Tere hommikust, head kolleegid! Alustame oma iganädalast infotundi. Kõigepealt palun kohaloleku kontroll! Kohal on 40 Riigikogu liiget. Infotunnis osalevad täna järgmised valitsusliikmed: peaminister Jüri Ratas, välisminister Urmas Reinsalu ja rahandusminister Martin Helme. Kõigepealt käsitleme eelregistreeritud küsimusi. Saalist saab lisaks põhiküsimuse esitaja täiendavale küsimusele ka kõige nobedama näpuga Riigikogu liige esitada veel ühe küsimuse. Küsimuse esitamiseks on aega kuni kaks minutit. Palun sellest kinni pidada! Kahe minuti sisse peab mahtuma küsimus. Vastamiseks on ministritel aega kolm minutit. Ja kui me jõuame oma registreeritud küsimustega, mida on täna kokku 13, enne infotunni lõppu ühele poole, siis tuleb n-ö kiireimate, nobedate näppude voor, kus Riigikogu liikmed saavad esitada küsimusi vabalt valitud ministrile.
Aga alustamegi siis küsimusega number 1, mille esitab Indrek Saar. Vastaja on peaminister Jüri Ratas. Palun!
Tänan! Lugupeetud Jüri Ratas! Lubage mul täna arutada teiega kultuuri üle. Me siin saalis loome iga päev kultuuri – käitumiskultuuri, poliitilist kultuuri. Teil on seljataga pikk parlamentaarse töö kogemus ja teile ei ole ilmselt vaja meelde tuletada, et siit Riigikogu kõnetoolist räägime me kõik alati rahvaga. Ja rahvas aeg-ajalt kuulab seda. Paraku see, kuidas kõneldakse, ei ole alati kiiduväärne. Üks teie kabineti liige nimetas mõni aeg tagasi oma sõnavõtus Riigikogu liikmeid ajusurnud seltskonnaks ja Riigikogu liiget tropiks. Ka käskis ta parlamendiliikmeil suu kinni hoida. Kui selliseid sõnavõtte kuulavad noored – ja täna kuulavadki meid rõdul kohal olles noored inimesed –, siis kuidas peaks meie, täiskasvanud inimesed, kuidas peaks meie lapsevanematena, kuidas peaks õpetajad nendele noortele inimestele seletama, et selliseid väljendeid ei ole viisakas kasutada, kui minister rahvaga siit kõnetoolist räägib? Öelge palun oma arvamus ja andke meile nõu, kuidas peaksid lapsevanemad oma lastele seda kõike seletama-selgitama ja selle põhjal noorte inimeste väärtushinnanguid kujundama. Tänan!
Austatud Riigikogu esimees! Riigikogu liikmed! Hea küsija! Alustuseks lubage mul avaldada südamest kaastunnet täna öösel Tartu tuleõnnetuses elu kaotanud pere lähedastele, sõpradele ja kõigile tuttavatele. See on väga traagiline ja valus sündmus, mille kirjeldamiseks jääb sõnadest puudu. Austatud Indrek Saar! Ma tänan teid teie küsimuse eest! Ma arvan, et eks me kõik käitu ju suuresti vastavalt sellele, millised on meie elu põhimõtted, milline on meie lastetoa kasvatus. Te nimetasite oma küsimuses noort generatsiooni – seda, kuidas nemad seda näevad. Eks kõik inimesed vaata, kuidas meie ühiskonnas avalikus ruumis käitutakse, kuidas käitutakse kaamerate ees. Ja oluline on ka see, kuidas käitutakse mitteavalikus ruumis. Te märkisite siin ühe valitsusliikme erinevaid sõnavõtte. Ma ei olnud eelmisel kolmapäeval infotunnis, aga minu meelest ta ütles kohe, et ta kindlasti vabandab ühe väite pärast. Ma arvan, et see on päris mõistlik lähenemine. Samas ma ütlen ausalt – te viitasite minu kogemusele siin Riigikogu saalis –, et mul on olnud väga suur au töötada Riigikogu liikmena, aga ma ei mäleta selle üheksa või kümne aasta jooksul, et keegi oleks siin saalis pauku teinud või lasknud mingeid litreid laiali. Ma ei tea, kas see on koht, kus võib sellist palagani teha. Eks see ole Riigikogu liikme otsustada. Aga seegi on üks käitumismaneer. Ma vaatasin, eile oli minu meelest väga ilus sündmus, just keskkonna vaatevinklist: pealinn tahab uusi gaasibusse soetada. Inimesed tulid huviga kuulama, mida need bussid teevad. No ei saanud kuulata, selline vilekoor on ümber! Vilistati nii, et vähe ei ole. Ma lugesin, et tegu oli sotsiaaldemokraatidega. Ma alguses mõtlesin, et midagi on riigis või linnas lahti – selline vilekoor keset linna, aga tegelikult oli, ma saan aru, Raimond Kaljulaiu kampaania saada Tallinna linnapeaks 2021. No ega see väga ilus ei ole, et keset linna – Jaani kirik, vabadussõja võidusammas – kõlab selline vilekoor. Kõige hullem on minu meelest see, et Rainer Vakrale ei jätkunudki vilet, tema siis ei vilistanud. No nii ka ei saa.
Aitäh! Indrek Saar, palun täpsustav küsimus!
Tänan vastuse eest! Te jõudsite selle vastusega hoopis kuskile mujale kui Riigikogu saali. Mis puudutab litreid, ilutulestikku jm selliseid lõbustuste juurde käivaid asju, siis ma ei tea, et selles oleks midagi otseselt kultuuritut. Jah, me võime kindlasti arutada selle üle, kas selliseid asju on mõtet teha, kas ressurssi on mõtet selliste asjade peale kulutada, aga ma arvan, et see oleks natukene teistsugune arutelu kui arutelu selle üle, millist eeskuju annavad valitsusliikmed, millist eeskuju annab Riigikogu ühiskonnale, kui asi puudutab kultuurset käitumist. Ja ma tuleksin siiski selle juurde tagasi. Nagu te ka ise taas tõdesite, te olete siin Riigikogus töötanud tükk aega ja muu hulgas ka juhatanud ilmselt lugematu arvu Riigikogu istungeid ja kokku puutunud erinevate situatsioonidega. Andke siis meile nõu, kuidas me Riigikogu liikmetena siin saalis peaksime käituma ja kuidas peaks infotunni või ka Riigikogu istungi juhataja käituma ministriga, kes on teie meeskonna liige ja annab siit kõnetoolist ilmselgelt halba eeskuju.
Aitäh! Ei ole mina kindlasti nõuandja Riigikogule, seda teeb seadusandlik võim. Aga kui korraks mõelda enda kogemusele, siis ma olen päri, et juhatajal on tegelikult väga suur roll: ta peab hoidma siin saalis töist õhkkonda. Ma mäletan küll, et nii mõnigi kord oli vaja paluda, et Riigikogu saalis kuulataks rohkem, oleks töisem õhkkond. On juhtunud, et on tulnud sõnavõttu sekkuda ja paluda, et see oleks rohkem austav. Niisuguseid asju on olnud. Ma saan aru ju, et te praegu suunate kogu aeg teravikku ühele erakonnale, ühele ministrile. Mina küll ei saa öelda, et kui võtta eelmine, XIII koosseis – kõik erakonnad, kes on praegu XIV koosseisus, olid ka XIII koosseisus –, et siis oleks olnud ühe erakonnaga rohkem muret. Seda on olnud kõikide erakondade puhul. Aga jah, see on olnud juhataja roll, vähemalt mina võtsin seda juhataja rollina. Mis ma oskan veel öelda? Te ütlete, et see on kultuuritus. Aga nii ju ei saa, et me vaatame ainult ühte poolt. Ma tõin ka välja kaks käitumist: üks avalikus kohas Vabaduse väljakul, teine siin saalis nende litrite laskmine. Ka see on ju käitumise mingisugune osa. Ma ütlen ausalt, et ma tutvusin huviga Sotsiaaldemokraatliku Erakonna volikogu tehtud avaldusega, kus te püüate end positsioneerida konstruktiivse opositsioonina, kes ei tee kriitikat kriitika pärast, vaid juhib tähelepanu tehtavate otsuste sisulistele probleemidele ning otsustamatusele. Ütlen siiralt: eks iga valitsus vajab sellist konstruktiivset kriitikat, mida te kavandate ja mille osas viiakse otsuseid ellu. Selles mõttes ma kindlasti ootan opositsioonilt konstruktiivset kriitikat. Nii et ma arvan, et see kuulub hea poliitilise kultuuri juurde, et opositsioon teeb oma asja ja koalitsioon teeb oma asja. Aga loomulikult konstruktiivsel viisil. Ma olen siin mitu korda öelnud: me olime ise kümme aastat opositsioonis, konstruktiivses opositsioonis, ja püüdsime leida lahendusi erinevatele riigi muredele. Aga ma ei mäleta, et mingeid litreid oleks siin lahti lastud.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Ma palun, härra Ratas, ärge mulle näpuga näidake, kui te mulle vastate. See tegelikult ei ole ilus, kui te küsijat tänitate, ütlete, et ta ise on loll. Proovige seekord ilma. Indrek Saart te ei säästnud. Teie erakonna aseesimees, Tallinna linnapea, teie järeltulija on andnud Kremli kanalile Sputnik intervjuu, kus ta kaitseb Venemaa sportlasi, kes nüüd langevad dopingusüsteemi tõttu karistuse alla. Ta on neile kaasa tundnud. Palun öelge, mis teie seisukoht on! Kas te arvate, et teie erakonna juhid või, ütleme siis, pealinna juhid peaksid andma sellisele kanalile intervjuusid ja kas nad peaksid õigustama dopingusüsteemi osalisi?
Aitäh teile selle küsimuse eest! Te küll ütlesite, et ma ei tohiks teile vastata, puudutades selle küsimuse esimest poolt, aga kui lubate, ma ikkagi soovin seda teha. Mul on olnud suur au teiega siin Riigikogus koos töötada ja arvestades ka teie pikaajalist poliitilist kogemust ja ma ütleks, heas mõttes tasakaalukust, head konstruktiivset suhtumist, tasast suhtumist ja ka käitumist poliitikas, on minu arvates sellest palju õppida. Teil on suured kogemused selles osas. Nüüd, see sportlaste teema. Minu teada praegu Riigikogu arutab seda, et kui ollakse dopinguga patustanud, siis kas see peaks olema kriminaalne tegu. Mina arvan, et jah, peaks. Võib-olla võiks isegi natukene seda diskussiooni või teemat avada: kas see tähendab ainult seda, et karistus on seotud autasu äravõtmisega, või võiks see olla seotud ka preemiate äravõtmisega. Seda võiks vähemalt arutada. Nüüd, mis puudutab Venemaad ja tema sportlaste osalemist olümpiatel, siis ma arvan, et siin peab kehtima nulltolerants. Me näeme, et sporti tuleb ebaausat mängu ja dopingu kasutamist kahjuks sisse järjest rohkem. Aga kui ma sain tema mõttest õigesti aru, siis mõte oli see, et sport vajab alati suuri eeskujusid. See ei tähenda kuidagi seda, et ma selle otsuse paneksin löögi alla, aga selge on see, et kui suuri eeskujusid ei ole, siis see noorsportlastele ja üldse noorte generatsioonile tähendab seda, et nad ei näe oma riiki või oma rahvust esindavaid sportlasi, kes võidavad või saavad muid häid kohtasid. See on väga valus hind. Tegelikult see löök kandub edasi noorsportlaste peale. Aga loomulikult ma selles mõttes toetan igati nulltolerantsi, et kui on patustatud, kui on dopingut tarvitatud, kui on valevõtteid kasutatud, siis sportlane ei saa rahvusvahelisel areenil üles astuda. Nii see peabki olema. See on väga konkreetne ja selge sõnum. Aitäh teile!
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise, aga võtan endale voli teha üks väike märkus. Nagu ma ka eelmises infotunnis ütlesin, suhtlemine on kahepoolne. Mis puutub kultuuri ja viisakasse käitumisse, siis mina ei ole märganud – ja kindlasti ka meie stenogramm ei kajasta seda –, et peaminister oleks oma vastuses kellegi peale näpuga näidanud ja kedagi lolliks nimetanud. Nii et kui te soovite, lugupeetud kolleegid, lugupidavat suhtumist endasse, siis palun olge ka ise teiste suhtes lugupidavad.
Aga läheme edasi küsimuse nr 2 juurde, mille esitab Kaja Kallas ja vastaja on peaminister Jüri Ratas. Jüri Jaanson, kas teil on protseduuriline küsimus? Palun!
Suur tänu! Kuulsin just väidet, et stenogrammis näpuga näitamist ei ole fikseeritud. Tahan täpsustada, et stenogramm vist ei kajasta liigutusi. Stenografistid ei näe, kuidas siin saalis käitutakse. Või on asi kuidagi teistmoodi? Seda ma tahtsingi öelda.
See ei ole küll protseduuriline küsimus, aga ma vastan, et stenogramm tõepoolest seda ei näita. Küll aga näitab seda video, mida on kõikidel võimalik vaadata. Läheme järgmise küsimuse juurde. Esitajaks on Kaja Kallas, vastajaks Jüri Ratas. Palun!
Hea Jüri! Eesti on alates taasiseseisvumisest olnud õigusriik – see tähendab riik, mis tugineb seadustikule, kus ülimaks on põhiseadus, kus reeglid kehtivad võrdselt kõigile ja kus kodanike üle ei valitse mitte nende suva ja tahe, kelle käes on võim, vaid reeglid on kõigile ühesugused. Võimud on õigusriigis omavahel lahutatud, see tähendab ka seda, et täidesaatev võim peab alluma Riigikogule, seadusandlikule võimule. Valitsusliikmed peavad Riigikogule aru andma ja lähtuma oma tegevuses nendest reeglitest, mis seadusandja on kehtestanud. Ja kellel iganes on täidesaatev võim, ei saa sekkuda kohtute tegevusse. Vaadates teie ministrite tegevust, tundub vägisi, et õigusriigi põhimõtteid ei pea nad millekski. Toon mõned näited: minister ületab oma võimupiire, läheb vallandama Politsei- ja Piirivalveameti peadirektorit; ministrid keelduvad Riigikogus küsimustele vastamast; poliitilise lehmakauplemise tagajärjel ja ilma sisulise põhjenduseta lastakse lahti ministeeriumi kantsler, kes on ministri ebaseaduslikust tegevusest teada andnud, jne. Eelmisel nädalal oli sinu asendajaks siin infotunnis peaministri ülesandeid täitev siseminister Mart Helme, kes vastuseks minu küsimusele, kas neil on ehk õigusriigist teistsugune käsitus, kui ma eespool kirjeldasin, seletas väga selgelt, et ongi teistsugune käsitus. Kõik need näited ja ka ministri väljaütlemised viitavad sellele, et ehitatakse hoopis teistsugust riiki, ja see on riik, kus kelle käes on võim, selle käes on ka õigus. Kas teie arusaam ühtib nende ministrite arusaamaga õigusriigist ja kui ei ühti, siis mida te võtate ette selleks, et õigusriiki kaitsta?
Aitäh teile! Kõigepealt ma võtan ette selle, et vastan teie küsimusele. Minu jaoks on Eesti olnud, on täna ja kindlasti ka jääb õigusriigiks. Selge on see, et õigusriigi põhimõtted on kokkuleppelised. Minu jaoks on need leitavad meie põhiseadusest, mille põhimõtteid ja eri sätteid olen ma siin auväärse Riigikogu ees infotunnis ka pidevalt esile tõstnud. Eelkõige peavad ühes toimivas õigusriigis olema kaitstud õigused ja vabadused. Põhiõiguste kaitse peab tagama seadus. Omavoli asemel peab kehtima seaduslikkus, õigused ja kohustused tuleb harilikult otsustada seaduse põhjal, kõigil peab olema õigus ja võimalus pöörduda sõltumatusse ja erapooletusse kohtusse, kohtumenetlus peab olema aus, riik peab täitma rahvusvahelise ja riigisisese õigusega võetud kohustusi. Te tõite mõningaid näiteid, ma vastan siis ka nendele. Te tõite välja selle politseijuhi lahtilaskmise juhtumi. Minu meelest on see saanud konkreetsed vastused. See juhtum on läbi, sellest on edasi mindud. Kindlasti on kõik osapooled sellest õppetunni saanud. Me võime sellest ju igas infotunnis veelgi rääkida, ent see on mõnes mõttes nagu vana plaat, mis mängib ühte kohta uuesti ja uuesti ja uuesti. Aga me oleme sellest edasi läinud. Ma arvan, et kõik on saanud õppetunni, kõik on saanud targemaks. Siit minnakse edasi. Kui võtta siseminister, kelle vastutusvaldkonnas on PPA, siis ma arvan, et nähes, kui suur oli tegelikult see konfliktioht, kui tõsine see olukord oli, siis põhimõtteliselt sai see lahendatud mitte just järgmisel päeval, aga, ütleme siis, järgmisel töönädalal. Suudeti töiselt asju edasi toimetada, edasi minna. Ja ma näen seda praegugi siseminister Mart Helme poolt, ma näen seda PPA juhi poolt. Minu arvates see on päris suur asi, et on suudetud töine õhkkond taastada ja sellest õppida, edasi minna. Nii et ma isegi ütlen, et see on hea õppetund. Kui rääkida teie nimetatud kantslerist, siis me võime seda ju uuesti arutada, aga ministeeriumis koostöö kahe tippjuhi vahel ei toiminud. Selles kaasuses toodi isegi näiteks aastatetagune kaasus, mis oli seotud ühe maavanemaga. Tegelikult on selge, et kui minister toob sellesisulise ettepaneku valitsusse, siis valitsusel polegi võimalust muud otsustada.
Aitäh! Täpsustav küsimus, Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Teil on suurepärane võime võtta üks näide ja hakata selle ümber midagi punuma, aga te ei vastanud loomulikult minu küsimusele. Kui vaikimine on nõusolek, siis mina loen sellest välja, et kõik need väiksed näited, mis näitavad, et me vaikselt liigume sinnapoole, et austatakse hoopis teistsugust riiki – sellist riiki, kus nendel, kellel on võim, on ka õigus –, kinnitavad, et nii ongi. Need on väikesed sammud, korraga ei juhtu tõepoolest midagi. Aga te olete selle kõigega nõus ja teie nägemus ühtib nende ministrite nägemusega. Aga ma küsin tegelikult selle kohta, et te tõite välja ka Stenbocki maja ees seisnud meeleavaldajad. Tähendab, inimestel on vabadused ja õigused. Stenbocki maja ees seisnud meeleavaldajate õigusi ja vabadusi piiratakse ilma seadustele tuginemata. Aga ma küsin Lemetti kohta. Kodanikupäeval te tegite üleskutse, et nimetage üks tubli kodanik. Ja inimesed ütlesid – seal oli 2576 osavõtjat ja neist julgelt 2/3, isegi rohkem, on öelnud, et see kodanik, keda peaks tunnustama, on Illar Lemetti. Te lubasite, et te ühinete nende inimeste tunnustusega. Kas te olete seda teinud ja kus sellest tunnustusest saab lugeda või kus seda näha saab?
Aitäh teile! Ma ei tea, kord opositsioon ütleb, et ma ei vasta konkreetsetele küsimustele, nüüd teie pahandate selle peale, et ma püüan kõik need näited, mis te olete toonud, konkreetselt välja tuua ja nendele vastata. Ikka on halb! Kas tuleb siis vastata, ma ei tea, suurema üldistusastmega? Võib-olla tõesti, sest see on parem. Nüüd, mida võim tähendab? Ma arvan, et võim tähendab eeskätt vastutust, väga suurt vastutust. Kui me räägime poliitilisest võimust, siis see on Riigikogu valimiste kaudu ju delegeeritud siia, Riigikogusse, ja Riigikogu on andnud oma heakskiidu loodud valitsusele ja koalitsioonile. Mina arvan, et see tähendab eeskätt vastutust, väga suurt vastutust kõigepealt Eesti inimeste eest, Eesti eest, ja kindlasti ka meie partnerite eest rahvusvahelisel areenil. Seda tähendab see võim. Nüüd, te viitasite kodanikupäevale ja minu üleskutsele. Jaa, ma tean, et väga paljud pakkusid seal välja härra Illar Lemettit. Ma loodan, et need inimesed, kes seda välja pakkusid, olid siirad. Ma loodan, et nad olid siirad ja seda tõesti soovisid ja et nad soovivad seda ka täna ja mõtlevad selle peale ka täna, mitte see ei olnud õlekõrs, mis ruttu süttis ja väga ruttu ka kustus. Ma loodan, et inimesed olid siirad. Kui te küsite, kuidas mina olen teda tunnustanud või kus tema kohta midagi head öelnud, siis ma olen öelnud kõikides intervjuudes, et selle konkreetse konfliktsituatsiooni pidi peaminister lahendama. Ja ma lahendasin selle. See juhtimisküsimus oli vaja lahendada ja see on lahendatud. See ei tähenda kuidagi – olen seda öelnud oma intervjuudes ja ütlen ka täna –, et ta tulevikus ei võiks riigiametis tööl olla. Muidugi võib olla. Kui ta kuskile kandideerib, siis ma ei näe selles mingit probleemi.
Jürgen Ligi, palun!
Härra Ratas! Eeldame ikkagi siirust ka teilt. Kui te sellise üleskutse teete ja saate mingid vastused, siis te ei tohiks hakata kommenteerima oma hääle andnud vastuse andjaid – et äkki nad ei olnud siirad. Näidake, et te küsisite inimeste käest tõsiselt! Nüüd, õigusriigiga on hästi tihedalt seotud sihuke asi nagu võimude lahusus ja aruandekohustus. Täitevvõim peab andma aru Riigikogule. Teie aruandmine täna on järjekordselt seisnud selles, et kõigepealt te kommenteerite küsijat ja küsimust ja siis võib-olla jõuate vastuseni. Illar Lemetti juhtumi juurde: te haarasite sellest kinni, see ei olnud aga ainus küsimus, mille Kaja Kallas esitas. Te tahtsite juhtimisprobleeme lahendada, aga kaks tippjuhti korraga lahti lasta on väga suur risk. Ja oli selge, et ühel pool oli tõestatud süü, teisel pool oli inimene, kellega te ju ise kohtusite, keda te kiitsite ja keda innustasite endaga rääkima. Aga jätame selle. Minu kommenteerimisest te ei suutnud hoiduda, vastusest küll. Ma küsisin tegelikult ka seda, kas teie erakonna aseesimees ja teie mantlipärija linnapeana käitus kohaselt, kui ta andis intervjuu Kremli kanalile Sputnik? Ärge mind kommenteerige, vastake sellele, ja vastake sisuliselt!
Aitäh! Teie võite ju infotunnis oma küsimused ära küsida ja mina püüan nii hästi või halvasti, kui oskan, neile vastata. See, et koalitsiooni vastused opositsioonile reeglina ei meeldi – noh, see ei ole ju tänase päeva küsimus. Nii on siin saalis kogu aeg olnud. Öeldakse ikka, et üks küsib ühte ja teine vastab teist. No kõigepealt see täitevvõim ja Riigikogu kui seadusandlik võim. Ma olen selles mõttes teiega täiesti päri, et võimude lahusus on hästi oluline. Alles hiljuti ma käisin ühe Riigikogu komisjoni ees – Katri Raik juhib seda –, kus mult paluti selgitusi. Ma hea meelega tulin, nii kiiresti, kui võimalik. Nüüd, te ütlete, et juhtimisotsustes peituvad riskid. Muidugi, igas juhtimisotsuses peituvad riskid. Kas see risk realiseerub või see risk ei realiseeru, seda näitab aeg. Vastutuse võtmine on juhtimisotsuste tegemisel hästi tähtis. See vastutus on võetud. Te küsisite Sputniku kohta. Ma olen ju seda ka eelmisele koosseisule öelnud, et ma ei pea õigeks, et valitsuse liikmed annavad intervjuusid sellele kanalile. Ma isegi ei nimeta seda meediaväljaandeks. See ei ole kuidagi akrediteeritud valitsuse pressikonverentsidel ja ma ei näe ka põhjust, miks ta peaks olema.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus nr 3. Küsija on Helmen Kütt, vastab rahandusminister Martin Helme. Palun!
Tänan, lugupeetud eesistuja! Austatud minister! Kõigepealt ma tahan tunnustust avaldada. Sotsiaalkomisjonile nimelt tutvustati advokaadibüroode ülevaateid. Üks oli Justiitsministeeriumi tellitud ja teine Rahandusministeeriumi tellitud. Advokaadibüroo TGS Baltic ülevaates oli väga tasakaalukalt ja väga põhjendatult välja toodud kohustusliku pensionisamba reformi käsitleva eelnõu analüüs põhiõiguste riive seisukohalt. Ja see analüüs ei olnudki niisugune, nagu oli karta: et see, kes tellib ja maksab, saab täpselt selle, mida tahab. Seal oli kirjas 19 võimalikku riivekohta ja need riived olid kas keskmised või väikesed. Iga riivekoha juurde oli märgitud kas väike või keskmine. See oli tõesti väga huvitav ülevaade. Aga teilt ma tahan nüüd küsida seda, miks te eelnõu ühe autorina kohtlete sambasse sisenejaid ja sealt väljujaid erinevalt. Sisenejad liitusid sambaga kes vabatahtlikult, kes kohustuslikult, ja nüüd, kui nad hakkavad väljuma, saavad nad summa korral kuni 10 000 eurot ühtemoodi oma investeeringu teostada ja need, kellel on rohkem, saavad seda teistmoodi teha. Miks te kohtlete neid inimesi erinevalt? Ja teiseks: kes võtab vastutuse? Mulle väga meeldis, kui peaminister ütles, et võim tähendab vastutust. Kes võtab vastutuse, et raha väärtus ei lange? Vahest see inimene, kellel on rohkem raha kogunenud, sooviks selle kohe välja võtta ja investeerida. Kui ta peab seda mitmeid kuid ootama, siis kes tagab, et raha väärtus ei lange? Ja väga huvitav oli kuulata ka seda, et tõepoolest kaalutakse ka nendele fondidele makstavat väljumistasu: lisaks sellele, et riigile tuleb loovutada 20%, tuleb maksta ka fondidele minevat väljumistasu ...
Aitäh! Küsimuse esitamise aeg sai läbi.
Aitäh küsimuse eest! Ma muidugi ütleks, et minule endale küll tundus, et selle juriidilise analüüsi, mille me tellisime, me ka saime. Sellist me tahtsimegi saada. Me küsisime seda, et teha endale selgeks, mis on selle suure reformi võimalikud riskid, võimaliku ebavõrdse kohtlemise riskid ja võimalikud kahjunõuded riigile. Ja need riskid hindas advokaadibüroo ära, loetles need ja pakkus välja ka erinevad võimalused nende riskide maandamiseks. Me kindlasti loodame, et parlamendimenetluse käigus neid ka arvestatakse. Nüüd, küsimus oli 10 000 euro piiri kohta raha väljavõtmisel. Võib-olla ma peaksin siin üle selgitama, et väljavõtmisel makstakse summa kuni 10 000 eurot korraga välja. Väljuda saab kolm korda aastas, nii nagu praegu käib fondide vahetamine. Fondidest väljumine on võimalik samadel kuupäevadel ja samamoodi. Kui summa ületab 10 000 eurot, siis kõik see, mis 10 000-st üle jääb, makstakse välja kahes võrdses osas järgmisel kolmel korral, kui väljavõtmine võimalik on. Kordan: need kuupäevad, mis meil praegu kehtivad fondide vahetamisel, saavad ka fondidest väljumise kuupäevadeks. No ütleme, et inimesel on kogunenud 12 000 eurot. Esimesed 10 000 saab ta kätte korraga ja järgmised 2000 kahel korral: 1000 ja 1000. Aga kui tal on seal näiteks summa 200 000, siis esimesed 10 000 eurot saab ta kätte korraga ja järgmised 95 000 ja 95 000 aasta jooksul kahel järgmisel maksepäeval. Ehk siis tõepoolest seal on vahe sees. Miks see vahe on sees? Esiteks, me oleme pidanud silmas fondide või pankade muret, et kui on summad väga suured, siis neile tuleb anda veidi pikem aeg osakute rahaks muutmisel. Kui nad peavad väga kiiresti väga suuri summasid rahaks muutma, siis võib osaku hind sattuda hinnasurve alla. See lahendus on tegelikult mõeldud väljavõtja kaitseks ja ka nende inimeste kaitseks, kes jäävad edasi teise pensionisambasse. Me ei taha nende fondiosakute niisugusel moel kiirmüüki, ei taha tekitada survet hinna niisuguseks alanemiseks. Loomulikult on see 10 000 mõnes mõttes kokkuleppeline summa, aga silmas on peetud seda, et see on oluliselt suurem, kui on praegune keskmine fondiväärtus, mis on umbes 6000 eurot. Mediaanväärtus, millest pooled on suuremad ja pooled väiksemad, on aga 4500 eurot. Seega on arvestatud, et laias laastus keskmisest fondiosakust, mis välja võidakse võtta, on see kaks korda suurem summa.
Jah, aitäh!
Helmen Kütt jõudis veel nupule vajutada. Palun, täpsustav küsimus!
Aitäh, austatud esimees! Mul on suur palve, et kui te jälgite minutite kulumist, siis tehke seda koalitsioonisaadikute ja opositsioonisaadikute puhul ühtemoodi. Me siin esmaspäeval jälgisime seda. Üks kõneleja, kes pulti tuli, kõneles viie minuti asemel kuus minutit ja üheksa sekundit, ja see juhuslikult ei olnud opositsioonisaadik. Aga tänan, et juhtisite tähelepanu! Austatud minister! Teie selgitus oli väga põhjalik. Nendest ettepanekutest aga nähtub, et teatud juhul riivet ei oleks. Tehakse ettepanek, et nii nendel, kellel on alla 10 000 euro, kui ka nendel, kellel on üle selle, makstaks korraga välja kas 50 või 60% kogutud summast. Kas te neid muudatusettepanekuid kaalute? Seda esiteks. Teiseks, mina muretsen eelkõige nende inimeste pärast, kellel see summa on väga väike. On jõutud vähe koguda. Vahepeal on olnud majandussurutis ja tõepoolest pensionisüsteemi on vaja reformida. Seda on vaja muuta, aga mitte lammutada. Milleks likvideerida kohustuslik kogumine ja muuta see vabatahtlikuks? Minu küsimus on, kas sotsiaalminister on valitsuse laua taga arutades – täna teda siin vastamas ei ole – ka sama meelt, nagu ta meedias esitleb. Tema leiab, et seda sammast ei tohiks muuta vabatahtlikuks. Ta arvab, et see asetab paljud inimesed väga väikese pensioni riski olukorda. Inimesed kulutavad selle raha kiiresti ära, riik saab oma 20% kätte, fondid saavad väljumistasu, aga tulevikuks ei ole midagi säästetud. Ma eriti ei usu, et alampalka saaval inimesel on investeerimisvõimalust, kui ta ei tegele enne kogumisega.
Aitäh! Ma ei suuda kolme minuti sisse mahutada neid diskussioone, mis meil on kevadest saadik olnud pensionireformi põhimõtete kokkuleppimisel ja seaduseelnõu kirjutamisel. Selline eelnõu, nagu ta on Riigikogule üle antud, on valitsuses kokku lepitud ja sellel on valitsuse toetus. Loomulikult andsid ministrid arutelude käigus oma sisendi ja loomulikult oli sotsiaalministril terve rida ettepanekuid, mida me kaalusime. Osa on selles eelnõus sees ja osa mitte. Mõistagi hoidis sotsiaalminister kogu aeg fookuses asendusmäära täna, homme ja kümne aasta pärast. See on väga oluline, et me seda tegemise käigus ära ei unustanud. Ma vaidlen kategooriliselt vastu sellele retoorikale, et valitsus lammutab pensionisüsteemi või likvideerib teist sammast. See absoluutselt ei vasta tõele. Me teeme teise samba paindlikumaks ja vabatahtlikuks. Mitte keegi, kaasa arvatud pangad, investeerimisfondid, Eesti Pank või ükskõik kui kindel praeguse süsteemi meelne ekspert, ei ole ennustanud, et teine sammas tema praegusel kujul lakkab üldse toimimast. Seda väidet mina ei ole mujal kuulnud. Siin saalis seda küll väidetakse, aga ma ei ole nõus, et see jääb kõlama. Teine sammas jääb alles, inimesed, kes tahavad teises sambas oma pensioniks raha koguda, saavad seda jätkata. Nad ei pea midagi tegema ja mingit lammutamist ei toimu. Selle n-ö vaesema osa või väiksema sissetulekuga inimeste kohta, kellel on tõepoolest teises sambas vähe raha kogutud, ma ütleksin, et nende jaoks on teise samba muudatuste mõju kõige väiksem üldse. Seda ma ju püüdsin siin esimesel lugemisel korduvalt selgitada, et teine sammas on selgelt kasulikum nendele inimestele, kellel on sisstulek üle keskmise või koguni suur. Inimestele, kelle sissetulek on väike, on see mõju väga väike. Kui mul on üle keskmise sissetulek, siis ma saan esimesest sambast selle sissetulekuga võrreldes väiksemat pensionit, teisest sambast aga sissetulekulule vastavat pensionit. Ehk teisisõnu: miinimumpalka saavatel inimestel on teise samba kogumisskeemis osalemine või mitteosalemine praktiliselt olematu mõjuga. Küll aga teise samba reformi käigus meie prognoosi järgi vahendid vabanevad, sotsiaalmaksu 4%-st üks osa vabaneb pensionikassa jaoks ja me saame juba lähitulevikus pensioneid tõsta. See puudutab praegusi pensionäre.
Aitäh! Mart Võrklaev, palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Härra minister! Olete mitmes sõnavõtus öelnud, et Eesti edu alus on tugev majandus, ja viidanud, et pensionifondid, mis Eestist raha välja viivad, tegelikult ei tööta meie riigi ja rahva huvides. Samal ajal on teise samba vabatahtlikuks muutmise valguses pensionifondid teatanud, et kuna rahva käitumine raha väljavõtmise osas on prognoosimatu ja Eestisse tehtavad investeeringud on vähem likviidsed, siis nad ei julge neid edaspidi teha. Ja vähemalt osaliselt Coop Panga IPO seda ka näitas, pensionifondid seal ei osalenud. Minu küsimus on: kas teie praegune tegevus ei käi teie varasemate sõnade vastu? Kas teil pole muret, et Eesti majandusse investeeritakse pensionifondidest vähem raha ehk et tegelikult hakkab raha riigist rohkem välja voolama? Ja see on meie riigi ja rahva oma raha.
Aitäh! Loomulikult ma muretsen Eesti majanduse käekäigu pärast, see on minu jaoks üks keskne teema. Kui me tahame oma elatustaset tõsta, siis see käibki majanduse elavdamise ja jõukuse suurendamise abil kogu majanduses. Väga hea, et te tõite sisse sellise argumendi, et ka pensionifondid ise ütlevad, et asjade kulg on prognoosimatu. Tõsi küll, küsimus on nüüd selles, missugust ajaraami me vaatame – kas me vaatame viit aastat, kahte aastat või 50 aastat. Mina olen täiesti nõus, et mida pikem on see ajaperspektiiv, seda keerulisem on teha prognoose või seda suurem loks nendes prognoosides, hinnangutes on. See, et meil seisab pensionireformi ellu viies ees teatud, ütleme siis, majanduspildi ümberkujunemine, teatud rahavoogude ümberkujunemine kogu pensionisüsteemis ja fondide investeeringutes, on täiesti selge. See on plaani üks osa. See, et meil muutub pankade investeerimisstrateegia, on plaani üks osa. See on paratamatu, vältimatu. Seda me nimetame kapitalismiks. Kui keegi arvab, et meil on majanduses võimalik hakkama saada ilma igasuguste üllatuste või muutusteta või vajaduseta muutunud oludega kohaneda, siis tal on raske reaalsusega silmitsi seista. Mul on küll väga keeruline näha stsenaariumi, mille järgi meie pensionifondidesse kogutav raha veel suuremas koguses kui siiamaani voolab välismaale. Ikkagi väga suur osa kogu meie pensionisüsteemi teise sambasse kogutud raha voolab juba praegu välismaale ja pargitakse piiritagustesse indeksfondidesse, kus see ei tooda meile midagi ega osale ka kuidagi Eesti majanduses, et meie majandust kasvatada. Mul ei ole mingit kahtlust, et kui meil on teise pensionisamba süsteemis need ümberkorraldused ära toimunud ja teatud hulk raha on sellest süsteemist väljunud – ma veel kord rõhutan, et seda on meie plaanis täiesti selgelt arvesse võetud, see ei ole mitte mingi eksitus või üllatus, see ongi osa plaanist –, siis pärast seda me leiame uue tasakaalupunkti. Ja selle tasakaalupunkti leidmise järel on inimestele pakutavad pensionitooted paremad, mitmekesisemad ja toodavad suuremat tulu. Selles ma ei kahtle hetkegi.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse arutelu.
Ja järgmisena küsimus nr 4. Küsija on Keit Pentus-Rosimannus, vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh, hea juhataja! Austatud peaminister! Eelmisel nädalal oli infotunnis peaministrina meie ees Mart Helme ja siis me käsitlesime – või õigupoolest proovisime käsitleda – ka EKRE ministri ametist vabastamist. Ma viitasin oma küsimuses praegu teie paremal käel istuva Martin Helme väljaöeldule. Teda see koledasti ärritas ja ta võttis pehmelt öeldes päris ründava hoiaku Riigikogu liikmete suhtes. Ma küsin sama küsimuse ka teie käest, sest ka teid puudutab Martin Helme tsitaat, mille ma siin nüüd ette loen. Nimelt on Martin Helme avalikult raadioeetris öelnud, et selle ministri väljavahetamise juurde – jutt käib siis endisest EKRE maaeluministrist – käis terve pakett muid kokkuleppeid, millest üks oli kantsleri väljavahetamine, aga tolles kokkuleppes oli veel teisi asju ka, millest võib-olla ei ole avalikkusele mõtet rääkida. Mis olid need kokkuleppe ülejäänud punktid, mida on soovitud avalikkuse eest varjul hoida, mida ei ole tahetud avalikkusega jagada? Milline oli terve kokkulepe?
Aitäh teile küsimuse eest! Nagu ma olen öelnud, kui jutt on kantsleri vabastamisest, siis seal oli minu jaoks ainult üks küsimus. See oli juhtimisotsus. Koostöö ministeeriumi juhi ja juhtiva ametniku vahel ei toiminud. See oli vaja ära lahendada. See oli vaja minu meelest lahendada tulevikku vaatavas suunas. Paljud on küsinud, et kui minister lahkus, siis miks kantsler ei võinud jääda. Tegelikult oli ikkagi vaja taastada usaldus ministeeriumis sees, aga ka kogu selles valdkonnas. Ja kui ma nüüd uue ministriga eile asja arutasin, siis ka tema ütles, et üks peamisi küsimusi on, et usalduslik töömiljöö nii Maaeluministeeriumis kui ka valdkonnas tervikuna tuleb taastada. Kui rääkida ministrist, siis ma olen juba välja öelnud, et mina ei näinud tema vastuste põhjal võimalust teda usaldada. Tekkis usaldusküsimus, usaldus kadus. Kui te küsite, kas mängus on olnud mingisuguseid muid nüansse, siis minu jaoks oli ainuke kantsleri vabastamise argument, et minister oli selle ettepaneku valitsusse toonud. Ja oli ju arusaadav, et koostööd ei olnud. Ega vist keegi ühiskonnas ei ütle, et seal oli meeletult suur koostöö või lihtsalt suur koostöö. Oli arusaadav, et seda koostööd ei ole ja seda ka ei teki.
Keit Pentus-Rosimannus, täpsustav küsimus palun!
Aitäh! Ega ma nüüd täpselt aru ei saanud, kas sellest vastusest võib välja lugeda, et Martin Helme, kes on raadiosaates väitnud, et ministri väljavahetamise juurde käis terve pakett muid kokkuleppeid, mille sisu ei ole võimalik avalikkusega jagada, ajas siis jama või. Kumba pidi see nüüd siis on: kas teie eksitate meid, kui te vastate praegu, et tegelikult polnudki mitte mingit muud, laiemat kokkulepet, milles oli terve hulk väiksemaid osasid, või siis eksitab Martin Helme? Üks kahest seda paraku teeb. Aga ma lähen oma küsimusega edasi. Nimelt, ühes varasemas infotunnis me oleme ka käsitlenud suuremat poliitilist puhastust Maaeluministeeriumis, mille EKRE minister on soovinud seal ette võtta. Siinsamas infotunnis selgus, et on olnud ka plaan vabastada ametist toiduohutuse asekantsler Toomas Kevvai. Pärast seda on tulnud väga vastuolulisi signaale. Ühest küljest on teada, et valitsuse päevakorda te ei ole seda ettepanekut lasknud panna, teisest küljest on teada, et EKRE esindajad ikkagi väga jõuliselt sellisest suuremast puhastusest räägivad. Kas te võite kinnitada, et Maaeluministeeriumis ei hakata sellist puhastust ette võtma ja toiduohutuse kantslerit ametist vabastama?
Aitäh teile hea küsimuse eest! Kõigepealt veel kord: mina saan vastata vastavalt sellele, kuidas mina tunnetan selle probleemi lahendamist. Ma ei hakka siin vastama kellegi teise eest. Selge on, et mõlemad küsimused kerkisid üles ühel ajal: ministri küsimus ja kantsleri küsimus. Mõlemale tuli leida lahendus, see leiti. Nüüd, teie teine küsimus on selle kohta, kas Maaeluministeeriumis plaanitakse mingeid uusi juhtimisotsuseid. Te küsite asekantslerite kohta. Jah, eelmisel maaeluministril oli ettepanek asekantslerite arvu vähendada. Kui eelmine maaeluminister enam ametis ei olnud, siis mina palusin selle ettepaneku päevakorraprojektist välja võtta. Seda ei olnud siis mõtet arutada. Ma olen uue ministriga rääkinud. Ta on öelnud, et ta ei tule esialgu mingisuguste juhtimisstruktuuri otsustega valitsusse, ta soovib kõigepealt ennast valdkonnas toimuvaga kurssi viia. Ta soovib ministeeriumis töörahu taastada. Ja see on oluline. Kas ministril on õigus teha juhtimisstruktuuris muudatusi? Loomulikult on. Te küsite minu käest, kas maaeluministeeriumis mitte kunagi ei muutu juhtimisstruktuur. Noh, see oleks ju mõttetu lubadus, selliseid lubadusi ei saa siin anda. Igal ministril on ikkagi oma pädevus, oma õigus otsustada, mis ministeeriumis toimub, ka juhtimisstruktuuri osas. Ma arvan, et uus maaeluminister on valinud väga õige tee. Ta on öelnud, et töörahu tuleb taastada, ta soovib süveneda, ja seejärel ta teeb oma otsused. Nii peabki olema. Nüüd, eks ma olen seda ka varem öelnud ja ütlen ka praegu teie küsimusele vastates, et kantslerite osas on viimase paarikümne aasta jooksul olnud erinev lähenemine. Kuskil 1990. aastate lõpus astus ametisse uus valitsus ja mitu kantslerit läks päevapealt. Noh, ka seadus oli toona teine. Kui ma ei eksi, siis toimus ju ka tohutu kantslerite politiseerimine, tegelikult pandigi poliitilised kantslerid ametisse. Ma arvan, et see küll hea kogemus ei olnud, seda tuleks kindlasti vältida.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Härra Ratas! Te kangelaslikult väidate, et Maaeluministeeriumi juhtimisprobleemi lahendamiseks oli ainult üks lahendus: kõik minema lüüa. Aga nii kaob ju koos kantsleriga kogu juhtimise järjepidevus. Palun katsuge oma järgmises vastuses mitte kommenteerida küsimuse küsijat, vaid vastata, milles te nägite kantsleri probleemi. Kui minister pidi lahkuma, siis mida tegi kantsler valesti? Aga mu enda küsimus on selle kohta, et teie valitsuse minister ja sel hetkel ka peaminister ütles eelmise nädalal sellised sõnad: "Pole olemas kompromisse, ei saa alla anda. [---] Mind ei huvita, mida eksperdid või ametnikud ütlevad. No üldse ei huvita! [---] Nendega pole kompromisse, nad tahavad meid hävitada." Seda ütles Mart Helme, peaministri kohusetäitja. Kuidas te mõtestate neid lauseid? Millisena teie tajute ekspertide, ametnike ning poliitikute kohta ühiskonnas, nende koostööd? Ja ärge öelge, et nad kõik tuleb minema lüüa, et juhtimisprobleem lahendada. Öelge, kas te olete selle lause taga või nende lausete taga, mida on öelnud teie valitsuse minister ja teie kohusetäitja Mart Helme!
Aitäh teile! Kõigepealt, küsimus oli see, mida siis kantsler valesti tegi. Koostöö ministriga ei toiminud. Ja koostöö on alati kahepoolne, see ei ole ühepoolne. Punkt 1. Punkt 2 on see, et kui mina palusin riigisekretäri kaudu – loomulikult see ei olnud mingi vabastamise ajend, aga see oli võib-olla üks kild selles loos –, et kantsler tuleks ja annaks selgitusi Vabariigi Valitsuse istungil, siis, kuigi ta ei olnud töölähetuses, ta ei tulnud sinna. Ta ei saanud sinna tulla. See oleks tegelikult olnud see koht, kus me tõesti oleksime kuulnud ka tema tunnetust. Ta arvas, et ta käitub teistmoodi. Aga peamiselt koostöö mittelaabumine – rohkem polnudki midagi. Nii see on. Nüüd, te lugesite ette eelmisest nädalast pärit tsitaadi. Eks te peaksite tsitaatide kohta alati küsima autorite käest, aga te küsisite, kas ma olen nende sõnade taga. Noh, ma kuulasin ka seda tsitaati. Nii palju mulle jäi meelde, et oli öeldud, et keegi tahab kedagi hävitada. Mul küll ei ole mingit tunnet, et Eesti ametkond tahab poliitikuid hävitada. Vastupidi, ma usaldan neid ja koostöö on hea.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus, nr 5. Küsija on Riina Sikkut ja vastaja peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea peaminister! Ütlesite ilusti, et võim tähendab vastutust. Ja seni ongi igal ministril olnud oma vastutusvaldkond – vastutusvaldkond, millega ta tegeleb, mille poliitilisi suundi seab ja mille eest ta kõneleb. Praeguse valitsuse puhul võib märgata muutust. Rahandusminister soovib töölt vabastada Politsei- ja Piirivalveameti peadirektorit, rahandusminister tegeleb tuulikute ja Kaitseministeeriumi radaritega. Siseminister seab kaitsepoliitikat ajades uusi suundi ajakirjanduses ja sotsiaalministri sõna ei maksa, kui me räägime näiteks apteegituru korraldusest. Minu jaoks on arusaamatu, kuidas nüüd rahandusminister või haridusminister hakkab apteegiturgu korraldama. Sellega seoses küsingi: te olete koalitsiooni eestseisuses peaministrina heaks kiitnud eelnõu 118, mis eile Riigikogule üle anti ja mis puudutab apteegituru korraldust. Millisele ekspertiisile toetudes te olete kõrvale lükanud sotsiaalministri arusaama sellest, kuidas apteegiturgu võiks korraldada? Sotsiaalminister paneb esikohale patsientide huvid, ravimite kättesaadavuse nende jaoks.
Aitäh teile! Ma loodan, et te ei pahanda, kui ma püüan vastata ka teie küsimustele, millele ma ei ole veel vastanud. Te tõite uue nüansina sisse, et rahandusminister tegeleb tuulikutega. Andke andeks, aga ma arvan, et kogu valitsus peab sellega tegelema. Kui me korraks mõtleme kliimaeesmärkidele ja mõtleme, millal me üldse Eestis viimati tuulikuid rajasime – ma ei tea, ma võin eksida, aga ma arvan, et see oli seitse või kümme aastat tagasi. Ma arvan, et terve valitsus peabki sellega tegelema, kindlasti ka rahandusminister. Ma pigem tervitan seda, et rahandusminister püüab tupikseisust praegu väljapääsu leida. Seda on valitsus arutanud, ma ütleks, kolmel, neljal, viiel korral erinevates formaatides. Koalitsioon on selle teema väga tõsiselt käsile võtnud. Ühelt poolt me kogu aeg räägime, et põlevkivi väheneb, kui me toodame sellest elektrienergiat. Nii see on. Ühelt poolt tuleb arvestada meie jalajälge, teiselt poolt turusituatsiooni. CO2 seisukohalt ei ole põlevkivi konkurentsivõimeline ja me peame leidma uusi ressursse, millest elektrienergiat toota. Me ütleme, et väljapääs peaks Eestis suure tõenäosusega olema tuuleenergia, mingil määral kindlasti ka päikeseenergia. Ma arvan, et laual tuleks hoida ka sedasama neljanda põlvkonna tuumaenergia võimalust. Aga tuuleenergia on praegu ikkagi kõige käegakatsutavam ja me näeme, et tegelikult on kaks peamist küsimust, mille taha see on toppama või seisma jäänud. Ühed on julgeolekulised aspektid, mida on minu meelest väga õige silmas pidada. Tuleb leida mingeid lahendusi, kuidas sellest välja tulla. Teine takistus on see põhimõte, et jah, ma olen sellega nõus, aga mitte minu tagahoovi. See lähenemine tegelikult lööb väga tugevalt Eesti ühiskonnas välja. Isegi seesama Hiiumaa tuulepark, mis peaks tulema 12 kilomeetri kaugusele merre – ka sellele oli suur vastuseis. Nüüd, te ütlete, et sotsiaalministri sõna ei maksa. Noh, ma ei tea, kas teie ettepanek on, et tuleb siis ta ametist lahti lasta. Ei, ma seda küll ei poolda. Ma arvan, et Tanel Kiik teeb head tööd. Ja ta on ju öelnud ka – te viitaste ravimiseaduse muutmise seaduse eelnõule 118 –, et ta esitab selle muutmiseks oma ettepanekud. Ja nii see peabki olema. On esimene lugemine, on teine lugemine, on kolmas lugemine, ja kindlasti sotsiaalminister Tanel Kiik oma ettepanekud siia esitab. See eelnõu on nüüd avatud, on siin Riigikogus menetluses. Ma arvan, et nüüd on aeg ja võimalus muutmisettepanekute abil saavutada parim tulemus.
Aitäh! Riina Sikkut, täpsustav küsimus.
Mul on muidugi väga hea meel, et kogu valitsus kliimaeesmärkide täitmist nii tõsiselt võtab. Ja ma ei kahtle kuidagi sotsiaalministri kompetentsis. Minu küsimus oligi, miks Sotsiaalministeeriumi ja sotsiaalministri seisukohad on kõrvale jäetud, millisele ekspertiisile tuginedes. Aga teiseks küsiksin seda. Mind väga üllatas see eile üle antud apteegireformi eelnõu oma nahaalsusega. Täielik pööre võrreldes neli ja pool aastat tagasi otsustatuga. Ma saan aru: keskkond muutub, eelistused muutuvad, valitsused muutuvad, igasuguseid otsuseid võib ümber teha. Aga praegune eelnõu on selgelt hulgimüüjate ja ketiapteekide huvides. Ja soodustatakse apteekide arvu suurenemist. See ei ole meie ravimiturul ju tegelikult mure. Mure on see, et patsiendid peavad kinni maksma hulgimüüjate ülemääraseid kasumeid ja nende apteekide ülalpidamise kulusid. See eelnõu ei ole ju sotsiaalministri eelistus, see ei vasta patsientide huvidele. See vastab ärihuvidele. Minu küsimus on: millise summa eest saab nüüdsest osta sobiva seaduse?
Aitäh! No ma arvan, et vastus sellele trikiga küsimusele on see, et Eesti riigis ei ole mitte mingeid võimalusi osta seadust, osta seaduseelnõu või osta mingeid paragrahve. Mina loen selle Riigikogu kolme fraktsiooni algatatud ravimiseaduse muutmise seaduse eelnõu seletuskirjast, et soov on apteekidega seonduvat reformi jätkata, vältides olukorda, kus 64% apteekidest suletaks ning tekiks probleem ravimite kättesaadavusega ja reaalne oht patsientide elule ja tervisele. Nii on seletuskirjas kirjas. Samuti on eesmärk maandada riske riigile ja omavalitsustele ning riivata vähem seniste apteegiomanike põhiõiguseid. See on seletuskirjas kirjas. Igal juhul ma arvan, et tekiks olukord, kus 1. aprillist 2020 suletaks väga suur arv apteeke. Nüüd on väga huvitav, et öeldakse, et aga apteeke ongi palju. Kui meil on ülal postkontorite teema, siis me ütleme, et postkontoreid ei ole palju, neid sulgeda ei tohi, aga apteeke nagu tulekski sulgeda. Ma arvan, et see ei ole nii mitte ainult maapiirkondades, vaid ka linnalistes piirkondades, tiheasutusega aladel. Ma arvan, et on väga oluline, et tegelikult ikkagi ravimite kättesaadavus säiliks – punkt 1. Punkt 2 on see, et me peame – paljud arvavad seda – tagama ka vaba konkurentsi, mis on tähtis majanduskeskkonnas. Ja minu meelest on hea, et me siin saame startida selle menetlusega, mida on arutanud mitu Riigikogu koosseisu. Ega see ei ole ju esimene kord, kui seda arutatakse, erinevad koosseisud on seda arutanud. Ju siin ikkagi midagi parandada tuleb. Loodame heale menetlusele, paljudele ettepanekutele. Nagu ma ütlesin, sotsiaalminister on ka minule öelnud, et ta esitab Riigikogule oma ettepanekud. Sotsiaalkomisjon juhib seda menetlust, aga loomulikult otsuse teete teie, täiskogu.
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud minister! Kui rääkida valitsemispõhimõtetest, siis te olete siin mitmel juhul välja öelnud, et üks, millest te lähtute, on koalitsioonileping. Eile käisid põllumehed siin Toompeal meelt avaldamas ja olid valitsuse peale pahased. Ennekõike olid nad pahased vaat mille pärast. Valitsus oli kindlasti lubanud üleminekutoetusi maksta täismahus ja see teadmine oli ka nüüdseks juba endisel maaeluministril Mart Järvikul, kes rääkis sellest nii komisjonis kui ka kogu sektoris terve suvi. Aga ühel hetkel, kui auväärt rahandusminister tuli siia pulti ja vastas küsimustele, pidi ta tõdema, et see üleminekutoetus kukkus kahe laua vahele maha. Juhtus niimoodi, et kukkus maha – võib-olla ministri kogenematusest või millest iganes. Tavaliselt siis, kui rahandus- ja maaeluminister on ühes erakonnas, võib oodata paremaid otsuseid. Aga nii juhtus. Ent eile käis avalikkusest ajakirjanduse vahendusel läbi, et EKRE fraktsiooni liige Merry Aart ütles, et tegelik probleem oli hoopis Jüri Ratases ja Jüri Ratase eelmises valitsuses, kes tegelikult kulutas Eesti riigieelarvet nii palju üle, et seda raha ei olnud võimalik leida. Minul tekkis küsimus, kummast põhimõttest me siis lähtuma peame. Või oli Mart Järvik ametis ainult selle jaoks, et see raske aeg üle elada, et uus minister saaks tulla puhtalt lehelt ja mitte vastutada selle eest, mida eelmine minister tegi? Teisiti on seda väga keeruline seletada, miks see toetus maha kukkus. Kui oleks öeldud ausalt, et ei ole raha, siis oleks see olnud väga selge ja aus vastus põllumeestele. Põllumehed rõhutasid seda eile ka ise. Mis siis ikkagi tegelikult juhtus?
Aitäh! Suur tänu teile selle küsimuse eest! Võib-olla tulekski hakata pihta konkreetselt sellest, mis siis tegelikult juhtus. Selles asjas tuleb minna tagasi 2016. aasta lõppu. Ma ei mäleta, kas see oli kaks aastat või kauem – mulle tundub, et see võis olla isegi kolm aastat –, kui need üleminekutoetused ehk need top-up"id, mille pärast te muret tunnete, ja seda õigustatult, olid nulli peal. Nulli peal! Seda on põllumehed mitmeid kordi öelnud, et see oli nende jaoks ränk aeg. Ja siis juhtus see, et 2016. aasta lõpus tuli uus koalitsioon. Uus koalitsioon ütles toona, et me soovime üleminekutoetusi ehk top-up toetusi maksta välja nii palju, kui see on võimalik, ja hea oleks, kui me suudaksime seda teha täismahus. Aastad 2017, 2018 ja 2019 ongi näidanud, et need on makstud välja täismahus. Nii et see on koht, kust starditi. Nüüd, te ütlete, et aastaks 2020 see kukkus kuhugi kahe tooli vahele. Ei, see ei kukkunud kuhugi kahe tooli vahele. Valitsus esitas Riigikogule ettepaneku maksta 2020. aastal top-up toetusi 5 miljonit. Tõsi, see ei ole maksimummäär, vaid on sellest 1/3. Selles eelarveprotsessi menetluses ongi tehtud muudatusettepanek lisada sinna veel 5 miljonit, et oleks kokku 10 miljonit, mis ka ei ole maksimummäär, aga on igal juhul samm väga õiges suunas. Eile, kui mul oli võimalik siin teie ees rääkida Euroopa Liidu poliitikast, ma tulin siia Riigikokku umbes poolt tundi varem kohale. Juba neid traktoreid pargiti. Ma kohtusin seal põllumeestega ja, vastupidi, nad olid pigem positiivsed. Nad olid tänulikud eriti selle viimase lisanduse eest, selle 5 miljoni eest. Nad soovisid jõudu tänasele valitsusele ja ka uuele maaeluministrile, et kui me peame läbirääkimisi MFF-i üle, põllumajandustoetuste üle, siis me saavutaksime Eesti põllumeeste suurema toetamise Euroopa Liidu järgmisest eelarvest. Selline oli minu meelest see emotsioon. Nüüd, te ütlete, et EKRE liige ütles, et eelmine valitsus kulutas kõik raha ära, et see on probleem. Ma pean ausalt ütlema, et pärast 2016. aasta lõppu oli tõesti väga palju valdkondasid, kuhu oli raha vaja juurde panna: haridus, sh õpetajate palk, tervishoid, kohalikud omavalitsused, tulumaksureform. Need olid kõik suures osas lahendamata küsimused – ma ütleks, et 17 aasta jooksul –, sh seesama top-up"i küsimus. Te mäletate ise ka, et see otsus sai tehtud, ja ma usun, et teil on tegelikult hinges hea meel, et nüüd seda toetust makstakse, kuigi mitmed aastad tagasi ei makstud midagi.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Ja jõuame küsimuse nr 6 juurde, mille esitab Madis Milling. Vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Suur tänu, härra istungi juhataja! Austatud peaminister! Eelmisel nädalal saime meedia vahendusel teada, et teie valitsuse rahandusminister on tuuleparkide arendajate ja Kaitseministeeriumi vastasseisus poole valinud. Arendajatega mitmeid kordi kohtunud Martin Helme on ka öelnud, et Kaitseministeeriumi ametnikud kiusavad ettevõtjaid. Eelnimetatud kohtumised tekitasid hämmeldust ka teie valitsuse majandus- ja taristuministris Taavi Aasas, kes sõnas, et sellised kohtumised on kummalised, kuna tuuleparkidega probleemidega tegelev Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet allub temale. Taavi Aasa sõnad: "Mis iganes ettepanekuid teeb teine minister või tema nõunik, paneb mind õlgu kehitama." Teie valitsuse kaitseminister Jüri Luik aga ütles, et Sõnajalad võiks hakata seadust täitma ja Rahandusministeeriumil pole pädevust võtta seisukohti tuulikute ohu suhtes Eesti riigikaitsele. Minu küsimus: härra peaminister, kas teie valitsusel puudub ühtne seisukoht selles olulises küsimuses, mis puudutab nii Eesti julgeolekut kui ka NATO eelhoiatussüsteemi?
Aitäh teile selle küsimuse eest! Hakkame pihta kõigepealt NATO-st. NATO küsimuses on selle valitsuse seisukoht ühtne. Ma ei näe siin küll mingeid erinevaid arenguid NATO tuleviku osas. Seda sain ma kinnitada ka eelmisel nädalal, kui me osalesime koos välis- ja kaitseministriga Londonis toimunud NATO tippkohtumisel, mis oli pühendatud organisatsiooni 70. aastapäevale. Ma arvan, et see oli väga hea tippkohtumine. Me näeme, et tegelikult need sõnumid, mis peale tippkohtumist alliansi eri liikmed välja saatsid, rõhutavad just NATO ühtsust, rõhutavad seda, et NATO toimib, et NATO panustab rohkem. Viimastel aastatel on tulnud juurde suurusjärgus 130 miljardit dollarit, 2024. aasta lõpuks on lubatud veel panustada 400 miljardit dollarit. Need arvud näitavad, et NATO toimib, on elujõuline, et heidutus toimib. Nüüd, te ütlete, et rahandusminister on poole valinud. Ma ei tea, mina olen ka väga paljudel nõupidamistel osalenud koos rahandusministri ja teiste valitsusliikmetega. Minu jaoks tähendab see poole valik seisukohta, et sellest tupikseisust tuleb välja tulla. Ja tulebki välja tulla! Ma ei tea, kui ei tohi kohtuda ühe või teise osapoolega ... Mina seda küll patuks ei pea, kui kohtutakse ettevõtjatega, kohtutakse Kaitseministeeriumiga, kohtutakse Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametiga. Need on ju kõik asjassepuutuvad osapooled ja lahendus tuleb neil leida. Ja lahendus on tegelikult igal juhul vaja kiiresti leida. Valitsus on teinud otsuse, et me oleme nõus suurusjärgus 40 miljonit eurot investeerima, et anda võimalusi suurematel aladel maismaal tuuleparkide loomiseks, ja need tuulikud võiksid olla kõrgemad. Ma ütleksin vastupidi: kui me ei tegeleks sellega, siis oleks väga õige teha konstruktiivset kriitikat valitsuse pihta, et miks me ei tegele nii olulise probleemiga. Täna sellega minu meelest tegeletakse. Nüüd, ma saan aru, et teie küsimuse alatoon on, kas rahandusminister on kuidagi sekkunud teise ministri haldusalasse. Ma pean silmas Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ameti valdkonda. Kui see suur uudis Postimehes ilmus, siis mina helistasin samal või järgmisel päeval selle ameti juhile ja küsisin, kas on kuidagi sekkutud. Ta ütles, et ei ole. See oli tema vastus: ei ole sekkutud. On olnud erinevad nägemused selle menetluse tulemusest, aga sekkutud kuidagi ei ole. Ma arvan, et see ütlebki kõik ära.
Madis Milling, täpsustav küsimus palun!
Suur tänu! Ma tänan teid, härra peaminister, et te rääkisite Eesti poliitilistest vaadetest NATO ühtsusele, aga ma ei küsinud seda. Kasutades lühendit NATO, ma viitasin sellele, et Eesti eelhoiatuse radarisüsteem on üks osa NATO eelhoiatussüsteemist. Aga minu teine küsimus on: milline on teie seisukoht, kas Kaitseministeeriumi ametnikud kiusavad tuuleparkide arendajaid ja kas tuuleparkide arendajad on seadust rikkunud?
Aitäh teile! Kõigepealt, see eelhoiatussüsteem toimib. Ma olen seda kaitseministri käest küsinud. See oli punkt 1. Punkt 2 on see, et see on natukene nagu lasteaed: kas keegi kiusab kedagi ja kas keegi on seadust rikkunud. Selle erasektori osas minu teada tänasel hetkel käib menetlus Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametis. Neile tuleb anda töörahu. Ma olen sellega täiesti päri, nad peavad oma otsuseid tegema – nii ongi. Selge on, et see teema on ülal olnud aastaid, see ulatub Reformierakonna valitsemisajani välja. See on ülal olnud aastaid ja on selge, et edasimineku lahendust on vaja. Hoida seda edasi tupikseisus – mina küll seda õigeks ei pea. Ja seesama 40 miljonit – ma ei tea, kas te seda tahtsite kuulda või mitte, aga see ongi ju üks samm, et tegelikult sellest tupikust välja saada.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Härra Ratas, te olete suurepärane õppematerjal minu töövarjudele seal rõdul. Nad õpivad õpetajaks ja saavad kindlasti meid jälgida ja mõelda, kuidas aru saada, kas õpilane ikka mõistab teemat ja mõistab küsimust. Te nagu ei teaks, härra Ratas, et teie rahandusminister korraldas oma nõuniku osalusel pressikonverentsi tuuleenergia tootjatega, asudes selgelt nende poolele, et ta survestas tehnilist järelevalvet. Seda räägivad pealtnägijad, ükskõik, mida see inimene avalikult ka ei öelnud. See ei ole tema haldusala. Aga juba esimese küsimuse puhul, kui seda teemat puudutati, te hakkasite kinni sellest, et Martin Helme peabki tegelema tuuleenergiaga, kogu valitsus peab, sest meil on kliimaeesmärgid. Kas te päriselt ka enda meelest nüüd ausalt vastasite? Martin Helme on alati näidanud üles põlastust kliimaeesmärkide suhtes, ta ütles seda veel eelmine nädal ka avalikult. Kui te niimoodi vastasite, kas te tegelikult ka mõtlesite seda, et Martin Helme heast südamest ja kliima kaitseks asus tuuleenergia ärimeeste poolele? Seda konkreetses asjas, kus konkreetne ärimees oli seadust rikkunud.
Aitäh teile! Ma ei tea, kui te oma küsimuses seate kahtluse alla Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ameti juhataja vastuse, siis tekib küsimus, kas teie ei usalda ametkonda. Kogu aeg on Reformierakonna väide ju, vastupidi, olnud, et praegune valitsus või EKRE ei usalda ametkondi. Mis ma oleks siis pidanud nüüd tegema? Selline väide oli õhus, ainuke võimalus oli seda kompetentse inimese käest kontrollida. Ma seda tegin ja sain vastuse. Punkt 1. Punkt 2 on selles, kes on rohkem või vähem kliimausku või kes pole üldse kliimausku. Üks on realiteet, et me oleme öelnud: jah, me oleme nõus 2050. aastaks saavutatava kliimaneutraalsuse eesmärgiga, aga see peab tähendama ka seda, et Euroopa Liit vaatab nende piirkondade peale, kus kasutatakse palju kivisütt või põlevkivi. Ta peab panustama nendesse piirkondadesse rohkem just selleks transformatsiooniks vajalikke investeeringuid. Need nn õiglase fondi investeeringud või mingid muud investeeringud on igal juhul tähtsad. See oli punkt 1. Nüüd edasi, kui rääkida sellest, kes mida usub kliimavaldkonnas, siis üks on ju selge: me näeme, et põlevkivi osakaal meie elektrienergiatootmises väheneb. Ma ütlesin seda ka, vastates Riina Sikkutile: see väheneb nii keskkonda jäetava jalajälje tõttu, aga see väheneb ka turusituatsiooni ehk CO2 hinna tõttu. Kui me räägime energiajulgeolekust, mis on meie jaoks ka oluline, siis on küsimus selles, kas meie energiajulgeoleku tagab tulevikus ainult põlevkivi või me suudame leida ka mingeid alternatiivseid sisendeid. Loomulikult üks suur alternatiivne sisend on Eestis tuuleenergia. Praegu me räägime sellest konkreetselt kui maismaa tuulikutest, aga tegelikult me peaksime hakkama rohkem rääkima ka meretuuleparkide arendamisest. Viimasel kohtumisel teiste Balti peaministritega ma ütlesin, et me võiks minna edasi näiteks Eesti-Läti koostööprojektidega, mis võiks ühel hetkel Liivi lahes käivitada. Nii et eks tuuleenergiat puudutavaid vaatevinkleid ole erinevaid, aga kokkuvõttes on, ma arvan, õige see, et me seda portfelli tõesti laiendame.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus, nr 7: esitab Katri Raik ja vastab rahandusminister Martin Helme. Palun!
Aitäh, hea esimees! Härra minister! Ma vahelduseks lähen tuuleenergia juurest põlevkivi juurde. Minu küsimus puudutab konkreetsemalt õlirafineerimistehase rajamist. Paljud suurettevõtted on seda ideed toetanud, teie esindate Eesti Energia üldkoosolekut. Kas otsus õlirafineerimistehas rajada on vastu võetud? Ja kui see on vastu võetud, siis millises ajaraamis see tehas peaks valmima?
Aitäh! Jaa, see on väga oluline asi. Otsust rajada õli eelrafineerimise tehas, nagu on selle täpne nimetus, langetatud veel ei ole, aga me soovime selle asja ära otsustada järgmise aasta alguses kindlasti. See on seotud mitmete erinevate eelotsustega. Tänaseks päevaks on meil langetatud otsus – ja Eesti Energia tegeleb sellega – ehitada veel üks põlevkivist õli tegemise tehas, mis on eelkõige eksporditurule suunatud ja mille puhul CO2 hind mängib oluliselt väiksemat rolli kui põlevkivist elektri tootmisel. Lisaks Eesti Energiale toodab ju Eestis põlevkiviõli ka VKG ja on ka kolmas väiksem firma Kiviõlis – Kiviter on ta täpne nimi, kui ma õigesti mäletan. Kõik nad on huvitatud sellest, et põlevkivist toodetud õli oleks puhtam, siis on selle ekspordihind parem ja turg laiem. Tuleb arvestada seda, et naftatoodete ja naftaga sarnaste toodete turg tegelikult kasvab jätkuvalt. Ennustatakse, et see kasvab aastani 2040. Kui me jätame põhimõtteliselt kõrvale Euroopa ja võib-olla mõned Põhja-Ameerika riigid, siis suurem osa maailmast ja väga suur osa arenevate majandustega riikidest ei ole liitunud kliimaeesmärkidega, mis Euroopa endale on seadnud. Ja nii me peame fossiilkütuse ekspordi turgu ikkagi jätkuvalt kasvavaks. See on midagi, mida meil tasub teha, mis on majanduslikult kalkuleeritud kasumlik olema veel vähemalt järgmised 20 aastat. See on selline, ütleme, suure pildi taust. Aga selle tehase investeering loomulikult on suur ja me soovime selle rajada ikkagi koostöös kogu sektori õlitootjatega. Siin on mitmeid nüansse, mis tuleb eelnevalt kokku leppida, läbi arvutada. Muu hulgas on üleval võimalikud riigiabi küsimused, näiteks CO2 kvoodi andmisel sellele võimalikule tehasele, samuti finantseerimisteemad.
Katri Raik, täpsustav küsimus, palun!
Aitäh! Ma küsisin tegelikult veel ka seda – mul oligi keeruline küsimus –, milline on see n-ö ajaraam. Oletame, et otsus langetatakse. Kunas siis võiks see tehas kerkima hakata? Ja siia juurde küsiksin seda. Te rõhutasite ka, et siin on ette näha – uuringud näitavad seda –, et tehase rajamine võiks olla kasumlik. Kas riik peaks siis ka selle tehase rajamisse panustama või jääks kõik ettevõtete kanda? Kui me rõhutame, et see on kasumlik, ja samas räägime kliimaneutraalsusest, siis kas see on õige koht, kuhu paigutada riigi raha?
Aitäh! Riik osaleb seal praeguste plaanide järgi eelkõige sajaprotsendiliselt riigile kuuluva ettevõtte Eesti Energia kaudu. See oleks Eesti Energia äriprojekt, milles osalevad teised turuosalised oma kapitaliga. Ja loomulikult me ei räägi siin suures osas omakapitalist, me räägime kaastatud kapitalist, on see siis laenu näol või kuidagi teistmoodi. Nii et selles mõttes meil praegu ei ole olnud arutelu all või vähemalt ei ole seda tõsise valikuna kaalutud, et riik osaleks seal lisakapitaliga. See ei ole praegu küll kuidagi ära otsustatud. Me räägime eelkõige sellest, et see on üks võimalik Eesti Energia äriprojektidest, küllaltki suuremahuline äriprojekt: me räägime sadadest miljonitest, mille jaoks loomulikult Eesti Energia peab kaasama muud kapitali, on see siis teiste osanike kapital või laenud või teistsuguste skeemide abil kaasatud raha. Neid skeeme ei ole veel lõplikult lukku pandud või kokku lepitud. Aga nagu öeldud, me soovime nende otsustega jõuda kuhugi välja järgmise aasta esimeses pooles kindlasti. Mis puutub küsimusse, kas me peaksime tegelema õlitootmisega ja õli eelrafineerimisega, siis minu veendunud vastus on: jah, peame. Minu veendunud arusaama järgi on põlevkivi Eesti rahva rikkus ja põlevkivi mitteväärindamine ei ole meie jaoks mingi valik. See ei tule minu arvates kõne allagi. Põlevkivi jätkuv kasutuselevõtt ja kasutuses hoidmine on asi, mis teeb meid kogu riigi ja rahvana rikkamaks. Regionaalses plaanis on ülioluline, et meil oleks töökohad, korraliku palgaga töökohad Virumaal, aga see on meile oluline ka ekspordituluna. Ja nagu ma juba eelmisele küsimusele vastates ütlesin: väga suur osa maailmast – põhimõtteliselt suur osa Aasiast, Aafrikast ja Ladina-Ameerikast – ei ole võtnud endale selliseid kliimaeesmärke, nagu on Euroopa võtnud, ja kasutab edasi fossiilkütust, ja seda kasvavas mahus. Öelda selles olukorras, et ärme kaevandame enam põlevkivi ja ärme ekspordime seda sinna, kus sellele on turgu, ei ole minu arvates ratsionaalne.
Aivar Sõerd, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Austatud minister! Ma küsin ka uue õlitehase ajaraami kohta. Te nagu ütlesite, et selle ehitamise otsus on juba langetatud. Täna on riigieelarve vastuvõtmine. Üks kummalisemaid artikleid riigieelarve seaduses on 125 miljoni euro eraldamine Eesti Energiale uue õlitehase ehituseks. Teatavasti te riigieelarve ettevalmistamisel lükkasite edasi päris palju investeeringuid: lennujaam Pärnus ja maanteed, kuna ei ole veel jõutud ehitusteni, hanked venivad, on kohtuvaidlused. Need lükati edasi sellel põhjusel. Aga Eesti Energia uus õlitehas jäi eelarvesse sisse. Ma olen küsinud selle kohta ja saanud vastuse, et igal juhul selle ehitamine algab. Ma küsingi ajaraami kohta: kui kaua võtab järgmisel aastal aega uue õlitehase projekti tegemine ja kas see ehitus algab esimesel poolaastal või teisel poolaastal järgmisel aastal?
Aitäh! Kõigepealt riigieelarve loogikast. Kahtlemata mul tegelikult ei ole vaja, Aivar, sulle seletada struktuurse tasakaalu ja finantseerimistehingute erinevusi. Kapitalimahutus riigile kuuluvas äriettevõttes on finantseerimistehing, mis ei lähe struktuurse tasakaalu arvestusse. Terve rida riigipoolseid investeeringuid, mis tehakse eelarvest otse, lähevad struktuurse tasakaalu arvestusse, ja see on põhjus, miks me ühes kohas peame kulutusi kokku hoidma ja teises kohas saame kulutusi teha. Tingimused on meil loomulikult ka seal ees. See investeering peabki olema päriselt investeering: see peab turutingimustel toimima ja hakkama raha tagasi tooma. Ja see on nüüd kriitiline. Kui me paigutame raha Eesti Energia aktsiakapitali, et Eesti Energia saaks teha suuri investeeringuid tootmise laiendamisse, ja see tootmine toob meile eksporditulu, siis see on midagi, mis meile hakkab põhimõtteliselt raha lähiaastate perspektiivis tagasi tooma. See hakkab reaalselt raha tagasi tooma Eesti Energia dividendide näol. Lisaks loomulikult maksutulud, keskkonnatasud – kõik see on väga-väga suur pott. Kui me räägime näiteks mõne regionaalse lennujaama ehitamisest, siis me loomulikult nimetame seda investeeringuks. Lihtsalt ilus on nimetada seda investeeringuks, aga see ei vasta ju klassikalise investeeringu tähendusele, et paned raha sisse ja see toob sellesama raha tagasi, pluss hakkab veel tulu teenima. See tegelikult ju ikkagi jääb kuluks. Pärast on veel vaja neid regionaalseid infrastruktuuriobjekte üleval pidada ja see tulu, millest me räägime, on sotsiaal-majanduslik. Ehk siis me hoiame elu ja ettevõtluse käimas ka kaugemates piirkondades, väljaspool Tallinna. See on põhjus, miks me ühes kohas paneme raha juurde ja teises kohas võib-olla hoiame kulusid tagasi. Küsimuse teine pool oli, millal hakkab ehitus. Kui ma õigesti mäletan – sellest presentatsioonist on natukene aega möödas –, siis projekteerimis-planeerimisrahad, ja need ei ole vähesed miljonid, lähevad kindlasti järgmisel aastal juba kulutamisse. Ehitus peaks minu mäletamist mööda algama 2021. aastal ja 2022.-2023. aastal peaks tootmine algama.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus nr 8. Küsib Vilja Toomast ja vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh, hea juhataja! Härra Jüri Ratas! Selle aasta kevadel olete öelnud, et lõppkokkuvõttes vastutab valitsuse ja ka teiste ministrite tegevuse eest peaminister. Õiged sõnad. Aga täna ma ei tea, kas pean teie sõnade või tegude järgi käima. Kindlasti olete kursis viimase aja poliitiliste arengutega Soomes. Minu hinnangul on Soome näidanud väga head eeskuju, kuidas tuleks lahendada sisepoliitilist kriisi valitsuse tasandil. Soome peaminister võttis vastutuse selle eest, et tema koalitsioonipartner ei suutnud uskuda versiooni, mille peaminister käis välja, seletades Soomes puhkenud postitöötajate streiki ja tema osalust selles. Peaminister võttis poliitilise vastutuse ja tõttas tagasiastumispalvega presidendi juurde. Kui me tuleme tagasi Eesti ja teie valitsuse juurde, siis üks skandaal ajab valitsuses teist taga ja tegelikult on õigusriigi põhimõtteid kahtluse alla seatud. Meil on olukord, kus valitsuse minister sõimab parlamendiliikmeid, nimetades neid ajusurmas olevaks, ja ähvardab meid kaitsepolitsei uurimisega. Lisaks on viimase seitsme kuu jooksul olnud terve rida juhtumeid, mis on sundinud mind küsima, miks peaminister Ratas ei reageeri. Alustame algusest. Koalitsioonipartner Mart Helme valetas teie kohta Marti Kuusiku skandaalis; te lubasite minister Kert Kingol parlamendile julmalt valetada; minister Järviku tegemistest olite teadlik peaaegu kolm kuud, aga ei reageerinud otsustavalt. Te vaid ütlete, et see on vastuvõetamatu ja nii ei tohi – see on kõik, ei midagi resoluutsemat. Miks teie arvates on praegusel valitsusel eriti raske tunnetada, et demokraatlikus riigis, parlamentaarses riigis on kohane ka poliitilise vastutuse võtmise kohustus ministrite ja eriti teie kui valitsusjuhi poolt?
Aitäh teile selle küsimuse eest! Suurepärane! [[Ohkab.]] No püüame siis kuskilt pihta hakata. Te tõite siia sisse Soome Vabariigi. Ei, kindlasti ma ei ole seal toimuvaga detailideni kursis. Ju te olete selle endale hästi selgeks teinud. Nii palju kui mina asjast aru saan, on Soomes viie erakonnaga koalitsioon. Üks – vähemalt üks, ma ei ole nii hästi kursis – koalitsioonipartner on öelnud, et nad näevad probleeme, kui tuleks nüüd juba lahkunud peaministri käe all edasi koalitsioonis olla. Samas nad ütlesid, et nad soovivad koalitsiooni jätkamist, koalitsioonilepingu püsimist. Ja eelmine peaminister Antti Rinne, kellega minul oli hea koostöö – Soome on ju olnud eesistuja ja on seda ka praegu veel –, kandis seda vastutust nii hästi, kui oli võimalik selles keerulises situatsioonis. Ma pean eeskätt silmas just ettepanekute tegemist järgmise MFF-i osas. Väga paljudel riikidel on ju olnud erinevad seisukohad, positsioonid. Ei saa salata, et ka Eesti ei toeta Soome viimast ettepanekut. Aga jah, ta siis oma avaldusega Soome presidendi juurde läks. Loomulikult Soome on meie väga lähedane naaber, meie tõsine liitlane igas mõttes. Nii et soovime Soomele kõike paremat ja uuele peaministrile kõike paremat. Mul on täna temaga telefonikõne planeeritud ja ma kindlasti, kui lubate, edastan ka meie parlamendi poolt talle parimad soovid. Nüüd, te nimetasite siin tuhat surmapattu, mis kõik on tehtud ja mille peale peaminister ei ole reageerinud, ei ole hüpanud ega karanud jne. No ma ei oska öelda. Üks minister ju võttis ise vastutuse, ütles, et ta selles situatsioonis astub tagasi. Jutt on Kert Kingost. Veel te pahandate minuga, et kolm kuud ma teadsin Mart Järviku tegemisi, aga midagi ei juhtunud. No seda ei saa ju öelda. Juhtus küll, väga palju juhtus. Ma võtsin enda arvates niisuguse proaktiivse hoiaku. Jah, suuri pealkirjasid kohe tõesti ei olnud, aga neid küsimusi nii ei lahendatagi. Tänaseks see küsimus on, ma arvan, lahenduse saanud ja me läheme edasi. Uus minister on ametis. Eile õhtul ma rääkisin temaga. Ta ütles, et esimene päev oli väga töine ja väga asine. Nii et kui teie ütlete, et koalitsioon sammub skandaalist skandaali, siis mina väidan, et koalitsiooni tervis on korras, koalitsioon on väga töine ja väga motiveeritud.
Vilja Toomast, täpsustav küsimus, palun!
Aitäh! Ma küsin siis veel edasi. Hüpata ja karata – loomulikult ma ei soovi, et te seda peaksite tegema. Aga ma alustan ka oma jätkuküsimust Soome näitega. 2003. aastal astus tagasi Keskusta ridadesse kuuluv peaminister Anneli Jäätteenmäki, kuna parlament ei jäänud uskuma tema selgitusi salastatud dokumentide lekitamise kohta. Ta astus tagasi, kuna usaldus oli kadunud. Paar aastat hiljem mõistis Soome kohus Anneli Jäätteenmäki selles küsimuses aga õigeks. Arvamust selle kohta küsiti tookord ka Keskerakonna aseesimehelt Peeter Kreizbergilt. Kreizberg arvas, et Eestis pole tõenäoline, et mõni poliitik võiks ise lahkumisavalduse anda. Ta põhjendas oma arvamust muu seas sellega, et Eestis tunnevad kõik võimukandjad üksteist. Õnneks on Eestil vahepealsetel aastatel paremini läinud. Me mäletame, et nii mõnigi minister – kas siis enda või oma alluvate pattude pärast – on tagasi astunud. Ja süüdistused neile pole kindlasti alati olnud nii tõsised, kui on olnud praeguse valitsuse liikmetele. Tagasi on astunud ka mitmed valitsused usalduse kaotamise pärast. Nüüd tundub mulle, et me hakkame ajas tagasi minema kusagile 2000. aastate algusesse. Kas teil, härra Jüri Ratas, pole korrakski tulnud mõttesse poliitilist vastutust võtta ja kõigi nende skandaalide ning piinlike seikade pärast tagasi astuda? Minister otsib koos riigi teise mehega oma kabinetist lutikaid ja nad räägivad sellest lõbusalt ajakirjanduses. Piinlik!
Aitäh teile! Ma ütlen teile, et Keskerakonna juhtimist 2003. aastal ja ka koostööd Keskustaga teate teie minust kindlasti paremini. Nii et ma olen nõus kuulama küll, kuidas 2003. aastal Keskerakonna juhtimine käis. Te teate, proua Vilja Toomast, seda kindlasti minust paremini. Nüüd, teie küsimus minu kohta. Ma tahan öelda, et ma kannan iga päev seda vastutust, mis on peaministri vastutus. Iga päev, iga tund ja iga sekund – nii see on. Te küsite, kas mul on plaan tagasi astuda. Vastupidi, praegusel koalitsioonil on plaan ainult edasi astuda. Korralised valimised tulevad kolme ja poole aasta pärast. Koalitsioonilepe, tegevuskava, eesmärgid on seatud neljaks aastaks ja seda lepet me täidame. Ma ei tea, koalitsioonid lagunevad reeglina – reeglina! – seestpoolt. See, mida teie soovite, on ju arusaadav. Teie soovite, et koalitsioon kukuks ja Reformierakond pääseks opositsioonist koalitsiooni. Ega see ei ole mingi halb soov. See on arusaadav soov ja te peategi iga päev selgeks tegema, et valitsev koalitsioon on halb ja paha ega suuda tegutseda. Peaminister aga peaks tagasi astuma. See on poliitiline debatt ja sellist poliitilist debatti ongi vaja. Mina arvan, et kui siin saalis on viis erakonda ja kui kõik need erakonnad suudavad ühel hetkel olla opositsioonis või koalitsioonis, siis on Eesti poliitiline kultuur väga heal järjel. Mul on au olnud olla teiega koos Keskerakonnas. Te teate, et me olime väga pikalt opositsioonis – kümme aastat. Mina arvan, et teie lähenemine ei ole õige, ja seetõttu ma usun, et Eesti poliitiline kultuur on igal juhul muutunud paremaks. Ei ole Riigikogus sedasi, et selle või teise erakonnaga me mingil juhul koostööd ei tee. Ma ütlen ausalt, et see oli päris raske aeg kogu Keskerakonnale. Mõned jäid erakonda, mõned valisid kergema tee ja läksid.
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt peaminister! Kuna te olete täna nii palju vastanud erinevatele küsimustele, siis on võimalik igast vastusest natukene seoseid välja lugeda. See minu eelmine küsimus – ega te vist päris siiralt sellele ei vastanud. Te üritasite jätta muljet, et 17 aastat enne teie peaministriks saamist valitsused põllumeestele üleminekutoetusi ei maksnud. Aga tegelikult see nii ju ei olnud. Te peaksite endise Riigikogu liikmena ja nüüd valitsuse liikmena seda teadma. Aga mind pani muret tundma ka see, et te viitasite, et käisite ka ise põllumeestega eile rääkimas ja saite sealt kiitvaid hinnanguid. Aga te ilmselt ei märganud, et talupidajate keskliit selle aktsiooniga ei ühinenud, ja sellel on mitmeid põhjuseid. Üks põhjus on see, et noored põllumehed ja ettevõtjad, kes on alustanud peale 2010. aastat, sellest üleminekutoetusest abi ei saa. Ja nad arvad, et see on nende suhtes tegelikult ebaõiglane. Selles mõttes oli valik selge, et vaid suurettevõtjad ja vanad ettevõtted saavad sellest osa, ja selle tõttu mõni eelmine valitsus maksis kriisiabi, mis jõudis kõikideni. Aga eriti kurvaks tegi mind tegelikult selline asi. Kui valitsus ja valitsuse esindajad vastutavad, siis nad võiksid olla, kuidas ma ütlen, siirad ja ausad. Aga mida arvata, kui rahandusminister ütleb Postimehele ja põllumeestele umbes nii, et kui nad sellega rahul ei ole, siis ma tahaks näha neid valitsuse liikmeid, kes järgmine kord põllumeeste eest seal laua taga seisavad? Ma tahaksin, et te kommenteeriksite rahandusminister Martin Helme väljaöeldut. Minu arvates see oli selgelt solvang, mitte viide sellele, et meil on põhimõtted, et meil on vastutus, meil on printsiibid, mille järgi me käitume. Ei, kui te minu eraldatud rahaga nõus ei ole, siis järgmine kord ärge lootkegi seda toetust! Kas see tõepoolest käib teie valitsuses niimoodi?
Aitäh teile selle väga mureliku küsimuse eest! Te kõigepealt seadsite kahtluse alla, kas ma vastasin teile siiralt. Muidugi vastasin! Veel te väitsite oma küsimuses, et ma olevat öelnud, et 17 aastat ei makstud välja seda top-up"i. Ma mäletan täpselt, mis ma ütlesin. Ma ütlesin, et aastal 2016 tuli uus koalitsioon ja enne seda ei makstud kaks aastat, ja siis ma tegin veel täienduse, et võib-olla oli see kolm aastat, kui ei makstud top-up"i. Kaks ja kolm on väga erinevad numbrid seitsmeteistkümnest. Seda ma ei ole kordagi väitnud tänase infotunni jooksul. Ju ka teil tuli siin mitte meelega, vaid kogemata viga sisse. Jah, ma tean, et talupidajate keskliit ei osalenud sellel aktsioonil. Nii oli. Nüüd, kas rahandusministri vastused on täna olnud siirad ja ausad? Muidugi on need olnud siirad ja ausad, minu vastused on ka olnud siirad ja ausad. Põllumeeste toetusest veel nii palju, et teie sõnul on rahandusminister öelnud, et kui te sellega rahul ei ole, siis järgmine kord ei saa midagi. Mina tahan öelda, et minu tunnetus oli, et kõik 15 valitsuse liiget soovisid teha kõik selleks, et me suudame maksta top-up toetusi 2020. aastal nii palju, kui on vähegi võimalik. Ja mure Eesti põllumehe pärast, maaelu pärast – ma küll ei loe millestki välja, et seda ei ole või see on võlts. Vastupidi! Me teeme praegu ka riigi eelarvestrateegiat ja tõsi on see, et 2020. aasta kevadel 2021. aastaks seda top-up"i maksmise võimalust järgmise MFF-i puhul ette nähtud ei ole. Aga need läbirääkimised ju Brüsselis käivad ja meie esimene soov peaks ikkagi olema see, et me suudame nii palju kui võimalik põllumajandustoetusi võrdsustada, neid välja kaubelda. Aga kindlasti tuleks tähelepanu juhtida sellelegi, et ka järgmisel eelarveperioodil või perspektiivis oleks ikkagi võimalik neid top-up toetusi maksta. Seda ma kindlasti toetan.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine on küsimus nr 9, mille esitab Maris Lauri. Vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh! Härra Jüri Ratas! Haritus on teatavasti midagi enamat kui haridus. Viimasega on meil PISA testide järgi hästi, kuid hästi ei ole meil koolikiusuga, mida ka seesama test osutas. Koolikiusu põhjused ei ole teatavasti ka mitte üksnes ainult koolis, vaid ka kodus ja eelkõige ühiskonnas. Kolm nädalat tagasi oli siinsamas Riigikogus selline olukord, kus rõdul oli suur hulk koolilapsi, kes olid tulnud Riigikokku ekskursioonile, ja siis inimene, kes tol päeval täitis siin saalis peaministri rolli, kuulutas, et Riigikogu liikmed on hullud ja ajusurnud. Nädal tagasi karjuti Riigikogu liikmete peale ja kiideldi sellega, kuidas osatakse väga hästi kakelda. Seda tegi jälle inimene, kes täitis peaministri kohustusi. Milline on teie arvates sellise käitumise mõju koolilastele ja milline on teie hinnang sellisele käitumisele?
Aitäh teile selle küsimuse eest! Ma arvan, et koolikiusamise ja üldse kiusamise probleem on väga tõsine. Ja mulle tundub, et koolikius on kahjuks natukene samasuguses situatsioonis kui perevägivald, lähisuhtevägivald. See ei tule avalikuks. Põhjused on kindlasti väga erinevad, miks see avalikuks ei tule – kas õpilased ei julge seda öelda, kas sellele ei pöörata piisavalt tähelepanu, kardetakse, et kui see tuleb välja, siis see jätkub ikkagi. Väga tõsine küsimus, väga tõsine teema. Ma arvan, et koolikiusamist on erinevatel aegadel väga erinevat olnud – vahel on see olnud rohkem füüsiline, vahel rohkem vaimne, sõnadega kiusamine. Ja mõlemad on hullud, mõlemad on ühtemoodi hullud. Me oleme sellest rääkinud päris palju ka haridus- ja teadusministriga, kes väga tõsiselt pingutab koostöös koolidega, koostöös omavalitsustega, et teha kõik selleks, et koolikiusu oleks nii vähe kui võimalik. Väga hea oleks, kui seda üldse ei oleks. Koolikeskkond peab olema turvaline, mõnus, hubane, sõbralik – see on hästi tähtis, hästi oluline. Nüüd teie küsimuse teisest poolest. Te ütlete, et siin käivad paljud kooligrupid ja et on oluline, missuguseid sõnu siin öeldakse. Ma tunnistan, et ma arvan, et kui me räägime tänasest või ka eilsest koolist, siis ega see kaklus mingit head eeskuju koolilastele ei anna. Samas me ei saa öelda, et niisuguseid asju koolis ei ole. Oma kogemustestki tean, kooliajal ma olen küll näinud, kuidas koridorides on kaklused käinud. Kahtlemata see on halb. Mul on olnud ka päris palju võimalusi – te nimetasite, et kooliekskursioonid satuvad siin majas ka rõdule – kohtuda Riigikogus sadade klassidega. Ja ma kinnitan, et päris sageli võetakse sellise aktiivse kodaniku roll ka õpilasena. Õpilased sekkuvad, kui näevad kas sõnalist kiusamist või füüsilist kiusamist. On oluline, kas nad lähevad vahele ja ütlevad, et see pole tolereeritav, või vastupidi, ütlevad, et oled tubli, pane juurde. Mulle tundub, et tänapäeva noored pigem püüavad vahele minna, püüavad ütelda, et seda ei tohi teha, seda ei tohi tolereerida.
Maris Lauri, palun täpsustav küsimus!
Aitäh! Härra peaminister! Väga kena, et te teate, mis asi on koolikius ja kui tõsine see teema on. Aga minu küsimus oli ju tegelikult millegi muu kohta. Ma küsisin seda, milline on teie hinnang sellisele käitumisele, kui teie valitsuse liige, inimene, kes täidab peaministri ülesandeid, käitub Riigikogus nii, nagu ta on siin teinud. Ma lugesin need juhtumid teile ka ette. Riigikogu on teatavasti valijate, Eesti kodanike esindusorganisatsioon, ta on ka valitsusele tööandja. Ja sellises olukorras ütleb inimene, kes on ka paremini tasustatud kui Riigikogu lihtliige, Riigikogu liikmetele selliseid sõnu! Tegelikult ta ütleb seda ju rahvale, valijatele. Nii et ma veel kord küsin: palun öelge, milline on teie hinnang sellisele käitumisele? Ja ma tuletan teile ühte asja meelde. Haritust näitab ka see, kuidas küsimusele vastatakse. Võib-olla on see pisut vanamoodne lähenemine, aga küsimusele tuleb vastata lähtudes sellest, mida sisuliselt soovitakse vastuseks saada. Nii et palun teilt vastust, milline on teie hinnang sellele, et inimene, kes täidab peaministri kohustusi, mõnitab Riigikogu liikmeid, solvab, karjub ja kelgib sellega, kuidas tema on kakelnud, ja teeb seda külaliste ees, kelle hulgas on ka lapsed.
Aitäh teile! Ma olen sellega igal juhul päri, et on hea, kui me suudame debatti pidada nii, et on konkreetsed küsimused ja on ka konkreetsed vastused. See on väga õige: nagu te ütlete, tuleb vastata sellele, mida küsitakse. Tihtilugu on mul ka mõnikord selline tunne, et probleem ei ole mitte selles, et ei vastata küsimusele, vaid selles, et ei vastata nii, nagu küsija soovib. Muidugi see ei meeldi küsijale. Olgem ausad, see on väga sageli poliitikas probleem. Aga kui te küsisite, kas ma taunin kaklust, siis ma ütlesin, et jah, ma taunin. Kas poliitikud, kas, ma ei tea, valitsuse liikmed või ka Riigikogu liikmed tohivad mõnitavalt või solvavalt suhelda? Vastus on, et ei tohi. See ei ole hea eeskuju.
Aitäh! Liina Kersna, palun!
Suur tänu teile! Tõesti, tol päeval olid rõdul ka minu külalised. Seal olid Kääpa kooli õpilased ja Antsla kooli õpilased. Ja mina kohtusin pärast Antsla kooli õpilastega ja esimest korda viie aasta jooksul ma pidin õpilastele ütlema: "Palun vabandust! Vaat see, mida te praegu Riigikogus nägite, on lubamatu. Nii ei tohi inimestega käituda." Mul on teist kohe täitsa kahju. Me räägime koolikiusamisest, aga te olete tegelikult justkui pidevalt selle inimese rollis, kes peab sekkuma, kes peab korrale kutsuma. Ja seda rolli te tõesti olete suurepäraselt täitnud. Aga ka koolikiusu ja lähisuhtevägivalla puhul peaks olema nii, et kui mitu korda on sekkutud, aga käitumine ikkagi ei muutu, siis peab võtma vastu järgmised otsused. Peab kuidagi teistmoodi reageerima sellele vägivallale, sellele mõnitamisele. Siis oleks reageerimine tulemuslikum. Mida teie arvate: mis peaks olema järgmine samm, kui lihtsalt sekkumisest ja hukkamõistust ja ütlemisest, et nendel asjadel ei ole Eestis kohta, ei piisa? Mis on see järgmine samm?
Aitäh teile! Kindlasti minu tervitused nii Kääpa kui Antsla kooli õpilastele. Ma arvan, et see on kiiduväärt, et te neid siia Riigikogusse kutsusite. Tehke seda kindlasti ka tulevikus! Teil on minust kahju? No ma tänan! Pole siin vaja kahju tunda, aga inimlik suhe on mul minu meelest küll olnud teiega nii selle Riigikogu koosseisu ajal kui ka eelmise ajal. Nüüd need järgmised otsused, mille kohta te küsisite. Üks eelküsija, Vilja Toomast, küsis minu käest, millal ma tagasi astun. Teie küsimusel, ma saan aru, on natukene see alatoon, millal Mart Helme tagasi astub või millal peaminister ütleb Mart Helmele, et mingu valitsusest minema. Ma tahan öelda, et ma küll tunnetan täna, et ükski valitsuse liige ei kiida koolikiusamist kuidagi heaks. Ma mäletan, meil isegi oli kabinetinõupidamine või valitsuse istung – see ei mängi praegu erilist rolli –, kus just Mart Helme oli see, kes hakkas väga tõsiselt rääkima vaimse tervise küsimusest meie ühiskonnas laiemalt. Me käisime mõni nädal tagasi Põhja-Eesti Regionaalhaiglas ja ka seal me arutasime seda küsimust väga tõsiselt. Vastupidi, ma ütlen, et minu meelest kõik valitsuse liikmed püüavad selle poole, et kiusamist ja, ma ei tea, vihkamist, halba suhtumist ühiskonnas vähem oleks. See on oluline. Nii et suur tänu teile!
Aitäh! Täpsuse huvides ma meenutan lugupeetud kolleegidele, et minister ütles "ole vait!" siin saalis selle tõttu, et üks Riigikogu liige rikkus korda, sekkus valjul häälel tema sõnadesse, ei lasknud tal küsimusele vastata. Sellest see tuli ja see oli tõepoolest väga piinlik. Ma võtan seda isiklikult ka kui märkust enda suhtes ja järgmine kord, kui selliseid korrarikkumisi on, reageerin kiiremini. Aga palju tänu, see küsimus on käsitletud!
Läheme järgmise, küsimuse nr 10 juurde. Esitab selle Urmas Kruuse, vastab peaminister Jüri Ratas.
Aitäh, istungi juhataja! Auväärt peaminister! Eelmise küsimuse vastus natuke muutis minu küsimuse rakurssi, aga mulle tundub, et teie olete ka koolikiusamise ohver. Nii on vähemalt ka avalikkuses mõnikord reageeritud, viidates sellele, et te olete EKRE pantvang. Võib-olla alustuseks juhtimisotsustest nii palju, et kui te saadate oma asendajaks inimese, kes järjepidevalt lihtsalt ei oska käituda, siis mulle jääb mulje, et see annab talle hoogu juurde, et järgmine kord veel hullemini käituda. Mina soovitan oma kogemustele toetudes see esindaja välja vahetada. Mingiks ajaks võiks ta panna ta pingi peale, kuni ta hakkab parlamendiliikmetega viisakalt käituma. Vaatamata sellele, et me oleme teiega nii mõneski küsimuses eriarvamusel olnud, ma ei mäleta kordagi, et me oleks üksteisega niimoodi käitunud, nagu me oleme siin teie asendaja puhul kogenud. See tõestab, et on võimalik käituda ka teistmoodi, kuigi arvamused on erinevad. Aga minu põhiküsimus juhtimisotsuste kohta on see. Kui te rääkisite kantsler Illar Lemetti ja maaeluministri ametist vabastamisest, siis te viitasite, et see oli puhtalt juhtimisotsus. Ma arvan, et see oligi juhtumi käsitlemisel tehtud viga, et te nägite seda ainult juhtimisotsusena. Me saime ju hiljem teada, et augustikuus käis kantsler teie juures ja rääkis olukorrast, mis Maaeluministeeriumis on kujunenud. Tal olid ilmselt väga konkreetsed viited, nii nagu ka pärast riigisekretäri raport kinnitas. See, mida kantsler teile rääkis, osutus ju tõeks. Teil peaministrina oli kindlasti võimalus sellel hetkel adekvaatselt sekkuda, aga minu arust te rahuldusite Mart Järviku kinnitusega, et kõik on korras ja midagi sellist ei ole. Kas te kommenteeriksite seda?
Aitäh! Ma võtan teie küsimuse viilude kaupa ette. Ma ei ole kordagi arvanud, et kui Liina Kersna küsib koolikiusamine kohta, siis ta teeb sellega nalja. Aga mulle tundub, et teie küll nüüd pöörasite selle vankri hoopis tagurpidi. Ma mõtlesin pikalt selle üle, et te ütlesite, et mina olen olnud koolikiusamise ohver. Ma mõtlesin, et teil on olnud häid kontakte minu õpetajatega või minu endiste koolidega, aga te panite selle EKRE konteksti. No ma ei tea, minu meelest see on halb iroonia. Aga eks see ole teie otsustada. See, et te pinnite siin, hea küsija, minu käest vastuseid seoses siseministri ja EKRE-ga, näitab, et tegelikult te elate jätkuvalt edasi 3. märtsis 2019. Jah, nii see on: 3. märtsil 2019 toimusid valimised ja Riigikogu formeeriti. Riigikogu tuli kokku ja algas poliitiline konkurents selle peale, kes suudavad ideede osas, platvormi ja programmi osas kokku leppida. Ja kolm erakonda suutsid kokku leppida, et moodustatakse koalitsioon: Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, Isamaa Erakond ja Keskerakond. See on realiteet, reaalsus. Kas see kellelegi meeldib või ei meeldi, on iseküsimus, aga mulle tundub, et te ei lepi sellega. Ega seda ka ei saa ette heita. Aga tegelikult te ju kogu aeg ütlete meile, et lõpetage see koalitsioon ära. Mina ütlen teile vastu: koalitsioon toimib. Miks ma pean selle ära lõpetama? Ei pea üldse ära lõpetama! Nüüd juhtimisotsustest. Ma ütlesin ka ühele eelmisele küsimusele vastates, et juhtimisotsused on alati riskidega seotud otsused. Mina arvan, et konkreetsel juhul tuli selline juhtimisotsus langetada. Minister tõi valitsusse ettepaneku – koostöö ei laabu, koostöö puudub. Valitsusel tegelikult ei olegi väga muud teha, kui see ettepanek rahuldada. Seda nägin ka mina, et see koostöö mitte kuidagi ei toiminud. Nüüd, te ütlesite selle teise ministriga seotud teema puhul, et ma ütlesin, et kõik on korras. Ma ei öelnud, et kõik on korras. Vastupidi, ma tegutsesin edasi. Tõesti, võib-olla teie oleksite soovinud näha, et meedias on suured pealkirjad. Ma ei teinud seda, ma tegin tööd sisuliselt. Ja lõpuks me jõudsime lahenduseni, kus me täna oleme.
Aitäh! Kell on nii kaugel, et rohkem me küsimusi esitada ja neile vastata ei jõua. Ma tänan kõiki küsijaid ja tänan ka kõiki ministreid vastuste eest! Infotund on lõppenud.
Tere päevast, austatud kolleegid! Alustame Riigikogu täiskogu II istungjärgu 11. töönädala kolmapäevast istungit. Alustuseks on Riigikogu liikmetel võimalik üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Jevgeni Ossinovski, palun!
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Sotsiaaldemokraatide nimel on mul üle anda kaks arupärimist, üks peaministrile ja teine sotsiaalministrile. Need puudutavad ravimipoliitikat. 2015. aastal võeti Riigikogus vastu ravimiseaduse muudatused, mis parandavad konkurentsi ravimiturul ning vähendavad suurte ravimiettevõtete oligopoolset mõju rahvatervise seisukohast niivõrd olulises valdkonnas. Need muudatused peaksid jõustuma 1. aprillil 2020. Ehkki suured ravimifirmad, täpsemalt öeldes ravimite hulgimüüjad, on viie aasta jooksul korduvalt püüdnud apteegireformi kraavi keerata, on poliitikud suutnud siiani seada esiplaanile siiski Eesti inimeste, mitte üksikute ärimeeste huvid. Nüüd on valitsuskoalitsioon algatanud ravimiseaduse eelnõu – värskelt eile –, mis põlistab hulgimüüjatele kasuliku ja patsientidele kahjuliku olukorra. Selle maksame me kõik kõrgemate ravimihindade kujul kinni. Peaminister ütles just infotunnis, et ravimiseaduse eelnõu on Riigikogus algatatud ja küll siis valitsuse poolt Tanel Kiik, kes apteegireformi elluviimist sõnades justkui toetab, teeb selle kohta kindlasti oma ettepanekud, ja et nii see peabki käima. Ei, niimoodi see kindlasti käima ei pea. Õigemini, see ei tohikski niimoodi käia, et ravimiärimeeste palgatud juristid kirjutavad eelnõu, keskerakondlane Mölder tassib selle parlamenti, aga ei viitsi välja mõelda isegi valet, kust ta selle eelnõu sai, Priit Sibul annab selle eelnõu üle ja kasutab nii meedias kui ka siin üks ühele neid propagandistlikke jutupunkte, mida ravimite hulgimüüjadki. Peaminister ütleb, et Eestis ei saa seadusi osta, ta just ütles seda. Ja ometi on Priit Sibula sotsiaalpoliitiline ekspertiis jäänud avalikkusele siiani pehmelt öeldes märkamatuks. Küll aga oleme vägagi märganud seda, kuidas ta Isamaa peasekretärina on rahalises suhtes Margus Linnamäega, kelle huvides Sibula eile menetlusse antud eelnõu selgelt ka on. [[Hääled saalis.]] Peaminister, kes oma esimese valitsuse jooksul toetas apteegireformi ja oli nagu ka mina vastu Priit Sibula juba toona tehtud ettepanekutele ja katsetele apteegireform kraavi kreeta, on ühtäkki asunud apteegiärimeeste poolele. Loomulikult ei mängi selles mitte mingisugust rolli peaministri juhitud Keskerakonnale tehtud 100 000 euro suurune annetus suurima ravimihulgimüüja Magnum Medicali kaasomaniku poolt. See asi haiseb korruptsiooni järele igast võimalikust otsast. Kõige rõvedam selle asja juures on see, et enamik ravimimüüjate ülemäärasest rikastumisest tuleb vanade ja haigete inimeste arvel. Seda riigis, kus eakate suhteline toimetulek on üks Euroopa kehvemaid. On lihtsalt vastik näha, kuidas rahvast esindama valitud inimesed, kaval irve näol, võtavad vanainimeste taskust küüniliselt nende viimased pensionisäästud ja annavad need ühiskonna kõige jõukamatele. Sellest tulenevalt esitan koos kolleegidega peaministrile ja sotsiaalministrile rea küsimusi. Ärgu Ratas ja Kiik varjaku ennast selle loba taha, et parlament algatas ja valitsus ei tea mitte midagi. Ühiskonna nõrgimate röövimine pannakse toime nende heakskiidul. Aitäh!
Aitäh! Rohkem arupärimiste ja eelnõude üleandmise soovi ei ole. Olen juhatuse nimel vastu võtnud kaks arupärimist. Riigikogu juhatus menetleb neid vastavalt kodu- ja töökorra seadusele. Head kolleegid, teated. Täna pärast täiskogu istungi lõppu toimub siin istungisaalis riigieelarve arusaadavaks muutmise toetusrühma asutamise koosolek. [[Naer saalis.]] Kokkukutsuja on Peeter Ernits. Kohaloleku kontroll, palun! Kohalolijaks registreeris ennast 91 Riigikogu liiget, puudub 10.
Läheme tänase päevakorra punktide juurde. Esimene päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Euroopa Parlamendi valimise seaduse, kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduse, Riigikogu valimise seaduse, rahvahääletuse seaduse ja karistusseadustiku muutmise seaduse eelnõu 51 kolmas lugemine. Kas fraktsioonidel on soovi pidada läbirääkimisi? Raimond Kaljulaid, kas Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel? Palun!
Mul on ka sellekohane volitus teile üle anda, et kõik oleks ametlik. Austatud Riigikogu aseesimees! Head kolleegid! Seda, et Sotsiaaldemokraatlik Erakond selle eelnõu vastuvõtmist sellisel kujul ei toeta, me väljendasime juba teisel lugemisel. Pole mõtet neid argumente üle korrata. Loomulikult, me peame jätkuvalt vajalikuks valimiskuludele ülempiiri seadmist, aga antud eelnõu puhul on ikkagi arusaamatu see, miks Riigikogu soovib lubada valimisagitatsiooni valimispäeval. Peamiselt on viidatud sellele, et valimisagitatsioon on ju eelvalimiste ajal lubatud. Kuid minu meelest on see just põhjus, mispärast mitte toetada valimisagitatsiooni keelu kaotamist. See on tegelikult ainus päev, kui valija saab segamatult ja ilma mõjutusteta keskenduda otsusele, kelle poolt ta hääletab. Ma tuletan ka seda meelde, head kolleegid, et meil kõigil ja kohaliku taseme poliitikutel on tegelikult neli aastat, neli korda 365 päeva aega oma seisukohtade selgitamiseks. See on peaaegu poolteist tuhat päeva, mille jooksul poliitikud saavad rääkida. Ma arvan, et valijad vääriksid seda kõigest ühte päeva, kui tõesti räägivad ainult nemad, ja meile ei ole seda lisapäeva vaja. Sellel põhjusel kutsume veel kord teid kõiki, palun, hääletama selle eelnõu vastu või jätma ta vähemalt toetushääleta. Aitäh teile!
Aitäh! Rohkem läbirääkimiste soovi ei ole. Tuletan meelde, et selle eelnõu vastuvõtmiseks on vajalik Riigikogu koosseisu häälteenamus. Me saame minna lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud Euroopa Parlamendi valimise seaduse, kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seaduse, Riigikogu valimise seaduse, rahvahääletuse seaduse ja karistusseadustiku muutmise seaduse eelnõu 51. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 62 Riigikogu liiget, vastu 23, erapooletuid ei ole. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Läheme edasi. Tänane teine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud riigilõivuseaduse, isikut tõendavate dokumentide seaduse ja konsulaarseaduse muutmise seaduse eelnõu 78 kolmas lugemine. Kas fraktsioonidel on soovi pidada läbirääkimisi? Läbirääkimiste soovi ei ole, me saame minna lõpphääletuse juurde. Head kolleegid, kas me võime hääletuse juurde minna? Meil on mitu lõpphääletust järjestikku. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud riigilõivuseaduse, isikut tõendavate dokumentide seaduse ja konsulaarseaduse muutmise seaduse eelnõu 78. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 85 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Tänane kolmas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse ning riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu 8 kolmas lugemine. Kas fraktsioonidel on soovi pidada läbirääkimisi? Läbirääkimiste soovi ei ole, me saame minna lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduse ning riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu 8. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 85 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Tänane neljas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse ning sotsiaalmaksuseaduse, tulumaksuseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse muutmise seaduse eelnõu 80 kolmas lugemine. Avan fraktsioonide läbirääkimised. Aivar Kokk Isamaa fraktsiooni nimel.
Hea juhataja! Head kolleegid! Tänu täna vastuvõetavale seadusele paraneb köögivilja, salateid ja maitserohelist katmikaladel kasvatavate ettevõtete konkurentsivõime. Seaduses täpsustatakse, et kõrvaltegevusalaks ei peeta ettevõtja põhitegevusel toodetavate toodete tootmiseks kasutatava elektri- ja soojusenergia tootmist. Eesti ettevõtted, kelle tegevusalaks on katmikaiandus, ei ole saanud seni kasutada Euroopa Liidus laialt levinud võimalust saada gaasiaktsiisisoodustust. Seadusemuudatuse tulemusel antakse ettevõtetele luba taotleda gaasiaktsiisi vähendamist Euroopa Liidu miinimummäärani. Lisaks langetatakse nendel energiamahukatel ettevõtetel elektriaktsiisi määra 90%. Gaas energiaallikana on katmikaianduse tarbeks meie kliimavöötmes kõige efektiivsem ja keskkonnasäästlikum võimalus. Nüüdisaegne tehnoloogia võimaldab samal ajal ja minimaalset ökoloogilist jalajälge jättes toota tootmisprotsessi tarbeks nii elektri- kui ka soojusenergiat ja fotosünteesiks vajalikku süsihappegaasi. Tänu seadusemuudatusele väheneb Eesti ettevõtete tootmishind ning paraneb nende konkurentsivõime. Loodan, et see annab Eesti ettevõtetele julgust teha investeeringuid ja laienemisplaane ning aitab meelitada Eestisse uusi investeeringuid. Aitäh!
Aitäh! Rohkem läbirääkimiste soove fraktsioonidel ei ole. Me saame minna lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse ning sotsiaalmaksuseaduse, tulumaksuseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse muutmise seaduse eelnõu 80. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 83 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Tänane viies päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud tulumaksuseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 106. Avan läbirääkimised. Riina Sikkut Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel, palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Ma olen siit puldist varemgi rääkinud sellest, et kui me kavandame maksumuudatusi, siis me peaksime silmas pidama, kuidas Eestis tulud jaotuvad, ja peaksime vaatama maksumuudatuste jaotuslikku mõju. See eelnõu teeb väga palju häid asju sünnitushüvitise, koondamishüvitise ja toitjakaotuspensioni saajate heaks. Tõepoolest, see, et on võimalik oma sissetulekut meie tulumaksuvaba tulu arvestamise süsteemi silmas pidades jagada pikema perioodi peale, on mõistlik, aga lisaks tekib ka täiendav tulumaksuvabastus kolmanda lapse eest – 3048 eurot. Väga tore, muidugi on meil lapsi juurde vaja! Aga muudatuse eesmärk on toetada paljulapselisi peresid. 2017. aastal oli neid peresid, kus kasvab vähemalt kolm alaealist last, 16 737. Need on need, kes võiksid saada kasu täiendavast maksuvabast tulust. Tegelikult ütleb juba seletuskiri, et täiendav maksuvaba tulu sissetulekute ebavõrdsusele ja vaesusele mõju ei avalda, kuna vaesuses elavatel peredel ei ole piisavalt suur sissetulek, et lisanduvat maksuvaba tulu kasutada. Muudatusest saavad kasu pered sissetulekuga alates 1000 eurot kuus, kui neil ei ole muid mahaarvamisi. Kuna meil on 500 eurot kuus ja 6000 eurot aastas tulumaksuvaba, teise lapse pealt on 1848 eurot tulumaksuvaba, kolmanda lapse pealt on 3048 eurot tulumaksuvaba ja siis on veel 1200 eurot kingituste, annetuste ja intressikulu mahaarvamise võimaldamiseks, siis tegelikult peab pere, kes soovib kolmanda lapse tulumaksuvabastust kasutada, teenima ligikaudu Eesti keskmist sissetulekut. Kui me vaatame tulude jaotust, siis näeme, et suur osa peredest, sh suur osa kolmelapselistest peredest, tegelikult ei saa seda pakutavat soodustust kasutada. Vaatame prognoositavat mõju eelarvele. See on 2,7 miljonit eurot aastas. Küsimus on selles, et kui me soovime toetada paljulapselisi peresid ja vaesuses elavaid kolmelapselisi peresid, siis kas see on kõige otstarbekam viis 2,7 miljoni euro kulutamiseks igal aastal. See on küsimus meile kõigile. Kui me planeerime maksumuudatusi, siis me peaksime silmas pidama, kes seda soodustust tegelikult kasutada saavad, mis see potentsiaalne mõju on ja kas me tegelikult aitame neid, keda me selle muudatusega aidata tahame. Aitäh!
Aivar Kokk Isamaa fraktsiooni nimel, palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Tänu tulumaksuseaduse muutmisele kaotame me mitmeid ebakõlasid. Eelnõuga vabastatakse tulumaksust toetus, mida makstakse füüsilisele isikule lasterikka pere elamistingimuste parendamiseks ja väikeelamu energiatõhususe suurendamiseks. Samuti ei vähene täiendav maksuvaba tulu lapse eest, kui laps saab toitjakaotuspensioni või rahvapensioni toitja kaotuse korral. Kalendriaasta neljandas kvartalis väljamakstud sünnitushüvitise ja lapsendamishüvitise või töölepingu seaduse, avaliku teenistuse seaduse ning töötuskindlustuse seaduse alusel välja makstud koondamishüvitise puhul on vastavalt kuude arvule maksukohustuse ümberarvestamise võimalus. Füüsilise isiku, mitteresidendi, lepingulise investeerimisfondi fondivalitseja ja aktsiaseltsifondi tuludeklaratsiooni esitamise tähtaega pikendatakse 30. aprillini ning tulumaksu tasumise ja tagastamise tähtaega 1. oktoobrini. Lisaks tõstetakse füüsilisest isikust ettevõtja avansiliste maksete tasumise piirmäär 64 eurolt 300 eurole. Seega ei pea avansilisi makseid maksma, kui ühe kvartali makse suurus ei ületa 300 eurot. Residendist füüsilise isiku välismaalt saadud tulule, sealhulgas pensionile, tagatakse Eestis saadud tuluga võrdväärsed maksustatavast tulust tehtavad mahaarvamised vastavalt Vabariigi Valitsuse tegevusprogrammi 2019–2023 punktile 12.34, seda võrdse kohtlemise tagamiseks. Lõpetuseks, meil ongi erinevad arusaamad. Kui eelkõneleja arvab, et alati tuleb kala anda, siis koalitsioon, aga eriti Isamaa erakond, arvab, et inimestele tuleb anda õng. Minu arust on väga oluline, et järgmisest aastast suureneb täiendav maksuvaba tulu lapse eest alates kolmandast lapsest 100 eurot kuus ehk maksuvaba tulu aastas kokku on 1200 eurot. Aitäh!
Aitäh! Rohkem läbirääkimiste soove ei ole ja me läheme lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud tulumaksuseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 106. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Poolt hääletas 87 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Tänane kuues päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud 2020. aasta riigieelarve seaduse eelnõu 82 kolmas lugemine. Ma palun ettekandjaks rahanduskomisjoni esimehe Aivar Koka. Tuletan Riigikogu liikmetele meelde, et riigieelarve kolmandal lugemisel on igal Riigikogu liikmel võimalus esitada ettekandjale kaks suulist küsimust. Palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Vabariigi Valitsuse algatatud 2020. aasta riigieelarve seaduse eelnõu 82 teise lugemise arutelu toimus siin Riigikogu täiskogus k.a 13. novembril ja eelnõu teine lugemine lõpetati. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määrati 27. november kell 17.15. Rahanduskomisjon valmistas eelnõu kolmandat lugemist ette 3., 9. ja 10. detsembril. 18. novembri istungil andsid Eesti Panga esindajad ülevaate euroala ja Eesti majanduse finantsstabiilsusest. Komisjon langetas järgmised otsused: teha ettepanek saata eelnõu kolmandale lugemisele 11. detsembriks ja viia läbi lõpphääletus. Otsused olid konsensuslikud. Nüüd räägin muudatusettepanekutest. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, k.a 27. novembriks esitas Eesti Reformierakonna fraktsioon eelnõu kohta seitse muudatusettepanekut. Mitmed nendest ettepanekutest kattusid teiseks lugemiseks esitatud muudatusettepanekutega. Muudatusettepanekute selgitused on toodud muudatusettepanekute loetelus. Rahanduskomisjon koostas kuus muudatusettepanekut. Komisjoni esimene muudatusettepanek koosneb suures osas mitmetest ministeeriumide valitsemisalade sisestest ja vahelistest täpsustavatest muudatustest. Muudatused on koostatud ministeeriumidest saadud lisainfo alusel ja konkreetsed selgitused on lisatud muudatusettepanekute loetelus iga muudatuse alapunkti juurde. Teise muudatusettepanekuga suurendatakse regionaalseid investeeringuid, toetatakse erinevaid kolmanda sektori ja kodanikuühiskonna projekte fraktsioonide esitatud ettepanekutest ja rahanduskomisjoni laekunud pöördumistest (LISA 1 koondloend muudatusettepanekute loetelu juures) lähtuvalt. Kolmanda ettepanekuga suurendatakse põllumajanduse üleminekutoetust. Neljanda ettepanekuga tagatakse tulumaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu ja alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse ning sotsiaalmaksuseaduse, tulumaksuseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse muutmise seaduse eelnõu mõju arvestamine riigieelarves. Lisaks muudeti ja täiendati eelnõu tekstiparagrahvide sõnastusi. Rahanduskomisjon arutas ka kultuuriministri kirja, tulenevalt Eesti Jalgpalli Liidu ettepanekust, et 2020. aastaks ettenähtud vahendeid tuleks kasutada sisehallide ehitamiseks Haapsalus, Raplas, Viljandis ja Tartus. Eelnõu tekstis on tehtud keelelised ja tehnilised parandused. Eesti Reformierakonna fraktsiooni ettepanekud komisjoni enamuse toetust ei leidnud, samuti ei toetanud neid Vabariigi Valitsus. Vastavalt Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 120 lõikele 5 ei kuulu hääletamisele pärast riigieelarve eelnõu teise lugemise lõpetamist esitatud muudatusettepanekud, mida Vabariigi Valitsus ei toeta ja mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Olulisimatel muudatusettepanekute arvestamata jätmise põhjustel võib, kui on soovi, rohkem peatuda, aga ma saan aru, et on palju küsimusi. Aitäh!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja, teile on küsimusi. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Mul on selline küsimus. Ma tunnen rõõmu, et me kõik õpime igal päeval järjest rohkem ja saame lisateadmisi. Ja mul on hea meel, et komisjon ja komisjoni esimees on ka neid saanud. Kui ma teiseks lugemiseks tegin koos kolleegidega muudatusettepaneku, et suurendada ühtse põllumajandustoetuse raha, siis komisjon arvas, et seda ei saa teha, ministeerium ütles, et see ei ole hea ettepanek, aga nüüd, ennäe, on komisjon saanud nägijaks ja pool sellest rahast on leitud. Ma küsingi, mis selle vahepealse aja jooksul siis juhtus.
Aitäh, Kalvi, hea küsimuse eest! Ma tuletan meelde, kuidas ma siin vastasin: me teeme kõik komisjonis selle heaks, et me leiaksime sinna vahendeid. Ja põhjendus on väga lihtne. Kuigi ma pean sulle tunnistama seda, mida sa ei küsinud (sa oleks võinud heas mõttes minuga sellepärast ka norida), et mõlemal juhul on katteallikas üks ja sama. Ma põhjendan, miks esimesel korral ei saanud seda ettepanekut toetada: sel hetkel me ei teadnud, kui palju jääb sel aastal kasutamata valitsuse reservi. Selle parandusettepaneku komisjonis hääletamise hetkel oli selge, et sellel aastal jääb ligi 20 miljonit kasutamata seda raha, mis kantakse järgmisesse aastasse üle. Nagu sa tead, me oleme kõikidel aastatel püüdnud hoida valitsuse reservis 25–30 miljonit, mida oleks võimalik kasutada siis, kui tekib eriolukord. Järgmise aasta riigieelarve puhul on see reserv selles suurusjärgus garanteeritud.
Urve Tiidus, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud komisjoni esimees! Kolmandale lugemisele esitas Reformierakonna fraktsioon teiste muudatusettepanekute seas ettepaneku suurendada õpetajate töötasu, lootuses, et teise lugemise ajal toimunud mahahääletamine on tekitanud komisjonis mingisugust süümepiina. Muudatusettepanek on konkreetne samm, et õpetajate keskmine palk moodustaks juba lähiajal 120% riigi keskmisest palgast. Koalitsiooni liikmed rahanduskomisjonis hääletasid üksmeeles selle ettepaneku vastu. Küllap te teate, et muudatusettepaneku mahahääletamine mõjutab järgmist aastat, aga õpetaja töö mõju Eestile kestab järgmised sada aastat. Kui kerge oli teil selle mittearvestamise otsusega nõustuda, lugupeetud komisjoni esimees?
Aitäh, Urve, väga hea küsimuse eest! Ma püüan leida seda kohta üles, et ma ei eksiks. Kui vaadata praegu arutelul olevat järgmise aasta riigieelarvet, siis me peame konstateerima fakti, et järgmisel aastal kasvab üldhariduskooli õpetaja miinimumpalk 5,2% ehk 1250 eurolt 1315 eurole ja õpetaja prognoositav keskmine palk on järgmisel aastal vähemalt 1540 eurot. Sama teemaga seoses on sihiks seatud, et tööjõukulude osakaal valitsussektori hariduskuludes oleks 2020. aastal 60% ja valitsussektori hariduskuludes 59%. Selles mõttes on selles eelarves tõus planeeritud. See ei ole kindlasti nii suur, kui me kõik siin Riigikogu saalis sooviksime, aga see on tehtud vastavalt tänase eelarve võimalustele.
Aivar Sõerd, palun!
Austatud juhataja! Austatud ettekandja! Järgmise aasta riigieelarve on ilmselgelt läbi aegade kõige vähem arusaadav. Ka õiguskantsler on viidanud sellele, et see on täiesti läbipaistmatu. Seetõttu ma ei imestagi, et täna siin Riigikogus moodustatakse toetusrühm eelarve arusaadavuse suurendamiseks. Aga mul on konkreetne küsimus. Ma teen viimase katse siin selgust luua. Me oleme arutanud rahanduskomisjonis seda eelarves olevat väga veidrat kirjet: 125 miljonit eraldatakse raha Eesti Energiale uue õlitehase ehitamiseks. Täna, viimasel päeval õnnestus siiski rahandusministrilt teada saada, et õlitehase ehitust järgmisel aastal ei alustata, et see raha läheb põhiliselt projekteerimiseks. Ma teen viimase katse vahetult enne eelarve vastuvõtmist. Summa koosneb liidetavatest. Öelge kas või 10 miljoni täpsusega, kuidas see 125 miljonit eurot jaguneb, kui palju siin on projekteerimise raha ja kui palju siin on ehituse raha.
Aitäh, austatud rahanduskomisjoni liige Aivar! Selliseid küsimusi on komisjonis võimalik esitada valdkonnaministrile. Kahjuks siis, kui minister komisjonis oli, sa seda küsimust ei esitanud. Sa esitasid selle siis, kui tuli Rahandusministeeriumi ametnik, ja küsisid tema käest. Ei oska mina ka paremini vastata, kui Regina Vällik sulle vastas.
Heidy Purga, palun!
Aitäh, hea asespiiker! Lugupeetud ettekandja! Minu küsimus on teaduse rahastamise kohta. Nagu me teame, on valitsuskoalitsioon murdnud enda allkirjastatud teaduse rahastamise kokkulepet, 1% SKT-st. Seda lubadust riigieelarves ei täideta. Nii sel konkreetsel kui ka kaudsematel põhjustel (näiteks muudeti valdkonnatoetuste eraldamise põhimõtteid) on tekkinud juba esimesed väga valusad ja ohtlikud tagasilöökide märgid. Sotsiaalteadused on ebaproportsionaalselt vähe toetusraha saanud. Tänasest Postimehest võib lugeda asjakohast artiklit – muide, ma seda teile soovitan –, mis ütleb muu hulgas, et sotsiaalteadusliku kompetentsi kadumine ühiskonnaelu korraldamisel ja mõistmisel on samasugune turvarisk nagu kaitseväe laialisaatmine, pehme ja silmatorkamatu kaotusena on see aga seda salakavalam. Mis saab teaduse rahastamisest? Millal see antud lubadus tegudeks pööratakse?
Aitäh! Peame kindlasti alustama sellest, et see koalitsioon ei ole sellist lubadust andnud, vaid eelmise koosseisu ajal kirjutasid erakonnaesimehed sellisele kokkuleppele alla. Järgmise aasta riigieelarves teadusraha suureneb. Kohtusin eile ettevõtjatega, just tööstusettevõtjate poolega. Nemad küsivad selle teadusraha kohta teistpidi: mis valdkondadest tegelikult riigieelarvesse kõige rohkem raha tuleb ja kas sinna valdkonda läheb teadusraha sellises proportsioonis, nagu tegelikult selle valdkonna osa Eesti majanduses on? Kindlasti on oluline teadusraha suurendada, selle vastu ei saa siin saalis mitte keegi vaielda, aga teiselt poolt tuleks kindlasti üle vaadata see, mille jaoks on kõige otstarbekam jagada seda raha, mis täna eelarves on ja mis seal ka järgnevatel aastatel on. Eesmärk on jõuda 1%-ni, kuid riigieelarve võimalusi arvestades on see number täpselt selline, nagu see täna on.
Vilja Toomast, palun!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! Minu küsimus puudutab muudatusettepanekut nr 11, mitte küll seda ennast, vaid seda 32-leheküljelist tabelit, mis sinna juurde kuulub. Mind hämmastavad mitmed ettepanekud või otsustused. Näiteks on Pelgulinna Seltsile kaks korda tegevustoetuseks ja teeõhtute korraldamiseks eraldatud 5000 eurot. Olles ise Põhja-Tallinna linnaosavanem olnud, ma tean, et seni on alati leidnud sellise tegevuse toetamiseks raha linnaosavalitsus. Kas nüüd on Tallinnal raha linnaeelarves otsas või miks te seda teete? Aga ma küsin sellesama tabeli kohta veel konkreetsema küsimuse. Millist regionaalpoliitilist mõõdet kannab endas MTÜ-le Ravikanep tegevustoetusena 5000 euro eraldamine?
Aitäh väga hea küsimuse eest! Selline küsimus oli ka meil komisjonis. Ma mälu järgi ütlen, et vist peaks eelarves olema, et see on eraldatud täna Rahandusministeeriumile ... [[V. Toomast räägib saalist.]] Ei-ei, selles mõttes, et raha on füüsiliselt ikkagi ministeeriumil ja ministeerium sõlmib lepingu kas MTÜ-ga või sellega, kellele see raha on eraldatud, raha jõuab sinna ministeeriumi kaudu, see ei jõua sinna kuidagi otse. Kindlasti, neid lepinguid sõlmitakse – kui sõlmitakse, ega kohustust sõlmida ei ole – Riigikogu liikmete ja fraktsioonide ettepanekute põhjal, mis siia seaduseelnõusse on jõudnud. Igaüks, kes on teinud parandusettepaneku, teab, mis seal taga on. Tunnistan, et rahanduskomisjon neid peaaegu 500 ettepanekut ükshaaval läbi ei arutanud. Me arutasime neid ettepanekuid, mis ei leidnud otseselt ministeeriumide toetust, siis ettepaneku esindaja ja ministeerium omavahel konsulteerisid ning oli asju, mis tehti ka ümber.
Liina Kersna, palun!
Suur tänu, hea eesistuja! Austatud komisjoni esimees! Nii nagu te Heidy Purga küsimusele vastasite, me kõik oleme mingisuguste asjade poolt. Me kõik oleme teaduse rahastamise suurendamise poolt ja vaimse tervise valdkond on ka selline valdkond, mille poolt me justkui kõik oleme, aga need jäävad ainult sõnadeks. Kui me hakkame reaalselt otsuseid langetama, siis me enam nii väga poolt ei ole. Me tegime muudatusettepaneku, et riik rahastaks kliiniliste psühholoogide ja koolipsühholoogide kutseaastat, ja katteallikaks panime valitsuse reservi. Öeldi, et väga hea muudatusettepanek, seda on kindlasti vaja, aga katteallikas on vale. Nüüd me vaatame, et koalitsiooni tehtud muudatusettepanekute katteallikaks on valitsuse reserv täiesti sobilik. Miks niimoodi vahet tehakse?
Aitäh, Liina! Ma tänan sind, et sa selle küsimuse esitasid! Väga lihtsal põhjusel. See on küll puhtalt minu isiklik arvamus, me ei ole seda komisjoni liikmetega koos arutanud, aga ma leidsin ka mitmeid parandusettepanekute võimalusi ja katteallikaid, kuid tänane eelarveseadus on meil laua peal ja me oleme ise aastatega teinud ta selliseks, et siin saalis on väga keeruline leida muud katteallikat peale valitsuse reservi, mida oleks võimalik toetada. Ma kindlasti luban, et järgmise aasta alguses me võtame kogu selle eelarvesüsteemi ühiselt lauale, et püüda seda parandada. Ma tundsin seda ise, kui ma leidsin mõni päev tagasi katteallika, mille kõik tunnistasid sobivaks, ka ministeeriumi ametnikud, aga lõppkokkuvõttes öeldi, et ärme seda kasutame, sest see ei ole hea või see ei ole võimalik. Valitsuse reservi kasutamine on minu arust viimane variant ja me oleme seda täna kasutanud. Sul on õigustatud küsimus, miks on eelistatud ühte ettepanekut teisele. Eks tuleb ausalt tunnistada, et need on poliitilised otsused. Nii nagu ma eile põllumeestele ütlesin, on palju valdkondi, mida Riigikogu liikmed sooviksid toetada, aga mitte kunagi ei ole Eestis sellist riigieelarvet, et kõik soovid saaksid täidetud.
Andres Sutt, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea ettekandja! See on minu esimene riigieelarve siin Riigikogus menetleda, komisjonis samamoodi. Ma pean kahetsusega nentima, et see on kõige läbipaistmatum eelarve, mida ma kunagi olen näinud. On palju kirjeid, mis on tuhandetes või kümnetes tuhandetes, millele on pühendatud palju juttu, ja on palju kirjeid, mis on sadades miljonites või ka miljardites ning mis on suhteliselt vähe lahti räägitud. Aga ma tean, et sa lubasid, et me võtame selle kõik üksipulgi komisjonis järgmise aasta alguses lahti ja saame parema formaadi, kuidas edasi liikuda. Minu küsimus puudutab muudatusettepanekut nr 3, mille te tagasi lükkasite ning mis puudutas innovatsiooni ja teaduse rahastamise suurendamist. Ole hea, lihtsalt ütle veel kord üle need sisulised põhjused, miks valitsus ja valitsuskoalitsioon ei pidanud võimalikuks teaduse ja innovatsiooni rahastamist suurendada.
Hea Andres! Ma hindan sind kui rahandusspetsialisti. Sa saad ju väga hästi aru, et summa ei sõltu sellest, millises taskus sul raha on, kokku on sul ikka kahe või kolme tasku peale üks rahasumma. See on otsustamise küsimus, millisesse taskusse kui palju raha sa paned. Eks see olegi valdkondade vahel jagamise teema. Sinu kõrval istuv tütarlaps soovib ühte, keegi teine soovib teist ja kolmas kolmandat valdkonda toetada. Igaühel on südamel üks valdkond või mitu valdkonda ja kõik sooviksid, et selle valdkonna investeeringud või rahastus suureneks. Ma arvan, et üks Riigikogu vigu on see, et me arutame riigieelarvet siis, kui see on septembri lõpus saali jõudnud ja üle antud. Tegelikult võiks järgmise aasta prioriteetide ja soovide arutelu alata täna. Siis, kui vastu võetakse 2020. aasta eelarve, peaks hakkama rääkima 2021. aastast. Siis võib-olla juhtub heas mõttes imesid, et lahendatakse asju, mida enamus soovib lahendada. Meil ei ole täna laiapõhjalist ja pikaajalist arutelu. Alati on esimene riigieelarve peale valimisi tehtud ju väga kiirustades. Valitsus saab paika, samal ajal peaks juba RES arutatud olema, augustikuus ootavad kõik sügisprognoosi ning kahe ja poole nädalaga peab valitsus eelarve kokku panema ja siia saatma. Siin on mõttekoht, kuidas tulevikus neid asju lahendada. Kui me räägime ka selle aasta riigieelarve muudatustest või sellest 2018. aasta aruandest, mille me kinnitasime eelmine nädal, siis on selge, et on asju, mis toimuvad väga lõpus ja väga hilja ning ei olegi võimalik lahendusi leida. Ma usun, et need on kohad, mille üle me saame järgmise aasta jooksul ühiselt mõelda ja neid parandada.
Maris Lauri, palun!
Aitäh! Hea ettekandja! Ole nii hea ja tee mulle selgeks, kuidas saavad sajad tegevustoetused ehk tegevuskulud olla investeeringud.
Kui ma õigesti aru saan, siis sa küsid, Maris, regionaalsete investeeringute rea kohta. Jah, see on väga hea küsimus. Kahjuks ei ole suudetud jõuda sellisele kokkuleppele, millisel kujul ja milliste ridade peale regionaalsed investeeringud peaksid minema. Kui sa minu käest küsid, siis minu nägemus on kindlasti erinev paljude teiste omast. Ma ei vaidle sellega, kas see on investeeringukulu või tegevuskulu. See on teema, mille üle võiks ka teistpidi arutada, aga 2000–3000 euro suurused parandusettepanekud on selgelt väikesed, need võiks tulla rohkem katusorganisatsioonide ja selliste asutuste poolt, kus nähakse, kus on miinused ja plussid. Aga samas pean ütlema, et kõigile Riigikogu liikmetele on antud võimalus teha ettepanekuid, ja ma arvan, et ei komisjoni esimehel ega komisjonil ei ole selle koha pealt väga suurt vaidlemiskohta. Niikaua kui mängureeglid ei ole ühiselt kokku lepitud, on raske vastata sulle selliselt, nagu sulle meeldiks.
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt ettekandja! Neid regionaalseid investeeringuid vist päris investeeringuteks nimetada ei saa, vähemalt rahandusminister Martin Helme siin tsiteeris sellist klassikalise investeeringu põhimõtet. Aga mul on hoopis teine küsimus. Meil oli sellel nädalal maaelukomisjoni koosolek ja seal olid kohal VTA ja Terviseameti esindajad. Üks probleeme, mis sealt välja koorus, oli seotud võimekusega teha analüüse ja proove, kaasa arvatud aparatuuri ja laboratooriumiseadmete teema. Miks rahanduskomisjon, õigemini koalitsioon ei toetanud muudatusettepanekut, mis oleks VTA-le andnud lisavahendeid, et olla ettevõtetele kiirem partner?
Väga hea küsimus. Ma arvan, et vastus on veel parem. Sina oled maaelukomisjoni aseesimees. Miks maaelukomisjon sellist ettepanekut ei ole teinud? Ma pean väga ausalt tunnistama, et ma ootasin, et komisjonilt tuleb ettepanekuid. Tänu eilsele päevale ma mõtlesin sellele teemale natukene rohkem. Praegu on kogu aeg küsimus, miks rahanduskomisjon ei ole teinud ühte, teist või kolmandat. Riigikogus on üle kümne komisjoni, oma valdkonna parimad pojad ja tütred on nende komisjonide liikmed. Ma ei taha sellega kuidagi ümber lükata seda, et sina esitasid ettepaneku, ütleme, Reformierakonna nimel, aga ma tahan algusesse jõuda. Ma usun, et väga paljud nendest, kes on rahanduskomisjonis, ootasid omale tuge, nad ootasid, et see ettepanek tuleks ka kuskilt mujalt, mitte ei oleks lihtsalt, ütleme, poliitiline ettepanek. Maaeluministeerium on selle valdkonna juht, maaelukomisjon on selle valdkonna kontrollija sõna otseses mõttes ja need kaks instantsi peaksid seda tunnetama. Kõigepealt küsime, kas ministeeriumis ei ole võimekust summasid ühelt realt teisele tõsta. Me nägime selle aasta riigieelarves ümbertõstmisi, kümneid miljoneid tõsteti viimase poolteise kuu jooksul ümber. See tähendab, et igas ministeeriumis on vahendeid sellisteks investeeringuteks. Kui ma näen, et selle aasta riigieelarves oli palgafondi suurendamiseks ette nähtud 3%, ja me loeme kõik ajakirjandusest, et ei ole ministeeriumi, kus see suurenes alla 10%, siis tähendab, et vahendid on olemas. Ma olen Aivariga selles mõttes sada protsenti nõus. Eelarve läbipaistvus. Alati võib öelda, et teeme klaasi peale, siis paistab paremini läbi, aga loetavus peab olema selline, et me näeme, kus kohas oleks võimalik vaielda, et see rida on üle forsseeritud ja kuhu rea peale siis tuleks raha panna. Ma lihtsalt palun sult vabandust, me ei leidnud kohta, et seda katteallikat saaks kasutada. Mõte on sul õige, aga see töö tuleks kindlasti teha komisjonil ja ministeeriumil. Ma võin öelda, et ma üle-eelmise hääletamise ajal tulin siia ette, sest me palusime, et ka ministeeriumist tuleks toetus. See kiri tuli ka teie komisjonile, sealt ma vastust ei saanud. Me tegime selle ära, see on see katmikalade teema. Me ootame ikkagi rahanduskomisjonis ju valdkonnakomisjonide ettepanekuid. Kui sinu ettepaneku kõrval oleks ka ministeeriumi ja komisjoni ettepanek, siis oleks väga keeruline mitte toetada ja siis me saaksime ministriga arutada, kas ei ole võimalik ministeeriumi sees midagi ümber tõsta või me peame kuskilt mujalt selle katteallika leidma. Ma ütlen sulle ausalt, eilne päev pani mind mõtlema. Kui kõik lähevad üles traktorikasti, kõik kiidavad, siis ma küsin, et kuhu jäid need ettepanekud. Ma ei räägi Riigikogu liikmete ettepanekutest, vaid ma räägin just valdkonna juhtivate instantside ettepanekutest.
Signe Kivi, palun!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud rahanduskomisjoni esimees Aivar Kokk! Nagu me kuulsime, täna pärast istungit koguneb siin saalis töörühm (see on nüüd minu vaba sõnastus) riigieelarve läbipaistvuse suurendamisega tegelemiseks. Aga meie siin küsime ja debateerime kolmandal lugemisel läbipaistmatu eelarve teemal. Kuidas te ennast rahanduskomisjoni esimehena läbipaistmatu eelarve kaitsjana tunnete? Kas teie arvates on opositsioonil esitatud vähemalt üks selline muudatusettepanek, mida te soodsama poliitilise seisukorra puhul oleksite siiski soovinud toetada?
Aitäh! Küsimuse esimese poole kohta ütlen, et on kaks Riigikogu liiget, kellel on tunduvalt lihtsam seda eelarvet menetleda ja selle üle arutleda kui kõigil teistel, sest me oleme olnud kogu selle protsessi juures, kõigi arutelude juures. Sellepärast on meil võib-olla natukene lihtsam vastata. Kui Aivar Sõerd eile ütles ühe teema kohta, et see on absurd, siis protokollis on kirjas ministri vastus sellisena, nagu minagi eile vastasin. Ma olin nende arutelude juures ja sel hetkel tuli ka ministeeriumist selline vastus. See on vastuseks küsimuse esimesele poolele. Mul läks teine pool meelest ära. Sa küsisid, milline ettepanek oleks see olnud. Ma võin sulle öelda, et kui sa kuulasid tähelepanelikult tänase päevakorra punkti number ... Mis see praegune on, viies või?
Kuues.
Siis viiendat punkti. Me arvestasime seal väga paljusid Reformierakonna ja sotsiaaldemokraatide ettepanekuid. See oli tulumaksuseaduse poole pealt, kus oli eelnevatel aastatel tehtud apse, kindlasti mitte tahtlikult, aga seaduste tegemisel ei osatud kõike arvestada. Me parandasime need. Seda oli kokku 1,3 miljonit eurot.
Toomas Kivimägi, palun!
Aitäh, lugupeetud asespiiker! Austatud komisjoni esimees! See valitsus läheb ajalukku väga paljude asjadega. Paljud neist on küll üsna negatiivse alatooniga ja üks neist on ka see, et see on esimene koalitsioon, kes maksustab Eesti Vabariigis keskmise pensioni, küll osaliselt. Minu küsimus tuleneb sellest, et peaminister rääkis siin mõnda aega tagasi, et põhjus on selles, et raha ei ole – mis on loomulikult ka üsna kummaline –, aga eile avalikustasid sina hästi hoitud saladuse, et põhjus on tegelikult IT-lahenduste puudumises. Ma ei saa aru, keegi nüüd eksitab või keegi vassib. Kas see on peaminister või oled see sina? Mind tegelikult see väide IT-lahenduste kohta natukene üllatab, kuna Reformierakonna juhtimisel me suutsime kogu aeg hoida keskmist pensioni tulumaksuvabana ja IT-lahendused töötasid. Mis on juhtunud IT-lahendustega, et nad selle valitsuskoalitsiooni ajal enam ei tööta?
Aitäh, Toomas, väga hea küsimuse eest! Ma soovitan opositsioonipoliitikutele, et kui nad midagi küsivad, siis nad küsimuse alati läbi mõtleksid, et vastus ei tuleks kuidagi nendele endale tagasi. Heas või halvas mõttes on kõik sotsiaalministrid, sõltumata erakonnast, püüdnud lahendada sotsiaalvaldkonnas olevaid probleeme sellise programmiga nagu SKAIS2. Kahjuks kirjutati esimesed kuus-seitse aastat ja rohkem kui 10 miljonit eurot korstnasse ja see ei olnud ei selle ega eelmise koalitsiooni ajal. Tänaseks on SKAIS2 programm jõudnud teatud instantsi. Aga selgitame, kes valetab ja kes ei valeta. See IT-teema ei olnud eile suur saladus. Ma ütlesin seda ka teisel lugemisel, aga võtan veel ette väljavõtte 22. oktoobril toimunud Riigikogu rahanduskomisjoni protokollist: "Aivar Kokk küsis keskmise pensioni tulumaksu vabastuse võimaluse kohta. Tanel Kiik vastas, et kui soovitakse teatavat maksutagastust teha läbi Maksu- ja Tolliameti, nagu tehakse mitme muu tululiigiga, siis see oleks lihtsam. Kui seda soovitakse teha läbi Sotsiaalkindlustusameti, mille süsteem on kakskümmend aastat vana, siis see oleks väga aja- ja rahakulukas. Sotsiaalkaitse infosüsteemile (SKAIS1) ei ole tasuv lisaarendusi teha, see läheb järkjärgult kasutusest välja. Uus süsteem SKAIS2 pensioni osa on planeeritud jõustuma aastast 2021." Ma võin sulle öelda, et koalitsioonis oli eelarve menetlusel väga tõsine vaidlus. Ma arvan, et enamik oli läbirääkimistel seda meelt, et keskmine pension peaks jääma tulumaksuvabaks. Selle maksumus riigieelarvele oleks olnud suurusjärgus 15 miljonit ja 7 euro võrra tõstmine läheb maksma 20 miljonit, nii et igal juhul oleks see parem olnud. Aga perfokaartide peal 330 pensionäri 12 kuu pensioni arvutust teha on väga raske kui mitte võimatu, ja kui teha tagasiulatuvalt, nii et ülejärgmise aasta märtsis saaksid nad oma raha kätte, siis ma arvan, et siin saalis oleks kisa kindlasti rohkem kui täna.
Urve Tiidus, palun!
Aitäh! Lugupeetud komisjoni esimees! Te oma vastuses soovitasite opositsioonil tõsiselt mõelda küsimust esitades, et see nendele endale tagasi ei laksaks. Ma arvan, et mulle vist ei laksa see küsimus tagasi. Teie koalitsiooni retoorikasse kuuluvad väga õiged mõtted: sidusus, harmoonilisus, regionaalne võrdsus. Kuidas kannavad neid väärtusi kolmanda lugemise eelnõus olevad regionaalsed investeeringud, kus paljude kaugemate kantide investeeringute kõrval on kirjas suhteliselt suured investeeringud Tallinnasse, mis on teatavasti Eesti üks jõukamaid omavalitsusi? Näiteks saab Mustamäe 36 000 euro suuruse investeeringu, mis ei ole tüüpiline teiste regioonide puhul. Kas need on head otsused olnud, kõik need, mis on investeeringute real kirjas?
Aitäh väga hea küsimuse eest! Saalis on läbilõige Eestist ja saalis istuvad inimesed, kes elavad ja kelle kodud on Eesti eri piirkondades. Parandusettepanekuid on teinud ju Riigikogu liikmed. Seda nägu on ka see regionaalsete investeeringute leht. Aga ma saan öelda, et järgmine aasta kasvab omavalitsuste eelarve 27% ja viimasel kahel aastal on tulnud üle 50 miljoni lisavahendeid omavalitsustele, mis on sõna otseses mõttes ka regionaalne lahend. Kui vaadata tolmuvabade teede rahastust riigieelarves, siis see number on 16 miljonit, 6 miljonile leiti 10 miljonit juurde. Nii et me oleme püüdnud seda poolt kindlasti vaadata, aga kuidagi ei saa ma öelda ühelegi Riigikogu liikmele ega fraktsioonile, kus kohas ta oma regionaalseid investeeringuid tegema peab.
Aivar Sõerd, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Mul on ka väga hea küsimus, ma ütlen juba ette ära. Aastaid tagasi üks teie erakonna endine esimees – IRL oli siis teie erakonna nimi – ütles, et Eestist peab saama Euroopa Liidus eelarve tasakaalu eestkõneleja. Ma mäletan, et eelmises koosseisus või varem teie erakond nõudis, et eelarve tasakaal peab olema lausa põhiseadusesse kirjutatud. Eelmises koosseisus toimetasid lausa kaks teie erakonna rahandusministrit, teie olete praegu väga kõrgel positsioonil rahanduse juhtimisel. Eile me vaatasime läbi koos Euroopa Komisjoni esindusega järgmise aasta eelarve kohta antud hinnanguid. Eestist paremas seisus, ülejäägis ja tasakaalus, on kümne liikmesriigi eelarved. Eestil on puudujääk, igalt poolt paistavad miinused ja defitsiit, ükskõik kuidas seda järgmise aasta eelarvet vaadata. Me oleme koos Lätiga nimekirja tagumises otsas, isegi Leedu eelarve on meie omast paremas seisus. Milles on asi?
Aitäh, Aivar! Ma ei saa öelda, et väga hea küsimus, sest sa ütlesid selle juba ise ära, aga ikkagi on see hea küsimus. See, mida kümnend tagasi räägiti, on üks pool. Kindlasti on oluline, et riigieelarve ei oleks sellises miinuses, mida ei ole võimalik katta, ka järgnevatel aastatel. Minu arvates on Eesti riigieelarve väga hea. Me vaatame alati nii, kuidas keegi soovib. Keegi vaatab, kas kuskil on miinust või plussi. Aga kui me vaatame laenukoormust, siis me peame ju hõiskama, sest järgmised riigid on 20% juures, meie oleme järgmine aasta 8% protsendi juures. Euroopa Liidu keskmine on 80% juures. See on üks pool. Kindlasti on valdkondi, kus on üle kulutatud. Mulle meeldiks, Aivar, kui sa küsiks, miks valitsemiskulud nii suured on. Miks on kulutused maksumaksja palgal olevatele töötajatele nii suured? Miks on maksumaksja palgal nii palju inimesi? Kas on võimalik sealt kokku hoida? Siis ma oleks sinuga kohe nõus, et otsime neid kohti. Üle 100 000 inimese – kas meil ikkagi riigi ülalpidamiseks peab neid nii palju olema või saaksime hakkama ka väiksema arvuga? On kohti, kus eelarves saab kindlasti kokku hoida. Täna on saalist küsitud sotsiaalvaldkonna või teadusvaldkonna kohta. Ma arvan, et ka sealt leiaks raha. See on meie ühine töö. Me oleme ühes ja samas komisjonis, me peame rohkem vaeva nägema, et leida neid kohti, kus on võimalik kokku hoida, ja vajaduse korral toetada neid valdkondi, mis täna on punases.
Raimond Kaljulaid, palun!
Suur tänu! Hea ettekandja! Teil oli väga huvitav teadusleppe tõlgendus. Te rõhutasite, et sellele kirjutasid alla erakondade esimehed. Ma juhin siiski tähelepanu, et nad kirjutasid sellele teadusleppele alla oma erakonna nimel, mitte iseenda nimel. Needsamad erakonnad ju moodustasid hiljem valitsuse. Kaks kolmandikku tänasest valitsusest on toetanud teadusleppe eesmärke. Te kindlasti ju mõistate ja tunnistate, et kui teadus- ja arendustegevust rahastatakse vähemal määral, siis see piirab tulevikus meie majanduskasvu. Kas te nõustute siis ka sellega, et teadus- ja arendustegevuse mitterahastamine kokkulepitud tasemel tähendab seda, et me peame tulevikus leppima aeglasema majandusarenguga ja väiksema majanduskasvuga?
Aitäh! Võib-olla ma peaks, jah, sinult vabandust paluma. Võib-olla ei väljendanud ma end väga täpselt. Tõesti, kõik peale ühe erakonna esimehe sinna alla kirjutasid. Sa oled ise pikalt poliitikas olnud, sa tead, et allkiri on õige asi, eriti, kui see on esimehe allkiri. Eesmärk 1%-ni jõuda on ka tänase koalitsioonilepingu üks osa. Aga kuigi 11,8 miljardit tundub väga suure summana, igale Eestimaa ettevõtjale oleks see väga korralik summa (mõned pangad võib-olla ütleksid, et võiks rohkem olla), tead sa, et selle raha eest tuleb paljusid valdkondi rahastada. Ma küsin alati sellisel puhul, et kas küsime Liina käest, kas ta oleks nõus veel vähendama nende valdkondade raha, mille eest ta siiralt on juba natuke üle kaheksa aasta siin majas võidelnud. Alati tuleb teha ju otsuseid ja alati on väga keeruline kelleltki ära võtta. Aga see äravõtmise kokkulepe peaks olema tehtud siin saalis. Saab jagada seda raha, mida on. Väga lihtne on öelda, et miks seda summat ei suurendatud või miks seda teist summat ei suurendatud. Minu arvates on kõige suurem viga siin saalis olnud ühes asjas. Me oleme 80% riigieelarvest lukku pannud ja nii väikeseks on jäetud see mänguruum, mille või kelle arvel oleks võimalik ühte või teist valdkonda toetada. See on koht, mida tuleks vaadata, sest võib-olla on mingi valdkond riigieelarvest üle makstud või üle toetatud, aga kuskil on ikkagi väga suured lüngad.
Liina Kersna, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Austatud komisjoni esimees! Ma jätkan oma eelmist küsimust. Infotunnis peaminister minu küsimusele vastates rõhutas, et vaimse tervise valdkond on väga oluline ja ka koolikiusamise ennetamine on väga oluline. Aga nagu me näeme, kui asi jõuab otsusteni, siis ei ole see enam nii väga oluline. Te ütlete, et peaks leidma vahendeid. Minu meelest loobus Reformierakonna fraktsioon katuserahast ja sealt justkui vabanes vahendeid, aga koalitsioon otsustas selle lihtsalt omavahel ära jagada ja oma sõpradele rohkem raha eraldada. Minu küsimus on selles, et kui see tegelikult teie arvates ikkagi ei ole prioriteet, siis äkki oleks aus, kui te ütleksitegi, et ei, see ei ole selle eelarve prioriteet. Miks inimesi lollitada, öeldes, et on prioriteet, kuigi otsuseid tehes see seda ei ole?
Aitäh, Liina! Ma alustan sellest, et sa tead väga hästi, et sotsiaalvaldkond on ka minul hinge peal, nii nagu sul, sina lihtsalt oskad paremini võidelda. Aga nüüd ma pean natukene – vabandust! – sinuga norima. Teie erakond oleks pidanud selle raha võtma ja panemagi sellesse valdkonda, mida te kõige paremini tunnete. Ma räägin, et see oli üks võimalusi. Ma ei ütle, et seda peaks tegema, aga mina ausalt öeldes arvasin, et te valite välja selle, mis on oluline (ma ei tea, mis numbrit teie jaoks läbirääkimistel arutati), et see raha ära kasutada. Üks võimalusi oleks olnud ju see. (L. Kersna räägib kohalt.) Ei, sa ise praegu küsisid, miks me ei kasutanud katuseraha, miks seda katuserahast ei oleks võinud lahendada. Ma lihtsalt vastasin sinu enda küsimusele. Aga selgelt on need sellised valdkonnad, mille eest tuleks võidelda. Me kohtume eelarve aruteludel kõikide ministeeriumidega. Võib-olla peaksid rahanduskomisjon ja valdkonnakomisjonid tegema kevaditi ühe istungi ja arutama seda, millised on rõõmud-mured ja millised peaksid olema kulud-tulud teatud valdkondades. Võib-olla sealt see aps ongi tekkinud. Sellest hetkest, kui riigieelarve on jõudnud siia saali, väga suuri parandusi ei ole tulnud. Me oleme seekord suutnud teatud numbreid parandada ja ma arvan, et seda päris palju tänu tulumaksu- ja aktsiisiseadusele, aga ma usun, et see võib olla üks koht, kus komisjonid saavad teha midagi selleks, et kui me arutame 2021. aasta eelarvet, siis oleksid need murepunktid kas lahendatud või siis öeldaksegi, et jah, selle jaoks meil vahendeid ei ole.
Annely Akkermann, palun!
Suur tänu, lugupeetud juhataja! Härra ettekandja! Ma loodan ka ühe väga hea küsimuse küsida. Te küsisite, miks ei tule saalist ettepanekuid, ja rääkisite, et Riigikogu liikmed on läinud traktorikasti neid ettepanekuid tegema. Ettepanekuid on tulnud, aga rahanduskomisjon on kõik need tagasi lükanud. Minu täpsustav küsimus on see. Infotunnis räägiti, et 125 miljonit on võimalik riigieelarvest eraldada, et riik hakkaks tulevikus dividende saama. Miks ikkagi riik eraldab kütusetootmise ärisse, mis peaks olema kasumlik äri, riigieelarvest raha, aga jätab tõstmata õpetajate palgad ja jätab pensionärid vabastamata tulumaksust? Ühest küljest on olemas raha, mida saab panna kütuseärisse, aga teisest küljest riigi enda kohustuste täitmiseks raha ei ole.
Aitäh, Annely! Alustame algusest. Ma ei öelnud, et ei tulnud Riigikogu liikmete ettepanekuid, vaid ma rõhutasin, et valdkonnakomisjonidest võiks tulla ettepanekuid, mis toetaksid Riigikogu liikmete ettepanekuid. Kui rääkida ettevõtlusest, siis sa oled ise ju ettevõtja. Mulle meeldis eile üks kohtumine ettevõtjatega, kus räägiti kultuurist ja öeldi, et ettevõtjad võiks rohkem kultuuri toetada. Siin on vastus lihtne: 90% riigieelarve rahast tuleb ettevõtlusest, ainult 10% on kõik muu. See on seesama asi, et kui põlevkivi otse ahju ajades ei ole praktiliselt võimalik enam Eestis elektrit toota, nii et seda oleks võimalik turu peal müüa, siis tuleb leida alternatiive. Üks alternatiive on uus õlitehas teha ja teine on sinna kõrvale veel rafineerimistehas teha. Need on eesmärgid, et ka järgmistel põlvkondadel oleks võimalik Eestis elada ja oma elektrit kasutada. Eesti on Euroopas ainuke riik, kes suudab toota elektrit nii palju, et oma vajadused rahuldada ja elektrit ka müüa. Aga praegu me teame CO2 teemat, me teame, et omahind on tõusnud nii kõrgele, et enamikul juhtudel ei olegi võimalik, kui ei pane juurde puitu või midagi muud, elektrit avatud turul müüa. Eesti majandusele ja turvalisusele on väga oluline, et me suudame ise endale elektrit toota.
Hanno Pevkur, palun!
Aitäh! Hea Aivar! Juunis arutas rahanduskomisjon sinu eestvedamisel ühte pöördumist, mis puudutas katuseraha. Seda pöördumist kokkuvõtvast uudisest rahvusringhäälingu portaalis saab lugeda, et üldiselt pidasid fraktsioonid igal juhul vajalikuks selle teemaga edasiliikumist ja kinnitati, et sügisel tullakse selle juurde tagasi. Selles uudises on ka sind tsiteeritud: "Ma olen kindlasti nõus sellega, et riigikogu ei peaks olema see koht, kus väikseid summasid jagatakse või ei peaks kindlasti jagatama tegevustoetusteks. Kui üldse, siis ainult investeeringutest." Need on sinu sõnad. Nüüd ma küsin su käest hinnangut. Kuidas sa enda mõjuvõimu Riigikogu rahanduskomisjoni esimehena hindad? Esiteks, ma ei mäleta, et sügisel oleks siin katuseraha üldist temaatikat edasi arutatud, ja teiseks, ma näen katuseraha seas väga palju väikeseid summasid ja väga palju tegevustoetusi. Äkki sa annad enda tööle hinnangu?
Hinnang on väga halb. Vastus on lihtne. Kui Riigikogu liikmete enamus soovib jätkata nii, et sellisel moel oleks võimalik regionaalseid investeeringuid teha, siis on see enamuse otsus. See, kui mõned ei soovi, ei anna võimalust seda muuta. Meil on saalis demokraatia. Kui enamus on seda meelt, siis süsteem toimib edasi sellisena, nagu see täna on. Kui enamusel on arvamus, et süsteemi tuleb muuta, siis kindlasti seda süsteemi muudetakse.
Maris Lauri, palun!
Aitäh! Hea ettekandja! Sina oled olnud Riigikogus küll kauem kui mina, aga mina olen teadlik sellest, et varasematel aastatel on nn katuseraha jagamisel kehtinud siiski teatud reeglid: tegevustoetusteks ei jagata ja pisikesi summasid ka ei jagata. Seekord on asi muidugi eriliselt lopsakas. See, et Riigikogu ei või muuta riigieelarvet või Riigikogu ei või menetlemise ajal loobuda üldse katuseraha jagamisest, teha rahanduskomisjonis sisulisi otsuseid asjade üle, on minu arvates vale. Miks sa üldse keerutad seal niisugust juttu? Räägiks parem ausalt ja tõsiselt, miks see katuseraha jagamine niimoodi käib.
Aitäh! Ma küll oma arust ei ole väljendanud seda, et komisjonis ei tohi midagi teha, sellest said sa valesti aru. Võib-olla ma lihtsalt ütlesin, et fraktsioonid on teinud ettepanekuid ja väga raske on hakata fraktsiooni ettepanekuid vaatama, et kuhu on 5000 või 10 000 eurot antud, kui teie ütlete, et ei, sellele MTÜ-le ei lähe, aga mõnele teisele MTÜ-le läheb. Ma püüdsin seda siin väljendada. Ma olen vist ühe koosseisu kauem siin olnud, mitte rohkem, aga kõikide nende koosseisude ajal on katuseraha samamoodi jagatud ja varasematel aegadel on veel väiksemaid numbreid olnud. Ma mäletan, kaheksa aastat tagasi oli väga palju tuhande euro suuruseid summasid, siis oli euro alles tulnud ja see tundus väga suure rahana. See süsteem on, vähemalt niikaua kui mina olen Riigikogus olnud, selline olnud. Eks iga Riigikogu liige tahab kindlasti oma piirkonna tublisid MTÜ-sid või spordi-, kultuuri-, tervishoiu- või sotsiaalvaldkonna inimesi toetada ja see süsteem on sellisena välja kujunenud. Olid ajad, kui see summa oli tunduvalt suurem kui see, mis täna jagatakse.
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt ettekandja! Regionaalne investeering üldjuhul tähendab seda, et investeering läheb Tallinnast ja Harjumaalt välja, aga kui seda jaotust vaadata, siis ei saa nagu öelda, et väljaspool kuldset ringi oleks investeeringud mitu korda suuremad. Kas te kordagi ei arutanud seda, et kui tehakse tõelisi regionaalseid investeeringuid, siis tuleb teha neid rohkem nendes piirkondades, kus seda päriselt vaja on? Kuigi iseenesest see printsiip, et sellisel kombel raha jagada, on ju jabur, eriti kui ilmnevad sellised juhtumid, et võimalik rahasaaja on loodud alles, ma ei tea, üks sekund enne rahastamisotsust. See on ju piinlik, tuleb tunnistada, sellistest asjadest tuleks lahti saada ja see võimalus on olemas.
Aitäh! Võin öelda, et sellest asjast ongi lahti saadud. Kui sa vaatad täna seda jaotust, siis seal minu teada sellist rida ei ole. Ma loodan, et ma ei eksi, aga vähemalt peaks nii olema. Aga kui sa küsid regionaalse poole kohta, siis ma saan vähemalt ühte asja öelda küll. Kui me rääkisime 2 + 2 maanteedest ja nn investeeringutest või PPP-projektidest, siis sai väga selgelt kirjutatud, et ei ole vaja mitte hakata Tallinnast Tartu poole ehitama, vaid tuleb hakata Tartust Tallinna poole ehitama, Pärnust Tallinna poole ja Narvast Tallinna poole. Kiirete ja turvaliste ühenduste puhul on väga selge regionaalne mõõde. Vähemalt üks näide, ma võin kohe sulle öelda, on kokkuleppes sees, et jälgitakse seda poolt, mitte ei ole vastupidi.
Toomas Kivimägi, palun!
Aitäh võimaluse eest teine küsimus esitada, härra juhataja! Lugupeetud komisjoni esimees! Ma tunnistan, et ma ei tundnud ennast üldse halvasti, kui ma kuulasin sinu vastust. Ei tundnud end puudutatuna mina ja ma arvan, et ka minu kolleegid meie fraktsioonist. Viimased kolm aastat ei ole meil kahjuks olnud võimalust valitsuses olla, SKAIS-i on arendanud ikkagi teised inimesed ja oma saamatust sellega tõestanud. Rahvatarkus ütleb ka, et ära aja vana kaevu kinni enne, kui uus ei ole valmis ehitatud. Ma saan aru, et isegi kui see oleks olnud tehniliselt koormav, aga kui oleks ikkagi tahe olnud, siis oleks kindlasti saanud jätkata sama süsteemiga ja tagada pensionäridele keskmine pension tulumaksuvabana. Aga tegelik põhjus jällegi mulle nagu ka ei meeldi. Loomulikult, igal koalitsioonil on õigus oma valikuid teha, aga sa ise viitasid ka, et väga kahtlaselt langesid need kaks summat kokku. Üks oli see võimalik tulumaks, millest riik oleks ilma jäänud, ja teiseks oli erakorraliseks pensionitõusuks mõeldud raha. Kumb on ikkagi tõde: kas tehniline saamatus või ikkagi teine poliitiline eelistus?
Aitäh! Kõigepealt, keskmise pensioni tulumaksust vabastamine oleks lausa neljandiku võrra odavam olnud. Üks on suurusjärgus 15 miljonit ja teine 20 miljonit. Kindlasti oli soov keskmine pension tulumaksust vabastada. Kui sa küsid süsteemi kohta, siis siiamaani oli lihtne, sest 500 eurot oli tulumaksuvabastus nii töötaval inimesel kui ka pensionäril keskmise pensioni puhul, kõigil oli võrdselt 500 eurot tulumaksuvaba. Järgmisel aastal on keskmine pension suurem kui 500 eurot ja sealt tuli see probleem, et programmi muudatust ei ole SKAIS1-s sotsiaalministri sõnul võimalik teha. SKAIS2 jaoks on tänaseks võetud Sotsiaalkindlustusametisse tööle spetsiaalselt projektijuht, et 2021. aasta 1. jaanuaril see süsteem toimiks.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Sõltumata sellest, mis olukord on IT-ga, oli tegelik otsus siiski poliitiline. See oli see, et taheti näidata, et toimub erakorraline pensionitõus, ja saada siis see raha tulumaksuga tagasi. See oli rahaline kaalutlus. Ärge luisake! Samamoodi ei maksa luisata katuseraha teemal. Seda süsteemi on püütud aastaid kaotada, ma olen olnud selle eestvedaja, ja kui see ei ole ka õnnestunud, siis on püütud seda vähemalt paremaks teha. Praegu on see läinud ainult räpasemaks. Ei ole ilus viidata, et kogu aeg varem ka ja et see on kuidagi nii välja kujunenud. See lihtsalt ei ole tõsi. Ma pakun teile võimalust rahanduskomisjonis töötavatelt kolleegidelt vabandust paluda selle eest, et viimased riigieelarve muudatusettepanekud hääletati niimoodi läbi, et inimesed, kes pool minutit hiljaks jäid, ei saanud selles osaleda ega tea isegi, mis need debatid olid. Te tõstsite selle päevakorrapunkti teise asemel esimeseks, et kasutada ära seda, kui opositsiooni liikmed paari minuti jooksul kogunesid. Paluge selle eest vabandust ja selgitage seda natuke!
Aitäh! Ma palun vabandust, Jürgen Ligi, sinu eest, et sa jäid komisjoni istungile hiljaks! Komisjoni istung algas sinu või vähemalt opositsiooni ettepanekul kell 13.15. Protokolli ei muudetud. Päevakord on laua peal, sa ei protestinud. [[Hääl saalist.]] Teisipäevane päevakord oli laua peal, esimene punkt oli seal riigieelarve. Ma ei tea, kas sa vaatasid seda või ei vaadanud. Sul oli teisipäeval laua peal päevakord, kus oli kirjas see punkt, mida arutati esimese punktina selle töönädala teisipäevasel päeval, ja järgmine punkt oli riigieelarve. Jah, ma palun vabandust, aga seal ei tehtud küll ühtegi sellist otsust, mis oleks probleemne olnud. Seesama lugu oli ühe hääletamisega, see oli viimane ettepanek, kus regionaalsed investeeringud sees olid. Ma sissejuhatuses lugesin ette kõik ettepanekud, mis riigieelarve kohta on. Kui sa jäid hiljaks, Jürgen Ligi, siis tunnista seda. Ma ei tea, miks te hiljaks jäite. Teie enda ettepanek oli see aeg varasemaks tõsta, see ei olnud minu ettepanek.
Viktoria Ladõnskaja-Kubits, palun!
Hea ettekandja! Mõistan, et sa ei ole haridus- ja teadusvaldkonna ekspert, kuid kuna sa oled eelnõu peamine menetleja, siis küsin täpsustust ikka sinu käest. Mõistagi, õpetajate juurdekasv peaks olema praegu üks peamistest prioriteetidest. Mitmel eelneval aastal tõusis õpetajate palga alammäär tempoga 100 eurot aastas. Meedia kaudu on teatatud, et järgmisel aastal on kasv 65 eurot. Kuid ka see ei ole päris adekvaatne number. Õpetajate palgaeraldis on, me teame, koosnenud palga alammäärast, millele on lisatud 20%, mille abil saavad koolid tekitada diferentseerituse õpetajate palkades konkreetses koolis. Näiteks, eelmisel aastal oli alammäär 1250 eurot, kuid õpetaja keskmine palk oli 1500 eurot. Järgmisel aastal ei ole see diferentseerimise osa enam 20%, vaid 17%. Seega, alammäär kasvab, see vastab tõele, nagu oli välja kuulutatud, 65 eurot, kuid koos väheneva diferentseerimisega on kogukasv 40 eurot. Kas siin on tegemist ühest kastist teise kasti tõstmise looga?
Aitäh väga hea küsimuse eest! Kindlasti oled sa selle küsimuse oma komisjonis esitanud ka haridusministrile, kes on sulle võib-olla ammendava vastuse andnud. Sellised ettepanekud on siin olemas, kultuurikomisjon ei ole ühtegi teist ettepanekut rahanduskomisjonile teinud.
Helmen Kütt, palun!
Tänan, austatud eesistuja! Lugupeetud rahanduskomisjoni esimees! See, et Sotsiaalkindlustusametis on tööl projektijuht, kes tegeleb SKAIS2-ga, on kindlasti tore. Ma lihtsalt tuletan meelde, et ajal, kui Margus Tsahkna töötas ministrina, oli seal lausa asekantsler, kes sellega tegeles, aga vaatamata sellele on suured probleemid. Aga olgu sellega, kuidas on. Minu küsimus puudutab hoopis seda, et nagu sa tõid välja, komisjon lisas väga mitmeid ettepanekuid ise juurde ja peale seda, kui osa katuseraha kasutusest jäi komisjoni otsustada, täiendati. Kas sa oskad öelda mõne sellise ettepaneku, mis puudutab sotsiaalvaldkonda, on see siis omastehooldajate kohta või on see midagi muud, mida te komisjonis juurde lisasite?
Ma pean tunnistama, et selliseid valdkonnaettepanekuid ei lisatud. Niipalju võin öelda sotsiaalvaldkonna kohta, et sa ka eelmine kord küsisid pensioniteema kohta. Ma võin pukist öelda, et konkreetsel inimesel ei muutu mitte midagi. Sa palusid, et ma saadaksin sulle täpse arvutuse, kui jutuks oli pensioniteema ja ühtlustamine Eesti tingimustes. Aga eks see mõjutab ühtepidi ja teistpidi, kõik need tulumaksumuudatused mõjutavad eri inimesi, erinevaid inimeste gruppe. Aga otseselt hoolekande ja selle poole pealt võib öelda, et kindlasti on nendes ligi 500 parandusettepanekus hõlmatud eri valdkondade teemad ja võimalus ettepanekuid teha oli ka teie erakonnal. Vastavalt sellele, nagu ettepanekud tulid, on nad ka siin sees. Ma tean, et 20 parandusettepanekuga oli probleeme, need leidsid eile lõunaks lahenduse, kas muudeti saajat, valdkonda, teemat või ministeeriumi, et mõlemad pooled oleks sellega rahul. Aga väga suuri sotsiaalvaldkonna parandusettepanekuid tõesti teise ja kolmanda lugemise vahel ei ole esitatud.
Mart Võrklaev, palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja! Küsin jätkuvalt ressursitõhususe kohta. Teame, et ettevõtlusorganisatsioonid saatsid Riigikogu liikmetele eelarve menetlusprotsessi käigus ettepaneku panna tagasi 39 miljonit eurot ressursitõhususe suurendamiseks ettevõtetes. Oma kirjas nad kirjutasid, et põhimõtteliselt piisaks 22 miljonist, et teha ära need tööd, mis on juba planeeritud selles mõttes, et on tehtud ressursitõhususe auditid, mida samamoodi toetati, kuhu ettevõtted olid ise oma raha pannud ja kuhu oli ka toetusraha läinud. Tegin selle kohta ka teisel lugemisel ettepaneku, see koalitsiooni toetust ei leidnud. Fraktsiooni nimel tegime uue ettepaneku ja pakkusime välja 5 miljonit, et vähemalt midagigi oleks ettevõtjatele anda ning saaks kolmanda taotlusvooru avada, ning et vähemalt need projektid, millele on juba toetust ja ettevõtjate oma raha läinud, kui audit tehti, saaksid võimaluse konkureerida ja mingid investeeringud saaksid tehtud. Kahjuks ei leidnud ka see 5 miljoni eraldamise ettepanek komisjonis toetust, olenemata sellest, et siin jutuks olnud katuseraha, 4,3 miljonit, pudistatakse jälle laiali. Mu küsimus ongi: miks ei leitud sellele 5 miljonile katet? See ei ole ju nii suur summa.
Aitäh hea küsimuse eest! Väga paljudele asjadele ei ole leitud lisakatet. On arvestatud sellega, mida tänane riigieelarve võimaldab. Aga ma võin sulle mainida lihtsalt seda, et Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium valmistab ette seda, et EAS-i juurde luuakse innovatsiooniagentuuri kompetents, selleks et paremini nõustada ja juhtida riiklikku innovatsioonipoliitikat. Innovatsiooniagentuur peaks suutma tuua kokku ettevõtete vajadused ning teadus- ja arendustegevuse pakkumise ja kompetentsi. Järgmisel aastal on sinna planeeritud 3,7 miljonit eurot.
Raimond Kaljulaid, palun!
Suur tänu! Te muidugi kujutate ise ka ette, et kui te sõlmite kellegagi lepingu, millega teine pool võtab teatud tähtajaks teatud kohustused, ja siis jätab ta selleks tähtajaks selle kohustuse täitmata ja ütleb teile, et tema eesmärk on millalgi tulevikus seda teha, siis see vastus ei ole teie arvates ilmselt aktsepteeritav. Vaadake, selle leppe eesmärk nimelt oligi see, et see 1% pannakse enne valimisi lukku ja pärast, eelarve koostamisel sellega arvestatakse. Kui vaja, siis loomulikult tuleb teistes valdkondades leppida kas siis väiksema kasvuga või teha ka kärpeid, et seda eesmärki saavutada, nii nagu meil on tehtud näiteks kaitsekulutuste puhul. Vabandage, mul on pisut poliitiline küsimus: mis on juhtunud Isamaaga? Vanasti oli Isamaa see erakond, kes julges teha ebapopulaarseid otsuseid, raskeid otsuseid. Miks enam mitte?
Aitäh! Ma loodan, et sa oled seda kokkulepet lugenud. Kuidas kokkulepe on sõnastatud? Eesmärk on jõuda 1%-ni. Ma loen koalitsioonilepingut, seal on kirjas, et eesmärk on jõuda 1%-ni. Ma vaatan järgmise aasta riigieelarvet, seal on tõus olemas. Mitte küll 25%, nagu siis peaks olema, või 28%, vaid on 3–4%-line tõus. Aga vahendeid on täpselt nii palju. Sa tead väga hästi, et kui sul on teatud hulk raha, siis sa saad teha täpselt nii palju, kui palju sul raha on. Sa pead tegema valikuid. Valimiste ajal olid sa teises erakonnas ja sa andsid ka lubadusi. Need lubadused on täna täitmata. Kuidas sa need lubadused andsid? Ma lugesin su valimislehte, ma tean, mis su lubadused olid. Miks on need täitmata, võiks täpselt samamoodi ju vastu küsida. Need on valikud ja võimalused. Otsustada on võimalik selle rahahulga põhjal ja selles kohas. Lõpuks teevad otsuse 101 Riigikogu liiget. Ei ole mitte kuidagi võimalik, et seda teeb vähemus, selle otsuse teeb alati enamus ja neid kokkuleppeid tuleb teha. Kui sa küsid mu käest, kas teadusraha peaks olema suurem, siis jah, see peaks olema suurem. Väga selgelt tähendab teadus innovatsiooni majanduses ja ettevõtluses. Kas täna teadusraha jagatakse – seda väiksemat summat, kui me oleme lootnud – õigesti? Hästi, kindlasti on võimalusi jagada seda raha paremini, et majandust turgutada ja toetada.
Annely Akkermann, palun!
Suur tänu! Lugupeetud ettekandja! Ma kuulasin teie mitte väga häid vastuseid väga headele küsimustele. Te kurtsite, et eelarve on eelnevalt seadustega paika pandud umbes 80% ulatuses, et ei olegi nagu midagi riigieelarvega jagada või ümber jagada. Te kurtsite ka, et bürokraatia on niigi tohutu ja keegi Riigikogu saalist ei tee ettepanekuid, kust raha kokku hoida. Ometi on just koalitsioonilepingus selline punkt, et toetame bürokraatia ja halduskoormuse igakülgset vähendamist. Lisaks on seal ka punkt, et viime läbi riigieelarve laiapõhjalise revisjoni. Kas eelarvel ja koalitsioonilepingul üldse mingisugust seost on? Kas te olete aasta jooksul midagigi suutnud ette võtta, et Riigikogul oleks rohkem otsustusruumi?
Aitäh! Alustama peaks sellest, et aasta ju veel möödas ei ole. Riigikogu töökuid siin saalis on olnud poole aasta jagu. Kõik need protsessid on ju käivitunud. Järgmise aasta veebruariks tuleb väga palju andmeid, mille alusel on võimalik siin saalis otsuseid teha. Kui keegi arvab, et homme hakkan tööle ja ülehomme on kõik asjad juba paigas, siis kindlasti nii ei ole. Uus koalitsioon on teinud otsused, on alustatud uurimist, kuidas ühte, teist või kolmandat asja lahendada, kuidas oleks võimalik riigireformi edasi viia, kuidas oleks võimalik kulusid vähendada. See protsess on ju käivitunud. Kõikidele küsimustele ei ole täna veel vastuseid, aga kindlasti ülejärgmise aasta RES-i arutelude ajaks ehk järgmise aasta kevadel on palju rohkem andmeid, mille alusel otsuseid teha.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Härra Kokk! Toimekad inimesed peavad tegema tihti mitut asja ja võivad komisjoni hiljaks jääda. Ei ole ilus seda ette heita. Võin teile kinnitada, et komisjoni laialisaadetud päevakorras oli esimene punkt Eesti Panga seadus, mitte eelarve. Nii et ärge heitke ette seda, et jäime hiljaks minut-paar, mina vist isegi neli minutit. Selle ajaga eelarvehääletusi teha ei olnud ilus. Te võiksite selle eest siiski vabandust paluda.
Vabandust!
Minu küsimus käib teie eelarvepoliitilise kreedo kohta. See, mida on teinud teie valitsused ja mida teie räägite, ei käi kuidagi kokku sellega, mida räägivad ökonomistid. Väga headel aegadel, nagu on olnud Ratta valitsuste ajal, on elatud nii nominaalselt kui ka struktuurselt miinuses ja kokkuvõttes on iga kord kukutud veel suuremasse miinusesse, kui planeeritud oli. Millega te seda põhjendate? Mis on see majandusteaduslik argument?
Ma ei põhjenda ega oska seda kuidagi põhjendada. Aga ma teen sulle ettepaneku. Sinul kui riigieelarve kontrolli erikomisjoni esimehel on ju alati võimalik teha rahanduskomisjonile kirjalik ettepanek, mida arutada, et kuidagi seda parandada. Ma pean küll tunnistama, et ma ei ole sellist ettepanekut näinud. Ma palun väga vabandust, aga sellist kirja ei ole EMS-ist küll minu kätte jõudnud. Palun vabandust, kui ma praegu eksin, aga ma küll seda ei mäleta. [[J. Ligi kõneleb kohalt.]] Ei, ära nüüd kahte asja ... Üks asi on Reformierakonna muudatusettepanek, aga mina räägin komisjonist, kus sa esimees oled. See komisjon on ju selle jaoks ellu kutsutudki, et ta toetab ja aitab rahanduskomisjoni, annab nõu, kuidas parandada riigieelarve menetluskäiku. Nii et me täiesti siiralt ootame sinu komisjonilt neid ettepanekuid.
Mart Võrklaev, palun!
Tahtsin küll küsida õpetajate palga kohta, aga viimane vastus Jürgen Ligile pani mind küsimust muutma. Kogu selle arutelu ajal me oleme hästi palju kuulnud, et me peaksime rohkem arutama, me peaksime rohkem ettepanekuid tegema, Jürgen Ligi oleks pidanud tegema mingi ettepaneku, mille ta tegi ilmselt vales vormis või midagi taolist. Sellised sõnad siin kõlavad, et peaks arutama ja ettepanekuid tegema, aga minu teada tegi opositsioon riigieelarve kohta päris mitmeid ettepanekuid. Kui mitut ettepanekut koalitsioon arvestas nendest, mis opositsioon tegi? Kui vastus on, et mitte ühtegi, siis ma küsin, miks see siis nii on. Me ju saalis räägime teist juttu, et peaks ettepanekuid tegema. Kas need kõik olid siis nii halvad ettepanekud, kuigi meie küsimused, vastupidi, siin saalis on päris head?
Aitäh! Opositsiooni ettepanekuid on eelarves arvestatud 1,3 miljoni euro ulatuses. Seos on siin tulumaksuseadusega. Täna natuke aega tagasi me kinnitasime selle seaduse vastuvõtmise. Need olid kõik esimese ja teise lugemise vahel tehtud parandusettepanekud, enamik nendest olid opositsiooni ettepanekud. Jah, teise ja kolmanda lugemise vahel ühtegi Reformierakonna ettepanekut ei toetatud.
Heiki Kranich, palun!
Aitäh! Riigieelarve on vormilt suhteliselt üldine ja läbipaistmatu ning palju asju on kirjeldatud kas seletuskirjas või sealtsamast puldist antud lubadustena. Minu huvi on selles, et praeguse seisuga on just nagu ette nähtud 2 miljonit eurot Haapsalu raudtee projekteerimiseks, aga mingit kindlust see eelarve meile selleks ei anna. Kas te saate mulle anda kindluse, et aasta jooksul ei võta valitsus ette muudatusi sellesama suhteliselt mitteläbipaistva eelarve raames ja see raha kulutatakse muudel eesmärkidel? Õigupoolest tahaksin ma kindlust, et seda ei kulutata muudel eesmärkidel.
Aitäh, Heiki, hea küsimuse eest! Ma saan sulle vastata esiteks seda, et see on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi rea peal. Kui Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium soovib seda rida muuta, siis ta peab selle ettepanekuga ehk 2020. aasta eelarve muudatusettepanekuga tulema siia sügisel. Tänane otsus on selgelt see, et projekteerimine kuulutatakse järgmine aasta välja, aga see on ministeeriumi valdkond. Seda enam Riigikogu ega ükski komisjon ei saa otse mõjutada, nad saavad seda kontrollida. Aga ma julgen küll täna öelda, et kokkulepe on see, et järgmine aasta toimub projekteerimise hange. Ma pean muidugi tunnistama, et see sõltub, kui ma nüüd õigesti mäletan, sellest, et vaidlus on ju muldkeha üle, seda lepingut ei olegi. Kui seda vaidlust ei suudeta lõpuni lahendada ja jäävad erimeelsused, siis tuleb öelda, et eramaal ei ole ilma loata võimalik midagi teha.
Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! Hea komisjoni esimees! Te muidugi eksite, kui te ütlete, et iga objektiga peab tulema Riigikogu ette. Ei pea. Meil on kahjuks ka negatiivseid pretsedente nii Rail Balticu kui ka Tallinna–Tartu maantee puhul. Ka idapiiri puhul on asju edasi lükatud, ilma et oleks Riigikokku tuldud. Nii et teoreetiliselt on küll ministril endal võimalik objekte paraku ka ümber tõsta. Aga nüüd minu küsimuse juurde. See on ajendatud sellest, kuidas te vastasite Jürgen Ligile. Te ütlesite, et eelarvet on võimalik tasakaalu saada ainult siis, kui Jürgen Ligi tuleb ja teeb ettepanekud. Selles on teil muidugi õigus, sest Jürgen Ligi on neid ettepanekuid teinud, ka mina olen mitmes rollis, nii rahanduskomisjoni esimehena kui ka peaministrina neid ettepanekuid näinud. Ja tõepoolest – oh üllatust! –, kuni aastani 2016 oligi Eesti eelarve tasakaalus. Minu küsimus on see, mida Jürgen tegelikult küsis ja millele te ei vastanud. Millega te õigustate seda, et majanduskasvu ajal olukorras, kus te vähendate investeeringuid mitmesse strateegilisse valdkonda, kas või näiteks teedeehitusse, aga ka mitmesse muusse valdkonda, te ei suuda eelarvet ots otsaga kokku saada? Miks on see eelarve kasvu ajal miinuses?
Aitäh! Sellele küsimusele, miks on eelarve mingil hetkel miinusesse läinud, ei oska mina sulle vastata. Sel hetkel ma tõesti seda valdkonda ka Riigikogu poolt ei kureerinud. Järgmise aasta eelarve kohta saan öelda, et eelarve on tasakaalu poole teel, 0,5% võrra, nii nagu täna see kokkulepe on.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Minu küsimus on ka ajendatud sellest, kuidas te vastasite Jürgen Ligile, kes neli minutit komisjoni koosolekule hilines. Aga Maris Lauri hilines kõigest kaks minutit ja selle ajaga olid hääletatud läbi riigieelarve muudatusettepanekud, mida oli 13. Olles olnud ka ise komisjoni esimees ja teades, kui palju võtab aega mingi asja hääletus, kui seda sisuliselt arutada, ma palun, et te võib-olla valgustate, kuidas oli võimalik, et te enne opositsiooni liikmete kohaletulekut hääletasite kahe minutiga läbi 13 muudatusettepanekut. Võib-olla te näitate, millise kiirusega te suutsite seletada nende ettepanekute sisu ja lugeda hääled kokku.
Aitäh, Kaja, hea küsimuse eest! Ma soovitan võtta ette materjalid, mis on praegu kõigile Riigikogu liikmetele seal taga välja pandud. Ei hääletatud 13 punkti. Riigieelarve punktid olid juba esmaspäeval läbi hääletatud. Laua peal oli seesama nimekiri, mis ei olnud esmaspäeval veel Rahandusministeeriumis lõplikult valmis, ja see oli see, mis sinna juurde lisati, pluss mingi täpsustus oli selle juures. Ma võin öelda, mis see oli: seletuskirja täpsustus oli neli jalgpalliväljakut. Nii et kokkuvõttes oli kaks parandusettepanekut, kui mu mälu ei peta. Kolm ettepanekut siiski oli, kolmas oli katmikalade toetus 200 000 eurot. Jah, ma ei tea, kas oli kaks, kolm või neli ettepanekut. Kui sa tahad teada, siis see koosolek on ju lindis. Koosolek algas mitte enne kui kell 13.15. Kui on konsensuslik hääletamine, siis see võtab aega täpselt nii palju, et küsimus pannakse hääletusele ja küsitakse, kas on konsensus või mitte. Kui küsimusi ei küsita, siis see võtab aega, ma arvan, alla minuti, näiteks kui sa paned praegu küsimuse hääletamisele, et kas on konsensus või mitte. Riigieelarve arutelu ja hääletamised toimusid esmaspäeval. Teisipäeval oli ainult täpsustamine, seal ei muudetud enam ühtegi põhimõtet. Summad oli juba enne kokku lepitud ja koos kõigi komisjoni liikmetega hääletatud.
Andres Sutt, palun!
Aitäh! Hea ettekandja! Ma soovin ka omalt poolt väljendada seda, et see ei olnud minu meelest päris hea praktika, mis eile toimus, et sa tõstsid päevakorrapunktide järjekorra ümber ja tegid selle hääletuse kiirelt ära. Ma arvan, et oleks võinud teha nii, nagu päevakorras oli, et me oleks arutanud esimese punktina pangaseadust ja pärast seda oleks arutanud eelarve muutmise ettepanekuid. Minu meelest oleks nii olnud korrektne. Aga ma tahan su käest küsida selles võtmes, et kui hea ülevaade sinu enda hinnangul on valitsusel ja rahanduskomisjonil eelarve täitmisest just kulude poole pealt. Mis sa arvad, mida seal saaks paremini teha?
Küsimuse esimese poole kohta: eks ma pean endale tuhka pähe raputama, mitte kellelegi teisele ei ole võimalik raputada. Kuna paberid pidid eile kella viieks olema allkirjastatud, siis komisjoni ametnikel oli palve, et arutame seda esimesena. Aga ma ei taha kellelegi teisele süüd panna, ainult komisjoni esimees saab selle eest vastutada, mitte keegi teine. Ma saan sulle öelda, et kui me Jürgen Ligiga esmaspäeva õhtul kohtusime Riigikontrolli inimestega, siis me leppisime ka seal kokku, et Riigikontroll tuleb uue aasta alguses meile appi, et riigieelarve struktuur muutuks selliseks, et me oskaksime sealt andmeid vaadata. Teine asi, mis on minu meelest väga oluline: et kõikidel ministeeriumidel oleks ühesugune lähtepunkt, milline peab välja nägema selle ministeeriumi osa riigieelarves. Me nägime ju, et ministeeriumide eelarveread on väga erinevad, mõned olid mõnekümne või mõnesaja euro täpsusega ja mõned olid miljoni täpsusega. See on see koht, kus me koos püüame saavutada, et järgmises riigieelarves oleks see tehtud. Kui RES-i arutelu käima läheb, siis on meil palve, millisena tahame meie näha 2021. aasta riigieelarvet. Aga ma tahan ka siin rõhutada, et me oleme kõik selles süüdi. Läbi aastate oleme siinsamas hääletanud riigieelarve seadust, mis on iga korraga vähem ja vähem loetav ning aina vähem on meil võimalust siin midagi teha. See on see koht, mida me ühiselt saame muuta.
Hanno Pevkur, palun!
Aitäh! Kuulasin su viimast vastust. Ega mul muidugi väga suurt usku sellesse, et midagi paremaks läheb, ei ole. Sa siin suvel andsid kommentaare, et sügisel läheme katuseraha reguleerimisega edasi, aga mitte muhvigi pole juhtunud. Paistab, et ega ka selle lubaduse tõttu, et sa hakkad nüüd eelarvet muutma, väga palju suure tõenäosusega ei juhtu. Aga ma küsin su käest hoopis teistmoodi. Ma küsin su käest põhimõtteliselt, kas sa rahanduskomisjoni esimehena toetaksid, et ka kolmandal lugemisel oleks võimalik opositsiooni tehtud muudatusettepanekuid hääletada. Täna neid hääletada ei ole võimalik, kui valitsus ja komisjon neid ei toeta. Teiseks, kas oleks mõtet – sinu enda sõnade järgi käies, et selliseid väikeseid katuseraha jagamisi ei oleks – panna ka katuseraha loetelu hääletusele nii, et oleks võimalik ükshaaval neid hääletusi teha?
Aitäh! Esimesele poolele vastan, et kõiki parandusettepanekuid, mis suure tõenäosusega siin saalis hääletamisele lähevad ehk komisjonis vähemalt kaks häält saavad, on võimalik teha ju esimese ja teise lugemise vahel. Teisele küsimuse poolele vastates ütlen, et kui me praegu hakkaksime hääletama peaaegu 500 parandusettepanekut, siis juhul, kui opositsioon tööd tahaks teha, peaks arvestama enam-vähem paari nädalaga. Ei olegi rohkem mitte midagi vaja. Ma arvan, et parem on see, kui me suudame kokku leppida need mängureeglid, millisel moel, millises numbris ja millises suuruses või mis valdkonnas see katuseraha olla saab. Võib-olla siis muutub see rida hoopis lühemaks ja täpsemaks. Aga oleme ausad, riigieelarve kõige läbipaistvam osa on täna nn regionaalsed investeeringud. Neid on väga selgelt kirjeldatud, kellele, mille eest ja kuhu kohta. Peale selle on ka teada, milline erakond on selle ettepaneku teinud. Kui sa ülejäänud eelarvet vaatad, siis ainult mõnes üksikus kohas on veel umbes samasugust selgust näha.
Jaak Juske, palun!
Austet istungi juhataja! Hea ettekandja! Kui Isamaa oli veel eelmises valitsuses koos sotsiaaldemokraatidega, siis meie ühises valitsuses tõusis õpetajate alampalk väga jõudsalt ja püüdis korraks kinni riigi keskmise palga. Nüüd, kui Isamaa on valitsuses koos EKRE ja Keskerakonnaga, tundub, et õpetajate palk ei ole enam prioriteet. Tõepoolest, õpetajate palk küll natuke tõuseb, aga jääb selgelt ja tublisti maha riigi keskmisest palgast. Kuna meie istungit jälgivad nähtavasti väga paljud Eesti õpetajad, siis ma küsin niimoodi: millal tänane valitsus taas tõstab õpetajate alampalga võrdseks riigi keskmisega või lausa tõstab alampalga 120%-ni riigi keskmisest palgast? Millal te täidate õpetajatele antud lubadused?
Aitäh! Järjekordne hea küsimus. Aga nagu sa oled aru saanud, majandus Eestis on päris heal järjel ja keskmine palk kasvab päris jõudsalt. Alati, kui võrrelda kellegi palka keskmise palgaga, võiks arutada, milline oli keskmine palk kolm aastat tagasi ja kui suur seoses sellega on õpetajate palk täna. Kõik me tahaks õpetajate palka tõsta, õpetajad on maa sool, keegi sellele vastu ei vaidle. Eelarve tänaste võimaluste tõttu on see tõus täpselt nii suur, kui see eelarves on: 1540 eurot peaks olema järgmisel aastal õpetajate keskmine palk.
Siim Kallas, palun!
Austatud eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Te juba vastasite sellele küsimusele, mida ma kavatsesin küsida. Eelarve on muutunud aegade jooksul aina keerulisemaks, aina raskemini arusaadavaks. Ma loodan, et te kõik toetate seda initsiatiivi, mille kolleeg Peeter Ernits on algatanud, et ka Riigikogus oleks toetusgrupp eelarve läbipaistvuse suurendamiseks. Aga minu küsimus on hoopis teist laadi. Te olete nüüd siin puldis kaitsnud valitsuse eelarvet kolmandal lugemisel ja te kaitsesite seda teisel lugemisel, aga olid ajad, kui ikkagi eelarvet algusest kuni lõpuni kaitses minister. Mis te arvate, kas see praktika ei oleks siiski õigem? Teie nagu vahendate valitsuse seisukohti, aga minister ütleb ikkagi välja valitsuse seisukoha, see on otseselt tema vastutusala. Kas see praegune kord on mõistlik? Või kas ei oleks mõistlik uuesti siiski muuta seda korda nii, et eelarvet kaitseks kuni lõpuni puldist minister?
Aitäh hea küsimuse eest! Vaatame praegu parandusettepanekuid, üks on tulnud valitsuselt ja viis on tulnud Riigikogu komisjonilt. Minister saaks täna kaitsta ühte parandusettepanekut, kus on kirjas summade täpsustused ministeeriumide siseselt. Ülejäänud ettepanekud on tulnud ikkagi siit.
Indrek Saar, palun!
Tänan! Lugupeetud rahanduskomisjoni esimees! Küllap on teil olnud kas komisjonis või koalitsioonis juttu, et kuna õpetajate palgaga on seekord selline piinlik lugu, et miinimumi tõstetakse 5,5%, mis loodetavasti kuidagi annab keskmise palgaga enam-vähem samas sammus tõusu välja, aga eesmärgile ehk sellele, et õpetajate miinimumpalk oleks vähemalt 120% riigi keskmisega võrreldes, me lähemale ei jõua. Tehakse niimoodi, et raha antakse 2,5% ja miinimumi tõstetakse 5,5%, mis tähendab, et sellest 20%, mis on mõeldud klassijuhatajatasudeks ja kõikideks muudeks lisatasudeks, mida õpetajatele saaks palgaks maksta, jääb järele ainult 17%. Kas te olete omavahel arutanud, kas see raha peakski nüüd tulema nende õpetajate arvel, kellel on mingid lisatasud, või kohalik omavalitsus peaks mingite muude kohalike omavalitsuste tegevuste arvel selle raha võtma? Kumbapidi see peaks käima, et see miinimum ära täita?
Järjekordselt väga hea küsimus ja väga raske vastata. Lihtne oleks vastata, et komisjonis seda ei arutatud. See oleks aus, seda tõesti ei arutatud. Aga teisalt on kindlasti seda küsimust võimalik esmaspäeviti ja kolmapäeviti küsida selle valdkonna ministri käest, kuidas tema oma ministeeriumi sees on seda eelarvet näinud või mõelnud. Kindlasti, kolmas pool on see, et tuleks vaadata kogu hariduspaketti tervikuna. Keegi siin saalis ei vaidle, et teatud valdkonna ainete õpetajatega on probleeme. Me sooviks, et õpetajate palk oleks kõrgem, kui see praegu riigieelarves on ette nähtud, ja kindlasti on selge, et kõik omavalitsused, kes koole peavad ja soovivad sinna häid õpetajaid, oma eelarvest haridust toetavad. Kui vaadata omavalitsuste eelarveid, siis näeme, et haridus moodustab eelarvest kindlasti 50% või rohkem, enamikul juhtudel. Kindlasti on nii, et kõik tublid omavalitsused toetavad seda, et õpetajate palk oleks selline, nagu me soovime.
Heiki Kranich, palun!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! Teie vastusest Siim Kallasele jäi mulle mulje, et te üritate Eesti iga-aastast üht kõige olulisemat dokumenti, riigieelarvet, kuidagi madaldada ja taandada seda lihtsalt muudatusettepanekute tasemele. Küsimus ei ole ju muudatusettepanekutes, küsimus on riigi poliitikas või poliitikates vähemalt üheaastase perioodi jooksul, tihtipeale palju kauem. Kui lükata, ütleme, vastamine ministri tasemelt komisjoni esimehe tasemele, siis see ei näita valitsuse liikmete just kõige suuremat julgust. Te olete korduvalt siin viidanud, et see on selle või teise ministri asi ja vastamine nagu ei kuulu teie kompetentsi. Kuidas te suhtute ettepanekusse, kui näiteks muuta seadust selliselt, et eelarve vastuvõtmise käigus käivad kõik ministrid oma valdkonna eelarvet kaitsmas ning me saaksime ühemõttelisi, pädevaid ja täpseid vastuseid kõikides valdkondades? Miinimumtase oleks tõepoolest see, kui käiks ainult rahandusminister, aga tegelikult võiksid käia kõik ministrid.
Aitäh! Hakkame algusest peale. Riigieelarve tuuakse Riigikokku valitsuse poolt ja seda kaitseb minister. Järgmised kaks lugemist ei arutata enam seda eelarvet, mis siia toodi, need küsimused peaks saama esitada ja vastused peaks saama kätte esimese lugemise ajal. Kõik komisjonid võivad kutsuda ükskõik millise valdkonna ministri eelarvet tutvustama. Rahanduskomisjon kutsub kohale kõik ministrid. Valdkonnakomisjonid, ma usun, kutsuvad vähemalt oma valdkonna ministri seda arutama. See võimalus on olemas. Mul oleks hea meel, kui ministrid oma valdkonna teemad esimese ja kolmanda lugemise vahel läbi räägivad ja vastavad küsimustele. Selle vastu ei ole mul mitte midagi. Aga praegune eelarveseaduse arutelu Riigikogus on ikkagi väga selgelt ju selline, et esimene lugemine on selline, nagu ta on, kui eelarve on valitsusest tulnud: see on valitsuse eelarve või seaduse tutvustamine ja küsimustele vastamine. Järgmised lugemised on ju need, kui Riigikogu teeb parandusettepanekuid. Jah, paljude eelnõude arutelu puhul on sedasi, et parandusettepanekud tulevad hoopis valitsusest. Aga kui pakkuda seda, et komisjoni esindaja siin puldis ühtegi hetke ei ole ja kõikidele küsimustele peaks vastama minister, siis ma küsin, kuidas minister oskab vastata küsimustele, mis komisjonis arutelule on tulnud. Siis ei oleks ju komisjoni vaja, parandusettepanekud võiks otse ministrile minna ja minister siis need otsused ka teeks. See on kahe poolega asi, oleneb, kuidas seda vaadata. On asju, mille puhul on kindlasti õige, et valitsuse nimel peaks vastama minister. Aga need arutelud, mis toimuvad komisjonis, on tegelikult ju need, millest me peaksime arutelus rääkima.
Valdo Randpere, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea ettekandja! Tänase istungi lõpus moodustatakse siin parlamendirühm riigieelarve arusaadavamaks muutmiseks. Ma vaatasin, et sina olid ka oma nime sinna kirja pannud, millest ma järeldan, et sa praegu ei saa riigieelarvest aru. Ma tahtsingi küsida su käest, mis tunne on tundide kaupa kaitsta dokumenti, millest sa ise aru ei saa.
Aitäh! Kindlasti saan ma võrreldes sinuga tunduvalt paremini sellest eelarvest aru. Sa ei ole, ma arvan, seda isegi lahti teinud. Suure tõenäosusega esitad sa lihtsalt küsimusi, nii nagu opositsioonis olles ikka tuleb küsimusi esitada. Ega asi ei ole selles, et keegi teeb toetusrühma. Ma peaks ka muidugi Peetri käest küsima, ta on ise riigieelarve kontrolli erikomisjoni liige, et kas tõesti ta sealt ei saa kõiki vastuseid ja kuidas ta mõtleb seda, et ta toetusrühmast neid vastuseid paremini saab. Mina panin enda kirja sellepärast, et vaataks, et midagi ülekäte ei läheks.
Aitäh, austatud ettekandja! Teile rohkem küsimusi ei ole ja me saame minna läbirääkimiste juurde. Kersti Sarapuu Keskerakonna fraktsiooni nimel, palun!
Austatud juhataja! Head kolleegid! Oleme jõudnud Riigikogu istungjärgu kõige olulisema eelnõu ehk järgmise aasta riigieelarve seaduse eelnõu kolmanda lugemiseni. Eelarvekulude ja investeeringute maht on 11,6 miljardit eurot ja tulude maht 11,8 miljardit eurot. Kulud kasvavad võrreldes eelmise aastaga 2,1% ehk 236 miljonit ja tulud kasvavavad võrreldes 2019. aasta eelarvega 6,9% ehk 760 miljoni euro võrra. Olen ka varem öelnud, et nii mul kui ka Keskerakonna fraktsioonil on hea meel selle üle, kuidas keskendub Jüri Ratase juhitud valitsus järgmise aasta riigieelarves Eesti inimestele. See kajastub igal eelarve leheküljel, sõltumata sellest, mis valdkonnaga on tegemist. Kritiseerida võib alati, aga fakt on see, et riigieelarvel on omad piirid ja kõiki ootusi kohe realiseerida pole võimalik. Aga minu hinnangul liigume õiges suunas, õiglasema ja sidusama riigi suunas. Arvan, et iga inimene Eestis tahaks öelda Eesti kohta heaoluriik. Enamgi veel, igaüks tahaks ise tunda, et Eesti on heaoluriik. Heaoluriigi üheks tunnuseks on aga tugev sotsiaalpoliitika, mis on olnud Jüri Ratase valitsusel alati prioriteediks. Toongi välja mõned konkreetsed numbrid. Vanemahüvitiste eelarve kasvab järgmisel aastal 14%, samuti suureneb uuest aastast pere tulumaksuvabastus alates kolmandast lapsest 100 euro võrra kuus, mis on lastega peredele hea uudis ning jätab neile rohkem raha kätte. Siinkohal on hea öelda, et 2018. aastal sündis peredesse kolmandaid lapsi märkimisväärselt rohkem. Usun, et vanemate julgusele on mõjunud hästi mitte ainult üldine majanduskasv, vaid ka riigi toetav poliitika. 2020. aasta jaanuaris tõuseb riigi makstav puudega lapse toetus mitmekordseks. Puudega laste toetusteks on tuleval aastal eelarves ette nähtud 22,3 miljonit eurot ehk üle 40% rohkem kui tänavu. Peab nentima, et puudega laste osakaal on meie ühiskonnas viimaste aastatega suurenenud ning juba praegu puudutab see muudatus ligi 13 000 last. Küllap on kõik siin saalis nõus, et Eestis elavate eakate toimetulekut tuleb parandada. Peaaegu pooled neist elavad suhtelises vaesuses ning me ei saa kuidagi sellest mööda vaadata. Aprillis tõuseb keskmine vanaduspension 45 euro võrra. Tegemist on 12 aasta suurima pensionitõusuga ning see annab eakatele aastas juurde 540 eurot ehk sisuliselt 13. pensioni. Pärast kümmet aastat on see esimene pensioni baasosa tõstmine ligi 330 000 pensionäril üle Eesti. Järgmisest aastast suureneb ka tervishoiu rahastamine. Haigekassa suunab ravimite kompenseerimiseks üle 180 miljoni euro, mida on ligi 14 miljonit rohkem kui tänavu. Täiesti uue teenusena asub haigekassa uuest aastast maksma residentidele tasu, milleks eraldatakse ligi 20 miljonit eurot. Kokku kasvab haigekassa eelarve 2020. aastal 144 miljonit eurot. Lisavahendite suunamine tervishoidu aitab kindlasti vähendada ravijärjekordi ning parandada raviteenuste kättesaadavust, järjepidevust ja kvaliteeti. Olukorras, kus Eestis keskmine eluiga pikeneb ja väärikas eas inimeste osakaal suureneb, pean väga oluliseks pöörata tähelepanu inimestele, kes töötavad sotsiaal- ja tervishoiuvaldkonnas. On hea meel, et järgmisel aastal tõusevad ... Palun veel kolm minutit!
Kolm minutit lisaaega. Palun!
... sotsiaalse rehabilitatsiooni, erihoolekande ja asendushoolduse spetsialistide palgad keskmiselt 2,5%. Jätkub ka tervishoiutöötajate palga tõus. Palgakokkuleppe tagamiseks eraldab riik 50 miljonit eurot. Meie rõõmuks ei jää sotsiaalvaldkonna arengute varju teiste valdkondade head uudised. Me saame ikka oma jõu ja võimaluste piires tõsta nii päästjate, politseinike, kultuuritöötajate kui ka õpetajate palka. Õpetajate alampalk tõuseb 1315 euroni. Seda, et õpetajatesse tasub panustada, näitavad ka PISA testide tulemused, mille kohaselt on Eesti põhikooliõpilased oma teadmistega Euroopa absoluutses tipus, seda kõigis kolmes uuritud valdkonnas: matemaatikas, lugemises ja loodusteadustes. Selle üle võib ainult uhke olla. Loomulikult peaksime rohkem panustama teadmiste ekspordile. Iga haridusse investeeritud euro toodab mitmekordset kasumit. Loomulikult võiks 2020. aasta riigieelarve projektist täna veel väga pikalt rääkida. Tahan siiski lõpetuseks juhtida teie tähelepanu tähtsale asjaolule, et 2020. aasta riigieelarve on läbimõeldud dokument, milles on lähtutud tõesti kõikidest meie Eesti inimeste vajadustest. Meie fraktsioon toetab kindlalt selle eelarve vastuvõtmist. Aitäh teile!
Aitäh! Maris Lauri Reformierakonna fraktsiooni esindajana, palun!
Palun kolm minutit lisaaega!
Kolm minutit lisa saab.
Hea istungi juhataja! Head kolleegid! Ega selle eelarvega menetlusprotsessi käigus midagi suurt ei juhtunud. Ta on täpselt selline, nagu ta oli alguses: visioonitu ja ilma vaateta tulevikku. Kõik need asjad, mis on tähtsad tuleviku jaoks, on kõrvale lükatud. Ma puudutan täna mõningaid eelarvemenetluse aspekte ja protsesse. Kõigepealt eelarve menetlemisest Riigikogus. Siin on korduvalt öeldud, et eelarve ei ole päris hästi loetav ja arusaadav, et seda on väga keeruline mõista. Jah, see ongi täpselt nii. Aga kui on tahtmist, siis saab ka keerulisest asjast läbi närida. Kui komisjoni esimees väitis, et meil oli komisjonis arutelu, siis mina pean kahjuks tõdema, et see ei olnud päris niimoodi. Arutelu ei olnud. Tavaliselt oli nii, et opositsioon küsis ja koalitsioon oli vait, kui koalitsiooni liikmed üldse ruumis olidki. Väga paljudel juhtudel kedagi ei olnudki, aeg-ajalt juhtus nii, et oli ainult üks lauapool täidetud. Jah, komisjoni esimees oli valdavalt siiski kohal. Kõik see, mis puudutab muudatusettepanekuid ja eelarve muutmist – võib julgelt väita, et Riigikogu on taandanud ennast pisiasjadega tegelejaks. Ma olen viiendat aastat Riigikogus ja julgen küll väita, et nii passiivset osalemist riigieelarve arutelus, just nimelt koalitsiooni poolt, mina ei ole näinud. See oli täiesti uskumatu. Teise lugemise ajal hääletati vaikimisi lihtsalt kõik muudatusettepanekud maha, ilma sisulise aruteluta. Seda juttu, kas asi on arvestamist väärt või mitte, ei olnud. Meile toodi igasuguseid põhjendusi. Siin komisjoni esimees seletas, miks üks või teine asi ei kõlba, aga nagu me oleme aru saanud, kui midagi on sotsiaalsfääriga seotud ja on vaja tagasi lükata, siis tuleb öelda SKAIS2 ja siis ei saa. Aga pensionisamba lõhkumisel see takistuseks ei ole. On väga kurb, et teadus- ja arendustegevusele leiti nii vähe raha. Kasv, jah, on olemas, aga ei ole mitte mingisugust ambitsiooni. Õpetajate palk on täpselt samamoodi väga oluline, aga kõik haridusteemalised küsimused – need pole tähtsad. Me juba kuulsime, et selle koalitsiooni eelarves hakatakse esmakordselt maksustama keskmist pensioni, osaliselt küll. Eks see ole osaliselt eelmise valitsuse tehtud segase maksuskeemi tulemus, aga teisalt kindlasti ka valitsuse valikute, eesmärkide ja prioriteetide tulemus. Ja viimased kindlasti ei vaata tulevikku, vaid on väga lühiajalised. Nii nagu rahandusminister on korduvalt ka öelnud: üks-kaks aastat, edasi on kõik spekulatsioon. Tehniline menetlus. On hea kuulda, et rahanduskomisjoni esimees sai aru, et eile komisjonis toimunud protsess ei olnud kena, see oli ebaõiglane ja ebaviisakas. Minutiga hääletada teema läbi, tõsta päevakord ringi! Tänapäeval on olemas sellised asjad nagu telefonid, oleks võinud küsida, kas midagi on juhtunud. Seda enam, et komisjoni istung oli natukene ebatavalisel ajal. Jah, mul tuleb tunnistada, et ma olin esimene, kes jõudis eelarve arutelule hiljem kohale, vist pool minutit hiljem. Mul läks viltu see, et Riigikogu tagumistest ruumidest komisjoni ruumidesse tulek võttis natuke rohkem aega, kui ma arvasin. Mis selle eelarve mõte siis on? Eelarve on tõesti kõige tähtsam dokument, aga kui sellest ei ole aru saada, kuhu poole tahetakse minna, siis ausalt öeldes ongi selline olukord, kus Riigikogul justkui midagi teha ei ole. Seda võib ju nii vaadata. Aga tegelikult on see selline koht, kus Riigikogu sellises olukorras peaks võtma asjad enda kätte. Kui valitsus ei viitsi, ei suvatse ega taha, siis on Riigikogu kord. Meile on täna siin korduvalt räägitud, et tehke ettepanekuid ja tehke ettepanekuid. Me teeme ettepanekuid, aga neid ju ei arutatagi. Neid komisjonis üldse ei arutata, mitte kordagi ei olnud sisulist arutelu. Laua teiselt poolt ei küsinud ükski koalitsiooni liige, et see on nii hea ettepanek, et järsku teeks niimoodi, järsku otsiks teise võimaluse, kas te olete nõus väiksema summaga. Meil ei olnud kordagi sellist arutelu, mitte ühtegi, ei enne teist lugemist, ei teise lugemise järel. Mitte kordagi! Lihtsalt: katteallikas ei sobi! Aga seesama katteallikas sobis paljudeks muudeks asjadeks, ka selliseks, ma ütleksin, üpris vastutustundetuks katuseraha jagamiseks. Kui me tahame tõesti olla riigimehed ja riiginaised, siis meil peaks olema julgust öelda, et ei, ma ei jaga raha läbipaistmatul moel – ja läbipaistmatus tuleb sellest, et keegi ei saa aru, kuidas üks või teine rahasaaja välja nopitakse –, vaid ma jagan raha selle pärast, et on olemas suur idee. Sellesama 4,2 miljoni eest oleks võinud ju leida ruumi ja mõtet mingiteks muudeks, olulisteks asjadeks, isegi kui need summad, mis muudatusettepanekutes olid kirja pandud, olid teistsugused, suuremad. Aga sellist diskussiooni ei olnud mitte kordagi ja seda tahetki ei olnud. Lähtudes sellest, et eelarve on selline, nagu ta on, ja sellest, et koalitsioon ei soovi tegelikult asja paremaks teha, nagu me siin nägime, leiab Reformierakonna fraktsioon, et seda eelnõu ei saa mitte mingil moel toetada. See on halb eelnõu. See ei vaata tulevikku, sellel puudub absoluutselt igasugune visioon. See ei ole selle Riigikogu eelarve. Aitäh!
Aitäh! Indrek Saar Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel, palun!
Juhataja! Head kolleegid! Seisin kaks ja pool kuud tagasi samuti teie ees, et rääkida 2020. aasta riigieelarvest. Ütlesin tookord, et tegu on pettumuste eelarvega, mis paljastab valitsuse sõnamurdlikkuse, eelarvega, millel puudub igasugune plaan. Olen selles suhtes äsja kõnelenud kolleegiga väga nõus. Aeg on edasi tiksunud, ees seisab lõpphääletus, kuid meie ühiskonna ja eriti Eesti tuleviku vaatevinklist on eelarve seis niisama nukker, kui see oli varasügisel. Tõsiasi, et pikalt väldanud eelarveprotsessi jooksul isegi ei vaevutud ei opositsioonierakondade ega ühiskonnaga laiemalt ühisosa otsima, jääb tänase valitsuse ja valitsusjuhi südametunnistusele. Niipalju siis sidusast ühiskonnast ja kaasamisest. Jah, valitsus leidis siiski viimasel hetkel põllumajanduse otsetoetuste maksmiseks juurde 5 miljonit lisaeurot, mis on pool sotsiaaldemokraatide muudatusettepanekust. Aga fakt jääb faktiks: valitsuserakonnad on põllumehi alt vedanud. Täitmata on kevadine lubadus maksta ka uuel aastal nn top-up"i täismahus ehk 15,3 miljoni euro eest. Sellest summast on puudu tubli kolmandik. Põllumehed on tõsised tegijad, kes ei lase ennast narrida. Ju pidi neil meel ikka väga mõru olema, kui nad eile traktoritele hääled sisse panid ja Toompeale protestima sõitsid. Ja kus on just EKRE poolt laia suuga lubatud uus regionaalpoliitika, mis maal elu käima lükkab ja töökohti loob? Tühjagi! On selge, et võitluses ääremaastumisega kiireid lahendusi ja mõõdetavaid tulemusi aasta-paariga ei pruugi saavutada, aga see eelarve ei astu maaelu edendamise suunas sammukestki edasi. Ei ühtegi värsket algatust. Hoopis vastupidi, võrreldes tänavusega tegi koalitsioon suuremaid kärpeid ja seda kümnete miljonite eurode ulatuses just mitme töös oleva, planeeritud ja end tõestanud regionaalse programmi kallal. Eelarve ühed suuremad puudujäägid on aga seotud pensionidega ja eakatele antud lubadustega. Jüri Ratase teine valitsus on esimene valitsus, mis maksustab keskmise vanaduspensioni. Palju õnne! Maksu tuleb hakata maksma pensioni sellelt osalt, mis on üle 500 euro. Kõik varasemad valitsused – ja seda ka majanduslikult kõige keerulisematel aegadel – on olnud pensionäride suhtes oluliselt lugupidavamad. Koos iga-aastase pensionitõusuga on vajaduse korral alati nihutatud ka maksuvabastuse piiri. Olgu siin meenutatud, et nii Keskerakond kui ka EKRE lubasid enne valimisi hoida keskmise pensioni tulumaksuvabana ja Keskerakond omakorda lubas vanaduspensionäride maksuvaba tulu tõsta lausa 750 eurole kuus. Ja muidugi, Keskerakonna valimislubadus nr 1: 2020. aastal peab keskmine pension kerkima 100 euro võrra, sest "ainult erakorraline pensionide tõstmine tagab aastaks 2023 keskmiseks vanaduspensioniks 700 eurot". Mõni kuu hiljem on tulemus kõigile teada. Valitsus suutis ära teha vaid 7 euro suuruse erakorralise pensionitõusu. Piinlik ja ebaõiglane. Sama piinlik ja ebaõiglane on see, et valitsus ei ole liigutanud lillegi, et eelarve aitaks kas või pisutki leevendada põletavat omastehoolduse probleemi, rääkimata selle lahendamisest. Sotsiaalminister Tanel Kiige hiljutine ettepanek hoolduskindlustuse sisseseadmise kohta uue töötasumaksu abil näib pigem katsena teha suitsukatet mis iganes susserdamisele, mis parasjagu käsil on, olgu see apteegireform või midagi muud. Head saadikud! Uuest eelarvest vaatavad meile vastu ligi kaheksa kuud võimul olnud Keskerakonna, EKRE ja Isamaa koalitsiooni kroonilised hädad. Tänane valitsus elab hetkes või parimal juhul ligi kahe aasta rütmis, kui toimuvad kohalikud valimised, ega hooli tegelikult tulevikust. Strateegiliste, tulevikku suunatud otsuste asemel tegeletakse hoopis populismist kantud asjadega, millest loodetakse loomulikult parteilist hetkekasu. Juba kevadel hülgas koalitsioon teadusleppe ... Ma palun kolm lisaminutit!
Lisaminutid saab.
... mille järgi pidi teadus- ja arendustegevuse rahastamine kerkima lähiaastatel 1%-ni SKT-st. Latt aeti maha ka õpetajate palga puhul. Palgatõus küll tuleb, aga erinevalt eelmistest aastatest ei lähene me eesmärgile, et õpetaja miinimumpalk peab olema 120% Eesti keskmisest palgast. Riik ajab sellegi vähese palgatõusu jaoks – nagu äsja puldis olnud rahanduskomisjoni esimees tunnistas – käe kohalike omavalitsuste rahakotti. Selleks, et Eesti muutuks targemaks ja edukamaks, tuleb just täna investeerida haridusse ja teadusesse. Seda ei saa edasi lükata. Muidu ei ole kuidagi võimalik loota, et me saame ka tulevikus rõõmustada Euroopa usinaimate õpilaste ja targimate õpetajate üle. Eelarvest võib siiski suure tahtmise korral leida ka mõned n-ö uued head asjad, mis teevad rõõmu. Aga need asjad – ma pean siinkohal meelde tuletama ka heale kolleegile Kersti Sarapuule, kes kiitis seda kui tänase valitsuse suurt tegu – on seadustanud ja otsustanud juba eelmine Riigikogu koosseis, kes tagas selle, et 1. jaanuaril paraneb olukord nendes peredes, kus kasvavad puudega lapsed. Nimelt suurenevad 13 aasta järel lõpuks puudega lapse toetused. Keskmise ja raske puudega lapse toetus tõuseb kaks korda ning sügava puudega lapse toetus kolm korda. Seda, kordan veel kord, ennekõike tänu sellele, et Riigikogu eelmine koosseis seadustas toonase sotsiaalkomisjoni esimehe Helmen Küti eestvedamisel puudega laste toetuste tõusu. Kokkuvõtteks tuleb aga tõdeda, et tuleva aasta eelarve teeb vähemalt kahel eri moel ajalugu. Esiteks, see on esimene eelarve, mis maksustab keskmise pensioni. Teiseks on tegemist eelarvega, mis täiesti enneolematul moel eirab igasugust pikemat vaadet tulevikku. Selles olukorras ei saa sotsiaaldemokraadid loomulikult toetada eelarvet, mis ei täida Eesti inimestele antud olulisi lubadusi ja varasemaid kokkuleppeid, ei toeta piisavalt ühiskonna nõrgemaid liikmeid ega sea pikaajalisi eesmärke. Tänan tähelepanu eest!
Aitäh! Rohkem läbirääkimistes osalemise soove ei ole ilmutatud. Ai, siiski. Helir-Valdor Seeder, Isamaa fraktsioon, palun! Kaheksa minutit. Palun!
Austatud kolleegid! Olen olnud päris mitmete eelarvete koostamise juures. Kõik need on toimunud rutiinselt enam-vähem ühesuguse stsenaariumi järgi: koalitsioon loeb ette oma töövõidud rida-realt, mis on suurenenud, kuidas toetatakse üht või teist valdkonda, ja opositsioon esitab oma kohustusliku kriitika, mis on aasta-aastalt suhteliselt sarnane ja väikeste erisustega. Ma ei hakka siinkohal üle kordama kõiki neid töövõite, mis ka seonduvad selle, praegu vastuvõetava eelarveseadusega järgmiseks aastaks, mida on esimesel ja teisel lugemisel ette loetud, küll aga kinnitan, et kõik Isamaa ministrid, eranditult, on väga hästi oma tööga hakkama saanud, samuti koalitsioon, valitsus ja koalitsioonipartnerid on väga hästi hakkama saanud. Aga ma tahaksin tegelikult tulla siinkohal appi hoopis opositsioonile, sellepärast et valitsus on hea, tugev ja töine siis, kui opositsioon on tugev. Ja ma tunnetan, et seda tugevat opositsiooni siin saalis ei ole. Seepärast lähen üle teisele poole rindejoont ja kõnelen opositsiooni eest täna. Kõigepealt ma tooksin välja terve rea probleeme ja muresid, mis on meie ühised mured, vaadates ette tulevikku, pidades silmas riigieelarve menetluse protsessi pikemalt ja laiemalt, ja neid teemasid, mis seonduvad meil ka Brüsselist seatud ühiste tingimustega. Kõigepealt, me rõõmustame, et Eestil on madal laenukoormus. Tõepoolest, Eesti riigil on väga madal laenukoormus, kui me võrdleme ennast teiste Euroopa Liidu liikmesriikidega. Ja Isamaa on seda ka alati toetanud. Ja ärge võtke minu järgmist küsimust kui Isamaa Erakonna seisukohta, vaid võtkem kui ühiselt läbimõtlemist vajavat tegelikkust. Aga olukorras, kus me elame niivõrd madalate intresside maailmas, kus on tegemist kohati negatiivse intressiga, mida me viis või kümme aastat tagasi ei kujutanud ettegi, mis on täna reaalsus, kus mõnele riigile pakutakse, et kui võtad laenu, maksame peale, ja Euroopa Keskpank trükib raha juurde ja sellega annab hoogu inflatsioonile, saavad kasu madala intressi poliitikast ainult need, kellel on suurem laenukoormus, ja kaotavad need, kellel on väiksem laenukoormus. Selleks ei pea olema ökonoomikat õppinud, et sellest aru saada. Aga ma lihtsalt küsin retooriliselt: kuidas edasi, mis on mõistlik majanduslik lähenemine? Teiseks, eelarvetasakaal ja SKP lõhe. Olukorras, kus Eesti on Euroopa Liidu keskmisest elatustasemest madalama elatustasemega riik ja kus me oleme alakapitaliseeritud võrreldes jõukamate ja rikkamate riikidega ja kus meie majanduskasv on kiirem kui Euroopa Liidus keskmiselt, arvestatakse mingi metoodika järgi, kokkulepitud metoodika alusel potentsiaalne majanduskasv. Need liikmesriigid, kelle majanduskasv ületab oma n-ö teoreetiliselt välja arvestatud metoodika alusel majanduskasvu, ei saa ka oma kasvikut kasutada tegelikult investeerimiseks ja n-ö oma jõukust suurendada ja ühtlustada oma elatustaset jõukamate riikide elatustasemega. Kas see on mõistlik regulatsioon Euroopa Liidu tasemel? Me väga hästi mäletame Kreeka juhtumit ja paljusid teisi probleeme riikides eelarvetega, olgu ta Itaalia või mitmed teised. Kuid kas niisuguste näidete põhjal kehtestada taolised reeglid, mis ei ole sugugi kõigi jaoks mõistlik lahendus, olukorras, kus me oleme madala laenutasemega riik, võlatasemega riik? Tasub mõelda. Need on küsimused, mida me peame kõigepealt kodus arutama ja seejärel Brüsseliga läbi rääkima. Nende lahendamise võtmed ei asu mitte siin, Eestis, Rahandusministeeriumis. Nüüd ma tahaksin veel puudutada mõningaid asju, mis puudutavad siseriiklikku eelarvemenetlust. Ma ei räägi siin ainult riigieelarve läbipaistvusest, millega ma olen igati nõus – ja ka mina olen juba etteruttavalt ühinenud selle riigieelarve läbipaistvuse suurendamise töörühmaga või toetusrühmaga –, küll aga ma tahan hoiatada selle initsiatiivi eest, mille Rahandusministeerium on juba varasematel aastatel, eelmiste valitsuste ajal välja käinud ja mis ikka tuleb uksest ja aknast sisse. Nimelt, võib-olla lähme nelja-aastase eelarve vastuvõtmisele. Sellega me võtame ära Riigikogult võimaluse jooksvalt eelarveprotsessides kaasa rääkida nii palju kui täna, võtame ära ka valitsuselt. Valitsused vahetuvad ja kui me hakkame nelja-aastase tsükliga eelarveid vastu võtma, siis ongi nii, et ühed ministrid ja valitsused tulevad, teised lähevad, me oleme n-ö sõitval rongil ja otsustavad püsivalt töötavad ametnikud. Sellega me vähendame poliitikute otsustusvõimalusi kogu selles eelarveprotsessis. Ja minu arvates ei ole see mõistlik. Edasi, tulemus- ja valdkonnapõhine eelarve. Meil on kritiseeritud, et meil on 11 ministeeriumi ja iga ministeerium on justkui silotorn, kes kaitseb oma huve. Läheme eesmärgipõhisele ja valdkonnaülesele eelarvestamisele, seame kolm-neli, maksimaalselt viis valdkondlikku eesmärki ja püüame niimoodi ministeeriumide üleselt eelarvet koostada. See oleks samamoodi väga vale samm. Just nimelt see pädevus, sisuline pädevus on valdkonnaministeeriumides. Nende ministeeriumide vahelises vaidluses peabki selguma see ja tasakaal erinevate huvide vahel, olgu see haridus, kultuur, riigikaitse või investeeringud. Kui me teeme kolme-nelja valdkonna põhise eesmärgipärase eelarve, siis see tähendab, et see jäme ots läheb ühte superministeeriumisse, Rahandusministeeriumisse, kus ministrid üha rohkem hakkavad pidama läbirääkimisi lauaülemaga. Ja Rahandusministeeriumis ei ole seda pädevust, et öelda, missugused on kõige mõistlikumad ja efektiivsemad kulutused haridusvaldkonnas, Maaeluministeeriumi valitsemisalas või mujal. Nii et lahendus saab olla ikkagi läbirääkimised ministeeriumide vahel, mitte alternatiiv, kus jäme ots läheb Rahandusministeeriumi ametnike kätte. See ei ole kindlasti mõistlik. Ja viimane märkus, mis minu arvates on kõige suurem probleem ja puudutab ka läbipaistvust. See on riigi eelarvestrateegia ja riigieelarve vastuvõtmise protsess, mis on juba ammu kokku sulanud. Kevadel, eriti pärast valimisi, on uuel valitsusel kuu aega, et vastu võtta strateegiline dokument, mida iseenesest nelja aasta vaatega riigi eelarvestrateegia on. Seal jäävad väga paljud otsad õhku ja sügisel, kui valitsuskabinet koguneb, siis öeldakse, et me kevadel RES-i raames oleme juba paljud otsused langetanud esialgse informatsiooni põhjal. Tegelikult ei ole täit vastutust ei riigi eelarvestrateegia koostamisel ega riigieelarve koostamisel. Kogu see protsess langeb kahe olulise, n-ö seadusest tuleneva menetluse vahele. See ei ole mõistlik, siin tuleb luua selgus. Ja ma ei räägi sellest, et kogu see pakett langeb kokku ka veel maksude muutmisega ja maksupaketiga. See aeg on ebanormaalselt lühike. Seetõttu ka Riigikogu juhatus peab kahjuks pidevalt tegelema sellega, et materjalid Riigikogu liikmetele ei jõua õigeaegselt, sellepärast et rahanduskomisjon ei saa selle punniga hakkama. Aga see ei ole üldse etteheide rahanduskomisjonile, vaid see on olemuslikult seadustest tulenev probleem. Ma arvan, et on kõigi huvides, et me sellega tegeleksime. Aitäh!
Aitäh! Siim Pohlak Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni nimel, palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Kordan oma siit mitu korda varem öeldud sõnu, et see on hea eelarve, täpselt nii hea, kui tänastes oludes oli võimalik teha. Aitäh Rahandusministeeriumile, minister Martin Helmele ja teistele valitsuse liikmetele ning rahanduskomisjonile eelarveprotsessi vedamise eest ja kõigile, kes eelarve kohta oma ettepanekuid tegid! Aitäh tehtud töö eest! Eelarvega seotud headest asjadest toon välja maksurahu. Nii nagu valitsuskoalitsioon on kokku leppinud, siis suuri maksutõuse selle eelarvega ei tule. Eesti Konservatiivne Rahvaerakond soovib, et Eesti suudaks ennast ise toita. Meie põllumeestele õnnestus juurde leida 5 miljonit eurot toetusraha. Koos eurotoetustega läheb põllumajandusse ja maaelusse üle 360 miljoni euro ning me töötame ühiselt selle nimel, et tulevikus oleksid need summad veel suuremad. Ma usun, et te kõik olete minuga ühel nõul. Maapiirkonnad saavad tuge kruusateede remondiks ning regionaalsete investeeringute abiga tehakse ära palju olulist kodanikuühiskonna jaoks. Mõnes kohas leitakse ka lahendusi probleemidele ja kitsaskohtadele, mille jaoks omavalitsustel vahendeid pole jätkunud. Õnneks saavad aga ka omavalitsused selle eelarvega vahendeid juurde. Me peaksime ühiselt siin saalis seisma selle eest, et omavalitsused oleksid tõelised oma valitsused. Lisaks suunatakse märkimisväärselt raha tervishoiuvaldkonda. Häid ja olulisi asju võikski jääda loetlema. Sellest ajast, mis mulle siin antud on, kindlasti ei piisaks. Seega kutsun lihtsalt veel kord Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni nimel kõiki siin saalis üles seda eelarvet toetama. Samuti soovitan liituda istungi järel toimuva eelarvet puudutava toetusrühma algatusega. Eelmise vabariigi ajal oli palju häid asju, millest õppust võtta. Vaadake, kuidas eelarve on koostatud: siin tõesti read ja numbrid jooksevad, kahe lausega on selgitus, seda on lihtne lugeda ja on võimalik asjadest kiiresti aru saada. Nii et kutsun üles seda algatust toetama, mille Peeter välja käis. Ma arvan, et kolleeg Ernits laenab või näitab ka teistele seda 1939. aasta eelarvet, kui kellelgi soovi on. Aitäh veel kord! Kutsun üles seda eelarvet toetama.
Aitäh! Oleme läbirääkimised lõpetanud. Kõikide fraktsioonide esindajad on sõna võtnud. Härra Aivar Kokk, rahanduskomisjoni esimees, soovib teha ühe täpsustava märkuse, mis tal jäi enne kogemata tegemata.
Ma soovin teha ühe täpsustuse. Tekstis on parandatud tehniline viga, mis puudutas Riigikohtu kulusid ja investeeringuid. Muudatusettepanekus on õiged numbrid, aga viga tekkis seetõttu, et andmed sisestati süsteemi vale märgiga. Parandusega leht on koos kõigi dokumentidega taga. Kui keegi on selle sealt võtnud, siis ta seda näeb. Ma lihtsalt pidin selle ära täpsustama. Aitäh!
Aitäh! Võtame teadmiseks, seda me eraldi arutama ei hakka. Parandus on arvesse võetud. Me läheme muudatusettepanekute läbivaatamise juurde. Esimene muudatusettepanek, selle on esitanud Reformierakonna fraktsioon, juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Ettepanek ei kuulu hääletamisele vastavalt meie kodukorraseadusele. Teise muudatusettepaneku on esitanud Reformierakonna fraktsioon, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata ja ettepanek ei kuulu hääletamisele vastavalt kodukorraseaduse § 120 lõikele 5. Järgmine muudatusettepanek, muudatusettepanek nr 3, on Reformierakonna fraktsiooni esitatud, on juhtivkomisjonil jäetud arvestamata ja ka see ettepanek ei kuulu hääletamisele. Neljas muudatusettepanek, Eesti Reformierakonna fraktsiooni esitatud, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata ja vastavalt kodukorraseadusele ei kuulu ettepanek hääletamisele. Muudatusettepanek nr 5, ka selle on teinud Reformierakonna fraktsioon, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata, vastavalt kodukorraseaduse § 120 lõikele 5 ei kuulu ettepanek hääletamisele. Muudatusettepanek nr 6, esitaja on Reformierakonna fraktsioon, juhtivkomisjon on otsustanud jätta arvestamata ja ka see ettepanek ei kuulu hääletamisele vastavalt kodukorraseaduse § 120 lõikele 5. Muudatusettepanek nr 7, selle on esitanud rahanduskomisjon ja juhtivkomisjon on arvestanud seda täielikult. Keegi hääletamist ei soovi. Muudatusettepanek nr 8, ka see on ... Kas härrased võib-olla võtaksid istet? Ja daamid ka, et me saaksime muudatusettepanekud rahulikult läbi arutada. Nii, muudatusettepanek nr 8, ka selle on esitanud rahanduskomisjon ja juhtivkomisjon on arvestanud seda täielikult. Ükski fraktsioon hääletamist ei nõua. Muudatusettepanek nr 9, Eesti Reformierakonna muudatusettepanek, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Ettepanek ei kuulu hääletamisele. Nüüd tuleb muudatusettepanek nr 10, mis on rahanduskomisjoni tehtud ja juhtivkomisjon on arvestanud seda täielikult. Ükski fraktsioon selle hääletamist ei nõua. 11. muudatusettepanek on rahanduskomisjonilt, juhtivkomisjon on arvestanud seda täielikult. Hääletamissoovi ei ole. Muudatusettepanek nr 12, samuti rahanduskomisjoni esitatud, ja komisjon on sedagi arvestanud täielikult. Ükski fraktsioon ka selle hääletamist ei nõua. Muudatusettepanek nr 13 on tulnud samuti rahanduskomisjonilt, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Ka selle muudatusettepaneku hääletamist ükski fraktsioon ei nõua. Seega oleme 2020. aasta riigieelarve seaduse muudatusettepanekud läbi vaadanud ja me võime asuda riigieelarve seaduse eelnõu lõpphääletuse juurde. Palun nüüd tähelepanu ja äärmist kontsentreeritust! Panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud 2020. aasta riigieelarve seaduse eelnõu 82. Palun võtta seisukoht ja hääletada! Hääletus on lõppenud. Poolt hääletas 55 Riigikogu liiget, vastu 44. Riigieelarve 2020. aastaks on seadusena vastu võetud. [[Aplaus.]]
Lugupeetud Riigikogu! Meil on veel mõni punkt tänases päevakorras, rahustame oma emotsioonid maha ja võtame arutlusele tänase päevakorra seitsmenda punkti, Vabariigi Valitsuse algatatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2019/788 "Euroopa kodanikualgatuse kohta" rakendamise seaduse eelnõu 74 teise lugemise jätkamise. Ma palun ettekandjaks põhiseaduskomisjoni esimehe Paul Puustusmaa. Aga ma palun kõigil Riigikogu liikmetel nüüd rahuneda! Erutus on suur, ma mõistan, aga enne, kui härra Puustusmaa hakkab rääkima, ma siiski palun kas istuda kohale või jätkata oma keskustelu kuskil mujal. Nii. Palun, härra ettekandja!
Austatud juhataja! Head kolleegid, kes te olete veel siia saali jäänud, ja ka need, kes on telerite taga! Mul on hea meel jätkata Vabariigi Valitsuse algatatud Euroopa Parlamendi nõukogu määruse (EL) 2019/788 "Euroopa kodanikualgatuse kohta" rakendamise seaduse eelnõu 74 teist lugemist. Kõigepealt, enne kui ma komisjoni tegevuse juurde jõuan, tahan rõhutada üle, millega tegemist on, et see oleks kindlalt teada. Tegemist on rakendusaktiga, Euroopa Liidu otsekohalduva määruse rakendusaktiga, kus on kolm põhilist punkti, mis on meil kirgi kas vähemal või rohkemal määral üles kütnud. Üks neist on see, et tegemist on kodanikualgatusega. See on seotud olukorraga, kus Euroopa Liidu kodanikud algatavad mingisuguse küsitluse ja tahavad, et seaduseelnõu rakenduks üle Euroopa Liidu ehk Euroopa Komisjon hakkaks midagi arutama. Seda situatsiooni kirjeldava määruse juures on rida punkte, mis on rakendamiseks vajalikud. Neist üks on see, mis käsitleb nende inimeste vanust, kes sellise kodanikualgatusega liituda saavad. Samuti käsitleb see rakendusakt neid kontaktpunkte ehk neid abistavaid institutsioone, kes meil riigis on ja selle algatusega tegelevad. Rakendusakt, mida meie arutame, käsitles ühelt poolt seda ettepanekut, et kodanikualgatusega liitujate vanus võiks olla 18 eluaasta asemel 16 eluaastat, ja korraldajarühmadele pakutavat abi, seda, et toetusavalduse kontrollimist ja tõendamist teostaksid vastavalt Siseministeerium ja Andmekaitse Inspektsioon. Lühidalt veel nii palju ajaloost, et analoogse määrusega on Euroopa Liidus juba tegemist olnud. Euroopa Liidu lepingu artikli 11 lõike 4 alusel on Euroopa Liidu õigusesse lisandunud kodanikualgatuse institutsioon ja 16. veebruaril 2011 võeti see Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusena vastu. Mõned aastad seda rakendati. 2015. aastal aga leiti, et seal on hulk puudusi ja need on seotud sellega, et selle algatuse läbiviimine peaks olema vähem koormav ja see peaks tulema ka kodanikele lähemale. Siis algatati uue määruse vastuvõtmine, seda määrust natukene kohendati. See, mida me nüüd vaatame, ongi see akt. Nagu ma ütlesin, on olulised küsimused need: kas 16-aastased või 18-aastased ning kas toetusavalduste kontrollimine ja muu tehniline teostamine võiks olla Andmekaitse Inspektsiooni ja Siseministeeriumi käes. Selle kohta, mis käsitleb toetusavalduste kontrollimise tõendamist ja abistavaid funktsioone, meil varasema korraga võrreldes muutusi ei ole ega ole ka ette pandud seda, et võiks muutusi olla. Kuid oluline on see, nagu ütles ka minister sellesama rakendusakti esimesel lugemisel, et meie asi on otsustada ja võtta vastu poliitiline otsus, kas me tahame anda neid poliitilisi õigusi noorematele inimestele ehk siis nihutada vanusepiiri hetkel kehtivast 18. eluaastast allapoole, 16. eluaasta juurde. Jah, nagu ma ütlesin, tegemist on poliitilise otsusega. Nüüd ma lähen selle juurde, mis toimus komisjoni istungil 5. detsembril 2019. Seda istungit juhatasin mina, Paul Puustusmaa. Kohal olid ka Kalle Grünthal, Marek Jürgenson, Siim Kiisler, Andrei Korobeinik Oudekki Loone asendusliikmena, Lauri Läänemets, Hanno Pevkur ja Vilja Toomast. Komisjoni koosolekul oli ka Justiitsministeeriumi avaliku õiguse talituse nõunik Mariko Jõeorg-Jurtšenko. Kuna tegemist oli teise lugemise jätkamisega, siis meil olid vaatluse all ühelt poolt mõned puhtalt redaktsioonilised küsimused, mis käsitlesid sellesama rakendusakti sõnastuslikku ehk tehnilist poolt, ja kus ei muudetud mitte midagi juriidilist ega ka normi n-ö mõju küsimusi. Nendes oli meil ka konsensus, kõik need muudatused kinnitati konsensuslikult. Peamine vestlus või vaidlus oli, või kuidas öelda, kired lõõmasid selle küsimuse ümber, kas on ikkagi mõistlik tuua see määr 18. eluaastalt 16. eluaastale, mis on need otsused, mis seda teemat võivad puudutada, ja kuivõrd oluline see on. Ma toon siin mõned tsitaadid komisjoni arutelult, et seda arutelu peegeldada. Minu ettepanek oli, et komisjon võiks kaaluda § 1 muutmist selliselt, et kodanikualgatuse ja toetusavalduste allkirjastamise vanuse alampiir oleks 18 aastat ja mitte 16 aastat, nagu on eelnõus ettepanekuna kirjas. Ma märkisin, et poliitikas osalemine eeldab küpsust ja valmidust. See ei ole minu personaalhinnang, aga on üsna küsitav, kas küpsusaste on piisav, et sellistesse poliitilistesse protsessidesse siseneda ka 16 aasta vanuselt. Ma tõin välja ka need asjaolud, et maailmas on alaealistele poliitilisi õigusi antud praegu üsna vähe, ma tõin esile momendi, millal see asi muutus, ja et praegu on alaealistele antud poliitilise otsustuse õigus – maailmas on riike ca 200 – 12 riigis, nende seas on ka Eesti. Euroopas on neid riike neli. Kas me peame nüüd olema paavstist paavstimad? Ma lisasin argumentatsioonina selle selgituse, mis on Euroopa Liidust tulnud. Nimelt, Euroopa Liidu enda selgituses sellesama rakendusakti preambuli punkti 7 kohta on kirjas, et asjakohane on kehtestada algatuse toetamiseks vajalik vanuse alampiir, kusjuures kõnealune vanuse alampiir peaks vastama Euroopa Parlamendi valimiseks kehtestatud valimisõiguslikule eale. Selline soovitus on ülevaltpoolt tulnud ja teatavasti on meil see iga 18 eluaastat, mis kõlas selles mõttes just nagu argumendina. See leidis põhimõtteliselt meie komisjonis toetust ka Kalle Grünthalilt, kes ütles, et ka tema hinnangul meil hoopis üha enam vanuse alampiire tõstetakse ja seetõttu ei ole mõistlik kehtestada kodanikualgatuse toetusavaldusele allkirja andmise vanusepiir allpool 18. eluaastat. Ta tõi näitena, et Riigikogu rahvastikukriisi lahendamise probleemkomisjon arutab ideed, et tõsta alkoholi tarbimise ja ostmise vanusepiiri hoopis ülespoole. Selle vaidluse kestel – see vanusevaidlus käis väga mitmes elemendis – küsisin ma komisjoni istungil viibinud Justiitsministeeriumi avaliku õiguse talituse nõunikult selgitust selle kohta, millest siis on tulnud see, et Vabariigi Valitsus on esitanud ettepaneku tuua see alampiir allapoole, kui on soovitanud Euroopa Liit ise. Ta tõi välja, et meil on kollektiivsetele pöördumistele toetusallkirja andmise õigus vähemalt 16-aastasel inimesel juba olemas, lisaks on 16-aastasele noorele antud õigus hääletada kohalike omavalitsuste valimistel. Meil on selline suund võetud ja seega on põhjendatud ka antud olukorras see suund võtta. See ettepanek pandi hääletusele ja komisjon tervikuna ei toetanud ettepanekut jätta vanusepiir 18 aasta juurde. Seega otsustati konsensuslikult järgmised küsimused: teha ettepanek saata see eelnõu täiskogu päevakorda 11. detsembriks, teha ettepanek teine lugemine lõpetada ja teha ettepanek saata eelnõu 16. detsembriks kolmandale lugemisele, kui teine lugemine täna ehk 11. detsembril lõpetatakse. Need menetluslikud otsused olid konsensuslikud. Aitäh!
Aitäh, lugupeetud ettekandja! Teile on võimalik esitada küsimusi. Küsimuste esitamise soovi ei ole ilmutatud. Nüüd on võimalik pidada sellel teemal läbirääkimisi, kõigil on õigus sõna võtta. Üks soov on ilmutatud. Lauri Läänemets Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioonist, palun!
Lugupeetud eesistuja! Head kolleegid! Nagu me mäletame, siis selle eelnõuga oli sedaviisi, et me komisjonis arutasime ja tegime komisjoni nimel ettepaneku teine lugemine lõpetada ja asjaga edasi minna. Siis toodi see teema komisjonis uuesti laua peale ja tehti ettepanek teine lugemine katkestada. Seda ettepanekut saal ka toetas. Siis tuli see teema uuesti komisjoni tagasi. Toona me juba mõtlesime, et milles asi on, kus kohas see probleem seisneb. Nagu nüüd on teada, siis ühtegi ettepanekut üheltki fraktsioonilt ei laekunud, sisulist ettepanekut, mis oleks olnud aluseks sellele, et teine lugemine katkestada. Aga need kahtlused, mis toona olid, said ka komisjonis tõestust. Ikkagi on arvatavasti EKRE fraktsioonil või ilmselgelt EKRE liikmetel usaldamatus Eesti noorte vastu, 16–17-aastaste vastu. Ma tahan üle korrata, et selle seaduse puhul on tegemist Euroopa Liidu algatusega suurendada Euroopa Liidu kodanike võimalusi osaleda Euroopa Liidu otsuste tegemisel ehk võimalusega osaleda kodanikualgatustes Euroopa tasandil ja sellega oma elu paremaks muuta. Algatuse jaoks on, muide, vaja koguda vähemalt miljon toetusallkirja. Ehk tegemist ei ole valimistega, vaid noortele võimaluse andmisega rääkida kaasa selles, et Euroopa Liit arvestaks rohkem nende soovidega. Ma ei saa üldse aru, miks selle vastu olla ja eriti just EKRE-l, kes pidevalt püüab väita, just nagu meie häälega Euroopa Liidus ei arvestataks, aga nüüd püütakse ise seada reaalseid takistusi, et see tõesti nii ka oleks. Nagu te just härra Puustusmaa ettekandest kuulsite, pani ta komisjonis hääletusele ettepaneku, et 16-aastastele kaasarääkimise võimalust mitte anda, ja mõlemad EKRE liikmed seda mõtet ka toetasid. Lisaks avaldas Kalle Grünthal komisjonis arvamust, et tema hinnangul on paljude alaealiste arvates avalik protestimine pigem lõbus ettevõtmine, sest siis võib neil tekkida koolist puudumise võimalus. Esiteks ütlen veel kord selgituseks, et see eelnõu ei anna ega võta võimalusi protestimiseks ja koolist puudumiseks, vaid võimaldab anda oma allkirja kodanikualgatusele. Kui aga rääkida noorte küpsusest, protestimeelsusest ja soovist ühiskonna asjadesse sekkuda, siis ma arvan, et parim näide Eesti ajaloost on alguse saanud just nendestsamadest 16-aastastest, kes kunagi vabadussõtta tormasid. Täna tagasi vaadates võib öelda, et see oli üks küpsemaid ja paremaid otsuseid toona üldse. Mina usaldan noori, sotsiaaldemokraadid usaldavad noori ja me kutsume üles kõiki, eriti lugupeetud EKRE liikmeid, andma noortele võimalust Euroopa Liitu mõjutada. Andke neile võimalus sekkuda Brüsseli töösse, ärge jätke neid pealtvaatajateks. Aitäh teile!
Aitäh! Tarmo Kruusimäe, palun!
Hea aseesimees! Head töökaaslased! Minus kõneleb võib-olla luhta läinud noorsootöötaja. Aga ma ei olnudki noorsootöötaja, lihtsalt töötasin noortega ja andsin neile nõu. See oli kodanikuühiskond. Üks toredamaid momente oleks ju see, kui me saaksime noori kaasata kohe päriselt. Üks selline organisatsioon, mis sai algusest peale loodud, oli Jalgpallihaigla. Meie liikmeskond kasvas päris jõudsalt, aga me ei saanud päris paljusid registreerida, sest tuli välja, et meie noored, kui nad ei ole 18-aastased, ei ole täisvastutusega, nad ei ole otsustusvõimelised, et osaleda mittetulundusühingu töös. Teeme kassidele pai, toome koertele konti, anname tihastele pekki – kõik sellised MTÜ-d ei saa neid noori vastu võtta, sest äkki 17,5-aastane noor ei ole veel küps, viib kassile konti, tihasele viib koera ja peki paneb lihtsalt endale tallele. Samas on see noor juba pädev kaasa rääkima Euroopa tasandil. Jah, ikka kõigepealt tuleb Euroopasse minna ja siis tuleb Nuustakule tagasi tulla tarkust ja teadmist tooma. Mulle oleks väga meeldinud, kui me oleks arutlenud selle üle, mida me siin Eestis saame oma noortele pakkuda, näidates, et meie riik päriselt hoolib. Euroopa võib öelda, et me anname selle hääletusõiguse kas või ka 11-aastastele, ja meie leiame omad agad sinna juurde. Kaela ta ju kannab, tualetis käib üksi ja tal on juba mitu kontot nii Instagramis kui ka Facebookis, juba nagu päris suur. Aga mida me siin Eestis päriselt nendele noortele teeme, kas king kuskilt natukene ka pigistab? Mul on hea meel, et kui ma käisin oma dokumente saamas, siis PPA inimesed ütlesid, et kui sul on, Kruusimäe, võimalus, ütle palun Riigikogus Siseministeeriumile, et 15-aastane võib ise passile järele tulla. Ta ei pea vanemate tööaega raiskama ja kulutama. Äkki on seda võimalik panna ka PPA lehele? Oli võimalik panna! See tähendab, et me tegelikult ju ikkagi usaldame neid noori, seadustes me oleme seda teinud. Nii et mine sa tea, kas see 16 aastat, kui nüüd vaadata seda uut asja, ei sea jälle mingeid tingimusi, et me võib-olla mingil määral halvustame. Hea töökaaslane Riina Sikkut meil ütles, et me saaksime noort käsitada ikkagi noorena alates 14. eluaastast, enne seda on ta lastepolikliiniku klient, pärast seda on ta noortepolikliiniku klient. Tulen tagasi Euroopa algatuse juurde, et 16 aastat on see kõige keskmisem iga. Ma ei tahaks tuua muid võrdlusi, vaid ma tahan küsida, mil määral on meil seda pädevust ja tahet oma noori ka päriselt maailma kõige nutikamateks pidada. PISA test on näidanud, et meie noored kannavad juba päris tõsiselt kaela. Me võiksime noortele usaldada kas või seltsingutes osalemise, sest seadus ilmselgelt seda veel ei keela, seltsimine on niisukene mõnus asi, aga kui me räägime mittetulundustegevusest, siis võiks kaasata noori ka sinna. See on tore, et noori kutsutakse igale poole vabatahtlikuks, aga noored ise juba kirtsutavad nina, ütlevad, et nad on justkui tasuta tööjõud. Tom Sawyeri moodi tuleks käituda! Tuleb teha nii lahe asi, et noored tahavad selles osaleda. Aga praegu mina enda esimeses elukolmandikus, 50-aastane juba, otsustan, kas noored peaksid 16-aastaselt Euroopas kaasa rääkima. Rääkigu, millal tahes! Sõna on meil ju vaba, eriti meil Riigikogu liikmetel siin puldis. Seega, ma arvan, et noored on juba enne seda dokumenti päris otsustusvõimelised, aga nad võiksid olla seda meie kohaliku elu küsimustes päriselt ka, kas või MTÜ-s osalemise puhul. Aitäh!
Aitäh! Rohkem läbirääkimistes osalemise soove ei ole ilmutatud. Selle eelnõu kohta, mille teise lugemise jätkamine meil praegu toimub, muudatusettepanekuid ei ole esitatud. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 74 teine lugemine lõpetada. Järelikult on vastavalt meie protseduuridele teine lugemine lõpetatud.
Võtame järgmise päevakorrapunkti, nr 8, Vabariigi Valitsuse algatatud tarbijakaitseseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 103 teine lugemine. Ettekandjaks palun majanduskomisjoni liikme Mihhail Korbi.
Austatud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Kannan teile ette sündmused, mis toimusid esimese ja teise lugemise vahel seoses tarbijakaitseseaduse muutmisega. Täpsemalt, komisjon arutas seda seadust kaks korda. Esimesel koosolekul, 2. detsembril, oli arutelu suhteliselt lühikene. Lepiti kokku, et täna on see eelnõu saalis ehk 11. detsembril arutatakse täiskogul, aga enne seda tehakse mitu kaasamisüritust ja arutatakse eelnõu veel korra komisjonis. Kaasamisüritus toimus 6. detsembril. Osavõtt oli päris aktiivne, huvigrupid esitasid oma märkusi ja ettepanekuid. Neid arutati koos ministeeriumiga ja konsensuslikult koorus sealt üks muudatusettepanek, mis on teile ka esitatud. See sõnastuse muutmine ei kanna sisulist tähendust, vaid tal on rohkem täpsustav roll. Ehk selle muudatusettepanekuga täpsustatakse tegelikult, mida soovib seaduse looja selle paragrahviga saavutada ehk mida ta soovib sellega teha. Informatsiooniks on ametnikud kinnitanud, et on tulemas veel üks tarbijakaitseseaduse muudatus, mis tuleneb analüüsist, mida ministeeriumis tehakse ja koostatakse. See muudatusettepanekute pakett peab suurendama Tarbijakaitseameti tegevuse usaldusväärsust. Eelnõu arutati põhjalikult. Muudatusettepanekust ma rääkisin, komisjon toetas seda ühehäälselt. Tehti ettepanek teine lugemine lõpetada, läbi viia kolmas lugemine, kui teine lugemine lõpetatakse, 18. detsembril ja panna eelnõu lõpphääletusele.
Aitäh! Ettekandjale on küsimusi. Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea aseesimees! Hea ettekandja! Olles ise aastaid tagasi Tallinna Linnavolikogus tarbijakaitsekomisjoni liige olnud – aga see oli juba nii ammu –, tahan ma mälu värskendamiseks küsida, kas Tarbijakaitseamet kohtleb võrdselt kõiki tarbijaid ja võrdselt ka kõiki tooteid.
Ma olen kindel, et Tarbijakaitseamet teeb oma tööd põhjalikult. Usaldus nende vastu on päris suur, aga loomulikult on võimalusi nende tööd parandada. Ma arvan, et komisjoni formaat, et on komisjoni esimees ja kaks esindajat – üks on n-ö tarbijate poole pealt ja teine on ettevõtjate poole pealt –, on ennast õigustanud, toimib hästi. Loomulikult, see on koht, mille üle peab Riigikogu diskussiooni pidama, kui suur pädevus Tarbijakaitseametile anda, sest tegelikult on nende otsustus soovitusliku iseloomuga. See ei muutu nagu kohe karistuseks või määravaks ehk kui kellegi kohta tehakse üks või teine otsus, siis võib minna kohtusse, seal selle vaidlustada ja seda otsust mitte täita. Ma arvan, et see ongi see arutelu, mis siin saalis tuleb pidada: missugused volitused peavad olema Tarbijakaitseametil. Aga mis puudutab teie küsimust, siis mulle tundub, et mõlemaid pooli käsitletakse võrdselt. Seda üritatakse teha maksimaalselt efektiivselt, mul puuduvad faktid väita midagi muud.
Aitäh! Tarmo Kruusimäe, teine küsimus, palun!
Tänan, hea aseesimees! Hea ettekandja! Ma toon välja täiskasvanutele mõeldud tooted, mis tähendab, et alla 18 eluaasta ei ole võimalik neid soetada. Osa nendest on peidetud leti alla, osa on leti peal. Elektrooniline sigaret, mis on üsna keerukas ja elektrooniline, aga mitte keerulisem kui näiteks võib-olla mõni muusikakeskus või mingi muu seade, kas või akutrell või midagi sellist, on peidetud laua alla. Alkoholiga võib täiskasvanu tutvuda spetsiaalses müügipoes, et näha, mida see sisaldab, kui kange see on, ja ta võib ka teada saada, kui palju see maksab. Aga näiteks tubakatoodete puhul peab inimene minema lihtsalt ehku peale. Kas täiskasvanutele mõeldud toodetel on ka vahe, et mõne asjaga võib tarbija enne tutvuda, aga mõne puhul peab leppima olukorraga? Kas selline olukord on siis, ütleme, pidades silmas tarbija huve, kui ta tahab näiteks võib-olla vähem enda tervist kahjustada ja selle kohta informatsiooni saada, õigustatud?
Lugupeetud kolleeg! Mulle tundub, et te saate natukene valesti aru Tarbijakaitseameti tegevusest ja funktsioonidest. See, millest te räägite, ei ole loomulikult päris õiglane olukord. Ma olen teiega nõus, et selle olukorra võib üle vaadata. Aga Tarbijakaitseamet tegeleb olukordadega, kus üritatakse tarbijat ühel või teisel viisil petta. Kui näiteks alkoholi asemel, mida te mainisite, müüakse teile e-sigaretid, siis see on kindlasti juhtum, millega tegeleb Tarbijakaitseamet, aga sellega, kuidas kaup paikneb, kes seda reguleerib ja kuidas müük toimub, tarbijakaitse ei tegele, sellega tegeleb jälle Riigikogu või vastavalt määrustele kas valitsus, ministeerium või mõni teine organ. Tarbijakaitseameti ülesanne on tegeleda olukordadega, kus tarbijat petetakse, aga loomulikult mitte jälgida, mis moel või kuidas teatud kaubaliike müüakse.
Aitäh, härra ettekandja! Rohkem küsimusi teile ei ole. On võimalik avada läbirääkimised. Läbirääkimisteks ei ole soovi ilmutatud. Meie käes on nüüd eelnõu koos muudatusettepanekuga. On esitatud üks muudatusettepanek, selle on teinud majanduskomisjon ja juhtivkomisjon ehk majanduskomisjon ise on seda täielikult arvestanud. Keegi hääletamist ei nõua, järelikult võime teha kokkuvõtte, et juhtivkomisjoni ettepanek eelnõu 103 teine lugemine lõpetada on heaks kiidetud. Teine lugemine on lõpetatud.
Võtame vaatluse alla järgmise päevakorrapunkti, see on päevakorrapunkt nr 9, Vabariigi Valitsuse algatatud narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seaduse ja tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 99 teine lugemine. Ettekandjaks palun siia sotsiaalkomisjoni liikme Signe Riisalo.
Hea juhataja! Head kolleegid! Sotsiaalkomisjon on arutanud kahel istungil eelnõu 99, mille peamine sisu on isikustatud andmetega narkomaaniaraviregistri loomine. 3. detsembril toimunud sotsiaalkomisjoni istungil olid ka huvigrupid. Seal osalesid lisaks Sotsiaalministeeriumi esindajatele Tervise Arengu Instituudi, Eesti Haigekassa ja MTÜ Lunest esindajad. Sotsiaalministeeriumi esindaja esitas lisaettepanekud, mis puudutasid tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 591 lõigete 12 ning 13 muutmist, mis on seotud tervise infosüsteemi nüüdisajastamisega ja paindlikumate võimaluste loomisega, et nii patsient ise kui ka raviteenuse osutaja saaksid seni reguleeritud korra asemel ravidokumendi edastada infosüsteemi sellisel kombel, mis on oluliselt laiapõhjalisem ja paindlikum ning aitaks ravi paremini planeerida ja läbi viia. See vajab seadusemuudatust 1. märtsiks, sest EAS-i toetuse abil on ka tervise infosüsteemi arendatud ja arendus peab tingimuste kohaselt jõustuma järgmise aasta 1. märtsist. Nüüd tagasi narkomaaniaraviregistri ja isikustatud registri loomise juurde. Me teame, et meil on juhtumipõhine narkomaaniaraviregister, mitte isikustatud, ehk me tegelikult ei saa informatsiooni selle kohta, kui palju on patsiente, ning ravi ei ole ka järjepidev ja individuaalne. Komisjonis küsiti selguse saamiseks järgmisi küsimusi. Kas narkomaaniaraviregister ei võiks olla üks osa tervise infosüsteemist, selleks et mitte luua täiendavat registrit? Sotsiaalministeeriumi esindaja selgitas, et registreid hoitakse meelega eraldi, esiteks riskide vähendamiseks, aga teiseks ka põhjusel, et narkomaaniaraviregister sisaldab peale terviseandmete ka sotsiaalseid andmeid inimese toimetuleku kohta ja ka tema võimaliku muu toe kohta, mida ta teistelt abiosutajatelt võib saada. Eraldi ja põhjalikku käsitlemist leidis risk, mida mainib ka seaduseelnõu, ja mida võib kirjeldada järgmiselt: inimesed loobuvad ravist hirmu tõttu, et isikustatud registrist andmed lekivad, ja eeskätt need inimesed, kellel on põhjust leket karta, jätavad ravile tulemata. Selle riski realiseerumise ohu tõi esile ka Mart Kalvet, MTÜ Lunest esindaja, kes ütles, et tema empiiriliste vaatluste põhjal võiks kolmandik potentsiaalsetest patsientidest ravist loobuda. Eeskätt nimetas ta neid patsiente, kes tulevad sotsiaalselt hästi toime ja kes pelgavad oma sotsiaalse maine kahjustamist. Nii Tervise Arengu Instituudi kui ka Sotsiaalministeeriumi esindajad selgitasid, et see hirm ei ole tegelikult põhjendatud, kuna ka praegu ei ravita narkomaaniaravi korral inimest anonüümselt, vaid tervise infosüsteemis on kogu tema ravi puudutav informatsioon isikupõhiselt olemas. Täiendava registri loomine selles mõttes seda riski ekstra ei suurenda. Kui mõelda ka selle peale, et tegelikult ei ole hirm ju mitte selle ees, et register lekib, vaid inimesel on hirm, et need andmed levivad tema elukohas, seal, kus ta viibib, kus on tema tööandja, tema perekond, tema lähedased, tema sotsiaalne võrgustik, siis on selge, et tegelikult põhjustab lekkeohtu eeskätt raviarst ise ja samasuguse lekke oht on seetõttu ka siin ja praegu. Inimese terviseinformatsiooni lekkimise lisaohtu seega ei teki. Sotsiaalkomisjonis küsiti ka seda, kas siis tervise infosüsteemis olevad epikriisid ei anna spetsialistile piisavalt infot, et sellist lisaregistrit vaja on. Selle peale Sotsiaalministeeriumi esindaja selgitas, et tervishoiuteenuse osutajad on kohustatud sisestama patsiendi terviseandmeid tervise infosüsteemi ja patsient seda ise otsustada ei saa, aga patsiendil on jätkuvalt võimalus oma andmed sulgeda ja seda ta tõepoolest tervise infosüsteemis teha saab. Narkomaaniaraviregister on oma olemuselt teistsugune andmestik, võrreldes tervise infosüsteemiga on see laiem, seal on andmed ka inimese sotsiaalse tausta kohta. Eraldi tundsime komisjonis huvi, kas narkomaaniaraviregistris olevat informatsiooni saab kasutada peale psühhiaatri veel kolmas osapool, olgu selleks töötukassa teenuseosutaja või kohaliku omavalitsuse sotsiaaltöötaja. Sotsiaalministeeriumi esindaja selgitas, et sellise juurdepääsu õigust ei ole teistele osapooltele antud, kuid see ei ole menetluses olevast regulatsioonist tulenev õiguslik alus. Nii et teoreetiliselt eksisteerib võimalus, et seda regulatsiooni on võimalik tulevikus muuta sel viisil, et informatsiooni on narkomaaniaraviregistrist õigustatud juhtudel võimalik saada ka kolmandatel osapooltel. Aga täna see nii ei ole. Muudatusettepanekud. Esimene muudatusettepanek on seotud tõsiasjaga, et me oleme oma menetluses jõudnud sinnamaale, et 1. jaanuarist eelnõu seadusena jõustamine ei ole mõttekas, mistõttu on narkomaaniaraviregistri loomine lükatud 1. veebruarile. Sotsiaalkomisjon arvestas seda ettepanekut konsensuslikult. Samamoodi oli ettepanek muuta eelnõu pealkirja ja pärast sõnu "narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seadusele" lisada sõnad "ja tervishoiuteenuste korraldamise seaduse". See on tingitud sellest, et Sotsiaalministeerium tegi ettepaneku täiendavate sätete lisamiseks. Sotsiaalkomisjon oli selle muudatusega konsensuslikult nõus. Tervishoiuteenuste korraldamise seadusesse tuli kaks uut paragrahvi, millest üks võimaldab patsiendil ja teine tervishoiuteenuse osutajal tervise infosüsteemi spetsiifilisi andmeid sisestada, et ravi kvaliteeti seeläbi parandada. Kõik sotsiaalkomisjoni otsused olid konsensuslikud. Oli ettepanek saata eelnõu täiskogu päevakorda tänaseks, 11. detsembriks, teha ettepanek teine lugemine lõpetada, teha ettepanek saata eelnõu kolmandale lugemisele, kui teine lugemine lõpetatakse, 18. detsembriks ning panna eelnõu lõpphääletusele.
Aitäh! Lugupeetud ettekandja, teile on küsimusi. Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea aseesimees! Hea ettekandja! Eelmises koosseisus me otsustasime, et NEET-noortega seotud probleemide järelevalvet hakkavad tegema sotsiaaltöötajad ja neil on ligipääs ka kogu sensitiivsele informatsioonile. Kas just sellepärast, et sotsiaaltöötajatele oli võimaldatud ligipääs delikaatsele isikuandmetele, tekkis leke ja see tingib selle uue paralleelsüsteemi loomise? Või oskate te nimetada veel tänase süsteemi suuri miinuseid, miks meil on vaja teha ja arendada sihukest paralleelset süsteemi?
Kõigepealt ma ütlen, et sotsiaalkomisjon selle nurga alt arutelu ei pidanud, aga ma võin anda oma kommentaari. Esiteks, NEET-noortega seotud informatsiooni kogutakse ja säilitatakse STAR-is, sotsiaalteenuste ja -toetuste andmeregistris, mida kasutavad ainult kohalikud omavalitsused, teistel osapooltel sinna ligipääsu ei ole, küll on päringutega võimalik sealt isikute kohta informatsiooni nõutada. NEET-noored ja narkomaaniaravi – nende kahe asja vahele võrdusmärki ei ole võimalik panna. Seal võib eksisteerida mõningane kattuvus, aga me räägime kahest üsna erinevast sihtgrupist.
Urve Tiidus, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud ettekandja! Hästi lühike küsimus. Mulle jäi kõrva see, kui te ütlesite, et inimesed on mures selle registri pärast ja enda sotsiaalse staatuse pärast, et see võib neid kuidagi kahjustada, kui nad seal registris on. Kas see register peegeldab ka seda, millist narkootikumi keegi täpselt tarvitab, andes võib-olla ka aimu, kui palju rahalisi võimalusi kellelgi on?
Nüüd ma jällegi ei räägi eksperdina, eks ole. Seda me tõepoolest komisjonis väga spetsiifiliselt ei arutanud, aga kuivõrd narkomaania ravi on ka ravimipõhine, lisaks muudele meetmetele, siis need ravimid ise tõenäoliselt viitavad juba ka sellele, missuguse võimaliku psühhotroopse ainega tegemist on olnud. Nii et ma usun, et see informatsioon on sealt väljaloetav.
Helmen Kütt, palun!
Aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud ettekandja, kõigepealt suur aitäh väga hea peegelduse eest, mis komisjonis aruteludel toimus! Ma lihtsalt küsin täienduseks, järsku sa kinnitad seda. Komisjonis me arutasime ka seda, kas see andmeregister on võimalik 1. veebruariks tööle rakendada. See, et jõuaks korralikult seda kõike tagada, oli ka üks põhjusi, miks ikkagi ei ole siin kirjas mitte 1. jaanuar, vaid on 1. veebruar.
Jah, ma julgen seda kinnitada. Me küsisime seda ka Sotsiaalministeeriumi ja Tervise Arengu Instituudi esindajate käest ning Vahur Hollo kinnitas, et narkomaaniaravi andmekogu saab valmis järgmise aasta 1. jaanuariks. Meie oleme jätnud väikese varuaja ja planeerime jõustamist 1. veebruarist.
Tarmo Kruusimäe, teine küsimus, palun!
Tänan! Ma sooviksin natukene selgitamist, kuidas siis ravile saab. Kas suunatakse ka sundravile, näiteks kui inimene on tarvitaja või juba liigtarvitaja? Te ütlesite, et on väga hea, et teil või vähemalt selles andmesüsteemis on eristatud, milliseid narkootikume on tarvitatud. Näiteks politseil küll neid andmeid ei ole. Nad saavad aru, et on narkojoobes inimene, aga millist narkootikumi on tarvitatud, seda nad ei tea. Minu küsimuse teine pool on see. Igal pool on öeldud, et meil on kaks legaalset narkootikumi, üks neist on nikotiin, teine on alkohol. Kas ka need lähevad sinna registrisse, legaalselt ja mittelegaalselt, või on seal sihuke vahe sees?
Vahet tuleb teha üsna mitmel asjal. Kõigepealt, sundravi on eraldi reguleeritud. Nagu me teame, ei narkomaania ega ka alkoholismi puhul sundravi kohaldada ei saa. See on reguleeritud psühhiaatrilise abi seadusega ja olemasolevat eelnõu see selles mõttes ei puuduta. Mis puudutab küsimuse teist poolt, siis mul on sellega väike segadus. Äkki sa ...[[T. Kruusimäe selgitab kohalt.]] Minu arusaamist mööda nad selle alla ei lähe, aga see informatsioon on meil registrites täitsa kindlasti olemas, see on olemas tervise infosüsteemis. Juhul kui inimene on käinud arsti juures, alustades perearstist ja lõpetades eriarstiga, kes võib olla psühhiaater, ja ta on saanud ravi, retseptiravimeid on välja kirjutatud, siis kõik see säilib tervise infosüsteemis nii ehk naa, täna ja ka tulevikus.
Rohkem küsimusi ettekandjale ei ole. Aitäh ettekande eest! Nüüd on võimalus läbi rääkida. Tarmo Kruusimäe, palun!
Hea aseesimees! Head töökaaslased! Ilmselgelt ei ole ma sel teemal kõikse pädevam, küll aga pöördun teie poole just sellel teemal, mis on inimeste, ütleme, mured ja probleemid. Aastat 20 tagasi tundus paljudele meie ühiskonnas, et tarvitades meelemürke oled sa justkui edukas inimene. Õnneks on need ajad jäädavalt möödas ja elu läheb edasi. Inimesed väärtustavad terveid eluviise ja see on igati tore. Me kuulsime, et kogu see informatsioon on meil süsteemis, seal tervisesüsteemis või mis ta oli. Ma olen närb haiglate külastaja, ma ei tea nendest süsteemidest midagi. Üks meedik mind vaatas, ta ütles, et minuga on kõik siiamaani veel vinks-vonks. Aga milleks on meil vaja ühte teist süsteemi veel juurde? Me loeme, et aeg-ajalt on terviseandmed kuskil prügikastide juures, nad on välja prinditud, me teame ju seda, et kui asjad on juba pandud kuskile pilve, siis nad on kõigile põhimõtteliselt kättesaadavad ehk nad ei ole nii turvalised, kui, ütleme, võib-olla perfokaardid ja see, mis on suures seifis luku taga. Inimestel võib olla ükskõik milliseid eluhetki, inimesed võivad teha rumalusi. Täiskasvanud inimesed eksivad. Me elame ikkagi ju euroopalike kristlike väärtuste ruumis, kus eksimine on inimlik ja inimesele antakse uus võimalus. Inimene kahetseb pattu ja soovib puhtalt lehelt alustada. Ma võin eksida, aga kui enne sul oli kindlustunne, et äkki see register ei leki, siis nüüd on kindlustunne, et äkki see register ei leki ja see register ka ei leki. Pööraks näo võib-olla nende inimeste poole, kes ei ole mingid Süstla-Vellod, kes tahavad kogu aeg sellest koledast reaalsusest ära minna enda imelisse värvilisse maailma. Või oli see vastupidi? Minu arvates on siin värviline ja see keskkond võib-olla on halb, aga ma ei tea, ma ei ole see, kes oskab kaasa rääkida. Aga kui inimene on korra libastunud ja ta tahab ühiskonda tagasi tulla, siis ta peab tegema mingeid keerdkäike. Pööraks võib-olla ühe korra näo nende kodanike poole, kes soovivad enda eksimust mingil määral saladuses hoida. Mulle tundub see loogilisem kui see, et mingid IT-vennikesed ütlevad, et nüüd me teeme SKAIS3. Ma ei sa aru, miks selle SKAIS2 jaoks üldse raha antakse, niikuinii me jõuame tulemusele, et SKAIS3 on tunduvalt parem, sellepärast et eelmine on vana. See on minu seisukoht. Või läheks kohe SKAIS4 juurde? Aga kas meil on vaja varuda nii palju andmeid inimese kohta või kas inimesele jääb see diskreetsuse võimalus, et kui ta ise läheb ravile, siis teda sinna registrisse ei panda? See oleks minu meelest tunduvalt suurem motivaator, et saada inimesi vabatahtlikult ravile, kui see, et noh, mine ravile, mine ravile, saad aru, küll me ikka KOV-i kaudu selle info teada saame, sest KOV-is tegeleb sellega võib-olla mõni spetsialist. See ei anna praegu turvatunnet nendele inimestele, kes soovivad enda eksimusi heastada sellega, et nad läheksid vabatahtlikult võõrutusravile. Võib-olla on vaja täielikku ettekujutust asjast ja ma ei ole selles pädev, aga kindlustunnet oleks vaja pigem nendele inimestele. Nagu te ütlesitegi, see on võib-olla puudus. Teeks sellise hea asja, kus ei ole puudusi ja kus ei ole neid hirme. Ma arvan, et sotsiaalkomisjonil on see pädevus mitmekordselt olemas, aga õiguskomisjoni liikmena ma leian, et ka nendel inimestel on õigus sellele, et minevikueksimused avalikuks ei tuleks. Igal inimesel on õigus leida andestust. Nii nagu öeldakse, et anna andeks meile, nii nagu meie anname andeks enda võlglastele. Pööraks näo inimese poole ja tema eksimuste poole, mitte vajaduse poole teha veel üks agiilne lahendus selleks, kuidas infot koguda. Aitäh!
Aitäh! Rohkem sõnavõtusoove ei ole. Me vaatame kõigepealt läbi muudatusettepanekud. Neid on meil kaks, mõlemad on juhtivkomisjonilt. Esimese muudatusettepaneku on pakkunud sotsiaalkomisjon ja juhtivkomisjon arvestab seda täielikult, keegi hääletamist ei nõua. Teine muudatusettepanek on samuti sotsiaalkomisjonilt ja ka see on arvestatud täielikult, ükski fraktsioon hääletamist ei nõua. Seega, juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 99 teine lugemine lõpetada. Teine lugemine ongi lõpetatud.
Me läheme järgmise päevakorrapunkti juurde, see on kümnes ja viimane sellel päeval: Vabariigi Valitsuse algatatud maksualase teabevahetuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 89 teine lugemine. Ettekandja on rahanduskomisjoni liige Aivar Sõerd. Palun!
Austatud Riigikogu aseesimees! Head kolleegid! Rahanduskomisjon arutas eelnõu k.a 3. detsembril ja 9. detsembril. 3. detsembri istungil osales Rahandusministeeriumi maksupoliitika osakonna peaspetsialist Anneli Valgma. Lühidalt räägin meeldetuletuseks selle eelnõu sisust. Eelnõu käsitleb selliste skeemide alast teabevahetust, mis mõjutavad maksustamist, finantskontoalast teabevahetust või tegeliku kasusaaja tuvastamist. Eelnõu lähtub eesmärgist, et on vaja vähendada agressiivset maksuplaneerimist ning suurendada riikide maksusüsteemide läbipaistvust. Eelnõu esimene lugemine lõpetati 13. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 27. novembriks Riigikogu fraktsioonid ega ka Riigikogu liikmed eelnõu kohta muudatusettepanekuid ei esitanud. Eelnõu kohta küsiti arvamust seletuskirjas nimetatud huvigruppidelt, neid oli arvukalt, aga arvamus laekus vaid Eesti Pangaliidult. Eesti Pangaliidu arvamus sisaldas ettepanekut võimaldada Eesti Vabariigi ja Ameerika Ühendriikide maksualase teabevahetuse kokkuleppes sätestatud erandite kohaldamist väiksemate kontode puhul ja vähendada sellega Eesti finantsasutuste koormust Ameerika Ühendriikidega seotud isikute kontode tuvastamisel. Komisjon valmistas eelnõu teist lugemist ette 3. detsembri istungil ja langetas menetluslikud otsused. Täiendavalt arutas komisjon seda asja 9. detsembri istungil ja otsustas esitada eelnõu kohta ühe muudatusettepaneku, mis puudutab Eesti Vabariigi ja Ameerika Ühendriikide teabevahetuse kokkuleppes sätestatud erandi kohaldamist väiksemate kontode suhtes. Juhtivkomisjon tegi eelnõu kohta ühte muudatusettepaneku, mis on ka ettepanekute loetellu kantud. Selgitused on esitatud muudatusettepanekute loetelus. Komisjon langetas järgmised konsensuslikud otsused: teha ettepanek saata eelnõu päevakorda tänaseks, s.o 11. detsembriks; teha ettepanek teine lugemine lõpetada; teha ettepanek saata eelnõu kolmandale lugemisele, kui teine lugemine lõpetatakse, ja kolmas lugemine oleks 18. detsembril; teha ka ettepanek panna eelnõu lõpphääletusele. Lühidalt ka sellest, mida me 3. detsembril komisjonis arutasime. Komisjoni esimees palus Rahandusministeeriumi maksupoliitika osakonna peaspetsialistil Anneli Valgmal tutvustada Eesti Pangaliidu kirja ja selle muudatusettepaneku kavandit. Anneli Valgma märkis, et Eesti Pangaliidu kirjas toodud ettepanek kergendaks pankade halduskoormust ning ettepanek on kooskõlas Eesti Vabariigi ja Ameerika Ühendriikide vahel sõlmitud rahvusvahelise maksukuulekuse parandamise kokkuleppega. Anneli Valgma selgitas, et teabevahetuses USA-ga on pangakontode puhul ilmnenud üksikute ameeriklastega probleem, mida ei osatud ette näha. Näiteks, kui sa oled diplomaatide laps ja sündinud USA-s, siis oled sa saanud USA kodakondsuse. Nende inimeste pangakontode kohta, kes on 20–30 aastat tagasi sündinud USA-s ja pole sinna aastakümneid enam sattunud, tuleks samuti infot vahetada. Info juurde tuleb lisada maksukohustuslasena registreerimise kood, mida ei pruugi aga olla. USA on käesoleva aasta lõpuni andnud n-ö üleminekuvõimaluse maksukohustuslasena registreerimise numbrit – see on PIN-number – andmevahetusele mitte lisada. Tähtaeg hakkab aga lõppema ja seda võimalust ei ole pikendatud. Muudatus võimaldaks vähendada nende kontode arvu, mille kohta teavet vahetatakse, sest 50 000 dollarit kontojäägi kohta on päris suur summa. Siinkõneleja küsis, kas 50 000 dollarit on Rahandusministeeriumi pakutud kompromiss. Vastus oli, et ei ole, see summa tuleneb tegelikult teabevahetuse kokkuleppest, mis võimaldab sellist erandit, aga kehtiv maksualase teabevahetuse seaduse § 14 ei võimalda seda erisust rakendada. Kokkuleppe kohaselt ei pea koguma ja vahetama infot väikeste kontode kohta, aga seadus välistab selle. Sellest siis see muudatusettepanek. See oligi kogu meie arutelu sisu. Sellega ma oma ettekande lõpetan ja olen valmis vastama küsimustele.
Kas ettekandjale on küsimusi? Ei näe soove, järelikult küsimusi ei ole. Aitäh, lugupeetud ettekandja! Kas keegi soovib võtta osa läbirääkimistest ja esineda kõnega läbirääkimistel? Ka seda soovi ma ei näe. Meil on läbi vaadata üks muudatusettepanek. Kuigi juhatajal ei ole mingit kohustust muudatusettepanekut ette lugeda, tahaksin siiski lugeda teile ette muudatusettepaneku ühe punkti, et te saaksite aru, mida me siis nüüd otsustame: "Aruandekohustuslik Eesti finantsasutus võib hoolsusmeetmete võtmisel kohaldada FATCA kokkuleppe I lisa II osa punkti A alapunktides 1, 2 ja 4 ning IV osa punktis A sätestatud erisusi. Erisusi kohaldatakse Eesti aruandekohustusliku finantsasutuse kõigile finantskontodele ühetaoliselt." Ma rohkem muudatusettepanekuid ette ei loe. Aga selline on see muudatusettepanek, mille rahanduskomisjon on esitanud ja mida juhtivkomisjon on täielikult arvestanud. Juhtivkomisjon on teinud ka ettepaneku eelnõu 89 teine lugemine lõpetada. Nii et teine lugemine on lõpetatud ja meie tänane istung lõppenud. Head kojuminekut! Istungi lõpp kell 17.40.