Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Jedanaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuje 98 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim sve da ubace svoje identifikacione kartice u elektronske jedinice. Hvala. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutna 94 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika te postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Šaip Kamberi.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, inicijativa za otvaranje malograničnog prelaza Miratovac – Lojane jedan je od starijih zahteva predstavnika Albanaca Preševske doline upućen vlastima u Beogradu koji potiče još od vremena početka realizacije plana i programa za rešavanje krize u opštinama Preševo, Bujanovac i Medveđa iz 2001. godine. Ovaj zahtev je intenziviran još više kada je 8. januara 2005. godine, od strane pripadnika Vojske Srbije i Crne Gore, ubijen šesnaestogodišnji tinejdžer Dašnim Hajrulahu koji se vraćao iz posete rodbini sa druge strane granice. Nakon tog incidenta sa smrtnim posledicama bilo je rečeno da će se procedura otvaranja tog malograničnog prelaza ubrzati kako bi se ljudima omogućilo nesmetano kretanje u održavanju rodbinskih veza i lakšeg korišćenja njihovih imanja koja se nalaze uz granicu. Iako je više puta najavljivano da će se to brzo dogoditi, čak je i licitirano datumima kada će se prelaz otvoriti i pustiti u rad, nažalost ni ubistvo Dašni Hajrulahua nije donelo ispunjenje obećanja za otvaranje prelaza. U decembru 2019. godine tadašnji ministar unutrašnjih poslova Nebojša Stefanović potpisao je u Skoplju sa ministrom unutrašnjih poslova Republike Severne Makedonije Oliverom Spasovskim Sporazumom o uspostavljanju zajedničkog graničnog prelaza Miratovac – Lojane, kao i Sporazum o saradnji u oblasti borbe protiv trgovine ljudima i krijumčarenja migranata. Govoreći o Sporazumu o uspostavljanju graničnog prelaza Miratovac – Lojane, Stefanović je tada istakao da će se njegovim otvaranjem ubrzati transport robe. Ovaj prelaz je važan za regionalnu trgovinu. Već smo razgovarali o carinskim olakšicama i ono što je bila ideja i projekat predsednika Srbije Aleksandra Vučića jeste da zajednički radimo na tome da građanima sve bude jeftinije, da budu manje carine i da imamo brži protok ljudi i robe, objasnio je tada ministar Stefanović. Međutim, ni nakon ovog potpisanog sporazuma nije došlo do otvaranja ovog malograničnog prelaza. Sada kada je potpisana nova inicijativa „Open Balkans“ koja bi trebalo da predstavlja ekonomsku zonu između Albanije, Severne Makedonije i Srbije valjda se konačno stvaraju uslovi da se otvori i ovaj malogranični prelaz. Zato moje pitanje za predsednicu Vlade Republike Srbije - kada će i da li će se otvoriti malogranični prelaz Miratovac – Lojane? Hvala.
Zahvaljujem narodni poslaniče. Reč ima Milija Miletić.
Zahvaljujem se dr. Orliću. Uvažene kolege, ja ću postaviti pitanje koje se tiče dela jugoistoka Srbije, Niša kao centra jugoistoka Srbije. Inače, ja bih se prvo zahvalio „Putevima Srbije“ koji su uspeli konačno da završe deo puta, da ga presvuku, rekonstruišu. Taj deo puta o kojem sam ja govorio 2018, 2019. godine je put od Malčanske petlje do samog ulaza u Niš. Taj put je stavljen u funkciju na najbolji način. Očekuje se, normalno, da će se uradi i obeležiti, pošto još nije obeležen. Moje pitanje jeste – da li postoji mogućnost da se u tom delu puta, od Malčanske petlje, pa sve do Knjaževačke ulice, uradi javna rasveta zato što je to već urbani deo grada, zato što tu dolazi i ima tu veliki broj pravnih subjekata koji su veoma aktivni, koji upošljavaju preko 1.000 ljudi i njima je preko neophodno da se u tom delu puta postavi javna rasveta da bi se na taj način uspostavila mogućnost da se ljudi zaštite zato što su se dešavale neželjene stvari, jer su pojedinci koji su dolazili iz stranih zemalja, prolazili kroz Srbiju, napravili tu određene kriminalne radnje i pravili štetu našim privrednim subjektima? Pitanje - da li postoji mogućnost da se taj deo puta osvetli? Još jedno pitanje koje se vas tiče i tog dela jeste upućeno isto i „Putevima Srbije“ i nadležnom ministarstvo – da li postoji mogućnost, pošto kada je urađen auto-put od Niša prema Sofiji nije ostavljen prelaz za ulaz u Nišku banju… Inače, Niška banja je veoma prepoznatljiva kao turistički centar, ima velike kapacitete koje treba iskoristiti, ali tu sada nije ostavljen izlaz i ulaz u Nišku banju. Imamo mogućnost, idejni projekat da se od Malčanske petlje preko Proseka uradi ulaz do Niške banje, tako da svi oni koji žele da odu do Niša, do Niške banje, da vide lepote Niške banje da tu mogu da odu i da stvarno vide ono što vredi. Mislim da je to preko neophodno. To je potreba svih nas. Osim što će se imati mogućnost da se do Niške banje ode, da se vide lepote Niške banje, imaće mogućnost da se napravi još jedan ulaz do Niša, da se oslobodi ulaz, jer je velika frekvencija saobraćaja koja će sada ići preko Malčanske petlje i Knjaževačke ulice. Velika šansa postoji da se to uradi, ima projekat. Treba da se uradi eksproprijacija zemlje. Moje pitanje nadležnom ministarstvu, „Putevima Srbije“ – kada će i da li će se uraditi taj prilaz preko Proseka od Malčanke petlje do Niške banje? Jedno od bitnih pitanja koje sam ja ranije postavljao, a sada ću još jednom postaviti, a to je upućeno MUP, a tiče se naših lovaca koji su veoma aktivni sada u zaštiti prirode, koji su veoma aktivni i u borbi protiv ove korone, protiv zaraze, afričke svinjske kuge, a jeste vezano za nabavku oružja. Pošto sam više puta govorio da se dešava da neko iz kuće, maloletnik napravi neki eksces, roditelju koji je lovac uzima oružje, ja bih zamolio da se formira radna grupa u okviru MUP-a i Lovačkog saveza Srbija i da se to amortizuje, da se da mogućnost. Jedna od bitnih stvari je veliki broj lovaca, preko 30% lovaca su ljudi koji rade u policiji ili u Vojsci, ljudi koji imaju oružje imaju svakih šest meseci zdravstvene preglede. Da li ima mogućnost da ti ljudi, koji su lovci, a rade u policiji, rade u Vojsci, ne rade zdravstvene preglede u nekim privatnim ambulantama, privatnim klinikama, nego da to rade u svojim zdravstvenim institucijama, da li je to vojna bolnica, gradska bolnica ili centar? To je veoma bitno baš zbog toga što ti ljudi već rade sa oružjem, imaju zdravstvene preglede i rade u interesu građana Srbije. Još jedna velika zahvalnost predsedniku Lovačkog saveza, Bratislavu Ćirkoviću, koji je svojim angažovanjem, aktivnošću stavio Lovački savez Srbije na veću instancu, koji je već veoma prepoznatljiv, ne samo ovde u Srbiji, već i u Evropi. Hvala još jednom i očekujem odgovore.
Zahvaljujem. Reč ima Jelena Mihailović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Na jučerašnjem sastanku ambasadora zemalja članica EU, odobreno je skidanje Srbije sa zelene liste zemalja bezbednih za putovanja u zemlje EU. Ovakva odluka da Srbija više ne bude na zelenoj već na crvenoj listi Saveta Evrope usledila je zbog naglog pogoršanja epidemiološke situacije u Srbiji i naglog rasta broja zaraženih virusom Kovid-19. Osnovni kriterijum da se neka zemlja nađe na zelenoj listi jeste da u poslednjih 14 dana ima manje od 75 zaraženih na 100 hiljada stanovnika. Nažalost, prema toj računici Srbija ima 82 zaražena na 100 hiljada stanovnika i sa tendencijom rasta. Očigledno je da su u EU uzimali u obzir i druge kriterijume od kojih je za nas važan broj dnevno testiranih, broj dnevno obolelih, ali i sprovođenje mera vakcinacije. Očekuje se da će ova odluka biti formalizovana ovih dana u Savetu Evrope. Nadam se da svi shvataju šta to znači za građane Srbije i koliko ovakva odluka može biti dramatična upravo za sve nas. Ova odluka znači da građani Srbije, osim onih koji imaju državljanstvo neke od članica EU ili boravišne dozvole, neće moći da putuju u EU, odnosno u zemlje članice EU. Ta mogućnost postoji ukoliko imate potvrdu o vakcinaciji, pri čemu će se gledati i već sada se gleda koju vrstu vakcine ste primili. Znači, da će naši građani sada zvanično imati otežan pristup svemu što bi bilo vezano za putovanja u zemlje članice EU, pri čemu svaka članica ima različite zahteve kako bi smanjila rizik od širenja pandemije koji postoji kod ulaska stranaca. Tako Republika Češka, pored PCR testa traži obavezan karantin za naše građane. U Nemačku nam je ulaz dozvoljen samo ako smo vakcinisani jednom od vakcina koje je priznala Evropska agencija za lekove. U Italiju se ulazi sa negativnim PCR ili anti-genskim testom i obaveznom samoizolacijom od pet dana posle testa koji se mora uraditi po ulasku u zemlju. Rumunija je takođe skinula Srbiju sa zelene liste i tako redom. Ako znamo da je u najvećoj ofanzivi virusa Srbija pokazala veliku odgovornost u borbi sa Kovid-19, da smo bili jedna od prvih zemalja sveta koja je obezbedila sve dostupne vakcine, onda činjenica da je Srbija stavljena na crvenu listu EU jeste poražavajuća i potpuno devastira sve državne i zdravstvene mere koje su Vlada i Ministarstvo zdravlja i svi nadležni organi preduzimali u proteklih godinu i po dana. Šta je to što uprkos svim naporima Vlade da svojim građanima obezbedi zdravstvene uslove za lečenje ove opake pandemije, koja u ovom talasu preovladava sa sojem koji se do sedam puta brže širi, šta je to što građane može ili ne može da motiviše da se zaštite vakcinacijom? Država je sa svoje strane učinila sve da motiviše građane da se vakcinišu, čak i novčanom stimulacijom, a da ne govorimo i o drugim načinima motivacije, kao što su besplatne ulaznice za različite kulturne i sportske manifestacije. Procena Ministarstva finansija da će privredni rast na kraju ove godine biti 6,5%, što će omogućiti i dalje povećanje plata i penzija, a da se podsetimo da je protekle nedelje povećana i minimalna cena rada za 9,4%. Međutim, ovi ciljevi se mogu realizovati jedino ukoliko se obezbedi pozitivan trend, odnosno smanjenje obolelih od Kovid-19. Ne smemo dozvoliti da dođe do ponovnog zatvaranja, kako fabrika, tako turističkih, ugostiteljskih objekata, ali i škola, jer bi to bilo ubitačno za naš ekonomski razvoj. Jedini način da se adekvatno zaštitimo jesu vakcine. Stručnjaci su potvrdili bezbednost vakcina. Međutim, stiče se utisak da smo se kao građani prilično opustili kada je u pitanju ova pandemija. U tom smislu želim da postavim pitanje Vladi Republike Srbije - da li u kontekstu stavljanja Srbije na crvenu listu EU i svakodnevnog povećanja broja obolelih Vlada namerava da preduzme, odnosno uvede i dodatne nove mere kojima bi se obezbedio povećani odziv građana vakcinaciji? Takođe, poslednjih dana su aktuelna tema i kovid – propusnice, te bih zbog javnosti pitala šta se tačno podrazumeva pod njima? Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima potpredsednik Skupštine, Stefan Krkobabić.
Zahvaljujem, potpredsedniče Orliću. Uvaženi narodni poslanici, 13. jula sam Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave i Ministarstvu za brigu o selu u ime građana Srbije koji žive u slabo naseljenim brdsko-planinskim i rudnim područjima postavio pitanje – da li je izvodljivo da oni formiraju tzv. „seoske opštine“ i tako dobiju mogućnost da u većoj meri odlučuju o potrebama i razvoju svojih lokalnih zajednica. Posebno sam upozorio da ukoliko se brzo ne formira opšte-društveni i opšte-građanski front za spas sela Bauk, Puste zemlje preti da opustoši ne samo cela seoska, već i manja urbana područja Srbije. Iz Ministarstva za brigu o selu odgovoreno mi je da se i prema sadašnjim tekstovima Zakona o teritorijalnoj organizaciji, Zakona o lokalnoj samoupravi nove opštine mogu osnivati na teritoriji na kojoj živi manje od 10.000 stanovnika, kada za to postoje posebni ekonomski, geografski ili istorijski razlozi. Takođe, ovo Ministarstvo podseća da nažalost pojam sela kao teritorijalne jedinice i društvene zajednice trenutno ne prepoznaju ni Ustav Republike Srbije, pa shodno tome ni zakoni o teritorijalnoj organizaciji i lokalnoj samoupravi. Takođe, iz ovog Ministarstva najavljuju inicijativu za izmenu postojećih Zakona o teritorijalnoj organizaciji, Zakona o lokalnoj samoupravi, kao i mogućnost pokretanja inicijative za donošenje posebnog Zakona o selu. Međutim, iz Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu mi je na direktni deo mog pitanja – da li je na bazi postojećih zakonskih rešenja i bez izmena zakona o teritorijalnoj organizaciji moguće ući u proces osnivanja novih opština, odgovoreno da bi mogla da se obrazuje nova jedinica lokalne samouprave, odnosno opština, neophodno je da se utvrdi predlog za izmenu i dopunu Zakona o teritorijalnoj organizaciji. Odgovor mi se ne čini doslednim, jer član 11. stav 3. Zakona o teritorijalnoj organizaciji, kao i član 17. stav 2. i član 18. stav 4. Zakona o lokalnoj samoupravi sugeriše upravo suprotno. Zbog toga Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu molim za dodatno pojašnjenje ovog odgovora. Još jednom molim i za odgovor i na deo mog prethodnog poslaničkog pitanja na koje mi nije odgovoreno, a ono glasi – Prema Zakonu o teritorijalnoj organizaciji u Srbiji, 30 lokalnih samouprava ima status grada, a grad na svojoj teritoriji može da formira posebne gradske opštine, zašto se sedište tzv. „gradskih opština“ po pravilu uspostavljaju u urbanim sredinama, a ne recimo u većim selima koja takođe pripadaju teritoriji tih gradova? Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, gospodine Orliću. Moje poslaničko pitanje nije vezano za dnevno-političke događaje, već za jednu tužnu godišnjicu. Naime, na današnji dan pre 28. godina, dakle 9. septembra 1993. godine dogodio se jedan od najstrašnijih zločina nad Srbima u Republici Srpskoj Krajini od strane Hrvatske u tzv. operaciji „Medački džep“. Ovaj zločin koji mnogi nazivaju „Krvavi septembar u Lici“ otpočeo je, kao što sam i rekao, 9. septembra u ranim jutarnjim časovima iznenadnim napadom hrvatske vojske na Lička sela u okolini Gospića. U pitanju su sela Čitluk, Počitelj, Divoselo i Medak u kojima su Srbi vekovima činili apsolutnu većinu, a koja su se 18 meseci unazad nalazila pod zvaničnom zaštitom UN, tzv. „Plavih šlemova“ ili Unprofora, kako želite. Ova agresija Hrvatske je bila treća po redu agresija na Republiku Srpsku Krajinu od proleća 1992. godine, od kako je Republika Srpska Krajina i stavljena pod međunarodnu zaštitu. Dakle, prvo se desio napad na Miljevački plato kod Drniša u julu 1992. godine kada je na naročito svirep i brutalan način ubijeno i izmasakrirano 40 srpskih milicionera i pripadnika teritorijalne odbrane. Posle samo pola godine, u januaru 1993. godine dogodila se druga po redu agresija, tzv. operacija „Maslenica“, odnosno napad na Ravne Kotare u Severnoj Dalmaciji kada je ubijeno 348 lica srpske nacionalnosti. Dakle, i vojnika i civila, a prognano preko 10.000 Srba koji su vekovima živeli na tim prostorima. Mnoga srpska sela su tom prilikom potpuno uništena i spaljena, a najteži zločin je bio pokolj na velebitskom prevoju Mali Alan kada su ubijena i masakrirana 22 pripadnika srpske vojske Krajine, što nas dovodi do treće agresije Hrvatske, dakle Medačkog džepa, gde je brutalno ubijeno 88 Srba, od čega 46 vojnika, šest milicionera i 36 civila. Među ubijenim civilima je bilo 26 osoba starijih od 60 godina, od čega 17 žena. Pomenuta sela Medak, Čitluk, Počitelj i Divoselo su potpuno uništena, opljačkana i spaljena. Za ovaj zločin u Haškom tribunalu optuženi su komandanti hrvatske vojske Janko Bobetko, tadašnji načelnik Generalštaba hrvatske vojske, Rahim Ademi, tadašnji komandant vojne oblasti Gospić i Mirko Norac, tadašnji komandant 9. Kadriljske brigade. Janku Bobetku optužnica nikada nije ni uručena jer je preminuo 2003. godine da bi Haški tribunal nedugo potom, dakle septembra 2005. godine ovaj slučaj prebacio hrvatskom pravosuđu i to je bio prvi put, presedan u tom trenutku, da Haški tribunal ustupa neki predmet, neki slučaj nekom nacionalnom sudu. Direktna posledica toga je da je Rahim Ademi oslobođen, apsolutno oslobođen odgovornosti, a Mirko Norac je osuđen na više nego simboličnih, rekao bih, sedam godina zatvor za dela nesprečavanja ubistva civila, pljačkanja imovine, ubijanja i mučenja ratnih zarobljenika, a da bi mu Vrhovni sud Hrvatske nešto kasnije, koju godinu kasnije, umanjio i tako malu kaznu, sa sedam godina na šest. Da ne pričam da je tokom služenja tih šest godina dobio i dete i oženio se i završio fakultet itd. što govori o tome kako je on zapravo i služio kaznu. Tokom samog suđenja čuli su se jezivi detalji i svedočenja o najrazličitijim oblicima monstruoznosti i iživljavanjima nad civilima, poput odsecanja glava, rasporivanja, nabijanja na kolac, spaljivanja itd. Naročito je važno svedočenje komandata snaga UN u Hrvatskoj francuskog generala Žana Kota od 19. septembra 1993. godine, dakle neposredno nakon što je UNPROFOR preuzeo kontrolu nad tom oblašću, i on je tom prilikom izjavio, citiram – nisam našao znakove života ni ljudi, ni životinja u nekoliko sela kroz koja smo prošli, razaranje je bilo potpuno, sistematsko i namerno. Takođe posledica ove agresije je i to, što je ova oblast u Lici praktično opustošena tada. Dakle, po popisu iz 1991. godine, u selu Medak živelo je 563 stanovnika, danas tek 60, u selu Počitelj 307, danas svega četvoro, u selu Čitluk 129, danas svega troje, dok u Divoselu od 344 stanovnika danas više nema nikoga. Imajući u vidu da gotovo niko nije odgovarao za ove zločine, postavljam pitanje Ministarstvu spoljnih poslova - da li su do sada preduzete sve raspoložive mere prilikom bilateralnih susreta sa hrvatskim zvaničnicima, a u cilju pronalaženja i procesuiranja svih odgovornih za ovaj, ali i sve ostale zločine, jer sve dok se to ne dogodi, dok se Hrvati ne suoče sa svojom prošlošću, dok ne prestanu sa revizijom istorije, sa gaženjem osnovnih ljudskih prava Srba i rehabilitacijom ustaštva, Hrvatska ne može da pledira da bude demokratska i evropska država. Zahvaljujem.
Hvala gospodine Markoviću. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Prelazimo na zajednički jedinstveni pretres od predlozima odluka iz tačaka od 8. do 10. dnevnog reda. Saglasno članu 19. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani sednici da prisustvuju: dr Jorgovanka Tabaković, guverner Narodne banke Srbije i Dejan Dević, generalni direktor Direkcije za zakonodavno-pravne poslove Narodne banke Srbije, koje ovom prilikom pozdravljam. Molim poslaničke grupe, u koliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o izboru viceguvernera Narodne banke Srbije, Predlogu odluke o izboru članova i zamenika članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije, na predlog poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Zajedno za našu decu i Predlog odluke o izmenama odluke o izboru članova i zamenike članova Odbora, na predlog iste poslaničke grupe. Da li predlagač, odnosno predstavnik predlagača želi reč, da se obrati na početku rasprave? (Da.) Reč ima guvernerka. Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine Orliću, veliko mi je zadovoljstvo što ću kao guverner NBS danas imati i neposrednu priliku i čast da pred vama obrazložim Predlog odluke da gospođa, dr Ana Ivković, ponovo bude izabrana za viceguvernera NBS. Donošenje ove odluke važno je zbog toga što je saglasno odredbama Zakona o NBS viceguverner po funkciji član Izvršnog odbora NBS, organa koji donosi najznačajnije odluke u oblasti monetarne i devizne politike i stabilnosti finansijskog sistema pa se blagovremenim izborom viceguvernera istovremeno obezbeđuje i nesmetan rad i kontinuitet rada ovog tela. Ne manje važno je međutim i to što se ovim izborom dodatno potvrđuje politika razvoja Srbije na zdravim makroekonomskim temeljima koja traje već godinama unazad, politika stabilnosti i kontinuiteta rezultata NBS od 2012. godine uz uvek prisutnu i presudnu podršku Aleksandra Vučića najpre sa mesta predsednika Vlade, a zatim i predsednika Republike. Bez te neposredne presudne podrške NBS bi znatno teže ostvarivala svoje ciljeve i zadatke i bez tih ciljeva i rezultata, ali i te podrške mi danas ne bi bili ovako ponosni na izvanredne rezultate u oblasti ekonomije koje ostvarujemo kao država i koje ćemo, uverena sam, ostvarivati i u narednom periodu. Iako smo se nedavno videli na sednici Odbora, nadležnog skupštinskog tela, koji po dobroj i ustaljenoj praksi NBS pred njima polaže račune, a Narodnoj skupštini preko Odbora, tako polažemo račune i građanima za poslovanje i rezultate rada u prethodnoj godini. Pored toga, ja ću iskoristiti priliku da u nekoliko reči, najkraće moguće, istaknem neke od najvažnijih rezultata koje smo postigli u prethodnom periodu i koji su potkrepljeni i najsvežijim podacima. Ovo činim pre svega zbog onih koji misle da se rezultati ostvaruju lako, da dolaze sami od sebe. Navikavaju se na sve što je dobro u ekonomiji, kao da je to nešto dato po sebi, previđajući kakav mukotrpan rad stoji iza toga, koji konkretni ljudi stoje iza tog rada i prepreke koje su prethodile rezultatima koje ostvarujemo, a zaboravljajući, čini nam se, još lakše stanje ekonomije i osnovne makroekonomske pokazatelje pre 2012. godine. Iz svih tih razloga htela bih samo da podsetim narodne poslanike, tako i građane, ukupnu javnost da smo zatečenu visoku inflaciju dvocifrenu u 2012. godini u roku od godinu dana spustili na nizak nivo i osam godina je čuvamo na prosečnom nivou na oko 2%. Time se čuva i realna vrednost dohodaka privrede, plate i sva primanja građana Srbije. Stvaraju se predvidivi uslovi poslovanja, što je izuzetno važno za sve one koji žele da posluju i traju dugo, a ja se nadam da je to svima cilj. Pritom, dinar je ojačao za 0,9% prema evru. Narodna banka Srbije je od tada do danas kupila na deviznom tržištu 3,46 milijardi evra, od čega u devet meseci ove godine prekoj jedne milijarde evra. Zaključno sa jučerašnjim danom kupili smo milijardu i 600 miliona evra. Bruto devizne rezerve su na nam na rekordnom nivou i iznose 15,6 milijardi evra na kraju avgusta. Od avgusta 2012. godine povećali smo ih za 5,5 milijardi evra, a neto devizne rezerve su više nego udvostručene. Da napomenem i to da smo od kraja 2012. godine rezerve u zlatu do danas uvećali za preko 21 tonu. One danas iznose 36,8 tona, udvostručene su gotovo, dok je njihova vrednost utrostručena. Tada su vredele 600 miliona evra, a danas vrede milijardu i 818 milijardi evra. Ovo je samo mali deo onoga što je postignuto u prethodnih devet godina, u svemu tome sa mojim timom i svim zaposlenima u Narodnoj banci učestvovala je i gospođa Ana Ivković, koju sam zbog njene nesporne stručnosti, retko viđene, neverovatne predanosti poslu i izuzetno kvalitetnog rada i ovog puta predložila kao kandidata za viceguvernera. Detalje njene radne biografije imate u materijalu koji je dostavljen u Predlogu za izbor i ne bih da ponavljam nesporne činjenice koje ukazuju na njeno bogato profesionalno iskustvo i razvoj u okviru Narodne banke Srbije, gde je provela najveći deo svog radnog veka, na različitim izvršilačkim i rukovodećim funkcijama. Anu Ivković smo zajedno na moj predlog i uz vašu saglasnost i glasove izabrali za viceguvernera 2018. godine i ona je u potpunosti opravdala poverenje koje smo joj zajedno ukazali u prethodnom periodu, a posebno je u zajedničkom radu pokazala nepokolebljivost i rezultate u delu pregovora i saradnje sa međunarodnim finansijskim institucijama, investicionim kućama i rejting agencijama i to u najkomplikovanijim poslovima, gde je potrebno braniti interese Republike Srbije, a pri tom ne dozvoliti da Srbija bude polje za ekonomske eksperimente raznih stručnjaka koji Srbiju vide samo kao jednu stepenicu u sopstvenom karijernom razvoju. Posebno želim da istaknem, za razliku od nekih ranijih vremena, kada su često državni interesi bili podređivani interesima pojedinaca iz državnih institucija koji su nastojali da u razgovorima sa predstavnicima stranih institucija to iskoriste za sopstvenu promociju i kasnije uhlebljenja u nekoj od međunarodnih organizacija, Ana je kao osoba od integriteta i nepodložna trgovini uticajima pokazala upornost, beskompromisnost kada je reč o borbi za istinito predstavljanje Srbije i njenih ekonomskih rezultata i u zemlji i u inostranstvu. Zbog takvih ljudi, koji čine tim Narodne banke Srbije koji sam okupila, ja koja retko govorim – ja, ovog puta zaista moram da kažem da je to tim koji je moj izbor, ali zbog odlične koordinacije tog tima Narodne banke Srbije, sa predstavnicima ostalih državnih institucija i koordinacije koju imam u oblasti monetarne, ekonomske i fiskalne politike, ali i neverovatnog rada predsednika Republike i njegovog tima, sa jasnim ciljevima u pravcu razvoja Srbije, mi možemo da kažemo da je rejting Srbije na korak od investicionog nivoa i da je premija rizika bitno smanjena i daleko od onog izuzetno povoljnog nivoa koji je postojao pre 2012. godine. Ne treba posebno da pominjemo koliko je sve ovo uticalo da ukupan iznos investicija od 2012. godine tj. od 2013. godine iznosi čak 22 milijarde evra u kojoj meri su ovi faktori doprineli smanjivanju troškova zaduživanja države, privrede i građana, bez prodaje i privatizacija, već gradnjom novih fabrika i kapaciteta. Imajući u vidu sve što sam izložila, a pre svega to da dosadašnji rad predloženog kandidata za viceguvernera Ane Ivković daje garanciju da će ovu funkciju i u budućnosti uspešno obavljati u interesu građana i naše države. Zahvaljujem vam se na do sada ukazanom poverenju i vremenu za obrazloženje i pozivam narodne poslanike da podrže navedeni predlog. Hvala još jednom na pažnji.
Hvala, gospođo Tabaković. Reč ima predsednica nadležnog Odbora dr Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovana guvernerko, kolege poslanici, mi smo na Odboru 24. jula razmatrali izveštaje o radu za prethodnu godinu Narodne banke Srbije, kao i svakog jula meseca, s obzirom da po Poslovniku o radu Narodna banka ima svoje rokove kada podnosi šestomesečni i godišnje izveštaje za prethodnu godinu, ali smo tada i dobili predlog na osnovu zakona koji je trebao da 90 dana pre isteka funkcije da za viceguvernera, predlog guvernerke dr Jorgovanke Tabaković bude gospođa Ana Ivković. Pre samog predloga mi smo imali, zaista prilike da čujemo koji su to rezultati Narodne banke Srbije, ali kao jedan sastavni deo uopšte rezultata ekonomskih reformi i ekonomije koju vodi i Vlada i predsednik države u saradnji sa NBS. To je ono što mislim da guvernerka stalno potencira da bez te sinergije nema rezultata. To se pokazalo ovih proteklih osam godina, da zaista daje jako dobre zavidne rezultate i na tome nam daju priznanje sve međunarodne finansijske organizacije. Vi ste imali prilike juče da čujete da je neka projekcija da ćemo ovu godinu završiti ne sa 6% rasta BDP kako smo usvojili budžetom na kraju 2020. godine, već za 7,5% iako je Ministarstvo finansija konzervativno i kaže da će biti 7% taj rast BDP u ovoj godini, ali ono što je najznačajnije, a to su rezultati direktno NBS da je očuvana monetarna i ekonomska stabilnost ove države. Očuvana je stopa inflacije koja nije ugrozila ekonomiju i zahvaljujući tome, prošla godina koja je za ceo svet bila jako teška, za sve države u regionu, za nas je bila najmanje teška. Sa obimom investicija od tri milijarde evra u doba pandemije, završiti prošlu godinu stvarno su rezultati i Vlade Srbije i NBS. Govoriću kada bude redosled poslanika o tim rezultatima Narodne banke, da ne bih zaista predlog koji je tačka dnevnog reda bila na odboru, predlog da za viceguvernera bude Ana Ivković, da ne bi ostao negde zapostavljen. Mislim da je dobro *da ovakav predlog usvojimo zato što imamo šta da kažemo o ljudima koji su zaista u timu guvernera i koji pokazuje da bez ovakvih ljudi jednostavno institucije ne mogu da funkcionišu. Ana Ivković je 1974. godište, završila je Ekonomski fakultet u Beogradu, doktorirala na Ekonomskom fakultetu u Beogradu, od 1999. godine do 2001. godine je radila u Beogradskoj banci a.d. u Sektoru istraživanja i razvoja, a gotovo većinu svog radnog veka je provela u NBS od 2002. godine i očito je korak po korak, stepenicu po stepenicu prelazila u svom karijernom napredovanju da bi došla do viceguvernera i samim tim je pokazala u stvari zaista da je kvalifikovana da ovakvu funkciju može da obavlja ne samo jedan mandat nego i dva mandata. To je ono što je guvernerka htela da kaže, da je ona učestvovala u svim važnim projektima ove države, pogotovu kada je u pitanju saradnja sa EU i da pored toga svega nije zapostavila svoj naučno-istraživački rad, pogotovu što je objavila samostalne radove, mislim da je to interesantna tema, jer mi na Odboru često govorimo o tome, a to je dolarizacija, mogućnosti dedolarizacije finansijskog sistema, zatim prilivi stranog kapitala, da li su to podsticaji ili izazovi uopšte za privredni razvoj, ako i tržište novca u Srbiji, prošlost, sadašnjost i budućnosti. Mislim da time pokazujemo da imamo osobu koja je kompletno zaokružila znanje u ovoj oblasti i da je zaista adekvatna podrška i guverneru i instituciji, kao što je NBS i mislim da treba da podržimo ovaj predlog gospođe guvernera, jer samim tim mi pokazujemo da ćemo imati sve bolje i bolje rezultate sledećih godina. Mislim da treba da podržimo ovaj predlog gospođe guvernera, jer samim tim mi pokazujemo da ćemo imati sve bolje i bolje rezultate sledećih godina i to što su projekcije Narodne banke šta će raditi u budućnosti za nas predstavlja jednu sigurnost kada govorimo o ekonomiji, da građani Srbije mogu mirno da spavaju bez obzira na izazove koji nas jednostavno svaki dan sustižu. To je najznačajnija, u stvari poruka i ovog predloga i sednica koje mi imamo kada je u pitanju Odbor za finansije, budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. U danu za glasanje Odbor poziva da se svi poslanici izjasne i podrže ovaj predlog. Hvala.
Zahvaljujem, Odboru za finansije. Prelazimo na predstavnike i predsednike poslaničkih grupa. Najpre, ispred poslaničke grupe Stranka pravde i pomirenja, Ujedinjena seljačka stranka, potpredsednik Muamer Zukorlić.
Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine predsedavajući, uvažena guvernerko Narodne banke sa saradnikom, uvaženi drugi potpredsedniče Narodne skupštine, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, izbor viceguvernera je veoma važna obaveza koja je danas ovde pred nama. Ova obaveza ima svoju formalnu i svoju svakako suštinsku stranu. Uvidom u biografiju jasno se vidi da kandidat, odnosno kandidatkinja ispunjava sve uslove da bi za izbor na ovako važnu poziciju i po odgovornosti i po časti. Inače, u svakom društvu, odnosno državi, kada uspemo ili ako uspemo da uspostavimo ravnotežu između odgovornosti, osećaja odgovornosti i osećaja časti, odnosno počasti za određenu funkciju to će značiti da imamo prave ljude, prave kadrove na pravom mestu. Mnogo je lakše podleći osećaju da je čast i privilegija biti na određenoj poziciji, kao što je i ova danas kojom se bavimo, nego li održati punu svest o odgovornosti. Međutim, raduje me ovo što sam sada čuo od uvažene guvernerke i svakako ono što inače pratimo kada su u pitanju makroekonomski pokazatelji koji jasno ukazuju na činjenicu da imamo veoma važnu stabilizaciju proteklih godina i sada možemo kazati već stabilnost, ne samo dobar proces stabilizacije i na polju makroekonomskih, odnosno ekonomskih i na polju fiskalnih i na polju monetarnih pokazatelja. Dakle, podatak da smo proteklih godina uspeli da uvećamo devizne rezerve, kako one u bruto varijanti tako one i u neto varijanti za više od 30% koliko sam pratio je zaista fascinantan i za svaku je čestitku, podršku i pohvalu. Posebno podatak da su proteklih godina uvećane zlatne rezerve za, koliko sam usput izračunao, preko 125%. Dakle, zatečeno je 15 tona, a sada je to 36%, jel tako? (Jorgovanka Tabaković: Zarez osam.) Zarez osam, ja to više na okruglo kada su krupne cifre, mada u zlatu uvek treba i sa zarezom, jer je jako vredno. Dakle, uvećanje za 21 tonu je zaista fascinantno. Naravno da zlato ima svoje blještavilo i ne bi trebalo da nas udari u oči blještavilo zlata i brzo ćemo prevazići sami osećaj ugodnosti i užitka i zadovoljstva zbog ovih pokazatelja i cifara, ali ono što je važnije od same te reflekcije, jeste zapravo značaj ovih podataka. Šta to zapravo znači? Šta je pojednostavljeno gledano Narodna banka? To je blagajna države. Voditi Narodnu banku države znači voditi blagajnu države. Imati dobro vođenje blagajne države, znači imati sigurnost da se ne može propasti ni ekonomski, ni fiskalno, ni monetarno. Dakle, to je ono što je zapravo slika koju može da razume svaki građanin. Ja sam osnove ekonomije učio u svojoj porodici i tada sam se upoznao sa tri principa ekonomije koje u ranoj mladosti nisam toliko cenio koliko ih sada cenim. To su tri osnovna postulata na kome je svako dobro dobro domaćinstvo funkcionisalo. Znate, u mom selu, a pretpostavljam i u svakom drugom ili svakoj mahali vi ste jedinu gradaciju među domaćinstvima i porodicama imali, koja je legalna i legitimna, a to je da postoji domaćinska i nedomaćinska kuća. Treća kategorija nije postojala. Šta je bila razlika između domaćinske i nedomaćinske kuće? Dakle, domaćinska kuća je poštovala ta tri principa domaćinske ekonomije, a to je da svi ukućani rade maksimalni, da troše koliko je nužno i da niko ne krade. Dakle, kuća koja je imala ove tri osobenosti je bila domaćinska kuća. Nedomaćinske kuće su bile po mnogo čemu iste kao i domaćinske, ali samo nisu imale ova tri svojstva ili neko od ova tri svojstva. Dakle, kuća u kojoj ukućani rade maksimalno, ne lenčare, troše koliko je neophodno i ne kradu, ta kuća ne može da propadne. Država je jedna velika kuća, jedna velika porodica koja je organizovana po skoro istim principima. Istina, digresije radi, kasnije sam se edukovao koliko sam mogao iako mi nije primarno polje edukacije ekonomija, ali zbog raznih poslova i uloga koje samo radio bavio sam se ekonomijom i teorijski očekujući da ću nešto, bog zna novo saznati. Odmah da vam kažem, nemoj da mi se ljute ekonomisti, nisam suštinski nešto previše saznao. Često sam došao u problem, određene konfuzije gde ne mogu da razlikujem baš u ekonomiji kao, neću reći kao nauci, već kao naučnoj disciplini, da ne mogu da razlikujem šta je stvarno trebalo da piše u tim teorijama, a šta su teoretičari ekonomije ili ekonomisti namerno ubacili da bi iskomplikovali teoriju da bi je samo oni razumeli, a da mi ostali to dovoljno ne razumemo kako bismo bili ovisni o njima. U tim dilemama se i dan danas nalazim, ali to je tema za neki simpozijum ili neku drugu raspravu, a ne baš za ovu priliku. No, nisu oni jedini, pravnici su u tome još bolji odmah da vam kažem, ali je i to tema za neku drugu priču, jer onaj ko nešto iskomplikuje samo on zna da se snađe u tom kompleksu, odnosno u tom komplikovanom materijalu. Tako da, što sam više čitao o ekonomiji i u ekonomiji, više sam vrednovao ova tri principa koja sam još kao dete kada su me roditelji budili u pola šest ujutru da obavim neke poslove za njih kao najstarije dete, jer morate obaviti neke poslove, pomoći roditeljima pre nego što pođete u školu koja je udaljena pet kilometara i gde nastava počinje u pola osam. Dakle, tu ekonomiju, odnosno te principe ekonomije sam tada savladao i nikada me do sada nisu izdali. Zato i država kao jedna velika porodica koja jedino se razlikuje upravo po toj spratnosti, kompleksnosti, po slojevitosti svojih ukućana i naravno po tome i po samom teretu da zapravo izvrši svoj državnički, odnosno svoj domaćinski odnos, jer je upravo uloga domaćinstva, uloga kuće jeste da zaštiti svoje ukućane. Zašto pojam kuća? Ne samo u osnovnom značenju već i u nekom umetničkom, književničkom značenju, ima mnogo dublji smisao od samog objekta u kome se živi, u kome se stanuje. Ne znam da li u ostalim delovima Srbije, ali kod nas kolokvijalno u nekoj neposrednoj komunikaciji, čak je postojao izraz kad bi majka izgovorila detetu ili sestra bratu – kućo moja. Dakle, u oduševljenju izraza, ljubavi, odnosa koji je mnogo više od neke jednostavne emocije koji kroz emociju odražava sigurnost da imate nekoga koga volite, ko vas štiti. To je kuća, to je zapravo uloga i same države. Zašto je osećaj u kući ili - svuda pođi kući dođi? Zašto ne može ni jedan drugi prostor da vam da osećaj kuće? Osećaj koga možete da imate samo u svojoj kući, odnosno u svome domu? Zato što upravo pored onog elementarnog što vam daje prostor u kome stanujete, kuća je ta koja vam daje zapravo osećaj spleta emocije, sigurnosti, a posebno za one građane koji nisu nosioci odgovornosti u toj kući, jer nosioci odgovornosti uvek oni koji su najjači i oni koji imaju kapaciteta da zaštite sebe, ali i da zaštite ostale, one koji su manje moćni da zaštite sebe. U kući su to deca, odnosno kako se to kaže nejač, a u državi su to obični zapravo građani. Prema tome, to su one dimenzije koje su od posebne važnosti koje bi trebalo malo češće razmotriti sa pozicija odgovornosti države. Naravno, da po istoj osnovi je i pojam doma koji još toplije izražava isto značenje iako primećujem u Srbiji mnogi izbegavaju da koriste pojam dom jer su ga nekako predali Hrvatima i ako je pojam dom, da vas obavestim, jednako srpska reč kao i hrvatska kao i bosanska i zato je po meni pogrešno u jeziku zato što neko češće upotrebljava neku reč, mi onako sada neobavešteni, neuki o tome šta je koren te reči, odnosno da li je ona naša ili nije naša, mi jednostavno zato što je taj neko o kome mi mislimo ovako ili onako, upotrebljava i mi odmah prestanemo da je upotrebljavamo. To je jako pogrešno sa jezičko kulturološkog aspekta, jer to znači osiromašenje svog jezika. To znači odricanje od svojih reči. Naravno, da i u jeziku srpskome i u bosanskome jednako su domaće reči i dom i domovina i otadžbina i slični pojmovi, zato ne treba siromašiti svoj jezik. Zašto je domovina domovinom? Naravno, otadžbina je u srpskom jeziku izraženija zbog možda kulturoloških patrijarhalnog pristupa, pa se vezuje dom za oca, a ne vezuje se za majku. To je opet jedna druga kulturološka dimenzija koja je potpuno legitimna i potpuno u redu i svi ovi pojmovi su potpuno u redu i pojam otadžbina zapravo ukazuje na to da je otac odgovoran, što je potpuno u redu, čak i za mene kao muslimana sa pozicije islamskog, etničkog i duhovnog gledišta, je taj pojam bliži iz razloga, smisleniji u ovoj dimenziji, zato što je u islamskom učenju otac odgovoran za porodicu. On je taj koji je odgovoran u pogledu stožernosti, u pogledu zaštite i u pogledu svih onih grubih i važnih obaveza kao što je opskrba i kao što je bezbednost. Majka je ta koja daje duh porodici, koja daje duh kući, koja daje duh domu, koja je odgovorna za one etičke i estetske nijanse odgoja i formiranja porodice, odnosno formiranje dece. Prema tome, osećati državu, država koja uspe da pored toga što je država, a evo i ako smo već ko etimologije, država u našem jeziku, eto tako dobila taj naziv nismo o tome glasali zašto se država zove državom, ali smo to bez glasanja prihvatili, jer jezik ima svoju zakonitost u nastanku i razvoju, ali definitivno je zato što nešto država drži. E, sad ona to može da drži na razne načine. Ona drži i granice, drži i stranu građanima, drži do odgovornosti, drži do raznih zaduženja i dužnosti, ali država kao što vidite nema ovu toplinu reči koju ima otadžbina u maloj krućoj varijanti, ali zaista bliskoj i čvrstoj ili kao što ima domovina u još toplijoj varjanti. Zato je potrebno državi da dobije dušu, a to je zapravo onaj nevidljivi aspekt odgovornosti. Imamo te formalne parametre koji drže do svih odgovornosti koje država ima, odnosno nosioci tih odgovornosti u državi, ali je jako važno da država ima dušu, kao što porodica ima dušu. Ko ima pravo da bude nosilac odgovornosti domaćinstva? Pa, onaj koji ima kapaciteta da brine o drugima, a ne samo o sebi. Dakle, to je smisao nosioca odgovornosti u domaćinstvu. E, upravo tom analogijom imamo i odgovornosti u samoj državi. Zato je izbor na čelu Narodne banke upravo nešto što po meni, nosi ove refleksije. Kako ja sada mogu da znam kakav je kandidat koji se predlaže suštinski, osim formalno. Pa, ne mogu da znam i odmah da vam kažem, neću da istražujem, ja sam čovek koji zna da veruje, koji zna da ima poverenja. Za mene je poverenje pravilo, a ne poverenje izuzetak. Uvek verujem, dok se ne dokaže suprotno. Dokle god neko ne izneveri, ja ću da mu verujem. To je nešto što se podrazumeva, jer mi ukoliko smo poverili nekome da bude guverner Narodne banke i ko već nekoliko godina obavlja to uspešno, ne sad po nekoj oceni koja može biti politička, prijateljska ili ne znam kakva, nego po parametrima koji su neumitni i koje smo čuli i koje sam ponovio između ostalog. Ukoliko imamo poverenje da takvu instituciju nekome damo i taj neko ne izneveri to poverenje posle toliko godina, da kažem, proverena na samom terenu izvršenja tog poverenja, odnosno te odgovornosti, onda je sasvim logično da ćemo mu i verovati u predlogu kandidata, u pogledu onih suštinskih nevidljivih stvari, etičkih, ljudskih, koje podrazumevaju poverenje. Koji su osnovni parametri koje treba imati kada biramo ljude i dajemo im određene odgovornosti? To su dakle tri osnovna parametra koja su nezaobilazna ukoliko zaista želimo da kadar bude kadar. Evo, još malo etimologije, ne znam da li ste se pitali, odakle reč – kadar. Dakle, to je arapska reč da znate u osnovi, od kadar, moćan, od glagola – kadire na arapskom jeziku koji znači moći nešto. Zato je kadar onaj koji je kadar, ko može, a ne kadar je onaj koji je nesposoban. Dakle, kadrovanje znači dovođenje sposobnih ljudi na poželjne, odnosno potrebne pozicije. Tri osnovna su uslova koja se trebaju uvek pratiti, odnosno imati u vidu. Prvi je etički, to znači lojalnost. Dakle, potrebno je da kadar bude lojalan. Naravno, kod nas je malo ta reč lojalnost potrošena u raznim političkim upotrebama, inače je ona divna reč, jer se odmah misli lojalan partiji, pa lojalan političaru. Ne, lojalnost cilju, pre svega. Međutim, onaj ko bude lojalan cilju, onaj ko bude lojalan onome zašto je zadužen, lako će on biti lojalan i partiji i svim drugima. Zašto? Zato što se on dovodi tu da to uradi dobro i on ako to bude uradio dobro, on će osvetlati obraz svima i on će lako biti lojalan svima. Prema tome, prvi uslov je lojalnost, to je etički kvalitet, odnosno odanost i sposobnost etička da nosite ono za šta ste zaduženi. Drugi uslov je sposobnost koja podrazumeva stručnost, to je znači drugi uslov. Treći uslov je posvećenost. Znači, trud koji se mora uložiti. Moram ove prste sa ove strane da pokazujem, da me ne uslikaju ovi moji, jer ako krenem sa ove strane, moram onda objašnjavati zašto sam podigao ova tri prsta. Dakle, to su tri ključna aspekta koja svaka organizacija, svaki domaćin, svaki nosioc odgovornosti, koliko ih bude poštovao nikada neće pogrešiti. Dakle, ukoliko neko jeste odan, odnosno lojalan, ukoliko jeste stručan, odnosno sposoban, ukoliko jeste posvećen, predan, ulaže trud, dakle, taj je kadar i on može da bude kadar i takvog treba birati, takvog treba imenovati i za takvog treba glasati i takvo domaćinstvo, takva država, takva organizacija, takva Narodna banka, koja god institucija sa takvim principima će uvek sigurno biti uspešna i dobra. Hvala vam.
Zahvaljujem, uvaženom potpredsedniku na nadahnutom izlaganju koji očigledno poznaje i reč „kadar“ koji kaže u našem narodu da je „kadar stići i uteći“. Tako da vam zahvaljujem na podsećanju šta sve znači kadar. Sledeća na listi je guvernerka. Izvolite.
Moram da se zahvalim gospodinu Zukorliću, koga inače vidim prvi put uživo, pošto verujem da ljudi koji zbog posla mogu da prate rad Narodne skupštine danas, zbog teme koja je na dnevnom redu, izbor Ane Ivković za viceguvernera, znajući me, da pred njima nemam nikakvu tajnu i znajući da se vi i ja ne poznajemo, verovatno se sad pitaju, kako je to moguće da je gospodin Zukorlić govorio o stručnosti, odanosti, posvećenosti i lojalnosti na način kako ja govorim svom timu kad razgovaramo sa mladim ljudima i kada na našim izvršnim odborima donosimo odluke. Verovatno se pitaju kako je moguće da neko sa kim imam geografsku možda blizinu, jer sam ja iz Vučitrna, grada koji je blizu Novom Pazaru, pa, mnogo komšija gde su se slične vrednosti delile, gde je kuća bila osnovna i ono što u kući poneseš to čitavog života nosiš i ta podrška koju u kući dobiješ i principi koje stekneš vode te čitavog života, možda nam je to slično i mene raduje podsećanje i izlaženje iz brojki i postavljanje jednog filozofskog okvira za ono što svi radimo, a kroz etimologiju svake od reči. Znači, zahvaljujem vam se na izlaganju koje govori o negde zaboravljenim ili nedovoljno zvučnim vrednostima, zato što se neke druge vrednosti promovišu, a ja ih ovde s ponosom ističem ponovo. Da lojalnost svojoj državi pokazujete na način ako radite posao tako kako treba, kao za svoju kuću, lojalnost svojim građanima pokazujete posvećenošću, radom i rezultatima i nikada izbor svojih saradnika, nisam činila po tome da li je neko žensko ili muško, koliko ima godina, po kvotama, po, možda sam malo staromodna, za mene je najvažnije da je čovek, ako mogu reći insan, u pravom smislu čovek, nezavisno od pola i da je stručan i da želi da radi za ljude i sa ljudima. I kad meni poneko kaže, ali ti imaš tim. To je kao kad mi neko kaže, ti imaš kuću. Pa da, što ti ne napraviš kuću. Ta kuća o kojoj ste vi govorili na način kako ste govorili, jer kuća nisu ni krov ni dimnjak, kuća su ljudi, porodica na koju se oslanjamo i zato ja svoj politički begraund, svoju stranku smatram svojom porodicom, čitavu državu smatram nečim što mi je povereno i što sam u prvom govoru rekla, primam na revers, i dužna sam da vratim uvećano, sad podaci već o tome govore, koliko je uvećano i ne moraju da veruju oni što kažu, koji vas vole, ne vole, nikad vas voleti neće, šta god za njih da učinite, a oni koji veruju na rezultate, ne samo na reč, a reč jeste najvažnija, jer uvek je prvo bila reč, a iz reči proističe sve, vodim računa i o tome, da li otvorenu flašicu vode treba baciti ili ako ne možete da je popijete da zalijete cveće koje se nalazi u hodniku. Bez te filozofije, zajedništva, želje da trajemo dugo i zajedno, ne može da se postigne nikakav uspeh. Moji su saradnici porodični ljudi, Ana ima dvoje dece, najbolji đaci, stiže pored posla i to da uradi i ne zamerite mi na malo privatnosti. Ana je u međuvremenu postala udovica, i verovali vi ili ne, jedan jedini dan odsustva, jedan jedini sat odsustva, sem dok je trajala sahrana, nije bila pored telefona. Iz bolnice se odgovara na mejlove, dogovara, odgovara, zakazuju sastanci, primaju instrukcije. I ne samo Ana. Ja imam još dvoje viceguvernera, Željka Jovića, takođe oca dvoje dece, Draganu Stanić, na žalost, ona ima samo jednu devojčicu, ali to su ljudi koji žive za Narodnu banku. Ne zamerite na ovome. Moj Dejan koji je ovde sa mnom, vodi Direkciju za zakonodavno pravne poslove, i svakog dana putuje iz Smedereva, takođe porodičan čovek, ima sreće da ima dece, a time i širi pogled i osećaj. Ako bih ja sada vama rekla da ja znam imena dece svih svojih saradnika, da znam ko se u koroni razboleo, preminuo, reći dal se ova žena bavi poslom ili saradnicima. Ja dvadesetčetiri sata živim za Narodnu banku. Ja i sanjam ono što mi se dnevno dešava i pravim planove, imam sreću da sam ja udovica, da su moja deca, troje dece, velika i skromna, žive svoj život, i potpuno razumeju moju posvećenost mom poslu, jer započeti desetu godinu u kući koja je bila razrovana, u kojoj su bili odeljci šta ko radi i za koga, za sebe radi, ali svako ima neke svoje nahije, pa tamo zarađivao, a danas biti tim, gde se nijedan sastanak sa Međunarodnom organizacijom, ne održava sa jednim sektorom, nego pripremni sastanci, dok ne usaglasimo stav i ne dogovorimo se šta je stav majke Srbije, otadžbine Srbije i ono što treba da bude odbranjivo, za 20, 30 godina zauvek. Sija zlato, ali ga imamo u trezoru Narodne banke Srbije, i ne samo što ima lep sjaj, nego zato što njegovo držanje u trezorima Narodne banke Srbije najmanje košta, a danas novac troši, ima negativne kamate, pa nas najmanje košta da deo deviznih rezervi imamo u zlatu, jer zlato ni hleba ne traži ni vode ne pije. U našoj je zgradi. Ne zaslepljuju me ni rezultati, ja sam žena koja zna, ako ste do juče spremali 30 godina ručak, od slave se ne živi i sutradan morate da spremite isto tako dobar ručak i da kao žena, majka, uradite, sve što treba. Taj princip porodičnog odnosa, ali nisam ja baš nežna, ja sam vrlo stroga majka i toga se ne stidim, jer pravilima izvodite decu na pravi put i upućujete ih kad pogreše. Zaista sam ponosna što vodim kuću koja ima ugled, ali i podršku koju moram da ponovim. Od trenutka kada je gospodin Aleksandar Vučić postao i predsednik Vlade, postavljanja osnova onog što se zovu da dve ruke rade zajedno, monetarna i fiskalna politika, jer je država jedno telo, i da te dve ruke se čvrsto drže i rade zajedno, to govori o rezultatima koje namerno neću da iznesem ja, jer sam ih, operativne podatke o stranim direktnim investicijama saopštila sam i predsedniku Republike i očekujem da ih on iznese. Ne što je stariji po funkciji, ne zato što ga lično poštujem, a mnogo ga poštujem, već zato što je to u velikoj, najvećoj meri rezultat njegove posvećenosti i rada za dovođenje investitora u Srbiju. Neću da iznesem podatak, ali je impresivan. Tako se radi u kući gde su čeljad vaspitana i gde se međusobno poštujemo. Zahvaljujem vam se još jednom na inspirativnom govoru. Izvinjavam se što vam oduzimam vreme. Nadam se, da mi niko neće dati ovako inspiracije da se javim za reč i da trošim vaše vreme. Pošto ja iz te kuće NBS ne izlazim nigde, baš nigde, moj izlazak u ovu, zaista za mene svetu kuću, gde sam stvorila ime u onoj staroj zgradi dole, pa u ovoj ovde, su dani kojih se najradije sećam. Vas poslanike mogu da pozdravim rečima da se ovde na odbrani svakog amandmana i svakog zakona prepoznajete među građanima. Mene i danas oslovljavaju, kada me vide na ulici kao poslanika. Ja ih retko ispravljam, retko ih ispravljam jer se rado sećam svog mesta u poslednjoj klupi, gde je najhladnije, jer tako radi ovde klima, gde sam ujutru prva ulazila i poslednja izlazila i nisam nikada izostajala, branila sam interese Srbije na način kako to radim i danas bez ikakve razlike. Zahvaljujem se i izvinjavam se potpredsedniče još jednom na oduzetom vremenu.
Zahvaljujemo i mi vama na nadahnutom izlaganju i motivišućem izlaganju. Reč ima potpredsednik Narodne skupštine Muamer Zukorlić. Pravo na repliku. Izvolite.
Hvala vam na ovim opaskama. Reći ću vam još jednu stvar na ovoj liniji onoga što sam govorio i onoga što ste vi kazali. Dakle, evo ja sam već pet godina u klupama ovog parlamenta. Svi znaju gde sam bio, odakle sam došao, sa kojih pozicija. Jedan jedini motiv me drži, i dok me on bude držao ja ću biti ovde ili negde slično. Dakle, dokle god budem verovao, a i dalje verujem da u ovoj Skupštini, kao i u celokupnom sistem države postoje ljudi sa kojima mogu deliti vrednosna gledanja i vrednosna promišljanja, ovaj posao, a verujem i mojih kolega, ima smisla. To je meni jedino što me drži nakon svega što sam radio, odmah da vam kažem, ni malo mene nije lako ovde svezati da sedim. Verujem u to, verujem da za ovu zemlju, za ovaj narod, za sve građane ove zemlje, jedina budućnost, jedini smisao i jedino što nam može dugoročno doneti i više svetla i više mira, više stabilnosti i više blagostanja, jeste okupljanje oko stvarnih ljudskih, suštinskih, pravih, etičkih, duhovnih i uopšte rečeno ljudskih vrednosti. Dakle, to mi jedino ima smisla. Zato sve ovo što se radi u sistemu države, dok imamo taj naboj, zato mi je drago što sam ovakav komentar čuo koji je obuhvatio ne samo profesionalni, već i ljudski, porodični, personalni pristup, to je meni jedini smisao. Ja pozivam da nas bude što više, da pokažemo da imamo snage. Neka imamo različitosti i etničke i konfesionalne i partijske, ali da imamo okupljenost oko onoga što je pravo ljudsko, jer zasigurno se na takvim temeljima, ono što se gradi ne može biti pogrešno. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeća je koleginica Sanja Jefić Branković. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvažena guvernerko sa saradnikom. Mi danas na dnevnom redu sednice, osim sporazuma o kojima smo juče razgovarali imamo i predloge nekoliko odluka. Između ostalog odluka o izboru viceguvernera NBS, kao i odlukama o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova skupštinskih odbora. Prilikom razmatranja vašeg predloga o izboru viceguvernera NBS, u ovom slučaju gospođe Ivković, osim rezultata rada same NBS, o kojoj ću nešto kasnije govoriti, jedino što smo mi pred sobom imali jeste njena biografija, radno iskustvo i rezultati rada koji mogu ukazivati na to kakav je rad u NBS, zahvaljujući doprinosu koji ona njemu daje. Želim da verujem u to da vi kao neko ko se nalazi na čelu NBS, s punim pravom možete birati svoje saradnike, jer ste do sada i stigli da upoznate i njihov karakter, na kraju krajeva, složićete sa mnom da nije nebitan i kompetencije i rad i iskustvo. Zaista želim da verujem u to da vaš izbor na osnovu radne biografije koju ovde imamo na kraju zaista i jeste opravdan. Koliko vidimo iz materijala koji nam je dostavljen, gospođa Ivković je najveći deo svoje karijere provela u NBS i obavljala je veoma važne i odgovorne zadatke. Takođe nije zanemarljiv ni njen naučni publicistički rad. Sa aspekta biografije i radnog iskustva, mi možemo zaključiti da ona jeste dobar kandidat za viceguvernera i verujemo u vaš izbor u tom smislu. Kada je reč o samom radu NBS, moram da istaknem činjenicu da je poslednjih nekoliko godina dinar izuzetno stabilan, odnosno to znači da se devizni kurs domaće valute nije mnogo pomerao. U tom smislu on je iznosio 117, 118 dinara za evro, i mislim da je upravo ta relativna stabilnost deviznog kursa ključ uspeha za ostvarenje ovakvih rezultata u domaćoj ekonomiji proteklih nekoliko sedam ili osam godina, ne mogu da budem potpuno precizna. Iako se često u javnosti, složićete se sa mnom, mogu čuti oprečna mišljenja u pogledu srpske valute u smislu da bi ona možda trebalo da oslabi kako bi se pospešio izvoz i zaista, mogli smo da čujemo debatu i brojne dileme od strane pojedinih analitičara, pogotovo sada u uslovima krize koja je izazvana pandemijom, ipak se većina analitičara ekonomista i privrednika, ali i bankara slaže sa vama, odnosno sa politikom u kojoj kurs dinara treba održati stabilnim, odnosno u koji ne treba vršiti devalvaciju. Struktura naše države, naše ekonomije i finansijskih tržišta razlikuje se od strukture finansijskih tržišta i velikih ekonomija drugih zemalja, i većina klasičnih ekonomskih teorija na osnovu kojih se i iznose određeni zaključci donose se na osnovu primera velikih i ekonomija koja su strukturno drugačije u odnosu na našu i to je upravo slučaj i kada govorimo o vezi između deviznog kursa i izvozno uvoznih kretanja, odnosno aktivnosti. Međutim, u praksi se pokazalo da su napori Centralne banke usmereni na očuvanje finansijske stabilnosti i bankarskog sistema, pa uključujući i politiku deviznog kursa dali zaista dobre rezultate. Jedan profesor ekonomije pokušao je da ovaj fenomen objasni na jedan slikovit način, ja ću ga citirati, kaže – „Devalvacija dinara u Srbiji je kao čarapa, ako se malo ošteti svakako će se pocepati.“ Mislim da je upravo ovakav stav NBS i politika koja u tom kontekstu vodi jeste odgovor na ovo pitanje. Još jedan pokazatelj uspešno usmeravane monetarne politike od strane NBS je taj što su u prethodnim godinama stvorene značajne rezerve. One nam obezbeđuju da upravo sada u vreme krize koja je prouzrokovana virusom Kovid-19 ekonomija suštinski ostane stabilna. Eto, tako smo, recimo, aktuelnu svetsku krizu koja je izazvana Koronom dočekali spremni, sa visokim nivoom deviznih rezervi koje danas iznose preko 11 milijardi evra, to zaista jeste impozantna cifra. Što se inflacije tiče ona beleži blagi rast, ali još uvek se kreće u granicama planiranog i uzroci inflacije po mom skromnom mišljenju jesu kratkoročni i prolazni i prosto nagli porast potražnje na tržištu kojoj ponuda u uslovima zastoja koji je izazvan pandemijom nije mogla da odgovori u tako kratkom roku i ona je dovela do privremenog povećanja cena određenih proizvoda, ali i kao takva inflacija u Srbiji je i dalje niža nego u većini zemalja regiona, a koje imaju isti režim monetarne politike kao i mi. U Srbiji je, kao što znamo, inflacija pod kontrolom duže od sedam godina, velikim delom zahvaljujući merama koje je preduzela NBS, sa ciljem očuvanja stabilnosti fiskalnog i bankarskog sistema, ali i podrške privredi, koja u tom trenutku nije izostala. Država je do sada donela tri paketa pomoći i sve te mere bile su pravovremeno donete, ali i odmerene, što potvrđuje i činjenicu da usled jakih negativnih efekata koje je na našu privredu mogla da ostavi pandemija, naša ekonomija je uspela da ostvari rezultate koje danas ima. Osim toga, evropska Centralna banka i Evropska komisija ocenile su da je naš bankarski sistem dobar. Posebno su pozdravljeni rezultati koji se odnose na plan smanjenja učešća problematičnih kredita. Iz svega napred navedenog prosto ne postoji argument koji bi doveo u sumnju nastavak realizacije svih onih mera i planova predviđenih od strane NBS a za očuvanje stabilne monetarne politike, pa će u tom smislu Socijaldemokratska partija Srbije u danu za glasanje podržati vaš predlog. Što se tiče ostatka dnevnog reda, danas je na dnevnom redu i pitanje koje je više formalne prirode i odnosi se na zamenu člana Odbora. Nekako je praksa da se konsenzusom stranke dogovaraju, odnosno predlažu kandidate za odbore, verujući u to da biraju iz svojih redova one koji će ih najbolje predstavljati u tim istim odborima, u skladu sa kvalifikacijama koje imaju. Međutim, mi smo svedoci da se u javnosti u poslednje vreme stvara veoma loša slika o samom radu parlamenta. Sa jedne strane, razlog za to jeste činjenica da se rad plenuma direktno prenosi na televiziji i zbog toga što je naš rad nekako ovde uvek izložen svojevrsnom sudu javnosti. U prirodi je čoveka da pažnju javnosti privlače negativni i neuobičajeni događaji i to su često neki incidenti u parlamentu koji stavljaju u senku sav onaj rad koji se ovde u Skupštini ostvaruje, računajući i rad poslanika u odborima, koji je često veoma nevidljiv. Upravo iz tog razloga, stiče se utisak da javnost možda i nije potpuno upoznata sa svim onim funkcijama koje narodni poslanici obavljaju, odnosno sa njihovim radom i zato je važno da o tome razgovaramo na ovaj način, pa i kroz analizu članova odbora, ako ništa drugo, kako bi se shvatilo, možda će neko istraživati pa će videti zašto je taj drugi predloženi kandidat bolji u odnosu na onog koji sada u njemu sedi. Kao i svaka parlamentarna demokratija, tako i naša, Srbija se suočava sa brojnim izazovima u funkcionisanju demokratskih institucija i parlament kao centralna demokratska i predstavnička institucija zauzima posebno mesto, pa samim tim i njegove članove moramo birati pažljivo. Još od donošenja Ustava 2006. godine, a zatim i prvog Zakona o Narodnoj skupštini iz 2010. godine, pa na kraju i realizacijom finansijske samostalnosti Skupštine u odnosu na izvršnu vlast, stvoreni su svi preduslovi za normalno funkcionisanje i unapređenje rada samog parlamenta kao zakonodavnog tela, a pre svega kroz jačanje kapaciteta njegovih odbora, u kojima se najvećim delom i odvija sam skupštinski rad. Funkcionisanje odbora i uopšte radnih tela Narodne skupštine jeste, između ostalog, i predmet analize godišnjeg izveštaja o napretku Srbije, uz istovremeno postojanje Rezolucije iz 2013. godine o ulozi Narodne skupštine u pregovorima o pristupanju Republike Srbije EU. Sve ovo obavezuje nas kao narodne poslanike da na jedan transparentan način razgovaramo o radu i sastavu svih odbora koje Narodna skupština ima, jer je parlament nesporno i ključna, ali i neposredno birana i reprezentativna politička institucija, najbliža onom što bi se prosto pravničkim jezikom moglo reći - "voks populi". Odbori Narodne skupštine predstavljaju važnu kariku u sprovođenju parlamentarne kontrole i često se smatraju mestom gde se zaista odvija pravi rad parlamenta, ali i kontrola kroz parlamentarne odbore nije zanemarljiva. Upravo zbog svega napred navedenog, Socijaldemokratska partija Srbije će u danu za glasanje podržati i vaš predlog za saradnika sa kojim želite da nastavite rad i sprovođenje mera NBS, ali i predloge za zamenu članova skupštinskih odbora, verujući u to da su dobro izabrali svoje saradnike. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Sledeći je narodni poslanik Nenad Filipović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani, uvažena guvernerko sa saradnikom, s obzirom da Skupština obavlja zajednički načelni pretres o kadrovskim rešenjima, pre svega o izboru viceguvernera NBS, ali i o članovima i zamenicima članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, ja ću se u svom obraćanju pre svega osvrnuti na izbor viceguvernera NBS gospođu dr Anu Ivković. Naravno da će poslanička grupa JS kada se radi o izmenama i izboru novih članova tj. zamenika članova u skupštinskim odborima, ovaj izbor apsolutno podržati, jer je to jedna vrsta političkog dogovora postignutog među političkim strankama još prilikom formiranja ovog skupštinskog saziva, te mi ne bismo ni komentarisali kadrovska rešenja stranaka, jer je to i njihovo pravo, pa ćemo u danu za glasanje ove izmene podržati. Kako danas govorimo o izboru viceguvernera NBS, napomenuo bih da su na dnevnom redu Skupštine Republike Srbije u ovom sazivu tačke koje su bile posvećene raznim agencijama i institucijama koje su u svom radu nezavisne i samostalne. Njihova nezavisnost i samostalnost ipak nije apsolutna, jer svaka od tih agencija tj. institucija radi u ime naroda, pa njemu i odgovara preko njegovih predstavnika, dakle ovde u Narodnoj skupštini, pred narodnim poslanicima. Tako da bih na ovaj način istakao važnost i Narodne skupštine i narodnih poslanika. Jedna takva institucija je NBS, koja je samostalna i nezavisna u obavljanju funkcija utvrđenih Zakonom o NBS, a za svoj rad je odgovorna upravo Narodnoj skupštini Republike Srbije, te danas mi odlučujemo o izboru viceguvernera. Naravno, kada se biraju kadrovska rešenja, potrebno je uvek obratiti pažnju na dve stvari, a to su stručnost kandidata i ispunjenje potrebnih uslova. Više puta smo ovde u ovoj Skupštini čuli od izvestioca raznih nezavisnih agencija da je veliki problem naći dobar, tj. stručan kadar, ali još veći problem je taj kadar i zadržati. Skoro svako od tih kadrova se opredeljuje da svoje znanje i iskustvo uloži tamo gde će ono i biti dobro plaćeno, tako da mnogi od kadrova koji su svoju karijeru gradili u raznim državnim institucijama, tu nadogradili svoje znanje i stekli novo i neophodno za dobro funkcionisanje tih institucija, često napuštaju te institucije, uglavnom nezadovoljni visinom svojih primanja. Kadar koji daje pozitivne rezultate, koji je jedan od oslonaca institucije u kojoj radi, treba da se zadrži i treba da bude plaćen, a o tome je ovde u ovom parlamentu često govorio i predsednik JS Dragan Marković Palma, napominjući da svako treba da bude plaćen prema rezultatima svog rada, za šta se mi u JS zalažemo. Kod ovog kandidata, tj. kandidatkinje, kada su u pitanju njene kvalifikacije, tj. stručnost i ispunjenje svih potrebnih uslova, to nije sporno u oba slučaja. Nama je ovde posao oko odlučivanja veoma olakšan, jer se kandidatkinja bira po drugi put na istu funkciju, dakle, ispunjava sve potrebne uslove, a što se tiče stručnosti i same biografije, vidimo da je kandidatkinja ne samo stručna, već i da ima velikog iskustva, koje je i nadogradila obavljajući funkciju viceguvernera u prethodnih nekoliko godina. Ali, kada imamo kandidata koga ponovo biramo na istu funkciju, pored navedenih kvalifikacija, postoji još jedna, po meni najbitnija, a to je kakvi su rezultati rada u tom prethodnom periodu kada je obavljao tu funkciju za koju je ponovo predložen, i da li su ti rezultati dovoljni i kakva je bila posvećenost radu kako bi ga kvalifikovali za novi mandat. Da bismo videli kakvi su to rezultati viceguvernera, zato moramo da pogledamo samu organizacionu strukturu NBS, gde vidimo da je jedan od organa NBS Izvršni odbor banke, koga čine guverner i viceguverneri. Neki od zadataka izvršnog odbora, za koji su pored guvernere odgovorni i viceguverneri, jesu i utvrđivanje monetarne devizne politike, aktivnosti radi očuvanja i jačanja stabilnosti finansijskog sistema, kao i utvrđivanje politike kursa dinara, kao i mnogi drugi zadaci. O realizaciji svih ovih zadataka, rezultatima Narodne banke Srbije okvirno je govorila izvestilac, tj. guvernerka Narodne banke Srbije, pa ću se ja osvrnuti na jedan manji deo. Kakav je rad Narodne banke Srbije svako od građana može realno da vidi na taj način ako pogleda kurs dinara, tj. evra. On je stabilan već godinama, a poslednje dve godine gotovo fiksni i iznosi oko 117,5 dinara. Činjenica je da je Narodna banka Srbije svojim proaktivnim delovanjem i odgovornim ponašanjem poslednjih devet godina uspešno održala i održava relativnu stabilnost deviznog kursa, a to je jedan od glavnih stubova monetarne, finansijske i makroekonomske stabilnosti zemlje. Nestabilan kurs, činjenica je takođe, daje pojačane rizike i povlači niz drugih negativnih ekonomskih efekata. Ceh bi najviše platili sami građani, a naročiti oni koji imaju kredite. S obzirom na ovu važnost samog kursa dinara, rasprave se vode i danas, a vodile su se i prethodnih godina. Kritika koju smo mogli da čujemo pre par godina je da je dinar precenjen i da će se njegova vrednost smanjiti odmah posle izbora. Izbori su bili 2020. godine, a kurs je ostao istu. Istu kritiku čujemo i danas. Da li je ovakav kurs dobar ili ne, najbolje mogu da kažu građani, naročito oni koji su doživeli i preživeli hiperinflaciju od početka do sredine devedesetih godina 20. veka kada je kurs nemačke marke divljao, životni standard nije ni postojao, sa platom se nije moglo gotovo ništa kupiti. Odgovore na pitanja ovakvog tipa i na razne kritične stavove možemo da dobijemo ako pogledamo mnoge novinske tekstove iz prethodnih godina u kojima smo mogli da pročitamo da su predviđanja da Narodna banka Srbije sa merama koje sprovodi neće dugo izdržati. Namerno kažem iz prethodnog perioda, dakle unazad pet i više godina, jer je ova Narodna banka sa Vladom Republike Srbije Narodna banka sa kontinuitetom. Mnogi su mogli pre par godina da kažu da pretpostavljaju, da nagađaju, da neki potezi Narodne banke Srbije nisu dobri, ali iz ove perspektive se vidi da oni daju pozitivne rezultate. Pored svega toga dolazi korona koja je postala sastavni deo našeg života početkom prošle, 2020. godine, koja je samo dolila ulje na vatru, pa su mnogi opet predviđali, nagađali i slično da će restriktivne mere koje sprovela Vlada Republike Srbije, kao neminovnost na odgovor na korona virus, biti te koje će destabilizovati naš finansijski sistem. Međutim, to se do danas nije desilo. Naravno, kada spominjem Vladu Republike Srbije, njen rad je u direktnoj vezi sa Narodnom bankom Srbije i obrnuto. Uspesi Vlade su evidentni, čak i u ovakvim uslovima kakve nameće pandemija kovida. Na kraju, ovaj kontinuitet Narodne banke Srbije treba održati. Tim koji daje dobre rezultate ne treba menjati. Zato će poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati ovaj predlog za reizbor viceguvernera. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći je narodni poslanik Uglješa Marković. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvažena guvernerko sa saradnikom, poštovane kolege, uvaženi građani Republike Srbije, danas, kao što su već kolege rekle, imamo jednu zaista važnu temu, to jeste reizbor viceguvernera Narodne banke Republike Srbije. Takođe, ja ću svoju diskusiju podeliti na dva segmenta. Jedan jeste upravo sama biografija kandidatkinje, a drugi je ono što je urađeno u prethodnom periodu, što takođe mislim da u najvećoj meri i kvalifikuje ovu kandidatkinju upravo za ovaj predlog, imajući posebno u vidu da pričamo i o periodu u kome ste vi, guvernerka, sve vreme na toj funkciji i zaista nemamo razloga da vam i ne verujemo na svemu onome što ste i malopre govorili upravo o samoj kandidatkinji. Osnovni cilj Narodne banke jeste upravo očuvanje cenovne i finansijske stabilnosti. Položaj, organizacija i funkcije Narodne banke uređeni su Ustavom iz 2006. godine, kao i Zakonom o Narodnoj banci. Ona je samostalna i nezavisna u obavljanju svoje funkcije, odgovara nama narodnim poslanicima, odnosno Narodnoj skupštini za svoj rad i guvernera i viceguvernere mi narodni poslanici ovde u Narodnoj skupštini biramo upravo na period od šest godina. Danas imamo, kao što sam rekao, ispred sebe biografiju gospođe Ane Ivković. Ono što smatram najvažnijim jeste da je ona kandidat koji zaista potiče upravo iz tog sistema, sistema Narodne banke. Preko 20 godina radi u Narodnoj banci, prošla je sve sektore u Narodnoj banci, da kažem, figurativno rečeno, sve korake u tom sistemu. Prethodne tri godine je, takođe, odgovorno obavljala svoju funkciju. Pored toga, ona je autor i više stručnih radova i rukovodilac na više projekata, što smatram izuzetno značajnim da se i u tom smeru takođe razvijala. Ono što je činjenica i logično je da ona zakonom ispunjava sve propisane uslove za tu funkciju. Iskoristio bih priliku da podsetim da je Narodne banke Srbije imala veoma važnu ulogu u doba pandemije. Vi ste, guvernerka, govorili upravo o toj sinhronizaciji, bez obzira što Narodna banka treba i mora da bude samostalna, ali ipak da je ona deo ove države i da je sinhronizovano donosila u tim kriznim momentima sve odluke zajedno sa Vladom Republike Srbije, što je zaista za svaku pohvalu i ne vidim da bude drugačije. Odmah ste reagovali na širenje korona virusa u našoj zemlji i paralelno, kao što sam rekao, sa merama Vlade Srbije ste te mere sinhronizovali. Osnovni cilj ovih vanrednih mera bila je podrška domaćoj ekonomiji. Doneta je odluka o smanjenju svih osnovnih kamatnih stopa čime su omogućeni znatno povoljniji uslovi finansiranja domaće privrede i građana. Takođe, omogućeno je da domaći finansijski sektor dobije dodatnu dinarsku i finansijsku likvidnost kako bi moglo da se nastavi sa kreditiranjem domaće privrede i građana. Prvi zastoj u otplati obaveza obuhvatao je sve građane, poljoprivrednike, preduzetnike i privredna društva. Ovaj period trajao je 90 dana i za prvi moratorijum prijavilo se 94% kreditnih dužnika, za drugi 86%, a za treći znatno manje. Princip za sve tri moratorijuma je bio isti. Rate se tokom ovih perioda ne plaćaju, ali kamata se obračunava i ona se po isteku samog moratorijuma deli na preostali broj meseci. Dozvoljeno je i da se kamata plati u celosti po isteku pauze. Veoma je važna i mera kojom je olakšan pristup stambenim kreditima kupcima prvog stana. Za kupovinu prve stambene nepokretnosti banka može fizičkom licu odobriti stambeni kredit koji je obezbeđen hipotekom na nepokretnost pod uslovom da je obezbedila da iznos tog kredita nije veći od 90% te vrednosti nepokretnosti. Želim da pohvalim ovu preporuku Narodne banke iz razloga što se u dobroj meri odnosi na mlade ljude, iz moje perspektive to je barem tako, i znam koliko je ona značajna i važna za mlade parove koji se odlučuju upravo na taj korak zajedničkog života i koliko je ovakvom jednom preporukom njima dat jedan motiv da krenu u jednu takvu životnu odluku koja donekle sa sobom nosi ono o čemu smo govorili ovde, a to jeste upravo proširenje porodice. Vi ste sada upravo govorili o značaju te porodice. Koristim priliku da sa ovog mesta pozovem i ostale banke koje tu preporuku nisu uvažile da to urade, jer mislim da će time pokazati senzibilitet upravo za ono što su preferencije i potrebe našeg društva. Kako se zdravstvena situacija menjala i na jesen prošle godine, ponovo znatno pogoršala, Narodna banka Srbije je reagovala preventivno i obezbedila mogućnost korišćenja dodatne jeftine dinarske likvidnosti i na taj način pružila podsticaj domaćoj privredi i ekonomiji. Bankarski sektor ostao je stabilan tokom pandemije, očuvana je visoka likvidnost i dinamična kreditna aktivnost. U godini kada je ceo svet bio suočen sa pandemijom i krizom nezapamćenih razmera stopa nezaposlenost u Srbiji je bila 9%. Ono sa čime bih to uporedio jeste osam godina pre toga i iznosila je skoro 24%. Plate zdravstvenih radnika uvećane su od 1. januara ove godine za 5%, dok su plate ostalih zaposlenih u javnom sektoru uvećane najpre za 3,5%, a od 1. aprila za još 1,5%. Ove godine povećana je i minimalna cena rada za 6,6%, a od sledeće godine se planira takođe i novo povećanje. Ukoliko pogledamo zvaničnu statistiku Svetske banke za tekuću godinu videćemo da Srbija pored Litvanije ima najbolji rezultat u pogledu godišnjeg BDP, ali i BDP po glavi stanovnika. Ovi podaci odnose se na celu Evropu, ne samo na naš region. Međunarodni monetarni fond daje sličnu prognozu i projekcije za Srbiju i smatra da je to jedan ubedljivo najbolji rezultat kada pričamo o celoj Evropi. U proteklih sedam godina inflacija je u proseku iznosila 2%. U maju ove godine je bila 3,6%, a u naredna dva meseca se spustila na 3,3%. Ocene su da je inflacija izazvana privremenim faktorima i da će u narednim mesecima i godinama naša zemlja nastaviti da se kreće u granicama inflacionog cilja od 3% plus-minus 1,5%. Na osnovu svih ovih pokazatelja vidimo da su aktivnosti NBS u proteklom periodu bile usmerene na očuvanje monetarne stabilnosti, kreiranje povoljnog ekonomskog i poslovnog ambijenta, podršku privrednom rastu, koji je osnova za dalji rast životnog standarda naših građana. Ono što bih takođe želeo da istaknem, to je da je ove godine 137 godina od osnivanja NBS. Ona je ove godine postala član ugledne međunarodne grupe centralnih banaka i supervizora u okviru mreže za ozelenjavanje finansijskog sistema. Ova mreža trenutno je jedan od vodećih projekata finansijskih institucija koje su usmerene ka ozelenjavanju globalnog finansijskog sistema. Članice su i najveće centralne banke sveta, kao i međunarodne finansijske institucije, poput Evropske banke za obnovu i razvoj, Svetske banke, MMF, Evropske investicione banke. Širina članstva, možda najbolje govori podatak, da obuhvata 85% globalnog društvenog proizvoda. Cilj ove mreže u kojoj će i NBS biti direktan učesnik je rad na razvoju najnovijih rešenja ka ekološki prihvatljivom i održivom finansiranju. Ekonomije i zaštita životne sredine sve više su povezane i sve više se dopunjuju u savremenom svetu. Naravno, na nju utiče i aktuelna situacija. Sve više će biti očekivanja svih aktera na tržištu, upravo to da kompanije, pre svega pokazuju svoju društvenu odgovornost. Krajem prošlog veka plaćanje karticama važilo je za fenomen i tehnološko dostignuće. Danas je plaćanje preko mobilnih aplikacija i preko elektronskih servisa postalo sasvim uobičajeno i u praksi mnogo jednostavnije. Ovi mehanizmi koriste se brzo, lako i sigurno. U Srbiji je u poslednjih devet godina značajno porastao broj platnih transakcija koje su izvršene preko elektronskog bankarstva i on je porastao gotovo za 100%, dok je broj platnih transakcija koje su izvršene mobilnim bankarstvom porastao za 81%. Novo vreme zahteva nove tehnologije, kao i širu i sveobuhvatniju saradnju na međudržavnom, ali i na institucionalnom nivou. Takođe, usvajanjem Zakona o digitalnoj imovini Srbija je postala jedna od prvih zemalja koje su regulisale upravo ovu oblast. Navedeni pokazatelji su rezultat uspešne politike koju naša država vodi, ali i svih stručnih ljudi koji odgovorno i savesno rade svoj posao i ovde mislim i na instituciju, naravno, NBS. Iz svega ovog što sam govorio, mislim i smatram da je kandidatkinja koju ste predložili, uvažena guvernerko, dobar izbor i dajemo poverenje i poslanička grupa SPS će u Danu za glasanje podržati ovaj predlog i kandidatkinji želimo sve najbolje u daljem radu i puno uspeha i da radi naravno kao i vi i svi mi zajedno u najboljem interesu naših građanki i građana. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Sledeći je na spisku prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala, uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine. Poštovana guvernerko, gospođo Tabaković, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što počnem da govorim o današnjoj temi, o našoj monetarnoj politici, radu guvernera i same NBS, želim da izrazim veliki ponos što danas Srbija pokreće, dakle, udara se kamen temeljac na novu fabriku vakcina koje će proizvoditi kineske „Sinofarm“ vakcine zajedno sa našim kineskim partnerima i partnerima iz Ujedinjenih Arapskih Emirata. To je simbolički još jedan od rezultata dobre i kvalitetne monetarne politike, dobro usaglašene sa fiskalnom politikom i naravno svega onoga što je urađeno u proteklih nekoliko godina po pitanju stvaranja dobrog i kvalitetnog poslovnog ambijenta u našoj zemlji, što je rezultiralo time da podaci upravo NBS koja je danas i u proteklih u stvari nekoliko godina institucija jednog velikog poverenja, ne samo nas političara, privrednika, nego i svih građana Republike Srbije. To govori o tome da je Srbija definitivno ekonomski šampion ovog regiona i da projekcije i sam predsednik Aleksandar Vučić je juče na konferenciji za medije rekao da ćemo imati gotovo istorijski rekordan privredni rast ove godine koji će možda i biti 7,5%, što, da bih lakše to objasnio našim građanima i ljudima koje mi predstavljamo ovde u Narodnoj skupštini, znači nova radna mesta, novo povećanje penzija i plata u javnom sektoru, ali i novu priliku kako za strane investitore, tako i za domaća, mikro, mala i srednja preduzeća. Dakle, apsolutno sve ono što i jesmo zacrtali onog dana kada je predsednik Aleksandar Vučić 2014. godine postao predsednik Vlade i započeo jednu tešku borbu i ekonomske reforme koje danas, evo posle sedam godina, daju svoj puni rezultat, iako je i naše društvo, kao i ceo svet ima puno izazova, posebno po pitanju ovog izazova pandemije Kovida 19 koji je gotovo uništio mnoge ekonomije u svetu koje su u potpunom kolapsu. Na sreću, naravno i na konto dobre ekonomske politike i dobrog rukovođenja i dobrog liderstva, Srbija je samo godinu dana posle izbijanja pandemije u situaciji da ostvaruje istorijski velik privredni rast, da je jedna od retkih zemalja u Evropi čiji javni dug je ispod 60%. Dakle, svi ti parametri govore jasno o tome koliko se vodi dobra ekonomska politika i koliko je, naravno, ona plod i proizvod dobre i kvalitetne monetarne i fiskalne politike. Želim da kažem da ono što jeste najveće dostignuće naše monetarne politike i rada Narodne banke Srbije i vas, naravno, gospođo Tabaković, koja na jedan stvarno maestralan način vodite ovu instituciju, autonoman način, poznajući ekonomski ambijent, poznajući ekonomsku strukturu naše zemlje i šta nam je potrebno strateški kako bi mogli da dođemo do većeg razvoja, modernizacije i radnih mesta, to je pouzdanost. To je nešto što naša zemlja nije imala do 2012. godine, do tog 5. avgusta 2012. godine kada smo vas ovde i birali u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Sećam se jako dobro tog dana i naravno sa jednom velikom zabrinutošću tada, s obzirom da se država koju su nam ostavili, ostavio tadašnji prethodni režim se suočavala gotovo sa ekonomskim kolapsom, sa nečim što je stvarno bio rezultat jednog velikog neznanja, nebrige, nemara, a to je da 2008. godine je kurs evra bio 78, ako sam u pravu, a da je tog 5. avgusta 2012. godine bio 119,6. Dakle, ne treba čovek da bude ni ekonomista, niti da bude ekspert za ekonomiju da mu bude jasno da uz samo četiri godine pad vrednosti dinara od preko 50%, koliko je to negativno uticalo na privredu, koliko je to negativno uticalo i na priliv kako stranih, tako i domaćih investicija, jer u to vreme niko ozbiljan nije hteo da investira u Srbiju, jer nije znao koliki će mu kurs biti ne za godinu, dve ili tri, nije znao koliki će kurs biti za mesec ili dva dana. Tadašnji režim koji je potpuno uništio ekonomiju, pravdao je taj pad dinara i neodgovornu monetarnu politiku time što je bila u jeku svetska ekonomska kriza, ja postavljam jedno pitanje i vama, gospođo guvernerka, ali i svima onima koji nalaze izgovore- šta se desilo sa dinarom za vreme pandemije Kovida 19? Kako je moguće da je dinar ostao stabilan? Kako je moguće da smo u to najteže vreme kada su mnoge razvijenije zemlje od nas beležile pad od 10, 11, 15% BDP, kada je nezaposlenost, evo pogledajte Austriju koja je primer jedne razvijene zemlje, koja ima razvijenu privredu i razvijeno tržište, došla na 20%? Kako je moguće da Srbija i u tim uslovima zabeleži minus 1%, a da dinar ostane stabilan? Zato što smo imali na ključnim pozicijama ljude koji su znali da urade na najbolji mogući način svoj posao, koji su u svojim strukama najbolji, koji su umeli naravno da angažuju najbolje profesionalce da urade svoj posao i po pitanju monetarne politike. Tu moram da stvarno pohvalim i ministra finansija koji se bavi fiskalnom politikom, koji je gotovo hirurškom preciznošću definisao mere pomoći i podrške privredi koje su bile potrebne kako bi održali nivo privredne delatnosti, kako ne bi došlo do gašenja preduzeća i naravno kako to ne bi izazvalo jedan veliki negativni efekat koji bi kao krajnji rezultat imao ogromnu i veliku nezaposlenost. Ova vlast zahvaljujući liderstvu, zahvaljujući jednom kvalitetnom donošenju odluka predsednika Aleksandra Vučića, koji je umeo i pokazao da ume da vodi ovu državu kroz veoma turbulentno vreme ne samo po pitanju ekonomije, ne samo po pitanju ekonomskog razvoja, nego i svih onih spoljnopolitičkih izazova sa kojima se Srbija suočava, pokazuju u stvari ono za šta mi u SNS zalažemo sve ove godine i šta govorimo i promovišemo, kao ideju, da Srbija ima ljude, da Srbija može da bude lider, da može da bude ne samo lider u sportu, nego da može da bude ekonomski lider, da može da bude lider u zapošljavanju, da može da bude lider u novim tehnologijama, u unapređenju obrazovanja i naravno stvaranja jednog poslovnog ambijenta koji je najbolji u ovom delu Evrope, što smo pokazali za ovih sedam godina i za šta ste, naravno, gospođo guvernerka, i vi jako zaslužni, radeći ovaj posao na veoma miran i tih način, baš kako guverner jedne nacionalne narodne banke treba to da radi, vodeći računa o kursu dinara, vodeći računa o monetarnoj stabilnosti, vodeći računa o tome da se stvori jedan utisak i ambijent da ko god želi da dođe u Srbiju da investira ovde, da ulaže svoj kapital, da zna šta ga čeka za mesec dana, za šest meseci, za godinu dana, za dve godine, za pet godina. Zato je Srbija imala po podacima Narodne banke Srbije u 2020. godini više od tri milijarde evra stranih direktnih investicija. Zato ćemo ove godine imati još veću količinu stranih direktnih investicija koja se meri procentom od 60% ukupnog iznosa stranih direktnih investicija za celi region. To i jeste rezultat jednog jako dobrog tima izvršne vlasti, Narodne banke Srbije, koja opet ima na neki način sopstvenu autonomiju u vođenju monetarne politike, ali govori o tome da predsednik Aleksandar Vučić je vrlo dobro znao šta hoće i kuda treba da vodi Srbiju u narednim godinama i šta je rezultat njegove politike proteklih sedam godina. To je upravo ono o čemu danas mi govorimo i na šta smo ponosni, gospođo guvernerka. To je taj stabilan devizni kurs, to je kontrolisana inflacija, to je poruka koju možemo da pošaljemo svima onima koji žele da investiraju u Srbiju, a to je da mogu da računaju da će taj kurs biti isti za šest meseci, godinu dana, dve ili tri godine i da imamo kapaciteta da vodimo svoju monetarnu fiskalnu politiku na jedan pravi i kvalitetni način, kao jedna ozbiljna i moderna država. Rezultat čitavog tog rada je na semaforu. To je tih 7,5% rasta BDP koje je predsednik Aleksandar Vučić najavio tokom ove godine. Očigledno je da dobijamo jedan ogroman zamah po pitanju privrednog razvoja. Zašto? Zato što smo upravo pouzdana država za investicije, zato što smo iskoristili ovih sedam godina da izgradimo infrastrukturu, premrežimo našu zemlju autoputevima, napravimo tri aerodroma i pustimo ih u rad, pravimo železnice, pravimo infrastrukturu i naravno da po sistemu spojenih sudova kada investitori pogledaju naše ekonomske performanse oni kažu – ovo je zemlja idealna za investiranje u kojoj se zna red, u kojoj se zna kakva je poreska politika, kakvi će biti porezi u narednom i srednjoročnom i dugoročnom periodu gde je valuta veoma stabilna i gde je država stabilna. Zbog toga predsednik Aleksandar Vučić stalno govori u svom tom nastupu – pogledajte koliko je za investitore bitno koliki je kurs dinara i kolika je vrednost domaće valute u odnosu na evro, dolar i strane relevantne valute. Toliko je mnogo, mnogo važnije to da ova država bude politički stabilna, da bude mudra i to je nešto što krasi politiku Aleksandra Vučića za razliku od prethodnih režima, koji apsolutno nisu znali ni šta je država, a kamoli da vode državu koja je u jednom veoma specifičnom geopolitičkom položaju, koja je u jednom veoma specifičnom geopolitičkom okruženju i u takvoj vrsti okruženja vi uspete da od mnogih neprijatelja napravite prijatelje, od mnogih država koje su imale velike rezerve prema Srbiji, pa čak i prema srpskom narodu napravite takve partnere koji vrlo rado danas dolaze ovde, investiraju u ovu zemlju, otvaraju radna mesta i ono što je još bitnije preporučuju Srbiju svim investitorima širom sveta. Danas govorimo o tome ne samo o kamenu temeljcu za novu fabriku vakcina, govorimo o partnerskom poduhvatu UAE, Narodne Republike Kine i Republike Srbije. Ko je mogao samo do pre nekoliko godina da zamisli da ćemo moći, da će Srbija biti toliko otvorena, da će Vučić napraviti takav ambijent i tako otvorenu zemlju koja danas sarađuje sa zemljama Bliskog Istoka, sa Narodnom Republikom Kinom, sa Ruskom Federacijom i da smo svi tim zemljama jedan od najvažnijih partnera postali ovde u Jugoistočnoj Evropi, od jedne zemlje u koju niko nije hteo da ulaže. Pogledajte samo nivo stranih direktnih investicija od 2001. godine do 2012. godine. Predsednik Vučić je juče govorio na njegovoj konferenciji da smo imali samo jedne godine blizu tri milijarde. To je bila 2011. godina kada je Mišković prodao „Maksi“ „Delezeu“, u stvari to nije bila nikakva strana direktna investicija, to je bila klasična prodaja, klasična kupovina. Mi danas ovde govorimo o Srbiji o otvaranju pogona, o otvaranju fabrika, o novim tehnologijama, o novoj opremi, o novom menadžmentu, o podizanju nivoa plata i mogućnosti da se naši najkvalifikovaniji ljudi, ekonomisti, pravnici, inženjeri zaposle u tim kompanijama koje stvaraju dodatnu vrednost našoj zemlji i na taj način rešavamo i demografske probleme i sve one probleme koje Srbija vuče kroz svoju istoriju još od Berlinskog kongres 1978. godine kada dobijamo nezavisnost. Nažalost, imali smo vrlo mali broj lidera koji na ovaj način tretiraju i vode politiku, liderski način, koji jasno znaju kakva je pozicija Srbije, kao što zna Aleksandar Vučić i kao što zna da je ekonomija, da je radno mesto, da je novčanik građana Republike Srbije, njihov standard ono što će opredeljivati našu i geopolitičku i spoljnopolitičku poziciju i svaku drugu poziciju i odbrambenu poziciju i sve ono što potencijalno može da bude opasnost za našu zemlju u narednom periodu. Isto tako je to važna poruka za ne samo investitore nego i za građane Srbije. Mi na ovaj način kroz jednu dobru monetarnu politiku i stabilnost šaljemo poruku jedne ozbiljne države koja na pravi način ume da upravlja svojom zemljom i naravno sopstvenim institucijama. Nažalost, gospođo guvernerka, sve ovo što sam naveo nije nikakvo hvalisanje i govorimo o egzaktnim podacima, nečemu što se događa na terenu, nečemu što naš narod i naši građani mogu da vide. Mogu da se zaposle u fabriku, mogu da rade u pogonu danas. Mogu da odu u Pančevo ili u Novi Sad u „Brose“, u fabrike u kojima su prosečne zarade 1.700 evra, ali i pored toga nažalost ima onih i tu je Srbija, nažalost i specifična, ima onih ljudi koji se bave i pokušavaju da se bave politikom na domaćem planu i koji seire nad time što će neki strani investitor zbog nekog zastoja u radu ili trenutne situacije na svetskom tržištu da otpusti nekoliko desetina ili nekoliko stotina ljudi. To su oni i mediji i političari koji zahvaljujući ulaganjima stotina miliona evra u te medije, ruše Aleksandra Vučića i ruše Srbiju, samo zbog toga što je podigla svoju glavu, samo zbog toga što Srbija je danas u mnogim segmentima, ne samo ekonomskog života investicija, najbolja u Evropi. To su ljudi koji umesto da pozovu, da pomognu da se ti milioni ulože u radna mesta, da se ulože u nerazvijena područja, u razvoj sela, u razvoj obrazovanja, da budu društveno odgovorni, uložili su stotine miliona evra da ruše Aleksandra Vučića i da ruše ono što je SNS napravila za ovih sedam, osam godina na vlasti, imajući u vidu da je glavni cilj i glavni fokus bio još 2012. godine koji je ispunjen, ekonomsko osnaživanje, vojno osnaživanje ove zemlje koje može i koje je naravno, vidno i šta građani Republike Srbije, ali i celog regiona i celog sveta prepoznaju. Možete zamisliti da oni danas u svojim naslovnim stranama, na svojim portalima govore o tome i smeju se i kažu – evo, našli smo fabrika, dole na jugu Srbije otpustiće 200 ili 300 radnika. Možda će ta fabrika da otpusti 200 ili 300 radnika, ali će ova država, ova Vlada, ali će Aleksandar Vučić da napravi mogućnost za ne još 200, 300 radnih mesta, nego za 20 i 30 hiljada novih radnih mesta. I to je ta razlika između njih, koji su bili nesposobni. Slobodno mogu da kažem koji nisu bili apsolutno nikakve patriote, jer patriote se tako ne ponašaju. Patriote se ne ponašaju tako što pustite da kome padne na pamet lobira i radi i prizna neodvojivi deo naše teritorije, ugrožava suverenitet naše zemlje, pa kada pustite da nam ugrožavaju suverenitet, politički, državni, što nam ne bi ugrožavali i ekonomski suverenitet. Što nam ne bi ugrožavali monetarni suverenitet? Ništa me ne bi začudilo, gospođo guverner da su zatražili da nam ovde uvedu i valutni odbor i Vašingtonski konsenzus. Šta će nam dinar? Šta je tim ljudima bio potreban dinar, oni nisu razmišljali o novim firmama, novim preduzećima, njih je zanimalo sopstveno bogaćenje, zato su izneli iz ove zemlje, nažalost stotine miliona evra koliko možemo da vidimo i nadam se da će državni i nadležni organi da utvrde kako su stekli taj novac, da li su platili porez i koliko su oštetili, a siguran sam da jesu, građane Republike Srbije, s obzirom da su ovu zemlju bacili na kolena. I danas se smeju i raduju se što će neka fabrika potencijalno da otpusti 200 ili 300 ljudi, ali glavna razlika u tome je što je tada u Srbiji bili gašeno 50, 60 hiljada preduzeća godišnje, a otvarano 20, 30 hiljada preduzeća. Prvi put u istoriji, prvi put u protekle tri decenije, 31 godinu, koliko u Srbiji funkcioniše tržišna ekonomija. Imamo situaciju da se mnogo više preduzeća otvara, nego što se zatvara. I to je isto tako glavni pokazatelj razvoja, jasne strategije i liderstva u ovoj zemlji koja na kraju krajeva, zavaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću danas na ključnim pozicijama ima najbolje ljude. Jeste Srbija i Jorgovanka Tabaković i Siniša Mali i svi oni koji pomažu i koji imaju rezultat. Zato imaju poverenje i nas ovde kao većine poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije dok god možemo da se pohvalimo stabilnim kursom, kontrolisanom inflacijom i kada god NBS može da objavi to da u Srbiju stiže tri, tri i po, četiri milijarde evra stranih direktnih investicija koje su zarađene. Znači, niko nije nama došao ovde na lepe oči. Došli su zbog toga što je ova zemlja sigurna, zbog toga što je ova zemlja stabilna i zbog toga što vide da ova zemlja ima jasnu viziju svog razvoja, znajući konačno kako da iskoristi svoje resurse, kako prirodne, pa na kraju krajeva i ljude koje imamo delegirajući najbolje ljude i najkvalitetnije ljude u ključne državne institucije. Znači, mi nastavljamo sa takvom politikom. Vas samo mogu da ohrabrim, da zajedno sa svojim timom nastavite da radite ono što na kraju krajeva i najbolje znate. Stvari su vrlo jednostavne i to jeste na kraju krajeva ogledalo SNS, semafor, Aleksandar Vučić, svi oni koji slede njegovu politiku, politiku razvoja, razvoja ekonomije, jačanja naše zemlje i naravno vraćanja ponosa srpskom narodu, našem narodu i naravno našoj Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Marinkoviću. Pre nego što pređemo na spisak narodnih poslanika, kratko obaveštenje. Saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, da vas obavestim da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Prelazimo na spisak. Prvi na listi je gospodin Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena guvernerka, poštovane koelge poslanici, građani Srbije, ja sam Milija Miletić, dolazim iz Svrljiga. To je najlepša opština u Srbiji koja se nalazi pored grada Niša, a to je najlepši grad u Srbiji. Ovde u Skupštini predstavljam Ujedinjenu seljaku stranku. Izabran sam sa liste Aleksandar Vučić – Za našu decu. Kao prvo, reći ću nekoliko stvari konkretno što se tiče ove tačke o izboru viceguvernera. Uvažena guvernerka, ja kao narodni poslanik, predstavnik USS u potpunosti podržavam politiku našeg predsednika Aleksandra Vučića gde se u okviru te politike radi na razvoju svakog dela naše zemlje Srbije. U okviru toga, tu ste i vi kao guverner NBS, ako osoba kojoj isto mnogo verujem. Tako da ću glasati za predlog kandidata za viceguvernera, za osobu koja je pre toga radila svoj posao na najbolji način, a rezultati su vidljivi. Naša fiskalna situacija je takva da je veoma stabilna, da smo veoma napredni, radimo i očekujemo da će Srbija u narednom periodu imati još više mogućnosti da se pomognu sva ona područja, a govorim o područjima koja su nerazvijena, govorim o brdsko-planinskim i seoskim područjima. Još jednom, ja ču kao poslanik i predsednik USS podržati predloge kandidata i glasati za politiku koja daje napredak našoj zemlji Srbiji. Hvala.
Hvala. Sledeći na listi je narodni poslanik Vladan Glišić.
Rast zlatnih rezervi u Srbiji govori o tome da rukovodstvo NBS zna ono što svi u svetu znaju, ali o tome mnogo ne priča, jeste da je neoliberalni koncept kapitalizma, neoliberalni koncept ekonomije u celom svetu otišao u param parčad i da se moramo spremati za teška vremena u kojima moramo da imamo neke stabilnije načine da opstanemo. Ono što je nasleđe NBK u zadnjih 20 godina jeste početak onoga što smo imali kao jednu vrstu monetarnog odbora, kako je profesor Jovan Dušanić govorio o tome šta je radila prethodna vlast sa NBS. Imali smo potpunu predaju našeg bankarskog sektora strancima, imali smo ukinute četiri državne nacionalne banke. Imali smo situaciju da u trenutku kada vi strancima dajete takav upliv na naše tržište, poništavate sve one ekonomske parametre koji govore o tome da ozbiljno razvijena država nema više od 20-30% stranih banaka u svom bankarskom sektoru. Sećam se kada je uvažena guvernerka bila opozicioni poslanik, kada sam pažljivo slušao njene nastupe, ona je kritikovala takvu ekonomsku politiku. Međutim, danas kada pogledamo stvari sa stanovišta onoga šta radi NBS vidimo da ona još uvek održava taj kurs na nekoliko parametara. Tačno je da narod koji doživi hiperinflaciju kakvu smo mi doživeli ostane vrlo uplašen i psihološki nespreman za bilo kakvo skakanje dinara, za bilo kakvo skakanje inflacije. Srpska napredna stranka, kao stranka koja vrlo uspešno koristi marketing u političkoj borbi zna da igrajući na taj psihološki momenat često podvlači da je naš kurs čvrst, da je naša inflacija mala, ali mi svi znamo da ako hoćemo da vodim ozbiljnu ekonomsku politiku, ako hoćemo da ostvarimo suverenitet naše zemlje u tom segmentu, ako Narodna banka Srbije hoće da bude jedan od organa ovoga naroda, mora da se radi nešto što je strogo kontrolisana primarna emisija koja će dozvoliti da jedna manja inflacija pomogne domaćoj privredi, da se pomogne izvoz, a ne da se u ovom trenutku radi tako da ide u korist stranih korporacija sa ovakvim okamenjenim kursom da ide u korist uvozničkog lobija. Znači, to su stvari koje su postavili vaši prethodnici, a vi ih još uvek ne menjate. Druga stvar, u kojoj tačno vidimo da još uvek nemate hrabrosti da promenite tu politiku, jeste odnos prema stranim bankama, vrlo su privilegovane. Mi smo u poziciji da danas, ja mislim da je Komercijalna banka bila poslednja domaća banka koja je predata strancima, a inače je vrlo zanimljivo da ono što su vaši prethodnici radili dvehiljaditih godina kada su te četiri domaće banke ukinuli i predali naš bankarski sektor strancima, istovremeno su to radili i Slovenci koji su 10 godina kasnije to uradili, a 10 godina ranije su ušli u tranziciju. Zašto? Zato što je gospodin Menciger i njegova ekonomska ekipa vodila računa o nacionalnom interesu svog naroda. Vi imate istu šansu da to uradite. Imate šansu da vratite suverenitet u ekonomskom smislu u ruke našeg naroda, ali to podrazumeva da se najzad postavi pitanje - kada ćemo imati razvojnu, domaću, pa možda i državnu investicionu banku koja će početi da vodi računa o našoj privredi? Niste vi krivi za to šta je urađeno u vreme kada je u fiskalnoj politici, kada je ukinut porez na bankarske usluge, pa su banke dobile odrešene ruke da rade šta hoće. Vratili su nam tako što su učestvovali u zelenaškom projektu kredita u švajcarcima, vratili su nam tako što su opljačkali ovaj narod sa izmišljenim naplatama usluga. Došli smo u situaciju da sada advokati i narod pokušavaju da vrate to, a banke nisu spremne da izađu u susret i da zaustave opterećenje pravosuđa i da kažu – evo, građani mi vam vraćamo pare koje smo vam opljačkali, već nas dovode u situaciju da se sukobljavamo advokati, pravosuđe i svi oni koji moraju da isprave ono što je prethodna vlast uradila. Ali, vaša čvrsta opredeljenost da suverenitet ove zemlje vratite u ruke naših građana kroz Narodnu banku Srbije, prepoznaće se onog trenutka kada budete smeli da zaigrate na strogo kontrolisanu primarnu emisiju koja će pomoći domaćoj privredi, a onda kada budete domaću, razvojnu investicionu banku osnovali i prosto je neverovatno da, ja znam da se vi plašite te priče, da strogo kontrolisana emisija, primarna emisija nikad nije tako strogo kontrolisana, ali ne mogu da verujem da stranka kakva je SNS koja ima istorijski presedan da ovako strogo kontroliše sve procese u društvu i u politici i u ekonomiji, nije u stanju i ne sme da krene u tu vrstu podrške domaćoj privredi. Tako da, bez obzira što vidim da imate određena opredeljenja koja govore o suverenitetu, mislim da još uvek niste pokazali hrabrost da u politici to pokažete. Hvala.
Zahvaljujem. Gospođa guverner, izvolite.
Iz poštovanja i prema vama koji ste predstavnik naroda, ali iz poštovanja prema temama koje ste otvorili, ja moram sa par reči da prokomentarišem. Ako postoji nešto što cenim kod sebe, a očigledno nemate dovoljno informacija o tome, to jeste doslednost u politici i vrlo bih volela, pošto su sačuvani svuda stenogrami sa nastupa i svih diskusija, da ih negde nađete i da uporedite razliku između onog što danas javno govorim i što sam onda govorila, ali i da shvatite da društvo nije brod koji možete da izvučete na obalu i da ga popravljate. Društvo je kao sistem brod koji plovi i koji ne može da napravi zaokret 180 stepeni u trenutku, a da to ne proizvede negativne posledice po sve one koji od tog broda, govorim o Narodnoj banci Srbije i njenoj politici i mojoj ličnoj hrabrosti koja se ni jednog trenutka nije dovodila u pitanje, a reći ću vam jedan samo ilustrativan primer, prosto nije moguće preko noći promeniti. Usvajanje člana 9 - ograničavanje međubankarskih naknada, gde je Narodna banka pokazala, u trenutku kada sam ja stavila u drugi plan sopstveni izbor za drugi mandat, a u prvi plan stavila potrebu da država Srbija kontroliše svoja plaćanja bezgotovinska, stavljanjem u prvi plan domaće kartice "dine", ali davanjem za pravo i stranim karticama "vize" i "masteru" da se prvo registruju ovde kao platne institucije i da imaju ravnopravan tretman sa domaćom karticom, jer Narodna banka samo tako može da kontroliše njihov rad i da građanima obezbedi sigurnost pristupa karticom tom sistemu, i da pored toga do tada godišnje 30 miliona evra je na naknade koje su te dve strane kartične organizacije iznosile iz Srbije, a sada ostaju u Srbiji, jer smo obavezali mojom odlukom koju mi je ova Skupština dozvolila usvajanjem zakona, da obavežem banku da prvo uz ostale kartice daju i "dinu" kao domaću. To znači da možemo da obezbedimo sigurnost bezgotovinskog plaćanja i sigurnost pristupa svom platnom računu besplatno. Tu gde je bilo, neću da pričam o pritiscima i o tome koliko sam ja hrabra, o tome govori sve ono što su te, pa čak i neki poslanici tada ovde, bukvalno sa spremljenim diskusijama od tih međunarodnih kartičarskih organizacija, pokušavali da ospore, da me ubede itd. Ja sam i tada pitala onog ko je za mene, ne samo da me je predložio ovoj Skupštini, nego onog ko je za mene čovek koji se po hrabrosti i ne proračunatosti ne može uporediti ni sa kim kao predsednicima do sada, evo izneću jednu ličnu stvar, ja često puta kažem - Aleksandre, da li te je dostojan ovaj narod, koji mi je tada pružio podršku, a njemu sam rekla - izaći ću u Skupštinu sa takvim zakonom, biće mnogo pritisaka. Ja ću im odoleti, imam li podršku poslaničke većine? Tražio je ukratko obrazloženje kada sam rekla da je reč o podršci domaćoj platnoj kartici. Rekao je - imaš podršku. Pritisci ambasada, ja ne primam ambasadore. Nije moja nadležnost spoljno politička, a bilo je takvih pritisaka. Ne idem na prijeme, mene to ne zanima. Imam 61 godinu, radim od 1981. godine, imam mnogo staža. Nikome ne želim da se dopadnem i da se udvaram, ja radim u interesu građana Srbije, ali uz svest dokle mogu, a da ne ugrozim poziciju Srbije koja je otvorena ekonomija i u globalizaciji toliko povezana da niko više, ni jedna država, od Amerike do Srbije, preko Kine, nije u toj meri suverena da može da funkcioniše sama kao izolovano ostrvo. Za mene je "dina kard" moja zadužbina u smislu posvećenosti nečem što se zove domaći kartični sistem bez ijedne reklame, bez ijednog uloženog dinara. Uz domaću banku Poštansku štedionicu koja zaista promoviše tu "dinu" iskreno, a druge moraju, htele ne htele, mada se dešava da dođete na šalter, uruče vam "dinu", jer moraju, ali vam ne uruče pin. Onda, možda vam deluje smešno, pišem pisma svim bankama sa upozorenjem gde se desilo, kako se desilo i da ću im doći u kontrolu i kažnjavati za to. Znači, na primeru platnog sistema, novo uvedenim platnim institucijama mi dajemo jednake šanse svima, ali kažemo da Srbija kao Francuska, Nemačka i mnoge druge države stavlja u prvi plan svoju domaću platnu karticu, jer je to interes Srbije, da tu ostaju troškovi, da budu najniži, da u najmanjoj radnji može da se plati karticom. Evo, mogu da vam dam listing svojih plaćanja, ja isključivo plaćam "dinom" platnom karticom koju imam. Kako smo nasledili bankarski sistem u kojem je, zovemo ih da su domaći entiteti i domaće banke, ali su im matice i vlasnici u inostranstvu. Podsetiću vas, koji ste možda zaboravili ili one koji ne bi da se rado sećaju, posle 5. oktobra 2001. godine broj 11. međunarodni ugovori, privatizacija bankarskog sistema je opisana jednom rečenicom. Za šest miliona dolara, ponavljam za šest miliona dolara pomoći, rečeno je da će se izvršiti reforma bankarskog sistema i privatizovati banke po metodu isecanja od slučaja do slučaja. To je bila i metodologija i princip i način i sve ostalo. Za privatni sektor takođe za šest miliona dolara spisak velikih preduzeća nacrtane institucije koje će da rade i kako će da rade i koje moraju donatoru, starateljskom fondu Svetske banke da u nameri da nešto urade napišu obaveštenje. Za dva puta do šest miliona dolara Srbija je dovela sebe u situaciju da tom tzv. revolucijom ili kako je već slavitodobitno zovu, bukvalno dobijemo bankarski sistem, gotovo potpuno stran. Pitajte me gde su bivši guverneri. Pitajte me gde su bivši nosioci finansijske vlasti. Zato sam i rekla kako radi naša Ana, kako su radili oni želeći da se dodvore i uhlebe kasnije negde. Prodavali su sve što su zatekli. Šta je dobrobit za građana od te, da kažem privatizacije, po metodu isecanja od slučaja do slučaja. U stvari je to bio mafijaški princip – ubij poverioca i nemaš dug. To su bile četiri velike banke koje su finansirale sisteme i ja sam pre toga radila u komercijalnom bankarstvu i odlučno znam o čemu govorite. Osvrnuću se i na primarnu emisiju. Kako sam ja u toj situaciji nastupila, te četiri privatizovane banke uz čoveka koji sedi ovde do mene i ekipu sa kojom radim na tome, posle 20 godina prvi put smo uspeli 2016. godine da naplatimo deo novca koji je zatečen na računima u inostranstvu od tih naših banaka. Nije za dalju i širu priču. Radimo na tome i dalje. Svoju posvećenost interesima Srbije ne dokazujem na taj način, ali pišem knjige i u tome ostaju podaci o tome da neko jedno čita i da se ne zabravi šta smo vraćali dobro, a što smo nasledili dobro što unapređujemo. Šta su građani dobili tom privatizacijom? Ono što uopšte nisu imali, kredite za stanove. Znači, poslovanje ranije banke su radile sa privredom i to je ono što se i danas zaboravlja, od novinara do stručnjaka, oni odmah kažu – a, šta građani imaju od toga? Pa, ne može građanin da ima više standard ako ne postoji preduzeće u kojem radi, ako to preduzeće nema tržište, ako nema proizvod koji neko želi da kupi, koje on može da naplati. Samo tada postoji građanin koji je platežno sposoban da ode i da uzme kredit, a oni samo traže onaj krajnji ishod, kako da građaninu napunimo novčanik. Od čega? Mora prvo da se stvori poslovni ambijent, okruženje u kojem će da dolaze ozbiljni investitori, da grade fabrike, da zapošljavaju ljude unutra, da stvaraju profit, da imaju interesa da ostaju, ali i da povećavaju plate ljudima koji će imati takav nivo primanja da mogu i da uzmu stambeni kredit, pa da se žene, udaju, stvaraju porodicu i tako dalje. Tu celinu pristupa, ja imam svakog trenutka na umu, i pokušavam da nam nasleđenu potpunu slobodu tržišnog liberalizma, posebnu u bankarskom sistemu, gde su banke mogle baš sve i sve se pravdalo tržišnim pristupom, da je u određenoj meri ograničavam tako da banke žele da ostanu da rade, da imaju profit, jer to je jedini interes kako će ostati da rade, ali i da naši građani bez kojih banke ne mogu da postoje, imaju koristi od tih banaka, tako što će uzimati kredite. Šta sam ja uradila u nasleđenom stanju? Uspela da spustim kamate sa dvocifrenih nivoa i vi danas imate po prvi put izjednačenu situaciju da u proseku, znači, govorim o svim bankama, imate 2,9% prosečnu kamatu i na devizni i na dinarski kredit. Prosek, ne kažem za svaki pojedinačni. Imate situaciju da banka ne može da objavi reklamu koja nije istinita. I to im zabranjujemo. Ne mogu da prodaju problematične plasmane, a da ne prijave to Narodnoj banci. Zašto? Pod firmom problematičnog plasmana neke kompanije u stvari prodaju brend, prodaju biznis, prodaju tržište. Svega toga sam ja svesna, jer sam ja 1981. godine počela da radim kao ekonomista, 1960 sam godište i radila sam u privredi, radila sam i kao profesor, ali znam šta znači raditi, zaraditi, a najduže sam radila u banci, ali mi nije bio cilj da kada u banci radim da neko kaže, a postoji jedna izreka, da kad u banku uđeš i uneseš vola budi srećan ako izneseš samo rogove. Trudila sam se da zaista banka bude servis i da to iskustvo banaka koje su nekada bile servis, najviše privrede, ali ne dovoljno građana, pretvorim danas zaista u servis i građana i privrede. Zašto je situacija drugačija? Vi ste imali u ono vreme 90-ih godina mogućnost da preduzeća koja dobro rade, imaju stambeni fond, da daju stanove, pa se odsustvo potrošačkih i stambenih kredita nije tako osećalo među građanima. Slomom 90-ih godina, zbog sankcija, nemojte to nikada da zaboravite da se naša privreda nepovratno pokvarila sankcijama i dovijanjem koje je moralo da se dešava da bi se nabavljali lekovi, da bi se nabavljali energenti i da osnovne delatnosti funkcionišu. Nemojte da zaboravite ni ratove u međuvremenu. Onda kada krenete da funkcionišete sa otvaranjem gde za mrvice prodate decenijama stvarane fabrike, velike sisteme u kojima su radili hiljade ljudi, nije lako doći u situaciju da danas pričamo, zatvara se jedna fabrika i od toga se pravi vest. Izvinite, da ne postoji zatvaranje i otvaranje ne bi postojao sistem bankrotstva, likvidacije, propadanja i tako dalje. Hajde da realno gledamo šta je moguće da uradimo i da kada radimo nešto bude veća korist nego šteta. Ja zaslužujem i tražim poštovanje i od međunarodnih sagovornika i od vas kao poslanika pre svega samo za ono što uradim dobro odmereno i dugoročno sagledano. Ja ne bih sebi dozvolila ponavljanje onoga što se desilo ni 90-ih godina, kada su se pojedini, danas se nazivaju biznismenima, tajkunima, kada su državnu imovinu zbog sankcija i potrebe da obavljaju međunarodni promet, prepisivali na sopstveno ime, jer je privatna svojina priznata u svetu. Kada se zemlja otvorila posle tzv. petooktobarske revolucije, oni su se pravili kao da su stvarni vlasnici tih spoljno-trgovinskih preduzeća, velikih kompanija i tako dalje. Kada napravite grešku za koju ne odgovarate, onda mogu samo da ponovim naslov Talebove knjige, ko kožu u igri nema i kome se greške ne vraćaju da za njih odgovara, on će ih uvek praviti. Od kada smo mi u prilici da vršimo vlast, da stvaramo sistem, da popravljamo nasleđeno, naša koža u igri je, naša su deca u igri, naša je budućnost u igri i svo iskustvo i znanje koje imamo je u igri i mi to dokazujemo. Zatvarane fabrike, otvaraju se nova radna mesta. Čuli ste sinoć predsednika o kojim brojevima je reč, samo u spoljno-trgovinskoj razmeni i saradnji sa Nemačkom. Nijedna od stranih investicija ne mimoiđe Narodnu banku Srbije. I kad kažemo strane direktne investicije, nije to ono o čemu pričaju subvencije, to je novac koji pređe granicu te zemlje iz koje ulazi investitor i koji preko računa banaka i Narodne banke, sa evidencijama, menja svoj novac, unet u izgradnju ovih fabrika. Da ljudi samo hoće da shvate kakva je to tektonska promena i razlika koja se ne dešava preko noći, kažem, nije to brod pa možete u jednom zaokretu da napravite promenu, vi to morate da radite polako, tako da građani koji već imaju kredite ne ostanu bez kredita, jer poslovnog fonda u državnim preduzećima nema. Hteli smo tržišnu privredu, dobili smo privatizaciju i sad pričamo o društvenoj odgovornosti. Umesto svega onoga čega se ja dobro sećam, vi ste verovatno prilično mlađi od mene ali obavešteni i čitate o tome, nemamo prava ni vi ni ja da pojednostavljeno gledamo stvari i da kažemo – sad ćemo da prekinemo svoje odnose sa svetom i da krenemo onako kako mi mislimo da treba. Za mene je dinar svetinja i zato mu čuvam vrednost. Imati sopstvenu valutu znači imati sopstvenu politiku, ali puni suverenitet nema ni Amerika, zato što je Kina kupac njenih hartija od vrednosti. Pitali su me svojevremeno da li je Grčka prodala svoj suverenitet time što se zadužila toliko. Ja kažem ja o Grčkoj ne mogu da brinem, ali danas apsolutni suverenitet u onom filozofskom smislu ne postoji ali postoji nacionalna država. Nacionalnu državu branimo, gradimo i znamo gde su joj i granice i šta je njena ekonomska moć i na njenom jačanju radimo svakog trenutka. Ono što ja mogu da uradim jeste da svakog domaćeg ulagača u finansijski sistem podržim ukoliko ima čist izbor novca i dugoročan plan da u taj sistem uđe. Preko 13 platnih institucija koje su banke u malom, daju male kredite i institucija elektronskog novca, mi smo zakonom od 2014, pa 2016. izgradili. Viza i Masterkard nisu iskoristile to pravo da se registruju po tom zakonu, a smeta im što je Dina obavezna platna kartica. Ja se nikom za to ne pravdam, ja kažem i vi imate pravo da se registrujete u Srbiji kao platna institucija, da prijavite svoje zaposlene, da plaćate porez i da imate isti tretman, da vaša kartica bude prva. Međutim, oni imaju druge sisteme ulaska u banke sa kojima žele da rade, a ja želim da radim čisto. I Dina kard, ne u mom, u svakom novčaniku treba da bude. Ko ne voli državu Srbiju i neće Dinu, ne mora da radi. Ne mora da plaća Dinom, ali banka mora da mu je da i nijedna banka ne sme da osporava izdavanje Dina kartice. Koji kod ulagač želi da osnuje ovde banku, čistog novca i čistih namera, dobrodošao je. To dokazuje i struktura banaka koje imamo. Međutim, nemojte me za „Komercijalnu“ pitati, nemojte, duša me boli. Ja nisam vlasnik. Zašto je, da podsetimo one koji su zaboravili u vreme one vlasti, tada kada je prvi put privatizovana „Komercijalna“ po ugledu IBRD uopšte nije zatraženo mišljenje nečeg što se zove Komisija za zaštitu konkurencije IBRD ušao u vlasništvo „Komercijalne banke“ a ova se država mukom mučila da ostvari svoje vlasničko pravo u toj „Komercijalnoj banci“, jer su državu prodavali oni koji su je smatrali svojom, a za nju nisu radili ništa. Ja to ne mogu, kao što ne želim da ulazim u tuđe nadležnosti, ne dam da ulazi niko ni u moje, ali ja ne mogu državi da osporim to je što ona prodala „Komercijalnu banku“, ako je način kako je ona bila privatizovana bio takav da država Srbija, to što se zvalo njenim, u suštini nije bilo njeno imanje ni mogućnost odlučivanja. Meni ostaje da radim i da se nadam da ćemo imati domaće banke, ne treba nam Razvojna, jer što bi nekog forsirali? Neka tržišna konkurencija, pa i među domaćim bankama, odlučuje ko je najbolji i kome trebaju klijenti, ali ono što mogu da obećam svima vama, to je da će i te banke čije su matice u inostranstvu, morati da se na tržištu ponašaju u interesu klijenata. Nema negativne kamate na deviznu štednju, pa nek izvole, nek smene guvernera, ako to nekome smeta. Ovde štednja mora da bude, poštovana mora da se sačuva, a najveći deo je u Komercijalnoj banci. Možda pokušaju da nešto od negativnih stvari, provuku kroz ovaj bankarski sistem, ali svom snagom, ne štedeći i sa mnogo hrabrosti zaustavljaćemo sve negativne pojave koje zaustavljamo. Ne mogu da promenim preko noći strukturu vlasništva, ne bih volela ni da postojeće banke odlaze, kao što nisam bila srećna kada je „Sosiete Ženeral“ privatizovana, kao jedna od najstarijih mešovitih banaka, ali moram da obezbedim svima jednake šanse, uslove i nadzor. A to znači sledeće, nasleđen nivo problematičnih kredita u tim bankama, 2015. godine, od kada se meri taj pokazatelj, bio je 23%, znači loših plasmana gde je neizvesno dal ćete da naplatite, a to znači blokiran novac, i to znači da ćete čekati da neko donese zakon da prodate te plasmane, onako kako rekoh, biznise, brendove, itd. Danas strategijom koju je NBS, uz podršku partnera, a ne po nalogu MMF, Ministarstva pravde i Ministarstva finansija sprovela, ali kao vodeću ulogu NBS, mi imamo 3,7% tih problematičnih plasmana, pre pandemije, a poslednji podatak, iako smo imali pandemiju je 3,61% i pored svih problema, nama taj pokazatelj koji govori o zdravlju bankarskog sektora, i dalje ide na bolje, jer taj niži nivo problematičnih plasmana govori o tome da NBS, bdi svakodnevnim izveštajima koje dobija od banaka nad svim tim bankama. Kada je reč o primarnoj emisiji, vreme kada sam ja radila u komercijalnom bankarstvu je vreme primarne emisije i ja odlično znam koliko je dobar mehanizam finansiranja onog što će se stvarno proizvesti. Znači, proizvodnja za izvoz, setva, žetva, proizvodnja uglja tada, trebalo si da dokažeš da imaš račune za seme, da imaš račune za mašinu, da imaš račune, odnosno otkrivku uglja toliku i toliku i NBS, i Poslovna banka su zajednički finansirale deo te buduće proizvodnje iza koje će ostati realan proizvod. To je ono što zovemo BDP, bruto društveni proizvod, ali realna vrednost i to je funkcionisalo do jedne mere, kako treba, da bi u jednom trenutku, ja ne znam čijom krivicom, banke onaj deo koji treba da daju iz svog džepa, dogovorile sa klijentima da uvećavaju količine i uglja i žita i semena, na visinu od 100% da banka ne da ni dinar, a da sve bude primarna emisija NBS, a zvanično je to bilo 40, 60. U tom trenutku se stvara prostor za inflaciju, obezvređivanje dinara koje je i devedesetih godina dovelo do besmisla i dovelo do takvog straha koji se teško zaboravlja. Znači, Nemci se boje inflacije, jer Vajmarska ne izlazi iz sećanja. Srbi se boje inflacije s pravom, jer hiper inflaciju pamtimo mi koji imamo dovoljno godina i zato vodimo računa o tome. Međutim, NBS je čak u vreme pandemije, ne primarnu emisiju, nego nešto što se zove kontrolisana pomoć kroz naše korporativne obveznice uradila takav sistem finansiranja realnih projekata gde smo mi deo tih akcija, korporativnih obveznica, hartija vrednosnih, otkupili od onih koji zaista imaju realan proizvod, naplaćujemo kamatu na to kao i banke. I, to jeste pandan onome pod čijim vi podrazumevate primarnu emisiju, ali ne primarnu emisiju na veresiju, u najgorem smislu reči, nego finansiranje projekata koji zaista imaju realnu osnovu i nismo sa tim preterali pazeći da ne ugrozimo inflaciju. Mnogima je to zasmetalo, jer su mislili ko zna šta iza toga stoji, a mi smo to uradili na način da te korporativne obveznice mogu da budu zaloga bankama, da mogu da koriste likvidnost kod nas. Znači, banke imaju odgovornost da vrše, pomenuli ste ključnu reč, namensku kontrolu kredita, jer je u njihovom interesu da naplate i da taj plasman ne uđe u onaj problematični kredit koji sutra treba prodati ispod svake cene. Zašto vi o tome ne znate dovoljno ili zašto znate samo negativne stvari? Zato što ja imam svoj rukopis kako radim ovaj posao. Ja se ne pojavljujem često, ali odgovaram na svaku neosnovanu kritiku. Projekcije rasta, emisije korporativnih obveznica, pomoći privredi i neosnovanih priča o precenjenom dinaru ili o padu izvoza. Svi podaci o tome šta se sa izvozom dešava govore o tome da izvoz raste i u apsolutnim brojkama i u učešće u BDP izvoza raste, a o dinaru kao precenjenom ne možete da govorite ako ja vama iznesem podatak da smo kupili preko 3,5 milijardi evra da dinar ne bi jačao previše. Mi smo u prošloj godini, pandemijskoj, milijardu i 450 miliona evra prodali da bi dinar ostao stabilan, jer investitori koji ulažu u realni sektor su samo čekali da li će NBS da popusti svoje monetarne, da kažem, kanape. Ne nismo popustili. Od tih milijardu i 450 koliko smo prodali u prošloj godini, ja vam rekoh podatak, u ovoj godini mi smo već kupili milijardu i 60 miliona, gotovo nadoknadili to ulaganje u stabilnost dinara. Znači, kada me neko optuži da je dinar precenjen, ja samo pitam šta mislite da određuje vrednost dinara, nego ponuda i tražnja deviza? To što mi umemo da usklađujemo ponudu i tražnju od onih investitora koji unose devize, sa potrebama onih kojima trebaju devize za uvozne komponente, to je već nešto što ja nisam dužna da kao pravilo rada crtam drugima, da bi ja njih učila poslu koji oni ne razumeju. Priče o precenjenosti dinara, mnogo tekstova ima, inoviran je sajt, dali smo ga. Ima i čestitih ekonomista koji, jednostavno ne vide celinu stvari, pa imaju pogrešnu sliku. Ja zaista molim sve da na te ključne teme pristupe sajtu, videte podatke, a i pitaju ako treba. Mi smo u NBS uvek spremni da to objasnimo i bila bi srećna kao i vi da ima mnogo više domaćih ulagača u finansijski sektor, pre svega u bankarski, u finansijski ga ima i želimo da ih bude i u osiguranju, u platnim institucijama ih već ima, u dobrovoljnim penzijskim fondovima ih nema dovoljno, sve je to pod našim krovom, ali niti nam nedostaje hrabrost, niti nam nedostaje ljubav pretočena u posvećenost poslu, ali ne ide ni brzo, ni lako. To što nas zbog toga napadaju i predsednika kao nekoga ko je kapa nad svim tim, to i što i Srbiji nalaze mane, pa i nekim od nas pojedinačno. Znate kako kažu, možda vam Niče nije drag, meni jeste, kada kaže – ko je u visinama taj mora da se pomiri da u visinama duvaju jaki vetrovi i čuje se grmljavina. Znači, uvek će biti primedbe, ali zato što vaše primedbe smatram dobronamernim, ja sam zato toliko vremena oduzela poslanicima da vam objasnim da činim i više nego što mislite i što možete da pretpostavite, ali, učinci jesu u priličnoj meri dobri, a ja se nadam da će biti i bolji. Hvala vam na pitanju i na pažnji.
Zahvaljujem i vama na iscrpnom i veoma korisnom razjašnjenju na određena postavljena pitanja. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Tabaković, ja se zahvaljujem što ste mnogim kolegama poslanicima objasnili, pre svega kakva je uloga NBS, jer prva stvar koju će i građani, a i kolege poslanici da kažu – uvek je vezana nekako za kurs dinara. Zaboravljaju često, a mnogi čak i ne znaju kakva je zaista suština rada NBS, neki žive u vremenima jednopartijskog sistema kada su finansijsko tržište kontrolisali i Centralna banka, ali i tada ta jedina partija koja je bila dozvoljena, kontrolisali su i banke, kontrolisala je Narodna banka, bilo je tu raznih primarnih emisija. Ne mogu da se načudim, neka mi neko objasni šta je to kontrolisana primarna emisija, da izazove neki blagi pad dinara. Pa, to smo imali ne tako davno. Nećemo da pričamo o devedesetim godinama. Evo, Danica Popović je to radila preko tadašnjeg guvernera, govorio je kolega Marinković o tome kada je dinar oslabio za evro preko 50% od 2008. do 2012. godine, i to je bila ta kontrolisana emisija, to je bila ta nazovi kontrolisana inflacija. Šta smo imali kao rezultat? Kao rezultat smo imali pet milijardi evra prodatih deviznih rezervi, kao rezultat smo imali kurs koji je sa 78 skočio na 119,80, toliki je bio 5. avgusta 2012. godine kada ste vi bili izabrani za guvernera, imali smo zatvaranje svih zdravih privrednih subjekata, imali smo da je zbog takve poslovne politike i te primarne emisije i ono malo investitora koji su bili u Srbiji bežali glavom bez obzira, da se podsetimo da je u tom periodu Srbiju napuštao tada toliko čuven i hvaljeni Ju-Es-Stil, je li tako, 2011, 2012. godine, sećanje me odlično služi po tom pitanju i to su bili rezultati tih kontrolisanih primarnih emisija, da bi se navodno, kolega Glišiću, da čujete samo iz naše bliske prošlosti šta nam se dešavalo sa kontrolisanim primarnim emisijama, imali smo kao posledicu inflaciju, zatvaranje fabrika, pogona, bekstvo investitora i na kraju veliku stopu nezaposlenosti koja je bila blizu 28%. Nijedna zdrava privreda ne može da kaže da to može da bude dobro i da ima neku supstancu koja će da ima neku svoju supstancu koja će od te primarne emisije kontrolisane da ima neku svoju korist. Neko će da kaže pa, eto, poljoprivreda je ta koja ima novu vrednost, a zaboravlja ako dinar u odnosu na evro ili dolar padne da će poskupeti gorivo, da će poskupeti sredstva za zaštitu bilja, da će poskupiti sredstva za prehranjivanje, da će, u neku ruku, da poskupi i radna snaga. Hoće li taj poljoprivredni proizvod sad biti konkurentniji na međunarodnom ili domaćem tržištu zato što je bilo kontrolisane primarne emisije? Neće, jer su se i ulazni imputi za proizvodnju tog proizvoda, u srazmeri sa tom kontrolisanom primarnom emisijom, povećali. Šta imate kao posledicu? Imate to da za onoliko procenata koliko je bilo primarne emisije, toliko ste siromašniji, i kao država i kao privreda i kao građani. I to se zove denominacija - kontrolisana ili nekontrolisana, siromašniji ste. I niste učinili ništa dobro svojoj privredi da ona bude konkurentnija na međunarodnom tržištu. Pričamo stalno o domaćim bankama. Imali smo mi i domaće banke, nije ih sve Dinkić zatvorio. "Agrobanku" nije zatvorio Dinkić, nju je zatvorio bivši režim, prvo tako što je viceguverner, što je po meni vrhunski bezobrazluk, pa još ima smelosti da se pojavi u javnosti i napada sadašnju politiku Narodne banke, falsifikovao izveštaje o bonitetu "Agrobanke". Čini mi se da je to bio Arsić, moj prezimenjak. Zamislite to - Narodna banka falsifikuje izveštaj o radu, o bonitetu jedne banke koju ona mora da kontroliše. Kolika je šteta? Šteta je 600 miliona evra. Ko je to platio? Građani Srbije iz budžeta. Imali smo još jednu razvojnu banku, jer pričam o razvojnim bankama. Evo, "Razvojna banka Vojvodine". Ko je nju upropastio? Pa, Pajtić. I opet je tadašnja centralna banka ćutala o tome u kakvom je stanju "Razvojna banka Vojvodine". Šteta - sitnica, negde blizu 400 miliona. Kad se okrenete za našim bankarskim sektorom, državnim, jer su i jedna i druga banka bile u državnom vlasništvu, pogledaćete bivši režim i za samo dve banke štetu od milijardu evra, samo na dve banke. Da vidimo kako su se ponašale, sada pričamo priču o tome kako su strane banke zle. Nisu, kolega. One su zle onoliko koliko im mi dozvolimo, ne koliko one hoće. Za vreme bivšeg režima mogle su da menjaju kamatu. Znate ono - zaključite ugovor, pa u ugovoru navedu da je u trenutku zaključenja kamata, primera radi, 10 ili 11%, ali da može da se menja u skladu sa poslovnom politikom banke. To je bilo za vreme bivšeg režima. Jel može danas da se zaključi takav ugovor? Nema šanse. Za vreme bivšeg režima, Borisa Tadića, Đilasa i ostalih, recimo, podignete kredit za deviznom klauzulom, novac vam banka isplaćuje po nižem kursu, koji je, naravno, ona odredila, a vraćate kredit po višem kursu, koji je opet ta banka odredila. E, sad, vidite kako to izgleda kad krenemo da se igramo sa primarnim emisijama, kad Narodna banka kao centralna banka i njenu osnovnu ulogu - kontrola inflacije, ne deviznog kursa, druga osnovna uloga u tom primarnom delu jeste kontrola finansijskog tržišta, da Narodna banka kao centralna banka stvori fer finansijsko tržište sa bilo kojom bankom, stranom ili domaćom, a verujte mi da nema nikakve razlike. Jer, ako je domaći privrednik vlasnik banke, ponašaće se isto na tržištu, to je njegov novac i njegov interes i njegov profit, a ne znam koliko još postoji u svetu državnih banaka. Posao Narodne banke jeste da stvori fer uslove, ne samo između banaka, nego između banaka i korisnika finansijskih usluga. Tu pre svega mislim na privredu i stanovništvo. Jer, vi bez bankarskog sektora ne možete da finansirate privredu, ne može privreda da vam se razvija, nemate potrošačko društvo. Ali, ti uslovi moraju da budu fer, mora da budu predvidivi, mora da budu poznati za privredu da bi mogli da prave svoje biznis planove za stanovništvo, da bi znali kolika im je zaista kreditna moć da mogu da podignu kredit, kupe neko dobro, žive normalno i vraćaju taj kredit. To smo posle ne znam koliko godina uspeli prvi put da imamo u Srbiji. Od kad ja znam za sebe, toga nije bilo, pa čak ni u doba socijalističke Jugoslavije. Nije bilo. Pričamo o tome da li je devizna klauzula ustavna ili nije. Data je jedna mogućnost u Ustavu. Dokle će tako biti? Pa, dok naše referentne kamatne stope ne izjednačimo sa referentnom kamatnom stopom Evropske centralne banke. Neće tad više biti potrebe za kreditima koji su indeksirani u evrima. Tada prelazimo na kompletnu dinarizaciju, sami od sebe, ne administrativno, nego tržišno. Sada rizikujemo, možemo da odredimo samo dinarske kredite, ali bojimo se da ćemo malo da povećamo kamatni prirast za te kredite. Nikada nije bila manja razlika između referentne kamatne stope Narodne banke Srbije i Evropske centralne banke. Dugoročno gledano, ja verujem da će da se izjednači. Sada je u ovom trenutku čak i niža referentna kamatna stopa naše banke nego što je bila Evropske centralne banke 2008. godine, kada je izbila svetska ekonomska kriza. Što vam je niža referentna kamatna stopa, niži su vam krediti i više novca može privreda da usmerava u svoj razvoj, i više stanovništvo može da usmerava u poboljšanje kvaliteta života, stvarajući, pri tome, potrošačko društvo koje finansira državu. Sad vidite kako izgleda kada malo dublje uđete u suštinu šta je to Narodna banka. Nije kurs, mnogo je više od toga, mnogo je važnije od toga, jer tom politikom, kada smo počeli da sprovodimo mere fiskalne konsolidacije, kada je NBS kontrolišući, odnosno uređujući, ne mogu da kažem da je bila kontrola, finansijsko tržište, znači, pričamo o 2015. godini, kada su krediti počeli sa 32%, 33%, 34% da se smanjuju na 13%, 14% i 15%, pa tih 20% razlike između kredita je u stvari pokrenulo srpsku privredu, dalo šansu da ono što je sprovodio Aleksandar Vučić kao predsednik Vlade i Vlada, da to počne da se dešava, i to tada što su banke, zbog uređenja tržišta, morale da se odreknu jednog dela svog profita, kao posledicu imamo i poboljšanje kvaliteta, ali druga stvar, možemo da započnemo one suštinske reforme koje su Srbiji bile potrebne i koje dan danas sprovodimo. Ali, i dan danas uživamo u dobrim rezultatima tih reformi. Zato verujem da će NBS u narednom periodu da istraje na svemu tome, jer samo oni koji ne poznaju kako radi bankarski sektor, kakve sve pritiske može bankarski sektor da napravi, i na rukovodstvo NBS i na guvernera, pa znam, onog trenutka kada pročitam članak o platama u NBS, znam da je NBS nagazila neku banku za nepoštovanje zakona. Budite sigurni, to nema nikakve veze sa platama. Ima veze sa tim što žele da ostvare određen pritisak na NBS da nastave onako kako su radili, a to nije bilo dobro ni za građane, ni za privredu i u krajnjem slučaju, ni za državu. Mene ne interesuju plate, mene interesuju rezultati. Rezultati su suština. Da li se u Srbiji živi lakše danas 2021. godine nego što se živelo 2012. godine? Živi se lakše. Da li nam je privredni sistem bolji? Jeste, i žilaviji je i uspeli smo da privredni sistem preživi koronu, koja je daleko ozbiljnija nego što je bila svetska ekonomska kriza 2008. godine. Ta kriza je bila mala beba za ovo što nas sada snalazi, jer čitava svetska privreda trpi posledice korone. Jednim dobrim delom, pored predsednika Vlade tada, danas predsednika Republike, Vlade Republike Srbije, predsednika Aleksandra Vučića, sasvim sigurno da jedan deo zasluga ima i Narodna banka Srbije koja se pokazala kao zaista ozbiljna, nezavisna institucija. Verujte mi da, znajući kako funkcionišu mnoge druge centralne banke u drugim zemljama, možemo da se ponosimo našom Centralnom bankom. Samo tako nastavite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću, na izlaganju. Idemo dalje sa listom. Reč ima uvažena potpredsednica Narodne skupštine, Marija Jevđić. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Poštovana gospođo Tabaković sa saradnikom, danas ću ispred poslaničke grupe JS u nekoliko minuta, koliko imam vremena, obrazložiti zašto će JS u danu za glasanje podržati predloženog kandidata. Iz materijala koji nam je dostavljen vidi se da ste vi, gospođo Tabaković, ponovo predložili gospođu Anu Ivković za viceguvernera Narodne banke i čitajući njenu biografiju vidim da je ona punih 20 godina svoje profesionalne karijere u Narodnoj banci radila mnoge odgovorne poslove koji se tiču razvoja, izveštaja, analitike, da je vodila mnoge projekte i da je, naravno, ona svojim radom, a kao vaša saradnica, doprinela da Narodna banka Srbije danas bude javno dostupna i transparentna. Inače, Narodna banka Srbije u poslednjih devet godina veoma uspešno sprovodi režim rukovođeno plivajućeg deviznog kursa koji je u skladu sa monetarnom strategijom Narodne banke Srbije koja podrazumeva ciljanje inflacije. Moram da naglasim da je relativna stabilnost deviznog kursa u okviru režima rukovođeno plivajućeg deviznog kursa izuzetno važna ne samo za ostvarivanje ciljeva Narodne banke Srbije, već i za celu srpsku ekonomiju. Nadam se da ćete ubuduće nastaviti sa ovakvom strategijom, jer ako ona već donosi tako dobre rezultate ne treba je ni menjati. Bez obzira što se u javnosti mogu čuti kritike da li Narodna banka Srbije čuva dinar ili evro i da li vi na prikriven način održavate fiskalni kurs, vi ste pokazali da je u situaciji povećane neizvesnosti u celom svetu veoma važno poslati taj jedan jasan signal da se neće dozvoliti da se ta neizvesnost iz međunarodnog okruženja prenese na domaće okruženje. To je jedan od razloga zbog kog investitori nisu izlazili sa domaćeg tržišta, već su očuvali svoju investiciju, očuvali poverenje u Srbiju u kriznoj 2020. godini. Nadam se da će tako biti i u 2021. godini, s obzirom da vidimo da će pandemija očigledno uticati i na 2021. godinu. Narodna banka Srbije u vanrednim okolnostima pandemije korona virusa je ispunila zakonom definisane ciljeve, očuvana je inflacija na niskom nivou, samim tim je očuvana i realna vrednost zarada, a ovih dana se govori i o povećanju, upravo zbog svega toga, minimalne zarade u Srbiji. Počeli su pregovori između Unije poslodavaca i države. To je još jedan dokaz da su stabilnost kursa i ekonomska stabilnost očuvani u uslovima kada su mnoge ekonomski jače zemlje u poslednjih godinu i po dana imale veće oscilacije. Da ne navodim sve šta je država za vreme pandemije uradila i pomogla našim privrednicima kako bi period otežanog poslovanja ostavio minimalne tragove na ekonomiju Srbije. Pored privrednika, država je pomogla paketom i radnike i penzionere. Mogu reći da je dobro da čujemo da će i u narednom periodu država pomoći penzionerima, ali ono što je za JS jako bitno, kao socijalno odgovornu stranku kojoj je porodica svetinja i za koju porodica predstavlja stub društva, najavljena je i pomoć srpskim porodicama, odnosno podsticaji da se što više dece rađa. Nadam se da ćemo kroz budžet za 2022. godinu usvojiti sve one mere koje je najavio predsednik Srbije Aleksandar Vučić. Kada čitamo neku analitiku prosto plaše rezultati da će nas do 2050. godine biti ispod šest miliona. Mislim da je to alarm za sve nas da svi, i kao pojedinci i kao društvo, pomognemo da nas ima što više i da ovakvi rezultati budu samo jedna statistika koja neće naći mesto u realnosti. Da se vratim na Narodnu banku Srbije. Dinar je ostao relativno stabilan prema evru, što privredi i građanima daje neophodnu izvesnost za poslovanje i planiranje. Dinarska štednja je nastavila dvocifreni rast i dostigla najveće iznose do sada. Problematični krediti su dodatno smanjeni. Devizne rezerve u Srbiji su tokom 2020. godine očuvane na visokom i stabilnom nivou od preko 13 milijardi evra u odnosu na prethodne godine, odnosno na 2018. godinu, takav sam ja podatak našla, su udvostručene. Moram da naglasim kako je Srbija pojačala rad na usklađivanju sa pravnim okvirima EU i ostvarila značajan napredak u ekonomskim oblastima, pravima privrednih društva, pravima intelektualne svojine i finansijskih usluga, čime možemo da konstatujemo da je Srbija u potpunosti sposobna da preuzme obaveze koje proističu iz članstva u EU. Ono što je bitno je da beležimo značajno smanjenje nezaposlenosti i one najniže u poslednjoj dekadi. Tržište rada, poslednjih nekoliko godina, beleži znatno poboljšanje. Oživljavanje ekonomske aktivnosti dovelo je do povećanje realnih zarada, kao što sam rekla i u 2019. i u 2020. godini, i nadam se da će se ta neka očekivanja za 2022. godinu, što se tiče minimalnih zarada, da ćemo imati to da minimalne zarade u Srbiji budu iznad 300 evra. Mislim da je to, kada pogledamo zadnjih par godina, istorijski za naše radnike. Ne znam koliko će se to svideti privrednicima, ali svakako radnicima će se svideti, i to je nešto što je realnost i to je direktna podrška, direktna pomoć našim građanima. Evropska komisija je u svom Izveštaju za 2020. godinu navela da su vlasti u Srbiji posvećene mikroekonomskoj stabilnosti, nastavku ekonomskih reformi, da je privredni rast bio snažan i da je sadržao tempo rasta poslednjih godina. Možemo reći da u prvoj polovini 2021. godine postoje dobri ekonomski indikatori, uprkos teškim okolnostima usled pandemije, činjenici da je Evropska banka za obnovu i razvoj povećala prognozu rasta Srbije za ovu godinu za 6%, što je duplo više od njene procene iz septembra 2020. godine. Međunarodni monetarni fond je projektovao realan rast BDP-a Srbije za 2021. godine za 6%. To su dobri pokazatelji da Srbija pored svih izazova koje ima i sa kojima se svakodnevno susreće ide u dobrom pravcu. Sigurna sam da će ovaj pozitivan kurs nastaviti i da se kroz Izveštaj Evropske komisije tvrdi da je integracija Srbije sa EU ostala na visokom nivou. Evropska unija je i dalji trgovinski i investicioni partner Srbije, učestvuju u 2/3 ukupne trgovine i obezbeđuju više od polovine neto priliva stranih direktnih investicija. Ukupna bilateralna trgovina između EU i Srbije porasla je za 4,8%, na ukupno 26,5 milijardi evra, i tu ne trebamo stati, već da se ovi procenti povećavaju, jer je tržište EU ogromno. Ostvaren je ubrzan tempo rasta BDP, smanjen je budžetski deficit, a ukupno finansiranje na zdravim osnovama i u najvećoj meri zahvaljujući visokom prilivu stranih investicija i, složićete se da u ovom ekonomskom haosu u kome se nalazi ceo svet, to je jedno veliko priznanje i za našu državu i za sve napore koje naša država radi, naravno, na čelu sa predsednikom Srbije Aleksandrom Vučićem, ali i za pojedine lokalne samouprave koje su uspele da sačuvaju postojeće strane investitore, ali i da dovedu i nove. Nećete mi zameriti što ću navesti primer Jagodine, ne zato što predsednik JS dolazi iz Jagodine, već zato što su oni pioniri što se tiče dovođenja stranih investitora i sada trenutno u Jagodini ima 14 investitora. Znam koliko znači za jednu lokalnu samoupravu investicija koja obezbeđuje nova radna mesta. Dolazim iz Kraljeva i u poslednje dve, dve i po godine, od kada u Kraljevu posluje nemačka kompanija „Leoni“ i turski „Tajip“, povećan je znatno standard građana Kraljeva, zaposleno je preko 3.000 građana sa tendencijom da se još više poveća broj zaposlenih i to je najbolja podrška koju država može da da građanima, a to je da im obezbede da rade, ekonomsku sigurnost, podršku porodici, kao što sam rekla šta je planirano. Sigurna sam da će to zaustaviti odlazak naših ljudi iz zemlje, da će nas u godinama koje dolaze biti više i to je jedan o prioriteta ove Vlade, to je jedan od mnogih razloga zbog kojih jedinstvena Srbija podržava ovaj rad, a navela sam sve razloge zbog kojih će JS u danu za glasanje podržati vaš predlog. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se potpredsednici Jevđić. Sledeći na listi, uvaženi prof. dr Jahja Fehratović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poslanici Stranke pravde i pomirenja podržaće ovaj predlog, kao što ste čuli danas iz obraćanja akademika Zukorlića, prosto iz razloga što se radi o jednom domaćinskom odnosu, o jednom odnosu koji je baziran na temeljnim vrednostima i očuvanja i izgradnje i obnove svih onih devastiranih delova naše države koji su u prethodnim godinama i desetlećima razarani od strane onih koji nisu imali taj pristup domaćinskog i kućanskog u pogledu čuvanja onoga što jeste narodna kasa i jeste narodni novac. Zato mi kao poslanici Stranke pravde i pomirenja podržavamo ovaj pristup i sve ono što ide u smeru očuvanja, jačanja i razvoja našeg društva. Nastojimo da promovišemo i u te svrhe i danas ovo moje obraćanje, kao i sve ono što smo radili u prethodnom periodu, ide u prilog tog pozitivnog diskursa. Ono što nam je jako važno jeste da kada je u pitanju ta naša zajednička kuća, koja je u prethodnom periodu bila izuzetno devastirana, evo, dokaz je i Narodna banka i guvernerka i njen tim da jednim dobrim odnosom se to može sve dostići, i ono što su oni desetlećima razarali, ispraviti, popraviti, da i u tom zajedničkom domaćinstvu, toj zajedničkoj kući kada dođe do ovako snažnih pomeranja, budu ravnomerno raspoređeni i ti procesi renoviranja, tj. da ova ulaganja koja idu na nivou celokupne države budu ravnomerno raspoređena i da one opštine koje su najviše trpele usled tog nedomaćinskog odnosa u onom periodu kada su neki drugi obnašali vlast, budu zastupljeni investicijama kako bi se makar donekle nadomestilo sve ono što je nepravedno njima urađeno. Ovde pre svega govorim o prostoru Sandžaka iz koga dolazim, gde je lošom privatizacijom uništen svaki ozbiljan privredni subjekt koji je postojavao, gde je jednim nedomaćinskim odnosom lokalnih vlasti u prethodnim periodima uništena svaka pozitivna ekonomska perspektiva i gde je privatni biznis prljavim kapitalom iz kriminalnih struktura gušen desetlećima i gde zapravo mladi ljudi nemaju mogućnost da jednostavno, perspektivno ekonomski razvijaju sve svoje ideje. Zato smatram da u ovom periodu kada je državna kasa stabilna, kada idemo u progres razvoja celokupne države trebamo malo više ulagati u tim sredinama u pogledu pozitivnih investicija, kako je već krenulo infrastrukturnih, ali i onih koje bi omogućile zapošljavanje mladim ljudima u sektorima koji su neophodni za progres i razvoj našeg društva. Zato ovaj primer Narodne banke, primer haznadara ili čuvara hazne, onoga što jeste ukupno naše zajedničko bogatstvo, treba biti primer svima koji će to slediti kako bi celokupna ta naša zajednička kuća osetila sve one slasti razvoja i prosperiteta koji se osećaju malo više u nekim centralnim delovima države, gde investicije, investitori već dobrano utiču na progres, a malo manje ovim rubnim delovima i zato bi tu trebalo intenzivnije raditi u narednom periodu. Hvala.
Zahvaljujem, uvaženi poslaniče. Sledeća na listi, dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi predsedavajući, poštovana guvernerko, kolege poslanici, danas govorimo o Predlogu guvernera za izbor viceguvernera NBS, odnosno o gospođi Ani Ivković, koja se bira na mandat od šest godina, koja je uspešno radila svoj posao i zaista bila u timu guvernera koji je uspešno nosio u proteklih osam godina kompletnu podršku ekonomskoj politici Republike Srbije. To je za nas od velikog značaja zato što moramo da kažemo koji su ti ljudi koji su zaista dali podršku i guverneru i Vladi Republike Srbije i predsedniku Vučiću kada je ovih proteklih osam godina kada posmatramo u stvari taj ekonomski rast i razvoj Srbije, dao nesebično svoje zalaganje kada je u pitanju posao. Rezultati u stvari Srbije najbolje govore o tome i ono što smo mi na Odboru imali prilike da čujemo, to je u stvari koje je to rezultate Srbija postigla u vremenu pre pandemije i nakon pandemije, pogotovo kada govorimo o rezultatima za prvih šest meseci u ovoj godini. To je ono što u stvari pokazuje kojim putem je Srbija išla. Ona je do 2012. godine išla potpuno jednim ekonomskim sunovratom, u jednu neizvesnost, dovela građane potpuno u jedan nezavidni položaj kada pričamo o životu uopšte svakog građanina i njegove porodice, da prvo žive u jednoj neizvesnosti, da ne zna uopšte kako će sutra živeti i šta će ponuditi, kakav ambijent života svojoj deci, do toga da jednostavno su penzioneri došli u situaciju da je pitanje da li će uopšte primiti penziju, profesori u školama platu, kao i zdravstveni radnici. Znači, svi oni sektori koji su iz tog neprofitnog dela, koji ne prave taj direktan rast i razvoj profit u svojim kompanijama, jer su bili u totalnoj neizvesnosti da li će uopšte moći da žive životom normalnih ljudi. Sa preuzimanjem odgovornosti SNS i gospodina Aleksandra Vučića, koji je tada bio prvi potpredsednik Vlade, jednostavno se pokazalo da postoji taj jedan politički iskorak u kome vi sa građanima Srbije razgovarate na jedan potpuno otvoren način, a to je da im kažete istinu – šta je to što ih čeka ukoliko ne promenite ne samo ponašanje, nego i način na koji jednostavno treba da funkcionišemo svi zajedno, a to je da jednostavno rad je taj koji nam donosi rast i razvoj i kao društva i svakog pojedinca, da promenimo ono što je mentalitet našeg čoveka, a to je da od tog rada treba da živimo i da na osnovu održivosti, a to znači koliko prihodujemo, da toliko i rashodujemo u svom životu. Da ne obećavaju više političari građanima da će nešto dobiti ukoliko nije zarađeno i da jednostavno pored tih programa ekonomskih reformi koje je Srbija kao država trebala da sprovede, da izvršimo jednu reformu našeg shvatanja uopšte kako treba živeti za budućnost Srbije, odnosno kako treba živeti za budućnost u dobrobiti koja će doneti rezultate svima nama. Očito se pokazalo nakon sprovedenih ekonomskih reformi od 2014. godine, a vi znate kako ste funkcionisali od 2012. godine do 2014. godine kada ste bili guverner i u kakvom ambijentu ste radili tada kao NBS i koliko je to bilo muka koje je trebalo zaista prevazići i promeniti. Na kraju krajeva, i način funkcionisanja u samoj NBS, da ljudi se naviknu da rade pre svega kada smo govorili o bankama u interesu države i u interesu svih građana Srbije, koliko je to bilo teško zaista raditi u to vreme i pripremiti se za period kada treba da pravite visoke stope rasta i kada trebate da zaista pokrenete privredu na adekvatan način, a da budete zaštita toj privredi, da ne gledate isključivo svoj interes institucije u smislu toga da kao što ste rekli pravite određene marketinške kampanje u tom delu i da na neki način održavate tu stabilnost i ulivate poverenje svim građanima Srbije, ali i međunarodnim institucijama da ono što kažete to ćete i uraditi. Ovo je u stvari poruka građanima da na osnovu ove politike koju ste vodili i kao guverner u saradnji sa Vladom Srbije kada je gospodin Vučić bio premijer, jednostavno ste dali pun doprinos tome da ti rezultati budu evidentni. Ti rezultati su se u stvari pokazali da u pred kriznom periodu, taj zamajac koji smo postigli sa visokim stopama rasta, sa otvaranjem radnih mesta, sa smanjenjem nezaposlenosti ispod 10%, sa povećanjem deviznih rezervi NBS, za sve ono što su bili zaista rezultati urađeni na jedan potpuno brz i efikasan način, u vreme kada je došla 2020. godina smo najmanje izgubili kao društvo u tom rastu, odnosno padu od 1%, jer ono što vi stalno ponavljate kod nas na Odboru, a u stvari treba građani da čuju, da toga nije bilo, da tog ekonomskog rasta i zaista rada u svakom segmentu društva u oblasti ekonomije nije došlo do reforme mi bi završili prošlu godinu sa 6% pada društvenog proizvoda, što je u stvari prosek evropskih država. Mi smo završili sa 1% pada i pokazali da imamo ekonomski žilavu privrednu aktivnost i pokazali smo da možemo da se nosimo sa mnogim izazovima u društvu, koje su jednostavno mnoge ekonomije pokorili, koji teško da mogu da dođu u oporavak koji smo mi brzo odradili. To je ono što je za nas od velikog značaja. Zato što ste juče imali prilike da čujete predsednika Vučića, koji je najavio da će visoka stopa rasta biti 2021. godina, znači 7% sigurno, možda čak i 7,5% da ćemo od 1. decembra imati 10 otvorenih koridora, projekata za izgradnju puteva i autoputeva, da ćemo imati mogućnost da znatno povećamo plate i penzije na održivi način. To je suština celog ovog rada. Kada govorimo o rezultatima NBS, ja ću sada biti potpuno egzaktna, na osnovu onoga što nam je guverner iznela u svom izveštaju, a to je da, pored 2.241 zaposlenog u NBS, minimizacija ekonomske štete je urađena na osnovu mera koje 2020. godine i NBS zajedno sa Vladom Srbije je donela da se pokazalo da su bile pravovremene, adekvatne i da su se pokazale da ta koordinacija i privrednih aktivnosti i Vlade Republike Srbije i predsednika je dala te dobre rezultate, da mere koje su u tom pred kriznom periodu, takođe koje smo imali, a sećate se i poglavlja mnoga koja smo otvorili sa EU, NBS u kojima je učestvovala i vodila ta poglavlja, sve otvorila na određeni način i Evropska komisija i EU su zaista podržali taj rad i prepoznali kvalitet tog rada. Bez mera NBS, bez toga je jednostavno formalna zaposlenost takođe ne bi mogla da padne ispod 10%. Ona je na 9,4%, ali je 4,8% isključivo za privatni sektor. To pokazuje da je zaposlenost u privatnom sektoru veća nego u državnom. Podsetiću vas, oni koji su vodili državu i 2012. godine i ovi koji bi sada da se vrate, a vršili su vlast, funkciju, vodili velike sisteme, su imali nezaposlenost 26,1% i jednostavno skoro duplo veći procenat zaposlenih u državnom sektoru, nego u privatnom sektoru. Šta to znači? To znači da je zaista trebalo mnogo mudrosti, snage i prepoznavanja saradnje institucija da bi ste pokrenuli privredu, otvorili nova rada mesta, vodili odgovornu i spoljnu i unutrašnju politiku, upravo da bi mnoge države sarađivale sa vama na taj adekvatan način. Kada pričamo o monetarnoj politici, ona je bila ključni stub stabilnosti i to je ono što je u stvari ta stabilnost kursa donela. I kada govorimo o niskoj inflaciji, ona se kretala u prošloj godini na 1,6%, ona je zacrtana negde na 3%, ali u tom baznom delu iznosi 2%. Stabilnost tog kursa, kada pričamo o dinarizaciji naše privrede je u stvari sprečio sve one rizike koje su se pojavljivali u 2020. godini. Kada govorimo o smanjenju kamatne stope, ona je u prošloj godini bila ukupno za 1,25% smanjena. U stvari, kada vi pogledate šta je rezultat celog ovog rada i proteklih, kada pričamo, osam godina te devizne rezerve, koje su sada na 36,6 tona, znači kada govorimo o zlatu, u iznosu od 1,8 milijardi evra, odnosno one predstavljaju 12,3% ukupnih rezervi, kada govorimo u parama to je 13,5 milijardi evra u 2020. godini, odnosno danas već je na 14,1% zbog toga što imamo ovih šest meseci, gotovo 115 miliona evra je rast u 2020. godini u odnosu na prethodnu godinu. Mi smo imali prilike da čujemo na Odboru, koliko je u stvari odgovoran posao raditi, kada su u pitanju devizne rezerve i kada je kupovina zlata, a setićete se da su te rezerve bile nešto malo manje od 10 tona, kada govorimo o vremenu kada je preuzimala funkciju guvernera gospođa Tabaković. Sada vi vidite o čemu se radi kada je u pitanju funkcionisanje NBS. Danas se suočavamo, a i prošle godine, sa pritiscima i na tržištu cene nafte, na tržištu cene hrane, građevinskog materijala koji je gotovo dupliran. Svemu tome NBS odoleva i nekako pravi taj ambijent da strane direktne investicije bivaju sve veće i veće. Prošla godina završena sa tri milijarde evra, a prvih šest meseci ovde za 1,72 milijarde evra stranih direktnih investicija, što je 18,9% više nego kada posmatrate prethodni period. Čuvanje kredibiliteta u stvari NBS se pokazuje prema ovim rezultatima i sama otpornost domaće ekonomije pokazuje se i kroz problematične kredite. Taj deo takođe prati jedan uspon. Kaže se u izveštaju da je 0,4% niži taj procenat problematičnih kredita, što u stvari pokazuje da i građani Srbije, ali i privreda počinju hrabro da se nosi, kada je u pitanju zaduživanje, to znači da servisira svoje kredite, čak otplaćuje više nego što treba i samim tim pokazuje jednu veliku zaštitu i sigurnost privredi Srbije. Srbija je time u stvari pokazala da je jedan povoljna ekonomska destinacija i pokazuje jednostavno da je ovaj aranžman, koji je sklopljen sa MMF-om, je nekako NBS opravdala pred MMF-om, da ne treba da radi bilo kakve ekonomske reforme kada je u pitanju sama NBS, jer je ovo u stvari politika koja daje rezultate i kada jedan tim pobeđuje, onda ga treba tako i nastaviti da on radi na tom putu, jer ta politika u stvari daje podršku, ne samo dobrobiti Srbije, već i celom regionu, a MMF posmatra i region i posmatra tu ekonomsku stabilnost radi buduće saradnje kada je u pitanju region i EU. Prema tome, dinarizacija nije sprečena u vreme 2020. godine. Time se u stvari pokazalo da je čak povećana štednja u kreditima koji su u dinarima. Guvernerka je navela da je do prvih šest meseci štednja u dinarima iznosila oko 100 miliona dinara, što je pet do šest puta više nego kada pričamo o 2012. godini. Saradnja sa EU i Evropskom komisijom ogleda se upravo u tome da su poglavlja sva otvorena. Neka su čak i zatvorena. Da su ovaj deo finansijskih usluga kada je u pitanju saradnja sa bankama takođe jedno od poglavlja koje je zatvoreno, ali i pokazuje da je proces digitalizacije u prošloj godini negde NB u potpunosti sprovela, a započela je još u vreme od tri, četiri godine, mi se toga sećamo kada smo govorili na Odboru, ali ono što je nas negde obradovalo to je da je 52,2 miliona transakcija obavljeno kada je u pitanju tzv. e-bankarstvo, što iznosi 492 milijarde dinara uopšte završeno u tom sistemu funkcionisanja direktno sa građanima Srbije, što je negde i edukovalo naše najstarije građane koji imaju kontakta sa e-bankarstvom da pređu na ovakav sistem funkcionisanja zato što negde tzv. četvrta industrijska revolucija pogađa sve sektore. Pa negde i ovaj sektor bankarstva pogađa sve nas i jednostavno daje put kojim treba ići. Bez obzira na godište svih nas, jednostavno metode koje u saradnji sa bankama primenjujemo danas su na mnogo višem nivou nego pre osam godina, ali i ta edukacija koju je Narodna banka sprovela kroz svoje kontakt i kol centre treba zaista da pokaže da je suština rada kada vi vodite jednu instituciju. Zakonodavna uloga Narodne banke Srbije, mislim da je i prepoznata ovde kod nas u parlamentu. Podsetiću vas da je jedna od radnih grupa koja je donela nov Zakon o digitalnoj imovini, Narodna banka zajedno sa Komisijom hartija od vrednosti imala. Taj je jedan od onih zakona koje smo mi ovde usvojili u Skupštini, na kraju pokazala da sve ovo što sam navela je vodila odgovornu monetarnu i makroekonomsku politiku, čime je stvorila preduslove za visoke stope rasta, ali i održivog rasta i da je ta stabilnost i predvidivost poslovanja svim privrednicima dovela do toga da je Srbija zaista jedna od dobrih ekonomskih, investicionih destinacija za koju su mnoge velike kompanije zainteresovane. To vidite na osnovu toga što se zaista velike kompanije javljaju i predsedniku Srbije i predsednici Vlade Republike Srbije, da žele da otvore proizvodne kapacitete. U svetlu toga očito da poseta gospođe Merkel, koja završava svoju kancelarsku dužnost je očito i prilika da jednostavno Aleksandar Vučić pokaže koliko su ti odnosi Nemačke koja je najrazvijenija ekonomska sila u Evropskoj uniji, u saradnji sa Srbijom napredovala. Ona je od vremena 2012. godine kada je bilo 17.000 zaposlenih građana Srbije u nemačkim kompanijama, sada došla na 71.000 zaposlenih, gotovo od dve i po milijarde evra tok trgovinske razmene Nemačke i Srbije u to vreme, 2012. godine došao na šest milijardi evra za prošlu godinu, a rast koji se pokazao kada je u pitanju uopšte saradnja nemačkih i srpskih privrednika je dva i po puta, znači 250%, dok je rast našeg izvoza gotovo tri puta veći nego što je bio. Strane direktne investicije nemačkih kompanija, kao što znate su jako visoke i ono što je za nas jako važno da je održivost povećanja plata, penzija i javni dug ispod 60%, u stvari diktiran od strane ovih prihoda i razmena trgovinskih, ne samo sa Nemačkom nego sa svim državama i na istoku i na zapadu. Ono što je u stvari pokazatelj tih ekonomskih rezultata, koliko smo spremni da sve te dobre rezultate podelimo sa građanima Srbije. Pa eto, spremni smo toliko koliko možemo da kažemo da minimalac koji je bio 17.700 dinara 2014. godine danas ćemo imati projektovan u dogovoru sa Vladom i ekonomskim savetom i sindikatima na 35.000 dinara, da plan „Srbija 20-25“ koji kaže da će minimalna plata biti 900 evra, da će prosečna penzija biti 440 evra, jednostavno za nas predstavlja put kojim zaista idemo. To je ono bez obzira što imamo velike probleme kada su u pitanju izazovi u zdravstvenom sektoru kao i sve države kada su u pitanju kovid bolnice, mi možemo da se pohvalimo da imamo u ovoj godini otvorene tri nove kovid bolnice, da imamo medicinsku opremu koja zdravstvene radnike obezbeđuje da mogu da se na adekvatan način nose sa ovom pandemijom koja je zadesila ceo svet. Na kraju krajeva na neki način normalno funkcionišemo kao društvo u smislu obrazovnog sistema, u smislu privrednih aktivnosti i da smo našli tu dobitnu kombinaciju, negde balans između problema koji izaziva korona i ono što je ekonomski rast i razvoj ovog društva. Sektor nauke, naravno bez njega ne može i ono što se pokazalo da u ovo vreme zaista kada su sve negde zapostavili ovaj sektor, upravo zbog pandemije, mi ubrzano razvijamo taj sektor kroz infrastrukturu. Imali smo prilike juče da vidimo da će studentski domovi u Beogradu i Nišu dobiti novih 1400 kreveta. Znači, u svakom segmentu društva smo mi napredovali. Ona Srbija koja je bila 2012. godine i ova Srbija 2021. godine su potpuno drugačije i ono što pokazuje odgovornost svih nas ovde koji zaista želimo da podržimo rad ne samo Vlade Srbije, NBS, već i predsednika države su u stvari rezultati sa kojima u sledećoj godini treba da izađemo pred građane Srbije i da kažemo – da li želite da izaberete put u budućnosti koji će nas voditi u prosperitet ili želite da idete onim putem koji vam nude Đilas, Marinika, Vuk Jeremić, put kojim su napunili sopstvene džepove, a gde su doveli svačije druge džepove u problem i budućnost svoje dece stavili kao zalog za nešto što drže na svojim bankovnim privatnim računima. Neka građani sami odaberu kojim putem žele da idu. Narodna banka Srbije će na tom putu sigurno pomoći. Mislim da je adekvatan vaš predlog za viceguvernera da dobije još jedan mandat. Hvala.
Hvala. Sledeći na listi je narodni poslanik Stefan Srbljanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Jako je važno da jedna država ima pojedince, grupe ili timove ljudi koji su sposobni da u svakom trenutku, a naročito u nekim kriznim vremenima svojim znanjem, elokventnošću, trudom i borbom doprinesu tome da ta država i društvo iz te krize izađu sa najmanjim mogućim posledicama. Upravo je NBS u saradnji i u koordinaciji sa Vladom Republike Srbije bila generator i jedan od nosilaca teških reformi koje je SNS sprovela nakon dolaska na vlast 2012. godine, a koje suza cilj imale oporavak javnih finansija i saniranje katastrofalnog ekonomskog stanja u Srbiji pre 2012. godine. Narodna banka Srbije je na čelu sa vama gospođo Tabaković pokazala ozbiljnost i u vreme pandemije krize izazvane Kovidom 19, kada je nizom odmerenih i pravovremenih mera ublažila finansijske posledice pandemije i sačuvala ekonomsku i monetarnu stabilnost Srbije. Kada govorimo o finansijama i ekonomiji, uvek se držim brojki, jer nisam stručnjak, tako da su mi oi merilo, da li se nešto dobro radi ili ne. Takođe i mišljenja i stavovi određenih relevantnih međunarodnih institucija kao što su MMF i Svetska banka. Kada pogledamo brojke i uporedimo gde smo danas, a gde smo bili pre devet godina, jasno će biti svima nama koji smo laici, koji nismo stručnjaci kakve rezultate i Vlada Republike Srbije i NBS sa vama na čelu je napravila prethodnih devet godina. Nezaposlenost 2012. godine, oko 24 do 25%. Danas je ta nezaposlenost na istorijskom minimumu, negde između sedam do osam procenata. Javni dug 80%, danas je ispod nivoa Mastrihta, dakle negde oko 54, 55%. Devizne rezerve, sami ste rekli, ispravite me ako grešim gospođo Tabaković, 15,6 milijardi. Rezerve zlata povećane za 21 tonu i iznose 36,8 tona. Investicioni kreditni rejting, blizu smo dobijanja investicionog kreditnog rejtinga i u vremenu krize 2020. godine privukli smo gotovo tri milijarde direktnih stranih investicija. Sve to nije problem, sve su to podaci, sve je to proverljivo, problem je kada se kao stručnjaci danas predstavljaju oni koji su doveli da ti rezultati budu tako katastrofalni do 2012. godine i onda imate malo, malo, pa se pojavi neko iz tog bivšeg režima da kritikuje vas, a za njihovo vreme inflacija 12,2%, direktno mislim na bivšeg guvernera Šoškića. Vi držite inflaciju oko 2% već dugi niz godina. Kurs dinara su uspeli da za samo četiri godine sa 78 podignu na 119 dinara. Vi držite kurs dinara dugi niz godina stabilnim. Onda se svi pitamo zašto nervoza? Zašto nervoza u redovima bivšeg režima, kod istih onih ljudi koji su nas ubeđivali 2009. godine da je svetska ekonomska kriza naša šansa, a ostavili su pola miliona ljudi bez radna mesta. Pa, slagali su nas, slagali su nas i taj put, kao i mnogo puta pre toga i nakon toga što su nas slagali. Slagali su nas za akciju od 1.000 evra, ali šta očekivati od ljudi kojima je čak i kosovska nezavisnost okej samo ako dolazi nakon izbora. Mislim da građani Srbije glasaju za rezultate, glasaju za program i glasaju za jednu odgovornu politiku koju sprovodi i Vlada i predsednik države, a i vi kao Narodna banka Republike Srbije. Često se pitam, da li je moguće, gde je podrška građana Srbije tim pripadnicima bivšeg režima, gde se ona izgubila? Da li je moguće da tako mali procenat građana Republike Srbije je zaboravio benefite koje je bivši režim, dok je vladao Srbijom, sprovodio? Onda u razgovoru sa građanima Republike Srbije shvatim da niko neće podržavati pljačkaške privatizacije i zatvaranje fabrika, već naravno da će otvaranje novih fabrika i novih radnih mesta zaslužiti podršku građana Republike Srbije. Niko neće da podrži 450 miliona evra datih za jedan most koji je dugačak 900 metara, a toliko nam danas vredi 30,9 kilometara autoputa od Preljine do Požege sa 35 mostova i tri tunela. Zašto bi neko podržavao Šutanovca, Ponoša i Tadića koji su topili naše tenkove i prodavali u staro gvožđe dok mi danas podižemo namensku industriju i naoružavamo se svakodnevno najsavremenijim naoružanjem. Neće niko da podrži ni Borka Stefanovića i njegovo vođenje pregovora na Kosovu i Metohiji i Vuka Jeremića koji je postavio ono nakaradno pitanje Međunarodnom sudu pravde legitimnosti, pitanja kosovske nezavisnosti. Znamo kako dogovor dobili. Dok mi danas pokušavamo na sve moguće načine da sačuvamo KiM u našem sastavu i imamo problem sa Prištinom koja neće da implementira ono što je potpisano, od Briselskog do Vašingtonskog sporazuma. Neće niko ni da podrži one koji nisu brinuli o građanima, našim sunarodnicima i Srbima koji žive u BiH, Crnoj Gori, Severnoj Makedoniji, Kosovu i Metohiji. Za razliku od nas koji na sve načine danas više nego ikad se trudimo da te ljude približimo matici i da im budemo na raspolaganju. Sve su to, kao što rekoh, rezultati i sve su to činjenice potkrepljene dokazima, potkrepljene nečim što je lako vidljivo. Ono što sam siguran da izaziva kod svih nas ovde koji smo ostvareni kao roditelji i kod nas koji nisu jeste ogorčenost i gađenje kada neko u svojoj borbi pokušava da uvuče nečiju decu. Naravno, nisam rekao političkoj borbi zato što je to davno prevazišlo granice političke borbe. Ponosan sam što niko od nas ovde nikada nije spomenuo ni jedno jedino ime deteta od nekog opozicionog političara, niko nikada. To tako treba da bude. Nadam se da će to tako ostati. Dok mi svakodnevno na različitim portalima, na različitim medijima čitamo tekstove, naručene tekstove o deci Aleksandra Vučića i o njegovoj porodici, i onda se pitamo zašto neki ludak inspirisan tim tekstovima ode tamo na „Tviter“, „Instagram“ ili „Fejsbuk“ i napiše takve jedne gadosti i takve jedne poruke pretnje toj istoj deci. Svi mi odobravamo javnu funkciju i ta funkcija treba da bude podložna kritici i sudu javnosti. Ja nemam problem sa tim da nekome budem simpatičan ili manje simpatičan, da neko za mene kaže da sam pametan ili manje pametan, nemam čak problem ni sa tim kada mi neko na društvenim mrežama napiše i neku pretnju, uvredu. Prihvatam to, ali ne mogu da razumem. Smatram da su to načini za borbu ljudi koji nemaju nikakav argument, dakle ljudi koji su u principu slabi i koji znaju samo da mrze. Tako da, na kraju želim da uputim podršku predsedniku Vučiću i svima vama ovde poštovane kolege narodni poslanici i da istrajemo svi u ovoj borbi koju vodimo, jer ako sam nešto naučio i video za ovo godinu dana ovde u ovom parlamentu jeste da svako od vas, odnosno svi mi, velika većina nas, voli Srbiju više od svega i spremna je za tu istu Srbiju da učini sve. Upravo u tome i jeste problem. Hvala na pažnji i živela Srbija.
Zahvaljujem, gospodine Srbljanoviću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne) Zahvaljujem. Zahvaljujem uvaženom guverneru, doktoru Jorgovanki Tabaković na učešću, na njenim izlaganjima i objašnjenjima. U skladu sa tim, a saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka iz tačaka 8, 9. i 10. dnevnog reda. Određujem pauzu za 15.00 časova. Zahvaljujem.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom, sa raspravom u pojedinostima u Predlogu zakona o zaštiti potrošača. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Tatjana Matić, ministar trgovine, turizma i telekomunikacija; Uroš Kandić, državni sekretar u Ministarstvu trgovine, turizma i telekomunikacija; Višnja Rakić, pomoćnik ministra u Sektoru za zaštitu potrošača u Ministarstvu trgovine, turizma i telekomunikacija; Tamara Samardžić, viši savetnik za savetodavna i sistemska pitanja iz oblasti zaštite potrošača u Ministarstvu trgovine, turizma i telekomunikacija i Vera Rovčanin Orlović, rukovodilac grupe za pravne poslove u turizmu. Dobrodošli, hvala što ste ovde. Prva tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI POTROŠAČA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Sandra Božić, Branimir Jovanović i Đorđe Komlenski. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Sandra Božić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da podržavamo prihvaćeni amandman i s obzirom da je Zakon o potrošačima treba da imamo u vidu i prepodnevni deo sednice i da zahvalimo i Narodnoj banci Srbije na dobroj monetarnoj politici, da zahvalimo vladajućoj većini koja je omogućila rast bruto domaćih proizvoda, koja je omogućila da se zaposli novih 320.000 ljudi u proizvodnji i naša je privreda, zahvaljujući tome, proizvela novac. Nešto malo siromaštva što je ostalo i nešto malo slabije plaćenika, moram da vas podsetim da je minimalac sa 15.000 dinara otišao na 35.000, da je prosečna plata sa 328 evra iz 2012. godine porasla na 560 evra, da je zahvaljujući tome porasla potrošnja. Mislim da i dalje novac treba raspoređivati što više prema onima koji manje imaju i oni koji su nešto slabije plaćeni, iz prostog razloga što oni kao potrošači pune budžet Republike Srbije. Džabe Đilasu njegovih 619 miliona evra, mi nikakve koristi nemamo kao država od tih 619 miliona evra, s obzirom da su oni, kako mladi kažu, uštekovani negde daleko, na Mauricijusu i drugim belosvetskim ostrvima, tako da nisu predmet potrošnje u Republici Srbiji. Takav novac nije oporezovan i s toga nešto siromašnije, nešto slabije plaćeni nisu zbog toga, ne proizvode ga siromašni, nego ga proizvode bogati, kao što je Dragan Đilas, koji, kada novac odnese na belosvetska ostrva on više nije u opticaju u Republici Srbiji. Zahvaljujući tome što su prosečne plate skočile, zahvaljujući tome što smo zaposlili 320.000 ljudi, kupovna moć potrošača je skočila. Trebalo je videti sa zadovoljstvom naše turiste po svim morima koja su nama bila dostupna se razišli, s toga smatram da i dalje treba da imaju dovoljno novca i da imaju još više novca, da zahvaljujući tome mogu da zadovolje svoje potrebe, pa i da odu na more. Hajde da se vratimo u 2012. godinu, na prste gotovo možemo nabrojati obične porodice koje su mogle da priušte sebi bilo koja letovanja, a kamoli zimovanje. Uglavnom su oni kao Balša Božović, Goran Ješić i ta ekipa leti zimovali, a zimi letovali, zato što su to bile skuplje varijante, dok su obični ljudi, njima more, njima zimovanje, njima skijanje nije dostupno, što je danas i te kako moguće i pravo je zadovoljstvo videti naše turiste kada odete negde na more i kad vidite obične porodice i višečlane koje sebi mogu da priušte zahvaljujući tome što su plate porasle, što su porodični novčanici deblji. Pravo je zadovoljstvo videti da ljudi od zarađenog novca, dakle, realno zarađenog novca iz privrede, iz privrednog rasta mogu svoje porodice da odvedu na more, da mogu više novca da potroše, pa i u ovim stranim trgovačkim lancima i da na takav način, da vrate kroz poreze državi i da na takav način oni koji se zaposle u javnom sektoru dođu na neki način realnih zarad. Zato mislim da u buduće što više pažnje treba posvetiti našim potrošačima, odnosno da ne budu predmet raznih prevara koje se mogu odigrati na našem tržištu. Voleo bih da su ovi strani trgovinski lanci naši, ja bih naravno voleo da je sve više robe domaćeg porekla, mislim da će se to jednog dana i desiti, ali moram reći da zahvaljujući privrednom rastu, stranim investicijama, gde strani investitori nama, sem što ulažu ovde kapital, na određeni način donesu i sigurnost da svako od njih već ima tržište za robu koju proizvodi ovde. Zahvaljujući njima raste nam izvoz i sve što od strane robe kupimo ovde, mi nadoknadimo povećanim izvozom, jer danas je pokriveno izvozom gotovo 80%, dok je za vreme onih žutih žohara bilo 50%. S tim u vezi, podržavam što je ovaj amandman prihvaćen, zato što politika koju vodi državno rukovodstvo i vladajuća većina ide u korist siromašnih i slabije plaćenih što ranije nije bio slučaj za vreme ovih nesretnika koji se negde inostranstvu nude kao neka politička snaga kojoj ako dopuste, ako bi strani faktori dopustili da silom izvrše promenu vlasti koja je omogućila ekonomski napredak, oni otprilike šalju poruku da bi u tom slučaju oni priznali ono što nisu uspeli da priznaju do 2012. godine, priznali nezavisnost Kosova. Jasna je poruka Đilasove ekipe da bi u toj situaciji, oni promenili politiku i ne bi štitili Srbe u Crnoj Gori, BiH i drugim bivšim jugoslovenskim republikama. Poruka koju oni šalju bi bila sledeća, da bi u toj situaciji kada bi neko dozvolio i priznao eventualno nasilno promenu vlasti, da bi oni prihvatili i nestanak Republike Srpske, odnosno prihvatili bi unitarizaciju BiH. Samim tim građanima treba da bude jasno da takva politička snaga ne bi radila u korist građana Srbije, ne bi radili u korist povećanja plata i penzija, da bi uglavnom radili na tome da povećaju svoje račune, da podebljaju svoje novčanike, na štetu novčanika građana Srbije. Još da kažem za tu ekipu, da vam bude jasno, da u ovom trenutku oni neki novac izdvajaju da bi podigli atmosferu, a taj novac pokradu od marketinga, domaćim medijima zato što neovlašćeno, nezakonito emituju reklame svakog dana, gotovo pola miliona evra ukradu medijima i tim novcem finansiraju politiku protiv državnog rukovodstva, a usudi ću se reći i protiv države. Dragi moji građani da znate, da oni koji misle da sa tim novcem mogu da urade sve, da znate da bi zbog novca oni bili spremni da urade baš sve protiv države i protiv građana Republike Srbije. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč po amandmanu ima narodni poslanik, Uglješa Mrdić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvažena gospođo Kovač, uvažena ministarka, gospođo Matić sa svojim saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici i dragi građani Republike Srbije, da nije došlo do promene vlasti 2012. godine država Srbija bi propala, doživela bi finansijski kolaps i ko zna kako bi mi imali potrošačko društvo. Prvi korak ka zaštiti potrošača u Srbiji dogodio se 2012. godine kada je otišla sa vlasti DS sa svojim partnerima i kada smo imali 2014. godine konačan odlazak iz grada Beograda, Dragana Đilasa i DS iz vlasti. Zašto o ovome govorim? Zato što smo mi 2012. godine, na izborima 2014. godine i na svakim narednim izborima, pa i na ovim izborima koji će uslediti narodne godine, Srbija uvek ima dva puta, jedan put je zaštita interesa građana Republike Srbije, a drugi put je zaštita interesa i bogaćenje Dragana Đilasa i njegovih političkih saboraca. Na sreću do sada, od 2012. godine, na ovamo Srbija je apsolutno većinski izabrala prvi put. Nadam se da će tako biti i naredne godine i na svakim narednim izborima, da će se uvek građani opredeliti za ono što je u interesu građana Srbije, a to je zaštita i potrošača, to je zaštita i svih građana Srbije i njihovih porodica i pravljenje temelja za bolju budućnost, za našu Srbiju, tj. pravljenje bolje budućnosti za našu decu. To je moguće samo ako uvek izaberemo ovaj prvi put, to je put politike od interesa za građane Srbije, to je politika našeg predsednika Aleksandra Vučića, to je politika naše Vlade Srbije. Dakle, jasno je i to i potvrđuju opet i ovi današnji natpisi, u sredstvima javnog informisanja, pod kontrolom Dragana Đilasa, Šolaka, Marinike Tepić, Vuka Jeremića, da je njima interes, što se tiče svega ovoga što smo mi govorili i danas, i juče i prekjuče, zaštita interesa da potrošača, da građana, ali samo onog malog broja građana i potrošača koji je okupljen oko Dragana Đilasa. Ne možete da prošetate centralnim beogradskim ulicama ili opštinama, da ne naletite na neku nekretninu Dragana Đilasa i njegovih saboraca. Na Vračaru, gde se god okrenem na nekom ćošku je jedan od stanova porodice Dragana Đilasa ili njegovog brata Gojka. To je zato što su oni do 2012. godine pravili takav sistem da imaju samo oni da potroše koliko god žele, čak nisu stigli ni da potroše sve one desetine i stotine miliona evra, Dragan Đilas i njegovi saborci, koji su oteli od građana Srbije. Zato građane Srbije uvek treba da podsećamo koju imaju alternativu. Ova dobra politika Vlade Srbije, dobra politika predsednika Aleksandra Vučića, ne samo da je dovela to toga da spasimo Srbiju od finansijskog kolapsa i da se penzije isplaćuju redovno, nego da se penzije, iz godine u godinu, povećavaju, kako penzije, tako i plate. I to ne samo kada je redovno stanje, nego i kada je Korona virus. Tokom prošle i ove godine, još jednom da podsetim, što se tiče ekonomskih pokazatelja, Srbija je najbolja u Evropi, za 2020. i 2021. godinu. Što se tiče borbe protiv korona virusa i ulaganja u zdravstveni sistem, Srbija je vodeća u Evropi, među najboljima u svetu. Zato što na vlasti nisu više oni koji kradu, zato što su na vlasti oni koji gledaju interes građana Srbije, koji ne otimaju od budžeta, nego pune budžet, a kada se budžet puni, onda ima dovoljno i da se ulaže u zdravstvo, a kada se ulaže u zdravstvo, kada se grade fabrike za vakcine, kada se grade nove kovid bolnice, kada imamo konkretne projekte, a imali smo prilike da vidimo i na televiziji i u sredstvima javnog informisanja i po raznim portalima, kako će da izgleda fabrika za vakcine. Dakle, država Srbija, ne samo da se spasila, nego je regionalni lider i to ne samo regionalni, nego i što se tiče borbe protiv korona virusa i zdravstvene politike i ekonomske, jedna od vodećih, ako ne i prva u Evropi. Dakle, mala Srbija po granicama, a dovoljno velika za sve nas koji je volimo, i čuvamo pokazuje kako se vodi odgovorna politika, a ta odgovorna politika se vodi, zato što država ima strategiju. Nema oblasti na koje država Srbija nije obratila pažnju, nema države maltene u svetu sa kojom mi nismo potpisali neki sporazum i ne gradimo dobre odnose. Vodi se računa, prosečna plata je skočila sa Đilasovih 320 evra 2012. godine na 560evra, sa tendencijom rasta 2021. godine, a da ne govorim da je u nekim centralnim beogradskim opštinama i nekim većim gradovima u Srbiji, i ta plata daleko iznad tog proseka od 560 evra, jer mladi nam ne odlaze iz zemlje, mladi ostaju u zemlji. Dakle, Srbija svojom politikom jasno pokazuje šta nam je interes, a interes je zaštita interesa svih građana Srbije, i interes je borba za teritorijalni integritet Republike Srbije i državni nacionalni interes i interes je da se grade putevi, zato što ima novca dovoljno u budžetu, jer Srbija vodi domaćinsku politiku, predvođena Aleksandrom Vučićem, imamo i da gradimo puteve i grade se mostovi koji spajaju i grade se putevi koji nas vode u sigurnu i bolju budućnost. Ne samo nas, nego i našu decu, i sve naredne generacije. Naši će se potomci sećati šta je sve uradila Vlada Republike Srbije predvođena Aleksandrom Vučićem i kasnije kada je Aleksandar Vučić postao predsednik Republike. Ali, na žalost, kada vidite sredstva javnog informisanja, nemate takav utisak, jer većina medija kritikuje sve ovo o čemu govorim. Zašto? Zato što je na žalost pod kontrolom Dragana Đilasa, i Đilas ima budžet, ali lični, ne milionski, nego meren u stotinama miliona evra i ozbiljan deo tog budžeta će da ulaže u nameru da se vrati na vlasti i da nastavi sa urušavanjem Srbije, ne bi li još više uvećao taj svoj budžet, ali na sreću narod je taj koji se pita, narod je taj koji će uvek da kaže – ne, Draganu Đilasu i njegovoj lopovskoj politici, a uvek će da kaže – da, onima koji imaju program, da onima koji imaju viziju, da onima koji vole Srbiju i vode Srbiju u sigurnu budućnost, a u sigurnu budućnost, Srbiju vodi Aleksandar Vučić. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić.
Poštovana potpredsednice, drago mi je što je Vlada Republike Srbije prihvatila amandman, gospođe Sandre Božić, jer je to dokaz uvažavanja stavova narodnih poslanika i Narodne skupštine, kao zakonodavnog tela. Kada su u pitanju naši potrošači, oni su danas u znatno povoljnijem položaju, nego što su bili, pre 2012. godine. Zašto? Upravo zato što je ukupan razvoj Republike Srbije, na znatno većem nivou. Ne zaboravimo, a građani se vrlo dobro sećaju, da smo mi 2012. godine zatekli državu koja je bila u ekonomskom, industrijskom i infrastrukturnom smislu, totalno devastiranu. Danas ako pogledamo u tim delatnostima, ona je na zaista zavidnom nivou, zapravo nalazimo se u procesu modernizacije, ubrzane modernizacije Republike Srbije, na svim delatnostima i na svim poljima, da nema dobre i ovako zavidne ekonomske situacije, naši potrošači, zaista bi bili u težoj situaciji. Šta je rezultat svega toga? To je rezultat mukotrpnog rada naših građana u prvom redu, zatim zalaganja Vlade Republike Srbije i NBS, o kojoj smo jutros ovde govorili, zahvaljujući i guverneru Jorgovanki Tabaković, a u prvom redu i predsedniku Republike, kao motoru ubrzane modernizacije Republike Srbije. Gde smo mi danas momentalno? Kada su u pitanju devizne rezerve, na znatno većem stepenu, naše devizne rezerve su sada na 15,6 milijardi, a 2012. godine smo bili oko 10 milijardi. Devizne zlatne rezerve, 36 tona. Poštovani građani Republike Srbije, to je više nego nekoliko naših susednih zemalja zajedno, vidite gde nas je politika Aleksandra Vučića, i Vlade Srbije, u znatno povoljniji položaj. Sećam se nazad, a verovatno i vi, 3 godine, kada je predsednik Republike rekao da je dobro kada imamo devizne rezerve i uvećane i citiraću sada, kaže – ne daj Bože da se desi nešto državi, to će nas spasiti. Upravo nakon godinu dana, njegove izgovorene rečenice, desio se Kovid i upravo nam je to dalo sigurnost u ovoj situaciji da u ekonomiji stojimo tu gde jesmo. Dozvolite da kažem, jer, kako reče prethodni diskutant, gospodin Mrdić, svakodnevno mi imamo laži od strane Dragana Đilasa i njegovih medija i njegovih saradnika. Te laži se strašno uvećavaju. Poklonili su satanizaciji pojedinih naših članova ne samo predsednika Republike, njegove porodice, dece, nego i narodnih poslanika i članova Vlade. Puštaju filmove po sat vremena, izmišljotine najniže vrste. Ja ću danas da kažem zbog građana Republike Srbije samo jedan deo onoga što je Dragan Đilas izgovorio zbog vas, poštovani građani, i zbog otadžbine sa kojom sprdnju pravu u zadnje tri, četiri godine i zbog građana koje pogrdnim imenima nazivao. Dozvolite da kažem da je 13.08.2021. godine, valjda što su bili godišnji odmori, pa mislio da niko neće da mu to zapamti, izrekao je i rekao da su građani Republike Srbije koji glasaju za Aleksandra Vučića i SNS majmuni. Zamislite kako je građane nazvao? Međutim, idemo dalje. On to čini svakodnevno. Tako je, ako se sećate 2020. godine, 16.07. izgovorio i zapravo izvređao naše kineske prijatelje, Republiku Kinu, a i građane, kada je rekao: „Hoćemo li primiti kinesku vakcinu koju niko drugi neće u Evropi“. Videli ste koliko je u Evropi primilo tu kinesku vakcinu? On se bahati našim parama, pokradenim, u 16 zemalja 53 destinacije. Znate, poštovani građani, šta je izgovorio 18.08.2020. godine, opet za vreme godišnjih odmora? Mislio je da niko neće da spazi šta je izgovorio. Pošto se bahati sa parama, kaže: „Platio sam za jednu noć hotel 4.000 evra, a mogu da platim za jednu noć i 17.000 evra za vilu na moru, a i patike od 600 evra i sako od 5.000 evra“. To je izgovorio 18.08.2020. godine. To su one pare koje je on uzeo iz naših džepova, 619 miliona prihoda i više i to svakodnevno. Đilas ide dalje. On vređa najviše predsednika Republike, jer on mu smeta. Vidite, 05.05.2020. godine izvređao je Aleksandra Vučića na njegovoj televiziji, Đilasovoj. To ste svi mogli čuti koji ste pratili tada prenos. On je, između ostalog, na TV N1 rekao za predsednika Vučića da je lud, a onda na pitanje novinarke - hoćete li prestati sa tim, Đilas je odgovorio - pojačaću to. Citiram: „Vučiću, ti si lud“, nekoliko puta je ponovio. Šta bi bilo da je to Aleksandar Vučić kao predsednik države ili naše stranke ili bilo ko od poslanika rekao Draganu Đilasu? Zašto nisu reagovale nevladine organizacije? Gde su tada bili tzv. nezavisni novinari? Nijedan nije pribeležio to. Na dalje, Đilas je 20.01.2018. godine rekao, zamislite, ima tri godine: „Vučiću, sram te bilo“. Znate zašto je to rekao? Samo što je predsednik Republike posetio našu južnu srpsku pokrajinu Kosovo i Metohiju i obišao nastradali narod i poneo pomoć sa sobom. Njega nije briga za Kosovo i Metohiju. On se odrekao, kako ste videli, Kosova i Metohije. Ja sam već nekoliko puta citirao u američkoj ambasadi šta je izrekao sa gospođom Braš, da njega ne interesuje Kosovo i da ga je otpisao i da će se zalagati za to itd. Đilas je 16.04.2020. godine rekao: „Vučić ima mentalnih problema. Ima neke poremećaje“ i dodao: „Sram te bilo, Vučiću! Vučiću, ti si lud čovek“. Da li možete, poštovani građani, verovati da to taj čovek izgovara? Šta bi bilo da mi to kažemo za njega ili za bilo koga drugog samo zato što Aleksandar Vučić vodi svakodnevnu, ekonomsku, političku i patriotsku brigu o našoj državi i građanima Republike Srbije. Đilas ide dalje. Njegova propagandna mašinerija N1 pokazala je, verovali ili ne, mapu bez Kosova i Metohije u emisiji „Među nama“ i ta je mapa stajala na ekranu pola sata, što znači da nije greška tehničke prirode, jer on se zaista zalaže za nezavisno Kosovo. On je to i rekao. Ja sam već nekoliko puta citirao to. Idemo dalje. Dragan Đilas je taj sa svojim saradnicima koji ruše institucije naše države. On je to javno, poštovani građani, izjavio i to 02.02.2018. godine. On tri godine, a i ranije, vodi bespomučnu borbu protiv državnih institucija. Izjavio je zajedno sa svojom opozicijom u to vreme: „Ako izbacimo dijalog iz Skupštine Srbije, onda kao društvo imamo problem“. Kaže Đilas: „Skupština je mesto gde se priča. Ako to zaustavimo, zaustavimo sve medije. Oni će eksplodirati negde“. Dobro obratite pažnju, poštovani građani, dalje kaže: „Kome treba parlament? Dajte, molim vas.“ On je taj koji je povukao iz parlamenta ovde svoje poslanike. Njega parlament ne interesuje. Njega interesuje 619 miliona i kako će ih zaštiti. Idemo dalje. Dragan Đilas, inače u narodu zvani Điki mafija, 19.09.2020. godine je poslao pismo, verovali ili ne, Evropskoj komisiji, optužujući svoju vlastitu državu Srbiju da nije postala deo mehanizma Kovaks u trenutku kada je država Srbija sa Kovaksom i dogovorila i platila avans za nabavku vakcina. Na svakom koraku blati državu Srbiju, predsednika države i građane Republike Srbije. Dragan Đilas je 13.08.2009. godine, molim vas, obratite pažnju, poštovani poslanici i vi građani Republike Srbije, u razgovoru sa otpremnicom poslova u američkoj ambasadi u Beogradu rekao: „Ja se zalažem za izručenje Ratka Mladića i odrećiću se Kosova i Metohije“. Neka iziđe na svoju N1 i neka kaže da li je ovo rekao ili ne. Ja ne znam šta tužilac radi? Po krivičnom zakoniku, tačno stoje posledice za onoga ko se zalaže za razbijanje naše otadžbine. Idemo dalje. Đilas je pisao pismo Donaldu Tusku, inače predsedniku Evropske narodne partije i zamerio mu što je čestitao predsedniku Republike Aleksandru Vučiću na svemu što je uradio tokom mandata i što mu je poželo pobedu na parlamentarnim izborima 22020. godine. Da li možete verovati, poštovani građani, da ovaj tužibaba stalno to radi? Đilas je prethodno pisao i pismo Semu Fabriciju, šefu delegacije EU u Srbiji i žalio mu se na Vučićev režim koji, navodno, maltretira građane i uništava Srbiju u momentu kada Srbija ekonomski i politički najbolje stoji u zadnjih 30 godina. Taj je pisao mnoga pisma dalje. Đilasovi mediji stalno satanizuju Srbe i građane Republike Srbije i državu Srbiju. Tako je njegova televizija Njuz Maks Adrija… Uveče se urednik te emisije obratio građanima. Obratite pažnju, ja sam mislio da se Hrvatima obraćaju, ali Srbima: „Dobar veče. Gde ste bili devedesetih? Koliko ste sela spalili? Da li ste doneli kući bar jedan frižider, prsten ili zlatni zub? Da li ste ubili bar jednog čoveka u Srebrenici, uhapsili bar jednog Albanca u masovnim grobnicama?“ Sram da bude Đilasa. Kada govori o zlatnim zubima, on mora da zna da su Hrvati u Jasenovcu svu zlatninu pokupili od Srba, od Jevreja i Roma. Njihove zlatne zube, pravili dijamante. Od tih dijamanata ustaše su iznele jedan deo, odneli sa sobom, a drugi deo ostao je na Kapitolu. Godine 1991. Franjo Tuđman u svom kabinetu pozvao je Ferdinanda Jukića i rekao mu, citiram - Ajde, bogati, ti nabavljaš oružje, jer je bila zabrana uvoza oružja, daj nešto i prodaj. Kaže - predsedniče šta? Evo u vrećama. Dve vreće dijamanata od srpskih, romskih i jevrejski zuba, da bi prodali to i ponovo Tuđman uzeo oružje, ponovo tukao te ljude. Šta Đilas i njegovi mediji, ja verujem da su na to mislili? Da li je ikad progovorio on i njegovi mediji o tome? Naravno da nisu. Idemo dalje. Obratite pažnju, poštovani građani, na ove podatke. Bivši američki ambasador u Beogradu, Kamerun Manter je 19.03.2009. godine kazao, citiram: „Đilas mi je rekao da je njegov plan za razvoj Beograda samo marketinški, a ne realan“. Završen citat. Pa, eto šta je radio on dok je bio gradonačelnik, pa pokrao pare. Da li bi sutra da dođe na vlast isto radio? Dabome da bi to isto radio. Njega građani Republike Srbije zaista ne interesuju, niti naša država. Đilas ide dalje. On je napao i američkog ambasadora u Beogradu, gospodin Godfrija, jer je gospodin ambasador hvalio SNS i predsednika Vučića. Ja ću citirati. A onda mu odgovara Đilas, zamislite, citiram: „On će završiti mandat koji će imati smisla samo ako otvori etno srpski restoran negde u Americi, pošto se uglavnom bavio obilaskom kulinarskih delatnosti i Vučićem“. Završen citat. Da li se tako uređuju međudržavni odnosi i blati ambasador, bez obzira šta ko mislio? Ovo nije način da se vređa niti SAD, niti naš predsednik, samo zato što je ambasador Amerike pohvalio našu stranku. Dozvolite da kažem da i njegova pomoćnika politička, dr Vesna Pešić, je poručila Đilasu. Ja ću sada citirati: „Žalosno je što ste toliko godina zamajavali narod“, poručuje dr Vesna Pešić, „a niste naučili šta je demokratija. Bojkot izbora koji vi zagovarate nije demokratija, niti je politika“. Završen citat, 28.5.2021. godine. Čak i Vuka Jeremića saradnica, jer njega izbori ne interesuju. Njega ulica, reče on prekjuče, interesuje. Misli da mu je 5. oktobar. Nema više 5. oktobra, kada ste ulicom osvajali vlast i rušili ovaj sveti hram u kojem se danas nalazimo. Na kraju, Đilas je 14. i 15.8.2021. godine, opet za vreme godišnjih odmora, rekao preko svojih medija da su svi građani Republike Srbije, da su i oni koji glasaju, dakle, Srbi i oni građani koji glasaju za Aleksandra Vučića i SNS majmuni. Vidite kako vas vređa, poštovani građani Republike Srbije. Na kraju, da ne odugovlačim, nešto ću još da kažem. Da ovi napadi koji se vrše na predsednika Vučića nikada u istoriji Srbije, ja vodim računa o istoriji Srbiji, izučavam od Tribala, znači, od vremena Tribala. Tribali su srpsko pleme koje je bilo daleka prošlost za rimsko carstvo. Od vremena Tribala do današnjeg dana ni jedan vladar Srbije nije toliko napadan kao Aleksandar Vučić, a više je učinio dobro za dobrobit građana i Republike Srbije nego što je učinio Aleksandar Vučić. Samo ću nekoliko naziva, zbog vremena, da vidite. Prošli put sam deset, sada ću 17, da vidite kako ga naši novinari, tzv. analitičari, tzv. opozicija vređa. Nazivali su ga: diktator, peder, picousti, manipulator, Vučić je Albanac, kreten, budala, psihopata, maloumni, lud čovek, Hitler, Musolini, Franko, nenormalna budala, osoba sa mentalnim poremećajem, prvorođeni, izmećar Angele Merkel, dinster, džiberko, mamlaz, muljator, fukara, iskompleksirani glupak, idiot, lupetalo, mesar i najnovije, Vuk Jeremić mu je dao naziv, onaj član međunarodne bande lopova i prevaranata, rekao je za predsednika Republike da je pomahnitali mašinovođa. To je ludi Vuk Jeremić rekao. Dakle, da završim. Dok naš predsednik svakodnevno vodi politiku mira, politiku bezbednosti svih građana i Republike Srbije, ne samo Republike Srbije, nego i u okruženju, politiku ekonomskog napretka, politiku kulturnog napretka, politiku saradnje dobrosusedske, politiku zdravlja svih naših građana i ne samo njih, nego i u okruženju, politiku ubrzane modernizacije Republike Srbije, politiku traženja kompromisnog rešenja za našu južnu srpsku pokrajinu, dotle Dragan Đilas, u narodu zvani Điki mafija, Vuk Jeremić, u narodu znani kao član međunarodne bande lopova i prevaranata i drugi njihovi saborci, blate državu Srbiju i njene građane na svakom koraku, samo da opravdali svoje opljačkane pare od građana Republike Srbije, ne bi li došli na vlast i doveli Srbiju tamo gde su je doveli 2012. godine, a to je na ivicu bankrota. Poštovani građani, pošto ih poslali u političku prošlost, ja sam siguran da se ama nikada, nikada neće vratiti sa smetlišta istorije. Hvala.
Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Sandra Božić. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik prof. dr Ljubiša Stojmirović.
Poštovane koleginice i kolege, inspirisan govorom kolege Rističevića i njegovom brigom za sve voćare, poljoprivrednike i ljude koji se trude da obrade zemlju da stvore dobra od kojih svi mi lepo i fino živimo, moram da kažem, nisam poslušao njegov savet, nisam ove godine išao na more, bio sam ovde po Srbiji, radio ono što obično radim, delio i poklanjao te knjige. A, pohvalu moju svim proizvođačima voća dajem iz razloga što sam ja ovo leto proveo u berbi višanja i žena me uhvatila da pravimo neki sok. Imamo puno dece i unučića, pa da pravimo sok od višnje. Iskreno rečeno, po meni, ovo leto je posvećeno svim višnjama, najslađem i nečemu najlepšem što je Bog podario ovom svetu, ovom narodu. Zato pozdravljam sve višnje ovog sveta i želim im da ih čuva Bog, jer su one Božiji dar. Druga stvar koju hoću da kažem je to kad je kolega Rističević spominjao more, meni odmah nekako padne na pamet Crna Gora, padne mi na pamet Grčka, a rekao sam, nisam išao ni u Crnu Goru, ni u Grčku, ali kad god se setim Grčke, to me asocira na jednog velikog čoveka, na jednu ljudinu, na jednu dušu od čoveka, na jednog prijatelja srpskog naroda, koji je, nažalost, pre desetak dana se upokojio. To me asocira na Mikisa Teodorakisa, čoveka koji je imao hrabrosti, koji je u vreme kad su nas ovi zlotvori bombardovali, kad su nas uništavali njihovim bombama i osiromašenim uranijumom, podigao glas u zaštitu srpskom rodu, napravio jedan veličanstveni miting u Atini i poslao poruku svima nama koji smo bili ovde, rečima – večeras pevamo za Beograd. Zato mislim da svi građani Beograda, svi građani Srbije, svi Srbi, ma gde bili na ovom svetu, trebaju s ponosom da pogledaju u nebo, da se pomole za tog velikog čoveka i da se ponadaju da je on napustio ovozemaljsko carstvo, da se preselio na nebo, da je on sada stanovnik nebeske Srbije. Što se tiče amandmana, ako ga je već prihvatila Vlada, mislim da je suvišno da kažem da i ja prihvatam to, jer, sasvim normalno, amandmani koje prihvati Vlada se bez diskusije upisuju u zakon i oni će, na radost i sreću svih potrošača, u budućnosti štititi njihova prava. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nebojša Bakarec.
Poštovana predsedavajuća, poštovana gospođo ministarka sa saradnicima, naravno da moram da pohvalim ovaj izvanredni zakon i ove izvanredne amandmane koji će zaštititi potrošače. Međutim, opet moram da izrazim svoju izuzetnu zabrinutost za potrošače koji koriste usluge mnogobrojnih, to su desetine Đilasovih kompanija, i "Multikoma" i "Dajrekt medija" koje još uvek posluju ovde, on im je vlasnik ili suvlasnik, jer je poznato da su to korupcionaške firme. Znači, zabrinut sam takođe i za potrošače poljoprivrednika Đilasa, koji ima niz poljoprivrednih kompanija i time se hvali. Međutim, ko kontroliše šta poljoprivrednik Đilas proizvodi? Ova briga je utemeljena na činjenici da je političar Đilas i, kao što vidimo, biznismen Đilas, kod ovih medijskih kompanija, sklon obimnoj i invazivnoj korupciji i pljački, pa osnovano sumnjam da je takav i poljoprivrednik Đilas. Prosto, političar Đilas truje psihu građana Srbije, a osnovano sumnjam da poljoprivrednik Đilas verovatno truje i tela građana Srbije prodajući im svoje poljoprivredne proizvode sumnjivog kvaliteta. Moram da izrazim ekstremnu zabrinutost za potrošače mnoštva Šolakovih kompanija, to je Đilasov kompanjon ili obrnuto. To su takođe desetine kompanija u Srbiji, kao one matruške, ne zna se ko je tu kome vlasnik i koja je čija firma. Naravno, Šolak nije poljoprivrednik, ali on ima milione potrošača koje truju SBB, "Junajted medija", N1, Nova S i niz drugih kompanija. Jednostavno, postavlja se pitanje kako da zaštitimo ove potrošače? Naravno da će tome doprineti ovaj zakon, ali to nije dovoljno. Potrošače naravno da štiti država i na drugi način, štiti ih i policija i Ministarstvo unutrašnjih poslova, jer postoji kriminal. Jedan slučaj koji se pojavio i da ta pitanja ranije nisam postavljao, sada ne bih govorio o ovome, a taj slučaj se pojavio juče i danas. Naime, ja sam postavljao poslanička pitanja o Jadranki Drinić, to je suvlasnica Đilasovih i Šolakovih firmi, koja je nedostupna našim organima preko dve godine. Ona je jedan od osumnjičenih za pljačku RTS-a tešku 688 miliona dinara i tokom skoro dve i po godine ona se pokazala nedostupnom našim organima. Ona još uvek i sada, kao suvlasnica Đilasovih i Šolakovih firmi, plasira neke proizvode ovde i postoje potrošači koji kupuju te proizvode. Da li je preko medija ili na drugi način, to su proizvodi. Pokazalo se da, ja sam izražavao zabrinutost da li je gospođa Drinić živa, međutim, evo, juče se pokazalo da je ona živa, i prekjuče, i danas. Naime, ona prodaje stan na Savskom vencu koji vredi, nećete verovati, 780 hiljada evra. Ja sam zabrinut za kupca tog stana, pošto je taj stan nelegalno stečen, a gospođa Drinić i dalje nije dostupna našim organima. Podsetiću, advokat Jadranke Drinić, Zdenko Tomanović je pre više od dve godine izjavio - Jadranka Drinić nema nikakav razlog da se ne odazove pozivu nadležnih organa i tužilaštva da svedoči kao jedna od osumnjičenih. Posle dve godine od ovog što je izrekao advokat, cenjeni Tomanović, Jadranka Drinić se nije pojavila nego prodaje svoj stan. To je veoma sumnjivo. Neko će tu debelo biti oštećen, u najmanju ruku ovaj potrošač koji će kupiti njen stan. Međutim, srećom, to je sada onaj drugi deo, onaj crnji, kriminalni deo, ali i tu imamo potrošače i konzumente, država je u proteklom periodu pokazala da štiti čak i one potrošače psihoaktivnih supstanci. Znači, to je borba protiv kriminala i narko dilera i štiti, naravno, i sve ostale građane, boreći se protiv svih ovih narko dilera u proteklom periodu, pa je tako policija u proteklom periodu uhapsila proizvođače i narko dilere, jednog Đilasovog dilera, to je Dabović, bivši šurak njegov, sa 2,4 kg proizvoda kokaina. Tako je policija uhapsila i drugog Đilasovog dilera Bakića iz Kuršumlije sa čak 66 kg proizvoda namenjenih potrošačima, a taj proizvod je marihuana, dakle droga, i tako je policija vrlo uspešno uhapsila Marinikinog dilera, proizvođača koji se spremao da proda kupcima 1,4 kg psihoaktivnih supstanci, ali i druge proizvode, nelegalno oružje i eksploziv. Tu moram da čestitam državi. Na kraju, jedno pitanje moram da postavim, tiče se potrošača - kako ćemo da zaštitimo potrošače Đilasovih otrovnih političkih proizvoda? To je mnogo teže. To je izvan MUP-a, nadležnosti MUP-a i izvan nadležnosti ovog zakona, kako ćemo da zaštitimo te ljude. Znate kako ćemo da ih zaštitimo? Iduće godine, 2022. godine, u aprilu, na izborima ćemo da zaštitimo proizvođače ovih otrovnih proizvoda tako što ćemo ove da počistimo na smetlište istorije na izborima. Živela Srbija! Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Bakarecu. Sledeći je gospodin Vuk Mirčetić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas se pred nama nalaze amandmani na jedan jako važan zakon. To je Zakon o zaštiti potrošača. Amandman o kojem ja pričam je podnela koleginica Sandra Božić. Smatram da je izuzetno važno što je ovaj amandman podnet, s obzirom da on pomaže da sam zakon bude više u duhu srpskog jezika. Mi smo pričali o ovom amandmanu na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo i tu smo konstatovali, kao što je predsedavajući rekao, da je u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Ukoliko pričamo o samom Zakonu o zaštiti potrošača, zbog građana Republike Srbije je važno da istaknem nekoliko stvari. Pre svega, uvodi se registar „Ne zovi“ u sistem i u njemu će se nalaziti brojevi telefona potrošača koji ne žele da ih određene firme, kompanije uznemiravaju, u smislu da vas neko zove i da vam ponudi određeni proizvod. Dakle, ko ne bude želeo da ga neko zove tim povodom, on može da svom provajderu ostavi svoj telefonski broj. To će ući u jednu bazu koja će biti dalje dostupna i onda će samim tim taj telefon biti van domašaja. Dakle, u praksi to izgleda ovako. Prvo, osoba koja ne želi da je neko kontaktira dostavi svoj broj telefona, popunjava jedan obrazac, dostavlja ga operateru. Drugi korak je operater te podatke o telefonskom broju dostavlja regulatornom telu koje je nadležno za elektronske komunikacije pri kome se ovaj registar i vodi. Treće, regulatorno telo obrazuje tu samu listu. Druga važna novina, o tome su kolege pričale u plenumu, jeste uvođenje predračuna, odnosno proračuna za usluge čija vrednost prevazilazi 5.000 dinara. To znači da danas, odnosno od kada usvojimo ovaj zakon, više niko neće moći da vam kaže da određene usluge koštaju na primer 7.000 dinara, a da se ispostavi na samom kraju da to košta 20.000 i nešto, jer su se pojavili neki troškovi koji nisu bili planirani. Imajući u vidu predložena zakonska rešenja, potrošači će znati da su bezbedni na tržištu i da postoji, odnosno da ova država njih štiti. Ukoliko mi imamo i mehanizme i institucije koje rade kako treba naši građani će se osećati sigurno. Zahvaljujući odgovornoj politici koju vodi Aleksandar Vučić mi danas možemo da se pohvalimo time da je prosečna plata u martu ove godine bila 555 evra, a očekujemo da ću u januaru 2022. godine, dakle uskoro, ona iznositi 612 evra. To je u skladu sa našim planom „Srbija 20-25“ prema kojem prosečna plata treba da bude 900 evra. Opet moram da postavim jedno pitanje – da li se neko seća kada je Aleksandar Vučić postao tek premijer koliko je iznosila prosečna plata? Tada je prosečna plata iznosila, i o tome su kolege mnogo puta pričale, i treba mnogo puta da pričamo, iznosila je 330 evra. Mi sada pričamo, ove godine pričamo o tome da minimalna plata iznosi čak 300 evra. Dakle, mi danas živimo u jednoj državi koja napreduje i koja uspešno izlazi na kraj sa svim izazovima i krizama koje nam se pojavljuju. U prethodnom periodu oni koji su bili na prvoj liniji odbrane i oni koji smo najzahvalniji jesu upravo medicinski radnici i njima je Srbija našla način da se zahvali i da pokaže, ne samo da se zahvali, već i da pokaže jedno poštovanje. U skladu sa tim ja bih istakao nekoliko važnih podataka, a to je da je u martu 2010. godine medicinska sestra imala prosečnu platu 30.159 dinara, u martu ove godine prosečna plata iznosi 56.874 dinara. Lekar specijalista je u martu te 2010. godine imao 62.763 dinara, dok u martu ove godine on ima 111.191 dinar. Lekar specijalista, ali u kovid sistemu ima 182.000 dinara, dok medicinska sestra u kovid sistemu ima 79.278 dinara. Dakle, u martu 2021. godine medicinska sestra u kovid sistemu ima veću platu nego što je lekar specijalista imao u martu 2010. godine. O tome mi danas pričamo. Mi danas živimo u takvoj državi, živimo u državi koja napreduje i živimo u državi koja je samim tim atraktivna za nove investitore. Od 2013. godine do danas priliv, odnosno ukupan iznos direktnih stranih investicija iznosi čak 22 milijarde evra. Godine 2012. inflacija je bila dvocifrena, ona je odmah smanjena, postala jednocifrena, a poslednjih osam godina mi je čuvamo na nekom prosečnom stabilnom nivou od oko 2%. Sve ovo omogućava i povećanje plata i penzija i otvaranje novih radnih mesta, izgradnju nove infrastrukture, novih puteva, bolnica i da Srbija raste i da napreduje i da se razvija. Danas, baš danas je predsednik Aleksandar Vučić u zemunskom naselju Soko Salaš postavio kamen temeljac za jednu od najmodernijih fabrika vakcina koja će biti u ovom delu Evrope. Konačno, mi smo se drznuli da pokažemo da mi možemo da uradimo nešto i da napravimo nešto na šta će ne samo Srbija i građani Republike Srbije biti ponosni, već čitav region, jer mi znamo, s jedne strane, koliko je važno da se Srbija razvija, a sa druge strane znamo da je važno i da se razvija region, jer jak region samim tim znači i jaku Republiku Srbiju. Za razliku od nekih prethodnih vremena kada su se državni interesi podređivali interesima pojedinaca mi danas imamo situaciju da se na vlasi nalaze oni koji se rukovode interesima građana Srbije. Dakle, mi vidimo da smo pokazali kako radimo i vidimo činjenice da Srbija ide napred. To je ono što ne samo mi vidimo, već vidi narod i narod oseća. Ujedno, to je ono što nas kao predstavnike vlasti i predstavnike SNS motiviše da u narednom periodu radimo još jače i još više. Mi smo u prethodnom periodu snažno radili na tome da od Srbije koja se svim izvinjavala, koja je bila na kolenima stvorimo Srbiju koja je jaka i koja predstavlja važan faktor, ne samo ekonomski faktor, već važan faktor mira i stabilnosti u ovom delu Evrope. Takvo okruženje, odnosno takva Srbija privlači i nove investitore i omogućava nova otvaranja radnih mesta i poboljšanje životnog standarda građana Republike Srbije i mi ćemo nastaviti da radimo savesno i odgovorno i u narednom periodu i da se borimo da Srbija napreduje još više, jer mi drugu Srbiju nemamo. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Ovo je jedan od važnijih članova ovog zakona jer do sada u praksi kada je u pitanju zaštita potrošača imali smo ozbiljan problem, a to je jednostavno neobaveštenost potrošača o procedurama, postupcima, načinu za zaštitu njegovog prava u slučaju da ne postoji saobraznost između onoga što mu je ponuđeno i onoga što mu je isporučeno, odnosno načina servisiranja aparata koji su neispravni, itd. Prema tome, uvođenjem zakonske odredbe i člana 12. koji kaže da je trgovac pre zaključenja ugovora o prodaji robe ili pružanju usluga potrošaču dužan da na jasan, razumljiv način na srpskom jeziku ili jeziku nacionalne manjine, a da u skladu sa zakonom obavesti potrošača o svim obeležjima robe, o poslovnom imenu, matičnom broju, adresi, sedištu, broju telefona, prodajnoj ceni, načinu plaćanja, postojanju zakonske odgovornosti zbog nesaobraznosti robe ili usluge prema onome što mu je ponuđeno i ono što je najvažnije, u stvari, načinu izjavljivanja reklamacije trgovcu, i to sa posebnim akcentom na prijem i način postupanja trgovca po reklamacijama, kao i uslovima koji se odnose na ostvarivanje potrošača po osnovu reklamacionog postupka. Da se tako nešto nalazilo decidirano i jasno u ranijim odredbama, recimo ne bi se desilo da naš jedan sugrađanin prekjuče novu veš mašinu koju je kupio u „Emezeti“ spakuje u auto, izloži sebe trošku, doveze je u firmu. Tamo ga u „Emezeti“ niko jednostavno nije konstatovao, menadžer nije ni posle tri sata njegovog upornog čekanja našao za shodno da izađe i čoveku objasni proceduru i postupak i da mu omogući da se izvrši kontrola, pregled i servisiranje tog uređaja. Zašto ovo kažem? Ukoliko neko ne pročita ili ne sasluša, dragi građani, ono što je sutra prodavac dužan da mu na jasan način stavi do znanja, onda zaista moraju snositi odgovornost za to. Ovim se otklanja to da se nesavesni trgovci, drugi postupaoci po raznoraznim ugovorima, kriju iza toga da je svako dužan o svojim pravima da se informiše iz „Službenog glasnika“, što, priznaćete, jednostavno u životnoj praksi često nije baš ni malo realno, tako da su mnogi kupci bili zatečeni jednostavno onim što su morali da prođu, a nekada je ličilo i na golgotu da dođu do realizacije svojih prava tokom garancije. Verovatno će ovo otvoriti prostor da onda trgovci, pogotovo ako je u pitanju krupnija tehnika, kao što je u ovom slučaju bila veš mašina, da se trgovci potrude da oni obezbede prevoz, da oni obezbede servisera koji će konstatovati da li je mašina pokvarena, nije pokvarena i na vrlo jedan kratak, odgovoran i ozbiljan način omogućiti potrošaču da dobije ono što je zaista i želeo da kupi. U tom smislu, i amandman koji je uvažena koleginica, Sandra Božić, podnela i koji je prihvaćen, a odnosi se na to da se u stavu 7, odnosno tački 7. stava 1. ovog člana 12. praktično trgovci obavežu da prilikom ponude i prodaje tehničke robe obaveste i o dostupnosti rezervnih delova, ali i potrošnog materijala. Zašto ovo kažem? Možemo doći u situaciju da postoje rezervni delovi, ali tzv. potrošni materijal može, da u slučaju da nije obezbeđena njegova dostupnost, njegova prodaja, onemogući korišćenje određenih vrsta aparata i do sada smo imali u praksi situacije da su se trgovci jednostavno krili iza zakonske odredbe koja nije bila dovoljno jasno definisana u ranijem periodu. Sa ovim smatram da je u mnogome iz pravnog ugla, pokrivena obaveza i odgovornost trgovaca da znači, osim rezervnih delova, priključnih delova, tehničkog servisa obaveste potrošača i o dostupnosti, praktično potrošnog materijala, kao jedne od bitnih stavki koje mogu da utiču na mogućnost upotrebe proizvoda koji je kupio. Ozbiljnost i odgovornost na izradi ovog zakona, vidi se u tome da se očigledno trudilo da ne dođe do prenormiranja zakona, jer, ukoliko se to desi onda se mnogo više prostora otvara za zloupotrebu nekih segmenata koji nisu pokriveni, ali prihvatanje ovog termina potrošni materijal, koji je pravno vrlo jasno, a i u praksi kada je u pitanju trgovina, definisan, jednostavno je na odgovarajući način jedna šupljina u potpunosti pokrivena čime će se krajnji cilj ovog zakona, a to je zaštita potrošača u svakom pogledu postići u još boljem i većem obimu. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu narodni poslanik Milija Miletić.
Zahvaljujem se predsedavajuća. Pohvalio bih ovaj zakon i ovaj amandman koji je podnela koleginica, koji je stvarno na svom mestu, i Vlada usvojila. O tome mogu da kažem sve pohvalno, kao što su govorile kolege pre mene i gospodin Đorđe i prof. Ljubiša. Sve ono što dođe u te radnje, trgovinske centre, a tiče se poljoprivrednih proizvoda, sve to mora da prođe kroz naše ruke, kroz žuljevite ruke naših seljaka. U okviru toga možemo reći puno stvari koje su bitne, koje se tuču voćarstva, stočarstva, svih ostalih vidova poljoprivredne proizvodnje, sve je to veoma bitno. Svi znamo za period iza nas, možda 200, 300 ili 500 godina, da je naš seljak i branio i hranio našu zemlju. Zbog toga mi ovde i sada i uvek o tome govoriti, ali moramo naći načina da se više stimuliše ta poljoprivredna poljoprivredna proizvodnja, da ti seljaci koji imaju svoju proizvodnju, a posebno govorim zbog nerazvijenih brdsko planinskih područja, iz područja iz kog ja dolazim, tamo poljoprivreda jeste u veoma teškom stanju, bogom je dato za stočarstvo, ali tu može biti i voćarstvo. Recimo sada, proizvodnja šljive, šljiva je u nekim delovima naše opštine imala dobar rod, kao i na nekim teritorijama u okolini naše opštine, cena je bila dobra, odlična, dok je prethodne godine bila loša cena. Tako da, ono što je bitno za sve naše poljoprivredne proizvođače da se obezbedi siguran otkup, da se obezbedi i siguran plasman kroz ove proizvodne lance, da tu mogu da se prodaju naši poljoprivredni proizvodi, jer najbitnije od svega toga proizvesti kod nas u Srbiji i tu prodati. Bilo bi dobro i da naši proizvodi idu i van zemlje Srbije. Što se tiče konkretno voćarstva u tom delu veliki akcenat je stavljen i od strane Ministarstva poljoprivrede, veliki broj naših opština se time bave, recimo iz opštine iz koje dolazi, kao i opština Knjaževac, okolne opštine oko Niša, tu ima veoma dobrih proizvođača, s time što tu ima prostora da se još ulaže. Treba obezbediti sve one stvari koje su bitne da bi se olakšala proizvodnja naših poljoprivrednih proizvođača. Kada to bude urađeno i kada se realizuju svi naši zahtevi koje smo imali i na Odboru za poljoprivredu, da se obezbedi protivgradna zaštita, da se obezbedi dobar i siguran plasman, kao i zaštita kroz osiguranje proizvoda. Na taj način se sigurnije radi poljoprivredna proizvodnja. Kroz program koji daje Vlada Republike Srbije da se mogu obezbediti kuće, imovina u tim sredinama, preko tog ministarstva da ljudi koji žele da se bave poljoprivredom, kojima je teško u Beogradu, Novom Sadu, Subotici, da mogu da kupe kuće, da kupe domaćinstva, da kupe zemlju u našim opštinama. Verujte mi, kako čujem neki stan ovde na Vračaru je 780 hiljada evra, taj stan koji ovde proda on tamo može da kupi sigurno da ne kažem, jedno celo selo, da obezbedi za sebe mogućnost da radi. Bilo bi dobro kada bi domaćinstva u našim selima vredela kao pola tog stana u Beogradu, ali nije tako. Kod nas kuće malo vrede, vrednost je mala, mala cena zemlje, tako da na tom polju svi moramo da radimo, da obezbedimo što bolju sigurnost za te naše poljoprivredne proizvođače. Sutra kada oni budu potrošači, kada odu u te tržne centre da mogu svoj proizvod koji prodaju da mogu da kupe nešto za to, da li je to bela tehnika ili nešto drugo. Verujte mi ljudi, naša poljoprivredna proizvodnja jeste teška, ali ima šanse, ali tu moramo mnogo više raditi sa akcentom na brdsko planinska područja nerazvijene opštine. Ti ljudi koji tamo ostaju da žive njima se mora dati veća pažnja i veće finansije. Još jednom velika podršaka i pohvala za ovaj amandman. Vlada Republike Srbije stvarno radi za doprinos svih nas, ali posebnu pažnju moramo dati našim proizvođačima koji žive u tim rubnim područjima i tim našim selima.
Zahvaljujem. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Jovanović. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u suštini već u raspravi u načelu utvrdili smo da je zakon dobar, da je moderan, da otklanja mnogo nedostataka koje je imao prethodni zakon zbog novih načina obavljanja trgovine. O tome da su te naše tvrdnje bile ispravne govori činjenica da su podneta samo četiri amandmana ukupno na čitav zakon i sva četiri su prihvaćena, što svakako govori da je predlagač zakona, ministarstvo nadležno za poslove turizma, odnosno Vlada Republike Srbije vodili računa i šta narodni poslanici kao lica koja diskutuju i debatuju o samom zakonu kakav je njihov stav i kakve su moguće mane zakona. Sam zakon u članu 93. tretira zaštitu potrošača iz oblasti usluga po pitanju turizma. Već je o tome bilo reči u načelnoj raspravi. Pre neki dan su se ponovo pojavile određene polemike vezano za određene turističke organizacije, da navodno zbog epidemije Korona virusom nisu uspeli da realizuju zamenska turistička putovanja, odnosno za ugovore koji su bili zaključeni pre proglašenja pandemije izazvane korona virusom i traži se da se odloži vraćanje sredstava, da se produži rok za realizaciju takvih putovanja ili da im država da novac ili da im se obezbede neki povoljni krediti da bi mogli da ili vrate novac ili izvrše ta zamenska putovanja. Verujem da zaista postoje kod određenog broja turističkih agencija, odnosno organizatora turističkih putovanja opravdana situacija da nisu mogli da realizuju određen broj zamenskih putovanja, ali nisam baš sigurna da su takvi u većini. Verujem da su u većini turističke organizacije takve, ali ne verujem da je većina turističkih aranžmana koji su bili zamenski, koji nisu bili realizovani, a opravdano ostali nerealizovani. To kada kažem, voleo bih da mi u nekom trenutku predstavnici Ministarstva kažu šta je to zamensko putovanje? Mi smo imali jednu uredbu, Vlada Republike Srbije je htela da pomogne turističkim organizacijama. Na predlog nadležnog ministarstva urađena je uredba, regulisani su odnosi između turističke agencije, putnika, prava turističkih agencija, obaveza turističkih agencija i prava putnika. Putnik, odnosno korisnik nije imao obaveze, osim da isplati ugovorenu cenu. Šta je to zamensko putovanje? Pa svi pomisle kada neko kaže - zamensko, da je zamensko putovanje znači slično ono po roku, destinaciji i ceni i da ne može biti bitnijih odstupanja od ta tri uslova. Međutim, u životu se dešavaju neke čudne stvari. Kada su se stekli uslovi da se ta zamenska putovanja realizuju, neke od turističkih agencija nisu postupale u duhu dobrog privrednika i dale svojim korisnicima odgovarajuća zamenska putovanja. Ja smem da se opkladim, da su baš te turističke agencije sada one koje traže da im se produže ugovori, odnosno rok za vraćanje novca, da im država da novac ili da im da povoljnije kredite. Oni koji se ponašaju u duhu dobro poslovnog i odgovornog čoveka, zaštitili su svoje korisnike. Kako to izgleda u životu? Evo jedno pismo koje sam dobio od građanina, kao predsednik Odbora koji je nadležan za poslove turizma. Građanin tvrdi da je po navedenom ugovoru istog dana uplaćen iznos od 84.430 dinara. Zbog nemogućnosti organizacije putovanja uzrokovane pandemijom virusa, dobio sam meseca aprila 2020. godine od agencije „Manga trip travel“ doo Beograd, dopis po kome se tražila moja saglasnost da realizujem svoje putovanje onda kada to bude moguće istim ili nekim drugim putovanjem iz ponude organizatora, a sve to u roku od 18 meseci od dana potpisivanja pomenute saglasnosti. Rukovodeći se mojom željom da putovanje bude moj poklon mojoj majci za njen jubilarni rođendan, a pritom imajući u vidu da je nastupila viša sila i da organizator nije u mogućnosti da realizuje moje putovanje, nisam tražila da mi se novac vrati, već sam potpisala ponuđenu saglasnost. Prilikom potpisivanja uvažila sam i činjenicu da su izvori prihoda turističkih agencija u svetu pa tako i u Srbiji značajno umanjeni i smatrala sam da treba da dam i svoj doprinos da turističke agencije prebrode krizu u koju su zapale. Uvidom u portal, „Manga trip travel“ doo Beograd, u ponudi nisam našla novo putovanje na destinaciji po kojoj sam zaključila ugovor, kao ni to da ne postoje slična zamenska putovanja po destinaciji, trajanju putovanja, ceni, zaključila sam da ne postoji fer zamenska ponuda za realizaciju ugovora koje je zaključila sa „Manga trip travel“. Bez obzira na okolnosti, i da nisam tražila da mi se sredstva vrate, da je agencija „Manga trip travel“ doo Beograd koristila moja sredstva duže od godinu dana za pokrivanje svoje likvidnosti bez ikakve agencije, agencija želi još više da zaradi duplirajući cene, rokove i obim putovanja. Ovakvo ponašanje u najmanju ruku od strane agencije nije korektno. Zbog svega navedenog traži da se novac vrati ili da dobije zamensko putovanje koje odgovara onom putovanju za koje je korisnik zaključio ugovor. Kao dogovor od agencije „Manga trip travel“ dobija obaveštenje da može da realizuje aranžman 16. jula severoistočna Turska, Istanbul - Kapadokija 6. septembra i Istanbul – Kapadokija 4. oktobra. Sad, u čemu je tu prevara? Stranka je zaključila ugovor sa agencijom o turističkom putovanju koje treba da traje četiri dana. To je platila ukupno za sve osobe 715 evra. Sada je zamensko putovanje od sedam dana, ali po osobi 700 evra. Znači, malo je bilo "Manga trip travel" da godinu i više dana koristi novac građanina, da uračuna maržu na prvobitno putovanje, već hoće da mu produži putovanje i da na to ponovo ugradi maržu ili da njegova sredstva koristi beskonačno dugo, jer sada vidim da traže da se odloži vraćanje sredstava. Takve agencije ruže sliku o srpskim turističkim agencijama. To je samo jedan od primera kako se zloupotrebila dobra volja na prvom mestu ministarstva, Vlade, korisnika usluge. Znate šta, korisnik usluge ne treba da bude opterećen sa tim da li turistička agencija ima probleme u realizaciji prvobitnog putovanja. Da li njihov inopartner prihvata obavezu koju je primio kada mu je uplaćen novac, postavlja pitanje, iako je uplaćen novac. Ne treba to da interesuje korisnika i korisnik ne sme zbog toga da trpi. To je deo rizika koji treba da snosi turistička agencija, jer ona je ta koja obavlja delatnost, na zarad lepih očiju, nego da zarađuje pare, pa onda mora da snosi i rizik. Korisnik ne sme da bude oštećen, jer on ulazi sa puno poverenja u obligacione odnose i zaključuje ugovor. Zato i postoje osiguranja putovanja. Onda se ta dobra volja, pre svega Vlade Republike Srbije, kasnijih korisnika na najbrutalniji način zloupotrebljava, pa im je sve to malo, traže opet da se odloži, traže opet neka besplatna sredstva. Znate šta? Svi su pogođeni korona virusom, sve oblasti privrede, ne postoji koja je radila normalno, ne postoji koja nije imala većih finansijskih problema bez obzira, iako neki pričaju da je čak trgovina dobro radila, nije to baš tako kao što mnogi pričaju. Nije to baš tako. Uvek se traži neka pomoć od države. Ja kažem, država jeste za to da pomogne, ali nemojte da pomoć države zloupotrebljavate da budete vrhunski bezobrazni. Hajde što nasamarite državi, što hoćete da nasamarite i običnog građanina? Nemate na to pravo. Te priče da ako im se ne bude produžio taj rok… u principu kažem, nemam ništa protiv da oni koji zaista nisu mogli da realizuju ta putovanja da im se zaista pomogne, ali ovde ne vidim ni pokušaj, a te priče da će otići u stečaj, recite mi molim vas, koliko je moguće da ako je uplatio prema inopartneru i nije inopartner izvršio svoju obavezu, da će on da dozvoli da ode u stečaj za plaćeno putovanje koje on nije iskoristio i naplatio? Nema šanse. To su čisti trikovi da pokušaju da na što je god moguće lakši način ponovo dođu do jeftinih sredstava. Na ministarstvu i Vladi Republike Srbije jeste da odredi kriterijume i proceni da li je to zaista potrebno da im se obezbede neka sredstva i bili povoljniji krediti. Ne znam kako, ali to je na vama. Ali, da se produži rok i da oni i dalje zadržavaju sredstva naših građana bez njihove saglasnosti, e to više ne može. To neka zaborave. Jer, oni koji su ispali fer neće imati nikakvih problema, a oni koji su hteli da zarade još više zloupotrebljavajući poverenje i dobru volju, e oni će imati problema. A, za njih, baš mi nešto nije mnogo stalo i vreme je da već jedanput sa takvom praksom na nekim primerima pokažemo da to više ne može. Što god više to pokazujemo toga će sve manje i manje biti u realnom životu.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Olja Petrović. Izvolite.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća. Uvaženi ministarka sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici i poštovane građanke i građani Republike Srbije, raspravljali smo o Predlogu zakona o zaštiti potrošača u načelu, a sada raspravljamo i u pojedinostima i to je pokazatelj da se temeljno bavimo onim uočenim nedostacima koji su nastali, s obzirom da zakon nije menjan od 2014. godine, ali i da usaglašavamo odredbe sa evropskim direktivama. U odnosu na period donošenja zakona mnogo toga je promenjeno. Ono što je za potrošače najbitnije je da je svakako životni standard do tada porastao i da je pokrivenost minimalne potrošačke korpe danas 81,5%. Čak samo od 2017. godine, posle niza mera fiskalne konsolidacije minimalna zarada je porasla za 52%, a rast našeg BDP bio je 17,3% u tom periodu, pa je to pokazatelj da minimalna zarada raste tri puta brže nego BDP. Iako je najavljeno da će minimalna plata koja sada iznosi 32.022 dinara, porast je na preko 35.000 dinara, a građani treba da budu spokojni, jer to neće uticati na stopu zaposlenosti. Prema procenama ministra finansija je da do 2023/2024 godine, potrošačka korpa bude u potpunosti pokrivena, a to ćemo postići otvaranjem novih radnih mesta, odnosno otvaranjem fabrika. Tako kao jednu od veoma važnih vesti danas je i postavljanje kamena temeljca na fabriku za proizvodnju vakcine kineske kompanije „Sinofarm“, fabrike u kojoj će se u narednom periodu proizvoditi vakcine i to je zajedničko ulaganje Srbije, Kine i Ujedinjenih Arapskih Emirata. Ovo je vest koja je izuzetno važna ne samo za Srbiju, već i za ceo region. Srbija je među prvim zemljama koja je imala sve vakcine na raspolaganju za građane, a sada je među prvima i koja će proizvoditi vakcine. Nažalost i ako smo u početku bili među vodećim zemljama po broju vakcinisanih, danas to nije slučaj, pa bih ovu priliku iskoristila da ponovo pozovemo sve građane koji nisu vakcinisani da to urade, a tu najviše mislim na mlade ljude, jer je i među njima i najmanji procenat vakcinisanih, s obzirom da broj zaraženih i te kako raste iz dana u dan, a samim tim i broj umrlih i broj onih na respiratoru. Srbija je ekonomski mnogo napredovala i sam predsednik se danas prilikom postavljanja kamena temeljca zajedno sa partnerima iz Ujedinjenih Arapskih Emirata podsetio i prilikom gledanja sa istim tim partnerima makete „Beograda na vodi“. Vidimo da s godinama naši snovi, ideje i te kako postaju stvarnost, pa će tako kao što je izgrađen „Beograd na vodi“ i kao što je mnogo toga ostvareno u prethodnom periodu u Srbiji, već u prvom kvartalu naredne godine biti završena i ova fabrika vakcina u kojoj će se mesečno proizvoditi čak tri miliona doza vakcina. Iako naša država se nakon 2012. godine nalazila pred potpunim finansijskim kolapsom, posle teških mera mi smo uspeli da ekonomiju stavimo na stabilne noge i to najbolje pokazuje i to što se u julu naša prosečna plata u Srbiji iznosila preko 65.000 dinara, a cilj nam je da do kraja 2025. godine prosečna plata u Srbiji iznosi 900 evra, što je definisano i programom „Srbija 2025“, a vidimo da se uveliko ide ka tome. Apsolutni smo lideri u regionu i po prilivu direktnih stranih investicija koji u prvih sedam meseci ove godine iznosio dve milijarde 72 miliona evra, što je čak 30% više nego na isti period do 2020. godine. Danas se fabrike otvaraju, ljudi se zapošljavaju, građani osećaju sigurnost u odnosu na period do 2020. godine, kada smo svi živeli u neizvesnosti na kojoj fabrici će sledećeg jutra biti stavljen katanac i da li će roditelji imati za doručak svojoj deci. Upravo ti koji su nas doveli na ivicu bankrota danas pokušavaju da obmanu građane i uniže naše ekonomske uspehe. Upravo oni se bave stalnim pretnjama na predsednika i njegovu porodicu ne nudeći nikakav plan i program građanima za bolju budućnost. Zato građani svoj sud daju na izborima, narod daje podršku ljudima koji se bore za Srbiju, a ne ljudima koji se bore za milione na svojim belosvetskim računima. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik, Milimir Vujadinović. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Uvaženi građani, poštovane kolege poslanici, govoreći neki dan o ovom dosta širokom i obimnom zakonskom predlogu koji je nešto novo u srpskom zakonodavstvu, rekao sam da on sam po sebi reguliše odnose ponude i tražnje na tržištu Republike Srbije. Dosta dobro reguliše položaj potrošača, njegova osnovna prava, reguliše čak i nadzor i predviđa sudske, odnosno vansudske postupke kada su u pitanju sporovi, njime je definisano i informisanje samih potrošača i mnogo važnih stvari i jedan potpuno nov zakonski predlog u zakonodavstvu Republike Srbije. Međutim u toj istoj načelnoj raspravi napomenuo sam da se ovo zakonsko rešenje ne tiče samo onih potrošača unutar Republike Srbije, tim pre imajući u vidu što sve više na zamahu dobijaju regionalne inicijative integracije. Tu pre svega mislim na inicijativu „Otvoreni Balkan“, donedavno se zvala „mini Šengen“, a koja je potekla od strane srpskog predsednika kao nekakav novi politički predlog za sve ljude koji danas žive na Balkanu i nalaze se van granica EU. Ovakva jedna regionalna politička inicijativa doživljava sve više podrške i u samim narodima koji žive u regionu, ali činjenica je i sve više na važnim međunarodnim adresama. Naime, danas je sprski predsednik u Beogradu ugostio Kristijana Šmita koga je pre nekog vremena jedan veći deo zemalja Saveta za implementaciju mira u BiH imenovao za visokog predstavnika međunarodne zajednice u BiH. Ono što se danas desilo u Beogradu je i Šmitova podrška javna tim regionalnim integracionim procesima. On je naglasio da je važno da i BiH postane deo tih integrativnih, regionalnih procesa koji kao predlog kreću od srpskog predsednika. Ova poseta danas u Beogradu govori i o još mnogo stvari, njime je gospodin Šmit naglasio važnost Srbije kao jedne, a to je javno i rekao, kao jedne od najvažnijih zemalja i regionu, ali je ovom posetom pokazao koliko je važna politička figura i najvažnija politička figura danas na Balkanu srpski predsednik, Aleksandar Vučić. Ono što želim posebno da naglasim, jeste briga srpskog predsednika o Republici Srpskoj i o svakom našem čoveku u Republici Srpskoj Federaciji BiH uz potpuno poštovanje međunarodnog prava, ali i integriteta same BiH. Pored te političke brige o svakom našem čoveku napomenuću i onu brigu koja se tiče života svakog od tih naših ljudi, njihovog životnog standarda, a pogotovo briga o infrastrukturnom opremanju Republike Srpske, pa čak i nekih delova Federacije BiH gde žive naši ljudi. Međutim, drage kolege, sećate li te brige do 2012, odnosno 2014. godine, sećate li se poštovane kolege i poštovani građani Republike Srbije u čemu se sastojala ta briga do tog perioda kada su vlast vršili oni koji sebe danas nazivaju opozicijom u Republici Srbiji. Dok su vršili Tadić, Jeremić, Đilas, sećate li se kako je išla ta briga i saradnja sa našim ljudima u Republici Srpskoj, i u Federaciji Bosne i Hercegovine i ako hoćete i u drugim delovima regiona. Pa, podsetiću vas. Išla je tako što su se teatralno grlili sa nekim liderima iz regiona i na tome se završavala njihova ekonomska briga, a drugi deo saradnje sa građanima je išao tako što su ljudi iz Republike Srpske, oni koji su svoje najvažnije godine života davali za ovu zemlju, hvatanju u Srbiji kao divlje zveri i slati u kazamate širom sveta. Pa, čak i ako je to bila međunarodna obaveza nije se završavala na tome. Tragedija je veća samim tim što su tadašnji lideri Srbije, današnja bivša vlast, to slavodobitno saopštavali Srbiji i slavili do duboko u noć. To su oni ljudi koji danas čine bivšu vlast i deo opozicije u Republici Srbiji. Ovo vam govorim da bi ste mogli da napravite poređenje. Sa onim što danas na političkom, ekonomskom, privrednom i svakom drugom planu radi srpski predsednik kada je u pitanju Republika Srpska, a današnji dan je samo mala paradigma toga i sa onim što su ti ljudi radili do 2012. i 2014. godine. Samim tim i ono što je ovo zakonsko rešenje, tiče se i tih ljudi. Kako Srbija bude napredovala u svakom, i u političkom, privrednom, ekonomskom i svakom drugom smislu broj potrošača će se povećavati, a ti potrošači će biti oni ljudi koji dolaze iz regiona, pa samim tim i važnost ovog zakonskog rešenja dobija još više na značaju. Mi ćemo svakako kao poslanici podržavati i ovo zakonsko rešenje, ali što je važnije od svega podržavaćemo predsednika države u politikama koje sprovodi danas i u proteklim godinama kada se to tiče našeg naroda u Republici srpskoj federaciji i regionu uopšte. Hvala vam puno.
Zahvaljujem. Po amandmanu, narodni poslanik profesor dr Ljubiša Stojmirović.
Poštovane koleginice i kolege, lepo su prethodnici zaključili da su ovi amandmani dobro došli, da je zakon dosta korektan i na kraju krajeva svi zakoni se prave, ili bi trebalo da se bave, na način da građanima omoguće lakši i bolji život i ja verujem da je tendencija i ovog zakona i svih drugih zakona, išla u tom pravcu, ali moramo da priznamo da na realizaciju tog zakona, utiče još nešto, a to je moral i s druge strane tržište. Malopre je i kolega spomenuo uticaj tržišta i evo kako utiču. Kolega Arsić je govorio o nemoralu jedne agencije turističke. Ja sam u načelnoj raspravi isto govorio o jednom špekulativnom poslovanju banaka, o lopovluku njihovom, o kriminalu, govorio sam o stambenoj nekoj zadruzi „Šumatovačka“ i posle toga mi se javilo dosta građana koji su mi bili zahvalni što sam to spomenuo i te njihove marifetluke, hoštapleraj, pa između ostalih jedan od građana mi kaže spomenite i toplane Beograda. Šta rade toplane Beograd? One imaju dve vrste korisnika. Jedni korisnici su valjda ovi koji plaćaju to grejanje tokom cele godine, a drugi plaćaju po nekom savremenom modelu, po nečemu što je dobro, kvalitetno, u interesu građana, kako oni to kažu, plaćaju na osnovu toga koliko potroše toplotne energije i zbilja to je pom meni korektno, dobro, fino tako da jedan deo godine plaćaju, jedan ne plaćaju. Ali, šta se tu dešava. Uvek postoje oni koji su nemoralni, koji se ne vode etičkim principima i pronađu neki modus kako će da oderu kožu tim potrošačima, građanima, kupcima isto kao što to rade banke, kao što je radila ta zadruga koju sam spomenuo. Evo, šta rade toplane. Kažu, ispostave račun za grejanje, ljudi to plate, e onda im stiže račun od neke druge izmišljene firme koju su najverovatnije ovi iz toplana izmislili i ta firma im naplaćuje očitavanje utroška energije. To je isto ili slično kao što ove koje sam spomenuo, tu zadrugu, ne znam ko još MTS, itd, vam naplaćuju ispostavljanje fakture. Tako su se i oni snašli i još jedan teret na leđa potrošača stavili. Da li je to obaveza potrošača, ne, već je to obaveza elektrana, toplana da očitaju koliko potrošite, i da vam to naplate. Ali to nije mala cifra, mislim da plaćaju negde oko 1000 i nešto dinara mesečno, i tome mora da se stane na put. Tome i ovaj zakon sa dobrom namerom radi i pokušava da uradi, ali nije dobro samo doneti taj zakon. Treba neko taj zakon da prati, da prati šta se javlja na tržištu, svi smo svedoci i svi vidimo da su banke u poslednjih pola godine, ili godinu dana i više, u mnogome povećali nadoknade za ovo i ono, naplaćuju održavanje računa. Kakvo održavanje oni imaju na računu ako ja ne trošim ništa? Miruje mi račun, ali oni onda izmišljaju tu njihovu fiksnu nadoknadu koja je 300,400,500 i više dinara mesečno i ja ih pitam, recite mi kakvo je to održavanje i šta ste radili tom računu, da li ste mu štelovali ventile, da li ste menjali ulje, šta ste radili? Ne rade ništa, ali vas klepaju kako oni hoće, sad su mangupski isto uveli to, imate uslugu koja se zove, prodaja na rate, bez kamate i normalno, vi odete u prodavnicu, kupite neki proizvod, date karticu i to bude na 3,4,5, 10, 12, nije ni važno koliko rata. E sada je njima palo na pamet, ne mogu da vam uzimaju kamatu, jer je bezkamatno, ali zato kažu, za svaku ratu, nadoknada 50 dinara, 100 dinara. I što je još najgore, nemaju ni malo karaktera, da su barem rekli od 1. septembra, ili od bilo kog oktobra, roka, to će da krene. Ne, oni vam sad to naplaćuju i na ugovore koje ste vi zaključili i pre tri meseca, pre pet meseci, pre dva, nije ni važno. To mora da se pronađe neko ko će da vodi o tome računa, a tome se stalno piše u novinama. O tome su stalni prigovori građana, odnosno korisnika, međutim, ne znam ko treba to da radi, ali evo neka čuje apele građana koje ja sad uspostavljam ovde vama, pa neka to urade, onako kako treba i da se tim građanima skine taj deo tereta, jer svi pričamo kako se trude i građani da rade, i mi se trudimo da radimo u interesu građana, ali i u interesu Srbiju, ali neki to zloupotrebljavaju, i na taj način sebi stiču veliku materijalnu dobit. Evo, pogledajte, ta kupovina na rate, najmanje, ja kažem najmanje, a ima i sigurno i više, milion rata, ima milion korisnika, i zamislite kada svaka banka naplati po 50 dinara, to je 50 miliona i to nije malo, jer to je hoštapleraj, to je lopovluk, to je ovo što je rekao i kolega Arsić, nelegalno poslovanje. Sa druge strane, kako utiče to tržište? Veoma dobro, reče i kolega Vuk, i Komlenski je govorio o tome, veoma dobar primer, čak je Komlenski primer poslanika koji je diskutovao, zbilja o amandmanu i po amandmanu, i cela diskusija je bila u skladu sa Poslovnikom. Evo recimo taj primer, sve usluge koje nam budu radili ti majstori, izvršioci i preko 5000 dinara, moraće da se napravi taj ugovor, predračun, itd. Šta ćemo da radimo kada je tržište protiv nas? Prost i jednostavan primer, a ja pretpostavljam da je svako od nas došao u situaciju da treba uslugu nekog majstora, da li je električar, vodoinstalater, da li su zidari, ovaj ili onaj, i ko će u ovim vremenima, kada je nestašica tog radničkog profila, tog majstorskog? Da li ste pokušali ovog leta, da li ste pokušali pre tri, četiri meseca da angažujete nekoga da vam radi struju, da angažujete nekog zidara, molera, keramičara? Svi oni koji su to pokušali mislim da nisu uspeli u tome, jer je nedostatak te radne snage. Usput, sa stvaranjem ovih zakona moramo da vodimo računa i obrazovanju i da stvaramo te kadrove koji nam nedostaju. Doći ćemo u situaciju da nećemo moći da nađemo majstora na ovim prostorima. Džabe nam onda svi zakoni koje smo mi doneli, koji kažu - ovoliko će biti ograničeno, ne znam, preko toga mora da se pravi ugovor. Pa, ko će meni da kaže… neće niko ni da mi kaže, ali ko će da spreči svakog tih korisnika da juri tog majstora i da mu plati i više i ne znam ni ja koliko samo da završi posao? Ako se sećate i ako pratite, dnevnice tih majstora su bile 20, 30 evra. Sada ćete teško naći majstore ispod 50 evra. To je ono o čemu moramo da vodimo računa. Dakle, ne samo da donosimo i predlažemo dobre i kvalitetne zakone, nego da vodimo računa i o tome da li će moći u praksi oni da se realizuju. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu, narodni poslanik Tomislav Janković.
Zahvaljujućem, predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, ja želim da vas podsetim na jedan događaj od pre 13 godina, a to je događaj kada je nastajala SNS. Zašto je bitan ovaj događaj? Ne samo za nas koji smo članovi i funkcioneri SNS, već za sve građane Republike Srbije, pre svega jer smo tada u tom trenutku želeli da ponudimo jednu novu političku organizaciju u Srbiji i kada smo promovisali svoj program kao osnovni cilj smo stavili da vodimo računa o običnom građaninu, običnom čoveku. Svesni situacije kroz sve šta je Srbija prolazila i građani Republike Srbije u prethodnom periodu, SNS je nastala kao jedna politička ideja upravo sa jednim vrlo važnim ciljem, a to je da zaštiti interese običnog čoveka, običnog građanina. Mi smo tu svoju politiku provodili u delo, vodeći računa o svakom čoveku, vodeći o njegovim ekonomskim, socijalnim, ali i drugim interesima. Ta politika dobija iz godine u godinu, iz ciklusa u ciklus sve veću podršku građana Republike Srbije, a upravo ona se sprovodi kroz realizaciju ovog zakona, jer se, pre svega, vodi računa o zaštiti potrošača, o zaštiti svakog čoveka koji je u Srbiji. Preuzimanjem vlasti mi smo preuzeli odgovornost za kvalitet života svih građana Republike Srbije, bez obzira na njihovu političku, versku, nacionalnu ili bilo koju drugu vrstu pripadnosti. Da li je tako bilo pre 2012. godine? Ko je vodio računa o građanima Republike Srbije, o našem narodu koji je živeo van granica Republike Srbije? Ko je vodio računa o običnom čoveku? Tadašnja vlast sigurno nije. Moram vas podsetiti da smo u periodu od 2000. do 2012. godine izgubili više od 200.000 radnih mesta, da je dosovska vlast uništila sve ono čega se dotakla, da su nestajale fabrike, pogoni, gde je sistematski uništavana vojska naše zemlje. Institucije su uništavane. U Sremskoj Mitrovici, u gradu iz koga ja dolazim, u periodu od tri godine više od 4.000 ljudi je izgubilo posao. Da li je onda neko govorio o potrošačima? Da li je uopšte mislio o građanima, običnom čoveku? Naravno da nije. Svi su vodili računa o tome da se snađu, da nađu neki novi posao da prežive. Kako prolaze godine, kako SNS zajedno sa svojim koalicionim partnerima jača Srbiju, smanjuje nezaposlenost, jača institucije, naravno na red dolaze i ovakvi zakoni koji treba da doprinesu boljem i kvalitetnijem životu svih građana Republike Srbije, da se upravo vodi računa o običnom čoveku, o građaninu Republike Srbije. Ovo neće samo značiti za nas koji živimo na prostoru naše zemlje. Evo, iz godine u godinu povećava se broj ljudi, odnosno stranaca koji dolaze u Srbiju, koji posećuju turistički našu zemlju. Ove godine za prvih devet meseci blizu 20 miliona turista u tranzitu je prošlo putevima Republike Srbije. Pa, naravno da će ovaj zakon i ove izmene koje dajemo kroz amandmane takođe uticati na kvalitet njihovog boravka u našoj zemlji i za njihovu sigurnost. Kroz ovakva zakonska rešenja, kroz jedan ozbiljan pristup, kroz politiku koja vodi brigu o običnom čoveku, podižemo kvalitet života Republici Srbiji i vodimo računa o svakom građaninu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 114. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Komlenski. Vlada i Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Kao što sam u prethodnom izlaganju po amandmanu koleginice Sandre Božić rekao, očigledno je dosta truda uloženo u ovaj zakon, da bude što jasniji, precizniji i određeniji i u tom smislu j e bila i ova korekcija koju sam ja predložio, jer u pojmovniku ovog zakona nisu bile definisane neizbežne i vanredne okolnosti kao osnov za oslobađanje odgovornosti za štetu, kako je bilo predviđeno. Činjenica jeste da viša sila u Zakonu o obligacionim odnosima nije do kraja definisana, koje sve okolnosti obuhvata, ali je ipak, obzirom na postojanje tog termina, pojma, dugogodišnju sudsku praksu, koja je praktično utvrdila šta se sve može podrazumevati pod dejstvom više sile i kakve su posledice postojanja više sile, da li oslobađaju od odgovornosti ili pružaju mogućnosti da dođe do promene samih ugovornih obaveza, smatram da je prihvatanje ovog amandmana samo dokaz jedne zaista velike želje da zakon bude što precizniji i potpuniji i da se u samoj praksi može sa sigurnošću primenjivati. Mimo ovoga što sam ja učinio, želim samo da dodam još jednu stvar. Zaista me je na to podsetio kolega Stojmirović, a to je da ovako dobar zakon, kao što je ovaj napisan, verovatno treba da se napravi zakon koji će nas zaštiti kao potrošače bankarskih usluga, da bude vrlo specifičan. Da ne bih prekoračio baš svo vreme koje imam ovde, vrlo kratku ću reći. Naime, ovo se čak i mene lično tiče, ali i mnogih građana Srbije. Trenutno ja kao korisnik usluga „Credit Agricole Banke“ sam jako besan i nezadovoljan, jer sam prodat „Raiffeisen banci“ i ne samo ja, nego svi korisnici usluga „Credit Agricole Banke“ i tvrdim da bi se ozbiljno dalo razmisliti o tome da li se ovakve transakcije mogu obavljati bez saglasnosti bankarskih korisnika. Zašto? Time što svoju zaradu primamo u „Credit Agricole“, time što ispunjavam svoje obaveze, kao i verovatno desetine stotine hiljada drugih korisnika njihovih usluga, je neki menadžment „Credit Agricole Banke“ postigao veliku prodajnu cenu. Pored svoje mreže koju poseduje, on je prodao i sve svoje korisnike „Raiffeisen banke“, mene prinudio i prinudiće sve ostale korisnike koji ne žele da budu korisnici usluga „Raiffeisen banke“ da se maltretiraju i zlostavljaju i traže neku novu i drugu banku. Iz tog razloga, evo, iako nije tema direktna vezana za ovo, zaista bih želeo da NBS i njena regulatorna tela ne odobre zaključenje ovog ugovora i da se, jednostavno, tom bahatluku bankarskog sistema, koji to zove ukrupnjavanje povećanjem usluga, a u stvari stvaranjem monopola, što jeste jedna od stvari koju ovaj Zakon o zaštiti potrošača treba da stvori, se ozbiljno pozabavi i ovakve transakcije pod mnogo većom lupom i mnogo ozbiljnije razmotre, jer bojim se da ćemo ovako doći u situaciju da postanemo robovi bankarskog sistema i to jednog jako uskog kruga banaka, a znamo da gotovo da više banaka sa srpskim kapitalom i vlasništvom skoro i da nemamo, osim jedne, koliko je meni poznato. Hvala.
Da li još neko želi reč? Reč ima ministarka. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani narodni poslanici, zahvaljujem se. Pre svega, želim da se u ime resornog ministarstva kao predlagača zahvalim na konstruktivnoj raspravi koju smo imali u vezi sa Predlogom zakona o zaštiti potrošača. Uverena sam da će i amandmani koje su narodni poslanici predložili dati doprinos unapređenju zakonodavnog okvira kada govorim o zaštiti prava potrošača u Republici Srbiji i dodatnom unapređenju i usklađivanju sa regulativom i direktivama EU. Novi zakon je, kao što su i narodni poslanici konstatovali u njihovim raspravama, doneo mnogobrojne novine, od kojih su najznačajnije, pre svega, neki novi mehanizmi zaštite prava potrošača i dodatno unapređenje postojećih mehanizama. Ovo je zakon koji je nastao pre svega na osnovu analize efekata dosadašnjeg zakona koji je donet 2014. godine i koji je i tada bio već usklađen sa regulativom EU, dodatno se sada unapređuje i moram još jednom da napomenem da novine koje se odnose na vansudsko poravnanje, uvođenje registra "Ne zovi", takođe i činjenica da uvodimo prekršajne naloge odnosno mandatorne kazne kao jedan doduše represivni vid ali i jedan, nadamo se, efikasan vid zaštite prava potrošača, pored toga, novine kao što je uvođenje predračuna odnosno proračuna za izvođenje popravki veće vrednosti od 5.000 dinara i još mnogobrojne novine i u oblasti zaštite prava potrošača kada govorimo o sektoru turizma, sigurna sam da će ne samo unaprediti prava potrošača u našoj zemlji nego dodatno pre svega i naše trgovce osnažiti da ipak razvijaju jedan tržišno konkurentan i ipak uzajamno korektan odnos sa potrošačima. Moram da napomenem da je rasprava koja je vođena u parlamentu dala doprinos da se dodatno unapredi sam zakon i u tom smislu posebno smo zahvalni za amandmane koji su predloženi i koji će svakako određene članove zakona dodatno pojasniti, precizirati, kako ne bi dolazilo do nerazumevanja i različitog tumačenja pojedinih članova zakona. U tom smislu izuzetno je bila važna i konstruktivna rasprava koja je vođena u parlamentu. Vlada Republike Srbije na čelu sa premijerkom i resorno ministarstvo i u prethodnom sastavu ministarstvo je dosta učinilo da se zaštite prava potrošača, a posebno sad sa ovim iskorakom u regulatornom i zakonodavnom okviru koji pravimo, verujemo da ćemo se apsolutno uskladiti sa najboljom praksom koja postoji ne samo u zemljama članicama EU, nego i u globalnim okvirima i da ćemo imati mnogo povoljnije, pre svega uslove za zaštitu prava potrošača, ali isto tako i da će trgovci na određen način moći svoju trgovačku praksu da unapređuju i da je usklađuju sa najboljim, da kažemo, tekovinama koje je ta praksa u EU dala. Još jednom bih se u ime resornog ministarstva zahvalila na konstruktivnoj raspravi i na podršci koju su narodni poslanici pružili ovom predlogu zakona. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem ministarki. Da li se još neko od narodnih poslanika javlja za reč? Ne. U tom slučaju, pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona. Sada određujem kratku pauzu u trajanju od 15 minuta, potom ćemo se okupiti radi glasanja. Hvala svima koji su učestvovali u radu.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika, određujem četvrtak, 9. septembar 2021. godine, sa početkom u 17.20 časova, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Jedanaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Hvala. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 168 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI POTROŠAČA Podsećam vas da je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da su svi podneti amandmani postali sastavni deo Predloga zakona, Narodna skupština će, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o zaštiti potrošača, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 172, za – 172. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona o zaštiti potrošača. Pošto sada prelazimo na odlučivanje o predlozima zakona o potvrđivanju međunarodnih ugovora, odnosno sporazuma, tačke od 2. do 7. dnevnog reda, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Tačka dva dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Maroko o saradnji u oblasti odbrane, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 172, za – 172. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Tačka tri dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Ruske Federacije o osnivanju i uslovima delatnosti kulturno-informativnih centara, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 171, nije glasalo dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Tačka četiri dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Okvirnog sporazuma o zajmu LD 2070 (2020) između Banke za razvoj Saveta Evrope i Republike Srbije za projektni zajam - Studentsko stanovanje, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 171, nije glasao jedan narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Tačka pet dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Amandmana na Montrealski protokol o supstancama koje oštećuju ozonski omotač, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Tačka šest dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Savezne Republike Nemačke o saradnji u oblasti odbrane, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 171, nije glasalo dvoje . Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Tačka sedam dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Kabineta ministara Ukrajine o izmenama Sporazuma između Vlada Republike Srbije i Kabineta ministara Ukrajine o ukidanju viza za njihove državljane, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 172, nije glasao jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona. Pošto je Narodna skupština obavila zajednički jedinstveni pretres o predlozima odluka, a pre prelaska na odlučivanja podsećam vas da prema članu 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika vrši izborne nadležnosti. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Tačka osam dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru viceguvernera Narodne banke Srbije, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog odluke. Dozvolite mi da, u ime narodnih poslanika i u svoje ime, čestitam dr Ani Ivković na izboru za viceguvernera Narodne banke Srbije i da joj poželim puno uspeha u radu. Tačka devet dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Aleksandar Vučić - Za našu decu, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog odluke. Tačka deset dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog odluke. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, a pre nego što zaključim, želim samo da vas podsetim da sam zakazao za sutra, za petak, 10. septembar, sa početkom u 10.00 časova, Dvanaesto vanredno zasedanje Narodne skupštine sa tri tačke dnevnog reda. Saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem sednicu Jedanaestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Hvala vam.