majkom, razgovarali smo na romskom, jer ona je Romkinja i njeno dete je Rom. Izvolite ovu izjavu. O sledećim stvarima ćemo kasnije u toku dana.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, pa narodni poslanik Dragan Todorović, pa narodni poslanik Nemanja Šarović, pa narodni poslanik Momir Marković, pa narodni poslanik Vjerica Radeta, pa narodni poslanik Aleksandar Martinović, pa narodni poslanik Jovan Damjanović.
Gospodine Mrkonjiću, javljam se po članu 31. stav 1. koji kaže: "Potpredsednici Narodne skupštine pomažu predsedniku Narodne skupštine u radu". Vi ste svedoci, dame i gospodo poslanici, da sam prošle nedelje sa govornice uputila poziv Oliveru Duliću da poštuje Ustav i zakon. Gospodin Dragan Todorović je apsolutno do detalja upoznao celokupnu javnost i vas narodne poslanike, jer mi jedino da umnožimo u 250 primeraka (umanjeno za 81, jer mi smo to proučili) stenografske beleške sa sednice Skupštine grada... Da ne mislite vi iz Demokratske stranke, naročito iz Demokratske stranke Srbije, koji niste odbornici, ali znate da trguju Tadić i Koštunica i da ste vi ovde slepi izvršioci njihove trgovine i tajkunskih radnji koje obavljaju u Beogradu... Beograd je grad koji ima najveći priliv sredstava iz budžeta. Ovde se javna preduzeća bave velikim poslovima. Kako je haos kod mene u Kragujevcu, to je ništa u odnosu na ovo u Beogradu. Tamo je onaj, koji je još uvek gradonačelnik, toliko zaglibio u kršenju svih odredaba i Ustava i zakona, u pojedinim odlukama, ali da se desi da vi ovako bezočno kršite Ustav i Zakon o lokalnim izborima, to je neverovatno. Zaista vam se divim, gospodine Dragane Todoroviću, kako ste mogli sve vreme, videlo se da ste uložili svoje brilijantno znanje, napor i političko iskustvo, da objašnjavate tom izvesnom Ožegoviću i Beliću, ali je neverovatno, deset puta ponovite - ne može, ni po članovima 8. i 9. Poslovnika, a on nastavlja dalje. Videlo se i vidi se, dakle, neko ko se nikada nije bavio ovim poslom, običan građanin koji ima izborno pravo, kome vi sada uskraćujete to pravo, vidi da je u pitanju sila, osionost, bahatost tog Belića. Objašnjavate mu na lep način, upozoravate ga - nemoj da kršiš Ustav, zakon, prizovi se Poslovniku. Na sve to on kaže - vi ponavljate, nemate više šta. Moramo da vam ponovimo deset hiljada puta. Vi mislite da će i ovo danas tako da se završi da i mi nećemo sutra i narednih dana... Mi moramo, jer vi ne vodite računa o državi, o Beogradu, o građanima Srbije, moramo da štitimo narod od vas. Kud ste toliko zabrazdili u pljački i kriminalu, mi moramo da štitimo ustavno pravo svakog građanina ove zemlje da može da bira i da bude biran. Vi ste odbornicima, koji su na izborima 24. septembra 2004. godine dobilideo suvereniteta koji je narod preneo na njih, uskratili mogućnost da biraju predsednika Skupštine grada, koji nikako ne može da bude vršilac dužnosti gradonačelnika, što vi mislite da ćete tek tako tim tumbanjem da izvedete. To je apsolutno nemoguće. U sredu imamo Odbor za odbranu i bezbednost. Ovo su pitanja i za ministra unutrašnjih poslova, naročito zbog činjenice, na to vas upozoravam već danima, da Zoran Alimpić koristi sva sredstva iz budžeta. On je, po zakonu, direktni nalogodavac za izvršenje budžeta. On svakoga dana potpisuje naloge. Mi ne znamo kako on mulja i šta radi sa državnim i narodnim parama. Prema tome, pošto je tu samo neko od poslanika NS, da sačekamo da se vrati i gospodin Velimir Ilić. Borislav Borović, to je verovatno brat ovog advokata Borivoja Borovića, predsednik Gradskog odbora Nove Srbije, takođe se izjasnio da je u Beogradu haos, da ništa nije urađeno po zakonu, pa izvolite, neka dođe gospodin Ilić i neka kaže da li stoji iza onoga što pričaju predstavnici njegove stranke u Beogradu. Da li smo onda u pravu mi srpski radikali koji tražimo da se i on i svi ministri iz Vlade izjasne i da se ovo bezakonje prekine? Kada se bude vratio ministar Iliću salu, onda ću da vidim da li on ima veze sa svojim odborom u Beogradu i sa gospođom Filipovskom i sa ostalima koji su pre nekoliko dana bili ispred "Ruskog cara" i koji su napali beogradsku gradsku vlast i rekli da je haos i bezakonje.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, a potom narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, nadam se da će ipak na kraju prevladati svest da neke stvari moraju da se promene i da logika svršenog čina ni u kom slučaju neće biti primenjena u slučaju izbora predsednika Skupštine grada Beograda. Da nastavim tamo gde sam prekinut zbog isteka vremena, a vezano za to šta je juče na Skupštini DSS-a rekao predsednik DSS-a ipredsednik Vlade Vojislav Koštunica. Naime, iz njegovog izlaganja potpuno je jasno da o izborima nema govora dok se ne vidi kako će biti rešeno pitanje Kosova i Metohije. To je stav vašeg koalicionog partnera i u Vladi i u Beogradu. Na drugoj strani, DS sve vreme, posebno predsednik Boris Tadić, insistira na tome da izbori moraju biti održani, da moraju biti održani predsednički izbori, za ove druge nije toliko važno, i to da moraju biti održani do 9. decembra, znači do onoga datuma koji je fiksiran kada je u pitanju rešavanje pitanja Kosova i Metohije, jer je rečeno, ukoliko ne bude rešeno, da će SAD, uz pomoć Albanaca na Kosovu i Metohiji, proglasiti jednostranu nezavisnost Kosova i Metohije. Postavljam logično pitanje: ko ovde ne govori istinu, da li Vojislav Koštunica ili Boris Tadić? Ko ovde zna sa sigurnošću kada će biti izbori? Da li je to vaše ekskluzivno pravo? Nije, postoji Ustav, postoji Ustavni zakon po kome vi morate da uradite određene stvari da bi uopšte došlo do izbora. Kako vi da ubedite i nas i građane Srbije da će se sve to desiti? I, na osnovu vaše pretpostavke da će lokalni izbori biti pre isteka od šest meseci, ne raspisujete izbore za gradonačelnika. Prosto ne mogu da verujem da vi insistirate na logici svršenog čina i da ne shvatate kakav presedan činite. Vi ste, zahvaljujući teroru većine, uzurpirali pravo da jedino vi ekskluzivno imate pravo na određene funkcije. Vrlo je blizu pameti zaključiti da vi, u momentu kada vam uopšte ne odgovaraju izbori, nećete ni raspisivati izbore. Šta nam onda predlažete? Da li vi na ovakav način i nama dajete pravo da postupimo mimo zakona, mimo Ustava, da postupamo na isti način kao i vi, zato što je to logika korisnosti? Ovo je za nas dobro i mi ćemo tako. A to što nije u skladu sa Ustavom i zakonom, tim lošije po zakon i po Ustav. Postavljam vam pitanje - šta ćete uraditi ako i mi krenemo istom logikom? Ovim činom vi polako pripremate haos u državi, jer dajete pravo i drugima da se ne pridržavaju zakona, podzakonskih akata. Kako možete bilo koga da pozovete na poštovanje zakona ako vi to ne radite, i to ne radite u Skupštini grada Beograda. Javljam se ponovo po Poslovniku.
Zahvaljujem se gospodinu Draganu Todoroviću. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, neka se pripremi narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se u skladu sa članom 226. Poslovnika o radu Narodne skupštine koji kaže, citiram: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika." Dakle, mi tražimo objašnjenje, sa jedne strane, od gospodina Dulića zašto još uvek nije raspisao izbore za gradonačelnika Beograda. On, doduše, ima još dan, dva ili tri da tu svoju obavezu izvrši. Isto tako, tražim objašnjenje i od gospodina Palalića, ali ne samo za ovaj haos i nasilje koje sprovodite u Skupštini grada Beograda, nego i za sve druge opštine u Srbiji. Vi se svuda ponašate u skladu sa ovim principom otimačine i pravnog nasilja. Dakle, nije samo Skupština grada Beograda u pitanju, iako je ona svakako od izuzetne važnosti, jer u Beogradu živi četvrtina građana Republike Srbije, radi se tu i o brojnim drugim opštinama. Pročitaću u svom sledećem javljanju i kakav ste haos napravili u opštini Barajevo, kako ste tamo otimali mandate odbornika SRS i kako je mandatno-imunitetska komisija donosila prvo jedan zaključak, pa onda drugi. Ali, da se vratimo Skupštini grada Beograda, kao svakako najvažnijem pitanju u ovom trenutku. Vi ste iz jedne greške srljali u drugu. Najpre, podneta je ostavka na 20. sednici Skupštine grada Beograda. Predsedavajući je u tom trenutku bio dužan da zakaže narednu sednicu na kojoj će biti vršen izbor gradonačelnika i o tome govori i član 14. Poslovnika o radu Skupštine grada. Sledeće šta ste uradili, jer niste želeli da sačekate da se u skladu sa Poslovnikom da mogućnost i drugim odborničkim grupama ili grupama odbornika... Jer, u skladu sa članom 8. Poslovnika o radu Skupštine grada... Citiram i to, kaže: "Skupština na prvoj sednici bira predsednika iz sastava odbornika, na četiri godine, tajnim glasanjem" Stav 2. kaže: "Kandidata za predsednika Skupštine može predložiti najmanje 20 odbornika." Dakle, to je razlog zbog koga je, takođe, u skladu sa članom 14, bilo neophodno odložiti izbor predsednika Skupštine grada Beograda do naredne sednice i dati mogućnost odborničkim grupama da pismeno pripreme svoj obrazloženi predlog za predsednika Skupštine grada. To, naravno, nije urađeno. To je bio razlog zbog koga je protestovao Dragan Todorović u ime poslaničke grupe SRS. Vi ste i tada mogli da se dozovete pameti, da uvidite svoju grešku i da kažete - jeste, tačno je, prekršili smo Poslovnik brutalno, ali to više nećemo raditi. Umesto toga, vaš odgovor je bio - jeste, u pravu ste, ali mi smo se dogovorili. Ne znam koliko će vremena biti potrebno gospodinu Palaliću i Odboru za lokalnu samoupravu da pribave ove stenograme, a sve je u stenogramima, sva vaša bahatost, kršenje zakona... (Predsedavajući: Zahvaljujem, gospodine Šaroviću.) Završavam. Dakle, vaše otvoreno priznavanje da kršite zakon. U krajnjoj liniji, gospodin Palalić mora znati to da je DSS na vlasti u gradu Beogradu. Zato izražavam svoje čuđenje da odmah nije dobio te stenograme. Ukoliko je predug put da čeka da to dobije iz Skupštine grada (očigledno je iz ovog prethodnog ponašanja da će oni uraditi sve što mogu da ukoče i blokiraju taj proces), poslanička grupa SRS može odmah dati gospodinu Palaliću primerak stenografskih beležaka sa prethodne sednice gradske skupštine.
Hvala, gospodine Šaroviću. Reč ima narodni poslanik Momir Marković, a neka se pripremi narodni poslanik Vjerica Radeta.
Dame i gospodo narodni poslanici i građani Srbije, ovo je najogoljeniji ili, kako ovi iz "žutog preduzeća" vole da kažu, transparentan oblik demokrature. Samo da objasnim, demokratura je diktatura demokrata gde god mogu. Tamo gde nisu u situaciji, tamo gde nisu dovoljno zakuvali građanima, ostaju na vlasti druge stranke. Naravno, uvek pokušavaju da ulete u prazan prostor, makar malo da se otvori, ne bi li napravili svađu, pa se dešava u Rumi, pa su pokušali u Staroj Pazovi. Pri tom se, naravno, uvede to privremeno veće, čiji je vek trajanja neograničen, kao "cepter" posuđe. Smederevo - više od godinu dana privremene mere, ne raspisuju se izbori. Smederevska Palanka - više od četiri meseca privremene mere, ne raspisuju se izbori. Gde god nisu došli na vlast ovako, pokušavaju da uvedu privremene mere i da onda preuzmu vlast. Samo da vas pitam usput, gospodo demokratori, kakva je razlika između one vlasti koja je bila u Smederevu, nije valjala, pa ste uveli privremene mere, i sadašnje vlasti oličene u tom privremenom veću? Oni koji su sedeli na mestima predsednika, potpredsednika, do predsednika ili koga već tamo, sada sede u veću. Kakva je razlika u Smederevskoj Palanci? Nikakva. Jedina je razlika u tome što nemate opoziciju u skupštinama opština da građanima tih mesta pokaže kako vladate. Upravo ste došli, sticajem okolnosti, u Beogradu u situaciju da drastično kršite sve zakone. Ne govorim samo o Poslovniku Skupštine grada Beograda, o Statutu Skupštine grada Beograda, govorim o Ustavu, govorim o Zakonu o lokalnoj samoupravi, govorim o Zakonu o izboru odbornika, govorim o izborima, govorim o svim mogućim zakonima, jer čega god ste se dotakli vi ste prekršili. Ima samo jedna stvar koja meni nije jasna, čitam stenograme sa sednice gradske skupštine, kaže - treća tačka dnevnog reda - Predlog rešenja o davanju saglasnosti na rešenje o imenovanju zamenika vršioca dužnosti gradonačelnika grada Beograda itd. Koliko se sećam, bilo je i pomoćnika. Kako bi onda to glasilo? Četvrta tačka bi onda bila - predlog rešenja o davanju saglasnosti na rešenje o imenovanju pomoćnika vršioca dužnosti, zamenika vršioca dužnosti itd. Koga izigravate, koga vi pravite, osim građana Srbije? Dame i gospodo, raspišite izbore. Govorili ste - izađite na crtu. Izađite na crtu, dame i gospodo, raspišite izbore u glavnom gradu, pa da vidimo kome će građani Srbije dati svoj glas. (Predsedavajući: Zahvaljujem.) Ovih 29 sekundi sam citirao.
Zahvaljujem gospodinu Momiru Markoviću. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta, a neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Martinović. Opet po Poslovniku? Dobro. Dokle po Poslovniku? Dobro.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 226. glasi: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenja i objašnjenja od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama o pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika". Zaista je neverovatno, gospodine Mrkonjiću, da već dva sata pokušavamo da dobijemo odgovor od nadležnih, shodno članu 226. Poslovnika, a da se niko od nadležnih ne oglašava da nam da odgovor na pitanje. Mi smo prinuđeni da, sve dok ne dobijemo odgovor na pitanje vezano za skandal i najgrublje kršenje zakona u Skupštini grada Beograda, tražimo javno objašnjenje od nadležnih. Jedan od nadležnih je gospodin Palalić, koji je malopre rekao da je on pismeno zatražio mišljenje ili ne znam šta već od gospodina ministra Milana Markovića. Sada gospodina Palalića ponovo prozivam i kažem mu da on nema šta da se dopisuje sa ministrom, pogotovo kada mi znamo kakav odgovor će ministar da dostavi, već gospodin Palalić treba pod hitno da zatraži iz Skupštine grada stenogram sa sednice gradske skupštine od 8. oktobra 2007. godine i da pozove Milana Markovića da ostavi sve obaveze, da dođe u Narodnu skupštinu, da dođe u nadležni Odbor za lokalnu samoupravu i da narodnim poslanicima direktno odgovara na pitanja. Tako treba da radi, gospodine Palaliću, trenutno odsutni predsednik ovog odbora. Zašto mi ne možemo da dobijemo stenograme sa te sednice od 8. oktobra? To je bar jasno. Kažu, treba da autorizuju svoje visokoumne misli neki učesnici u ovoj sednici. Mi imamo deo stenograma koji se odnosi na izlaganje gospodina Todorovića. Iz njegovog odgovora možete da razumete šta je onaj prethodni, a to je izvesni gospodin Belić, kao najstariji predsedavajući u to vreme... Kaže Dragan Todorović - gospodine Beliću, to se podrazumeva, član 8. i član 9; mislim da sam dobro čuo, gospodine Beliću, vaš poziv da smo ušli u proceduru predlaganja kandidata za predsednika Skupštine grada Beograda. Pozvali ste sa govornice - da li ima predloga, da li još neko ima predlog za predsednika Skupštine? Pročitao bih vam član 8. koji kaže: "Kandidata za predsednika skupštine može predložiti najmanje 20 odbornika". (Predsedavajući: Molim vas, završite, isteklo vam je vreme.) Molim vas, ponovo me prijavite, tek sam počela da citiram.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, predlažem vam, pretpostavljam da smo vam izneli dosta činjenica, da vi sada prekinete sednicu Skupštine Srbije, da nam date pauzu i da se konsultujete sa predsednikom Skupštine, pa da vidimo kako da izađemo iz ove situacije. Mi vam korektno nudimo mogućnost da Skupština Srbije nastavi redovan rad, ali ni u kom slučaju ne možemo preći preko ovoga što se desilo u Skupštini grada. Nećemo dozvoliti logiku svršenog čina. Mislim da bi to u ovom momentu bilo najcelishodnije i najbolje. Hvala vam.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Draganu Todoroviću. Čekam odgovor predsednika, a dotle reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se na osnovu člana 226. Poslovnika Narodne skupštine. Evo, nastaviću tamo gde sam stao. Dakle, DS preko svog ministra za lokalnu samoupravu Milana Markovića pokušava da falsifikuje i da negira izbornu volju građana, koja je iskazana na lokalnim izborima 2004. godine, kao i na parlamentarnim izborima u januaru 2007. godine. Što se tiče Srema, ceo Srem je radikalski, i to cela Srbija zna. Na parlamentarnim izborima 2007. godine izborna lista SRS - dr Vojislav Šešelj osvojila je na području Srema 40,02 posto glasova izašlih birača. Situacija po opštinama bila je sledeća: u Inđiji izborna lista SRS osvojila je 43,52 posto glasova izašlih birača. Da vas podsetim, to je ona opština u kojoj pod vlašću Gorana Ješića teku med i mleko. Dalje, Irig 38,20 posto, Pećinci 42,43 posto, Ruma 39,30 posto glasova, dok je izborna lista DS u Rumi u januaru 2007. godine osvojila 22,90 posto glasova od broja izašlih birača. Šid - 34,34 posto glasova, Sremska Mitrovica 39,14 posto glasova i Stara Pazova 42,05 posto glasova izašlih birača. Naravno, njima iz DS je jasno da ne mogu da pobede u većini opština u Sremu. Njima je jasno da ih narod u Sremu ne želi, da narod u Sremu nije zaboravio ono što je Demokratska stranka uradila u gotovo svim opštinama u Sremu gde je bila na vlasti od 2000. do 2004. godine. Sada pokušavaju mimo izbora, kršeći Zakon o lokalnoj samoupravi, kršeći poslovnike o radu skupština opština, da preuzmu vlast. Od ministra za lokalnu samoupravu gospodina Milana Markovića dobio sam odgovor, i svi narodni poslanici dobili su taj odgovor, na pitanje koje sam postavio na sednici Narodne skupštine 3. oktobra 2007. godine. Bio sam jedno vreme u nedoumici oko toga da li je ministar Milan Marković dovoljno kompetentan za posao koji obavlja ili ne. Nakon ovog odgovora potpuno mi je jasno da je on ne samo partijski ostrašćen preko svake moguće mere, nego da je i potpuna neznalica kada je reč o zakonskim propisima koji regulišu materiju lokalne samouprave. Pre svega, Milan Marković je na jedan bezobrazan način prećutao da mu je Skupština opštine Ruma, odnosno predsednik SO doktor Ljubiša Jezdimirović iz SRS dostavio ne samo izveštaj o dešavanjima na sednici SO, nego i ostavke koje su svojeručno potpisane od strane tri bivša odbornika SRS i koje apsolutno nisu sporne.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Aleksandru Martinoviću. Reč ima narodni poslanik Jovan Damjanović, a neka se pripremi ponovo Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, moguće da sam ja pogrešio u akcentu, ali vi, gospodine Šajn, odmah likujete. To što sam ja rekao da je demagogija i farsa, to je istina, vi se ovde stvarno služite demagogijom. Vi ste izneli ovde za ovom govornicom da je pedagog u Požarevcu, jer je tamo jedno mesto kod Požarevca gde smo mi radikali na vlasti, pitao jednu Romkinju koliko grana rađa dnevno jabuke. Naši poslanici su bili na licu mesta, razgovarali, uzeli su izjavu i od direktora i od pedagoga i to nije istina. Eto, vidite kako se vi ponašate. Znači, to je laž. I ovo je demagogija što ste dali; ovo ste vi napisali, ili neko od vas. Romi u Rumuniji, prvo, ne znaju srpski da pišu. Delimično znaju da govore, ali Romi su polupismeni i nepismeni, osobito u Rumuniji. Smejte se vi, ali ja vam kažem, ja sam Rom, bolje znam, duže sam u ovoj državi nego vi. Vi ste došli 2000. godine, a ja sam u ovoj državi od 1947. godine. Drugo, kako vi govorite da ja ovde nisam tačno rekao... Izvinite, ja govorim o romskoj nacionalnosti, gospodine, a vi izvolite izađite ovde pa govorite. (Predsedavajući: Molim poslanike da imaju malo strpljenja.) Hoćete da branite nešto što nije istina? Laže, i laže i laže. Što se tiče ovog pisma koje ste dali, to je strašno. Što se tiče moje izjave ovde da nije Romkinja, ona je strankinja. Svako dete, svakog čoveka srpski narod, srpski radikali i ja poštujemo, i mi radimo za progres ove nacije, naroda, narodnosti i naše dece. Nemojte odmah da dajete etiketu, ako ne znate šta da kažete. Drugo, vi kažete da sam ja rekao da nije Romkinja. Da li je Romkinja ili nije Romkinja, ali ne smete da iznosite ono što nije tačno. Pre svega, zašto vi sada žurite kada sam tražio ovde zvanično da nam se da izveštaj? Ne govorite o ovom drugom izveštaju, treba da kažete šta se desilo, kako ste zvali policajca... (Vjerica Radeta, sa mesta: A pilići?) Pilići su posebna stvar. Vi ste rekli, ali ne kažete za ovaj drugi deo. Šajin Jan iz Kovačice, Ulica Masarikova broj 4, narušavao je javni red i mir i udario je Šajin Darka rukom, pesnicom itd. Vi ste pozvali generala Kuribaka. General je došao i on je poštovao problem nacionalne manjine, ali ne smete vi da dimenzionirate ako je neko nekoga udario. Ne sme da dolazi general. Zovete generala i odmah se daje dimenzija da neko napada Rome. Ne napada niko Rome, ne kažem da nema nekih situacija, ali ima i u srpskom naciji i u drugim nacijama, to je obično u svim državama. Nema te tenzije o kojoj vi govorite. Samo hoću ovo na kraju da kažem. Gospodine Šajn, generali treba da rešavaju državne probleme, a ne da budu sudije za prekršaje. To je strašno što vi radite. Vi kažete demagogija. To je demagogija, vi hoćete sada da kažete da mi u Srbiji bijemo, ubijamo, vršimo diskriminaciju prema romskom narodu. U ovoj Srbiji nikada se nije vršila diskriminacija, ne prema romskom narodu, nego ni prema jednoj nacionalnoj manjini. Dozvoljavam da ima nekih stvari koje se dešavaju.
Zahvaljujem, gospodine Damjanoviću. Izvinjavam se gospodinu Draganu Todoroviću. Molim šefove poslaničkih grupa da se nađemo kod predsednika na I spratu. Dajem pauzu do 13 časova, po članu 98. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad. Na konsultacijama šefova poslaničkih grupa, povodom problema koji smo imali u toku prepodnevnog rada, dogovorili smo se da Odbor za lokalnu samoupravu zakaže hitnu sednicu. Upravo sam poslao dopis predsedniku Skupštine grada Beograda da se hitno dostavi autorizovan ili neautorizovan zapisnik sa poslednje sednice. Odbor za lokalnu samoupravu će se nakon rasprave izjasniti o tome da li su optužbe koje su izrečene na rad ljudi koji su vodili sednicu Skupštine Grada Beograda opravdane ili ne. Nastavljamo rad. Dajem reč dr Mirku Cvetkoviću, ministru finansija.
Dame i gospodo narodni poslanici, u okviru objedinjene rasprave o ovih nekoliko zakona ja sam izvestilac ispred Vlade za dva, pa ću vam nešto reći o ta dva, a o ostalima će moje kolege. Ta dva, za koja sam ja zadužen, jesu Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj, i to na delu koji se odnosi na Železnice Srbije - Vozna sredstva, i Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji između Republike Srbije i Evropske investicione banke, vezano za Projekat obnove železnica II. Kao što ste iz samog naslova mogli zaključiti, ova dva zakona praktično se ne odnose na povlačenje kredita od strane države, već na davanje garancija Javnom preduzeću "Železnice Srbije", koje, u stvari, povlače te kredite i koje je u obavezi da ih vraća. Sama garancija u osnovi znači da je država tu u obavezi da u slučaju da preduzeće "Železnice Srbije" ne bude u mogućnosti da vraća kredite koje je povuklo ona izvrši ta vraćanja. Sada bih vam dao nekoliko osnovnih informacija vezanih za predloge zakona. Dakle, ovaj prvi se odnosi na Ugovor o garanciji između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj. Iznos kredita je maksimalno 60 miliona dolara. Ugovor je potpisan još 14. jula 2006. godine; naravno, da bi postao pravosnažan, odnosno da bi Javno preduzeće "Železnice Srbije" moglo da povlači sredstva, neophodno je da se da ova garancija. Ugovor se odnosi na nabavku i finansiranje preko 1000novih teretnih vagona, a druga komponenta ugovora jeste da se sredstva iskoriste za ugradnju novog struga za obradu točkova. Uslovi korišćenja kredita, imajući u vidu da se radi o Evropskoj banci za obnovu i razvoj, veoma su povoljni. Sam početak povlačenja tranši jeste 2007. godina, a kredit će u navedenom iznosu do maksimalno 60 miliona dolara biti raspoloživ za povlačenje do 2010. godine, odnosno postoji mogućnost da se rok sa 2010. godine još dodatno pomeri ukoliko se o tome postigne dogovor sa kreditorom. Predviđeno je da otplata kredita otpočne u avgustu mesecu 2010. godine, a trajaće do februara meseca 2021. godine, što čini 22 polugodišnje rate. Kamatna stopa je varijabilna i zavisi od kretanja libora na tržištu kapitala. To su osnovne informacije vezane za taj ugovor, a kao što sam rekao, Republika Srbija daje garanciju Železnici da ona može po tom ugovoru da počne da povlači sredstva. Što se tiče drugog ugovora, gde je takođe u pitanju garancija, isto tako se radi o Javnom preduzeću "Železnice Srbije", kojem država daje garanciju, ali ovog puta ne radi se o Evropskoj banci za obnovu i razvoj, već o Evropskoj investicionoj banci i projekat se naziva Projekat obnove železnica II. Ovaj ugovor je potpisan 8. decembra 2006. godine, a sadržaj ugovora, odnosno namena sredstava po tom ugovoru jeste sledeća: prvo, rekonstrukcija i modernizacija železničkih pruga na koridoru 10, zatim nabavka potpornog struga i, treće, nabavka novih teretnih vagona. Uslovi korišćenja ovog kredita takođe su, kao i u prvom slučaju, veoma povoljni. Period otplate je 20 godina, grejs period je pet godina, plaća se u 30 polugodišnjih rata, kamatna stopa je varijabilna i zavisi od kretanja libora na tržištu kapitala. Imajući u vidu stanje u našem železničkom saobraćaju i činjenicu da su ovo povoljna razvojna sredstva, apelujem i pozivam narodne poslanike da prihvate davanje garancije Železnici, kako bi ona mogla da povuče sredstva i da realizuje ovaj projekat. Ovo su bila dva zakona za koje sam ja zadužen, a o ostalima će vam reći ostale kolege, kako ih je Vlada zadužila. Hvala vam puno i još jednom vas pozivam da glasate.
Napravićemo pauzu od dva minuta, samo da pozovete i druge ministre da dođu u salu. Nastavljamo rad. Reč ima dr Aleksandra Smiljanić, ministar za telekomunikacije i informatičko društvo.
Poštovani narodni poslanici, daću kratko obrazloženje zakona o potvrđivanju akata Svetskog poštanskog saveza. Svetski poštanski savez (na engleskom Universal postal union), sa sedištem u Bernu, jeste međunarodna međuvladina organizacija koja ima status specijalizovane organizacije Ujedinjenih nacija i čini ga oko 80% država u svetu. Kraljevina Srbija je 1874. godine bila osnivač ovog saveza zajedno sa još 20 zemalja. Savezna Republika Jugoslavija je 18. juna 2001. godine ponovo postala članica UPU, pošto je iz organizacije isključena 1999. godine. Obavezujuća akta UPU koja danas Skupština treba da potvrdi usvojena su na 23. kongresu UPU, održanom od 15. septembra do 5. oktobra 2004. godine u Bukureštu. Ova akta su bila potpisana od strane ambasadora Srbije i Crne Gore u Rumuniji. Stupila su na snagu 1. januara 2006. godine i već se primenjuju u poštanskom saobraćaju. Akta koja je potrebno da budu potvrđena i zakonom u Srbiji su sledeća: Sedmi dodatni protokol Ustavu Svetskog poštanskog saveza, Opšti pravilnik Svetskog poštanskog saveza, Svetska poštanska konvencija, Završni poštanski protokol Svetske poštanske konvencije i Aranžman o novčanim poštanskim uslugama. U Sedmom dodatnom protokolu Ustava je redefinisana misija UPU koja treba da omogući trajan razvoj kvalitetne, efikasne i dostupne univerzalne poštanske usluge. Doneta je odluka da Ustav, kao osnovni akt koji sadrži pravila o strukturi i organima UPU, ne predviđa mogućnost stavljanja rezervi. Odlučeno je da Opšti pravilnik postane trajan dokument, odnosno da se ne obnavlja na svakom kongresu. Izmene Opšteg pravilnika uvodiće se preko dodatnih protokola, na isti način kao i u slučaju Ustava. U vezi sa funkcionisanjem organa UPU, Opšti pravilnik je predvideo osnivanje konsultativnog komiteta, kao novog stalnog organa UPU, koji bi trebalo da zastupa interese proširenog poštanskog sektora na međunarodnom planu. Usvojen je revidirani član Konvencije o poštanskoj bezbednosti radi jačanja poverenja koje poštanske službe uživaju u javnosti i omogućavanja razmene informacija između država članica o sredstvima garancije bezbednosti transporta i tranzita poštanskih pošiljaka. Odobren je novi sistem obračuna terminalnih troškova, koji podrazumeva dva podsistema: ciljni sistem, koji se primenjuje na industrijske države i tranzitni sistem, namenjen državama u razvoju. Ciljni sistem je zasnovan na načelima i odredbama Svetske trgovinske organizacije. Države u razvoju mogu pristupiti ovom sistemu. Naša zemlja, kao članica UPU, ima umanjenu cenu obračuna troškova prenosa tranzita za 60% od ukupne ekonomske cene. Dosadašnje obaveze pošte za prvu polovinu 2007. godine su izmirene prema drugim zemljama i iznose 315.000 evra. Veoma važna odluka za razvoj poštanskih službi u državama u razvoju, sadržana u Konvenciji, odnosi se na nastavak stimulisanja razvoja kvaliteta usluga preko Fonda za kvalitet usluga UPU. Finansiranje Fonda je zasnovano na učešću industrijskih država sa 7,5% terminalnih troškova za potrebe država u razvoju. To je omogućilo da Pošta Srbije, kao javni poštanski operator, raspolaže sa oko 600.000 američkih dolara namenjenih projektima za razvoj kvaliteta. Kongres je odobrio i aranžmane o poštanskim novčanim uslugama. Aranžman iz Bukurešta sadrži nove odredbe koje se odnose na elektronsku mrežu UPU ina kvalitet poštanske usluge. Usvajanjem ovog zakona Republika Srbija dobija mogućnost učestvovanja u svim pogodnostima koje pruža YU-P-YU svojim članicama, kao i nesmetano funkcionisanje poštanskog saobraćaja. Za sprovođenje ovog zakona potrebna su finansijska sredstva za plaćanje godišnje članarine Republike Srbije Svetskom poštanskom savezu, a ona se utvrđuju u budžetu Republike Srbije za svaku godinu i trenutno je to iznos od nešto malo iznad dva miliona dinara. Eto, to bi bilo sve.
Ima reč, po Poslovniku, narodni poslanik Slaviša Topalović.
Javljam se po Poslovniku, član 226. Znači, to je obaveštenje koje je stiglo u naš poslanički klub, anonimni izvori Romske partije – sastanak predsedništva Romske partije održan 7. oktobra u restoranu ''Sportska akademija Balašević'' u Rakovici. Zašto je sastanak predsedništva Romske partije održan u restoranu? Sada će vam sve biti jasno. To je zato što je gospodin Rajko Đurić promenio bravu i doveo četiri telohranitelja koje plaća novcem Romske partije. On je jedini deponent potpisa i samo on raspolaže novcem stranke. Šta se sve dešavalo na tom sastanku 7. oktobra? Sastanku je prisustvovalo 13 članova predsedništva od ukupno 15. Samo gospodin Đurić i njegov sinovac Saša Simić nisu prisustvovali. Na sednici predsedništva je odlučeno da se raspravlja o poverenju gospodinu Rajku Đuriću na mestu predsednika Romske partije. Svih 13 prisutnih su bili za smenu Rajka Đurića i uputili su inicijativu i predlog za Glavni odbor koji će se održati u nedelju, 21. oktobra u 12 časova. Znači, ne zna se mesto održavanja sastanka zato što je gospodin Đurić, kako oni kažu, uzurpirao prostorije i zamenio cilindar. Tako nam ovi izvori govore da najverovatnije gospodin Rajko Đurić neće još dugo predstavljati Romsku partiju u javnosti. Hvala, gospodine Albijaniću.
Poštovani narodni poslanici, određujem pauzu od jednog sata i nastavljamo rad u 14.30 sati. Hvala.
Dajem reč magistru Velimiru Iliću, ministru za infrastrukturu. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, 28. tačka dnevnog reda - železnička mreža visoke performanse u jugoistočnoj Evropi. O čemu se ovde radi? Mi smo imali mogućnost da uđemo u ovaj projekat pre više godina, ali znate da smo imali sankcije, da smo imali problema, uništenu i razorenu infrastrukturu i da smo skinuti sa ovih programa o saradnji u Evropi. Jugoistočna Evropa želi da srpska železnica uđe u evropske železnice spremna što se tiče infrastrukture i voznih sredstava i da se saobraćaj odvija po evropskim kriterijumima, koji su u Evropi već odavno poznati. Međutim, mi sada ispunjavamo te kriterijume i nekim kreditnim linijama koje smo dobili popravićemo ovo stanje i dovešćemo ga na jedan odgovarajući nivo. Meni je drago da smo sada dobili mogućnost. Za ovaj sporazum potrebno je da se jednostavno donese u srpskom parlamentu i da srpska železnica uđe u porodicu železnica jugoistočne Evrope, da se ubrza saobraćaj, da se spoje gradovi, da se ubrza promet na graničnim prelazima i sve ono što Evropa od nas traži. Imamo i 29. tačku, to je sporazum COTIF, koji je napravljen jednostavno zato da se završi ovo o čemu sam sada govorio, da se saobraćaj ubrza, da se dovede na jedan evropski nivo i da se donesu određene norme i zakoni koji se poštuju u Evropi i da postanemo deo porodice evropskih železnica. Naravno, da bi se sve ovo dovelo u red i kontrolisalo, usvojena je ova Konvencija o međunarodnim železničkim prevozima, koja definiše sve ovo. Sedište Međuvladine organizacije za međunarodne železničke prevoze nalazi se u Bernu u Švajcarskoj. Taj OTIF kontroliše čitav ovaj sistem, o čemu smo i sada govorili. Nadam se da neće biti nekih nesporazuma i da ćemo se dogovoriti da se ovo usvoji, i da srpske železnice uđu u porodicu evropskih železnica i da funkcionišemo po kriterijumima kako to Evropa traži. Vi znate da mi imamo i koridor 10, koji je značajan za Evropu. Koridor 10 opslužuje jugoistočnu Evropu i mi smo u sistemu železnica, ali da bismo mogli da izlazimo napolje potrebno je da imamo vozna sredstva koja će ispuniti kriterijume koje propisuje Evropska unija. Mi smo podneli zahtev i trudili se da i pruga Beograd - Bar bude krak koridora 10. Nadamo se da će se to povoljno rešiti, tako što ćemo dobiti prugu Beograd-Bar kao krak koridora 10; to je bilo na pragu razrešenja pre uvođenja sankcija, ali posle uvođenja sankcija to je skinuto sa dnevnog reda. Isto tako, želeli smo da i budući autoput Beograd - južni Jadran, koji će se graditi, postane krak koridora 10, zato što su se sada stekli svi uslovi. Nadamo se da će ministarska konferencija za saobraćaj Evropske unije dozvoliti i proglasiti da su ova dva pravca kraci koridora 10, tako da bismo imali mogućnost kreditiranja određenih infrastrukturnih objekata i na železnici, ali, naravno, i na drumu. Vozna sredstva su neophodna Srbiji, jer, ponavljam, za vreme sankcija nismo mogli da zanavljamo sve to, imali smo jedan period razaranja železničke infrastrukture, voznih sredstava, a sada smo u situaciji da to sve dovedemo u red. Videli ste i sami, dobili smo kreditne linije pomoću kojih ćemo poboljšati postojeće stanje. Nadam se da ćete ovo podržati i hvala vam.
Zahvaljujem se. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su ovlašćeni predstavnici po ovim tačkama dnevnog reda: za poslanički klub Demokratska stranka narodni poslanik Predrag Umičević, za poslanički klub Demokratska stranka Srbije - Nova Srbija - dr Vojislav Koštunica narodni poslanik dr Vladan Vučićević i za poslanički klub Socijalistička partija Srbije narodni poslanik inženjer Milutin Mrkonjić. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Izvolite, po Poslovniku.
Izvinjavam se što prekidam tok sednice, javljam se radi obaveštenja, član Poslovnika 226. Malopre sam napravio jednu grešku, izvinjavam se gospodinu Šajnu. Predsednik Unije Roma Srbije je Rajko Đurić, predsednik Romske partije je gospodin Šajn. Gospodin Đurić će uskoro biti smenjen sa mesta predsednika Unije Roma Srbije, a to mogu i da vam ponovim. Sastanak predsedništva se održao 7. oktobra u restoranu "Sportska akademija Balašević" u Rakovici, zato što je gospodin Rajko promenio bravu i doveo četiri telohranitelja, koji će da ga zaštite od stranačkih kolega i to plaća novcem stranke. On jedini ima deponovan potpis i samo on raspolaže stranačkim novcem. Sastanak predsedništva stranke je zakazan u nedelju 21. oktobra. Šta su oni odlučili 7. oktobra na sastanku? Na tom sastanku je bilo prisutno 13 članova predsedništva Unije Roma Srbije, od ukupno 15. Nisu bili prisutni samo gospodin Rajko Đurić i sin njegovog brata Saša Simić. Znači, jednoglasno su doneli odluku da on bude smenjen, ali to mora da ide na Glavni odbor. Glavni odbor će se održati u nedelju 21. oktobra u 12.00 časova, ne zna se mesto jer moraju da odrede i da se dogovore. Gospodin Rajko Đurić je uzurpirao tu njihovu stranačku prostoriju, tako da će gospodin Rajko Đurić biti predsednik Unije Roma Srbije još jedno izvesno vreme, kratko vreme, do nedelje. Hvala.
Po Poslovniku se javio narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslaničko pitanje za Vladu Srbije, za ministra energetike – da li je tačno da su gospodinu Kirinu, direktoru predstavništva NIS-a u Moskvi, prošle nedelje napadači u maskiranoj uniformi, kako kažu, oteli torbu u kojoj je bilo milion evra? Da li je to razlog zatvaranja predstavništva NIS-a u Moskvi i otvaranja predstavništva u Cirihu? Prvo, odakle u predstavništvu milion evra u torbi, kada se sve radi preko računa? Drugo, da li je tačno da se ovo u Cirihu sprema za Željka Popovića; ne znam da li je predsednik upravnog odbora ili je direktor, uglavnom, pripremaju mu polako odstupnicu, istovremeno će biti nedostupan organima gonjenja onog trenutka kad demokratori siđu sa vlasti.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničkog kluba Demokratske stranke. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, uvaženi ministri, pred nama je set zakona o železnici i govorio bih u paketu, o kompletnom setu zakona. Možda je najbolje osvrnuti se malo istoriografski. Pre, otprilike, 120 godina, i nešto malo više, u ovom parlamentu, u srpskom parlamentu je bila ista tema, železnica. Tada se donosila jedna bitna odluka o izgradnji železnice u Srbiji. Bila je to teška sednica. Istoriografi tvrde da se sa jednim glasom više izglasalo za izgradnju železnice u Srbiji. Opozicija je tada tvrdila da nije dobro izgraditi železnicu, jer ona povezuje Srbiju sa Zapadom. Sve što je loše dolazi sa Zapada, otprilike je retorika kao i danas. Međutim, nijedna ozbiljna zemlja ne može da razvije svoju privredu bez prisustva železnice. Upravo, kada favorizujemo izvoz i kada želimo da podignemo izvoz ove zemlje, to je ona grana koja šteluje spoljnotrgovinski deficit zemlje; definitivno, bez železnice su stvari nemoguće da se urade. Tada je, kažu, kvalitet komunikacije u parlamentu bio sličan današnjem. Danas smo se naslušali svega i svačega. Međutim, ono što je tužnije od kvaliteta komunikacije u parlamentu, tužniji je kvalitet železnice u našoj zemlji danas. Pre nekoliko dana, u novinama, stručna javnost je informisala građane Srbije da je stanje u železnici Srbije takvo kao otprilike pre sto godina, da se vozovi u ovoj zemlji kreću jako sporo, nedopustivo sporo. Upravo iz tog razloga zamolio bih da se o setu tačaka o železnici progovori malo obrnutim redosledom. Krenuo bih od COTIF-a. Čuli smo kada je COTIF osnovan, među potpisnicima u Bernu je bila i SFRJ, potpisali smo ovaj sporazum. Taj sporazum govori o jednostavnom usklađivanju propisa i svega što definiše rad svih delova železnice, ne bih detaljno o tome. Godine 1992, nažalost, naša zemlja je, znamo zbog čega, suspendovana iz članstva COTIF-a. Godine 1999. donet je novi COTIF i 2001. godine SRJ je postala članica COTIF-a. Danas je pred nama, predstavnicima srpskog parlamenta, da izglasamo, nadam se da tu neće biti nikakvog problema, da i država Srbija bude punopravna članica COTIF-a i da na taj način postanemo deo jedne međunarodne železničke mreže na teritoriji Evrope. Svakako, ovo se odnosi na jugoistočnu Evropu. Drugi sporazum je sporazum o uspostavljanju mreže visoke performanse. Taj sporazum treba da podigne nivo kvaliteta, on definiše nivo potrebnog kvaliteta železnice u jugoistočnoj Evropi da bismo mogli da komuniciramo sa ostatkom Evrope. Tu su članice sve zemlje u okruženju. Činjenično je stanje da je broj kilometara pruga koje je neophodno zameniti danas povećan; danas je neophodno 480 km pruga hitno zameniti, inovirati. Nijedna zemlja veličine Srbije nije u mogućnosti da samostalno svojim sredstvima finansira izgradnju železnice u ovom obimu. Ovaj sporazum visoke performanse treba da definiše koji kvalitet saobraćajnica treba da se ostvari da bi se ostvarila brzina kretanja kompozicija 130 km na sat kroz našu zemlju, odnosno da se od Niša do Beograda stigne za manje od dva sata, a sada je to preko četiri i po sata. Normalno, očekuje se, jer ova zemlja se nalazi na jednom vrlo interesantnom geostrategijskom mestu, da se investira i u drugi kolosek. To će svakako biti tema nekih novih zajmova i perspektive razvoja železnice u Srbiji. Sada bih progovorio i o ugovoru o garanciji. Ovde se vidi kompletna hronologija garancija, Projekat obnove železnica II, prvi projekat obnove železnice I je gotov i pred nama upravo jeste ovaj zajam. To je ono što sam malopre rekao, Srbija nije u mogućnosti da samostalno, svojim sredstvima uđe u jedan ovakav projekat. Iskreno verujem da će posle ovog zajma uslediti još neki zajmovi, da se nivo kvaliteta železnice i pruga koji imamo podigne na viši nivo i da imamo dvokolosečnu prugu kroz Srbiju, gde ćemo moći da prevezemo određene količine tereta. Pitanje je da li mi to hoćemo ili nećemo i kako da se odredimo prema tome. Međutim, postoji nešto što bi trebalo da shvatimo jako ozbiljno i da bude tema rada, to smo pričali na odboru, ovde u parlamentu. Druge zemlje u okruženju ne čekaju. Jednoj Bugarskoj, jednoj Rumuniji Evropa je dodelila jedan novi koridor. To je možda "najpolitičkiji" koridor, ako mogu tako da se izrazim, na tlu Evrope. Pravi se koridor 4. Jednostavno, dok mi ovde poslednjih 15 godina, naročito pričam o devedesetim godinama, kada su nam suspendovana sva članstva... Dakle, krenulo se sa izgradnjom koridora 4. Svedoci smo da je u junu mesecu potpisan ugovor o izgradnji mosta u Vidinu. Jednostavno, imamo jedan zaobilazan pravac koji, dame i gospodo poslanici, zaobilazi Srbiju. Neko je nekada praveći Đerdap ostavio mesto za kolosek na Đerdapu. To je neka šansa da i taj koridor 4 uvrstimo u ovaj koridor 10 i da Srbija zadrži primat u geostrategijskom smislu u jugoistočnoj Evropi. Koridor 10, koji predstavlja drum i železnicu, jako je bitno ojačati u ovom železničkom smislu, jer on predstavlja još jednu razvojnu šansu za ovu zemlju. Koridor 7, Dunav, predstavlja takođe jednu šansu i bez dobre železnice mi nećemo moći da razvijamo kvalitet prisustva koridora 7 kroz našu zemlju. Naime, u luci Smederevo, odakle dolazim, urađena je studija robnog transporta sa aspektom na gravitacionu zonu luke Smederevo 2003. godine. Tada smo uradili studiju koja je pokazala da je kapacitet luke Smederevo 16,5 miliona tona. Ovaj broj vam definitivno ništa ne govori, ali ako imate predstavu da je luka Bar prošle godine pretovarila manje od tri miliona tona, da luka Kopar vrši godišnji pretovar između devet i deset miliona tona, onda da li možemo da shvatimo koliko je bitno da se u luci Smederevo i u ostalim lukama na Dunavu bavimo tim poslom koji je posledica ovog geostrategijskog položaja? Međutim, nećemo moći ako ostale vidove transporta ne budemo jačali. U suštini, šta je luka? Mesto na plovnom toku jedne reke gde drugim vidovima transporta, a to su železnica i drum, pretovaramo sa vode na kopno i sa kopna na vodu određene vrste robe. Upravo želim da vas informišem, kao Smederevac, da je prošle godine u Smederevu pretovareno oko sedam miliona tona. To je jedan rekord za bilo koju srpsku luku. Ako budemo jačali železničke kapacitete i drumske kapacitete, ova zemlja ima dobru šansu i za ostali industrijski razvoj. Zato železnicu i treba gledati sa šireg aspekta, jer železnica u Evropi nije svuda najprofitabilnija, ali svakako predstavlja okosnicu razvoja privrede, na prvom mestu, kao i industrija, normalno, i izvoza i svega ostalog što podiže industrijski razvoj jedne zemlje. Sledeći ugovor je prvi koji dolazi ovde na red, a to je Ugovor o garanciji za "Železnice Srbije" - vozna sredstva. To je, takođe, podizanje kvaliteta usluga u železnici, a to je nabavka vagona. Demokratska stranka nije učestvovala u stvaranju ova dva dokumenta, ali će ih svakako podržati, jer ovo je neophodno. Zna se da železnici Srbije nedostaje oko 2,5 hiljade teretnih vagona i ova količina od 1.100 vagona, koliko piše u ovom dokumentu koji je pred vama, u ovom trenutku je nedovoljna, ali bez nje nema kvalitetne železnice Srbije. Moraćemo u nekoj bližoj budućnosti da se bavimo sličnom temom ponovo i nabavkom možda još nekog broja vagona, ali o tom potom, kada budemo sagledali razvoj železnice, šta ćemo sa restrukturiranjem, to je neka potonja tema. Na kraju, rekao bih još nekoliko stvari. Vidimo da je jako ozbiljan posao u pitanju, pričamo o železnici; tokom 120 godina mnoge su stranke i partije došle i prošle kroz parlament Srbije, ali železnica predstavlja kičmu razvoja jedne zemlje i treba je tako i gledati. Da bismo kvalitetno odredili pravce razvoja železnice, neophodno je da se definiše strategija razvoja železnice. Mi imamo u ovom tranzicionom periodu obavezu da definišemo i plan restrukturiranja železnice, odnosnoto smo odboru i tražili i taj plan je napravljen. Tu treba istaći ono što je pozitivno urađeno, da je Železnica jedno javno preduzeće koje je smanjilo broj radnika. Nije sve da se samo kritikuje, treba pohvaliti ono što je dobro urađeno. Takođe, treba uraditi i inoviranje Akcionog plana, da bismo znali kuda idu sredstva građana Srbije. Akcioni plan koji je trenutno na snazi, to je 2006 - 2010. godina, uz obavezu da se izvrši inoviranje. Koliko mi je poznato, nije urađeno inoviranje za period 2007 - 2011. godina, već se sprema za 2008 - 2012. godinu. Želeo bih da taj dokument jako brzo dođe pred poslanike, da bi se pravilno opredelila nekakva potonja sredstva. Potom, voleo bih da se na jedan, ne stihijski i ne stranački, već strategijski način razmišlja o razvoju železnice, da master plan bude okosnica, jer master plan upravo pokazuje kakvu železnicu možemo da razvijemo na teritoriji Srbije i da na taj način donesemo jednu kvalitetnu odluku. Demokratska stranka će podržati sve ove tačke o kojima sam pričao, sva ova četiri zakona, jer je jako bitno da što pre donesemo odluku. Videli ste da u materijalu stoji da je odluka Vlade iz jula prošle godine. Od onda do danas, znajući kakav je trend kretanja cena vagona, kao posledica porasta cene čelika na svetskom tržištu, imamo situaciju da za ovaj novac koji stoji pred vama nećemo moći da kupimo 1.100 vagona, već ispod 900. To jeste onaj gubitak zbog sporosti i zbog nerada. Na kraju krajeva, to je kritika i za nas poslanike i za ovaj pređašnji parlament, zato što ovo nije doneseno ranije, kupiće se manji broj vagona. To je ta odgovornost i nas parlamentaraca da se ovaj sporazum što brže usvoji i da napravimo dobre korake za razvoj železnice uopšte. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš, po Poslovniku.
Poštovano potpredsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se u pogledu povrede člana 98. Poslovnika i molim da mi zaustavite vreme dok citiram. "Predsednik Narodne skupštine prekida rad Narodne skupštine kada utvrdi nedostatak kvoruma na sednici Narodne skupštine, dok se kvorum ne obezbedi. Predsednik Narodne skupštine može odrediti pauzu u radu sednice Narodne skupštine da bi se izvršile potrebne konsultacije ili pribavilo mišljenje. Predsednik Narodne skupštine prekida rad Narodne skupštine i u drugim slučajevima, ako to Narodna skupština zaključi. Predsednik Narodne skupštine obavestiće narodne poslanike o nastavku sednice." Gospodine Albijaniću, vi ste bili predsedavajući u momentu kada ste odredili pauzu bez ikakvog povoda, odnosno niste nam dali objašnjenje, koliko se sećam, odnosno nijedan od ova tri stava ovog člana nije bio ispunjen kada ste odredili pauzu malopre. Niste našli za shodno ni da kažete da je razlog to što ministar koji je trebalo da nas izvesti o predlogu zakona koji je na dnevnom redu nije u sali. Odredili ste pauzu kad joj nije vreme. Želim od vas da čujem objašnjenje zbog čega se to desilo, a to je u skladu sa članom 100. Zaustavite mi vreme, ako nije problem. (Predsedavajući: Gospodine Maraš, moraćete da završite izlaganje i da napustite govornicu, pa ću vam odgovoriti.) Kada sam već tu, da kažem nešto i o železnici. Malopre je magistar Ilić rekao da moramo prihvatiti ovaj predlog zakona iz prostog razloga što moramo da uđemo u Evropu, da se sjedinimo sa Evropom itd. Međutim, voleo bih samo da znam u kojoj to mi zemlji živimo, da li živimo u istoj zemlji, gospodine Iliću? Vi ste rekli da su železnice za ponos. Ne znam ko bi mogao sa tim da se složi, a da je pri zdravoj pameti. Takođe, najavili ste rekonstrukcije svih železničkih stanica do 15. septembra 2008. godine. Nama ne trebaju rekonstruisane i ofarbane železničke stanice, nama trebaju brze pruge, a mi brze pruge nemamo. Vi ste rekli da za 10 posto manje kasni putnički saobraćaj, a 20 posto teretni, kada su u pitanju železnice. Da, ali niste rekli da oni kasne po 10 sati. To što kasne 10 sati i 10 minuta ili 10 sati i 60 minuta, svejedno je. Takođe, rekli ste da je železnica bezbedna i da je najbezbedniji vid saobraćaja. Samo bih dodao da je železnica bezbedna koliko su i novinari bezbedni u vašoj blizini.
Pauza od jednog sata je u skladu sa Poslovnikom Narodne skupštine. Ona je, kako smo navikli, uobičajena između 14 i 15 časova, a može se odrediti i u neko drugo vreme. Dao sam pauzu da bi se izvršile potrebne konsultacije ili pribavilo odgovarajuće mišljenje, a iskoristili smo istovremeno da to bude i ta jednosatna pauza. Da li treba da se glasa o povredi Poslovnika po ovom pitanju? (Da.) Narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe LDP.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Iliću, mi smatramo da se ova rasprava ne može svoditi na uskostručni aspekt koji je obuhvaćen predlozima odluka za koje Vlada od nas traži podršku. Naravno, kao predstavnici građana, vodeći računa o javnim interesima, želimo da podržimo i Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma o uspostavljanju železničke mreže visoke performanse u jugoistočnoj Evropi i istovremeno prečišćeni tekst koji je podnela Skupštini Vlada, odnosno Predlog zakona o potvrđivanju protokola od 3. juna 1999. godine. Međutim, postavlja se pitanje u kojoj meri se zapravo mi udaljavamo od realnosti raspravljajući o ove dve tačke dnevnog reda. Da li mi koji u ime javnog interesa želimo da podržimo ova dva predloga Vlade možemo pri tom zanemariti činjenicu da je predstavnik Vlade za ove dve tačke dnevnog reda osoba koja je direktno suprotstavljena javnim interesima, vodi računa o svojim ličnim interesima, interesima svoje stranke ili interesima koalicije koja je toliko neprirodna, da vi, poštovane kolege iz Demokratske stranke, koji ste vodili jednu od najradikalnijih kampanja protiv ministra Ilića danas ovde zaboravljate šta ste o njemu govorili i očekujete pri tom od nas da mi, kao vi, gurnemo glavu u pesak kao nojevi. Dakle, pre rasprave o ove dve tačke dnevnog reda mi moramo odgovoriti, a to je jednostavno pitanje, na koji način se može ostvariti javni interes ako je on u svakom trenutku podređen pojedinačnim interesima i interesima jedne stranke i jedne koalicije. Koja preduzeća ove države treba da se postaraju i realizuju projekte za koje vam mi dajemo, kao parlament, zeleno svetlo? Da li se tu radi o "Železnicama Srbije"? Radi se o "Železnicama Srbije". Da li je JP "Železnice Srbije" privatno partijsko preduzeće ili javno preduzeće? To je privatno partijsko preduzeće gospodina Ilića i njegove stranke, do kojeg su došli ucenama i politikantstvom, na isti način na koji je neko drugi došao do "Telekoma", do Lutrije Srbije, do Narodne banke, do "Komercijalne banke", EPS-a, NIS-a, "Srbijašuma", "Srbijavoda". Taj pristup je, između ostalog, vaš najjasniji doprinos konstataciji o kojoj smo mi govorili onog trenutka kada se ovde vodila rasprava o novom Koštuničinom kabinetu. Taj kabinet za nas nije bio ni proevropski, ni prodemokratski, ni proreformski. To je u međuvremenu potvrđeno na najjasniji način i tom podelom plena oko kojeg su se stranke svađale prethodnih šest meseci, kao da je to bilo najvažnije u ovoj državi, baš kao što u ovom trenutku treba da raspravljamo o predlozima koje nam je ovde uputila Vlada, a da pri tom ne postoji elementarna spremnost da se ponude odgovori na jednostavna pitanja. Da li ove predloge predstavlja gospodin Ilić, koji je ista ona osoba o kojoj se toliko puta raspravljalo i u ovom parlamentu i u našem političkom životu? Ili je ovo neki novi gospodin Ilić koji nema veze sa gospodinom Ilićem koji se sukobljava sa novinarima, sa policajcima, koji je podeljena ličnost između Guče i Samante Foks, koji nam uvozi preko butika lokomotive i šinska vozila, koji postavlja svoje prijatelje na najvažnije funkcije u javnim preduzećima u ovom društvu. Znači, da li se radi o istoj osobi ili ne? Ako je to neki novi gospodin Ilić, onda mi želimo da verujemo da je moguće ostvariti javni interes i zaista, na primer, usvajanjem konvencije o mreži visokih performansi, doprineti stvaranju slike koju želimo da stvorimo o našem društvu, kao društvu koje je visoko tehnološki razvijeno. Čuli smo da je smanjen zaostatak za 10%. Danas se od Beograda do Niša putuje duže nego 1884. godine kada su ta dva grada spojena prvom železnicom u našoj zemlji. Čuli smo da se sve to čini u prilog evropskoj orijentaciji našeg društva. Istovremeno, svi postupci ove vlade su duboko antievropski, pa tako i oni poslednji koji su nas doveli do toga da se od nas očekuje da pružimo podršku privatnom projektu stranke gospodina Ilića. Sa tim mi ne možemo da se složimo. Ne možemo da se složimo sa principom koji je prihvatljiv za vladajuću koaliciju – onaj ko postavi direktora, taj je dobio to javno preduzeće. To onda nije javno preduzeće, to je onda partijsko preduzeće i to nije utemeljeno ni u Ustavu, ni u zakonima, ali je to posledica političke potrebe i mimikrije do koje vas je dovela koalicija koja je napravljena da bi zemljom vladala, a ne da bi zemlju menjala. Ovo je upravo u funkciji toga, da bi se konsolidovala jedna vlast, jedan poredak, a ne da bi se poredak menjao tako što će vlast biti lider tih promena. Ono što sada treba ovde reći jeste zapravo da mi ne možemo da osporavamo ni potrebu Srbije da dobije vozilo koje se kreće brzinom od 160 kilometara na sat. Ne možemo da osporavamo ni potrebu Srbije da usvoji protokol posle osam godina. Isto tako, još manje možemo da verujemo da je gospodin Ilić osoba koja će nas dovesti do vozila koje se kreće 160 kilometara na sat, jer je on na takav način organizovao to svoje privatno preduzeće da sada to preduzeće vodi njegov omiljeni kafedžija; puteve mu vodi osoba koja je pod najtežim sumnjama zbog kriminala u njegovom preduzeću i kome se sudi pred Specijalnim sudom ove zemlje, a da pri tom direktor nikakvu, čak ni moralnu odgovornost za tako nešto ne snosi, baš kao ni ovaj drugi omiljeni kafedžija kome svaki dan neko strada na železnici. Njemu ne pada na pamet da podnese odgovornost i, između ostalog, položi ostavku na sto zbog toga što nije u stanju da organizuje to preduzeće onako kako bi morao da uradi. Nama su važni planovi, orijentacije, ideje. Na kakav način će se Srbija približiti tom idealu i prugama od 160 kilometara na sat? To hoćemo da čujemo. Da li neko može to da nam objasni? Ko će do toga da nas dovede? Da li će nas dovesti ova vlada? To je, izgleda, misterija. Mi moramo, pre nego što se upustimo u raspravu u pojedinostima po ovom predlogu Vlade, i po jednom, i po drugom, i po trećem i po četvrtom, da postavimo pitanje - kome to parlament pruža garanciju? Privatniku Velimiru Iliću? Ne dolazi u obzir. Privatnom interesu gospodina Ilića? Ne dolazi u obzir. Njegovoj političkoj potrebi da predstavljajući na lažan način jedno javno preduzeće izgradi, između ostalog, sebi onakvu političku reputaciju koja mu je potrebna za nesmetano političko delovanje? Ako to može da funkcioniše u nekim drugim situacijama, u ovoj ne može. Gospodine Iliću, nije železnica iz vaše rodne Atenice ili odakle već. Ako ste uspeli od Srbije da stvorite društvo u kome je moguće pojaviti se sa lopatom asfalta i okrpiti rupu pred svake izbore, pa posle izbora tražiti ploču kojom će vam ljudi izražavati zahvalnost zbog toga što radite svoj posao, ne možete očekivati od nas da na takav princip pristanemo ovde kroz raspravu koju ste pokrenuli. Dakle, argumenti, a ne fikcija. Ne fikcija, ne iluzije. Sramno je to što radi Demokratska stranka. Na šta to liči? To nije javno preduzeće. Na kakvim principima ste došli do tog javnog preduzeća? Kako je izabran direktor? Da li je organizovan konkurs? Da li su postojala neka pravila u ovoj zemlji? Da li smo ta pravila zajedno uspostavili, i vi kao deo vladajuće koalicije? Da li su birani direktori na javnim konkursima? Jesu. I velikim i međunarodnim. Da li su ta preduzeća vodile profesionalne osobe ili partijske? Profesionalne. Direktor NIS-a nije bio stranačka ličnost. Direktor EPS-a nije bio stranačka ličnost. Direktor JAT-a nije bio stranačka ličnost; direktor Aerodroma "Beograd" nije bio stranačka ličnost; direktor Pošte nije bio stranačka ličnost. Mi možemo tako da nabrajamo, nabrajamo... Da li je to bilo dovoljno? To je bio dobar početak. Tu tradiciju je trebalo čuvati, razvijati i afirmisati principe profesionalizma, koji su grubo pogaženi. Ako moramo da govorimo na takav način o svemu, onda ovde nije tema Velimir Ilić. Ovde su teme oni koji su pristali na pravila rada Velimira Ilića. JP "Železnice Srbije" nije preduzeće koje funkcioniše u skladu sa javnim interesima. To je preduzeće koje funkcioniše u skladu sa političkim interesom jedne stranke kojoj je to preduzeće dodeljeno, zbog toga što ona svojim poslanicima ucenjuje Vladu koja bez tih poslanika i njihove podrške ne može da funkcioniše. U tom trouglu ili četvorouglu svako svakog ucenjuje, do te mere da se više ne može govoriti o poštovanju interesa Srbije ili potreba Srbije. Potreba Srbije, gospodine Iliću, jeste da vi kao osoba koja nema nikakve stručne reference za posao kojim se bavite, a vaš posao je izuzetno odgovoran, vama su posvećene arterije tranzicije Srbije, podnesete ostavku. Podnesite ostavku i shvatite tu ostavku, između ostalog, i kao šansu da možda imate više vremena za šutiranje novinara, za vređanje političkih protivnika, za obračun sa političkim neistomišljenicima, za uveseljavanje naroda, ali ne kao ministar i ne kao neko ko za takvu politiku traži podršku od parlamenta. Ako treba da biramo između laganja društva, kome je ova skupština tako sklona i koje je toliko puta do sada primenjeno u parlamentu da je postalo pravilo našeg rada, i jednog velikog ne, ne ovome, zbog toga što je preduslov ostvarivanja međunarodnih konvencija povratak Srbije u sistem vrednosti karakterističan za vreme i doba kome mi pripadamo. Ova vlada nas direktno suprotstavlja svim standardima 21. veka i 2007. godine. Dakle, prvo vaša ostavka, onda ostavka i promena Vlade, potom izbor odgovorne vlasti koja će imati osećaj i takt za javni interes, formiranje javnih preduzeća kroz njihovu depolitizaciju, njihovo restrukturiranje i apsolutno podrška LDP-a na koju možete da računate u tom slučaju. Ako vam je potrebna podrška za ostavku, imate je, a ako tražite podršku za nastavak rada koji je karakterističan za vas, imajući u vidu sve ono što je vaše političko nasleđe, onda našu podršku nemate, imate naše aktivno suprotstavljanje.
Reč ima ministar za infrastrukturu gospodin Velimir Ilić.
Bilo mi je zadovoljstvo da slušam mladog gospodina koji je ovde teatralno izneo njegove visoke sposobnosti i poznavanje saobraćaja i svega u Srbiji. Međutim, taj mladi gospodin je donedavno bio potpredsednik Vlade Srbije zadužen za evropske integracije. Nije doneo jedan dinar kredita. Dok je on bio potpredsednik Vlade železnice nisu ni radile, stalno su bili štrajkovi. Toga se vrlo dobro sećam. Mladog gospodina koji ovde sve zna, sve poznaje, traži odgovornost od svih, želim da podsetim da je Nova Srbija u "Železnice Srbije" uvela samo dva čoveka: generalnog direktora i još jednog pomoćnika. Svi ostali kadrovi su do danas zadržani. Železnica traži stručne kadrove. Kadar na železnici ne može, gospodine Jovanoviću, da se napravi za dva sata, kako to vi mislite, kao što vi pravite vaše velike kadrove i velike stručnjake i prodajete maglu po Srbiji. To nije u redu. Zato vas molim, razmišljamo o jednoj ozbiljnoj temi, gospodine Jovanoviću, da li sam ja stručan za železnicu ili nisam, to neka kažu stručnjaci, rezultate pogledajte pa ćete videti. Evropska banka je podržala sve projekte železnice, Svetska banka, Evropska investiciona banka za razvoj i rekonstrukciju dale su najveće ocene, gospodine Jovanoviću, za železnicu, i restrukturiranje javnih preduzeća najviše je odmaklo na samoj železnici. Prema tome, ne treba pričati praznu priču, toga je Srbija sita. Železnica je svugde gubitaš, železnica ne koristi jedan dinar iz NIP-a, železnica radi, snalazi se, a za plate jedino koristi subvencije i svodi kadrove na jednu normalnu meru, kako je to i predviđeno. Znate da nismo imali vozna sredstva. Afere u vezi sa švedskim vozovima, to želim da vam kažem, vaše su delo, gospodine Jovanoviću. Vi ste slikali na otpadu vagone koje mi sečemo i pravili izložbe. Danas su "šveđanke" koje putuju Srbijom najbolji vozovi. Nedavno sam bio u Leskovcu gde je rukovodstvo tražilo da im pošaljemo bar jednu "šveđanku" da koriste. Prema tome, trenutno najbolje lokomotive u Srbiji, najbolji vozovi su oni koji su uvezeni iz Švedske. Gospodine Nikoliću, ovo je ozbiljna priča. Očekujem da ste vi ozbiljan čovek... Ne bih želeo sad da komentarišem. Predlažem vam da konsultujete gospodina Jovanovića, on će vam dati stručno mišljenje. Prema tome, ne treba ovde pričati prazne priče. Mi smo se ovde skupili da vam prezentiramo nešto, a da pomognemo srpskim železnicama. Srpske železnice su u procesu restrukturiranja. Zavisna preduzeća, koja prate železnice, velikim delom su otišla u proces privatizacije i očekujemo da ćemo ovim kreditnim linijama uspeti da železnice dovedemo na evropski nivo. Tačno je da ima delova koji nisu rekonstruisani, ali nema dovoljno para. Znate da kilometar rekonstrukcije pruge košta oko milion evra. Obezbedićemo pare, naravno, ali postoje neki programi i projekti kako to ide i na koji način može da se odradi.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe LDP, replika.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Iliću, slažem se sa vama da raspravljamo o ozbiljnim temama, ali je preduslov ozbiljne rasprave i ozbiljnost učesnika u raspravi. Dakle, vi možete sa ove skupštinske govornice izreći apsolutno sve o meni, ali ne možete izreći ništa dobro o svom radu. Tačno je da ste dva čoveka doveli u železnicu, ali ta dva su upropastila čitavu železnicu. Zapravo se o tome i radi. Vi nemate veliku podršku u našem društvu. Vaša podrška je obrnuto srazmerna šteti koju stvarate. Bio sam jedan od kritičara vaše poslovne politike u Javnom preduzeću "Železnice Srbije". To što ste vi nazvali "šveđankama" ja sam nazvao lokomotivama i nadam se da nije reč o lapsusu. Uvezli ste lokomotive preko "Putnika", stare od 21 do 25 godina, bez tendera. Izvređali ste novinara koji vas je pitao zašto ste prekršili tender. Pravdali ste to nekim višim interesom, ali taj interes nikada niste definisali. Ako želimo da razgovaramo u ozbiljnoj atmosferi, onda vi morate doprineti ozbiljnosti našeg rada tako što ćete se ozbiljno odnositi prema parlamentu, a prvi korak u promeni vašeg ponašanja je zapravo saopštavanje jasnog stava da li "Železnice Srbije" doživljavate kao svoje privatno vlasništvo ili kao javno preduzeće. Kojim ste putem vi došli do "Železnica Srbije" ili "Puteva Srbije"? Da li su ljudi koji vode ta dva javna preduzeća vaši partnerski službenici, istomišljenici, vaši epigoni koji se ponašaju u ovom društvu na isti način na koji se ponašate i vi, koji vređaju svoje koalicione partnere, koji ponižavaju svoje zaposlene, koji ugrožavaju interese našeg društva? Tačno je da su naše železnice u katastrofalnom stanju. Upravo zbog toga odnos naše države mora biti mnogo odgovorniji. Predložili smo vam put za oporavak naše železnice. Prvo vaša ostavka, pa onda ostavka osoba koje su zalutale u ta javna preduzeća, imajući u vidu njihove kvalifikacije, njihovo radno iskustvo i, ono što je mnogo važnije, njihove rezultate, oni su poražavajući. Ako govorimo o onome što Srbija zna, zar mislite da postoji potreba za citatima. Ovo je Skupština, jezik koji je karakterističan za vas i vašu politiku, za vaše svakodnevne nastupe nije jezik kojim se pristojan čovek služi u kafani, a kamoli u parlamentu. Neću vas citirati, jer bi to bila uvreda za svakog pristojnog čoveka u ovoj sali, ali ću vam ponoviti još jedanput naš zahtev – podnesite ostavku i povedite sa sobom sve one koje ste uveli u vlast, jer ste vi najveća prepreka transformacijama o kojima mi danas razgovaramo ovde tokom ove skupštinske rasprave. A vi, kolege iz Demokratske stranke, shvatite da će visoka cena koju utvrđujete ovom podrškom biti cena koju će plaćati naše društvo mnogo više nego vi sami, a po tome postajete slični onima protiv kojih ste se godinama borili, od Miloševića preko Koštunice do Ilića.
Reč ima narodni poslanik Vladan Batić, po Poslovniku, a zatim narodni poslanik Milorad Belić.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, član 226. i objašnjenje. Mislim da imamo neka prethodna pitanja, a da bismo mogli kompetentno da razgovaramo o ovim tačkama dnevnog reda tražiću objašnjenja i odgovore na ta pitanja. Naime, da li je tačno da je prosečna brzina vozova u Srbiji danas 44 kilometra na sat, a u Zapadnoj Evropi oko 300 kilometara? Kad ćemo mi onda tamo stići? Da li je tačno da je voz na relaciji Beograd - Niš pre 123 godine išao prosečnom brzinom 45,5 kilometara na sat, a danas, 123 godine kasnije, 44,7 kilometara na sat? Da li je ovo rasprava o vremeplovu, da li je ovo rasprava na temu "dogodilo se na današnji dan"? Kad su železnice u pitanju, mi gledamo nekakve trke železničkih old-tajmera. O čemu razgovaramo? Izneću jedno svoje iskustvo. Molim vas za malo pažnje. Pre tri meseca sam putovao vozom na relaciji Amsterdam - Groningen i presedao sam u stanici koja se zove, ne znam da li ću tačno reći, Arahen. Vreme za presedanje iz jednog voza u drugi je sedam minuta. Pitao sam čoveka koji je prodavao karte - izvinite, šta će biti ako voz zakasni? Čovek me gleda zabezeknuto, kao, kako može voz da zakasni. To je rezon zapadne Evrope, to je rezon savremenog sveta. Ovde na voz nikada ne možete da zakasnite, jer on uvek kasni više nego što očekujete da može da zakasni. Konačno, još jednom postavljam pitanje, gospodo iz DS-a, vidim da vas ovo pomalo zabavlja, ali vi ste bili godinama unazad protiv gospodina Velimira Ilića, vi ste bili najgrlatiji kada su u pitanju direktori javnih preduzeća "Srbijaputevi", gospodin Jocić i direktor Železnice gospodin Šarančić. Evo, ono što sam citirao, samo još jedna rečenica je bila u pismu Dragana Đilasa, tačno pre dve godine na današnji dan, premijeru Koštunici – gospodin Šarančić kaže da je svesno zaobišao tender, jer se na njemu samo gubi vreme, besramno najavljujući još ovakvih nabavki. Gospodo iz DS-a, razmišljajte o tome.
Reč ima narodni poslanik Milorad Belić, pa potom Slobodan Maraš.
Reklamiram povredu Poslovnika, član 101, pominjanje u negativnom kontekstu. Dakle, spomenuta je stranka kojoj pripadam, Nova Srbija, i predsednik stranke gospodin Ilić, a tiče se upravo onoga što je gospodin Čedomir Jovanović rekao. Ja ću se samo držati one vaše rečenice – koji je ovo ministar Ilić, da li neki novi ili neki stari. Samo bih okrenuo to pitanje, pa bih lično vama postavio sledeće pitanje – da li je to onaj Čedomir Jovanović, šef poslaničkog kluba DOS-a, koji je inaugurisao prevaru i sistem krađe u ovom parlamentu? Da li je to onaj Čedomir Jovanović, koji je bio jedan od istaknutih lidera informacionog biroa koji je postao paradržavna institucija i najznačajnija institucija u ovoj državi, gde su se donosile odluke u uskom krugu ljudi? Da li je to onaj Čedomir Jovanović koga su nekadašnji saborci, prijatelji optužili za veoma bliske veze sa mafijom, sa Čumetom i ostalim vašim partijskim bivšim prijateljima i saradnicima? Da li je to onaj Čedomir Jovanović koji je toliko vremena proveo u Centralnom zatvoru, opet sa svojim bivšim prijateljima, više nego na radnom mestu u Vladi? Da li je to onaj Čedomir Jovanović koji se najčešće viđao na žurkama u Šilerovoj, opet više nego na mestu gde je trebalo da radi, kao potpredsednik Vlade? Ili je to onaj potpredsednik Vlade – ne znam da li ste tada bili srednjoškolac ili ste diplomirali kada ste ušli kao potpredsednik Vlade, a to na kraju krajeva i nije mnogo bitno – čiji je mandat jedino obeležen ovim pešačkim prelazom ispred ove zgrade i, pretpostavljam, vašim kontom u banci? Da li je to onaj Čedomir Jovanović koga je pokojni ministar policije onako teško okvalifikovao? Da li je to onaj Čedomir Jovanović koji propagira novi sistem vrednosti koji bi obuhvatio brzu i laku lovu, ugodan život, naravno za odabrane pojedince? Ili, gospodine Jovanoviću, vas žulja jedna jedina činjenica, a to je da gde god se pojavi čovek koji misli dobro ovom narodu, narod to prepozna, gde god se pojavi čovek koji je konkretan u svom radu, sa svojim rezultatima, narod to prepozna? Gde god se vi pojavite, narod prvo mora da obiđe ili da prođe kordon telohranitelja. Ne znam kakav je vaš život, ali znam, i jednom sam to već rekao, ili dva puta, gospodin Ilić ide sam ili sa svojim vozačem u svaki kraj ove Srbije i narod ga tamo želi i prepoznaje. To je verovatno veliki problem, ali vi morate o tome da mislite, a ne mi u Novoj Srbiji. Na kraju krajeva, poslanici Nove Srbije će tokom ove rasprave izneti sve konkretne podatke i argumente koji će ići u prilog našem stavu da ovaj set zakona o železnici treba podržati. Nećemo se baviti ovim, samo prosto da vas podsetim o kakvoj transformaciji ličnosti se to odjednom radi posle te tri - četiri godine. Rekoh, samo ćemo se vraćati na konkretne podatke, ne one koje je uradilo Ministarstvo za kapitalne investicije, o tome ste imali prilike da čujete i da to vidite, ali što se tiče seta zakona o železnici, čućete mnogo toga danas.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš, pa potom narodni poslanik Ivan Andrić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, magistre Iliću, javio sam se u vezi sa članom 226. Ako dozvolite da ga citiram, pošto je predsednik Skupštine to tražio prošli put: "Narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje od predsednika Narodne skupštine, predsednika odbora Narodne skupštine, ministara i funkcionera u drugim republičkim organima i organizacijama po pitanjima iz okvira prava i dužnosti ovih funkcionera, iz nadležnosti organa na čijem se čelu nalaze, a koja su mu potrebna za ostvarivanje funkcije narodnog poslanika". Hteo sam da kažem da je gospodin koji se pre mene javio pribegao onome čemu se stalno pribegava, pogotovo u redovima njegove partije: onog momenta kada napadnete nečiju politiku, kada napadnete rezultate rada koji ne postoje, onda iz vaših usta dolaze samo optužbe koje se svode na lično. Nešto bih pitao magistra Ilića, kada je već tu, odnosno voleo bih jedno objašnjenje. Šta vi očekujete da direktor Javnog preduzeća "Putevi" radi, i ljudi koji su zaposleni u tom preduzeću, kada vi kažete pred očima javnosti, kamere su to zabeležile – ja sam im rekao da malo kraduckaju, a oni baš preterali, pa ne možete baš toliko da kradete itd., inače bi vam progledali kroz prste da ste malo kraduckali. Šta mislite, da li će vas gospodin Jocić poslušati? Takođe postoje transkripti razgovora koje ste vodili vi, gospodin Jocić i ljudi koji se nalaze ispod njega, a koji su žestoko umešani u drumsku mafiju, ljudi koji su milione evra pokrali od građana ove države. Liberalno-demokratska partija je još tada tražila vašu ostavku, ali i ostavku premijera Koštunice, pošto ste vas dvojica najodgovorniji za pojavu i uspeh te drumske mafije. Vi kažete da su Jocić i Šarančić uspešni direktori. Oni su možda uspešni direktori za vas lično i za sebe lično. Još jedno objašnjenje molim, ako možete da mi date, odnosno da mi odgovorite na pitanje, a ja verujem da će ovo biti prvi put da to mnogi čuju. Onog momenta kada se raspala drumska mafija, odnosno kada su lopovi uhvaćeni na delu, širom Srbije, u tridesetak gradova, osnovana su preduzeća koja se bave šišanjem trave uz puteve i autoputeve i gle, svi direktori tih preduzeća su iz Nove Srbije. Voleo bih da mi kažete da li je to tačno, da li ste na taj način sada pokušali da radite za interes građana Srbije. Ako se sećate, letos su neki ljudi iznikli, hiljade njih, a jedine firme koje mogu da dobiju taj posao su novoosnovane firme koje su za to registrovane i, ponavljam, direktori tih firmi su iz Nove Srbije. Da li je to način da pomognete građanima? Mislim da nije. To je način da opet pljačkate građane, ali to trpimo od vas već tri, četiri, pet godina, od kada ste ministar u prethodnoj vladi i u ovoj novoj.
Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić, po Poslovniku, a zatim Milena Stanković, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, javio sam se po članu 105: "O redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine". Molim vas da ne tolerišete više, gospodine Albijaniću, lično vređanje, jer sve ovo što radimo radili smo kao i uvek do sada, ne govoreći ni o kome lično, već pokušavajući da ukažemo na neke stvari koje su, po našem mišljenju, važne. Mislim da ovde sada dolazi do zloupotrebe, na koju smo navikli. Dakle, svaki put kada gospodina ili mr Ilića, ministra Ilića neko upita bilo šta što je sumnjivo, vezano za rad javnih preduzeća ili ministarstva, on ili napadne i krene da bije ili krene sa ličnim uvredama, za šta vidimo da su sada zaduženi poslanici Nove Srbije ovde. Ono što je nama važno, što mislimo da je važno i što vas molimo da se ne zloupotrebljava, ovde se traži od poslanika ove skupštine da izglasaju jednu rezoluciju kojom će se omogućiti da neka državna institucija uzme kredit. Mi se slažemo sa svim konstatacijama, da je toj instituciji kredit potreban, nije potrebno da nas bilo ko u to uverava. Međutim, nećemo dozvoliti da u naše ime i u ime ovog parlamenta neko uzme kredit ili donaciju, a da posle niko živ ne sme da pita šta je sa tim novcem bilo. To mi pitamo Demokratsku stranku, odakle vam pravo da izađete i tražite da glasamo za nešto protiv čega ste se najviše borili od svih nas? Citiraću samo jednu stvar iz koje crpimo argumente za ono što govorim. Ne radi se tu o našem ličnom odnosu sa gospodinom Ilićem. Taj odnos ne treba nikoga da zanima. Citiraću vam jednu izjavu gospodina Ilića na predizbornoj tribini u smederevskom selu Radinac u maju 2006. godine: "Mnogo vam je kaljavo ovde, ali sve ću ja to da sredim. Šta je za mene kao ministra da ukradem pet kilometara autoputa i da asfaltiraš celo selo". Pitam vas da li vi od nas tražite da podržimo da neko uzme novac i da onda u predizbornoj kampanji taj novac koristi kako mu odgovara? Izvinite, neće moći. Neće moći ni u ime ovog parlamenta, ni u ime ovog društva.
Reč ima narodni poslanik Milena Stanković, a zatim narodni poslanik Srđan Spasojević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženo predsedništvo, javila sam se pošto sam isprovocirana izjavom da je gospodin Ilić rado viđen gost po Srbiji. Znamo da gospodin Ilić ima običaj da putuje po Srbiji, ali nije tačno da je rado viđen gost. Nije dovoljno da dođete u jedan grad, na primer u Kragujevac, iz koga ja dolazim, posle velikog nevremena, kada je vetar odneo krov sa železnice, pa da kažete - sve ću ja to da rešim, pokrićemo železničku stanicu, i da mislite da je time problem železnice rešen, kao i potrebe Kragujevčana u odnosu na železnicu. Ministar i Vlada treba da stvaraju uslove da železnica funkcioniše, treba da stvaraju uslove da Kragujevčani i svi drugi građani Srbije putuju železnicom. Ministar treba da stvara uslove da železnica bude bezbedna, brza, a ne, kao što je gospodin Batić rekao, da se sada putuje vozom sporije nego u 19. veku. To što vi radite, odnosno što ministar Ilić radi, to je lakrdija i može se oceniti da gospodinu Iliću vlast zapravo predstavlja sama sebi svrhu, iz prostog razloga što nigde u tom vašem odnosu prema železnici ne vidimo da vodite računa o građanima i o njihovim potrebama. Sa druge strane, i te kako koristite svoju poziciju za kraduckanje, za lažuckanje i za korišćenje različitih privilegija koje ta pozicija donosi. Ono što bih isto htela da naglasim, a što pokazuje ... (Predsedavajući: Morate se malo zaustaviti. Molim vas da vodite računa kakve termine upotrebljavate za skupštinskom govornicom.) To su sve termini koje je gospodin Ilić javno koristio. Osim toga, ono što je jako važno i što ovaj parlament treba da zna jeste da u Srbiji postoji 2300 pružnih prelaza, a od toga samo jedna petina je obeležena signalno-sigurnosnim uređajima. To znači da ne postoje branici i polubranici na mestima na kojima bi trebalo da postoje. Zbog toga u Srbiji strada godišnje više ljudi na tim pružnim prelazima nego bilo gde u regionu. To je vaša odgovornost i to je ono čime vi treba da se bavite. Mi danas ovde govorimo o nekim konvencijama koje su konvencije za železnicu 21. veka. Ovo što mi u Srbiji imamo je železnica 19. veka.Prema tome, molim vas da se uozbiljite i, ono što je jako važno, što je naš predsednik naglasio, naravno da podnesete ostavku. To je najmudrije i najmoralnije što u ovom trenutku možete da uradite.
Reč ima narodni poslanik Srđan Spasojević, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, gospođice Stanković, izneli ste zaista jednu notornu laž ovde. Odmah ću da vam odgovorim. Mi smo u petak pustili jedan pružni prelaz sa rampama i branicima, i to znate gde - na zaobilaznici oko Kraljeva. Dakle, građani Kraljeva su posle 30 - 40 godina dočekali da napravimo obilaznicu oko grada, u koji je praktično 40.000 izbeglica i raseljenih lica došlo. U petak smo pustili obilaznicu oko Kraljeva i pružni prelaz u okviru te obilaznice. Dakle, pre četiri - pet meseci pustili smo tri pružna prelaza u Kraljevu. Baratam podacimakoji se odnose na Kraljevo, jer dolazim, kao poslanik Nove Srbije, iz Kraljeva. Gospodine Jovanoviću, u vreme vašeg mandata ni jedan jedini pružni prelaz na ovoj deonici nije otvoren, a reći ću vam i to da se elektrifikacija pruge Čačak - Kraljevo ubrzano radi i završava. Gospodine Maraš, na vaše sugestije, neko šišanje, direktori, izneli ste tako ovlaš da je to nešto neverovatno. Takvi direktori u Novoj Srbiji ne postoje. Vama bi bilo bolje da se pozabavite vašim odborom u Novom Sadu, jer tri - četiri puta za tri meseca menjate odbore. Juče u štampi čitamo... Samo pročitajte šta je gospodin Milošević iz vaše stranke rekao za vas. Prema tome, nećemo više o tome. Što se tiče ostalih stvari, poslanici Nove Srbije apsolutno će podržati današnji dnevni red. Mi ovde danas treba da se bavimo ozbiljnim stvarima, a to su pre svega ove četiri tačke dnevnog reda, za koje ćemo glasati. Naravno, obratite pažnju na to da neko sa strane i domaća javnost prati ovu sednicu i zaista treba da se držimo tačke dnevnog reda, a danas je tačka dnevnog reda železnica Srbije, a ne putevi Srbije. Reći ću vam i to da ovo što ćemo danas uraditi u poslednjoj tački ... (Vjerica Radeta, sa mesta: Za koju nećete glasati? Rekli ste da ćete za četiri glasati, a pet je na dnevnom redu.) Pardon, pogrešio sam. Napravio sam lapsus. Dakle, što se tiče organizacije OTIF, to je Međuvladina organizacija za međunarodne železničke prevoze, izuzetno važna tačka. Od 1. avgusta 2001. godine smo punopravni član ove osnovne međunarodne železničke organizacije. Mi danas želimo da ratifikujemo i da potvrdimo ovu tačku dnevnog reda, kao i konvenciju COTIF. Poslanici Nove Srbije i Demokratske stranke Srbije podržaće ovu tačku dnevnog reda.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, član 98. stav 2: "Predsednik Narodne skupštine može odrediti pauzu u radu sednice Narodne skupštine da bi se izvršile potrebne konsultacije ili pribavilo mišljenje". Predlažem vam, gospodine predsedavajući, da prekinete ovu raspravu i zakažete konsultacije na kojima bismo pokušali da se dogovorimo o načinu na koji će se ova rasprava voditi tokom predstojećeg zasedanja. Ovo nije tema za Skupštinu Srbije. S obzirom na način koji je postao pravilo rada ministra Ilića i njegove vlade, ovo je mnogo više tema za Skupštinu Nove Srbije, a ne za Skupštinu Republike Srbije. Jer, ako govorimo o "Železnicama Srbije", to nije javno preduzeće, već preduzeće koje se nalazi u vlasništvu gospodina Ilića. Konačno, zbog čega bi takvu dozvolu davao parlament, kada ni u jednom drugom slučaju gospodin Ilić ne traži dozvolu za to od nadležnih institucija. Poslednji primer je klinika koju je nezakonito počeo da gradi u neposrednoj blizini Čačka. Ovde ima poslanika i poslanica iz tog kraja i mislim da svi znaju o čemu govorim. Nažalost, u međuvremenu su imali prilike sa tim da se upoznaju i građani i građanke čitave Srbije. Mislimo da nije moralno tražiti od parlamenta podršku politici koja je u toj meri privatizovana, kao što je privatizovana politika gospodina Ilića. Zašto mi zapravo pružamo podršku? To nije za jedan netipičan, nekarakterističan, u ovom vremenu protivzakonit rad, nego je apsolutno posao koji je direktno suprotstavljanje javnom interesu. Tačno je da je gospodin Ilić svega nekoliko funkcionera, pošto njegova stranka i nema više, doveo u institucije i na važne državne pozicije, ali je svakog od njih obezbedio. U periodu tehničke vlade, dakle u onom periodu kada Vlada nije imala vremena za razgovor sa predsednikom UN koji je bio zadužen za rešavanje kosovskog problema, gospodin Ilić je svojim pomoćnicima i direktorima dodelio stanove. Čime je to gospodin Šarančić, kao direktor "Železnica Srbije" zadužio ovu zemlju da bi ova zemlja njemu uzvratila uslugu tako što mu je poklonila stan? Da li je to dobio neki profesor, da li je dobio neki talentovani mladi stručnjak koji je potreban ovoj zemlji? Da li je to dobio neki umetnik koji je takođe potreban? Da li je dobio neko od izbeglica, neka ugrožena porodica? Ne, nego su direktori Nove Srbije, od tehničke Vlade, o tome se radi. Ovo je tema za Skupštinu Nove Srbije ili DSS-a. O tome ste mogli juče da raspravljate. To nije za parlament Republike Srbije, sve dok se ugrožava javni interes i podređuje se partijskim i ličnim.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Ranđelović, a zatim narodni poslanik Vladan Vučićević, po Poslovniku. Svi uslovi za normalan rad Skupštine su ispunjeni.
Poštovani narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovano predsedništvo, kolege i koleginice narodni poslanici, javljam se zbog kršenja članova 100, 104, 225. i 226. Poslovnika. Neću citirati, a pogotovo neću citirati članove koji se odnose na tok sednice. Trebalo bi mi pola sata da citiram sve članove koji su do sada prekršeni. Sada bih se samo zadržao na članu 98. stav 3. koji kaže: "Predsednik Narodne skupštine prekida rad Narodne skupštine i u drugim slučajevima, ako to Narodna skupština zaključi." Danas je rad Narodne skupštine prekinut jer ministar nije bio u sali. Njega ponovo ovde nema. Zahtevam da se sednica prekine dok ministar ne bude došao i učestvovao u raspravi koja se tiče prvenstveno njega i resora za koji je zadužen.
Ministar je trenutno odsutan. Odmah će se vratiti. Ima reč narodni poslanik Vladan Vučićević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se po Poslovniku, član 101, vezano za diskusiju poslanice Milene Stanković, Kragujevčanke. Zašto? Kao poslanik iz Kragujevca dobro znam kakve su posledice nevremena i šta su Kragujevčani posle tog nevremena morali da učine da bi se te posledice otklonile. Gospodin Velimir Ilić je jedan od prvih ministara koji je došao da obiđe i sagleda celokupnu situaciju u gradu Kragujevcu i da kao čovek, kao ministar za infrastrukturu, izađe u susret gradu Kragujevcu i pomogne građanima. Obilazeći sve one krovove, a bilo ih je dosta, deo stambenihjedinica, privatne kuće, Kliničko-bolnički centar, Medicinski fakultet, privredne organizacije, obišao je i železničku stanicu. Rekao je, što je i normalno, da će posledice nevremena biti otklonjene. Voleo bih da znam šta u tome ima loše. Da li je loše da jedan ministar, koji je biran od birača cele Srbije, obiđe ugroženo mesto i, naravno, pomogne ugroženim građanima i ugroženoj sredini? To treba da je pohvalno i tako treba da rade svi ministri. S druge strane, želeo bih da gospođu Stanković, poslanicu iz Kragujevca, upoznam sa tim da je zahvaljujući ministru za kapitalne investicije gospodinu Iliću urađeno pet kilometara autoputa. To je strateška stvar i važna deonica za Kragujevac. Urađen je prilaz iz Petrovca, urađen je prilaz gradu Kragujevcu iz Kraljeva, pa se radi cela deonica puta Kragujevac - Kraljevo. Takođe, zahvaljujući tom ministarstvu, data je pomoć da se asfaltiraju sve ulice u gradu Kragujevcu koje povezuju regionalne puteve. Jednostavno, Kragujevac je, zahvaljujući gospodinu ministru, u proteklom periodu dobio dosta. Ima ovde poslanika koji negoduju. Zaboravljaju da su takođe bili na visokim funkcijama i da su mogli da učine za Kragujevac i da se pohvale – za vreme mog bitisanja na visokoj funkciji uradio sam to i to.
Gospodine Vučićeviću, molim vas. Reč ima narodni poslanik Dušan Bajatović, a zatim narodni poslanik Slobodan Maraš, po Poslovniku.
Pita me koleginica Kolundžija gde sam se ja prepoznao. Hvala vam na šlagvortu, koleginice Kolundžija, prepoznao sam se u članu 104. Ne znam da li ovo vama vređa inteligenciju, ali meni vređa. U stvari, javio sam se zato što mi je dosadno, što bi stalno govorili poslanici LDP-a i Nove Srbije, hajde da se javim ja, možda imam nešto da kažem. Znači, meni je već dosadilo da ovde slušam teške optužbe jednih, pa drugih. Dajte, ljudi, da jednom pozovemo ovde službenike iz Ministarstva unutrašnjih poslova koji će popisati sve ove optužbe koje jedni drugima izgovaramo i da počne već jednom taj Specijalni sud da radi, da LDP i Nova Srbija prestanu da vode kampanju za ovom govornicom. Čekam ceo dan da kažem pet rečenica i hoću da glasam za ovo ovde. Već ste dosadili i Bogu i narodu. To sam hteo da vam kažem. Isto to rade i drugi, ali preterali smo malo. Zato sam se javio, jer stvarno ne mogu više da slušam šta je urađeno u Kragujevcu. Što nije Velja asfaltirao kod mene u Ravnom Selu, već samo kod sebe u Kragujevcu? Recimo, koristite ovde neke termine, a ja kad čujem ovde reč ''ekspert'', to je za mene čovek koji, zahvaljujući podršci svoje stranke, koja opet ima tu mogućnost zahvaljujući ucenjivačkom kapacitetu u okviru koalicije u kojoj funkcioniše, dobije mogućnost da obavlja određene poslove u cilju sticanja lične i stranačke dobiti. Verovatno u "Vujakliji" ne piše baš tako. Prema tome, dajte, ako do šest ne mogu da dođem do reči, da idem kući, ne treba mi dnevnica. Javiću se sutra u 10.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš, a zatim narodni poslanik Milena Stanković, po Poslovniku. Sačekajte i budite strpljivi, gospodine Andriću. Ide prvo Aleksandar Marton, pa Ivan Andrić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, ja se izvinjavam, do sada vas nisam pozdravljao. Samo sam hteo da kažem vezano za član 98, gospodine predsedavajući, stav 3: "Predsednik Narodne skupštine prekida rad Narodne skupštine i u drugim slučajevima, ako to Skupština zaključi." Vi ste malopre obmanuli javnost i rekli ste da ste radili u skladu sa Poslovnikom, a niste. Molim vas da sada uradite u skladu sa Poslovnikom i da date pauzu dok se ne vrati ministar Ilić. Imam samo jedno pitanje - gde je ministar Ilić pobegao sada? Malopre je imao neodložna posla, ali gde se sada nalazi? Da li je pobegao zbog ovih kritika vezanih za njegov rad ili on to ima stalno običaj? Ne znam šta da vam kažem, on je veoma interesantan. Moram da kažem da smo čuli ovde hvalospeve na njegov račun, kako se radi autoput itd. Svako ko ide iz Novog Sada, sa severa Bačke preko mosta kod Beške svestan je da postoji velika verovatnoća da mu se desi saobraćajna nesreća, zato što ne postoji nikakva svetlosna signalizacija već mesec i po dana. Mesec i po dana se radi taj put, a službenici i radnici, čiji je ministar gospodin koji je malopre pobegao, izvukli su žutu traku preko tog mosta i nisu stavili nikakvu svetlosnu signalizaciju. Noću kada se vraćamo sa skupštinskih zasedanja ne vidimo uopšte put kojim treba da idemo. Pre neki dan smo imali jednu nesreću na tom autoputu i ja verujem i molim boga da neće biti novih nesreća. Molim vas, kada je već tu ministar, odnosno čovek koji sarađuje sa njim, pretpostavljam da je bliski saradnik, da povedete malo računa o građanima, a ne samo da se vodi računa o direktorima javnih preduzeća, koje smo mi malopre spomenuli. Interesantna je ova tema autoputa Horgoš - Požega. Najviše od svega smeta pokušaj koji su ministar Ilić i njegovi saradnici želeli da izvedu, a to je zamena teza da neko napada to što se pravi autoput. Niko ne napada, čak i pozdravljamo to što se pravi autoput, ali ne na ovakav način. Mi ćemo tokom nastavka ove rasprave izneti nove detalje koji su vezani za tu koncesiju i tražiti odgovornost ministra Ilića, koliko god puta bude trebalo, i da podnese ostavku, ali prethodno on mora da se vrati u ovu salu i nadamo se da će to biti čim pre.
Reč ima narodni poslanik Milena Stanković, a zatim narodni poslanik Aleksandar Marton, po Poslovniku. Zaista molim sve narodne poslanike, imamo 26 prijavljenih govornika, da omogućimo onima koji žele da pričaju o dnevnom redu da to i učine.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženo predsedništvo, tačno je, gospodin Ilić je obišao Kragujevac i osmotrio situaciju; video je da je situacija poražavajuća i sve što je uradio jeste da je omogućio da se kupi jedno dvesta crepova da se pokrije zgrada Železničke stanice u Kragujevcu. Tom prilikom je trebalo da osmotri situaciju u Kragujevcu malo bolje, pa da vidi kako izgledaju sve one pruge koje su nekada bile pune vozova. Mi smo nekada čekali 20 minuta da pređemo te pruge, toliko su bile velike kompozicije koje su u Kragujevac, odnosno u "Zastavu" dovozile delove za razne automobile, ali to sve govori o tome koliko je Kragujevac bio ozbiljan i radan grad i koliko se u Kragujevcu stvaralo. Nažalost, u ovom trenutku u Kragujevac vrlo retko dolaze vozovi, pa evo jedne informacije za ministra Ilića, koji nije ovde, ali evo za njegove kolege koje me vrlo pomno slušaju: na primer, taj voz o kojem ste govorili i koji saobraća na relaciji Lapovo - Kraljevo svakoga dana kasni 120 minuta, a voz koji saobraća na relaciji Batočina - Kragujevac svakoga dana kasni 45 minuta. Ono što je jako važno i što se ovde gubi iz vida jeste da nije zadatak ministra, i to je ono što sam malopre rekla, da populistički obilazi gradove u kojima je sve propalo, pa i železnica. Zadatak ministra jeste da stvara uslove da železnica radi. S druge strane, zadatak Vlade je da stvara uslove da Srbija radi. Nažalost, toga ovde nema. To je to. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marton, a potom narodni poslanik Ivan Andrić, po Poslovniku.
Poštovani predsedavajući, pošto gospodin ministar Ilić nije tu, ja bih ga zamolio, po članu 226, da mi pismeno odgovori na nekoliko pitanja koja ću mu postaviti. Prvo bih želeo da mi gospodin Ilić pismeno objasni šta znači ono što je rekao u novembru 2006. godine: ja sam ovim ljudima na autoputu pre 15 dana objasnio – ljudi, mnogo kradete, da malo kraduckate, pa da vam čovek progleda kroz prste, ali vi preteraste. Želeo bih da mi konkretno gospodin Ilić objasni šta znače izrazi "kradete" i "kraduckate". Gospodina Ilića bih pitao šta misli o izjavi potpredsednika Vlade Republike Srbije gospodina Božidara Đelića, koji je januara ove godine izjavio: "U izveštaju Monetarnog fonda otkriva se koliko nas je koštalo asfaltiranje u vreme i oko izbora. Putevi Srbije imaju dug od 22 milijarde dinara. Ogroman deo toga je u kamatama. I to što se radilo radilo se samo da bi se dobilo što više glasova, a zna se ko ih je dobio. Neko je očigledno asfaltirao na veresiju, a platiće poreski obveznici Republike Srbije." Poslednje pitanje, takođe bih želeo da mi gospodin Ilić pismeno odgovori, mada smo čuli da su neki novinari imali vrlo negativno iskustvo prethodnih dana. Naime, Republički odbor za rešavanje o sukobu interesa pokrenuo je juče postupak protiv dotičnog ministra, gospodina Ilića, zbog sumnje da je dok je bio ministar za kapitalne investicije postupio suprotno zakonu, jer je izgradnju klinike počeo pre dobijanja građevinske dozvole, a nadzor za sprovođenje tog zakona tada je vršilo Ministarstvo za kapitalne investicije, na čijem je čelu bio Velimir Ilić. Pismeno, ako već ministar nije tu, a pogotovu da se obrati pažnja na ove izraze - krađa i kraduckanje. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić, a zatim narodni poslanik Čedomir Jovanović. Molim vas da se zaista vratimo dnevnom redu, a molim skupštinsku službu da pozove ministra da dođe u salu. Zahvaljujem.
Član 98. stav 3. i još mnogi članovi, ali, gospodine Albijaniću, ne znam koju ste to službu od silnih službi pozvali da uvede ministra Ilića ovde. (Predsedavajući: Bez insinuacija, gospodine Andriću, molim vas.) Molim vas da mi ne dobacujete dok govorim. Ja preuzimam odgovornost za ono što kažem, gospodine Albijaniću. Član 98. stav 3: "Predsednik Narodne skupštine prekida rad Narodne skupštine u drugim slučajevima, ako to Skupština zaključi." Dakle, ja tražim da se Narodna skupština odmah izjasni o tome da se rasprava ne vodi dok ministar ne prisustvuje sednici.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, po Poslovniku. (Ivan Andrić, sa mesta: Da li možete da mi odgovorite?) Po članu 98. predsednik Narodne skupštine može odrediti pauzu, što znači da ne mora. Hvala vam. Reč ima gospodin Čedomir Jovanović, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Smiljanić, ja vas moram upozoriti, gospodine Albijaniću, da pravite grešku sličnu onoj koju ste pravili kada se tokom našeg prolećnog zasedanja ovde kao predstavnik Vlade pojavio direktor Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo gospodin Balinovac. Mi smo vam tada predložili odmah na početku te rasprave da ne testirate našu spremnost da do kraja ostanemo dosledni u odbrani politike koja nas je dovela ovde do parlamenta. Dakle, nemojte ni ovog puta testirati našu spremnost da se borimo za poštovanje elementarnih principa političke pristojnosti. Ovde je mesto ministru, koji je dužan da odgovori na pitanja poslanika koja su pokrenuta u skladu sa tačkama dnevnog reda o kojima raspravljamo. Nijednog trenutka nismo raspravljali o privatnom životu gospodina Ilića, nismo raspravljali o njegovim stranačkim aktivnostima izvan konteksta u kome se njegova stranka pojavljuje obuhvaćena ovim tačkama dnevnog reda. Pomenuli smo vrlo jasne primere koje smo naveli kao obrazloženje našeg protivljenja načinu na koji se vodi ova rasprava i ciljevima sa kojima je ova rasprava pokrenuta kada je Vlada od parlamenta zatražila podršku za ove dve garancije. Kako mi možemo pružiti podršku ministru Iliću, a pri tom ignorisati sve ono što je političko nasleđe gospodina Ilića, što su rezultati njegovog rada? Da li je taj ministar odbio da javnosti, građanima Srbije učini dostupnim koncesiju o izgradnji autoputa Horgoš - Požega? Bila su različita obrazloženja, ali ako mogu da ih obuhvatim jednom konstatacijom – priroda posla je takva da građani nemaju prava da se uvere u karakter tog poslovnog aranžmana. Jedan mesec, dva meseca, tri meseca, pa 50 strana od 1.300, na kraju su četiri aneksa ostala neobjavljena, sve drugo je objavljeno. Kada je ministar Ilić bio u pravu – kada je tvrdio da se time ugrožava karakter posla ili onda kada je popustio pred pritiscima javnosti i pristao da se objavi taj dokument, mada ne u celosti? Ovde dajemo jednu garanciju, potvrđujemo konvenciju, u čije ime? U ime građana Srbije. Za čiji račun? Za račun stranke gospodina Ilića, za račun njegove vladajuće koalicije koja je rukovođena svojim ličnim interesima, a ne interesima ovog društva, o tome se radi. Vi sada ovde apelujete na nas sa ambicijom da mi učestvujemo u raspravi. Mi to činimo već sat i po vremena. Gde je ministar? Proverite da nije slučajno ušao u neku od kompozicija "Železnica Srbije"; ako jeste, onda je u blizini ove zgrade, lako ćemo ga naći, a neće stići tamo gde se uputio. Dakle, ako želite ozbiljnu raspravu, neka se ministar pojavi ovde. Garantujemo vam da mu se neće desiti ništa od čega bi morao da se plaši, samo argumenti, činjenice i beskompromisna borba protiv politike koju on simbolizuje.
Narodni poslanik Slobodan Maraš, po Poslovniku.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, moram opet da citiram član 98: "Predsednik Narodne skupštine prekida rad Narodne skupštine kada utvrdi da nedostaje kvorum." To ne tražimo. "Predsednik Narodne skupštine može odrediti pauzu u radu sednice Narodne skupštine da bi se izvršile potrebne konsultacije ili pribavilo mišljenje. Predsednik Narodne skupštine prekida rad Narodne skupštine i u drugim slučajevima, ako to Narodna skupština zaključi." Mislim da je ovo taj stav 3, možete i po stavu 2. zakazati konsultacije, ali hajde dovedite ministra Ilića. Znam da vi ovo svesno radite, znači, 30 - 40 minuta ste pustili da on ne bude tu, da biste ga pozvali putem nadležnih službi, potom će opet proći 30 - 40 minuta dok se on ne pojavi, sve zato da bi izbegao odgovore na pitanja koja mu postavljamo. Moramo da mu postavimo mnogo pitanja. Malopre je rekao da je zaposlio dva čoveka u železnici. Znam za jednog, to je taj Šarančić, omiljeni kafedžija. Hoću da ga pitam da li je druga osoba njegova sekretarica, koja je sa 25 godina i srednjom školom postala član Upravnog odbora "Železnica Srbije". Evo ministra. Više se ne pozivam na član 98. Gospodine Iliću, zabrinuli smo se da ste pobegli, ali vi ste tu. To je odlično. Hteo sam da vas pitam zašto ste mesecima javnost zamajavali i niste joj dozvolili da se izvrši uvid u koncesije autoputa Horgoš - Požega. Svim silama ste se trudili da pokažete da neko ima nešto protiv tog autoputa. Niko nema ništa protiv autoputa koji će da se gradi, ali ima protiv načina na koji ste vi koncesije za taj autoput dali nekome pa ste razvlačili, razvlačili. Sad mogu da pomislim da ste razvlačili zbog toga što ste čekali da drugi koncesionar uđe u posao. Kad smo već kod toga, moram da vam postavim nekoliko pitanja: ko će zapravo graditi autoput, ko je odgovoran za ugovorom preuzete obaveze? Pazite, vrednost tog ugovora je, rekli ste, jedna milijarda. Ko je odgovoran što je ugovorom o koncesiji predviđeno uvođenje drugog koncesionara? Molim vas da saslušate pažljivo. Ko plaća koncesionu naknadu? Ko je odgovoran za održavanje tog autoputa? Koja je dinamika radova? Kako će se tarifirati putarina? Ko je presudno uticao da se unese... Pazite, to je veoma interesantno. Znači, osnivački ulog koncesionara je 20 miliona evra, a vrednost koncesije je jedna milijarda; u toj koncesiji je navedeno, znači, u jednom od aneksa koje nismo uspeli da vidimo, da je dozvoljeno još svega 17% učešća kapitala tog ko je koncesionar. Nastaviću kasnije. Hvala.
Pošto je, kao što sam rekao, ministar bio kratko odsutan, mislim da su se stekli uslovi da normalno nastavimo rad i da nije potrebno javljanje po Poslovniku. Da li se neko javlja po Poslovniku? Reč ima narodni poslanik Vladan Vučićević.
Drago mi je, gospodine Nikoliću, znamo da ste pametni, da sve znate, ali nisam izašao zbog šefa, javio sam se kad šef nije bio tu. Ali, nije važno. Želim samo da nastavim tamo gde sam stao i da poslanici Stanković kažem da je žalosna činjenica da potiče iz Kragujevca, da su Kragujevčani za nju glasali, a da zamera ministru što je pomogao Kragujevčanima. To je tužna činjenica. Za onaj deo što ona želi da vidi a ne vidi, a želi da vidi veliki broj vozova, kako reče, nekada su išli ka "Zastavi" a sada ne idu, ne treba da traži razjašnjenje i objašnjenje od ministra za infrastrukturu, već treba da traži objašnjenje od gospodina Čedomira Jovanovića. Zašto od gospodina Čedomira Jovanovića? Zato što je 2001. godine na neki način stao život u Fabrici automobila, zato što je još tada nastala redukcija tih velikih kompozicija koje su išle ka Fabrici automobila, a danas ih nema. Tada je on bio šef poslaničkog kluba DOS-a, zatim potpredsednik Vlade. U tom periodu je formirano ono famozno društvo koje se zvalo Zavod za zapošljavanje i obrazovanje radnika, tj. napravljena je jedna firma koja je imala radnike a nije imala proizvod, tako da su ti radnici morali da sede kod kuće, da primaju lične dohotke i, naravno, država da ih finansira. Tada su stale kompozicije, možda i nešto pre toga. Prema tome, objašnjenje tražite od gospodina Čedomira Jovanovića, zašto u tom periodu kao visoki funkcioner, na krilima DOS-a, nije učinio da te kompozicije još više ulaze u "Zastavu", pa da budu nove kompozicije, pa da budu nove pruge, da budu prošireni ti koloseci i tako dalje. Kragujevac je zahvalan gospodinu Iliću što je pomogao, što je predložio Vladi i što je Vlada ne platila nekih 200 crepova, kako kaže gospođa Stanković, već dala 20 miliona dinara za opravku krovova stradalih posle elementarne nepogode, što je uplatila 18 miliona dinara Medicinskom fakultetu za popravku krova i što je učinila iks napora da građani prevaziđu nastale probleme za koje nisu oni krivi, a nisu bili u stanju da ih sami, svojim sredstvima, a shodno situaciji u kojoj se nalaze, otklone.
Reč ima narodni poslanik Milena Stanković.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženo predsedništvo, gospodin Vučićević govori o pomoći koja je Kragujevcu data posle elementarne nepogode, kao o nečemu što nije zadatak i posao Vlade i ministarstva. Dakle, da vas podsetim, gospodine Vučićeviću, nije ministar Ilić iz svog džepa i sa svog računa isplatio te novce, nego su to novci građana Srbije i Kragujevca, kojima je u tom trenutku zaista bilo mesto tu i trebalo je da budu dati onima koji su bili pogođeni elementarnom nepogodom. Nemojte toliko da dajete na značaju svom ministru. Možda ste mu vi zahvalni, ali ti hvalospevi i to "hvala, ministre" zaista je degutantno. Što se tiče toga šta misle građani Kragujevca o gospodinu Iliću, u to neću da ulazim, ali ću vas podsetiti na to šta je vaš koalicioni partner, a gradonačelnik Kragujevca, gospodin Veroljub Stevanović, vaš veliki prijatelj, jednom prilikom rekao: "Moravu ne prelazi, u Kragujevac ne dolazi". Toliko o odnosima između koalicionih partnera. Što se tiče privrede u Kragujevcu i privrede u Srbiji, to je jedan veliki problem. Ako bismo o tome hteli da govorimo, korene te nesreće koja je Srbiju zadesila možemo da tražimo u devedesetim godinama. Međutim, ono što je danas indikativno i što danas treba da se podvuče jeste to da neće biti modernizacije u Srbiji, da neće profunkcionisati ni železnice, ni privreda, niti bilo šta drugo u Srbiji sve dok mi ne budemo dovoljno sposobni i jaki da raskinemo sa sistemom vrednosti devedesetih godina, koji vi, vaš ministar, vaša stranka, a bogami i koalicioni partneri, na velika vrata vraćate u Srbiju. To je ono što LDP iz dana u dan u ovom parlamentu govori i ono što će govoriti uvek. Ono na šta ću da vas podsetim jeste da smo mi bili ti koji smo govorili o gospođi Nataliji Ćatović, vašem kadru iz Topole, koja se proslavila, da ne pričam kako, u periodu devedesetih godina. Kada govorimo o vraćanju sistema vrednosti 90-ih godina, moram da vas podsetim na skandalozno posredovanje gospodina Ilića u povlačenju optužnice protiv Marka Miloševića, kada je gospodin Velimir Ilić iskoristio svoj autoritet predsednika stranke da momka koji je prethodno teretio gospodina Miloševića za ozbiljne pretnje i nanošenje telesnih povreda natera da promeni svoj iskaz.
Reč ima narodni poslanik Nebojša Ranđelović, a zatim narodni poslanik Ivan Andrić.
Poštovani predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, članovi 225. i 226, shodno činjenici da narodni poslanici treba da budu informisani. Moje izlaganje treba shvatiti kao pitanje za gospodina ministra mr Ilića i u neku ruku kao odgovor za sve njegove apologete koji su na ovaj ili onaj način pokušali da opravdaju njegovo delovanje. Osvrnuo bih se i na ono što je rekao gospodin Srđan Spasojević. On je pomenuo prelaze u Čačku i Kraljevu, kao vrhunsko dostignuće onoga što je uradilo pomenuto ministarstvo. Da li se neko setio da pomene Niš, kao jednu od najvećih železničkih raskrsnica u Evropi? Malopre je kolega iz Demokratske stranke govorio o istorijskom pristupu železnici, pa ću i ja imati takav pristup. Glavno čvorište u Nišu, nezaobilazno, koje se nalazi u centru Niša, zove se "Triangla" i napravljeno je 1941. godine, napravili su ga Nemci za svoje potrebe. Za ono za šta je Nemcima bila potrebna godina, i to u ratu, nama je potrebno nekoliko decenija. Niko se nije setio da pita, a ja bih postavio to pitanje, zbog čega nijedan od šest projekata za rešavanje niškog železničkog čvora nije ozbiljno uzet u razmatranje? Podsetio bih da je, kada je Ministarstvo pokazalo flagrantno neinteresovanje za ovaj problem, grad Niš morao da formira radnu grupu koja je ovaj problem trebalo da pokrene sa mrtve tačke. U međuvremenu je za gradonačelnika došao Smiljko Kostić, eksponent Nove Srbije, inače persona non grata u SAD, čovek kome je zabranjen ulazak u SAD i koji je persona non grata i u nekim zemljamaEvropske unije. Dakle, kada je on postao gradonačelnik Niša, totalno je zamrlo interesovanje za ovo pitanje, ovo pitanje niko ne postavlja, rešenje se i ne nazire. Zbog toga želim da se ovo shvati kao pitanje za gospodina ministra i kao odgovor svima onima koji su njegove apologete.
Reč ima ministar za infrastrukturu Velimir Ilić.
Gospodine poslaniče, mislim da vi niste upućeni. Što se tiče projekta obilaznice oko Niša, izgradnja je u toku. Najveće investicije na železnici bile su u niškom regionu. Protekle tri godine Niš je dobio 18 mostova na koridoru Niš - Dimitrovgrad, potpuno novih, izgrađenih; rekonstrukciju kompletne pruge Niš - Dimitrovgrad; kompletnu promenu infrastrukture; novu železničku stranicu u Dimitrovgradu; rekonstrukciju svih usputnih, jer to je Koridor 10 i to je imalo prioritet. Najveće investicije bile su na tom pravcu. Neću sa vama da polemišem, ne želim da polemišem. Želim mladoj dami iz Kragujevca da odgovorim. Najveće investicije na putevima u jednom regionu bile su u Kragujevcu. Iz svih pravaca urađeni su potpuno novi putevi. Nemojte zamajavati, mlada damo, puni ste neke mržnje, neke žestine. Od svega što su Kragujevčani tražili nijedan projekat nije odbačen. Od Batočine je sve rekonstruisano, urađeno je pet kilometara prema Batočini, kompletno do Vraćevšnice, do Milanovca, kompletno do Knića, a sada se privodi kraju do Kraljeva, do Mrčajevaca, u svim pravcima je sve završeno. Sve gradske saobraćajnice su rekonstruisane. Kragujevac ne možete saobraćajno da prepoznate u poslednje dve godine. Prema tome, vi samo pričajte, a ja ću da radim. Narod je rekao svoje i reći će svoje. Nemojte da ste mnogo, vi "čedinci", nestrpljivi. Vi nikada nećete biti na vlasti. Vi nikada nećete biti ni u jednoj vladi. Vi ste, to vam iskreno kažem, veliki problem Srbije i srpskog naroda. Zna narod šta radi. Prošli ste sada malo u toj grupaciji, kada ste se okupili, a ne znate ni vi ko vam je tu gazda, i ravnogorci i "eldepeovci", da ne pričam. Mladi gospodine, vi ste rekli da ne želim sa vama... Ne želim sa vama, znam vaše dodatne kvalitete koje imate i ne želim sa vama da imam nikakav kontakt. Ja nisam iz vaše priče. Vi imate svoje društvo. Prema tome, bićete zadovoljni. Vi imate Žarka Koraća, on je vaš partner, nisam ja. Meni je drago što nisam u vašoj priči. Nemojte da se ljutite. Ja ću da vas slušam, sedeću i slušaću vas dokle god hoćete, neću da se ljutim i uopšte ne reagujem, videli ste i sami. Samo želim da podsetim mladog gospodina Čedomira Jovanovića. Gospodine Jovanoviću, sećate se koliko ste me puta molili da vam pomognem, sećate se 5. oktobra kada ste me jurili i rekli "Iliću, ne daju mi da montiram ozvučenje, pomozi mi" itd. Sećate se, gospodine Jovanoviću, da sam prema vama bio tolerantan, i na DOS-u i uvek. Bili ste mi simpatični. Vidim da ste otišli skroz u drugu stranu. Ne znam šta je sa vama, toliko ste puni mržnje. Polako, biće izbori, kandidujte se. Vaša partija će dobiti ono što zaslužuje, svi ćemo mi dobiti ono što nam narod bude dao. Zato, gospodine Jovanoviću, nabrojte jednu stvar koju ste kao potpredsednik Vlade Srbije uradili, sem ovog pešačkog prelaza, u svoje tri godine mandata. Ja vam kažem, tri hiljade kilometara puteva u Srbiji, to narod zna i neće da zaboravi.
Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić, po Poslovniku, a zatim narodni poslanik Vladan Batić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, član 226 – narodni poslanik ima pravo da traži obaveštenje i objašnjenje itd., da sada ne čitam. Dakle, da kažem ono zbog čega sam se i javio, zahtevam da ministar bez portfelja, zadužen za Nacionalni investicioni plan, gospodin Dragan Đilas, objasni šta je bio odgovor i kakav je epilog slučaja koji je sam otvorio 17. oktobra 2005. godine, kada je poslao jedno pismo predsedniku srpske vlade Vojislavu Koštunici. Dakle, citiraću to pismo i objasniću zašto je to važna informacija za sve poslanike u Skupštini dok još traje ova tačka dnevnog reda. "Zato molim da mi predočite ko i na koji način vodi JP Železnica Srbije, s obzirom da je njen direktor Milenko Šarančić prošle sedmice izneo niz laži obmanjujući poreske obveznike, građane ove zemlje, od čijeg se novca Železnica Srbije i finansira". Đilas u pismu pita: "Kako je moguće da se potpiše ugovor o nabavci vozova i lokomotiva iz Slovenije i Švedske po hitnom postupku, a da se ignoriše jedino nadležna Direkcija za javne nabavke" itd. Mislim da se svi sećaju. Mislim da je jako važno da odgovor na ovo pitanje svi narodni poslanici dobiju dok još traje rasprava o ovoj tački dnevnog reda, iz prostog razloga što se od nas traži da tim istim ljudima ponovo omogućimo da nekakav novac koriste. Molim vas da insistirate kod tog ministra da što je pre moguće dobijemo odgovor šta se to promenilo, pa on danas veruje, i poslanici partije iz koje je gospodin Đilas takođe od nas traže da glasamo, da poverimo neki novac, iako mi ne vidimo ili možda nismo dovoljno sposobni da vidimo šta se to promenilo. S obzirom na to da su javna preduzeća... Gospodine Albijaniću, da li hoćete ovde, ja vas ne razumem... (Predsedavajući: Samo nastavite, gospodine Andriću.) Smetate mi. Znači, tražimo odgovor na ovo pitanje, s obzirom na to da ta stranka od nas traži da se opet poveri novac, a prošle nedelje su opet podeljena javna preduzeća po feudalnom principu i sigurni smo da niko iz DS-a neće moći da nam da garanciju da će moći da kontroliše kako je taj novac trošen. Da očekujemo kontrolu od pripadnika medija takođe nije moguće, pošto mislim da se većina njih u ovom trenutku plaši da gospodinu Iliću postavi neko pitanje. Molim vas da odgovor od gospodina Đilasa dobijemo što je mogućepre. Vas, gospodine Albijaniću, molim da kada neko ima ovakve aluzije kakve ima gospodin ministar, magistar, prema narodnim poslanicima, ubuduće to sprečite, jer vi ste odgovorni za funkcionisanje sednica Narodne skupštine i za održavanje reda u sali. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladan Batić, a zatim narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, član 226. Zamolio bih gospodina ministra da mi odgovori na ono prethodno postavljeno pitanje koje je bilo vrlo učtivo, a tiče se prosečne brzine vozova u Srbiji od 44 km na sat. Radi vaše informacije, to je inače prosečna brzina biciklističke trke "Tur d Frans". Znači, vozovi u Srbiji idu brzinom bicikla. Da li znate, gospodine Iliću, da je to inače sedam puta sporije nego što idu vozovi u zapadnoj Evropi, a čitali smo prethodnih dana u novinama da se planira da se ta brzina sa 300 km podigne na 450 i 500 kilometara. To su fakti. Jedno pitanje: da li vam je poznato, gospodine Iliću, a taj podatak sam dobio od direktora Direkcije za imovinu, da se 18% državne imovine nalazi u posedu železnice. Osamnaest posto. Da li vi znate koliko je to para? U mnogim gradovima to je u centru gradova, od Beograda, pa redom, recimo, bivša trasa pruge popularnog "Ćire", zaraslo u trnje i korov, deponija smeća. Zar nije bolje da se to proda, nego da se uzimaju skupi krediti i da se zaista u nekoj perspektivi, možda dalekoj, i napravi neka brza železnica u Srbiji. Ovako, čini mi se da bi najbolje bilo da se postojeća železnička mreža pretvori u muzejski eksponat, da dolaze turisti iz celog sveta i, pošto više nema Divljeg zapada, da se podsete kako se nekad na Divljem zapadu odvijao železnički saobraćaj, a i Bili Kid je tu. Hvala.
Reč ima ministar za infrastrukturu gospodin Velimir Ilić.
Izuzetno cenim gospodina Batića i njegove napore da pomogne železnici da bude bolja. Evo, ja ću da mu odgovorim na ovo pitanje koje je postavio. U Evropi postoje samo dve pruge koje imaju brzine preko 300 kilometara na sat: jedna je Pariz - London i druga je u Nemačkoj. To su samo dve pruge. Prosečno, najveća brzina na prugama u Evropi je 150 km na sat. Molim vas, to su podaci, gospodine Batiću. Druga stvar, tačno je da su kod nas brzine male, ali je EU, kada je komisija izvršila pregled pruga u Srbiji, tražila da se jedan deo pruga u istočnoj Srbiji, u centralnoj Srbiji izbaci iz saobraćaja, jer nema prevoza, ne želi da se investira u te pruge. Mi smo razgovarali sa lokalnim vlastima i lokalni čelnici su tražili da te pruge ostanu u saobraćaju; te pruge nisu rekonstruisane, jedan deo pruga u Vojvodini, jedan u istočnoj Srbiji, na jugu Srbije i centralnoj Srbiji. Te pruge imaju mali saobraćaj i smanjuju znatno brzine. Inače, pruge na koridorima imaju brzine koje su sasvim pristojne za ovaj deo, pruge na koridoru 10, pruga Beograd – Bar, sasvim pristojan saobraćaj. Mi činimo napore da popravimo. Do Užica je pruga rekonstruisana, to su izuzetno velika sredstva. Ponavljam, kompletna rekonstrukcija pruge je negde 80% od cene izgradnje nove pruge. Moramo da rekonstruišemo i sve tunele u Srbiji. Tunele na koridoru 10 jednim delom smo rekonstruisali, ostalo je na pruzi Beograd - Bar. Prema tome, za sve ovo potrebna su izuzetno velika sredstva. Srbija nema ta sredstva. Videli ste, u NIP-u nijedan dinar nije odvojen za železnicu. Zašto? Rečeno je da ćemo železnice raditi, jer na tome EU insistira, kreditnim linijama. Zato i idemo na ove kreditne linije, da to stanje popravimo. Nema smisla sada pričati ovde priče. Tema je vrlo interesantna. U sistemu železnica radi 150.000 ljudi. Ceo metalski kompleks je vezan za sistem železnica. Prema tome, izgradnja 1000 vagona mnogo znači za Srbiju. Zaposliće mnoge firme koje se time bave. Želeo bih da odgovorim jednom od poslanika koji je rekao da godinu dana nije urađeno, da se čeka itd. Nažalost, mi nismo imali zasedanje parlamenta preko pola godine i nije moglo da dođe na dnevni red. Da je Skupština radila uredno, do ovih kreditnih linija došlo bi znatno ranije i mi bismo već bili u fazi rekonstrukcije i izgradnje. Prema tome, tema je vrlo interesantna i tu može da se priča štošta. Gospodine Batiću, kada ste vi bili ministar u Vladi Republike Srbije železnica nije uopšte radila. Ovo je izuzetno veliki pomak. Svakog meseca bili su štrajkovi od 15 do 20 dana u proseku. Prema tome, pustite da se ovaj posao odradi i on će se odraditi onako kako treba. Znaju građani Srbije da je železnica problem, ali železnice Srbije će stati na noge, i već staju. Molim vas lepo, nije taj pomak veliki, jer za velike pomake potrebne su velike pare. Tačno je da treba još da se završe neke pruge, kao što je Loznica - Valjevo, ali za to treba 200 miliona evra. Pitanje je kako i na koji način obezbediti tolika sredstva. Vi znate koliko košta jedna lokomotiva. Kada smo mi došli, ova prethodna vlada i ova sad, Srbiji je trebalo 2,5 hiljade vagona odjednom, Srbiji je trebalo 50 lokomotiva odjednom. To su izuzetno velika sredstva. Za ove kreditne linije smo se borili, pravili studije, imali više razgovora, sastanaka, ubedili banke, vodili na lokalitete da to pogledaju i pregledaju i, evo, to se dovelo do kraja. Ponavljam, bilo je pre toga kreditnih linija; oko 200 miliona evra je utrošeno na rekonstrukciju koridora 10, znači Beograd - Užice i koridor 10 Niš - Dimitrovgrad i ovaj deo prema Nišu. Rekonstrukcije teku po programu koji rade Železnice, ali program mora da se poštuje da bi se saobraćaj prebacivao na druge pravce, onda se mora ulaziti u fazu da se radi deo po deo. To je program koji sprovodi Vlada Republike Srbije.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe SRS, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS zaista sa pažnjom prati današnji rad Narodne skupštine Republike Srbije. Ponešto nismo znali iz ovih vaših međusobnih odnosa. Na primer, mene zaista interesuje, gospodine Iliću, da li vas je jedne noći zvao Vladan Batić i rekao - Veljo, upali smo u "Zastavu", imaš li nekog da nam daš da vodi "Zastavu"? Ja znam da je tako bilo, samo pitam da se to potvrdi. To je ta "Zastava" koja je te godine proizvela 28.000 automobila, a sad se hvali time da uveze 1.000, 2.000, 3.000, da država oslobodi carine, i to je neki proizvod "Zastave". Dakle, lepo je ovako kad ove male strančice vode državu, kad jedna drugu optužuju, kad vi veliki iz Vlade ćutite i slušate, kad mi veliki iz opozicije ćutimo i slušamo. Srbija je spala na ovo kada gospodin Ilić kaže - Čedo Jovanoviću, nećete vi nikada doći na vlast. Što da ne dođe kad ima isti broj glasova kao i vi? Što da ne dođe, šta ga to sprečava da dođe na vlast? Ne ume da vodi železnicu? Ne ume da asfaltira? Čeda ne zna da asfaltira puteve? Dakle, umešaćemo se sutra u ovu raspravu. Zaista želimo da damo doprinos celokupnoj raspravi. Samo molim poslanike DS-a da ne ostanu nemi, da ne ispadne da ste promenili program. Ovo je isti Velimir Ilić od pre mesec dana, od pre dva, od pre godinu, od pre pet. Ovo je gospodin Ilić, personifikacija srpskog ministra koji ne poštuje zaposlene u ministarstvima i ne poštuje zaposlene u javnim preduzećima, koji ne poštuje nikoga koga ne može da ubedi da je nešto napravio. Velimir Ilić je personifikacija DOS-a i od toga ne možete da pobegnete. Dakle, gospodine Jovanoviću, tog Velimira Ilića je jedne noći i Zoran Đinđić pozvao da dođe da preuzme jedno ministarstvo. Negde su se usput samo... U stvari, Velimir Ilić je i tražio ovo što je posle dobio od Koštunice, inače bi on bio ministar i u vašoj vladi. Tako da kad god govorite o Velimiru Iliću, svi vi iz DOS-a, govorite i o sebi. Kad gospodin Ilić govori o vama, govori i o sebi. To uvek imajte na umu. Dok se taj začarani krug ne prekine mi ćemo trpeti ovakve sednice Narodne skupštine. Sad nam ne valja Velimir Ilić, u idućem mandatu neće valjati neko drugi, vi nećete valjati nekom od njih u jednom mandatu, u drugom ćete im valjati, a šta Srbija ima od toga? Hvala.
Narodni poslanik Čedomir Jovanović, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade, gospodine Albijaniću, vi teško možete da razumete sa tim izrazom lica kojim ste ispratili moj dolazak za ovu govornicu značaj rasprave. Vama je ova rasprava očigledno neki problem. (Predsedavajući: Nije, gospodine Jovanoviću.) Tako izgledate. Samo smo predložili da izađete iz pozicije žrtve tako što ćete organizovati konsultacije na kojima ćemo se, u skladu sa članom 98. stav 2, kao predstavnici poslaničkih grupa, dogovoriti o načinu na koji će se nastaviti ova sednica. Naveli smo vrlo jasne razloge zbog kojih smatramo potpuno neprihvatljivim raspravljanje o predloženim tačkama dnevnog reda, sve dok se ne promeni odnos onih koji su predlagači ovog dnevnog reda prema društvu, prema javnom interesu. Vidim da ovde pojedini poslanici ne razumeju politiku, da ne razumeju međusobne odnose. Jedino je politika sa rezultatom politika koja može kandidovati samu sebe za raspravu ovde. Rezultati politike o kojoj mi treba da raspravljamo nisu takvi da uopšte možemo da ih stavimo u kontekst javnog interesa. Oni su potpuno privatni. Privatna železnica, privatni putevi, privatni aerodrom, privatni JAT, privatni EPS, privatni NIS, privatna Pošta, privatni Telekom. Ko je to tako odlučio? Koalicija na vlasti. Neka se onda sastanu na svojim skupštinama, juče je jedna stranka imala svoju skupštinu, i neka o tome razgovaraju i diskutuju tamo. Ako žele da o tome diskutujemo u parlamentu, onda moraju pokazati smisao za javni interes. Tog smisla ovde nema. Umesto toga se aludira na račun poslanika. Da li je to nešto što negira naše pravo? Ne, baš naprotiv, ono mu daje dodatnu argumentaciju, jer čovek koji nema elementarno poštovanje da uvaži parlament na takav način šalje poruku o svom odnosu prema društvu. Više nije dovoljno sve ono što je politička zaostavština Velimira Ilića za osporavanje njegovog odnosa prema tako važnom poslu kakav je ovaj o kome danas raspravljamo. Tome možemo pridodati i njegove, danas demonstrirane, osobine - napuštanje sednice kada mu to odgovara, povratak kada mu to odgovara, uvrede na račun poslanika, iznete na isti način kao što se iznose prema svim drugim građanima u našem društvu. Zbog toga nema poverenja. Vi ne govorite o javnom interesu, govorite o svom ličnom. Postavili smo nekoliko pitanja u toku ove rasprave. Pre svega, zbog toga što se očekuje neka zahvalnost na račun posla koji je neko radio. Niste vi uradili sve ono što ste mogli da uradite. Daleko od toga. Vi ste se posvetili isključivo poslu od koga ste imali ličnu korist. Zato možete da nabrajate kilometre puta, jer se svaki put završio tako što vam je neko podigao spomenik, ploču zahvalnosti, samo zato što radite svoj posao. Znači, veoma je jasno, gospodine Albijaniću, ako želite normalnu raspravu onda obezbedite preduslove za tako nešto: razgovor šefova poslaničkih grupa, kao što je vođen taj razgovor danas, dogovor oko nastavka sednice i onda argumentovanu raspravu.
Hvala, gospodine Jovanoviću. Gospodine Jovanoviću, do sada su se tokom popodnevnog rada po Poslovniku javila 23 poslanika. Govorili su za skupštinskom govornicom. Ni na koji način, kao predsedavajući, nisam uticao na tok sednice. Sami ste birali kako ćete da prezentujete javljanje po Poslovniku. Dakle, vi pokušavate svojim javljanjem po Poslovniku da utičete na tok sednice. Prema tome, a nisam neraspoložen, prosto ovo vodim bez uticaja. Reč ima narodni poslanik Slobodan Maraš, po Poslovniku, zatim narodni poslanik Vesna Pešić, po Poslovniku, pa Vladan Batić, Ivan Andrić, po Poslovniku, Vladan Vučićević, Miroslav Markićević, Čedomir Jovanović, po Poslovniku...
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarka, gospodine magistre, javljam se u vezi sa povredom člana 226, odnosno tražim neko objašnjenje. Malopre sam bio u situaciji da moram da prekinem svoje izlaganje, odnosno svoje pitanje koje se odnosi na koncesiju. Hajde sada da se vratimo malo i železnicama. Hteo sam prvo da naglasim gospodi koja brane gospodina Ilića govoreći da je on uradio ovo i ono - ne možete se ponašati prema parama koje koristi to ministarstvo kao da su to pare gospodina Ilića. To su pare svih građana ove države. Nažalost, dato je njemu na upravljanje u tom ministarstvu, ali to je fakat. Mi smo govorili ovde, gospodine Iliću, da je zaista direktor kog ste vi postavili u JP "Železnice Srbije" nabavio lokomotive preko butika. To je opšte poznata istina. Takođe, nabavio ih je ... (Predsedavajući: Gospodine Maraš, već peti put se javljate i ponavljate jedno isto.) Nije tačno, vi ste pomešali određeni broj poslanika i određene izjave poslanika. Znači, bez tendera. Takođe, vi ste tada rekli da je taj tender glupost, taj zakon ne valja i vi to nećete poštovati, i to je tačno. Vi ste rekli da ste zaposlili dva čoveka u JP "Železnice Srbije". Jedan je gospodin Šarančić, a da li je drugi vaša bivša sekretarica, koja je postavljena za člana upravnog odbora? Moram da naglasim da je razlog zbog čega smo se mi ovako javljali to što hoćemo da ukažemo na jednu stvar. Ne možete vi nama da pričate o putu u Evropu uz pomoć železnice kada zaista vozovi u Srbiji idu najsporije. Nije tačno da samo na određenim delovima u Vojvodini i jugoistočnoj Srbiji vozovi idu ispod nekog proseka. Pre neki dan je voz iz Novog Sada, tačnije prošlog ponedeljka, kasnio tri sata za Beograd. To je potpuno nenormalno! A vi ovde dođete i pričate nam kako ste planirali da do sledećeg 15. septembra okrečite sve železničke stanice u Srbiji. To je poslednje šta nam treba. Nama trebaju brze pruge, ljudi koji su sposobni da vode takvo javno preduzeće i ljudi koji su spremni da preuzmu odgovornost. Nažalost, vi ste sve ovo vreme pokazali da niste sposobni da preuzmete odgovornost. Jedino za šta ste sposobni, to je da pretite i da vređate.
Reč ima narodni poslanik Vesna Pešić, po Poslovniku.
Poštovane narodne poslanice, poštovani poslanici, poštovani predsedavajući, htela bih da postavim pitanje gospodinu ministru Iliću i da malo objasnim o čemu je ovde reč. Reč je o tome da se vi, gospodine Iliću, predstavljate kao čovek iz naroda koji neće da priča, koji radi i koji ima uspeha u radu. Znate šta? Ja vama ne sporim da vi radite, nije bio to problem, da neko vama zamera da vi sedite, ne radite ništa, nego je reč o tome kako ste vi izvršavali te zadatke i kako vi planirate da ovaj Sporazum o uspostavljanju železničke mreže visoke performanse u jugoistočnoj Evropi realizujete. Reč je o tome. Sada postavljam pitanje, ukoliko su neke optužbe u odnosu na vas kao ministra, koje su ovde bile iznete i koje ste vi nipodaštavali... Mogu da vas podsetim na ono što sam ja čula u javnosti, ali bez nekakve zle namere da vas vređam, ali jeste tačno da su oni vagoni kupljeni a da nije bio poštovan Zakon o javnim nabavkama, bez obzira da li vi to sporite ili ne. Lično sam vas čula kada ste rekli da je to zastareo zakon, da taj zakon treba da se menja, da se on ne može primeniti i da niste poštovali Zakon o javnim nabavkama. To je ono o čemu se ovde govori. Pored toga ste pre neki dan sami priznali, niko iz nekog poslaničkog kluba vas ne optužuje zlonamerno, bez argumenata, vi ste sami priznali, kada je Odbor za sprečavanje sukoba interesa doneo odluku da niste prijavili prihod, da niste prijavili prihod, da ste počeli da dižete kliniku bez dozvole i da to niste prijavili. Sada ste rekli - dobro, odložićemo dizanje te klinike za neko buduće vreme, zato što ste se našli u sukobu interesa. To su sve stvari koje ste priznali ovde u javnosti da su se događale. Znači, nije reč o zlonamernosti, nego o onome što je tačno. To su činjenice. Reč je ovde o veoma važnom javnom interesu. Gospodine Iliću, vi kažete da ste narodnjak i volite narod. Verujte mi, narod se užasno pati, očajan je svakodnevno zbog toga kako rade srpske železnice. Da li vi znate kako funkcioniše jedna najobičnija, najkraća pruga, koja spaja Pančevo sa Beogradom? Ti ljudi svako jutro se mrznu, ne znaju kada će taj voz da krene, kada će na posao da stignu. Lokalni, nije važno, bilo koji, ovi su još gori, do Niša, do Bara, do Užica; nekada se putovalo dva i po sata, a koliko vam sada treba do Užica? Kada govorimo o železnici, umesto da vi kao ministar govorite o problemima železnice i da nam pokažete kako ćete te probleme da rešite, jer mi ovde kao predstavnici građana izražavamo opravdano nepoverenje da ćete vi biti u stanju da rešite probleme...
Reč ima narodni poslanik Vladan Batić, pa narodni poslanik Ivan Andrić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Iliću, pokušavajući da odgovorite na moje pitanje izneli ste neistinu. Video sam da vam je vaš saradnik suflirao dok sam ja govorio, ali opet ne valja. Nije problem što ste izneli neistine, to vi radite svaki dan, nego je problem što ne znate detalje o ovome. Nije tačno da postoje u Evropi samo dve pruge na kojima železnice idu brzinom većom od 150 kilometara na čas. Problem je u tome što ste neobavešteni, a to je u skladu sa premijerom i Vladom kojoj pripadate. Malopre sam pomenuo kojim sam vozom išao, a putovao sam i vozom, recimo, Rim - Napulj i vozom Pariz - Brisel. Svuda se tu saobraćaj odvija mnogo brže. Gospodine Iliću, predložio bi vam da na kompjuteru preko Google-a uđete na sajt brzih pruga, ako znate šta je to, i da se onda informišete o tome ... (Predsedavajući: Gospodine Batiću, molim vas, sa uvažavanjem prema ministru.) Gospodine Albijaniću, vama bi najviše priličilo da budete kondukter u ovim brzim vozovima Velje Ilića. Nemojte neprestano poslanicima upadati u reč, vi na to nemate pravo; pročitajte mi odredbu Poslovnika koja vama daje za pravo da vi ćaskate sa poslanikom koji govori za govornicom. Ništa neprijatno nisam rekao na račun gospodina Ilića i sve vreme diskutujem isključivo o onome što je tema dnevnog reda. Rekli ste, gospodine Iliću, da prosečnu brzinu, za koju sam rekao da je na nivou brzine biciklističke trke Tour de France, usporavaju neke male pruge, odnosno neke između malih mesta. Gospodine Iliću, da li je tačan podatak da je prosečna brzina na pruzi Beograd - Niš 44,7 kilometara na sat? To je jedna od najdužih distanci i jedan od najdužih putnih pravaca u Srbiji. Nažalost, tačno je. Nešto što nema veza sa vama, ali ima sa Demokratskom strankom, evo, jedno nagradno pitanje za naše kolege iz DS-a ili pak predstavnike DS-a u Vladi gde čine većinu – da li ćete ponovo glasati da direktor "Železnica" bude gospodin Šarančić? Onda pitanje za tužioca – šta je sa kupovinom lokomotiva i vagona preko butika?
Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić, a zatim narodni poslanik Miroslav Markićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 101 – ukoliko se pogrešno protumači izlaganje narodnog poslanika. Malopre se gospodin Ilić javio dva puta za reč, oba puta je pogrešno protumačio ono što mi hoćemo, želeći ovde da prikaže kako poslanička grupa LDP stoji na putu napretka železnice. Mi još jedanput kažemo, svesni smo da postoji potreba da se dobije donacija ili kredit za "Železnice Srbije", ali ne možemo dopustiti da se to radi bez jasnih planova predstavljenih ovde i objašnjenja projekata na šta će se potrošiti taj novac koji će u naše ime i ime svih građana Srbije biti uzet. Ne možemo prihvatiti da stranačke kolege gospodina Ilića vrše jedinu moguću kontrolu trošenja tog novca. Dakle, to su te dve stvari. Ja ću sada pokušati, to je bilo po Poslovniku, član 101. Gospodine Iliću, dozvolite mi da vam odgovorim na dve neistine koje ste ovde izrekli. Prva je da LDP neće biti u vlasti. Mi danas nismo u vlasti zato što se bavimo politikom, a ne čerupanjem upravnih odbora i to je bio naš izbor. Mi nismo spremni, kao vi koji ste, na primer, u decembru 2004. godine izjavili: "U Telekomu situacija je katastrofalna. Glodari i sisari treba da se sklone sa pojila Telekoma".
Gospodine Andriću, upozoravam vas na termine koje upotrebljavate za skupštinskom govornicom.
Ovo je citat, gospodine Albijaniću.
Upozoravam vas na termine koje upotrebljavate za skupštinskom govornicom.
Gospodine Albijaniću, prekinite da se dodvoravate ministru, nećete dobiti ništa. Sprečava vas vaša stranačka pripadnost da dobijete nešto od ovog ministra.
Ponoviću treći put, upozoravam vas na termine koje govorite za skupštinskom govornicom.
Dajte mi opomenu, gospodine Albijaniću. Dakle, ja citiram izjavu gospodina Ilića. Ta izjava glasi: "U Telekomu situacija je katastrofalna. Glodari i sisari treba da se sklone sa pojila Telekoma. Ti glodari su onaj Đilas iz Narodne kancelarije, neki čovek koji se zove Šeper i Vesić". Da bi samo godinu dana nakon toga pristali da budete u koaliciji koja vlada, sa istim tim Šeperom, Vesićem i Đilasom. Zato ste vi, gospodine Iliću, u vlasti, a LDP nije, zato što mi ono što kažemo to mislimo i posle godinu, dve, tri, pet. U iznošenju neistine očekivao sam, gospodine Albijaniću, da vi intervenišete, pošto ste na mestu predsedavajućeg. Dakle, Skupština nije radila dva puta po nekoliko meseci. Jedanput od datuma izbora pa do maja ove godine. To je zato što se Vlada nije mogla konstituisati, što na primer vas i vaše ministarstvo nije sprečilo da dodeljujete stanove u tom periodu tzv. tehničke vlasti. Sa druge strane, Skupština nije radila u letnjoj pauzi, ali za to je odgovorna većina u ovoj skupštini, većina koja je vas izabrala, većina koja nam nijedan zakon ne predlaže, gospodine Iliću, osim što 20 puta menjamo Zakon o Vladi i sada se bavimo ratifikacijama međunarodnih ugovora.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 101. Mi iz Nove Srbije koji smo poslanici ovde već šest godina vrlo malo smo se javljali za reč. Na žalost ili na sreću, ovako ili onako, bili smo u vlasti šest godina i ćutali smo ovde da se što pre izglasaju predlozi zakona koji će poboljšati standard građana. Volimo što se ova rasprava vodi danas ovako kako se vodi i mi iz Nove Srbije nećemo odustati. Neka vidi Srbija kako Evropljani razgovaraju za govornicom. Neka vidi Srbija poslaničku grupu koja je protivprirodni blud, jer su tu ravnogorci koji su se družili sa Biljanom Plavšić, ambasadori iz Meksika, jedan vrlo principijelan čovek koji se zove Čedomir Jovanović. Samo na jedan princip, gospodine Jovanoviću, da vas podsetim, a mislim da javnost to nije zaboravila. Kada ste vi bili šef poslaničke grupe DOS, pa i potpredsednik Vlade, čini mi se da je jedna poslanička grupa podnela predlog za izglasavanje nepoverenja Vladi Republike Srbije, mislim da je to bila Srpska radikalna stranka, vi ste rekli da oni nemaju pravo na to jer za tu Vladu nisu ni glasali. Držite se svojih reči, svog principa. Vi za ovu vladu, a još manje za ovog ministra, niste glasali i zato nemate pravo ni da pričate. Kako ste tada rekli, tako i sada važi. Ne može, kada vam nešto odgovara može, a kada vam ne odgovara ne može. Mi poslanici Nove Srbije smo se vrlo ozbiljno spremili da danas razgovaramo o problemima koji postoje u srpskoj železnici i u srpskoj privredi, ali od vas iz LDP-a koji vodite običnu stranačku politiku na račun Demokratske stranke ... Nećete uspeti, pogotovo nećete to uspeti preko leđa Nove Srbije, jer ovde sedi predsednik Nove Srbije i ministar za infrastrukturu koji je proglašen nekoliko puta od strane građana i naroda da je najbolji ministar koji je radio u poslednjih sedam-osam godina. To vas boli, gospodine Jovanoviću, i pošto u ovom duelu od dva sata gubite, vi se sada ponovo pozivate na poslaničke konsultacije. Ja vam kažem u lice – imali smo gore konsultacije, dogovorili smo se nešto i vi ste prvi prekršili ovde tu reč koju ste dali gore.
Reč ima ministar Velimir Ilić.
Gospodine predsedniče, hteo sam samo da opomenem poslanike da nauče kako se vode javna preduzeća i kako se rukovodi javnim preduzećima, da ne pominju ovde neke ljude i da ih napadaju neargumentovano, da pričaju o nekim tajnim snimcima, o nečemu. Nema tajnih snimaka. Ko ima, to je završeno, gospodine Jovanoviću, vi i Beba ste sve snimali, ja to dobro znam, ali propala stvar. Neki dan je supruga čuvenog Zemunca, tvog druga Spasojevića, tražila sastanak kod mene da mi sve ispriča, gospodine Jovanoviću, šta si radio. Gospodine Jovanoviću, u Staroj Pazovi, kod onog monstruma si bio letos na godišnjem odmoru. Novine pišu, nisi demantovao. Gospodine Jovanoviću, javnim preduzećima... Molim vas, ja sam vas slušao, ali moram da vam održim lekciju kako se vlada javnim preduzećem. Javnim preduzećem upravlja upravni odbor. Direktor javnog preduzeća predstavlja i sprovodi odluke upravnog odbora. Gospodo narodni poslanici, sve nabavke koje su bile i sve odluke koje su donete na upravnom odboru su sprovedene. Upravni odbor JP "Železnice Srbije" doneo je odluke, nijednu odluku nije doneo direktor javnog preduzeća, niti direktor "Puteva". Vi to dobro znate. Tačno je da sam rekao da je u telekomunikacijama, ne u Telekomu, pomešali ste, javašluk. Znate da su tamo neka preduzeća prodata i privatizovana, 1,5 milijardi evra je dobijeno, i da je neko, gospodine Jovanoviću, za vreme vašeg potpredsedničkog mandata dozvolio Sorošu da uđe u kanalizaciju Telekoma, tu je ministarka, i da uvede optičke kablove u svaki stan, u svaku kuću besplatno i da opljačka Srbiju za nekoliko milijardi evra. Vi to dobro znate, ko, šta i kako ste tu imali udela i vi u tom vašem evropejskom poslu. Gospođo Pešić, meni je drago da ste vi danas ovde. Mi smo bili poslanici od 1992. godine, u istom ovom parlamentu. Ja vas se sećam odlično, kada ste trčkarali, kada ste drhtali, kada smo vas držali ovde kada su bile razne blokade, barikade itd. Vaš posao se, kada se došlo na vlast, video: otišli ste u Meksiko, napravili svadbu, našli Meksikanca i vratili se nazad. To je vaš rezultat rada, gospođo Pešić. Prema tome, nemojte vi više da pričate o politici, nemate pravo, vaše vreme je prošlo, gospođo Pešić, i te vaše opcije su prošle, svi vaši kadrovi su propali. Imamo dva ... ili nekog gospodina dole, kako se zove ovaj što sve zna, mladi gospodin, i nemojte više da gubimo vreme. Ovo je jedan ozbiljan posao. Nemojte vi da pričate o privredi, o javnim preduzećima, vi to ne znate. Poslaćemo vas sada u neku zemlju, zamoliću Vuka Jeremića da nađe neku interesantnu, da napravite još koju svadbu, da nam se vratite posle toga i da bude sve u najboljem redu. Izvinjavam se, ali ovo moram da vam kažem. Gospođo Pešić, gledam vas u mnogim emisijama kako napadate i kritikujete ljude koji su vas izneli, stvarali i nosili kroz Srbiju, hranili, pojili, davali gorivo, mazivo i stvorili, gospođo Pešić. Sećate se kada vas je Vuk Drašković izbacio iz kola? Je l' se sećate toga? Ne sećate se? E pa, ja ću da vas podsetim. Imali ste tada neki drugi problem. Sećate se kada sam vas odbranio u Vršcu od Vuka Obradovića, kada vam je rekao - gledajte u oči generala. Sećate se toga? Naravno da se sećate. Ja se svega dobro sećam, gospođo Pešić. Cenio sam vas i poštovao kao saborca za promene i demokratizaciju Srbije. Ali, ovaj vaš način i obraćanje nije borba za demokratiju. To je borba za anarhiju i rasturanje Srbije, gospođo Pešić. Zato vas opominjem, nemojte više to raditi, vi, Sonja Liht, Kandićka, Biserko i to društvo, evo, i gospođa Mićić je sa vama. Tata gospođe Mićić je kod mene plakao i molio da je podržim za predsednika Skupštine, jer je tvoj tata, gospođo Mićić, bio predsednik Odbora Nove Srbije u Užicu. Došli ste da me molite da ga izbrišem iz evidencije, jer nema smisla, ćerka postala predsednik parlamenta, a on u nekoj drugoj političkoj opciji. Pozdravite tatu, dobar je to pravnik, dobar direktor štamparije u Užicu. Pozdravite ga. Ja sam zbog njega, i kad me je Đinđić poslao u Morović, glasao. Vi to dobro znate. Sećate li se one pijanke u Moroviću, kada ste org... Sećate se? Super. Prema tome, svega se sećam, gospođo Vesna, gospođe moje drage. Svega se ja sećam. (Predsedavajući: Gospodine ministre, molim vas.) Sećaš se, Čedo, kada si DOS vodio na ručak, prva kuća, gde ima bazen u dnevnoj sobi, do ovog monstruma iz Stare Pazove. Mislim da je Vlada bio, ali nije bio poneo kupaće gaće da se kupamo. Da li je bilo tako? [[Žagor i smeh u sali.]] Išli smo, a nismo znali gde idemo, jer si nas ti vodio, kao veliki lider DOS-a.
Ima reč Vladan Vučićević, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, poznato je u medicinskoj literaturi da se ubice vraćaju na mesto zločina. Takođe je poznato da se oni koji su u parlamentarizmu Srbije upropastili Srbiju danas najviše bore za nju. Želeo bih da pitam gospodina Batića, pošto je dva puta izašao ovde da pita ministra da li je tačno da u Srbiji i dalje vozovi voze prosečnom brzinom od 44 km na sat... Tačno je, gospodine Batiću. Ali, da vas pitam, da li ste vi u periodu kada ste vršili vlast doveli srpske železnice do toga da se njima vozi prosečnom brzinom od 160 km na čas; jeste li doveli ili niste, jeste li učinili nešto u periodu kada ste vršili vlast da te pruge budu bolje i da prosečna brzina ne bude 44 km na sat? Ne, gospodine Batiću, četiri godine ste bili ministar i niste učinili ništa. Da li je gospodin Jovanović učino nešto za povećanje brzine?Ništa niste učinili. Da li je gospođa Vesna Pešić učinila nešto da železnica bude bolja i da brzine budu veće? Nije učinila ništa. Ne znam otkud vam sada briga da se sada sekirate zašto su brzine 44 km na čas i da opstruišete ove odluke koje treba da poboljšaju infrastrukturu železnice i da prosečna brzina na našim prugama bude veća. Na kraju, pošto ste često koristili onu floskulu da gospodin Ilić nije svojim parama uradio ništa, normalno da nije. Ali je gospodin Ilić dobio poverenje da upravlja narodnim parama i da radi. Šta ste vi za vreme vaše vladavine uradili vašim parama? Ništa, ali se postavlja jedno pitanje - gde su narodne pare kad ništa niste uradili? Vama smeta sada bezbroj izgrađenih mostova i smeta vam bezbroj urađenih puteva. Smeta vam kada vam neko kaže da je asfaltirao 3000 kilometara, pa vam smeta i što neko održava koridor 10, deonicu autoputa i vidite stotinak radnika kako svaki dan čiste i održavaju. Smeta vam, jer se to vidi. Smeta vam, jer je to nešto novo. Smeta vam, jer vi to niste radili. Mi vas možemo da pitamo, gospodine Jovanoviću, kako vi izneste onako skupu kampanju? Recite preduzeće gde ste novac zaradili, recite ime čoveka koji vam ga je poklonio. Recite koju privatnu firmu imate, a imali ste skupu kampanju. Kako vi plaćate obezbeđenje? Sa poslaničkom platom od 82.000 dinara? Ne verujem, gospodine Jovanoviću. (Predsedavajući: Hvala, gospodine Vučićeviću.) Prema tome, ne možete nepoštenje pretvoriti u poštenje.
Ima reč narodni poslanik Milorad Belić, po Poslovniku. Uvek je prednost po Poslovniku i imamo čitavu Novu Srbiju, a zatim poslanike LDP-a. Mislim na neke poslanike Nove Srbije, ne mislim na čitavu stranku. Izvinite zbog jezičke greške.
Vidite, član Poslovnika 101. je prekršen, jer su uvredljivo i pogrešno navođene cifre, odnosno podaci koji se tiču i Ministarstva i JP "Železnice Srbije". Ja sam u prethodnom javljanju rekao da se nećemo upuštati u ove paušalne demagoške procene, koje su verovatno u sklopu predizborne kampanje, nego ćemo vam se obraćati sa konkretnim podacima i pokušati, zbog vas poslanika koji možda nemate te podatke, a pre svega zbog javnosti, da ukažemo na sve ono što je urađeno pre svega u "Železnicama Srbije". Nas interesuje da se o ovom setu zakona rasprava vodi na krajnje korektan način i, naravno, da se ta četiri predloga zakona podrže. Pre svega, evo ovako: 2001. godine prevezeno je 8.720.000 tona robe, a 2006. godine 14,14 miliona tona robe. Neću da podsećam, naravno, ko je bio 2001, a ko je sada 2006, odnosno 2007. godine. Dalje, prihod od prevoza robe 2001. bio je 2.981.000.000 dinara, 2006 - 8.817.000.000 dinara. Broj prevezenih putnika je 2001, tu ću dati i nekoliko napomena, radi detaljnijeg informisanja, 13.655.000, a 2006. godine 14.110.000. Ali, "Železnice Srbije" cene karata u putničkom saobraćaju nisu menjale od 2004. godine. To je vrlo bitna stvar. Pitajte građane Valjeva, koji su zahvaljujući "Železnicama Srbije" i podršci resornog ministarstva dobili najjeftiniji prevoz do prestonice, do Beograda. Sve je ovde skoncentrisano: univerzitetski centar... Ako već idete u kampanju, da li znate koliko firmi radi u Valjevskom kraju? Da li znate koliko znači za građane da Beovozom dolaze ovde na posao ili da njihova deca dolaze da pohađaju nastavu na nekom od fakulteta Beogradskog univerziteta, da ne govorim o medicinskim kontrolama itd. Taj Beovoz je, rekao bih, krajnje uvredljivo komentarisan od strane prethodne vlasti, čiji predsednik je bio (spomenuo sam ga jednom i ne bih voleo, čovek ne zaslužuje spominjanje) jedan od lokalnih lidera vaše stranke, gospodine Jovanoviću. Bitno je reći da je ovaj pad broja prevezenih putnika uslovljen i onim o čemu je govorio gospodin ministar, a to je da je Evropska banka za obnovu i razvoj povukla vagone, odnosno saobraćaj na gotovo 540 km u Srbiji. Zbog čega? Verovatno zato što su te pare, kojima ste vi mogli da raspolažete kada ste bili u prilici, investirali u rekonstrukciju putne mreže, odnosno železničke infrastrukture. Dalje, taj prihod od prevoza putnika je povećan od 2001. do 2006. godine sa 1.420.000.000 na 1.643.000.000 ... (Predsedavajući: Vreme.) Naravno, ponovo ću se javiti, a poslanici Nove Srbije će iznositi samo ove podatke, bez obzira na vaše paušalne i demagoške komentare.
Reč ima narodni poslanik Dejan Rajčić, a zatim narodni poslanik Dejan Perjaničić.
Poštovano predsedništvo, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po Poslovniku, član 101. Naime, u prethodnim diskusijama kolega iz LDP-a, koji su za ovom govornicom iznosili niz potpuno netačnih činjenica i interpretacija, prepoznaje se jedna jasna matrica, šta je zapravo cilj njihovog izlaska i obraćanja i ovom domu i uopšte građanima Srbije koji ovog trenutka prate ovaj prenos. Njihova je namera da dezavuišu rad i ministarstva, i ministra, i Vlade i ovog parlamenta i da jednostavno sve što je sveto u ovoj Srbiji i što je u funkciji razvoja, budućeg razvoja ove države, bace pod noge, a da sebe i svoje nalogodavce predstave kao dominantne političke nosioce, koji bi mogli ovu zemlju da povuku negde u neku drugu stranu, nekim drugim kolosekom i nekim drugim pravcem. Naprosto, iako kao hrišćanin ne priznajem Darvinovu teoriju, ne mogu se oteti utisku, posmatrajući i slušajući neke prethodne diskutante, da je ipak Darvin do izvesne mere bio u pravu. No, da pređem sa nečeg opšteg na pojedinačno. Javljam se naročito povodom diskusije kolege Nebojše iz LDP-a, koji dolazi iz Niša i koji je postavio ovde dilemu šta je Železnica Srbije uradila na području Niša. Moram reći da do ovog trenutka nisu postojale mogućnosti da se bilo šta uradi u Nišu, zbog potrebe promene Generalnog urbanističkog plana. Izmenama GUP-a grada Niša, uvojenim na nedavno održanoj sednici, stvorene su mogućnosti i pretpostavke da se pristupi izmeštanju trase koridora E10, koji prolazi kroz Niš, tzv. palilulske pruge, i da se izgradnjom obilaznice u nivou stanice Pantele, koja bi se spojila sa stanicom u mestu Prosek, izbegne međunarodni saobraćaj kroz centar grada. I sami ste svesni da se do pre tri ili četiri godine, dok je intenzitet železničkog saobraćaja bio kudikamo manji, taj problem prolaska međunarodnog koridora kroz samo srce grada i nije primećivao toliko, ali već par godina unazad taj problem je izražen. Upravo ovim izmeštanjem i izgradnjom obilaznice moći će da se otkloni ono što je ovog trenutka ogroman problem u normalnom odvijanju javnog gradskog prevoza i saobraćaja u gradu Nišu. Mislim da i elektrifikacija pruge, koja će krenuti odmah u narednom periodu, od stanice Staničenje do Ćele kule ili, u prevodu, ako je lakše razumeti, od Dimitrovgrada do Niša, jeste u funkciji strategije razvoja železnice i železničkog saobraćaja. Mislim da bi trebalo da se prekine, evo završavam, sa ovim ispraznim i politikantskim diskusijama i da krenemo u raspravu i analizu predloženog seta zakona i sporazuma koje su Vlada i ministarstvo predložili, a odnose se na železnicu. Hvala vam.
Hvala vam lepo. Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom na to da ste celo popodne potrošili na javljanje po Poslovniku i da se poslanička grupa LDP, koja inače ima 19 minuta, po Poslovniku javila 30 puta, a da je Nova Srbija tada odgovorila istim brojem, smatram da je to najneodgovornije ponašanje poslanika od kada smo počeli sa radom i to nema smisla. Zbog toga sada prekidam raspravu i sutra ćemo nastaviti da radimo po dnevnom redu. Ja vas pozivam, zaista, da se držite dnevnog reda, jer je u dnevnom redu veoma važna ratifikacija sporazuma koju treba da završimo. Hvala vam. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 100narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da su u sali prisutna 93 narodna poslanika, odnosno da je prisutno više od 1/3 i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Aleksandra Jerkov, Dušan Mrvoš i Čedomir Jovanović. Prelazimo na 26-30. tačku dnevnog reda: – PREDLOZI ZAKONA O GARANCIJI ZA VOZNA SREDSTVA, OBNOVU ŽELEZNICE, ŽELEZNIČKOJ MREŽI VISOKE PERFORMANSE, IZMENAMA COTIF I POTVRĐIVANjU AKATA SVETSKOG POŠTANSKOG SAVEZA (nastavak zajedničkog jedinstvenog pretresa)Reč dajem narodnom poslaniku Milutinu Mrkonjiću, ovlašćenom predstavniku poslaničkog kluba SPS. Dobićete reč po Poslovniku, prvo malo da krenemo da radimo.