Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Devete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2012. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 84 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja narodnih poslanika prisutnih u sali molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 95 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milica Dronjak i Aleksandar Čotrić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, povodom zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa o predlozima zakona iz tačaka 5, 7, 20. i 23. dnevnog reda, pored predstavnika predlagača Velimira Ilića, ministra građevinarstva i urbanizma i Milutina Mrkonjića, ministra saobraćaja, pozvao da sednici prisustvuje i Pavle Galić, pomoćnik ministra saobraćaja. Nastavljamo rad zajedničkim načelnim i jedinstvenim pretresom o predlozima zakona iz tačaka 5, 7, 20. i 23. dnevnog reda. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 5, 7, 20. i 23. dnevnog reda, a pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe, o čemu ste detalje dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. i članu 170. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmeni Zakona o podsticanju građevinske industrije Republike Srbije u uslovima ekonomske krize, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o plovidbi plovnim putevima na unutrašnjim vodama i njihovom tehničkom održavanju i Predlogu zakona o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji. Da li predstavnik predlagača Velimir Ilić, ministar građevinarstva i urbanizma, želi reč? (Da.) Reč ima ministar Velimir Ilić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, izuzetno mi je zadovoljstvo danas da može da se nastavi jedan projekat koji je počet u prethodnoj vladi, ali nije završen i zato smo predložili da se danas razgovara o zakonu o pomoći građevinskoj industriji i industriji građevinskog materijala, da jedan projekat, koji je rađen, se privede kraju. Možda i znate da sam u startu kao narodni poslanik u opoziciji bio u principu protiv ovog zakona onako kako je bio koncipiran, ali to je izglasano. Projekti su krenuli širom Srbije. Urađeni su delimično i moraju se završiti. Mi imamo velike probleme što projekti koji su krenuli, većina njih ni do danas nije plaćena. Trenutne situacije koje su stigle iz prethodnog perioda su preko 2,5 milijarde i do kraja godine moraju se izvršiti sva plaćanja građevinskim firmama koje su izvele radove. Isto tako, ti projekti su počeli da se rade. Neki su napola, a neki su urađeni 80%, neki 30%. Moraju se završiti. Žalosno bi bilo da ti projekti sada propadaju i zato Vlada Republike Srbije je prihvatila da predloži parlamentu da se ovaj zakon produži na 2013. i 2014. godinu, da bi se svi projekti završili. Sada je jedna bolja situacija. Zašto? U Vladi su u budžetu odvojena sredstva za projekte koji će se raditi u 2013. godini. Znači, sve ono što se bude uradilo, biće i plaćeno. Zato će to biti jedna pravna pomoć, podsticaj građevinarstvu koji je motor pokretanja razvoja srpske privrede, a isto tako sigurno će biti podsticaj proizvođačima građevinske industrije. Znate da je bio jedan od uslova da 70% firmi radne snage budu domaće, da oprema bude domaća i to je taj podsticaj domaćoj industriji građevinskog materijala. Sigurno dolazite iz gradova gde su ti projekti u toku i mnogi su urađeni i ne mogu se ostaviti. Njihovo konzerviranje je izuzetno skupo, tako da ih moramo završiti i privesti kraju. Prema tome, molim vas da ovaj zakon podržite i da nam pomognete da ovaj zakon jednostavno zaživi, što građevinari i traže od nas. Prvo traže da isplatimo sva dugovanja iz prethodnih godina i da sve ono što budu uradili u 2013. godini bude na vreme plaćeno i u 2014. godini da to završe i da sve privedu do kraja. Druga stvar veoma važna, pošto je objedinjena rasprava, mi imamo jednu promenu Zakona o planiranju i gradnji, koja je izazvala mnogo reakcija u Srbiji. Kada pomenete konverzija, svi komentarišu na svoje načine, međutim, konverzija kada je donešena i usvojena, zaustavila je kompletnu gradnju u Srbiji. Pre donošenja Zakona o konverziji mi smo imali 180 hiljada građevinskih radnika u Srbiji. Danas imamo 78 hiljada. Od donošenja Zakona o konverziji sve velike investicije su stale. Konkretno, u Beogradu, od donošenja Zakona o konverziji, samo je urađena jedna jedina konverzija. Tu konverziju uradila je firma "Napred". Nijedna više konverzija nije urađena i nijedan projekat nije zaživeo. Trenutno se računa da preko dve milijarde evra projekata čeka na realizaciju, ali dok se ne uradi konverzija, ne može se dobiti građevinska dozvola. Pojam konverzije nije poznat nijednoj banci. Strani investitor ne može dobiti sredstva za plaćanje konverzije i niko to neće podržati i svi su nam stavili primedbu da jedini mi u Evropi imamo pojam konverzije i nijedna druga država. Prema tome, da bi otkočili projekte koji su u fazi pripreme za dobijanje građevinske dozvole i gradnju, moramo odložiti konverziju do donošenja zakona o planiranju i izgradnji, koji će se doneti najkraće za šest meseci i doći ovde u parlament kod vas. To je jedan sistemski zakon koji se morao veoma pažljivo i dobro uraditi, jer treba da podstakne i planiranje i izgradnju u Srbiji. Znate da je građevinarstvo motor razvoja srpske privrede i zato ga moramo veoma pažljivo napraviti. Mi smo ovu promenu odložili, odnosno odlaganje konverzije, da se ne vrši nadoknada i da se mogu dobiti građevinske dozvole do zakona koji ćemo usaglasiti. Sam zakon imaće ovu stavku koja je čisto političke prirode, gde ćemo svi jednostavno doneti zajedničku odluku, razgovarati o tome. Ako je ukinemo konačno, onda ćemo je zajedno i ukinuti i doći ovde u parlament kao novi zakon koji se mora jednostavno usvojiti. Znate da smo na rang listi zemalja treći otpozadi po izdavanju građevinske dozvole i mogućnosti i uslovima za gradnju i logistici koja se pruža gradnji. To je za nas poražavajuće. Od nas se traži da konverziju ukinemo. Evo, i danas su neki napisali dopis, i banke i svi ostali, da ne bude ovo promena jednog stava, već da je trajno ukinemo. Međutim, mi to ne možemo dok ne donesemo novi zakon o planiranju i gradnji. Moj predlog će biti da se konačno i ukine, jer sa tom konverzijom ne možemo nastaviti dalje da radimo. Nemojte da sada neko želi neku spornu privatizaciju da opere kroz konverziju. Kaže, jesmo dali džabe, ali će kroz konverziju to da se nadoknadi. Postoje drugi načini da se to oporezuje, da se uradi itd, ali konverzija kao konverzija je nepoznat pojam. Znači, da bi pokrenuli mnoge projekte, moramo raditi na tome. Konverzije u unutrašnjosti Srbije su prošleone koje su besplatne i za koje nema šta da se plaća. Inače u Beogradu, za tri godine ili četiri je urađena samo jedna konverzija. Građevinarstvo koje je u teškoj situaciji, zamolili su nas da ovo pitanje razrešimo, i svi koji su zainteresovani zamolili su nas da to sredimo, banke, svetska banka, svi traže jedan novi zakon o planiranju i izgradnji. Svi traže da se dozvola dobije na jednom šalteru, svi traže da se građevinska dozvola ne plaća unapred, već da bude besplatna, a u toku gradnje da se upotrebne dozvole sukcesivno izmire. Svi traže da se samo plati ono što grad ili opština uloži u taj objekat koji se gradi, a nikako da ima neku cenu i neke obaveze koje se ne izvršavaju na terenu. Sve ono što investitor može sam da uradi ne može da plati još jednom. Prema tome, ovo je zakon koji ćemo sigurno doneti za šest meseci i sve to ćemo obuhvatiti. Na tome moramo veoma ozbiljno raditi da bi ušli u sistem banaka koje finansiraju određene projekte. Za ovo odlaganje konverzije do donošenja zakona su dobijene sve saglasnosti. Tražio sam saglasnost iz svih relevantnih institucija u Srbiji, od raznoraznih udruženja, od građevinara, od Republičkoj javnog pravobranilaštva i svih ministarstava u Vladi, Sekretarijata za zakonodavstvo, Kancelarije za evropske integracije i svi su jednoglasno dostavili pozitivno mišljenje da se ovo mora uraditi da bi se građevinska sezona dočekala spremno. Konverzija je bila leglo korupcije i zato nije ni zaživela. Sve je bilo individulano koliko će šta i ko komeproceniti i na koji način, zato je niko nije ni plaćao. Prema tome to moramo rešiti. Konverziju su mogli da urade samo oni koji su imali gotova sredstva. Da dobiju od banaka, to nisu mogli, jer banka ne finansira konverziju. Prema tome, molim vas da nas podržite da ovu odluku donesemo, da promenimo član koji je sporan, uz obavezu da za šest meseci u parlamentu, ovde pred vama zajednički usvojimo novi zakon o planiranju i izgradnji i da dobijemo za njega podršku svih institucija koje su neophodne. To je jedan izuzetno važan zakon i već smo zatražili mišljenja Svetske banke, Evropske investicione banke, Razvojne banke i svih onih koji trenutno finansiraju projekte u Srbiji. Svi strani investitori su stali sa svojim investicijama zbog nerešenog pitanja konverzija. Ne možete da im objasnite da oni treba da plate konverziju, jer oni taj pojam nikako ne mogu da razumeju. Mi ne možemo da im objasnimo jer oni ne mogu da shvate. Da ne bi u Srbiji sve stajalo, moramo ovo zajednički uraditi. Pozdravljam vas u ime kolege Milutina Mrkonjića, pošto je objedinjena rasprava, koji je trenutno sprečen da dođe ovde. Tu su njegovi saradnici, ako nešto treba oni će pomoći da se ovo pitanje koje je na dnevnom redu raspravi. Tu su gospoda koja su došla iz Ministarstva saobraćaja. Prema tome, molim vas da nas podržite da nešto zajednički uradimo, da pokrenemo i otčepimo ovaj čep koji se stvorio u građevinarstvu. Da pokrenemo građevinarstvo i proizvodnju građevinskog materijala i da zaposlimo hiljade ljudi, da se barem onih 100.000 građevinara vrati na posao i da dobiju poslove kao što je to bilo pre četiri godine. Hvala.
Hvala. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, ministre, kolege i koleginice poslanici, podsticanje razvoja građevinske industrije usled negativnih efekata svetske ekonomske krize nije u prethodnom periodu dalo planirane rezultate. Niti se građevinska industrija oporavila, niti se povećao broj zaposlenih, niti se povećala likvidnost građevinskog sektora, niti je to dovelo do otvaranja radnih mesta. Sve su ovo bila obećanja prethodnih ministara, u vreme donošenja ovog zakona, opravdanosti glasanja u Skupštini za jedan ovakav predlog. U cilju donošenja ovog zakona isticano je da će se uposliti domaća građevinska preduzeća. Dobili smo uveravanja da će 325 projekata prošle Vlade biti finansirano iz već obezbeđenih budžetskih sredstava. Odnosno, da je za 250 obezbeđeno finansiranje iz budžeta, a da se za ostalih 75 projekata, sredstva nalaze u celosti kod ovlašćenihpredlagača projekata. Malopre sam u neformalnom razgovoru sa ministrom Ilićem saznao da od onoga što je planirano da bude isplaćeno domaćim građevinskim firmama, veoma malo, ili gotovo ništa nije dospelo na njihove račune. To je pokazatelj da opravdanost donošenja ovog zakona nije poslužilo svrsi da se oporavi domaća građevinska industrija, već je još jedanput pokazana nebriga i nemar prema svemu što dolazi iz Srbije, jer ne verujem da bi se na ovaj način bilo koja Vlada u Srbiji ponašala prema stranim građevinskim firmama. Bilo je najava da će 113 projekata ukupne vrednosti 5,4 milijardi dinara, biti odobreno lokalnim samoupravama sa teritorije Vojvodine, pa 11 projekata 4,2 milijardi u Beogradu, pa 126 projekata vrednosti 7,9 milijardi dinara odobreno ostalim lokalnim samoupravama. Postavljam pitanje, po kom kriterijumu je odlučivano … Predsedniče molim vas ako možete opomenete kolege.
Molim sve kolege da omogućimo gospodinu Jugoviću da u normalnoj atmosferi završi svoje izlaganje. Izvolite.
Postavljam pitanje, po kom kriterijumu je odlučivano? Da li je neko uopšte pogledao demografsku kartu, koji će projekti biti od prioritetnog značaja i koji su to 325 projekata? Ubeđen sam, učestvujem u političkom životu Srbije, shodno veličini svoje političke partije, da su oni ljudi koji su imali politički uticaj u svojim lokalnim sredinama, obezbedili preko veza iz ministarstava, finansiranje tih lokalnih samouprava. Dakle bez sistemskog rešavanja problema, ušlo se u rešavanje problema građevinske industrije, uz obećanje da će se smanjiti broj nezaposlenih. Imam ovde neke izvoda govora koji su bili pušteni u javnost 2010. godine, za vreme donošenja ovog zakona, ministra koji kaže da bi za svaki uložen dinar u oblast građevine, dobili bismo tri dinara za investicije u druge sektore privrede. Svako novo radno mesto da bi dobilo četiri nova radna mesta u granama kojeje podržavaju. Upravo to kažem100.000 građevinaca je ostalo bez posla uprethodnom periodu. Ne možemo govoriti o nekim efikasnim efektima ovog zakona, pogotovo kada je u pitanju zapošljavanje. Čak i da je sve idealno na ovom planu, mi se susrećemo sa drugim problemom. Relevantne organizacije koje se bave nadzorom javnih finansija, recimo, Koalicija za nadzor javnih finansija i Transparentnost Srbija smatraju da je Zakon o podsticanju građevinske industrije Srbije u uslovima ekonomske krize neustavan. Oni su čak i podneli Ustavnom sudu na ocenu ustavnost ovog zakona. Smatraju da su odredbe ovog zakona u direktnoj suprotnosti sa Ustavom Srbije, Sporazumom o slobodnoj trgovini u centralnoj Evropi CEFTA 2006. godine i SSP sa EU. Opravdanje za produženje važenja ovog zakona ovoj Vladi nalazi se u tome što su objekti koji su već počeli da se grade ostali na vetrometini i ne možemo ih prepustiti nemaru, već se moraju završiti. Međutim, ukoliko je kasnije bio suspendovan zakon, odnosno ta odredba da se suspenduje Zakon o javnim nabavkama, pitam i vladajuću koaliciju, zbog čega nije po ubrzanoj proceduri doneti Zakon o javnim nabavkama, kako bi se sprečile sve eventualne zloupotrebe buduće u borbi protiv korupcije, koju svakako podržava SPO iako je opoziciona stranka? Dakle, što se nije požurilo sa Zakonom o javnim nabavkama, a zatim produžilo važenje i Zakona o podsticanju građevinske industrije u uslovima negativnih efekata svetske ekonomske krize? Da je ovaj zakon zaista imao dobre efekte, ne bismo došli u situaciju kojoj jesmo da ova Vlada plaća dugove prethodne Vlade? Znamo i sada to poprilično jasno vidimo da je i osnova za donošenje jednog ovakvog zakona, bez obzira na sve primedbe relevantnih nevladinih organizacija, koje se bave sektorom javnih finansija, da je baza za donošenje ovakvog zakona ležala u tome što su se bližili parlamentarni izbori. Na tim parlamentarnim izborima političke stranke i ja ne amnestiram, naprotiv, pitam i onaj deo sadašnje Vlade, koji je bio deo i prethodne Vlade i koji je imao veliki politički uticaj i koji je, svi to dobro znamo, imao lokalne moćnike preko kojih je finansirao svoju kampanju i na kojoj je bazirao svoju kampanju, zbog čega je Srbiju doveo u ovu situaciju da sadašnja Vlada plaća dugove projekata koji su poslužili samo političkom promovisanju određenih partija? Otkud tolika neodgovornost, a znaju u parlamentu da se zaklinju kako su odgovorni i kako su onipolitička snaga koja će da dovede do ravnomernog regionalnog razvoja, koja će decentralizovati Srbiju i koja će urediti Srbiju po evropskom modelu? Koalicija za nadzor javnih finansija i Transparentnost Srbija pozivaju Ustavni sud da prihvati inicijativu i obustavi primenu Zakona o podsticanju građevinske industrije u uslovima ekonomske krize i donese odluku kojom se taj štetan i korumpcionaški zakon proglašava neustavnim i stavlja van pravne snage. Dakle, ovo su relevantni podnosioci inicijative, "Toplički centar za demokratiju i ljudska prava", Prokuplje, "Centar za razvoj neprofitnog sektora", Beograd, "Građanska čitaonica Pirgos", Pirot, "Užički centar za ljudska prava i demokratiju", "Resurs centar", Majdanpek, "Beogradski centar za ljudska prava" i "Transparentnost Srbija". U onim najavama iz 2010. godine, dolazimo do toga, pošto sam ja pogledao šta je bivši ministar govorio prilikom donošenja ovog zakona, da će se finansirati projekti za izgradnju škola i obdaništa, bolnica i drugih zdravstvenih ustanova, stanova, autoputeva i drugih državnih puteva, sportskih objekata, objekata za upotrebe obavljanja delatnosti filskulture i drugih objekata od javnog značaja. Svi smo svedoci, ovde sedimo u parlamentu. Pitam građane Srbije - koliko su oni to videli škola i obdaništa u poslednjim godinama da su izgrađeni u Srbiji, koliko zdravstvenih ustanova, bolnica, koliko autoputeva i drugih državnih puteva, koliko sportskih objekata? Znamo kako je prošao stadion Borca u Čačku. Znamo da se krenulo sa gradnjom, da prethodna Vlada nije obezbedila dovoljna sredstva i da će sada teret plaćanja njihovih predizbornih kampanja, dakle, jakih političkih stranaka iz tog perioda, koje su participirale i pitale se i u prethodnoj Vladi, kako što se pitaju i u ovoj Vladi, da će dugove koji su ostali iz njihovih političkih kampanja koje su vođene preko državne kase opet plaćati građani Srbije. Kad se zaklinjemo u centralizaciju i ravnomerni regionalni razvoj, zašto nekada ne pomislimo o tome koliko je siromašan istok Srbije, koliko je siromašan jug Srbije, koliko je nestalo ljudi za poslednjih deset godina u Srbiji? Pet stotina hiljada ljudi je više umrlo nego što se rodilo. Da li je uzeta u obzir ta činjenica prilikom odobravanja projekta škola i obdaništa, bolnica, autoputeva, državnih puteva, sportskih objekata? Da li je to borba za decentralizaciju Srbije i ravnomerni regionalni razvoj? Ja sam više, SPO, kao i DHSS, za to da onaj ministar i ona Vlada koja napušta položaje, kojoj ističe mandat, koja je smenjena sa vlasti, položi račun pred građanima Srbije. Bio bih srećniji kada bi u ovom parlamentu danas imao izveštaj koji su to projekti, koje su to opštine koje su finansirane u prethodnom periodu, koji su to gradonačelnici koji su dobijali sredstva iz budžeta Srbije da bi vodili svoje privatne kampanje, čijim parama su vodili te kampanje, zbog čega sadašnja Vlada mora da vadi kestenje iz vatre, bez obzira što smo mi opozicija, i da plaća dugove onog dela i one Vlade ili onih koalicionih partnera koji su i sada njihovi koalicioni partneri. Zar je Srbija zemlja talac nekoliko političkih partija bez kojih ne može da se formira vlast? Zar ne može u Srbiji da se promeni sve iz korena? Zar ne možemo da počnemo iz početka? Zar ne možemo da napravimo političku scenu prema uzoru onog čoveka iz Veljkove Krajine, koji nema ni obdanište, nema ni školu? Zašto mora sve da se radi po političkom modelu, koliko nam pošalje centralna vlast sredstava, imamo dovoljno jaku političku vezu, toliko ćemo glasova i vlasti imati na izborima? To je začarani krug iz koga ne može da se izađe. Zato je najbitnije u ovom momentu da svi oni projekti iz prethodnog perioda budu podložni proveri, da vidimo šta se uradilo, gde je ta projektna dokumentacija, gde je taj objekat koji se gradio, gde je tih 70% kojih je trebalo da dođe u budžet firme, na osnovu ovoga zakona domaće firmekoja će podstaći i privredni rast, koja će podstaći i privredni oporavak Srbije. Ovako, sve ostaje mrtvo slovo na papiru. Ne znam, ne mogu da kritikujem one od kojih nisam nikada ni očekivao da će u vremenu posle 5. oktobra kao opozicija moći da promene Srbiju. Mogu da kritikujem samo one od kojih sam očekivao da će posle 5. oktobra sve ono za šta smo se valjda borili deset godina pre tog 5. oktobra, pre 2000. godine, pokušati da sprovedu u delo. Postali smo taoci političkih funkcija, centralističke vlasti. Postali smo taoci jednog umišljenog uverenja da je onaj benefit koji nudi pozicija ministra, pozicija poslanika, pozicija vlasti, nasledan, pa smo dozvolili da svi oni koji su posle 5. oktobra došli na vlast da menjaju, shvate da za njihov lični interes promena ne znači nikakvu korist, već je bolje preuzeti stari način vladanja i na isti način kao što je urušavana Srbija od 90-ih do 2000. godine, doduše, ne na isti način, jer su ono godine nesreće i rata, protiv kojih smo se zajedno borili, dozvolimo da se legalizuje kapital pojedinih ljudi koji su izašli iz Miloševićevog šinjela, iz njegovog establišmenta i sa njima sarađivati kako bismo zauzeli potpuno iste pozicije i moć koje su imali Miloševićevi ministri. Kada je u pitanju zakon o konverziji, sve je to lepo, ali propustili smo godine. Propustili smo, od 5. oktobra do danas 12 godina, da primenimo zakon o restituciji. Svi znamo šta od nas traži EU. To je SPO znao i 2000. godine, kada je govorio – donesite zakon o restituciji, ili je znao 1992. godine, kada je tada sa DS podneo zakon o vraćanju imovine crkvama i manastirima na KiM, pa je taj zakon u parlamentu usvojen, a kasnije ga je vratio Slobodan Milošević na ponovnu skupštinsku proceduru, jer je imao pravo na suspenzivni veto. Sada se nalazimo u situaciji kada bez zakona o restituciji, treba da donesemo zakon o konverziji. Stalno govorim, bez sistemskog rešavanja problema, ne možemo rešiti nijedan problem. ne možemo rešiti problem, jer ova naša Srbija je toliko izranjena u poslednje dve decenije da liči na jedan meh kome se kože toliko istanjila da jedva drži vodu. Ukoliko zakrpite jednu rupu, povećate pritisak na drugoj rupi i onda bez sistemskog rešavanja svih problema, bez pravljenja Srbije na novim temeljima, potpuno drugačije od ove koju sada imamo, mislim da ne možemo lako i brzo krenuti napred. Kada pogledam koja su bila obećanja 2008, 2010. godine od ministara, kada je u pitanju donošenje ovog zakona o podsticaju građevinske industrije u Srbiji, poprilično sam razočaran činjenicom da se sve svelo na jedno veliko pozorište, na jednu veliku masku i na velika obećanja. Zato smatram da je poslednji momenat kada je u pitanju bilo koji zakon, kada je u pitanju i ovaj zakon, kada je u pitanju sistemsko uređenje Srbije, da krenemo od zdravih temelja, da se više ništa ne gradi na propalim ruševinama loših i nesrećnih 20 godina prošlosti. Još jednom ponavljam, ovaj zakon ima opravdanje za donošenje produženja važenja ovog zakona u tome što ne možemo ostaviti objekte nedovršene i što ne može nemarnost nekih prethodnih biti model po kojem će se ponašati neki budući, ali nećemo glasati za ovaj zakon zato što su negativni efekti prošlosti ovog zakona jasno ispoljeni, zato što nismo videli u prošlosti, prethodna vlada nam nije ranije donela dokaze na koji su način potrošena sredstva od ovih obezbeđenih sredstava, ili koje su firme dobile poslove iako su domaće firme, ili nismo dobili odgovore zašto tim domaćim firmama, uglavnom, nije plaćeno ono od posla što je urađeno? Zato se pitamo – zašto je Srbija u ovom stanju? Sve dok se ne preuzme odgovornost, dok ne dobijemo izveštaj od svih prethodnih ministara, ne samo od prošle vlade, dok ne dobijemo izveštaj i od onih ministara koji nisu amnestirani, nadam se i to pitam ljude iz vladajućih političkih stranaka, ili najvažnije političku stranku u vlasti koji nisu amnestirani time što su postali deo nove vladajuće koalicije, dok ne polože račune pred ovim parlamentom, pred građanima Srbije, dok ne budemo videli na koji način su radili, dok ne budemo videli šta je sve ono iz prošlosti, čime su lošim zadužili građane Srbije, Srbija ne može krenuti u ekonomski oporavak. Još jednom vam kažem, borba za centralizaciju nije da se iz beogradske kancelarije odlučuje od 325 projekata prema tome ko ima koliku političku moć na terenu. U Srbiji se susrećemo sa veoma i možda najznačajnijim problemom, a to je nestanak Srba u Srbiji. Ukoliko se ne budemo sa ovim izborili, ukoliko ne budemo podržavali prave projekte i donosili prave zakone, nema ni nacionalnog, ni duhovnog, ni biološkog oporavka Srbije. Hvala.
Želite po Poslovniku? (Da.) Izvolite, gospodine Đuriću, po Poslovniku.
Uvaženi predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povrede članova 151. i 153. Poslovnika Narodne skupštine. Danas na dnevnom redu imamo Predlog zakona koji ne može da se nađe na dnevnom redu zbog toga što ne ispunjava sve zakonom i Poslovnikom predviđene uslove za tako nešto i zbog toga ste vi prekršili član 151, odnosno član 153. jer je vaša dužnost bila da prekontrolišete tekst zakona, pogotovo njegovo obrazloženje, da Vladi vratite Predlog zakona o izmeni Zakona o podsticanju građevinske industrije Republike Srbije u uslovima ekonomske krize. Zašto sada reagujem? Zbog toga što ono o čemu je govorio ministar Ilić, zapravo potvrđuje ovu moju primedbu. Ovaj zakon, prvo, nema deo koji se zove – finansijska sredstva potrebna za sprovođenje zakona. Pogledajte pažljivo, u obrazloženju se kaže – za sprovođenje ovog zakona nije potrebno obezbediti finansijska sredstva iz budžeta. To je nonsens. Predlaže se usvajanje zakona koji treba da obezbedi konkretnu pomoć, direktnu pomoć koja je, uvek, na neki način, finansijska i budžetska. Za građevinsku industriju u 2013. – 2014. godini, predlagač kaže da nije potrebno obezbediti sredstva. To je već samo po sebi razlog da ovaj zakon ne može da se raspravlja pred parlamentom danas. Druga stvar, zakon nema analizu efekata. Zaista je neverovatno, cinično, bezobrazno obrazloženje predlagača, da nije potrebno navesti i uraditi bilo kakvu analizu efekata, zbog toga što se važenje zakona samo produžava. Baš zbog toga je potrebno uraditi analizu efekata. Bez ovog zakona u 2013. – 2014. godini, ne bi išla sredstva iz budžeta za pomoć građevinskoj industriji i ne bi bili realizovani ovi projekti o kojima je gospodin Ilić govorio. Na ovaj način, bez osnovnih analiza, bez procene finansijskih sredstava, raspravljamo o zakonu, koji je jedan od glavnih generatora korupcije u ovoj zemlji. Vi to odlično znate. Zakon o pomoći građevinskoj industriji je jedan od ključnih generatora sistemske korupcije u Srbiji i zaista je nedopustivo. (Predsednik: Vreme.) Pozivam vas da postupite po Poslovniku, da se ovaj predlog zakona skine sa dnevnog reda i da ga Vlada uredi u roku od15 dana, kako Poslovnik nalaže.
Smatram da nisam prekršio navedeni član Poslovnika, zato što se u zakonu koji je predložen kaže, da nije potrebno obezbediti sredstva za sprovođenje ovog zakona, zato što se odnosi na dodatna finansijska sredstva. Finansijska sredstva postoje u budžetu Republike Srbije, koji smo izglasali u ovom parlamentu i ona već predviđaju sredstva koja će biti upotrebljena za ovu svrhu. Što se tiče tog jedinstvenog metodološkog principa, uvek se slažem da treba da bude što širi i što bolje da predstavi sve ono što tamo stoji i da treba narodnim poslanicima da se omogući. Mislim da se u tom slučaju Vlada vodila ovim principom i da se odnosilo na to, da nije bilo potrebno obezbediti dodatna finansijska sredstva za sprovođenje ovog zakona. Po Poslovniku? (Da.) Izvolite, gospodine Đuriću.
Vaše objašnjenje nije u skladu sa Poslovnikom. Poslovnik je precizan, član 151. stav 2. tačka 4.) – procenu finansijskih sredstava potrebnih za sprovođenje propisa, koji obuhvata i izvore obezbeđenja tih sredstava. To ne piše u obrazloženju. Kaže se – za sprovođenje ovog zakona nije potrebno obezbediti finansijska sredstva iz budžeta. Dakle, nikakva sredstva nije potrebno obezbediti. To kaže predlagač zakona. Nije ispunjen uslov. Nije ispunjen još jedan formalan uslov. U tački 2. istog stava, koji sam malopre citirao, između ostalog se traži da se odgovori na pitanje – da li su razmotrene mogućnosti da se problem reši bez donošenja propisa i odgovor na pitanje, zašto je donošenje propisa najbolji način za rešavanje problema? Ni tog odgovora nema u obrazloženju ovog zakona. To nisu fakultativni uslovi ili delovi obrazloženja, to su obavezni delovi obrazloženja po Poslovniku ove skupštine. Radite kako hoćete, samo vam kaže da kršite Poslovnik i da kršite zakon. To nije ništa čudno, s obzirom da je ovaj zakon najbrutalnije kršenje svih pravila ustavnog poretka, slobodne konkurencije, otvorenog tržišta. Ponoviću još jednom – generator sistemske korupcije u Srbiji.
Hvala. Da li ste se vi prijavili kao ovlašćeni predlagač? (Ne.) Izvolite, gospodine Iliću.
Samo bih da pojasnim. Ne bih se složio da nisu obezbeđena sredstva. Sredstva ste izglasali u budžetu. Imam tu poziciju u budžetu za ministarstvo koje ja vodim i koje ima svoj procenat. Jedan deo plaća lokalna samouprava. Sve je podeljeno ko šta plaća i u budžetu su obezbeđene pozicije za sprovođenje ovog zakona. Nikakva dodatna sredstva nisu potrebna, već ono što ste vi ovde u parlamentu usvojili je dovoljno da se ovo ispuni. Drugo, ne znam šta se događalo, kako je ko dobio posao, pošto ste pitali ko je delio itd. Tačno je da je uvek izborna godina godina kada se više gradi, radi, ulaže. Ne možemo mi napasti neke ljude, ako su nešto napravili u nekom gradu i došli do neke pozicije i sada je tu prekinuto, nema dalje. Ne možemo ostaviti da to propadne u narednih 20 godina. Zamislite jedan stadion koji je napravljen do pola i da ne može da se koristi. Ne možete na gradilište pustiti gledaoce, a to se sada događa, ili jednu sportsku halu koja je urađena dopola i sada upada sneg u nju. Moramo da je završimo, bez obzira ko je počeo, bez obzira kako je neko dobio posao. Ne znam da li je bio tender, kako, na koji način, ali izvođač je radio i mora da mu se plati. On će da utuži nekoga sutra i da dobije spor i onda će iz budžeta da se uzmu sredstva i biće isplaćen. Prema tome, konzerviranje ovih objekata je skuplje, nego završetak ovih objekata. To je veliki projekat. Moramo ga izgurati do kraja. Mnogi gradovi očekuju, a mnogi gradovi su uložili svoj deo u 100% iznosu. Lokalne uprave su uložile u svoj deo 100%. Sada mi moramo da završimo svoj deo posla. Da sada ponavljam kako je bio tender, to ne znam, u tome nisam učestvovao, ali da završimo moramo. Shvatite, ne možete jednu sportsku halu ostaviti da bude ruglo grada. Ne možete školu ostaviti da bude ruglo grada bez krova, ne možete je ostaviti pod pločom itd. Shvatite, to su poslovi koje moramo da završimo, svi mi i pozicija i opozicija. Nema veze ko je šta počeo. Ni jedna vlada ne može sve da završi u svom mandatu. Nešto mora ostaviti za one koji dolaze. Ne bih želeo da se sada bavim ko je šta, kako itd, postoje priče. Ako se samo bavimo sami sobom i kažemo da sve što se radi je korupcija, onda ćemo se samo vrteti u krug i jedni druge proveravati. Time se ne bavim, ali da završim objekte kao ministar, to moram. To od mene traže građani čitave Srbije. I da je pobedila druga opcija, to bi moralo da se završi. Molim vas da podržite ovo, jer su sredstva obezbeđena. Ako nešto nije u redu, neka neke službe to provere. Nisam čovek koji to proverava, ali ljudi koji su bili na terenu, sve situacije koje su došle su proverene, sve su izvedene po projektu, a kako je ko dobio posao, to ne znam. Sve ono što je došlo na naplatu, dve i po milijarde, 100% je urađeno na terenu i 100% je u redu. Naložio sam službama da to provere. Ne mogu sada da napadam kolegu pre mene, ali je to urađeno i mora da se plati. Nemojte sada da bude – mi smo građevinarima pomogli, a u stvari mi smo im odmogli, oni uradili, nisu naplatili, pa su platili PDV po onom starom zakonu, podigli kredit i sada idu u stečaj. Zato je odluka ove Vlade da do Nove godine sve mora da se isplati, jer smo firme kojima smo trebali da pomognemo doveli u situaciju da ih potpuno uništimo, ako im ne platimo i ako im prekinemo posao na pola, jer su oni kupili materijal, uložili, formirali gradilište, postavili skele, opremu itd. Prema tome, ovo je nešto što moramo da završimo. Naravno, opozicija i služi da proveri. Izvolite, ako mislite da nešto nije u redu, proverite slobodno, nije problem. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, replika. Izvolite.
U tome je problem, gospodine Iliću, što vi na to tako gledate da je opoziciji dužnost da to mora da radi, a onda kada se postane vlast da se odstupi od tog principa. Mislim da ovde nisam govorio ništa različito ili drugačije od onoga što ste vi govorili kada ste bili protiv ovog zakona i kada ste napadali zakon pre nekoliko godina. Tada je, do duše, iz pozicije opozicije. To je problem u Srbiji, onda se dođe na vlast i stalno se priča o tome kako nešto mora da se završi, kako ne sme da se konzervira i kako će onda biti skuplja dara nego maslo, pa dajte da potrošimo još nekoliko stotina miliona. Nije to pitanje da li vi istražujete ili ne istražujete. To je lajt motiv i brend vaše vlade, a to je žestoka borba protiv korupcije, a onda predlažete da se nastavi primena zakona koji je leglo korupcije u samoj svojoj suštini, svojoj prirodi. Nije to pitanje i nema potrebe da vi ispitujete da li je bilo tendera ili nije bilo tendera. Ovo je zakon koji isključuje tendere, isključuje takmičenje, isključuje mogućnost da se postigne najpovoljnija cena, najpovoljniji uslovi. To nije pitanje dokazivanja, nije pitanje kršenja Krivičnog zakonika ili bilo kog drugog zakona. Ovaj zakon je tako napravljen da on sam po sebi generiše korupciju, sprečava konkurenciju, štiti monopole ištiti kartelsko udruživanje. To je njegov problem i zbog toga on stvara korupciju. Nemojte, molim vas, da to svodite na pitanje da građani traže ili građani ne traže. Nisam video milione građana Srbije koji svake subote ili nedelje protestuju i traže da im se završe stadioni, pošto bi inače išli da gledaju fantastične utakmice Jelen super lige. Ne bih rekao da je baš tako.
Reč ima narodni poslanik Radojko Obradović. Izvolite.
Govoriću kao ovlašćeni predstavnik. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas imamo set zakona koji su na dnevnom redu. Govoriću o dva koja se tiču planiranja izgradnje, a moje kolege iz poslaničke grupe će govoriti o ostalim. Ovo su u principu dva izuzetno važna zakona, ali su izmene u njima važne u svega dva člana. Produžava se rok važenja Zakona o pomoći građevinskoj industriji u uslovima ekonomske krize i produžava se ova odredba koja se tiče konverzije. Ovo su dva zakona koja se tiču jednog od najvažnijih sektora u našoj zemlji. U prethodnih nekoliko nedelja je stalno postavljano pitanje ko treba o nečemu da govori. Konačno sam dočekao da imamo zakone o građevinarstvu i da kao građevinski inženjer govorim o svojoj oblasti. Ono što se kod nas dešava, a što mora da se istakne kada se govori o Zakonu o planiranju i izgradnji, a to je da je prvi ozbiljan zahvat bio izmena zakona, odnosno donošenje novog Zakona o planiranju i izgradnju 2003. godine, pa je onda zakon donet 2009. godine, pa su izmene išle dve godine kasnije. Svaki put kada se raspravljalo o zakonu ministri koji su ih predlagali, a to su bili gospodin Šumarac i gospodin Dulić, su sa mnogo ambicije govorili o tim zakonima, a onda svi oni problemi koji su trebali da budu rešeni donošenjem tih zakona su postojali sve gori i gori nakon donošenja tih zakona. Mislim da je prva ozbiljna greška koja je napravljena 2003. godine ideja da se tako važni, tako raznorodni, bez obzira što se tiču jedne oblasti, to su ipak raznorodne stvari, smeste u jedan zakon. Mislim da je to stvorilo veliki broj problema. Oni su raznorodni i po strukturi ipo oblastima koje rešavaju, raznorodni su po nosiocima tih aktivnosti. Rekli ste nam da pripremate novi zakon. Predložili smo amandmane, da se samo kratko osvrnem na Zakon o pomoći građevinskoj industriji u uslovima krize. Po nama najveća pomoć građevini bi bila ukidanje Zakona o planiranju i izgradnji. Ako hoćemo da pomognemo našem građevinarstvu, onda treba važeći zakon staviti van snage. Nisam imao podatak da pripremate taj zakon, ali naš amandman glasi – stupanjem na snagu Zakona o pomoći građevinskoj industriji prestaje da važi Zakon o planiranju i izgradnju i Vlada se obavezuje da u roku, mi smo predložili, 60 dana, a vi ste rekli šest meseci, donese novi zakon. Mislimo da je to najveća pomoć našem građevinarstvu i to će najviše pomoći da se gradi u Srbiji. Zašto mislim da je potrebno materiju iz tog jednog zakona podeliti u nekoliko različitih zakona? Prvo, zakon reguliše materiju planiranja i izgradnje. Planiranje se odnosi na prostorne i generalne urbanističke planove. To je pre svega državni posao i taj posao radi država. Ne može privatnik da radi generalni urbanistički plan nekog grada. Ne može privatnik da radi prostorni plan, ni neke oblasti, ni države. To je državni posao. Kao takav, državni posao treba da bude uređen posebnim aktom i da ne opterećuje ovu drugu materiju. Građevinsko zemljište je izuzetno važna oblast, bez obzira na one priče i lekcije iz škole u kojima smo učili da smo izuzetno bogata zemlja koja ima apsolutno sve iz onog Mendeljevog sistema, da imamo sva moguća bogatstva. Iskreno verujem da je zemljište jedno od naših najvažnijih resursa. Ako je to tako, onda zemljište zaslužuje poseban zakon kojim će biti regulisane materije tog zakona. Gospodin Dulić je pokušao u zakonu iz 2009. godine da konkretne slučajeve i konkretne probleme pretoči u zakonska rešenja. Videćete zakon u kome jedan član zakona ima po dve ili tri strane pojedinačnih slučajeva. Zakonska materija i zakonska obaveza je da se regulišu opšte stvari. Treća stvar je Zakon o izgradnji. Ako rešite pitanje zemljišta, ako rešite pitanje planiranja, ako su planovi doneti, onda je gradnja jedna posebna oblast koja podrazumeva određene uslove kojima će se omogućiti da se dođe do građevinske dozvole i koji će regulisati neke od osnovnih stvari koje nisu tehnička stvar, kojima nije mesto u tehničkim pravilnicima, ali koji će definisati uslove kojima se obezbeđuje stabilnost objekta. Formirana je Inženjerska komora. Sećate se šta ste vi govorili kada su zakoni bili na dnevnom redu? Ja to mislim i danas o Inženjerskoj komori. Ona je definisana sa svega dva ili tri člana zakona. To je jedna izuzetno važna ustanova, institucija, koja apsolutno ne pomaže inženjerima, ne samo građevinskim, nego svim inženjerima koji učestvuju u procesu projektovanja i izvođenja. Ta komora im ništa ne pomaže, ona uređuje stvari kako njima to odgovara, da vas citiram iz rasprave od pre nekoliko godina – pet, šest ljudi koji se vrte sa jedne pozicije na drugu. Tako je od kada je formirana, apsolutno ne vodi računa o interesima ni struke ni oblasti uopšte. Inženjerska komora, kao u većini zemalja u kojima je formirana, ima poseban zakon kojim se regulišu sve te važne stvari vezane za Komoru. Peti zakon za koji smatram da mora da bude poseban zakon je Zakon o legalizaciji objekata izgrađenih bez dozvole. Mislim da nije u redu da se Zakon o legalizaciji, neko zida objekat iz raznoraznih razloga bez građevinske dozvole, on ne treba da se nađe, to je leks specijalis, ne treba da se nađe u materiji sa onim zakonima, sa parametrima za onoga ko je zidao u skladu sa zakonom. U svakom slučaju, tri važne izmene zakona u poslednjih 10 godina. Sa svakom od tih izmena Srbija je padala na onim lestvicama Svetske banke po brzini dobijanja dozvole. Bila je na 150. mestu, a kada je donet taj zakon 2003. godine, Srbija je pala na 171 mesto. Kada je donet Zakon 2009. godine, ona je sa 171. otišla na 176. mesto. Kada je usvojena izmena zakona 2011. godine, onda je sa 176. pala na 181. mesto. Kako koja izmena i kako koja ambicija Srbija samo pada na toj lestvici. Vaš prethodnik nam je objasnio ovde da u stvari nije problem sa našim procedurama i sa našim zakonima, ti zakoni su idealni, te procedure su savršene, ali je problem bio što Svetska banka u stvari ima loše metodologije, pa Svetska banka nije u stanju da to pravilno izmeri. Inače, mi smo, verovatno, svetski rekorderi. Siguran sam da nas čeka važan posao i moje je mišljenje da tu materiju treba podeliti u nekoliko važnih zakona. Ti problemi nisu nerešivi. Moguće je doneti dobre zakone, predvideti mnogo jednostavnije i mnogo jeftinije procedure nego što su danas. Taj posao je moguće uraditi u sledećih nekoliko meseci. Što se tiče pomoći građevinskoj industriji, Zakon je donet 2009. godine. Mada, 2008. godine se dugo odbijalo priznanje uopšte postojanja krize. Bilo je reči da kriza ne postoji, da to što postoji nije kriza, da iako jeste nekakav oblik, da će to samo pomoći Srbiji da sa svim onim prednostima koje imamo reši problem. Godine 2009. se priznalo da postoji kriza, pa je donet zakon. Vi predlažete da se zakon produži za još dve godine. To znači da postoji nešto što će trajati minimum šest godina i da se zove kriza. Jedan moj kolega kaže – ako nešto traje šest godina, onda to nije trenutno stanje, nego su to regularni uslovi poslovanja, pa teško da može da se nazove kriza. Imamo razumevanja za vaš predlog, iz prostog razloga što postoje započeti objekti i ovaj zakon nije moguće staviti van snage i ostaviti silne objekte nezavršene, kao što je bilo 2001. godine kada je naš zajednički kolega, gospodin Mrkonjić, počeo sa onom Direkcijom za obnovu i izgradnju i ostavio u brojnim gradovima Srbije gradilišta i temeljne jame koje su i dan-danas pune vode i skupljaju žabe i žabokrečinu. To nije moguće. Treba završiti te objekte. Mislimo da je trebao zakon da važi godinu dana, pa ako se sledeće godine ispostavi da tih objekata još uvek ima, da treba produžiti na još godinu dana. Druga stvar, mislimo da je uz prilog ovog zakona treba dostaviti spisak svih objekata koji su započeti po ovom zakonu, a neki su možda i završeni, ali da vidimo šta se to sve po ovom zakonu radilo i koliko je ukupno sredstava do sada potrošeno, koliko je plaćeno i koliko je ostalo da se plati. To bi sigurno pomoglo da malo drugačije gledamo na čitavu stvar. Treća stvar, ako govorimo o pomoći građevinarstvu, treba da razdvojimo dve stvari. Kada govorimo o građevinarstvu, postoji nešto što se zove visokogradnja i postoji nešto što se zove niskogradnja. Ako suštinski hoćemo da pomognemo građevinarstvu, onda treba da mu pomognemo da jača u onim sektorima koji donose najviše profita, koji su najkompleksniji, koji mogu da nam pomognu i kao izvozna grana sa izlaskom na spoljna tržišta i koji mogu da razviju velike firme. Ako to posmatramo tako, onda je reč pre svega o niskogradnji, a ne o stanogradnji. Stanogradnja ne može da se izvozi, to je neisplativo. Ne postoje građevinske firme koje putuju po svetu, učestvuju na tenderima i grade objekte za stanovanje. To je vrlo jednostavna stvar. Svako danas u svetu zna da izlije beton, svako zna da postavi prozor, to je sada toliko napredovalo tehnološki, da vrlo lako mogu ljudi da se obuče da rade. Postoje priručnici za postavljanje parketa, postoje priručnici za postavljanje keramičkih pločica i to nije isplativa stvar, ali je isplativo graditi poslovne objekte i graditi niskogradnju. Možemo zajedno da se setimo, vi ste malo stariji od mene, bar 10 građevinskih firmi koje su ovoj zemlji donosile više od milijardu evra deviznih priliva godišnje. Samo tih 10 firmi je zapošljavalo više radnika nego kompletno današnje građevinarstvo. "Energoprojekt" je bio poznat svuda u svetu. "Energoprojekt" je u jednom trenutku imao više svojih predstavništava u svetu nego što je tadašnja Jugoslavija imala ambasada po svetu, više predstavništva u više zemalja i više svojih objekata u svetu nego što je bivša Jugoslavija imala diplomatskih predstavništava. Slična je stvar i sa "Napredom", "Ratkom Mitrovićem", "Trudbenikom", "Planumom", "Hidrotehnikom", "Gošom", "Mostogradnjom". Ako hoćemo da pomognemo građevinarstvu, onda treba da pomognemo tim firmama, da vidimo šta je njihov najveći problem, kako da dođu do referenci i kako da se vrate na ona tržišta koja su osvojena. Pre jedno mesec dana smo pričali o Alžiru, to je jedna od mogućih šansi za naš izvoz. Oni ne mogu, iako učestvuju na ovim projektima, to nisu nikakve reference. S jedne strane, mi pomažemo našoj građevinskoj industriji, uz sva ograničenja koja postoje i uz sva ograničenja koja će SSP nametati sa nemogućnošću da se beneficije za domaću privredu ostvare, ali za sve ključne objekte koji se grade u Srbiji, uz ograničenje da su pod međunarodnim kreditima pa važe neki drugi standardi, ali sve ključne prave inženjerske projekte i niskogradnju rade strane firme. Most kod Borče – Kinezi. Most na Adi – Austrijanci. Puteve – opet većinom strane firme. Naše firme mogu da budu samo podizvođači koji rade za most kod Beške. Naše firme rade sa značajno manje sredstava, nemaju referencu, ne mogu da se pojave nigde u inostranstvu. Kada se pričalo o ovom zakonu, ideja da se pomogne našoj građevinskoj industriji nije ideju koju mi ne možemo da podržimo, ta ideja kao ideja je nesporna, ali je pitanje na koji način se pomoglo. Mi nemamo nikakve finansijske elemente na osnovu kojih bismo zaključili, broj zaposlenih se nije povećao, industrijska proizvodnja, promet u građevinarstvu je ostao praktično isti, vrlo se malo se zida, a kada kažemo da se zida, treba da budemo svesni da se zida najviše u Beogradu i Novom Sadu. Najveće gradilište u Srbiji, pre svega je Beograd, drugo gradilište u Srbiji je Novi Sad, a sve ostalo je verovatno ispod 10%. Pre nekog vremena smo raspravljali o Programu nacionalne korporacije za osiguranje stambenih kredita koja 80 do 85% svih osiguranih kredita imaju ova dva grada. To je slika i Srbije i slika našeg građevinarstva. Mi imamo razumevanja zašto ste predložili ovaj zakon. Smatramo da treba da skratite rok njegove primene sa dve na jednu godinu. Smatramo da treba ozbiljno razmisliti da li treba da važi za nove projekte ili samo da se završe započeti projekti. Smatramo da je izuzetno važno da se donese novi set zakona iz oblasti planiranja, izgradnje koji će značajno da popravi uslove za početak gradnje i gradnju. Takav set zakona će da pomogne našem građevinarstvu. Druga stvar, koja nije stvar samo vašeg ministarstva, a vi ste resorno nadležni, to je da vidimo kako našim građevinskim firmama pomoći u nastupu u inostranstvu. Kada odemo u inostranstvo i razgovaramo o nekim poslovima, kada vas pitaju ko to može da radi, vi praktično nemate građevinsku firmu koja ozbiljno može da gradi na poslovima nisko gradnje, mislim da samo Putevi Užice rade nekoliko aerodroma u Rusiji ali nisam siguran. Postoji problem garancija, postoji problem uslova radnih dozvola i svega drugog na tim tržištima i to našeg građevinske firme bez pomoći naše zemlje ne mogu da urade. Ne postoji građevinska firma u svetu koja uspešno radi u inostranstvu bez pomoći svoje zemlje, ako ne nešto vaš zadatak onda je i to. U nama ćete uvek imati podršku i saradnika u tim stvarima. Nismo srećni što će ova dva zakona u ovakvoj formi ostati da važe, ne mislimo da je to dobro, ali imamo razumevanja da ste to nasledili pre nekoliko meseci, stanje iz koga ne možete tako lako da izađete. O vašim rezultatima možemo da govorimo tek kada prođe dovoljno vremena i tek ono što ste vi započeli i vi završili, počne da daje rezultate. Ovo su sve nasleđene stvari, tako ih treba uzeti i mi ih tako i prihvatamo. Kažem još jednom, očekujem od vas puno toga u narednom periodu. Hvala.
Hvala. Reč ima gospodin Ilić. Izvolite.
Složio bih se sa gospodinom Obradovićem, tačno je da su naše firme izgubile licence, tačno je da treba povratiti to sve, ali imamo i dobre vesti. U ovom kratkom periodu "Energoprojekt" je dobio npr. 56 miliona evra posla u Srbiji. "Energoprojekt" je od te cifre dobio nedavno 30% avansa. "Planum" je dobio 78 miliona evra posla, od toga je dobio 30% avansa. Oni imaju izuzetno puno podizvođača, dobiće licence nazad, vratiće se, imaće rejting. Sve to ide polako. Želimo da i druge firme uključimo u sve to. Znači, proces koji je krenuo mora se nastaviti. Tačno je da je "Mostogradnja" izgubila sve reference, licence i sve ostalo, ali moramo to vraćati nazad. Mi smo nekad bili izuzetno dobri u izgradnji mostova, brana, "PIM" mora da se vrati na noge itd. To je jedan proces, treba puno novca. Ali, kroz ove investicije, kroz partnerstvo nekih država spolja da podignemo domaće na noge i da ih onda takve jednostavno plasiramo i u svet i na domaće tržište. To je jedan dobar proces. Slažem se sa Inženjerskom komorom, ona je izuzetno važna i sada će biti izborna Skupština, veoma brzo, moramo da postavimo ljude, oni daju licence, daju odobrenja, rade puno i treba jednostavno njihov uticaj Privredne komore Beograda, Privredne komore Srbije, mora da se oseti. Da svi imamo jedan cilj, a to je da određene privredne grane stavimo na noge i kroz ove investicije spolja. Za neki dan će doći kod vas, veoma brzo i ovaj ugovor sa Kinezima, Obrenovac – Ljig, tu će se uključiti izuzetno puno domaćih izvođača. To je šansa za nove da dobiju sredstva. Kao ministar sam zauzeo jedan stav, ništa se ne može raditi bez avansa, građevinske dozvole i određene dokumentacije. Mislim da je to dobro i da to svi treba da podržite. Prvi put u putnoj privredni i građevinarstvu, na ovim objektima koji se rade, u jednom danu je dato 61 milion evra avansa, od toga 30 miliona evra domaćim firmama, a kod stranaca radi 70% radnika, opet domaćih. Prema tome, to je jedna infuzija građevinarstvu i putnoj privredi i mi to moramo podržati. Ne može ni jedna finansijska konstrukcija da ide, a ovo što su pojedini poslanici kritikovali kako se krenulo u sve ovo, ne može se ući u posao bez zatvorene finansijske konstrukcije. Slažem se potpuno sa vama, to je ono kao, krenete u maglu, pa šta vas zadesi. To je ovde bilo. Međutim, mi to sada moramo da platimo, te ljude moramo jednostavno da pokrenemo, podignemo da im platimo i da im damo da završe posao. Oni su uložili, kupili materijale, njemu stoji na gradilištu pokrivač, stoje mu pločice, stoji sanitarija, ne može da ugradi nije mu plaćeno, blokiran je, moramo prvo da mu platimo to što je uradio, a onda i da završi kompletan posao, ako mislimo da mu pomognemo. Tačno je da ovde ima nekih kršenja Ustava, nije bilo tendera i to je tačno i Zakona o javnim nabavkama, to će sutra verovatno neko izanalizirati, ocenjivati itd. Ali, znate kako naš narod kaže – rodilo se, moramo da ga ljuljamo, ne možemo sad da ga bacimo u sneg, to nije ljudski. Sve što smo počeli moramo da završimo, bez obzira ko je počeo. Nije meni prijatno, odem u neki grad pa me tamo spopadnu svi – evo, vidite kako to truli, propada, ruši se, kruni se itd, lije voda, ali moramo da završimo. Neki objekti su otkriveni i sad ulazi voda unutra, neke zgrade su upropašćene, otkrivene, tamo ljudi imaju velike probleme. Ova vlada mora što pre to da završi. Jednostavno da završimo posao do kraja bez obzira ko ga je počeo. Ne možemo mi pacijenta ako je neko počeo da ga leči, doktor se razboleo nije tu, ajde umri sad nema ko da te leči, ne interesuje te. Mora neko to da nastavi. Prema tome, jeste problem, ali ja vas molim podržite da sve ovo završimo. To je u svakom vašem gradu i u Nišu, u Kragujevcu, u Kraljevu, u Čačku, u Užicu u skoro svakom gradu ima takvih objekata, to moramo da završimo, negde na izvanrednim lokacijama u centru grada. Vi sada ne možete godinu dana da ogradite tu zonu i ne prilazite joj. Mi smo počeli škole, tamo se deca igraju, obrušavaju se zidovi, skele, pašće nekome, povrediće se neko itd. Znači, završimo to, pa ćemo onda, ako neko želi nešto da proveri, nikad nije kasno, proveravajte šta god vas interesuje. Slažem se da ove zakone možda treba i razvrstati i ja vam predlažem, predlažem svima vama, nek sve poslaničke grupe daju, sad se radi zakon, neka daju po jednog predstavnika u to radno telo koje će oblikovati zakon i predložiti ga Vladi i parlamentu. Hajde, uključite se svi da napravimo jedan dobar zakon i da kažemo – mi smo napravili zakon koji je stvarno u interesu svih nas i pozicije i opozicije.
Hvala. Reč ima gospodin Mijatović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovani ministre, zakon o podsticaju građevinarstva je jedan vrlo bitan i važan zakon, pre svega, zbog 100.000 ljudi koji rade u toj oblasti, koji žive od plata koje zarađuju u građevinarstvu i žive u vrlo teškim uslovima. Ponekada se i sam iznenadim, sada sam prošao most na Beški, vidim da danas rade po ovoj hladnoći i po ovoj zimi koja se dešava. Istina, nekada nisu radili u leto, ne znam zašto, verovatno zato što im nije bilo plaćeno, ali danas rade i to je dobro. U ovoj oblasti, zaista radi mnogo ljudi, ali ja hoću nešto drugo da kažem. Voleo bih da vlade pamtimo po tome šta je koja završila, a ne ko je bio premijer te vlade. Jako bih voleo da pamtim prethodnu Vladu, da je završila Koridor 10, a prethodna Vlada Koridor 10 nije završila. Istina, započet je i Koridor 11, on se sada kao gradi, verovatno će biti završen tamo ko zna kada, samo se nadam da neće biti ista dužina kao što je bila za Koridor 10. Isto tako, taman smo započeli Koridor 11, počinjemo gradnju autoputa od Novog Sada do Rume i tunel kroz Frušku Goru. Budite uvereni da bih daleko više voleo i želeo da imamo završen jedan deo posla, da otvaramo drugi, a ovako, čini mi se da najviše gradimo upravo pred vreme izbora. Inače, Srbija je podeljena na dva dela, na tzv. realnu i virtuelnu Srbiju. Virtuelna Srbija, to je ova prva koju sam vam rekao, gde se sve gradi, gde sve građevinske mašine rade veoma mnogo, a onda druga realna Srbija, gde u decembru mesecu obično iznenadi sneg i nemate čiste autoputeve, gde u proleće iznenade poplave i uvek se negde krećemo od samog početka i jednostavno, postavljam pitanje, kada ćemo nešto dovršiti i ostaviti dovršeno. Socijaldemokratska partija Srbije će podržati ove izmene i dopune Zakona, ne sa velim zadovoljstvom, ali i zbog onih 100.000 ljudi koji rade, zbog onih poslova koji nisu završeni i koje očekujemo da će biti završeni u ovom periodu. Zbog toga ćemo dati podršku ovom zakonu i svim drugim zakonima koji idu. Međutim, svesni smo činjenice da zakoni sami od sebe neće rešiti probleme, ali ako nema zakona, imaćemo mnogo zastoja u dosta poslova. Jedna od ovakvih stvari jeste i ovaj iznuđeni potez koji podržavamo da se produži ovaj zakon za naredne dve godine, ali da istovremeno krenemo sa onim što je ovde najavljeno i što je kolega Obradović rekao, što ste i vi ministre rekli, da vidimo kako urediti ovu oblast građevinarstva, da se više ne spotičemo oko silnih problema koje imamo da bi započeli gradnju, da bismo dobili dozvole, da bismo regulisali stanje u ovoj oblasti. To je posebno važno, jer mi imamo izuzetno jaku i važnu industriju građevinskog materijala. Ta industrija građevinskog materijala koja sve više posustaje u svom radu, a zapošljava vrlo veliki broj ljudi. Meni su se pre mesec dana obratili ljudi iz "Ciglane" iz Sremskih Karlovaca, koji su rekli da postoji velika opasnost da ostanu bez posla, jer građevinski materijali ne idu kako su išli, a tu radi 450 ljudi koji treba da ostanu, da imaju svoja radna mesta i da ta radna mesta budu ona radna mesta za koje će oni sačuvati da bi mogli da rade. U tom pogledu, mi smatramo, i stajaćemo uvek na svim onim zahtevima koji će biti i reformski, jer ne vidim zašto mi u mnoštvo zakona u ovoj Skupštini, jednostavno stanje koje je bilo prolongiramo i sve govorimo, to je zbog iznuđenog poteza, moramo produžiti ovaj zakon, onaj zakon i to je ono što želim da kažem. Očekujem i od vas gospodine ministre, da u svom domenu predložite u roku od šest meseci ove zakone o kojima smo govorili i da ih date na javnu raspravu, nek stručna i naučna javnost kaže šta misli o tim zakonima, a onda da znamo kako ići dalje. Naravno, tu sigurno govorim da ćete uključiti i sindikate koji su na strani onoga što govorimo, a to je da čuvamo radna mesta. Mi smo inače skloni da donosimo zakone koje često nazivamo reformskim zakonima i koji po pravilu uvek ukidaju radna mesta. Srbija se i ovako nalazi na istorijskom minimumu broja zaposlenih, pa ako budemo i dalje donosili one zakone koji će ukidati radna mesta, i ono malo ljudi, milion i 800 koji rade u Srbiji, pa postavljam pitanje gde ćemo stići? Mi trenutno imamo vrlo veliku raspravu o tome, šta ćemo sa privrednim komorama, odmah se kaže, idemo ih ukinuti, iz prostog razloga, jer to je nasleđeno iz komunizma, pa postavljam pitanje, gde će ti ljudi koji su tu radili, naći svoja nova radna mesta i gde će ići imovina tih privrednih komora. Inače smo skloni da u mnoštvu oblasti gledamo način kako da smanjimo broj zaposlenih, a ja ne vidim razvojne programe kako otvoriti nova radna mesta. Gde ih možemo otvoriti? Upravo u građevinarstvu, ako ne znamo graditi satelite, znamo zgrade, autoputeve, znamo graditi mostove. Naravno, dugo godina mi smo imali po raznoraznim tenderima, konkursima, projekte gde su dobijali stranci, a naši ljudi su bili podizvođači. I sami ste rekli, 70% ljudi radi upravo kao podizvođači kod građevinskih firmi. Postavljam pitanje gde su ti naši vrhunski stručnjaci koje smo imali u gradnji mostova, u gradnji tornjeva, zgrada? Nažalost, lošom politikom, građevinska industrija je došla do vrlo teške situacije, tako da ti ljudi koji rade u vrlo teškim uslovima, moraju da prihvataju minimalne plate da rade u teškim uslovima, da i sagradili ono što imamo. Očekujem od vas, a to vidim i kao šansu razvoja Srbije, da stvorite zakonske mogućnosti, da se građevinska industrija razvija, da možemo imati mnogo više radnih mesta nego do sada i upravo tu će SDPS davati punu podršku, ne samo u izradi zakona, već i u odvajanju sredstava koja će se usmeravati u tu oblast. Ako ne budemo odvajali sredstva za razvoj građevinarstva, za razvoj poljoprivrede, prerađivačke industrije, postavljam pitanje, gde ćemo onda ulagati? Konačno, dajte da završimo te naše puteve, a vas kao ministra molim da sve svoje kapacitete angažujete, da imamo mogućnosti da konačno završimo Koridor 10, Koridor 11, a ja kao neko ko živi u Sremu, biću presrećan, bar da se počne kopati tunel na Fruškoj Gori, jer će to biti velika šansa za razvoj Srema i povezivanje Novog Sada, zajedno sa Šapcem i Loznicom, gde će biti jedna nova Srbija, a to je ono što nama treba. Zbog toga moramo razrešiti sve ove probleme i molim Vladu i vas kao resornog ministra da više ne usvajamo iznuđene zakone, već da konačno donosite ovde u ovaj parlament zakone koji imaju razvojnu šansu, koji će biti reformski, i to je i zahtev koji smo imali kada smo ulazili u koaliciju sa ovom vladom. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić.
Moram da priznam da, kao poslanička grupa ovde smo već šest ili sedam godina, mislili smo da nas ništa ne može iznenaditi, ali ova dva predloga su nas iskreno iznenadila. Prvo, na početku jedna formalna zamerka i svakome ćemo je upućivati i molim vas da nas shvatite ozbiljno. Najveći problem Srbije u procesu donošenja zakona predstavlja donošenje zakona po hitnom postupku. Ja vas molim i lično kao čoveka koji je u politici jako dugo, da to više ne radite. Za sve ima vremena, uvek ima dve ili tri nedelje više, da se neki zakon donose, 99% problema koji postoje u ovoj zemlji zbog nekakvih zakona su posledica toga, loših tehničkih rešenja i političkih koje mi donosimo na vrat – na nos. Dobijemo ih u petak, a u utorak ih izglasamo. Ja vas molim, nije važno da li ste opozicija ili vlast, ili da li smo mi opozicija ili vlast, uvek se mogu naći dve ili tri nedelje za dodatne rokove da i poslanici i svi zainteresovani mogu da stignu da pogledaju te izmene, da uporede sa stručnjacima bliskim strankama i samim tim da daju kvalitetnije amandmane. Međutim, nije to o toj hitnosti, uvek ćemo je ponavljati. Ono što mene začuđuje, to je i delimično ova rasprava koja se vodi u ovoj Skupštini, pre svega o ovom Zakonu o pomoći građevinskoj industriji. Ja bih tu raspravu razumeo, da je tema ovo o čemu poslanici pričaju, ali nije tema završetak objekata. Vlada je došla kod nas sa predlogom da ovaj zakon važi još dve godine. To znači, kako postojećih objekata završavanje, to znači i pravljenje novih, sa svim manjkavostima o kojima svi govore. Dakle, mi nismo dobili predlog zakona u kojem Vlada traži novac, razumevanje i to, da završi objekte počete po ovom zakonu. Mi smo dobili predlog da ovaj zakon važi još dve godine. Kako stvari stoji, bar političke, ono što vidimo na televiziji, to je najmanje još dva ili tri izborna ciklusa na različitim nivoima. Na primer, Voždovac i Zemun, eventualno Beograd, i ono što svakim danom sve sigurnije postaje, republički izbori. Znači, još jedan izborni ciklus po zakonu, za koji ne postoji niko, osim tog njegovog predlagača pre tri ili četiri godine, koji misli da je zakon dobar. Dakle, ja, prosto i ovaj put apelujem, povucite iz procedure zakon i predložite ono što ste nam rekli da ćete predložiti. Tada ćemo moći da diskutujemo o tome i da se složimo sa činjenicom da ne mogu objekti da ostaju nezavršeni, da, ne znam, prokišnjava, jadna deca na snegu se igraju, ono se kruni. U ovom zakonu se ne radi o tome. Izmene i dopune koje je Vlada predložila, traže od nas, od poslanika ovog parlamenta, da suspendujemo javne nabavke, tržište u građevinskoj industriji, da uvedemo arbitrarnost, generator korupcije, kao što je rečeno, koje ne kažu samo mi, to ste govorili vi, danas najveća poslanička grupa u Skupštini, svi koji se bave ocenom transparentnosti, odnosno borbom protiv korupcije, a nisu državni organi i državni organi. Dakle, ova Vlada nije predložila nikakvo završenje nikakvih objekata. Znači, zakon kaže – broj 212, menja se u broj 2012-2014, što znači da sve odredbe ovog zakona ostaju da važe, što znači, možemo da govorimo i o tome preciznije, da je moguće i dalje kroz formu pomaganja, lažnu naravno, građevinskoj industriji, mogući je pokrenuti finansiranje bilo kog objekta gde to želi bilo ko iz vlasti, bez tendera, bez ušteda koje omogućavaju javno takmičenje u ponudama, bez ikakve kontrole na kraju krajeva i sve sa čekanjem toga, pošto ćemo se opet naći u situaciji da nam ne prokišnjavaju objekti započeti i stadioni ispred kojih narod kliče. Kod nas se dođe opet za dve godine i traži se isto to, da produžimo još dve godine, da kažem jedno potpunog bezvlašća. Vi ste sami rekli u početku, u prvoj rečenici, da taj zakon nije pomogao građevinskoj industriji, o tome govore činjenice. Ne znam da li je to samo zbog tog zakona, verovatno ima još nekih spornih faktora, ali oni je u suprotnosti sa svim drugim zakonima u ovoj zemlji, on je u suprotnosti sa Zakonom o javnim nabavkama, koji ste vi podneli kao poslanici koji će doći za sedam dana u ovu Skupštinu. Ovaj Zakon o podsticaju građevinske industrije je u suprotnosti sa tim. Ja razumem vašu političku potrebu da cela vaša vladajuća koalicija ispadne pravedna, koja se bori protiv korupcije, hapse se tajkuni, jedno opšte stanje ludila u isterivanju pravde, ali suštinski, vi radite sve isto kao prethodna Vlada. Sve ono za šta ste i tu prethodnu Vladu optuživali, sve je isto. Znači, prosto, danas vam je tražila jedna organizacija, koja vas je upozorila da je Ustavni sud tražio od ove Skupštine, 11. novembra 2010. godine, izjašnjenje o oceni ustavnosti ovog zakona. Danas je, ja ne znam koji, neki decembar 2012. godine, znači dve godine, Skupština nije odgovorila. Vaša Vlada, umesto da odgovori po tom zahtevu Ustavnog suda i da pomogne Ustavnom sudu da utvrdi da li je ovaj ceo Predlog zakona neustavan, za šta svi znamo da jeste, pošto ukida osnove garantovane Ustavom, kao što sloboda tržišta, pravo na konkurenciju, i sve ostalo. Vi umesto toga dolazite i predlažete nam zakon da ovaj zakon važi još dve godine. Ne zavisi uvek sve od dobre volje ministra, i to nas je vreme naučilo. Znači, to što vi danas kažete da vi nećete koristiti ovaj zakon i da to samo služi da se stvari završe, one koje su bile loše, prosto to ne mora da znači da je tako. Ovaj zakon se raspravlja od danas, on ide daleko od očiju javnosti i vi kao ministar, kao ministarstvo, vaše kolege u Vladi, vi imate puno zakonsko pravo, da po ovom zakonu postupate. To, da li će vas neko uhvatiti, otkriti, to, kako da kažem, je stvar kao što ste sami rekli nekih drugih organa, ali mi danas raspravljamo o onome što je obaveza ove Skupštine da raspravlja. Dakle, apsolutno svi koji imaju sumnje u ovaj zakon, moraju biti protiv ovog zakona, zato što se ovde ne radi ni o kakvom završavanju objekata, nego se zakon produžuje, njegovo trajanje, ne godinu, nego dve. Dakle, do kraja 2014. godine, što znači svaka predizborna laž, koju su građani gledali na televiziji, a koje su sve moje kolege govorile o tome, ni mogućnost za novu laž na televiziji, otvaranjem mostova, gradnju škola, početak izgradnje objekata, svega, traje još dve godine. To je suština. Nikakva deca, gde se mraz kruni o beton, ništa od toga nema ovde. Da ste to hteli, mogli ste da napišete predloge da se završe svi započeti objekti i po ovom zakonu ne može se ulaziti u nove projekte, ali to ne piše. Vrlo je jednostavno, čak nije moguća ni greška – reč 2012, zamenjuje se rečju 2014. Znači, nema nikakvih drugih ispravki. Dakle, prosto, ono što je, da kažem, jedna od tema, koja provejava u našem političkom životu, a to je ta načelna borba ili nekakva borba protiv korupcije, koju propoveda vladajuća koalicija, koja je, da kažem, negde sigurno i u nekom prvom koraku dobra, bar o tome pričamo, ranije nismo ni pričali. Ali, da tu nedostaje sistemsko rešenje ovaj zakon je jedan od ključnih dokaza o tome. Džaba vam i zakon o javnim nabavkama, ako izuzmete sve ove objekte, 350 – 400, o kojima je ministar pričao na početku svog izlaganja, džaba vam.To znači amnestiju za sve one koji su nezakonito u tome učestvovali u protekle dve ili tri godine, koliko ovaj zakon važi. Policija će stići nešto da utvrdi, nešto neće, ali suština korupcije, mogućnost arbitražnosti kod političara, u političkim funkcijama, ona je zacementirana za naredne dve godine. Oko toga mi sada možemo da slušamo obećanja, da će se nešto promeniti, da će se ovo raditi, ili se neće raditi, to je sve manje važno. Suština formalna je ovo što smo rekli. Što se tiče ovog drugog zakona, nama Zakon o planiranju i izgradnji, tu je da kažem potpuno neverovatno to objašnjenje, naročito što nam se potkrala jedna greška, a to je da u tom obrazloženju, jednog od ova dva zakona, piše da se dao rezultat i da jezabeležen blagi rast građevinske industrije, a vi ste rekli potpuno suprotno. Ali, hajde, to je trivija, nećemo o tome pričati. Ali, ono što je jedinstveno mišljenje, to je da je taj prošli zakon bio loš. Ali on je takođe bio sistemski zakon, ogroman sistemski zakon. Sada, bez, kako da kažem, ikakve javne rasprave, vi ste naveli da ste konsultovali neke, ja vam verujem, ali to nije dovoljno. Vi ukidate jednu petinu jednog člana i kažete nam da je to stvar koja će odblokirati sve blokirane procese u građevinskoj industriji. Izvinite, to sigurno nije tako. Ovaj zakon ima, kao što ste i vi govorili i mi govorili, i većina naših kolega koji danas sede ovde, mnogo loših stvari. Šta je bio problem do sada da se urade ozbiljnije izmene ovog zakona? Znači, on je potpuno neverovatan, to je zakon, slažem se, sa manje ili više, svim prethodnicima, on je, ne mogu da kažem uništio, uništila je svetska ekonomska kriza i nedostatak novca, ali on je nekako dokrajčio građevinsku industriju. To provejavanje činjenice, da će država na neki način, svojim delovanjem, pošto valjda ovi vlasnici ti građevinskih, od malih do velikih, svejedno, koji ne uspevaju da se snađu u ovom vremenu, ali država kada im pomogne ovim zakonima, onda će sve da cveta i sve će država da gradi. A odakle državi pare? Šta radi država? Odakle njoj novac? Zašto bi država bilo šta gradila u vremenu krize, da spase građevinski rad? To znači da će uništiti, ne znam, 100.000 penzionera. Možemo i tim jezikom da pričamo. Naravno da su svi, da je analiza svakog efekta, možda bude pozitivna i negativna, problem je ovde što te analize nema. Znači, od 150 članova Zakonao planiranju i izgradnji, ukidamo jednu rečenicu iz jednog člana. Da li znamo kakve će efekte imati ta rečenica? U obrazloženju toga nema. Šta će se desiti? Jedna od stvari je sigurno da neće više morati da se radi konverzija da bi se dobilo odobrenje za gradnju, građevinska dozvola. To je sigurno jedna od posledica. A šta ako za 12 meseci ne budete promenili zakon? U Srbiji može sve da se desi. Šta ako ne bude novi zakon, jer onda se ruši ono što je neko izgradio po ovim izmenama i dopunama za ovih 12 meseci? Prosto, moramo predvideti sve stvari. Jedna stvar su želje vladajuće većine. Nas iskustvo uči, naročito u ovoj vladajućoj većini, da se želje daleko razlikuju od onoga što je realnost i od onoga što se zaista desi. Dakle, prosto ne pristajemo da menjamo jedan loš zakon time što se izbacuje jedan rečenica, bez ikakve javne rasprave, bez ikakvog ozbiljnog uverenja da ćesamo ta jedna rečenica biti dovoljna da odblokira sve ono što godinama stoji blokirano. Prosto, ne verujem u to. Mi smo bili protiv konverzije kao takve kada se o tome raspravljalo. Ovaj zakon čak i ne ukida konverziju. On je na neki čudan način obesmišljava. On sada kaže da nije potreban taj papir, da možete da nastavite tu gde ste stali, da gradite ili da dobijete pravo da gradite i mi ćemo promeniti zakon za 12 meseci, ali ne kaže šta će se desiti ako se ne promeni zakon za 12 meseci. Znate, živimo u vremenu u kome je moguće da se dese izbori posle praznika, da cela država opet stoji nekoliko meseci, da onda opet nekoliko meseci čekamo izbor neke nove vlade i onda se opet za nekoliko meseci sada nova vlada sa nekom novom idejom donese zakon o planiranju i izgradnji. Šta će ovi investitori da rade u tom trenutku? Da uzmu maljeve i da ruše ono što su izgradili, verujući nama, gledajući nas ovde? Ne, neće i vi to dobro znate. Ova izmena neće promeniti ništa. Niko ozbiljan neće uložiti novac na bazi izmena jedne rečenice u zakonu od 150 članova i ne znam kolik desetina strana. Ovo je ništa. Ovo je jedan prikaz za televiziju. Svi ćemo mi ovde da govorimo o tome kako brinemo o jadnim građevinskim radnicima, o ne znam ni ja čemu, kako je cela prethodna vlada srušila državu. Vidim da to sada pričaju pripadnici prethodne i ove vlade. Svi se oko toga slažemo. Znači, nećemo utvrđivati nikakvu odgovornost, ni političku, nikakvu,samo ćemo okrivljivati prethodnu vladu i donositi nekakve lažne izmene za koje ovde svako zna da neće nikakvu promenu doneti. Ko je spreman da investira milion, dva, pet, deset ili 50 miliona evra na bazi ovakvih izmena i dopuna Zakona o izgradnji, u kome se čak na jedan izvestan način ekonomski radi ono što je potpuno neprihvatljivo, a to je da se kaže da će biti zakon promenjen, a ne kaže se kako? Znači, uneli smo još jednu dodatnu dozu zbunjenosti, konfuzije, potpuno jednog nerešenog stanja i haosa koji u ovoj zemlji u ovoj oblasti vlada verovatno od kada postoji. Donošenje ova dva zakona nije korak bliže rešenju problema. U to smo duboko sigurni. Oni su korakod rešenja problema. Umesto sistemskih rasprava, ozbiljnih rasprava, mi dobijamo ovako na dva papira - broj 2012 menja se u 2014, u članu 105. rečenica 4. stav 4. se prekrižava i ne važi više i sada će da procveta građevinska industrija. Prosto, to nije tačno. Prethodni dugovi su napravljeni, u tom delu imate naše razumevanje. Naravno da treba završiti stvari koje su počete, ali to predložite, pa ćete onda za to dobiti podršku. Ovako sebi otvarate vrata da, gledajući prethodnu vladu, radite isto što je i ona radila. Toliko od nas.
Hvala. Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Mi smo analizirali. Radovi koji su u toku mora da se plate sada i to su ogromna sredstva. Znači, sve što je urađeno nije plaćeno. Ne može u jednoj godini da se završi i da se plati. Mi smo razmišljali i radili analizu da li može u jednoj godini, ali ne možemo da izdržimo. Mora deo i u 2014. godinu da se prebaci. Obećavam sada jedno. Novi poslovi po ovom zakonu neće se početi dok sam ja ministar, ali mora da se završe postojeći. Prema tome, nemojte brinuti o tome da li će biti, to sam obećao, rekao i to je bio uslov, da se završi ovo što je početo. Naravno, čim se usvoji novi zakon o javnim nabavkama, sve će ići po zakonu. Tu nema dileme da neko može kršiti i koristiti ovaj zakon. Ovaj zakon će služiti da se ono početo završi i da se urađeno plati, što moramo kao jedna ozbiljna vlada i da uradimo. Druga stvar, o konverziji, jednostavno u zimskom periodu, po zakonu koji je važeći, ne može niko u đe u proces dobijanja građevinske dozvole koji traje nekoliko meseci, da pripremi dokumentaciju, uradi projekte, podnese zahtev itd. Sada smo omogućili da se te pripreme urade, da se dobiju određeni papiri, da bi početkom građevinske sezone moglo da se startuje. Ceo Zakon o planiranju i izgradnji je jedan sistemski zakon za koji treba vreme. On se radi i rade najveći eksperti iz ove države. Ako vi znate još neke, mi ćemo ih uključiti, ali taj zakon treba najmanje šest meseci da se radi i da dođe u proceduru. Obećali smo da će doći za šest meseci u parlament i doći će sigurno pred vas za šest meseci, ali do tada ne možemo zaustaviti. Znači, ko ne plati konverziju ne može ništa da radi. Ne može da dobije ni jedan papir, ne može da podnese zahtev za dozvolu i ne može da radi projekte, ne može ništa. Znači, omogućili smo da to sve može da se uradi. Moj predlog je bio i mislim da ću dobiti 100% podršku svih da se konverzija ugasi, jer jednostavno svi su za to. Nisam sreo još ni jednu instituciju i u zemlji i u svetu koja kaže da je to normalno da ostane. Mi ne možemo van celog sistema i banaka i svega, ali nismo mogli na ovaj način da je ukinemo, ali smo je odložili. Znači, ne plaća se ništa. Ulazite u proceduru pripreme papirologije dok ne bude zakon koji će to posle eliminisati i regulisati na drugi način. Naravno, za to treba vreme. Ljudi koji to rade rekli su da im je neophodno šest meseci da bi se sve završilo, i kroz javne rasprave i sve ostalo. Evo, pružamo im šansu šest meseci i nadam se da ćemo posle toga doći ovde. Građevinari i Privredna komora su tražili da bude dve godine, američka privredna komora. Svi su tražili najmanje dve, tri godine ili da se totalno ukine, ali ne možemo ga ukinuti kao jedan član, nego možemo promeniti zakon kao novi zakon. Nemoguće je više tolerisati. Ako uradite jedan urbanističkiplan za neko područje, uradite detaljni urbanistički plan za jedan grad i sad svako ko gradi u tom segmentu koji je definisan kroz urbanistički plan, mora posebno da vadi sve dozvole koje su zajednički dobijene. To neće niko u svetu da prihvati kao normalno. Svi kažu da ako ste dobili sve papire za npr. jednu industrijsku zonu, ne morate sada za svaku halu da vadite svaki papir. Znači, imate za celu zonu i onda odete na jedan šalter i dobijate da se uklapate u tu zonu i dobijate građevinsku dozvolu. Znači, to je nešto što i mi moramo da uvedemo. Ovaj zakon je ozbiljan zakon i jedna revolucija u srpskom građevinarstvuda ne bi bili treći od pozadi od svih zemalja na svetu. Samo ovim što sada radimo trebalo bi da skočimo na listi npr. najmanje 100 mesta unapred, jer mi smo sebe zablokirali. Uveli smo pojam koji niko ne prepoznaje. Pazite jednuveoma bitnu stvar. Ako dođe ozbiljan investitor spolja i on ima svoju banku koja ga prati. On treba da plati konverziju, npr, šest miliona evra. On ode u banku i traži pare. Oni kažu da ne može, jer taj pojam ne postoji. Znači, on mora da plati nešto što će da uradi, ali to ne postoji i banka ne prepoznaje da može da mu da sredstva. Znači, mogu samo da rade narkodileri, neki tajkuni koji imaju keš i mogu da dođu do para. Niko drugi. Regularno gradnja ne može da se radi. Da li razumete. To je veoma važno. Zato je potrebno da se zakon promeni i moramo da ga promenimo, ako mislimo da gradimo i radimo kao što se u svetu radi. Treba nam vreme i drago mi je da ovde ima ljudi koji žele, pozivam sve da budu u toj radnoj grupi da pomognete. Bilo bi mi drago da sve političke opcije u ovom parlamentu sednu zajedno i napravimo jednu dobru stvar, da kažemo napravili smo jedan zakon koji će da važi naredni 50 godina. Da definiše srpsko građevinarstvo i da ga uvede u red svetskog ili evropskog građevinarstva, a ovako ne možemo nigde. Negde smo u nekom ćošku da nekim našim internim zakonima koje samo mi razumemo. Prodamo nešto bud zašto, a onda kada nas napadne javnost kažemo da ćemo doneti zakon o konverziji pa ćemo to ispeglati kroz konverziju i biće sve u redu. Nama sada svi kažu – ljudi da li ste normalni, ako nešto prodate strancu vi ste mu prodali a ne možete da kažete da platite još ovo, još ovo i na kraju mnogi odustaju od tih poslova. Nema od toga ništa. Drago mi je i prihvatam vaše kritike. Tačno je da ima razloga za kritiku, ali ovo je nešto što je moralo da se uradi preventivno a ponavljam, ovo što se tiče pomoći građevinarstvu, to znači da nećemo ići u nove projekte na ovaj način, ali postojeće moramo završiti. Neki projekti su megalomanski. To je ukupno 20 milijardi. Nije to milijardu-dve. Ukupno je preko 20 milijardi. Znate kako je to bilo regulisano itd, ali ti fondovi koji su stada postojali išli su iz sopstvenih prihoda ministarstava, a sada sopstveni prihodi idu direktno u budžet i mi više nemamo taj fond. Znači, moramo to nekako da dovedemo do kraja i to ćemo dovesti i to je naša obaveza.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić, replika.
I bez vašeg odobravanja naravno da znamo da smo što se tiče ovoga, apsolutno u pravu. Dozvolite samo dve primedbe. Prva je na ovaj zakon o podsticajima za građevinsku industriju. Vi to svodite na jedan nivo nekog ličnog poverenja. Čovek sam i možda su naše generacije drugačije, naše političke stranke svakako, mislim da na to nemamo pravo. Ne radi se ovde da li mi verujemo vama ili neko drugi veruje nama ili mi svi zajedno verujemo u nekoga. Vreme je takvo i posao je takav da se mora gledati ono što se usvaja. To što ste rekli, možda i vi verujete u to, nemam razloga da vas lično manje ili više osporavam, to nije ni tema ove rasprave. Ono što je problem jeste da je to stvar vašeg ili našeg poverenja, poverenje opozicije. Ova Vlada ako je nešto pokazala do danas od svog formiranja jeste to da ni jedno predizborno obećanje do sada nije ispunjeno. Tako da, radnje iz kojih gledamo stvari su drugačije. Vreme će pokazati. Mi znamo da smo u pravu. Vi niste predložili da se završe objekti, ne vi lično, nego vi kao Vlada, nego ste predložili da se zakon produži u trajanju još dve godine. Što se tiče Zakona o planiranju izgradnje, slažemo se sa ovim što ste rekli. Sećam se da smo diskutovali, manje ili više isto. Znate kako, ne verujem da će ozbiljnom investitoru biti dovoljno izmena da bi uložio svoj novac ovde, naročito ako ne zna šta se dešava u vremenu koje je pred njim. Kažete da hoće. Videćemo se za šest meseci. Kažem vam da nećemo skočiti za sto mesta, neće ova zemlja postati raj na bazi ove jedne izmene. Da koristim jezik koji ste vi rekli, ako se rodilo valja ga ljuljati, ja vam kažem drugu izreku što se grbo rodi vreme ne ispravi.
Reč ima narodni poslanik Janko Radaković.
Hvala poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, danas ću kritikovati Vladu. Gospođo Kovač nadam se da mi nećete odmah oduzeti reč. Poštovani ministre pre nego što se osvrnem na vaše zakone koji su u proceduri, pre svega zakon o konverziji, želeo bih da podsetim Narodnu skupštinu i građane Srbije šta sam rekao 26. jula 2012. godine. Čitam stenogram – da li je to gospodin Mrkonjić, gospodin Ilić ili gospodin Bačević ili jedini zahtev gospodina Bačevića da ukine Uredbu o konverziji zemljišta da bi mogao da dozvoli Milanu Beku da ne plati 120 miliona evra za konverziju Luke Beograd. Predsednik Skupštine prekida – molim govornika da ne koristi insinuacije kojima se vređa dostojanstvo ljudi koji su članovi ovog doma ili koji su budući ministri. Čime sam povredio? Kaže – naveli ste svojim tvrdnjama da neki od budućih ministara …
Gospodine Radakoviću, vratite se na temu.
Ovo je tema.
Nije tema. Vratite se na temu.
Pričam o konverziji zemljišta - naveli ste svojim tvrdnjama da neki od budućih ministara nameravaju da urade nešto što nije u skladu sa zakonom. Moj odgovor je – živi bili pa videli. U roku od šest meseci biće ukinuta uredba o konverziji zemljišta. Posle pet meseci ukida se uredba. Molim gospodina Stefanovića koji je izašao iz sale kada sam se ja prijavio, da se vrati u salu, da mi kaže kada će podneti krivične prijave, u stvari kada će osuditi sve ministre u Vladi, kao što je osudio Olivera Dulića i Nenada Čanka?
Gospodine Radakoviću vratite se na temu, drugo upozorenje.
Pošto je zakon stigao u parlament, o njemu mogu da pričam i tek ćete sada da mi oduzmete reč. Ovaj zakon o ukidanju zemljišta se ukida da bi se omogućilo petorici tajkuna da legalizuju ono što su privatizacijom kupili. Ovde sam, da nije bilo gospodina Andrića, mislio da sam jedini član opozicione stranke, pošto svi ostali su bili za to da se prihvati ukidanje o konverziji zemljišta. Neću da sporim gospodi iz DSS koji su omogućili Milanu Beku da za 500 miliona evra kupi Luku Beograd…
Gospodine Radakoviću izričem vam opomenu. Nastavite da pričate o temi. Izvolite.
Hvala vam. Znači, dve milijarde evra ste danas uzeli građanima Beograda time što ste ovo ukinuli. Da bi preneo to na vaš jezik koji vi razumete, to je pet mostova na Adi po Vučićevoj ceni mosta, to je hiljadu evra akcije svakom Beograđaninu koga je slagao Mlađan Dinkić u kampanji, to je narednih pet generacija studenata u Srbiji da se besplatno školuje i oni koji su na budžetu i oni koji nisu. Dve milijarde evra, za koga? Neću samo da pominjem Milana Beka. Hoću da pominjem i Vojina Lazarevića, Kombinat sport na Karaburmi, hoću da spominjem Bogoljuba Karića, Terazijska terasa…
Gospodine Radakoviću, molim vas još jednom da se vratite na temu.
Ja sam u temi, nećete me sprečiti…
Niste u temi, molim vas, vratite se na dnevni red, podsetite se.
Nećete me sprečiti da govorim ono što je istina a to je da je ovaj zakon napravljen da bi se omogućilo tajkunima da uzmu zemlju. O kojim stranim investicijama pričate gospodine Iliću? Pričamo o stranim investicijama, oni su svi privatizovali firme. Na primer, uzeću Luku Beograd, zašto je privatizovana? Za obavljanje lučke delatnosti a ne za izgradnju dva i po miliona kvadrata stanova. To je istina. Ako je to već urađeno u čemu se slažem, da se podstiče građevinska industrija, nek plati 25% od cene na toj teritoriji grada Beograda. Ne da mu se daje besplatno. Pričamo o Miškoviću, hapsite Miškovića, taj čovek je optužen za "Deal real", znači da nije hteo da plati konverziju gradu Beogradu na ime zemljišnog kvantaša. Da to nije vratio pre dva dana gradu Beogradu, to bi dobio besplatno. Po novom zakonu koji danas donosite, dobiće besplatno da gradi tržni centar na Auto komandi. Da li je to borba protiv korupcije? Vi ste optužili Olivera Dulića da je protivpravno omogućio trećem licu 20.000 evra koristi. Vi ovde danas omogućavate petorici tajkuna da uzmu dve milijarde evra i da ne daju to građanima Beograda. Samo za Luku Beograd 120 miliona. Hoću ovo da govorim zbog građana Beograda a naravno i Srbije. Odmah da vam kažem, nemam ništa protiv tih ljudi koji su tajkuni, koji su kupili ta preduzeća. Samo želim da plate ono što treba da plate. Da li je ovo dug koji vi imate prema Milanu Beku? Mi znamo gde je Milan Beko bio i koga je posećivao dok je sedeo na stiroporu i štrajkovao glađu. Borba protiv korupcije počinje odavde. Vi kažete, gospodine ministre, da je ovo koruptivni zakon koji je donela prošla Vlada. Ovaj zakon je predložila DS, da, usvojili i vaši koalicioni partneri, da. Danas SNS ukida Zakon o konverziji zemljišta i ostali koalicioni partneri za to glasaju. Pričate o Ustavnom sudu. Ustavni sud, to je rekao kolega Jugović, je odbio 26. septembra 2012. godine inicijativu koju ste predložili da se ukida konverzija zemljišta. I vi danas pričate kako je to korupcija. Ako nam je korumpiran Ustavni sud, onda ne znam o čemu ovde pričamo, onda mi ne postojimo. Još ću svašta reći, možete da mi izričite opomene koliko hoćete. Čekaću ovde dok ne dođe gospodin Stefanović, da mi kaže kada će biti…
Da li to vi meni pretite, gospodine Radakoviću?
Ne pretim, čekam ovde, kao što je Toma čekao na stiroporu. Čekaću ovde gospodina Stefanovića da ga pitam kad će podneti krivične prijave i da li će on biti jedan od onih koji će glasati za ovo. Hvala.
Hvala. Da vas obavestim, predsednik Narodne skupštine Republike Srbije nije na sednici zato što je na sastanku sa predsednikom Vlade Republike Češke, gospodinom Petrom Nečasom, sa kojim će razgovarati o evrointegracijama Republike Srbije i daljoj ekonomsko-bilateralnoj saradnji sa Republikom Češkom. Za povredu Poslovnika javio se narodni poslanik Srđan Milivojević.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, svedoci smo najbrutalnijeg kršenja nekoliko članova Poslovnika o radu Narodne skupštine, ali što je još frapantnije, člana 103. Ustava Republike Srbije, od predsedavajuće ovom sednicom. Gospođo, vi ste prekršili član 109. Prvo, niste obrazložili zbog čega ste izrekli opomenu gospodinu Janku Radakoviću. Ako ste indisponirani da pratite sednicu Skupštine, ako imate problem da pročitate dnevni red ili materijal o kome se ovde govori, ako ne znate da se pripremite za sednicu, prepustite predsedavanje nekome ko je dorastao tom poslu. Ako hoćete ovako da vodite sednice skupštine, lično ću ja podneti krivičnu prijavu protiv vas zbog mobinga. Ovo je klasičan mobing narodnih poslanika i tražiću da nepredsedavate sednicama Narodne skupštine, jer postoji opasnost da ponovite krivično delo. Ovde vi, gospođo predsedavajuća, kršite osnovno ustavno pravo narodnog poslanika da ne trpi sankcije zbog onoga o čemu govori, a govori o dnevnom redu. Ovim flagrantnim pokušajima da zaštititi tajkune, sebe svrstavate u istu ravan sa njima. Vi više niste naša koleginica, nego ste neko ko represijom pokušava da podrži flagrantnu korupciju i da joj pruži otvorenu ruku saradnje. Zaista moram da se obratim sudu i da tražim zaštitu narodnih poslanika zbog mobinga kojem su izloženi na sednicama Narodne skupštine. Hvala.
Hvala, gospodine Milivojeviću. Vi ste rekli da sam povredila član 109. zato što nisam obrazložila narodnom poslaniku zašto sam mu izrekla opomenu. Član 109. nigde ne podrazumeva da treba da obrazložim narodnom poslaniku, a pogotovo što sam gospodinu Radakoviću rekla zbog čega sam mu izrekla opomenu. To je zato što je nakon dva upozorenja nastavio da priča van teme dnevnog reda. Gospodine Milivojeviću, nisam vam dala reč da ponovo reklamirate povredu Poslovnika. Samo možete da izjasnite da li tražite da se u danu za glasanje glasa o povredi Poslovnika, kada dobijete reč. Da li još neko od prijavljenih traži povredu Poslovnika? Reč ima narodna poslanica Slavica Saveljić, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem. Reklamiram član 106. Dakle, govornik može da govori samo o temi dnevnog reda. Time što ste izrekli opomenu, jer govornik nije govorio o temi dnevnog reda, delimično ste zadovoljili, nadam se, većinu poslanika. Dakle, tema nije bila 1000 evra, niti bilo čija obećanja. Samo uzgred mogu da kažem da bi možda i to obećanje od 1000 evra bilo zadovoljeno da je prethodni predsednik omogućio otvaranje 200 hiljada novih radnih mesta, kao što je obećao, a ne da je u istom periodu 400 hiljada ljudi ostalo bez posla. Sve ono što je predsednik naše partije uradio u toku svog političkog aranžmana, biće spreman da odgovara i lično i politički…
Gospođo Saveljić, samo obrazloženje o povredi Poslovnika, molim vas.
Obrazložila sam. Član 106, govornici su dužni da govore isključivo o temi. Ovo o čemu su predstavnici DS govorili zaista nije tema.
Hvala. Ko se još javlja za povredu Poslovnika? Jovan Palalić, povreda Poslovnika.
Član 107, povreda dostojanstva Narodne skupštine. Govornik je izrekao grubu neistinu da je DSS nekom nešto prodavala. Četiri godine smo od predstavnika te stranke i Vlade koju su vodili slušali najbrutalnije optužbe i pokušaje kriminalizacije DSS i to im nećemo nikada zaboraviti. Ništa od toga nisu dokazali. Optuživali su nas za razne stvari. Sada nas optužuju za nekakve prodaje ne znam kome. Samo da podsetim, ti koji sada spominju su učestvovali u pravljenju Vlade 2008. godine, koju je vodila DS, upravo da bi sprečili da Vladu formira DSS. Onda, o čemu se tu radi? Ko je tu koga podržavao? Ti isti koji su pravili tu Vladu, učinili su sve da DSS ne bude na vlasti. Ovde su grube neistine iznete. Molim vas da vodite računa kada se optužuju ljudi i političke stranke na ovakav način i u krajnjoj liniji, da se kaže istina, ko je tu koga podržavao i kada. Hvala.
Hvala, gospodine Palaliću. Kao što ste videli, trudila sam se da održim red. Međutim, čak sam dobila i upozorenje da sam prekršila Ustav time što sam izrekla opomenu gospodinu Radakoviću, što smatram da je neistina. Molim narodne poslanike da mi kažu ko se sledeći javlja za povredu Poslovnika. Narodni poslanik Bojan Đurić. (Aleksandar Jugović, s mesta: Ja sam se javio.)
Ako gospodin Jugović smatra da se javio pre mene, nemam ništa protiv. Ne bi bio problem ni da ste prekršili Ustav. To se danas radi čitav dan na ovoj sednici. Sam Predlog zakona o pomoći građevinskoj industriji je očigledno protivustavan, ali da ne ulazimo sada u to. Mislim da ste povredili članove 106. i 107. Poslovnika Narodne skupštine. Neću uopšte ulaziti u ove rasprave o tome da li konverzija dobra ili nije. Koliko je bilo populizma na kojim stranama ćemo naknadno u nastavku diskusije, ali nemojte dozvoljavati da se priča o tome kako bi se obećanje od 1000 evra od besplatnih akcija ostvarilo da je otvoreno 200 hiljada radnih mesta, pošto zakon na osnovu na koga je obećavana podela akcija koje će jednog dana vredeti 1000 evra nema veze sa brojem zaposlenih u Republici Srbiji, nego ima veze sa prodajnom cenom koja će biti postignuta u procesu privatizacije nekoliko velikih državnih kompanija. Molim vas da ne pretvaramo ponovo ovaj parlament u cirkus dok razgovaramo o zakonu koji omogućava potencijalno koruptivno delovanje na iznos koji sam ministar Ilić procenio na oko 20 milijardi dinara ili 200 miliona evra, pola NIS.
Hvala. Primetili ste da sam upozorila narodnu poslanicu u trenutku kada je govorila o tome o čemu ste govorili, da to nije predmet povrede Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović.
Vidim da gajite izuzetne simpatije prema meni, s obzirom da i kada se prvi javi, vi me uvek poslednjeg prozovete za reč. Povređen je član 107. Poslovnika, a mogu odgovoriti i na repliku zato što je na način koji nije u skladu sa istinom interpretirano…
Gospodine Jugoviću, pošto je član 107. već reklamiran, a mogu da vam oduzmem vreme poslaničke grupe, ako nastavite. To je moja dužnost, piše u Poslovniku.
Može. Dakle, prethodni govornik iz DS, Janko Radaković, interpretirao je moje izlaganje na način koji nije u skladu sa istinom. Ja sam pominjao Ustavni sud u kontekstu Zakona o podsticanju razvoja građevinske industrije usled negativnih efekata svetske ekonomske krize, a ne u vezi Zakona o konverziji. Mislim da ste bili u obavezi da ga opomenete, jer dostojanstvo Narodne skupštine nalaže kada neko pominje ili se poziva na stavove koje je izrekao neko od narodnih poslanika koji je pre njega govorio, da to bude u skladu sa istinom. Hvala.
Hvala. Srđan Milivojević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, reklamiraću povredu Poslovnika član 106. i 108. Nemojte da pretite poslanicima DS, jer ako vi smatrate da mi u okviru dnevnog reda i tačke dnevnog reda ne možemo da citiramo šta je o tom istom zakonu neko govorio pre dve godine, ili ne poznajete suštinu DS ili ovog Poslovnika ili parlamentarnog rada. I te kako ćemo govoriti i citirati stenografske beleške, sve u okviru teme, šta je neko govorio o Zakonu o konverziji, šta je neko govorio o Zakonu o planiranju i izgradnji. Čitav dan ćemo tome posvetiti, ako treba, jer to je naše tumačenje ovog zakona. Nemojte pokušavati na takav način da zaštitite vladajuću većinu, to nije dobro za vas, ni za parlamentarni rad, ni za parlamentarnu demokratiju. Na kraju krajeva, to nije dobro ni za koga u ovoj sali. Želeo bih da ovde raspravljamo o zakonima. Gospodin Ilić je došao da raspravljamo o zakonima a ne o povredama Poslovnika. Prema tome, nemojte na ovakav način da vodite sednicu, nije dobro za državu, ni za parlamentarnu demokratiju, ni za čitav sistem. Dobro je da izgradimo institucije sistema, ali nemojte represijom da pokušavate da ućutkate DS. To se nikome nije isplatilo na političkoj sceni Srbije. Hvala.
Smatram da nisam povredila član 106. Poslovnika. Ako ste vi shvatili da sam pretila bilo kome, to je vaše tumačenje. Naravno, možete u danu za glasanje da tražite da se izjasnimo o povredi Poslovnika. Gospodine Radakoviću, ukoliko želite povredu Poslovnika, trebalo bi da se prijavite. To je osnovno. Izvolite.
Gospođo Kovač, prekršili ste čl. 27, 103, 107. i 109…
Koliko se sećam, svi ti članovi su već bili reklamirani. Ukoliko želite da nastavite, oduzeću vam vreme od poslaničke grupe.
Nisam ih nikada reklamirao, gospođo Kovač.
Molim? Niste vi lično, ali su drugi narodni poslanici to učinili.
Ako ne znate da vodite sednicu, idite i vi na sastanak sa premijerom Češke i pustite nekog drugog da predsedava, ako ne znate da vodite sednicu. Pustite me da pričam.
Izvolite.
Gospođo Kovač, možete da mi oduzmete reč i da me udaljite sa sednice, ali će istina izaći na videlo. Istina je da pravite konverziju da bi ukinuli i da bi dozvolili petorici tajkuna da dobiju besplatno zemljište. To je istina. Možete mi oduzeti reč…
Gospodine Radakoviću, imate prava da obrazložite povredu Poslovnika. Izvolite.
Dakle, imam pravo, a još da znate, ovlašćen sam ispred moje grupe, tako da ćemo se sa vama još terati.
Da li vi to meni pretite, gospodine Radakoviću? Reč ima Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, voleo bih da prethodni govornik odgovori na nekoliko pitanja pre nego što počne da postavlja svoja, a to je – za čije vreme i za vreme koje vlasti su se izrodili i obogatili ti tajkuni? Za vreme čije vlasti su kupovali zemlju od Grada Beograda? Tako da, prvo da znate da su najveće bogatstvo sticali, baš dok je DS bila na vlasti. Tu jeste problem. Sad, navodno… (Predsedavajuća: Gospodine Arsiću, dužna sam da vas pitam da li ste se vi javili za repliku?) Da, javio sam se za repliku. Govorio je neistine i ružno o nekolikoposlanika iz poslaničke grupe SNS. Hteo bih još da skrenem pažnju, da kada je u pitanju podnošenje krivičnih prijava, niti Aleksandar Vučić podnosi krivične prijave, niti Nebojša Stefanović. Oni to mogu kao građani, ali ne mogu kao predsednici Skupštine ili potpredsednici Vlade. Gospodo iz DS, imali ste priliku u prethodnih pet godina da se obračunate sa tajkunima i ne samo da se niste obračunali, nego su postali moćniji i bogatiji nego što su bili pre vašeg dolaska na vlast. Vašu priliku ste propustili, mi našu nećemo.
Hvala. Gospodine Milivojeviću, po kom osnovu? Da li ste želeli reč, pošto vas imam u sistemu? (Ne.) Isključite se, pošto ste prijavljeni. Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Meni je jako ružno što smo, gospodo narodni poslanici, otišli od teme koja je danas na dnevnom redu i počnimo da pričamo šta je bilo, čiji su koji tajkuni zbog koga se menja zakon i zbog koga se menjaju određeni članovi zakona. Ti tajkuni nisu stvoreni ne znam gde, stvoreni su ovde. Ti tajkuni, koje vi pominjete, sedeli su pored vašeg predsednika uz rame godinama. Ti tajkuni su izašli i napravili su vladu. To je vaš problem. Imali ste neke obaveze prema njima, pa ste se posvađali i stigli ste do suda i sudite se. Nas to ne interesuje. Srbija ne može da čeka vaš spor da se završi. Vi ćete se dugo suditi sa njima. Pukla tikva. Mi moramo da radimo, moramo da živimo i da gradimo. Vi ćete, gospodo, koji vršite vlast u Beogradu, da ima date dozvole a ne ja. Vi ćete im dati dozvole. Ako im vi date dozvole, oni će graditi. Oni su vaši pacijenti godinama, nisu moji. Prema tome, gospodine Miškovića sam ovde 100 puta napadao i pričao – prikoči ručnu malo, nemoj sve da uzmeš, ne može. Vi ste rekli – može, pa ste mu davali puteve i sve… (Predsedavajuća: Ministre Iliću, molim vas i vi da se vratite na temu.) … i aivo-industriju, sve ste hteli da mu date, i JAT, šta sve niste hteli, pa smo kočili koliko god je moguće. Ali, to je vaša stvar, vi se s time bavite. Mi hoćemo da se u Srbiji radi i gradi. Neki zakon koji niko u svetu nema, ne možemo ni mi da ga imamo, jer smo mi deo tog sveta. Prema tome, nemojte, molim vas, da diskutujemo o tome. To vi raspravljajte negde kad se nađete, pričajte tu priču, a ovde ćemo razgovarati. Kritikujte, to je vaše pravo, ako imate šta da kritikujete. Zapamtite, ne pominjem vas sada, ne kritikujem i ne kažem da je korupcija bila što ste podelili poslove u vašim gradovima, vašim izvođačima. Uzmite ko su vam bili izvođači, gospodo. Koliko duguju vaši izvođači sa da para državi? Jedan vaš vodeći izvođač danas duguje 30 miliona evra, potopio je srpsku privredu, a da ne kažem da je desetine obaveza prema državi koje su dugovali. To se vi raskusurajte, mi se time ne bavimo. Želimo da ovde firme o kojima je bilo reči, čestite srpske, da stanu na noge, i to činimo. Kome ćete vi u Beogradu dati dozvolu, vi to odlučite. Kako? I to odlučite. S njima ste godinama. Ne znam koliko godina ovde vršite vlast? Niko vam nije smetao. U Beogradu su stale investicije. Što je urađena jedna konverzija za ceo vaš mandat? Ne znam, pitajte. Znači, pukla tikva i posvađali ste se. Šta je sada problem? Rešite taj problem. Mi moramo da idemo dalje, investitori traže da idu dalje. Što za savezni SUP ne date dozvolu godinama da se radi? Šta je problem? Izraelska firma dolazi ovde 100 puta obija pragove po Vladi. Kupili su lokacije, ne mogu da grade. Pitaju nas – što ne mogu da grade? A vi to znate što ne mogu da grade, a ne ja. Što im ne date dozvole pet godina? Što nas brukate pred svetom? Dolaze njihove vlade, ministri intervenišu i pitaju – da li je moguće da neko uloži 50 miliona evra u dve lokacije u Beogradu i da ne može pet godina da dobije papir da počne da gradi? Što ste im dali lokaciju? Nisam im je ja dao, vi ste im je dali. Prema tome, rešavajte to, rešavajte to na nivou grada. Rešavajte i radite nešto, jer je sve stalo. Ne radi se. Prema tome, nemojte sada da se ovde prepucavamo ko je, šta je čije. Hoćemo ovde da stvorimo jedan ambijent za gradnju. Imamo dva koraka u promeni zakona. Prvi, da omogućimo dokumentaciju, da omogućimo da počne da se radi i da investitori ne odu. Za šest meseci će kompletan zakon stvoriti ambijent za jednu gradnju i za investiranje. Pomozite, ako hoćete, ako nećete, ne morate. Ima ovde poslanika koji će to razumeti i koji će pomoći. Ako ovo dobije većinu, proći će. Ako ne dobije, ostaće ovako kako jeste. Nemojte uticati na druge poslanike. Vi imate svoje mišljenje. Svako ima svoje mišljenje. Kritikovao sam ove zakone, jer sam znaošta će da se izrodi. Sada sam došao i moram ovo da rešim. Prema tome, ova Vlada se bori, koliko god može, da se sve dovede u red. Ova Vlada nema nikakvu osvetu prema nekome. Ova Vlada ne dira nikoga ko je radio u skladu sa zakonom, propisima i tako će i biti. Prema tome, stvorimo ambijent da se gradi i radi, a ne samo da se svađamo i raspravljamo šta je ko uradio. Poštujem vas i izuzetno cenim. Kada sam bio opozicija, kritikovao sam vas, ali sam vas i poštovao. Poštovao sam vašu vlast. Nikada nisam rekao nešto što je neistina. Kamo sreće da ste me poslušali. Sa ovog mesta sam izneo sve što se događa. Da ste me poslušali, da je Mišković poslušao, da je ovaj poslušao, da me je gospodin Dulić poslušao kada sam rekao, ne bi bilo problema, ali niste hteli da poslušate i sada idite dalje. Nema problema. Prema tome, molim vas, da se vratimo ovim promenama zakona i da vidimo da li ste za to. Hoćemo da završimo ono što ste vi počeli. Nisam vas napadao kako ste davali posao, kome ste davali, to vi sami kažete. Hoću da ono što ste vi počeli korektno završimo, jer nam je to obaveza. Mislim da je dobro što ste to počeli. Kako ste počeli, nije bitno, ali je dobro što se u Srbiji gradilo i radilo. Kako god da ste radili i gradili, dobro je. Sada neka određeni, ako ima nekih nepravilnosti, proveravaju. Mnogo ste započeli, ali niste pokrili finansijski. Sada mi moramo to da pokrivamo i da platimo. Meni je jako žao što mora to da se uradi, ali moramo da budemo ozbiljna država. Ono što ste vi počeli, mi moramo da završimo. Sledeća vlada će završiti ono što mi budemo počeli. Vi ste završili most Bešku koji sam ja počeo. Završili ste mnoge moje projekte koje sam počeo i hvala vam za to. Nijedan projekat niste zaustavili i to je dobro. Ja neću nijedan vaš projekat zaustaviti. Mislim da je svaki dobar. Neka se nešto radi, pa bilo koliko, nema veze. Radili ste kako ste znali, neka neko drugi to ceni. Ova država je imala vas, a sada ima nas. Možda će opet imati neke druge, treće, možda, narod bira. To i jeste poenta izbora. Ne smemo da stanemo i da kažemo – oni su ovo počeli. Sećam se da je jedan veliki projekat "Evropolis" počela neka vlada, pa su se svi gadili na to. Kada to analiziramo danas, to je bio odličan projekat. Nema veze ko ga je počeo, dobar projekat. Prema tome, sve što ste vi počeli, završiću kao da sam ja počeo i vi ste moje sve završili. Jeste me kritikovali, bilo je svega, ali sve ste uradili i doveli do kraja ili pred kraj. To je dobro. Hvala.
Reč ima Aleksandra Jerkov, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo potpredsednice. Povređeni su čl. 106. i 116. Meni je pre nekoliko dana predsednik u jednom od svojih odgovora rekao da je nešto zamolio svoje poslanike. Tada smo shvatili da predsednik Skupštine ima svoje poslanike. Sada vidimo da i vi imate svoje poslanike. Odredbe Poslovnika se odnose i na gospodina Ilića. To što ćete vi neke učesnike u raspravi, nakon što su rekli sve što su imali, zamoliti da se vrate na temu dnevnog reda, a nekim drugim učesnicima u raspravi ćete izreći opomenu pre nego što izreknu šta su imali nameru da kažu, to vas ne oslobađa odgovornosti za to što Poslovnik primenjujete selektivno. Gospodin Ilić je ovde osam ili devet minuta govorio o nečemu što nije tema dnevnog reda. Više bih volela da od njega danas više slušamo kako je moguće da zakon o pomoći građevinskoj industriji, koji je za njega pre dve godine bio uvod u korupciju, protiv Ustava, crn dan za građevinsku industriju, marketinški trik koji je ukidao zakon o javnim nabavkama, sada postaje toliko dobar da jedine izmene koje u njega unosi su to da se produžava važenje ovog zakona. Jedino u čemu je ostao dosledan jeste to što i dalje smatra da je u redu kraduckati, ali nije u redu krasti. To smo mogli čuti od njega sada, ali bih više volela da govori o onome što narodni poslanici imaju da ga pitaju, a ne da govori o čemu god poželi i jedino što vi učinite jeste da ga zamolite da se vrati na temu dnevnog reda. To su isto radili sa poslanicom URS koja je isto nakon što je rekla sve što je imala bila zamoljena da se vrati na temu dnevnog reda. Molim vas da primenjujete Poslovnik jednako na sve zbog toga što mi ne možemo pristati da smo različiti i da nismo u ravnopravnom položaju. Hvala.
Primetili ste da sam opomenula gospodina Ilića. Izricanje opomene u skladu sa članom 109. se odnosi samo na narodne poslanike. Izricanje opomene, kao takve, nije predviđeno Poslovnikom. Mislim da ako nekoga zamolimo od članova Vlade, da će me uvažiti. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Izvinite, ali u jednoj od poslednjih rečenica ste povredili nekoliko članova Poslovnika, između ostalog član 27. i član 116. Apsolutno nije tačno da postoje različiti aršini, različite mere za narodne poslanike i druge učesnike u raspravi. To nije tačno ili vi polazite od pretpostavke da su ministri koji ovde dolaze divni, plemeniti i lepo vaspitani ljudi koje je dovoljno da opomenete i time umirite savest, a da su narodni poslanici nekakvi nemogući ljudi koji stalno krše Poslovnik pa zbog toga moraju da se primenjuju mnogo ozbiljnije, strože sankcije, opomene. To nije tačno. Na isti način na koji možete da ukorite, da kaznite, da privedete nameni narodne poslanike, isto ste u obavezi da uradite tu konverziju, kako kaže gospođa Čomić, i u odnosu na članove Vlade. Molim vas da dosledno poštujete i sprovodite Poslovnik i sve će biti u redu.
Hvala gospodine Đuriću. Zaista sam pomenula narodne poslanike, u smislu člana 109. Izricanje opomene, nadam se da me razumete, pravnik ste, je regulisano članom 109. i odnosi se na narodne poslanike. U tom smislu sam dala objašnjenje gospođi Jerkov. (Aleksandra Jerkov, s mesta: Niste me pitali da li želim da se izjasnite u Danu za glasanje.) Da li želite u Danu za glasanje da se izjasnimo o povredi Poslovnika? (Da) Gospodine Đuriću, da li i vi želite? (Bojan Đurić, s mesta: Biće 50 puta više glasanja o Poslovniku, nego o amandmanima.) Hvala. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić, povreda Poslovnika.
Narodni poslanik Bojan Đurić je ukazao na povredu na koju sam želela i ja da ukažem. Hvala vam na dobijenoj reči, ali način na koji tumačite Poslovnik ne ide u korist toku sednice, a pogotovo ne govori skoro ništa o onima na kojima primenjujete Poslovnik selektivno.
Moram da kažem da vas nisam baš najbolje razumela. Da li biste mogli da mi obrazložite gde sam to pogrešila? Nisam razumela kako način na koji vodim sednicu nije u skladu sa Poslovnikom?
Rekla sam da je gospodin Đurić ukazao na povredu Poslovnika na koju sam i ja želela da ukažem. Zahvalila sam se za reč…
To sam razumela, nego nastavak vaše diskusije nisam najbolje razumela. Nema problema. Posle ćete mi objasniti.
Neću vam objasniti. Nego vam se zahvaljujem za reč. Ne želim da kršim Poslovnik. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, povreda Poslovnika.
Divno da ste pomenuli pravo. Time ste me inspirisali da vam na još jedan način pokažem koliko niste u pravu. Dakle, odredba člana 116. kaže da odredbe ovog poslovnika o redu na sednici Narodne skupštine primenjuju se i na druge učesnike na sednici Narodne skupštine. Član 116, kao i član 109. koji kaže da se opomena izriče narodnom poslaniku, se nalaze u delu Poslovnika koji nosi naziv – Broj 4, to je tzv. marginalni naslov – Održavanje reda na sednici. Odredba člana 116. Poslovnika znači da se sve odredbe Poslovnika koje se nalaze od člana 105. do člana 116. primenjuju podjednako, pod jednakim uslovima i u jednakom obimu na sve učesnike u raspravi u Narodnoj skupštini. Pitanje je da li član 109. upotrebljava izraz učesnici ili narodni poslanici je pravno-tehničko pitanje, pitanje tehnike normiranja. Zbog toga postoji opšta klauzula u članu 116. koja vas obavezuje da taj član primenjujete i na druge učesnike u raspravi.
Možda drugačije tumačim Poslovnik. Član 109, po meni, bi trebao da glasi da se opomena izriče učesniku na sednici. Drugačije to tumače. Možete da zatražite tumačenje od Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo u vezi sa primenom Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Janko Radaković, replika. Izvolite.
Nije povreda Poslovnika, samo moram da odgovorim na vašu inicijativu.
Na to nemate pravo, gospodine Đuriću. To možete da proverite u Poslovniku, takođe. Možete da tražite u danu za glasanje da se izjasnimo.
Tražim tumačenje odbora. Samo sam to hteo da kažem.
Da, naravno. Reč ima gospodin Janko Radaković. Izvolite.
Naravno, postoji vlast koja treba da se napada i postoji opozicija koja treba to da radi. Gospodine Iliću, mi smo sada u opoziciji, a vi ste na vlasti. Vi ste bili u opoziciji od 2008. do 2012. godine, ali ste bili na vlasti od 2004. do 2008. godine, kada je privatizovano od 23 do 24 spoljnih privatizacija, a među njima i "Luka Beograd". Pitajte radnike "Luke Beograd" šta misle o toj privatizaciji. Opet podsećam, to sam već rekao, kupljena je "Luka Beograd" za obavljanje lučke delatnosti, a ne za izgradnju stanova. Ako hoće, grad Beograd će dati dozvole, ali mora prvo da se plati konverzija koju vi danas ukidate. Tomislav Nikolić je izabran za predsednika. Koja je prva poseta Tomislava Nikolića? Klubu privrednika, da se zahvali tajkunima. Je li tako? Mi nismo protiv građevinske industrije, hoćemo da se gradi u Beogradu, samo hoćemo da se plati ono što treba da se plati. Građanima Beograda se uzimaju pare. Da li ste vi ti koji nas napadaju za most? Vi danas dajete pet mostova petorici tajkuna. Gospodine Iliću, kažite mi jednu stranu kompaniju koja ima zemljište u Srbiji i koja neće platiti konverziju zemljišta, a da nema posrednika u liku Milana Beka, Miroslava Miškovića, Vojina Lazarevića, Bogoljuba Karića. Samo jednu. Zašto nije plaćena konverzija u Beogradu, zašto se plaća samo jedna? Zato što su čekali da vi dođete na vlast. Oni su čekali da vi dođete na vlast da bi im ovo omogućili legalno – izglasa parlament, ukine se konverzija i oni dobiju mogućnost da uzmu dve milijarde evra za sebe. To je istina. (Dragomir Karić, s mesta: Replika, molim vas!) Može replika da bude koliko god hoćete, mi ćemo ovde ceo dan da radimo. Hoću odgovor na moje pitanje. Molim predsedavajuću da opomene poslanike da mi ne dobacuju.
Molim vas, nije završio prethodni govornik. Kada završi prethodni govornik, ali sad mu je isteklo vreme. Za repliku se javlja...
Nisam završio.
Isteklo vam je vreme, gospodine Radakoviću.
Imam pravo kao ovlašćeni predlagač.
Ne, ne možete repliku da produžite, možete kasnije da se javite kao ovlašćeni predlagač u vreme koje je predviđeno Poslovnikom. Reč ima Zoran Babić, pravo na repliku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista se zalažem da svaka istina treba da bude iskazana u ovom visokom domu. Slažem se i da svako treba da plati za uslugu koju je dobio ili za dobra koja je kupio, ali zaista ne mogu da prihvatim što je prethodni govornik izgovorio, osim ako ne odgovori zašto je grad Beograd promenio građevinsku zonu ad hok, da bi na lokaciji na uglu Kralja Milana i Kralja Milutina, afera "četiri kralja", bio izgrađen objekat čiji su investitori gospoda Vlahović, Đunić i ekipa. Na taj način je grad Beograd, zato što je iz ekstra građevinske zone ad hok, samo zbog jednog objekta, prebačen u prvu građevinsku zonu, i svi građani Beograda su ostali bez prihoda od osam miliona evra. Kako se onda to zove? Briga za građane Beograda? Ne, to je pljačka građana Beograda, a ona se desila u prethodnom periodu. Ako možete da mi obezbedite da govorim?
Molim vas za malo pažnje, da čujemo.
Razumem isfrustriranost kolega koji galamom hoće da spreče da neke stvari, koje su istina, izađu na videlo. Razumem i isfrustriranost ljudi koji dolaze iz grada u kojem su na poslednjim izborima zauzeli četvrto mesto po poverenju, ali briga o dostojanstvu Skupštine, kada dolazi od nekoga ko je u prethodnom mandatu igrao igrice, mislim da je zaista licemerna. Hvala vama.
Reč ima Veroljub Arsić, po Poslovniku.
Povređen je član 109. Poslovnika, stav 1. alineja 7, zato što nisam mogao da razumem govornika koji je govorio o Tomislavu Nikoliću, da li se to baš odnosilo na Tomislava Nikolića ili na predsednika DS i gradonačelnika grada Beograda, gospodina Đilasa, koji otkad je postao gradonačelnik grada Beograda biva osamsto puta bogatiji danas nego u trenutku kada je postao gradonačelnik. Da li je mislio i na to što su se, nekoliko dana pre hapšenja gospodina Miškovića, Dragan Đilas, predsednik DS i gradonačelnik Beograda, dogovarali šta će da rade dalje? Da li je na to mislio? Gospodo iz DS, vi niste iskoristili vašu priliku, zato što ste tajkunima dugovali. Zato ste morali da ih trpite. Zato ste morali da im dozvolite da budu još bogatiji i još moćniji. Mi njima ništa ne dugujemo i zato dozvoljavamo državnim organima da rade svoj posao, da procesuiraju sve one koji su svojim nedelima oštetili građane Srbije. Žao mi je što ste se upleli u tu priču, ali o tome ste trebali da mislite kada ste postajali zavisni od tajkuna.
Molim narodne poslanike, koji reklamiraju povredu Poslovnika, da se u svojim izlaganjima isključivo bave obrazlaganjem povrede Poslovnika. Meni je jasno na šta je gospodin Arsić ukazivao i, što se tiče povrede Poslovnika, u prvom delu mi je jasno i meni je nejasno u kom smislu je to mislio prethodni govornik, ali vas molim da u nastavku govora ne širite problem u vidu replike. Reč ima narodni poslanik Srđan Milivojević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, povređen je član 107. Poslovnika o radu, jer je govornik na sednici dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Ovde se nekim poslanicima DS spočitava da nisu dostojni da kažu nešto ljudima iz SNS. Čak se pominje da su neki igrali igrice. Kamo sreće da je Tomislav Nikolić 1999. godine znao da se igra na kompjuteru, a ne da se igra Kosovom i Metohijom. Ne bi Kosovo i Metohija danas bio najveći američki nosač aviona. Kamo sreće da je... [[isključen mikrofon]]
Molim vas, gospodine Milivojeviću, govorili ste o povredi Poslovnika, pa ste prešli na repliku. Upozoravam vas, sledeći govornik koji bude govorio o povredi Poslovnika pa pređe na repliku, dobiće opomenu. Reč ima Gordana Čomić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, povređen je član 27. i član 103. neposredno pre nego što ste dali reč narodnom poslaniku Srđanu Milivojeviću, pošto se na osnovu člana 103. povreda Poslovnika mora obrazlagati tako da ju je učinio predsedavajući. To je prvi stav i drugi stav u članu 103. koji nam omogućavaju to dragoceno pravo. Način da se zloupotrebljava to pravo takođe, nažalost, obavezuje predsedavajućeg da svakom onom ko zloupotrebi pravo iz člana 3. izrekne meru opomene zbog toga što je pravo da se ukaže na povredu procedure dragoceno pravo. Smatram da ste trebali da primenite sve članove Poslovnika, bez obzira koliko, sasvim sigurno znam, je to teško kada narodni poslanici žele da zloupotrebe prava koja im daje član 103. i pravo na reč da je dobiju preko reda i da ukažu šta je u proceduri bilo povređeno. Ono što je suština člana 27. je da se odredbe Poslovnika primenjuju različito u zavisnosti od toga ko je učesnik sednice. Te vas molim i u tome ćete imati našu podršku da dosledno primenjujete član 103, da dosledno, svako onaj ko traži da govori o povredi procedure ima pravo na reč, ali da nema pravo da je zloupotrebi bez obzira da li pripada vladajućoj većini, pa time smatra da ima veća prava nego da pripada manjini, odnosno opoziciji. Tvrdim vam da ovde opozicija nema manja prava nego smo pred Poslovnikom i pred predsednikom Skupštine svi jednaki. Zahvaljujem.
Mislim da sam bio dovoljno jasan. Znači bio sam dovoljno jasan, nisam hteo da primenjujem mere, i tek sam seo ovde. Red je da se prethodno izdogovaramo, što bi rekli. Smatram da nisam povredio Poslovnik, ali ako vi insistirate da je povreda Poslovnika, ako zaslužuje da se o njoj odlučuje u Danu za glasanje?
Zahvaljujem. Mislim da Poslovnik služi tome da se primenjuje, a to da li ćemo ili ne glasati sasvim je očigledno da će biti vrlo veliki broj glasanja u Danu za glasanje o povredama Poslovnika, moja poruka je samo, dosledna primena člana 103.
Da li još neko želi po povredi Poslovnika? Imamo redosled Janko Radaković, Dragomir Karić, Marijan Rističević, Bojan Đurić i Veroljub Arsić, to su koliko ja shvatam replike. Rističeviću vi se javljate po povredi Poslovnika? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, reklamiram povredu člana 110. koji kaže – mera oduzimanja reči izriče se narodnom poslaniku kome su prethodno izrečene dve mere opomene, a koji posle toga narušava red na sednici ili postupa protivno odredbama ovog Poslovnika. Samo da vas podsetim, da ste malo pre zapretili opomenom jednom narodnom poslaniku, a da ga niste upozorili da bi to bila treća opomena, s obzirom da su mu juče bile izrečene dve. Dakle, treća ne može da se izrekne. Ne znam šta još mogu da uradim da bi odobrovoljio ovog primerka od poslanika. Dakle, jedino što reklamiram jeste da ga ne upozoravate da ćete mu izreći opomenu s obzirom da bi mu to bila treća. Nisam taj koji zagovara udaljavanje opozicije, ali morate ga privesti po znanju Poslovnika i morate ga upozoriti da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine, sopstveno dostojanstvo i vaše, a nisam za to da mu se izrekne tako drastična mera, ali ga morate upozoriti i na to. Verujem da ovde ima onih koji na gradskim skupštinama spavaju, pa ne znaju šta rade njihovi lideri, ali zato onda ovde iznose neprimerene optužbe, kao što se ovde radi o jednom poslaniku koji je vrlo lepo prespavao gradsku skupštinu pa sad ne zna šta je njegov lider uradio. Koliko su oni dobri bili i koliko se pozivaju na izbore, toliko su dobri bili da su smenili sopstvenog predsednika, toliko im je bio dobar kandidat, a on sam je govorio o njihovom kvalitetu. Dakle, želim da ih upozorite da ćete ubuduće primenjivati Poslovnik, s obzirom da sam ja sinoć "popio" jednu opomenu, a da je ničim nisam zaslužio.
Samo da budemo jasni, moram vam odgovoriti, znači, nisam ni na jednog poslanika konkretno mislio, nego sam u principu rekao da treba da uozbiljimo rad Skupštine. U tom smislu sam i zamolio one koji reklamiraju povredu Poslovnika da samo govore o povredi Poslovnika. Da li se neko javlja po povredi Poslovnika? (Ne.) Ipak, gospodin Arsić, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, dok je kolega Marijan Rističević govorio, povređen je Poslovnik, član 109. stav 1. tačka 4) alineja 4. Isto tako dok je bilo reklamiranje člana 103. Poslovnika u kojem je narodni poslanik tražio da se Poslovnik doslovno primenjuje, voleo bih kada je u pitanju dosledna primena Poslovnika, da se priseti taj isti narodni poslanik kako su izricane opomene narodnim poslanicima dok je on predsedavao i vodio Skupštinu. Da podsetim, da li je i jedan jedini narodni poslanik vladajuće većine u sazivu od 2008. godine do 2012. godine dobio opomenu. Tako da ako hoćemo o tome da pričamo o doslednoj primeni Poslovnika, mislim da se ovaj poslovnik najdoslednije primenjuje sada iako mi nismo glasali za ovaj poslovnik i doneli ga.
Hvala. Mislim da ste upravu vezano za ovu alineju. Molim narodne poslanike da ne dobacuju drugim narodnim poslanicima dok govore. Povreda Poslovnika, Bojan Đurić. Izvolite.
Zatražiću od vas gospodine Arsenoviću da uradite jedino ono što možete da uradite u ovom trenutku. Očigledno je da, kako Poslovnik kaže - redovnim merama ne možete da obezbedite red i normalan tok ove sednice. Prvo, sednica je kasnila pola sata. Pokušavamo ovde da razgovaramo o zakonu… (Predsedavajući: Gospodine Đuriću, niste mi rekli, po kom članu? Rekli ste po povredi Poslovnika, navedite mi koji član reklamirate?) Ne razumem zašto produkujete nervozu, želeo sam da vam pomognem. Član 112. Poslovnika. Mislim da su se stekli uslovi iz člana 112. Poslovnika da pošto redovnim merama ne možete da održite red na sednici, odredite minimalnu pauzu, da se nakon toga vratimo u salu i da počnemo ponovo da raspravljamo o zakonu. Ovde postoje narodni poslanici koji su uredno prijavljeni, žele da dobiju reč i želim da što je moguće pre, u normalnoj atmosferi, a ne kao na vašaru razgovaramo o zakonima, pre svega o zakonu koji vredi 20 milijardi dinara, kako kaže sam ministar, a čije se stupanje a snagu predviđa odmah. Traži se hitnost. Ovde danima slušamo kako sve zakone moramo hitno da usvajamo, a ova deca se kako je neko rekao patetično – smrzavaju dok mraz kruni zidove i krovove. Molim vas da svi budemo ozbiljni i da u skladu sa ovlašćenjem koje imate iz člana 112. Poslovnik date minimalnu pauzu, pa da se onda vratimo na tačke dnevnog reda i na normalnu raspravu.
Ipak ćete dozvoliti da ja procenim, ako bude trebalo, kad ću dati pauzu. Reč ima Dragomir Karić, jer je bio prozvan. Izvolite gospodine Kariću. Osnujte anketni odbor, budite parlamentarni, saslušajte me, ja vasslušam celo vreme i vi otežavate situaciju da se krene napred bilo sa čim. Ovo je moj dobronameran predlog, a ja vam stoji na raspolaganju, upravo vama koji se smejete, koju god hoćete salu, izvolite, ispitujte me koliko god hoćete i videćete šta je. Ja ću za vas imati samo jedno pitanje, šta ste uradili sa te dve milijarde evra? Gospodine Radakoviću, ja vas molim da mi objasnite, tražite repliku?
Repliku na izlaganje Velimir Ilića, pa još pet replika pošto su me svi prozvali narodni poslanici [[Predsedavajući: Vi ste imali repliku na izlaganje …]] U redu, prozvao me gospodin Arsić, gospodin Babić, gospodin Karić … (Predsedavajući: Pa zato vas i pitam na čije izlaganje tražite repliku?) Poštovani predsedavajući, kako vi hoćete, dajte mi repliku na izlaganje na koga god poslanika vi smatrate da imam pravo na repliku, vi odlučite. (Predsedavajući: Gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da ja ipak čujem narodnog poslanika šta govori. U ovakvoj javnoj i bučnoj raspravi, nisam u mogućnosti da procenim i da čujem šta čovek kaže, pa vas molim za malo tišine, bez obzira koliko ste vi sada iritirani pojedinačno, to ostavite na stranu, a ovde se ponašajte dostojanstveno.) Poštovani predsedavajući, gospodin Babić mi je tražio, rekao mi je da ja glasno govorim, pričao je o tome. Gospođa iz G17 plus me je isto spomenula, molim vas dajte mi reč i vratite mi vreme na početak. (Predsedavajući: Ne, neću vam dati reč, zato što ste vi izazvali repliku …) Gospodine predsedavajući ja sam ovlašćen ispred svoje grupe, napadali su ovde DS, molim vas, dajte mi reč.
Ne, vašom diskusijom ste izazvali repliku i neću vam dati reč.
Po Poslovniku.
Izvolite po Poslovniku.
Poštovani predsedavajući, prekršili ste član 27. a to je kako vodite ovu sednicu. Znači, ja sam ovlašćeni predlagač, ovlašćeni ispred moje poslaničke grupe i molim vas, imam pravo da odgovorim svim narodnim poslanicima koji kroz ovu našu stranku, mene lično ili kažu nešto što je uvredljivo za moje ime i prezime. Gospodine Rističević me je lično prozvao, gospodin Babić takođe, molim vas dajte mi reč.
Ja ću vas da uputim na član 104. stav 3. gde kaže o korišćenju prava iz stava 1. i 2. ovog člana govori se o pravu na repliku, odlučuje predsednik Narodne skupštine. Ja sam odlučio da vi nemate pravo na repliku i sa time završavamo. Repliku traži gospođa Čomić.
Žao mi je da svi članovi moje poslaničke grupe ne stoje jednako pred vama, tako da odustajem od replike koju sam imala nameru i na osnovu Poslovnika i razloga i prava da dobijem. Ako je odluka da poslanici DS ne mogu da dobijaju repliku, ja sam poslanik DS i mi ćemo i bez replike uspeti svima da uputimo poruku koju želimo i da kažemo istinu. To nam je posao. Hvala.
Smatram da tok replika koji je započet i koji je nastavljen je prevazišao temu o kojoj danas raspravljamo i zato smatram da repliku treba okončati. Ona nas neće nigde dovesti, niti ćete vi nešto dokazati niti neko drugi na ovom današnjem zasedanju. Pitam gospodina Marijana Rističevića pošto je tražio repliku, na čije izlaganje?
Pa pomenuo me je prethodni govornik.
Ko vas je pomenu?
Govornik pre Gordane Čomić.
Nemate pravo na repliku.
A zašto?
Vi niste pomenuti. Molim vas, završavamo sa replikama.
Pa jel me pomenuo ili nije?
Izvolite po Poslovniku.
Poštovani predsedavajući, javljam se po Poslovniku član 111, da li ima pravo da kažem, da pročitam stav: "mera udaljenja sa sednice izriče se narodnom poslaniku koji posle izrečene mere oduzimanja reči ometa ili sprečava rad na sednici". Pošto ste meni dali već dve opomene, oduzmite mi reč, udaljite me sa sednice, ali mi dozvolite da kažem ono što hoću da kažem, da odgovorim poslanicima. Ovde me je prozvalo pet poslanika, a ja nemam pravo u ime moje poslaničke grupe da kažem nešto. Molim vas, dajte mi reč, prvo, niste me pitali ni za član 27, tražim i za član 27. i za član 111. da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ovom mom predlogu, jer ja želim da odgovorim i gospodinu Kariću, da ga pitam gde je Bogoljub Karić, da pitam gospodina Babića, on mi kaže da se ja derem ovde i pričam glasno. Gospodine Babiću, loša ste kopija gospodina Vučića. Kada kažemo dokazi, vi kažete, vi se derete.
Molim vas gospodine Radakoviću …
Gospodine Rističeviću … [[Isključen mikrofon.]]
Izvolite, na čije izlaganje?
Ako nemam pravo na repliku, zato što je reklamirana povreda Poslovnika, pozvaću se na član 106, član 107. takođe. Pažljivo vodim računa o tome šta izgovaram. Voleo bih, bez razloga da se pravdam, da transkript mog današnjeg izlaganja bude dostavljen svima. Ni u jednom trenutku nikoga nisam opomenuo na glasno izgovaranje stavova i reči koje su izgovorene. Ono što ću uraditi, zahvaliću se prethodnom govoriniku, zato što je rekao da sam kopija Aleksandra Vučića. To je u Srbiji čast, čast je biti kopija čoveka koji je personifikacija borbe protiv kriminala i korupcije. Pošto nisam dobio odgovor na pitanje zašto je grad Beograd ostao bez osam miliona evra, zato što je jedna lokacija prebačena sa ekstra građevinske zone na prvu, jedna rečenica još i završavam … [[Isključen mikrofon.]]
Molim vas, nemojte više. Gospodin Đurić, povreda Poslovnika.
Prvo, mislim da ste bili dužni da opomenete gospodina Babića. U Srbiji je zabranjeno kloniranje ljudskih bića, to se više šalim. Ja bih vas ponovo podsetio da imate mogućnosti iz člana 112, niste u stanju da obezbedite redovnim merama red na ovoj sednici, molim vas da učinite sve, prekinite sednicu na pet minuta, svi će se smiriti i vratićemo se normalnoj raspravi, jer ovo traže duže od sat vremena.
Marijan Ristićević, povreda Poslovnika.
Reklamiram član 107. gde se kaže: "na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku". Ja sam doživeo nepunih pet minuta, dva puta da se kolega obratio neposredno meni. Posle prvog obraćanja nisam dobio pravo na povredu Poslovnika, a sada sam dobio. Stvarno nemam ništa protiv da se opozicija uvažava i kada krši pravila da im se progleda kroz prste. Pomenut sam prvi put da sam pomenuo kolegu, a ja ga uopšte nisam pomenuo. Ja sam samo govorio da ima poslanika koji kao odbornici na gradskoj Skupštini lepo lalaju i ne interesuje ih šta rade njihovi lideri i ako se neko u tome prepoznao, sam je kriv, ja mu ništa ne mogu i tu pomoći nema. Hvala.
Da li neko od ovlašćenih predstavnika želi reč? Đorđe Milićević, izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo poslanici, pred nama je set izuzetno važnih zakonskih predloga. Ono što želim na samom početku da kažem, kada je reč o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o podsticaju građevinske industrije, da … (Predsedavajući: Molim narodne poslanike za tišinu. Izvolite.) Odgovor na pitanje, da li je neko na nivou lokala, nivou gradova, opština dobijao poslove na neki od nelegitimnih načina, nije naša stvar. Ako je dobijao, neka to utvrde nadležni organi i nadležne institucije. Što se tiče SPS, mi verujemo u rad nadležnih organa i nadležnih institucija, ali svako u Srbiji treba da radi svoj posao. Koliko sam vas razumeo, gospodine Iliću, kada je reč o ovom zakonskog predlogu, suština je u tome da će projekti koji su započeti, a nisu dovršeni od trenutka kada je usvojen zakonski predlog, jula 2010. godine do danas, biti završeni, što je izuzetno važno. Koliko sam vas razumeo, druga stvar koja je, takođe, još važnija, da su u budžetu Republike Srbije, odnosno na poziciji, koliko sam shvatio, vašeg ministarstva, obezbeđena sredstva, kojima će se finansirati, pokrenuti i realizovati projekti u naredne dve godine. Jasna je namera i cilj, ona jeste i potpuno opravdana i imaće podršku poslaničkog kluba SPS. Ako će, kako ste rekli, biti finansirani projekti u narednom vremenskom periodu na osnovu zakona o kojem danas govorimo i koji je usvojen jula 2010. godine, onda je izuzetno važno i o tome je neko malo čas govorio, definisati kriterijume, po kojima će lokalne samouprave moći da konkurišu za realizaciju određenih projekata. Dobro je da je Vlada Republike Srbije predvidela i da u okviru budžeta za 2013. godinu, jesu predviđena sredstva, ali ta sredstva, kao osnov, da bi aplicirala, moraju da predvide i lokane samouprave, a budžeti lokalnih samouprava, odnosno gradova i opština se manje–više, tokom ovog vremenskom perioda, upravo razmatraju i usvajaju. Dakle, važno je da na samom početku definišemo kriterijume po kojima će lokalne samouprave moći da konkurišu kod resornog ministarstva. Dakle, ono što takođe želim da kažem jeste da niti sve počinje niti se završava kada je reč o jednoj Vladi Republike Srbije. Vlade i parlamentarne većine u Srbiji jesu promenljive i to je demokratija, ali odnos prema pitanjima, koje jesu od suštinskog, vitalnog značaja za građane Srbije, nikada ne sme i ne treba da bude promenljiv. Naravno, da ukoliko je prethodna Vlada, svaka vlada ima svoje pozitivne i negativne stvari, ali naravno ako neke pozitivne stvari u mandatu prethodne vlade nisu završene, potpuno je logično da to preuzme i da nastavi realizaciju tih, konkretno u ovom slučaju, projekata, infrastrukturnih, kapitalnih projekata, nastavi naredna vlada. Predlog zakona o podsticanju građevinske industrije, mi smo usvojili, preciznije, 4. jula, odnosno počela je primena 4. jula 2010. godine i poslanički klub SPS jeste podržao ovaj zakonski predlog, tada u Republičkom parlamentu. Ono što smo govorili tada, da ne bi bilo da smo tokom vremenskog perioda menjali mišljenje, dakle, ono što smo govorili tada, ja ću reći i danas. Podržali smo ovaj zakonski predlog, jer pre svega podržavajući ovaj zakonski predlog jer smo želeli da podržimo nameru i cilj, koji su se želeli postići i realizovati usvajanjem ovog zakonskog predloga, a to je podsticanje, razvoj, upošljavanje građevinske industrije, obezbeđivanje likvidnosti ovog, izuzetno važnog sektora, u periodu negativnih efekata ekonomske, osećamo negativne efekte ekonomske krize. Zatim, uposliti, podstaknuti preduzeća, koja se bave proizvodnjom građevinskog materijala, otvoriti nova radna mesta i ono što je suštinski jako važno na osnovu svega toga, podstaći privredni razvoj. Sa druge strane, podržavajući ovaj zakonski predlog, mi zapravo jesmo želeli da podržimo i sve ono što je trebalo realizovati i finansirati kroz ovaj zakonski predlog, a to je ono o čemu je već ovde bilo reči, i obdanište, i škole i razne objekte od javnog značaja, stanove, autoputeve. Očekivani pozitivni rezultati ovog zakonskog predloga, ne želim da budem politički nekorektan, dolazim iz Valjeva i očekivani pozitivni rezultati ovog zakonskog predloga, u gradu iz kojeg dolazim, jesu i vidljivi i prepoznatljivi. Ali, ono što je suština, i o tome je takođe malo čas bilo reči, važno je, i bilo bi dobro, da smo u okviru obrazloženja ovog zakonskog predloga, imali konkretnu analizu rezultata primene zakona, koji smo usvojili u julu 2010. godine. Na osnovu te analize, mi danas mogli da sagledamo rezultate. S druge strane, mogli bi da sagledamo ono što je zapravo bilai suština prilikom usvajanja ovog zakonskog predloga. Rečeno je da ovaj zakonski predlog, zapravo treba da podstakne razvoj građevinske industrije, odnosno da podstakne na viši nivo, aktivnost građevinske industrije. Vrlo precizno i jasno je tada rečeno, da je nivo aktivnosti građevinske industrije, u tom periodu, u trenutku kada smo usvajali ovaj zakonski predlog 2010. godine, bio najniži nego u prethodnih deset godina. Dakle, mi bi da imamo danas u zakonskom obrazloženju, mogli kroz analizu da sagledamo, na kojem nivou je danas građevinska industrija, odnosno aktivnost građevinske industrije u Srbiji. Ali, rezultati, ponavljam, polazeći od opština, gradova, jesu vidljivi i prepoznatljivi. Namera i cilj, kada je reč ovom zakonskom predlogu nisu sporni, oni su opravdani i zbog toga će ovaj zakonski predlog ponovo imati podršku poslaničkog kluba SPS. Da bi se realizovali ciljevi Vlade Republike Srbije, definitivno je važno pokrenuti ekonomski oporavak države. Da bi došlo do ekonomskog oporavka države, važno je podstaći privredni razvoj, važno je pokrenuti investicije, važno je pokrenuti realizaciju kapitalnih i infrastrukturnih projekata, o tome danas govorimo. Dakle, nema bez infrastrukturnog, nema ekonomskog oporavka i zato je ulaganje u infrastrukturne projekte, kapitalne projekte, jedini realan pristup, kojim možemo rešiti ono goruće i suštinsko pitanje danas u Srbiji, a to je pitanje nezaposlenih. Stimulisanje privredne aktivnosti, ulaganje budžetskih sredstava kroz intenziviranje kapitalnih ulaganja, pre svega, rekao sam u infrastrukturu. Jačanje kapaciteta domaće proizvodnje, jesu naši prioriteti i to je nešto što treba da se podstakne i realizuje ovim zakonskim predlogom. Građevinska industrija, o tome takođe je već bilo reči, jeste sektor od izuzetnog nacionalnog značaja, naročito u periodu ekonomske krize i ono što je važno, jeste, da Srbija mora ponovo da bude veliko gradilište, jer samo na taj način i samo to jeste garant bolje budućnosti. Kao što sam rekao, poslanički klub SPS, podržaće ovaj zakonski predlog u danu za glasanje. Kada je reč o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, najpre želim da kažem da je zakon o planiranju i izgradnji izuzetno važan i značajan zakon. Dakle, reč je o jednom kompleksnom pitanju. Sama kompleksnost i složenost ovog pitanja leži u činjenici da je zapravo ovaj zakon, Zakon o planiranju i izgradnji, da su u okviru ovog zakona sadržana tri zakona, odnosno da je on sinteza i skup svih zakona, Zakona o planiranju, Zakona o izgradnji i Zakona o građevinskom zemljištu. Kada je reč o planiranju, veoma kratko, u jednoj rečenici ću reći da je jako važno da Srbija bude planski uređena i pokrivena. Kada je reč izgradnji, takođe, ona mora biti uređena, moraju biti pojednostavljene procedure i smanjeni troškovi. Što se tiče legalizacije bespravno izgrađenih objekata, ne sme se odustati od onih suštinskih ciljeva, da se popišu svi objekti, da se legalizuju oni koje je moguće legalizovati i da se spreči dalja bespravna gradnja. Kada je reč o građevinskom zemljištu, ovde je u pitanju konverzija. Radi se, rekao bih o jednoj o najvećih privatizacija u Srbiji. Ono što želim posebno da istaknem, jeste da je najveće bogatstvo jedne opštine ili grada, upravo građevinsko zemljište. Zato ova privatizacija mora da bude pravična, socijalno pravedna i mora se sprečiti ono o čemu je takođe već bilo reči, a to je tajkunizacija građevinskog zemljišta. Predložene izmene i dopune imaju za cilj podsticanje, tako je rečeno u zakonskom obrazloženju, investicionog ciklusa, poboljšanje stanja u građevinskoj industriji, a sa druge strane se pretpostavlja da će rok, koji je predložen, biti dovoljan da se na jedan sistemski način reši ključno pitanje, a to je pitanje konverzije. Što se tiče poslaničkog kluba SPS, mi podržavamo svaki predlog koji će podstaći razvoj građevinske industrije, podići na viši nivo aktivnost građevinske industrije u Srbiji, ali ne sme taj podsticaj da bude izgovor za narušavanje jednog od principa koje smo vrlo jasno definisali i istakli kada je reč o konverziji. Dakle, ona mora da bude pravična, mora da bude socijalno pravedna i mora da se spreči tajkunizacija građevinskog zemljišta. Veoma je važno da tokom ove rasprave po pitanju konverzije otvorimo sve one nedoumice i otvorena pitanja koja postoje. Kada je reč o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, reč je zapravo o racionalizaciji državne uprave, odnosno ušteda na nivou državne uprave što jeste opredeljenje Vlade Republike Srbije. Dakle, realizacija proklamovanih ciljeva Vlade Republike Srbije zahteva ovu racionalizaciju institucionalnog okvira u sektoru vojnog saobraćaja da se ne bi, pre svega, na jednoj strani onemogućilo nesmetano funkcionisanje kada je reč o saobraćaju, a na drugoj strani da ne bi došlo do određenih neusaglašenosti sa pravom EU. Takođe, ovim zakonskim predlogom, to je rečeno i u obrazloženju ovog zakonskog predloga, otklanjaju se i neki nedostaci koji su uočeni u primeni zakona. I ovaj zakonski predlog imaće podršku poslaničkog kluba SPS. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Milićeviću. Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas na dnevnom redu imamo četiri zakonska rešenja. Dao bih sebi za slobodu da ih svrstam u dve grupe. Prvu grupu zakona bi činile izmene Zakona o planiranju i izgradnji, kao i izmene Zakona o podsticanju građevinske industrije, a druga dva zakona govore i uređuju oblast vodnog saobraćaja u Republici Srbiji. Što se tiče izmena Zakona o planiranju i izgradnji, već je dosta rečeno u prethodnoj raspravi, ali ono što želim da istaknem jeste činjenica da se poslednjih godina i na ovom mestu, u ovom parlamentu govorilo o Zakonu o planiranju i izgradnji, što upravo govori o kompleksnosti cele oblasti koju definiše ovaj zakon, ali, s druge strane, i određenom lutanju u traženju i nalaženju najboljeg rešenja. Svi smo svesni da je to jedan od bitnih sistemskih zakona i raduje i ohrabruje činjenica koju je danas potvrdio gospodin Ilić, da ćemo u narednom periodu, u narednih šest meseci, dobiti jedan dobar, moderan zakon, podržan od svih onih koji su životno zainteresovani za ovu oblast. Što se tiče Zakona o planiranju i izgradnji, to je svakako zakon koji se odnosi na planiranje, građevinsko zemljište, izgradnju objekata, vršenje nadzora i svi ćemo se složiti da su to jako bitni segmenti jednog društva i da govore o uređenosti u toj oblasti, ali rekao bih ne samo uređenosti u oblasti planiranja i izgradnje, već i govore o uređenosti celog društva. Onaj aspekt sa koga želim da govorim o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji jeste svakako aspekt investicija i stvaranja ambijenta za nove investicije i uklanjanje svih onih prepreka koje se nalaze na putu započetih investicija. Siguran sam da nikad više, i ne samo u našoj zemlji, nije govoreno o neophodnosti investiranja i da se nikad više nismo zaklinjali u neophodnost i u potrebu i ponavljali privrženost i opredeljenost ka novim investicijama, ali postavljamo pitanje da li je dovoljno samo da se zaklinjemo i da kao mantru ponavljamo tu reč, da smo svi za investicije? Svakako da nije. Činjenica je da je naša zemlja još uvek na 175. mestu, od 183 rangirane zemlje, po brzini izdavanja dozvola. Sve dok se dozvola u Srbiji dovija za 279 dana, deklarativno zaklinjanje investitorima nije dovoljno. Prema analizi američke Agencije za međunarodni razvoj USAID, mnogo je uskih grla u važećim procedurama za izdavanje dozvola. U mnogim opštinama ne postoje urbanistički planovi. Investitori imaju teškoća oko utvrđivanja vlasništva nad parcelama, a potpuno ih zbunjuju restitucija, legalizacija i konverzija i upravo je tema konverzije tema današnje izmene Zakona o planiranju i izgradnji. Svi smo svesni da ne treba neko sa strane da nam govori kakvo je stanje u našoj zemlji u ovoj oblasti i koliko je potrebno vremena za dobijanje dozvola. Dovoljno je da razgovarate sa svima onim ljudima koji su imali hrabrosti da investiraju u Srbiju. Oni će potvrditi identične stvari. Izneti činjenice nisu neka preterana novost, ali nisu svakako ni za hvalu, ali ono što je neophodno u narednom periodu i što svi očekujemo, i svi oni koji su vezani za ovu oblast, jeste jedan sasvim nov pristup i, kao što rekoh, potpuna nova zakonska regulativa. Još jednom moram da ponovim, čuli smo da se ta zakonska regulativa priprema. Ono što se predviđa izmenama u postojećem zakonu, a o čemu danas raspravljamo, vidim kao uklanjanje jedne od prepreka kako se ne bi izgubila još jedna za nas možda najvažnija građevinska sezona i kakobi se otkočile neke zaustavljene investicije. Izmene koje predviđa ovaj zakon se odnose na konverziju prava korišćenja u pravo svojine uz naknadu. Tačnije, brisanjem stava 6. u članu 103. osnovnog zakona, kao i davanje mogućnosti nosiocu prava korišćenja iz člana 103. stav 1. da može da ostvari pravo na gradnju novog objekta, odnosno dogradnju i rekonstrukciju postojećih objekata u skladu sa namenom zemljišta utvrđenom važećim planskim dokumentima u roku od 12 meseci od dana stupanja na snagu ovog zakona i, što je najvažnije, bez dostavljanja dokaza o izvršenoj konverziji zemljišta, pri čemu vidimo da je zakonodavac stvorio mogućnost da se trenutno zaustavljene investicije zbog problema konverzije pokrenu u narednoj godini, a procena je da je vrednost ovih zaustavljenih investicija oko dve milijarde. Podatak da na početak gradnje zbog konverzije zemljišta uz naknadu čeka oko 100 velikih projekata, kao i činjenica da su se neki investitori već povukli i odustali od izgradnje, kao i činjenica da konverziju čeka IKEA, "Plaza", Hotel Jugoslavija, jasno je zašto je neophodno da se ovaj zakon donese po hitnom postupku. Izmene ovog zakona svakako neće rešiti sve probleme posrnule građevinske industrije i stvoriti sve uslove koje potencijalni investitori ne mogu odbiti, ali će svakako ukloniti neke prepreke. Ono što želim da kažem danas, a što se tiče i ovog zakona i Zakona o podsticanju građevinske industrije, jeste svakako naša podrška težnji Vlade da zavede red u javnim finansijama i da najpre izmiri dugove prema izvođačima radova koji su radili po ovom zakonu u prethodnom periodu. Jasna je namera Vlade da i ovim zakonom odobravamo. Raduje nas informacija da će do kraja godine dve i po milijarde biti isplaćeno građevincima u Srbiji, što svakako jeste podrška građevinskoj industriji. Još jednom kažem, podržavamo činjenicu da Vlada želi da zavede red u javne finansije. U danu za glasanje poslanička grupa URS će svakako podržati ovaj set zakona, svesni da je ovo samo jedan korak u stvaranju povoljnog ambijenta za investitore i pomoć građevinskoj industriji, ali s druge strane, očekujemo da je ovo samo početak stvaranja novog pristupa u ovoj veoma značajnoj oblasti. Hvala.
Hvala. Da li se još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Naš prvi govornik je narodni poslanik Branislav Jovanović. Izvolite.
Uvaženi predsedniče, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, sa posebnim zadovoljstvom mogu da se osvrnem na Zakon o podsticanju građevinske industrije Srbije u uslovima ekonomske krize, koji je usvojila ova Skupština, a koji se pokazao u praksi veoma delotvornim, jer je ostvario svoje ciljeve i tek će davati rezultate. Po statističkim podacima, od početka primene ovog zakona beleži se rast u građevinskoj industriji. Kada smo glasali za ovaj zakon, želeli smo da pre svega, sačuvamo radna mesta u toj grani, da uključimo domaću operativu i da pomognemo proizvođačima građevinskog materijala u Srbiji. Građevinska industrija je indikator krize. Investiranje u građevinarstvo, na prve znake krize se obustavlja i tako se uspostavlja čitav lanac krize. Upravo smo taj lanac prekinuli donošenje zakona o podsticaju građevinske industrije Srbije u uslovima ekonomske krize. Da ne bude zabune, našim građevinarima, kao i u većini drugih grana, ne cvetaju ruže, ali sama činjenica da nema pada, već da se beleži makar i mali rast, pokazuje delotvornost zakonskog rešenja. Zato očekujemo, želimo i tražimo da se primena ovog zakona nastavi naredne dve godine, kako bi se ublažili i smanjili efekti ekonomske krize. Takođe, želim da vam skrenem pažnju i na drugi pozitivan efekat primene ovog zakona. To su brojni infrastrukturni objekti koji su u mnogome poboljšali kvalitet života u opštinama i gradovima, mostovi, škole, obdaništa, sporski objekti, hale, bazeni, obnovljena pozorišta i druge ustavne kulture u Kragujevcu, Nišu, Subotici, Inđiji, Užicu, Novom Sadu, Apatinu, Rumi, Kosjeriću i drugim gradovima, dugačak je spisak. Sigurno da vreme opšte ekonomske krize ovakvi projekti izgradnje prevazilaze mogućnosti mnogih lokalnih samouprava. Jasno je da je izgradnja Beograda i ostalog dela zemlje nije na istom, čak ni na približnom nivou, ali je takođe sve jasnije da neravnomeran razvoj zemlje samo produbljuje jaz na svim nivoima i umnožava krizu. Zahvaljujući ovom zakonu i ostatak Srbije će dobiti svoju šansu da se razvija i bar zaokruži potrebe građana iz unutrašnjosti. Kao Nišlije, građanin Srbije sa juga, imao sam prilike da vidim kako se kvalitet života, nas iz unutrašnjosti, menja na bolje, kako rastu šanse naše dece da žive u boljem ambijentu. Zahvaljujući ovom zakonu mi smo u Nišu dobili šansu da izgradimo novi stadion. Legendarni Čairski stadion je bio pred urušavanjem i velika bezbednosna pretnja. Prvi čovek naše fudbalske reprezentacije je već najavio da će naši najbolji fudbaleri na obnovljenom stadionu igrati zvanične utakmice. Sa nestrpljenjem to čekamo i to je prilika da se promovišemo i kao grad. Znate da se niška sporska publika ne brojano puta do sada pokazala da je Niš deo velike sportske publike. U mnogome smo postigli velike rezultate ne samo na domaćem, nego i na međunarodnom planu. Imali smo i sada imamo samo halu Čair. Stara je oko 40 godina, sada je renovirana i to je dobro. Može da primi samo 3.500 gledalaca i to je za Niš i nišku sporsku publiku premali kapacitet. Niš je grad u kome gravitira dva miliona stanovnika regiona i iskazuje realnu potrebu za mnogo većom halom, arenom. Nismo megalomani i naša očekivanja nisu Beogradska arena, već niška arena primerena veličini i potrebi našeg grada. Niš i Nišlije zaslužuju razvoj vrhunskog sporta, uslovima koji mogu da odgovaraju potrebama reprezentacije. Još u mandatu prethodne republičke i lokalne vlasti, doneta je odluka da se takva hala gradi i to po odredbama Zakona o podsticaju građevinske industrije Republike Srbije u uslovima ekonomske krize. Nažalost, neka nevidljiva politička ruka, upravo iz Beograda, je neko ko je sve to zaustavio. Još jednom su naše potrebe podređene nekim političkim voljama, neformalnih grupa i moćnika u tom trenutku. Mi u Nišu imamo dovoljno političkog i životnog iskustva da znamo kako se i koliko treba boriti, biti uporan i strpljiv da ostvarimo naše zacrtane ciljeve. Ono što je realno je da imamo dovoljno energije i motivacije da se borimo za svoj grad. U prethodnim decenijama smo više puta pokazali, da smo dobri organizatori velikih nacionalnih i međunarodnih manifestacija u sportu, nauci, kulturi, u najširem smislu te reči. U Nišu postoji bar na papiru dogovor svih političkih stranaka o tome da je nova hala potrebna i obraćamo se Republici da nam pomogne u izgradnji, a jedan od tih koraka je i ovaj zakon. Uostalom, izađimo iz Beograda, pitajmo Piroćance, Zrenjanince, Valjevčane, Zaječarce, u svim gradovima postoje slični odgovori i dogovori o izgradnji kapitalnih infrastrukturnih objekata za ono što je realna potreba opština i gradova i što prevazilazi njihove finansijske mogućnosti. Zato je svima nama potreban ovaj zakon, kao logistika i novi korak u realizaciji naših ciljeva. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić.
Zašto vam je ovo uradio gospodin Jovanović, gospodine Iliću? Vi ste nam pet puta rekli kako po ovom zakonu, produženju zakona o pomoći građevinskoj industriji, neće biti pokretani novi projekti. Gospodin Jovanović je sada pet, šest minuta pričao o tome kako će Niš dobiti nišku arenu, upravo zahvaljujući primeni ovog zakona u narednim godinama. Da li će biti primenjivan ovaj zakon na nove projekte, ili neće biti primenjivan na nove projekte? To je vrlo važno da čujemo u ovom trenutku. Druga stvar je da kada se ovde slušaju neke diskusije o ovom zakonu, vrlo često imam utisak da smo ili u DDR ili u Severnoj Koreji. Ako u Nišu ili u bilo kom drugom mestu u Srbiji postoji toliko veliko interesovanje, toliko ljudi će dolaziti da gleda sportske, kulturne i druge manifestacije, tako fenomenalno rade sportski klubovi, umetnici itd, kako onda da ne postoji interes na tržištu da neko organizuje posao, izgradi halu, stadion ili bilo šta drugo? Uvek mora da se pojavi država i lokalna samouprava, da donose političke odnose i da grade Potemkinova sela. Uspeh Niša ili bilo kog drugog mesta u Srbiji, uspeh naše fudbalske reprezentacije neće zavisiti od toga da li će država izgraditi stadion ili od toga da li će igrači gromoglasno pevati himnu. Zavisi od njihovog tehničkog, sportskog fudbalskog umeća. Kada se država umeša u te poslove, ona samo krivi tržište, deformiše ga, uništava konkurenciju i uništava privredu. Nije tačno da je zakonom o pomoći građevinske industrije, spašava građevinska industrija i da je izvučena iz problema. Ovo je bio način da građevinske kompanije uvučete u vrzino kolo i stavite ih pod potpunu zavisnost od republičke ili lokalne vlasti. Zaista ne razumem taj argument, da je zakon fenomenalan, da je fenomenalno funkcionisao, a da nam vi na samom početku izlaganja kažete da postoje enormna dugovanja prema građevinskim firmama i kompanijama koje su učestvovale u realizaciji ovog projekta. Da li je to tačno? Učestvovale su u realizaciji i ovog projekta i realizaciji svakog od projekata koje volite da zovete ulaganje u infrastrukturu, pa se onda iz mandata u mandat takmičite da dokažete gde će biti veći multiplikaktor, pa od tri dinara na svaki uloženi dinar, preko pet dinara na svaki uloženi dinar, vidim da je kod Ministarstva finansija u nekim najnovijim procenama, kada subvencioniše radna mesta, da se na svaki uloženi dinar vraća sedam dinara kroz poreze i doprinose. Takav tempo uvećavanja novca i imovine nije postojao ni u "Jugoskandik" i "Dafiment" banci. Kako su se te piramide završile, tako će se završiti i ovaj pokušaj. Vi ste toga i te kako svesni. Dogovorite se šta vam je politički koncept kada dolazite pred ovaj parlament, a ne da svaka partija u Vladi i njeni poslanici u parlamentu imaju dijametralno suprotne stavove oko toga da lije zakon dobar ili nije, da li je ostvario epohalne rezultate ili je bio katastrofa, da li je ustavan ili je protivustavan, da li omogućava korupciju ili ne omogućava korupciju, da li ćete nastaviti sanjegovim sprovođenjem ili ne. Dakle, još jednom da ponovim pitanje – da li će biti dovršeni samo postojeći projekti ili će biti građena i nova Potemkinova sela u svakoj izbornoj kampanji koja je pred nama ili vraćanjem dugova za one poslove koji su pokretani u kampanjama koje su prethodile ovom zakonu? Gospodin Andrić je o tome govorio. Vidim da su još neki poslanici. Doduše, neki od njih će glasati za ovaj zakon, iako smatraju da nije dobar, što je takođe specifičnost srpskog političkog sistema, da je zakon u ovoj jedinoj odredbi koju ima, zapravo duboko protivustavan, da narušava konkurenciju na tržištu, da je ovaj deo zakona koji se zove izjava o usklađenosti sa propisima EU prosto uvreda za zdrav razum. Kako možete da kažete da ne postoji izvori prava EU koji regulišu pitanje pomoći nekom segmentu u industriji? Ne znam dali je vama poznato da je Srbija potpisala Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, primenjuje Prelazni trgovinski sporazum i ima Zakon o državnoj pomoći? Ključno pitanje naših integracija na tržište EU je poštovanje i unapređenje pravila konkurencije, borba protiv monopola, borba protiv podele tržišta, borba protiv kartela. Vi ovim zakonom pravite državne kartele tako što okupite kompanije koje možete, morate, ucenite, ili oni to od vas traže iz nekih razloga i onda im međusobno delite poslove, naređujete im šta da rade, uslovljavate ih da preuzimaju realizaciju političkih projekata i ucenjujete ih tako što ukoliko toga ne bude, nećete im isplatiti ko zna koju ratu, ko zna kog duga koji je napravljen u prošlosti. To je stvarno neverovatno u zemlji u kojoj kad padne prvi ozbiljniji sneg, ista ta država koja gradi auto-puteve, održava auto-puteve, sve radi u ovoj zemlji, nije u stanju da na elementaran način obezbedi uslove za život građanima ove zemlje. Zakon koji ste predložili danas i za koji tražite da važi naredne dve godine, pucanj u Zakon o javnim nabavkama koji ste predložili ovomparlamentu protekle nedelje. Vi izvlačite iz primene tog zakona, antikoruptivnog, kako volite da kažete, segment u kome su moguće zloupotrebe najveće, najčešće i gde su ljudi se bave ovim poslom, kojima navodno želite da pomognete, zapravo nemaju nikakvu drugu mogućnost izbora. Oni su do guše u vašim poslovima, nelikvidni su, kako kaže gospodin Milićević, zbog toga što im država duguje i zbog toga što im duguju jedinice lokalne samouprave. Nekoliko puta sam čuo kako su građani u ovom ili onom mestu oduševljeni. Nisam čuo ni jedan konkretan podatak, osim što je gospodin Milićević rekao da bi baš voleo da vidi kakvi su efekti, pa da može da raspravlja konkretnije o zakonu, ali ga to nije sprečilo što efekata nema da ipak obeća svoju podršku i da za ovaj zakon glasa. Ne znam, možda je za neke meštane u okolini Niša onaj čuveni most od dva, dva i po metra toliko važan, ali nisam siguran da je nacionalni interes Republike Srbije da potpuno urušimo pravni sistem zbog toga da bi takav neki most ili neka slična stvar mogla da se izgradi. Da li je uložen novac u neku ozbiljnu stvar? Da li Srbija danas ima manje poljskih toaleta u osnovnim i srednjim školama nego što je imala pre tri godine kada ste usvajali zakon? Hiljadu škola u Srbiji ima poljski toalet, ali pošto se u poljskom toaletu i ispred njega ne može voditi kampanja i ne možete organizovati novogodišnji koncert jedne estradne zvezde, onda se u to ne ulaže. Gospodin Lapčević kaže da može. Srbija toliko nisko pada u toj demagogiji, da očekujem da to bude poslednja faza ili sledeća faza, gospodine Lapčeviću. Čujem da postoje neki gradovi gde se sada ta ideja da se upodobi vlast republička i lokalna realizuje na terenu tako što će postojati više dočeka Nove godine i više pevača. Valjda i jedna i druga koalicija pokušavaju na taj način da pridobiju građane i, kako vi volite da kažete, zadovolje njihove potrebe. Bilo je dosta populizma u ovoj raspravi i kod ovog zakona i kod Zakona o planiranju i izgradnji. Liberalno-demokratska partija je bila vrlo nezadovoljna predlogom tog zakona i onda kada je on bio predlagan. Vi ste nas pozvali, sve političke partije, koliko sam shvatio, da se uključimo u izradu tog zakona i usput ste rekli da najveći stručnjaci trenutno pišu novi zakon o planiranju i izgradnji. Gospodine Iliću, i vi i ja znamo da nijeproblem u stručnjacima, da stručnjaci mogu i da su i prošli put mogli da napišu vrlo solidan zakon, u tehničkom smislu. Naše zakone o planiranju i izgradnji uništavaju političari, političke ambicije i politička demagogija. Ona je prošli put bila usmerena na to da se građanima ponudi zadovoljenje i jeftina pravda tako što će im biti obećano da će zli bogataši ili oni koji su učestvovali u privatizaciji odjednom donošenjem ovog zakona isplatiti milijarde ili desetine milijardi državi, da će to poslužiti kao neka vrsta zamene za realan stvarni život. Ta ambicija je neverovatna. Vi to očigledno nemate u ovom trenutku snage da promenite. Pažljivo sam vas slušao. Bežite od toga da kažete da je možda ili da se politički zalažete za to da konverzija nije najbolji mogući model ispravljanja nepravdi u privatizaciji, preteranog bogaćenja, ako hoćete, čega je svakako bilo. Ne razumem zašto se foliramo 20 godina nakon početka privatizacije. Naravno da u većini onih slučajeva gde je prodavana firma koja više ništa ne vredi, koja ne radi godinama ili više od 10 godina, naravno da su oni koji su kupovali, kupovali lokaciju, kupovali zemljište. Nije to nikakvo iznenađenje, o tome se radi. Onda naknadno uvodite pravilo, očekujući da će sada tu biti nekakve milijarde evra. Neće biti. Najbolje bi bilo da budu, ali neće biti. Niko to neće platiti i pokušavaće da nađe način da ne plati. Uveli ste mehanizam da nekakve poreske uprave to procenjuju. Gde je tu tržište? Gde je tu podstrek investitorima, o kojima govore gospodin Jovanović i gospodin Mitrović? To je takođe potpuno neverovatno. Vi vidite podstrek investitorima da dolaze u ovu zemlju tako što štitite na skandalozan način domaću građevinsku industriju. Meni je teško da zamislim veći verbalni nonsens od toga što ste vi takvom formulacijom izgovorili. Ukoliko želite da odustanete od te demagogije u oblasti planiranja i izgradnje, onda to počnite da radite odmah. Teško mi je da zamislim da ćete uspeti da napravite zakon o planiranju i izgradnji koji neće počivati na demagogiji i borbi protiv privatnog sektora, protiv potencijalnih investitora u ovoj atmosferi u kakvoj se zemlja nalazi. Naravno da je sada najlakše reći da se neko obogatio. U isto vreme, ova zemlja pomaže nekim investitorima, plaća radna mesta itd. Cela Vlada moli rusku stranu da kupi bud zašto tu Železaru u Smederevu. Hoćete li i njima posle tražiti neku konverziju, promenu itd? Zato se to zove tranzicija. Naravno da nije uvek pravedno, ali zato je najvažniji cilj da bude što brže, da se što pre završi i da nakon toga svi imaju ravnopravne uslove na tržištu. Mi taljigamo 20 godina i ponovo zidamo Potemkinova sela, pa ćemo na kraju svi da proizvodimo džem ili ćemo na neki drugi način da imamo organizovanu državnu proizvodnju. Dobro, ali hajde onda da se to dogovorimo i da tako idemo na izbore. Severna Koreja – Potemkinovo selo, to može da bude preambula novog ustava Srbije i valjda će svi biti zadovoljni. Samo, ne znam ko će graditi takvu zemlju? Valjda ova deca koja u 1.000 škola idu u poljske toalete. Povucite ove zakone, makar ovaj zakon o tzv. pomoći građevinskoj industriji. Nemojte dovoditi zemlju u situaciju da Ustavni sud kad tad odluči da je ovo bilo protivustavno i da onda svi imamo ogromne probleme zbog ovoga. Sve koji učestvuju u usvajanju ovog zakona i koji će učestvovati u njegovom sprovođenju podsećam da u našem krivičnom zakonodavstvu i dalje postoji i da će postojati delo zloupotrebe službenog položaja, a biće i dela zloupotrebe u postupku javnih nabavki. Postoji i trgovina uticajem. Pa, kad stvorite zakon gde svako postupanje po tom zakonu zapravo znači izvršenje nekog od tih krivičnih dela, onda neka svi vode računa o tome kako će izgledati ova zemlja za nekoliko godina, kada dođe neka nova vlast ili kad neko u ovoj vlasti reši da je vreme da se novom kampanjom demagogije i populizma obrati biračima. Stalno se traži neki Pedro koji će visiti. Hvala.
Hvala. Gospodine Mitroviću, da li ste vi tražili repliku? Izvolite.
Nije ovo klasična replika, samo jedno kratko pojašnjenje. Ono što sam ja izneo u svom izlaganju i što je stav URS, jeste stav svih onih ljudi koji su pokušali ili koji su investirali u Srbiju. To je stav tih ljudi i rekli su nam – trenutno ćete otkočiti te investicije koje stoje upravo uklanjanjem ove prepreke. Da li je to krajnje rešenje, i to sam jasno rekao – naravno da nije krajnje rešenje. To je svima u ovoj zemlji jasno, najpre ljudima iz građevinske industrije, investitorima i svima nama da pod hitno nešto treba da se uradi u pogledu te zakonske regulative koja će biti ispoštovana i koja će biti proveravana i podložna sudu stručne javnosti. Drugu jednu stvar želim, koja se ovde kroz raspravu provlači, za koju mislim da je jako bitno da kažem. Gledajući iz pozicije Beograda, jedan most u nekom selu od sedam metara svakako nije neka velika investicija. Ali, verujte da je njima to podjednako važno kao Most na Adi za Beograd. Samo molim da se ispoštuju i ti ljudi, kojima život znači most od sedam metara. To mi je jako bitno i nikada neću podržavati niti demagogiju, niti populizam. Zadnji ću biti i uvek ću podržavati vaše diskusije, iako su mi, da kažem, pozitivne kada kritikujete demagogiju i populizam. Još jedna stvar, nije tačno da nijedan od ovih projekata, koji su po ovom zakonu građeni, nije završen i da su to neki, kako rekoste, započeti projekti koji nemaju izvestan kraj. Konkretno, u gradu Užicu je započet stadion. Završen je. Svakog drugog vikenda se tu dešava sportska manifestacija na koju dođe 10 hiljada ljudi. (Predsednik: Vreme.) Da li treba hleba i igara građanima? Ali, moram da vam kažem da su odbornici vaše odborničke grupe u Užicu glasali upravo da se grad Užice zaduži sa 150 miliona i da bude projekat gradskog…
Moram da vas zamolim da završite, pošto je prošlo dva minuta. Hvala. Replika, gospodin Đurić.
Slažem se sa vama, gospodine Mitroviću, ali onda recite da ste protiv postojanja instituta konverzije u zakonodavstvu, ako sam vas dobro shvatio. Samo da vas podsetim, vaša politička partija je glasala za taj zakon pre nekoliko godina. Samo se o tome radi. Stalno na tome insistiram, da ne možemo svaki put kada se promeni vlast i kada se promeni sastav koalicije, da se ponašamo kao da se nešto nije desilo prošli put i da istim rečnikom i optimizmom branimo stav koji je suprotan od onog koji ste iznosili pre nekoliko godina. Samo se o tome radi. Nemam ništa protiv toga da Užice ima stadion, ali, koliko znam, to nije klasični ni društveni klub, ni društveni ili državni institut. Postoji nekakav privatni sektor i u tom klubu itd. Ali, da sada ne ulazimo u detalje, moguće je da grešim. Na tom stadionu postoje neki ljudi. Ne možete meni da zamerite da branim beogradski most, pa da napadam neki mali most, pošto ako mene pitate, ne mislim da je na ovakav način trebao da bude i beogradski most. Mislim da što je moguće više treba tržište otvoriti i da će se kroz ozbiljniju konkurenciju postići brži rok i jeftinija cena. Ministar Ilić je rekao da je neko pokrenuo početkom 90-ih godina "Beopolis" i da je to bila odlična ideja, pa nije realizovana. Nije realizovana zato što se država nametnula kao neko ko treba da je realizuje. To nikada nije dobro. Nikada država ne može da bude investitor, upravljač itd, kao što to može neko drugi. Čak i Hrvatska koja je uspela da napravi impresivne auto-puteve, ove nedelje za korišćenje naplate putarine, održavanje, daju koncesiju, jer ne može da izdrži finansiranje takvih puteva, zemlja koja ima sedam ili osam milijardi evra godišnje prihoda u turizmu. Imate, ovo se više odnosi na diskusiju gospodina Jovanovića, četiri ili pet hala koje su napravljene u Hrvatskoj za rukometno prvenstvo. Čak nije samo državnim investicijama, nego kroz prihod privatno javno partnerstvo… (Predsednik: Vreme.) … I sve su propale, većina je danas zatvorena zato što te zajednice ne mogu na tržišnoj osnovi da finansiraju njihovo održavanje i poslovanje. Izvinjavam se što sam prekoračio vreme.
Hvala. Saglasno čl. 27. i 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata i sa radom nastavljamo u 15.00 časova. Obaveštavam vas da će Narodna skupština danas produžiti rad, saglasno članu 87. stav 2. Poslovnika, posle 18.00 časova, zbog potrebe da se predloženi akti iz dnevnog reda što pre usvoje. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre sa saradnicima, narodni poslanici, predloge sva četiri zakona koja su danas predmet zajedničke rasprave poslanička grupa SPS će podržati. O tome je detaljno govorio ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, naš drug Đorđe Milićević, i ja ću se samo, kao podrška tome, pridružiti sa predlogom da se, sa jedne strane, detaljno razjasni stav poslaničke grupe SPS i, sa druge strane, da iskoristim priliku, da dam jedno upozorenje. Zadržaću se na dva zakona. Predlog zakona o podsticajima za građevinsku industriju i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Ono što se, po nama, može primetiti, oba zakona imaju dve zajedničke crte. Prva, kada je u pitanju sadržaj. I jedan i drugi zakon govore o tome da treba produžiti dejstvo, kada je u pitanju podsticaj za građevinsku industriju, dve godine, a kada je u pitanju planiranje i izgradnja 12 meseci, odnosno godinu dana. U prvom slučaju, produžava se važnost dejstva celog zakona. U drugom slučaju, radi se o jednom članu. O članu koji govori o pravu na gradnju onih investitora koji imaju pravo korišćenja, a nemaju izveštaj o izvršenoj konverziji. Druga zajednička crta jeste, gospodin ministar je to sa pravom insistirao u svom izlaganju, a to je podsticaj gradnje u najširem smislu reči. I jedan i drugi zakon imaju za cilj da podstaknu gradnju. Naravno, postoje različiti koncepti, različiti pristupi i to poštujem. Želim da jasno saopštim stav SPS da u potpunosti podržava nameru Vlade, gospodina ministra, cilj koji se želi postići, a to je podsticaj građevinske industrije. Ponavljamo, kao poslanička grupa, još od ekspozea premijera Ivice Dačića da Srbija mora da ulaže u privredu, mora da ulaže u infrastrukturu, energetiku, poljoprivredu, u proizvodnju, jer samo tako može da se stvori nova vrednost, mogu da se zaposle ljudi, što je najbitnije, i da se obezbede finansijska sredstva. Ovo doživljavamo kao da je na tom planu, na tom tragu. Želim da budem jasan, ako je ovaj predlog zakona o podsticaju građevinske industrije, po našem mišljenju jeste, ako je on taj koji stvara uslove da se podstakne, da se uposli domaća građevinska operativa, da budem vrlo precizan, podržavamo upošljavanje domaće građevinske operative. Ako upošljava domaću građevinsku operativu, ako koristi ili upotrebljava domaći građevinski materijal, ako to podstiče neke druge privredne grane, ako je to tako, taj posao neko treba da radi. Znači, čuvamo radna mesta, odnosno zapošljavamo ljude, a to je vrhovni cilj u Srbiji zaposliti čoveka. Na kraju, ako će to da rezultira dobijanjem finansijskih sredstava, odnosno vraćanje nazad, sasvim je dovoljan razlog da damo apsolutnu podršku tom pravcu. Upravo sam želeo to da naglasim. Molim vas, ne bih da mešam, odvajam, da tako kažem, od toga ako ima nepravilnosti, nezakonitosti u tom poslu, to neka istraže drugi organi i neka svako ko je kršio zakon odgovara, bilo kako da se zove ili bilo ko da je. Kada je u pitanju izmena i dopuna Zakona o planiranju i izgradnji, radi se o izmeni jednog člana gde se daje mogućnost u narednih godinu dana da investitor može, na osnovu samoupisa u pravo korišćenja, da počne gradnju opet u najširem smislu reči bez izveštaja o konverziji. Taj pristup mi podržavamo. Razumeli smo vašu priču na početku ove rasprave da želite na ovaj način, ocenjujući da je to dosta blokiralo gradnju, da je odblokirate, da omogućite investicije u toj oblasti. Imate našu podršku u tome. Dakle, prvi razlog je podsticaj, o čemu sam već govorio, to je dovoljan razlog da podržimo. Drugi razlog koji sam ovde razumeo je da se u tom roku, u roku od tih godinu dana, sačini jedan celovit zakon o planiranju i izgradnji. Tu želim nekoliko stavova da saopštim, da budemo jasni. Prvo, pozdravljam vaš poziv da se svi uključe u izradu tog zakona, iz prostog razloga što ima različitih koncepata, ima različitih pristupa i kada se svi oni suoče cilj je da se dođe do najboljeg koji će biti održiv, koji će biti primenljiv, bilo koja vlada da je u pitanju. Mi ćemo dati apsolutnu, punu podršku ovoj vladi koja je već dokazala da se sa svakim problemom suočava, ne gura ga pod tepih, da se dođe do jednog kvalitetnog zakona. Smatramo ga veoma važnim. I prošli put kada je bila rasprava o tome govorio sam da su to faktički tri zakona, sva tri važna, i planiranje, i građevinsko zemljište, i izgradnja. Daćemo apsolutnu podršku ovoj vladi da učini sve da Srbija planski pokrije svako parče svoje teritorije, da izgradnja bude podstaknuta pojednostavljena procedura, da se što više gradi. To će biti najbolji pristup da se suzbije nelegalna gradnja. Pri tome, namerno pominjem podsticaje, jer ako budemo podstakli da je jeftine čoveku i sigurnije da pravi legalno sa dozvolama, da mu ne zakomplikujemo život, onda neće imati potrebe da ide u nelegalnu gradnju. Ali, ako budemo nastavili da stvaramo klimu da je jeftinije čoveku da napravi nelegalno, pa posle da ga legalizujemo, nema od tog posla ništa. To već traje godinama i svaka vlada se zaklinje da će to da se reši, a nije rešeno. Najzad, treće veoma važno, čak smatram najvažnije pitanje, kada je u pitanju planiranje i gradnja, to je građevinsko zemljište. Uvažavajući sve razloge koje ste naveli, podržavajući vaš cilj, vašu želju da se eliminišu sve prepreke, da ta oblast bude uređena i da bude primenljiva, samo želim da upozorim na nešto, da ne zaboravimo kada budemo pravili taj zakon. Građevinsko zemljište je ogromno bogatstvo. Bogatstvo opština i gradova se meri po građevinskom zemljištu. Nemojte da smetnemo s uma nijednu moguću varijantu koja će biti prisutna kada se bude radio taj zakon. Na kraju krajeva, konverzija koja je bila zamišljena kao jedna privatizacija, čak možda i najveća posle privatizacije stambenog fonda, koja iz raznoraznih razloga, sami ste rekli, nije uspela, navodi na to da treba tražiti druga rešenja. Ponavljam ono što je naš drug Milićević rekao, mora da bude i pravična i pravedna i ne sme se dozvoliti tajkunizacija. Završiću s tim, mora da se plati tržišna naknada za građevinsko zemljište. Kao što ja moram u samoposluzi da platim cenu koja tamo stoji, a ne koju hoću, i ovde to mora. Sasvim na kraju, da bi bio jasan do kraja, naš stav, naš pristup je da svi oni koji su kupovali preduzeća i fabrike, ne da bi pokretali proizvodnju, zapošljavali ljude, modernizovali tehnologiju, nego da bi to sve zatvorili, a čekali pogodan trenutak da prodaju građevinsko zemljište i da se obogate, moraju da plate. Hvala lepo.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovani gospodine ministre, sada nam je izgleda svima jasno kakav stav imaju neke poslaničke grupe, samo me interesuje da li taj stav varira od vlade do vlade ili se vezuje za određenu materiju koja se tiče zakona? I jedan i drugi zakon, Zakon o planiranju i izgradnji i Zakon o podsticaju građevinske industrije su doneti za vreme prethodne Vlade. Za taj zakon su glasale tadašnje vladajuće stranke. Neke od tadašnjih vladajućih stranaka su i u sadašnjoj Vladi. U Zakonu o planiranju i izgradnji je uveden termin konverzija i tada je bio podržan od strane tih stranaka. Sada se ta konverzija suspenduje i opet će biti podržano od istih stranaka. Šta smatrate kada je nešto ispravno? Kada se uvelo ili kada se ukida, ili ćemo Pašićevski i jedno i drugo? Zakon o planiranju i izgradnji ste i vi, gospodine ministre, kada je donošen pre dve godine, oštro kritikovali i iznosili ono što je i poslanička grupa DSS smatrala, a i danas smatra da je to leglo korupcije. Zaista jeste leglo korupcije, ako se na mala vrata, pod parolom pomoći građevinskoj industriji, suspenduju javne nabavke i otvara prostor za nove poslove koje će raditi samo podobne firme. Ciljevi tog zakona, koji je donet 2010. godine, su bili sadržani u članu 22. i glase, od 1. do 5, ovako: Pod 1) – prevazilaženje negativnih efekata ekonomske krize u građevinarstvu Srbije, odnosno pomoć građevinskoj industriji za izlazak iz krize. Da li je taj cilj postignut? Mislim da nije. Niti je prebrođena kriza u građevinskoj industriji, niti su firme pomognute u tom smislu. Pod 2) je bilo podsticanje razvoja i upošljavanja domaće građevinske industrije i likvidnost sektora građevinarstva. Malo pre smo čuli od vas da smo od 170.000 ljudi, koliko je radilo u građevinarstvu u 2008. godini, spali na 70.000. Ne da nije potpomognuta građevinska industrija u smislu upošljavanja novih ljudi, nego smo izgubili preko 100.000 ljudi u tom sektoru. Treći cilj je bio podsticanje razvoja i upošljavanja domaćih preduzeća koja se bave industrijom građevinskog materijala. Nisam siguran da je i taj cilj postignut. Četvrti cilj je zadržavanje postojećeg nivoa zaposlenosti i preduslova za otvaranje novih radnih mesta. Koja crna nova radna mesta, kada je preko 100.000 ljudi izgubilo posao u ovom sektoru? Peti cilj je bio podsticanje privrednog razvoja u Republici Srbiji. Znate da je negativan privredni rast u zemlji u svim sektorima, pa i u sektorima građevinarstva. Dakle, nijedan od ovih ciljeva koji su bili zacrtani u Zakonu o podsticanju građevinske industrije prethodne dve godine nije postignut. Kažite mi onda šta nam garantuje da će biti postignuto u naredne dve godine? Ja mislim ništa, ali prihvatamo vaše obrazloženje da je jedini razlog za produžetak roka završetak objekata koji su započeti. Sigurno je mnogo veća šteta da ono što je započeto sada propada, nego da ovaj zakon ima produženo dejstvo i da se iznađu dodatne pare kako bi objekti bili završeni. To razumem, ali ne razumemo zašto je onda to stavljeno da bude na dve godine. Ako su, kako ste sami rekli, neki objekti završeni sa 70, 80% ili 50%, sasvim je dovoljno vremena da za godinu dana budu završeni kompletno i da onda završimo sa ovim zakonom iz jednog prostog razloga. Zato što je suspendovao javne nabavke i zato što se dogovaralo u četiri oko koliko će koji projekat vredeti i ko će taj posao dobijati. Posao su dobijale firme koje su naravno bile bliske ili su direktno stranačke firme stranaka iz prethodne vlasti, što nam garantuje da nije bilo poštenog posla. Vi ste ovde malo rekli da neće biti otvaranja novih poslova, po ovom zakonu, ali bi nam bilo mnogo draže da je u Predlogu zakona koji ste nam dostavili pored roka koji se podržava na 2014. godinu, mi smo amandmanom predložili da bude do kraja 2013. godine, smatrajući da je to razuman rok, da ste stavili još jedan član, da neće biti novih projekata po ovom zakonu. Mi tako možemo da produžavamo do u nedogled, ako budu novi projekti onda će 2014. godine da se kaže, nismo završili, pa ćemo produžiti do 2015. godine i tako u nedogled. Mislim da na to treba da stavimo tačku, kao što je bitno da znamo kakav efekat je ovaj zakon imao. Jako nam je važno da znamo koliko je objekata započeto iz para koje je dala država po ovom zakonu, do kog stepena izgrađenosti su oni danas i koliko je to koštalo državu, odnosno koliko država u ovom trenutku duguje za te objekte, koliko ona nije isplatila onoga što je dužna da plati. Dakle, bez analize efekata zakona i bez ovih podataka po ovim objektima i dugovanjima DSS ne može da podrži ovaj zakon. Razumemo da treba da budu završeni objekti, ali tražimo da se garantuje, odnosno da amandmanom odbora bude uvedeno da neće biti novih projekata, a drugo da oni budu završeni, da ovaj zakon traje do 2013. godine. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Velimir Ilić. Izvolite.
Gospodine poslaniče, veoma dobra pitanja ste postavili i ja sam rekao da neće biti novih projekata bez javnih nabavki, što je stvarno nekorektno da bude, ali ponavljam, to je početo i mora da se završi. Tačno je da je građevinarstvo otpustilo mnogo ljudi baš zbog toga što projekti koji su rađeni su plaćeni. Trenutno se duguje dve i po milijarde dinara po situacijama koje su prispele. Znači, mi smo smatrali da ne može u godinu dana jer ukupan projekat je negde bio oko 20 milijardi, znači, dok se sve to pozavršava, sredi, dovede u red, naprave pristupne saobraćajnice, uređenje zemljišta itd, ne može se sve u jednoj godini, ipak su to velike cifre. Ostavili smo da bude komotno da može da se prenese ako zapne i u narednu godinu, ali ponavljam, a neke nove projekte nećemo raditi. Meni je žao ako niko nije dao amandman na to, mogli smo i da ograničimo, što nije po meni nikakav problem i to bi mislim na Vladi bilo prihvaćeno. Jesam ja kritikovao leglo korupcije, delilo se bez ičega, jednostavno nađe Pera Žiku i kaže hajde radi stadion, radi halu, radi bazen i to je bilo tako, ali to moramo da platimo, jer smo doveli sad građevinare u tešku poziciju. Ljudi ne primaju platu mesecima i moramo da ih isplatimo i moramo da završimo, to je suština. Znači, ne možemo sada da ostavimo, recimo, stadion u Nišu na pola, počeće isto stadion i u drugom gradu koji je pola završen, tribina urađena, pola nije, stoje skele i igraju se utakmice. Dolaze deca, zar treba neko da nastrada? To ne može da stoji tako. Sportska hala urađena do pola i da ne nabrajam više. Znači, sve to mora da se završi. Prema tome, potpuno se slažem sa vama, ali počeli smo moramo završiti i nema veze šta je bilo bilo je, neko ako želi da ispituje, istražuje, ali naše je da završimo i da jednostavno one pare koje su utrošene ne propadnu, to je suština. Prema tome, slažem se da nije to bilo u najboljem redu i zato sam ja i kritikovao jer nije bila zatvorena finansijska konstrukcija. Sada sam ove godine tražio poziciju u budžetu, da bi nešto mogao da radim moram da imam budžetsku poziciju koju vi ovde izglasate. Ne mogu da obećam da će nešto da se završi, a nemam poziciju, nemam dinara za to, kako to mogu da završim. Nismo neozbiljni ljudi da pričamo bajke i kažemo biće u redu, završićemo i dođem posle pred vas i vi mi kažete kako vas nije sramota, ništa niste pipnuli, a ja vam kažem nema ni jedan dinar na toj poziciji. Znači, ove godine su opredeljena sredstva da se to dovede u red. Nismo mogli sve da stavimo u jednu godinu, da platimo dug iz prethodnih godina i da završimo, ali smo zato i ostavili da bude malo komotno. Ako bude komotnija situacija, kroz neki rebalans da se obezbede pare i da se sve završi, završićemo sve. Ako ne onda možda pređe neki mesec ili neko plaćanje u narodnu godinu da ne bi opet išli u parlament i da donosimo zakone. Eto, sa vama se slažem i zato mi je drago da jedna ovako dobra diskusija bude, da razjasnimo neke činjenice koje su iznesene i koje su nesporne. Ne kažem da je to sjajno, ali kažem da moramo da završimo. Na primer u vašem gradu će biti ruglo ako ne bude završen posao, da li je tako? Znači, moramo da ga završimo, možemo da ne počnemo novu investiciju, ali ovu moramo završiti. Hvala.
Gospodine Lapčeviću, samo ja nešto da vam kažem. Znači, vaša su pitanja bila potpuno jasna, ministar je jasno dao odgovor. Mislim da nemate osnova, ali izvolite kratko.
Zahvaljujem gospodine generale. Dakle, razumem vas gospodine Iliću potpuno, naravno da niko nije protiv toga da ono što je započeto se ne završi i rekao sam u svojoj raspravi da podržavamo taj vaš stav. Ali, sam želeo da čujem od vas i to da li će ministarstvo preduzeti nešto u pogledu ispitivanja zakonitosti odobravanja projekata, visine i cene ulaganja u tim projektima, to su bili naručioci, odnosno ko su bili izvođači radova, pod kojim uslovima su tih izvođači odabirani i kakve su njihove veze sa partijama koje su tada bile na vlasti. To je jako važno pitanje. Naravno, da treba da se završi svaki projekat koji je započet i stadion u Nišu, hala u Knjaževcu i bilo gde, to ništa nije sporno. Nama je jako važno, pošto ste rekli da neće biti novih projekata po ovom zakonu, odnosno bez javnih nabavki, onda vas molim da odbor ili vi kao ministar podnesete amandman na član 5. kojim se on briše, odnosno suspenduje, izuzima od javnih nabavki. Po prethodnom zakonu bilo je dogovorno između naručioca posla, odnosno onih koji su na vlasti, obično ministar u prethodnom sazivu je to bio gospodin Dulić i podoban izvođač radova. Podoban izvođač radova je bio onaj koji je savladao neke kriterijume i koga je partija na vlasti odredila da radi taj projekat, pa onda u četiri oka dogovaraju koliko će nešto da košta. Ko će da me ubedi da tu nije bilo malverzacija? Zašto smo mi onda na 87 mestu po koruptivnosti u svetu, između ostalog i zbog toga. Dakle, kada se bude izbacio član 5. iz ovog zakona onda možemo da razumemo vaše dobre namere da će biti projekti koji su započeti završeni i otvoreni neki novi, ali po legalnim procedurama. Hvala.
Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Što se mene tiče predložiću ovo i nadam se da ćemo se oko toga dogovoriti. Druga stvar, slažem se sa vama da su rađeni neki objekti koji možda nisu bili neophodni. U kriznim godinama se radi ono najneophodnije. Znači vi znate kod vas npr. imate klizište gde je stotine ljudi bez krova nad glavom, ili je ugroženo to naselje, možda je to bilo preče? Možda je bilo preče završiti stanove za sirotinju, za samohrane majke, za invalide i to je možda bilo preče nego uraditi neki bazen itd. ali neko je tako odabrao i tako je urađeno. U tome nisam učestvovao, ja sam to kritikovao, ali moram to da završim. Svi mi to moramo završiti bez obzira i ne mogu da kažem što je to tako. Bio je možda potrebniji kargo centar, skladišta za hranu, PAK centri, pomoć poljoprivredi, niz projekata drugih je moglo da se radi građevinskih koji su bili neophodni i koji donose profit i koji će sebe da otplaćuju. Luksuz se radi kada se ima para, a u kriznim godinama se radi ono što je najneophodnije. Neko je počeo, dajte da to ne propadne, da spasemo ono što može da se spasi, a i građevinarima da platimo. Verujte mi, ako mi ne platimo 2, 5 milijarde, preko 50 građevinskih firmi u Srbiji ide u totalnu propast. Oni čekaju kao ozeblo sunce da im se ovo isplati. Ako ne donesemo ovaj zakon, iduće godine ne možemo dinar da im platimo. U januaru, možda ne stigne sve sada da se poplaća, trudiću se do Nove godine da obezbedim ove 2,5 milijarde da se to plati. Situacije su sve čiste. Što se situacija tiče, sve je uredno, potpisano, overeno i povereno. Ko ih je naručio i kod koga, ako vas to interesuje, mogu da uzmem izvode, tačno koje su firme, mogu da vam podelim svima, koje su firme u kom gradu izvodile, koliko posla, ko je vlasnik firme, a ako vas to interesuje, mogu to da vam podelim svima i možete da uzmete i po situacijama tačno se vidi ko su izvođači.
Gospodine Lapčeviću, jel završavamo?
Završavam, biću vrlo kratak. Rekao sam da nije sporno da podržavam da treba priča da se završi do kraja, kao što mislim da nije sporno i da ako se otvaraju novi poslovi po ovom zakonu, da moraju da budu po javnim nabavkama, koji će biti skoro usvojen, ali mi je takođe jako važno da kažete da li ćete vi kao ministar preduzeti nešto u pogledu odgovornosti vašeg prethodnika za preuzimanje obaveza mimo dozvoljenih budžetskih stavki. Ministar Dinkić je pre mesec dana kada se raspravljalo o rebalansu budžeta, pre dva meseca, rekao da Ministarstvo za životnu sredinu i poslovno planiranje, je preuzelo obaveze i ugovorilo poslove za tri puta više, nego što je bilo predviđeno budžetom. Sada vi morate kao njegov naslednik da to sprovodite i da plaćate, iako ga budžet nije ovlastio da to radi, niti je smeo da ugovara mimo onoga što je dozvoljeno budžetom. Za to mora da postoji konkretna odgovornost. Tu odgovornost neko mora da pokrene. Ako vi trpite štetu i imate glavobolju kako ćete to da isplatite, verovatno je logično da pokrenete tu odgovornost.
Reč ima ministar Ilić.
Ne želim da se bavim time i ja da pokrećem bilo šta protiv bilo koga. Nikada u životu nikoga nisam utužio i ne želim to ni sada, ili da pokrećem krivični postupak itd. Ako je nešto nezakonito, imamo mi određene institucije u državi, budžetske inspekcije, državne revizione komisije koje to treba da rade, da iskontrolišu. Što se mene tiče, ovo što sam rekao, moram da završim i moram da platim, jer dolaze kod mene ljudi. Sve te firme dolaze kod mene, dolaze radnici pred Vladu, meni svaki dan presedne kada mi dođe njih 50 iz raznih firmi i kažu – nemamo hleba da jedemo, nismo primili platu. Videli ste, svaki dan dođe neko, mi moramo to da platimo. Moramo da budemo ozbiljna država, bez obzira šta ko zaduži, država je dužna da to reguliše ako je neko kao član Vlade bilo šta potpisao. To je naša obaveza. Ne želim da dobijemo na sudu blokadu računa i da nam to neko skine sa nekim kamatama, bolje da se nagodimo i da to lepo izmirimo, jer ljudi su korektno uradili, onaj keramičar nije kriv ili vodoinstalater ili ostali, oni su ljudi radili i moraju da budu plaćeni i to je suština cele priče. Znači, mi ćemo to završiti. Što se tiče bilo kakve odgovornosti, ja se time ne bavim, to neka rade određene službe, ako je nešto neko zgrešio, on će odgovarati, ako neko smatra da to treba. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragomir Karić.
Poštovani gospodine predsedavajući, poštovani gospodine ministre, drage koleginice i kolege, poštovani gledaoci, ja se radujem da će ministarstvo pod komandom gospodina Ilića i Vlade, obradovati sve potražioce sredstava možda i iz prošle godine, ove godine, za Božić i da će i u njihovoj kući proslaviti se Božić na najbolji način i dočekati Nova godina. Da, ministar je u pravu, to što je urađeno, to mora da se plati bez obzira koja je vlada zakazala te radove i potpisala ugovore. Ima ovde jedan drugi problem. Nije ovde problem u ministru Iliću, niti u njegovom ministarstvu. Ovde je problem nedostatka razvojne strategije Ministarstva privrede, ekonomije, finansija i to pogađa direktno i Ministarstvo gospodina Ilića i Ministarstvo saobraćaja, gospodina Mrkonjića, jer sve što se potpiše i uradi i ako su sredstva obezbeđena, tu problema neće biti, to su sposobni ljudi, oni će te poslove izvršiti i ugovoriti. Hteo bih da vam skrenem pažnju na nešto drugo o čemu niko nije govorio. Mi se prepucavamo da li će to biti plaćeno, da li će biti javne nabavke, a to što je urađeno, treba da se završi normalno. Sve što je urađeno, to će biti završeno i sve što je ugovoreno, a pretpostavljam da to što nije završeno, da je to ugovoreno i da neće biti nikakvih novih ugovaranja. Naprotiv, samo će se nastaviti radovi, izvršiti obaveze finansijske prema izvođačima radova i ići u dalje radove. Sada tu ima jedan drugi problem. Vi znate da je Beogradska Arena u gubitku, Crvena zvezda je u gubitku, svi su u gubitku, a mi ćemo da pravimo nove stadione, nove arene, nove hale. Zato, izvinite, ja predlažem gospodinu Iliću i Vladi, dajte od tih objekata prioritete izgradnji neizgrađenih fabrika, ako to uopšte postoji, neizgrađenih fabričkih hala, ne izgrađenih bolnica, dečijih obdaništa, škola, dajte na tu sferu, to je ono što je neophodno, to treba da bude prioritet Vlade i prioritet ministarstva kojim upravlja gospodin Ilić i njegovi saradnici. Što se tiče kako da se pospeši proizvodnja, što je i tema današnje Skupštine, sednice, kako da se pospeši proizvodnja građevinskih materijala, uopšte građevinske operative, ja mogu odmah da vam kažem, da u zemljama bivšeg Sovjetskog Saveza je deficit radne snage 2,5 miliona ljudi. Nedavno sam imao čast da budem u delegaciji sa gospodinom Ilićem u Minsku, i sa gospodinom Gojkom Radićem, dojučerašnjim kolegom i predočeno nam je da je u Belorusiji deficit građevinskih radnika, deficit građevinskih materijala, jer samo Belorusija izvozi godišnje oko 15 milijardi građevinskih materijala i to je zemlja u sankcijama. Obratite na to pažnju. Mi danas nemamo nikakve sankcije, niko nam ništa ne brani, reklo bi se da imamo povoljniji položaj, nego što ima Republika Belorusija i nismo u poziciji toj da možemo da izvozimo, odnosno još uvek ne možemo da snabdemo ni naše sopstveno tržište. Druga stvar, ovde je prozvučalo nekoliko puta reč – daj da se pripremimo pre nego počne građevinska sezona. Ljudi moji, u tim zemljama, sam sam radio u Sibiru i rade danas mnogi naši građani naše države, naše okoline, ne postoji više sezona, kakva sezona? Šta je strašno, pao je sneg i pokrio breg i gotovo, nema sezone, ljudi rade na minus 35, a mi to u Srbiji nikada nismo imali, niti ćemo ikada imati. Zato gospodine ministre, nemojte uopšte da govorite ni da dozvolite da vam neko govori da treba da se pripremimo. Priprema treba da počne od juče. Sezona treba da bude svaki dan. Svaki dan građevinska sezona. Normalno, kada je u pitanju konverzija zemljišta, to je mač sa dve oštrice. Trebalo bi naplatiti bar od onih ljudi, kompanija koje su kupile kompanije, da bi ih osposobile za dalju proizvodnju, a ne da otpuste radnike da poruše objekte i fabričke hale i da tu niču neke nove stambene zgrade. Imamo i takvog zemljišta, građevinskog zemljišta, gde, prosto, nema ništa osim možda nekoliko starih straćara, privatnih kuća. To treba videti, iako je zakon donet, treba razmisliti. Treba razmisliti kako to urediti, jer ne zaboravite nikada, jedino dobro koje se ne proizvodi, to je zemlja. Zemlja jedino bogatstvo, što je pre rekao kolega iz SDP, jedino bogatstvo kojim raspolažu lokalne samouprave, gradovi, opštine i naša država. Prema tome, ima jedan predlog koji sam ja davao još 2004. godine i uporno ga branio 2005. godine podržavajući maksimalno DS u gradskom parlamentu. Predlog je prost i jednostavan, to rade svi veliki gradovi, to rade sve države u svetu, rade i manji gradovi. Država je ulagala u infrastrukturu, lokalne samouprave ulažu u infrastrukturu, čija sredstva? Ulažu sredstva iz budžeta. Hajde da omogućimo tim gradovima, lokalnim samoupravama, da vrate deo sredstava. Kako da vrate deo sredstava? Na koji način? Pa neka država proceni tj. lokalna samouprava ili grad Beograd. Neka procene vrednost uloženih sredstava u infrastrukturu. Recimo, da je to 30%, i neka država tj. gradske samouprave, lokalne samouprave neka postanu suvlasnici izgrađenih, ogromnih supermarketa, ogromnih objekata koji služe isključivo, ne za stvaranje novih dobara, to je sve nadgradnja, to je potrošnja. Zašto ne bi, pa svuda postoji, ljudi moji, i šta time dobijamo? Time dobijamo punjenje tih lokalnih i gradskih budžeta, ili budžeta lokalnih samouprava. Dobijam vanbudžetsko punjenje. Oni dobijaju vanbudžetska sredstva, i biće suakcionari 30% uvek, velelepnih objekata kao što danas imamo "Vero" i "Nova" da ne nabrajam dalje, mnoge velike objekte. Znači, kada je u pitanju korupcija, normalno da se tu skoro slažemo svi podjednako, ali to je toliko jednostavno iskoreniti, bar u ovom delu građevinarstva i duboko verujem da će to ministar Ilić uraditi i da će raditi na tome. Šta je to? Ako već učestvuje lokalna samouprava sa 30% vlasništva u izgradnji nekog novog građevinskog objekta, onda će ta lokalna samouprava biti obavezna da juri sve građevinske dozvole sve do onog prvog kamena temeljca. Znači, investitor nikada neće upoznati ni jednog radnika na šalteru, nikada neće znati ministra, neće znati ni onog lokalnog šerifa, nikoga. On će jednostavno pristupiti izgradnji i radnji. Na taj način, neće više biti nikakve korupcije. Stara je poslovica – ko radi sa medom njemu se prsti lepe. Prema tome, treba oduzeti to pravo lokalnim samoupravama. To je tih 30% o čemu se govori. Što se tiče ove pesimističke izjave – šta da se radi, kako, da li da se pomogne građevinarstvu i da li će tu biti selektiranja, i još prozvučale su još takve reči od pojedinih kolega poslanika, da je navodno zatvoreno tržište u oblasti građevinarstva. Rekao bih, ne da je zatvoreno, nego je to otvoreno tržište uništilo državne, ili ako hoćete i društvene, privatne firme, građevinske kompanije u Srbiji. Zato danas nemamo ni jednu jaku građevinsku kompaniju. Kada sam pre čuo da se "Energoprojekt" ponosi sa time što je dobio 50 miliona evra posao, to je sramotno, iskreno vam kažem. Šta je za jedan "Energoprojekt", veliki, moćni, "Energoprojekt", 50 miliona eura? Prvo, takvim kompanijama kao što je "Energoprojekt", "Napred", i ostale velike kompanije, ne bih nikada dao šansu da rade u svojoj zemlji. Eno im tržište u inostranstvu, oni imaju ime imaju prezime, oni su poznati, imaju brend, i oni nikada nisu imali ugovore ispod 500 miliona evra, 500 miliona dolara. Šta se sada dešava? Šta će onda da radi mali i srednji biznis u Srbiji? Da li će on uopšte postojati, ako mu ovaj veliki biznis preuzme i to malo posla što postoji u Srbiji? Gospodine ministre, zahtevajte od Vlade, zahtevajte od Ministarstva finansija i ekonomije, privrede, razvoja, da daju garancije za avanse građevinskim kompanijama u inostranstvu. Vi danas imate ugovorenih 12 milijardi dolara građevinskih poslova u inostranstvu. Želim da to svi vi čujete ovde. Dvanaest milijardi dolara ugovorenih poslova. Zato, ne treba da kod vas preovladava pesimizam. Ovo pre svega govorim, do sada nisam govorio, zbog građana. Treba da gledamo vedro. Ljudi, postoje poslovi, shvatite kada vam govorim da ima dva i po miliona deficitnih radnih mesta u oblasti građevinarstva, pa šta je 150 hiljada nezaposlenih ljudi? To nije ništa. Pogotovo u tim zemljama koje su prijateljski nastrojene prema zemlji Srbiji. Zahtevajte da te beneficije, nisu to beneficije, to je posao. Neka država obezbedi garancije za učešće na tenderima, neka država obezbedi garancije. Ja vam garantujem, mogu da garantujem i povezaću vas, tražiću posebno prijem kod vas gospodine ministre i kod ministra Dinkića. Dvesta miliona evra treba obezbediti garancije, da bi imali posao od pet milijardi evra za naredne dve godine i zapošljavanje 100 hiljada radnika, samo u tri države, Rusije, Ukrajine i Belorusije. Ja to govorim javno, slušaju me svi građani, 10 miliona ljudi, slušate me vi i možete uvek da se pozovete na moje reči. Ja sam spreman gospodine ministre, da dođem zajedno sa vama, i da realizujemo deo onog posla, da pomognem koliko mogu, koji ste i vi pokrenuli u Belorusiji i u Rusiji prošli put. Imamo još jednu vrlo važnu stvar. Ta proizvodnja građevinskih materijala meni ne može da bude jasna uopšte. Prosečna plata u Rusiji je 2000 dolara. U Srbiji je 300 evra, nekada to bude da je to 500 dolara, 450 dolara. Molim vas, mi smo super konkurentni, o čemu mi pričamo? Ako ide naš inženjer da radi, ja plaćam inženjera, plaćao sam u Rusiji Rusa, 20.000 dolara. Naš Srbin radi maksimalno za 5000 dolara, ima stan i hranu, itd. Znači, mi ne da smo konkurentni, hiper konkurentni. Dragi moji prijatelji, koleginice i kolege, glavu gore, ne treba da budete zabrinuti. Šanse su velike. Što se tiče zakona, normalno je da će Pokret snaga Srbije, Bogoljub Karić i naša poslanička grupa SNS, podržati zakon. Ja sam pre rekao gospodinu ministru Iliću da ga malo ohrabrim, jer idu stalno neki napadi, neke žaoke, iako njemu pomoć ne treba, on je čovek sposoban da se odbrani i sam. Bolje je da idemo napred i kao kornjača, ali samo napred, nego da idemo nazad, makar jedan korak. Molim vas da imate to u vidu i molim opoziciju, konstruktivnu opoziciju, ne razlikujete se vi mnogo od nas. Vi ste isto tu, u redu je, treba da nas kritikujete, trebate da stičete i ličnu afirmaciju, personalnu i afirmaciju svojih stranaka, za neku budućnost. U svakom slučaju treba da znate jednu stvar. Perspektiva postoji, optimizam je opravdan, ko god radi i ko god se kreće napred, da ponovim kao kornjača, taj će stići na cilj. Ako vi samo kočite i idete nazad i tražite dlake u jajetu, jednostavno, želeo bih da prekinemo tu polemiku, to je bilo dva sata izgubljenog vremena, šta je ko radio, šta je bilo pre četiri godine, pre pet godina. Objekti se moraju završiti. Prioritet moraju da imaju objekti koji su izuzetno važni. Spomenuo bih još jednu stvar koja je bitna za sve vas, ne samo za moje vršnjake koji sede u ovoj sali. Brzo ćete doći u moje godine, a imate drugove u vašim redovima i starije od mene. Čak smatram da sam konsomolac ovde u skupštini ako imamo u vidu da ima i mnogo starijih od mene. Treba da se završi Klinički centar. Dvadeset godina da bolesne leči i zdrave čuva. Gospodine ministre, dajte akcenat na to i biće u redu. Hvala vam i izvinite za ovako dugo vreme.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući i poštovani ministre, imam utisak da su ovde spojena četiri zakona da bi se maskiralo šta je to što nam donosi Zakon o planiranju i izgradnji. Govoriću samo o Zakonu o planiranju i izgradnji. Zakon o planiranju i izgradnji je treći zakon u nizu koji vladajuća većina predlaže i donosi, a koji apsolutno oslikava novu politiku Vlade. Prvi zakon je bio amnestija. Drugi zakon je bio Krivični zakonik, kojim se ublažavaju zatvorske kazne, kojim se ublažava kaznena politika i predviđa se uslovni otpust posle dve trećine kazne i omogućava zakonom ublažavanje kazne za pedofile i za silovatelje. Treći zakon je Zakon o planiranju i izgradnji, kojim se ukida konverzija zemljišta za određene kategorije ljudi u našoj zemlji. Za prva dva zakona koja sam nabrojao tačno znamo kome pogoduju. Postavljam pitanje ministru kome pogoduje ovakav Zakon o planiranju i izgradnji? Ko su ti, da nam kaže imenom i prezimenom, koji čekaju da podnesu papire za građevinsku dozvolu, a neće da plate konverziju? Ovim Zakonom o planiranju i izgradnji uvodi se diskriminacija između različitih kategorija stanovništva. Oprašta se konverzija u narednih 12 meseci, odnosno ne moraju da plate konverziju zemljišta samo oni koji su privatizovani preduzeća u poslednjim godinama u Srbiji, a svi drugi koji su stekli zemljište, po zakonima koji su važili za uređivanje zemljišta pre 2003. godine, oni i dalje moraju da plate konverziju zemljišta. Dakle, imamo potpuno različite kategorije stanovništva u ovom zakonu. Da li ministar može da nam objasni zašto član 104. ostaje i kaže svi oni koji su odlukom nekog nadležnog organa stekli zemljište, moraju da plate konverziju da bi zidali, a ovi koji su kupili preduzeće u privatizaciji, znamo po kojim cenama su ih kupovali, ne moraju da plate konverziju zemljišta? Ne samo da se uvodi diskriminacija, ovim zakonom se duboko produbljava nepravda u našem društvu. Svi mi znamo da je proces privatizacije bio neophodan i znamo da je procesom privatizacije naneta nepravda građanima u našoj zemlji. Uvođenje konverzije je bio pokušaj da se ta nepravda ublaži. Zato ću zbog građana objasniti, a mislim da to treba da čuju i kolege iz SNS. Malo pre je kolega Karić diskutovao na temu da se ne slaže sa ovim izmenama Zakona o planiranju i izgradnji, što znači da možda SNS neće glasati za ovaj zakon. Dakle, ovim zakonom, koji predlaže ministar Ilić, oni koji su kupili preduzeće u privatizacije jeftinije, odnosno za manje para nego što je cena zemljišta, vrednost zemljišta koje koristi to preduzeće, po konverziji, morali su da plate razliku. Sada se ukida zakonska obaveza da se plati razlika. Dakle, vrlo je jednostavno Zakon o planiranju i izgradnji ne predlaže ništa drugo. Ima samo izmenu jednog člana, a to je ako je neko kupio fabriku ili preduzeće za 100 hiljada evra, a vrednost zemljišta koje koristi to preduzeće je milion evra, po našem zakonu, kojim je uvedena konverzija, morao je da plati 900 hiljade evra, dakle, razliku, odnosno da to zemljište, ako hoće na njemu da zida, stekne po tržišnoj ceni. Ministar Ilić kaže da sada ne mora da se plati razlika, nema veze za koliko ste. Ako ste za jedan dinar privatizovali preduzeće, a ima hektare zemljišta, vi možete da zidate na tom zemljištu stanove. U redu je, otpustili ste radnike, ne bavite se više proizvodnjom kojom se ta firma bavila i koju ste privatizovali, možete da zidate stanove i ne morate da platite vrednost zemljišta. Ministre, ovde se radi o nepravdi. Neko može da zida kada stekne svojinu na zemljište tako što kupi to zemljište po tržišnoj ceni, a ovi koji su privatizovali preduzeće, oni ne moraju da plate po tržišnoj ceni. U čemu je problem? Zašto se ovo sada radi? U čemu je problem da ne možete da izdržite jednu zakonsku normu koja kaže da svi oni koji su kupili jeftinije od vrednosti cene zemljišta, moraju da doplate do cene zemljišta. Još jednom vas pitam – za koga je ovaj zakon pravljen? Ako ste pravili analizu, a mislim da jednu ovako krupnu odluku ako donosite, morate da donosite posle analize, sigurno vrlo dobro znate ko su ti koji su trebali da plate konverziju na zemljište. Dajte nam imena i dajte da građani znaju ko je taj ko će imati profit od ovog zakona. Postavljam pitanje drugim poslaničkim grupama iz vladajuće koalicije – da li vi stvarno podržavate da neko za jedan dinar stekne zemljište i može na tom zemljištu da gradi kao da je njegova privatna svojina? Dakle, DS ne može da podrži zakon koji unosi jaz i nepravdu u naše društvo. Ovaj zakon je duboko nepravedan. To je jedna politička odluka Vlade koja nema niti valjano obrazloženje, niti njoj prethodi valjana analiza. Sve ovo što smo čuli danas, a to je da strani investitori tobože ne mogu da zidaju, prosto nije tačno. Koji su to strani investitori koji su privatizovali preduzeća po Srbiji jeftinije od tržišne vrednosti zemljišta? Još jednom ponavljam, onaj ko je platio u privatizaciji cenu privatizacije, ta mu se cena priznaje prilikom konverzije zemljišta. Dakle, ako ste platili milion evra, vama će se priznati milion evra, ako je zemljište vrednije od milion evra, morate da platite razliku. Zašto vi sada ovim zakonom uterujete milione evra razno raznim ljudima koji su privatizovali firme, upropastili te firme i omogućavate im da zidaju tako što su besplatno stekli zemljište? Hvala.
Reč ima ministar Velimir Ilić. Izvolite.
Nabrojaću neke. Na primer, Zemljoradnička zadruga "Sloga" kod Kaća, predgrađe Novog Sada, gradonačelnik Novog Sada i ministar poljoprivrede napravili su vašem jednom članu da kupi celo jedno imanje od 500 hektara, da podigne iz blata zemljoradničku zadrugu, a to ste preveli u gradsko građevinsko na mala vrata, preprodali i zaradili 300 miliona evra. Da li je to pošteno po vama? Da li je pošten ovaj pašnjak kod Hrama SvetogSave, koji ste prodali kao pašnjak, da se napasaju stranačke ovce? Da li je to dobro? Ima niz drugih projekata, da vam ne nabrajam sada. Evo, dva sam vam nabrojao. Ako vas interesuje, nabrajaću ovde ceo dan. To što vi branite najugroženije, oni ne plaćaju konverziju. Znate da niko od tih sitnih nije platio dinar konverziju. To je besplatna konverzija, prevođenje, plati se taksa. Ne možete vi govoriti o konverziji. Ako je Beograd, grad za 2,5 miliona građana, uradio za vreme vaše mandata od četiri godine samo jednu konverziju, da li je to budućnost Beograda? Jedna konverzija i jedan objekat regularno, a sve drugo ste uradili neregularno. Nemojte da vam sada nabrajam ko je sve uradio. Trebalo bi mi dva dana da sedim ovde u parlamentu. Ja sigurno nisam ništa kupio. Gospodine Konstantinoviću, nemojte da tražite da vam recitujem ovde dan i noć i da držim ove ljude. Ako treba, vi se malo raspitajte.
Reč ima narodni poslanik Nenad Konstantinović. Izvolite.
Poštovani ministre, apropo pašnjaka i njiva, vi kao resorni ministar koji je zadužen za katastar nepokretnosti, mogli bi da znate da se kao pašnjaci i njive, u tom katastru koji vi uređujete i uređivali ste kada ste bili ranije ministar, da se to tako vodi. Zašto se vodi, to je više pitanje za vas nego što je za mene. Valjda bi mogli da promenite to u gradsko građevinsko zemljište. Druga stvar, kažite imena ko su ti kojima ste omogućili ovim zakonom da besplatno zidaju na zemljištu koje nisu platili po tržišnoj vrednosti, dajte nam imena, kažite nam. Radili ste analizu, ko je to ko će sutra da podnese, kada se donese ovaj zakon, građevinsku dozvolu i bez plaćanja konverzije, tako što je preduzeće stekao za jedan dinar ili za 1.000 evra, moći da zida na hektarima zemljišta? Sigurno je da kao nadležni ministar imate uvid u to i da imate takve podatke. Slobodno kažite ta imena da građani znaju ko dobija i ko zarađuje donošenjem jednog ovakvog zakona.
Reč ima narodni poslanik Jelena Travar Miljević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, ako je ovo zakon koji treba da otkoči preko 100 investicija u vrednosti od preko dve milijarde evra, mislim da nema potrebe dodatno raspravljati o tome, nego pružiti mu podršku. Danas je pokazano da zakon o planiranju i izgradnji uvek izaziva polemiku koja je izuzetno dinamična, jer je ovo jedan zakon koji je živ i čiji se benefiti ili loše strane mogu osetiti tek u trenutku kada on počne da se primenjuje. Ovaj zakon predstavlja odlaganje konverzije do usvajanja novog zakona o planiranju i izgradnji koji je danas, na moju radost najavljen. Danas nije tema da li konverzija treba ili ne treba. Tema je kako pomoći nešto što je zakočeno. Želim da naglasim kao neko ko dolazi iz jedne nerazvijene opštine da sprovođenje same konverzije stvarno predstavlja problem na terenu. U mojoj opštini su do sada podneta dva zahteva po ovom članu. Jedan je iz 2010. godine i još uvek nije rešen. Jako je teško sprovoditi, nemamo republičko pravobranilaštvo u takvim opštinama i dosta toga se svodi na dopisivanje. Mislim da je to nešto o čemu treba razmišljati i razgovarati. Ono čemu bi još posvetila pažnju jeste najava da će doći do usvajanja novog zakona o planiranju i izgradnji. Da ne budemo ovde lažni entuzijasti, ne očekujem da će zakon biti savršen, jer kao što sam rekla, svaki zakon, naročito kada se radi o ovoj materiji, najbolje pokaže kakav je kada počne da se primenjuje. Istina je da je prethodni zakon imao dosta segmenata koji su ga regulisali podzakonskim aktima. Ono našta želim da apelujemjeste da se posebna pažnja obrati na ekonomske objekte u novom zakonu o planiranju i izgradnji. Zato što, npr. u ruralnim područjima se dobar deo izgradnje ekonomskih objekata, pored zakona definiše pravilnikom o veterinarsko-sanitarnim uslovima o uzgoju i držanje stoke. Mislim da sa jedne strane kada svi govorimo o opstanku sela i ruralnom razvoju treba tome da posvetimo određeni deo pažnje. Ovo ne govorim tek tako, smatram da ministar ima dosta osećaja za takva područja i apelujem da se ti zahtevi negde uvaže i usaglase. Isto naglašavam, ako ovi zakoni treba da dovedu do pokretanja investicionog ciklusa, treba ga podržati kao izmenu. Ono na šta bih još apelovala jeste da kroz novi zakon o planiranju i izgradnji treba ukinuti nepotrebne birokratske procedure. Kao neko ko je svojevremeno vodio sektor u opštini, koji se odnosio na urbanizam i graditeljstvo, iskoristiću priliku da ukažem i na probleme koji se odnose na niz subjekata koje treba pitati i čiju saglasnost treba dobiti da bi se izdala građevinska dozvola. Prvenstveno, tu mislim na saglasnosti koje se dobijaju od javnih preduzeća i apelujem da se pronađe način da se sankcionišu ona preduzeća koja ne daju saglasnost u određenom roku zato što su postojala javna preduzeća koja daju saglasnost u roku od 15 dana, ali i ona koja ne odgovore i duže meseci na zahtev. Zato mislim da mi kao država imamo problem da izdavanje građevinskih dozvola u proseku traje 279 dana. Mislim da bi bio uspeh kada bi uspeli da svedemo na 90 dana. Treba razmisliti i o tome da li ćutanje administracije znači odobravanje i treba uvesti kazne za državne organe koji ne izdaju dozvolu. Još jednom ću ponoviti, raduje me sama vest da ćemo dobiti novi zakon o planiranju i izgradnji, treba podržati pomenutu izmenu, jer treba pružiti priliku svima onima koji su trenutno u zastoju. Žalosno je što građevinska sezona u Srbiji traje šest meseci, a dobijanje dozvole 280 dana, ali samo zajedno i konkretnim radom možemo dovesti do poboljšanja. Zahvaljujem.
Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, LDP ne može da podrži izmene zakona, popularno nazvanog pomoć građevinskoj industriji, zato što se time produžava rok važenja ovog zakona za naredne dve godine. Samo obrazloženje koje smo dobili ne sadrži osnovne elemente da ovakva izmena zakona uopšte bude na današnjem dnevnom redu Skupštine. Vi, ministre, niste odgovorili na pitanje narodnog poslanika iz LDP. Verujem da ćete nakon mog izlaganja odgovoriti, koja su to sredstva Zakonom o budžetu Republike Srbije predviđena za narednu godinu za sprovođenje ovog zakona? Rekli ste da imate dve i po milijarde nasleđenog duga. To je po okončanim situacijama za već završene radove i da ćete ta dugovanja isplatiti, trudićete se do kraja ove godine, eventualno u januaru naredne godine. Mi kao poslanici nemamo mogućnost niti imamo saznanja koji su to sve projekti odobreni od strane prethodnih ministara i prethodnih ministarstava, u kojoj su fazi i koliko para je potrebno za dovršetak već započetih projekata. Ne smatram da ste u zavidnoj situaciji, jer nasleđene dugove morate da platite. Postoji jedna velika razlika između započetih projekata i obezbeđenih sredstava u budžetu Republike za narednu godinu. Danas ste rekli da novi poslovi po ovom zakonu se neće započeti dok sam ja ministar, ovo vas citiram jer sam zapisala. U popodnevnom delu rasprave ste rekli da neće biti novih tendera bez javnih nabavki. Molila bih vas da nam kažete hoće li biti novih tendera, hoće li biti novih projekata za lokalne samouprave, ili se ovde samo radi o završetku započetih projekata? Ovo govorim iz razloga što ovaj zakon pospešuje korupciju i vi to vrlo dobro znate, zato i niste glasali kada je donesen ovakav zakon u parlamentu, kada ste bili narodni poslanik. Bez tendera, bez konkurencije prosto imate dogovor između onog ko sprovodi, ne mogu da kažem javnu nabavku, jer je to dogovor između onog ko će izvoditi radove i predsednika opštine, što je u najvećem broju slučajeva. Sami ste rekli, a i mnogi poslanici, time nije postignut razvoj građevinske industrije jer građevinska industrija danas i pre godinu dana ima manji broj radnika. U obrazloženju zakona ste rekli da zakon treba da se produži zbog toga što se naredne godine očekuje da i dalje imamo ekonomsku krizu, pa da ga treba produžiti za narednu godinu dana, a on se faktički produžava u naredne dve godine. Molim vas da mi odgovorite da li će biti novih projekata, ili neće? Kolika su sredstva opredeljena Zakonom o budžetu Republike Srbije za narednu godinu, obzirom da ste ostali dužni odgovor na to pitanje? Što se tiče Zakona o planiranju i izgradnji, zaista ne možemo da podržimo izmenu jednog stava, jednog člana Zakona o planiranju i izgradnji. Složićete se da je Zakon o planiranju i izgradnji sistemski zakon i da je potrebno da trpi veliki broj promena kako bi bio primenjiv u praksi. Vi ste u stvari rekli da ćete izmenom ovoga imati investicije vredne oko dve milijarde evra i jedno 100 investicija biti otkačeno time što će se ukinuti konverzija, ali vi možda tako mislite. Ali, kad investitor dođe na šalter u organ uprave ili u gradsku upravu, on se tamo nadalje suočava sa birokratijom. Nije čudo što smo na pretposlednjem mestu po izdavanju građevinskih dozvola, jer je zakon koji trenutno imamo u upotrebi jako loš. Ono što niste rekli, gospodine ministre, a smatram da ste morali da kažete, je da je Ustavni sud 6. decembra ove godine proglasio neustavnim odredbe čl. 185-200. Zakona o planiranju i izgradnji, a koje se tiču legalizacije i da vam je Ustavni sud Vlade Republike Srbije dao rok od šest meseci, da će objaviti presudu nakon šest meseci kako bi vam dao rok da se usaglasi Zakon o javnim nabavkama. Kada budete radili izmene zakona, pošto ste rekli da će biti u skupštinskoj proceduri, a on već mora da bude do kraja marta, morate voditi računa o načinu na koji se izdaju lokacijske dozvole. Iako u sadašnjem zakonu piše da se sve to radi o trošku investitora, da radi organ uprave, to nije tako u praksi. Investitori moraju da traže saglasnost. Morate voditi računa o tome šta rade radnici u Ministarstvu kada rešavaju drugostepene žalbe, jer mnoge žalbe čekaju nekoliko godina, u vašim područnim odeljenjima, što u Zaječaru, što u drugim sredinama. Morate voditi računa o tome kada budete menjali zakon šta je sa inspekcijskim nadzorom nad primenom zakona. Samo bih rekla dve rečenice o trećem zakonu, koji se odnosi na luke. Smatramo zaista nepotrebnim da se ukine Direkcija za vodne puteve. Ne smatramo da se time radi bilo kakva racionalizacija… (Predsedavajuća: Gospođo Gerov, isteklo vam je vreme poslaničke grupe.) Samo da završim rečenicu. Obzirom da imamo zakon o sporazumu sa BiH, kada ćemo dobiti sporazume sa ostalim zemljama, kako bi moglo da se ispuni jedno od predizbornih obećanja, a to je kanal do Soluna? Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, pored onoga što su moje uvažene kolege iz poslaničke grupe SPS, gospodin Milićević i gospodin Petronijević istakli, istaći ću još nekoliko razloga za koje smatram da su razlozi koji se ovde od bilo koga od nas neće moći dovesti u sumnju, a u svakom slučaju, opravdavaju upravo ovakve izmene zakona koji su predloženi. Ovde ću se osvrnuti isključivo na odredbe Zakona o planiranju i izgradnji. Zašto? Zbog toga što se ova izmena ne odnosi samo na tajkune, kako se to ovde danas više puta istaklo, već se odnosi i na savesne graditelje i na savesne investitore i na zdrave investicije. Upravo će takvi biti relaksirani i obradovani sa ovakvim načinom izmena Zakona o planiranju i izgradnji. Nesumnjivo je i treba građanima da bude jasno da ova tzv. suspenzija konverzije traje tačno onoliko koliko će trajati izrada novog zakona o planiranju i izgradnji. Ono što smatram korisnim i da to bude čak jedna dobronamerna sugestija jeste da taj budući zakon o planiranju i izgradnji bude jasno diferenciran od Zakona o javnoj svojini, upravo zbog konverzije, odnosno upravo zbog toga što se konverzijom pretvara pravo korišćenja u pravo svojine. Uvaženi ministre, treba veoma jasno naglasiti, a građani da prepoznaju ono što je suština, a to je da je konverzija bila kočničar ili blokator građevinske regulative u njenoj primeni. Nikad neću dovesti u sumnju motiv zakonodavca u bilo kom sazivu, i u ovom i u prethodnom i u budućem, da se donosi što bolji i što kvalitetniji zakon. Tako je i motiv sistematizovanja konverzije sigurno bio pozitivan. Međutim, u praksi se konverzija pokazala u sasvim suprotnom smislu i u suprotnom pravcu. Zašto? Postoje dva jednostavna razloga, ako ne čak i tri. Prvi razlog je što je konverzija jedno tzv. prethodno pitanje. Ona prejudicira postupak prava na gradnju, jer dok se ne donese rešenje o konverziji, nije moguće izdati ni lokacijsku dozvolu, nije moguće izdati rešenje o odobrenju gradnje ili građevinsku dozvolu, nije moguće izdati rešenje o upotrebnoj dozvoli. Šta to znači? To znači vezivanje ruku onih koji imaju pravo da grade. Nisu to samo oni koji su legitimisani u članu 103. stav 1, a o njima ću malo kasnije posebno nešto reći, već i njihovi pravni sledbenici ili sticaoci. Njima se vezuju ruke iz dva razloga. Prvi je razlog što je postupak konverzije uglavnom u administrativnom smislu zakomplikovan. Drugi razlog je zato što je skup. Zašto je skup? Zbog toga što se konverzija vrši, onako kako zakon kaže, shodno tržišnim kriterijumima, a mi u praksi znamo da se ti tržišni kriterijumi vezuju za parametre koje daje poreska uprava. Šta da rade oni graditelji i oni investitori koji nisu platežno moćni da obezbede novčana sredstva za isplatu takvih tržišnih iznosa, koliko konverzije u praksi vrede? Banke tu ne mogu da pomognu. Kreditne linije jednostavno nisu moguće zbog toga što konverzija nije pravni osnov za izdavanje bilo kakvog načina kreditirane sume, odnosno transferisanja kreditnih sredstava. Šta ćemo da radimo u situaciji kada imamo preduzeće u stečaju, preduzeće u postupku privatizacije ili, još gore, preduzeće u postupku restrukturiranja, koje iz svojih sredstava, koja su i te kako mala, pokušava da obezbedi novčana sredstva za konverzije koje su i te kako skupe? Ne mogu da se otrgnem utisku da konverzija nije opravdala svoj smisao i da nije opravdala svoju svrhu. Zbog toga je zaista treba brisati iz zakona. Danas na osnovu izlaganja koje sam ovde čuo, postoji jedna dilema. Više se stvorila polemika u glavama pojedinih poslanika, navodna diskriminacija. Kaže se – šta da radimo sa onima koji su već uplatili ili počeli da plaćaju neke iznose konverzije u odnosu na one koji se sada pojavljuju pred zakonom, a oslobođeni su, pa se smatra da imaju nekakav benefit? Ali, uvaženi ministre, negde se moralo preseći, negde se morala podvući crta i jednostavno nastaviti ka putu ozdravljenja građevinske operative. Zašto? Zbog toga što svakim danom jedna građevinska firma ide u stečaj, jer nije u mogućnosti da bude angažovana, nije u mogućnosti da angažuje svoju mehanizaciju, nije u mogućnosti da uposli svoje ljude. Šta to znači? To znači da veliki broj radnika u građevinarstvu ostaje bez posla. Stečaj nositeške posledice. Samim tim, ne dolazi do uplata penzijskog i invalidskog osiguranja u budžet. Da li je to šteta po budžet? Nesumnjivo je da jeste. Niko ko se ozbiljno danas upusti u analizu ovih činjenica nije se dotakao upravo njih, a te činjenice zaista ne mogu da se dovode u sumnju, jer su upravo ovakve kakve jesu. Šta je nakon svega ovoga bitno? Bitno je ubrzati donošenje novog zakona o planiranju i izgradnji. Nadam se da ćete vi dati svoj maksimalan doprinos da taj budući zakon o planiranju i izgradnji bude daleko kvalitetniji od ovoga. Ne postoji nijedan idealan zakon. Zakonodavni proces je trajan proces u kome se uvek mora težiti ka donošenju što kvalitetnijih zakona. Kako sam malo pre rekao, zašto diferencijacija od Zakona o javnoj svojini? Upravo zbog toga što su pojedine odredbe Zakona o javnoj svojini već definisale pitanje koje se vezuje za prenos prava korišćenja u prenos prava svojine. Mi konkretno u Užicu imamo probleme u stečajevima koji se vezuju za konverzije. Preduzeća koja od strane stečajnog upravnika, a ta su preduzeća u stečaju, imaju legitimaciju stečajnih dužnika i od strane stečajnog upravnika postoji izuzetni napor da se stečajna masa na neki način vrednuje, kako je i inače zakonom predviđeno da se u stečajnu masu vrati celokupna imovina, koja po zakonu treba da se vrati u stečajnu masu, uglavnom bude okrnjena i ta vrednost stečajne mase i bude znatno smanjena, upravo zbog pokušaja da se izvrši konverzija i upravo zbog pokušaja da se kasnije, u prodaji, shodno odredbama Zakona o stečaju, vrednost imovine kao pravnog lica, poveća. Sve ovo što sam rekao, nesumnjivo ukazuje da ste upravo ovako kako ste predvideli zakonskim rešenjem, uradili ono što je trebalo da se uradi, po meni znatno ranije, ali ni sada nije kasno. Još jednom, apelujem da što bržim i što skorijim donošenjem novog zakona o planiranju i izgradnji. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Pejčić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženo predstavništvo, predsedniče, gospodine Iliću, predstavnici Vlade, na početku moram da izrazim svoje nezadovoljstvo, zato što ste u ovoj tački dnevnog reda uvrstili nekoliko zakona koji nemaju nikakvih dodirnih tačaka. Zamolio bih nekog da mi objasni – kakvih dodirnih tačaka ima građevinarstvo i plovidba? Nastavljate onaj sistem koji je radila prethodna vlast. U tom kontekstu, molim vas da ubuduće vodimo računa o nekim agendama. Usredsrediću se na Predlog zakona o izmenama Zakona o podsticaju građevinske industrije u Srbiji, kada je u pitanju ova tačka dnevnog reda. Ovaj zakon, ako znate dobro, pompezno je najavljivan od strane tadašnjeg ministra, gospodina Dulića, koji je, između ostalog, rekao da je cilj ovog zakona prevazilaženje negativnih efekata u sektoru građevinske industrije, kao i obezbeđivanje likvidnosti u ovom sektoru. Međutim, da li je ovaj cilj ostvaren? Obaveštenje Unije poslodavaca i u građevinarstvu, koji proizvodi građevinski materijal i koji se bave građevinskom operativom, demantuju ove ciljeve. Oni kažu u svom saopštenju da u ovom trenutku imamo 8.926 preduzeća koja se bave građevinskom operativom, a 24% su u stečaju, ili imaju privremenu zabranu rada. Takođe, kažu da je od aprila do danas ugašeno 2.539 preduzeća koja se bave ovom problematikom i da je, kao što ste vi rekli, prošle godine izgubljeno negde oko 100 radnih mesta i polako se gasi četvrta generacija preduzeća koja se bave ovom granom. Dakle, poražavajući su efekti ovog zakona. Moram istaći da su mnoge nevladine organizacije, pre nego što je donesen ovaj zakon kritikovale ovaj zakon, između ostalog, i Savet za borbu protiv korupcije. Naglasio bih da je ovaj zakon tesnom većinom prošao ovde u Skupštini. Oni su istakli da je ovaj zakon neustavan, da ima mnogo anomalija i da će doći do velikih zloupotreba. Neki su rekli da je ovo jedan "leks specijalis", poseban zakon i da nije u korelaciji Zakonom o javnim nabavkama. Takođe, mnogo političke opcije, između ostalog, i vaša, gospodine Iliću, kao i političke opcije koje su na vlasti, a došle su na vlast kritikujući ovaj zakon, su pričale o famoznom članu 5. ovog zakona, koji, pre svega, dovodi do pregovaračkog postupka, a bez raspisivanja javnog tendera, javnog oglasa, već slobodnom pogodbom se moglo dogovoriti oko nekog projekta. Moram istaći još jednu stvar, ovaj kontraverzni zakon je doneo mnoge nelogičnosti i na lokalu. Mnoge stvari su zloupotrebljene na lokalu. Lokalni šerifi su određivali sami sebi određene projekte, kako bi obezbedili ili sebi, ili strankama materijalnu dobit, a sebe tako promovisali. Ovaj zakon nam je omogućio, gospodine ministre, da smo tek saznali da je selo našeg bivšeg gradonačelnika najsunčanije selo u Jablaničkom okrugu i da je u tom selu morala da se gradi fotonaponska elektrana, a da je imanje njegovog strica, najskuplje imanje u Jablaničkom okrugu, čak 17 puta skuplje od tržišne cene koja je procenjena u istoj toj kategoriji zemljišta. To nas građane Leskovca i građane Srbije košta, nećete verovati, četiri miliona evra, a nije u sistemu Elektroprivrede. Još nije završena, a nije u sistemu Elektroprivrede. Jačina je jednog megavata i može da opskrbljuje strujom svega 500 domaćinstava. Eto vidite kakvi su projekti realizovani i rađeni u prethodnom periodu. Ovaj zakon je, ako ćete mi dozvoliti da kažem, jedan kampanjski zakon, gde je jedna politička opcija sebi dozvolila da napravi jedan ovakav zakon, kako bi se pripremila za prethodne izbore i to treba nazvati pravim imenom. Ono što sam takođe hteo istaći, DSS se ne slaže kada je u pitanju ovaj zakon. Kritikovali smo ga i kada je donošen ovde u Skupštini. Rekli smo da će doći do mnogih zloupotreba. Ovaj zakon je donesen još 2010. godine i ovo je druga izmena i dopuna ovog zakona. Ne kritikujemo sve, već dajemo i neke konstruktivne stvari. Kažemo da ovaj problem građevinarstva treba da se reši najedan sistemski način, između ostalog, predlažemo i u ovoj raspravi javno razmišljamo, da se ukine ili da se smanji na građevinski materijal i na taj način da se omogući našim građevinskim preduzećima, građevinskoj operativi, da pravi objekte mnogo jeftinije i da bi ti objekti bili mnogo konkurentniji na tržištu, na probirljivom našem tržištu i kvadrat stanova bi bio mnogo jeftiniji. Ono što na kraju želim da vas pitam, gospodine ministre, pošto vidim da je zakon produžen za još dve godine, a dobili smo objašnjenje da je to zbog započetih projekata, hteo sam da vas pitam jednu drugu stvar – da li ste pogledali novi Zakon o javnim nabavkama? Čuli smo od jedne poslaničke grupe da ćete taj zakon o javnim nabavkama uskoro stići u Narodnu skupštinu. Nemojte da se desi da ovaj zakon, koji sada donosimo, bude u koliziji sa tim zakonom. Jednostavno je pitanje i želim da mi na njega odgovorite. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Srđan Milojević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, meni je žao što ovde nema gospodina Mrkonjića, ministra saobraćaja, da nam malo obrazloži ovaj zakon o plovidbi. Apsolutno sam uveren da on sigurno nije u nekoj Grand paradi, nego je sigurno s lopatom negde i otrpava ove ljude u Banatu. Verujem da nemaju tenkovi više da izlaze da potrpavaju puteve. Da li, gospodine Iliću, vi razgovarate s njim? On kao da je saobraćajni fakultet kod Duleta Mufte završio. Pitajte ga – kako je moguće da mora tenk da izađe da otrpava zatrpane automobile u Srbiji, dok je cela Mađarska prohodna? Vidim da su neki nervozni i govore – tema. Evo, tema. Kada smo kod teme – Predlog zakona o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji. U tom predlogu se kaže da će se ovaj zakon u roku od 12 meseci od dana stupanja na snagu primenjivati. Gospodine Iliću, pitam vas,jer vas veoma poštujem kao iskusnog političara, znamo se 20, 22, 23 godine, vi ste tu u politici, imate bogato iskustvo – da li stvarno mislite da ćete da sačekate jun mesec da predložite ovom parlamentu taj zakon, kao ministar, i da će ova Vlada da opstane? To ne veruje niko iz vaše poslaničke grupe. Ova Vlada je pred padom, jer će Aleksandar Vučić hteti da kapitalizuje ovu svoju prednost što radi i šta će onda da se desi? Onda ćemo imati izbore negde u junu, možda u septembru, što je još gora stvar… (Predsedavajući: Gospodine Milivojeviću, molim vas, ostavite izbore i vratite se na zakon.) Gospodine Arsenoviću, vama da objasnim. Ako se ovaj zakon odloži za 12 meseci i zamislite sada da imamo izbore u septembru, a znamo koliko se dugo Vlada formira u Srbiji i u onda će u decembru mesecu koji zakon da važi? Ovaj od samo 12 meseci, neki će ljudi iskoristiti pravo besplatne konverzije i šta onda? Neka nova Vlada treba da donese neki nov zakon ili da vrati stari. U tom grmu leži zec. Tu će ovi finansijeri, koji su životno zainteresovani,da zidaju bez konverzije, da pomognu svaku Vladu koja će da produži važenje zakona, samo zato 12 meseci, a ne 24. Inače, kada bi bilo 24, pa nema veze, onda oni baš i ne moraju mnogo da pomognu ni jednu političku stranku koja im ovo omogućava. Sada ću o drugom zakonu. Predlog zakona o izmeni Zakona o podsticanju građevinske industrije Republike Srbije u uslovim svetske ekonomske krize. Prvo da vidimo šta kaže obrazloženje. Za vreme važenja, ovo kaže ministar Ilić, zakon je dao dobre rezultate, podvlačim dobre rezultate. To je vrlo važna rečenica. Kaže - građevinska industrija, kao važna privredna grana, zabeležila je blagi rast ove godine. Osnovna intencija zakona je bila da se u uslovima negativnih efekata svetske ekonomske krize doprinese očuvanju radnih mesta, da se uposli domaća građevinska operativa itd. Sve najbolje o zakonu. Sada ću da vam kažem jednu veoma interesantnu stvar, jer sam čuo od jednog kolege u raspravi da ovde očigledno mnogi ljudi imaju čistu savest samo zato što imaju loše pamćenje. Kada imate loše pamćenje, onda vam je savest mnogo čista evo šta se kaže o istom ovom zakonu, a to smo slušali, gospodine Arsenoviću, i vi i ja, u ovoj sali, jer smo tada bili vladajuća većina. "Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, sve smo očekivali, ali da se ovakav zakon pojavi u proceduri, to je za nas veliko iznenađenje. Da u 21. veku, posle toliko evropskih zakona, vi nama poturate sada da neko bude taj koji će se pogađati, praviti, ugovarati poslove. Ko je taj ko je to mogao da uradi u aktuelnoj vlasti? Nema ništa od gradnje. Građevinska sezona prolazi, a mi sada donosimo zakon. Godišnji odmori prolaze, dolazi jesen i kraj je građevinske sezone. Prema tome, morate biti veoma jasni, veoma konkretni, samo se vi smeškajte, ali ne možemo u parlamentu razgovarati, zaposliće se ljudi. Znate li taj podatak? Radićemo posao ovako, ubrzaćemo posao, zaposlićemo ljude." Ministre Iliću, to je kazao poslanik Velimir Ilić iz Nove Srbije. Da li ga znate? Vidim da kada dođete u Beograd, ovaj beogradski smog otvara sve pore i odmah širi vidike i u vlasti vidite ono što niste videli kao opozicija. Pitam vas – kako će moj politički prijatelj, vidim da je tu u sali, gospodin Markićević, da glasa za ovaj zakon koji je rekao: "Danas donosimo jedan mafijaški zakon. Ovo je ne evropski zakon, nego je mafijaški zakon." Sada nam vi kažite – da li vam je bio dobar taj zakon? Sada smo mi u vlasti, da ga mi malo produžimo, ma znali su ovi iz DS kako se donose zakoni. Prema tome, ima ovde u biblioteci steongrafskih beležaka koliko hoćete. Mogu da podsetim gospođu Jorgovanku Tabaković, moju koleginicu, koju mnogo poštujem. Ona mi je mnogo draga i žao mi je što nije sada u sali da je podsetim šta je kazala o ovom zakonu.
Gospodine Milivojeviću, molim vas, nemojte više da citirate šta je ko rekao. Vratite se na zakon, a šta je ministar, odnosno Ilić dok je bio poslanik govorio, šta je Markićević, šta je gospođa Tabaković. To možete spominjati, ali vam ne dozvoljavam da prozivate pojedina lica, a pogotovo ona koja nisu u mogućnosti da vam odgovore. Vratite se na zakon i diskutujte. Možete ga kuditi koliko god hoćete. To je vaše pravo. Neću vam to osporavati, ali nemojte sada čitati stenogram šta je ko nekada govorio. Izvolite.
Hvala, gospodine Arsenoviću. Samo bih molio da ovo vreme koje ste mi oduzeli regulišemo. Pošto je zabranjeno kritikovati one koji nisu u sali, tu je u sali gospodin Babić. On je isto govorio o tom zakonu. Neću da čitam. On je isto tako briljirao na tom zakonu. Nije mi jasno da li će da glasaju za ili protiv i da li imajju jedne stavove kada su opozicija, a druge kada su na vlasti. To donosi zabunu u biračko telo, kako naše, tako i njihova. Pogotovo me zanima - da li će u podsticajima građevinske industrije da učestvuje ovaj Milan Marjanović? Znate li ko je to, gospodine Iliću? To je ovaj iz "Jugoagenta", to je onaj što duguje "Agrobanci" milion i po evra, a ima 165 stanova. Isto tako duguje i "Čačanskoj banci", a inače je visoki funkcioner SNS. Ima dobrog advokata. Cvijan ga brani. Koga Cvijan brani, taj u zatvor ne može da ode. Vidite, taj ima 165 stanova i duguje "Čačanskoj banci" par miliona evra. Vi ste iz Čačka i vi znate koliko ja volim Čačak. Meni je pola srca u Čačku. Srećemo se tamo, volimo taj grad. Hajde da ga zamolimo da on radi podsticaj, ali da se uradi cesija. Da vi platite "Čačanskoj banci" njegov dug, a da on gradi. Ne verujem da će on da zida stanove. Mislim da ćete vi to da sprečite, jer taman posla da dozvolimo takvu mahinaciju. Znate, mene iskustvo uči da se ovde mnogi zakoni rade po narudžbini. Videli smo Zakon o amnestiji, Krivični zakon i sada Zakon o planiranju i izgradnji. Posebno me brine što u obrazloženju ovog zakona fali jedan deo na koji je ukazao moj kolega Bojan Đurić. Nema onog dela koji kaže – finansijski troškovi za sprovođenje zakona. Da li to znači da će ovaj iz "Jugoagenta" da radi, pa neće da se plaća, da li to znači da nećete poštovati Zakon o obaveznom plaćanju, pre neki dan smo usvojili rok za državna preduzeća od 45 dana, a za privredne subjekte 60 dana, ili će ovo samo da bude marketinški trik? Zanima me da li ćemo mi ovde u ovoj sali da dobijemo odgovor na pitanje koje je postavio uvaženi kolega Nenad Konstantinović? Ko su ti koji čekaju da se ovaj zakon o konverziji donese, da mu se produži rok važenja na 12 meseci bez plaćanja konverzije, da bismo videli ko će na vrlo atraktivnim lokacijama da zida? Da li su to oni likovi koji su prvi potrčali da se poklone pred stiroporom ili su to neki drugi likovi ili su to neki treći likovi ili su to neka nova lica koja do sada nisu učestvovala u ovim poslovima? Žao mi je što tu nije gospodin Mrkonjić, jer mi imamo i treći zakon - Zakon o izmenama i dopunama Zakona o unutrašnjoj plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama. To je zakon koji je usvojen 2010. godine. Neću da čitam, gospodine Arsenoviću, stenografske beleške da ne bismo dolazili u neprijatnu situaciju, da podsetim ljude kako je to kada imate jedan moral kada ste u opoziciji, a drugi kada ste na vlasti. Moram da postavim pitanje, žao mi je da polemišem sa gospodom iz ministarstva, to su fini ljudi, ali nemaju pravo da se nama obrate, samo vama mogu da sufliraju odgovore, ali ja bih hteo da mi odgovori gospodin Mrkonjić. Mislim da tu ima mesta da stavi lopatu kojom čisti sneg i da sedne tu pored vas i da mi kaže – zašto posle samo dve godine menjamo ovaj zakon i što u ovom zakonu ukidamo Direkciju za vodne puteve i stavljamo je u okvir ministarstva? Kaže se da su u domenu Direkcije za vodne puteve, tu ne postoji razlog za promenu postojećeg zakona dve godine nakon njegovog usvajanja. Pazite, isti ministar, isto ministarstvo. Doneo je jedan zakona kada je bio sa nama na vlasti, a drugi zakon kada je sa drugima na vlasti. Znate, neki se ljudi u lošem društvu mnogo brzo pokvare. To nije dobro. Voleo bih da dobijem odgovor od gospodina Mrkonjića na ta pitanja i žao mi je što je vas prevario, gospodine Iliću, da sada vi branite taj zakon. Ja vas ne mogu da napadam, niti imam srca. Ja volim Čačak, vi volite Čačak. Tamo imao zajedničke tačke, ali mi opet nije jasno, kaže se u analizi efekata zakona stoji da će ovakve promene zakona uneti pozitivan uticaj na sve privredne subjekte koji se bave unutrašnjim vodnim transportom. Na šta je predlagač mislio rekavši ovo kada upravo postojeći zakon definiše položaj Direkcije za vodne puteve na način da je ona profesionalan, stručan servis svih privrednih subjekata koji se bave unutrašnjim vodnim transportom. Imam mnogo pitanja, ali je neprimereno da raspravljam sa ljudima iz ministarstva. Veoma smo se ozbiljno, kao poslanička grupa, spremili za ovaj zakon. Nadam se da će u segmentu amandmana da bude prisutan gospodin Mrkonjić, ali ulazimo u vreme kada se ozbiljno spremaju novogodišnji programi, gde se igra i peva. Ovi što slušaju telefone, njega više ne slušaju od podvriskivanja kafanskih pevačica. Prema tome, hvala lepo, želim odgovore na ova pitanja. Zahvaljujem se na vremenu i strpljenju.
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Sve što smo videli u proteklih 12 minuta je paradigma prethodne vlasti, pozornica, scena, bina, gluma, gledaoci, a građani Srbije odu kući i dalje gladni. Svašta su videli, svašta čuli, ali i dalje nemaju posla. No, za ovaj zakon sam, čini mi se, i govorio i glasao protiv. Zašto? Znaćete na jednom primeru. Da ste letos došli u Vrnjačku Banju, kraljicu kontinentalnog turizma, videli bi da je po tom zakonu u Vrnjačku Banju, u rekonstrukciju banjskih parkova uloženo 110 miliona dinara. Očekivali bi cvetne rundele, trgove, popločane ulice, nešto fenomenalno. Šta smo mogli da vidimo? Raskopano, neuređeno, nikakvo. Zbog toga ću glasati sada za ovaj zakon, baš da bi se to zamenilo, baš da bi se to završilo, baš da bi nova vlast, vlast SNS i partnera kao iz republičke Vlade, da bi mogli da završe, da bi Vrnjačka Banja i dalje bila kraljica kontinentalnog turizma. Što se tiče promena mišljenja, vrlo rado ću se potruditi i u istoj toj skupštinskoj biblioteci naći govore prethodnog govornika i hvalospeve o Borisu Tadiću, ali nešto brzo promeni mišljenje, pa pređe u drugi tabor. Tako da, ta promena mišljenja, morate da pođete od sebe prvo.
Hvala. Reč ima gospodin Miroslav Markićević, replika. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, ovog puta lično u svoje ime želim kolegi Milivojeviću da repliciram. Mislim da se opcija kojoj on pripada još uvek nije snašla i još uvek se nije oporavila od izbornog poraza. Ova njegova diskusija danas svedoči u prilog tome. Dobro, njemu kao borcu za demokratiju to ne možemo ni da zamerimo, jer je tek nedavno ušao u parlament. Ovakve njegove diskusije smo slušali četiri godine i zbog toga je verovatno i bio 73 na listi svoje stranke. Dakle, nije sramota promeniti mišljenje, ali što se mene tiče i sve kolege su svedoci da se poslanici Nove Srbije nisu hteli ni da javljaju, da je sreće, ova rasprava o ove dve izmene i dopune zakona trajala bi sat vremena, da bismo prešli na neku drugu tačku dnevnog reda. Toliko je bar meni, a mislim i građanima Srbije, bio jasan ministar Velimir Ilić. Čini mi se da prvi put od nastanka višepartijskog sistema u Srbiji jedan ministar, evo, ja kao član Nove Srbije i kao poslanik Nove Srbije držaću ga za reč, pozove sve stranke, kako vladajuće koalicije, tako i opozicione, da daju po jednog čoveka koji je zadužen u stranci, da ne kažem da je ekspert za oblast Zakona o planiranju, da dostave ministarstvu i da svi zajedno učestvuju u pravljenju tog zakona. Prema tome, pošto nemam pravo lično da se obraćam nikome po Poslovniku, kolegi koji me je prozvao kažem da nije sramota promeniti mišljenje, ja nisam, samo ovaj zakon ima već svoje posledice i posledice tog zakona, na sreću ili na žalost, mislim na sreću građana Srbije, mora da leči sadašnje ministarstvo i ministar Velimir Ilić. S obzirom na uspeh u prethodnom mandatu koji je imao, čvrsto verujem da će imati uspeha i u ovome što je nakanio. Vi samo tako nastavite i daleko ćete stići. Hvala lepo.
Hvala. Za repliku se javio gospodin Srđan Milivojević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, uvaženi gospodine ministre, bez namere da ikome lično imenom i prezimenom odgovaram, ali oni koji se ponose što možda liče na Aleksandra Vučića, a čuli smo to u prepodnevnom izlaganju, ima Aleksandar Vučić dva lica. Možda vi podsećate na njega, ali iz onog vremena kada je nosio bedž. Inače, sada niste ni bleda kopija. Sa vama mogu da polemišem onog trenutka kada u vašoj izbornoj jedinici pobedite Klisara, tada mi se javite.
Gospodine Milivojeviću, molim vas da vodite računa kako karakterišete pojedine ljude u Skupštini. Reč ima ministar Velimir Ilić. Izvolite.
Biću veoma kratak. Zahvaljujem vam se na pažnji svima. Naravno, razumem i poziciju i opoziciju, razumem šta je ko kad rekao. Bez obzira kad sam šta rekao, rekao sam istinu. Bio sam protiv tog zakona, jer taj zakon je bio tačno ono što je neko rekao. Da ne ponavljam šta je rekao Markićević, ali slažem se i to se i pokazalo. Tačno je da su posao izveli stranački ljudi. Tačno je ovo u Vrnjačkoj Banji da nije urađeno ništa, a 110 miliona. Tačno je da to neko danas mora da plati. Tačno je da su te vaše firme koje su dobile poslove imale neke obaveze mnogo velike. Jedan od tih izvođača koji je bio neprikosnoven u ovim poslovima sada je trenutno blokiran 30 miliona evra, gospodine Milivojeviću. Ucrnili ste ga. On mi je rekao lično – u crno su me zavili, bolje da mi ništa nisu dali. Mi sada pokušavamo da ih izvadimo, da ih stavimo na noge, da vidimo mogu li da rade. Zato sada moramo ovo da podržimo, da izvadimo te nesrećne ljude koje ste vi doveli gde ste ih doveli. Tačno je da ste im vi podelili poslove. Tačno je da neću dozvoliti ni jedan novi posao da ide bez javne nabavke, 100%. Srešćemo se mi u ovom parlamentu opet. Neće moći to tako da se radi i neće niko iz ove Vlade podržati da se deli posao Peri, Žiki, Miki itd. Dođi ovamo, evo ti posao, da ne kažem šta treba da uradiš dopunski i da čovek ode pod led. Mi to nećemo dozvoliti. Hoćemo da se uradi, završi i napravi, da ne ostane ruglo po Srbiji, da stoje ti objekti godinama. Mi hoćemo da to završimo. Mislim da sam jasan. Nemojte sada pričati, ne ukidamo mi konverziju tog novog zakona. Jasno se tamo izjašnjavamo - mi tražimo da se bez uplate materijalne nadoknade konverzije mogu dobiti građevinske dozvole, raditi posao do novog zakona koji će ukinuti. Ja ću predložiti da se ukine takva kakva jeste, ali će postojati drugi mehanizam plaćanja, da se radovi koji su izvedeni, dobit koja se stvori naplati itd. Postojaće neki radnici koji će raditi na tim projektima. Postojaće neki porezi na zarade. Postojaće neki PDV. Trošiće se građevinski materijal. Biće razno-raznih regularnih oblika u ovoj državi, po zakonu, koji će se nadoknaditi. Prema tome, ne bih želeo sada ovde da pričamo šta je bilo. Ne želim da se bavim prošlošću. Rekao sam da taj zakon nije dobar i stojim i danas iza toga, a vi me ubeđujete sada, vi koji ste ga izglasali i borili se za njega,da nije dobar. Rekao sam davno da nije dobar. Neke stvari sam vam ovde rekao sto puta da nisu u redu i da ne radite to, ali vi ste radili. Šta ćemo? Ne može sada da propadne Srbija zbog vas, zato što ste bili loši u određenom momentu. Bože moj, moramo nekako to dovesti u red, ispeglati. Srđane, glavu gore, imate ozbiljnu Vladu. To što kažete – pašće Vlada, pa nikada nismo bili složniji. Evo, sinoć smo bili baš jako složni i uvek som složni. Nemojte da mislite o tome i da se sekirate. Znam da vi to volite, naravno. I mi kad smo bili opozicija voleli smo. Vi, onakvi kakvi ste, izgurali ste četiri godine. Zamislite sada mi ovakvi kakvi smo? Mi ćemo duplo više, bar.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Donka Banović.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Bojim se da moja diskusija neće biti zanimljiva kao ovih prethodnih nekoliko. Reći ću par stvari o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i o lukama na unutrašnjim vodama. Najznačajnija izmena važećeg zakona jeste u stvari promena pravnog statusa Direkcije za vodne puteve, tako da ta direkcija više neće biti posebna organizacija, već će postati organ uprave u sastavu Ministarstva za saobraćaj. Tako da se ovim izmenama ovog zakona u stvari vrši usklađivanje nadležnosti i prenošenje regulatornih ovlašćenja sa Direkcije na Ministarstvo za saobraćaj. Inače, Direkcija za vodne puteve je posebna organizacija koja je osnovana čak 1963. godine. Ona je zadužena za održavanje i razvoj unutrašnjih plovnih puteva, na kojima važe međunarodni i međudržavni režimi plovidbe. To su reke:Dunav, Sava i Tisa, kada je Srbija u pitanju. Kakvi su razlozi za ukidanje posebne organizacije, koja postoji već 50 godina? Dakle, nije ovo neka novoformirana agencija iz prethodnih četiri, pet godina, nego ova organizacija zaista postoji 50 godina i zadužena je za jedan veoma ozbiljan i složen posao. U obrazloženju koji smo dobili uz ovaj zakon stoji da su ove izmene i dopune u stvari izvršene na inicijativu ministra finansija i privrede. Meni je žao što gospodin Mrkonjić nije tu da nam kaže da li je on učestvovao u izradi ovih izmena i dopuna, zato što u tom istom obrazloženju stoji da zainteresovane strane nisu imale priliku da se izjasne o ovom predlogu zakona. Da li je ovo, dakle, predlog Ministarstva finansija i privrede ili predlog Ministarstva za saobraćaj? Nama stalno stižu zakoni i ovo je jedan od takvih gde su promene malobrojne, ali veoma značajne, ozbiljne, gde nije urađena kvalitetna, u ovom slučaju, nikakva javna rasprava. Dalje, u tom obrazloženju stoji da je cilj racionalizacija državne uprave, ali sve se čini da po tim izgovorom racionalizacije, odnosno štednje, da se ukidaju nadležnosti pogrešnim institucijama i da se ulazi u reorganizaciju onih institucija, organa koje ne bi trebalo na ovaj način reformisati. U tom obrazloženju takođe stoji, dakle, to su imali prilike svi poslanici da pročitaju, da će ušteda biti u tome što će zaposleni iz direkcije kada postanu delovi Uprave u ministarstvu da će njihove plate, pa shodno tome i doprinosi, biti manji za 25%. Dakle, to je ušteda o kojoj se govori. Takođe stoji da će se štedeti na službenim putovanjima i da će ljudi iz direkcije, ali sada u sastavu ministarstva, putovati zajedno sa ljudima iz ministarstva. Ne znam, barem o tome nikada nije bilo reči, da je tu bilo zloupotreba kada su u pitanju službena putovanja. Dakle, vi nas takvim obrazloženjima nas terate da razmišljamo o tome kako su ti ljudi zaposleni u direkciji do sada išli na službena putovanja koja nisu bila potrebna i da će ona sada biti ukinuta i tu je sada, Bože moj, velika ušteda. Dakle, vraćam se na početnu stvar, a to je da vi ukidate neke nadležnosti, premeštate institucije tamo gde to ne bi trebalo da se radi. Ljudi iz ministarstva sigurno znaju, a podsetiću i ministra Ilića, da je Master planom razvoja plovnih puteva Srbije do 2025. godine predviđeno mnogo toga da se uradi, da rečni saobraćaj poveća čak za četiri puta, on je sada svega negde oko 7% u odnosu na ukupan transport. Dakle, trebalo bi da do 2025. godine on ima 30% od ukupnog transporta kada je reč o tome. Šta je još potrebno? Potrebna je modernizacija luka, razvoj industrijskih zona na Dunavu i Savi, modernizacija flote, poboljšanje bezbednosti i zaštita životne sredine kao i uvođenjem novih linija za kontejnerski transport i robe. Ovo sve stoji u Master planu da Srbija hoće da uradi do 2025. godine, a vi ovakvim zakonima, na mala vrata ukidate jako važne institucije.
Reč ima ministar Velimir Ilić.
Pošto je mene gospodin Mrkonjić zamolio da ga danas zamenim i pošto tu materiju jako dobro poznajem. Direkcija je morala da uradi niz projekata koji su bili planirani u prethodnom periodu. Prvo, obeležavanje plovnosti Save, bagerovanje reke Save do Rače i kasnije do Brčkog. Morao je da se uradi niz projekata na Dunavu i da se to jednostavno završi. Do današnjeg dana, ništa nije urađeno. Projekti su započeti. Evropa, pošto smo mi deo sistema Koridora 7, Dunavskog koridora, zahteva od nas da se određene stvari urade. Tačno je da je direkcija izašla iz okvira ministarstva, ima svoje ljude koji su primali izuzetno velike plate, jednostavno se nisu bavili ovom problematikom, nema rezultat. Stalno su bila neka savetovanja, te Dunavska komisija, te Savska komisija, te sedište ovo, ali rezultat nula. Sada je ministarstvo pritisnuto da mora da reši plovnost reka, jer se nalazi u sistemu evropskom. Jedino može da reši tako da to stavi pod svoju kontrolu u okviru ministarstva. Tačno je da će zaposleni imati mnogo manje plate koje su u ministarstvu, nego u određenim agencijama, direkcijama itd. To je isto kao što je ugašena direkcija koja je pravila kuće od zemljotresa, dobijala budžetska sredstva, a nije napravila par kuća u određenom periodu. Oni su rešavali, kupovali šta im treba, automobile, nameštaj, kancelarije, ali nisu pravili kuće. Seljaci nisu dobili kuće i žive pod najlonom. Mora na neki način to da se preuredi. Oni imaju svoj Upravni odbor, oni to blagoslove, sredstva potroše i šta ćemo mi na kraju godine kad podnesu izveštaj. Zato je zauzet stav da se ovo stavi u okviru ministarstva i da ima svakodnevnu kontrolu. Plovnost Save mora da se završi. Od Rače do Beograda pre deset godina, 12 radilo je 30 hiljada ljudi. Šabac je počeo da gradi luku koja je bila izuzetno značajna za celu Mačvu, Podrinje itd. Sve je to stalo, ništa se nije uradilo. Duboko ko je treba da se rešava kao klizište, pipnuto nije. Sava klizi svaki dan i odnosi deo Umke. Sada je asfalt debeo kad pogledate kod Umke na reku Savu šest metara, jedan dan će sve otići u Savu. Sava se počela povlačiti u zemljište i jednostavno meandrira tu i pravi takav usek da je dubina Save na tom mestu preko 20 metara, a na drugim mestima tri metara i nešto. Prema tome, mora ministarstvo da reaguje, mora Vlada da reaguje, da se to promeni, zato je došlo do ovoga. Sve je to u redu, ja se sa vama slažem, da je to trebalo da ostane, ali morali su ovi problemi da se rešavaju, rezultati da se naprave i onda bi sve bilo u redu, ali ovako ne vredi. Trpelo se, tolerisalo se, davali se zadaci, bilo je obećanja itd. Ima niz problema u Srbiji koji su nastali baš u silnim tim agencijama koje su ovih dana ukinute. Da li verujete, neću da nabrajam jer nije korektno, postoji agencija koja je dobila nekoliko miliona evra u 2012. godini i do današnjeg dana nije potrošila 100 dinara. Znate koji su problemi u Srbiji koje je ta agencija trebalo da reši? Nenormalno, i to je tamo gde je najveća sirotinja i gde je najveća beda. Zamislite neko prima 160 hiljada platu mesečno, vodi agenciju i nije potrošio sto dinara, samo savetovanja, seminari, konsultacije, obilazak terena, obilazak Evrope da vidimo kako to svet radi, a mi ništa. Sad će ta sredstva da budu povučena u budžetsku rezervu. Hiljade ljudi je čekalo i gledalo i molilo se Bogu da se to završi da dobiju rešenje svojih problema koji su godinama bili nagomilani. Vi sada imate jednu grupu ljudi koja nijedan problem, nije sagledala, nije ih to interesovalo, a obišli ceo svet, a nisu otišli na primer da vide oko Beograda, dovoljno je da su otišli tu do Umke, do Krnjače, do Kaluđerice i da reše te probleme. Zamolio bih gospodu koja vrši vlast ovde u glavnom gradu i koji su puni priča, sve su rešili, da li vi znate da Beograd kao jedan vodeći grad u jugoistočnoj Evropi, da li znate da 30% građana Beograda nema kanalizaciju? Umka ima, svako domaćinstvo ima od tri do pet septičkih jama. Znate vi da Dedinje nema kanalizaciju? Da ne pričam o Kaluđerici, Ovči, Borči, itd. Znate da otvoreno fekalije idu kanalima kroz naselja? To je istina. Mi šminkamo krug dvojke, ono oko Hajata, Interkontinentala,Sava Centra, i kažemo – evo, to je Beograd, kad neko dođe. Gospodo, rešavajte probleme, niko vas neće dirati, ali nemojte da ne rešite ni jedan problem, a sutra dođe neko i kaže – pa što niste to uradili, oni kažu, eto, prošlo vreme. Da ne dužim priču, to je jedan od razloga. Inače, gospodin Mrkonjić, nadam se da će rešiti te probleme plovnosti Save, to traži i Republika Srpska. Evo ovdeima sporazum koji se pravi. Sava može normalno da bude plovna do Brčkog, veoma brzo. Sava mora da dođe do Rače, da bude plovna. Sava u Šapcu mora da napravi jednu veliku luku, tamo ima prostor i sve je određeno, to mora da se realizuje. "Zorka" Šabac se iz te luke snabdevala. Ti kabasti materijali koji su dolazili, čelik iz Ukrajine, sve je dolazilo vodinim putevima, za čitavu Semberiju, za čitavo Podrinje, za čitavu Mačvu, i to mora da profunkcioniše. Pričamo, sad gradimo i autoput prema Fruškoj gori pa ćemo raditi prema Loznici ubrzanu neku magistralu, itd, a zašto? Saobraćaj ćemo skidati sa Save i forsirati taj kraj. To je projekat ove države i mora to da se uradi. Hvala puno.
Hvala. Reč ima Donka Banović, replika. Izvolite.
Hvala. Vi ste malo proširili temu, tako da se plašim da će građani steći utisak da sam ja odgovorna što neka prigradska naselja u Beogradu nemaju kanalizaciju. Vi ste se obratili sada – gospodo, vodite računa šta radite. Dakle, ja nisam odgovorna za to. Ovo što ste vi sada sve rekli, ja nemam razloga da vam ne verujem, ali je to moglo da stoji i u obrazloženju. Dakle, ono što stoji u obrazloženju, jeste da je to racionalizacija državne uprave i ja sam navela sve iz obrazloženja. Dakle, mogli ste da kažete – ta direkcija nije radila dobro, 50 godina ne radi kako treba i zato smo se odlučili na ovaj korak. Sad, na kakav ste se korak odlučili, da li će to da otkloni probleme, što se u toj direkciji ne radi, to je druga stvar? Pa neće. Ako ste vi i ministar Mrkonjić i Vlada, ako ste nezadovoljni radom te organizacije, onda su u toj organizaciji pojedinci. Oni ako ne rade svoj posao, ti ljudi se otpuste, pa se prime stručnjaci i ljudi koji će bolje da rade i koji će kvalitetnije da rade, ako je sve ovo što ste vi naveli tačno. Teško mi je da poverujem da ćete vi time što ćete direkciju da stavite u ministarstvo, da sada tu povećate disciplinu i, da kažem, produktivnost te uprave, ako tu ostanu ti isti ljudi. Ono što se dešava pod firmom te racionalizacije, nije dobro. Ja ću da podsetim narodne poslanike da je tako ukinut i Fond za zaštitu životne sredine, zato što prethodni ministar nije radio kako treba ili je zloupotrebio sredstva iz tog fonda, pa umesto, prvo taj čovek više nije ministar, da se tu u upravljanju u samom Fondu popravi, da do toga ne dolazi. Vi ste ukinuli, takođe, ova vlada jednu veoma značajnu instituciju kada je u pitanju zaštita životne sredine.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Radaković. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući. Pre svega, želeo bih da se izvinim svim narodnim poslanicima i svim građanima Srbije, što sam jutros bio previše temperamentan, što poslanik sebi to ne sme da dozvoli i kada je ljut. Bio sam ljut, jer danas na dnevnom redu ovaj režim uzima dve milijarde evra od građana Beograda. To je istina i nikakve opomene me neće sprečiti da o tome pričam u ovoj Skupštini. Gospodine Iliću, niste mi odgovorili na moje pitanje, sada ću ponovo da vam ga postavim. Koja strana kompanija čeka konverziju u gradu Beogradu? Samo mi jednu dajte, a da to nisu neke kompanije sa Kipra ili Holandskih antila, ako na njih mislite, ja na njih ne mislim. Mislim na pravu stranu investiciju, bez posrednika. Samo mi recite jednu. Opet pričate o Zakonu o podsticanju građevinske industrije. Molim vas samo jednu stvar, recite, koliko se duguje tim građevinskim firmama? Kažite koliko je plaćeno i koliko se duguje? To je bitno da bi znali koliko tim ljudima dugujemo još para, i kada ćemo dobiti te pare? Ali opet, ja moram da se vratim na Luku Beograd. Za 50 miliona evra, Milan Beko je kupio Luku Beograd. Nije kupio 180 hektara zemljišta za te pare, 180 hektara je dobio besplatno i to smo mi pokušali konverzijom da naplatimo od Milana Beka, 120 miliona evra. Vi danas to ukidate. Zašto? Jasno je da ova vlada duguje nešto tajkunima, to je jasno. Nemojte molim vas da vraćate dugove preko građana Beograda i građana Srbije. To se bi dogovorite sa njima, ali nemojte preko grbače građana Beograda. Moram da se vratim na Olivera Dulića. Tog čoveka ste razapinjali po medijima mesec dana. Na kraju ste napravili optužnicu, oko 20 hiljada evra protivpravno, trećem licu. Ljudi, 100 hiljada puta više vi danas dajete trećem licu, čitajte – petorici tajkuna, i nikom ništa. Sto hiljada puta više. Naravno, mediji o tome ne pričaju. Da se ne vraćam na Insajder, na kome su učestvovali Milan Beko i Oliver Dulić, pozvao bi građane da pogledaju taj Insajder, videće mnoge zanimljive stvari tad, i šta je Milan Beko rekao, kada ga je pitao Oliver Dulić, zašto ne plati 120 miliona? Da čeka bolje uslove? Dočekao ih je. Znam da vama nije prijatno ovo da slušate, ali, nažalost, ja pričam istinu. Ovo je borba protiv korupcije, za koju se zalaže ova vladajuća većina, borba protiv korupcije da se omogući petorici ljudi da uzmu nešto od građana Srbije. Nije borba protiv korupcije hapšenje Miškovića, sa jedne strane, a onda puštanje da napravi besplatni tržni centar na Autokomandi, ljudi to se zove licemerje. To je prava istina. Neću više da vas zadržavam, samo tražim odgovore od gospodina Ilića. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Gospodine, pitanja su vam vrlo neozbiljna da bih odgovarao na njih. Kada budete rešili i počistili kuću iznutra, evo na primer, ja vam dajem jedan dobar primer, ako želite borbu protiv korupcije, a vidim da ste voljni i mislite o Beograđanima, počistite kod vas od vrha. Imate posla koliko hoćete, pa ćete doći vi do Beka, znate? Ali, vidite te sudske sporove, rešenja, šta se tu sve događalo, pogledajte tu malo. Drugo, nemojte da pričate o Beogradu, da vi godinama, da ne kažem desetinu godina, imate vlast. Pogledajte šta se tu događalo. Pogledajte malo. Pogledajte lokacije, da vam ne nabrajam. Nemojte da vam dovodim strane firme koje su izludele. Oni su nas pitali, nemojte da vam pričam o "Alkatelu", o firmama koje su dolazile, o lokacijama. Ko je dao Miškoviću lokaciju za "Delta banku", hajde sada mi to recite? Besplatno, ko mu je to dao? Da li sam ja? Ja sam tada bio ministar, nije me niko pitao, vi ste dali iz Beograda, gospodine.
Gospodine ministre, molim i vas.
O tome nemojte, ja se izvinjavam, nemojte da skrenemo sa teme, imate vi mnogo problema internih. Kada to rešite, onda ćete ove krupne državne. Vi u stranci zatvorite vrata, raščistite vaše stvari pa onda ćemo da raspravljamo.
Hvala gospodine ministre. Gospodin Radaković, po kom osnovu?
Pomenuo me je gospodin Ilić.
Vas nije pomenuo po imenu, ali daću vam šansu za repliku, i sa tim ćemo završiti. Izvolite.
Poštovani gospodine Iliću, opet niste odgovorili na pitanje, koja strana investicija je zaustavljena u gradu Beogradu? Samo jedna, ako nije platila konverzije, a koja je vlasnik zemljišta? Samo mi to odgovorite. Što se tiče nas, pustite vi nas da radimo ono što mi hoćemo u našoj stranci. Vi ste ovde ministar, vi ovde brinete o građanima Srbije, kojima danas uzimate dve milijarde evra. Ja ne pričam o Milanu Beku, ja samo pričam o vašem principu, o vašoj borbi protiv korupcije. Vi ovde pričate kako mi vodimo grad Beograd. Građani Beograda su rekli kako vodimo Grad Beograd. Pogledajte rezultate. Imali ste 50% manje glasova u Beogradu u odnosu na nas. To je istina. Pričate o kanalizaciji. Mi ćemo raditi tu kanalizaciju, ali dajte nam naše pare, naše dve milijarde evra. Da li znate koliko kanalizacije može da se uradi sa tim? Vi ste čovek građevinac, vi to znate jako dobro. Sedamdeset posto kanalizacije koja nije urađena može da se uradi, ali dajte nam naše pare. Mi ovde ne tražimo tuđe pare, samo naše. Da li je to nešto sporno? Molim vas, odgovorite mi na pitanje koja strana kompanija nije platila konverziju, a htela je da plati? Navedite samo jednu. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Velimir Ilić. Izvolite.
Znate kako, da vam odgovaram pojedinačno, to nema smisla, ali vi ste sami rekli da je u pitanju dve milijarde evra štete, a nabrojali ste i jednog tajkuna, kako vi kažete i nekih sto miliona. Gde su vam ostali? Ko su ostali? Drugo, da li je moguće da branite nešto što je za četiri godine u vašem mandatu imali samo jednu konverziju u Beogradu? Da li je moguće da je samo jedna investicija bila u Beogradu pod znakom pitanja i konverzija morala da bude rešena? Da li je to moguće, a u ovolikom gradu prodato je hiljade firmi, hiljade hektara zemljišta itd? Nemojte, molim vas. Nemojte da vam sada pričam priče. Vi svoju vodite, svoju priču pričajte. Vi ste ovaj zakon doneli. On praktično nema primenu. Sve je stalo. Ponavljam, zakon koji je imao u Beogradu jednu konverziju za četiri godine za mene je nula zakon i mora da se menja. Za šest meseci ćete ovde imati novi zakon, koji ćemo usvojiti. Ovaj zakon ćemo sada stvoriti. Znači, mi ne ukidamo konverziju, mi dajemo mogućnost da neko bez naknade dobije dozvolu da počne da radi, da uđe u posao, da uradi pripremne radove, da ne stoji građevinarstvo. Ovo je stav svih, i Privredne komore Beograda i Srbije i građevinara i građevinskih firmi. Oni ovo čekaju kao ozeblo sunce. Vi sa njima razgovarajte. Sindikat građevinara, koji je nedavno bio, svi su to tražili. Vi samo pričate Luka Beograd, Luka Beograd. Pa to je vaš problem u Beogradu. Zašto meni pričate o Luci Beograd? Ja nemam nikakve ingerencije nad Lukom Beograd. Vi tu dajete papire i tu radite i gradite. Sigurno da vam je tamo neko ispunio neka vaša očekivanja, to bi bilo sve u redu, kao što je mnogo što šta bilo u redu. Nemojte da načinjemo te teške teme. Nemojte, molim vas. Pogledajte pojedine firme po Beogradu kako su završile. Gde vam je privreda u Beogradu? Kako vam je završila privreda? Koje firme to rade u Beogradu? Gospodo, koja firma radi? Vama da nije "Kolubare" i Obrenovca, potrovaste nas dole, pola Šumadije ste iskovali, devastirali celo područje i ništa niste vratili u prvobitno stanje. To vam jedino radi u sistemu. Kažite mi jednu proizvodnu firmu u Beogradu. Ko se u Beogradu bavi proizvodnjom? Gde su beogradski giganti? Gospodo, šta je sa "Železnikom", šta je sa "Zmajem", šta je IMT, šta je sa "Lolom Ribarom"? Šta je sa tim gigantima? Nema ih. Zašto ih nema? Gde su nestali? Šta je na njihovim mestima? To vi raspravite.
Hvala. (Janko Radaković, sa mesta: Replika.) Gospodine Radakoviću, mislim da više nemate osnova za repliku. Vi ste izazvali repliku vašom diskusijom, koja je bila mimo teme. Dozvolio sam vam dve replike, treću vam neću dozvoliti. Prema tome, nemate pravo na repliku. (Borislav Stefanović, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Narodni poslanik Borislav Stefanović, po Poslovniku. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, povređen je član 107. Poslovnika iz više razloga. Prvo, ministar Ilić se obraća direktno ovde i viče na poslanike, a u tom nastupu je neprecizan do krajnjih granica, koje se graniče sa neistinom. Kaže – vi ste zatrovali pola Šumadije, vi ste u "Kolubari" iskopali ovo i ono. Ne znam kome se obraća? Da li se obraća nama ili se obraća novom direktoru, koji je držao pečenjaru do nedavno? Molim vas, budite precizni. Ko je zatrovao? Ko je otrovao? Koje su to fabrike u Gradu Beogradu u vlasništvu Grada Beograda? Ako mislite politički da napadate gradsku vlast, ministre, budite precizni. Onoliko kanalizacija će biti napravljeno koliko Čačak napravi. Budite sigurni, za jedan milimetar nećemo odstupiti. Nemojte vi o tome. Gospodine generale, vi kao predsedavajući treba da vodite računa da se ovde neprekidno izlazi iz teme. Obraća se direktno povišenim tonom bez ikakve potrebe. Molim vas, ne može se više u ovoj Skupštini računati da će neko da koristi ovu stranku, kojoj pripadam, kao vreću za udaranje, a da ćemo mi da ćutimo ovde i da pustimo zato što je narod doveden na trg da gleda spaljivanje veštice, pa je srećan, a vi ćete da gorite zajedno s njima. To se neće desiti. Hvala.
Smatram da Poslovnik nije povređen i moram da vam odgovorim da zaista ne govorim povišenim tonom. Nastojim da budem korektan prema svima vama. (Borislav Stefanović, sa mesta: Ne vi.) Shvatio sam da ste to meni rekli. Izvinjavam se onda. Nažalost, moramo biti koliko-toliko korektni. Replika koju je dao ministar bila je izazvana prethodnom diskusijom. Da nije bilo toga, do ovoga ne bi došlo. Ukoliko niste zadovoljnim mojim odgovorom, možete se izjasniti da li da se glasa u danu za glasanje. (Borislav Stefanović, sa mesta: Da.) Dobro, glasaćemo u danu za glasanje da li je bilo povrede Poslovnika. (Veroljub Arsić, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Narodni poslanik Veroljub Arsić, po Poslovniku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 107. Poslovnika zato što se ovde govorilo o nekakvom spaljivanju veštica. Razumem da moje kolege narodni poslanici neki put u svojim diskusijama mogu i žučnije da raspravljaju itd, ali da ne zaborave da Zakon o privatizaciji je potekao iz DS i predložio ga je Aleksandar Vlahović, pogotovo iz dela koji je najviše bio kritikovan, da predmet privatizacije mora da se izražava knjigovodstvena, a ne tržišna vrednost, pa mi nije jasno za čim DS plače. Takav ste zakon doneli i vi ste omogućili da neko kupi preduzeće za male pare, a onda, koristeći imovinu, preduzeće da zgrče bogatstvo, a ne mi iz SNS.
Gospodine Arsiću, molim vas da kada koristite povredu Poslovnika onda… Nemam ništa protiv da vi replicirate. Ovo je više bila replika, tako da vas molim da uvažavamo tu činjenicu. Reč ima narodni poslanik Miroslav Petković. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, mislim da je današnja rasprava pokazala da je Zakon o planiranju i izgradnji u suštini predstavljao političku odluku prethodne Vlade čim se ovoliko sporimo sad ko je za njega glasao, ko je bio protiv, ko je predložio određena rešenja. Na početku današnje rasprave mi nije bilo jasnou jednom trenutku kada smo raspravljali o tom zakonu oni koji su ga kritikovali, danas ga brane uz sve okolnosti koje ste izneli danas zbog čega to radite, a oni koji su glasali za taj zakon, ispalo je da su najveći kritičari tog zakona. U praksi je ovaj zakon pokazao u mnogim odredbama da je neprimenjiv. Ukoliko postavimo sebi pitanje da li je građevinarstvo prethodne tri godine, od kada je donet ovaj zakon, pokrenulo privredu, odgovor je jasan da se to nije dogodilo. Ustavni sud Srbije je označio određene odredbe ovog zakona kao protivustavne i stavio ih je van snage. Ogroman je broj nelegalno izgrađenih objekata. I dalje taj problem nije rešen. U koliko su tačni podaci, mislim da je preko 700 hiljada ljudi, čeka da se reši ovo pitanje. Pričali smo danas mnogo oko konverzije. Jasna mi je namera ovog Predloga, odnosno izmene i dopune, koje ste predložili, ali ja bih voleo da čujem da li će u tom zakonu, koji za šest meseci treba da dođe u skupštinsku proceduru, konverzija biti ukinuta? Šta je Srbija dobila u prethodnom periodu konverzijom koja postoji u aktuelnom Zakonu? Koliko projekata čeka? Ja znam da vi niste odgovorni, što Ikea nije došla u Srbiju, što nije realizovan projekat "Grad na vodi", što hotel Jugoslavija i dalje stoji u mraku, ali da li će se nešto po tom pitanju promeniti u narednom periodu. Zanima me da li su pojedini tajkuni uknjižili vlasništvo nad objektima i na zemljištu, na osnovu važećeg zakona? Da li su pojedine firme dobile velike površine zemljišta na korišćenje, po ovom zakonu? Siguran sam da jesu. To je razlog zbog čega mi moramo ozbiljno da reformišemo ovu oblast, ukoliko želimo određene pomake u njoj. Da li postoji veliki problem korupcije prilikom pribavljanja građevinskih dozvola? Postoji, da se ne lažemo i oko toga. Koliko su rokovi, odnosno koliko traje period izdavanja građevinskih dozvola? Srbija je na začelju svih lista, pa i po ovim parametrima, mislio sam da smo osmi, a danas ste izdali podatak da smo treći, od pozadi. Naravno kada postoje katastri i direkcije, inspekcije, zavodi, licencirani projektanti, izvođači, kada javna preduzeća sva velika moraju da izdaju određene dozvole da bi se određeni objekat izgradio. Ono što je frapantan podatak jeste da građevinska dozvola i sve što je potrebno da se pribavi u ovoj zemlji, da bi neko ušao u taj proces, jeste u ovom trenutku najskuplja u Evropi. Dugo traje, veliki broj papira i na kraju, ljudi koji žele da investiraju u ovu zemlju moraju da izdvoje ogroman novac. Koliko je dug domaćoj operativi? Koliko duguje država? Koliko javna preduzeća, koliko pojedine lokalne samouprave? Govorili smo o građevinskom materijalu, koji je odnos uvoznog materijala i koliko se materijala utroši od strane domaćih proizvođača? Na žalost, mislim da je mnogo veći deo koji dolazi iz uvoza. Kapitalni objekti koji će se graditi u narednom periodu su pripali stranim firmama. Most Zemun-Borča će raditi Kinezi. Žeželjev most u Novom Sadu će raditi italijansko-španski konzorcijum. Hrvatske firme ostvaruju promet od oko 150 miliona evra godišnje. Koliko srpske građevinske firme mogu da zarade u Hrvatskoj? Nula. Ni jedan jedini evro. Grci grade u ovoj zemlji. Ne postoji garantni fond za građevinske firme na osnovu koga bi one mogle ovaj posao dobro da rade. Prevareni građani, a to smo imali prilike da vidimo i putem medija, vi ste imali sastanke sa njima, bili su prinuđeni da se samo organizuju, jer država nije stala u prethodnom periodu iza njih. Država do sada nije imala jasnu strategiju, da brini o građevini, kao jednoj, izuzetno značajnoj grani. Prepušteni su ljudi da o njima brinu banke i da oni određuju uslove pod kojima će podizati kredite i kamate po kojima će vraćati određeni iznos novca. Prethodni ministar je zidao na osnovu ovog zakona kule i gradove, nažalost od peska. Gospodin Đilas je izjavio da ukoliko legalizacija ne bude završena u toku njegovog mandata će sebe smatrati ne uspešnim gradonačelnikom. Žao mi je što gospodin Mrkonjić nije tu, jer smo imali niz pitanja i za njega, ali mislim da je u prethodnim godinama svojeručno radio Koridor 10, do sada bi ga završio. Nažalost, kada smo bili zajedno u Vladi, postojali su projekti i da je sreće, ne bih jutros putovao tri sata od Čačka do Beograda, već bih za sat vremena stigao auto-putem koji smo zajedno krenuli da gradimo. Očekujem od vas da ispunite ono što ste danas rekli, ali i obećanje i sve ono što ste naveli u raspravi kada smo govorili o ovom zakonu. Jeste da ste rekli da je sramota što Skupština danas u 21. veku donosi ovakav zakon, čak ste rekli da predstavlja nuklearnu nepogodu. Razumemo razloge zbog kojih morate da produžite ovaj rok za naredne dve godine. Zadovoljan sam što niste govorili kao gospodin Dulić, da moramo da stavljamo poklopce na šerpe da bi štedeli i da bi na taj način pospešili neke procese u Republici Srbiji. Mi smo predložili konkretne amandmane na ove zakone. Predložili smo koje zakone treba doneti da bi ova zemlja konačno krenula da funkcioniše, da bi građevinska operativa mogla da radi svoj posao onako kako treba i konkretno predložili šta treba da se uradi u procesu konverzije. Nadamo se od vas da će te kada bude rasprava o amandmanima, prihvatiti amandman DSS i da ćemo pokušati da sve ove probleme rešimo. Hvala.
Reč ima narodni poslovnik Suzana Spasojević. Nije tu? Dobro. Sledeći prijavljeni narodni poslanik Milanka Jeftović Vukojčić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, pred nama su zakoni o podsticaju u građevinskoj industriji u vreme ekonomske krize i ovaj zakon SNS smatra da je nužan. Nužan je u delu gde neophodno produžiti njegov rok na još dve godine, odnosno rok važenja do 31. decembra 2014. godine. Prethodna vlast je ubeđivala vas građane, da ekonomska kriza koja vlada u čitavom svetu je srpska velika šansa. Ta šansa se ogledala u tome što ste vi, poštovani građani i većina nas građana, došla do prosjačkog štapa, a mnoga privredna preduzeća dovedena do kolapsa. Među tim privredim preduzećima svakako su i građevinska preduzeća koja bi trebalo da predstavljaju okosnicu razvoja svake zemlje. Ova Vlada smatra sigurno i do sada je pokazala da život ne počinje od nje. Život stalno teče i život traje. Naravno da ono što nije ispunjeno, ova Vlada ima lek, a lek je njena odgovornost na ne odgovornost prethodne Vlade. Zašto? Zato što izgradnjom i dogradnjom i stavljanjem u funkciju ovih objekata povećaće se kvalitet života običnog čoveka i običnog građanina Srbije. Iz tog razloga SNS svakako će podržati ovaj zakon. Što se tiče drugog zakona, a on se odnosi na Zakon o planiranju i izgradnji, mišljenje SNS je da su zakoni živi organizmi, da ono što nema realno utemeljenje u realnosti svakako treba menjati. To štonije imalo realno utemeljenje u realnosti je konverzija, ali ovim zakonom je suspendovana konverzija na godinu dana. pitanje konverzije je dosta sporno pitanje. Tom pitanju treba pristupiti i nadamo se da će biti na jedan sveobuhvatan način biti pristupljeno kada se bude sistemski izradio Zakon o planiranju i izgradnji, koji svakako predviđate da izađe na javnu raspravu u roku od šest meseci. Šta je dobro što moram da pohvalim kod ovog zakona o planiranju i izgradnju, mada se odnosi samo na ovaj član, na konverziju? Dobro je to što je prilikom izmene člana ovog zakona konsultovana stručna javnost i sve one institucije koje treba da budu konsultovane, a to je Inženjerska komora, nevladine organizacije, asocijacije i udruženja privrednika, Američka komora. Šta je to što se ovim zakonom želipostići? Pokretanje investicionog ciklusa, poboljšanje stanja u građevinskoj industriji i priliv finansijskih sredstava. Sve su ovo razlozi koji objašnjavaju svrsishodnost donošenja izmene ovog člana zakona i SNS, naravno, ni ovde nema nikakvu dilemu. Podržaće ovaj zakon. Što se tiče Zakona o plovidbi i lukama u unutrašnjim vodama, tu je utvrđena promena pravnog statusa Direkcije za vodne puteve, kao posebne organizacione jedinice i ona će sada poslovati u sastavu Ministarstva saobraćaja. Ovim zakonom o plovidbi i lukama propisana je zabrana sidrenja na plovnom putu. Takođe, ovim zakonom propisano je izdavanje saglasnosti za izgradnju luka, precizirana sadržina tehničkih pravila za utvrđivanje brodova za plovidbu, detaljno je utvrđen program tehničkog nadzora brodova za plovidbu, propisani rokovi važenja svedočanstava o sposobnosti brodova za plovidbu, tehnički nadzor čamaca, način izdavanja brodarskih knjižica i dozvola za ukrcaj. Takođe, ovim zakonom predviđeno je da strana plovila mogu uplovljavati u putnička pristaništa koja ispunjavaju uslove da budu otvorena za međunarodni saobraćaj. Koliko sam videla, u ovom zakonu o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, predviđa se donošenje veoma važnih podzakonskih akata i očekujem od nadležnog Ministarstva za saobraćaj da će te podzakonske akte doneti u planiranom roku od šest meseci do godinu dana. Zašto naglašavam na ovim podzakonskim aktima? Zato što je njih mnogo, zato što je zakon samo krovni, zato što donošenje podzakonskih akata u stvari stavlja svaki zakon u život. U prethodnom periodu i u prethodnoj Vladi, mnoge reformske zahteve smo usvajali. Nažalost, podzakonskih akata nije bilo i ti zakoni nisu mogli da budu životni i da imaju utemeljenje u realnosti. Svakako ćemo podržati ovaj zakon. Imala sam primedbu na ovaj zakon u smislu toga što nije konsultovana stručna javnost, jer smatram da stručne javnosti u ovoj oblasti i te kako ima i da je i te kako važno mišljenje stručne javnosti iz oblasti brodarstva i vodnog saobraćaja, ali ste me vi donekle vašim objašnjenjem ubedili u ispravnost ovog zakona.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da ću podržati sve ove zakone, posebno ovaj o podsticaju građevinske industrije i o planiranju i izgradnji, jer je to pokušaj da se koliko toliko oživi građevinska industrija. Građevinska industrija je nekada bila ponos ove zemlje i posle vladavine ovih koji se najviše bune, danas je već počela da propada četvrta generacija građevinskih preduzeća. Od 2009. godine broj zaposlenih u građevinskoj industriji je prepolovljen i pao je za 60.000. Dugovi države, pokrajine, gradova, lokalnih samouprava od 2009. godine prema građevinskim firmama narasli su za skoro jednu milijardu evra. Proizvođači građevinskog materijala rade sa 30% kapaciteta, a čak 15 fabrika građevinskog materijala je pred zatvaranjem. Proizvodnja cementa radi sa 50% i samo na porezima i dažbinama za tih drugih 50% što ne rade gubimo 80 miliona evra godišnje. U niskogradnji smo bili samo podizvođači u poslednje četiri godine, koliko ja znam. Građevinska industrija je nekada bila ponos Srbije, 70-ih i 80-ih godina širom sveta. Danas ne može da dobije posao ni u svojoj zemlji. U zadnjih četiri godine, uslovi tendera u našoj zemlji bili su nepovoljni za naše firme, 165.000 potraživanja koje imaju naše građevinske kompanije u bilansima nisu plaćene. Mnoge od tih kompanija imaju dugove prema bankama, mnoge od tih kompanija i preduzeća su likvidirani. Od 9.000 registrovanih građevinskih preduzeća, od aprila 2011. godine, pa do kraja vladavine žutih mrava, propalo je 2.539 građevinskih…
Molim vas, nemojte takve reči upotrebljavati.
Koje reči?
Žutih mrava. Molim vas, nije u redu.
Dobro, nisu bili žuti.
Moram da vodim računa, bez obzira kako vi o nekome mislili, ali u Skupštini se morate izražavati sa poštovanjem.
Gospodine predsedavajući, naslušao sam se ovde koječega. Mislim da sam bio figurativan, slikovit, da tu nema ništa zlonamerno sa moje strane. Za poslednje četiri godine prekomerna administracija izdavanja građevinskih dozvola otežavala je mogućnost bilo kakvog oporavka građevinske industrije. Srbija danas mora steći političku hrabrost i finansijske snage koliko ima da se upusti u bilo kakve projekte, jer ovo danas je samo ostatak nekada ponosne srpske visokogradnje i niskogradnje. Nekada su naši građevinci u svetu ostvarivali veliku deviznu korist i veliki devizni priliv. Nekada su građevinski radnici, posebno terenci, na kraju svakog meseca sa ponosom dolazili kod svojih porodica sa punim kovertama, sa poklonima, uzdignute glave. Danas ti isti građevinski radnici na kraju meseca svojim bližnjim se vraćaju bez plata, pognute glave, bez poklona, praznih džepova. Nekada je naša infrastruktura zahvaljujući niskogradnji bila vodeća na Balkanu i u Istočnoj Evropi. Danas smo 130. i 135. u svetu po prugama i infrastrukturi. Bivši režim je lustrirao radnike iz fabrika, tekstilce, metalce, građevince sa gradilišta, lustrirali su seljake iz njiva. Danas su oni koji su prepolovili građevinsku industriju za 70% smanjili proizvodnju građevinskog materijala, drže ovde pridike. Uništili su sve, reketirali sve, bez ikakvog stida, da čovek ne poveruje, kao da su marsovci vladali ovom državom. Oni neće da nam oproste ni svoje greške. Srbija je nekad bila ponos u građevinskoj industriji. Sa su oni ostali, bili bi kao likovna akademija. Sa njima bi se mogli slikati. Na kraju, s obzirom da su ovde citirani razni izvori, i ja ću da pročitam jedan citat. "Deset godina ovom zemljom vladaju najgori. Deset godina ovom zemljom vlada bruka i sramota. Skoro deset godina bilo nas je stid da budemo građani ove zemlje. Više nemamo razloga, sklonili smo ih. Oni su bili mehanička prepreka na našem putu, banda uzurpatora koja još uvek ne zna da je smenjena." Hvala.
Po Poslovniku, Borislav Stefanović.
Gospodine predsedavajući, čl. 106. i 107. Poslanika ste usmeno pokušali da usmerite da se vrati u civilizacijske tokove, ali ste, čini mi se, morali da mu izreknete opomenu. Sada molim da mu izreknete opomenu. Mogu da razumem i žar političke borbe i različita viđenja. Poređenje sa kolonijom štetnih insekata, koji su boje…
Molim vas, dozvolite čoveku da završi misao.
Smatram da je neophodno izreći opomenu, jer se dovode u kontekst izvesne boje, koje pojedinci vezuju za DS. Ta boja je možda poznata poslanicima koji su od krompira pravili lažne pečate. Možda zbog toga povezuju tu boju sa štetnim insektima. Vi, čini mi se, morate, predsedavajući, izreći opomenu poslaniku. Hvala.
Gospodine Stefanoviću, reagovao sam na vreme na izlaganje gospodina Rističevića. Ako bih njemu izrekao opomenu, onda bih morao i vama zbog zadnjih rečenica. Prema tome, ovog puta neću nijednom da izreknem opomenu. Nadam se da ćemo izvući dobre zaključke i ubuduće se ponašati u skladu sa Poslovnikom i dostojanstvom ove skupštine. Srđan Milivojević, po Poslovniku? (Da) Izvolite.
Gospodine predsedavajući, uz dužno poštovanje, ipak mislim da ovako teške uvrede, reklamiram povredu člana 109… (Predsedavajući: Koji član?) Član 109. Zamolio bih "orbit" manekena da ne dobacuje. Dakle, gospodine Arsenoviću, ovde su se stekli uslovi ne samo da… (Predsedavajući: Milivojeviću, molim vas, reklamirali ste povredu Poslovnika, a pozivate se na član 109, kojim je regulisana opomena koju izriče predsedavajući. Prema tome, ne vidim, onda morate promeniti član po kojem reklamirate Poslovnik.) Tako je. Mogu da reklamiram čl. 107. i 108. i 109. Ovde se kaže zbog čega se izriče opomena. (Predsedavajući: Spomenite vi, slažem se da posle obrazlažete, ali morate biti dosledni u pogledu pozivanja na povredu Poslovnika. Izvolite.) … Jer mi moramo da čuvamo ugled ove institucije. Ovu sednicu Skupštine, pored birača koji imaju pravo glasa, gledaju i deca. Ako deca čuju da ovde sede neke horde razbojnika, pljačkaša, nekih žutih mrava, naravno da se time inicira nasilje, ne samo na političkoj sceni Srbije, to nasilje se onda iz parlamenta preslikava na sve segmente društva. Ono što je dozvoljeno narodnom poslaniku, zašto ne bi bilo dozvoljeno detetu u osnovnoj školi? Mislim da ovo nije dobra praksa i da ovaj visoki dom mora da se upristoji i da se koriste poslaničke mogućnosti, da se ovako bahato ponašanje spreči.
Pošto ste reklamirali istu povredu Poslovnika, smatram da možete da se izjasnite o ovome u Danu za glasanje. Zalažete se, odnosno tražite da se izjasnimo? (Da) Skupština će se u Danu za glasanje izjasniti o povredi Poslovnika. Gospodine Rističeviću, po kom osnovu se javljate? (Replika.) Nemate prava replike na reklamiranje Poslovnika. (Marijan Rističević, s mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite.
Gospodine predsedavajući, reklamiram čl. 27, 106. i 107. Ovde se kroz povredu Poslovnika više puta mene vređali, čak su rekli da sam napravio i pečat od krompira. Šta ćeš, Seljačka stranka, nemamo para i mi smo, eto, napravili sebi pečat od krompira. Nemamo za prijatelje tajkune itd. Hoću da vam kažem da nisam povredio Poslovnik, već sam citirao. Reći ću vam, pošto očigledno više Zoran Đinđić ne igra nikakvu ulogu kod njih… (Predsedavajući: Molim vas, ostavite Đinđića. Obrazložite povredu Poslovnika.) Sačekajte, reći ću vam šta je povreda Poslovnika. Tom prilikom sam, kada sam ovo izgovorio, citirao Zorana Đinđića. Dakle, to mogu da dokažem. Pogledajte stenografske beleške. Njima sam citirao nekadašnjeg premijera, predsednika Vlade, koji bi još rekao – Vi ste uzrok ekonomske pustoši i narodne nesreće, vi ste samo političko krilo organizovanog kriminala. Hvala.
Gospodine Rističeviću, molim vas, govorimo o povredi Poslovnika. Vama sam ukazao na pristojnost, tako sam isto i gospodinu Stefanoviću ukazao na to. (Marijan Rističević, s mesta: Stvarno se izvinjavam, zaboravio sam da kažem koga sam citirao.) Molim vas, pokušavam zaista da izbegnem mere kažnjavanja, dokle god vi budete uvažavali predsedavajućeg i poštovali one reči koje izgovorim. (Marijan Rističević, s mesta: I treći put se izvinjavam što sam zaboravio da kažem koga sam citirao.) Borislav Stefanović, povreda Poslovnika. Izvolite.
Čl. 104. i 107. U pitanju je sledeća stvar, gospodine predsedavajući. Dužni ste da izreknete opomenu, čini mi se, i možda se nećemo složiti. Prethodni govornik jeste citirao Zorana Đinđića, kada se Zoran Đinđić izražavao o njegovim sadašnjim koalicionim partnerima, pre više od 10 godina. Istovremeno, dozvolili ste tom poslaniku da izriče ove stvari, gledajući u pravcu ove poslaničke grupe i da govori da smo mi političko krilo organizovanog kriminala. To je teška uvreda zato što, bez obzira ako je citat, ako se iznosi u ovom kontekstu i da se gleda u našu poslaničku grupu i nama upućuje takva poruka, ili vi prihvatate da je to tačno ili mu morate izreći opomenu. Hvala.
Gospodine Stefanoviću, ako neko citira nekog lidera jedne stranke, logični je zaključak da se to ne odnosi na tu stranku nego na neku drugu stranku. Tako sam je i shvatio. Prema tome, smatram da nije došlo do povrede Poslovnika. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog načelnog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 98. Poslovnika? (Da) Reč ima narodni poslanik Janko Radaković. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine ministre, opet sam pitanje postavio a vi odgovor niste dali. Pošto niste dali neke odgovore, moram da vam kažem, pošto je to istina, istina postoji i istina je samo jedna - izveštaj i stanje na dan 1. 08. 2012. godine odobrenih projekata po Zakonu o podsticaju građevinske industrije. Koliko se duguje tim građevinskim firmama, to piše u tabeli. Ukupna sredstva obaveza po komisionu su 18 milijardi. Plaćeno je 12,5 milijardi. Dug je 5,6 milijardi. Od toga, Fond za razvoj, čitajte – Ministarstvo za ekologiju, tri milijarde, a lokalne samouprave 1,7 milijarde. Ovo je istina. Gospodine ministre, 20% nije plaćeno građevinskoj industriji a 80% je plaćeno. Ovo niste rekli. Niste rekli dalje, da su sa ovih 180 miliona evra napravljena 250 projekata širom Srbije koji su završeni, pa i u Čačku stadion, pa i bazen u Kragujevcu, pa i Pirot, Novi Pazar i cela Srbija, nije samo Beograd. Najmanje je u Beogradu, a u Beogradu je urađen obrenovački most, Obrenovac-Surčin. To je jedna istina. Druga istina, o tome ne govorite, koja strana kompanija ima vlasništvo bilo koje zemlje na teritoriji grada Beograda a da treba da plati konverziju, neće da je plati. Sada vam odgovaram na ono što ste vi meni rekli – zašto oni neće da plate. Neće da plate zato što su se nadali i sve vreme su mislili da ćete vi doći na vlast. Vi ste došli na vlast i omogućili ste im da dobiju besplatno. Sve je besplatno. Kada o ovome pričam, ne pričam samo o Milanu Beku, pričam ovde o petorici tajkuna. Pričam i o Bogoljubu Kariću, članu vladajuće koalicije, koji ima poternicu u istoj ovoj državi. Pričam o Vojinu Lazareviću, "Kombinat sport" na Karaburmi. Ja pričam o tim stvarima. Ko su ti ljudi? Molim samo jedan odgovor. Dajte spisak ljudi koji su isplatili konverziju. Da li smo mi za konverziju? Jesmo. Time se ponosimo i nismo kao SNS, koja kaže – ni za, ni protiv, pa onda kažu – glasamo za konverziju.
Gospodine Radakoviću, molim vas, insistirate na isterivanju neke pravde koja praktično nije predmet ovog zakona. Molim vas, dajte vi vaše pravo da diskusiju kao ovlašćeni predstavnik usmerite na zakone koji su na dnevnom redu. Tražite da vam neko ovde polaže račune šta je ko i kome je plaćeno. Mislim da to nije tema rasprave. Molim vas, vratite se na dnevni red.
Gospodine predsedavajući, narodni poslanici ovde služe da bi pitali nešto ministre, a ministri da bi podnosili račune parlamentu. To je valjda pravilo.
Gospodine Radakoviću, vi to pitanje možete postaviti kao poslaničko pitanje. Sada nije vreme. Ako ne možete da se vratite na dnevni red…
Vratiću se na ono što me je pitao gospodin Ilić – koje preduzeće radi u Beogradu? Navešću vam samo jedno, gospodine Iliću, PKB Beograd. Tim preduzećem upravlja grad Beograd. Pogledajte današnje rezultate, pitajte ljude koji rade u PKB kako danas rade, a kako je radilo kada je bila republička firma.
Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre… (Veroljub Arsić, s mesta: Replika.)
Izvinjavam se, replika je, daću vam naknadno reč. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Izvinjavam se kolegi, neću dugo. Posledice o kojima je ovlašćeni predstavnik DS govorio jesu posledice jednog zakona koji se zove Zakon o privatizaciji. Po tom istom zakonu koji je predložio njegov stranački kolega, Aleksandar Vlahović, kada su se firme privatizovale računala se knjigovodstvena vrednost koja je nekoliko puta manja od tržišne vrednosti, pa su mnogi po tom istom zakonu kupovali preduzeća po knjigovodstvenoj vrednosti, a onda ih zaduživali kod banaka po tržišnoj vrednosti da bi mogli da kupuju nova preduzeća. Tako je to funkcionisalo. Nemojte više, probudite se. To je počelo 2002. godine. Tada ste doneli taj zakon. Tada su vaši poslanici glasali za njega. Tada je bio vaš ministar za privatizaciju. Ako hoćemo o nekim nepravilnostima da pričamo, hajde da uhvatimo nit kada te nepravilnosti počinju. One počinju jednim lošim zakonom o privatizaciji. Nemojte više da posipate pepeo. Druga stvar, kada pominjete Bogoljuba Karića, setite se da vam tada nije smetao. Kada je podržao Borisa Tadića 2004. godine da u drugom krugu postane predsednik Republike nije vam smetao, tada vam nije bio kriminalac, ni lopov, ni tajkun. Tada vam je bio prijatelj. Dao vam je pokrajinsku Vladu i sada odjednom, kada više nije sa vama, on je sve to. Nemojte tako.
Reč ima narodni poslanik Janko Radaković. Izvolite.
Hvala. Možemo ovde da pričamo i o 2002. godini i o Zakonu o privatizaciji. Znam kada su se privatizovala preduzeća, a to je bilo u vreme Vlade Vojislava Koštunice. To nije sporno. Koliko vidim, to kod vas ne treba da bude sporno. Tada je ministar za infrastrukturu bio Velimir Ilić, kao što je i danas. Po pitanju Bogoljuba Karića, nemam ništa protiv tog čoveka. Ako mu brat sedi u Skupštini, onda on treba da dođe i da kaže – prihvatam nadležne organe Republike Srbije. Neka ga oslobodi Tomislav Nikolić, neka ga abolira. Nemam problem sa tim. Samo neka se pojavi u zemlji. Nismo mi raspisali poternicu. Njega su proterali iz zemlje ljudi kada je bila druga vlast, a ne DS. Molim vas, vi pričate o 2002. godini, a ja pričam danas. Hajde da zaboravimo samo malo prošlost. Vi ne znate šta da pričate o današnjosti, pa pričate o prošlosti. Danas vi ukidate zakon kojim omogućavate petorici tajkuna da uzmu dve milijarde evra. Opet tražim od gospodina Ilića da mi odgovori na moje pitanje. Znam da je teško, ali neka mi odgovori.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović, po Poslovniku. Izvolite.
Prekršen je član 107. Izneta je jedna, da kažem, poluistina. Ponavljam, razumem sve u žaru političke borbe, da može svašta da se kaže. Taj isti Aleksandar Vlahović koji je predložio Zakon o privatizaciji, možda uvaženi kolega tada nije bio u SRS, a mislim da jeste, jer je SRS glasala za taj zakon. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, po Poslovniku. Izvolite.
Sada, gospodine predsedavajući, reklamiram povredu člana 107. Niste opomenuli prethodnog govornika da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine zato što ni za jedan jedini zakon, koji je predložila Vlada Zorana Đinđića, kao narodni poslanik, nikad nisam glasao. Kada pričate o tajkunima, taj zakon o privatizaciji dao im je to zemljište. Ono je sada njihovo. Hteli vi to da prihvatite ili ne. Njihovo je. Ušli su u posed. Imaju pravo korišćenja. Ako je toliko, vi ste na vlasti u Beogradu, donesite urbanistička akta da ne mogu da zidaju ili vam je samo zapelo da dođete do novca. Zašto? Da bi ste kupovali skupe autobuse, da prebacite budžet za izgradnju mosta dva puta, tri puta, koliko, četiri puta. Zašto? Da bi gradonačelnik Beograda bio još bogatiji. Za to vam treba taj novac, da ga tajkuni dele međusobno.
Gospodine Radakoviću, gospodin Arsić je reklamirao povredu Poslovnika. Nemate pravo na repliku. (Janko Radaković, s mesta: Po Poslovniku.) Reč ima narodni poslanik Janko Radaković. Izvolite.
Pozivam se na čl. 27. i 107. Imam pravo da kada sam pomenut da obrazložim to. Neću više da pričam o Poslovniku. Samo bih dve rečenice gospodinu Arsiću. Sada smo raskrinkali činjenice. Mi hoćemo pare u budžet grada, a vi ga ne date, jer ga dajete tajkunima u džep. Mi hoćemo da kupimo skupe autobuse, hoćemo da platimo most na Adi pet milijardi evra, nije sporno, ali vi hoćete te pare da stavite u džep.
Neću vam dozvoliti repliku. Reklamirali ste povredu Poslovnika, a otpočeli ste sa replikom. Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas smo imali jako konstruktivnu raspravu, punu dinamike, nekada na momente čak i preteranu dinamičnu, da ne kažem nedoličnu, ali se iskreno nadam da će odmah po završetku ove sednice to biti sve zaboravljeno, jer prosto nije imalo tu šta mnogo pametno da se čuje u takvoj preterano dinamičnoj raspravi. Ono što želim da kažem u vezi današnjih zakonskih rešenja, jeste svakako da će URS podržati danas predložena zakonska rešenja, najpre iz razloga zato što ćemo na taj način otkočiti realizaciju preko sto investicija koje su upravo zaustavljene zbog propusta ili nekih nelogičnosti ili nejasnoća u dosadašnjem zakonu. Diskusija je bila, kao što sam rekao, na momente disonantna i sigurno da neće svi narodni poslanici podjednako glasati za ova zakonska rešenja, ali raduje me činjenica da smo se svi složili da je u narednom periodu neophodno napraviti jedan dobar zakon o planiranju i izgradnji i siguran sam da u narednih šest meseci ima dovoljno vremena da se takav zakon i napravi i da se u njemu konkretno reši pitanje konverzije, o kojoj je danas bilo toliko reči. Na kraju, još jednom da kažem, podržaćemo ova zakonska rešenja, svesni da su ovo samo međukoraci, ali očekujemo jedan konkretan i ozbiljan pristup ovoj oblasti, koji će dati rezultate u privlačenju investitora, ali i u napretku građevinske industrije. Hvala.
Hvala. Pošto više nema prijavljenih, zaključujem zajednički načelni pretres i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmeni Zakona o podsticanju građevinske industrije Republike Srbije u uslovima ekonomske krize, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o plovidbi plovnim putevima na unutrašnjim vodama i njihovom tehničkom održavanju i Predlogu zakona o izmenama Zakona o planiranju i izgradnji. Poštovani narodni poslanici, ovim završavamo današnji rad. Izvinjavam se, gospodine ministre, vidim da ste se prijavili. Stvarno vam se izvinjavam, ako želite reč. Dozvolite ipak ministru da se javi. Izvolite.
Biću veoma kratak. Želim da se zahvalim svima na pažnji, na saradnji, na diskusijama koje smo danas imali. Drago nam je ako se sve ovo usvoji, da obradujemo hiljade građevinara širom Srbije, da im se ovo plati što pre može, ove dve i po milijarde, i da novogodišnje praznike i božićne dočekaju onako kako to dolikuje svim radnicima koji su to zaradili. Prema tome, hvala vam svima. Bilo je možda malo i povišenih tonova i svega, ali to je normalno. Pozdravljam vas sve. Hvala na pažnji, još jednom, i na saradnji. Ko slavi svetog Nikolu, želim srećnu slavu!
Hvala, gospodine ministre. Nastavljamo rad sutra u 10,00 časova.