Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 124. stav 5. je vrlo diskutabilan. Tiče se sledeće materije: "Ako se veterinarsko-sanitarnom kontrolom utvrdi da su prethodne pošiljke iz zemlje izvoznice odnosno iz određenog objekta porekla bile bezbedne za upotrebu i praćene ispravnim međunarodnim veterinarskim potvrdama, dozvola za uvoz i promet izdaje se bez laboratorijske kontrole pošiljki proizvoda životinjskog porekla, hrane životinjskog porekla ili hrane za životinje". Znači, jedan vrlo diskutabilan stav, a i sam član, iz razloga što nas dosadašnje iskustvo koje imamo sa raznim ispravnim međunarodnim potvrdama dovodi u situaciju da sumnjamo u ispravnost takvih potvrda. Čudi me da predlagač nije vodio računa o tome šta se sve samo nekoliko godina unazad dešavalo sa takvim međunarodnim potvrdama i naknadnim analizama koje su pokazale da određena roba, odnosno proizvodi iz inostranstva, bez obzira što su imali odgovarajuću kvalitetnu propratnu dokumentaciju, nisu bili ispravni za upotrebu. Podsetio bih vas da su pre par godina iz donacije u Srbiju, sa potpuno ispravnom dokumentacijom, bile upućene vakcine za decu koje su bile otrovne. Neka predlagač ovog zakona uzme malo da pročita novine i neka vidi šta se sve dešava sa ovim aktuelnim problemima gripa koji prenosi živina. Ovde je reč o hrani za ljude životinjskog porekla, znači o živini. Čudi me da predlagač već unapred dozvoljava uvoz određenih proizvoda životinjskog porekla, da se nad njima ne vrši stalna laboratorijska kontrola, pogotovo što nije u pitanju samo meso, kao što to neki misle, nego su u pitanju i bareni proizvodi, kobasičarski proizvodi, koji su izuzetno skloni gubitku kvaliteta još u samom transportu i u toku procesa proizvodnje. Zašto bismo mi, imajući u vidu ovakvo iskustvo sa tim međunarodnim ispravnim dokumentima, dozvolili da se oslanjamo samo na njih i zašto naše laboratorije ne bi stalno vršile kontrolu proizvoda i hrane životinjskog porekla, pogotovo što se ne radi o trošku države, pogotovo što to mora da plati uvoznik, znači onaj ko planira da prodaje robu na teritoriji Republike Srbije. Imam utisak da je ovaj stav u članu 124. rezultat pritiska uvozničkog lobija, koji je sve više i više prisutan na teritoriji Republike Srbije i koji sve više i više ugrožava i domaću poljoprivrednu industriju, a tu pre svega mislim na klaničnu industriju i farmersku industriju.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 126. amandman je podneo narodni poslanik Dragoslav Milković. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragoslav Milković.
Dame i gospodo narodni poslanici, koliko vidimo, ni danas nije prisutna ministarka, znači za nju ovaj zakon nije bitan. U ime Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na član 126. stav 1. Predloga zakona o veterinarstvu, koji glasi – u članu 126. stav 1. posle reči "životinje" briše se tačka i dodaju se reči "i kloniranih embriona". To je član koji reguliše uvoz patogenih organizama. Vlada je trebalo da prihvati ovaj amandman, jer neprihvatanjem ovog amandmana dozvoljava se uvoz svega i svačega. Trebalo je da prihvate i amandman na član 115; i tamo sam predložio da se ubace reči "i kloniranih embriona". Vlada kaže da se amandman ne prihvata iz razloga što se pod pojmom "oplođena jajna ćelija" podrazumevaju svi stadijumi razvoja embriona, bez obzira na način oplodnje, pa ne postoji celishodnost posebnog izdvajanja pojma kloniranog embriona. Vlada to ne prihvata i kroz uvoz reprodukcionog materijala, a ne prihvata ni kroz uvoz patogenih mikroorganizama, pa samim tim se dozvoljava da ova zemlja Srbija uvozi sve i svašta. Mislim da bi Vlada trebalo bar amandman na član 115. da prihvati, ako već ovaj neće. Zemlja Srbija će biti bogata zemlja kada postane izvoznik grane, a ima idealne uslove za razvoj poljoprivrede, stočarstva, voćarstva. Predlažem da sadašnja vlada pod hitno donese zakon o obnovi, odnosno o preporodu srpskog sela, kako bi Srbija postala bogata zemlja i izvoznik hrane. Mislim da samo odsustvo ministra dovoljno govori da Vlada nije zainteresovana za oblast poljoprivrede i stočarstva.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladislav Kronić, po amandmanu.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, nekoliko reči o ovom amandmanu. Zarad javnosti ja ću pročitati član zakona 126. koji kaže da je zabranjen uvoz živih mikroorganizama patogenih za životinje. Prema tome, radi se o mikroorganizmima. Opštepoznata je činjenica da se mikroorganizmi razmnožavaju na jedan drugi način, a ne embrionima. Prema tome, ovaj amandman ne bi trebalo da bude vezan uz ovaj član, a klonirani embrioni se odnose na neku drugu oblast biologije. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 158. amandman je podneo narodni poslanik Prvoslav Savić. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Prvoslav Savić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 158. Predloga zakona o veterinarstvu kojim tražim da se u tački 13) posle reči "stav 1." dodaju reči "i stav 2.". Pre dvadesetak dana sam sa ove govornice takođe apelovao na vas, skupštinsku većinu, da prihvatite kako ovaj moj amandman na član 158, tako i amandman gospodina Zorana Mašića na član 96, jer su međusobno vezani, te bi se prihvatanjem stava 2. po amandmanu na član 96, posle stava 1. stekao uslov za prihvatanje mog predloženog amandmana na član 158. Prihvatanjem ovih amandmana Predlog zakona o veterinarstvu postao bi potpuniji, odnosno u članu 96. i 158. precizniji za sve one koji se bave proizvodnjom i prometom životinja. Stav 2. jasno precizira kada prevozna sredstva kojima se prevoze životinje moraju da budu evidentirana kod Ministarstva, a kada je dovoljno da samo ispunjavaju tehničke i higijenske uslove. Zarad bolje obaveštenosti naših proizvođača, kao i onih koji će vršiti prevoz, moram da kažem da član 158. Predloga zakona, sa svojih 35 tačaka, samo reguliše kako da se proizvođačima, odnosno prevoznicima životinja što dublje zavuče ruka u džep tj. kako da se novčano što drastičnije kazne. Iz tih razloga, prihvatanjem stava 2. stekli bi se uslovi da oni koji će sprovoditi ovaj zakon budu delom ograničeni u tumačenju, odnosno kažnjavanju. Neprihvatanje ovih amandmana tj. stava 2. samo će dati još širu mogućnost za zloupotrebu prilikom kažnjavanja naših građana koji se bave proizvodnjom i prevozom životinja. Tako će proizvođač biti kažnjavan po nekoj od onih 35 tačaka u članu 158, takođe i prevoznik, pa će krajnjeg kupca zaboleti glava od visine cene kako živih životinja, tako i proizvoda dobijenih na osnovu njih. U krajnje kupce ubrajam i nas iz jedine opozicione stranke u ovom parlamentu, jer mi sebe vidimo kao delić ovog naroda, što se za vas, gospodo iz pozicije, ne bi moglo reći, jer svojim stavovima samo pokazujete koliko ste se ovim tankim lestvicama koje se zovu vlast popeli iznad nas, ostalih građana Srbije. Letvice od kojih su ove lestvice sačinjene veoma su slabe, pa ćete pući kao dulek kada neka od njih popusti, a već strašno krckaju. Takođe moram da podsetim naše građane da je ovaj predlog zakona pre dvadesetak dana, u potpuno istom obliku, bio u skupštinskoj proceduri i kao takav nije dobio potreban broj glasova. Sada, posle ove ponovne rasprave o njemu, ministar poljoprivrede očekuje da se on prihvati. Zna žena da trguje, pa je svoju trgovačku sposobnost iskoristila kod onih koji podržavaju ovu vladu, a ja sam mislio da i oni, prethodnim neprihvatanjem ovog zakona, brinu o interesu naših građana. Ipak, mislim da oni brinu samo o svojim interesima. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 158. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 158. da bi se posle reči "životinje" dodale reči "i kloniranih embriona". Naime, u tački 29) se kaže – ako vrši uvoz živih mikroorganizama patogenih za životinje, osim ako izuzetno Ministarstvo ne izda dozvolu za uvoz isključivo u naučnoistraživačke svrhe. Ministarstvo može posebnim odobrenjem da odobri uvoz patogenih mikroorganizama za naučnoistraživački rad, za rad na imunoprofilaktičkim sredstvima, bazama za proizvodnju vakcina i seruma i samim dijagnostikumima. Sredstva iz ovog člana, odnosno patogeni mikroorganizmi upotrebljavaju se u strogo kontrolisanim uslovima, koji moraju da zadovolje potrebe nivoa biosigurnosti, odnosno da je rukovanje njima strogo bezbedno. Nekontrolisani uvoz i upotreba patogenih mikroorganizama može ozbiljno da ugrozi zdravlje ljudi, zdravlje životinja, da dovede do pojave zaraznih bolesti, sa mogućnošću izbijanja epidemije, jer mnoge bolesti kojima su životinje podložne ugrožavaju zdravlje i život ljudske populacije. Sve ovo neminovno dovodi do smanjenja proizvodnih sposobnosti, a tu je rizik ekonomskih šteta, koje patogeni mikroorganizmi mogu izazvati nesavesnim i nekontrolisanim korišćenjem. Odsustvo kontrole uvoza patogenih mikroorganizama može da ugrozi međunarodni status zemlje po pitanju odsustva nekog oboljenja, što realno ugrožava ekonomiju cele zemlje na duži i kraći rok. Uvoz ovakvog materijala mora da se vrši preko ovlašćenih firmi za takvu vrstu delatnosti, što u praksi iziskuje posebne transportne uslove, način njihovog skladištenja, koji su u tesnoj vezi sa Ministarstvom koje propisuje ove stroge norme uvoza. Ovim amandmanom želeo sam da se posle reči "životinja" dodaju reči "i kloniranih embriona", jer klonirani embrioni izazivaju brojne nedoumice i nepoznanice u smeru kako se ovi organizmi ponašaju u okruženju. Postoji li realna opasnost da oni kao takvi prouzrokuju oboljenja, jer nema informacija da li su oni putem DNK nosioci oboljenja i da li su na nivou genoma bezbedni za zdravlje ljudi i životinja. Zabrana bi praktično značila sigurnost u pogledu toga da putem kloniranih embriona mi uvezemo potencijalne nosioce zaraznih bolesti, jer postupak za njihovo dobijanje je vrlo rizičan. Dovoljno je da se u samoj produkciji kloniranih embriona od strukture DNK odvoji nekoliko atoma ugljenika i da se time bitno poremeti proizvodnja belančevina, koje bitno determinišu smer rasta i razvoj samog klona. Klonovi, po dosadašnjem iskustvu, imaju mnogo intenzivniji rast i razvoj, pa bi, kao takav, mogao ozbiljno da doprinese komplikacijama i po samog nosioca kloniranog embriona. Klonirani embrion, implantiran u svog nosioca, imao bi elemente malignih tumora, jer bi svojim hiperrastom jednostavno prerastao okvire prirodnog embriona i nastala bi komplikovana situacija da je novorođenče nastalo kloniranjem u momentu dolaska na svet već staro nekoliko meseci, a da su parametri njegove veličine i težine pogubni za jedinku koja nosi ovaj klonirani embrion. Nije poznato kako bi jedinka mogla da na svet donese ovakav mutant, a da ne ugrozi sopstveni život. Nevidljive mutacije koje mogu da nose sa sobom predstavljaju potencijalnu opasnost, jer niko sa sigurnošću ne može tvrditi da su klonirani embrioni trenutno bezbedni ili se genetska mutacija može determinisati posle nekoliko generacija, a rizik ovog tipa, priznaćete, uopšte nam nije potreban jer se briga vodi i o pokolenjima iza nas. Svi izloženi elementi idu u prilog tome da se pored patogenih organizama prvo kontroliše rad sa kloniranim embrionima, koji takođe predstavljaju veliku opasnost po ljudsku i životinjsku populaciju.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo nekoliko reči vezano za obrazloženje zbog čega se amandman narodnog poslanika Milorada Krstina ne prihvata: "Amandman se ne prihvata iz razloga što u Predlogu zakona ne postoje odredbe koje se odnose na klonirane embrione". Tu, dame i gospodo narodni poslanici i gospodo iz Ministarstva, jeste problem – zašto u ovom zakonu, koji treba da bude nešto što će nam u narednih nekoliko godina regulisati ovu materiju, ne postoji član zakona koji se odnosi na klonirane embrione. Problem u svetu, ogroman problem svuda u okruženju, a vi niste našli za shodno da stavite jedan član zakona koji će to pitanje regulisati. Narodni poslanik gospodin Kronić je jasno rekao prošli put kada smo raspravljali da je kloniranje ćorsokak. Zašto taj ćorsokak ovim zakonom ne zaustavimo? Da li hoćete da prepustimo sve na svest i savest onima koji će se sutradan baviti uvozom svih materijala, pa pored ostalog i patogenih mikroorganizama i kloniranih embriona? To je suština. Vratite na doradu, uradite jedan član, prihvatite ovaj amandman i sve će biti rešeno.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Vladislav Kronić.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo da razjasnimo jednu nejasnoću koja se javila kod ovog amandmana. Ovaj amandman se odnosi na kaznene odredbe gde se želi dodati "klonirani embrioni" u član koji zabranjuje uvoz patogenih mikroorganizama. Opet nema mesta za klonirane embrione. Pitanje kloniranih embriona je šire pitanje nego što obuhvata zakon o veterinarstvu. Ovde se radi o zakonu o veterinarstvu, o zdravlju životinja, o dobrobiti životinja, a pitanje, u biologiji, kloniranih embriona ne odnosi se samo na životinje. Osim životinja ovu planetu naseljavaju i drugi organizmi. Bilo bi logike u vašoj tvrdnji da to treba zakonom regulisati, ali ne samo zakonom o veterinarstvu, nego jednim sveobuhvatnim zakonom. Zato smatram da je bolje rešenje koje se nalazi u zakonu i odnosi se na mikroorganizme, nego da se u taj zakon stavlja nešto čemu nema mesta, u biološkom smislu, među mikroorganizmima, a to su klonirani embrioni. Naravno, ostajem kod svoje tvrdnje da je to bio ćorsokak i da nema mesta u ovom zakonu.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković, replika.
Gospodine Kroniću, mi se u potpunosti slažemo oko toga da treba zabraniti nekim sistemskim zakonom. Zašto ne počnemo od zakona o veterini? Zašto ne zabranimo uvoženje kloniranih embriona životinja, pa kada dođe zakon o zdravlju onda ćemo razgovarati o onom segmentu koji se odnosi na klonirane i ljudske organizme. Kada dođe sledeći zakon o poljoprivredi, jer će uskoro doći, ovaj što smo usvojili nedavno ne valja, onda ćemo raspravljati o genetski modifikovanim organizmima, ali počnimo jednom da rešavamo to pitanje, jer će nas mnogo koštati ako to zakonski ne regulišemo.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Dragan Petrović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 164. doda novi član 164a. Pošto su Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodni poslanik dr Zoran Mašić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 164. doda novi član 164a. Vlada i Odbor za poljoprivredu nisu prihvatili ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Zoran Mašić.
Dame i gospodo narodni poslanici, svakako nakon povlačenja iz procedure zakona o agenciji za veterinarske, fitosanitarne i sanitarne laboratorije, a i prihvatanjem donekle modifikovanog amandmana koji sam podneo još kod prethodne rasprave o ovom zakonu. Znači modifikovanog amandmana koji je usvojen od strane Odbora i Vlade, a koji je podneo gospodin Petrović, bilo je osnova da možda ja i povučem ovaj amandman. Međutim, smatrao sam da to ipak ne bi bilo u redu, jer će naša stručna veterinarska javnost biti najmerodavniji sud i proceniti koji je amandman bolji i da li je Vlada trebalo da prihvati amandman koji sam podneo kod prvobitne rasprave, a i ponovo kod ove ponovljene rasprave o zakonu o veterinarstvu, ili pak amandman koji je Vlada prihvatila, a koji je podnet od strane gospodina Petrovića. Suština amandmana koji sam podneo, da bude definisan kao poseban član 164a, jeste da Vlada u postupku privatizacije javne veterinarske službe donese prethodno program po kome će se vršiti privatizacija, jer smatram, a to u krajnjem i struka smatra, da Vlada treba da ima konkretan program privatizacije službe koja je do sada bila državna i koja za narednih godinu dana treba da se privatizuje. S obzirom na činjenicu da postoji ustavna obaveza da se obezbedi zdravstvena zaštita životinja na celom području Republike Srbije, nužno je da u postupku privatizacije te državne službe postoji jedan konkretan program koji će podrazumevati da se ta služba prvo privatizuje, da ostane u rukama veterinarskih subjekata. Suština je u tome da tu službu ne kupe neka lica ili neke firme koje su potpuno van veterinarske struke i veterinarske delatnosti, jer iako je ova služba poslednjih 14 godina bila javna služba, u suštini ona je od države dobijala samo deo sredstava kroz sprovođenje programa mera, a veći deo prihoda veterinarske stanice i druge javne veterinarske ustanove su ostvarivale na tržištu sopstvenim prihodima. I od tih ostvarenih prihoda i ostvarene dobiti ulagali su u osnovna sredstva za rad, opremanje i u objekte, tako da bi apsolutno bilo pošteno da kod privatizacije tu službu privatizuju i u vlasništvo uzmu oni koji su je podizali, ulagali i proveli radni vek u toj službi. Suština amandmana koji je predložio gospodin Petrović podrazumeva da Vlada treba da donese odluku. Mislim da nije sporno da Vlada prethodno treba da donese odluku da se privatizuje jedna državna služba. Jer, državna služba ne može ni krenuti u privatizaciju ako Vlada kao izvršni organ ovog parlamenta ne donese odluku da se ta služba privatizuje, ali ništa dalje ne stoji šta se podrazumeva nakon donošenja te odluke. To je suštinska razlika između amandmana koji sam ja podneo, gde predlažem da Vlada izradi program privatizacije, i onoga što je prihvaćeno kao amandman i što će ući u ovaj predlog zakona – da Vlada samo donosi odluku. Po meni, a i po većini ljudi iz struke, podrazumeva se da Vlada svakako mora doneti odluku u narednih godinu dana da se uđe u postupak privatizacije. Kako će se ta privatizacija obaviti, po kom modelu, da li će to biti tenderska, da li će to biti aukcijska prodaja i kako će se prodavati, to služba u odnosu na predlog ovog amandmana koji će biti usvojen i koji će stajati u zakonu ne može imati viziju i ne može pretpostaviti. Iskreno izražavam bojazan da u postupku privatizacije, kada se bude krenulo u njenu realizaciju, može biti takvih privatizacija da će neke javne veterinarske ustanove, da li će to biti veterinarske stanice ili veterinarski instituti, otići u ruke ljudima koji nisu iz veterinarske struke, a radi se ipak o jednoj značajnoj delatnosti i struci i ponovo podvlačim i obavezu države da obezbedi na celom području zdravstvenu zaštitu životinja. Izražavam žaljenje što predlagač ovog zakona, odnosno Ministarstvo poljoprivrede i Vlada Republike Srbije nisu prihvatili predlog mog amandmana, iako, podvlačim ponovo, posle povlačenja zakona o agenciji za veterinarske, fitosanitarne i sanitarne laboratorije u najmanju ruku ovaj amandman koji sam predložio morao bi se preraditi, jer sam ja ovde stavio da u postupak privatizacije uđu oni instituti koji su bili izvan sistema državnih instituta po ovom predlogu zakona o agenciji za veterinarske, fitosanitarne i sanitarne laboratorije. Ali, dobro je i da nešto stoji u ovom zakonu, što podrazumeva oblik i način privatizacije, nego kako je u suštini Predlogom zakona od strane predlagača dato da na tu temu, da tako kažem, odnosno da za taj postupak nije ništa učinjeno. Tako da je mala korekcija napravljena ovim amandmanom koji je sada definitivno prihvaćen od strane predlagača, ali to će i dalje kod javne veterinarske službe izazivati strah i sumnjičavost sve do onog momenta dok se ne uđe u proces privatizacije, a možda će i moje lične sumnje biti odgonetnute, i možda su i neosnovane u krajnjem. Sve ovo što sam činio i što govorim za ovom govornicom je bilo upravo na temelju zahteva struke iskazanih u procesu javne rasprave o Predlogu zakona i na raznim naučnim i stručnim skupovima gde se raspravljalo o predlogu zakona iz oblasti veterinarstva. Smatrao sam da treba da obrazložim predlog ovog amandmana, iako bi on ovakav, u ovoj formi, morao pretrpeti izmene, s obzirom na povlačenje ovog prethodnog zakona. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragoslav Milković.
Dame i gospodo narodni poslanici, Vlada nije prihvatila amandman o privatizaciji na član 164, već je taj naš predlog modifikovala i ispada sada da je to predlog G17 plus. Veterinarska struka je vrlo bitna za Srbiju, to je posebna struka koja sada treba po ovom predlogu da se privatizuje i ja bih Vladi, odnosno predstavnicima ministarstava skrenuo pažnju da naprave poseban program o preuzimanju veterinarske struke. Nemojte da se desi kao kod ostalih javnih preduzeća - da izbiju razne afere, da se obavi pljačkaška privatizacija, već da imaju prednost ljudi iz veterinarske struke koji su radili 20 ili 30 godina i da učestvuju u toj privatizaciji. Nezamislivo je da novopečeni tajkuni kupe veterinarske jedinice, odnosno preduzeća i da rade dve ili tri godine, a onda ugase i naprave običnu trgovinsku radnju. To ne smemo dozvoliti, nego da se striktno vodi računa da ostane ta struka. Morate to, ja bih predložio čak i da parlament donese ovaj program o privatizaciji veterinarske struke. Međutim, ministar nije tu, nju ne interesuje ovaj zakon. Toliko od mene.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O PREVOZU U DRUMSKOM SAOBRAĆAJU (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Vjerica Radeta i Momir Marković. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 140. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Zakonodavni odbor predlaže da se amandman odbije. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Pošto je Narodna skupština obavila raspravu o svim tačkama dnevnog reda, na osnovu člana 85. stav 3. Poslovnika određujem četvrtak 20. oktobar u 10,00 časova kao dan za glasanje o svim tačkama dnevnog reda Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Hvala vam.