Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2003. godini. Primenom elektronskog sistema utvrđeno je da imamo kvorum i možemo nastaviti rad. Sprečeni su da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Milan Radulović, Vukosav Tomašević, Borivoje Drakulović, Slobodan Pavlović, Pal Šandor i Miloš Radivojčević. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O PENZIJSKOM I INVALIDSKOM OSIGURANjU (načela) Prema prijavama reč ima narodni poslanik Toma Bušetić; poslanička grupa Socijalističke partije Srbije ima samo pola minuta na raspolaganju.
Dame i gospodo narodni poslanici, i za ovo kratko vreme dokazaću da je zakon loš. Pored toga što je sistem obračuna restriktivan i loš, brojna prava se ukidaju, a postojala su u važećem zakonu. Pored prava po osnovu smanjene radne sposobnosti, prava na novčanu naknadu za pomoć i negu, o čemu su svi govorili, niko nije pomenuo i neka druga prava koja su postojala u važećem zakonu. To je društveni standard penzionera, koji je finansiran iz republičkog fonda. Bilo je zapisano, iako nikada nije bilo primenjeno, pravo na razliku u plati. Ministar će reći da se promenio sistem, pravo na produženo osiguranje, a to je slučaj stečaja, pa su radnici mogli sami da uplaćuju svoje doprinose. Poseban staž sada se samo odnosi na majke sa trećim detetom. Šta je sa ostalim licima? To je bilo regulisano u saveznom zakonu. Šta je sa pretežnim stažom? U članu 82. i 83, koji su kontradiktorni, govori se o tome da se pravo iz penzijskog osiguranja ostvaruje kod fonda kod koga je osiguranik poslednji put bio osiguran.
Zahvaljujem vam, prekoračili ste vreme.
Šta je sa stažom radnika sa Kosova i Metohije i ovo prevođenje privremene naknade?
Reč ima narodni poslanik Tomislav Kitanović, poslanička grupe Demokratska stranka Srbije, a sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Mihajlo Jagodić, poslanička grupa Demokratske stranke Srbije.
Poštovane kolege, poštovani ministre, ceneći napor koji ste učinili na pripremi Nacrta ovog zakona, a nastojeći da ne ponavljam neke stvari juče rečene i stavove mojih kolega, pokušaću da dam svoj osvrt na Predlog zakona. Šta je Vladu odnosno vas kao ministra za ovaj resor rukovodilo da predložite ovakav zakon. Moje mišljenje je da su to pre svega ekonomski razlozi, ograničenja, a sa druge strane da se otklone nedostaci u funkcionisanju prethodnog zakona. Ono što je bitno pri odluci da se ovakav zakon predloži Narodnoj skupštini je to da takav zakon bude primenjiv u praksi. Znači, ona razlika između normativnog i stvarnog da se što više smanji, tako da ona prava koja osiguranici imaju budu u praksi i realizovana. Imali smo zakon koji, po deklarativnoj priči nekih poslanika, daje veće privilegije. Međutim, bili smo u prilici da vidimo da te privilegije u praksi nisu funkcionisale; taj je zakon na neki način funkcionisao otprilike kao i onaj američki bombarder F-117 i imali su jednu zajedničku osobinu, a to je da su bili nevidljivi. Da bi paralela bila potpuna, i taj zakon i američki bombarder su imali još jednu zajedničku osobinu, a to je da se videlo da to čudo od tehnike nad nebom u Srbiji nije potpuno nevidljivo, a i sam zakon je nekada bio vidljiv, pogotovo u periodima kada su se približavali izbori i izborne aktivnosti. Tadašnja Vlada se pojavljivala sa nekim intervencijama, delila neku pomoć građanima i to je moglo da se vidi od tog zakona. Bilo je priče da li je penzija socijalna kategorija ili ne. Ovim zakonom je prenzija više socijalna kategorija nego što je bila prethodnim. To je nastojanje da se penzija stavi u ekonomske okvire i da se približi tržišnom konceptu, koji je nastao na našim prostorima. Znači, one stvari koje su se izmenile u drugim oblastima bitno je bilo da se izmene i u ovoj socijalnoj oblasti. Dakle, fond finansiran iz tekućih aktivnosti potpuno je ispražnjen i mora da se obnovi, što me dovodi u dilemu - da li je možda bilo bolje da se ide sa potpunim diskontinuitetom? Međutim, svestan sam činjenice da bi to izazvalo velike otpore, a pre svega kod onih koji zagovaraju da penzija treba da bude više socijalna kategorija nego što jeste i da bi najjednostavnije rešenje bilo da ovo bude prelazak ka toj fazi. Što se tiče samog zakona, mislim da on u sebi sadrži dosta dobrih stvari i pomaka u odnosu na raniji period, ali ima i nekih manjkavosti. One su uglavnom ovde navedene. To je možda stil kojim je ovaj zakon pisan, nepreciznost u nekim članovima. Na primer, u članu 84. stoji da se "prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja ostvaruju se od dana podnetog zahteva, a najranije šest meseci od tog dana ". Zašto najranije? Bilo bi mnogo svrsishodnije za korisnike ovog prava, zbog kojih je ovaj zakon i pisan, da se odredi granica do kada najkasnije treba da im se obezbedi to pravo. Dalje, u članu 109. piše da se penzije isplaćuju, po pravilu, unazad. Znači, za same korisnike mnogo je bitnije da se možda ti rokovi odrede, pa je stoga bio prihvatljiv onaj amandman koji kaže "u tekućem mesecu za prethodni mesec"; u svakom slučaju, da se penzije isplaćuju unapred, ne bi bilo problema, ali pošto je unazad, pitanje je koji je to rok do koga ta penzija i invalidska nadoknada treba da budu isplaćene. Nadam se da će ova praksa iz zadnjih par godina, kada su te penzije uglavnom bile redovno isplaćivane, biti nastavljena i nadalje. Znači, nećemo imati situaciju kada su te penzije bile isplaćivane jednom ili dva puta godišnje. S druge strane, kao manjkavosti Predloga zakona navedise da je restriktivan i redukuje prava na invalidu, tuđu negu i pomoć i još neka prava. Uvažavam objašnjenje ministra juče da će ta prava biti regulisana posebnim zakonom. Mislim da bi možda bilo svrsishodno da nam ministar malo bolje pojasni kojim zakonima i koja prava bi trebalo da budu regulisana posebnim zakonima. Još jedna primedba, ne konkretno na ovaj predlog nego na rad samog Ministarstva, a to je što možda nije bilo aktivnije u suzbijanju nekih pojava iz prethodnog perioda u primeni aktuelnog zakona. Znači, što nije vršilo veću kontrolu rada komisija za dodelu penzija, što nije pokušalo da suzbije pojave korupcije i mita, kojih očigledno u ovoj oblasti ima. Želim da kažem da je ta praksa korupcije i mita iz prethodnog perioda nastavljena i da danas nije u nekoj većojmeri suzbijena. Potpuno dobronamerno, da ne bi bilo kao u slučaju zakona o kriminalu u ovoj zemlji. To se najpre prihvata kao zlonamerno, a kasnije se kaže da neko nije ništa učinio na suzbijanju te pojave. S druge strane, smatram da je dobra i pozitivna stvar, krucijalna u ovom zakonu, taj sistem obračuna penzija. On je u suštini mnogo pravedniji od onog prethodnog, jer na osnovu podataka koje je ministar izneo, znači, stari sistem je sam sebe demantovao i gurnuo u stranu. Rast tih penzija devedesetih godina bio je izuzetno velik i građanin je u neravnopravnom položaju što se stupanja u taj penzioni i drugi invalidski odnos tiče. Privilegovani su oni koji su tih devedesetih godina otišli u penziju, pa pojedinci koji su imali uspon u karijeri u odnosu na druge građane; to je neprihvatljivo i pravite razliku između građana, a upravo se od strane nekih ljudi zagovara da penzija treba da bude socijalna kategorija. Da je i u potpunosti dobar, bez obzira na sve to, zakon ima prateće stvari, druge zakone, rad drugih službi, ministarstava, ako se ne pokrenu sve te stvari, onda teško da će i zakon moći u praksi da postigne neke rezultate. Dosta je ovde potencirano regulisanje penzionog statusa poljoprivrednih osiguranika. Mislim da je dovoljno da jedan član domaćinstva bude obavezno osiguran. Problemi su na drugoj strani: tamo gde se rešavaju pitanja agrokompleksa. Mislim da ova vlada u tim oblastima nije dovoljno uradila, da bi ove stvari u ovoj socijalnoj oblasti, što se poljoprivrede tiče, bile u boljem položaju. Svesni smo činjenice da tu nema nekog velikog kontinuiteta, a zadnjih 15 godina se fond formirao i bilo je malo uplata i malo para. Normalno je da je i situacija takva. Međutim, tu stvari treba rešavati tamo kod onih ministarstava koja se nisu dovoljno angažovala da neke stvari pokrenu i da odrade onako kako treba. Nisu napravila veći napor recimo ministarstva za poljoprivredu, za privredu i privatizaciju i još neka druga, koja bi trebalo u stvari da ukomponuju ta sredstva fondu, odnosno da budu logistička podrška ovom minsitarstvu. Sve u svemu, ne bih se za sada opredeljivao kako ću glasati, a sigurno kao i drugi članovi moje stranke. Zahvaljujem ministru na pažnji. Hvala.
Ostao je još jedan prijavljen, narodni poslanik Mihajlo Jagodić, ali to je desetak sekundi. Da li hoćete da koristite to vreme? (Neće.) Reč ima narodni poslanik Velimir Simonović, koji je opravdao svoje odsustvo juče iz sale, i pošto je jedini prijavljeni iz poslaničke grupe DOS - Reforma Srbije.
Dame i gospodo, u načelu sam hteo da govorim o dve stvari i po običaju kratko. Prvo, nešto strogo načelno i zaista ne može da se reši ovim, a i drugim zakonima posle ovoga. Mi nećemo imati stabilan penzijski sistem dok ne učinimo da penzijski fond bude potpuno odvojen od Vlade i od budžeta. U Kraljevini Jugoslaviji penzijski fond je bio najbogatiji u državi, i ako je ministar finansija imao potrebe za nekim novcem, on je mogao iz tog fonda da pozajmi novac na određeno vreme i uz određenu kamatu. Vlada, i ova i sve naredne, mora da teži tome, to je naš krajnji cilj, da se taj fond ponovo učini bogatim i da se samo odatle isplaćuju penzije. Nije u redu kada ljudi koji rade kažu - mi radimo za penzionere; to nije tačno. Penzioneri su svoje penzije zaradili. Zaposleni danas rade rade za svoje penzije. Znam da je za to potrebno imati stabilnu privredu, stabilnu valutu itd. Problem je vrlo težak i zato kažem, to mora da bude samo jedan daleki cilj ove i svih narednih vlada. Druga stvar, mnogo konkretnija, a što se moglo rešiti sada, ovim zakonom, da se htelo, to je pitanje penzijskog osiguranja zemljoradnika. Duboko sam ubeđen da je jedino ispravno da penzijsko osiguranje zemljoradnika bude dobrovoljno, ali pod uslovom da ko ne želi da uplaćuje u penzijski fond, ne može da se pojavi kada napuni 65 godina kao socijalni slučaj i da traži socijalnu pomoć. On je smatrao da će steći neku imovinu u toku svog rada, od koje će moći da živi u starosti. Kolega juče iz SSJ-a je naveo kao razlog za to eventualnu besparicu kod zemljoradnika. To za mene nije razlog. Čak i da su svi zemljoradnici vrlo imućni ljudi, treba opet da uplaćuju obavezno penzijsko osiguranje, samo ako žele. Ako ne žele, ne moraju, ali ponavljam, ne mogu da traže socijalnu pomoć kada budu zašli u neke godine. Toliko.
Hvala. Reč ima ministar, gospođa Gordana Matković.
Evo na kraju, da kažemo, lako je bilo kada je penzijski fond funkcionisao u uslovima mlade starosne strukture, malog broja starih ljudi; demografska situacija je bila različita, zato su ti fondovi mogli potpuno drugačije da izgledaju, a naravno i ekonomski. Pitanje potpunog diskontinuiteta je za mene jako važno da raščistimo, zbog toga da li je ono uopšte moglo ili nije moglo da postoji. Pitanje potpunog diskontinuiteta znači da ne idemo na tekuće finansiranje, da svi mi doprinos za penzijsko osiguranje dajemo u poseban fond, na naše štedne račune, i da se onda taj novac ulaže u neke investicije, da raste i da kasnije od tog novca povlačimo penzije. Postavlja se pitanje, kako će se onda izdržavati milion i po penzionera koje već imamo. Jedini je način da se oni izdržavaju iz budžeta. Samo vas podsećam da je za to potrebno 130 milijardi i da mi nemamo te mogućnosti, čak i da teorijsko opravdanje postoji, a mislim da ne postoji iz onih razloga iznetih na početku, jer tekuće finansiranje obezbeđuje makar minimalnu sigurnost ako fondovi propadnu, ako dođe do hiperinflacije. Ako se dese bilo kakve velike neregularnosti, onda ti fondovi propadaju. Zbog toga je tekuće finansiranje minimalna sigurnost. Kažem, čak i da ne stoji taj teorijski razlog, da li mi imamo izbor diskontinuiteta. Mi taj izbor nemamo, jednostavno zbog toga što imamo milion i po penzionera i ne možemo izabrati da naše doprinose sada dajemo na neku drugu stranu. Što se tiče kontrole rada komisije, a to mi je jako važno, mi smo izlazili i bilo je nekoliko konferencija za štampu koje su o tome govorile. Znači, nažalost, pokrenuto je 30 krivičnih prijava, najveći broj lekara koji su radili u fondu nisu više tamo. Oni su, opet nažalost, po 6 meseci provodili u istražnom zatvoru. Sudski se procesuiraju sada te prijave. Značajno se stalo na put korupciji; s druge strane, predviđeno je da uz ovaj zakon idu i pravilnici koji će i predvideti drugačiji rad komisija, uključiće se još jedna grupacija koja će razmatrati medicinsku dokumentaciju, a predviđena je ovim zakonom i revizija, tako da te tri stvari zajedno apsolutno moraju da daju rezultate. Već sada imamo rezultate, pa ima ljudi koji pitaju - da li mogu da se odreknu svoje invalidske penzije bez posledica. Tu je zaista napravljen veliki pomak. Nažalost, moram da kažem, dok se korupciji i u zdravstvu potpuno ne bude stalo na put, nikada nećemo imati potpune rezultate ni u ovoj oblasti, jednostavno zbog toga što ima nekih stvari koje komisije rade, mislim na one u Fondu, ne mogu prosto da istraže, jer ljudi moraju da provedu 15-20 dana u bolnici da bi se neke stvari dokazale, ali je zaista napravljen veliki pomak.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li predstavnici poslaničkih grupa koji to pravo nisu iskoristili, žele reč? Izvolite. Reč ima narodni poslanik Dragan Rafailović, zamenik predsednika poslaničke grupe DHSS-a, a zatim Nataša Milojević, predsednica poslaničke grupe Socijaldemokratske partije.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni posalnici, poštovani ministre, razmišljao sam da se ne javim u ovoj načelnoj raspravi. Međutim, prateći kritike, uglavnom opoziconih poslanika i poslaničkih grupa, morao sam da se javim. Mislim da ministar može biti zadovoljan, jer kritike su takve da čak nema potrebe da odogovara na njih. Zašto? Prvo ću odgovoriti poslanicima iz opozicije koji su bili na vlasti; tačno je da je penzioni zakon problem i da je veoma teško napraviti kvalitetan zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju iz više razloga i najviše ću se zadržati na penzijskom osiguranju zemljoradnika. Postavio bih vam pitanje, kao što ste vi postavili pitanja Ministarstvu i Vladi, pre svega zašto je penzioni fond ostao prazan, zašto je ostao toliki dug penzionerima, seljacima, zašto je uvedeno penziono osiguranje seljaka kada niko nije morao da uplaćuje penziono osiguranje i kada nisu morale da se isplaćuju penzije. To je očigledno napravljeno tako da se zadovolji neka forma, da se kaže da neko ima dobre namere, a onda su novi ministar i nova Vlada morali da vraćaju dugove penzionerima, seljacima i da to rade iz fonda koji ne postoji. To važi za sve druge. Što se tiče drugih fondova i stare štednje, šta ste uradili sa tim parama, sasvim što je opljačkano i uništeno, šta ste dobro uradili s tim? Zašto nam niste pokazali kako treba napraviti zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju i samo da nastavimo da ga primenjujemo. Drugi deo priče je kritika opozicinih poslanika koji su zajedno sa nama osvojili vlast posle 5. oktobra. Tačno je da je situacija u poljoprivredi loša, ali zašto je, recimo, 2000. godine u stočarstvu zatečena proizvodnja na nivou 1910. godine i ko je kriv za to? Izvoza nema. Zašto je izvoz poljoprivrednih proizvoda, prilično dobar u prethodnih 12 godina, prekinut, zašto ga nema. Mi znamo da se sve to mora rešiti i tu je bilo nedorečenosti. Neko je kritikovao da zakon o penzijskom osiguranju nije dobar što postoji odrednica da je neko obavezan da se osigura. Opet drugi iz iste poslaničke grupe su kritikovali da to nije dobro što nisu svi obavezni da se osiguraju penziono. Mislim da je ovaj zakon dobar i poslanička grupa DHSS-a će ga podržati, svojski je učestvovala i u razgovorima o rešenjima, jer je spoj realnog, mogućeg i želja seljaka. Govorim o penzionerima seljacima, jer činjenica je da su neki protestovali, tražili da to bude dobrovoljno, podneo sam amandman kojim se to traži, ali je isto tako činjenica da neki ljudi žele da budu penziono osigurani. Dakle, ovaj predlog zakona predviđa sve. Nosilac domaćinstva će biti obavezno osiguran, to su stari ljudi blizu penzije i to će biti ispunjeno. Svi drugi nisu sprečeni da budu penziono osigurani, jer ko god želi moći će to da uradi, naravno po uslovima koje ovaj zakon propisuje. Ako pričamo o tome kolike su penzije, 2000. godine penzije su bile 300 dinara po jednom osiguraniku, dakle mesečna penzija seljaka je bila 300 dinara. Ova sada od 2000. godine nije nikakva, to sam naveo u obrazloženju mog amandmana koji sam povukao, ali to je sedam puta veća penzija i ona će biti usklađena u narednom periodu, jer biće velikih muka da se Fond popuni, da bude dovoljno para da se sve to uradi. Napomenuo bih najvažniju stvar: stari dug seljacima, sa ovako uvećanom penzijom, prepolovljen je za ovo vreme u veoma teškim uslovima. Nema razloga, poštovani ministre, da se mnogo uzbuđujete zbog ovih kritika, jer zakon je dobar. Neću da pominjem veliki broj invalida penzionera, i to su nam ostavili. Znalo se, ako želiš da ideš u invalidsku penziju, postojale su tu i cifre, i kod kojih lekara i tako dalje, u moru problema koje moramo da rešimo, a zaključno sa ovim organizovanim kriminalom, to je sve ostavljeno ovoj vlasti. Bitno je da svako seosko domaćinstvo zna kakav je bio njihov roditelj ili predak. Zna se po tome kakvo im je ostavio domaćinstvo, naslednicima koji su došli, jer i mi veoma dobro znamo kako smo zatekli, ova vlada i ova poslanička grupa koja podržava Vladu, a vi ćete svi znati kada odemo kakvu smo situaciju ostavili. Mislim da samo po tome treba meriti. Dakle, DHSS će podržati ovaj zakon i mislimo da je jako kvalitetan. Hvala vam.
Reč ima narodna poslanica Nataša Milojević, predsednica poslaničke grupe Socijademokratske partije.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, dame i gospodo, samo nekoliko napomena u ime poslaničke grupe Socijaldemokratske partije, a imam obavezu da to istaknem na osnovu razgovora koje smo imali sa predstavnicima reprezentativnih sindikata i pisameno izražene volje Saveza invalida rada Srbije. Naime, imajući u vidu neophodnost reforme sistema penzijskog i invalidskog osiguranja, kao i uvođenja principa u ovu oblast, iskazujemo apsolutan respekt i kažemo da ćemo glasati za Predlog zakona, ali molimo pažnju ministarke za nekoliko stvari. Sami ste, a to i stoji u zaista dobrom obrazloženju, ukazali na brojne neregularnosti tokom "1990. godine". Baveći se tim neregularnostima iz različitih aspekata došli smo do nekoliko zaključaka i kroz amandmane ćemo ukazati na mogućnost za neka druga ili malo različita rešenja od onih koja ste ponudili u zakonu. Zabrinjava nas činjenica da 1990. godina, to je zapravo čitava dekada, pogađa još uvek (i dugo će) radno sposobno stanovništvo, a nova formula za obračun penzija, kako bi se to popularno reklo, podrazumeva i uzima u obzir čitav radni vek, a ne kako je do sada bilo samo 10 najboljih godina. Otuda smatramo na određeni način diskriminacionim praktično dejstvo ovih 10najgorih godina na nas, a kada kažem nas, gledam ovde veliki broj mojih kolega koji su upravo u ovim godinama bili najviše radno sposobni ili u najvećem naponu radne snage ili karijere. Šta da radimo sa tih 10 neregularnih godina, za koje naravno nisu odgovorni ni ovo ministarstvo u sadašnjem sastavu, ni ova vlada, a moraju taj problem da reše. Da li je rešenje da u radni staž, a u skladu sa članom 46, govorićemo o tome kada bude diskusije u pojedinostima, uvrstimo te godine; dakle, da godine kada nisu uplaćivani doprinosi ipak uvrstimo u radni staž, pa onda ukupni radni staž uzimamo u obzir za obračun penzija, ili možda postoji nekakvo drugo kompromisno rešenje.Naš predlog je da od 1992. godine, kada je uveden embargo ili sankcije, kako se to popularno kaže, do kraja 2000. godine, kada su one ukinute ili skinute, a to je osam godina, te godine budu uračunate ili tretiranekao godine radnog staža. Mislim da je ovo što govorim o radno sposobnima važnije za one koji će tek početi da brinu o načinu obračuna svojih penzija i to ne uskoro, nego možda za petnaestak godina. Treba zaštiti tu populaciju koja, zapravo, predstavlja proizvodni motor društva. Ona misli na budućnost i na to kako će u skorijoj budućnosti izgledati penzioni fond ili uopšte priliv u penzioni fond, bez obzira da li će se ići dalje u reforme penzionog sistema, pa praviti tzv. dobrovoljni penzioni fond, zajedno sa ovim koji podrazumeva budžet Republike Srbije. Nastojim da budem što konciznija, pa ne ulazim u detalje, ali volela bih da se o ovome prodiskutuje i da sepronađe određeno rešenje ili bar odgovor da li ćemo u sledećem stepenu reformi ići ka rešavanju ovog problema. Mi smo, poslanici SDP-a, diskutujući o Predlogu zakona, pozdravili nekoliko stvari. Prvo, konačno ćemo se baviti principima, odnosno sistemom koji do sada nije postojao ili ne kako bi trebalo. Konačno ćemo se baviti restriktivnim aspektom, odnosno sistem, kako ste rekli, stimuliše uplaćivanje doprinosa u svim fazama radnog veka, što smatramo posebno važnim. Konačno ćemo se baviti važnim osobinama uopšte u reformskom pristupu stvarima i zakonima, a to je odgovornost i disciplina. Mislim da će sve to zajedno proizvesti ozbiljan, ako ne do kraja stabilan penzioni fond. Ono što nas plaši jeste da je sledeća faza reforme još restriktivnija. Ukoliko se sada ovim zakonskim rešenjima ne uspostavi disciplina i odgovornost, onda se bojim da bi jedini i logičan izlaz bio još veća restriktivnost. Da se to ne bi dogodilo, ajmo da pronađemo nekakva, uslovno rečeno, kompromisna rešenja po nekim tačkama. Ovo je jedan od naših predloga, pa s obzirom na ovaj predlog rešavanja tih osam ili deset neregularnih godina, ajmo da vidimo kako ćemo onda koeficijent za te godine smanjiti, da bi on bio opšteprihvatljiv, pai predlagaču, kako to ljudi vole da kažu,državi. Samo bih pažnju sada usmerila na još jednu stvar. To nam je obaveza prema Savezu invalida rada Srbije, koji je kroz brojne amandmane, desetak, imao primedbe na tekst zakona, hoteći da ga ispravi. Suštinska stvar je da bi u sistemu penzijskog i invalidskog osiguranja trebalo i dalje zadržati, kako kažu, "institut preostale radne sposobnosti i mogućnost prekvalifikacije i dokvalifikacije". Jer uslovi rada kod većine poslodavaca ne postaju bolji, nego lošiji, pa bi zadržavanje osiguranika na radnim mestima u tim istim uslovima, u slučajevima poboljšanja zdravstvenog stanja, ubrzalo pogoršanje stanja i nastupanje potpunog gubitka radne sposobnosti. Opet treba da mislimo na mlađe osiguranike, da im damo mogućnost prekvalifikacije i raspoređivanja na drugo radno mesto, gde bi oni radili osposobljeni za te druge poslove, da ne kažem lakše, sa punim radnim vremenom. Jeste reč o zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju, ali moramo da mislimo na radno sposobne ili, jednostavno rečeno, na mlađu populaciju koja postaje obveznik doprinosa po osnovu penzijskog i invalidskog osiguranja.To su dve ključne stvari na kojima generalno insistiramo i iz njih proizilaze još neke. Skrenula bih pažnju još i na ovu treću, a to je sastav upravnog odbora Fonda, gde molimo da se vodi računa o zastupljenosti po kriterijumu reprezentativnosti i sindikata i udruženja poslodavaca. Kada vodimo računa o reprezentativnosti i sindikata i udruženja poslodavaca, sastav upravnog odbora Fonda će biti opšteprihvaćen ili prihvaćen na zadovoljavajućem nivou. Ovde bih stala, uz zahvalnost za pažnju.
Da li se još neko od predstavnika poslaničkih grupa prijavljuje za reč? (Ne.) Zaključujem načelni pretres. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, OTVARAM PRETRES PREDLOGA ZAKONAU POJEDINOSTIMA. Za reč se javio narodni poslanik Siniša Mitrović, zamenik predsednika poslaničke grupe DOS - Reforma Srbije.
Uvažena predsednice Mićić, poštovane kolege poslanici, na osnovu člana 137. predlažem Narodnoj skupštini da se izjasni da rasprava o amandmanima traje najviše do tri minuta, a obzirom na posao koji nas čeka danas i obzirom na broj amandmana, u skladu sa članom 81. Poslovnika, predlažem da danas radimo do 20,00 časova. Molim Skupštinu da se o tome izjasni.
Narodni poslanik je izneo dva predloga. Prvi predlog je da, zbog broja amandmana koji su podneti na ovaj predlog zakona, ograničimo raspravu u pojedinostima na tri minuta. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 92, protiv 50, uzdržan jedan, nije glasalo 12, od ukupno 155 prisutnih narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila predlog narodnog poslanika Siniše Mitrovića da rasprava po amandmanim traje po tri minuta. Drugi predlog je da Narodna skupština danas radi do 20,00 časova. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 93, protiv 48, nije glasalo 14, od 155 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština donela odluku da ćemo danas zasedati do 20,00 časova. Prelazimo na raspravu u pojedinostima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amdndman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Adžić.
Cilj ovog amandmana je da se u članu 3, kojim su predviđeni rizici osiguranja za slučaj penzijskog i invalidskog osiguranja, zadrži još jedan rizik, a to je nesposobnost za samostalno obavljanje osnovnih životnih potreba. Razlog zašto mislimo da treba ovo zadržati je što nije izvršena reforma sistema socijalne zaštite, a ovo pravo će biti prebačeno u sistem socijalne zaštite, koji, za sada, još uvek nismo definisali. Nismo sigurni kako će se to pitanje rešiti. Moguće je da ovo pravo ide u sistem socijalne zaštite, ali onog trenutka kada se reši sistem socijalne zaštite stanovništva i u taj sistem ugradi pravo na tuđu negu i pomoć, znaćemo pod kojim uslovima će osiguranici to pravo obavljati.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Reč ima ministarka. Nadam se da se nećete javljati povodom baš svakog amandmana.
Neću, ali ovo je strašno važno da shvatimo. Tuđa nega i pomoć kao pravo već postoje i u socijalnoj zaštiti. Amandmanima koje smo mi već podneli Narodnoj skupštini je predviđeno da se to pravo - bilo je mnogo manje za hendikepirane, koji nikada nisu ni radili, svega 1.800 dinara - poveća na 3.000 dinara; tako se polako približava znatno većem pravu iz penzionog fonda za istu tu vrstu nemogućnosti da se čovek brine o samom sebi, sada je oko 5.000 dinara. Pri tom, kao što vidite u prelaznim odredbama, baš prilikom razgovora sa ljudima koji su korisnici tog prava, mi nismo hteli da preciziramo da li će to biti Zakon o socijalnoj zaštiti, jer ima vremena i prihvatili smo da o tome razgovaramo i da pažljivo taj institut formulišemo, ali da njemu na podjednak način imaju pristup svi oni koji ne mogu da se brinu sami o sebi, kojima je potrebna tuđa nega i pomoć. Znači, zato je tako i stavljeno u prelazne odredbe, do odgovarajućeg zakona, a ne precizno, do zakona o socijalnoj zaštiti, pošto smo još uvek u razgovorima i raspravama kako taj institut treba formulisati i u okviru kog zakona, ali on nije nešto što treba da bude u penzionom fondu po našem ubeđenju.
Na član 5. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nebojša Jović i drugi iz poslaničke grupe SPS i narodni poslanici Borislav Pelević i drugi iz poslaničke grupe SSJ. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predstavnici podnosilaca amandmana žele reč? Ima reč narodni poslanik Slobodan Tomović.
Poštovano predsedništvo, gospođo Matković, dame i gospodo narodni poslanici, grupa poslanika SPS podnela je amandman na član 5. kojim predlaže da se u članu 5. stav 1. posle reči "načela" dodaju reči "uzajamnosti i". Podsetiću da u članu 5. stav 1. stoji: "Prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja stiču se i ostvaruju zavisno od dužine ulaganja i visine osnovice na koju je plaćen doprinos za penzijsko i invalidsko osiguranje i uz primenu načela solidarnosti". Mi predlažemo da se doda "i uzajamnosti", sa obrazloženjem da se sistem penzijskog i invalidskog osiguranja zasniva na dva međusobno povezana načela, uzajamnosti i solidarnosti. To znači da sredstva za ovo osiguranje obezbeđuju svi osiguranici po proporcionalnoj stopi doprinosa, a koriste ih oni osiguranici kod kojih nastupi jedan od osiguranih slučajeva. Načelo uzajamnosti i solidarnosti naročito dolazi do izražaja kod prava po osnovu invalidnosti nastale usled povrede na radu, prava na porodičnu penziju, u slučaju smrti osiguranika u mlađim godinama, prava na najnižu penziju, prava žena pod povoljnijim uslovima u odnosu na osiguranike muškarce i drugo. Dakle, naše zalaganje je samo da se uz sve ovo što već stoji u član ugradi i ovo i da se na taj način ova materija potpunije reguliše. Smatramo da nema razloga da ova intervencija ne bude usvojena i u tom smislu očekujemo da će se kod glasanja Skupština o ovome pozitivno izjasniti. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Ima reč narodni poslanik Adam Urošević.
Uvaženo predsedništvo, gospođo Mićić, gospodo poslanici, poštovana gospođo ministre, u ime poslaničke grupe SSJ zastupam amandman na član 5. zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Ovim članom se reguliše primena načela za sticanje i ostvarivanje prava iz ovog osiguranja. Naime, u članu 5. stav 1. se kaže: "Prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja stiču se i ostvaruju zavisno od dužine ulaganja i visine osnovice na koju je plaćen doprinos za penzijsko i invalidsko osiguranje i uz primenu načela solidarnosti". Poslanička grupa SSJ predlaže da se u ovom članu i u ovom stavu posle reči "načela" dodaju reči "uzajamnosti i", tako da ovaj tekst glasi - "uz primenu načela uzajamnosti i solidarnosti". Kao što znamo, bez obzira na državno uređenje i uslove privređivanja u svim zemljama na svetu, sistem penzijskog i invalidskog osiguranja zasniva se na načelima uzajamnosti i solidarnosti. Načelo uzajamnosti podrazumeva da svi osiguranici plaćaju doprinos, a pravo da koriste samo oni kod kojih nastupi osigurani slučaj. Mada naizgled slična, ova dva pojma - solidarnost i uzajamnost, ipak se razlikuju. Pod pojmom solidarnosti treba podrazumevati (naravno, po mom i mišljenju poslanika SSJ) nejednako učešće, ali jednaku raspodelu, a pod pojmom uzajamnosti zajedničko učešće i raspodelu po visini učešća. Praktično, uzajamnost bi trebalo da predstavlja i neku vrstu reciprociteta. Zato i predlažemo da Vlada i nadležni ministar usvoje ovaj naš amandman, uz dodatnu činjenicu da su istovetni amandman podnele još dve poslaničke grupe u ovoj skupštini. Hvala na pažnji.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i nadležni odbori predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Slobodan Adžić.
Ovaj amandman je identičan amandmanima prethodnika. Ovde bih rekao da je intencija predlagača da zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju ide prema tržišnim uslovima. Smatramo da u ovom trenutku nije moguće realizovati zakon u ambijentu tržišnih uslova zato što tržišni uslovi još uvek ne postoje u našem sistemu. Samo uvođenje reči "uzajamnosti" obavezuje fond penzijskog i invalidskog osiguranja da u postupku utvrđivanja prava iz ovog osiguranja vodi računa da ima obaveze prema svojim osiguranicima u većem stepenu od onoga koji je predložen odredbama ovog zakona. Amandmani što su išli na to da se restrikcije predviđene ovim zakonom ublaže, u skladu su sa ovim amandmanom kojim se uvodi princip uzajamnosti.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Ima reč ministar, gospođa Matković.
Samo jedna rečenica, uz konsultacije koje smo obavili, solidarnost je širi pojam i uključuje u sebe uzajamnost, i to je razlog zbog čega smo se opredelili da ovaj amandman odbijemo.
Zahvaljujem. Na član 10. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Borislav Pelević, narodni poslanik Zlatan Jovanović i grupa narodnih poslanika poslaničke grupe SSJ. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, SSJ je podnela amandman na član 10. kojim predlaže da se u stavu 1. tačka 3) briše. Radi se o članu gde se govori o obaveznom penzijskom i invalidskom osiguranju za poljoprivredne proizvođače ili zemljoradnike. Zašto tražimo da se tačka 3. briše - mi iz SSJ smatramo da su ekonomski uslovi u kojima danas žive naši poljoprivredni proizvođači vrlo loši, da su cene njihovih proizvoda vrlo niske, da nema ko da ih kupi, tako da oni u ovom trenutku nemaju siguran izvor prihoda, a prema predviđanjima neće ih imati ni u toku cele godine. Žao mi je što se nadležni ministar poljoprivrede i šumarstva u Vladi Republike Srbije više bavi nekim drugim stvarima, a najmanje upravo onim za šta je resorno zadužen u Vladi, poljoprivrednom proizvodnjom, odnosno zaštitom poljoprivrednih proizvođača ili zaštitom seljaka koji se bave u većini slučajeva poljoprivrednom proizvodnjom. Mi smatramo da se nisu stekli ekonomski uslovi u državi Srbiji za obavezno penzijsko i invalidsko osiguranje poljoprivrednih proizvođača. Ovde je bilo govora o tome da je unapređena unazad dve godine poljoprivredna proizvodnja, da su poljoprivredne penzije povećane od 300 dinara na prosek od 2.000 dinara i da kasne 15, 16 ili 14 meseci. Uostalom, nije ni bitno, ali kasne, pa se postavlja pitanje da li će i ubuduće, kada se steknu uslovi da sadašnji obveznici penzijskog i invalidskog osiguranja steknu pravo da primaju penziju, dočekati taj dan da prime tu poljoprivrednu ili zemljoradničku penziju, kako se to već može nazvati. Mi iz Stranke srpskog jedinstva smatramo da onog trenutka kada bude poboljšan ekonomski položaj poljoprivrednih proizvođača ttreba da bude obavezno penzijsko i invalidsko osiguranje zemljoradnika, odnosno poljoprivrednih proizvođača, a da sada ti uslovi nisu dobri. Naime, ljudi na selu čija je osnovna delatnost poljoprivredna proizvodnja finansiraju sve svoje aktivnosti za poboljšanje života na selu, počev od infrastrukture, komunalnih delatnosti itd. Ponavljam, s obzirom na vrlo niske i nesigurne prihode i veoma loše otkupne cene, obavezati ih i na ovo, a s obzirom na njihova ranija dugovanja prema ovom fondu zemljoradnika, još bi otežalo njihov iovako težak ekonomski položaj. Juče sam govorio da bi nekim drugim zakonima trebalo omogućiti da staračkim domaćinstvima, ljudima koji nemaju od čega da se izdržavaju, a nisu u mogućnosti zbog svojih godina života i zbog zdravstvenog stanja da sebi obezbede egzistenciju, moraju njihovi potomci da obezbede egzistenciju, odnosno na neki način država ako nemaju potomstvo, da svoju zemlju daju nekom drugom na obradu, a da država omogući da ti ljudi imaju od čega da žive. To su već pitanja za neke druge zakone, a ne za ovaj. Na kraju, kada je ovde govoreno o tom obaveznom osiguranju poljoprivrednih proizvođača pomenut je i otkup poljoprivrednih proizvoda. Prvenstveno je govoreno o stočarstvu i o otkupu stoke. Hteo bih da napomenem koliko se država brine za poljoprivredne proizvođače, pa sada i ovo uvođenje obaveznog penzijskog osiguranja izaziva dodatni pad cena tovljenika u ovom trenutku, a nema ko ni da ih otkupi, a nemojmo da gledamo Srbiju i poljoprivrednu proizvodnju samo kroz Vojvodinu. Krenimo malo od Beograda prema Vranju pa ćete videti da, barem kada je u pitanju srpski seljak, važi ona izreka - što južnije to tužnije; da u ovom trenutku nema otkupa, cena na pijaci je 40 dinara po kilogramu i nema ko da kupi. U međuvremenu, prema nekim informacijama, uvezene su velike količine gotovog mesa iz inostranstva i na taj način je Vlada 'pomogla' srpskog seljaka, a sada želi da mu uvede obavezno penzijsko osiguranje. Iz tog razloga, još jednom ponavljam, mi iz Stranke srpskog jedinstva smatramo da se nisu stekli uslovi da se u ovom trenutku obavežu poljoprivredni proizvođači na penzijsko i invalidsko osiguranje, već to treba ostaviti njihovoj dobrovoljnosti, da plaća onaj ko smatra da ima ekonomske i finansijske snage da to može. Sa druge strane, voleo bih da čujem statistički podatak koliko to u Srbiji danas ima invalidskih poljoprivrednih penzionera i s obzirom na pooštrene uslove invalidske penzije. A tu će se najlakše doći do invalidske penzije, odnosno steći će se pravi uslovi, zakonski i medicinski, da se ode u invalidsku penziju. Da li će poljoprivredni proizvođač ubuduće moći jednostavno da razmišlja o tome da pre 65 godina života može da stekne pravo na penziju, a ta penzija neka se zove i invalidska penzija. Iz tog razloga mi mislimo da bi trebalo prihvatiti ovaj amandman.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, kao podnosilac amandmana na član 10. u istovetnom tekstu.
Dame i gospodo, podneo sam amandman na član 10. u istovetnom obliku kao i prethodni govornik. Član 10. predloženog zakona definiše lica obavezno osigurana po ovom zakonu i u tački 3. se kaže da su to i poljoprivrednici. Amandmanom sam predvideo, ispred poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, da se ova tačka 3. briše, znači da poljoprivrednici ne budu obavezni osiguranici, već da se, a to je i naša programska orijentacija, poljoprivrednici osiguravaju na principu dobrovoljnosti; znači, ako žele da im se ta mogućnost ostvari. Istakao bih da je to na određen način i rešeno članom 15. ovog predloga zakona. Naime, u članu 15. piše da lica koja nisu obavezno osigurana u smislu ovog zakona mogu se uključiti u obavezno osiguranje ili neko drugo osiguranje, tako da se usvajanjem ovog amandmana ništa koncepcijski neće promeniti. Poljoprivrednici će moći da se osiguraju i po uslovima koje ovaj zakon predviđa. Smatramo da je u sadašnjim uslovima teško obavezati poljoprivrednike na obavezno osiguranje, jer su uslovi rada i života na selu izuzetno teški. Jednostavno ti ljudi ne mogu doći do sredstava neophodnih za održavanje gole egzistenicje, a da ne pričamo o nekom osiguranju. Prethodnih 20 godina,ako dobro razumem ovu materiju, traje ovo obavezno osiguranje i bilo je mnogo problema svih tih godina oko funkcionisanja ovog osiguranja. Naime, iznosi koje su plaćali seljaci po ovom osnovu su bili izuzetno visoki, a stečena prava, ko ih je stekao, izuzetno niska i simbolična. Ništa se nije promenilo zadnje dve godine, od kako je DOS došao na vlast i dalje su obaveze izuzetno visoke a stečena prava izuzetno niska. Zamolio bih ministarku da nam ovde kaže precizne podatke koliki su iznosi penzija koje ostvaruju poljoprivrednici sa tim penzijskim stažom, odnosno osiguranjem od 20 godina, koliko su mogli do sada da ostvare i kolike su obaveze u 2003. godini po jednom osiguraniku poljoprivredniku. Uslovi rada su izuzetno teški, nepovoljni. Država ne misli na seljake, država nema razumevanja za seljake. Ministarstvo poljoprivrede ništa nije preduzelo u ove dve godine da pomogne seljacima. Nekontrolisanim uvozom i ono malo proizvodnje što je preživelo i ostalo u selu se ugrožava i uništava. To zadnji podaci i informacije o cenama svinjskog mesa na tržištu jasno govore i pokazuju. Takođe, licemerno deluje i obrazloženje Vlade povodom ovog amandmana, gde se kaže da je predviđeno mirovanje svojstva osiguranika u trajanju od pet godina za seljake. Da li je moguće predvideti u budućnosti kojih će pet godina biti najpovoljnije za seljake. Mi svake druge godine imamo neke elementarne nepogode, sušu, poplave, grad ili bilo šta drugo, tako da je nemoguće predvideti unapred. Šta ćemo ako seljak utroši pet godina do svojih 35 godina života ili 30 godina osiguranja, a u onih 10 godina naiđe pet izuzetno teških elementarnih nepogoda, znači teških godina, kako ćemo u tim slučajevima i u tim uslovima obezbediti ispunjavanje obaveza seljaka po ovom zakonu.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo, poslanici Srpske radikalne stranke, podnoseći amandmane, žele da skrenu pažnju javnosti i narodnim poslanicima na program naše stranke, u ovom slučaju socijalni. Mi se zalažemo za socijalnu pravdu i vezano za status poljoprivrednika i njihove obaveznosti da se osiguraju za slučaj starosti i bolesti, pod istim uslovima kao i ostale kategorije stanovništva, a ovde mislim na zaposlene i one u privatnom sektoru, osnivače samostalnih ugostiteljskih, zanatskih, trgovinskih i drugih radnji. Imajući u vidu specifičnost delatnosti kojom se poljoprivrednici bave, ne treba da ih obavezujemo na obavezno socijalno osiguranje. Nas ne zadovoljava obrazloženje Vlade da je obaveznost ovog osiguranja važna kada se ima u vidu starenje poljoprivrednih domaćinstava, nestanak tradicionalne porodice, siromaštvo domaćinstva, sa članovima preko 65 godina života, jer njih ovaj zakon i ne tretira. Oni su ili stekli pravo na penziju ili nisu stekli to pravo. Nas interesuju oni što su ostali na selu, mladi, bave se poljoprivredom i žele na izvestan način sebe da obezbede za slučaj starosti i bolesti. Prema tome, Vlada bi trebalo da ima viziju kakvo će to selo biti za 10, 20 ili 30 godina. Vlada treba da želi da imamo bogatog seljaka, bogato selo i da u tom smislu ostavi seljacima, tj. poljoprivrednicima da sami odluče hoće li da se osiguraju na ovaj način ili da koriste ova prava sadržana u članu 15. ili će, kada budemo imali tog bogatog seljaka, koristiti i druge stupnje osiguranja, da im taj život u životnoj dobi kada više ne mogu da rade bude blagotvoran i da mogu od njega dostojanstveno da žive. Prema tome, imajući u vidu obrazloženje koje Vlada daje odbijajući amandman, vidimo da se našem selu i seljacima ne piše ništa dobro i da Vlada želi da zadrži status kvo i da uništi selo.
Reč ima ministar u Vladi, Gordana Matković.
Kada govorimo o obaveznosti - da li je obavezno? Ranije sam govorila da je obavezno samo za jednog člana domaćinstva. Ako kažemo šta se promenilo - do sada je ova regulacija bila na saveznom nivou i ovo je sada prva prilika da je možemo na republičkom nivou regulisati. Znači, to se promenilo. Ako je u poljoprivrednom domaćinstvu bilo šest članova koji nisu bili osigurani po drugom osnovu, onda su za svih šest članova morali da plaćaju obavezno penzijsko osiguranje. Ovim zakonom se sada predviđa da se penzijski mora osigurati samo jedan član. To je prva prilika da se jedna ovakva promena unese. Inače, imamo 200.000 ljudi koji primaju penzije. Penzije su u proseku 2.000 dinara sada, sa tim zakašnjenjem koje postoji i sa činjenicom da veliki broj njih ima samo 15 godina staža, prosto zbog toga što su tako ulazili u to osiguranje. Doprinos je bio 800 dinara mesečno prošle godine, a ove godine bi iznosio 1.000 dinara mesečno. Do sada je bio slučaj da su morali za šest, ako imaju šest članova domaćinstva, da plate doprinose, svi su bili obavezno osigurani. Ono što ovaj pasus u obrazloženju govori, to je da su ti podaci upozoravajući. Nekada uopšte nije postojalo penziono osiguranje nigde i ni za koga. Ljudi su zavisili u starosti od svoje dece i, između ostalog, to im je bio motiv i da rađaju veliki broj dece, da rađaju što više jer je i mortalitet bio visok, jer su želeli da imaju muške naslednike itd. Znači, bili su drugi mehanizmi osiguranja u starosti. Činjenica je, kada gledate i najrazvijenije zemlje, insistira se za sve one koji imaju neki prihod da se obavezno, makar minimalno penzijski osiguraju, jer se dešava da ti ljudi nemaju nikakav stabilan i siguran prihod u starosti, nemaju od čega da žive i o njima se država, ako je solidarna i odgovorna, mora brinuti. Znači, to je neka civilizacijska tekovina da ljudima kažemo da treba da se osiguraju. Kod poljoprivrednika je problem njihov ekonomski položaj. Pošto razgovaramo bez kamera to možemo da kažemo - zamislite da svi uz plate dobijamo i taj deo koji ide za osiguranje i da jednom godišnje treba da platimo veliku sumu novca, znatno veću od onoga što poljoprivrednici plaćaju. To jeste problem u uslovima siromaštva, ali je taj mehanizam jako važan. Smatramo da time što smo rekli "unazad", onaj ko nije plaćao u ovim okolnostima ima prava na mirovanje staža, znači ne mora da plati, ali mu se u tom slučaju i ne računa u staž, a od sada je jedan obavezno osiguran.
Narodni poslanik Zlatan Jovanović i poslanica Pop-Lazić traže repliku. Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke - replika na izlaganje ministarke Matković.
Govoriću potpuno isto kao da su kamere uključene iako nisu uključene, pošto smo mi ovde da radimo svoj posao, bez obzira da li nas javnost trenutno prati ili ne. Stvar je koncepcijske prirode. Ne polazim od dosadašnjih rešenja kada govorim o Predlogu zakona i o našim amandmanima. Govorim isključivo o programu Srpske radikalne stranke u ovom domenu. Želim da ga približim i vama, jer sam ubeđena da ga mnogi nisu ni pročitali, pogotovo zbog ovoga što ovih dana čujemo u sredstvima javnog informisanja; znači da niste upoznati sa programom Srpske radikalne stranke i evo malo da ga približimo, barem u ovom domenu, a da ostanemo u temi o kojoj se radi. Ustav u članu 39. stav 2. kaže "Država obezbeđuje socijalnu sigurnost građanima koji su nesposobni za rad, a nemaju sredstva za izdržavanje". Znači, to je problem države, nije problem seljaka, tj poljoprivrednika. Ako ne žele, nemaju poverenje u državu ili im je malo ono što će im država obezbediti, ako su na onom nivou da im se mora obezbediti socijalna sigurnost, plaćaće doprinos, a mogu da se odluče i da ne plaćaju, da sebe dovedu u takvu situaciju da žive na ivici bede. Znači, njima moramo ostaviti da oni sami o tome odlučuju. Kada budemo imali bogatog seljaka i bogatog radnika, videćemo; pođite od nas ovde prisutnih koliko će biti u situaciji da može da koristi treći stepen osiguranja i da se dodatno osigurava, da bi sebe obezbedio za slučaj starosti. Svima želim da budemo u takvoj situaciji da mesečno možemo još po 5.000 dinara sami da uplaćujemo u neke od investicionih fondova i da potpuno rasterećni čekamo da nastupi starost i da uživamo u toj penziji. Znači, koncepcijske prirode je bio naš amandman i ne možete nas ubediti da je on pogrešan. On može biti neprihvatljiv za vas, ali u svakom slučaju ne dovodi u lošiju situaciju seljake. Oni mogu da koriste ovo što ste vi predložili zakonom, ali moramo im ostaviti princip dobrovoljnosti, odnosno da oni sami o tome odlučuju.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na sednici Zakonodavnog odbora narodni poslanik Dragan Rafailović povukao je amandman na član 10. tačka 3. koji je podneo zajedno sa narodnim poslanikom Predragom Stojanovićem. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 13. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović i narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Da.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Petar Petrović, u ime podnosilaca amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman je u tesnoj vezi sa prethodnim amandmanom koji je poslanička grupa SSJ podnela. Ovim amandmanom tražimo da se član 13. briše. Još jedan razlog zašto smo predlagali i zašto ostajemo pri tom predlogu da se za poljoprivredne proizvođače ne uvodi obavezno, nego samo dobrovoljno PIO. Ako se dobro sećate, oni koji se sećaju, kada su bili ovde na dnevnom redu poreski zakoni, mi iz SSJ smo predlagali da se obaveže država,kada duguje poljoprivrednim proizvođačima za predate poljoprivredne proizvode, da omogući prebijanje duga i obaveza po osnovu PIO. S obzirom da to nije prihvaćeno, mislim da je nelogično sada naterati poljoprivredne proizvođače da nađu sredstva da plate doprinose za PIO, a u istom trenutku država im duguje za neke od predatih poljoprivrednih proizvoda. Istovremeno bih gospođu ministra pitao, da malo pojasni, kada dođe na red član 27, jer je u tesnoj vezi sa članom 13, čije brisanje predlažemo, kada se daje definicija šta je to domaćinstvo i koja je obaveza da jedan član porodičnog domaćinstva mora da bude osiguran - s obzirom da ima amandman od strane poslanika iz DOS - Reforma Srbije, a koliko sam video Vlada ga je prihvatila i verovatno će biti prihvaćen i ovde na Skupštini - kako će da se primeni član 27, 28. i ostali kada je u pitanju porodična penzija i ko će da nasleđuje tu porodičnu penziju, ako se ovde govori o porodici i o onim licima koja imaju pravo da nasleđuju tu penziju kada se steknu uslovi. Želeo bih da navedem jedan primer, na selu se često dešava da tetka, teča, ujak i ostali, iako ne čine porodicu, čine porodično domaćinstvo, imaju neko imanje i mogu da budu osigurani. Desiće se taj slučaj da će ta osoba jednostavno da ode iz ovog društva i sa ovog sveta i da treba da neko nsleđuje tu porodičnu penziju. Ovde piše tačno koja su to lica. S obzirom da je on član porodičnog domaćinstva prema člnu 13, da li će ti koji su sa njim u tom porodičnom domaćinstvu, a nisu u srodstvu ni u porodici u užem ili širem smislu, imati pravo na penziju po ovom zakonu. Desiće se i takvi slučajevi i bilo bi dobro da to bude pojašnjeno, da se ne ostavlja mogućnost činovnicima sutra u fondovima da to tumače od slučaja do slučaja. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Čolić, podnosilac amandmana u istovetnom tekstu.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 13. u kome tražim da se briše. Stav SRS je da poljoprivrednicima ne treba nametati obavezno osiguranje. Racionalnije je omogućiti im dobrovoljno osiguranje, jer za tako nešto ima mogućnosti u članovima 15. i 16. Predloga zakona o PIO. Nesporno je da živimo u uslovima velike ekonomske krize i socijalne bede, a koju je vaša neuspešna vladavina prouzrokovala. Ko snosi odgovornost za sferu poljoprivrede, ko prouzrokuje loše materijalno, a i svako drugo stanje poljoprivrednika? Nesposobnost resornog ministra poljoprivrede je evidentna i briga za probleme poljoprivrednika je prisutna samo u slučajevima kada od njih treba ubrati prihode. Cene poljoprivrednih proizvoda su u stalnom padu i ispod su granice ekonomske isplativosti, za cenu žive stoke, mleka i ostalih proizvoda odgovorna je Vlada Republike Srbije. Predlog zakona o PIOdoneće dodatnu konfuziju u sferi poljoprivrede. Nemamo ambicija da izvozimo i tu nesposobnost resornog ministra poljoprivrede u potpunosti dolazi do izražaja. Umesto izvoza, imamo nekontrolisan uvoz namirnica. Lošim Predlogom zakona o PIO neće se nimalo olakšati položaj poljoprivrednika. Stvaraju se i tržišni viškovi kada je u pitanju živa stoka, zbog veoma slabe ekonomske moći građana. Poljoprivrednici su apsolutno neobezbeđeni i veoma zabrinuti, jer im vaša vlast donosi i obaveznost penzijskog osiguranja. SRS smatra da je penzija socijalna kategorija i da ona ne predstavlja pravo iz radnog odnosa. Može čovek i da ne bude u radnom odnosu, a da uplaćuje penzijsko osiguranje. Zbog toga tražim da se član 13. briše, poljoprivrednicima ne treba nametati obavezno PIO, već treba ostaviti mogućnost uključivanja u obavezno ili dobrovoljno penzijsko i invalidsko osiguranje, pod uslovima, u obimu i na način predviđen ovim zakonom. Vaša neuspešna vladavina čini ogromnu štetu sferi poljoprivrede, a vaši nameti poljoprivrednicima postali su neizdrživi, pa su nove obaveznosti potpuno nepotrebne, ali su nažalost karakteristika i obeležje najgoreg režima koga je Srbija ikada imala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 13. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Dragan Rafailovć i Predrag Stojanović i narodni poslanik Zoran Mićović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatili su ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Da.)
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni psolanici, uvažena gospođo ministre, u članu 33. ... Izvinjavam se.
Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Borivoje Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavno odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Miloš Nešović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, cenjeni ministre, poslanička grupa SPS pored ostalih podnela je i amandman na član 16. stav 3. Taj stav glasi: "Dobrovoljno penzijsko i invalidsko osiguranje mogu organizovati i sprovoditi pravna lica, u skladu sa posebnim zakonom". Predlažemo da se u članu 16. stav 3. posle reči "mogu" dodaju reči "pored fonda", a posle reči "sprovoditi" dodaju se reči "i druga", tako da bi sada član 16. stav 3. glasio: "Dobrovoljno penzijsko i invalidsko osiguranje mogu, pored Fonda, organizovati i sprovoditi i druga pravna lica, u skladu sa posebnim zakonom". Iz odredbe stava 3. ovog člana proizilazi da dobrovoljno penzijsko invalidsko-osiguranje mogu organizovati i sprovoditi pravna lica. Ovako uopštena formulacija ne isključuje Fond kao pravno lice da organizuje i sprovodi ovo osiguranje. Međutim, smatramo da navedeni stav 3. treba formulisati tako da se iz njega jasno vidi da dobrovoljno penzijsko i invalidsko osiguranje organizuje i sprovodi Fond, kao specijalizovana ustanova koja obezbeđuje i sprovodi i obavezno penzijsko invalidsko-osiguranje, a da pored Fonda to mogu biti i druga pravna lica. Predlažem da se ovaj amandman usvoji.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS:
Dame i gospodo, javila sam se da komentarišem ovaj amandman samo zbog obrazloženja Vlade koje je dato prilikom odbijanja ovog amandmana, ne ulazeći u to da li amandman treba prihvatiti ili ne, da li je on sada bitan u ovom trenutku ili ne, jer smo u načelnoj raspravi rekli da bi bilo dobro da smo istovremeno imali i ovaj zakon koji će regulisati dobrovoljno osiguranje i te investicione fondove. Ali Vlada tu kaže - pitanje koja će se pravna lica baviti ovim osiguranjem ne isključuje mogućnost da ovo osiguranje organizuje i sprovodi Fond. Nemoguće, gospođo ministre, upravo zbog onoga što se postavlja pitanje svojine sredstava u Fondui tu važi princip solidarnosti. Kada postoji investicini fond, nema više principa solidarnosti, koliko sam dala, toliko tražim da mi se vrati i sama odlučujem o tome. To su moja sredstva i neće moći nikako, to vam sada kažem unapred da znate kada budete pripremali taj zakon, da dodatno preko Fonda PIO ide i dobrovoljno osiguranje. To mogu neka druga pravna lica, nazovite ih kako hoćete, investicioni fondovi ili drugačije, ali tu su svojinski odnosi sasvim drugačiji i tu sredstvima raspolaže onaj ko je sredstva uplatio za sebe lično i nema principa uzajamnosti i solidarnosti.
Reč ima gospođa Gordana Matković, ministar u Vladi Republike Srbije.
Moram da vas upozorim da smo mi u Predlogu dali formulaciju - druga pravna lica, a da vi kao poslanička grupa tražite, kao i poslanička grupa SPS-a, da se ubaci eksplicitno - da Fond može da obavlja dobrovoljno osiguranje. (Gordana Pop-Lazić, sa mesta: Mi ne tražimo, mi nemamo amandman na ovaj član). Prema Predlogu, imamo amandman na član 16, mi smo predvideli da su pravna lica, a poslanici traže amandmanom da mora biti Fond posebno naglašen kod dobrovoljnog osiguranja. Nije pitanje tih principa, jer će se to formulisati posebnim zakonom. To što bi Fond tehnički to obavljao, ne mora da znači na kojim bi se principima obavljalo takvo osiguranje. Zači, amandmanom se traži da Fond bude eksplicitno posebno naglašen. To nije pitanje Predloga zakona. Tamo piše uopšteno da pravna lica mogu organizovati dobrovoljno osiguranje.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Narodni poslanici Dragan Rafailović i Predrag Stojanović pisanim putem povukli su amandman kojim predlažu da se posle člana 16. doda novi član 16a. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni posalnici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na isti član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmananeko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Borivoje Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nebojša Jović.
Poštovani narodni poslanici, u ime SPS-a podneli smo amandman na član 18. koji reguliše prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, i to za slučaj invalidnosti, gde je predviđeno samo pravo na invalidsku penziju. Predlažemo da se u članu 18. stav 1. tačka 2) posle reči "penzija" briše se tačka-zapeta i dodaju reči "i pravo osiguranika zaposlenih na raspoređivanje, odnosno zaposlenje na drugom poslu s punim radnim vremenom, kao i pravo na novčanu naknadu u vezi sa korišćenjem tog prava". U stavu 1. istog člana dodaje se nova tačka 5) koja glasi: "Pravo na novčanu naknadu za pomoć i negu". U članu 18. stav 1. tačka 2) predloženo je da se posle invalidnosti može steći samo pravo na invalidsku penziju. Invalidska penzija je u svim sistemima penzijskog i invalidskog osiguranja do sada predstavljala krajnju meru zaštite osiguranika po osnovu invalidnosti. Naime, u sadašnjim i ranijim sistemima penzijskog i invalidskog osiguranja osiguranicima su, pored invalidnosti i invalidske penzije, obezbeđivana prava po osnovu umanjene, odnosno prema preostaloj radnoj sposobnosti, kao recimo pravo na rad sa skraćenim radnim vremenom, pravo na raspoređivanje, odnosno zaposlenje na drugom odgovarajućem poslu s punim radnim vremenom, sa ili bez kvalifikacije ili dokvalifikacije. Nepredviđanje prava po osnovu smanjenja radne sposobnosti suprotno je Ustavu Republike Srbije, stoga što je odredbom člana 40. Ustava propisano pored ostalog da obaveznimosiguranjem zaposleni u skladu sa zakonom obezbeđuje sebi prava za slučaj smanjenja ili gubitka radne sposobnosti. Znači, prava po osnovu smanjenja radne sposobnosti su ustavna kategorija. Dalje, članom 78. Zakona o radu propisano je da je zaposlenom invalidu rada, u skladu sa propisom o penzijskom i invalidskom osiguranju, poslodavac dužan da obezbedi obavljanje poslova prema preostaloj radnoj sposobnosti, a po osnovu opasnosti od nastanka invalidnosti da obezbedi obavljanje drugog odgovarajućeg posla. Takođe, ova prava su regulisana i pravima o zdravstvenom osiguranju. Ne može se prevideti ni da Međunarodna konvencija o socijalnom osiguranju, koju je ratifikovala naša zemlja pa samim tim čine sastavni deo našeg zakonodavstva, reguliše tu materiju. Iz navedenih razloga predloženo je da se članom 18. stav 1. tačka 2) utvrdi da za slučaj invalidnosti, pored invalidske penzije, osiguranik ima pravo na raspoređivanje, odnosno zaposlenje na drugom poslu sa punim radnim vremenom, kao i novčanu naknadu u vezi sa korišćnjem tog prava, a po osnovu smanjenja radne sposobnosti premapreostaloj radnoj sposobnosti. Izmeštanje ovog prava iz penzijsko-invalidskog osiguranja u Zakon o socijalnoj zaštiti je neprihvatljivo, jer je ovo pravo iz rada, odnosno nije socijalna kategorija. Iz tih razloga predlažemo da se naš amandman prihvati.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS.
Poštovane kolege narodni poslanici, grupa poslanika SPS je podnela ovaj amandman sa prostom namerom da pokuša da obezbedi veći stepen prava ljudima koji budu oštećeni na poslu. Naime, smatramo da bi ovakva odredba zakona, ako ostane, imala nepovoljne posledice po ljude, iz prostog razloga što onaj ko radi na teškom radnom mestu, naše kolege su pomenule u amandmanu i nekoliko konkretnih primera za tako nešto, ukoliko ne postane klasičan invalid, on neće imati mogućnost da sa tom umanjenom radnom sposobnošću obavlja poslove i da privređuje. Mislimo da ovaj amandman ima logičan smisao. Vlada je u obrazloženju odbijanja ovog amandmana pomenula da je prethodno rešenje otvaralo mogućnost za manipulacije. To je druga stvar. Naime, naravno, ni mi se ne slažemo sa nekim takvim pojavama i to apsolutno treba suzbiti. Ali, ukoliko zbog teških uslova na poslu radnik bude oštećen - mi smo juče pomenuli čak i primer ako radi u nekoj hemijskoj fabrici, pa je usled isparenja smanjen deo njegovih radnih sposobnosti - bilo bi logično, ako postoji ovo pravo, da mu se pronađe neko drugo radno mesto, odnosno da on ima pravo na adekvatnu novčanu naknadu. Smatramo da ovo pravo ima svoj logički smisao i osnov za ovaj amandman sadržan je u Ustavu Republike Srbije, gde se u članu 40. kaže da "obaveznim osiguranjem, zaposleni, u skladu sa zakonom, obezbeđuju sebi prava za slučajsmanjenja ili gubitka redne sposobnosti". Ukoliko ovo pravo ne bi bilo prihvaćeno, zaposleni bi se našli u vrlo teškoj situaciji, jer bi obaveza poslodavca onda bila selektivno tumačena. To je obaveza koju utvrđuje član 78. Zakona i poslodavac bi, verovatno, našao mogućnost da takvom radniku ne dozvoli obavljanje nekih drugih poslova. Onda bi on bio prinuđen da dobije tu invalidsku penziju. Znači, postaje invalid i ne može da radi sa umanjenom radnom sposobnošću. Ako bi dobio invalidsku penziju, ona je jako mala. Smatramo da se time i povređuje njegovo pravo koje bi moglo ovim amandmanom, bar smo mi tako uvereni, da bude osigurano, pa smo zato i predložili ovaj amandman.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana, reč ima narodni poslanik Adam Urošević.
Poštovane dame i gospodo, poslanička grupa SSJ uložila je amandman na član 18. koji definiše prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja. Naime, mi predlažemo da se u članu 18. tačka 2) menja i glasi: "Za slučaj invalidnosti: (1) pravo na invalidsku penziju; (2) pavo na raspoređivanje, odnosno zaposlenje na drugom poslu s punim radnim vremenom; (3) pravo na novčanu naknadu u vezi sa korišćenjem prava iz tačke 2) podtačke (2) ovog člana". Takođe, ovim amandmanom predlažemo i da se doda nova tačka 5), koja će glasiti: "Za slučaj potrebe za pomoći i negom drugog lica - pravo na novčanu naknadu za pomoć i negu". Dozvolite mi da obrazložim naš predlog. Prema članu 18. tačka 2) Predloga zakona, za slučaj invalidnosti može se steći samo pravo na invalidsku penziju. Praktično, to znači da su ukinuta sva prava po osnovu smanjene, odnosno preostale radne sposobnosti. Ponovo ću se pozvati na odredbu člana 40. stav 1. Ustava Republike Srbije, kojim se, između ostalog, predviđa da obaveznim osiguranjem, zaposleni, u skladu sa zakonom, obezbeđuju i prava za slučaj smanjenja radne sposobnosti, a ne samo pravo za slučaj gubitka radne sposobnosti". Predloženo rešenje u članu 18. je neprihvatljivo, ne samo zbog navedene ustavne odredbe, već i zbog toga što se kod predlaganja ovih rešenja nisu imali u vidu veoma teški uslovi pod kojima radnici rade i žive, što najbolje pokazuju podaci o bolovanju radnika. Takođe se nisu imala u vidu ni rešenja koja su, u vezi sa invalidima rada, utvrđena u propisima o radu i međunarodnim konvencijama. Što se tiče drugog dela našeg amandmana, odnosno predloga tačke 5) u ovom članu, ovim članom ukinuto je pravo na novčanu nadoknadu za pomoć i negu drugog lica, koje prema važećim propisima mogu da ostvare osiguranici i korisnici prava ako ispunjavaju propisane uslove. Ovo pravo, prema članu 245, zadržava se u ovom sistemu do donošenja odgovarajućih propisa, verovatno iz oblasti socijalne zaštite, s tim što je za usklađivanje ovog prava predviđen nepovoljniji način usklađivanja sa kretanjem troškova života. U obrazloženju za ovaj član navedeno je da se to čini zbog toga što ovo pravo, po svojoj prirodi, ne spada u prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja. Istina je da ovo pravo ne spada u osnovna prava iz ovog osiguranja, kao što su penzija i pravo po osnovu invalidnosti, ali je ono, kao dodatno, uz pravo za telesno oštećenje, uvek bilo uređeno propisima iz oblasti penzijskog i invalidskog osiguranja. Otuda se za ostvarivanje ovog prava i sada izdvajaju sredstva putem doprinosa. Po našem mišljenju, ovakvo opredeljenje nije prihvatljivo zbog toga što ovo pravo i dalje treba zadržati u ovom osiguranju, tim pre što se osiguranici i korisnici prava osiguravaju za slučaj nastanka potrebe za pomoć i negu drugog lica uplatom odgovarajućeg doprinosa. Ne mogu se izjednačiti sa kategorijama ostalih građana koji ovo pravo ostvaruju u sistemu socijalne zaštite. Posebno treba imati u vidu da ovo pravo uglavnom koriste najčešće invalidski penzioneri, čiji su iznosi penzija veoma niski, tako da bez ovog prava ne bi mogli obezbediti sebi pomoć i negu drugog lica, naročito ako bi se umanjio iznos ove naknade. Iz iznetog, uvereni smo da ćete ovaj naš amandman prihvatiti.
Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Ima reč narodni poslanik Dragoljub Vojinović, u ime podnosilaca amandmana.
Poštovane koleginice i kolege, gospođo Čomić, ovaj amandman se odnosi i na član 3. (kolega Adžić je o tome govorio). Međutim, u obrazloženju odbijanja ovog člana kaže se ovako - "pravo na novčanu naknadu za pomoć i negu drugog lica, prema članu 245. Predloga zakona, zadržava se u sistemu penzijskog i invalidskog osiguranja, dok se ovo pravo ne uredi drugim propisima za osiguranike". Pominje se čak u sistemu boračke i socijalne zaštite. Tu smo imali polemiku sa gospođom ministarkom na poslaničkom klubu i ovde. Očigledno, u nečemu se ne razumemo. Pošto se ne razumemo, da razjasnim na konkretnom primeru - zašto mi zahtevamo da ovo pravo bude zadržano? Naime, iz moje dugogodišnje prakse ću vam navesti primer mog kolege, koji je univerzitetski profesor. On je bio oduzet i zahtevao je neophodnu tuđu negu i pomoć. Vi ga ne možete svrstati u kategoriju socijalnih slučajeva ili po Zakonu o socijalnom staranju, jer ima ženu koja je advokat, ima decu lekare. On je to pravo stekao uplaćivanjem preko Zakona o penzionom i invalidskom osiguranju i to pravo mora da zadrži. S obzirom na moje zanimanje, smatram da je tu vrlo važan i psihološki efekat. Ako sutra zatražite to pravo npr. preko službe socijalne pomoći ili socijalnog osiguranja u opštini, oni će reći - pa taj ima decu na položaju,pa taj ima kuću. Suština je u tome da to pravo mora da se definiše ovim zakonom o penzijskom i invalidskom osiguranju. To je suština oko koje mi stalno polemišemo ovde i dogovaramo se. Hvala lepo.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima gospođa Gordana Matković, ministar u Vladi Republike Srbije.
Prva napomena - prava iz socijalne zaštite nisu neminovno povezana sa materijalnim položajem. Znači, i ono pravo iz socijalne zaštite (tako stoji po sadašnjem Zakonu o socijalnoj zaštiti) na tuđu negu i pomoć ne ulazi u to kakav je materijalni položaj porodice koja traži takvu vrstu prava. Znači, ono zavisi od toga u kakvom se stanju nalazi taj ko takvu vrstu prava traži. Socijalna zaštita ne podrazumeva samo zaštitu onoga ko je siromašan. Može podrazumevati i nevezano od materijalnog položaja. Te dve stvari nisu neminovno identične, niti je tako sada po zakonu. To je jedno pitanje, vrlo važno, koje ste pokrenuli. Drugo vrlo važno pitanje je da li je neko time što je uplaćivao svojevremeno u fond stekao pravo da uvek može po tom osnovu povlačiti, jer je u momentu kada je on bio obavezno osiguran to pravo postojalo. Moram da vas podsetim, a pravnici bi rekli - to nije ugovor, to je obavezno osiguranje, to su dve različite stvari. Odnosno, odgovoriću vam na ovaj način: da je to tako, onda u toku svih ovih 20 ili 30 godina ni jedna se stvar u pogledu uslova ili prava nikada ne bi mogla promeniti. Da je to tako, ne bi se moglo u toku ovih deset godina ukinuti pravo na prevremenu penziju, pravo na skraćeno radno vreme. Vi ste radili i uplaćivali svoje doprinose u vreme kada je postojala tzv. druga kategorija invalidnosti, pravo na rad sa skraćenim vremenom, i zašto se to pravo za sve one koji su u tom momentu radili ne bi zadržalo? Dakle, obavezno osiguranje ne funkcioniše po tom principu. Dobrovoljno osiguranje je to koje podrazumeva tu vrstu ugovornog odnosa. Ta vrsta stečenih prava, na taj način formulisana, ne važi za obavezno penzijsko osiguranje. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Ima reč podnosilac amandmana narodni poslanik Branislav Blažić.
Dame i gospodo, ovde je ponovo polemika oko člana 18. i dodavanja tačke 5), gde je amandmanom predviđeno da pravo na novčanu naknadu za pomoć i negu ostaje u sistemu penzionog i invalidskog osiguranja. Vidite, vrlo je tanka žica po kojoj idemo između dehumanizacije društva ili obezbeđivanja sredstava za neke druge namene i održavanja jednog humanog društva, u kome je specijalna briga o tim ljudima, koji su svi penzioneri, da im se obezbedi tuđa nega i pomoć za njihov život dostojan čoveka. Prema tome, do sada je bila takva praksa. Sada se već dve i po godine permanentno ide na ukidanje nekih prava, što je specifičan vid dehumanizacije društva, pa i ovaj zakon je očigledno jedno smanjivanje i ukidanje prava građana, a sa druge strane, siromaštvo je sve veće. Bilo bi logično da za ove dve i po godine, sa ukidanjem prava i povećanjem dobijanja sredstava na nekoj drugoj strani, građani mogu sopstvenim sredstvima da nadoknade ono što im je država u nekom prethodnom periodu obezbeđivala. Prema tome, tuđa nega i pomoć ne može se svrstavati, sa jedne strane, nikako u neku zdravstvenu zaštitu, jer to de fakto nije nikakva zdravstvena usluga, nego je to samo pomoć onim licima koja su u takvom stanju da ne mogu sama da brinu o sebi, a sa druge strane, nije to ni socijalna pomoć, pogotovu se ne može svrstati u to da ti ljudi dožive da postaju socijalni slučajevi, kada oni to de fakto u mnogim slučajevima nisu. Ali ovde se pojavljuje još jedan dodatni problem, jer ova priča o tome da će se to prebaciti u neki drugi sistem, dokazuje da je taj drugi sistem (da li je u pitanju Zakon o socijalnoj zaštiti ili Zakon o zdravstvenom osiguranju) morao biti upakovan u paket zakona, da mi dođemo u situaciju da možemo da raspravljamo i čujemo mišljenja i drugih, koji sada raspravljaju o zakonima o zdravstvenom osiguranju ili socijalnoj zaštiti. Tada bi se ovde mogle iskristalisati priče gde stvarno, realno ta tuđa nega i pomoć treba da pripada. Ovako, bojim se da je ovo polako isključivanje mogućnosti uopšte da građani sutra imaju tuđu negu i pomoć, jer ako se ona izbaci iz penzionog osiguranja, teško da će neko prihvatiti da je uključi u neki drugi zakon. Prema tome, jasno je da nije logična priča da se to izbaci iz ovog sistema, pošto je dobijanje sredstava apsolutno iz istog izvora. Prebacivanjem na budžet, a skidanjem sa fonda, ne dobija se suštinski ništa, samo što se polako priprema teren da se to pravo praktično građanima ukine.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Nepotrebno je bilo šta dodavati obrazloženju koje je moj kolega Blažić dao uz ovaj amandman, ali koristim svoje poslaničko pravo samo da se još jednom obratim ministru u cilju skretanja pažnje na to da nemamo koncepcijski dobro urađen zakon. Pored ovoga što smo u načelnoj raspravi pričali, mislim da nije potpuno definisano to da li je penzija socijalna kategorija ili pravo iz radnog odnosa. Mi sad ovde vidimo iz obrazloženja amandmana koji se odbijaju da Vlada nije čak ni za privatizaciju. Odnosno, Vlada nije svesna da smo mi ušli u jednu fazu liberalnog kapitalizma i da poslodavac ima neka prava koja mu Vlada ne može osporavati, niti mu može nešto nametati. Pa, kada se govori o smanjenju radne sposobnosti i zalaganju pojedinih poslaničkih grupa da to bude još jedna dodatna obaveza iz penzijskog i invalidskog osiguranja, Vlada to prebacuje na domen Zakona o radu i radno-pravnog statusa i kaže da je to obezbeđeno u tom sistemu radnog zakonodavstva, jer se pre svega radi o odnosu poslodavca i zaposlenog. Mi, srpski radikali, ne želimo da dodatno opterećujemo poslodavca i kroz sve svoje amandmane, i kada je bio Zakon o radu, mi smo se programski zalagali za to. Poslodavca treba što više rasteretiti, dati mu mogućnost da ima pun zamah da ostvaruje što veći profit, da zapošljava što više radne snage, ali ne želimo da amnestiramo državu od odgovornosti i obaveza koje po Ustavu ima, da štiti svoje građane kada se nađu u određenim situacijama.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, podneo sam amandman na član 19. tačka 3). Vlada Republike Srbije objašnjava da je u tom članu napravljen izuzetak za korisnike penzija iz razloga što su ovaj uslov za sticanje prava na starosnu penziju najčešće koristili osiguranici koji rade na radnim mestima na kojima se staž osiguranja računa sa uvećanim trajanjem ("beneficirani staž"), pa je ovaj uslov zadržan upravo da bi se ovim osiguranicima dala određena povoljnost. U samom članu 19. tačka 3) data je mogućnost da muškarci, kad navrše 40 godina radnog staža, odnosno žene 35 godina, sa 53 godine života mogu da idu u penziju. Kada se ovo pogleda vidi se određena nelogičnost i kao da je nešto ili višak u ovom članu ili nešto nedostaje. Zašto ste u Predlogu samog zakona izjednačili godine života muškaraca i žena, a niste godine radnog staža? Muškarac i žena koji imaju pravo na beneficiran radni staž mogu u penziju sa 53 godine života. Žena sa 35 godina staža pod uslovom da ima 53 godine života. Postavlja se pitanje šta se dešava ako žena ima navršenih 35 godina radnog staža i nema 53 godine života. Dolazi u situaciju da radi do 53. godine života i navrši 40 godina radnog staža. Mi smo svojim amandmanom hteli da se na žene odnosi sa 50 godina života i 35 godina radnog staža. Pošto je odbila ovaj amandman, postavlja se pitanje da li se ova vlada, radi toga da bi sticala političke poene, samo deklarativno zalaže za izjednačavanje prava žena, imajući u vidu sve specifičnosti u njihovom radnom i životnom veku.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić, Dušan Cvetković, Golub Rajić, Bora Stanimirović, Joca Arsić i Đura Lazić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Radojko Petrić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, uvažena gospođo ministre, u ime poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije zajedno sa grupom poslanika podneo sam amandman na član 20. ovog zakona. Ovim članom reguliše se snižavanje starosne granice za sticanje prava na starosnu penziju osiguranika kojima se staž osiguranja računa sa uvećanim trajanjem zbog rada na naročito teškim, opasnim i za zdravlje štetnim radnim mestima. U stavu 1. tačka 1) pravilno se snižava starosna granica za sticanje prava na starosnu penziju za jednu godinu za svakih šest godina provedenih na radnom mestu na kome se efektivno provedenih 12 meseci računa u stažu osiguranja 14 meseci. Znači, priznaje se po dva meseca godišnje i za šest godina to čini 12 meseci, što je sasvim normalno i u redu. Problem se javlja u predlogu Vlade što se ne drži iste logike kada je u pitanju rad osiguranika na radnim mestima gde se efektino provedenih 12 meseci računa u staž osiguranja kao 15, 16 i 18 meseci. U tim slučajevima Vlada se ne pridržava utvrđene gradacije težine poslova. Amandmanom se zato predlaže da se primeni isti princip i analogija i za ove osiguranike, kao što je predloženo za one koji rade na radnim mestima na kojima se efektivno provedenih 12 meseci u staž osiguranja računa kao 14 meseci. U prednjem smislu treba izvršiti izmenu u tački 2), gde se za 12 meseci rada u staž osiguranja računa 15 meseci. Umesto Vladinog predloga da se za pet godina priznaje dodatna godina, treba za četiri godine priznavati godinu. Računica je prosta. Ako se godišnje priznaje 15 meseci, to znači dodatno po tri meseca godišnje i za četiri godine dobija se dodatna godina rada. Isto u tački 3), gde se za 12 meseci rada u staž osiguranja računa 16 meseci, umesto za četiri godine treba priznati dodatnu godinu za rad do tri godine. Za ovaj predlog objašnjenje je jednostavno. Pošto se godišnje dodatno priznaju po četiri meseca, to se za tri godine obezbeđuje 12 meseci, odnosno godina. Takođe, u tački 4) gde se za 12 meseci rada u staž osiguranja računa 18 meseci, umesto Vladinog predloga za tri godine, treba priznati dodatnu godinu za dve godine rada, pošto se godišnje dodatno priznaje po šest meseci i jasno je da se za dve godine rada obezbeđuje ta dodatna godina. Da se ne pretera sa snižavanjem starosne granice za sticanje prava na starosnu penziju i za rad na naročito teškim, opasnim i po zdravlje štetnim radnim mestima, ostaje stav 2. ovog člana, gde se propisuje da se starosna granica i po ovim osnovama može snižavati najviše do 53 godine života. Podsećam da je ova granica sada podignuta za tri godine, a da je do sada iznosila 50 godina. No, s obzirom na dato objašnjenje, kao i na to da se obračunava i plaća dodatni doprinos za staž osiguranja koji se računa sa uvećanim trajanjem, to je potpuno razložno da amandman bude prihvaćen. Objašnjenje Vlade da je nasleđeno ovakvo stanje mislim da ne obavezuje nikoga da ne napravimo neku pravičnost. Ako je bila ranije greška, sada da je ispravimo i da prihvatimo amandman.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na član 20. koji reguliše materiju poznatu u javnosti kao beneficirani staž, a odnosi se na starosnu, što želim da naglasim, a ne na invalidsku penziju. Razumem žalopojke da ima sigurno i kod invalidskih penzija zloupotrebe, da tu treba biti rigorozan i nešto učiniti da se broj invalidskih penzija smanji, ali ograničavati prava za starosnu penziju po meni je nerazumno, jer takve ljude koji odrade svoj radni vek treba ceniti i poštovati. Ovo se naročito odnosi na stav 2. gde stoji da se starosna granica iz stava 1. ovog člana može snižavati najviše do 53 godine života. Prostom računicom onoga što se dobija kada osoba radi na radnom mestu sa beneficiranim radnim stažom, dolazi se do podatka da će biti slučajeva kada će radnik morati raditi više nego što mu je neophodno da bi ostvario starosnu penziju. Možemo uzeti najbanalniji primer. Ako rudar u teškim podzemnim eksploatacijama ima beneficirani radni staž moraće da radi 33 godine da bi ostvario to svoje pravo. Znači, prelazi ono pravo, tako da su u koliziji stav 1. i stav 2. člana 20. Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Ponovo želim da napomenem da je kategorija tih ljudi definisana strogo zakonom. To se pre svega odnosi na radnike u Ministarstvu unutrašnjih poslova i na radnike koji rade u teškim fabrikama, hemijskoj industriji, rudarstvu, energetici. Mislim da ovde dolazi do neke kolizije između stava 1. i 2. člana 20. Predloga zakona. Predlažem da Vlada još jednom razmotri i nema razloga da ovu starosnu granicu poveća za tri godine života. Onaj ko uspe, radeći na takvim poslovima, da dostigne ono što je predloženo zakonom, ne treba ga jošograničavati da dodatno radi par godina bez tog beneficiranog radnog staža, da bi stvorio pravo na starosnu penziju. Molio bih predsedavajućeg, bez obzira što je kvorum smanjen sa 126 na 84, ovo je Predlog zakona u kome treba više poslanika da učestvuje, kako bi pomogli Vladi da donese što bolji zakon, tako da predlažem da se utvrdi i kvorum za rad, jer činjenica je da nas u sali nema ni 50.
Predlog za utvrđivanje kvoruma, molim da se dogovorite sa zamenikom predsednika poslaničke grupe i stenograma radi da predlog bude podnesen formalno prema Poslovniku. Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe, narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Poglavlje VI govori o uslovima za sticanje prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, pa pod tačkom 1. ima dva člana koja se odnose na starosnu penziju i dalje se razrađuje invalidska, porodična penzija itd. Kada u članu 20. tražimo brisanje stava 2, nije tačno kako Vlada kaže da bi time bilo negirano da se starosna penzija obezbeđuje za rizik starosti. Član 20. ne može da se posmatra izolovano od člana 19, u kome piše kada osiguranik stiče pravo na penziju, navode se svi ti slučajevi, pa se u tački 3)član 20. kaže - "kada navrši 40 (muškarac), odnosno 35 (žena) godina staža osiguranja i najmanje 53 godine života". Mi smo iz tog razloga, bez obzira što se u članu 20. govori o beneficiranom radnom stažu, brisali stav 2. kao nepotreban, ali to očigledno predlagač nije shvatio, iako to apsolutno ne menja sadržinu zakona.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? Ako ne, prelazimo na amandman, čiji je sadržaj - Predlog za izmenu podnaslova 2. u Poglavlju VI. Amandmane za izmenu podnaslova 2. u Poglavlju VI, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović i zajedno narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Prelazimo na član 21. na koji su amandman zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana reč ima narodni poslanik Dragoljub Vojinović.
Gospođo Čomić, koleginice i kolege, za mene i gospodina Adžića ovo je ključni amandman da se odlučimo oko toga da li ćemo glasati za zakon. Zašto? U Predlogu zakona invalidnost se definiše kao potpuni gubitak radne sposobnosti. Ovakvom formulacijom isključuje se mogućnost da u toku osiguranja kod zaposlenog nastane delimičan gubitak radne sposobnosti,smanjenje na osnovu koga može ostvariti bilo kakvo pravo iz obaveznog penzijskog i invalidskog osiguranja. Kolega Adžić je obrazložio da ovo zadire u ustavna prava. Kao lekar neću govoriti o tome, nego o nečem drugom i pokušaću da to primerom potkrepim. Prvo, kako definisati invalidnost - ne ostvalja se mogućnost onima iz lekarske komisije da tu invalidsnost definišu. Da li je definisati kao gubitak ukupnih radnih kapaciteta ili definisati u odnosu na posao koji taj osiguranik radi? U starom Zakonu su dati parametri oko toga šta je odgovarajući a šta je neodgovarajući posao. Da bi ovo bilo jasno, gospođo ministar, navešću vam primer. U svojoj dugogodišnjoj lekarskoj praksi, skoro sam imao slučaj da je čovek izgubio moć govora, a profesor je. On zna čak i da piše. To je jedan stručni termin kod nas u neurologiji. Kako ćete sada tog čoveka definisati - da li gubi ukupnu radnu sposobnost ili je to gubljenje delimične radne sposobnosti? Drugo, da bi nevolja bila još veća, u Zakonu o zapošljavanju stoji da se nezaposlenom posle devet meseci može ponuditi bilo kakav posao i on se briše sa spiska nezaposlenih. Prema tome, obrazloženje ovde dato da ovaj amandman treba odbiti ne stoji. Apelujem na kolege da ovaj amandman podrže. Apelujem na vas da se naš amandman uvrsti u Predlog zakona. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih predlagača želi reč? (Ne.) Prelazimo na član 21, na koji su amandmane u istovetnom tekstu podneli zajedno narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović i zajedno narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana reč ima narodni poslanik Golub Rajić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, na Predlog zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, koji je podnela Vlada Republike Srbije kao još jedan reformski zakon, a po nama socijalistima, za buduće penzionere vrlo represivan, ispred poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, sa svojim kolegama podneo sam amandman na član 21. ovog zakona. Inače, član 21. ovog zakona utvrđuje nov način formulisanja gubitka radne sposobnosti kao uslov za sticanje prava na invalidsku penziju, tako što se gubitak radne sposobnosti ne ceni samo u odnosu na svoj posao nego u odnosu na opštu sposobnost, tj. nesposobnost za obavljanje bilo kog posla. Predlažemo da se u članu 21. posle reči "potpuni" dodaju reči "i trajni", a posle reči "sposobnosti" dodaju reči "ili smanjene radne sposobnosti". Obrazloženje za ovaj amandman je sledeće. Kada se radi o gubitku radne sposobnosti, po osnovu koga se stiče i ostvaruje pravo na invalidsku penziju, taj gubitak treba da bude pored potpunog i trajan, a nesporno je, može se utvrditi posle završenog lečenja, odnosno medicinske rehabilitacije, kako je to u sistemu PIO do sada bilo. Kada osiguranik ostvari pravo na ivalidsku penziju, prema članu 98. Zakona o radu njemu prestaje zaposlenje, nezavisno od njegove volje i od volje poslodavca, zbog gubitka radne sposobnosti i to danom dostavljanja pravosnažnog rešenja o utvrđivanju gubitka radne sposobnosti. Kada kod osiguranika ta invalidnost ne bi bila trajna, već se nakon odgovarajućeg vremena utvrdi da kod njega više ne postoji gubitak radne sposobnosti, onda bi ostao bez penzije, kao što je i ranije ostao bez zaposlenja. Kod tog zavoda ne bi mogao da ostvari pravo na novčanu naknadu. Proširenje invalidnosti i na smanjenje radne sposobnosti je u skladu sa članom 18, prema kome se za slučaj invalidnosti stiče, pored prava na invalidsku penziju, pravo na raspoređivanje, odnosno zaposlenje na drugom poslu sa punim radnim vremenom, kao i pravo na novčanu naknadu po tom osnovu, po osnovu smanjene, a prema preostaloj radnoj sposobnosti, koju treba definisati novim članom zakona. Odredba člana 21. Predloga zakona je protivustavna i krši član 40. Ustava Republike Srbije, gde je predviđeno da obaveznim osiguranjem zaposleni sebi obezbeđuje pravo na zdravstvenu zaštitu za slučaj bolesti, trudnoće, porođaja, kao i za slučaj smanjenja ili gubitka radne sposobnosti. Znači, Ustav predviđa obavezu Republike da omogući obavezno osiguranje i u slučaju smanjenja radne sposobnosti. Pozivam vas da u danu za glasanje prihvatite ovaj amandman i smanjite nesigurnost svih zaposlenih. Zahvaljujem.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Da.) U ime pondosilaca amandmana, reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SSJ je predložila amandman koji definiše prava PIO, neposredno vezan za amandman 6 naše poslaničke grupe na član 18. tačka 2) Predloga zakona. To je obrazložio kolega Adam Urošević. Naime, u članu 21. posle reči "potpuni" dodaju se reči "i trajni", a posle reči "sposobnosti" dodaju se reči "ili smanjenja radne sposobnosti". Dozvolite mi da obrazložim ovaj amandman; da bi osiguranik stekao pravo na invalidsku penziju, neophodno je predvideti da gubitak radne sposobnosti može biti ne samo potpun, već da mora biti i trajan, kako je to predviđeno i važećim propisima. Kada kod osiguranika invalidnost ne bi bila trajna, nakon određenog vremena, moglo bi se u ponovnom postupku utvrditi, kako je to predviđeno odredbama člana 97. Predloga zakona, da kod njega više ne postoji gubitak radne sposobnosti. To bi praktično značilo da ostaje bez penzije. Pošto je invalidski penzioner ranije ostao bez zaposlenja, saglasno članu 98. Zakona o radu, to bi značilo da ostaje bez ikakvih sredstava za život, a što je svakako neprihvatljivo. Navešću primer; ako penzioner u tom slučaju ima 58 godina starosti, predstojeći zakon o zapošljavanju i osiguranju za slučajnezaposlenosti čak predviđa potpuno neprihvatljiv član da prioritet prilikom zapošljavanja imaju nacionalne manjine. Šta bi to značilo? Građani koji ostanu bez penzije u toj starosnoj dobi, a pogotovu Srbi, nikada ne bi mogli doći do prihvatljivog zaposlenja. Pored toga, predlažemo proširenje pojma invalidnosti. Dodaje se novi član 21a. Gubitak radne sposobnosti kod osiguranika postoji ako je potpuno i trajno nesposoban za obavljanje bilo kog drugog posla sa punim radnim vremenom. Smanjenje radne sposobnosti postoji kod osiguranika koji normalnim radnim naporom ne može više da radi na poslu na kome je raspoređen, ali može prema preostalim radnim sposobnostima, sa normalnim radnim naporom koji ne ugrožava njegovo zdravstveno stanje, da radi na drugom poslu sa punim radnim vremenom. Pod drugim poslom u smislu stava 1. i 2. ovog člana podrazumeva se posao koji prema stručnoj spremi... (Predsedavajuća: Tri minuta.) ... i preostaloj radnoj sposobnosti osiguranik može da radi puno radno vreme. Ako se prihvati amandman 6 na član 18, apelujemo da se prihvati, neophodno je prihvatiti i ovaj amandman. Ovim amandmanom 8 na član 21. Predloga zakona predloženo je proširenje pojma invalidnosti, precizirani pojmovi gubitka radne sposobnosti, smanjene radne sposobnosti... (Predsedavajuća: Četiri minuta.) Bez ovih pojmova ne bi mogao da se primeni član 21, kao i da se definišu ostali članovi Predloga zakona vezani za ovo pitanje. Hvala na pažnji.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na amandman čiji je sadržaj predlog da se posle člana 21. doda novi član 21a. Amandman da se posle člana 21. doda novi član 21a podneli su zajedno narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Slobodan Tomović, u ime grupe narodnih poslanika.
Poštovana gospođo Čomić, gospođo Matković, ovaj amandman predstavlja zadnji u setu amandmana kojim je poslanička grupa SPS pokušala da uopšte poglavlje o invalidskoj penziji poboljša i po našoj proceni primeri nečemu što bi više imalo smisla. Zašto kažem da je to zadnji u setu amandmana? Prvi naš amandman odnosio se na promenu poglavlja 2. i to nije bila samo puka lektorska intervencija. Mi smo, umesto da se to zove poglavlje - 2. Invalidska penzija, smatrali da treba da se zove - 2. Prava za slučaj invalidnosti. Sledećim amandmanom mi kažemo, a o tome su govorile kolege Rajić i kolega iz poslaničke grupe SSJ, da invalidnost postoji kod osiguranika kada nastane potpuni i trajni gubitak. To je bilo naše zalaganje. Rekli smo, gubitak radne sposobnosti, ali smo dodali, ili smanjene radne sposobnosti, da bismo dali mogućnost da se i te stvari uzmu u obzir. Ako se prihvati i jedno i drugo, onda kao ligični sled daljih nastojanja da se ta oblast reguliše jeste i naše zalaganje da se posle člana 21. doda novi član 21a, kojim mi objašnjavamo šta podrazumevamo pod smanjenjem radne sposobnosti. Podrazumevamo da "postoji kod zaposlenog, koji sa normalnimm radnim naporom koji ne ugrožava njegovo zdravstveno stanje, ne može više da radi na poslu na kome je raspoređen puno radno vreme. Preostala radna sposobnost postoji kod zaposlenog osiguranika koji je sposoban da, s normalnim radnim naporomkoji ne ugrožava njegovo zdravstveno stanje, radi na drugom poslu puno radno vreme. Pod drugim poslom u smislu stava 2. ovog člana podrazumeva se posao koji je prema stručnoj spremi i preostaloj radnoj sposobnosti zaposleni osiguranik može da radi puno radno vreme". Dakle, mi mislimo da bi prihvatanjem seta ovih naših amandmana na sam naziv poglavlja, ali i na član 20. i 21. uz dodatak ovoga ovde, bile obuhvaćene i one druge okolnosti koje mogu da nastanu, a koje bi u ovom slučaju zaonog oštećenog bile povoljnije. Mislim da je smisao svakog zakona ne da bude restriktivan, već da bude povoljan za one zbog kojih se donosi. Naravno, nadam se da ćete bar jedan naš amandman prihvatiti. Hvala vam.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Ako ste primetili, poštovane kolege, ministar nije našao za shodno da komentariše ni jedan od amandmana iz ove glave VI koja se odnosi na uslove za sticanje prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, a pretpostaviću zbog čega je tako i to naglas izgovoriti, jer ne samo da nema više prava za slučaj smanjene radne sposobnosti, nego očigledno da više neće biti ni prava, ni invalidskih penzionera. Ako budemo imali priliku da to statistički posmatramo, bez obzira što se priča da je bilo korupcije i ne znam kakvih sve problema oko sticanja prava na invalidsku penziju, videćete koliki će biti broj invalidskih penzionera evo od donošenja ovog zakona do kraja godine. Juče neko ovde reče, šta će čovek ako nema jednu ruku, da li je on za penziju ili nije, ima smanjenu sposobnost za rad, njemu će stvarno samo da preostane to da odseče i drugu ruku da dobije neku penziju, jer ko će njega sa jednom rukom da primi na posao. Shvatite, privatni poslodavac ima najveći problem da nađe dobrog radnika. On hoće radnika koji njemu donosi profit, koji može da radi 24 časa, neće da ide na bolovanje, ko je zdrav, a država mora o tim ljudima na adekvatan način da brine, jer oni nisu krivi što su došli do tog stanja da više nisu radno sposobni ili nisu potpuno radno sposobni. Ali, i Vlada i ministar znaju, pitajte ljude koji rade u komisijama, pitajte lekare, a među vama ima mnogo lekara koji znaju da je određeni čovek upućen na komisiju, da ima sve uslove da ide u penziju, a oni na komisiji kažu - znate, dobili smo naređenje, ne može, tačan je broj određen koliko vas ove godine može da ode u penziju.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Predlog da se posle člana 21. doda novi član 21a. Narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 21. doda novi član 21a. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odborsmatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Neko drugi od ovlašćenih učesnika? (Ne.) Predlog da se posle člana 21. dodaju novi članovi 21a, 21b i 21v. Narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović zajedno su podneli amandman da se dodaju novi članovi 21a, 21b i21v. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana, reč ima narodni poslanik Slobodan Adžić.
Ova grupa amandmana je posledica amandmana na član 21, kojim se definiše pojam invalidnosti, a ima za cilj da u članu 21a, 21b i 21v definiše svoj posao, drugi odgovarajući posao, potpuni gubitak, gubitak radne sposobnosti, smanjenje radne sposobnosti i preostalu radnu sposobnost. Dakle, ovi amandmani imaju smisla samo ukoliko se usvoji prethodni amandman na član 21. Invalidnost treba tumačiti šire od onoga kako je predloženo u članu 21. ovog predloga zakona, treba je tumačiti kao potpuni ili delimični gubitak. Međutim, šta sam ovde zapazio? Zapazio sam da će, i ovako kako je predložen, član 21. biti problematičan u primeni. U postupku veštačenja, znači u postupku priznavanja prava za penzijsko i invalidsko osiguranje, organ veštačenja, lekar - veštak, pri utvrđivanju invalidnosti imaće mnogo problema u pogledu parametara, kako će nekoga proglasiti potpuno nesposobnim za rad, ako pre toga zakon nije definisao gubitak radne sposobnosti, šta je to svoj posao, šta je drugi odgovarajući a šta je drugi neodgovarajući posao. Naš cilj nisu bila samo prava, jer ovaj zakon treba pre svega da utvrdi status takvih lica. Čak može i Vlada da doda amandmane kojima će definisati prava, pre svega raspoređivanja na druge odgovarajuće poslove i na novčanu naknadu. Može da se kaže da će se zakonom o zapošljavanju invalida utvrditi to pravo, kao i pravo na naknadu. Znači, mora da postoji veza između statusa i prava tog lica u nekom drugom zakonu. Ovako bi se izgubile veze. Jer pazite, ako je invalidnostpotpuni gubitak radne sposobnosti, a imate Zakon o radu koji kaže - da će invalidi biti posebno zaštićeni, kod koga se utvrdi odlazi u penziju i više nije u radnom odnosu. Kako će se po Zakonu o radu takva lica zaštititi? Nikako, jer nećemo imati tu vezu koja mora da postoji između Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju i Zakona o radu, ili zakona o zapošljavanju, nezaposlenih lica ili invalida, svejedno. To je bio cilj. Ostaje problem koji je profesor Vojinović malopre izneo, to je kada lekar - veštak bude utvrđivao invalidnost, on će biti u dilemi: da li će se o radnoj sposobnosti izjašnjavati prema opštoj ili radnoj sposobnosti u pogledu kvalifikacije i stručne spreme tog lica za posao na kome je zatečen tokom osiguranja.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Po Poslovniku, reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo, koristeći ovlašćenja iz člana 96, upozoravam vas na član 82. stav 2. da kvorum za rad Narodne skupštine postoji ako je prisutna najmanje jedna trećina narodnih poslanika, i da je predsednik Narodne skupštine, u skladu sa članom 94, ovlašćen da prekine rad Narodne skupštine kada utvrdi nedostatak kvoruma. Zaista se vidi sa ovog mesta da već sat vremena, a možda i duže, nemamo kvorum za rad, a na početku sednice izglasali ste da danas radimo do 20 časova i mislim da je to zaista neprimereno. Molim da utvrdite kvorumi da obezbedite da Skupština zaista radi u sastavu kako je to Poslovnikom predviđeno.
Molim narodne poslenike, zbog izražene sumnje u elektronski prijavljen kvorum i realnog stanja u sali, da ubacivanjem kartica u identifikacione jedinice utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum i nastavljamo rad. Reč ima gospođa Matković, ministar u Vladi Republike Srbije.
U prethodnoj raspravi je bio veliki broj amandmana na član 21. više poslaničkih grupa. Rekla bih da su tu pokrenuta dva važna pitanja. Jedno je smanjenje radne sposobnosti i prava koja se po tom osnovu vuku iz penzionog fonda. Drugo je pitanje same definicije invalidnosti. Znači, svi ovi amandmani dati na član 21, u stvari, mogu se grupisati, suštinski, u ta dva pitanja. Kada je reč o smanjenju radne sposobnosti, o tome smo dosta govorili i u načelnoj raspravi. Pitanje da li član Ustava obavezuje da se penziono osigurava za smanjenje radne sposobnosti ili samo kaže da je reč o obaveznom osiguranju. Drugo, kada slušamo raspravu - šta to znači smanjenje radne sposobnosti, da li čovek ima pravo na raspoređivanje na drugo radno mesto. To su invalidi rada. Čuje se da je reč o ljudima, o njihovom zaposlenju i zapošljavanju, pa se u tom kontekstu postavlja i pitanje gde to smanjenje radne sposobnosti treba definisati kao matično pitanje i odakle ga treba finansirati. Ubeđenje onog ko je pravio ovaj koncept je da je to pitanje zapošljavanja invalida, njihovih prava na raspoređivanje na druga radna mesta i da je to pitanje Zakona o zapošljavanju invalida. Hajde da kažemo ovako - kada je išao rebalans budžeta, videli ste i plan Fonda. Ono što se daje za te naknade zarada u odnosu na ono što se celokupno izdvaja iz Fonda, to je na godišnjem nivou šezdeset i nešto miliona. Kada govorimo o 150 milijardi koje se izdvajaju iz penzionog fonda, ne možete da kažete da je to bio motiv. Zaista se postavlja pitanje, prvo, u kontekstu tržišne ekonomije, gde se otvaraju brojne mogućnosti za dogovore, kako će se ta naknada od nekog trećeg izvući. Postavlja se pitanje šta je sa tim ljudima koji imaju smanjenu radnu sposobnost. Osnovni problem je da se oni zaposle, da se zadrže na poslu i da rade. Ako je to osnovni problem, onda po mom dubokom uverenju Fond za penzijsko i invalidsko osiguranje ne treba da bude tu uključen. Ne u smislu pružanja usluga, ako su to te komisije, a po meni bi to trebale da budu zdravstvene komisije, to je treće pitanje, ali onda je Zakon o zapošljavanju invalida taj koji mora definisati i razrešiti ovo pitanje. Kada je reč o pitanju ...
Tri minuta. Po članu 137. Poslovnika, vreme trajanja rasprave o amandmanima se odnosi na sve učesnike u raspravi, kao što je utvrđen i redosled kojim učesnici u raspravi u pojedinostima mogu dobijati reč. Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Amandmane da se posle člana 24. doda novi član 24a, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović i zajedno narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đura Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana, reč ima narodni poslanik Rade Bajić.
Gospođo Čomić, gospođo ministre, poštovani narodni poslanici, podneli smo amandman da se posle člana 24. doda novi član 24a, koji glasi: "Invalid rada, u smislu ovog zakona, jeste osiguranik koji prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja ostvaruje za slučaj invalidnosti". Ko zna postojeći zakon vidi da je ovo definicija pojma invalida rada važećeg zakona, a mi smatramo da je treba ponoviti iz nekoliko razloga. Mislim da bismo bili jedina zemlja u svetu koja ne bi u socijalnom sistemu imala definiciju pojma invalida rada. Pre svega, mora da se razlikuje invalid rada od drugih invalidnih lica. Drugo, invalid rada već ostvaruje određena prava po osnovu invalidnosti, a sa ovim pojmom se nalazi i u drugim sistemima, kao što su propisi o radu, propisi o zapošljavanju, kao u Međunarodnoj konvenciji o socijalnom osiguranju, pogotovu u međunarodnoj konvenciji o minimumu socijalnih uslova i socijalne sigurnosti koju invalid rada mora da ima. Kao što sam rekao, ako ne bi ova definicija ostala u ovom novom zakonu, verovatno bi bili jedna od retkih ili jedina zemlja koja ne bi imala ovu definiciju, pogotovu što kod nas invalidi rada već ostvaruju neka prava po osnovu invalidnosti, a zna se da je u dosadašnjem zakonu to invalidska penzija ili gubljenje radne sposobnosti po osnovu invalidnosti. Iz tog razloga, kada bude dan za glasanje, mislim da ministarka treba da prihvati ovaj amandman koji smo podneli u ime SPS-a, a vidim i još nekoliko stranaka. Smatramo da je realno da se ovaj amandman prihvati, odnosno da ostane stara definicija i u novom zakonu.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 24a doda novi podnaslov. Zakonodavni odbor je, na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika, odbacio ovaj amandman, zbog čega amandman ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine, a po istom članu stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Amandman, sa ispravkom, kojim predlažu da se ispred člana 25. doda novi podnaslov, zajedno su podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Lazar Marjanski. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Podnosilac amandmana, uz argumentaciju sa mesta, ubeđen je u glasanje za amandman.) Da li neko drugi želi reč? Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo, članom 26. regulisani su slučajevi kada invalidnost nastaje pre 30-te godine života. Tu se pravi gradacija: pod tačkom 1) ukoliko je invalidnost nastala do navršene 20-te godine života, predlagač zakona postavlja uslov da takav invalid ima godinu dana staža osiguranja; 2) ukoliko invalidnost nastaje do navršene 25-te godine života, uslov je da ima najmanje dve godine staža osiguranja; 3) ukoliko invalidnost nastane do navršene 30-te godine života, ako do nastanka invalidnosti ima najmanje tri godine staža osiguranja. Mi amandmanom tražimo smanjenje ovog uslova staža osiguranja, do navršene 20-te godine života bez obzira na dužinu staža osiguranja; znači, ako je bio i dva, jedan dan osiguran, da ima pravo na invalidsku penziju. Kod ove kategorije sa navršenih 25 godina života tražimo devet meseci, a kod treće kategorije godinu staža osiguranja. Osiguranicima kod kojih invalidnost nastanepre 30-te godine života, pravo na invalidsku penziju treba da bude omogućeno pod znatno povoljnijim uslovima, bar onako kako je to do sada bilo. Mi se nikada nećemo složiti ni sa jednim predlogom Vlade koji ide ka smanjenju prava. To, jednostavno, ne dolazi u obzir u vremenu kada imamo reformsku vladu, koja je obećala da će biti sve mnogo bolje, da će standard biti veći, da će budžet biti sposoban da servisira sve što treba, da će regulisati ovu oblast, onu; obećavala je svim kategorijama stanovništva bolji život; mi hoćemo i amandmanima da prinudimo Vladu da svoja obećanja, data u predizbornoj kampanji 2000. godine, izvrši prema svojim biračima. Prema tome, ukoliko je do sada moglo da bude ovako kako smo mi predložili, pogotovu što se u članu 25. stav 1. tačka 2) za sve druge kategorije stanovništva, bez obzira na godine starosti - što znači da oni nemaju onu starosnu granicu za odlazak u penziju - traži minimum pet godina staža, onda za ove kategorije stanovništva, koje zaista možemo smatrati veoma mladim, ako dođu u tu nesrećnu situaciju da postanu invalidi, treba omogućiti povoljnije uslove za sticanje prava na invalidsku penziju.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović.
Poštovane kolege narodni poslanici, mislim da je ovaj amandman dobar i poslanička grupa SPS će ga podržati. Naime, sam amandman po svojoj suštini pokušava da napravi iskorak u pozitivnom pravcu u odnosu na rešenje u zakonu; ono je krajnje restriktivno, nepovoljno za osobe mlađe od 30 godina. Vlada je u ta tri reda obrazloženja prilično nemušto pokušala, što nije moguće, da objasni zašto se prema osobama mlađim od 30 godina, ukoliko nastupi invalidnost, postavljaju određeni uslovi. Ovo govorim iz prostog razloga što je reč o teškoj temi, lošoj mogućnosti, da neko postane invalid u tim godinama; logično bi bilo da zakon bude prema njemu otvoren u smislu povoljnosti. Naime, mi sa tom populacijom stanovništva, kao društvo, kao država, ionako imamo velikih problema. Moram podsetiti da ima milion nezaposlenih ljudi u Srbiji, da je ogroman broj ljudi i populacije mlađih od 18 godina na pragu siromaštva, da sadašnja ekonomska slika Srbije ne daje nadu za veliki broj novih radnih mesta i zapošljavanje. I kad se taj mladi čovek jedva zaposli, pa mu se još, ne daj bože, desi da bude povređen, da bude invalid, onda nema uopšte racionalnog razloga da ti uslovi budu restriktivni. Zato mislim da je ovaj amandman kolege dobar. Prosto, jer postavlja minimum uslova potrebnih da, ukoliko se desi da neko mlad, ispod 30 godina, a zaposlen, bude povređen, invalid, može da ostvari određena prava koja mu pripadaju. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Prelazimo na sledeći amandman. Narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 26. doda novi podnaslov i novi član. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Slobodan Adžić.
Ovaj amandman je takođe posledica amandmana na član 21. kojim smo mi želeli da invalidnost definišemo kao potpuni ili delimični gubitak radne sposobnosti. Amandman predviđa prava u slučaju da se kod osiguranika utvrdi umanjena radna sposobnost, i to pravo na raspoređivanje na drugi odgovarajući posao, zatim na prekvalifikaciju ili dokvalifikaciju, odnosno novčane naknade kao drugo pravo u vezi sa statusom lica sa preostalom radnom sposobnošću. Malopre sam komentarisao situaciju ako se kod osiguranika utvrdi smanjenje radne sposobnosti, da je potrebno da se ovim zakonom definiše i njegovo pravo na raspoređivanje na drugi odgovarajući posao i naknadu. Ovde nije dato konačno rešenje, međutim, smatramo da Fond penzijskog i invalidskog osiguranja, kao i poslodavac, ne mogu potpuno da se oslobode obaveze prema takvom licu. Sada je to na Vladi kakvo rešenje eventualno da predloži. Sam Zakon o zapošljavanju invalida potpuno oslobađa Fond, samim tim da se zapošljavanje takvih lica prenese na teren Zakona o zapošljavanju invalida, potpuno bi oslobodio i Fond i poslodavca od obaveze zapošljavanja ovakvih lica. Mislim da prvo mora da se iskoristi mogućnost kod poslodavca, a potom i druge mogućnosti, u zaštitnim radionicama itd. Što se tiče prava na naknadu, takođe bi određenu naknadu trebalo da dobije takvo lice. Da li će to biti vezano za razliku u plati ili naknadnu prekvalifikaciju itd, to je pitanje koje bi opet Vlada morala da reši.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Amandman, sa ispravkom, kojim predlažu dodavanje novog podnaslova iza člana 26. zajedno su podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Zakonodavni odbor je na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika odbacio ovaj amandman, zbog čega amandman ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine, a po istom članu stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Amandman kojim predlažu da se posle člana 26. dodaju novi članovi 26a i 26b zajedno su podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Zakonodavni odbor je na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika odbacio ovaj amandman, zbog čega amandman ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine, a po istom članu stav 5. Poslovnika. Na član 28. amandman je podnela narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović.
Poštovano predsedništvo, poštovane koleginice i kolege, pokušala sam ovim amandmanom da izjednačim bračnu i vanbračnu zajednicu, koje su kada je u pitanju izdržavanje već izjednačene u Zakonu o braku. Pošto je izdržavanje osnov za takvo rešenje u Zakonu o braku, mislim da je neophodno da se ta materijalna sigurnost, koju ima vanbračni drug, prenese na izdržavano lice i posle njegove smrti. Obrazloženje Vlade Srbije pri odbijanju ovakvog amandmana mislim da nema mesta, iz prostog razloga što je izdržavanje činjenica na kojoj se zasniva izjednačavanje bračne i vanbračne zajednice u Zakonu o braku, pa ne vidim zašto se ne bi mogla preneti i na zakon o penzijskom osiguranju. Mislim da obrazloženje, ako se čeka da se promene porodični i još neki drugi zakoni, pa onda menjanje Zakona o penzijskom osiguranju, pravno ne stoji iz prostog razloga što sam predvidela da posle tri ili godinu dana zajednice života u kojoj postoje deca treba da se predvidi penzijsko osiguranje za vanbračnog druga, pa bi to onda bio nastavak izdržavanja koje je izdržavano lice za vreme života osiguranika imalo. Molim vas da o ovom amandmanu razmislite i da ga iz ovih razloga, kao i objašnjenja zašto ne bi trebalo da stoji obrazloženje Vlade, usvojite.
Reč ima Gordana Matković, ministar u Vladi Republike Srbije.
Moram da kažem da smo i mi u prvom nacrtu zakona imali tu istu ideju, ali da prosto zakonodavstvo Vlade Republike Srbije izričito smatra da - pošto prema Zakonu o nasleđivanju vanbračni drug nije izjednačen sa bračnim drugom, jer nema prava na zakonsko nasleđivanje, a da postoje problemi vezani za Zakon o braku - takvu vrstu predloga mi ne možemo prvi da unesemo u zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju. Iako suštinu potpuno podržavamo, to je obrazloženje zašto je Vlada odbila amandman.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva predložila je amandmanom da se u članu 29. doda novi stav 2. koji glasi: "Pravo na porodičnu penziju ima i udova kod koje je utvrđena trudnoća i koja je dete umrlog osiguranika, odnosno korisnika prava rodila posle njegove smrti". U stavu 3. koji postaje stav 4. posle reči "i 3)" dodaju se reči "iz stava 2". Predloženim amandmanom, dozvolite da ga obrazložim, obezbeđuje se dosledna primena stava 1. tačke 3) ovog člana, po kojoj udova stiče pravo na porodičnu penziju ako je, posle smrti bračnog druga, ostalo jedno ili više dece koja imaju pravo na porodičnu penziju, a udova obavlja roditeljsku dužnost prema toj deci. Naime, ovom dopunom je precizirano da to pravo ima i udova kod koje je utvrđena trudnoća i ako je rodila dete umrlog osiguranika, odnosno korisnika prava posle njegove smrti. Pri ovom ukazujemo da je u svim dosadašnjim sistemima penzijskog i invalidskog osiguranja ova udova imala pravo na porodičnu penziju, pa predlažem ministru da usvoji ovako preciziran amandman, pošto je i obećala na Odboru za rad i boračka pitanja.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Narodni poslanik Milorad Mirčić podneo je amandman kojim predlaže da se posle čalna 29. doda novi član 29a. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana nije prisutan. Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima gospođa Gordana Matković, ministar u Vladi Republike Srbije.
Znači, obrazloženje je pravne prirode i kaže se da je to opšta pravna norma prema kojoj se nerođeno dete smatra rođenim, ukoliko je to u njegovom interesu; to uopšte nije sporno, prosto se podrazumeva i nema sa tog aspekta potrebe da se ovakav amandman dodaje.
Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo, nisam baš najbolje razumela ovo što je gospođa ministar rekla; u članu 29. se reguliše pravo udove na porodičnu penziju i nabrojana su tri slučaja, ali je propušteno da se, u skladu sa drugim zakonom šta se smatra detetom rođenim u braku, ovde navede i situacija da pravo na porodičnu penziju ima i udova kod koje je utvrđena trudnoća, kao i udova koja je rodila dete umrlog osiguranika, odnosno korisnika prava posle njegove smrti, s tim što joj to pravo pripada od dana smrti osiguranika, odnosno korisnika prava. Ako je dete mrtvo rođeno ili ako umre pre nego što navrši šest meseci života, udovi pripada pravo na porodičnu penziju do isteka šest meseci posle porođaja. Obrazloženje je da se posmrče smatra detetom rođenim u braku. To je regulisano drugim zakonom i zato je potrebno predvideti i tu situaciju u kojoj udova može da se nađe radi sticanja prava na porodičnu penziju, pa ako to nije uopšte diskutabilno, a ne vidim u kom je članu to sadržano, onda je Vlada taj amandman mogla da prihvati.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Sledeći amandman je predlog da se posle člana 29. doda novi član 29a koji su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime grupe podnosilaca amandmana reč ima narodna poslanica Živodarka Dacin.
Poštovano predsedništvo, poštovana gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, evo kao što vidite, tu od strane poslaničkih grupa ima malo nekih varijacija vezanih za amandman na član 29. i na koji način da se definiše taj član 29a koji bi se podrazumevao u ovom zakonu. Za nas poslanike, da se ne bih ponavljala, svi znamo da se to odnosi na dete koje praktično nije rođeno, a već po rođenju nema nažalost oca zbog smrti roditelja. Za nas to nije baš najpreciznije definisano u ovom zakonu, iako ne mogu da kažem da ne možemo prihvatiti obrazloženje koje je dala Vlada, a malopre i ministar Matković, da to reguliše opšta pravna norma. Međutim, imajući u vidu da ni mi, narodni poslanici, nismo svi pravnici, a verovatno nisu ni porodice koje bi možda imale takvu potrebu, smatrali smo da bi zbog značaja i zbog naše osnovne brige o detetu trebalo to potencirati, izvući iz konteksta i učiniti zaista maksimalno da to dete po rođenju živi kvalitetno, ukoliko to može; jer za mene ne postoji nijedan novac koji bi mogao da kompenzuje nedostatak, u ovom slučaju, oca. To mislim za bilo kog roditelja. Malo mi smeta kako je u obrazloženju rečeno, praktično se zna da je jednak status deteta u intrauterinskom periodu i po rođenju, ali se kaže-ukoliko je to u njegovom interesu. Ružno je rečeno; u čijem njegovom interesu-deteta; valjda je u interesu i porodice i društva, a i svakog deteta da se rodi živo i zdravo. Apelujem, prosto, ukoliko postoji neka mogućnost, da to prihvatite. Ako vi garantujete da se to podrazumeva i da će narodu to biti jasno, zaista kao predstavnik poslanika SPS-a mogu da prihvatim to obrazloženje. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja za reč od ovlašćenih učesnika u raspravi? (Ne.) Na član 30. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Vlada predlaže da se ovaj amandman odbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč.
Ponovo se ne slažem sa obrazloženjem Vlade, ali ga neću kvalifikovati. Mislim da se ovde radi o tipičnoj rodnoj neravnopravnosti. Evo, da jedanput počnem da se zalažem za tu rodnu ravnopravnost, jer stalno izgleda kao da štitim žene u svakom svom javljanju u Skupštini. Mislim da tražimo da se ženi daju povoljniji uslovi, međutim da se ne daje poseban osnov za ostvarivanje tog prava. Muškarci moraju imati na isti način rešenu situaciju ako ostanuudovci pre navršene 48. godine, putem ovakvog rešenja kakvo sam dala u amandmanu. Prema tome, ne mislim da Vladino obrazloženje nije tačno, da žene inače imaju pogodnosti po ovom zakonu. Na njega pristajem i pretpostavljam svi mi. To su povoljniji uslovi. Kod osnova moraju se izjednačiti muškarci i žene i zato sam predložila ovakav amandman.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Određujem pauzu. Rad u popodnevnom delu sednice, u 15,00 časova, nastavljamo amandmanom na član 33. koji su podneli narodni poslanici Borislav Pelević i članovi poslaničke grupe SSJ.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da radi utvrđivanja kvoruma ubacite identifikacione kartice u vaše poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum i možemo nastaviti rad raspravom u pojedinostima o Predlogu zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li prestavnik podnosilaca amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo poštovani narodni poslanici, poslanička grupa SSJ predložila je amandmanom da se u članu 33. tačka 1) broj "63" zameni brojem "60", a broj "58" brojem "55". Dozvolite mi da obrazložim ovaj amandman. Da bi roditelj ostvario pravo na porodičnu penziju, predviđena su dva uslova koja kumulativno moraju biti ispunjena: da je bio izdržavan do smrti osiguranika, odnosno korisnika prava i da je navršio određene godine starosti. Smatramo da su godine starosti predložene u ovom članu previsoke i da bi ih trebalo smanjiti kako je amandmanom predloženo. U protivnom, ta lica, roditelji, ostali bi bez sredstava za život pošto neće moći da se zaposle, s obzirom na godine života i stanje u oblasti zapošljavanja. Pri tom ukazujemo da prema važećem rešenju, roditelj ostvaruje ovo pravo sa navršenih 58 godina života, odnosno 53 godine života - žena. Naš je predlog između starog i novog rešenja. Zato smatramo prihvatljivim ovo naše rešenje, a posebno ukazujemo i upozoravamo da predstojeći zakon o zapošljavanju za slučaj nezaposlenosti predlaže da etničke manjine imaju prioritet prilikom zapošljavanja. Šta će se dogoditi sa Srbima na Kosovu, u Raškoj oblasti, na severu Bačke, da li će ikada ti Srbi, koji imaju 50 godina starosti, moći da se zaposle i da li će imati sredstava za život? Iz tog razloga predlažemo da se usvoji ovaj naš amandman. Hvala na pažnji.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 34. amandman je podnela narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su predložili da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, reč ima narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović.
Poštovane kolege, pored obrazloženja Vlade i ostalog što sam do sada saslušala i dalje ostajem kod mog stava o statusu vanbračnog druga ili drugarice; ne sviđa mi se termin, ali šta mogu, tako je u zakonu. Obzirom da sam ostala kod amandmana na član 28. i na njemu insistirala, u slučaju da mi usvojimo amandman na član 28, naravno da bi onda bila velika greška da se ne usvoji ovaj amandman.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić, Dušan Cvetković, Golub Rajić, Bora Stanimirović, Joca Arsić i Đura Lazić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvalili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatuje da je ovaj amandman postao sastavi deo predloga zakona. Narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 36. doda novi podnaslov i novi članovi 36a i 36b. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amdndman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li ima prijava za reč o ovom amandmanu? (Da.) Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo poštovani narodni poslanici, poslanička grupa SSJ predložila je da se posle člana 36. doda novi podnaslov i dva nova člana koji glase: "3/a. Prava po osnovu smanjene radne sposobnosti; član 36a - Osiguranik zaposleni, prema smanjenoj radnoj sposobnosti, stiče pravo na raspoređivanje, odnosno zaposlenje na drugom poslu s punim radnim vremenom. Osiguranik iz stava 1. ovog člana stiče pravo na raspoređivanje, odnosno zaposlenje na drugom poslu sa punim radnim vremenom: 1) ako je invalidnost prouzkovana povredom na radu ili profesionalnom bolešću; 2) ako je invalidnost prouzrokovana bolešću ili povredom van rada, pod uslovom da ima navršeni penzijski staž od najmanje pet godina. Izuzetno od odredaba stava 2. ovog člana, osiguranik kod koga je invalidnost prouzrokovana bolešću ili povredom van rada nastala pre navrešenja 30 godina života, pravo iz stava 1. ovog člana stiče: 1) ako je invalidnost nastala pre navršene 20. godine života, bez obzira na dužinu staža osiguranja; 2) ako je invalidnost nastala do navršenih do 25 godina života - ako do nastanka invalidnosti ima ukupno najmanje šest meseci staža osiguranja; 3) ako je invalidnost nastala do navrešen 30. godine života - ako do nastanka invalidnosti ima ukupno najmanje jednu godinu staža osiguranja. Član 36b -Osiguranik zaposleni sa smanjenom radnom sposobnošću ima pravo na novčanu naknadu za vreme od dana nastanka invalidnosti do dana raspoređivanja, odnosno zaposlenja na drugom poslu". Dozvolite mi da vam obrazložim ovaj amandman. On je vezan za amandman na član 18, koji je izložio moj kolega Adam Urošević, pa iz tih razloga predlažemo da se prihvati i taj amandman na član 18, kao i ovaj zbog međusobne povezanosti.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amdndman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 37. Predloga zakona, ispred SRS, tako da naslov iznad tog člana bude "4. Novčana naknada za telesno oštećenje", a u članu 37. stav 2. menja se i glasi: "Osiguranik kod koga telesno oštećenje iznosi najamnje 30% stiče pravo na novčanu naknadu". Obrazložio bih ovaj amandman. Ne postoji ni jedan razlog da osigurana lica kod kojih je telesno oštećenje nastalo iz bilo kog razloga ne steknu pravo na novčanu nadoknadu. Naveo bih primer; radeći u Hemijskoj industriji znam da i pored zaštite na radu vrlo često dolazi do povrede radnika i do smanjene radne sposobnosti. Ranije je postojala praksa dalekarska komisija odredi stepen oštećenja i predloži promenu radnog mesta, što je sadašnjim zakonom ukinuto. Prodajom preduzeća ta lica danas ostaju bez posla i bez nadoknade za telesno oštećenje. Dame i gospodo, trebalo bi da Fond penzijskog i invalidskog osiguranja ili bilo koja institucija vodi računa o ovim licima. Vi predlažete ovaj zakon kao poboljšanje prethodnog, reformski zakon koji u sebi ima mnogo manjkavosti i nestručnosti. Vi sada ne možete da obezbedite novac za ovaj fond, jer ste zatvorili mnoga privatna preduzeća, mnoga preduzeća ste prodali, a proces proizvodnje nije nastavljen. Poslanici SRS su isticali da će doći do ovog problema. Mnogo puta je za ovom skupštinskom govornicom prof. dr Vojislav Šešelj isticao da se ovca šiša jednom godišnje, a ne više puta. Ako se ošiša u zimu, ona će da crkne. U mnogim privatnim preduzećima se danas radi na crno. Niste uspeli sprečiti rad ovih radnika na crno, a zbog toga radnici nisu u mogućnosti da naplate ta oštećenja ili da budu raspoređeni na nekakvo radno mesto koje odgovara njihovom telesnom oštećenju. Zato mislim da bi moj amandman trebalo prihvatiti.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Reč ima ministarka, gospođa Gordana Matković.
Da ne bude zabune, osiguranik kod koga telesno oštećenje prouzrokovano povredom na radu ili profesionalnom bolešću iznosi 30%, stiče pravo na novčanu naknadu i to je ovim zakonom predviđeno. Pretpostavljam da je itencija vašeg amandmana bila da se naknada isplaćuje i u slučaju kada telesno oštećenje nastane nezavisno od rada. Predviđeno je članom 37. da osiguranik, kada kod njega telesno oštećenje prouzrokovano povredom na radu ili profesinalnom bolešću postoji i iznosi 30%, stiče pravo na novčanu naknadu. To pravo, ako je prouzrokovano povredom na radu ili profesionalnim oboljenjem, postoji ovim zakonom.
Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenica predsednika poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo, tačno je da je u članu 18. stav 1. tačka 4) predviđeno pravo iz penzijskog i invalidskog osiguranja za slučaj telesnog oštećenja prouzrokovanog povredom na radu ili profesionalnom bolešću. Tu osiguranik stiče pravo na novčanu naknadu za telesno oštećenje. Sada mi recite kakva je razlika između osiguranika koji se povredi van rada, oboli od neke bolesti, nevezano za profesiju kojom se bavi i zašto on nema pravo na novčanu naknadu. Isto je osiguranik, radi čovek, zaposlen je, plaća iste doprinose kao i ovaj. Možda mislite da nema mesta toj vrsti naknade za telesno oštećenje u ovom zakonu, ali onda nam recite u kom zakonu ima i po kom zakonu ima. On mora da bude na neki način zaštićen. Obrazloženje koje vi dajete da od 1997. godine ne postoji pravo na naknadu po osnovu telesnog oštećenja, prouzrokovano bolešću ili povredom na radu, nema nikakve veze. Ne može da vas amnestira od neke obaveze ili od nekog vašeg principijelnog stava ako toga u sadašnjem zakonu nema ili je ukinuto 1997. godine. Nemojte da se okrećete stalno unazad. Malo pogledajte ispred sebe, imajte neku viziju za budućnost, pa da ta vizija, ako je moguće, bude što ružičastija.
Izvolite, pravo na repliku.
Ko se povredio na radu ili usled profesionalnog oboljenja ima ovo pravo. Ali, postavlja se pitanje kakvo pravo ima čovek kod koga dođe do telesnog oštećenja ili do nekog drugog, a ne profesionalnog oboljenja van rada. Pitanje je da li to treba da bude pokriveno obaveznim ili osiguranjem života, pa neko ko želi da se životno osigura to treba za sebe da uradi. To su dva odvojena pitanja. Ono što piše, to je prosto napomena da ne postoji od 1997. godine u sistemu, nije obrazloženje.
Na član 38. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović i narodni poslanik Slobodan Janjić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 40. i predlažem da se u tom članu brišu reči "prouzrokovano povredom na radu ili profesionalnom bolešću". Nije ovaj zakon reformski, nije za budućnost, on je da dopuni broj u domaćem zadatku koji je DOS dobio od belosvetskih moćnika. Čitav set zakona koje smo mi kao narodni poslanici u ovom cenjenom domu usvajali i komentarisali je iz iste kuhinje predložen ovom domu. Zamislite, gospodo, taj zakon koji rešava penzijsko i invalidsko pitanje danas, kada nemamo ni elementarne koordinate kako da pokrenemo proizvodnju iz koje treba da poteče neki zakon koji rešava pitanja makar dve ili više generacija. Ovaj to ne rešava. Ovaj zakon ima zadatak samo da zaustavi tok. Mi srpski radikali smatramo da brzina donošenja ovog zakona ne rešava ovu oblast bez dorade pratećih zakona koji čine jedan konglomerat. Stari zakon se mogao korigovati određenim izmenama i to bi bio lakši i prihvatljiviji put. Milion i dvesta hiljada penzionera treba da se uklope u ovaj zakon i svi novi ljudi koji stiču pravo, a vezani su za ovaj zakon. Danas je penzija po starom, sutra će doći novi zakon bez para, a u budućnosti se razmišlja na svetskom i globalnom nivou - šta će vama, gospodo, ta penzija. Pismenost zakona je na niskom nivou. Izgleda kao da je zakon prepisan sa nekog jezika koji nije usklađen sa našim jezikom. Mogao bih sada, ali mi vreme ne dozvoljava, da komentarišem sve to što je negativno, ali mislim da je bit ovo demografsko pitanje. To je bela kuga koja je zahvatila Srbiju i treba da se reši sa više zakonskih projekata, a i u ovom zakonskom projektu to nije rešeno. Niste pomenuli majke ni sa jednim ni sa petoro dece. To je trebalo biti rešeno tako da majke koje su rodile četvoro i više dece imaju ovim zakonom neku minimalnu prednost u odnosu na sve ostale, jer one svojim stavom štite nacionalno biće naše zajednice. Ovim zakonom smanjuje se broj prava i to čak onih prava koja su bila već stečena.
Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Poštovani narodni poslanici, i ovaj amandman sledi intenciju poslaničke grupe SRS da se promeni naslov iznad člana 37. i da se svi ovi članovi podjednako odnose ne samo na novčanu naknadu za telesno oštećenje prouzrokovano povredom na radu, odnosno profesionalnom bolešću, nego na sva lica koja imaju status osiguranika, bez obzira gde je došlo do povrede, odnosno da li je nastupila bolest koja je nije vezana za profesionalnu bolest. Malopre nam je gospođa ministar rekla da to spada u sferu nekog drugog osiguranja, pretpostavljam životnog osiguranja; ali, da budemo realni i da se ovde prebrojimo, među nama neka podignu ruku oni koji imaju životno osiguranje u tom smislu, sem onih koji imaju neko obavezno osiguranje, nema ih mnogo. U školama plaćamo ono osiguranje deci ako im ukradu patike i tome slično ili ako im se ne daj bože desi neka povreda, ali nemamo ovu vrstu osiguranja. Zato bi bilo veoma pametno da se u ovaj zakon u ovom trenutku to uvrsti, da bi se na neki način svi osiguranici doveli u ravnopravan položaj. Zbog toga ovim amandmanom, prateći tu intenciju, tražimo da se samo brišu ovi delovi rečenice - prouzrokovano povredom na radu ili profesionalnom bolešću; da osiguranici budu u ravnopravnom položaju. Niko ne može da me ubedi da tu ne može da dođe do raznoraznih zloupotreba, jer ako dozvolite može da nastupi slučaj vezano za rad. Recimo, na bolovanju sam, imam neku povredu, sada hoću da dokažem da je tu nastupio slučaj vezan za rad. Pošla sam navodno autobusom u svoju firmu da odnesem doznake i dobiću onda naknadu za telesno oštećenje. Nastupila je neka povreda, a u stvari sam pošla da obilazim butike i da kupim cipele. Trebaju mi dva svedoka da bih ovu situaciju improvizovala. Prema tome, nema potrebe da se izbacuje jedno takvo pravo osiguranicima. Bilo bi daleko humanije i mislim da bi Vlada trebalo da počne da razmišlja o interesu osiguranika pre svega. To ide iz njihovih džepova, ide iz tog fonda, a ako je fond mali, moraće malo iz budžeta da se pridoda. Kako će država to da obezbedi u budžetu, može iz donacija. Znate, ima fondova u svetu, penzionih, u koje može da se ulaže i putem donacija, jer su ta sredstva onda oslobođena poreza. Mnogi ljudi, mnogi privrednici i te kako visoka sredstva ulažu u te fondove, jer je to jedna vrsta donacije. To kod nas još uvek nažalost ne postoji, jer se i ne propagira. Kod nas su donacije namenjene za neke druge manje važne i manje humane stvari.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 40. doda novi podnaslov i novi članovi 40a i 40b. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predložili su da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite.
Dame i gospodo poštovani narodni poslanici, poslanička grupa SSJ predložila je amandman koji uređuje PIO, a navodno zakonodavac nije predvideo pravo na novčanu naknadu za pomoć i negu. Posle člana 40. dodaje se novi podnaslov "4a. Novčana naknadu za pomoć i negu" i dva nova člana; član 40a: "Pravo na novčanu naknadu za pomoć i negu drugog lica, ako je zbog prirode i težine stanja povrede ili bolesti neophodna pomoć i nega za obavljanje radnji radi zadovoljavanja osnovnih životnih potreba, ima osiguranik, korisnik penzije i invalid rada sa smanjenom radnom sposnobnošću"; član 40b: "Potreba za pomoći i negom drugog lica postoji kada lice iz člana 40a ovog zakona u toku trajanja osiguranja postane nepokretno, kao i ako zbog težine i prirode trajnih bolesti i bolesnog stanja nije sposobno da se samostalno kreće ni u okviru stana uz upotrebu odgovarajućih pomagala, niti da se samo hrani, svlači i oblači i da održava osnovnu ličnu higijenu, kao i slepo lice koje je izgubilo osećaj svetlosti sa tačnom projekcijom i lice koje postiže vid sa korekcijom do 0,05". Dozvolite mi da obrazložim ovaj amandman. Ako se prihvati amandman 6 na član 18. Predloga zakona, neophodno je prihvatiti i ovaj amandman, gde se uređuje krug lica kojima se obezbeđuje pravo na novčanu naknadu za pomoć i negu, kao i uslovi za sticanje ovog prava. Hvala na pažnji.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Amandman, sa isprakvom, kojim predlažu da se u poglavlju VI posle člana 40. doda novi podnaslov zajedno su podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Zakonodavni odbor je na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika odbacio ovaj amandman, zbog čega amandman ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine. Amandman kojim predlažu da se posle člana 40. dodaju novi članovi 40a i 40b zajedno su podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Zakonodavni odbor je na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika odbacio ovaj amandman, zbog čega amandman ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine. Na član 41. amandman je podneo narodni poslanik Stevan Kesejić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj predlog zakona o PIO je sistemski zakon nedorečenosti. Resorni ministar je u svom ekspozeu iznela da se ovim sistemskim zakonom uravnotežuju penzije. Naime, rekla je da se obračunavanjem osnovica za ceo radni vek, umesto za deset izabranih godina, nekima povećava, a drugima smanjuje. To je normalno. Međutim, to sasvim drugačije izgleda ako se gleda druga matematička jednačina. Ta konstatacija bi mogla da bude prihvatljiva samo tako što će se dogoditi sledeće: svi penzioneri će proći loše i imaće umanjene penzije, a jedino će se deficit penzionog fonda smanjiti. To je ta jednačina gde neki dobijaju a drugi gube. Na član 41. zakona o PIO ispred SRS podneo sam amandman koji se odnosi na pravo na naknadu pogrebnih troškova. Naime, ovo što sam rekao da je zakon nedorečen, govori i ovaj član. U njemu se kaže: "U slučaju smrti korisnika penzije, licu koje izvrše sahranu pripada naknada pogrebnih troškova". Tu je tačka. U obrazloženju što se ne prihvata ovaj amandman, stoji: "Vlada ne prihvata amandman iz razloga što je dosada ovo pravo bilo uređeno statutom Fonda, a ocenjeno je da je zbog važnosti pravapotrebno urediti ga zakonom. Predloženo rešenje je povoljnije jer se usklađuje četiri puta godišnje, za razliku od sadašnjeg rešenja kojim se taj iznos određuje početkom kalendarske godine." Međutim, gledajući ovaj predlog zakona i član 75. koji govori o naknadi pogrebnih troškova, gde se govori o tim kvartalnim prosečnim zaradama, odnosno penzijama, može se zaključiti da razlike između zakona i statuta gotovo nema nikakve, zato što mi imamo jednu nepoznanicu: kolika će biti u kvartalu visina penzija, da li će biti povoljnija ili nepovoljnija u odnosu na prosečnu godinu...
Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljnog vremena.
Druga stvar, veoma važna, treba Vlada da uzme u obzir i cenu koštanja pogrebne opreme i da ima u vidu da građani danas veoma teško žive, a moraju sahraniti svoje najmilije. Ne bi to trebalo da bude njihova, nego briga Vlade. Zbog toga sam i predložio da se posle reči "troškova" stavi zapeta i doda "u visini utvrđenoj statutom Fonda". Dakle, Fond treba da utvrđuje visinu pogrebnih troškova, a ne Vlada Republike Srbije.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Narodni poslanik Petar Jojić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 41. doda novi podnaslov i novi član 41a. Vlada i nadležni odbor su predložili da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, predložio sam posle člana 41. novi član 41a. Imajući u vidu objektivne okolnosti i potrebu, odlučio sam se u ime SRS da ovaj amandman napišem. Posle člana 41. dodaje se novi podnaslov "5a. Pravo na nabavku specijalnih pomagala za čitanje i pisanje" i novi član 41a: "Osiguranik, invalid rada, korisnik penzije - slepo lice i slepo dete osiguranika, ima pravo na naknadu za nabavku specijalnih pomagala za čitanje i pisanje - reproduktor i Brajevu pisaću mašinu. Bliži uslovi za ostvarivanje i visina naknade za nabavku specijalnih pomagala iz stava 1. ovog člana uređuju se statutom Fonda". Dame i gospodo narodni poslanici, računao sam da će Vlada i nadležni odbori, zatim ministar, imati u vidu preku potrebu jer ovo spada u socijalnu kategoriju, u kategoriju humanosti, a znamo da u našem društvu ovakvih slučajeva ima i da invalidi i slepa lica, posebno deca, imaju potrebu da im država i društvo obezbede najminimalnija osnovna pomagala, da bi i oni, kao i oni koji nisu u ovakvoj situaciji, mogli da žive i da uživaju plodove nadam se jednoga dana bogate naše države. Smatram da se u republičkom budžetu mogu iznaći sredstva jer ona nisu mnogo velika. Očekujem da će se ministar oglasiti povodom ovog amandmana. Ukoliko se ne oglasi, biće mi žao i imaću možda drugo mišljenje kakav mi odnos i shvatanje imamo prema ovakvim kategorijama lica. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu. Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo, ovo je još jedno pravo koje je do sada egzistiralo u našem sistemu penzijskog i invalidskog osiguranja. Izašla sam za govornicu samo da zamolim ministra da mi objasni gde se to u članu 245. Predloga zakona nalazi sadržano što mi amandmanom tražimo da se ugradi u novi član 41a? Nisam uspela to da pronađem, pa smo protumačili tako da ovo pravo dalje neće postojati. Ukoliko mislite i tvrdite suprotno, molim vas da to za govornicom i kažete zbog javnosti, koja će sigurno na adekvatan način biti obaveštena o svemu što se raspravljalo na ovoj sednici povodom ovog veoma važnog zakona. Vanredno stanje i uopšte ta v.d. stanja u kojima se nalazimo moraće jednom i da prestanu.
Reč ima ministarka, gospođa Matković.
Član 246. zakona glasi: "Pravo na naknadu za nabavku specijalnih pomagala za čitanje i pisanje - reproduktor i Brajevu pisaću mašinu osiguranik, korisnik penzije - slepo lice i slepo dete osiguranika, do donošenja odgovarajućih propisa, ostvaruje pod uslovima utvrđenim propisima koji su važili do dana početka primene ovog zakona". Dakle, kao i sva prava vezana za tuđu negu i pomoć, i ovo pravo ostaje u ovom zakonu, a kao što ste sasvim lepo primetili, to zaista jeste nešto o čemu ova država mora da brine i vodi računa. Vidite da je ovde u pitanju i dete osiguranika. Znači, to zaista jeste socijalno pravo i ono treba iz budžeta da se finansira, a ne iz Fonda. Zbog toga je i stavljeno u prelazna rešenja, kao sve vezano za tuđu negu i pomoć, jer to je u stvari socijalna zaštita. To je socijalna zaštita ne u smislu da vodi računa o materijalnom položaju nego da svi, koji su ikada radili i koji nisu, treba da imaju isto pravo na tu Brajevu mašinu, bez obzira da li su bili penziono osigurani ili nisu. To je intencija, to nije pravo kao što treba da bude vezano za penzijsko-invalidski fond, nego zaista i dete, i odrastao čovek i svako onaj ko je invalid te vrste treba da ima to pravo. To je zaista socijalno pravo. Inače, izvinjavam se ako je u obrazloženju zašto se ne prihvata amandman napisan drugi član, ali član je 246.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 42. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 43. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Radojko Petrić, Dušan Cvetković, Golub Rajić, Bora Stanimirović, Joca Arsić i Đura Lazić i narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li ima prijava za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Radojko Petrić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, poštovana gospođo ministre, zajedno sa grupom poslanika Socijalističke partije Srbije podneo sam amandman na član 43. ovog zakona. Amandmanom predlažemo da se briše stav 2. ovog člana. Ovim članom Vlada kao predlagač zakona predviđa pod kojim uslovima određena kategorija osiguranika, koji rade na poslovima gde se staž osiguranja računa sa uvećanim trajanjem, može steći pravo na starosnu penziju. Konkretno, misli se na sledeće kategorije: ovlašćena službena lica u vršenju unutrašnjih poslova, zaposleni u inostranim poslovima gde se staž osiguranja računa sa uvećanim trajanjem, na poslovima kontra radio-izviđajne službe i kriptografije i ovlašćena službena lica za izvršenje krivičnih sankcija. Navedena lica i pre sticanja prava na punu starosnu penziju, misli se na 58 godina za žene i 63 godine za muškarce, imaju pravo na starosnu penziju ako su navršili najmanje 53 godine života i 20 godina staža osiguranja, od čega najmanje 10 godina efektivno provedenih na radnim mestima gde se staž osiguranja računa sa uvećanim trajanjem. U stavu 2. propisuje se da navedene kategorije osiguranika mogu ostvariti opisano pravo na starosnu penziju samo ako u momentu ostvarivanja prava rade na napred navedenim poslovima. Amandmanom se traži da se briše taj stav. Nepravično je uskraćivati ostvarivanje stečenih prava zato što ta lica u momentu ostvarivanja prava na starosnu penziju ne rade na napred navedenim radnim mestima, znači trenutno ako ne rade na tim radnim mestima, nezavisno što su pre toga ostvarili taj propisani minimum. Bitno je da su ta lica radila na tim radnim mestima propisani broj godina, a ne i da obavezno prilikom odlaska u penziju rade na tim poslovima. Mislim da su razlozi ubedljivi i nadam se da će Vlada prihvatiti da se stav 2. briše.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Poslanik koji je malopre govorio dosta je rekao o razlozima zbog čega treba brisati stav 2. člana 43. Sugerisao bih nešto ministru. Ima članova koji su nedorečeni, nedostaje im tekst koji bi bliže objasnio neke zakonske odredbe, a negde imate suvišnih delova, gde je nešto potpuno jasno, kao u članu 42, gde se objašnjava koji radnici u kom momentu i pod kakvim uslovima mogu steći određena prava, a to ponavljate i u drugom stavu člana 43. Zaista bi trebalo prihvatiti ovaj veći broj amandmana opozicionih poslanika, jer je ovde očigledno da su amandmani pisani bez ikakvih političkih razloga, sa ciljem da se zakon koji je veoma važan i koji će proizvesti mnogobrojne posledice, upriliči i postane kvalitetniji i bolji. Šteta je, gospođo Matković, vi ste stekli dosta simpatije u ovoj skupštini među poslanicima pozicije i opozicije, da ostanete upamćeni po ovom zakonu koji će mnoge unesrećiti, smanjiti im prava i na neki način delovati na naše živote, jer se svi približavamo životu kada ćemo biti korisnici ovog zakona.
Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Član 42. i 43. veoma su interesantni i odnose se na određene kategorije osiguranika, a radi toga da uđe u stenogram, ipak ću da nabrojim koja su to lica: ovlašćena službena lica u smislu propisa o vršenju unutrašnjih poslova i pripadnici BIA-e; zaposleni u Ministarstvu inostranih poslova, znači, bivši SMIP; zaposleni u organima i organizacija koji rade na poslovima kontra radio-izviđajne službe i kriptografije i ovlašćena službena lica u smislu propisa o izvršenju krivičnih sankcija. Veoma važni segmenti našeg represivnog sistema, državnog;član 43. govori pod kojim uslovima ta lica stiču pravo na penziju pod posebnim uslovima; na stranu to što, sigurna sam, ova situacija i ovaj član 42. dovodi do neravnopravnosti građana i kršenja Ustava, ali o tome bi mogao neki ustavni sud jednog dana, kada bude počeo da se izjašnjava o raznoraznim predlozima, da se izjasni da li ova lica mogu da se stave u neki povoljniji položaj od drugih kategorija koje rade pod otežanim uslovima; tražili smo amandmanom da se briše stav 2. člana 43. kojim se insistira da osiguranik u momentu odlaska u penziju mora da bude ovlašćeno lice ili da radi u MUP-u, SMIP-u i BIA-i. Strašno brinem za ove u crvenim beretkama, za one koji su izgubili činove u MUP-u, koji će za koju godinu steći pravo za odlazak u penziju, a neće im se taj period dok su radili u crvenim beretkama ili dok su bili u MUP-u obračunavati kao staž sa uvećanim trajanjem i neće moći da odu u penziju pod posebnim uslovima. Biće i nekih drugih koji će 10, 15 ili 20 godina raditi te važne poslove za koje država smatra da treba da im da određene privilegije i kod odlaska upenziju, pa ako ćemo da oslobađamo državu nekih obaveza, mi ćemo onda uvek pre nego što ispune uslov za penziju, recimo dve tri godine pre toga, moći da im dajemo raznorazne otkaze, da im skidamo činove i da onda oni ne mogu da iskoriste to pravo. Mislim da je i jedan i drugi član protivustavan i da bi Vlada morala zaista ozbiljno da se pozabavi ovim amandmanom, jer nije dat samo radi priče, već da bi se omogućilo ljudima koji su već neko pravo stekli da ga iskoriste.
Da li ima prijava za reč? (Ima.) Za reč se javila ministarka, gospođa Gordana Matković.
Znači, samo pojašnjenja radi, to je prosto nešto što postoji u praksi, jer ovo ne podrazumeva da se beneficirani staž dok su radili na takvim poslovima ne računa. Beneficirani staž je benficirani staž, naravno, pod uslovom da traje određeni broj godina. Ovo se odnosi na to sa koliko godina se može otići u penziju i da li je visina penzije pod posebnim uslovima ili ne, ali beneficirani staž se ne može nikome anulirati, to je starosna granica.
Nema više prijavljenih za reč o ovom amandmanu. Na član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić, Dušan Cvetković, Golub Rajić, Bora Stanimirović, Joca Arsić i Đura Lazić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Koleginice i kolege narodni poslanici, gospođo ministre, kako je već rečeno, grupa poslanika SPS-a je podnela amandman da se u članu 45. brišu reči "stav 1." Vlada nije prihvatila ovaj amandman iz razloga što bi to značilo brisanje celog člana 44. Predloga zakona. Pored toga, stoji u obrazloženju Vlade, navodi iz obrazloženja amandmana nisu razlog za amandmansko menjanje ovog člana, već za pravno-tehničku obradu koja je u nadležnosti Zakonodavnog odbora i poziva se na član Poslovnika. Još jedanput napominjem da smo mi ovde predložili da se brišu samo dve reči koje su suvišne u članu 45. Podsećam da u članu 45. piše doslovce ovako: "U staž osiguranja, u smislu člana 44. stav 1. ovog zakona, računa se i vreme koje je osiguranik proveo u svojstvu vojnog osiguranika". Napominjem da član 44. ima samo jedan stav i nema potrebe da u članu 45. to ponavljamo kada nema drugog stava. Nije tačno da u obrazloženju predlažemo brisanje čitavog člana ili stava, već samo ove dve reči koje su stvarno višak. Ne vidimo ni jedan razlog zašto ovaj amandman, iako je poboljšanje već datog teksta, potpuno logično, potpuno racionalno, nije prihvaćen; ne vidim ni jedan razlog i ne razumem. Ne razumem ni onoga ko je čitao ovaj amandman da nije uspeo da pročita da se ovde govori o dve reči - "stavu" i "1"- da se one brišu, a ne briše se čitav stav. Svako ko je pismen može da shvati šta je bila intencija podnošenja ovog amandmana i nema razloga da se ovaj amandman ne prihvati, a pogotovu nema razloga da se ovo upućuje na pravno-tehničku redakciju. Da li sam vas ubedio? Onda, da ne bih izlazio ponovo, u članu sledećem, pošto imamo dva amandmana, dozvolite mi... ne može? Onda ću se javiti ponovo o ovomdrugom. Hvala lepo.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Razumem da je ministar, gospođa Gordana Matković, u ime predlagača prihvatila amandman na član 45. koji su podneli narodni poslanici, a obrazložio narodni poslanik Joca Arsić. Na član 46. - ministar Gordana Matković, u ime predlagača prihvata amandman. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Konstatujem da je amandman narodnih poslanika Radojka Petrića, Dušana Cvetkovića, Goluba Rajića, Bore Stanimirovića, Joce Arsića i Đure Lazića prihvaćen. O tom amandmanu će se ipak glasati u danu za glasanje, s obzirom da je Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predložio da se amandman odbije. Na član 55. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatio je ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunovićpodnela je amandman kojim predlaže da se izmeni naslov iznad člana 60. i član 60. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amdnamna želi reč. Reč ima narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović.
Pod pretpostavkom da svi imate te amandmane pred sobom, ne čitam ih i ne obrazlažem, nego samo objašnjavam zašto sam se opredelila za takvo rešenje. Zatobih odmah odgovorila na tvrdnju Vlade u obrazloženju odbijanja mog amandmana da se problem nataliteta ne može rešavati na način kako sam predložila u tom amandmanu. Naprotiv, amandmanom uopšte ne želim da natalitet poboljšavamo, a vezivanje za treće dete, kao u Predlogu zakona, ukazuje da je rešenje upravo motivisano povećanjem nataliteta. To je moj odgovor. Inače, mi smo se već u nekim ranijim zakonima, kako samshvatila, izborili za pojam roditeljstva, a ne materinstva, za istu pojavu. Prema tome, to je razlog da se naslov izmeni. Istovremeno, mislim da ovakav član diskriminiše decu po redu rođenja, što takođe smatram da je nedozvoljeno. Formulacija "žena koja je rodila treće dete", kako predviđa Predlog zakona, po meni još više produbljuje podelu porodičnih obaveza između roditelja na muške i ženske. To su razlozi da se prihvati ovaj amandman.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima gospođa Gordana Matković, ministar u Vladi Republike Srbije.
Penzioni zakon kod nas, kao i u svakoj zemlji, kaže da je penziono osiguranje, u stvari, za rizik starosti. Kod nas je iz različitih razloga prosečna starost odlaska u penziju veoma niska. Svako snižavanje granice je problem. Kao što smo rekli, mi smo u sistemu tekućeg finansiranja i zaista moramo nastojati da ljudi ne odlaze u penziju mladi. Posebno je pitanje invalida. Ako je osiguranje u slučaju starosti, onda ne treba u većoj meri da imamo ljude sa 50 ili 53 godine u penziji. Naravno, postoje razne mogućnosti za razne izuzetke, ali to mora da bude princip.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 60. amandman je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amdndman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS je pokušala svojim amandmanima da poboljša Predlog zakona o penzionom i invalidskom osiguranju. Član 60. kaže da se osiguraniku, to jest ženi koja je rodila treće dete, po tom osnovu uračunava u posebni staž vreme u trajanju od dve godine. SRS je dala amandman da se član 60. menja i da glasi: "Osiguraniku - ženi, za svako rođeno dete po tom osnovu, uračunava se u posebni staž vreme u trajanju od dve godine". To bi pre svega bilo podsticaj za povećanje nataliteta, što je po nama jedan od najvažnijih državnih interesa. Vlada je pogledala taj amandman i dala je vrlo specifično objašnjenje. Ona u obrazloženju kaže da ne prihvata amandman zbog toga što bi na taj način osiguranici žene došli u znatno povoljniji položaj u odnosu na osiguranike muškarce po osnovu kriterijuma rođenja dece, što je suprotno načelima osiguranja. U svakom slučaju, na strani žene je i kvantitet i kvalitet, posmatrano po svim parametrima. Pre svega, žene su veći deo populacije u Srbiji, a i u svetu. Žene su superiornije od muškaraca skoro po svim parametrima, ne računajući samo fizičku snagu i fizičku energiju, tako da su već žene dovoljno ravnopravne i superiornije da bi po nekim drugim kriterijumima imale još beneficija. Znači, upravo je program SRS da žena treba da ima beneficije po osnovu rođenja dece. Ne znam koliko vi pratite kao ministar, ali podsetiću vas da samo 0,9 dece ima prosečna srpska porodica, za razliku od nekih drugih. Recimo Šiptari imaju 6,6 dece po porodici. Da bi natalitet bio pozitivan, statistički posmatrano, potrebno je 2,1 dete da bude u jednoj porodici. Samim tim, pitanje je da li će 2100. godine uopšte Srba biti u Beogradu, a kamoli u nekim drugim delovima Srbije. To su razlozi, a još neke druge ću da vam kažem. Natalitet je slabost u Srbiji iz više razloga. Pre svega, tri su parametra. Negde oko 20% bračnih parova, nažalost, leči se od steriliteta. Otprilike je 50% u pitanju muški sterilitet, 50% ženski sterilitet. Tu medicina napreduje i ide se u tom pravcu. Tu ne možete vi kao Vlada da utiče mnogo. Drugi parametar je, u svakom slučaju, što prihvatamo neke zapadne kriterijume, tako da mnogi bračni parovi kasnije ulaze u brak i tu se smanjuje generativna faza, generativni period. Ranije jeoko 32. godine bio najbolji vremenski period, odnosno krajnji rok za ženu prvorotku, a sada se ta granica malo pomerila na oko 35 godina. Samim tim što se vreme skraćuje i natalitet je slab. S obzirom da imamo zaista veliki broj nezaposlenih, veliki broj osoba su zahvaljujući DOS-ovoj Vladi izgubile posao, sigurno Vlada može da utiče na taj način što će omogućiti da svaka žena koja rodi dete bude beneficirana barem te dve godine radnog staža. Znate, svako treće dete se uglavnom u Srbiji rađa zbog toga što porodica ima dva sina ili dve kćerke, pa onda teže ka tome, ali je upravo problem da to prvo dete nastane. Siguran sam da je prvo dete možda i značajnije nego treće, jer kasnije, kada roditelji shvate kakav je značaj i uloga deteta u porodici, onda imaju potrebe da povećavaju natalitet. Zbog toga, u ime SRS, zaista apelujem da razmislite, vi kao predstavnik Vlade, zajedno sa vašim ljudima koji vas savetuju, da prihvatite ovaj amandman.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Amandmane, u istovetnom tekstu, kojim predlažu da se u poglavlju VIII brišu članovi od 61. do 70, zajedno su podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović i narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada, Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavni odbor predlažu da se amandman odbije. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Rade Bajić, u ime grupe podnosilaca amandmana, pa narodni poslanik Zoran Krasić, kao podnosilac amandmana u istovetnom tekstu.
Kolege narodni poslanici, grupa poslanika SPS-a, kao što ste čuli, podnela je amandman na poglavlje VIII - Utvrđivanje visine prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, sa podnaslovom 1. Starosna i invalidska penzija, da se brišu članovi 61, 62, 63, 64, do 70. Čuli ste iz izlaganja svih poslanika poslaničke grupe SPS-a i njenog šefa, kolege Žarka Obradovića, gde smo rekli da je ovaj zakon koji se sada predlaže daleko nepovoljniji. Dakle, mi ostajemo pri tome da se i dalje za penzionere zadrže najpovoljniji parametri koji su važili do sada, a to je deset najpovoljnijih godina u toku radnog staža, a da se nova formula, po kojoj se lični bod množi sa opštim bodom, ne primenjuje, jer je sigurno da će većinu penzionera pogoditi tako što će im se smanjiti penzija. Ako ste primetili rečenicu koju smo mi interpretirali u jednom od govora ovde, a da je Vlada rekla da je udeo penzija u društvenom bruto proizvdu neprihvatljivo visok i onda je sasvim jasno na čega se mora ići: povećavati društveni bruto proizvod ili smanjivati penzije. Obzirom da se društveni bruto proizvod teško povećava i u razvijenim zemljama, gde su ekonomija i proizvodnja daleko veće nego kod nas, gde dakle pada i proizvodnja i privredne aktivnosti, jasno je da se moraju smanjivati penzije kako bi se došlo do određene granice, prihvatljive kada je u pitanju učešće u društvenom bruto proizvodu. Iz tih razloga se primenjuje matematika koja će penzionere dovesti u nepovoljniji položaj, a samim tim staviće ih u nepovoljniji položaj prema penzionerima koji su do sada ostvarili penzije, odnosno po onom starom zakonu, jer će ovo sada biti za većinu penzionera daleko manja penzija. Iz tih razloga predlažemo jednostavno da se brišu svi ovi članovi i formula za izračunavanje penzija, da se ostane na odredbama starog zakona.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Verovatno je ovo poglavlje samo po sebi zakon i možda je glavni razlog zbog čega se i donosi ovaj zakon. Ne treba onda da čude ovi amandmani kojima se traži brisanje ovog poglavlja, jer praktično tim poglavljem bićemo svi jednaki u siromaštvu. To je ono na čemu se zasnivala neka prethodna ideologija. Da ne bih ponavljao nešto što je rekao moj prethodnik, samo bih se osvrnuo na nekoliko opaski iz obrazloženja Vlade. Kaže se da su do ove matematike došli na osnovu analiza. Analize ne postoje. Čak ne postoji ni program, niti neka matrica na bazi koje je kao kvalitet izašao ovakav predlog zakona. Ako su to neke studije Centra za liberalno-demokratske studije, onda to nije ozbiljan dokument, a ako je ovo radio neko u Fondu penzijskog i invalidskog osiguranja, mada sumnjam, onda je to verovatno neki pripravnik, jer sramota je da ovoliko profesionalne nestručnosti stoji u jednom predlogu zakona. Verovatno je zbog toga ministarka na vreme izašla. Kaže se ovde u obrazloženju da je stari obračun penzija, zapamtite ovo, nepravedan, odnosno ide u prilog onih koji imaju visoke penzije. Onaj ko ima penziju već je ostvario pravo na penziju i zašto bi ovaj obračun uticao na njegovu penziju, kada je on već korisnik prava. Misli se verovatno na osiguranika, odnosno na onog ko je podneo zahtev i traži da mu se obračuna penzija. Prvo, ovo nije tačno. Sve ima neku svoju istoriju. U ovoj zemlji 80 i nešto godina postoji sistem penzijskog i invalidskog osiguranja. Da je ova vlada prepisala rešenja iz 60 i neke godine, kada su postojali komunalni zavodi za socijalno osiguranje, sigurno ne bi napravila ovoliku grešku, već bi pronašla bolje rešenje, a to su neki penzijski razredi, gde se u zavisnosti od kriterijuma staža i godina života utvrđuje neka uprosečena penzija i dolazi do toga. Najpovoljniji desetogodišnji period, neprekidnih 10 godina, kao osnov ili kriterijum za utvrđivanje visine starosne penzije je uzet zbog toga što su i u onom prethodnomi sistemu obračuna, gde je uzimana u obzir zadnja godina rada i navodno neka ulaganja u penzijskom i invalidskom osiguranju, to sve matematička ulaganja, to su obračuni i to nikada nisu bila stvarna ulaganja. Zbog čega? Zato što je taj fond poslovao sredstvima u društvenoj svojini. Svojinski odnos nije bio rešen u tom fondu. Nažalost, ni ovim predlogom zakona se ne rešava to najvažnije pitanje socijalne politike. Bez rešavanja svojinskog pitanja u oblasti socijalne politike sva rešenja će biti ružna, nakaradna, neće moći da se izvrše do kraja. Skoro 99% amandmana podnetih na ovaj predlog zakona su rezultat nerazumevanja. Zašto? Zato što ne postoji ideološko opredeljenje prema kakvom penzijskom i invalidskom osiguranju želimo da idemo. Ne postoji stav o odnosu prema privatnoj svojini. Ne postoji stav o osnovama ekonomske politike u ovoj zemlji, zbog toga ćemo imati nakazan zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju i budite sigurni, kada ova rešenja budu zaživela, vi ćete imati penzionere na ulicama koje niko živi neće moći da smiri. Zbog čega? Izjednačava ih samo u bedi, a ne daje se odgovor na osnovno pitanje - da li je penzija socijalno pravo ili pravo po osnovu rada.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, predsednik poslaničke grupe SPS.
Poštovane kolege narodni poslanici, grupa poslanika SPS-a je predložila brisanje ovih članova, jer smatramo da oni nisu dobri za buduće korisnike penzija. Ovaj deo zakona, način obračuna penzija, gde se kao osnov uzima ceo radni vek u odnosu na prethodno rešenje, da se 10 najboljih uzastopnih godina računaju kao osnov za penziju, bio je i jeste jedan od sistemskih razloga zašto mi smatramo da ponuđeno rešenje ne valja i zašto logično predlažemo brisanje tih članova. Ne može se nikako reći da je postojeći način utvrđivanja penzije nepravedan. Zašto? Mi smo imali ranije i nažalost još uvek smo zadržali dosta nekih sistemskih rešenja koja suštinski opredeljuju položaj ljudi, položaj zaposlenih. Tržište ne deluje na način kako bismo mi to želeli. Pojedina preduzeća imala su i imaju monopol. Za mnoge zaposlene važno je gde rade. Poznato je i sada je prisutno da su javna preduzeća imala i imaju visoke lične dohotke. Sada imamo situaciju da zaposleni u javnim preduzećima, čak i na nivou lokalne samouprave, što ranije nije bio slučaj, imaju visoka primanja, rukovodioci, da, predsednici skupština opština imaju visoka primanja. Mi smo smatrali da se rešenjem sa 10 najboljih uzastopnih godina daje mogućnost pojedinim kategorijama ljudi da izvuku nešto što bi bilo dobro da penziju mogu da koriste, starost da prožive i da imaju onoliko sredstava koliko im je potrebno za normalan život. Smatramo da ovim predloženo rešenje neće biti dobro budućim korisnicima penzijskog osiguranja, da će jednostavno penzije biti male, da ima kategorija ljudi koji su jednostavno radili u granama koje su nisko akumulativne, koji su imali mala primanja, a pomenuću kao izrazit primer tekstilnu industriju. Moram reći da nažalost ni zaposleni u prosveti nisu kategorija koja je imala visoke lične dohotke. Godinama unazad, a ni sada to nemaju i pitanje je koliko uopšte ima kategorija koje se mogu, sem onih u preduzećima koja imaju monopolski položaj, pohvaliti dobrim ličnim dohocima što im mogu služiti kao osnova za buduća primanja. U svakom slučaju, poslanici SPS-a su podneli predlog da se ovi članovi brišu, apsolutno uvereni da je postojeće rešenje za svakog korisnika daleko bolje nego ovo koje nudi Predlog Vlade Republike Srbije, odnosno sadrži zakon.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 69. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatio je ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Amandman sa ispravkom, kojim predlažu da se u poglavlju 8. posle člana 73. doda novi podnaslov, zajedno su podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Zakonodavni odbor je na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika odbacio ovaj amandman, zbog čega amandman ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine, a po stavu 5. istog člana Poslovnika. Amandman kojim predlažu da se posle člana 73. dodaju novi članovi 73a, 73b i 73v zajedno su podneli narodni poslanici Nebojša Jović i grupa poslanika SPS-a. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč od ovlašćenih učesnika u raspravi? (Ne.) Prelazimo na sledeći amandman koji su podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović zajedno i to je amandman kojim predlažu da se posle člana 73. doda novi podnaslov i članovi 73a, 73b i 73v. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, ovaj amandman neću obrazlagati, jer usvajanje ovog amandmana je praktično nužno, ukoliko usvojite amandmane koje je podnela SSJ na član 18. i član 36. Dozvolite mi da vam pročitam tekst amandmana. Posle člana 73. dodaje se novi podnaslov "2a Prava po osnovu smanjene radne sposobnosti" i tri nova člana. Ovo bi bilo posebno poglavlje koje bi regulisalo prava po osnovu smanjene radne sposobnosti. Mi predlažemo da se doda član 73a koji glasi: "Osnov za određivanje visine novčane naknade iz člana 36b ovog zakona čini zarada, naknada zarade, odnosno osnovica osiguranja, kao i ugovorene naknade koje su služile za obračunavanje i plaćanje doprinosa za PIO, koje je osiguranik ostvario u prethodnom tromesečju na dan nastanka invalidnosti, i iznosi: 1) 100% od osnova, ako je invalidnost prouzrokovana povredom na radu ili profesionalnom bolešću; 2) 70% od osnova, ako je invalidnost prouzrokovana bolešću ili povredom van rada. Novčana naknada iz stava 1. ovog člana usklađuje se tromesečno sa kretanjem zarada kod poslodavca, odnosno sa prosečnom zaradom zaposlenih na teritoriji Republike, ukoliko je poslodavac prestao sa radom". Predlažemo član 73b iz iste oblasti: "Osiguranik sa smanjenom radnom sposobnošću pravo na raspoređivanje na drugi posao, kao i prava na novčanu naknadu za vreme od dana nastanka invalidnosti do dana raspoređivanja ostvaruje kod poslodavca kod koga je zaposlen na dan nastanka invalidnosti. Raspoređivanje osiguranika u smislu stava 1. ovog člana poslodavac vrši pod uslovima i na način koji su utvrđeni zakonom, opštim aktom poslodavca ili ugovorom". Takođe, predlažemo član 73v koji glasi: "Osiguranik sa smanjenom radnom sposobnošću kome nezavisno od njegove volje prestaje zaposlenje, pravo na ponovno zaposlenje i pravo na novčanu naknadu za vreme od dana prestanka prava na novčanu naknadu, u skladu sa propisima o zapošljavanju, do ponovnog zaposlenja ostvaruje kod Fonda. Pravo na novčanu naknadu iz stava 1. ovog člana prestaje danom ispunjenja uslova za sticanje prava na starosnu ili invalidsku penziju". Kao što sam rekao, ne bih da posebno obrazlažem ovaj amandman, jer smo to već učinili povodom amandmana na član 36 (kolega Đuro Popović) i na član 18(vidi moju diskusiju). Hvala na pažnji.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 73. doda novi podnaslov i novi članovi 73a i 74b. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć.
Radi se o amandmanu da se posle člana 73. dodati podnaslov - Pravo na novčanu naknadu za negu i pomoć. Članovi 73a i 73b definišu parametre na osnovu kojih se može utvrditi ko ima pravo na tuđu negu i pomoć. Ovaj amandman je posledica amandmana na član 3. kojim se zadržava pravo na tuđu negu i pomoć. Ne bih se zadržavao na ovim formulacijama, ali hteo bih da kažem da je ovim zakonom predviđeno u prelaznim odredbama da pravo na tuđu negu i pomoć prestane danom stupanja na snagu ovog zakona, a da će osiguranici koji su to pravo ostvarili do dana stupanja na snagu ovog zakona to pravo uživati sve do donošenja novog zakona, kojim će se regulisati to pravo. Imaćemo tri kategorije. Jedna će biti, znači, lica koja će uživati i dalje to pravo do donošenja novog zakona. Druga će biti lica koja kao osiguranici fonda PIO neće moći da ostvaruju to pravo na tuđu negu i pomoć, jer se ukida. Treća će, na osnovu ovih kriterijuma, imati pravo na tuđu negu i pomoć, ali po propisima o socijalnoj zaštiti. Dakle, zakon će za jedan period ta lica odvojiti u tri kategorije. To nije dobro rešenje i zato mislim da bi ipak trebalo da ostane pravo na tuđu negu i pomoć, dok se sistemski ne reši taj problem. Sistemski će se rešiti kada se bude rešilo pitanje utvrđivanja tog prava iz socijalne zaštite na pravi način.
Reč ima Gordana Matković, ministar Vlade Republike Srbije.
Ta razlika između onih koji imaju pravo po Zakonu o socijalnoj zaštiti i onih po osnovu isplata iz fonda je takva kakva je. Treća kategorija neće postojati, jer ulazak u pravo ovim zakonom do donošenja odgovarajućih propisa se ne sprečava. Znači, ulazak u pravo će postojati i kada je reč o penzionom fondu. "Pravo na novčanu naknadu za pomoć i negu drugog lica ima osiguranik i korisnik penzije do donošenja odgovarajućih propisa." Znači, prelaznim odredbama je potpuno regulisano, ne samo kada je reč o zatečenim, a to je član 245, nego i ulazak novih korisnika u to pravo, sve dok se ne donesu odgovarajući propisi. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na član 74. na koji je amandman podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Ministar Gordana Matković u ime predlagača prihvata amandman koji je na član 74. podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Imate vi prava na reč, nego zbog stenograma. Moram da kažem da je u ime predlagača ministar Gordana Matković prihvatila amandman. Vlada je prihvatila. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana želi reč, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođa ministar Gordana Matković je videla da se ovde radi ne samo o tehničkoj grešci u članu 74. i tom nedostatku, a što me ne bi začudilo, s obzirom na to da nije krivica isključivo gospođe Matković, da se na čelu Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo nalazi supruga sada premijera Zorana Živkovića. Mi smo ranije imali te slučajeve. Vlada, odnosno pojedina resorna ministarstva su shodno ovakvim našim intervencijama odmah reagovala i prihvatali su naše amandmane kojima se do kraja nešto precizira. Kao što kaže predsedavajuća, gospođa Čomić, da bi to ušlo u stenogram, da biste vi znali o čemu se radi, a naročito oni koji malo više dremaju i ne prate, ili ih uopšte ne zanima ova materija. Radi se o članu 74. koji precizira novčanu naknadu za telesno oštećenje. U članu 74. se kaže: "Visina novčane naknade za telesno oštećenje određuje se od osnova koji čini osnov za zatečene korisnike prava na novčanu naknadu za telesno oštećenje u Republičkom fondu za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih, u procentu telesnog oštećenja utvrđenom u članu 39. ovog zakona". Amandman koji sam podnela u ime poslaničke grupe Srpske radikalne stranke dodaje i drugi stav posle ovoga koji glasi: "Novčana naknada za telesno oštećenje pripada u stalnom mesečnom iznosu". Dakle, i gospođa Matković je videla da to nedostaje, uz one primedbekoje je u više navrata iznela gospođa Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe. Iskoristiću priliku da i to kažem, bez obzira što se ovo tehnički do kraja precizira, da imamo zamerke zbog toga što se naknade za telesno oštećenje daju samo kod povreda na radu i bolesti koje su profesionalne. Međutim, smatramo da bi trebalo da se tretiraju novčanom naknadom i zaposleni radnici kojima se, nažalost, desi neka nesreća i van radnog mesta.
Reč ima narodni poslanik Siniša Mitrović, zamenik predsednika poslaničke grupe DOS - Reforma Srbije.
Na osnovu člana 100. Poslovnika, u kome jasno stoji da su poslanici dužni da iznose istinite informacije, da vas obavestim da gospođa koju ste pomenuli, Živković, nije sekretar Sekretarijata za zakonodavstvo; ona je razrešena.
Da li još neko želi reč? Predlog da se posle člana 74. doda novi podnaslov i novi član 74a. Narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 74. doda novi podnaslov i novi član 74a. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana, reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo poštovani narodni poslanici, poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva predložila je da se posle člana 74. doda novi podnaslov "Z/a Novčana naknada za pomoć i negu" i novi član, vezan za naš amandman na član 18. Predloga zakona; član 74a: "Visina novčane naknade za pomoć i negu određuju se u visini iznosa usklađene novčane naknade za pomoć i negu zatečenih korisnika u Republičkom fondu za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih". Ako se prihvati amandman 6 na član 18. Predloga zakona, neophodno je urediti i način određivanja novčane naknade za pomoć i negu, kako je to predloženo ovim amandmanom. Hvala na pažnji.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Prelazimo na sledeći amandman, sa ispravkom, da se u poglavlju VIII posle člana 74. doda novi podnaslov; zajedno su ga podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Prelazimo na sledeći amandman, koji su podneli narodni poslanik Nebojša Jović i ista grupa poslanika, a tim amandmanom se predlaže da se posle člana 74. dodaju novi članovi 74a, 74b i 74v. Zakonodavni odbor je na osnovu člana 142. stav 4. Poslovnika odbacio ovaj amandman, zbog čega amandman ne može biti predmet rasprave na sednici Narodne skupštine, a po stavu 5. istog člana Poslovnika Narodne skupštine. Na član 75. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Janjić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 75. predložio sam kao poslanik Srpske radikalne stranke da se naknada za pogrebne troškove uveća i da bude dva prosečna lična dohotka u Srbiji. Ovo rešenje je primereno trenutku u kome se nalazimo, jer znamo da su svi građani u teškom položaju, bar ogromna većina, a onoj manjini ti troškovi nisu potrebni, oni to i ne podižu. Međutim, 90% građana Srbije ima potrebe za naknadom ovih troškova jer ne primaju lične dohotke ili su ličnii dohoci mali. To su obično starije osobe i ne daj bože kada se to desi negde gde ima mlađih ljudi. Meni je Vlada dala obrazloženje koje se ne odnosi na ovaj član. "Predloženo rešenje je povoljnije jer se usklađuje četiri puta godišnje" - ne mogu da shvatim da Vlada može da kaže da je povoljnije da se isplati jedan i po lični dohodak, a ne dva. Nisam tražio da se to usklađuje ili ne usklađuje četiri puta godišnje. Vlada predviđa da se ti troškovi usklađuju četiri puta, ali sam tražio da budu dva prosečna lična dohotka a ne jedan. Ukoliko uzmemo u obzir da nezaposleni zasnivaju radni odnos prosečno u 30-toj godini, prostom računicom dolazimo do toga da nijedan muškarac ne može da ode u penziju pre 70-te a žene pre 65-te godina života, ispada da će svaki stoti radnik uživati penziju par godina, jer perma statistici u Srbiji se živi 67 godina. Koja će to kategorija i koliki broj novozaposlenih i onih koji sada počinju da uplaćuju te doprinose za socijalno i penziono osiguranje doći u situaciju da koristi penziju i koliko će dugo koristiti; godinu, dve ili tri. Veliki broj tih ljudi neće biti u situaciji da koristi ta sredstva. Ovim zakonom smanjujete postojeća prava, umesto da idete ka tome da ih uvećavate, jer je ogroman broj ljudi ostao bez posla. Siromaštvo je mnogo veće nego ranije. Mnogo veći broj ljudi je ostao ispod praga izdržljivosti. Mogli ste da idete u tom pravcu da svaka porodica koja ima smrtni slučaj dobije ovu naknadu, bez obzira da li ima neko osigurano lice ili ne. Ono što se dešava u vanrednom stanju, a predsedavajuća Skupštine trenutno nije ovde, pa joj prenesite da govor mržnje, za koji kažete da je vladao u neko drugo vreme, sada je toliko prisutan u medijima, a na njega ne možete da odgovorite. Neistomišljenici i politički protivnici nazivaju se fašistima, inspiratorima ubistva i tako to, i to čine ljudi koji na ljude podsećaju samo jednom osobinom - hodaju na dve noge. Toliko prostora dajete tim ljudima da napadaju vaše političke protivnike da je to stvarno sramota.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Lazić i Đorđe Mamula. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni Odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Sledeći amandman je na član 75. Amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović, Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović i zajedno narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni Odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amdnamana grupe narodnih poslanika SPS-a, reč ima narodna poslanica Živodarka Dacin.
Poštovano predsedništvo, poštovana gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SPS-a podnela je amandman na član 75. gde traži da se umesto "jedne i po" u slučaju smrti penzionera, na ime pogrebnih troškova, isplate dve prosečne penzije. Mislim da je ovde obrazloženje apsolutno jasno. Nažalost, penzineri nam sve više pripadaju u grupe ljudi u stanju socijalne potrebe. Ovo je neko poslednje pravo na kraju njihovog života koje im ukidamo. Smrt je veliki stres za svaku porodicu, koja danas ima vrlo nizak standard življenja, pa je neophodno iznaći sredstva koja, čak i da se prihvati ovaj amandman sa dve prosečne penzije, nisu dovoljna, imajući u vidu koliki su pogrebni troškovi. Obrazloženje koje je Vlada dala može da bude prihvaćeno kada bi bila tendencija porasta standarda življenja, dakle, punjenje tog fonda iznam da je tu problem nedostajućih sredstava, ali poslednji statistički podaci govore, a to su podaci koji su zvanično objavljeni 13. februara, da je prosečna neto plata u decembru mesecu bila 11.555 dinara, a u januaru 9.468 dinara i kaže se da su momentalno penzije pale ispod 63% prosečne neto plate. Ako uporedimo samo decembar i januar, to ima tendenciju sve većeg i većeg pada, tako da ne ide u korist porodice što će doći do porasta zbog kvartalnog usklađivanja naknade ovih troškova. Stoga bih zamolila zaista sve poslanike i resornog ministra da se u danu za glasanje prihvati ovaj amandman. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja za reč? (Da.) U ime druge grupe podnosilaca amandmana, reč ima narodni poslanik Đuro Popović, za amandman u istovetnom tekstu.
Dame i gospodo, poštovani poslanici, poslanička grupa SSJ predložila je da se u članu 75. umesto "jedne i po" stavi "dve" prosečne penzije. Dozvolite mi da obrazložim ovaj amandman. Sve više je penzionera na ivici gladi i bede, totalne bede i gladi i napomenuću da je porast mortaliteta za vreme ove vlasti sve veći i veći, a sve iz ekonomskih razloga, pa je Vlada našla i na ovom polju da uštedi na penzionerima. Moram da napomenem da su troškovi sahrane staju prosečnu godišnju penziju, pa predlažem da zaista Vlada vodi računa o poslednjem oproštaju za penzionere, koji su izgradili ovu zemlju i jedini imaju prava na ovo što im po zakonu pripada. Molim zaista ministarku da usvoji ovaj amandman poslaničke grupa SSJ. Hvala na pažnji.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Hoće li prvo narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, a zatim ministarka?
Tri su amandmana uložena na član 75. i sva tri su predlagala nove parametre radi povećanja naknade pogrebnih troškova, sve u cilju da mnogo ne opterete fond a da to opet nešto znači onome ko se nađe u situaciji da te troškove mora da nadoknadi. Moram da priznam da smo se mi, kada smo pisali amandman, nosili mišlju da to potpuno izbacimo iz ovog zakona, ali nismo znali kako drugačije da obavežemo državu da ona snosi pogrebne troškove za sve koji u ovoj državi umru. Danas, a i malopre, čuli smo podatak da penzioner od svoje penzije ne može da sahrani bračnog druga, pa i ako živi u zajedničkom domaćinstvu sa svojom decu koja rade. Znamo kakva su prosečna primanja, svi su u situaciji da se zadužuju da bi mogli na dostojanstven način svog pokojnika da isprate, imajući u vidu socijalne prilike u zemlji i to kolika su prosečna primanja, a niko me neće ubediti da su veća nego što su bila pre dve ili pre godinu dana kada smo prešli na evro; samo su cene usklađene i otišle gore, ako je bilo 100 maraka, sada je to sve 100 evra u proseku. Situacija je ista, samo je broj nezaposlenih još veći i zato kažem da bi možda trebalo razmišljati, možda bi Vlada trebalo da razmišlja da na teret budžeta preuzme sahranjivanje svih koji u ovoj zemlji umru. Jer otkako je DOS na vlasti, verujte, svi smo bliži Bogu, samo se molimo Bogu za zdravlje da ne moramo da pronalazimo sredstva za lekove, za lečenje, a ne daj bože kada neko u porodici umre.
Reč ima ministarka za socijalna pitanja.
Htela bih samo da preciziram da je ranije ovo pravo na naknadu bilo regulisano zapravo statutom Fonda, znači opštim aktom a ne zakonom. Mi smo smatrali i to je bila ideja da je to pravo koje treba da stoji u zakonu, da se ne može menjati na osnovu odluke Fonda, već da ono eksplicitno mora stajati kao zakonsko pravo, zbog toga što se onda mora obrazlagati kada se menja taj iznos i da je ovo neka viša garancija u odnosu na ono što je bilo ranije kao rešenje. Takođe, znači, kada se statutom Fonda uređivalo, onda se uređivalo jednom godišnje, pa kada se ta suma odredi, onda se ona tokom čitave godine nije menjala. U tom smislu je određeno da ta suma bude onolika koliko se na početku godine odredi statutom fonda i da se ima godišnje usklađivati, znači da ne gubi na realnoj vrendosti. Mi smo predvideli da to bude jedna i po penzija, onako kako je to bilo uobičajeno i kako su, uostalom, troškovi sračunati u fondu. Naravno da je bolje više nego manje, ali je to pitanje toga kolike su i mogućnosti. Htela bih samo da prokomentarišem još nešto. Govorilo se ovde više puta o tome kakav je odnos između penzija i neto zarade, odnosno zarade umanjene za poreze i doprinose. Pred sobom imam tabelu koja upoređuje ta dva iznosa u toku 2002. godine. Činjenica je da se taj odnos menja i da on jeste jednog momenta iznosio 62%. Konkretno, za januar mesec iznosi 85%, jer je prosečna penzija 8.058 dinara, a zarada za januar umanjena za poreze i doprinose 9.468 dinara. To nije palo na 60% u smislu da je to nešto što je apsolutni trend smanjenja, već je, između ostalog, rezultat usklađivanja penzija.
Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Na član 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amdndman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Vojinović.
Gospođo predsedavajuća, iako po Poslovniku nemam prava, ipak moram nešto da primetim. Ovde nas ima tako malo i to uglavnom iz opozicije. Ministarka je bila toliko kooperativna, pa je održala sastanke po klubovima. Ako je ovo rad Skupštine, mogli smo da održimo sednice po klubovima. (Glasovi iz sale: Pozovi tvoje kolege, sram te bilo. Samo četvorica iz DSS-a.) Podneo sam amandman na član 78, sa predlogom da se taj član izbriše. Koji su razlozi? U načelnoj raspravi o ovom zakonu pomenuo sam obrazloženje Vlade, gde se govori o načinu obračunavanja penzija. Rečeno je da se uzima celokupni radni staž i da je to pravično. Slažem se s tim. Međutim, pored toga što se uzima ukupni radni staž, ovde se sada i ograničava pravo da se iz tog ukupnog radnog staža izračuna koeficijent, pa se ograničava da taj koeficijent ne može biti više od četiri. Zašto, iz kojeg razloga, to stvarno ne razumem. Rekao sam u načelnoj raspravi da je to na neki način uskraćivanje prava budućih penzionera. U sledećem amandmanu, koji ću takođe obrazložiti, usklađivanjem penzija na način kako je predviđeno, uskraćuju se prava zatečenih penzionera. Prema tome, smatram da ovaj član treba brisati, ako se već zalažemo za načelo pravičnosti.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Reč ima ministarka, gospođa Godana Matković.
Uvek postoje dve opcije. Ako postoje elementi solidarnosti, onda to mora odnekle da se finansira. Znači, postoji element minimalne penzije, postoji invalidska penzija koja pretpostavlja značajno dodavanje staža za one koji su otišli pre ispunjenja starosne penzije. Zbog toga postoji ovakvo limitiranje. Ono u ovakvim sistemima uvek postoji. Bez obzira što bi, kada bismo hteli do kraja da izvedemo konsekventno sistem, onda on ne bi mogao da omogući elemente solidarnosti, pa onda ne bismo imali ovakva ograničenja.
Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović, zajedno su podneli amandman kojim predlažu izmenu poglavlja IDž. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amdndman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, uvažene kolege, poslanička grupa SSJ je predložila izmenu i dopunu u glavi IDž. Umesto "i" stavlja se "zapeta", a posle reči "oštećenje"dodaju se reči "i novčane naknade za pomoć i negu". Naravno, ovo je vezano za amandman na član 18. koji je podnela poslanička grupa SSJ. Ukoliko se usvoji taj, neophodno je usvojiti i ovaj amandman.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Zakonodavni odbor je, na osnovu člana 140. stav 4. Poslovnika, odbacio ovaj amandman, zbog čega amandman ne može biti predmet rasprave u Narodnoj skupštini. Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i grupa poslanika SSJ. Vlada i nadležni odbor predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, uvažene kolege, poslanički klub SSJ smatra da je ovo ključni amandman za penzionere. Naravno, svi penzioneri apeluju da se ovaj amandman prihvati, računajući i sindikate penzionera. Poslanička grupa SSJ je predložila da se član 80. stav 1. menja i glasi: "Penzija se od 1. januara, 1. aprila, 1. jula i 1. oktobra tekuće godine usklađuje, na osnovu podataka organa nadležnog za poslove statistike, sa kretanjem prosečne zarade zaposlenih na teritoriji Republike u prethodna tri meseca. Stav 3. briše se." Dozvolite mi da vam obrazložim ovaj amandman. U pogledu usklađivanja penzija zadržana su rešenja utvrđena u saveznom zakonu, primenjuju se od 1. januara 2002. godine, a tada su usvojena na predlog Vlade Republike Srbije, pod pritiskom MMF-a, kako bi se znatno smanjio odnos prosečne penzije prema prosečnoj zaradi. Naime, prema predloženom načinu, penzije se usklađuju tromesečno sa kretanjem troškova života i prosečne zarade zaposlenih na teritoriji Republike u procentu koji predstavlja polovinu tog zbira, umesto, kako je to bilo do 31. 12. 2001. godine, mesečno i samo sa kretanjem zarada. Na ovaj način penzioneri su u 2002. godini primili manje jednu i po penziju. Praktično, to znači da je novi način usklađivanja penzija doveo do njihovog drastičnog smanjenja. Time se znatno smanjuje i prosečna penzija u odnosu na prosečnu zaradu. Tako je na primer u fondu zaposlenih prosečna isplaćena penzija za oktobar 2002. godine svedena na 72%. Da se primenio stari način usklađivanja, samo sa kretanjem mesečne zarade, prosečne penzije bi iznosile 80% od prosečne zarade. Za novembar 2002. godine iznosila je 6.777 dinara ili 45,79% u odnosu na prosečnu zaradu za taj mesec, koja je iznosila 14.800 dinara, odnosno 65,84% u odnosu na prosečnu zaradu, bez poreza i doprinosa, koja je iznosila 10.293 dinara. Ako se nastavi primena ovog načina usklađivanja i dalje će se pogoršati položaj penzionera i napraviti ogroman raskorak između penzija i zarada na štetu penzija, čime će se i dalje pogoršati materijalni i socijalni položaj penzionera, od kojih najveći broj, preko 60%, živi na ivici egzistencije, jer primaju do prosečne penzije. Penzioneri smatraju da treba da dele sudbinu radnika.
Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi ne možemo da podržimo ovaj amandman iz razloga što se ovde penzije usklađuju sa zaradama zaposlenih, a mi smatramo da penzije treba da budu usklađene sa troškovima života, obzirom da se radi o socijalnoj kategoriji, ali pokušavamo da shvatimo šta je predlagač hteo kada je predložio da se ovde kumulativno obračunava penzija u odnosu na zbir polovine procenta rasta troškova života ili pada troškova života i polovine procenta rasta, odnosno pada zarada. Znamo da će troškovi života da rastu, a mnogo je realnije očekivati da će zarade padati, pa se onda tu pokušava da napravi prelaz, odnosno da se penzije usklađuju sa nečim što praktično ne postoji i da one budu manje nego što bi trebalo da budu, ako se računaju u odnosu samo na troškove života ili zarade. Nije dobro rešenje. Jasno je šta Vlada ovim hoće da postigne i imajući u vidu štimovane izveštaje Zavoda za statistiku i naručene podatke koje dobijamo, penzioneri će najbolje na svojoj koži osetiti ovaj način usklađivanja svojih penzija.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Lazić i Đorđe Mamula. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić, Dušan Cvetković, Golub Rajić, Bora Stanimirović, Joca Arsić i Đura Lazić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Golub Rajić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministre, na Predlog zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju ispred poslaničke grupe SPS sa svojim kolegama sam podneo amandman na član 80. Inače, član 80, kao i 81, regulišu usklađivanje penzija i novčanih nakada za telesno oštećenje, a predloženim načinom se zadržava postojeće rešenje u sistemu penzijskog i invalidskog osiguranja. Međutim, s obzirom na parametre za usklađivanje penzija od 1. januara 2002. godine, kretanje troškova života i zarada, pitanje je da li će standard penzionera pratiti standard zaposlenih. Mi smo predložili da se u članu 80. stav 1. menja i glasi: "Penzije se od 1. januara 2003. godine usklađuju mesečno sa kretanjem zarada zaposlenih u Republici za taj mesec, prema podacima objavljenim od strane organa nadležnog za poslove statistike. Stav 3. istog člana briše se". Prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja su prava iz rada i po osnovu rada se moraju usklađivati isključivo sa kretanjem zarada u Republici, a ne sa kretanjima troškova života i zarada, kako je to predloženo ovim zakonom, pre svega zbog činjenice da troškovi života nisu od uticaja na kretanje zarada. Ako bi se nastavilo usklađivanje penzija i sa troškovima života uspostavio bi se vrlo brzo nepovoljan odnos između prosečne zarade i prosečne penzije, naravno na štetu penzije, što je neprihvatljivo kada se ima u vidu ionako težak materijalni položaj penzionera. Pored ovoga nije prihvatljivo da se usklađivanje penzija vrši tromesečno, jer je i to put zadržavanja penzija na nižem nivou. Smatramo da predlagač zakona nije sačinio prethodnu analizu rasta penzija po starom obrascu i rasta penzija koje se usklađuju prema kretanju zarada i troškova života prema saveznom zakonu, koji se već primenjuje od 1. januara 2002. godine, a koji je ugrađen i u ovaj predlog zakona. Odnos prosečne zarade prema prosečnoj penziji, ako se usklađuje po ovom novom sistemu, dovešće do trajnog i nedopustivog zaostajanja penzija u odnosu na zarade. Predlažem da se u danu za glasanje izjasnite za ovaj amandman, da ne bi populacija penzionera bila u joštežem materijalnom položaju.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović.
Poštovane kolege narodni poslanici, grupa poslanika SPS-a podnela je ovaj amandman sa željom da rešenje koje postoji već godinu dana i koje je našlo svoje mesto u ovom predlogu zakona, a u praksi pokazalo loše po penzionere, bude zamenjeno boljim. Mislim da je ovo rešenje, na kraju krajeva i praksa je to pokazala, za penzionere loše i to je bio jedan od razloga zašto smatramo da ovaj zakon nije dobar, da je restriktivan i da ne može penzionerima doneti ništa bolje. Suština ovog rešenja u zakonu jeste ono na šta se nažalost svodi i ceo zakon, a to je smanjenje ukupne sume novca potrebne za penzije. Grupa poslanika Socijalističke partije Srbije je predložila da se zarade usklađuju mesečno prema podacima objavljenim od strane organa nadležnog za poslove statistike i to da se usklađuju sa kretanjem zarada. Praksa je pokazala da je ovo rešenje za penzionere optimalno. Prihvatanjem ovog amandmana u zakonu se uspostavlja i inauguriše princip pravednosti, o kome se tako mnogo priča. Inače, podaci dostavljeni od strane penzionera, od strane ljudi koji se bave ovom tematikom, pokazuju da su samo u toku prošle godine po rešenju u zakonu, za koje smatramo da nije dobro, penzioneri uskraćeni za 10.000 dinara. Znači, u svakom slučaju postojeće rešenje nije dobro. Nije dobro da se uzimaju dva parametra, rast troškova života i rast zarada i to u odnosu 50:50, a pogotovo nije dobro da se to usklađivanje vrši tromesečno. Moram da kažem da kada se postojeće rešenje, inače po nama loše, primenjuje dugotrajno, kao što je bilo recimo tokom 2002. godine, onda se uspostavlja taj nepovoljan odnos između prosečne zarade i prosečne penzije. Jednostavno, ne postoji mogućnost da se taj loš odnos donekle ispravi. U svakom slučaju, grupa poslanika SPS-a smatra da je ovo rešenje o mesečnom usklađivanju pravednije, bolje, a za penzionere je korisnije i daje mogućnost da ionako skromne penzije makar prate rast zarada i jednostavno da budu u situaciji da dobiju veću nadoknadu, odnosno da dobiju ono što zaslužuju. Hvala.
Reč ima ministar za socijalna pitanja. Izvolite.
Kao što ste videli, imali smo priliku da čujemo dva različita mišljenja o tome kako penzije treba da se usklađuju i to se vidi i u amandmanima. Jedna grupa smatra da penzije treba da se usklađuju sa troškovima života, da se one drže u realnom iznosu. Druga da treba da se usklađuju sa prosečnim zaradama, a što znači da se kreću na isti način kao i zarada. Vlada se odlučila za ova dva pristupa, da se uzimaju u obzir i zarade i troškovi života, kada se procenjuje kako treba da se kreću penzije. Moram da kažem, inače, da je to rešenje vezano i predviđeno i u budžetu. Ako bi se nešto drugo izglasalo, moraćete da izgladate i drugačiji budžet. Takođe je ovde važno da se razume da ispod troškova života penzije ne treba da padaju i zato je važno da troškovi života budu element koji će onemogućiti da se desi ono što se dogodilo u januaru. Plate su se smanjile, kao što se smanje u svakom januaru, i onda su troškovi života ti koji kažu, ali se penzije neće smanjiti u toliko iznosu u kolikom su se smanjile plate. Želim da vas podsetim da se na sistem zarade, kao parametra, prešlo onda kada su zarade počele da se smanjuju i zbog toga se moralo reći, ne mogu penzije da budu veće nego zarade. Želim da vas podsetim, penzije ne mogu biti jednake zaradama. Prosečna zarada i prosečna penzija ne mogu biti iste. U penziju se odlazi sa 15 i sa 20 godina staža. Ne može neko da ima istu penziju kao neko ko radi. Ne može pogotovo neko ko je radio samo 15 godina. Te i minimalne penzije, kao i razna prava koja postoje, vuku penziju naniže. Računica je pokazala da kada ljudi odu sa punim stažom prosečna penzija je veća od prosečne plate. Želim na kraju da vas podsetim, penzija je u januaru 2001. godine iznosila 3.000 dinara, a sada iznosi 8.000 dinara.
Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Na član 80. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vladai Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predložili su da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 81. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Vladai Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predložili su da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SSJ je predložila da se u članu 81. posle reči "oštećenje" dodaju reči "i novčana naknada za pomoć i negu", a reč "usklađuje", zameni rečju "usklađuju". Dozvolite mi da obrazložim ovaj amandman. Naravno, ako se prihvati amandman 6. na član 18. Predloga zakona, neophodno je prihvatiti i ovaj amandman kojim se uređuje način usklađivanja novčane naknade za pomoć i negu. Hvala na pažnji.
Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 93. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nebojša Jović i grupa narodnih poslanika poslaničke grupe SPS-a i narodni poslanici Borislav Pelević i grupa poslanika SSJ. Vladai Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Ista grupa poslanika SPS-a na član 94, a prvi potpisani je narodni poslanik Nebojša Jović, podneli su amandman i Vlada i nadležni Odbor su ga prihvatili, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je i ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 94. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i grupa poslanika SSJ. Vladai Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predložili su da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Ministar za socijalna pitanja prihvata ovaj amandman. Amandman je prihvaćen od strane Vlade, ali će biti potrebno da se Skupština izjasni, pošto Odbor nije prihvatio ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 95. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić, Dušan Cvetković, Golub Rajić, Bora Stanimirović, Joca Arsić i Đura Lazić. Vladai Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predložili su da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? (Da.)
Poštovano predsedništvo, gospođo ministre, kolege poslanici, dozvolite mi da u ime poslaničke grupe SPS-a obrazložim amandman na član 95. ovog zakona. Grupa psolanika SPS-a predlaže da se iz ovog člana stavovi 4. i 5. brišu. Molio bih gospođu Matković da nam objasni u čemu je krivica osiguranika, ako ga nadležni izabrani lekar uputi na lekarsku komisiju za utvrđivanje invalidnosti. U čemu je njegova krivica, ako komisija konstatuje da ne postoje razlozi za ostvarivanje invalidnosti. Jedino je logično kada predlog za utvrđivanje invalidnosti da izabrani lekar, a saglasnost na predlog ne prihvati lekarska komisija u zdravstvenoj ustanovi, da osiguranik ne snosi nikakve posledice. Ovakve odredbe će stvoriti i strah od izabranog lekara, tako da će i on biti u vrlo teškoj i ozbiljnoj dilemi, da li da daje predloge za utvrđivanje invalidnosti. Praktično, on svojim predlogom može da uvali u velike troškove osiguranika, koji je ionako, zbog bolesti, kupovine lekova, zbog malih primanja od 50-60% ličnog dohotka za vreme bolovanja, u ozbiljnim i zdravstvenim i finansijskim problemima. Za Vladu je, prema njenom obrzaloženju, nekakva nerazumna celishodnost bitnija od čoveka i osiguranika. Opterećenost velikim brojem zahteva organa koji bi vršili veštačenje u Fondu PIO su nerazuman i neprihvatljiv razlog za neprihvatanje ovog amandmana. Moram ponovo da istaknem da je ovaj problem stvorilo praktično ukidanje tzv. treće kategorije invalidnosti iz sada važećeg zakona; ponavljam, evropsko zakonodavstvo nije an ženeral odbacilo ovaj način u ovom osiguranju. Želeo bih da iznesem primer; recimo, iz rudnika olova i cinka Lece u Leskovcu, odnosno u Medveđi, jamski radnici posle otprilike 20 godina rada, pošto su opterećeni i trpe posledice delovanja olova na njihov organizam, prebacivani su do sada na poslove uređenja kruga rudnika ili na poslove higijeničara. Prema ovom zakonu, sa takvim nedostacima oni će morati napolje. Dešavalo se i dešava se da su oni bili i višak na poslovima koje su radili i da su u zimskom periodu praktično samo dolazili na posao. Kada dođe gazda, kada se firma privatizuje rudnik Lece, sigurno će morati na ulicu. Po gubitku rudarskih sposobnosti oni moraju da ostanu bez posla jer nemaju gde drugo. Da rade u rudniku neće moći jer ih gazda neće, a ovako sa bolešću koju imaju oni mogu da rade jedino do kraja, ako očekuju da ih iznesu na nosilima iz rudnika. Zato vas molim da razmislite o ovom predlogu koji sam izneo. Zahvaljujem.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 96. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo poštovani narodni poslanici, poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva je predložila da se u članu 96. stav 1. posle reči "oštećenje" dodaju reči "i prava na novčanu naknadu za pomoć i negu". Naravno, ovo je vezano sa amandmanom 6, koji je podnela poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva, a na član 18. Predloga zakona, pa ako se on prihvati, neophodno je prihvatiti i ovaj amandman kojim se uređuje postupak za ostvarivanje prava na novčanu naknadu za pomoć i negu.
Hvala. Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Na član 97. amandman su zajedno podneli Nebojša Jović i drugi iz poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đura Lazić.
Poštovani predsedništvo, gospodo ministri, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije podnela je amandman na član 97. Predloga zakona, sa namerom da precizira odredbe ovog člana, a u interesu korisnika penzija i invalidnosti. Poslanička grupa SPS-a predlaže da se u članu 97. stav 1. posle reči "osiguranika" stavi tačka, a reči "odnosno po službenoj dužnosti" brišu. Zašto? Zato što pokretanje postupka po službenoj dužnosti za utvrđivanje promena stanja invalidnosti koje su od uticaja na pravo na invalidsku penziju, priznatu pravosnažnim rešenjem, nije prihvatljivo. Time se dovodi u pitanje pravosnažnim rešenjem stečeno pravo na invalidsku penziju, po osnovu potpunog i trajnog gubitka radne sposobnosti. Uz to se mora imati u vidu i član 98. Zakona o radu, kojim je regulisano da zaposlenom prestaje radni odnos nezavisno od njegove volje i volje poslodavca ako je na način propisan zakonom utvrđeno da je kod zaposlenog došlo do gubitka radne sposobnosti do dostavljanja pravosnažnog rešenja o utvrđivanju gubitka radne sposobnosti. Takođe, poslanička grupa SPS predlaže da se stav 2. istog člana menja iglasi: "Promene u stanju invalidnosti kod osiguranika sa preostalom radnom sposobnošću kada je po tom osnovu stečeno pravo na raspoređivanje odnosno zaposlenje na drugom poslu s punim radnim vremenom, mogu se utvrđivati u postupku pokrenutom na zahtev osiguranika, organa veštačenja, kao i po službenoj dužnosti". Ovaj stav 2. člana 97. odnosi se samo na korisnike prava po osnovu preostale radne sposobnosti. U ovom slučaju bi se mogao pokretati postupak radi kontrolnog pregleda, kako na zahtev osiguranika, tako i na zahtev organa veštačenja, poslodavca, ali i po službenoj dužnosti. Poslanička grupa SPS-a takođe predlaže da se stav 3. ovog člana briše. Brisanje stava 3. predlažemo iz razloga što ne treba donositi poseban opšti akt radi kontrolnih pregleda korisnika prava po osnovu invalidnosti, jer pitanje s tim u vezi treba da sadrži opšti akt iz člana 94. Predloga zakona, pošto je Vlada prihvatila amandman SPS-a koji preciznije reguliše obaveze u ovom članu. Mislim da je ovaj stav 3. nepotreban i zato i predlažemo da se briše. Uostalom, tu odredbu sadrži i član 93. Predloga zakona.
Da li se još neko prijavljeuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Pre nego što nastavimo raspravu u pojedinostima, samo bih zamolila šefove poslaničkih grupa, koji su prisutni, a posebno poslaničku grupu SPS, Stranku srpskog jedinstva i DSS, da podnose amandmane u skladu sa članom 137 - pojedinačno poslanik ili ako je grupa, da to bude ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, da ne bi ovde bilo po 20 imena jer to nije u skladu sa Poslovnikom i sada bih mogla da odbijem kada se javlja neko drugi, a to nije prvi potpisani. Molim vas da ubuduće to ne bude praksa. Zahvaljujem. Na član 97. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo poštovani narodni poslanici, poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva je predložila da se u članu 97. stav 1. posle reči "osiguranika" stavi tačka, a preostali tekst briše. Stav 2. menja se i glasi: "Promene u stanju invalidnosti kod osiguranika sa smanjenom radnom sposobnošću, kada je po tom osnovu stekao pravo na raspoređivanje odnosno zaposlenje na drugom poslu, promene u stanju telesnog oštećenja, kao i promene u stanju potrebe za pomoći i negom drugog lica mogu se utvrditi u postupku pokrenutom na zahtev osiguranika, organa veštačenja ili poslodavca, kao i po službenoj dužnosti". Stav 3. briše se. Dozvolite mi da vam obrazložim ovaj amandman. Utvrđivanje obaveznog pokretanja postupka po službenoj dužnosti za utvrđivanje promena u stanju invalidnosti priznatom pravosnažnim rešenjem, koje su od uticaja na pravo na invalidsku penziju, nije prihvatljivo. Time se negira pravna i socijalna sigurnost ovih korisnika, što je bliže objašnjeno u obrazloženju amandmana 8 na član 21. Umesto stava 2. predloženo je novo rešenje koje treba prihvatiti, ako se prihvati amandman 3. podnet na član 18, prema kome se po službenoj dužnosti, na zahtev organa veštačenja ili poslodavca, mogu preispitati samo promene kod osiguranika sa smanjenom radnom sposobnošću, promene u stanju telesnog oštećenja i potrebe za pomoći i negom drugog lica. Brisanje stava 3. je predloženo iz razloga što nema potrebe da se donosi poseban opšti akt radi kontrolnih pregleda korisnika prava, jer pitanja s tim u vezi treba da se urede opštim aktom iz člana 94. Predloga zakona.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 98. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je pravno moguć. Da li ima prijava za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 100. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li ima prijava za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 100. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dušan Cvetković.
Poštovano predsedništvo, uvažena gospođo Matković, kolege poslanici, poslanička grupa SPS podnela je amandman na član 100. ovog zakona, pa vas molim da mi dozvolite da ga obrazložim. U članu 100. iza stava 2. dodaje se novi stav koji glasi: "Protiv rešenja kojim je odlučeno o pravima osiguranika po osnovu preostale radne sposobnosti, pravo žalbe ima i poslodavac kod koga je osiguranik zaposlen, u roku od 15 dana od dana prijema rešenja". Prihvatanjem ovakvog rešenja i ovog amandmana o instituisanju prava za slučaj invalidnosti, po osnovu preostale radne sposobnosti koje bi obezbeđivao poslodavac i kod koga bi osiguranik ostvarivao ta prava, uslovljava i omogućuje učešće poslodavca u postupku ostvarivanja tih prava. To pravo poslodavca proizilaziiz njegove obaveze prema svojim zaposlenim radnicima u vezi sa obezbeđenjem prava po osnovu preostale radne sposobnosti. Ministar nas je uveravala da će pravo osiguranika biti regulisano propisima o zapošljavanju, a to su propisi koji će se tek usvajati u vom domu, pa je stvarno velika nesigurnost kako će to izgledati i hoće li time ovi ljudi sa umanjenim radnim sposobnostima zaista biti zaštićeni? Ukidanje prava po osnovu smanjenja radne sposobnosti u ovom zakonu nije pravilo koje važi u evropskim zakonodavstvima, tako da još jednom treba razmisliti o ukidanju takozvane treće kategorije. Ako se prihvati ovaj amandman, onda će se stvoriti i obaveze poslodavca da rešavaju delimičnu nesposobnost osiguranika. Da vam navedem vrlo značajan primer za koji verovatno mnogi ne znaju, ali će ga razumeti, to je iz farmaceutske industrije u kojoj sam proveo dosta godina. Pitanje je rešavanje delimične nesposobnosti za rad radnicima koji rade na poslovima granuliranja, a to je ona smeša od koje se prave tablete. Dakle, vi znate da u svakoj tableti, u dražeji ili u kapsuli, ima minimalan sadržaj aktivne materije koji je 0,01 hiljaditi deo grama najčešće. Radnik na poslovima granulacije mora da potroši kilogram aktivne supstance; dakle, ona u leku učestvuje sa hiljaditim delom, stavi je u sud i napravi smešu koja će imati samo taj 0,01 gram aktivne supstance. U toku rada on dolazi u kontakt sa milion puta većom koncentracijom aktivnih supstanci i dolazi u situaciji da posle desetak godina postaje potpuno nesposoban; zavisno od toga da li radi kardiotonike ili druge preparate, dolazi u vrlo tešku situaicju, ali je sposoban da radi na mestu pakera, u konfekciji, on može da radi taj posao. Prema tome, mislim da je vrlo bitno da se ovo pitanje sagleda, jer takvih primera, izvinjavam se zbog prekoračenja, ima i u drugim granama industrije. To će biti zločin prema tojdeci, jer deca počnu da rade sa 18 godina, a on već u 28 godini života praktično ne može da radi na poslovima tog mesta gde je počeo. Molim da o tome povedemo računa.
Reč ima ministarka za socijalna pitanja.
Pošto je vrlo konkretan primer, kada postoje takva radna mesta gde se zna da ljudi gube radnu sposobnost, postavlja se prvo pitanje, da li treba naterati poslodavca da zaposlenog posle zadrži, da mu daje manju platu; da li neko treba da isplaćuje tu razliku naknade i da li to treba da radi penzioni fond? Znači, to je pitanje ovde, da li to treba da radi penzioni fond? Zamislite tržišnu privredu u kojoj sada više nemate državnu i društvenu svojinu, gde imate veliki broj firmi, imate firme koje imaju izuzetno velike plate, gde ta razlika može da bude 10 i 20 hiljada. Ponovo pitam, da li to treba da se plaća iz penzionog fonda, to je pitanje?
Nemate pravo na odgovor.
Da vam kažem, s obzirom na to da je privatizacija u toku, da je "Zdravlje" ovog trenutka privatna firma, taj posao nema mogućnosti da se zaštiti ni na koji način. Urađene su i kompletne ventilacije, sve je moguće urađeno, međutim radnik mora da dođe u kontakt sa aktivnom supstancom. Poslodavac, njegov sadašnji vlasnik "Zdravlja", ta firma sa Islanda, sigurno ga neće sa tog mesta prebaciti na drugo, nego će ga poslati na ulicu i u to budite sigurni. Tu nema dileme.
Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Na član 109. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni posalnici Nebojša Jović i drugi, zajedno narodni posalnici Borislav Pelević i drugi, zajedno narodni poslanici Dragan Lazić i drugi i narodni poslanik Stevan Kesejić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni Odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima Nebojša Jović, a posle njega narodni poslanik Đuro Popović, pa Stevan Kesejić.
Poštovani narodni poslanici, poslanička grupa SPS podnela je ovaj amandman, jer tu se govori o korišćenju prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, pa član 109. kaže: "Penzije i novčane naknade utvrđuju se u mesečnom iznosu i isplaćuju unazad." Mi predlažemo da se u članu 109. reč "unazad" zameni rečima "u tekućem mesecu za prethodni mesec". Predloženim amandmanom se preciznije formuliše način isplate penzija i novčanih naknada, a to znači da se isplaćuju u tekućem mesecu za prethodni mesec. Odstupanje od ovakvog načina isplate penzija znači nepoštovanje zakonskih propisa. Isplata penzija na navedeni način je odgovarajuća isplati zarada zaposlenim radnicima. Kako je penzija pravo stečeno po osnovu rada, ne bi trebalo da bude razlike u njenoj isplati u odnosu na zarade, tim pre što je penzija jedini izvor prihoda većine njenih korisnika, pa svako kašnjenje u isplati smanjuje njenu ekonomsku vrednost i ugrožava ionako nizak standard penzonera. Obrazloženje Vlade je da će to mnogo opteretiti Fond; znam da je Fond preopterećen, da sredstva u Fondu nisu dovoljna, ali mislim da zakonskim rešenjem treba predvideti da se penzije isplaćuju u tekućem mesecu za prethodni mesec i da treba preduzeti sve da Fond bude u takvom stanju da mogu da se isplaćuju penzije ovako kako smo predložili amandmanom na član 109. zakona.
Reč ima narodna poslanica, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, povreda Poslovnika ili predlog po Poslovniku?
Dame i gospodo, neću da tražim utvrđivanje kvoruma, ostaviću predsedavajućem da vodi računa o tome, da poštuje Poslovnik, ali bih htela da skrenem pažnju na član 137. Poslovnika. Mi smo se uvek zalagali za striktno poštovanje Poslovnika, pa čak i ovog nakaradnog vašeg Poslovnika i sada ste došli u situaciju koja je prilično neprijatna ovde, pa bih da vas podsetim na odredbe člana 137. i zbog toga ću ga pročitati - "da se rasprava u pojedinostima obavlja po članovima na koje su podneti amandmani i o amandmanima kojima se predlaže unošenje novih odredaba, a u raspravi mogu da učestvuju: podnosilac amandmana, odnosno ako amandman predlaže više narodnih poslanika, ovlašćeni predstavnik tih narodnih poslanika". Mi ceo dan ovde imamo promenadu narodnih poslanika koji su potpisani kao grupa narodnih poslanika, nemam ništa protiv toga, predsedavajuća neka pročita imena svih tih narodnih poslanika, ali oni su bili dužni da ovlaste jednog od njih da obrazlaže amandman i da onda predsedavajuća ima lakši posao. To je bila njena dužnost da ih na to upozori, a ne moja, ali imam tu nezahvalnu dužnost da moram da vas upozorim na poštovanje Poslovnika. Ako dozvolite, koristila bih još tri minuta za obrazlaganje druge povrede Poslovnika, a to je član 100, koji se odnosi na trenutno predsedavajućeg, koji kaže: "Narodni poslanici su dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine". Preda mnom je jedan izveštaj Administrativnog odbora od 20. marta 2003. godine, koji je upućen od strane predsednika Administrativnog odbora predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije, a u vezi zahteva za održavanje sednice Administrativnog odbora, zbog prigovora zamenika predsednika poslaničke grupe SRS o povredi Poslovnika Narodne skupštine, a na osnovu zaključka Administrativnog odbora 28 broj taj i taj, od 13. februara 2003. godine, kojim taj odbor ovlašćuje predsednika da reaguje u slučaju istovetnog pravnog i činjeničnog sadržaja prigovora o povredi Poslovnika, povodom koga je odbor već odlučivao. On kaže - podnosim sledeći izveštaj. Neću o ovome da li je odbor mogao da ovlasti samo predsednika odbora da odlučuje van sednice, da li je on sam odbor. Ne bih vas zadržavala čitanjem celog izveštaja, već samo stav 3. ovog izveštaja, u kome se kaže da, s obzirom da izricanje mere udaljenja Tomislava Nikolića sa sednice nije Poslovnikom vremenski ograničeno, predsednik Narodne skupštine je mere izrekla kada je stekla potpuni uvid u incident navedenog dana, a na osnovu pisanih izjava koje su joj dostavili narodni poslanici Stanko Kovačević, Milan Stanimirović i Dragoš Babić. Vratila bih vas na sednicu od utorka, početak sednice, kada je trenutno predsedavajuća izrekla tu meru i prethodno rekla da je dobila pismene izjave, pored ova tri poslanika, još i poslanika Slobodana Tomovića i Zorana R. Anđelkovića. Iz izveštaja predsednika odbora se vidi da je gospođa predsedavajuća iznela jednu neistinu, obmanula Narodnu skupštinu i time povredila dostojanstvo ove Narodne skupštine. Pretpostavljam da ona ima posebnu obavezu da čuva to dostojanstvo i da ne iznosi ovde neistinite činjenice i dovodi u neprijatnu poziciju poslanike čija su imena spomenuta. (Glas iz sale: Vreme.) Gospodo, vaše vreme je odavno isteklo. Još jedna netačnost, neću da koristim teške izraze kao što je laž, ali ovde je rečeno da su joj izjave dostavljene, a iz odluka Administrativnog odbora i onoga što je gospođa Čomić rekla na početku ove sednice, jasno je bilo da su te izjave dostavljane Administrativnom odboru a ne njoj lično. Molim vas, nemojte da se uplićete u laži i nemojte da obmanjujete Narodnu skupštinu. Zbog toga molim Administrativni odbor da se izjasni da li je gospođa Čomić, u svojstvu predsedavajućeg, prekršila odredbu člana 100. Poslovnika Narodne skupštine.
Primedba o povredi Poslovnika, koju ste izrekli, više zaslužuje repliku nego objašnjenje. Ipak, evo objašnjenja. Mera je izrečena na osnovu uvida u izjave i na osnovu onoga što su u tim izjavama dostavili narodni poslanici. Mogu da vam kažem čak i prostoriju i vreme gde i kada su mi ti izveštaji dostavljeni od strane sekretara odbora, a po nalogu predsednika Administrativnog odbora. Što se tiče ovlašćenja odbora, koje se odnosi na ponovljene primedbe o povredi Poslovnika, odbor je o tome odlučio nakon očigledne zloupotrebe procedure povrede Poslovnika koja se ticala što mandata, što ponovljenih primedbi, da ne bi stalno raspravljali o istoj temi. Sa vašom primedbom na član 137. se slažem. Predsednica Narodne skupštine, gospođa Nataša Mićić izrekla je zahtev da se ubuduće ne zloupotrebljava procedura i da se postupa striktno po članu 137. Poslovnika, jer nema razloga da se bilo kome uskraćuje pravo da podnese amandman, ali nema ni razloga da svi zajedno ne poštujemo Poslovnik. Sednica Administrativnog odbora će biti zakazana i oni će još jedanput raspravljati o vašoj primedbi i povredi člana 100. Poslovnika. Za reč se javio i narodni poslanik Đuro Popović, koji je podneo amandman na član 109. u istovetnom tekstu.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poslanička grupa SSJ je predložila da se u članu 109. reč "unazad" zamenjuje rečima "u tekućem mesecu za prethodni mesec". Dozvolite mi da vam obrazložim ovaj amandman. Na način predložen ovim amandmanom fond se obavezuje da isplatu penzija vrši u tekućem mesecu za prethodni mesec. Ovim se onemogućava da se penzije isplaćuju sa velikim zakašnjenjem, kao što je to do sada slučaj, da se penzije ostvarene u Fondu zaposlenih isplaćuju sa mesec i po dana zakašnjenja, a penzije ostvarene u Fondu zemljoradnika sa zakašnjenjem od godinu i četiri meseca. Predlažem Narodnoj skupštini da usvoji ovaj amandman kako bi ispravili nepravdu prema penzionerima.
Reč ima narodni poslanik Stevan Kesejić, podnosilac amandmana u istovetnom tekstu.
Kao jedini podnosilac amandmana ispred SRS, podneo sam amandman na član 109. koji se odnosi na penzije i novčane naknade koje se utvrđuju u mesečnom iznosu i isplaćuju unazad. Nije mi jasna ta reč "unazad", ali možemo razumeti da to znači davno prošlo vreme ili neko vreme iza nas. Međutim, s obzirom na to da je Vlada dala obrazloženje u kojem se kaže da se ovaj amandman ne prihvata iz razloga što bi ovo rešenje predstavljalo veliko opterećenje Fonda, pri čemu bi, pre svega, trebalo imati u vidu ogromne dugove stvorene u prethodnoj deceniji. Pored toga, za redovnu petnaestodnevnu isplatu polovine penzije republički budžet već obezbeđuje značajna sredstva. Ovo obrazloženje mi nije jasno. Ako je prošla, ta diktatorska vlast, prošli diktatorski režim, ostavio toliko velike dugove, radi poslanika u sali, pošto javnost ne može da čuje, a sigurno novinari to neće objaviti, u vreme ekonomskih sankcija i NATO agresije na Jugoslaviju, potpredsednik Vlade dr Vojislav Šešelj je bio napadnut od istih ovih koji danas predlažu ovaj zakon zato što je uspeo da isplati zaostale penzije isplatom preko naknade za električnu energiju, struju. Bilo je tu negodovanja u početku, međutim, penzioneri su uglavnom prihvatili ovaj vid i sustigla se isplata penzija u tekućem mesecu za prethodni mesec. Zbog toga smatram da ovo obrazloženje nije validno, tim pre što je obećanje DOS-a pre izbora da će, čim se sruši ovaj tiranski režim, sve biti u blagostanju u ovoj državi, pa i penzioneri će osetiti vidno blagostanje. Međutim, ovakvim zakonom vidi se da se u stvari vrši restrikcija prema korisnicima penzijskog i invalidskog osiguranja, jer takav model koji nudi DOS-ovska vlast u stvari to i pokazuje. Vlada naime poručuje penzionerima da penzije ne samo da će biti manje, nego i da će redovno kasniti. Zbog toga smatram da amandman na član 109, koji sam podneo u ime Srpske radikalne stranke, ima mesta s obzirom na vaša obećanja, tako da se reči "unazad", i ipak smo se nekako dogovorili šta znači, zamenjuju rečima "u tekućem mesecu za prethodni mesec".
Reč ima gospođa Gordana Matković, ministar u Vladi Republike Srbije.
Obrazloženje je sledeće: u tekućem mesecu za prethodni mesec je stajalo u prethodnom zakonu i nažalost taj zakon se nije poštovao. Kao što znate, u toku ove dve godine penzije su isplaćivane redovno na svakih 15 dana, ali pomak koji je postojao u isplati penzija od mesec i po dana, nažalost, za sada nema mogućnosti da se isplati, tako da ako bismo sada to stavili u zakon bili bismo u prilici da taj zakon kršimo. To je sada više od 20 milijardi, taj dug koji je nasleđen. U međuvremenu se počelo sa isplatom jednog drugog duga koji je nastao 1994. i 1995. godine. To je tzv. stari dug i taj dug je počeo da se isplaćuje, a kada se budu stekli uslovi počeće i ovaj pomak da se pravi.
Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Sada smo čuli i pročitali iz obrazloženja da republički budžet već obezbeđuje značajan deo sredstava za Fond penzijskog i invalidskog osiguranja. Želim od srca republičkom budžetu i Vladi Srbije da dođu u situaciju da može da se pozajmi od Fonda penzijskog i invalidskog osiguranja, jer to se radi u mnogim zemljama. U Americi se to najčešće radi i to je interes osiguranika i Fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje jer mu je to najbolje uložen novac, siguran je da će mu biti vraćen i to još sa kamatom. Ali, nemojte da se žalite na tu situaciju, jer šta ste uradili da dođe do porasta industrijske proizvodnje, šta ste uradili da se poveća broj zaposlenih, šta ste uradili da se poveća bruto proizvod. Niste ništa uradili po tom pitanju. Naprotiv, iz meseca u mesec imamo pad industrijske proizvodnje i mi samo možemo da očekujemo da će sredstva u Fondu penzijskog i invalidskog osiguranja biti sve manja i da ćemo iz budžeta morati da izdvajamo sve veća i veća sredstva, odnosno da država potpuno iz budžetskih sredstava u jednom momentu finansira penzije. To je ono što će vrlo brzo da nam se desi ukoliko nekim drugim zakonima i stvaranjem tog opšteg ambijenta u zemlji ne omogućimo privredni rast i ne zapošljavanje.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 114. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 116. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na sednici Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić povukli su amandman na član 133. Na član 133. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 133. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Novica Đurašković i Bojan Kostreš. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 137. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatio je ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na sednici Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić povukli su amandman na član 140. Na član 140. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Novica Đurašković i Bojan Kostreš. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 140. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 145. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović.
Pre nego što počnem da obrazlažem amandman na član 145. zakona, iskoristiću svoje poslaničko pravo, gospođo Čomić, da vam predložim da koristeći član 107. Poslovnika o radu Narodne skupštine napravite pauzu kako biste mogli, pošto to očigledno ne možete redovnim merama, da uspostavite red u sali. Ovde se radi o ponašanju jedne blago rečeno razularene poslaničke grupe, koja ne samo da ne sluša o čemu se govori, nego u poslednjih tri sata svaki put kada za govornicu izađe zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, gospođa Gordana Pop-Lazić, koja se temeljno kao zamenik predsednika i kao poslanik i pravnik spremala za ovu oblast, veoma značajnu za našu najstariju populaciju, ne samo da neprimerene dosetke, oni verovatno misle da to jesu, dolaze iz poslaničke grupe sa naše desne strane, već je zaista neverovatno da u takvim uslovima, a vi to navodno ne čujete, mi nastavimo dalje da radimo. Što se tiče mog amandmana i člana 145. rekla bih vam da je u najmanju ruku, gospođo Matković, morbidno ovo što se predlaže, zbog toga što se radi o jednoj veoma važnoj stvari, a inače nažalost treba da predstavlja i određenu vrstu koristi za porodicu koja izgubi svoje najmilije, dakle da ostvare svoje zakonsko pravo i neverovatno je da neko od članova porodice premine, a da drugi član porodice, koji treba da ostane da brine o ostalima ili ostaje sam bez svog supružnika, mora u roku od tri dana da dođe i da izvrši prijavu o smrti korisnika od dana izdavanja izvoda iz matične knjige umrlih, a naročito zbog činjenice da to može da se desi u nekom drugom gradu i naročito zbog činjenice da to može da se desi u neradnim danima, za vreme praznika itd. Kako ste u prethodnim tačkama ovog člana 145. svuda dali rok od osam dana. Mislim da bi bilo primerenije i naročito zbog toga što ti ljudi nisu u stanju da o takvim administrativnim stvarima razmišljaju u roku od tri dana, kada ne daj bože, ali to se dešava, izgube nekoga u svojoj porodici.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Prelazimo na član 153. Na član 153. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatio je ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 153. amandman su zajedni podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 154. amandman su zajedni podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 156. amandman su zajedni podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažene kolege, poslanička grupa SSJ je predložila da se u članu 156. stav 1. posle reči "s tim što" dodaju reči "jednog predstavnika korisnika prava imenuje Savez invalida rada". U stavu 2. posle reči "udruženja penzionera" dodaju se reči: "odnosno invalida rada". U stavu 3. posle reči "penzionera" dodaju se reči "odnosno invalida rada". Dozvolite mi da vam obrazložim ovaj amandman. Na Odboru za rad, boračka i socijalna pitanja ministar je obećala da će se izjasniti danas da je ovaj amandman prihvatljiv, pa bi apelovao na ministra da prihvati ovaj amandman, da ispravi nepravdu između invalida rada i Saveza penzionera. S obzirom na veliki broj invalida rada koji su organizovani na nivou Republike, bar jedan njihov predstavnik bi trebalo da bude u upravnom odboru ovog fonda, čime bi se omogućilo da neposredno štite svoje interese. Hvala na pažnji.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 156. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li želi reč? (Da.)
I tebe je, moj Zeldžo, strpljenje izdalo, treba tebi još vakta. Naime, predlog SRS je da se konačno, bar u ovom zakonu, definiše šta to predsetavljaju reprezentativni predstavnici nekog udruženja. Ovde se predlagač zakona poziva, kada odbija amandman SRS, na Zakon o radu. Ne možete gospodo da se pozivate na nešto što ste u ono vreme, u jednoj ogromnoj, velikoj koaliciji konstatovali da je donoseno na protivzakonit, protivposlovnički način. Uostalom, taj zakon o radu bio je kamen spoticanja za šta ste se razišli sa dojučerašnjim koalicionim partnerima. Nije to sada tema. Evo, o čemu se radi. Radi se o jednoj nelogičnosti. Bar ovde, u ovom zakonu, da pokažete volju da ispravite grešku. Udruženje penzionera je udruženje građana. Tu se slažemo. Za registraciju udruženja građana ili primera radi za registraciju nevladinih organizacija potrebno je 100 potpisa. Ovde kažete, zareprezentativnog predstavnika je potrebno 50.000 potpisa. Kojih potpisa, čijih potpisa? Hoćete kao sa sindikatom, da Vlada određuje koji je to reprezentativni sindikat. Kada odgovara Samostalni sindikat ili tačnije rečeno njihovo rukovodstvo, onda su oni repezrentativni, bez obzira koliko članova stoji iza tog rukovodstva. Kada ne odgovara u većini slučajeva, onda se koristi, kontaktira ili razgovara sa kućnim sindikatima, kao kućni ljubimci su vam. Nekada su poslanici, a nekada predstavnici sindikata, ali dobro, to je vaš problem. Naime, nema ni jednog realnog razloga da se sada u ovom zakonu ne definiše koji predstavnici ulaze u upravni odbor ovog fonda. Zašto? Iz prostog razloga da jednom kažemo, neka se dogovore udruženja penzionera, klubovi penzionera, ko je reprezentativni predstavnik i ko će ih predstavljati, ko će njihove interese zastupati. Ako ne odgovara, pustimo njima da oni menjaju to, a ne da Vlada kaže, ovo je predstavnik penzionera i on će biti član upravnog odbora u Fondu. Kako ćete gospodo da obrazložite ili da stanete iza ovog objašnjenja, gde se ministar stalno poziva na tržišne uslove. Kako ćete vi u tržišnoj ekonomiji, gde je uveliko započela privatizacija, vi u ime Vlade, određivati ko će biti predstavnik poslodavaca. Kakve vi veze imate sa poslodavcima? Nemate nikakve veze, gospodo. Ne možete kao Vlada, kao izvršni organ vlasti, da uzimate sebi za pravo da određujete ko će od poslodavaca tu ući. Dogovoriće se poslodavci, pa će dati svog predstavnika, a ne da vi uvek uzimate ta prava. Ponovo vas podsećam, nemojte da se pozivate na zakon koji je protivustavan i koji je protiv Poslovnika donesen u ovoj skupštini.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Da.) Reč ima ministar Gordana Matković.
Kada je reč o predstavnicima poslodavaca koje imenuje Vlada, ideja je naravno, ako vi znate koliki je broj ljudi koji su zaposleni u obrazovanju, zdravstvu, u policiji, u socijalnoj zaštiti, to je sve skupa jedan jako veliki broj ljudi, po tom osnovu ima smisla da Vlada imenuje poslodavce u ovaj fond.
Na član 156. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Povlači amandman.) Narodni poslanik Milorad Stanulov povlači amandman na član 156. u ime podnosilaca amandmana, čime on prestaje da bude predmet rasprave u pojedinostima. Na član 158. amandman su zajedni podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 159. amandmane, u istovetnom tekstu, zajedno su podneli narodni poslanici Radojko Petrić, Dušan Cvetković, Golub Rajić, Bora Stanimirović, Joca Arsić i Đura Lazić, zajedno narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović, i narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radojko Petrić, pa narodni poslanik Đuro Popović, pa narodni poslanik Zoran Krasić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, poštovana gospođo ministre, zajedno sa grupom poslanika SPS-a podneo sam amandman na član 159. ovog zakona. U ovom članu govori se da predsednika i zamenika predsednika upravnog odbora bira i razrešava upravni odbor na dve godine. Prema Predlogu zakona, predsednika i zamenika predsednika iz svojih redova bira upravni odbor, ali uz obaveznu saglasnost Vlade. Iz rečenog jasno se vidi da predsednika i zamenika predsednika ne bira upravni odbor već ih faktički postavlja Vlada. Polazeći od činjenice da je detaljno propisano da članove upravnog odbora biraju po jednu trećinu reprezentativni sindikati, jednu trećinu reprezentativna udruženja poslodavaca organizovanih na nivou Republike i jednu trećinu udruženja penzionera, organizovanih na nivou Republike; neprimerno je da Vlada u njih nema poverenja. S obzirom na obezbeđen visok nivo reprezentativnosti u izboru članova upravnog odbora, zaista je suvišno i krajnje nedemokratski propisivati da predsednik i zamenik predsednika mogu biti izabrani samo uz saglasnost Vlade Republike Srbije. Iz navedenih razloga, amandmanom se predlaže da se izvrši izmena predloga Vlade i da predsednika i zamenika predsednika samostalno bira upravni odbor. Zaista, u ovom slučaju suvišno je tutorstvo Vlade, izuzev ako ne želi potpunu centralizaciju celokupnog društvenog života u svojim rukama. Imajmo u vidu da suvišna centralizacija sputava inicijativu ostalih aktera u društvu, a da ne govorim o štetnim i opasnim posledicama od koncentracije vlasti u maloj grupi ljudi, pa i ako se radi o članovima Vlade. Ako Vlada želi da postavlja predsednika i zamenika predsednika upravnog odbora, neka to jasno predloži u zakonu, bez zamajavanja i nas poslanika, i bilo kog drugog ko će raditi na sprovođenju ovog zakona. Znači, neka jasno kaže, postavljaće Vlada. Nepotrebno je praviti neke lažne paravane i komplikovati postupak. Ukoliko je Vlada zaista demokratska, za kakvu se predstavlja, prihvatiće amandman i prepustiti da predsednika i zamenika predsednika iz svojih redova samostalno bira i razrešava upravni odbor.
Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva je predložila da se u članu 159. stav 3. posle reči "poslodavaca" stavlja tačka, a reči do kraja se brišu. Dozvolite mi da vam obrazložim ovaj amandman. Poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva je predložila da se briše "uz saglasnost Vlade Republike Srbije". U odgovarajućim odredbama Predloga zakona predivđen je veliki uticaj Vlade, uslovljen saglasnošću na donošenje statuta Fonda, utvrđivanje osnovica i stopa doprinosa, godišnjeg programa rada, član 161, kao i na imenovanje direktora Fonda, član 168. i drugo - zbog čega smatramo da nije prihvatljivo da Vlada daje saglasnost i na izbor predsednika i zamenika predsednika upravnog odbora Fonda PIO.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Cilj ovog amandmana koji sam podneo je da se samo skrene pažnja Vladi na jednu nelogičnost koja provejava i u ovom članu Predloga zakona. Sastav upravnog odbora, kada je u pitanju Fond PIO zaposlenih, ima praktično tri konstitutivna izvora, ali svi ti izvori su na nivou udruženja građana, odnosno nečega što se formira na principu dobrovoljnosti. To je situacija i sa bilo kojom asocijacijom poslodavaca, osiguranika, udruženja penzionera kao korisnika prava. Slična situacija je i kod ova druga dva fonda, gde se javljaju asocijacije osiguranika i poslodavaca. To su u suštini dobrovoljne organizacije, ali se javljaju kao izvori na bazi kojih se delegiraju ljudi u sastav upravnog odbora i Vlada zadržava pravo da samo u Fondu PIO zaposlenih od onih pet imenuje dva, a u svim fondovima dajesaglasnost na izbor predsednika i zamenika predsednika upravnog odbora. Tu sada nastupa problem zbog organske veze upravljačke strukture Fondasa izvorima sredstava Fonda, a sredstva Fonda PIO su na neki način parafiskalna, što treba tumačiti kao bukvalno rečeno fiskalna sredstva, jer ona ulaze u konsolidovani bilans javne potrošnje i očigledno, kada se država javlja kao garant, ne javlja se samo zbog toga što je propisala celu oblast javnih prihoda i javnih rashoda i uključila doprinose u taj sistem, nego i zbog toga što po Ustavu ona garantuje ostvarivanje prava i po tom osnovu preuzima neke obaveze. U trećoj grupi ljudskih prava, izvedenih prava, država je aktivni učesnik, za razliku od grupe osnovnih ljudskih prava, gde ona deklarativno priznaje i ne ulazi u sadržinu ljudske slobode. To je taj treći aspekt nedostatka ovog zakona, koji će biti praktično neprimenjiv. Na ovaj način Vlada u nekim odredbama kaže, mi nemamo neke velike veze, solidarnost u sebi obuhvata i uzajamnost, neka pravila tu postoje, ali želi da daje saglasnost i da odluči ko će biti predsednik i zamenik predsednika upravnog odbora. Na taj način Vlada posredno preuzima nešto na šta nije obavezna. Drugo, ako Vlada želi da ostvari uticaj u tom fondu, to se ostvaruje ne kroz saglasnost na izbor predsednika i zamenika predsednika, nego kroz suštinski uticaj na odluke fonda. Jedna od tih odluka verovatno je i način izbora direktora Fodna. Mi i ranije nismo imali dobru kadrovsku strukturu u Fondu PIO. Svi drektori osnovnih zajednica, i kasnije filijala Fonda, to su neki partijski kadrovi. Nažalost, sa tom praksom se i sada nastavilo.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Prelazimo na član 164, na koji su amandman zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Podnosilac amandmana ne želi reč. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 165. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlaže da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 168. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatio je ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 168. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić, Dušan Cvetković, Golub Rajić, Bora Stanimirović, Joca Arsić i Đura Lazić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Samo kratko, razlozi su slični kao i razlozi za davanje saglasnosti za predsednika, odnosno zamenika predsednika upravnog odbora. Ovde se daje pravo Vladi da daje saglasnost na izbor direktora koji, normalno, po ovome što je predloženo u zakonu, dolazi po konkursu i njega treba da bira, odnosno imenuje upravni odbor. Saglasnost Vlade je ovde predviđena. Mislimo da nije neophodna ako Vlada nema uticaja na upravni odbor, da i realizuje ono na šta daje saglasnost, onda ćemo imati v.d. stanje. To v.d. stanje neće koristiti nikome, a ako ima uticaja na upravni odbor, on će imenovati direktora koji po obavljenom konkursu treba da bude izabran na to mesto. Mislim da su razlozi sasvim korektni, da nije neophodno i potrebno da Vlada daje saglasnost, rekao sam već, iz razloga koji su navedeni, kad je u pitanju bilo naše obrazloženje, grupe poslanika SPS-a, i kad je u pitanju predsednik upravnog odbora, odnosno njegov zamenik. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Prelazimo na član 170. na koji je amandman podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatio je ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 172. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Lazić i Đorđe Mamula. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Na član 172. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić, Golub Rajić, Dragan Jovanović, Žarko Obradović, Zoran R. Anđelković, Rade Bajić, Đura Lazić, Momir Radoičić, Sreten Mitrović, Miomir Ilić, Slobodan Tomović, Miloš Nešović, Dušan Cvetković, Živanko Radovančev, Živodarka Dacin, Slobodan Pavlović,Milan Janković, Rajko Baralić, Bora Drakulović, Ljubomir Mucić i Jovan Todorović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. U ime podnosilaca amandmana, reč ima narodni poslanik Toma Bušetić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde se radi o korišćenju sredstava penzijsko-invalidskog osiguranja. U važećem zakonu ova sredstva se troše za isplatu penzija i drugih novčanih naknada, za pokrivanje troškova za rad organa Fonda i za obavljanje raznih analitičkih, pravnih, administrativnih, ekonomskih poslova, za društveni standard penzionera i za druge obaveze utvrđene zakonom. Po novom predlogu, briše se ova odredba vezana za društveni standard penzionera. Vlada u svom obrazloženju kaže da je to zbog stabilnosti Fonda i zbog redovnosti isplate penzija, a veoma dobro znamo da je u važećem zakonu ovo rešenje na neki način bilo uslovno, znači, samo u uslovima ako ima para i ako se penzije izmiruju redovno. Ali, bez obzira na formalnost ili uslovnost ove odredbe, smatramo da ovu odredbu treba zadržati. Jednostavno, penzioneri su u veoma teškom položaju, danas njih 60% prima penziju manju prosečne i treba ovu odredbu zadržati. Ministarka je više puta ovde govorila o određenim nemogućnostima, vezano za predložene amandmane, a ono što je bitno, penzije ne treba da budu 60% od plate, kako je danas situacija, nego recimo 80 ili 85%, a ako se nastavi sa ovim modelom, prosečna penzija će možda za dve godine biti i 40% od plate.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 173. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poslanička grupa SSJ je predložila da se u članu 173. posle stava 1. dodaje novi stav 2. koji glasi: "Sredstva iz stava 1. ovog člana mogu se, u skladu sa statutom Fonda, koristiti za društveni standard korisnika penzije". Dozvolite mi da vam obrazložim ovaj amandman, polazeći od teškog materijalnog položaja i zdravstvenog stanja korisnika penzija, odnosno najvećeg broja korisnika, čija je penzija ispod prosečne, te smatramo da treba predvideti mogućnost da se sredstva Fonda mogu koristiti za poboljšanje standarda penzionera tj. oporavak penzionera i slično. Smatramo da je to prihvatljivo, jer se ovo pitanje, kako je predloženo, uređuje statutom Fonda, na koji saglasnost daje Vlada. Hvala na pažnji.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Reč ima ministar Gordana Matković.
Samo bih htela da kažem da, kao što znamo, 20 godina praktično sredstva Fonda nisu dovoljna za isplatu osnovnih prava, a takođe znamo da je prethodni zakon podrazumevao da se ovakva prava, kao što je društveni standard penzionera, mogu koristiti samo nakon izmirenja obaveza iz člana 113, a to su isplata penzija i troškovi za rad organa Fonda. Prema tome, to što su se isplaćivala sredstva za društveni standard penzionera u nekim prethodnim godinama, a nisu se isplaćivale penzije, to je bilo u stvari kršenje zakona.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 175. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Novica Đurašković i Bojan Kostreš. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na sednici Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja, narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić povukli su amandman na član 176. Na član 181. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko od podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 189. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Novica Đurašković i Bojan Kostreš. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 198. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Novica Đurašković i Bojan Kostreš. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 199. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u ime podnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 200. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko u ime podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 200. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Novica Đurašković i Bojan Kostreš. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatili su ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 201. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SSJ je predložila da se u članu 201. reči "za sve tri kategorije osiguranika" zamene rečima "u okviru pojedine kategorije osiguranika iz člana 10. ovog zakona". Dozvolite mi da obrazložim ovaj amandman. Smatramo da je neprihvatljivo da se zakonom utvrdi da stope doprinosa za osiguranike zaposlene i osiguranike samostalne delatnosti budu iste. Ovo tim pre što, prema članu 161. stav 1. tačka 4. Predloga zakona, stope doprinosa utvrđuje upravni odbor fonda uz saglasnost Vlade. Kako na visinu stopa doprinosa utiču razni parametri, pre svega odnos prihoda i rashoda u okviru pojedinog fonda, ne mogu se zakonom unapred utvrditi iste stope doprinosa za sve kategorije stanovnika. Međutim, rešenje predloženo u amandmanu ne isključuje mogunost da stope budu iste, a pri ovom smo imali u vidu da su sadašnje stope doprinosa za zaposlene iznosile 19,6%, a za samostalne delatnosti 18%. Hvala na pažnji.
Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na sednici Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić povukli su amandman na član 202. Na član 204. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni Odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 214. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni Odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Adžić.
U poglavlju kaznenih odredbi u članu 214. predviđeno je da će se novčanom kaznom od pet hiljada do 400 hiljada dinara kazniti za prekršaj obveznik podnošenja prijave podataka za matičnu evidenciju - preduzeće ili drugo pravno lice ako ne podnese prijavu podataka za matičnu evidenciju ili ako tu prijavu podnese posle isteka rokova predviđenih u članu 145. ovog zakona. Mi smo podneli amandman kojim iznos od 400 hiljada dinara zamenjujemo iznosom od 200 hiljada dinara. Znači, gornju visinu kazne smanjujemo zato što mislimo da je necelishodno i neracionalno da se ide sa kaznom od 400 hiljada dinara; ovde je više problem onih koji vrše kontrolu subjekata koji uplaćuju doprinose i popunjavaju prijave, nego visina kazne. Istovremeno, dajemo mogućnost službenom licu koje utvrđuje kaznu da zloupotrebljava svoju funkciju time što će moći da nekoga kažnjava, da ima raspon i mogućnosti da kazni od pet hiljada do 400 hiljada dinara. Mislimo da je mnogo bolje rešenje da za ovakav slučaj lice koje ima obavezu da prijavljuje, popunjava prijavu, bude kažnjeno sa najvišom kaznom do 200 hiljada dinara. Takođe, u stavu 2. istog člana kada je reč o kazni za fizičko lice, poslodavca, gornja granica je 200 hiljada dinara, a mi mislimo da svrha kazne može da se postigne i sa iznosom od 100 hiljada dinara.
Da li još neko od učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 215. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni Odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Adžić.
Članom 215. Predloga zakona predviđeno je takođe da će se novčanom kaznom od pet hiljada do 400 hiljada dinara kazniti za prekršaj podnosilac prijave i navode se razlozi zbog kojih će se ta kazna izreći. Takođe je predviđeno za fizičko lice gornji limit kazne od 200 hiljada dinara. Mi smo predložili da iznos od 400 hiljada bude zamenjen iznosom od 200 hiljada dinara, a iznos od 200 hiljada zamenjen iznosom od 100 hiljada dinara. Dakle, da se prepolovi gornja kazna. Razlozi zašto smo ovo predložili su isti kao što smo rekli za član 214.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? Po poslovniku, reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Molim vas, gospođo predsedavajuća, koristeći svoja ovlašćenja iz člana 96, a samo radi toga da uđe u stenogram, pošto ne vodite računa o tome koliko poslanika u sali sedi, da utvrdite kvorum u skladu sa članom 94. pa da znamo koliko nas je ovde danas zaista bilo. Evo, ovde sede uglavnom poslanici koji su obrazlagali svoje amandmane, a nema poslaničke većine koja bi trebalo da podržava predlog Vlade, što znači da ni Vlada nema podršku u parlamentu.
Narodna poslanica se poziva na član 94. gde se u prvom stavu predsedniku Narodne skupštine omogućava da prekine rad ako utvrdi nedostatak kvoruma; dakle, zahvaljujem na sugestijama i da mogu da odredim pauzu u radu, i na tome zahvaljujem, na sugestijama, kao i u drugim slučajevima kada Narodna skupština to zaključi. Moja sugestija je da se narodni poslanik koji izražava sumnju u kvorum pozove na član 82. Poslovnika.Rekli ste član 94; ne, pogledajte stenogram [[Gordana Pop-Lazić dobacuje sa mesta, ali se ne čuje]] ; ne možete ponovo da izađete, ne možete da dobacujete iz klupe. Dakle, narodna poslanica dobacuje iz klupe. Citirali ste član 94, a ne član 82, ali tolerancija ove skupštine podrazumeva da smo se sporazumeli, a za sve ostale komentare koje ste izrekli uz Poslovnik, molim da se uzdržite i da ostanete na izjavi o članu Poslovnika. Molim narodne poslanike da utvrdimo da li imamo kvorum za rad. Konstatujem da imamo kvorum za rad i nastavljamo rad. Molim narodne poslanike da ne dobacuju i da nastavimo rad sednice u popodnevnom delu. Reč ima ministar Gordana Matković.
Ima još amandmana koji se tiču visine kazni; mi smo proveravali, a to je u skladu sa propisima o prekršajima. Naravno, to su sada stvari gde vi imate mogućnost da stavite veću ili manju sumu, ali je činjenica da se za kazne ne može predvideti da se one na bilo koji način revalorizuju; znači, kako se stave u zakon, tako je od sada dokle zakon bude trajao, što naravno, onda vodi i na to da kazne budu visoke. Sa druge strane, mislim da je stvarno važno da za ovakve prekršaje koji onemogućavaju da praktično na dobar način funkcioniše Fond te kazne budu visoke, ali to je sve pitanje.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 216. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u imepodnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Na član 217. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u imepodnosilaca amandmana neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Slobodan Adžić.
Amandman na član 217. se odnosi na smanjenje gornje granice. Predložili smo da umesto 400.000 bude 200.000 dinara za pravno lice, a da u stavu 3. umesto 200.000 dinara za fizičko lice bude 100.000 dinara. Razloge ne bih ponavljao, pošto su isti kao prethodni.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 218. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li u imepodnosilaca amandmana neko želi reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 219. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović, Joca Arsić, Toma Bušetić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se u ime podnosilaca amandmana neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nebojša Jović.
Poštovani narodni poslanici, podneli smo amandman da se u članu 219. stav 1. umesto tačke stavi zapeta i dodaju reči "ako je to za njih povoljnije". Takođe, u stavu 2. ovog člana reči "u obimu i na način utvrđeno ovim zakonom" zamenjuju se rečima "u obimu i na način utvrđen propisima koji su bili na snazi do dana stupanja na snagu ovog zakona", kao i da se stav 3. promeni i da glasi: "Prava iz stava 1. i 2. ovog člana usklađivaće se po odredbama ovog zakona". Dao bih obrazloženje. Odredbom člana 24. Ustavnog zakona za sprovođenje Ustava Republike Srbije propisano je da se prava stečena po osnovu Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju ne mogu oduzeti, niti ograničiti. Polazeći od ove ustavne odredbe zaštite stečenih prava, potrebe da se obezbedi ravnopravan položaj svih korisnika prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, bez obzira po kom su pravnom osnovu ostvarena, predložili smo izmene u stavu 1. i 2. ovog člana. Predloženim izmenama u stavu 1. ovog člana omogućilo bi se da korisnici prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, koji su to pravo ostvarili po propisima koji su bili na snazi do dana stupanja na snagu ovog zakona i koji ta prava zadržavaju u zatečenom obimu, ukoliko je to za njih povoljnije, mogu da traže da im se prava obezbede u obimu i na način utvrđen ovim zakonom. Time bi se obezbedio ravnopravan položaj svih korisnika prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja. Predloženom izmenom u stavu 2. ovog člana, u kome se posebno krši načelo zaštite stečenih prava, obezbedilo bi se korisnicima prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, koji su ta prava ostvarili po propisima koji su bili na snazi do dana stupanja na snagu ovog zakona, a koja nisu utvrđena ovim zakonom, da to pravo ostvaruju i posle dana stupanja na snagu ovog zakona, ali pod uslovima, u obimu i na način utvrđen tim propisim, a ne ovim zakonom. Razlog zbog koga se predlaže menjanje stava 3. ovog člana je odredba člana 222. ovog zakona, jer svaki osiguranik koji pokrene postupak za ostvarivanje prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, do dana stupanja na snagu ovog zakona, ta prava će ostvarivati po propisima koji su bili na snazi do tog dana. Znači, to bi se odnosilo i na lica koja pokrenu postupak za ostvarivanje ovih prava u 2003. godini. Iz tih razloga predlažemo Narodnoj skupštini da prihvati ovaj amandman.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 219. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Adam Urošević i Đuro Popović. Vlada i nadležni odbor predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poslanička grupa SSJ je predložila da se u članu 219. stav 1. umesto tačke stavlja zapeta i dodaju reči "ako je to za njih povoljnije". U stavu 2. reči "utvrđuje ovim zakonom" zamenjuju se rečima "utvrđenim propisima koji su bili na snazi do dana stupanja na snagu ovog zakona". Stav 3. menja se i glasi: "Prava iz stava 1. i 2. ovog člana usklađivaće se po odredbama ovog zakona". Posle stava 3. dodaje se novi stav 4. koji glasi: "Prava iz stava 1. ovog člana koja su ostvarili osiguranici - zemljoradnici isplaćuje Republički fond za penzijsko i invalidsko osiguranje samostalnih delatnosti iz sredstava koja obezbeđuje budžet". Dozvolite mi da obrazložim ovaj amandman. Predložene promene stavova 1. i 2. ovog člana imaju za cilj dosledno poštovanje zaštite stečenih prava, kao i obezbeđenje ravnopravnog položaja svih korisnika prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja, bez obzira po kom pravnom režimu su ova prava ostvarili. Pri ovom smo posebno imali u vidu odredbu člana 24. Ustavnog zakona za sprovođenje Ustava Republike Srbije, prema kome se prava stečena po osnovu Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju ne mogu oduzeti, niti ograničiti, što se posebno čini ako bi se usvojilo ovo rešenje predloženo u stavu 2. ovog člana. U skladu sa predloženom odredbom stava 2. izvršilo bi se, između ostalog, prevođenje prava na tzv. privremenu novčanu nadoknadu - koju koriste nezaposleni invalidi rada, a koju su ostvarili po osnovu smanjene radne sposobnosti, odnosno preostale radne sposobnosti - u invalidsku penziju - član 224. Predloga zakona, što je ne prihvatljivo. Ovo stoga što invalidsku penziju može da ostvari osiguranik kod koga nastane gubitak radne sposobnosti za obavljanje bilo kog posla sa punim radnim vremenom. Pri tom su za ostvarivanje ovog prava predložena dodatna rešenja koja imaju za cilj da se pooštre uslovi za ostvarivanje prava na invalidsku penziiju - član 95. Predloga zakona, što mi svakako podržavamo. Međutim, kada se zna da su osiguranici koji su ostvarili pravo na tzv. privremenu naknadu potpuno sposobni da obavljaju svoj ili drugi odgovarajući posao sa skraćenim radnim vremenom - druga kategorija invalidnosti, odnosno sa punim radnim vremenom - treća kategorija invalidnosti, neshvatljivo je da se ovo pravo po sili zakona, odnosno bez preispitivanja nalaza, ocene i mišljenja od strane invalidske komisije, prevede u invalidsku penziju i to u iznosu od 50% od te penzije. Analogno tome, neprihvatljiva su i rešenja predviđena u članu 225. i 231. Predloga zakona.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 220. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Vlada i Odbor predlažu da se ovaj amandman odbije. Da li se neko prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 220. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 221. amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Vlada i Odbor predlažu da se ovaj amandman odbije. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Narodni poslanik Velimir Simonović podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 221. doda novi član 221a. Vlada i nadležni odbor su predložili da se ovaj amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Velimir Simonović.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman da se posle člana 221. doda član 221a, koji bi se odnosio na populacije rođene u intervalu od 1939. do 1949. godine. Ta bi populacija mojim amandmanom bila zaštićena. Mnogi od njih biće oštećeni prema ovom novom zakonu. Ne svi, razume se, ali jedan deo će biti oštećen. Kada se raspravljalo na Odboru, gospođa Matković je navela izvesne argumente protiv ovog amandmana, koji su me čak u izvesnoj meri i pokolebali, pa sam skoro bio spreman da povučem amandman. Međutim, opet je gospođa Matković doprinela da od amandmana ne odustanem. U obrazloženju zakona na strani 5. stoji: "Novi metod obračuna znači više penzije za osiguranike koji su imali stabilnu karijeru i duži staž. Niže su penzije za one koji su samo u toku jednog dela karijere imali izuzetno veća primanja, dok su u toku preostalog dela radnog veka bili znatno slabije plaćeni." Upravo želim da zaštitim one koji nisu imali stabilnu karijeru. Kada gospođa Matković takođe priznaje da toga ima, dakle da ne čitam ponovo ovaj tekst, onda smatram da bi moj amandman mogao da bude prihvaćen, utoliko pre što on nikako ne utiče na bilansne efekte. On čak može da bude pozitivan ili barem neutralan, jer će ti ljudi raditi do 2007. godine. Ako se to ne dogodi, ako amandman ne bude prihvaćen, mnogi će navaliti da se što pre penzionišu. Skoro mi je rekao prijatelj, izračunao je da će po novom zakonu imati 4.000 dinara manju penziju, pa je podneo zahtev da se penzioniše. To ne treba raditi, to za fond nije dobro. Oni bi uplaćivali u Fond još najmanje četiri godine, do 2007. godine, a utoliko pre što moj amandman ima ograničeno dejstvo, samo na generaciju koja će do 2007. godine otići u penziju. Zato preporučujem, ako je to moguće, a možda tehnički nije, da gospođa Matković još malo o tome razmisli. Apelujem na poslanike da moje obrazloženje pročitaju pažljivo i da konačno ovaj amandman ipak prihvatimo.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 222. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije. Za reč se javio narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva je predložila da se u članu 222. reči "ako ovim zakonom nije drugačije određeno" zamene rečima "ako je to za osiguranika povoljnije". Dozvolite mi da vam obrazložim ovaj amandman. Predloženi amandman je u skladu sa opštim pravilima o vremenskom važenju zakona, kao i načelom pravne sigurnosti, odnosno principom da se rešavanje po podnetim zahtevima vrši prema propisima koji su bili na snazi u vreme podnošenja zahteva, odnosno pokretanje postupka, ako je to za osiguranika povoljnije. Prema tome, predlažemo Narodnoj skupštini da usvoji ovaj amandman.
Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Amandmane kojima predlažu da se članovi 224. do 231. brišu u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Nebojša Jović i drugi i narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Vlada i Odbor predlažu da se ovaj amandman odbije. Da li se neko prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 224. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Novica Đurašković i Bojan Kostreš. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Nemamo mišljenje Zakonodavnog odbora. Da li se neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 226. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Novica Đurašković i Bojan Kostreš. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Nemamo mišljenje Zakonodavnog odbora. Da li se neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 227. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Novica Đurašković i Bojan Kostreš. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Da li se neko prijavljuje za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 231. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Novica Đurašković i Bojan Kostreš. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Da li se neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 241. amandman su zajendo podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Đuro Popović.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poslanička grupa Stranke srpskog jedinstva je predložila da se u članu 241. stav 2. briše. Dozvolite mi da vam obrazložim ovaj amandman. Ovim amandmanom predloženo je brisanje stava 2. ovog člana koji je neprecizan i suvišan. Naime, samo preispitivanje po službenoj dužnosti, nalazi i mišljenja organa veštačenja, na osnovu kojeg su priznata prava po osnovu invalidnosti, kako je formulisano, ne znači i mogućnost ukidanja prava. Rešenje predloženo u stavu 1. ovog člana je sveobuhvatno i podrazumeva potrebu prethodnog preispitivanja nalaza, ocene i mišljenja organa veštačenja, ako su prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja ostvarena na osnovu tih nalaza, a samim tim i mogućnost ukidanja tih prava. Ovim predlažem da Narodna skupština usvoji ovako predloženi amandman.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 243. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman. Da li ima prijava za reč? (Ne.) Na član 241. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić, Dušan Cvetković, Golub Rajić, Bora Stanimirović, Joca Arsić i Đura Lazić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije. Reč ima narodni poslanik Đura Lazić.
Poštovano predsedništvo, gospođo ministre, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije je podnela amandman na član 241. Predloga zakona i ovo je poslednji amandman koji je naša poslanička grupa podnela na ovaj predlog zakona.Predlažemo da se u članu 241. na kraju stava 2. briše tačka i doda sledeći tekst - "i to nalazi i mišljenja organa veštačenja dati u vremenu od pre pet godina pa do stupanja na snagu ovog zakona". Želimo da ovim amandmanom ograničimo na pet godina rok u kome će nalazi i veštačenja biti podložni veštačenju. Zbog načelne pravne sigurnosti građana, a i praktičnih razloga za primenu zakona potrebno je, po našem mišljenju, propisati rokove do kada se unazad može vršiti preispitivanje datih nalaza i mišljenja organa veštačenja. Mislim da ne bi bilo na odmet da se ovaj amandman prihvati, jer ne znam kuda bi to vodilo kada ne bi oročili i kada bi unedogled vršili ta preispitivanja. Video sam u vašem obrazloženju da težite preispitivanju svih tih penzija. Nemam ništa protiv, ali mislim da bi bilo gubljenje vremena ići mnogo unazad i mislim da je ovo dobro da se oroči na pet godina unazad od dana stupanja na snagu. Kada sam već tu, ne znam kako bi mogli da pomognete iz resornog ministarstva kada su u pitanju penzije ljudi sa Kosova i Metohije. Tamo su plaćeni doprinosi za penzijsko i invalidsko osiguranje i ostali doprinosi, međutim zbog dokumentacije koja se dole nalazi i zbog prekida jedinstvenog terminala na toj relaciji mnogi ljudi koji treba da ostvare penziju nisu u mogućnosti da dobiju obrasce M4 na osnovu kojih bi mogli da ostvare uvid, odnosno da ostvare pravo na penziju, da im se obračuna iznos i prava visina penzije. Mislim da bi trebalo, kao Vlada, da učinite sve da se omogući tim ljudima da mogu da dođu do tih obrazaca i da ostvare ta svoja prava. Hvala.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 145. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Na član 245. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatio je ovaj amandman. Da li ima prijava za reč? (Ne.) Na član 253. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatio je ovaj amandman. Da li ima prijava za reč? (Ne.) Na član 245. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatio je ovaj amandman. Da li ima prijava za reč? (Ne.) Vlada Republike Srbije podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 261. doda novi član 262. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja prihvatio je ovaj amandman. Da li ima prijava za reč? (Ne.) Na član 263. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predlažu da se ovaj amandman odbije. Da li se neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Stanulov.
Poštovana gospođo Mićić, poštovana gospođo ministre, kolege i koleginice poslanici, članom 263. predviđeno je da ovaj zakon stupa na snagu danom objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije", izuzev odredaba člana 192. ovog zakona u delu koji se odnosi na osnovice za vršenje poslova iz člana 12. stav 1. tačka 3) ovog zakona i člana 196. ovog zakona, koji se primenjuju počev od 1. jula ove godine. Svojim amandmanom kolega Grbić i ja predlažemo da se ovo odlaganje primene odredbi odnosi na osiguranike iz člana 11. stav 1. tačka 10) odnosno lica koja u skladu sa zakonom obavljaju privremene i povremene poslove preko omladinskih zadruga. Činjenica je da članovi omladinskih zadruga do sada nisu imali pravo na PIO i da će značajan broj mladih biti obuhvaćen ovim pravom. Kako ne postoji iskustvo u regulisanju i primeni prava na ovaj vid osiguranja, da je rok 30 dana da se donesu propisi za izvršavanje ovog zakona prema članu 240. stav 1. tačka 1) ovog zakona, smatramo da će predviđeno odlaganje do 1. jula ove godine omogućiti kvalitetne pripreme zadrugara i omladinskih zadruga za realizaciju ovih prava. Predlažem da prihvatite ovaj amandman. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnica predlagača želi završnu reč? (Ne želi.) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, određujem utorak, 1. april u 10,00 časova kao dan za glasanje, kada će najverovatnije biti zakazana i sledeća sednica redovnog zasedanja Narodne skupštine. Samo još jedno obaveštenje, sutra je u 10,00 časova sednica Zakonodavnog odbora. Doviđenja i prijatno. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2003. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 160 narodnih poslanika. Molim vas da, radi utvrđivanja kvoruma, ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da imamo kvorum za rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Miroslav Markićević, Slobodan Pavlović i Borivoje Drakulović. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O PENZIJSKOM I INVALIDSKOM OSIGURANjU (glasanje) Pošto je Narodna skupština završila pretres Predloga zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju u načelu. Nešto nije u redu sa ovim sistemom za elektronsko glasanje, nemamo rezultat. Za 121, protiv 11, uzdržano pet, nije glasalo osam, od ukupno 145 prisutnih narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su pisanim putem amandmane povukli narodni poslanici Dragan Rafailović i Predrag Stojanović na članove 10. stav 3, 13, 16. i 16a, koje su podneli 19. februara 2003. godine; da su na sednici Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić povukli amandmane na članove 133, 140, 176. i 202; da je na sednici Zakonodavnog odbora narodni poslanik Dragan Rafailović povukao amandman na član 10. tačka 3) koji je podneo zajedno sa narodnim poslanikom Predragom Stojanovićem; a da su u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima amandman na član 156. povukli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Takođe vas podsećam da je u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima konstatovano da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani: -Vlade Republike Srbije na članove 42, 55, 69, 137, 153, 168, 170. i 220; -narodnih poslanika Dragana Rafailovića i Predraga Stojanovića na član 13; -narodnog poslanika Zorana Mićovića na član 13; -narodnih poslanika Radojka Petrića, Dušana Cvetkovića, Goluba Rajića, Bore Stanimirovića, Joce Arsića i Đure Lazića na član 36; -narodnih poslanika Borislava Pelevića, Dragana Markovića, Petra Petrovića, Miloša Lukića, Adama Uroševića i Đure Popovića na članove 38. i 93; -narodnog poslanika Slobodana Janjića na član 38; -narodnih poslanika Nebojše Jovića i drugih na članove 93. i 94; -narodnih poslanika Novice Đuraškovića i Bojana Kostreša na članove 133, 140, 175, 189, 198. i 200. Pošto Zakonodavni odbor za jedan broj amandmana, koje su prihvatili Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja, smatra da su pravno mogući, konstatujem da su na taj način postali sastavni deo Predloga zakona i amandmani: Vlade Republike Srbije na članove 243, 245, 253, 254. i amandman da se posle člana 261. doda novi član 262, kao i amandmani narodnih poslanika Novice Đuraškovića i Bojana Kostreša na članove 224, 226, 227. i 231. Zakonodavni odbor izvršio je pravno-tehničku redakciju teksta Predloga zakona koja je sadržana u izveštaju Odbora. Prelazimo na odlučivanje u pojedinostima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Stavljam na glasanje amandman. Za 39, protiv 122, nije glasalo 39, od 200 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Nebojša Jović i drugi i zajedno narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 31, protiv 123, uzdržana dva, nije glasalo 44, od ukupno 200 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 5. zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 38, protiv 119, nije glasalo 44, ukupno 201 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 10, u istovetnom tekstu, podneli zajedno narodni poslanici Borislav Pelević i drugi i narodni poslanik Zlatan Jovanović. Za 31, protiv 122, nije glasalo 48, ukupno 201 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 11. zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 39, protiv 122, uzdržan jedan, nije glasalo 42, ukupno 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 11. zajedno podneli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Za 41, protiv 107, uzdržana tri, nisu glasala 53, ukupno 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 13. podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi i narodni poslanik Dragan Čolić. Za 33, protiv 122, nije glasalo 50, ukupno 205 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 14. podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 35, protiv 122, uzdržan jedan, nije glasalo 47, ukupno 205 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 16. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 34, protiv 119, nije glasalo 52, ukupno 205 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 16. zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Za 36, protiv 117, nije glasalo 52, ukupno 205 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 17. podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 40, protiv 121, nije glasalo 44, ukupno 205 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 17. podneli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Za 50, protiv 105, uzdržan jedan, nije glasao 51, ukupno 205 narodnih polanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 18. zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Za 35, protiv 113, nije glasalo 56, ukupno 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 18. podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 34, protiv 118, nije glasalo 52, ukupno 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 18. zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 41, protiv 120, nije glasalo 44, ukupno 205 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 18. podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Protiv 119, nije glasalo 86, ukupno 205 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 19. podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Protiv 121, nije glasalo 84, ukupno 205 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 20. podneli narodni poslanici Radojko Petrić i drugi. Za 31, protiv 116, nije glasalo 58, ukupno 205 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 20. podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Protiv 120, nije glasalo 84, ukupno 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman za izmenu podnaslova 2. u poglavlju VI, koji su podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi i Borislav Pelević i drugi. Za 36, protiv 117, nije glasalo 50, od 203 narodna poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su zajedno na član 21. podneli narodni poslanici Sloboda Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 60, protiv 120, nije glasalo 24, od 204 narodna poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su zajedno na član 21. podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi i Borislav Pelević i drugi. Za 36, protiv 120, nije glasalo 49, od 205 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman kojim se predlaže da se posle člana 21. doda novi član 21a, a koji su podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Za 35, protiv 122, nije glasalo 48, od 205 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman kojim se predlaže da se posle člana 21. doda novi član 21a, a koji su podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 31, protiv 118, nije glasalo 56, od 205 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman kojim se predlaže da se posle člana 21. dodaju novi članovi 21a, 21b. i 21v, a koji su podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 41, protiv 118, uzdržan jedan, nije glasalo 45, od 205 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman kojim se predlaže da se posle člana 24. doda novi član 24a, a koji su podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi i Borislav Pelević i drugi. Za 37, protiv 119, uzdržan jedan, nije glasalo 49, od 206 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman, sa ispravkom, kojim se predlaže da se posle člana 25. doda novi podnaslov, a koji su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Za 35, protiv 118, uzdržan jedan, nije glasalo 53, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su zajedno na član 25. podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 35, protiv 117, nije glasalo 55, od 207 narodnih poslanika Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 26. podneo narodni poslanik Lazar Marjanski. Protiv 121, nije glasalo 86, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman kojim se predlaže da se posle člana 26. doda novi podnaslov i novi član, a koji su podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 40, protiv 119, nije glasalo 49, od 208 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 28. podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Za 7, protiv 101, uzdržana dva, nije glasalo 98, od 208 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 29. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 31, protiv 116, nije glasalo 61, od 208 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman kojim se predlaže da se posle člana 29. doda novi član 29a, koji je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Protiv 119, nije glasalo 89, od 208 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman kojim se predlaže da se posle člana 29. doda novi član 29a, koji su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Za 33, protiv 118, nije glasalo 57, od 208 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 30. podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Valda predlaže da se odbije, a odbori da se prihvati. Za 83, protiv 42, uzdržano pet, nije glasalo 77, od 207 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 33. podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 34, protiv 114, nije glasalo 59, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 34. podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Za osam, protiv 107, uzdržan jedan, nije glasao 91, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman kojim se predlaže da se posle člana 36. doda novi podnaslov i novi članovi 36a i 36b, a koji su podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 32, protiv 117, nije glasalo 57, od 206 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 37. podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Za jedan, protiv 117, uzdržan jedan, nije glasalo 88, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 40. podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Protiv 119, uzdržan jedan, nije glasalo 87, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi, a kojim predlažu da se posle člana 40. doda novi podnaslov i novi članovi 40a. i 40b. Za 26, protiv 119, nisu glasala 63, od 208 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 41. podneo narodni poslanik Stevan Kesejić. Za jedan, protiv 121, nije glasalo 86, od 208 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je podneo narodni poslanik Petar Jojić, kojim predlaže da se posle člana 41. doda novi podnaslov 5a i novi član 41a. Protiv 120, nije glasalo 88, od 208 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 43. koji su u istovetnom tekstu podneli zajedno narodni poslanici Radojko Petrić i drugi, kao i narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Za 34, protiv 118, nisu glasala 53, od 205 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 45. zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i drugi. Predstavnik predlagača je prihvatila ovaj amandman, a odbori su takođe prihvatili amandman u toku rasprave. Za 152, protiv osam, nije glasalo 47, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 46. zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i drugi. U toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, predstavnik predlagača je prihvatila ovaj amandman, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja predložio je da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Za 153, protiv tri, nije glasalo 50, od 206 narodnih poslanika. Saopštavam da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović, kojim predlaže da se izmeni naslov iznad člana 60. i član 60. Za 16, protiv 100, uzdržana četiri, nije glasalo 86, od 206 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 60. podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Protiv 117, nije glasalo 87, od 204 narodna poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandmane koje su u istovetnom tekstu zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi, i narodni poslanik Zoran Krasić, a kojim predlažu da se u poglavlju VIII brišu članovi 61. do 70. Za 36, protiv 116, nije glasalo 55, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je podnela grupa narodnih poslanika, Nebojša Jović i drugi, kojim se predlaže da se posle člana 73. dodaju novi članovi 73a, 73b i 73v. Za 33, protiv 119, nije glasalo 55, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi, kojim predlažu da se posle člana 73. doda novi podnaslov i članovi 73a, 73b i 73v. Za 34, protiv 118, nije glasalo 55, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović, kojim predlažu da se posle člana 73. doda novi podnaslov i novi članovi 73a i 73b. Za 43, protiv 116, nije glasalo 50, od 209 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman, na član 74, koji su podnela narodni poslanik Nataša Jovanović, a u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, dr Gordana Matković, predstavnik predlagača, prihvatila je ovaj amandman. Nadležni odbor je predložio da se amandman odbije. Za 117, protiv 8, nije glasalo 82, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi, kojim predlažu da se posle člana 74. doda novi podnaslov i novi član 74a. Za 32, protiv 119, nije glasalo 57, od 208 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman, sa ispravkom, kojim se predlaže da se u poglavu 8. posle člana 74. doda novi podnaslov, a koji su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Za 34, protiv 118, nije glasalo 57, od 209 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman, koji je na član 75. podneo narodni poslanik Slobodan Janjić. Za jedan, protiv 119, nije glasalo 88, od 208 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 75. zajedno podneli narodni poslanici Dragan Lazić i Đorđe Mamula. Za 43, protiv 115, nije glasalo 49, od 207 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na lan 75. u istovetnom tekstu zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi i zajedno narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 33, protiv 117, nije glasalo 59, od 209 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman na član 78, koji su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 39, protiv 115, nije glasalo 57, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman kojim se predlaže da se izmeni naziv poglavlja IDž, a koji su podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 34, protiv 112, nije glasalo 66, od 212 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman, koji su na član 80. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 38, protiv 117, nije glasalo 57, od 212 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman, koji su na član 80. zajedno podneli narodni poslanici Dragan Lazić i Đorđe Mamula. Za 55, protiv 111, uzdržan jedan, nije glasalo 44, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 80. zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i drugi. Za 39, protiv 112, nije glasalo 60, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 80. podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Protiv 115, nije glasalo 96, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 81. podneli zajedno narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 37, protiv 113, nije glasalo 61, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 94. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 36, protiv 115, nije glasalo 60, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 95. zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i drugi. Za 34, protiv 116, nije glasalo 61, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 96. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 34, protiv 116, nije glasalo 61, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 97. zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Za 37, protiv 117, uzdržan jedan, nije glasalo 57, od 212 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 97. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 36, protiv 116, nije glasalo 59, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 98. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 35, protiv 114, nije glasao 61, od 210 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 100. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 37, protiv 119, nije glasalo 56, od 212 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 100. zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Za 36, protiv 113, nije glasalo 62, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 109. u istovetnom tekstu podneli zajedno narodni poslanici Nebojša Jović, zajedno narodni poslanici Borislav Pelević i drugi i zajedno narodni poslanici Dragan Lazić i Đorđe Mamula i narodni poslanik Stevan Kesejić. Za 78, protiv 118, nije glasalo 17, od 213 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 114. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 36, protiv 121, nije glasalo 57, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 116. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 36, protiv 115, uzdržan jedan, nije glasalo 62, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 133. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 33, protiv 116, nije glasalo 66, od 215 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 140. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 33, protiv 120, uzdržan jedan, nije glasalo 61, od 215 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 145. podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Za 3, protiv 119, nije glasalo 93, od 215 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 153. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 32, protiv 117, nije glasalo 66, od 215 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 154. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 33, protiv 117, nije glasalo 64, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 156. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 36, protiv 115, nije glasalo 64, od 215 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 156. podneo narodni poslanik Miroslav Mirčić. Za dva, protiv 117, uzdržan jedan, nije glasalo 95, od 215 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 158. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 38, protiv 115, uzdržana dva, nije glasalo 59, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 159. u istovetnom tekstu podneli zajedno narodni poslanici Radojko Petrić i drugi i zajedno narodni poslanici Borislav Pelević i drugi i narodni poslanik Zoran Krasić. Za 35, protiv 119, nije glasalo 60, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 164. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 37, protiv 121, uzdržan jedan, nije glasalo 56, od 215 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 164. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 34, protiv 117, nije glasalo 63, od 214 narodnih poslanika. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 165. podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Vlada je prihvatila ovaj amandman, a nadležni odbor je odbio. Za 115, protiv tri, uzdržana četiri, nije glasalo 92, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 168. zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i drugi. Za 38, protiv 110, nije glasalo 66, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 172. podneli narodni poslanici Dragan Lazić i Đorđe Mamula. Za 56, protiv 115, uzdržan jedan, nije glasalo 42, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 172. zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Za 36, protiv 119, nije glasalo 59, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 173. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 29, protiv 118, nije glasalo 67, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 181. zajedno podneli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Za 42, protiv 81, uzdržana četiri, nije glasalo 86, od 213 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 199. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 35, protiv 117, nije glasalo 60, od 212 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 200. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 31, protiv 115, nije glasalo 65, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 201. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 34, protiv 121, uzdržan jedan, nije glasalo 54, od 210 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 204. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 35, protiv 122, nije glasalo 54, od 211 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 214. zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 40, protiv 115, nije glasalo 59, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 215. zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 45, protiv 113, nije glasalo 56, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 216. zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 46, protiv 110, nije glasalo 58, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 217. zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 46, protiv 116, nije glasalo 52, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 218. zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 46, protiv 107, nije glasao 61, od 214 narodnih poslanika. Saopštavam da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 219. zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi. Za 36, protiv 119, nije glasalo 58, od 213 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 219. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 31, protiv 118, nije glasalo 64, od 213 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Podsećam vas da je Vlada Republike Srbije u članu 219. stav 3. Predloga zakona predložila povratno dejstvo ove odredbe. Prema članu 140. stav 3. Poslovnika, kada predlog zakona sadrži odredbe za koje je predviđeno povratno dejstvo, Narodna skupština posebno odlučuje da li za to povratno dejstvo postoji opšti interes. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavni odbor su utvrdili da postoji opšti interes za povratno dejstvo odredbe člana 219. stav 3. Predloga zakona. Stavljam na glasanje predlog Vlade Republike Srbije sadržan učlanu 219. stav 3. Predloga zakona o povratnom dejstvu ove odredbe za koju, po oceni Vlade, postoji opšti interes. Za 124, protiv 53, uzdržana dva, nije glasalo 35, od 214 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoji opšti interes za povratno dejstvo člana 219. stav 3. Predloga zakona. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 220. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 35, protiv 119, nije glasalo 60, od 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji je na član 221. podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Za 3, protiv 115, uzdržana dva, nisu glasala 94, od 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Velimir Simonović predložio je da se posle člana 221. doda novi član 221a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 103, protiv 95, uzdržan jedan, nije glasalo 15, od 214 narodnih poslanika. Konsatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 222. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 39, protiv 106, nije glasalo 68, od 213 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandmane kojim se predlaže da se članovi od 224. do 231. brišu, a koje su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i drugi i narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 37, protiv 118, nije glasalo 57, od 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 241. zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Za 33, protiv 117, nije glasao 61, od 211 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 241. zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i drugi. Za 36, protiv 119, nije glasalo 57, od 212 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 245. zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Adžić i Dragoljub Vojinović. Za 60, protiv 119, nije glasalo 35, od 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje amandman koji su na član 263. zajedno podneli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Za 92, protiv 97, uzdržana dva, nisu glasala 23, od 214 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Ovim smo završili odlučivanje o amandmanima i pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju u celini. Za 126, protiv 79, uzdržanih pet, nisu glasala četiri, od 214 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Pošto smo obavili razmatranje i odlučivanje o ovoj tački dnevnog reda, zaključujem Drugu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2003. godini. (Sednica je završena u 12,30 časova.)