Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 30. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnjega nadaljevanja seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanca: mag. Melita Župevc, dr. Luka Juri [[do 15. ure]] in Bojan Kontič. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VZPOSTAVITVI ETAŽNE LASTNINE NA PREDLOG PRIDOBITELJA POSAMEZNEGA DELA STAVBE IN O DOLOČANJU PRIPADAJOČEGA ZEMLJIŠČA K STAVBI V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima Boštjan Škrlec, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dobro jutro in lep pozdrav tudi poslankam in poslancem. Zakon, ki je pred vami, se nanaša na postopke vpisovanja etažne lastnine. V Sloveniji poznamo koncept dualistične etažne lastnine, kar pomeni, da gre za dve pravici. Ena je izključna lastninska pravica na delu stavbe, druga pa je pravica na skupnih površinah stavb oziroma funkcionalnih zemljišč. Ta etažna lastnina, se seveda tako, kot vsaka lastnina na nepremičnini pridobi z vpisom v zemljiško knjigo. V Sloveniji je bilo v preteklosti precej problemov pri usklajevanju dejanskega stanja etažne lastnine s tistim, ki je vpisan v zemljiško knjigo, zato je država že v preteklosti to skušala urediti. Tako je bil leta 2008 sprejet Zakon o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o odločanju pripadajočega zemljišča k stavbi, to je zakon s kratico ZVEtL, ki je noveliran tudi danes. Bistvena lastnost tega zakona je da omogoča vpis zemljišča oziroma etažne lastnine, tudi na predlog samo enega etažnega lastnika, ne glede na to, ali se drugi etažni lastniki s tem strinjajo ali ne. Temeljno načelo pa je učinkovitost in ekonomičnost postopka. Po triletnem izvajanju tega zakona pa so se v praksi pojavile tudi nekatere težave, ki jih s to novelo odpravljamo. Bistvene novosti, ki jih novela prinaša so sledeče. Prvič. Onemogoča oziroma odpravlja se nevarnost potencialnega zavlačevanja ali oviranja postopka zaradi izvajanja predhodnega ali vzporednega postopka katastrskega vpisa po zakonu o evidentiranju nepremičnin. Namreč, dosedanja ureditev je bila takšna, da je v primeru neurejenih katastrskih vprašanj sodišče postopek prekinilo in stranke napotilo na poseben upravni postopek, v katerem so ta katastrska vprašanja uredili, tam pa so seveda zaradi pravic in kavtel, ki jih stranke uživajo, bile določene nevarnosti, da se ti postopki zavlačujejo. Zdaj novela omogoča, da bo sodišče vzporedno uredilo tudi ta vprašanja v okviru enotnega postopka, kar bo pomenilo, da bodo postopki hitrejši in bolj tekoči. Druga novost je ta, da se z namenom olajšati delo z novelo razširja krog udeležencev. V postopek za vzpostavitev etažne lastnine se po noveli pritegne tudi upravnik, saj lahko sodišču poda koristne podatke o evidentiranih pridobiteljih, o stavbi kot celoti in o njenih posameznih delih. Po drugi strani pa njegova udeležba pomaga tudi pridobiteljem posameznih delov, da se vključijo v postopek. V postopku za določitev pripadajočega zemljišča pa novela zagotavlja tudi udeležbo občine, ki lahko v sodnem postopku po eni strani zagotovi neposredno seznanitev sodišča z urbanističnimi vidiki posamične prostorske situacije, po drugi strani pa varuje javno dobro in s tem tudi javni interes v posameznem konkretnem primeru. Za postopke določanja pripadajočega zemljišča za stavbe, zgrajene pred 1. 1. 2003, se razširja aktivna legitimacija tudi na občine in zemljiško knjižne lastnike. Prav za te postopke so namreč nepremičninske evidence najbolj neusklajene in s tem se pravno zavaruje tudi interes občin in zemljiško knjižnih lastnikov po uskladitvi nepremičninskih evidenc z dejanskim stanjem, hkrati pa se poveča možnost za izvedbo postopkov v konkretnih primerih in s tem pripomore k temeljnemu cilju zakona, to je pospešitvi teh postopkov in ureditvi evidenc z dejanskim stanjem. Tretja novost se nanaša na amortizacijo listin. Gre namreč za situacijo, ko posamezniki, ki želijo doseči vpis v zemljiško knjigo ne razpolagajo z izvirnikom listine iz katerih izvira njihova pravica ampak zgolj s kopijami. Do sedaj je bilo treba izvesti poseben postopek, ločen, v katerem se je taka kopija amortizirala in dejansko pridobila status sposobnosti za vpis v zemljiško knjigo, sedaj pa novela predvideva, da bo tudi ta postopek izveden enovito v okviru postopka ugotavljanja oziroma vzpostavitve etažne lastnine, kar ponovno pomeni, da bo s tem, ko bo namesto dveh postopkov tekel eden, ta postopek hitrejši in bo delo sodišča bolj učinkovito. Novela določa tudi prednostno obravnavo za vse začete postopke do leta 2013. Torej zaradi interesa predlagatelja, da se ti postopki vendarle izvedejo v najkrajšem možnem času je določena ugodnost prednostne obravnave za vse tiste postopke, ki so se že začeli ali se še bodo začeli do leta 2013. To bo seveda pomenilo, da bodo sodišča morala z določenimi organizacijskimi ukrepi v okviru letnih razporedov to tudi upoštevati. Z vsem navedenim bomo prispevali k temu, da se bodo čim prej uskladile evidence v zemljiški knjigi, ki se nanašajo na etažno lastnino z dejanskim stanjem. Zaradi tega računamo na vašo podporo zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku Antonu Colariču.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod državni sekretar,,kolegice in kolegi! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na seji 29. 6. 2011, kot matično delovno telo, obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada. Članice in člani odbora smo kot gradivo za sejo prejeli predlog zakona, mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Državnega sveta, mnenje Sodnega sveta in mnenje Mestne občine Ljubljana. V poslovniškem roku pa so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin SD, Zares in LDS k 3., 4., 5., 6., 8., 10. in 13. členu ter za novi 13.a člen. Na seji je kot predstavnik Vlade sodeloval Aleš Zalar, minister za pravosodje, ki je poudaril, da se s to novelo želi olajšati postopke za vzpostavitev etažne lastnine in določitev pripadajočega zemljišča k stavbi, saj so se v sedanjem zakonu, ki velja nekako tri leta, pokazale določene ovire, ki preprečujejo hitrejše in učinkovitejše izvajanje omenjenih postopkov. Predloga zakona zato prinaša nekatere spremembe, ki naj bi te ovire odpravile. Prva sprememba se nanaša na potencialno zavlačevanje in oviranje postopkov zaradi vzpostavitve izvedbe katastrskega vpisa, ki ga ureja Zakon o evidentiranju nepremičnin. Druga pomembna sprememba je, da se širi krog udeležencev v postopkih, in sicer na upravnike in pa seveda obvezno udeležbo občine. O drugih spremembah pa je današnji predstavnik, gospod državni sekretar, že tudi govoril in jih ne bi ponavljal. Na seji odbora je sodelovala tudi Zakonodajno-pravna služba. Predstavnica je poudarila, da so imeli nekatere pripombe, ki pa so bile z vloženimi amandmaji treh poslanskih skupin ustrezno odpravljene. Tudi Državni svet je zakon podprl. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin SD, Zares in LDS k 3., 4., 5., 6., 8., 10. in 13. členu ter nov 13.a člen. Odbor je skladno s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo stališče predstavil Matjaž Zanoškar.
Dobro jutro, kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar, spoštovani predsednik! Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi. V Poslanski skupini DeSUS v celoti podpiramo novelo, ker smatramo, da je umestna, da je smiselna in potrebna, saj ne nazadnje omogoča učinkovitejši in bolj ekonomičen postopek zemljiškoknjižnega vpisa etažne lastnine. Osnovni zakon, sprejet v letu 2008, je skušal pozitivno vplivati na precej neurejeno oziroma dejanskemu stanju neprilagojeno stanje v zemljiški knjigi na način, da je zakon omogočil pridobiteljem posameznih delov stavbe, da dosežejo vpis etažne lastnine v primeru, ko so zemljiškoknjižni lastniki glede vzpostavitve in vpisa etažne lastnine neaktivni ali pa jih celo ni. Ta zakon je bil sicer dobro koncipiran in imel svoj pozitiven namen, vendar so se v triletnem izvajanju pokazale pomanjkljivosti in ovire, zaradi katerih je na sodiščih še vedno veliko nerešenih primerov v zvezi z vzpostavitvijo etažne lastnine na določenem delu stavbe in določenem pripadajočem zemljišču. Po tej novelaciji zakona se ne predvideva več posebnega upravnega postopka za vpis v zemljiški kataster. Če nepremičnina še vedno ni vpisana vanj, bo sodišče samo, torej po uradni dolžnosti, poskrbelo za vpis v kataster že v sklopu postopka vzpostavitve etažne lastnine. Krog udeležencev postopka se razširja na upravnike in občine, tako je to dodaten prispevek k ekonomičnemu postopku, saj bodo sodišča deležna več koristnih informacij. Poenostavljen bo tudi postopek vpisa v zemljiško knjigo v primerih, ko lastniki ne razpolagajo z vso potrebno dokumentacijo. Tako bo tudi neposredno v samem postopku vzpostavitve etažne lastnine možen vpis v zemljiško knjigo s pomočjo instituta nadomestitve manjkajoče listine za vpis lastninske pravice, ki se uporablja po Zakonu o zemljiški knjigi. Predlogi, na osnovi katerih je ministrstvo oblikovalo novelo, izvirajo iz prakse in dala so jih sodišča. Zato se je nadejati, da bodo postopki vpisa odslej bistveno krajši, z manj administracije in za uporabnika oziroma stranko v postopku tako bolj prijazni. Prav tako pa je pričakovati pozitiven učinek tudi na samo ažurnost zemljiškoknjižnega stanja. V Poslanski skupini DeSUS torej predlog novele podpiramo in jo bomo tudi potrdili. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavila mag. Sara Viler.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predstavniki ministrstva, poslanke in poslanci! Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o vzpostavitvi etažne lastnine, ki je pred nami, vsebuje določene izboljšave, ki so potrebne za hitrejše in učinkovitejše izvajanje postopkov vpisa etažne lastnine. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podpiramo spremembo zakona, ki po novem uvaja, da je udeleženec v postopku za vzpostavitev etažne lastnine tudi upravnik ali upravnica. Podpiramo tudi ureditev, da sodišče v postopku za vzpostavitev etažne lastnine pri pristojnem upravnem organu zahteva opis stavbe in posameznih delov, če slednji še niso vpisani ali zahteva spremembo teh podatkov, če slednji ne odražajo dejanskega stanja. Zakon tudi uvaja določbo, da udeleženca vpisa, ki onemogoča osebi, imenovani s strani sodišča, vstop v prostore, izdaje podatkov in onemogoča strokovna opravila pri opravljanju vpisov oziroma evidentiranje sprememb v katastru stavb, ki je v postopku vpisa etažne lastnine upravnika stavbe in njihovih delov, da takega udeleženca izloči iz postopka. Opozorila bi na dejstvo, da se z nekaterimi novimi določbami tega zakona, povozijo določbe že veljavnih zakonov in tako povzročijo neusklajenosti med njimi, kar pa bo neposredno onemogočilo funkcioniranje novega zakona. Neusklajeno je področje katastrskih vpisov, saj se je v praksi že večkrat izkazalo, da izvedba upravnega postopka ne omogoča hitrega in učinkovitega reševanja postopkov etažne lastnine, slednje je vzpostavil tudi Sodni svet. Z novelo Zakona o vzpostavitvi etažne lastnine se vzpostavlja nova lastninska razmerja, izven klasičnih temeljev, določa nov postopek vzpostavitve etažne lastnine in določitev pripadajočega zemljišča k stavbi, čeprav za to že obstaja ustrezna pravna podlaga, na primer v Stvarnem pravnem zakoniku, Stanovanjskem zakoniku in Zakonu o zemljiški knjigi. Menimo, da če že spreminjamo novo pravno podlago, bi morali predhodno analizirati že obstoječo in če se izkaže za določen drug zakon ureja enake materije, onemogočiti podvajanje predpisov. V predlogu zakona bi morali v prehodnih in končnih določbah razveljaviti nekatere določbe že veljavnih predpisov. Če tega ne bomo storili nastane zmeda pri uporabi pravilne pravne podlage v postopkih odločanja. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke bomo novelo zakona podprli, upamo pa, da bodo predvidene spremembe res doprinesle k učinkovitejšemu in hitrejšemu reševanju postopkov vpisa etažne lastnine v zemljiško knjigo. Da ne bomo spet čez nekaj mesecev dobili na mize novelo novele, rekoč da določbe niso dovolj jasne in konkretne in da novele ni bilo mogoče izvajati v praksi.
Hvala lepa. Stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Vprašanje etažne lastnine v Republiki Sloveniji kljub obstoječemu Zakonu o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o odločanju pripadajočega zemljišča v stavbi, ki je bil sprejet aprila 2008, še vedno ostaja problematičen. Osnovni namen, sedaj veljavnega zakona, je bila vzpostavitev hitrega in učinkovitega postopka za vpis v zemljiško knjigo, za nekaj več kot 300 tisoč nepremičnin, katere ali še niso vpisane v zemljiško knjigo ali pa nimajo urejene etažne lastnine. Analiza izvajanja zakonodaje pa je pokazala, da se v postopkih, ki jih je definiral zakon, pojavljajo ovire, ki v času priprave in sprejema zakona niso bile zaznane in poznane. Zaradi teh ovir pa zakon ni in ne dosega zastavljenih ciljev. Novela zakona, ki jo obravnavamo danes, naslavlja te probleme s čim in s čemer z nadgradnjo prvotnih določil zakona v luči izpolnjevanja temeljnih načel Zakona o vzpostavitvi etažne lastnine, kot zakon, kot sta ekonomičnost in učinkovitost postopka ter upoštevanje temeljnega koncepta osnovnega zakona. Predlagana rešitev obsega spremembe, ki bodo v veliki meri odpravile nevarnosti zavlačevanja ali oviranja postopkov zaradi izvajanja predhodnega katastrskega vpisa po Zakonu o evidentiranju nepremičnin. Novela tudi razširja krog udeležencev v postopkih z namenom olajšanja dela sodišč. Tako bosta v postopke po Zakonu o vzpostavitvi etažne lastnine, lahko vključena tudi upravnik stavbe in občina, kar bo v postopkih prineslo dodatne informacije, ki bodo pripomogle k hitrejšemu in učinkovitejšemu izvajanju postopkov, ter obenem še povišalo standard varovanja javnega interesa prek udeležbe občin v predpisanih procesih. Nadalje novela zakona širi aktivno legitimacijo za postopke določanja pripadajočega zemljišča za stavbe, zgrajene pred 1. 1. 2003, tudi na občine in uvaja amortizacijo listin, s čimer se opravlja nujnost dvojnih postopkov pri vpisovanju v zemljiško knjigo. Novela zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi nadgrajuje obstoječi zakon s konkretnimi rešitvami, ki so posledica resne analize, ki so jo pripravili na Ministrstvu za pravosodje, skupaj s sodišči. V Poslanskem klubu LDS podpiramo rešitve, ki jih prinaša novela zakona o vzpostavitvi etažne lastnine in upamo, da bo tudi ta zakon prispeval k hitrejšemu urejanju zemljiškoknjižnih evidenc v Sloveniji, zato bomo zakon tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Miran Potrč.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Da ne bi ponavljal vsebine predloga novele zakona, s katero soglašamo, da ne bi ponavljal prav gotovo koristne vsebine, ki jih predlog novele daje, to je, da se poveča učinkovitost vpisa etažne in lastninske pravice na posameznih delih stavb, naj rečem, da v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlog zakona podpiramo. Bi pa radi opozorili, ker smo to storili tudi leta 2008, da naj se sprejmejo dodatno vsi ukrepi, ki so potrebni na sodiščih in Ministrstvu za pravosodje, kar je minister na seji delovnega telesa že obljubil, da se zagotovijo podlage za učinkovito izvajanje zakona. Sam bi svetoval naj se preverijo tudi še eventualni pomisleki, ki jih ima Sodni svet in člani v Sodnem svetu, glede na to ali se bodo postavljale kakšne nove ovire pri uresničevanju zakona. Doslej smo namreč čakali od leta 2008 do letos, se pravi dobri dve leti, in v tem času bi najbrž lahko nekaj več vpisov zagotovili, kot smo dejansko jih. Je pa vpis etažne lastnine in lastninske pravice posebej, ker gre tudi za pripadajoče zemljišče, izjemno pomembno vprašanje za velik del državljank in državljanov Slovenije, saj vemo kako je vpis v zemljiško knjigo bil nedosledno urejen in konec koncev vemo, posebej kar zadeva etažno lastnino, kaj se je dogajalo z realizacijo stanovanjskega zakona, ko smo mnogi dobili lastninsko pravico, otežena pa je bila naša želja za vpis v zemljiško knjigo, ker so bili postopki gradnje, urejanja pogodbenih razmerij in podobno nedosledno urejeni. Želimo torej uspeh tej reformi, je nujno potrebna. Svetujemo in poudarjamo potrebo po sprotnem spremljanju in eventualnem dopolnjevanju, da bi se velik problem, ki obstoja glede evidentiranja nepremičnin v zemljiški knjigi, pred tem pa tudi v katastru čim prej in čim dosledneje uredil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Miro Petek.
Dobro jutro, kolegice, kolegi. Bistven napredek na področju reševanja etažne lastnine je naredila prejšnja vlada oziroma parlament v prejšnji sestavi, saj smo leta 2008 sprejeli Zakon o vzpostavitvi etažne lastnine. Ta zakon namreč omogoča, da se postopek oblikovanja etažne lastnine in vpisa v zemljiško knjigo izvede na predlog enega samega predlagatelja, ne glede na to ali se ostali sostanovalci s tem strinjajo ali ne. S tem se je skušalo olajšati oblikovanje etažne lastnine in vpisovanje večstanovanjskih stavb v zemljiško knjigo. Kot je znano, etažna lastnina nastane šele z vpisom v zemljiško knjigo. Leta 2008, ko smo ta zakon sprejemali je bilo število nevpisanih nepremičnin oziroma nepremičnin, kjer je kot lastnik na njih vpisan investitor ne pa dejanski kupec oziroma lastnik, še vedno zelo veliko. Številka se je gibala okrog 300 tisoč. Lastniki so tudi takšna podjetja, predvsem gradbena, ki danes ne obstajajo več oziroma so v stečaju. Tudi današnji verižni stečaji gradbenih podjetij kot so SCT, VEGRAD, Gradbeno podjetje Grosuplje, pa lahko problematiko etažne lastnine še poglobijo. Zato je treba omogočiti pridobiteljem posameznih delov stavb, da se doseže zemljiško knjižni vpis etažne lastnine tudi v primerih, ko so zemljiško knjižni lastniki neaktivni ali pa jih že dolgo ni več. Če se bo novela tega zakona uresničevala, potem obstaja upanje, da bodo odpravljene nekatere ovire zaradi katerih prihaja oziroma bi lahko prihajalo; to je do potencialnega zavlačevanja ali oviranja izvedbe postopka vzpostavitve etažne lastnine, ki jo predlaga pridobitelj posameznega dela ali pripadajoče zemljišča stavbi. Sedaj se dogaja, da prihaja do zavlačevanja ali oviranja postopkov tudi zaradi zakonsko določenega poprejšnjega katastrskega vpisa, o katerem govori Zakon o evidentiranju nepremičnin. Po novem bo v primeru, da stavba še ni vpisana v kataster, sodišče to opravilo po uradni dolžnosti, kar je dobro. V večstanovanjskih zgradbah je težko najti konsenz vseh sostanovalcev, podobno kot tukaj v parlamentu, in velikokrat se dogaja, da zaradi tega prihaja do težav pri vpisu etažne lastnine. Praksa je tudi pokazala, da zakonodaja ni vedno sledila dejanskemu dogajanju v življenju in so zaradi tega bile težave, ki so ljudem povzročale velike probleme. Če so resnično jasne pravne podlage, potem je vpis etažne lastnine v zemljiško knjigo res še zgolj in samo tehnično vprašanje. Jasne pravne podlage pa mora zagotoviti Državni zbor. Noveli zakona ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Gvido Kres.
Hvala za besedo gospod predsednik, spoštovani državni sekretar, poslanke in poslanci. Novela zakona, ki je pred nami je posledica nekaterih zahtevkov o popravkih pred dobrimi tremi leti sprejetega temeljnega Zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o odločanju pripadajočega zemljišča stavbi. Zakon je bil takrat sprejet zaradi številnih sodnih zapletov, ki so bili posledica popolnoma neurejenega stanja, zatečenega stanja in vseh evidenc še iz časa družbene lastnine, skromne privatizacijske zakonodaje in razmeroma neuspešnih poskusov reševanja tega stanja vse od osamosvojitve dalje. Kot sicer navaja tudi predlagatelj, in v tem primeru močno verjamemo, da njihove navedbe držijo, so se določene zakonske ureditve izkazale za neposrečene, predvsem pa neučinkovite. Tako so popravki zelo dobrodošli, še posebno na primer podpiramo noviteto, da se v sodni postopek vključi tudi upravnika stavbe. To je dodatek k zakonu, ki je logičen in življenjski, predvsem pa so v praksi upravniki, vsaj v večini primerov ljudje, ki posedujejo oziroma imajo do največ informacij o nepremičnini in pripadajočih zemljiščih. Prav tako je smiselno, da sodišče, kadar ugotovi, da stavba ni vpisana v kataster samo zagotovi katastrski vpis in na ta način prepreči zavlačevanje sodnih postopkov s tem, da se katarski vpisi še naprej izvajajo po določbah Zakona o evidentiranju nepremičnin. Vendar pa spoštovane kolegice in kolegi, na nekaj velja opozoriti. Tu imamo tudi razmeroma negativno mnenje Sodnega sveta in pa zelo negativne izkušnje na terenu za izvajanje vpisa v zemljiško knjigo na splošno. Sodni svet v svojem mnenju poudarja, da je zelo vprašljivo urejanje teh položajev s posebnim zakonom in na drugačen način, še posebno, če večino razmerij že urejata stvarno pravni zakonik in Zakon o nepravdnem postopku, veliko tega pa je zajeto tudi v Zakonu o evidentiranju nepremičnin. Opozarjajo tudi, da gre že pri osnovnem zakonu za izpostavljanje novih lastninskih razmerij izven klasičnih temeljev, kar se izkazuje za problematično. Kot drugo, pa v Slovenski ljudski stranki pridobivamo konkretne informacije s terena, da na področju vpisa v zemljiško knjigo po nedavnem sprejetju novele Zakona o zemljiški knjigi, vlada prava zmeda. Izkazalo se je, da organizacijska struktura ob uveljavitvi novele ni bila ustrezno pripravljena oziroma celo več, da pristojni organi organizacijsko niso v stanju izvajati nove zakonodaje. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke tako izkazujemo bojazen, da tudi ta novela ne bo imela pravega učinka, če se zatika že pri samem bistvu vpisa v zemljiško knjigo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlog novele zakona podprli, saj danes govorimo o noveliranju zakona, in ne o smiselnosti obstoja takšnega zakona že v osnovi, kot je kritičen Sodni svet. Iz tega vidika novela vseeno pomeni določen napredek, vendar kot je ugotovljeno, mnogih stvari še vedno ne rešuje oziroma se predvideva, da bo marsikatera ovira pri izvajanju tega zakona še ostala. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke nedvomno od Vlade oziroma od pristojnega ministrstva tako pričakujemo, da bo v šestih mesecih po uveljavitvi zakona opravila ustrezno analizo in poročilo, ali trenutna novela prinaša ustrezne rezultate in ali učinkovito služi svojemu namenu. Hkrati pa želimo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke tudi izkoristiti to priložnost, da apeliramo na pristojno ministrstvo, da poišče rešitve za trenutne zaplete na področju vpisovanja v zemljiško knjigo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 29. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 1.30. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RAZVOJNI PODPORI BELI KRAJINI V OBDOBJU 2013-2016 V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina štirih poslank in poslancev, s prvopodpisanim Ivanom Grillom. Predlog zakona je na 30. nujni seji 23. 6. 2011 obravnaval Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj kot matično delovno telo. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Besedo ima Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala za besedo gospod predsednik. Spoštovani kolegice, kolegi, predstavnik pristojnega ministrstva. Žal mi je, da lahko samo povemo tisto, kar smo že povedali. Razočaran sem, da je 35 poslank in poslancev tega Državnega zbora ocenilo, da zakon je primeren za nadaljnjo obravnavo in zakon je bil primeren, potem pa je, mislim da, 11 poslancev pristojnega matičnega delovnega telesa ob tem, da je še kdo manjkal zaradi drugih delovnih obveznosti sklenilo ravno obratno. In da tistih 11 v primerjavi s 35 prevaga. In sedaj lahko povemo še enkrat, da, mi bi sicer radi, da bi ta zakon pomagal ljudem v Črnomlju, Semiču, Metliki, ampak je pač 11 ljudi na matičnem delovnem telesu očitno spremenilo svoje mnenje. Čemu tako, ne vem. Če niso dovolj prepričljiva dejstva, da je v tej pokrajini, Beli krajini 14 % brezposelnost, da je veliko število odpuščanja delavcev, da je gospodarstvo opešalo, da je prikrajšano zdravstveno varstvo, da je slaba cestna in železniška infrastruktura, kaj potem naj nas prepriča, da je nekdo potreben pomoči. Ne mi govoriti floskule, kot so jih govorili nekateri moji kolegi, sprejeli smo Zakon o skladnem regionalnem razvoju, ob tem, da laže, da cela opozicija ni potrdila tega zakona. Ja, mi smo opozicija, pa smo ga potrdili. Ob vedenju, vi veste, vi veste in vi veste, da Zakon o skladnem regionalnem razvoju je pa list papirja, zato da je ministrstvo pokazalo, da je nekaj naredilo, pomagalo pa še do danes od njegove veljave ni z enim evrom nikomur. Ko pa smo sprejeli Zakon o Pomurju, ker smo pač rekli, pa dajmo pomagati sami, je rezultat, delni rezultat pa je. Žal mi je, da smo zavrnili še kakšen drug zakon. Še vedno pravim, sebi pomagajmo, ljudje božji, sebi, Slovenci pomagajmo Slovencem. Danes imamo 5 %, videli smo, kako nas sedaj Evropa kara, ampak meni je to vseeno. Mene boli, da tako slabo stojimo. Da smo daleč od Maastrichta, kar se javnih dolgov tiče. Imamo 600 milijonov evrov škode, ki jo je naredila nevihta včeraj, predvčerajšnjim. Imamo kup problemov, imamo politične razprtije, imamo državo v razsulu, imamo krizno stanje in - nič! Tu pa imamo vsaj en zakon, s katerim bi lahko pomagali ljudem. Vzporedno s tem, da bi jim pomagali, bi jim lahko pomagali še tudi pri takšnih in podobnih nesrečah, bog ne daj, da bi se jim zgodile. Ne! Ne! Izgovor na nek zakon, ki je totalen blef – Zakon o skladnem regionalnem razvoju – jaz ga podpiram zato, ker bi moral pomagati. Pa ni pomagal in ne bo pomagal nobeni od 12 statističnih regij. In to vidimo, in če vidimo, dajmo pomagati Slovenci sami sebi, posamično, po statističnih regijah. Zasavju boste pomagali, ker bo potrebno. Jaz od tam prihajam in mi je v srcu največ, pa enako čutim do vseh ostalih pokrajin. Nikoli ne bom rekel, ne pomagati Beli krajini zato, da bomo pomagali Zasavju. Ne, pomagajmo vsem! In res ne razumem – 14 % brezposelnost, slabo zdravstveno varstvo, nikakršne cestne povezave, nikakršne prometne povezave, odpuščanje delavcev, propad gospodarstva [[...]]Zakon, ki bi lahko pomagal, pa ne! A denar za izplačilo Grčiji je, denar za izplačilo Portugalski je. Prav zanima me, kje bomo dobili 600 milijonov za pomoč po škodi, ki je nastala. Ob tem, da vem, da je bil na evropski ravni razpis za pomoč državam, ki jih je prizadelo neurje. In tudi vem oziroma domnevam oziroma menim, glede na vse, kar sem se pozanimal in slišal, da pa država, ta naša država - in pristojno ministrstvo tega ne ve. In me prav zanima, če je sploh po lanskem neurju vprašalo Evropo, če lahko pomaga, in ali bo v tem trenutku vprašalo. Pa če se že drugam ne obrnemo, še enkrat, v imenu Slovenske nacionalne stranke, žal mi je, mi smo vse zakone za pomoč pokrajinam podprli in jih bomo še naprej, zato ker si pomagajmo sami sebi, ljudje božji, ne pa gledati na vse druge, sebe pa pozabljati! Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Anton Anderlič.
Spoštovani! Ni kaj dodati obrazložitvi, ki smo jo podali v prvi obravnavi. Nekaj je bilo narobe s pripravo tega zakona in z nameni, ki so bili zadaj. Očitno je šlo za to, da se je nekemu delu prebivalstva poskušalo približati, nekako povedati, kako je tisti del, ki je zakon vložil, boljši, bolj pošten, bolj pravičen od drugih, ki menimo, da je sistemski zakon, ki je bil sprejet v letošnjem letu, tisti, ki naj bi in je začel dajati pomoč potrebnim takoj. Ni razumljivo in zelo težko se razloži, zakaj se apelira, da se naj ne pomaga takoj Beli krajini, ampak šele s 1. 1. 2013. V čem je tu skrivnost, predlagatelji zakona niso povedali, zato me ni presenetilo, da je na odboru zakon doživel tako usodo, kot jo je. Po vseh podatkih so že v letošnjem letu bili razpisi in v letih od 2011-2016 naj bi Bela krajina dobila na tak ali drugačen način okrog 288 milijonov evrov za vzpostavitev osnovne infrastrukture in za vzpostavitev boljših pogojev za razvoj in hitrejše prilagajanje potrebam celotnega Pokolpja. Konec koncev, mi smo v strateških dokumentih in razpravah imenovali Pokolpje, vključno s Kočevsko, območje, ki je manj razvito, ki je degradirano in podobno. In v tem zakonu se je preprosto izpustilo ta del in se fokusiralo samo na eno območje, kar kaže na to, da se je hitelo, da se je hotelo narediti nekaj, kar bi bilo na prvi pogled všečno in bi lahko to razumeli kot neko dobro gesto, ampak saj veste kako je s tistim, boj se Danajcev, ki hodijo okrog in nekaj ponujajo, šele v daljni prihodnosti, če sploh. To je dejstvo in gospod Tanko, vi že veste, zakaj ste izpustili leto 2011, 2012 in ste želeli samo to pomoč nameniti samo v letu 2013 in naprej. To je verjetno [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Kaj se pa pogovarjate z mano?
Gospod Kolega Anderlič, ne se zapeljati iz klopi. Prosim, predstavite stališče.
Ne, ne, pa če on moti. Vi morate njega opozarjati najprej.
Jaz ga ne morem slišati, ker nima vklopljenega mikrofona. Se opravičujem.
Ne morete ga slišati, jaz ga pa slišim.
Takoj, ko ga bo imel, bom že poskrbel zanj.
Ampak to je pač manira. Če ne želiš sodelovati konstruktivno pri reševanju problemov, potem z oviranjem, z zavajanjem in podobnimi stvarmi poskušaš onemogočiti še tisto kar je dobrega in od česar bi konkretna območja imela korist. Seveda tukaj ni nobene dileme in trdno sem prepričan, da v osnovi poslanci in poslanke delujemo za to, da bi vsa območja v Republiki Sloveniji bila deležna enakega tretmaja, enakih pomoči, ki pa seveda v bistvu morajo biti zasnovane na način, da lahko vsak, ki je po kriterijih na takem nivoju razvoja, da je do teh pomoči opravičen, da lahko do njih tudi pride. To ne sme biti šikanozno, ne sme biti čez prste in na lepe oči, ampak na osnovi kriterijev, razpisov in seveda transparentne porabe denarja, ko gre za direktno pomoč. V Liberalni demokraciji trdno verjamemo, da bo tretja razvojna os dobila pospešek v prihodnjem obdobju, od Koroške do Bele krajine, in da bo to največji prispevek, poleg izgradnje še druge infrastrukture, k skladnejšemu regionalnemu razvoju. Obeti so dobri, stvari se pripravljajo, predvidena so sredstva, kar pomeni, da smo na dobri poti, ampak to seveda že v letu 2011 in naprej, ne pa šele po letu 2013 kot bi nekateri menili, da bi bilo prav.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo prestavil Vili Rezman. Prosim za mir v dvorani! Gospod Tanko,prosim!
Hvala lepa gospod predsednik. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo relativno kratko, z razlogom, zato ker smo ga predstavljali tudi v preteklost in ki se od takrat do danes v ničemer ni spremenilo. Pomeni pa, da nepovezani poslanci podpiramo poizkuse Vlade, da se razvojno ogroženim območjem pomaga, z različnimi ukrepi, vendar ukrep, ki je predlagan v tem predlogu zakona, ni tak, da bi bil ustrezen. Ni ustrezen iz različnih razlogov, ki smo jih doslej že navajali, ne samo v kratkem, povem, da nas zelo moti to, da predvideva nesorazmerno velike, pomembne pomoči v primerjavi z drugimi, tudi prizadetimi območji in tudi to nas seveda moti, da je del organsko sicer povezan, Pokolpja pri tem predlogu zakona izpuščen. In zato, ker že veljajo ukrepi za pomoč Pokolpju, torej širšemu območju, ki so bolj sorazmerni, ki bolj upoštevajo problematiko v celotni Sloveniji, torej tudi drugih okolij v katerih so razvojni problemi, sodimo da je treba izpeljati tiste ukrepe, ki so bili sprejeti in za katere menimo, da so ustrezni. Mi vemo, da v Sloveniji obstajajo razlike v razvoju po posamičnih regijah. Vemo, da so te pretirane, vemo da celo naraščajo, vemo tudi to, da nikoli ne bodo naše regije povsem enakomerno razvite tudi zavoljo tega ne, ker se to ne da zaradi različnih predpogojev, v katerih posamične regije živijo svoje življenje. Je pa treba neupravičene razlike zmanjševati. In ukrepi, ki jih je vlada sprejela, sodimo, da gredo v to smer. Nekateri so poskušali spremembe v tej regionalni razvitosti doseči na različne načine. Spomnimo se, da je bilo najprej glavno orožje ustanovitev pokrajin, pa tega nismo realizirali. Potem je bila cela vrsta predlogov posamičnih zakonov za posamične regije, ki so, razen enega, vsi tudi bili zavrnjeni. In vendarle smo končno spremenili tudi Zakon o skladnem regionalnem razvoju, ki skuša biti sistemski in na osnovi katerega so bili že sprejeti ukrepi za pomoč Pokolpju. Mi podpiramo te sistemske rešitve, podpiramo ukrepe, ki so ciljani v smer tudi razvojne podpore Pokolpju in Bele krajine znotraj Pokolpja in sodimo, da ni treba nadomeščati že sprejetih ukrepov z zakonom, ki predvideva svoje učinkovanje leta 2013, sicer z razlogom, predlagatelji so tudi povedali, našteli zakaj je ta letnica tam zapisana. Kar se Poslanske skupine nepovezanih poslancev tiče je torej vseh 5 glasov zagotovljenih za to, da se izvajajo stari ukrepi in da se ne sprejme tega predloga zakona.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Mirko Brulc.
Spoštovani vsi prisotni. Tudi jaz bom zelo kratek, kajti, kot smo napovedali v stališču poslanske skupine Socialnih demokratov že ob prvi obravnavi predloga zakona na plenarnem zasedanju meseca junija, naša poslanska skupina predloga zakona večinsko ni podprla. Je pa, ne glede na to, predlog dobil zadostno podporo za drugo obravnavo na odboru. Naša poslanska skupina je tudi v razpravi na odboru sledila usmeritvam, da Slovenija potrebuje pri reševanju regionalnih razlik celostne rešitve. V zvezi s predlogom zakona, ki je vseboval tudi rešitve, ki so že uveljavljene z Zakonom o skladnem regionalnem razvoju, je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora opozorila, da predlogi, ki se na nanašajo na posamezne regije, da ti predlogi pomenijo sistemski odstop in je hkrati izpostavila tudi dilemo o skladnosti takšne ureditve z Ustavo. Vsi že tolikokrat navedeni argumenti, kot tudi morebitna neustavnost predloga, so razlog, da poslanska skupina Socialnih demokratov tudi v drugi obravnavi zakonu ni namenila svoje podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Ivan Grill.
Hvala lepa za besedo. Naj uvodoma ponovno poudarim vsem tistim, ki zavajajo, da bi ta zakon po predlogu stopil v veljavo šele 2013, če bi bila volja za sprejetje. Ni res, če bi bila volja da se ta zakon podpre, bi ga z amandmajem lahko naredili z veljavo 2012 in tudi v rebalansu bi se zagotovila sredstva. Seveda, v Slovenski demokratski stranki obžalujemo, da Zakon o razvojni podpori Beli krajini v drugi obravnavi ni več dobil podpore in ga je vladajoča koalicija brez milosti zavrnila. Ponovno smo bili priča, da vladajoči koaliciji, v katero lahko štejemo tudi DeSUS in Zares, ni mar za težave in stiske naših ljudi, tokrat je šlo za Belo krajino. Ker je bil Zakon o razvojni podpori Bele krajine v prvi obravnavi sprejet, in to samo z enim glasom razlike, in še to po spletu okoliščin, smo se v SDS zavedali, da bo vladajoča koalicija želela ta zakon v najkrajšem možnem času zavrniti in pomesti pod preprogo, saj vedo, da je to za njih v očeh javnosti zelo neprijetna tema. Natanko tako se je zgodilo. Že samo teden dni po prvi obravnavi tega zakona je bila sklicana nujna seja Odbora za lokalno samoupravo in to v dvorani brez TV prenosa, da ljudje ne bi videli kako bo koalicija brez milosti zavrnila zakon v drugi obravnavi. Še pred tem pa smo v SDS pripravili tudi predlog, da se pred drugo obravnavo tega zakona opravi še javna predstavitev mnenj, kjer bi lahko gospodarstveniki in vsa zainteresirana javnost iz Bele krajine imela možnost predlagati dopolnila prvotnemu besedilu zakona, pa je vladajoča koalicija zavrnila tudi ta predlog. Spoštovana Vlada in vladajoča koalicija, vašim za lase privlečenim izgovorom, da za zavrnitev tega zakona, da bo težave v Beli krajini reševal Zakon o skladnem regionalnem razvoju, vam danes ne verjame nihče več. Sredstva, ki jih skozi razpise po tem zakonu lahko pridobi Bela krajina, so kaplja v morje in nič več. Pa še ta kaplja je očitno izpuhtela, saj v rebalansu proračuna za 2011 in 2012 znaten del sredstev vlada tudi niža in prepričan sem, da boste v koaliciji takšen rebalans tudi sprejeli. Me zanima na kakšen način boste potem opravičevali takšne rešitve. V SDS smo Zakon o razvojni podpori Beli krajini pripravili in vložili v parlamentarno obravnavo v prepričanju, da je to edini način, da se Beli krajini, ki je s strani države že desetletja pozabljena in zapostavljena, vsaj deloma zaustavi njeno nadaljnje propadanje na gospodarskem in socialnem področju. Brez takojšnje izdatne finančne državne pomoči in izgradnje nujno pomembne prometne, energetske in komunalne infrastrukture bo Bela krajina zagotovo gospodarsko obubožala in postala področje z največjo nezaposlenostjo v državi. Že do sedaj je v Beli krajini šlo v stečaj kar nekaj belokranjskih podjetij. Prihodnost še nekaterih, ki se danes borijo zgolj za golo preživetje, pa je vedno bolj negotova. Največje podjetje Secop, ki zaposluje skorajda tisoč ljudi, bo svojo proizvodnjo preselilo na Hrvaško. Ljudje v Beli krajini si zagotovo zaslužijo, da jim država priskoči na pomoč in jim omogoči ustvariti pogoje za obstoj in vsaj minimalni razvoj. Ne prosijo za pomoč, ker sami ne bi želeli delati in sodelovati pri svojem razvoju, želijo samo, da se jim zagotovijo pogoji za delo in čisto nič več. Spoštovane Belokranjke in Belokranjci, žal so vas tudi tokrat v SD, Zaresu, LDS in DeSUS pustili na cedilu. Prepričan sem, da se boste zavedali, da vladajoča koalicija, ki jim očitno ni mar za stiske ljudi, tudi v Beli krajini dela na način, ki prioritete ustvarja tam, kjer jih ne bi smela. Če bi samo del tistih sredstev, ki jih je namenila Grčiji, ki jih je namenila dokapitalizaciji Nove Ljubljanske banke, namenili za razvoj Beli krajini, bi se zagotovo situacija tam lahko spremenila v zelo kratkem času. Govoriti pa, da Zakon o skladnem regionalnem razvoju predstavlja rešitev za Belo krajino, je več kot sprenevedanje in vsi vemo, da temu ni tako. Me prav zanima ali boste poslanci, ki boste v naslednjem mandatu tukaj sedeli, priznali, da je tisti zakon bil, kot sem že večkrat omenil, sprenevedanje brez rešitev in to se bo tudi potrdilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Alojzij Potočnik.
Spoštovani! Poslanska skupina Zares predloga zakona večinsko ne podpira. Seveda se ni moč ogniti tudi stališču, da nekatere ugotovitve predlagateljev in razpravljavcev niso brez osnove. Vendarle smo tudi v izogib pritiskom regij v Državnem zboru sprejeli sistemski Zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja. V času primera pomurske regije tak zakon ni obstajal. Nedvomno je težava posebnih parcialnih zakonov, da se ne opravijo celovite primerjave s stanji in potrebami drugih regij oziroma območij, ki imajo prav tako pravico do državnih intervencij, če za to obstajajo pogoji. Prav predlagani zakon pa pomeni konkretno pomoč konkretni regiji brez izpolnjevanja objektivnih meril, na podlagi katerih bi do takšne pomoči pod enakimi pogoji bile upravičene tudi druge regije. Pomoč poleg stiske, ki je evidentna, mora vsebovati vse okoliščine, vsa merila in ne nazadnje realno zagotovljena sredstva. Po drugi strani, empatija v tem zboru bržčas ni problem, a že na prvi pogled je tudi vidno, da je tako velik obseg predlaganih sredstev nesorazmeren s sredstvi, ki jih Republika Slovenija namenja za reševanje razvojnih problemov na drugih zelo primerljivih območjih, ker izhaja naš pristop pri reševanju ekonomske in socialne, lahko rečemo tudi družbene ogroženosti iz opazovanja in obvladovanja celote, ker sicer lahko zagrešimo nova razvojna strukturna neskladja, je presoja poslanske skupine takšna kot sem jo omenil na začetku. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Janez Ribič.
Dober dan, spoštovani gospe in gospodje! Poslanci Slovenske ljudske stranke smo že ob prvi obravnavi predlaganega zakona ravnali v skladu z našo že uveljavljeno prakso podpore z zakonskim predlogom ter ostalim rešitvam, ki na kakršenkoli način omogočajo izboljšanje stanja na razvojno zaostalih območjih, zato smo podprli Sklep o nadaljevanju obravnave Zakona o razvoju podpori Bele Krajine. V naši poslanski skupini smo že pred dobrim letom seznanili s podobnih zakonskim predlogom, ki ga je pripravil bivši poslanec gospod Andrej Fabjan in je bil poslan tako Državnemu svetu pri usklajevanju pa so sodelovali tudi nekateri poslanci iz 6. volilne enote. Žal tisti zakonski predlog ni dobil širše podpore v koaliciji, podobna usoda pa je doletela tudi zakon, ki ga obravnavamo. Postopek obravnave tega zakona se je kljub nekaterim predlaganim amandmajem, ki bi razširili predlagane ukrepe razvojne podpore na celotnem območju Pokolpja s katerim bi se onemogočilo določena podvajanja, ter omogočili začetek izvajanja ukrepov iz zakona že v letu 2012, končal na matičnem delovnem telesu. V poslanski skupini obžalujemo tako odločitev, saj smo mnenja, da bi se z uveljavitvijo tega zakona pospešil razvoj te prelepe, od države pozabljene regije, ki pa je trenutno v izredno slabi gospodarski in socialni situaciji. Bela Krajina je namreč že od nekdaj, zaradi svoje geografske lege, prometno in gospodarsko zapostavljeno območje, ki se zadnje čase zaradi stečajev, ki si sledijo tako rekoč po tekočem traku in odhoda nekaterih podjetij v tujino, spopada že z več kot 14 % stopnjo brezposelnosti. Poslanci Slovenske ljudske stranke menimo, da bi ravno predlagani zakon rešil marsikatero situacijo s katero se Vlada ni primerno soočila, saj bi z ustreznim programskim pristopom za razvoj, podporo Beli Krajini ter konkretnimi finančnimi sredstvi, temu območju omogočilo uspešno sanacijo posledic finančne in gospodarske krize, ter vzpostavili pogoje za razvojni preboj. Predlog zakona želi to doseči z naborom 8 ukrepov razvojne podpore, ki bi omogočili odpiranje novih delovnih mest in vzpodbujanje dejavnosti z višjo dodano vrednostjo. V začetku letošnjega leta je bil sprejet Zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, sprejetju katerega smo poslanci Slovenske ljudske stranke nasprotovali, ker smo ocenjevali, da je to korak v napačno smer, da se bo povečala stopnja centralizacije in da zakon ne prinaša zadostnih virov za spopadanje z regionalnimi razlikami, kot je to določal prejšnji zakon, ki je zagotavljal sredstva v obliki 1,5 % bruto družbenega proizvoda. Naše domneve se očitno uresničujejo, saj novi zakon, ki naj bi bil sistemski ne daje zadostne podpore razvojno zaostalim območjem, zato je potreba po tako imenovanih interventnih zakonih, še vedno velika. Kot že rečeno, poslanci Slovenske ljudske stranke obžalujemo, da se postopek obravnave Zakona o razvojni podpori Beli krajini končuje, saj bi se z njegovo uveljavitvijo omogočila revitalizacija gospodarstva in hitrejši razvoj cestne in ostale infrastrukture. Ob tem pa tudi pozivamo Vlado, da z različnimi ukrepi, ki jih je tako zavzeto zagovarjala pri obravnavi Zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja omogoči Belokranjcem oziroma vsem prebivalcem Pokolpja, da se izvijejo iz krča, v katerega sta jih pahnila gospodarska kriza in večletni mačehovski odnos države do njih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Matjaž Zanoškar.
Spoštovani kolegice in kolegi. Spoštovani predsednik. Jasno je, da je Poslanska skupina DeSUS že v prejšnjem predlogu Zakona o podpori Beli krajini izkazala svojo nenaklonjenost. Predvsem razumemo dejstvo, da je ne nazadnje Demokratična stranka upokojencev tista, ki je kar nekaj časa že na tem področju delovala aktivno, torej smo imeli ministrice, ministre. Sami smo se zavedali in z bolečino in nekako z gnevom sprejemali dejstvo, da se razvojne razlike oziroma razlike med posameznimi regijami v Sloveniji povečujejo. To je vsekakor zelo zelo slabo znamenje za skladen razvoj naše države. Vseskozi smo stremeli k temu, da se ustvarijo oziroma oblikujejo mehanizmi, ki bodo te razlike počasi izenačevali. Popolnoma razumemo dejstvo, da v tistem času, ko ni bilo vgrajenih mehanizmov je prišel na dan interventni zakon za pomoč in razvoj Pomurju. Tudi takrat je Poslanska skupina DeSUS potrdila oziroma pokazala naklonjenost temu interventnemu zakonu. Zavedali smo se pa v naslednji fazi, ko so kar deževali predlogi interventnih zakonov za Podravje, Koroško in tudi za ostale dele, da je treba nekaj storiti, da je treba vgraditi sistemske zakone in merila, da bo možno brez intervencijskih zakonov sprejemati odločitve in ukrepe in uskladiti razlike med razvitimi in nerazvitimi regijami. Popolnoma razumemo stanje v Beli krajini. Vendar po tem, ko smo sprejeli Zakon o skladnem spodbujanju regionalnega razvoja se mi zdi, da so vgrajeni dovolj dobri mehanizmi, da tudi skozi te mehanizme, tako kot oblikovanje medresorske komisije pri Vladi, ki skrbi za konkretne kratkoročne ukrepe na področju Bele krajine, tako tudi z uredbo za pomoč Beli krajini in tako tudi z priznanimi področji tako imenovanega problemskega področja z večjo brezposelnostjo na področju Bele krajine, Kočevskega, Pokolpja, se mi zdi oziroma se nam v poslanski skupini zdi, da je dovolj dobrih mehanizmov skozi katere se lahko pomaga Beli krajini v tem smislu, da se bo hitreje razvijala. Če pa pogledamo danes, ko imamo na mizi tudi osnutek rebalansa državnega proračuna za letošnje leto, potem vidimo, da se ta sredstva za Pokolpje tudi za Belo krajino ne zmanjšujejo, ostajajo. Torej, vsi ti ukrepi, ki so, ki jih je sprejela Vlada so zelo konkretni, tudi konkretizirani s tem, da se sredstva ne zmanjšujejo. Torej, Bela krajina bo deležna te pomoči. In sprejemanje še dodatnega interventnega zakona za pomoč Beli krajini bi bilo diskriminatorno in nekako favorizirano do ostalih primerljivih območij. Tu je Koroška, tu so še druge regije, ki so ravno tako v zelo zelo težkem razvojnem položaju. Poslanska skupina DeSUS smatra, da skozi vse te mehanizme, skozi uredbo, ne nazadnje skozi vse kratkoročne ukrepe za pomoč Beli krajini, da so dani pogoji skozi katere se bo lahko Bela krajina intenzivno razvijala. Pa ne nazadnje spoštovani kolegice in kolegi, vsi ti ukrepi so narejeni tako, da so v veliki meri vezani na aktivnosti lokalnih skupnosti. Lokalne skupnosti so tiste, ali bodo hotele, ali bodo zmogle, ali bodo znale vse te ukrepe izkoristiti v svoj prid, zasukati v svoj prid in pospešiti razvoj Bele krajine in te regije, za katero smatramo, da je res v težkem položaju in nekako spremeniti trend in tok dogodkov, da bo poslej bolje razvita. Torej, vse to so argumenti, zaradi katerih Poslanska skupina DeSUS ne more dati podpore tudi tokratnemu poskusu za sprejetje Zakona o razvojni podpori Beli krajini. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O INVESTICIJAH V JAVNE ZDRAVSTVENE ZAVODE, KATERIH USTANOVITELJICA JE REPUBLIKA SLOVENIJA ZA OBDOBJE 1994-2011 PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima prim. dr. Ivan Eržen, državni sekretar na Ministrstvu za zdravje.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane gospe poslanke in poslanci! Zakon o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija, za obdobje 1994-2011, je pričel veljati 28. aprila 1994. Od začetka veljave Zakona o investicijah v javne zdravstvene zavode pa do danes zaznavamo veliko pozitivnih učinkov te zakonske rešitve pri izvajanju in zaključevanju investicij v javne zdravstvene zavode. Oblikuje se poseben račun pri Ministrstvu za zdravje in na ta račun se zbirajo sredstva za investicije ločeno od ostalih sredstev proračuna. Viri sredstev za investicije so skladno z določbami tega zakona: sredstva državnega proračuna, del amortizacije javnih zavodov, sredstva od prodaje in oddaje v najem nepremičnin, ki jih javni zdravstveni zavod ne potrebuje za opravljanje svoje osnovne dejavnosti, darila, volila in druga namenska sredstva od prejemnika sredstev, ki jih osebe zasebnega prava namenijo za investicije v javni zdravstveni zavod. Namen zakona, ki ga predlagamo, je, da se podaljša njegova veljavnost za štiri leta, to je do leta 2015, skladno s potekom in zaključitvijo investicij v teku in predvidenih investicij v tem obdobju. Ob tem, da Ministrstvo za zdravje uvaja dosledno in strogo izvajanje in spremlja izvajanje obstoječih investicij, se bo s podaljšanjem veljavnosti zakona tudi povečala učinkovitost izvajanja investicij in gospodarnejša raba javnega denarja. Podaljšanje veljavnosti zakona se nanaša predvsem na to, da se še naprej zagotavlja in ohranja stabilen sistem financiranja investicij v javne zdravstvene zavode. Gre za investicije v zgradbe in opremo. Rad bi še poudaril, da je treba ne glede na to, da gre za podaljšanje zakona, vedeti, da to niso investicijske aktivnosti, ki bi bile pripravljene kar na pamet, ad hoc, na hitro, temveč gre za program, ki ga želimo v naslednjem obdobju realizirati, tako kot je bilo sprejeto v okviru Vlade in potem v okviru parlamenta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Ljubu Germiču.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Gospod državni sekretar, pozdravljeni prisotni! Odbor za zdravstvo je na svoji 8. redni seji dne 30. 6. 2011 kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o spremembah Zakona o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija, za obdobje 1994-2011, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem, s predlogom, da se predloženi zakon obravnava po skrajšanem postopku, posredovala Vlada Republike Slovenije. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 105. seji dne 3. 6. 2011 odločil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Poleg besedila predloga zakona so člani odbora za obravnavo na seji prejeli še mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Državnega sveta Republike Slovenije, Komisije za socialno varstvo, delo, zdravstvo, invalide. Uvodno obrazložitev k predlogu zakona je podal državni sekretar na Ministrstvu za zdravje gospod Ivan Eržen. Poudaril je, da je namen predloga zakona podaljšati veljavnost obstoječega zakona o investicijah v javne zdravstvene zavode, kateri ustanovitelj je Republika Slovenija za obdobje 1994 do 2011 do leta 2015. Od začetka veljave zakona se beležijo pozitivni učinki pri izvajanju zaključka investicij v javnih zdravstvenih zavodih. Na Ministrstvu za zdravje je bil v ta namen oblikovan poseben vir, poseben račun na katerega se zbirajo sredstva namenjen investicijam. Viri sredstev so sredstva državnega proračuna, del amortizacije javnih zdravstvenih zavodov, sredstva od prodaje oddaje nepremičnin, najem, daril, volil in drugih namenskih sredstev, ki jih osebe zasebnega prava namenijo za investicije javnega zdravstvenega zavoda. Zaradi investicij, ki potekajo, so se pričele ali pa so v fazi zaključevanja, je treba navedeni model za zagotovitev sredstev ohraniti do leta 2015. Zakonodajno-pravna služba je navedeni predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika in oblikovala pripombo k 4. členu, ki se nanaša na to, da je bil plan zdravstvenega varstva Republike Slovenije nadomeščen z Resolucijo o nacionalnem planu zdravstvenega varstva. Mnenje k predlogu zakona je posredovala tudi Komisija Državnega sveta Republike Slovenije za socialno varstvo, delo, zdravstvo, invalide, ki navedeni predlog zakona podpira, predvsem z vidika nujno potrebne zagotovitve financiranja investicij v javne zdravstvene zavode zajete v nacionalnih razvojnih programih, ki se bodo začeli ali pa so se že začeli izvajati oziroma se zaključujejo v časovnem obdobju od leta 2011 do leta 2015. V razpravi so člani odbora večinoma podprli predlog zakona, postavili nekatera vprašanja, in sicer: Kakšna višina sredstev se je v ta namen zbrala v letu 2010? Kakšna dinamika zbiranja sredstev se predvideva v letošnjem in naslednjih letih, tudi glede na zaostrene gospodarske razmere? Na kakšen način se bodo zbrana sredstva uporabljala, saj o vložitvi predloga zakona ni podatka o tem, katere investicije potekajo in v kakšnih fazah so ter porabo sredstev. Pretekle izkušnje vodenja investicij v javne zdravstvenih zavodih kažejo, da le te potekajo predolgo, vmes nastajajo dodatni stroški, kar kaže tudi navedeni zakon, ki se od leta 1994, ko je začel veljati, že spreminjal, investicije pa so se podaljševale oziroma se niso v roku zaključevale. Kdaj bo ministrstvo pristopilo k opredelitvi in izdelavi mreže ter standardizaciji bolnišnic glede na že obstoječe kapacitete? Izvajanje zakona od leta 1994 do danes in še naprej do leta 2015 kaže tudi to, da imamo na eni strani velike potrebe po teh investicijah, po drugi strani pa se izbrana in pridobljena sredstva ne uporabljajo učinkovito. Ministrstvo za zdravstvo investicij v zdravstvene zavode ne bi smelo voditi, ker za to ni usposobljeno. Prav tako se postavlja vprašanje amortizacije, ki se priznava samo še v zdravstvu in socialnem varstvu. Na postavljena vprašanja, odprte dileme, so odgovore podali predstavniki Ministrstva za zdravstvo. Ob zaključku razprave je odbor oblikoval in sprejel dva amandmaja, in sicer amandma k 1. členu in amandma za uvedbo novega 1.a člena. Odbor je v skladu z 128. členom poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Z vključitvijo sprejetih amandmajev v zakonski predlog, je odbor določil besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je danes tudi v obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Germič, stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil Ljubo Germič.
Hvala lepa gospod predsednik še enkrat za besedo! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo predlog novele Zakona o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija za obdobje 1994-2011 s podaljšanjem veljavnosti do leta 2015 podprli. V poslanskem klubu podpiramo podaljšanje veljavnosti zakona do leta 2015 in podpiramo tudi utemeljitve, ki jih je podal predlagatelj, zakaj bi bilo smotrno podaljšati veljavnost tega zakona za obdobje naslednjih štirih let. Podpiramo torej odločitev, da se sredstva, ki so namenjena za investicije v javne zdravstvene zavode in ki se ne porabijo v tekočem letu, ohranjajo na posebnem računu Ministrstva za zdravstvo, kajti le na ta način se lahko določene investicije, ki niso zaključene v določenem letu nadaljujejo tudi v prihodnjih letih. In tukaj se nam zdi zelo utemeljeno, da ministrstvo oziroma Vlada utemeljuje podaljšanje tega zakona tudi s pristopom, da bo skrbela za učinkovito izvajanje investicij in za gospodarno porabo javnega denarja. Tukaj v Poslanskem klubu LDS opozarjamo, da pretekle izkušnje govorijo seveda o tem, da vedno ta načela niso bila dosežena, kajti vrsta investicij je, ki govorijo o tem, da so trajale predolgo, da je v času samega poteka investicij prihajalo do preprojektiranja in na ta način seveda do bistvene prekoračitve investicijske vrednosti, kot je bila določena za določen projekt ob začetku izgradnje. Zato smo tudi na odboru opozorili, da k obrazložitvi k temu zakonu, manjkajo zelo pomembne sestavine, ki bi dale več jamstev za to, da bodo zastavljeni cilji tudi doseženi. Predvsem smo pogrešali to, da bi bila obširneje predložena obrazložitev, kakšna je dinamika in višina zbranih sredstev in kako bo izvajana dinamika porabe sredstev v prihodnjih štirih letih, torej do leta 2015, kajti opozoril na to, da se slaba pretekla praksa nebi smela ponavljati je dovolj. Tu gre apel na Ministrstvo za zdravje, da bo investicije, ki so v teku uspešno zaključilo v roku, da bo pa tiste investicije, ki se bodo pričele v tem obdobju in ki se naj bi v tem obdobju tudi zaključile, uspešno peljalo na način, da ne bo po začetku izvajanja določene investicije, prihajalo do zastojev zaradi preprojektiranj, ki na eni strani zahtevajo dodatna finančna sredstva, na drugi strani pa te investicije potekajo bistveno predolgo, kot bi bilo treba, da bi od začetka do konca bil potreben čas za zaključek določene investicije, kajti predloge, torej investicije, ki potekajo predolgo z novimi spoznanji, z novim razvojem tehnologije, uveljavljajo nova merila in na ta način potem spreminjajo finančno konstrukcijo teh sredstev. Seveda opozarjamo Ministrstvo za zdravje tudi na to, da tega računa ne bi potrebovali, če bi izvajanje investicij potekalo skladno s programom, kajti na ta način bi planirana sredstva v določenem letu v celoti porabili in bi v naslednjem proračunskem letu lahko investicije pravzaprav nadaljevali na podlagi sredstev, ki bi bila zbrana v naslednjem tekočem letu. Strinjamo pa se tudi s predlogi in razmislekom o tem, da seveda ministrstvo ni tisto in ni pravi naslov za to, da izvaja investicije. Ministrstvo bi moralo predvsem izvajati strateško in nadzorno funkcijo pri načrtovanju investicij in potem nadzor pri izvajanju investicij, medtem ko investicije bi bilo smiselno prepustiti posameznim javnim zdravstvenim zavodom, ki bi morali skrbeti za to, da bi investicija učinkovito potekala skladno z investicijskim načrtom. Kot sem dejal, v poslanskem klubu, bomo predlog zakona podprli z željo da bodo načrti, ki so opredeljeni v Nacionalnem razvojnem programu v tem štiriletnem obdobju tudi skladno s programom uresničeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Vili Rezman.
Tudi v Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo podprli ta predlog zakona. Ne bomo izpustili priložnosti, da naštejemo nekaj kritičnih objekcij v zvezi z zakonom in z gradivom kakršno je bilo pripravljeno. Prvo, kar pade v oči je to, da zakon ne prinaša nič novega. Vprašljivo je ali po vseh teh zadregah, ki jih imamo v zdravstvu, bodisi kar se investicij tiče, bodisi kar se tiče izvajanja drugih programov, res ne potrebujemo ta hip že nič novega? Ali smemo biti zadovoljni zgolj s tem, da se staro, ki se ne more kititi z veliko uspešnostjo, zgolj prolongira? Drugo je posebnost tega zakona. Zakon je na nek način poseben - govori o posebnostih in posebnih razmerah na področju zdravstva in govori o posebnem računu, ki je pravzaprav ključen, ki je odprt pri Ministrstvu za finance. Sedemnajst let že traja ta posebnost, ki se je nismo nikoli lotili spreminjati, nikoli modernizirati, nikoli popraviti, čeprav vemo, da v nekaterih segmentih ta posebnost nosi tudi negativne efekte, na primer tudi za voljo tega, ker pobira del amortizacije pri drugih javnih zavodih in jo centralizira na enem mestu, kar slabi ekonomsko moč tistih javnih zavodov, ki jim je ta amortizacija oziroma del amortizacije pobran. Tretje vprašanje, ki se nam postavlja, je kam bomo prišli, če bomo vse težave, ki jih imamo, reševali s posebnimi računi? Če bomo to počeli tudi na področju otroškega varstva, kjer zdaj zmanjkuje prostorov, potem, ko smo sprejeli zakon, ki omogoča brezplačno varstvo drugemu otroku in je začelo prostora primanjkovati. Kam bomo prišli, če bomo tako reševali vse probleme v šolstvu, v športu, v kulturi? Kam bomo prišli, če bomo na ta način reševali vse tiste zastale nacionalne programe kakršen je na primer nacionalni program na področju stanovanjske ponudbe ali nacionalni program na področju energetike, kjer se skorajda ne uresničuje to kar smo si zastavljali in zapisovali v programe in v resolucije? Zato vlada sama oziroma predlagatelj ugotavlja, da ta način: "ni bil ne učinkovit, ne uspešen in ne gospodaren." To citiram iz gradiva. In citiram naprej: "zato ugotavlja vlada, da kljub visokim investicijskim stroškom investicije ne dosegajo pričakovanih učinkov in dolgoročno ne rešujejo: prvič, učinkovitega in racionalnega izvajanja programov" - Zakaj potem to prolongiramo, če to ne zagotavlja učinkovitosti in racionalnosti?, "Energetske učinkovitosti, da s takšnim načinom ne zagotavljamo arhitekturno optimalnih rešitev" in celo vrsto drugih slabosti je vlada še sama naštela, ki pa v tem gradivu ne dobijo alternative v smislu predstavitve drugačnega načina reševanja obstoječe problematike v zdravstvu. In če nič ne rešujemo, kaj potem ta zakon sploh rešuje oziroma to prolongiranje, podaljšanje enega samega modela za nadaljnja štiri leta? Zagotavlja zgolj to, da se bo neka amorfna masa sredstev zbirala, kjer se bo relativno neodvisno delilo tudi relativno po moji sodbi netransparentno, kajti mi nimamo niti finančnega načrta. Finančni načrt za obdobje od leta 2004 do 2011 je bil predstavljen in sprejet na evro natančno, čeprav je šlo za več kot 300 milijonov evrov, sedaj pa nimamo ničesar pred sabo in ne vemo koliko se bo nateklo iz pobrane amortizacije posamičnim zavodom, koliko se bo nateklo iz daril, iz volil. In dokler bo na tem temeljila naša ambicija, da saniramo stanje objektov in opreme v zdravstvu so to za nas precejšnje nebuloze, precej neoprijemljivo in dajemo svoj glas podpore zgolj zavoljo tega, da se ne bi še to kar imamo čisto sesulo. Sicer pa menimo, da bolj kot podaljševanje stare prakse, ki se ne more kititi s primerom dobrih praks, potrebujemo hitre spremembe.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila mag. Andreja Rihter.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, državni sekretar, kolegice in kolegi. Prvotni zakon o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija, je bil sprejet leta 1994 kakor smo danes že večkrat tudi slišali in se je ta zadeva oziroma uveljavljen zakon velja do leta 2011, torej vmes smo ga trikrat dopolnjevali. Zakon ima od samega začetka svoje pozitivne učinke, saj verjetno ga ne bi trikrat dopolnjevali in v svojih trikratnih dopolnitvah prišli tudi do novih prostorov, nove infrastrukture in seveda z edinim ciljem in namenom narediti zdravstvene usluge za naše prebivalce ne nazadnje tudi bolje. Viri sredstev za investicije so v skladu z določbami zakona: sredstva državnega proračuna, del amortizacije javnih zdravstvenih zavodov, sredstva prodaje in oddaje v njem nepremičnin, darila, volila in druga namenska sredstva. Zato je podaljšanje omenjenega zakona tudi nujen instrument za dokončanje investicijskih projektov, ki so v teku. Obenem pa smo slišali, tako na odboru, kot tudi na ostalih točkah odločanja, da je za dokončanje investicijskih projektov, ki so v teku Ministrstvo za zdravje zagotovilo, da bodo do leta 2015 zaključena v glavnem vsa dela in projekti in s tem do leta 2015, ko zakona potrebovali več ne bomo. Sama osebno sicer težko verjamem, vendar pustimo se presenetiti. Če preslikam vsebino, kar je ne nazadnje tudi moj predhodnik omenil, na druga področja, lahko rečem, da imamo tovrstne zakone in dopolnitve na področju kulture, katerega aktivnost ali ne nazadnje tudi uresničevanje Zakona o kulturnem tolarju in evru, poznamo od leta 1999, ki je določene zadeve reševal, vendar ne tako učinkovito, kot so si predstavljali lastniki, upravljavci ne nazadnje nepremičnih spomenikov. In cilj tega zakona, ki je pred nami je za to zagotovitev financiranja investicije v javne zavode na področju zdravstva na nacionalnih razvojnih programih, ki se bodo začeli ali so se začeli izvajati v letu 2011 do leta 2015. Omenjeni zakon ima svojo podporo v celoti s strani Komisije za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, kakor tudi ne nasprotovanja Ministrstva za finance. Leto je bilo zelo odklonilno do zakona z razlogom, da se sredstva ne uporabljajo racionalno in namensko in zato je prvotno Ministrstvo za finance bilo tudi zelo odklonilno v razmišljanju in svoji podpori. Na eni strani težko razumljiva stališča Ministrstva za finance, ki naj bi ne nazadnje bilo le tisto, ki strateško usmerja in ima vpogled v uporabo in naložbo državnih sredstev, ampak naložbe v zelo iztrošeno, predpotopno, lahko rečemo, arhaično, velikokrat izrabljeno zdravstveno infrastrukturo, je ne nazadnje naložba v njo, pomoč ljudem, pomoč vsem generacijam, ki vemo, da se vsako leto starajo oziroma so starejše in ki ne nazadnje tudi uslugo in dobro aparaturo potrebujejo, in še bolj bo to vidno v prihodnosti. Zato je Ministrstvo za finance, ki je ob koncu le podalo stališče, da ne bo nasprotovalo vsem svojim argumentom pristalo na podporo. V poslanski skupini v celoti podpiramo spremembo Zakona o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija in s tem se tudi v prihodnje zagotovi stabilen sistem financiranja investicij v javne zavode, njihove zgradbe in opremo. Seveda, z edinim in samim ciljem - služiti in omogočiti kvalitetne zdravstvene usluge našim ljudem. Na koncu je treba poudariti, kakor je omenil tudi že državni sekretar, da ad hoc dopolnitve zakona niso, ampak so to investicije v katere realizacijo je Republika Slovenija zavezana, saj so opredeljene v nacionalnih razvojnih programih. Seveda pa v Poslanski skupini SD verjamemo v delo strokovnih služb Ministrstva za zdravje, kakor tudi v vodstva nacionalnih zavodov na področju zdravja, v katere se bo tudi naprej investiralo, da s svojim pristopom, strokovnostjo tudi v prihodnje s svojo odgovornostjo do javnih sredstev, da bodo omenjeni subjekti lahko ovrgli razmišljanja o neracionalnih, nekoristnih trošenjih javnih sredstev davkoplačevalcev. Poslanska skupina SD pa tudi podpira spremembo, istočasno pa daje pobudo Ministrstvu za zdravje, da v prihodnje razmisli tudi o možnosti zagotovitve zbiranja sredstev na drugačen način. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Ivan Grill.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj. Glede na številne pomisleke s strani koalicije, bi človek pričakoval, da bomo danes obravnavali boljši zakon, bolj celovit in seveda tudi bolj učinkovit. Kajti, v Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da je sredstev za investicije v zdravstveno infrastrukturo premalo. Tudi ta zakon ima vsebinsko samo en člen, kar ni nič nenavadnega za to vlado, da imamo v parlamentu zakone samo z enim členom. Kljub temu bomo ta zakon v Slovenski demokratski stranki podprli. Gre za zakon, ki se mu podaljšuje rok do leta 2015. Drugače pa je bil ta zakon v takšnem besedilu sprejet že leta 1994. Vse od začetka veljavnosti tega zakona, pa do danes se lahko zaznava minimalne, a vseeno pozitivne učinke pri izvajanju investicij v javne zdravstvene zavode. S pomočjo tega zakona se je, po podatkih Ministrstva za zdravje, do sedaj zbralo približno 60 milijonov evrov namenskih sredstev, ki so se vlagala nazaj v izgradnjo in dopolnitev in adaptacijo zdravstvenih kapacitet. V Slovenski demokratski stranki obžalujemo, da se je v tem mandatu sredstva v državnem proračunu za investicije v zdravstveno infrastrukturo vedno drastično zmanjševalo, saj smo pogosto priča nevzdržnih razmer v številnih zdravstvenih institucijah, Onkološkem inštitutu, Kliničnem centru, bolnišnicah po Sloveniji in ostalih zdravstvenih zavodih, in to za bolnike in tudi za osebje, ki pogosto dela v nevzdržnih razmerah. Ravno zato je podaljšanje veljavnosti tega zakona še toliko bolj pomembno, da se vsaj na ta način zbere nekaj, sicer minimalno, ampak vsaj nekaj teh sredstev. Teh sredstev se po podatkih Ministrstva za zdravje v povprečju zbere med 7 in 8 milijoni evrov na leto. Veliko premalo glede na potrebe. A vsaj nekaj. Bolje to, kot nič. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da bi morali denar, ki smo ga davkoplačevalci morali dati za Grčijo in dokapitalizacijo Nove Ljubljanske banke raje nameniti za naše zdravstvo. Kot sem že omenil, tam se soočajo s številnimi težavami s slabo infrastrukturo, z dotrajanimi aparati, s slabimi pogoji za delo. Tukaj pa se zagotavlja denar za institucije, ki si izplačujejo visoke nagrade, ki si izplačujejo visoke regrese, pa se seveda denar brez težav namenja. Ta denar gre v bistvu v nič. Kot sem že navedel, bomo v Slovenski demokratski stranki ta zakon podprli. Vendar ob tem pozivamo ministra za zdravje in Vlado Republike Slovenije, da v naslednjih letih, tudi iz državnega proračuna, nameni bistveno več sredstev za naše bolnike in za zdravstveno osebje. Prepričani smo, da si seveda tega denarja ravno ta kategorija ljudi zasluži. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Franco Juri.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice, kolegi, predstavniki ministrstva! V letu 1994 sprejet Zakon o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija naj bi veljal do konca leta 2011, ko naj bi bile investicije zaključene. Po navedbah ministrstva sicer zaznavamo pozitivne učinke pri izvajanju teh investicij, saj je bil oblikovan poseben račun, kjer se zbirajo sredstva za investicije ločeno od ostalih proračunskih sredstev. Viri sredstev za te investicije so: sredstva državnega proračuna, del amortizacije javnih zdravstvenih zavodov, sredstva od prodaje in oddaje v najem nepremičnin, katerih javni zdravstveni zavod ne potrebuje za opravljanje svojih dejavnosti, darila, volila in druga namenska sredstva, prejemke od sredstev, ki jih osebe zasebnega prava namenijo v investicije javnega zdravstvenega zavoda. Kot je navedeno v razlogih za sprejem zakona se bo po prenehanju veljavnosti ukrepov za zagotavljanje finančne vzdržnosti iz leta 2009 priznana amortizacija v ceni zdravstvenih storitev ustrezno povečala, kar se bo odrazilo tudi v višini zbranih sredstev, namenjenih za izvajanje investicij. Vsa tako zbrana sredstva so sicer dejansko omogočila financiranje iz investicij ne glede na iztek posameznega proračunskega leta in kar je najpomembnejše, ravno zaradi investicij, ki potekajo, oziroma so se že začele ali pa so v fazi zaključevanja, je treba navedeni model za zagotovitev sredstev za investicije ohraniti do leta 2015. Skratka, osnovni cilj teh sprememb je nadaljnje nujno zagotavljanje financiranja investicij v javne zdravstvene zavode, zajetih v nacionalnih razvojnih programih, ki se bodo začele ali so se že začele, oziroma se zaključujejo, v časovnem obdobju od 2011 do 2015. V razpravi na matičnem delovnem telesu je bilo sicer jasno izpostavljeno vprašanje opravilnosti, oziroma smotrnosti financiranja investicij na način, kot je opredeljen v nacionalnem razvojnem programu, saj je očitno da država večino svojih investicijskih potencialov, ki so namenjeni za posodobitev zdravstvene infrastrukture usmeri v drago obnavljanje obstoječih starih objektov ali novogradenj, kot prizidkov obstoječih zastarelih in tehnološko predvsem pa neracionalno organiziranih objektom. Zato kljub visokim investicijskim stroškom investicije ne dosegajo pričakovanih učinkov. V poslanski skupini Zares, zato v tem kontekstu ponovno poudarjamo pomembnost izgraditve zdravstvene mreže in z njimi normativov in standardov, ki bodo podlaga drugačnemu pristopu izvajanja investicij v zdravstveno infrastrukturo; bodisi v obliki tako imenovanih tipskih bolnišnic, tudi negovalnih bolnišnic, ki bodo nadomestile zastarele objekte. Slednji pa lahko postanejo objekti, ki bodo vsaj v minimalni meri zadostili demografskih spremembam in z njimi povezanimi drugačnimi storitvami na področju dolgotrajne oskrbe. V Poslanski skupini Zares bomo predlog zakona podprli v upanju in pričakovanju, da se bo celovita nadgradnja oziroma reforma obstoječega stanja začela takoj. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik! gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Torej gre za neke vrste nacionalni program, mislim da že od leta 1994 veljaven, ki pozna nek poseben sistem tudi zbiranja sredstev, kar drugod ni ravno praksa, oziroma so bili nekateri nacionalni programi ali pa so nekateri nacionalni programi, ki se jim je ta način zbiranja sredstev, kakršenkoli je že bil na začetku določen, nekako razvodenel, oziroma se je popolnoma predrugačil. Tako, da ocenjujem, da je ta sklad, ta način, da funkcionira. In kar je najpomembnejše pri temu zakonu je, da se podaljša rok za izvajanje teh investicij, to je razumljivo v tej gospodarski situaciji, vendar že to da investicije tečejo naprej je dobro, ne samo za zdravstvo, ki nujno potrebuje te investicije, predvsem jih nujno potrebujejo ljudje, tisti najbolj občutljivi, najbolj potrebne kategorije, to so bolniki in pa seveda tudi čedalje starejši bolniki v povprečju. Investicije gotovo potrebuje tudi naše gospodarstvo. To poskušam vedno in povsod poudariti, na vseh področjih. Mislim, da so investicije tiste, ki bodo pomagale izvleči oziroma obujati naš gospodarski zastoj. Ampak žal se približujemo nekemu rebalansu, ki zagotovo ne gre v to smer, vsaj po vesteh, ki prihajajo v javnost ne. Torej večkrat so bile že nakazane, da ne bom rekel afere, v zvezi z izvajanjem posameznih investicij, ampak to je seveda moje tudi stalno, ne spreminjajoče mnenje, da je za korektno vodenje investicije odgovoren predvsem naročnik. Po navadi se s prsti kaže na izvajalce, vendar naročnik je odgovoren za izvajanje vseh investicij, katerihkoli. Izvajalec je pač tisti, ki poskuša legitimno pri vsaki stvari, ne samo korektno speljati strokovno korektno projekt do konca, predvsem zagotovo želi tudi pri vsakem projektu tudi zaslužiti. Konec koncev plačuje davke, plačuje svoje zaposlene, svoje podizvajalce itd. Tako da, odgovornost se ve kje je in upam oziroma ugotavljam, da je ta zavest pa odgovornost oziroma, da to vodenje investicij postaja čedalje boljše, tudi na področju zdravstva. Torej kot rečeno, glede na situacijo, ki je in glede na to, da imamo še kar nekaj prepotrebnih investicij za opraviti v marsikateri zastareli zdravstveni ustanovi po celotni Sloveniji. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo predlog sprememb tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil mag. Vasja Klavora.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani državni sekretar, spoštovane poslanke in poslanci! Pred nami je predlog zakona s katerim se podaljšuje veljavnost obstoječega Zakona o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanovitelj je Republika Slovenije za obdobje 1994 do 2011. To se podaljšuje do leta 2015. Gre za zelo kratek, a zelo pomemben zakon, saj omogoča zaključek že začetih investicij ter investicij, ki so v fazi zaključevanja do leta 2015. V naši poslanski skupini podpiramo predlog zakona z vidika nujno potrebne zagotovitve financiranja investicij v javne zdravstvene zavode, zajete v nacionalnih programih, razvojnih programih, ki se bodo začele ali so se že začele oziroma se zaključujejo v časovnem obdobju od leta 2011 do 2015. V poslanski skupini ocenjujemo, da je način ločenega zbiranja sredstev na posebnem računu primeren, dokler ne bodo, kot je načrtovano, finančni viri za izvajanje investicij, opredeljeni drugače, torej v sistemskem Zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Kot prioritetne investicije trenutno štejejo že začetne investicije v urgentni oddelek Kliničnega centra v Ljubljani kot tudi urgentni centri drugje po Sloveniji: adaptacija objektov v bolnišnici Celje ter gradnja onkološkega oddelka v okviru Univerzitetnega kliničnega centra Maribor. Na tem mestu pa želim izraziti zaskrbljenost poslancev naše poslanske skupine, glede napovedanih vladnih varčevalnih ukrepov na že začete in v prihodnosti predvidene investicije v zdravstvu. Učinek rebalansa bo viden šele po njegovi izvedbi, vendar pa se pričakuje občuten poseg v izvajanje investicij v letu 2011, saj naj bi iz razpoložljive vsote sredstev predvidoma izpadla približno polovica proračunskih sredstev. Negativen vpliv na izvajanje investicij pa bo vendarle v letu 2011 prav po zaslugi zbiranja sredstev za investicije ločeno na posebnem računu Ministrstva za zdravje, manj intenziven kot bi bil sicer. Na tem posebnem računu je namreč letos na voljo še približno 30 milijonov evrov, ki bodo omogočili manj moteno izvajanje že začetih investicij. Vemo, da so razmere v nekaterih ključnih javnih zdravstvenih zavodih kot recimo na urgentnemu oddelku Kliničnega centra v Ljubljani že zdaj kritične tako za paciente kot tudi za zaposlene, zato v naši poslanski skupini podpiramo čim prejšnje končanje načrtovanih oziroma že začetih posodobitev. Bi pa v zvezi s predvidenim rebalansom, ki ga pričakujemo, povedal tudi to, da ne bi smeli zanemariti tudi vseh drugih investicij v Sloveniji, še posebej urgentnih centrov. Pri tem se mi zdi, da bo gotovo prišlo do nekega zamika vseh teh investicij. Pri tem se mi zdi zelo pomembno, da ustanovljeni Projektni odbor za centre nujne medicinske pomoči res budno spremlja stanje v celotni Sloveniji, kajti vemo, da imamo v letu 2011 različno stanje glede urgentnih centrov. Nekateri so pridobili že gradbena dovoljenja, nekateri pa nimajo še niti začete dokumentacije. Zato bi bilo spremljanje in porazdelitev teh sredstev, ki bodo zagotovo upadla, zelo pomembno. Kot sem rekel, v naši poslanski skupini bomo predlog novele sprejeli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Miran Györek.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Pri predmetnem predlogu sprememb Zakona o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija, za obdobje 1994-2011 gre dejansko za manj zahtevne spremembe - gre zgolj za podaljšanje veljavnosti in zato je utemeljeno sprejemanje po skrajšanem postopku. V okviru ciljev zakona gre vsekakor izpostaviti nadaljnje nujno zagotavljanje financiranja investicij v javne zdravstvene zavode po nacionalnih razvojnih programih. Kajti dejstvo je, da se bo kar nekaj investicij zaključevalo v obdobju 2011-2015, torej v obdobju podaljšanja veljavnosti zakona. Konkretno rečeno, gre za zagotavljanje stabilnega financiranja investicij v zgradbe in opremo, pri čemer pa predlog posebej ne izkazuje določb, ki bi se nanašale na financiranje vzdrževanja določene zdravstvene opreme. Vsebina zakona določa tudi posebni račun pri Ministrstvu za zdravje, kjer se stekajo sredstva ločeno od ostalih proračunskih sredstev. Kaj več o tem dejansko ni reči. Torej, v Slovenski nacionalni stranki podpiramo predmetni predlog zakona in, kot sem slišal, obstaja konsenz tudi v vseh ostalih poslanskih skupinah. Naj pa ob tej priložnosti omenim vprašanje financiranja vzdrževanja medicinske opreme. Zaradi neustreznega krčenja in varčevanja sredstev za vzdrževanje prihaja marsikje v javnih zdravstvenih zavodih, bolnišnicah, zdravstvenih domovih, do neupoštevanja sanitarnih zahtev. Prihaja do nezadostnega servisiranja kirurške opreme, naprav, pri katerih proizvajalci zahtevajo določeno časovno vzdrževanje in servisiranje. Vodstva zdravstvenih zavodov marsikje ignorirajo te predpise, vse z namenom krčenja in varčevanja z denarjem. Njihov pristop je nemalokrat prej menedžerske narave. V mislih imam v prvi vrsti različno opremo. Gre za drago opremo, gre za velika sredstva za vzdrževanje, kot so sterilizatorji, računalniško vodena kirurška oprema, radiološke naprave, kirurški laserji, anestezijske naprave, da ne naštevam naprej. In zaradi neupoštevanja teh predpisov lahko na leto umre kar nekaj Slovenk in Slovencev zaradi različnih vzrokov: seps, okužb, vnetij. Ne nazadnje so posledice tudi materialne narave, ko je treba urgentno vzdrževati take slabo vzdrževane in servisirane naprave. Prav zanimivo bi bilo videti, prebrati kakšno analizo patoloških zaključkov, izvidov, koliko Slovenk in Slovencev je umrlo zaradi seps in koliko je to lahko povezano z nezadostnim vzdrževanjem in financiranjem vzdrževanja takšne opreme. Konkreten primer, za katerega sem slišal, nek sterilizator ni bil servisiran 15 let. Zdravnik kirurg ne more vedeti oziroma bolje rečeno, videti če njegov nož oziroma njegove priprave, ki jih uporablja pri operacijah so dejansko sterilne. On se ukvarja z anamnezami in diagnozami pacienta, s samim kirurškim posegom, ne more pa dejansko spremljati in voditi kontrolo nad enim predpisanim vzdrževanjem takšnih in podobnih naprav. Torej gre tukaj kar za odgovornost koga drugega, pa ne gre samo za kirurške nože ali igle, kolegica, lahko gre recimo za tehnološko zahtevno opremo, ki jo je treba predpisano umerjati in servisirati s strani pooblaščenih strokovnjakov, recimo gre za laserske kirurške naprave v očesni kirurgiji in tako naprej. Tudi tukaj se kaže nepotrebno krčenje sredstev in pa, po domače povedano, šparanje na račun varnosti pacienta. In to, gospod državni sekretar, tako mimogrede v mislih, saj vendar se kot primarij dr. dobro zadevate, da taki primeri so. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmaje zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 29. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA RADA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH POMORSKEGA ZAKONIKA V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA. Prelog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade, za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima dr. Igor Jakomin, državni sekretar na Ministrstvu za promet.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci. Glavni razlog za sprejem Zakona o spremembah in dopolnitvah pomorskega zakonika je celovit prenos tretjega pomorskega paketa zakonodajnih ukrepov o varnosti plovbe, tako imenovan Erika tri, ki je bil v okviru Evropske unije sprejet leta 2009. S spremembami Pomorskega zakonika v lanskem letu namreč niso bile prenesene vse direktive. S predlogom tega zakona se v slovenski pravni red prenaša direktivo, ki ureja preiskovanje pomorskih nesreč in direktivo o skladnosti ladij z zahtevami države zastave. Rok za prenos obeh direktiv je bil 17. junij 2011, zato predlagane spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika je treba nujno sprejeti. Poleg navedenih sprememb se je v praksi pojavila potreba še po drugih manjših spremembah, ki so nujno potrebne za zagotavljanje varnosti plovbe, in sicer: opremljenost vlačilcev pri obvezni vleki in pilotskih plovil pri obvezni pilotaži s sistemom samodejnih identifikacij plovil, kar omogoča boljši nadzor nad varnostjo plovbe. Nadalje - področje pristaniških pristojbin, kjer bo minister pristojen za pomorstvo, dajal soglasje k pristaniškim pristojbinam za gospodarske javne službe, ki jih zagotavlja Republika Slovenija, področje pomorskega izobraževanja in usposabljanja, kjer se predvideva učinkovitejši nadzor za doseganje minimalne ravni znanja, ki ga morajo imeti pomorščaki, zagotavljanje nujnih del v javnem interesu v času stavke za pristaniške delavce, pristaniški nadzorniki in pomorski inšpektorji, podrobnejša pravila za podelitev statusa društva v javnem interesu na področju pomorstva in popravke v zvezi s konvencijami, predvsem določitev materialne podlage in prekršek za kršitve. Poleg tega je določenih še nekaj manjših redakcijskih popravkov. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za promet kot matično delavno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Janku Vebru.
Hvala za besedo in lep pozdrav v imenu Odbora za promet. Odbor za promet je na 16. seji 29. junija 2011 opravil drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika, ki ga je Državnemu zboru poslala Vlada s predlogom, da ga obravnava po skrajšanem postopku. V uvodni obrazložitvi členov predloga zakona je predstavnik Vlade povedal, da je glavni razlog za spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika prenos evropskih direktiv, tudi v naš pravni red. Poleg tega pa se je tudi v praksi pokazala potreba po drugih manjših spremembah zakonika, ki se nanašajo predvsem na zagotavljanje varnosti pomorskega prometa. Gre predvsem za opremljenost vlačilcev in ploskih plovil med obvezno obleko in pilotažo samodejnim sistemom identifikacije plovil. Ravno tako se je pokazala potreba tudi po urejanju pristaniških pristojbin in tudi nastala je potreba po pomorskem oziroma na področju pomorskega izobraževanja in usposabljanja pomorščakov. No, zelo pomembno poglavje je tudi zagotavljanje nujnih del v javnem interesu, denimo v času stavke za pristaniške delavce, pristaniške nadzornike in pomorske inšpektorje. Podrobnejše pa zakon ureja tudi pravila za podelitev statusa društev v javnem interesu. Vsa ta poglavja je predstavnik vlade predstavil v uvodni obrazložitvi. Zakonodajno-pravna služba je ravno tako pregledala predlog zakona, podala pripombe, ki se nanašajo predvsem na nedorečenosti v zvezi z opremo plovil, in ocenila je, da je nekoliko premalo obrazloženo tudi poglavje pristojbin, ki se nanašajo na storitve gospodarske javne službe. V razpravi, ki je bila najobsežnejša ravno ob 7. členu, s katerim se dopolnjuje 56. člen Pomorskega zakonika in se nanaša na pristaniške pristojbine, je bilo predvsem izpostavljeno, da bo prišlo na obali do visokega dviga pristaniških pristojbin, kar lahko predstavlja poseben problem. Glede na to, da je v dosedanjem obdobju minister za promet imel pristojnost, da poda soglasje k tem pristojbinam, je bila to neke vrste varovalka, da ni prišlo do prehitrih in previsokih dvigov pristojbin, težava pa je v tem, ker gre za izvirno nalogo občin. Tako, da je soglasje ministra za promet sporno, ker to ni področje, ki ga bi neposredno pokrivalo Ministrstvo za promet. Tako, da ta dilema, glede pristojnosti, kdo lahko določa višino pristojbin, je bila najobsežnejša in na koncu nekako tudi ugotovljeno, da je vendarle treba prepustiti občinam to izvirno nalogo in da za to prevzamejo tudi odgovornost, če so te pristaniške pristojbine previsoke. Veliko razprave je bilo tudi pri preiskovanju nesreč, namreč v zakoniku je določeno da lahko Republika Slovenija oziroma Vlada v tem primeru sklene sporazum z državo članico Evropske unije, s katero opravijo potem pregled posameznih nesreč. Izraženo je bilo stališče, da bi morali z lastnimi kadri opraviti preglede v Sloveniji takšne nesreče, dejstvo pa je, da imamo v Sloveniji ta hip samo dva strokovnjaka, ki sta usposobljena za preiskovanje nesreč, zato je takšna rešitev, da se lahko povežemo oziroma sklene sporazum z državo članico Evropske unije najustreznejša rešitev. Odbor je sprejel vse amandmaje poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in Poslanskega kluba LDS; ni sprejel amandmajev poslanske skupine SDS in odbor je tudi sprejel nekatere svoje amandmaje. Po opravljeni razpravi o posameznih členih predloga zakona ter po opravljeni razpravi in glasovanju o amandmajih je odbor glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Alojz Posedel.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani vsi prisotni! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev bomo predlog Pomorskega zakonika podprli. Kot smo slišali iz uvodne obrazložitve predstavnika ministrstva in predsednika matičnega Odbora za promet je bilo v letu 2009 v okviru Evropske skupnosti sprejetih več direktiv, ki jih je treba prenesti v naš Pomorski zakonik. Pri tem se večina sprememb nanaša na področje, ki ureja preiskovanje pomorskih nesreč in na področje, ki ureja skladnost ladje z zahtevami države zastave. Poleg navedenega prenosa pravnega reda Evropske skupnosti v našo zakonodajo pa se je pri izvajanju obstoječega Pomorskega zakonika ugotovilo tudi več pomanjkljivosti, ki se jih želi s tem predlogom zakona spremeniti oziroma odpraviti. Te spremembe so predvsem pri zagotavljanju večje varnosti v pomorskem prometu, in sicer pri izvajanju pilotaže in vleke ladij, pri izobraževanju in usposabljanju pomorščakov, pri zagotavljanju nujnih del v javnem interesu v času stavke, pri določanju pristaniških pristojbin in še nekaj manjših popravkov, ki jih prinaša ta sprememba zakona. V poslanski skupini Nepovezanih poslancev bomo torej podprli zakon, kot celoto, kot tudi vse amandmaje, ki jih je sprejel matični odbor, ki osnovni predlog Pomorskega zakonika še dodatno izboljšujejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila Breda Pečan.
Hvala za besedo, gospod predsednik in lep dan vsem, državnemu sekretarju, sodelavkama in vsem kolegom, poslankam in poslancem! V zvezi s tem zakonom je bil kot podlaga leta 2009 v okviru Evropske unije sprejet tako imenovani tretji pomorski paket - Erika III, to je zakonodajni paket Evropske unije, ki vsebuje 6 direktiv od katerih je treba zagotoviti še popolni prenos Direktive o skladnosti z zahtevami države zastave in Direktive o določitvi temeljnih načel za preiskovanje nesreč v sektorju pomorskega prometa. Zato je prenos teh aktov glavni razlog za spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika, pa tudi ugotovljene pomanjkljivosti, ki jih je nujno treba odpraviti, da ne bo škodljivih posledic za varnost pomorskega prometa, kot so: zagotavljanje večjega nadzora nad izvajanjem pilotaže in vleke, zagotavljanje nujnih del na področju pomorstva v javnem interesu v času stavke in nadzor nad programi izobraževanja in usposabljanja pomorščakov. Predlog zakona tudi določa podrobnejša pravila za podelitev statusa društvu v javnem interesu na področju pomorstva. Predvideno je, da morata pilotsko plovilo in vlačilec med obvezno vleko in pilotažo uporabljati samodejni sistem identifikacije, tako imenovano AIS napravo. V Koprskem tovornem pristanišču so trenutno aktivni štirje vlačilci in en pilotski čoln; od teh imata dva vlačilca že vgrajeno to AIS napravo. Uprava Republike Slovenije za pomorstvo je kot organ za varnost plovbe na podlagi analiz pomorskih nezgod in ugotovitev kršitev predpisa s področja obvezne vleke in pilotaže, podala predlog za spremembo in dopolnitev Pomorskega zakonika, in sicer, da morajo vlačilci in pilotska plovila pri upravljanju obvezne vleke oziroma pilotaže, uporabljati AIS napravo s ciljem izboljšanja varnosti plovbe. Na področju pristaniških pristojbin s katerimi se zagotavlja financiranje gospodarske javne službe rednega vzdrževanja pristaniške infrastrukture, namenjene za javni promet, se jasno opredeli, da daje minister, pristojen za pomorstvo, soglasje k pristaniškim pristojbinam za gospodarsko javno službo, samo za tisto, ki jo zagotavlja država. Pri gospodarskih javnih službah, ki jih zagotavljajo občine pa morajo te pri določeni višini pristojbin upoštevati dejanske stroške za zagotavljanje te gospodarske javne službe. Zato je seveda bilo razmišljanje, da bi z amandmajem ponovno vrnili izdajo soglasja ministra za promet k določeni višini pristojbin v občinskih pristaniščih, nesmiselno in nepotrebno. Novo poglavje o preiskovanju nesreč na morju uvaja temeljne zakonske podlage v skladu z Direktivo o določitvi temeljnih načel za preiskovanje nesreč v sektorju pomorskega prometa in spremembah te direktive. Po veljavni zakonodaji pomorske nesreče pri nas preiskujejo pomorski inšpektorji, ker pa direktiva izrecno zahteva, da so preiskovalci neodvisni in samostojni in da ne smejo opravljati nobenih drugih nalog, ki bi lahko vplivale na njihovo neodvisnost pri preiskovanju pomorskih nesreč, je bilo treba najti drugačno sistemsko rešitev. Dejansko to pomeni, da preiskovalci ne smejo opravljati nobenih upravnih ali regulatornih nalog, torej tudi ne inšpekcijskega nadzora. Po trenutni statistiki pomorskih nesreč, katerih preiskavo bi morala zagotoviti Republika Slovenija, se na leto zgodi manj kot ena nesreča. Tako bi bilo neracionalno zaposliti preiskovalca, ki ne bi smel opravljati drugih nalog. Malo za šalo, mislim, da bi bilo kar dobro imeti tako delo, ne. Predlog zakona zato predvideva možnost, da se preiskovanje pomorskih nesreč zagotovi preko preiskovalcev iz druge države članice EU, s katero bi imela Republika Slovenija sklenjen sporazum. Tako rešitev je podprla tudi Evropska komisija, s katero se je Ministrstvo za promet posvetovalo v postopku priprave predpisa. Poslanska skupina Socialnih demokratov ugotavlja, da so spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika smiselne, potrebne in jih bo zato tudi podprla. Hvala.
Besedo ima gospod Branko Marinič v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa za besedo spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav vsem navzočim. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika, ki poteka po skrajšanem postopku smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke skrbno proučili. V zvezi s tem smo v poslanski skupini predlagali tudi nekatere amandmaje, ki pa, žal, tako kot mnogi ali skoraj vsi niso dobili potrebne večine in so ostali zgolj mrtva črka na papirju, čeprav smo z vsebinami želeli izboljšati vsebino, ki jo predlaga Vlada. Kot rečeno, se s spremembami vnašajo vsebine evropske direktive tretjega paketa zakonodajnih ukrepov o varnosti plovbe, predvsem se to nanaša tudi na področje pod katero zastavo plove katero plovilo in pa tudi velik poudarek se v vsebinah nanaša na področje preiskovanja pomorskih nesreč, ki zahtevajo posebne strokovnjake, tako imenovane neodvisne strokovnjake, in prav te strokovnjake lahko izobražujemo tudi v Republiki Sloveniji, saj imamo ne nazadnje tudi fakulteto, ki nosi istoimenski naslov - Fakulteta za pomorstvo in promet. V Poslanski skupini SDS moti predvsem dejstvo, tako kot pri mnogih drugih vsebinah, da se ob upoštevanju in ob vnašanju potrebnih vsebin, ki jih zahtevajo evropske direktive izkoriščajo nekatere možnosti in priložnosti in se vnašajo nekatere druge spremembe, ki pa niso tako potrebne in niso nujne, predvsem pa ne izpolnjujejo pogojev, da se obravnavajo po skrajšanem postopku. Tu gre predvsem za pristaniške pristojbine, gre za interesna združenja, gre za ravnanje ob stavkah in tako naprej in tako dalje. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo bili mnenja, da bi lahko s črtanjem 200.h člena pripomogli k temu, da bi se izognili dodatnim stroškom pri preiskavi pomorskih nesreč, kjer bi izkoristili plod našega lastnega znanja. Ker je seveda vsebina zakona potekala po skrajšanem postopku predlagatelj ni izkoristil vseh strokovnih referenc, da bi pridobil mnenje Fakultete za pomorstvo in promet, ki je prav v tem študijskem letu začela z nekaterimi vsebinami, kjer lahko izobrazijo tudi take strokovnjake, ki bi bili z vsemi potrebnimi referencami tudi usposobljeni za preiskavo takšnih nesreč. Kolikor imamo podatkov, Slovenija ta trenutek premore dva taka strokovnjaka. Po statistiki pomorskih nesreč pa lahko ugotovimo, da gre zgolj za eno na leto, lahko jih je tudi več, ampak v tem trenutku razpolagamo z dvema takima strokovnjakoma, ki bi jih lahko vključili kot neodvisna preiskovalca, s tem bi pa seveda v proračunu Republike Slovenije prihranili nekatera sredstva, ki bi jih lahko izkoristili in namenili za izobraževanje oziroma usposabljanje teh strokovnjakov. Dejstvo je, da v primeru, ko Republika Slovenija oziroma Uprava za pomorstvo Republike Slovenije pokliče ob takšnem izrednem dogodku strokovnjake na pomoč iz drugih članic, za katere mora imeti tudi predhodne dogovore in podpisane verjetno neke sporazume. V tistem trenutku nastanejo stroški, ki niso tako majhni in kakšni so pravzaprav ti stroški v predlogu utemeljitve vsebine ne zasledimo nikjer. Gre seveda za visoke stroške in tem bi se lahko izognili s tem, da bi najprej te strokovnjake izobraževali doma - imamo dovolj znanja in imamo dovolj izkušenj tudi na tem področju. V poslanski skupini smo prav zaradi tega, ker naši predlogi amandmajev niso uslišani, mnenja, da take vsebine predloga sprememb ne bomo potrdili.
Besedo ima gospod Franco Juri, v imenu poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo gospod podpredsednik, spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares načelno podpiramo spremembe Pomorskega zakonika, ki so del implementacije evropskih direktiv na področju varnosti, preprečevanja nesreč in nekaterih vidikov, ki jih je nujno treba urediti na tem področju. Hkrati menimo, da je ta še ena izgubljena priložnost. Najprej pri zagotavljanju varnosti delovanja in plovbe, bi lahko dosledno sledili duhu direktiv Evropske unije in ponovno vključili tisto kar smo leta 2003 izbrisali iz Pomorskega zakonika; to je prepoved plovbe za vojaške ladje z jedrskim pogonom in z jedrsko oborožitvijo. Ne razumem, zakaj v tem mandatu nismo premogli tega miselnega premika in izkoristili duh, pozitiven duh direktive Evropske unije, ki povečuje varnost delovanja znotraj naših pristanišč in ponovno vnesli člen, ki smo ga zaradi ukaza Nata izbrisali leta 2003. Kot veste in kot je bilo povedano, največ razprav je bilo o členu 7, ki bistveno posega in spreminja 56. člen Pomorskega zakonika in praktično izbriše varovalko, ki je dajala Ministrstvu za promet pristojnost, da omeji višanje pristojbin oziroma stroškov pristojbin privezov na ravni občinskih privezov, seveda. Kot je bilo ugotovljeno, naj ne bi bilo jasno ali gre in to, o tem so razpravljali tudi na Odboru za lokalno samoupravo, ali gre za prenesene ali za izvirne naloge občin. In ta nejasnost obstaja, dokler ne bi jasno ugotovili, ali gre za izvirno oziroma preneseno nalogo občin, bi bilo dobro obdržati to varovalko, kajti drugače bodo uporabniki privezov izpostavljeni samovolji dveh organov oziroma dveh odločitev - občinske in Ministrstva za okolje in prostor. Ministrstvo za promet se je sklicevalo na dejstvo, da cene se oblikujejo na podlagi pristojnosti Ministrstva za okolje, to je res in cene so se povečale zaradi tega, za kar sedem, osemkrat. Končni uporabniki, torej državljani, krajani, ki uporabljajo priveze, ki so v pristojnosti občin, so pri tem najbolj oškodovani. Dajmo se tega zavedati, in gre za kategorijo, ki sicer ni številčno zelo pomembna, ampak je pomembna zaradi specifike in specifičnosti naših treh obalnih občin: Koper, Izola in Piran, kjer imajo mali ribiči in drugi državljani, zdaj ostajajo na prepihu samovoljnega odločanja po eni strani okoljskega ministrstva, po drugi strani občin. Zato menimo, da bi bilo boljše, če bi to varovalko vsaj začasno obdržali, dokler ne bi z zakonom opredelili načina oblikovanja cen oziroma pristojbin. Iz vsega navedenega se bomo v Poslanski skupini Zares do tega zakona opredelili po lastni presoji in bomo do glasovanja prisluhnili tudi argumentom, ki govorijo v prid tem ali drugačni rešitvi.
Besedo ima gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani prisotni. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo spremembe in dopolnitve Pomorskega zakonika po skrajšanem postopku, ki se nanašajo na implementacijo tretjega paketa pomorskih zakonodajnih ukrepov o varnosti v plovbi, ki urejajo preiskovanje pomorskih nesreč in Direktivo o skladnosti ladij z državo zastave, saj je rok za sprejetje potekel že junija. Bolj podrobno se ureja tudi ureditev statusa društev v javnem interesu na tem področju, zagotavljanje nujnih del v času stavke pristaniških delavcev, določa se tudi učinkovitejši nadzor nad minimalno ravnjo znanja pomorščakov. Sprejeta dopolnila k predlogu zakona so odpravila nepravilnosti in neskladja ter napačno napisana določila na katera je opozarjala naša Zakonodajno-pravna služba. Minister za promet je že na matičnem odboru pojasnil, da mora država po novi evropski zakonodaji obvezno zagotoviti neodvisno preiskovanje nesreč, kar po besedah ministra ta trenutek Slovenija ne more zagotoviti. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pričakujemo, da bomo najprej vključili vse svoje strokovnjake, saj ne drži, da imamo zgolj dva. Mnenja smo namreč, da je v primeru pomorskih nesreč vsekakor bolj modro zaupati svojim strokovnjakom, ki bi lahko verodostojno opravili takšne preiskave. V naši državi imamo v okviru Univerze Ljubljana na Fakulteti za pomorstvo in promet že dobro usposobljene strokovnjake in tudi simulator, kjer se ti kadri lahko dodatno izobražujejo na tem področju. Ta fakulteta ima akreditiran program s predmetom Mednarodni sistem pomorske varnosti in predmetom Preiskovanje pomorskih nesreč. Sprejeto je bilo tudi novo habilitacijsko področje Prometna varnost. Poleg tega poteka trenutno tudi dodatno izobraževanje z izkušenimi domačimi in tujimi strokovnjaki na mednarodnem inštitutu Marine Surveying. Glede zaračunavanja pristaniških pristojbin smo vsekakor mnenja da moramo zaupati občinam, da ne bodo pretiravale z novimi previsokimi cenami, saj morajo po novem upoštevati, da mora višina pristaniških pristojbin za gospodarsko javno službo rednega vzdrževanja pristaniške infrastrukture odražati dejanske stroške izvajanja te javne službe. Res, da gre za zelo ohlapen kriterij, vendar v tem primeru smo na strani občin, saj vedno upoštevajo realne možnosti obeh strani pri določanju cen, tudi na drugih področjih delovanja. Res pa je tudi, da bi bilo dobro razmisliti o tem, ali naj se določi neko metodologijo oziroma merila za oblikovanje višine pristaniških pristojbin, da ne bo prihajalo do prevelikih razlik od občine do občine. Podpiramo tudi amandma kolegov, da naj vlada ustrezne podzakonske akte sprejme v pol leta, saj ni jasno zakaj potrebuje za to celo leto časa in se nam zdi šest mesecev povsem razumen rok za uveljavitev in izvedbo teh manjših dopolnitev zakona. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Anton Urh v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi. V Poslanski skupini DeSUS bomo podprli predlog novele Pomorskega zakonika. Z njo se v slovenski pravni red prenašajo direktive t. i. tretjega pomorskega paketa zakonodajnih ukrepov o varnosti plovbe, ki niso bile predmet zadnje novele Pomorskega zakonika. Konkretno gre za direktivo, ki ureja preiskovanje pomorskih nesreč ter Direktivo o skladnosti ladij z zahtevami države zastave, katerih rok za prenos je potekel 17. 6. 2011. V praksi se je pokazala tudi potreba še za druge manjše, a nujno potrebne spremembe za zagotavljanje varnosti plovbe. Tako se med drugim z zakonom določa obvezna opremljenost vlačilcev pri obvezni vleki in pilotskih plovil pri obvezni pilotaži s sistemom samodejne identifikacije plovil. Predvideva se tudi učinkovitejši nadzor za doseganje minimalne ravni znanja, ki ga morajo imeti pomorščaki, pri čemer so upoštevali opozorila evropske inšpekcije. Zagotavljanje nujnih del v javnem interesu v času stavke za pristaniške delavce, pristaniške nadzornike in pomorske inšpektorje, podrobnejša pravila za podelitev statusa društev v javnem interesu na področju pomorstva, materialne podlage za prekrške ter še nekaj manjših redakcijskih popravkov. Najpomembnejše spremembe pa se nanašajo na področje, ki ureja preiskovanje pomorskih nesreč, in področje, ki zajema skladnost ladij z zahtevami države zastave. Na matičnem delovnem telesu smo veliko razprave posvetili 7. členu predloga, ki spreminja in dopolnjuje 56. člen Pomorskega zakonika. S spremembo namreč ni več zahtevano ministrovo soglasje k pristaniškim pristojbinam pred njihovo objavo. To je povzročilo bojazen, da se bodo cene pristaniških pristojbin, v primeru sprejetja člena v besedilu, kot je bil predlagan, bistveno povišale, saj bi bile prepuščene samovolji lokalne skupnosti. Zato je bil sprejet amandma, s katerim se je dodal nov tretji odstavek 56. člena, s katerim se ureja višina pristaniških pristojbin za gospodarsko javno službo rednega vzdrževanja pristaniške infrastrukture, namenjene za javni promet, ki jo zagotavlja lokalna skupnost. Kot že rečeno, bomo v Poslanski skupini DeSUS predlog novele Pomorskega zakonika podprli.
Besedo ima gospa mag. Sara Viler v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo predsedujoči. Predstavniki ministrstva, poslanke in poslanci. Po navedba predlagatelja predlog zakona uvaja manj zahtevne spremembe in dopolnitve na področju izvajanja pilotaže in vleke z namenom povečanja varnosti pomorskega prometa v pristaniščih. Določa tudi pravno podlago za prenos direktiv in uskladitev z mednarodnimi konvencijami. Če podrobno preberemo mnenje zakonodajne službe ugotovimo, da ne gre za tako z levo roko nepomembne spremembe. Kot po navadi se zakon sprejema po skrajšanem postopku. Lepo bi bilo, da bi parlament imel možnost in čast, da predlog obdela in sprejme kvalitetne zakone, ki ne dobijo veta ali pa padejo na Ustavnem sodišču zaradi rokohitrstva pri sprejemu. In nekaj podobnega se nam dogaja tudi s Pomorskim zakonikom. Spregledali smo namreč, ali pa je bil namen predlagatelja ravno to, da se v zakonu doda nov 3.a člen, ki določa ustanovitelja društvo v javnem interesu. Navedeni člen daje ministru diskrecijo in monopol, da samo odloča o statusu društva v javnem interesu. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke menimo in opozarjamo, da ni razloga, da se takšna pooblastila dajejo ministru, kot upravnemu organu v Pomorskem zakoniku. Drugo je vsebina glede brezplačne pravne pomoči. Včasih ste temu pravniku rekli zakotno pisaštvo, ki je bilo celo inkriminirano, sedaj pa ni več. Na matičnem delovnem telesu je bilo največ govora o sedmem členu sprememb in dopolnitev predmetnega zakona. Gre za spremembo drugega odstavka 56. člena obstoječega zakona, ki prvotno določa, da minister daje soglasje pristaniškim pristojbinam pred njihovo objavo. Z obstoječo dikcijo je bilo mišljeno za pristanišča v državni in lokalni oziroma občinski pristojnosti. Z novelacijo pa se obseg zmanjša le na pristojbine za pristanišča v državnem okviru z razlago, da so na lokalni ravni to izvirne pristojnosti občin samih in da država v to področje ne sme posegati. In tako se je že zgodil primer, ko je višina pristojbine za komunalne priveze narastla za nekaj stokrat. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo prepričani, da bi bilo edino prav, da bi Ministrstvo za okolje in prostor sprejelo predpis o maksimalnih cenah za tovrstne pristojbine tako, kot je to storilo na področju komunalnih storitev, saj lahko le na tak način zaščitimo interes prebivalstva. Na podlagi vsega navedenega predlog sprememb zakona v poslanski skupini ne bomo podprli.
Besedo ima gospod Miran Jerič v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovani predstavniki vlade, kolegice poslanke in kolegi poslanci. Pomorska uprava je ena od najstarejših in najobsežnejših pravnih področij na sploh. Za Slovenijo kot pravno državo, v kateri obstajajo pomorsko pravna razmerja, je nujno, da ima temeljito urejeno in tudi posodobljeno to pravno področje, ki obsega tako upravno organizacijski del, kot tudi pravila o pogodbenih ter odškodninskih razmerjih v zvezi s pomorsko plovbo. Veljavni Pomorski zakonik je bil po večletnih pripravah sprejet marca leta 2001 in je v bistvu ureditev pomorsko pravnih razmerij sloveniziral saj do tedaj slovenskega Pomorskega zakonika še nismo imeli. Do sedaj je bil Pomorski zakonik štirikrat spremenjen in dopolnjen, zadnjič lansko jesen. To ni nič nenavadnega, saj je pomorsko pravo izrazito mednarodno obarvano. Za njegov zgodovinski in sedanji razvoj je namreč značilno, da mednarodne konvencije in druge oblike mednarodne unifikacije pogosto nastajajo prej kot nacionalni zakoni. Danes je v bistvu celotno področje pomorskega prava pokrito z mednarodnimi, bodisi meddržavnimi, bodisi avtonomnimi pravili. Zato se mora tudi slovenska zakonodaja temu prilagajati in upoštevati vse mednarodne konvencije in druge akte, ki Slovenijo obvezujejo, kot tudi tiste vire, ki na mednarodni ravni doživljajo široko uporabo. Predlagana novela predstavlja eno izmed takšnih prilagajanj Pomorskega zakonika. V letu 2009 je bil namreč v okviru Evropske unije sprejet tako imenovani tretji pomorski paket, ki zajema šest direktiv oziroma dve uredbi. Prenos preostalih dveh direktiv, drugi akti so bili večinoma preneseni že lansko jesen, je glavni razlog za tokratne spremembe in pa dopolnitve Pomorskega zakonika. Drugi razlog pa je zagotovitev izvajanja veljavnih mednarodnih konvencij, ki jih je ratificirala naša država. Poleg prenosa direktive, ki ureja preiskovanje pomorskih nesreč, ter Direktive o skladnosti ladij z zahtevami države zastave, želimo v Liberalni demokraciji Slovenije izpostaviti predvsem dve novosti, ki jih prinaša predlagana novela Pomorskega zakonika. Predlagane spremembe in dopolnitve bodo zagotavljale večji nadzor nad izvajanjem pilotaže in vleke ter zagotavljale opravljanje nujnih del, ki so v javnem interesu v času stavke. Nujna dela bodo morali ta čas opravljati tako pristaniški delavci, pristaniški nadzorniki in pa seveda tudi pomorski inšpektorji. Ker je uspeh naše skupne prihodnosti odvisen predvsem od našega znanja in pa inovativnosti, je treba izpostaviti še dejstvo, da novela na področju pomorskega izobraževanja in usposabljanja predvideva učinkovitejši nadzor za doseganje minimalne ravni znanja, ki ga morajo imeti pomorščaki. In še naše stališče o edini vsebinski dilemi in razpravi na matičnem delovnem telesu. V Liberalni demokraciji Slovenije nasprotujemo ureditvi, po kateri bi minister, pristojen za promet, izdajal soglasja k pristojbinam, ki zagotavljajo nemoteno izvajanje storitev gospodarske javne službe, rednega vzdrževanja pristaniške infrastrukture, ki jo zagotavlja lokalna skupnost. Gre za izvirno pristojnost lokalne skupnosti in je soglasje ministra k tem pristojbinam nepotrebno, nesistemsko ter predstavlja veliko nezaupnico lokalnim skupnostim. V Liberalni demokraciji Slovenije smo prepričani, da problematike cene vodnega povračila in s tem povezane višine pristojbine za občinsko gospodarsko javno službo rednega vzdrževanja pristaniške infrastrukture ne moremo reševati s pomorskim zakonikom. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo predlog novele Pomorskega zakonika podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 12. 7. 2011. V razpravo dajem 18. člen ter amandma poslanskih skupin SD, LDS in Zares ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo besedo? Gospod Marinič, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tako kot je bilo že nekaj rečeno ob predstavitvi stališča Poslanske skupine SDS, smo ravno k 18. členu podali predlog amandmaja, ki na nek način izboljšuje stanje, predvsem ko gre za dejansko koriščenje in uporabo domačega, lastnega znanja, in s tem posledično pripomore tudi k racionalnejši porabi proračunskih sredstev. In če je iz tega naslova naš predlog premalo utemeljen, potem se upravičeno sprašujemo, kaj bi še morali napisati, da bi tisti, ki zavračajo takšno vsebino našega predloga, razumeli, da hočemo in želimo samo dobro. A bojim se, da bo, tako kot pri vseh drugih dobrih predlogih, tudi ta predlog naletel na gluha ušesa in bo tako rekoč prezrt, ne da bi se kdo poglobil v vsebino predloga, ki je, poudarjam še enkrat, dober in racionalen. Za kaj gre? Res je, da statistika kaže, da je pomorskih nesreč v Republiki Sloveniji malo. Gre za statističen podatek, ki pravi, da se zgodi povprečno ena taka nesreča na leto. Kolikor imamo podatkov, Republika Slovenija na tem področju premore dva strokovnjaka. Kar se nam zdi veliko bolj pomembno, pa je, da bi bilo prav, da bi upoštevali, da imamo prav v naši majhni pomorski, obmorski državici tudi v okviru Univerze v Ljubljani Fakulteto za pomorstvo in promet. In v preteklem, pa tudi sedanjem času se je prav na tem specifičnem področju pomorstva, ko gre za strokovnjake pri preiskovanju nesreč, pripravljala vsebina, ki pravzaprav omogoča produkt lastnega znanja in daje take strokovnjake, kot jih predvideva predlog. Zaradi tega smo pričakovali, da bi predlagatelj upošteval tudi pri obravnavi na matičnem delovnem telesu ta naš predlog, kajti zdelo se nam je, da je predlog dovolj utemeljen. Smo pa seveda zaprosili tudi določene ljudi, ki se na to stroko dobro spoznajo in ki so nam pri tem pomagali. To smo preverili. Tisto, kar pa bode v oči, je predvsem dejstvo, ko se Vlada in posledično tudi koalicija v Državnem zboru odloča o vsebini nekega predloga, kateri zakonski predlogi se bodo obravnavali po skrajšanem postopku, se velikokrat povzroči škoda. In konkretno pri tem je bilo jasno videti, da je minister za promet prav na odboru, ko je tekla obravnava predloga naše vsebine amandmaja, skušal dobiti dodatne informacije. Očitno je premalo časa, če se vsebina predloga obravnava po skrajšanem postopku in v tem času je težko zaobjeti in poprositi za mnenje mnoge neodvisne strokovnjake ali pa same strokovnjake, ki se na vsebine spoznajo, da bi pri tem predlagatelju zakona pomagali v tem smislu kot ga predlagamo. In prav tukaj je bilo očitno jasno, da niso izčrpane vse možnosti in priložnosti, ki jih predlagatelj ima na razpolago, da bi neposredno od, se pravi Univerze v Ljubljani oziroma Fakultete za pomorstvo in promet pridobili tudi določene strokovne podlage. Zakaj pravzaprav gre? Ali mora Republika Slovenija res zaradi tega, ker nima takšnih strokovnjakov se poslužiti in v zvezi s tem sklepati določene sporazume? Posledično pa to pomeni tudi plačevanje in zagotavljanje finančnih sredstev, ki gredo iz proračuna Republike Slovenije za te strokovnjake, ki niso tako poceni. In tisto kar je za nas bilo tudi vprašljivo in smo pogrešali, pa še vedno tega podatka ni, koliko takšen strokovnjak stane? Kaj to pomeni na letni ravni, če imamo statistični podatek, da gre za eno takšno pomorsko nesrečo, kjer se ekipira takšna preiskava, koliko to stane? In če imamo ta trenutek v Republiki Sloveniji dva takšna strokovnjaka bi verjetno tudi to zadostovalo, če bi imeli na razpolago in pregled koliko to stane. Tako pa ostanemo brez tega podatka in je vprašljivo za kakšen znesek gre tukaj oziroma za kakšna sredstva, ali ta sredstva, ki jih v ta namen Republika Slovenija da nekemu neodvisnemu organu zunaj Slovenije, presega tisti znesek, ki zadosti delovanje takšnega strokovnjaka v Republiki Sloveniji ob tem pa verjetno še ostane kaj sredstev, ki bi jih lahko namenili za dodatno usposabljanje. S tem bi pa zapolnili tudi razpoložljive kapacitete, ki jih Fakulteta za pomorstvo in promet ima. Ne nazadnje uporabljajo tudi določene simulatorje in pa druga sredstva, ki so na razpolago za izobraževanje, izpopolnjevanje strokovnjakov. Konec koncev je tudi ta fakulteta povezana z mnogimi drugimi fakultetami v sklopu Evropske unije. In tukaj gre za upoštevanje teh dejstev, ki niso zgolj tako kot morda marsikdo oceni, da so zgolj le neke naše lepe želje, ki pa v praksi niso uresničljive. Menimo, da bi bilo prav, da bi vsebino tega amandmaja podprli, kar bi pripomoglo tudi na nek način k racionalnejši porabi proračunskih sredstev, tisto kar je pa še več vredno, da bi lahko, ker imamo vse pogoje, tudi usposabljali takšne strokovnjake na Fakulteti za pomorstvo in promet in v zvezi s tem nudili tudi te storitve katerim drugim članicam v okviru Evropske unije.
Besedo ima gospod Franco Juri. Za njim gospod Posedel.
Hvala za besedo. Predlog amandmaja Slovenske demokratske stranke ima verjetno dober namen. Vsekakor vsi bi si želeli, da bi strokovnjake pridobivali na podlagi našega znanja, tudi naših univerzitetnih oziroma visokošolskih ustanov - omenjena je bila Fakulteta za pomorstvo. S tem se načelno lahko strinjamo, ampak dejstvo je, da v globaliziranih okoliščinah in tudi v delovanju skupnega notranjega trga Evropske unije je nekoliko anahronistično preprečiti, da bi katerakoli ustanova angažirala tudi tuje strokovnjake oziroma v tem primeru strokovnjake za preiskovanje pomorskih nesreč iz držav Evropske unije, če se izkaže potreba po tem. In dejstvo je, da s hitro, ekstenzivno širitvijo kapacitet koprskega pristanišča se mi soočamo z novimi okoliščinami, ki terjajo, zahtevajo čim bolj intenzivno sodelovanje strokovnjakov, ne glede na njihovo poreklo. Koprsko pristanišče postaja samo segment širšega pristaniščnega okolja severnega Jadrana, ki konkurira severnoevropskim pristaniščem. S tega vidika je sinergija med koprskim, tržaškim, beneškim in reškim pristaniščem aksiom, kateremu moramo prilagajati tudi naše delovanje v primeru nesreč. Res, da nesreč ni veliko, ampak nekaj jih je bilo, nekaj jih je in nekaj jih lahko pričakujemo glede na intenzivno povečanje tovora in plovbe v naših internih vodah -torej tudi do koprskega pristanišča. Preko našega pristanišča se pretovarjajo tudi tovori z določenim tveganjem, na drugem pomolu imamo tudi silose oziroma rezervoarje kerozina in drugih tveganih surovin. Torej, če izhajamo iz te predpostavke je dobro da opremimo, tudi v Pomorskem zakoniku, da opremimo varnost naših pristanišč nekoliko bolj globalno. Zato se mi zdi smiseln amandma strank koalicije in Zaresa, da se to omogoči na način, kot je tukaj zapisano v 200.h členu. Ne zanikam vseh trditev predlagatelju drugega amandmaja. Mislim, da je poanta pravilna, da je treba čim bolj krepiti in usposobiti naše strokovnjake, naše znanje in omogočiti, da bomo dejansko angažirali naše preiskovalce in naše strokovnjake, tudi v primeru nesreč. Ampak, dejstvo je, realnost je takšna kot je, živimo v Evropski uniji in ne smemo imeti in gojiti predsodkov do sodelovanja in tudi do angažiranja tujih strokovnjakov, ko gre za pomembna vprašanja, kot so vprašanja varnosti pred nesrečami v naših lukah. Mi bomo podprli amandma koalicije v upanju, da to ne prejudicira, seveda ni glavna tema tega Pomorskega zakonika. Dileme, ki nastajajo, smo nanizali že ob predstavitvi stališč in so dileme, ki se nanašajo na konkretne interese prebivalcev našega obalnega območja in obalnih občin.
Besedo ima gospod Alojz Posedel.
Hvala lepa za besedo. Mi bomo podprli amandma poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS, ker je na matičnem Odboru za promet bilo tako jasno, tako z argumenti pokazano, da je to edina rešitev v tem trenutku, ki je za državo Slovenijo možna, da je pač po teh direktivah država zdaj dolžna zagotavljati neodvisno preiskovanje pomorskih nesreč in da na žalost v tem trenutku še nimamo dovolj usposobljenih strokovnjakov. Zapisano in povedano je bilo nič kolikokrat, da sta samo dva. In eden od teh strokovnjakov, ki je bil prisoten na seji in je tudi vsem članicam in članom Odbora za promet dopovedoval, da v tem trenutku, če bi prišlo do, bog ne daj, kakšne večje nesreče Slovenija, pač, ni v stanju izpeljati takšno preiskavo. In da je zato takšen amandma tudi nujno potreben. Zato ne verjamem v dobre namene nekaterih, ki bi zato, da bi se malce prihranilo črtali člen, ker mislim, da bi bilo to neodgovorno in bi se vsa tragika takšnega dejanja pokazala šele ob morebitni eventualni pomorski nesreči. Podprli bomo ta predlog, ki zagotavlja neodvisno preiskovanje pomorskih nesreč, tudi tujim. S tem, da se da za to tudi naše soglasje. Hvala.
Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Iz obrazložitve amandmaja poslanske skupine SDS je bilo mogoče razumeti, da popolnoma izključujemo domače strokovnjake pri preiskavi nesreč. Mislim,da je treba pojasniti, da temu vendar ni tako. Tako v besedilu zakona, kot tudi v amandmaju k 18. členu, ki ga vlagajo poslanske skupine, več poslanskih skupin govorimo o tem, da Vlada Republike Slovenije lahko za preiskovanje pomorskih nesreč sklene sporazum z državo članico EU. Torej, s tem se omogoča državi oziroma Vladi, da sklene sporazum in se izvede pač neodvisna preiskava v primeru pomorske nesreče. Tudi sicer glede na to, da imamo ta hip dva strokovnjaka s tega področja, ni nobenega razloga in dvoma, da ne bi sodelovali tudi v tem postopku preiskave nesreč. Seveda se pa, mislim da, moramo vsi zavedati, da če gre za obsežnejšo nesrečo s hujšimi posledicami je seveda to tudi daleč nad, ne samo znanjem, ampak fizičnimi zmožnostmi dveh, da opravita to kompleksno preiskavo. Pogovarjamo pa se pri tem členu o varnosti. Veliko več vemo povedati o varnosti v prometu, ker se srečujemo dnevno s takimi nesrečami. Veliko manj govorimo, mogoče, o teh nesrečah, ker se to dogaja enkrat, ali pa še tolikokrat ne na leto. Vendar če se zgodi je lahko zelo hudo. Predvsem pa je iz teh nesreč treba potegniti nauk oziroma res izdelati vse potrebne analize zato, da se v prihodnosti potem kaj takega naj ne bi več ponovilo, ali pa se možnost ponovitve nekje spravi na minimum. In to so tiste naloge in pričakovanja iz postopkov preiskav teh nesreč, kjer je zagotovo zelo pomembno, da sodelujejo pri teh preiskavah strokovnjaki, ki imajo veliko izkušenj in delujejo v drugih državah, kjer je promet veliko obsežnejši in prihaja zaradi tega tudi do več pomorskih nesreč. Vse to seveda bo mogoče, če se ne sprejme amandma SDS, ki črta takšno možnost sodelovanja. Mislim, da bi vsaj na tej točki, ko se pogovarjamo o varnosti, morali biti vendarle bistveno previdnejši pri tem, ali se predlaga črtanje ali ne. In ne nazadnje, ko govorite o financah, da je samo strošek te preiskave tisti najpomembnejši ali eden od najpomembnejših razlogov, zakaj naj bi to samo domači opravljali mislim, da tudi tukaj ni dovolj trezne presoje. Kaj pa, če je strošek zaradi ene take nesreče ali pomanjkljive preiskave enormno višji od tega, kolikor bi pač veljala neodvisna preiskava na podlagi sklenjenega sporazuma z neko drugo članico Evropske unije? Cela vrsta vprašanj, ki seveda dobijo odgovor če sodelujejo pri tem strokovnjaki, ki imajo izkušnje in ki poznajo to področje pomorskih nesreč do natankosti ali pa imajo zelo bogate izkušnje s tem. Zato mislim, da resnično ni korektno predvsem predstavljati, da onemogočamo, denimo sodelovanje domačih in da bodo to delali samo tuji in da bomo samo tujim zagotavljali denar, za domače ne. Temu pač enostavno ni tako. To ni res, ker je v zakonu povsem drugače zapisano in še enkrat poudarjam - pomembno je predvsem zagotoviti neodvisno preiskavo in potem slediti tem ugotovitvam v tem smislu, da se v prihodnosti bistveno bistveno zmanjšajo podobne nesreče ali pa možnosti podobnih nesreč v Sloveniji. Hvala.
Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala za besedo. Moram reči, da mi je zelo nenavadno, da ob tem, da ves čas govorimo o tem, da je treba racionalizirati državno upravo, da je treba prihraniti denar, zlasti tam kjer ga zelo veliko pravzaprav tudi zares odteče, to je pri plačah različnih strokovnjakov, ki jih zaposluje državna uprava, da potem na enkrat ena poslanska skupina v Državnem zboru, ki ima najbolj polna usta prevelikega proračuna, zahteva da se črta člen, ki omogoča, da Vlada Republike Slovenije sklene sporazum z neko drugo državo v Evropski uniji, ki je usposobljena in tudi ima kadre, ki so usposobljeni za preiskovanje nesreč na morju. Jaz mislim pri tem, da smo brali obrazložitev zakona, da je v obrazložitvi zakona zelo jasno, da je v Sloveniji, v slovenskih teritorialnih vodah manj kot ena pomorska nesreča na leto in je dejansko nesmiselno nekaj takega zahtevati, da bomo imeli samo za preiskovanje pomorskih nesreč, ki se zgodijo manj kot enkrat na leto, 100 % zaposlenega človeka, ki bo opravljal te preiskave, to preiskovanje. Namreč ta človek po direktivi Evropske unije ne sme nič drugega delati kot to, tudi zasebno ne sme nič delati kar ima kakršnokoli zvezo s pomorsko zakonodajo, z izvajanjem pomorskih predpisov, ker pač bi s tem prišlo lahko do vplivanja ene dejavnosti na drugo dejavnost. Mislim, da je edino racionalno, da se dogovorimo lahko z Italijo, ki je najbolj blizu, kasneje ko bo Hrvaška v Evropski uniji, tudi s Hrvaško. Konec koncev vemo, da se pri nas izvaja tudi nadzor nad registrom ladij preko hrvaških povezav, mislim strokovnjakov, tako da, jaz res ne razumem več kje imamo zdravo pamet. Zato sem tudi rekla prej, da ne bi bilo slabo imeti take službe, kjer bi manj kot enkrat na leto delo imel, dobival pa celo leto polno plačo. Super, jaz bi bila takoj za to. Ampak glede na to, da nisem strokovnjak za preiskovanje pomorskih nesreč na morju, seveda tega dela ne moremo v Sloveniji dobiti. Zlasti bi potem morda celo podprla amandma, če bi bila sposobna zaradi tega, SDS, zaradi tega, da bi morda lahko konkurirala za to službo. Lahko pa, da je v SDS kdo, ki ima kvalifikacije, pa bi na ta račun lahko dobil tako dobro sinekuro v tej državi. Jaz bi samo mimogrede še nekaj rekla, preden sem se, ko sem se pripravljala na razpravo oziroma na pripravo stališča poslanske skupine, sem še nekaj drugega preverila. Namreč [[nerazumljivo]] ki ga je imel s seboj, pač opozoril na bližajočo se ladjo in je samo čoln šel, "a fondo", kot rečemo pri nas, ampak problem je v tem, da zdaj ta človek mora iztožiti odškodnino. Dejstvo je, da država ne skrbi za to, da bodo zasebniki, ki so bili oškodovani v pomorski nesreči, dobili odškodnino, je pa v prejšnjih spremembah zakona, lanskega leta Pomorskega zakonika, bilo vneseno določilo, da mora vsaka ladja, podobno kot je to pri avtomobilskem zavarovanju, biti zavarovana za škodo, ki jo povzroči tretjim osebam. In to bo od 1. januarja 2012 naša Uprava za pomorstvo nadzirala, če ima ladja to zavarovanje sklenjeno, sicer ne bo mogla vpluti v naše pristanišče. Mimogrede, nesreča, ki se je zgodila letos temu ribiču, pa jo je povzročila ladja, ki sploh ni prišla v koprsko pristanišče, ampak v tržaško, ampak naši organi so se takoj povezali s tržaškimi, tržaški organi so ustavili ladjo, zapisali vse potrebno, kazenska ovadba je bila dana proti kapitanu z naše strani. Tako, da moram reči, da naša Uprava za pomorstvo dejansko izjemno dobro funkcionira. Prav pa je, da se z novelami, ki se pojavljajo na mednarodnem nivoju, ker to ni samo Evropska unija, ampak je celoten svet, ki te pomorske zakonike, mislim pomorsko zakonodajo ureja, celoten svet usmerja v to, da se izobrazbeni nivo, varnost plovbe, opremljenost ladij in tako naprej sproti izboljšujejo, zaradi tega, da je pomorskih nesreč čim manj in tudi če so že, da so posledice čim manjše. Toliko. Jaz bom seveda zakon podprla. Prvi amandma bom podprla, drugega pa seveda ne. Hvala.
Gospod Miran Jerič imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Veliko je že bilo povedanega, pa če mi je dovoljeno le nekaj besed. Tudi v Poslanski skupini LDS bomo prvi amandma k 18. členu podprli, drugega ne, in če lahko povem tudi k 23. členu amandmaja ne bomo podprli. Strinjam se s kolegom Jankom Vebrom, ki je poudaril, da v zakonu jasno piše, da lahko vlada sklene sporazum in dogovor, še bolj pomembno pa je nekaj - ti preiskovalci nimajo dolžnost ugotavljati odgovornosti ali krivde, ampak iskati vzroke zaradi katerih se je zgodila neka pomorska nesreča. In če v Sloveniji ta trenutek nimamo zadostnega števila teh strokovnjakov, mislim, da je dobro da imamo odprto to možnost. In seveda, jaz verjamem, da bo to dobro tudi v prihodnje, ko bomo imeli zadostno število strokovnjakov. Poglejte, pri naravnih in drugih nesrečah in tudi pri pomorskih nesrečah, Slovenija pomaga tudi s pomočjo sil za zaščito in reševanje odpravljati neke posledice naravnih in drugih nesreč, ne samo doma, ampak tudi v tujini. In tudi pomaga s strokovnjaki iz različnih področij, ki ugotavljajo vzroke za nastanek nesreč in potem ko enkrat imamo vzroke lažje tudi zagotavljamo večjo varnost v prihodnje, s tem, da vlagamo na tisto področje z različnimi ukrepi. Prepričan sem, da bo tega sodelovanja na področju preiskovanja v bodoče še več, kot ga je bilo doslej. Seveda si nihče ne želi nesreč, ne naravnih ne nesreč na morju, ampak življenje je takšno, da se te stvari dogajajo. In če se zgodijo, nam mora biti cilj, da čim prej ugotovimo vzroke za takšno nesrečo in da jih tudi odpravljamo. Zato bom ta amandma, ki dopušča to možnost, da vlada lahko sklene dogovor z državo članico Evropske unije, da vključi v preiskovanje vzrokov pomorske nesreče tudi preiskovalce iz teh držav, seveda z veseljem podprl.
Besedo ima gospod Branko Marinič.
Dovolite mi, da še enkrat pojasnim. Saj direktiva določa, da lahko pomorsko nesrečo preiskuje domači preiskovalec. Če pa tega nima, se posluži druge variante. To narekuje direktiva. In špekuliranje tistih, ki ciljate celo tako daleč, da vsebino amandmaja Poslanske skupine SDS ocenjujete, da amandma predlagamo zaradi tega, ker imamo na razpolago strokovnjake iz SDS, se mi zdi malo prehuda, malo pretirana. Je pa utemeljitev in obrazložitev v predlogu amandmaja, ki smo ga podali, dovolj nazorna in mi smo v obrazložitvi povedali, da Fakulteta za pomorstvo in promet ima resurse, ima tudi opremo, ima na razpolago že sedaj dva strokovnjaka, ki bi se lahko vključila in bi se izognili temu, da bi Vladi dali možnost, da pač če naših strokovnjakov ni, jih mora poiskati nekje na trgu v okviru Evropske unije, ampak tudi tega podatka nismo dobili, za kakšen strošek pravzaprav gre. Če nimamo tega strokovnjaka ali pa če tega strokovnjaka imamo. Se pravi tudi tega podatka nismo dobili in zdi se nam prav, da bi amandma, ki ga predlagamo tudi podprli in s tem dali možnost, da se koristi in pomaga predvsem tistemu področju, ki skrbi najprej za usposabljanje takih kadrov, predvsem pa imamo take strokovnjake tudi na domačem trgu, če jih pa nimamo pa imamo vse možnosti, da jih pridobimo oziroma izobrazimo.
Gospa Breda Pečan se odpovedujete? Ugotavljam, da nihče več ne želi razpravljati o 18. členu, oziroma o teh dveh amandmajih, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 23. člen in amandma poslanske skupine SDS. Očitno ni prijav za razpravo, zato zaključujem ta del o 23. členu. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora, odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 29. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O VARNOSTI V ŽELEZNIŠKEM PROMETU PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 9 poslancev, s prvo podpisanim mag. Francem Žnidaršičem. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev, mag. Francu Žnidaršiču.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane, spoštovani predstavniki ministrstva! Kolegice in kolegi! Nesreče na nezavarovanih železniških prehodih se dogajajo razmeroma pogosto. Z namenom zmanjšati število teh nesreč na železniških progah smo podpisani poslanci vložili predlog zakona o dopolnitvah zakona o dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu v zakonodajni postopek. Večina nesreč je povzročena, ker udeleženci v prometu prepozno ali pa sploh ne opazijo prihajajočega vlaka ali tirnega vozila. Cilj zakona je zato povečati vidnost prihajajočih vozil z motečimi, utripajočimi, stroboskopskimi lučmi, saj menimo, da utegne to pomembno vplivati na povečano vidljivost prihajajočega vozila in s tem zmanjšati možnost nesreče. V zadnjih 15 letih se je na nivojskih prehodnih ceste, preko železniške proge zgodilo 618 prometnih nesreč, v katerih je umrlo 137 oseb. Pretežni del prometnih nesreč se je zgodilo na nezavarovanih nivojskih prehodih ceste preko železniške proge, označene le z Andrejevim križem, a kar je presenetljivo in zaskrbljujoče hkrati, se je 20 % prometnih nesreč zgodilo tudi na nivojskih prehodnih ceste preko železniške proge, ki so zavarovani z zapornicami, polzapornicami ali svetlobnimi znaki. V letu 2009 se je v absolutnem smislu na nivojskih prehodih zgodilo najmanj prometnih nesreč v zadnjih 10 letih, vendar se je na tem področju kljub številnim opozorilom in povečanemu obsegu preventivnega in represivnega dela, kar 38 prometnih nesreč zgodilo na zavarovanih nivojskih prehodih. V povprečju se je na nivojskih prehodih ceste preko železniške proge v zadnjih 15 letih zgodilo vsako leto dobrih 41 prometnih nesreč pri čemer se je število prometnih nesreč v zadnjih 3 letih gibalo pod 40. V letu 2009 je bilo število prometnih nesreč prvič v obravnavanem obdobju celo pod 30. Težava pa je v tem, da se je v tem istem letu kljub manjšem številu nesreč, povečalo število mrtvih. Značilnost prometnih nesreč na nivojskih prehodih ceste preko železniške proge je majhno število poškodovanih v primerjavi z mrtvimi. V zadnjih 15 letih je umrlo 34 %, v letu 2009 pa celo 39 % vseh udeležencev v prometnih nesrečah, ki se zgodijo na železnicah. Pri tem bi rad v imenu podpisnikov dodal, da se število nesreč na železniških prehodih in v železniškem prometu sicer zmanjšuje, vendar predlagatelji zakona menimo, da bo predlagana dopolnitev prav gotovo korak naprej k izboljšavi prometne varnosti zlasti na nezavarovanih prehodih, ki še dolga leta ne bodo zavarovana zaradi visokih finančnih stroškov in zaradi velikega števila več sto njih. Ne nazadnje bi rad povedal, da smo predlagatelji zadovoljni, da smo lahko v predlog dopolnitve zakona pretočili idejo, ki jo je posredoval državljan Mitja Vilar iz Šmarja - Sap pri Ljubljani, ki je primer razmišljujočega državljana nadarjen za razmišljanje o novostih, ki lahko pomagajo reševati življenja in ohranjati zdravje ljudi. V nas podpisnikih našel tiste, ki smo temu prisluhnili in poskušamo uresničiti izboljšanje varnosti na železniškem prometu s tem predlogom dopolnitve zakona. Ne nazadnje bi rad v imenu predlagateljev poudaril, da se zavedamo stroškov, ki bodo za izvajalca - Slovenske železnice ali občine, ko gre za zrcala na prehodih, da bo to nek strošek, vendar je treba pri tem poudariti, da smo prepričani, da je daleč manjši od vrednosti enega samega življenja, ki bi ga rešili v naslednjih letih ali da bo stroškov zdravljenja in stroškov za invalidnost ponesrečenih na teh prehodih, da bodo prihranki v tem smislu večji od investicije v izboljšavo vidnosti prihajajočih vlakov. Zato upamo, da boste poslanci in poslanke ta zakon z amandmaji podprli. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za promet kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Janku Vebru.
Hvala za besedo in še enkrat lep pozdrav! Odbor za promet je Zakon o varnosti v železniškem prometu obravnaval na 16. seji 29. junija. In sicer gre za zakon, ki ga je Državnemu zboru posredovala skupina poslancev s prvopodpisanim Francem Žnidaršičem in skupina je tudi podala predlog, da obravnavamo zakon po skrajšanem postopku. Predstavnik predlagateljev je na seji odbora predstavil zakon in povedal, da so zakon vložili z namenom zmanjšati število nesreč na železniških progah, predvsem tistih z manjšo hitrostjo. Gre predvsem za lokalni promet in za nesreče, ki se zgodijo na nezavarovanih železniških prehodih. Večina teh nesreč pa se zgodi zato, ker udeleženci v prometu prepozno ali pa sploh ne opazijo prihajajočega vlaka ali tirnega vozila, saj je zlasti podnevi oprema svetlobnih svetil na teh vlečnih vozilih in kompozicijah manj vidna. Poglavitni namen predloga zakona je tako povečati vidnost prihajajočih vozil z namestitvijo utripajočih stroboskopskih luči in posebnih zrcal na potrebnih mestih ob progah, kjer je vidljivost zaradi ovinkov ali drugih ovir omejena, kar bi pomembno prispevalo k zmanjševanju števila nesreč. Zakon je pregledala tudi Zakonodajno-pravna služba, ki je sicer imela zelo resne pomisleke glede same vsebine. Opozorila je tudi, da se nekako vsebina podvaja že z nekaterimi rešitvami v obstoječem zakonu in da bi nekatere rešitve morali reševati v podzakonskih aktih. Kljub vsemu se je tudi zaradi mnenja Vlade, ki je nekako v svojem mnenju prisluhnilo tej potrebi po izboljšanju prometne varnosti na teh regionalnih železniških progah, sledilo mnenju Vlade in iskalo ustrezne rešitve, kako je mogoče ta zakon izboljšati in ga dopolniti, tako da upoštevamo tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe. Tudi razprava na odboru je v veliki meri bila podrejena prav temu, da smo s skupnimi močmi iskali rešitve in sledili cilju, da resnično zagotovimo večjo varnost na železniških progah oziroma pri nivojskih križanjih z lokalnimi cestami. Tako da amandmaji, ki so bili sprejeti, sledijo tem rešitvam. Odbor je pozneje tudi glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih tudi sprejel. Hvala.
Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. Gospod dr. Igor Jakomin, državni sekretar.
Hvala lepa. Obravnavani predlog zakona o dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Francem Žnidaršičem. Namen predlaganega zakona je predvsem zagotoviti povečano stopnjo varnosti na nivojskih prehodih, ki so označeni samo s prometnim znakom. Predlagatelj določa, da se na takšnih nivojskih prehodih izvedeta dodatna ukrepa, ki sta na nezavarovanih nivojskih prehodih na mestih, kjer se lahko poveča vidnost, namesti posebna zrcala in železniška vozila se označijo z dodatnimi stroboskopskimi svetili, kar naj bi povečalo njihovo vidnost, še posebej na nivojskih prehodih. Z določilom o namestitvi posebnih zrcal se omogoča njihova namestitev na progah, za katere ne veljajo pogoji interoperabilnosti, in seveda le na prehodih, kjer je mogoče povečati vidnost. Natančnejša določila o tehničnih specifikacijah zrcal in njihovih namestitvah bodo izvedena s predpisom. Drugi ukrep je prav tako povezan z varnostjo na nivojskih prehodih, opremljenih samo z Andrejevim križem. Oprema vozil s stroboskopskimi lučmi naj bi povečala vidnost vozil in s tem naj bi ta učinkovitejše opozarjala udeležence v prometu na prihajajoče vozilo na progi. Tudi to določilo se nanaša le na proge, za katere ne veljajo pogoji interoperabilnosti. Katere so te proge in natančna določitev tehničnih lastnosti stroboskopskih luči se bo določilo s predpisom. S predlaganim zakonom je določen tudi rok za uskladitev Pravilnika o nivojskih prehodih z določbami predlaganega zakona. Rok za izdajo predpisa, s katerim se določa proge, za katere ne veljajo pogoji za zagotavljanje interoperabilnosti, ter uskladitev Pravilnika o zavorah, varnostnih napravah in opremi železniških vozil s tem zakonom. Za namestitev zrcal je določen rok dveh let po uveljavitvi tega zakona, kar pa je dolžnost upravljavca. Zakon nadalje še določa rok za opremljenost vlečnih vozil s stroboskopskimi lučmi - najkasneje dve leti po uveljavitvi tega zakona, kar je dolžnost prevoznika, ki vozi po neinteroperabilnih progah. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Janko Veber v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Lepo pozdravljeni v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! V naši poslanski skupini bomo Zakon o varnosti v železniškem prometu podprli, še posebej ob dejstvu, ker se je tudi v obravnavi na seji Odbora za promet besedilo bistveno izčistilo in ne nazadnje tudi upoštevalo evropske direktive, ki narekujejo določeno opremo, tako pri vlakih kot tudi pri tirih, ki mora biti usklajena z vsemi članicami Evropske unije. V tem primeru gre celo za poskus, s katerim lahko v Sloveniji razvijamo določeno tehnologijo na področju varnosti železniškega prometa, ki bi bila pozneje predstavljena tudi ostalim članicam Evropske unije kot eden od, upajmo, učinkovitih načinov reševanja oziroma zagotavljanja večje varnosti v železniškem prometu. Dejstvo je, da vseh teh ukrepov, ki so predvideni z vzpostavitvijo zrcal na nepreglednih ovinkih in z ustrezno namestitvijo stroboskopskih svetil na vlakovnih kompozicijah, ni mogoče izvajati na mednarodnih tirih oziroma progah, je pa to mogoče izvesti na regionalnih progah v naši državi, ki jih je kar nekaj. Ena takih, ki se tudi v zadnjem obdobju posodablja tako imenovana kočevska proga od Grosuplja do Kočevja, ki ima status regionalne proge in so sredstva zagotovljena, da bo leta 2012 ta proga gradbeno izvedena in bo možen tako tovorni kot potniški promet. A vendarle zaradi izjemno visokih stroškov signalno varnostnih naprav, ki nekako so kar v rangu gradbenih del, ni za pričakovati, da bo v tistem trenutku, ko bo potniški promet stekel, bila zgrajena oziroma bila vzpostavljena tudi vsa avtomatizacija, ki bi zagotavljala izjemno varen železniški promet na tej progi in je zato možno s temi ukrepi, ki izboljšajo vidnost vlakovnih kompozicij in preglednost pri ovinkih, ki so nekako nepregledni - prihaja do nivojskih križanj - seveda bistveno izboljšati varnost tudi na tej progi. Tako, da ko govorimo o sredstvih, ki jih lahko vložimo v nekem trenutku v varnost v železniškem prometu, je seveda to tudi eden od najcenejših ukrepov, ne nazadnje s katerim lahko zagotovimo dodatno varnost, kajti če se pogovarjamo o namestitvi stroboskopskih luči na vlak ali pa namestitvi zrcal ob progi, je ta strošek bistveno manjši kot pa avtomatizacija ali pa elektrifikacija regionalnih prog. Tako da v vsakem primeru govorimo o tem, da bomo prihranili že s tem, da se izboljša varnost z boljšo opremo vozil in ne nazadnje se seveda za to tudi lahko zmanjšajo stroški, ker bo prihajalo do manj nesreč. Tako da besedilo zakona je po našem mnenju možno dopolniti še z amandmaji, ki so tudi vloženi in smo jih vložili skupaj z ostalimi poslanskimi skupinami in skupaj s predlagatelji, tako da bomo podprli vse amandmaje, ki so vloženi s katerimi smatramo, da bo tudi v celoti nekako izpolnjeno pričakovanje Zakonodajno-pravne službe in ne nazadnje zakon bo postal izvedljiv v praksi in res si želimo, da bi ta zakon prinesel dobre izkušnje in s tem tudi mogoče eno od dobrih praks ene male države v Evropski uniji na področju varnosti železniškega prometa, ki bo upajmo potem tudi uveljavljena na celotnem področju Evropske unije. Skratka mogoče na pogled skromen zakon, vendar izjemno, izjemno pomemben, zato bomo tako člene kot amandmaje tega zakona podprli. Hvala.
Besedo ima gospod Branko Marinič v imenu poslanske skupine SDS.
Hvala lepa za besedo spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav vsem skupaj. Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu, ki ga obravnavamo po skrajšanem postopku vključuje dodatne ukrepe za izboljšanje varnosti v železniškem prometu oziroma pri udeležencih cestnega prometa, kadar se srečajo s križanjem ceste čez železniško progo. Zagotovo gre za pomembno vsebino, ki pa je po našem prepričanju, po prepričanju Poslanske skupine SDS ponovno preuranjena v smislu, da se takšna sprememba predlaga po skrajšanem postopku. Zaradi tega se soočamo, ko obravnavamo obe predlagani vsebini, na eni strani, da bi se dosegla večja zagotovitev varnosti na nivojskih križanjih ceste čez železniško progo z namestitvijo posebnih ogledal in na drugi strani, da bi se povečala varnost na nivojskih križanjih cestah čez železniško - z namestitvijo posebnih stroboskopskih luči na vlečna vozila, zagotovili dodatno večjo varnost. Tukaj je treba upoštevati, da nam je v poslanski skupini zmanjkalo strokovno stališče varnostnega organa, ki ga v Republiki Sloveniji imamo, in sicer Javna agencija za železniški promet s sedežem v Mariboru, ki sodeluje tudi z evropsko železniško organizacijo, kot varnostnim organom imenovano ERA. Zagotovo je to pomembno zaradi tega, ker gre za poenotenje sistemov zagotavljanja varnosti, ki ga morajo na eni strani upoštevati tisti, ki imajo prost dostop do javne železniške infrastrukture z vlečnimi vozili na železniški infrastrukturi Slovenije, da morajo biti te stvari usklajene. Ker pa žal obravnavamo vsebino po skrajšanem postopku, verjetno ni bilo časa, da bi se to tudi na nivoju evropskega združenja železnic povprašalo, kaj in kako oni rešujejo. In tukaj se bomo srečali s problemom, kajti evropsko združenje ERA, gre za evropski varnostni organ, pripravlja in že analizira in testira nekatere naprave, ki so seveda daleč od tega kar vsebuje ta predlog, to pa je tako imenovani video nadzor, ki ga v preizkusno fazo pošiljajo nemške železnice. To mnenje našega varnostnega organa, torej Javne agencije za železniški promet, ki ga v vsebini predloga ne zasledimo, bi seveda pripomoglo k temu, da bi se poslanke in poslanci lažje odločali. V Poslanski skupini SDS smo mnenja, da je vsakršno izboljšanje stanja ne glede na ceno, ki jo zahteva dodatno povečanje zagotavljanja varnosti, odvajamo iz proračuna Republike Slovenije, je veliko manj kot je vredno eno samo človeško življenje. Ampak dejstva so tukaj povsem nasprotna. Samo poglejte, predlog rebalansa proračuna, ki bo ta teden na Vladi ali celo jutri, zmanjšuje prav na področju prometa 140 milijonov evrov. In tukaj gre za velika nasprotovanja; po eni strani smo zato, da se izboljša stanje varnosti, hočemo nekaj posebnega in to dajemo Evropi, naj tudi ona sprejme. Najprej bomo mi preizkusili, potem pa dali Evropi v oceno, namesto da bi povprašali evropsko združenje kaj počenjajo na tem področju in tako kot sem omenil, se poslužujejo nekaterih sodobnejših naprav. V Poslanski skupini SDS smo predlagali tudi določen amandma s katerim bi izboljšali stanje v naslednjih petih letih, ko bi ukinili tako imenovana nivojska križanja cest čez železnico z nadvozi, s podvozi, ostale prehode pa zavarovali z zapornicami ali polzapornicami, kar bi zadostovalo približno pet let, da bi v Republiki Sloveniji prišli so stanja, kjer nezavarovanih prehodov, pod narekovajem seveda, ne bi bilo več.
Besedo ima gospod Tadej Slapnik, v imenu Poslanske skupine Zares.
Spoštovani podpredsednik, predstavnica ministrstva, kolegice in kolegi! Že v času priprave novele Zakona o varnosti v železniškem prometu sva dva poslanca poslanske skupine Zares - nova politika, predlog sopodpisala predvsem zato, ker so glavni cilji zakona zmanjševanje števila nesreč in zmanjšanje števila smrtnih žrtev na železniških prehodih. Trenutno veljavni zakon sicer določa pogoje za varen, urejen in neoviran javni železniški promet, ki se opravlja po enotnem, tehnično-tehnološkem procesu. Določeni pogoji za varen železniški promet se nanašajo na železniško progo, na vse evropski železniški sistem, na razvoj in upravljanje varnosti v železniškem sistemu in križanja prog in cest. Vendar statistika kljub temu na žalost kaže, da je nesreč na določenih železniških prehodih bistveno preveč. Ključni vzroki za to pa so žal prevečkrat ravno človeški faktor oziroma človeška nepazljivost. Predlagatelji se s spremembo zakona v prvi vrsti zavzemamo prav za odpravo vzrokov nesreč, s čimer želimo povečati pozornost udeležencem predvsem pa vidnost, ki bi onemogočala spregled prihoda lokomotiv. V predstavitvi stališča poslanske skupine sicer ne bom posebej našteval tehničnih izboljšav, ki jih v zakonu predlagamo, omenim pa naj le njihov osrednji in bistven namen, to je poudarek na zmanjšanju števila težko poškodovanih in mrtvih ljudi. Na tem mestu želim pohvaliti tudi Ministrstvo za promet, ki je ne glede na prvotno stališče Vlade na matičnem delovnem telesu k obravnavi predloga novele pristopilo konstruktivno, kar je omogočilo, da smo skupaj našli ustrezne izpeljave določb, ki bodo omogočile dejanske izboljšave na področju varnosti železniškega prometa v Sloveniji. Predlog zakona bomo v Poslanski skupini Zares - nova politika seveda podprli.
Besedo ima gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani! Poslanci Slovenske ljudske stranke vsekakor podpiramo vse ukrepe, ki bi pripomogli k varnosti v železniškem prometu, saj je vsako življenje, ki bi ga s tem rešili neprecenljivo. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pa imamo k temu zakonu kljub temu kar nekaj pomislekov in vprašanj. Najprej ta, da predlagatelji niso ustrezno in v skladu s poslovnikom prikazali dejanskih finančnih posledic tega zakona. Posledice za javne finance niso ustrezno prikazane, saj ni res, da le-teh ne bo. Slovenske železnice, ki so že tako v težavah bodo zagotovo s tem zakonom dobile dodatno finančno breme, ob že tako velikem pomanjkanju sredstev za vzdrževanje cest, kar tudi vpliva na varnost v prometu, pa bo naložena občinam oziroma vzdrževalcem cest na nivojskih prehodih, kot dodaten strošek postavitev predvidenih ogledal. Ob dopolnjenem predlogu zakona se sprašujemo: Ali bo delna uvedba le za nekatere proge res pripomogla k večji varnosti? Če se že odločamo, da bi v Državnem zboru podprli te ukrepe, potem bi bolje za dejansko varnost, da jih uvedemo takoj, za vse proge. Glede na predlagana in sprejeta dopolnila, da se predvideva, da bodo take dodatne oznake oziroma luči obvezne le na vozilih, ki vozijo na progah, za katere ne veljajo pogoji interoperabilnosti, je nevarnost lahko še večja oziroma ostaja, saj bo veliko vlakov brez teh luči. Zato se upravičeno sprašujemo, ali gre tu le za spretno komercialno potezo izdelovalcev, ki so, kot je znano, predlagali tako dodatno opremo. S tem, ko teh luči ne bodo imeli vsi vlaki na vseh slovenskih progah se bo nevarnost še povečala, saj tisti vlaki, ki ne bodo imeli teh dodatnih luči, zato postanejo bolj nevarni, še manj opazni v primerjavi z vlaki, ki bi take luči imeli. Dokaz je na cestah, kjer lahko vidimo, kako so avtomobili, ki pozabijo prižgati luči manj vidni od tistih s prižganimi. Torej, je jasno, da le tako, da vsi vozimo s prižganimi lučmi to vsaj delno prispeva k boljši vidnosti avtomobilov in s tem večji varnosti na cestah. Dodatno osvetljeni vlaki bodo gotovo bolj vidni, problem pa bo, ker bi bili opremljeni tako samo na določenih progah oziroma določeni vlaki, ne vsi, saj tujim prevoznikom ne moremo predpisati take dodatne opreme, torej bi bili nekateri vlaki zato na nek način še manj vidni, ker bi bili brez teh dodatnih luči, kar torej obratno pomeni še večjo nevarnost. Ampak poslanci Slovenske ljudske stranke podpiramo vse ukrepe, ki bi pomagali k večji varnosti v železniškem prometu. Hvala.
Besedo ima gospod Anton Urh iz Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi. Poslanci Poslanske skupine DeSUS bomo podprli predlog novele Zakona o varnosti v železniškem prometu. Sprejeti amandmaji v obravnavi na matičnem delovnem telesu so določbe predloga zakona popravili v takšni meri, da smo se poslanci DeSUS odločili za podporo predlogov, saj menimo, da se bo z dodatno nameščenimi stroboskopskimi lučmi in zrcali povečala vidnost vlakov, s tem pa tudi varnost v železniškem prometu. Dejstvo je, da se v lokalnem prometu še vedno dogajajo nesreče na nezavarovanih železniških prehodih, predvsem zaradi premajhne vidljivosti vlaka, še posebej čez dan in na predelih z zmanjšano vidljivostjo. Zato je po naši oceni dobrodošla vsakršna izboljšava, ki bo pripomogla k povečanju vidnosti prihajajočega vlaka. Ob tem se ne smemo in ne moremo izgovarjati na višino finančnih stroškov, saj človeško življenje nima cene in se zatorej ne more ovrednotiti in primerjati s ceno stroboskopskih luči in ogledal. Kot rečeno, bomo poslanci poslanske skupine DeSUS podprli predlog zakona. Hvala.
Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo. Zakona v Slovenski nacionalni stranki ne bomo podprli, kajti gre za lepo rečeno neumen zakon, zakon, ki bi lahko sodil v konec 19. stoletja ali morda začetek prve polovice 20. stoletja, ne pa v današnje čase. V Evropi se uvaja videonadzor prog, pri nas bomo uvajali "špegučke", ogledalca in lučke. Evropa zahteva nivojske prehode, mi bomo obdržali tiste prehode, ne bomo dali zapornic ali polovičnih zapornic, tako kot bi bilo potrebno, ampak bomo namestili očala ali "špegučke" in ogledalca in ne vem kaj še vse, samo zato, da bo nekdo lahko prodal opremo, ki jo bomo potem po evropski direktivi morali zavreči v najkrajšem času. In ko je predlagatelj rekel, da bomo lahko prodajali to zastarelo tehnologijo Evropi, se človek samo nasmehne. Evropa gre naprej namreč, Slovenija gre nazaj in celo v Sloveniji so pametnejši ljudje, ki tega ne podpirajo. Evropsko združenje železnic je močna organizacija, ki se bo smejala to kar počnemo znotraj Slovenije in zagotovo ne bo zahtevala od svojih lokomotiv, da namešča gor neke stroboskopske luči, pa vendar vemo, da je vedno več avstrijskih lokomotiv, ki vozijo po slovenskih progah, kajti to ni potrebno v Evropi. Poleg tega, če pogledamo v Evropi vozijo bistveno hitreje kot v Sloveniji, kjer je povprečna hitrost vlaka med 40 in 45 kilometri na uro, po navadi pa še manj, pa vendarle nimajo ogledalc na prehodih, pa vendarle nimajo stroboskopskih luči na lokomotivah, kar je tudi v navzkrižju z Zakonom o svetlobnem onesnaževanju. Ko v 1. členu govori, da se na mestih kjer se lahko poveča vidnost, namesti posebna zrcala, ne vem kako "kjer se lahko poveča vidnost". Pred nekaj dnevni je bilo na Svetu na Kanalu A je ena kratka reportaža o teh prehodih, kjer so namesto polovičnih ali celih zapornic namestili neke table, neke luči bliskavice in podobne zadeve - ljudje na tistem koncu so znoreli, češ, da se delajo norca iz njih, kajti varnost ni bila popolnoma nič pojačana ali izboljšana in tukaj gre za nekaj podobnega. Jaz sem prepričan, da bi lahko kdo pogledal v ozadje tega, kdo je tukaj tisti, ki bo izdeloval ogledala, kdo je tisti, ki bo izdeloval stroboskopske luči za naročnika Slovenske železnice, ki so že tako ali tako zopet v rdečih številkah. Mislim, da je še posebej zanimiv 4. člen, ki pravi: "če se v naprej ugotovi, da je postavitev posebnih zrcal na nivojskih prehodih učinkovita", da se s to opremo opremijo tudi nivojski prehodi. Zdaj pa ne razumem, če govorimo o nivojskih prehodih, kjer je oprema, zakaj potreba opremiti tudi nivojske prehode, kajti, če so nivojski prehodi so nivojski prehodi. Bi vsaj napisali: kadar se ugotovi, da postavitev posebnih zrcal na izven nivojskih prehodih, da je uporabna, potem se tudi na nivojskih to uporabi. Skratka, že tukaj je totalno nepoznavanje besed in terminov, po drugi strani pa je tudi zanimivo, kako in kam bi namestili na nivojskem prehodu ogledalo in zakaj bi ga namestili, če je prehod nivojski. Kajti, če greš ti pod železnico, je pravzaprav vseeno kdo vozi po železniški progi, če pa greš čez progo je pa tudi vseeno kdo vozi po železniški progi, saj se križišča oziroma poti križajo v dveh nivojih. Skratka, meni se zdi vse skupaj hecno in to me spominja na to, da tako, kot recimo v Mestinju kjer bodo namesto krožišča naredili križišče, in bo nekdo prodal stare semaforje, ki jih nihče več ne uporablja. Skratka, če hočemo naprej, ostanimo v 21. stoletju ne pa iti nazaj v 19. ali največ 20. stoletje.
Besedo ima gospod Milan Jerič v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kolegica poslanka, kolegi poslanci. Po podatkih Javne agencije Republike Slovenije za varnost prometa je v zadnjih 16 letih na nivojskih prehodih ceste čez železniško progo v prometnih nesrečah umrlo 147 ljudi. Pretežni del prometnih nesreč se je zgodil na pasivno zavarovanih nivojskih prehodih, ki so označeni le z Andrejevim križem. Pri tem je zgovoren podatek, da se je kar 38 % prometnih nesreč zgodilo na nivojskih prehodih, ki so bili zavarovani z zapornicami, polzapornicami ali svetlobnimi ter zvočnimi znaki. V Sloveniji imamo, po zadnjih podatkih, 888 nivojskih prehodov ceste čez železniško progo, od katerih je 549 pasivno zavarovanih, 339 pa je aktivno zavarovanih nivojskih prehodov, torej z zapornicami ali polzapornicami. Agencija v eni od svojih prvih akcij od ustanovitve, ki so jo poimenovali "Ustavite se, vlak se ne more", ugotavlja, da bi bil edini res učinkovit ukrep za zagotavljanje popolne varnosti na nivojskih prehodih ureditev nivojskih prehodov s polnimi zapornicami ali njihova ukinitev ali izvedba izven nivojskega križanja. Žal pa je to, glede na veliko število nivojskih prehodov ter tudi glede na kategorijo cest, ki križajo železniško progo nemogoče, pa tudi neekonomično in neracionalno. S to ugotovitvijo agencije se strinjamo tudi v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije. Zato so poleg pospešene nadgradnje pasivno zavarovanih prehodov v aktivno zavarovane nivojske prehode potrebni tudi drugi ukrepi. Na primer, ukrepi za izboljšanje preglednosti na nivojskih prehodih ter ukrepi za izboljšanje vidnosti železniških vozil. Takšna ukrepa predvideva obravnavani predlog zakona. Tako naj bi se na nezavarovanih nivojskih prehodih, na mestih kjer se lahko poveča vidnost namestilo posebna zrcala, drugi ukrep pa predvideva označevanje železniških vozil z dodatnimi stroboskopskih svetili, kar naj bi povečalo vidnost železniških vozil. Predlagana ukrepa sta se soočila s pravili evropske zakonodaje, saj je mogoče obveznost opremljanja vozil tujih prevoznikov z dodatnimi svetili na celotnem slovenskem železniškem omrežju doseči le s spremembami tehničnih specifikacij za interoperabilnost, kar pomeni soglasje vseh držav članic in tudi pripravo tehničnih specifikacij ter njihovo predložitev v obravnavo. Zato pozdravljamo dejstvo, da je vlada po prvotnem negativnem mnenju skupaj s predlagatelji našla kompromisno rešitev, po kateri se bosta v prvi fazi oba omenjena ukrepa izvajala na progah, za katere ne veljajo pogoji interoperabilnosti, torej na regionalnih oziroma stranskih železniških progah. Dejansko bo šlo za nekakšen pilotni projekt. Če bo postavitev posebnih zrcal na nivojskih prehodih in uporaba stroboskopskih luči na sprednjih delih železniških vozil učinkovita, bo ta primer dobre prakse osnova za predlog Slovenije da pristojni organi Evropske unije dajo soglasje k spremembam ustreznih tehničnih specifikacij. To bo omogočilo, da Slovenija s podzakonskim aktom določi, da se s to opremo opremijo vsi nivojski prehodi ter vozila, ki vozijo progah za katere veljajo pogoji interoperabilnosti ali pa kot pravi minister za promet, če bi se oba ukrepa izkazala kot učinkoviti metodi za izboljšanje vidljivosti na nivojskih prehodih bi to lahko bil nek prispevek naše države k temu, da bi tudi Evropsko unijo poskušali prepričati, da takšni ukrepi prispevajo k večji prometni varnosti. V Liberalni demokraciji Slovenije se s takšnim kompromisom in postopnostjo, pogojeno z Evropskimi predpisi, strinjamo. Kot smo slišali se s tem strinjajo tudi predlagatelji zakona, zato bomo tako dopolnjen predlog zakona podprli.
Besedo ima gospod mag. Franc Žnidaršič v imenu nepovezanih poslancev.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Cilj predloga zakona je povečati varnost v železniškem prometu, preprečiti direkten nalet osebe na lokomotivo in s tem zmanjšanje število smrtnih žrtev, težkih poškodb, uničenja vozil, povoženih divjadi in domačih živali, podredno pa predlagane spremembe vplivajo tudi na zmanjšanje stroškov zdravstvenega zavarovanja, povečan prihodek DURS, zmanjšanje stroškov zavarovalnic, zmanjšanje stroškov Slovenskih železnic. Slovenski predpisi s področja varnosti v cestnem in železniškem prometu predpisujejo, da ima vlak ali drugo tirno vozilo prednost pred ostalimi v prometu. Voznik, ki se približuje nivojskemu prehodu mora torej vozilo voziti s potrebno previdnostjo in takšno hitrostjo, da lahko pravočasno ustavi. Najbolj nevarni so nezavarovani prehodi v ovinkih, kjer se vlaka ne opazi dovolj zgodaj. Na skrajnih točkah bi postavili posebna izbočena zrcala, ki so še vidna iz nezavarovanega prehoda in, ki bi razdaljo približujočega se vlaka povečala za približno 200 %. Zrcala bi vidnost ključno povečala tudi ob istočasni uporabi stroboskopskih luči na lokomotivah. V evropskem merilu izdan podatek, da ravno na tirih kjer vozijo počasnejši vlaki, s hitrostmi do 100km/h, opazijo največ nesreč, zato je treba vzpostaviti mehanizme za večjo vidljivost lokomotiv. V Sloveniji je po podatkih z dne 31. 12. 2009, skupaj 916 nivojskih prehodov cest preko železniške proge, od katerih je kar 577 označenih le z Andrejevim križem, zaradi visokih finančnih stroškov zapornic, pa tudi v prihodnje ne kaže bistvenih sprememb, zato so alternativne oblike povečane varnosti toliko bolj pomembne. Res je, in tudi naša poslanska skupina se tega zaveda, da bi bilo najbolje vse te prehode zavarovati z zapornicami in semaforizirati in tako naprej, ampak teh stroškov, ki so enormno visoki za tako zavarovanje v krajšem času ne bomo zmogli in zagotovo ne v naslednjih 10 letih. Zato je majhen strošek za postavitev ogledal in majhen strošek za nameščanje luči, prav gotovo tisti, ki mora biti priznan, zato da se poveča varnost v tem smislu, kot predlagamo podpisniki tega predloga dopolnitve zakona. Tukaj točiti solze na račun Slovenskih železnic, da so v izgubi in tako dalje zaradi teh luči je pač nesmisel. Mi smo prepričani, da bi iz dobička 4 in pol milijone sredstev, ki so jih razdelili za stimulacijo, v najhujših časih krize in praviloma izgube na Slovenskih železnicah, nekajkrat ali več kot desetkrat pokrili vse stroške, ki bodo nastali za namestitev teh luči na vseh lokomotivah, kolikor jih imamo v državi. Da ne govorim tudi o visokem regresu za letni dopust; na Slovenskih železnicah se na stroške in na izgubo in na vse drugo požvižgajo kadar je treba deliti in zato je kakršenkoli jok na to temo odveč. Poslanska skupina nepovezanih poslancev bo zakon kot utemeljenega podprla, prav tako amandmaje, ki so pripravljeni zato, da bi se bolj natančno določile rešitve. Hkrati pa ne moremo podpreti amandmaja, ki pravi, da bi se 4. člen črtalo, kajti prepričani smo, da 4. člen pravzaprav pravilno napoveduje podobno opremo na vseh progah, ne glede na interoperabilnost, če se izkaže, da to pomaga reševati življenja in zmanjšati število nesreč. Zato pač takega amandmaja ne moremo podpreti. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 12. 7. 2011. Ob tem vas opozarjam, da ste pravkar dobili na klopi tudi spremembo amandmaja k 4. členu, zato bodite pozorni. Prehajamo na razpravo o 1. členu in amandmaju poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev ter amandma Poslanske skupine SDS – k 1. členu. Želi kdo razpravljati? Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Amandma, ki ga predlagamo k 1. členu, postavlja stvari na svoje mesto. Amandma, ki smo ga v naši poslanski skupini pripravili, pravi preprosto to, kar je edina logika in kar je pravzaprav stvar železniškega sistema 21. stoletja. Se pravi, s tem amandmajem predlagamo, da se vsa nivojska križanja, ki so danes zavarovana samo z Andrejevim križem, torej, ki so brez zapornic, ustrezno opremijo z zapornicami in polzapornicami, se pravi, da so ustrezno zavarovana, ali pa da se ukinejo in se namesto njih napravijo izven nivojska križanja. To je rešitev in to je prispevek k varnosti udeležencev v prometu, ko se srečujejo s križanji v železniškem prometu. To je tista rešitev, ki je evropsko primerljiva in je prava, je dokončna in edina. Predlagamo tudi rok pet let. In predlagamo, da ta program pripravi Vlada, ki ga potem tudi uresničuje. In to je rešitev, ki pomeni varnost v železniškem prometu. Naj povem, da sem poslušal razprave. Jasno, vsi si želimo zmanjšanja števila nesreč pri srečevanju z vlaki. Jasno, da si to želimo, to je cilj. Vendar rešitev, oprostite, pa ni preverjena. Spoštovani predlagatelji, kdo bo nosil odgovornost? Kdo bo nosil odgovornost, ko se bo zgodila prometna nesreča na takem prehodu, ki bo zavarovan z ogledali in ne z zapornicami? Kdo bo nosil odgovornost? Minister? Ne, ne vemo, kaj se bo zgodilo. Zato predlagamo, čisto preprosto, da se v petih letih v Sloveniji odpravijo vsa nevarna križanja, ki so zavarovana samo z Andrejevimi križi. To je rešitev, ki je dokončna in je v korist ljudem. Jaz si ne znam predstavljati, kako bo to zgledalo, tudi če je dobronamerno, in predlagatelji tukaj seveda so dobronamerni, vendar rešitve, oprostite, niso prave. Niso prave, lahko so tudi nevarne, lahko povzročijo tudi zmedo. Kaj se bo zgodilo, če kljub takemu ogledalu pride do prometne nezgode? Kdo bo kriv? Kdo bo kriv? Tisti, ki je to rešitev predlagal! Tisti bo kriv. Zato v izogib vsem rešitvam, ki prinašajo neke, ne vem, sicer dobronamerne izboljšave, ne bodo pa prinesle tega. Koga ustavi vlak? Samo zapornice so tista fizična ovira, ki tega, ki vozi čez železniški prehod ustavijo. In zato sistem kakršen je bil, prej je bila omenjena proga Grosuplje - Kočevje, ki se modernizira, seveda se, in se modernizira tako, da se rešujejo nivojska križanja, tako da so ustrezno opremljena z zapornicami, ali pa se ukinjajo. To je pravi pristop. Kaj naj sedaj upravljavci cest, ki smo pravzaprav, recimo, tudi iz občinskega vidika vložili 100 tisoč evrov v odpravo nivojskih križanj zato, da bodo ustrezno zavarovana. Vzamemo denar nazaj in rečemo naj bodo tam nameščena ogledala, pa bodo pač udeleženci videli vlak hitreje. Seveda je to tudi lepa rešitev, ni pa trajna. In ni v korist državljank in državljanov, oprostite. In razdira tehnično enotnost, kot strokovni pojem v železniškem prometu. Zato so mednarodne železniške zveze. Zato imamo evropsko železniško agencijo, da bo promet po železniških progah čim bolj usklajen, standardiziran, enoten. Ne vem zakaj je tako težko v tej državi sprejeti program ukinjanja nivojskih prehodov, opremljanja z zapornicami in polzapornicami, in tam, kjer je potrebno napraviti izven nivojske prehode. To je rešitev, ki je evropska in je prava in je dokončna. Tisti udeleženec v prometu, ki gre čez zaprte zapornice, oprostite, ta pa je samomorilec. Pri tej rešitvi pa opozarjam na to, ni preverjana, ni usklajena, ni testirana in pomeni nek eksperiment, če mi dovolite. Eksperiment na državljankah in državljanih Republike Slovenije. Zato predlagam, imejmo zbrane glave, sprejmimo načrt odprave nivojskih prehodov, uredimo nivojska križanja tako, kot je to evropsko primerljivo in rešujmo problem tam, kjer je, kljub dobronamernosti ukrepov. Zato predlagam, da ta amandma podprete.
Hvala dr. Verlič. Gospod Vili Rezman ima besedo.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Najprej bi rad povedal, da sta oba amandmaja, ki sta vložena, po moji sodbi, smiselna. Tako tisti, ki ga je vložilo več predlagateljev, kot amandma, ki ga je predlagala SDS. Razlika med njima je v tem, da eni računamo na to, da je to varnost mogoče zagotoviti postopoma. Drugi želijo to nekoliko hitreje in z najboljšimi možnimi rešitvami. Nobenega dvoma ni, da je nadomestitev nivojskih križišč z izven nivojskimi križišči nesporno boljša. Ampak nobenega dvoma tudi o tem ni, če podatki ne lažjo, da imamo nivojskih križišč še 916 v Sloveniji in da imamo nivojskih križišč, ki so opremljena zgolj z Andrejevim križem 577. Če vemo, koliko stanejo spremembe nivojskih križišč v izven nivojska križišča, potem vemo, da bo ta denar v kratkem času v nekaj letih najbrž zelo težko realizirati. Razen tega bodo morali biti še prostorske umestitve urejene, ker to niso enostavni projekti. To niso enostavne umestitve, ampak tudi tehnično prometno in sicer zelo zahtevni projekti. Mi pač menimo, da je možno in da je dobro, ne pa napak, začeti z drobnimi koraki in jih potem nadaljevati v te optimalne rešitve, ki niso dosegljive za nas vse že kar v naslednjem letu, po moji sodbi tudi v naslednjih petih letih ne, ampak o tem bo več reklo verjetno ministrstvo, ki ve kakšne načrte razvojnih programov ima. Sicer pa kot pravim, ta rešitev, ki jo SDS predlaga je dobra, je boljša, vendar v tem trenutku najbrž za nas ni rešljiva, zato bom jaz glasoval za prvi amandma. Rad bi pa odgovoril tudi na to, ker je hotela biti krivda za morebitne nove nesreče na železniških prehodih vržena na predlagatelje tega gradiva, češ kaj pa če bodo nameščena ogledala, pa bo kljub temu kakšna nesreča. Kdo bo kriv? "Predlagatelji", je bilo rečeno. Ne, predlagatelji, za nespoštovanje prometnih predpisov, za agresivno vožnjo ali tudi za spregled ne moremo nositi krivde. Vsak udeleženec v prometu je odgovoren predvsem sam in prvi, za upoštevanje predpisov in če se mu žal zgodi kaj takšnega kar, ne da bi zavestno kršil predpise, povzroči nesrečo, tudi to odgovornost je vzel nase in je ne more nihče naprtiti tistim, ki predlagajo izboljšave v prometni varnosti v železniškem prometu. K temu naj dodam, ker je v zvezi z obema amandmajema treba razmišljati tudi o stroških, da so na Državnem svetu predlog zakona osnovni pravzaprav zavračali z vidika stroškov, kar je itak docela nesprejemljivo, zato ker smo mi imeli druge ambicije in ne zgolj varovanje sredstev lokalnih skupnosti, da jim ne bi bilo treba nameščati teh zrcal. Tudi če bi realizirali drugi amandma in v nekaj letih spremenili vsa nivojska križišča v izven nivojska križišča, to ne pomeni, da bi bile lokalne skupnosti finančno razbremenjene. Sredstva za to morajo načrtovati tako na Ministrstvu za promet, torej na državni ravni, kakor na lokalni ravni iz zelo preprostega razloga. Tu ne gre za nek izven nivojski prehod, ki se bi začel in končal samo na železnici ampak gre za večje posege, v glavnem par sto metrske posege, ki morajo imeti tudi kolesarske poti in morajo imeti pločnike, javno razsvetljavo in vse ostalo pri čemer participirajo tudi lokalne skupnosti. In zato, da se lahko vse to realizira si najbrž moramo pustiti nekaj časa in poprej napraviti seveda tudi finančne načrte in analize, kdaj in kako je to mogoče.
Besedo ima gospod Alojz Posedel.
Hvala lepa za besedo. Tudi sam sem eden od podpisnikov tega predloga, zato bom amandmaje in pa ta predlog zakona podprl. Je pa zanimivo kako v situaciji, ko se pogovarjamo o isti stvari različno reagiramo ali je nekdo v opoziciji ali pa v koaliciji ali pa na oblasti ali pa ne. Res je neverjetno kako en tako majhen predlog zakona, ki pa lahko veliko pomaga razvname strasti in pa dokazovanje kaj je boljše in kaj je slabše. Mislim, da je bilo zelo jasno povedano v vseh predstavitvah kaj je osnovni namen tega. Ni osnovni namen to kar spoštovani kolega Verlič ima za dokončno in edino rešitev - opremljanje vseh prehodov z zapornicami, izgradnjo vseh izven nivojskih križanj. To ni naša želja. Želja predlagatelja je postopoma z ukrepi, ki ne stanejo veliko, izboljšati tisto, kar dokazujejo tudi številke. Da tudi postavljene zapornice ne preprečujejo nesreč - kar 38 % se jih je zgodilo, verjetno ni pravilna ocena, da so to pa samomorilci. To so pač preprosto ljudje, ki spregledajo zapornice in doživijo kruto usodo, mogoče je med njimi tudi kakšen ki zanalašč. Ampak zato je strošek, ki bo zagotovo v enem delu prizadel lokalne skupnosti, ta del v postavitvi ogledal, ampak samo na tistih mestih, ki bodo določena in ki bodo ocenjena kot primerna in tudi upravičena. Iz izkušenj treh mandatov, kot župan lahko povem, kako težko je zagotoviti sredstva za ureditev nekega nezavarovanega prehoda oziroma prehoda, ki je zavarovan samo z Andrejevim križem in kako težko je zagotoviti sredstva. Zato je amandma SDS, da se to v petih letih naredi in vprašanje ali je to res tako težko narediti ta program, mogoče vprašanje, ki se obrne: zakaj v prejšnjih štirih letih ta program opremljanja in zavarovanja vseh prehodov ni bil narejen? Nevarnost je obstajala tudi pred štirimi leti ali pa pred tremi leti, tako da, smo prepričani, da v tem času krize in pa tudi upravičenega manjšanja proračuna za investicije bo popolna ureditev, dokončna ureditev težja kot je predvidena. Da pa ta predlog omogoča postopen korak in pa predvsem izboljšanje prometne varnosti. Zanimivo je tudi to, kako tudi takšno temo "stari maček" kot je Jelinčič, naredi zelo všečno ljudem, da se ponorčuje iz predlagatelja. Vendar je verjetno, kdor je poslušal, ugotovil tudi, da sam niti ne loči kaj je nivojsko križanje kaj je izven nivojsko, kaj je zavarovano, in da tudi to ni nazaj v 19. stoletje, ampak je majčken korak k večji varnosti v tem 21. stoletju. Tako da, te stvari bi bile dobro ob številkah in pa predvsem ob smrtnih žrtvah ob veliki materialni škodi imeti pred očmi, ko razpravljamo o takšnem predlogu, ki ne bo nikogar ogrozil v njegovih ambicijah in pa tudi mogoče o tem, da bo v naslednjem mandatu opremil vsa križanja, vse prehode z dokončnimi rešitvami, da pa v tem trenutku pomeni korak naprej. In da tudi norčevanje iz tega, da svet ima video nadzor. Ja, verjetno je video nadzor res perspektiva, v tem trenutku pa mogoče tako malce ironično kot bi dejal Jelinčič, nadzor bi v tem trenutku pri nas samo zabeležil to kar se na nesrečo dogaja. Nesrečo in ob tem se lahko spomnim tudi tiste stare šale iz časa, ko so še na roke dvigovali zapornice in je bil na izpitu ta, ki dviguje zapornico vprašan, kaj naredi, če prihaja vlak iz leve strani in je rekel: "Skočim in spustim zapornice." Naslednje vprašanje: "Kaj naredite, če pride vlak iz desne strani?" "Ponovno skočim in spustim zapornice." "Kaj naredite, če prideta vlaka iz leve in desne strani naenkrat?" "Skočim in pokličem soseda, da bo videl še on nesrečo." Tako da, ta korak, ki je predlagan, je zagotovo dobronameren, bo pomagal in upamo, da bo pomagal preprečiti kakšno nesrečo. Zagotovo pa ni to želja po dobavi ogledal, po dobavi luči, karkoli bo treba, bo treba plačati, tudi zapornice tudi izgradnjo izven nivojskih križanj, tako da, strošek v vsakem primeru bo nastal, s tem, da je pa ta bistveno manjši, kolikor pričakujemo koristno. Hvala.
Hvala lepa. Za razpravo se je prijavil državni sekretar dr. Igor Jakomin. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi želel samo poudariti tukaj, da v naslednjem obdobju se bodo začele velike investicije v železniško omrežje in ta problematika o kateri je zdaj govora, bo prioritetno reševala ta problem. Na ministrstvu se seveda tega zavedamo in temu, torej varnosti, dajemo veliko težo. Se mi pa zdi postavitev nekih rokov trenutno precej nevarna, predvsem zaradi finančnih obveznosti, ki bi jih v naslednjih petih letih naložili, predvsem v tem času, v kriznem času je to neodgovorno, zato tega nekako ne bi mogli podpreti.
Hvala lepa. Kot predlagatelj, gospod Žnidaršič, izvolite.
Lepa hvala! Ta razprava je pokazala, da vendarle vsi razmišljamo o tem, da je dobro, da se prometna varnost izboljšuje in tudi sam nimam načeloma nič proti amandmaju SDS k 1. členu. Zagotovo pa bi strošek za uresničitev v teh petih letih pomenilo nekaj milijard evrov, kajti izven nivojski prehodi so zelo draga stvar, razen v zelo redkih primerih. Zaradi tega, tega amandmaja ni mogoče podpreti. Rad bi omenil še dejstvo, da videonadzor v temelju v ničemer ne povečuje prometne varnosti, če z njim ne bodo opremljeni vsi vozniki, vsi traktoristi in vsi pešci, ki prečkajo progo in vsi kolesarji in motoristi in tako naprej, ki bodo opazili na ekranu da prihaja vlak. Mi imamo videonadzor v predorih, vendar ta prav nič ne pomaga preprečiti nesrečo, če bi voznik peljal v predor brez luči ponoči ali v nasprotno smer. Popolnoma nič ne pomaga. Videonadzor ugotovi kršitev, zagotovo pa ne, na daljši rok že lahko vpliva tudi na prometno varnost, ker se opozori voznike, ostale udeležence, ampak vendarle sam videonadzor na nekem kraju ne rešuje problema. Nimamo nobenih zadržkov k temu, da se tudi s temi modernimi sredstvi ne izboljšuje prometna varnost. Kar zadeva očitek, da je treba stremeti k enotni ureditvi, se predlagatelji zagotovo ne strinjamo z njim. Kajti, če enotna ureditev nima vsega, kar bi lahko povečalo varnost, potem ni nič narobe, če se v Sloveniji tega lotimo, ne glede na to, kaj si drugi o tem mislijo. Zagotovo ni mogoče nalagati odgovornosti predlagateljem zakona, če bo kdo kljub temu, da bo vidnost prihajajočega tirnega vozila večja, in seveda večja tudi zaradi postavljenih ogledal, vseeno prečkal progo takrat ko je to nevarno. Torej nalagati krivdo predlagateljem je zlonamerno, lahko rečem pritlehno, in tega očitka ne sprejemamo. Prav gotovo je možnost, da bo kakšna nesreča tudi po tem, ampak tu se ne da pomagati. Tudi zavarovani prehodi niso rešili problema. Prav v letu 2009 bilo 38 % teh nesreč tam, kjer so zapornice. Nekaj 100 zapornic se letno polomi, k sreči vse polomljene zapornice še ne vodijo v samo nesrečo. In je škoda velika. Tako, da je sam strošek, ki zadeva to rešitev, ki jo mi predlagamo tako majhen in tako nepomemben proti temu, da se lahko izboljša prometna varnost na železnicah, seveda tisti, ki ga lahko brez slabe vesti naložimo tako lokalnim skupnostim, ko gre za ogledala in če to zreduciramo še na posamezno občino, za nekaj ogledal, morda kje tudi za nikakršno ogledalo in za luči, ki same po sebi niso drage. Tudi napeljava in oprema vlečnih vozil ni tak strošek, da bi lahko grmeli danes o tem, da bomo prizadeli Slovenske železnice, ki se na drugi strani včasih privoščijo luksuz, ki si ga vsi drugi državljani ne morejo in prav tako ne zaposleni v realnem sektorju, kjer drugje ali v javnem sektorju, kje drugje tudi ne. Tako, da so takšni očitki prazni in mi bomo veseli, če bo takšno spoznanje prevelo tudi vse prisotne, da zakon z ustreznimi popravki v amandmajih podprejo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Torej, najprej moram povedati, da sem uvodoma zelo razočaran, ker kolikor sem zdaj poslušal demagogije, je verjetno že dolgo nisem slišal. Dejstvo je, da je treba poskrbeti za varnost in dejstvo je, da zakon, kot je predlagan, te varnosti ne bo reševal, vsaj ne na način, kot bi bilo to nujno potrebno. Zato smo v Slovenski demokratski stranki vložili amandma, ki bi ta zakon izboljšal na tak način, da bi zagotovili evropsko primerljive rešitve. Točno vemo, in tisti, ki živimo ob teh progah in se vsakodnevno vozimo čez te proge, lahko ugotovimo kaj tam pomenijo luči in kaj tam pomenijo ogledala. Jaz prihajam iz občine Šentilj, kjer gre proga iz Maribora proti Šentilju in ravno lansko leto meseca oktobra se je zgodila ena huda prometna nesreča v naselju Ranca, kjer sta izgubila življenje mamica in petletni sin. Ampak tam bi lahko bilo 100 luči, pa ne vem koliko ogledal, ker so vremenske razmere bile takšne, da enostavno je bila vidljivost nesprejemljiva in bi razen in izključno zapornice lahko to nesrečo preprečile. In spoštovani! Zdaj govoriti, da je to problematiko, ki je pomembna, ki je pereča in ki jo je treba rešiti, je možno rešiti z lučmi in z ogledali. Jaz mislim, da je kolega Jelinčič izjemno lepo pojasnil, da prihajamo nazaj v 19. Stoletje. Ne pa sprejemamo rešitve in odločitve, ki so pomembne, skozi katere lahko zagotovimo tisto kar je najbolj pomembno - se pravi obvarujemo človeško življenje. Jaz sem prepričan, da amandma, ki ga predlagamo v Slovenski demokratski stranki, je edini, ki lahko dolgoročno to zagotovi. Kolegi, predlagatelji govorijo, da želijo to problematiko reševati postopoma. Jaz mislim, da je v naši državi v tem trenutku ta zadeva tako problematična, da smo imeli dovolj časa postopoma te zadeve reševati. Sedaj je čas, da pristopimo h konkretnim rešitvam. Jaz imam tukaj tudi dopis civilne iniciative iz tistega okolja, ki je povabila tudi ministra na tisto nesrečo, ki se je tam zgodila in od takrat do danes se ni zgodilo čisto nič. Popolnoma nič. In če bi ta civilna iniciativa danes poslušala to kar tisti, ki so predlagatelji tega zakona, kaj predlagajo, jaz vam povem, da bi se vam smejali. Bi se vam smejali. To lahko trdim, ker sem prepričan, da predlogi, kot ste jih predlagali v tem zakonu, ne bodo na tem področju prispevali k večji varnosti, ne bodo. Razen tega, da se bo ponovno zapravil davkoplačevalski denar in prepričan sem, da je po moji oceni ponovno nekje v ozadju neka igra skozi katero želimo nekomu, ki proizvaja ogledala ali te luči, zagotoviti posel skozi zakon. Teh stvari se je zgodilo že milijon. In jaz mislim, da bi s tem morali storiti enkrat konec. Tukaj ni priloženih tudi nikakršnih analiz, ničesar na podlagi česa bi lahko ugotavljali tudi mi, da bo skozi ta zakon zagotovljena večja varnost udeležencev. Točno pa vemo vsi, znam brati, gospod Posedel, lepo prosim, jaz vas nisem motil prej, ko ste vi govorili in zato vas lepo prosim, da me poslušate. Vsak ima pravico povedati svoje mnenje. In govorili ste prej o koaliciji in opoziciji in tako naprej. Za vas nepovezane poslance še danes ne vem ali ste koalicija ali ste opozicija. Jaz pa mislim, da mi danes ne sprejemamo zakon za koalicijo ne za opozicijo, pa ne za vas neopredeljene ali kako se že imenujete, temveč sprejemamo rešitve, ki morajo biti pisane na kožo državljankam in državljanom Republike Slovenije. In jaz mislim, da rešitev kot jo predlagamo v amandmaju, v Slovenski demokratski stranki je prava sprejemljiva rešitev, rešitev, ki je nujno potrebna, če želimo slediti in zavarovati človeška življenja. In v Ranci se te nesreče in teh dveh življenj ne bi izgubili, če bi bile tam zapornice ali pol zapornice. To kar pa vi predlagate - ogledala, jaz ne vem ali je šel kdo izmed vas pogledati ob progi, pa videl kje so ti prehodi, kaj bi tam lahko dosegli z ogledali? Vsak se v tem parlamentu lahko smeji, vsak, prav je tako, vendar jaz sem prepričan in v Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da davkoplačevalski denar, ki ga ljudje težko, težko pridelajo in ga plačujejo v državni proračun, ne moremo zapravljati za stvari, za katere nimamo nobene garancije, da bodo zagotavljale večjo in boljšo varnost. Zato mislim in seveda prosim vse poslanske skupine in poslance in poslanke, da podprete amandma, kot ga je predlagala Slovenska demokratska stranka, ker je predlagala, da se ta problematika rešuje v obdobju petih let in mislim, da v tem času najmanj kar je, mora biti ta problematika ustrezno rešena. Najmanj kar je, ker ne vem, koliko življenj je še potrebno, da bomo tukaj razumeli, da moramo sprejemati konkretne rešitve, ne pa nekatere rešitve, o katerih predlagatelj govori postopoma. Kaj se bo še v tem času "postopoma" zgodilo? Je denar v proračunu, tistih nekaj milijonov, pomembnejši od človeških življenj, življenja Slovenke in Slovenca? Jaz mislim, da ni. Mislim, da ne more biti niti 10 niti 50 milijonov pomembnejših od enega človeškega življenja. Bil sem prisoten pri nesreči in bi bilo mogoče fajn, da bi še kdo drug od poslank in poslancev, da bi začutil kaj to pomeni. Takrat sem se čutil tudi osebno odgovoren, da sem premalo storil za to v Državnem zboru, da bi onemogočili takšne nesreče. Lahko vam pa danes tu povem, da je velika verjetnost, da bomo v Slovenski demokratski stranki pripravili ustrezen zakon s katerim bomo to zadevo postavili na pravo mesto. Na tak način, da ne bomo postopoma, tako kot je tu zapisano, na nepravi način reševali problematiko, ki je izjemno akutna in problematična. Zagotovo ne z lučmi in zagotovo ne z ogledali. Verjemite, ker s tem, sem prepričan, da ne bomo dosegli tistega skupnega cilja, ki je naš skupni cilj in to je varnost državljank in državljanov. Hvala lepa.
Gospod Posedel želi repliko. Izvolite, gospod Posedel.
Hvala za besedo oziroma možnost za repliko, ker me je gospod Pojbič imenoval. Opravičujem se, če sem vas motil, ker sem vas gledal in poslušal. Zagotovo se vam nisem smejal, niti vam govoril, ker spoštujem vsakega, ki v Državnem zboru, pa tudi vsakega drugega človeka zelo. Zato tudi ne bom ocenjeval ali je bil ta vaš govor demagogija. Zato prosim, da vi ne ocenjujete tisto, kar jaz govorim, na način, ki ni primeren. Jaz nisem govoril demagoško. Čustveno sem govoril o primerih, da ste bili na nesreči. Če bi to jaz začel govori, bi povedal, na žalost sem bil župan, ko je umrlo pet otrok na nezavoravanem prehodu. Ampak to ni tema. Tema je, da s tem majhnim korakom lahko eno ali več življenj rešimo, povečamo varnost. In zato ni treba na ta način diskutirati, kot diskutirate. Tisto, ker me očitno niste razumeli je pa to koalicija - opozicija. Ne sprejema se zakon za njih. Govoril sem konkretno o gospodu Verliču, ki je bil državni sekretar v prejšnjem mandatu in bi lahko program opremljanja bil izdelan oziroma bi že celo lahko bili vsi prehodi zavarovani. O tem je bila poanta, ampak brez zveze, da o tem nadaljujeva. Pri televiziji je pač možnost, da ugasneš in ne gledaš tega programa. Tudi v parlamentu lahko greš ven, če ti kakšna razprava ni všeč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Franc Žnidaršič kot predlagatelj zakona, izvolite.
Hvala lepa. Na vsak način moram v imenu predlagateljev in sopodpisnikov predloga zakona ostro zavrniti vsakršna namigovanja, da gre za kakšna ozadja, ali celo za kakšno možno korist iz naslova opremljanja vlečnih vozil ali postavljanja ogledal, na kar je namigoval gospod Jelinčič. To je podlo namigovanje, ki nima prav nič skupnega s tem, kar mi mislimo doseči s tem predlogom zakona. Kajti, mi smo imeli en sam namen, ki je bil predstavljen - to je zmanjšati število nesreč na način, da se prej opazi vlak oziroma da je vlak kot tak prej viden, bolje viden in tako naprej. Morda celo kaotično bolj viden, ampak to zagotovo pomaga, prej kot škoduje. Ponovno naj zatrdim, da predlagatelji razumemo namero amandmaja SDS, da bi bile najboljše povsod zapornice in če se le da, izven nivojske prehode. Ampak predlagatelji nič ne povedo, od kod vzeti denar, kajti gradove v oblakih bi znali zidati tudi predlagatelji sami. S tega vidika bi prosil, da se ne uporablja nizkih udarcev proti podpisnikom, ki smo želeli s sicer majhnim in poceni, poudarjam, korakom povečati varnost v železniškem prometu, zavedajoč se potrebnih sredstev, ki jih država ta hip nima in jih ne more na krajši rok, tudi v obdobju petih let zagotoviti za namen, kot je predlagan z drugim amandmajem. In to ni, gospod Pojbič, zapravljanje davkoplačevalskega denarja, kajti gre za skromna sredstva kakšnega ogledala na lokalni cesti s strani občin in gre za majhne stroške za luči na slovenskih železnicah pri opremljanju lokomotiv. Upam, da ste prebrali zakon, kjer smo napisali, da bi testirali na tisti progi to zadevo, kjer je bilo po podatkih, ki so znani, v zadnjih desetih letih največ nesreč in največ mrtvih. In šele, če bi se izkazalo, da naš predlog pomaga, potem bi to postala obveznost opremljanja in reševanja problema tudi na vseh drugih progah. In tu ne vidim logike v nasprotovanju in v očitkih, ki nimajo prav nobene materialne podlage v tem, kar smo napisali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber ima prijavljeno razpravo že pol ure. Boste dobili besedo, samo opozarjam, da bom silno hvaležen, pa najbrž še kdo v Državnem zboru, če ne boste vedno omenjali imen in če vsak, katerega ime bo omenjeno, ne bo čutil potrebe, da replicira, mnogokrat na nič. Dajte premisliti. Zdaj se je pa k repliki javil gospod Verlič na razpravo, mislim, da gospoda Posedela. Prijavil se je gospod Pojbič, prijavil se je gospod Rezman in potem bo morda prišel na vrsto gospod Janko Veber. Gospod Verlič, izvolite.
Hvala lepa. Mislim, da moram reagirati. Pravzaprav se zahvaljujem, ker kot sem razumel, našemu amandmaju pravzaprav ne oporekate. Se zdi smiseln, pravi in je tisti, ki rešuje to problematiko. In mislim, da bi ga bilo zato dobro podpreti. Saj, kaj pravi - pravi samo to, da bo v petih letih treba rešiti vsa nivojska križanja, ki so nezavarovana, se pravi, zavarovana samo z Andrejevim križem, po nekem sistemu ukinjanja nivojskih prehodov, gradnje izven nivojsko ali pa reševanje z zapornicami in polzapornicami, pika. In ta stvar je tu popolnoma jasna in ne vidim nobenega nasprotovanja, zato bi bilo dobro, da bi ga podprli. Še posebej je to podkrepljeno tudi s stališčem gospoda državnega sekretarja, ki je zdajle sicer odšel iz dvorane, je pa lepo povedal, da se temu programu sledi, da pa je amandma, ki govori, da bi kar do 1. aprila 2012 namestili ta ogledala, pa nemogoče sploh sprovesti. Seveda, saj je logično. In iz tega sem tudi začutil, da je Vlada bliže reševanju tega problema tako, kot mi predlagamo, kar je edino smiselno in pravo. Če pa se vrnem nazaj, verjetno bomo poslušali, kaj bi bilo tisto dobrega, kaj vse bi morali narediti, pa nismo. Mislil sem, da bo to trajalo samo pol leta, ko je še sveža menjava, ko pride nova garnitura, da se na staro vlado, recimo, ozira pol leta. Ampak ta zgodba, zgleda, bo trajala kar cel mandat. Ja, zato ste seveda dobili volitve, da boste napravili bolje. Ampak rezultati že kažejo, kažejo tudi na tem resorju, spoštovani kolegi, slišimo, da rebalans proračuna ravno resorju prometa odvzema zdaj 100 milijonov evrov, 100 milijonov evrov ali celo več, 140 milijonov evrov jemljete resorju prometa. Ja, to pa ni naredila Janševa vlada, to je pa naredila vaša vlada.
Gospod Verlič, jaz z vami soglašam, ko opozarjate ne preveč za nazaj, ampak tudi vi se umikate od vsebine problema [[…]]
Oprostite, mislim, da je bistveno.
[[...]]govorite o tem, kaj je proračun, lepo vas prosim.
Spoštovani podpredsednik, to je tisto kar, zato želim povedati, da se zdaj naj učinkoviteje rešijo in ta problem lahko z ukinjanjem prehodov rešimo, z dobrim predlogom proračuna. Samo toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Pojbič, če še želi.
Hvala, gospod podpredsednik. Saj bom zelo kratek. Torej, moram odgovoriti na tisto, ko kolegi predlagatelji govorijo vseskozi, da ni denarja za predlog amandmaja, ki ga predlagamo v Slovenski demokratski stranki. Sprašujem vas ali je bil denar za dokapitalizacijo Ljubljanske banke, ki je naredila katastrofalno zgodbo v tej državi skozi katero se je zapravilo stotine milijonov denarja? A za takšne, da ne bom rekel neodgovorne stvari v tej državi je dovolj denarja, za življenja, za varovanje človeških življenj pa denarja ni? In vseskozi poslušamo ta podtikanja in nas poskušate prepričati, da predlagamo napačne rešitve, ker denarja ni. Denarja za vse ostale, da ne bom rekel kakšne lopovščine - ali je tam denarja dovolj? Za zavarovanje človeških življenj pa v tej državi denarja ni. Lepo vas prosim ne poskušajte me na tak način prepričati, da imam narobe. Ker sem prepričan, da bi v tej državi ta Vlada morala denar, s katerim razpolaga, bistveno bolj kvalitetno in koristno z njim razpolagati. In ne bi bilo stanje in situacija takšno kakršno je v tej državi. Ne pa da večina državljank in državljanov v Republiki Sloveniji več ne more živeti. Imamo denar pa za tajkune, pa za te, da ne bom rekel koga.
Gospod Pojbič, obljubil ste, da boste kratek. Pa še dobro bi bilo, če bi o vsebini zakona govoril, ne o vsem drugem. Gospod Rezman, imate besedo.
Predlagatelji zakona smo zelo jasno in ves čas zagotavljali, da nam gre predvsem za preprečevanje nesreč, za preprečevanje žrtev, posledično tudi materialne škode, torej za življenja nam gre. Ta življenja lahko rešujemo na različne načine oziroma preprečujemo nesreče na različne načine z večjo ali z manjšo gotovostjo. Zagotovo je nekaj, da se da stroboskopske luči in da se da ogledala namestiti skorajda takoj in na ta način preprečevati nesreče in reševati življenja. In skoraj zagotovo velja, da 916 nivojskih prehodov v petih letih ne fizično ne finančno nismo sposobni urediti. In se zdaj vprašamo komu torej gre tukaj za življenja, tistim, ki odlagajo rešitve in se nočejo lotiti tega kar lahko storimo takoj? Naj vam s primerom povem za kaj gre. Ko sem v Državnem svetu konec prejšnjega meseca predstavljal ta predlog zakona, sem doživel nekaj takšnih očitkov, ki so me razočarali, češ, da gre res za denar, morebiti gre za dve ali tri zrcalca v posamični občini statistično, občin je nekaj čez 200, nivojskih prehodov pa malo manj kot 600 in torej ne gre za kakšen poseben denar in, ko je Državni svet oziroma komisija njegova zavrnila predlog zakona, sem na žalost naslednji dan našel v Večeru poročilo o nesreči, v kateri je na nivojskem prehodu zaščitenem samo z Andrejevim križem umrl 24 let star fant zato, kakor pravi policija, ker očitno ni opazil, da po tirih z desne strani proti njemu drvi vlak. Torej, o tem mi govorimo, da se da z malimi stvarmi, z malimi stroški, z malimi posegi tehnično nezahtevnimi in tako naprej reševati življenja in da ni zato obvezno najprej zastaviti megalomanske cilje za katere vemo, da jih ta trenutek nismo sposobni uresničiti in da jih bomo, če jih bomo uresničevali, bistveno dlje uresničevali, od teh predlaganih pet let. Rok za implementacijo tehničnih sredstev, kakor ga mi predlagamo je 1. 4. 2012. Poskusite zagotoviti 916 izven nivojskih prehodov do takrat. To je tako, kot bi govoril o absurdih in o tem mi ne želimo govoriti, to nas drugi zdaj vlečejo za jezik, da moramo o teh stvareh pravzaprav sploh govoriti. In vleče nas za jezik tudi tako, kot da smo to politično investirali v predlog tega zakona. Ta predlog zakona so podpisali, ne samo, v manjšini so to bili koalicijski poslanci, sicer pa v večini nekoalicijski poslanci, med drugim tudi recimo gospod Barovič, ki se mu zahvaljujemo, čeprav je njegov šef poslanske skupine govoril nekaj čisto drugega, podpisal je tudi gospod Presečnik, ki se mu tudi zahvaljujemo, gospod Grims, pa še kdo drug je to podpisal. Torej lahko najdemo vse barve političnega spektra pod tem zakonom, zato ker nam je v resnici šlo za to, da bi reševali življenja in to z majhnimi sredstvi in brez velikih tehničnih komplikacij in umestitev v prostor. Umestiti 916 izven nivojskih prehodov v prostor je naloga, ki bo trajala leta in leta in leta. Izven nivojskih križišč se pa ne da tako enostavno realizirati kot postaviti ogledalo tam, kjer je potrebno.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Mislim, da je resnično bilo veliko preveč besed potrošenih za to, ko se je poskušalo prikazovati, češ da v Sloveniji bomo zdaj nivojske prehode, reševali samo z ogledali. Temu ni tako in tudi če preberete amandma, ki govori o tem, zelo jasno govori, da če je mogoče povečati vidnost na nivojskem prehodu, se potem namesti na taki progi, na takem odseku ustrezno zrcalo. Ostajajo vsi ostali ukrepi v veljavi, tako zapornice, tako Andrejev križ in izven nivojski prehodi, tako da nihče se ne odreka temu. Nasprotno, želi se pravzaprav z enim majhnim ukrepom, mogoče vendarle preprečiti vsaj eno nesrečo, kajti nesreče, ki se zgodijo na železniških tirih oziroma na križanjih s cesto, so običajno tragične in gre pravzaprav za zakon močnejšega. Vlak pravzaprav niti ne zazna, ali je oseba stopila na tir in kaj se je z njo zgodilo, ravno tako ne kolesarja, motorista. Nekoliko več hrupa lahko rečemo zazna, če se zgodi, avtomobil in voznik v avtomobilu. Ravno zaradi tega tudi očitno je ta občutek pri tistih, ki zagovarjate železnice, da je to nepotrebno. Ja, seveda, pri železnicah se pravzaprav ne čuti neke potrebe po tem, da se to izboljša, ker ni nekih posledic, ki bi jih zaradi tega nosili. Vendar to je izvedljiv ukrep, izvedljiv ukrep takoj, seveda bo za to ustrezno pripravljeni določen podzakonski akt, ki ga bo minister ustrezno tudi pripravil in določil, kje in pod kakšnimi pogoji je sploh mogoče namestiti takšna zrcala. Tako da gre vendarle za dovolj kontroliran proces, ki seveda, ko pripelje k temu, da potem v zelo kratkem času tudi izboljšamo varnost. Če pogledamo amandma SDS, da je kar v petih letih možno v vseh nivojskih prehodih izgraditi zapornice ali izven nivojske prehode, je seveda zanimivo in všečno takšno pisanje in vlaganje amandmajev ampak je to samo eden od nizov poskusov, kako zavajajo sami sebe lahko rečemo, da je nek problem možno na ta način rešiti. Bom samo na kratko spomnil tudi na predlog, da se kar v pol leta odstranijo vse čelne cestninske postaje na slovenskih avtocestah, čeprav vsi vemo, tudi oni, da je to neizvedljivo ampak tak predlog je bil dan. Bil je tudi dan predlog, da se kar vse razvojne osi v Sloveniji zgradijo v nekem zelo kratkem času in da imajo prav vse osi prioriteto in da bo to kar vse rešeno. Vendar seveda nismo še dobili odgovora na kakšen način se bo to izvedlo, predvsem kje bomo zagotovili sredstva, da se v tem kratkem času to lahko tudi realizira. Vmes pa promet poteka, vmes se dogajajo nesreče, in mislim, da je potrebno tako, kot smo tudi z Zakonom o varnosti v cestnem prometu predpisali nekatere ukrepe, ki nimajo finančnih posledic za varnost v cestnem prometu, ampak izboljšujejo z omejitvami, nekaterimi predpisi prometno varnost na cestah. Ta poskus je nekaj podobnega, ne gre za to, da bi šli v neke ogromne investicije, ampak gre za to, da bi z določenimi tehničnimi izboljšavami, izboljšali to, kar že imamo in kar je možno in vse skupaj pozneje nadgradili. Mislim, da je treba pozdraviti odločitev te Vlade, da je dala železnicam in posodobitvi, železniške infrastrukture prednost v razvoju prometa v Sloveniji, in da je to tisti ukrep, ki bo zagotovo tudi po zaključku teh investicij pripeljal do tega, da bomo imeli povsod tam, kjer je to potrebno izven nivojske prehode, da povsod tam, kjer je to potrebno bodo zgrajene zapornice, in da mogoče bo še vedno ostal kje kakšen prehod, recimo, ne vem, tudi s pešpotjo ali pa križanje z gozdno potjo, ki bi ga bilo mogoče rešiti tudi na preglednejši način s postavitvijo ogledala ali kaj podobnega. Tako, da gre za prilagajanje realnim razmeram, gre za razumevanje, ne nazadnje tudi tega, kar se v praksi dogaja, in zato je bil tudi na Odboru za promet vložen dodatni napor, da smo poskušali razumeti, predvsem tisti končni cilj, da izboljšamo varnost na železniških tirih in da ne nazadnje poskušamo zmanjševati nesreče ali posledice teh nesreč, ki se tudi dogajajo. Tako, da ob dejstvu, ko se srečujemo s povsem jasno logiko, da vlak ima prednost na teh križanjih, in če damo neko primerjavo z reševalnim ali gasilskim vozilom, tudi ta vozila imajo prednost, ko so na nujni vožnji in so za to tudi ustrezno opremljena, tako da neka analogija s tem, da vlak ima prednost in je ne nazadnje tudi bistveno močnejši udeleženec v prometu, ne bo nič odveč, če bo imel dodatne oznake, dodatno osvetlitev. Nazadnje tudi to osvetlitev potem prej zaznaš v zrcalu, če je nastavljena, kot pa če te osvetlitve ni. Tako, da mislim, da bi sprejetje tega zakona resnično naredil en premik v razmišljanju, da pa v tisti končni fazi, ko bodo vse investicije zaključene bo teh problemov bistveno manj. Zadovoljen sem tudi, da se dejansko tudi posodablja proga Grosuplje-Kočevje, in da se posodablja na način, da se ukinjajo nivojski prehodi, da se gradijo vzporedno z železnico tudi gozdne ceste, ki potem združijo vsa ta križanja in se promet usmeri na eno od kontroliranih križanj. To je tisti konkreten ukrep, ki zagotovo pripomore k dokončni rešitvi. Sem bil sicer razočaran nad poskusom, da se posodobitev železniške proge uredi samo do Ribnice, do Kočevja ne. In sem tudi zadovoljen, da smo to preprečili. Kajti, ravno na odseku, kjer so dovoljene hitrosti ali bi bile v primeru posodobitve dovoljene hitrosti tudi 100 kilometrov na uro je bil narejen poskus, da do te posodobitve sploh ne pride. Tako, da tudi ob tej priložnosti izražam protest proti vsem tistim, ki so dejansko poskušali peljati aktivnosti, da se proga posodobi samo do Ribnice do Kočevja ne, in se še vedno potem ohrani številne nivojske prehode, povsem ali zavarovane zgolj z Andrejevim križem, nekaj pa tudi takšnih, ki služijo križanju zaradi dostopa do njivskih površin, do gozdov, ki pa so včasih še manj pregledni in še bolj nevarni. Tako, da sem prepričan, da bo ta zakon danes bil podprt in ne nazadnje bomo tudi izpolnili pričakovanja civilne iniciative. Kolikokrat smo poslušali očitke češ ta Vlada ni pripravljena prisluhniti nobeni civilni iniciativi, se ni pripravljena dogovarjati. To je konkreten primer, kjer sta Vlada in ministrstvo šla nasproti civilni iniciativi in tako na Odboru za promet, kot tudi, prepričan sem, danes v Državnem zboru s sprejetjem nekaterih amandmajev, bomo s skupnimi močmi oblikovali besedilo zakona, ki bo izvedljivo in sprejemljivo za prav vse udeležence v tem prometu. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o 1. členu in dveh amandmajih k temu členu? Ker ne, zaključujem razpravo k 1. členu. Prehajamo na 2. člen in razpravo o dveh amandmajih. Enega je vložila poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, drugega pa poslanske skupine Socialnih demokratov, LDS, Zares in Nepovezanih poslancev. Želi kdo besedo? Gospod mag. Žnidaršič, izvolite.
Lepa hvala. SDS s svojim amandmajem pravzaprav hoče izničiti predlog, ki naj bi omogočil, da bi kdorkoli, ki prihaja na nezavarovan železniški prelaz, pravočasno ali dovolj zgodaj opazil prihajajoče tirno vozilo ali vlak. In zaradi tega seveda predlagatelji zavračamo črtanje člena, ki govori prav v tem smislu, da se opremi železniški prehod z ogledali, če je tam slaba vidljivost, in da se vlak opremi z lučmi, da bo prej in pravočasno viden. In mislimo, da je to tisti del rešitve, ki lahko pomaga, zlasti v času, ki vemo, da bo daljši in do takrat ne bo mogoče na drugačen, boljši, sodobnejši in dražji način opremiti križišč. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marinič, izvolite.
Hvala lepa. To seveda ne drži. To je napačna interpretacija predloga vsebine našega amandmaja. Izhaja preprosto iz upoštevanja predloga prvega amandmaja, kjer bi se v petih letih zadeve uredile. Če boste seveda drugače sprejeli, je pač to nekaj drugega kot tisto kar smo želeli v Poslanski skupini SDS, da bi v obdobju petih let uredili vse prehode po evropskih standardih. In to kar je predhodnik povedal, pač ne drži.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k 2. členu in dveh amandmajih k temu členu? Ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo k 3. členu ter amandmaju poslanskih skupin Socialnih demokratov, LDS, Zares in nepovezanih poslancev ter k amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo besedo? Ne. Zaključujem razpravo k 3. členu. Dajem v razpravo 4. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in amandma poslanskih skupin Socialnih demokratov, LDS, Zares in nepovezanih poslancev. Opozarjam pa, da ste na klop prejeli tudi spremembo amandmaja poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev, s katero se spreminja tudi naslov samega člena. Odpiram razpravo k 4. členu in dveh amandmajih k temu členu. Ugotavljam, da nihče ne želi razpravljati. Zaključujem razpravo. Odpiram razpravo o 5. členu in dveh amandmajih k temu členu. Enega so vložile poslanske skupine SD, LDS in Zares in nepovezani poslanci in to je edini amandma k 5. členu. Se pa je amandma k 5. členu štirih poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev. Želi kdo besedo? Ne želi. Zaključujem razpravo o 5. členu. In ugotavljam, da smo zaključili s tem tudi razpravo o vseh členih predloga zakona. Zato prekinjam razpravo o tem zakonu in vas obveščam, da bomo o amandmajih glasovali v skladu s časovnim potekom seje, danes po 29. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O BANČNIŠTVU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade gospe Mateji Vraničar, državni sekretarki, za dodatno obrazložitev.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Bistveni namen predloga zakona je v slovenski pravni red prenesti tiste določbe direktive v zvezi s kapitalskimi zahtevami za trgovalno knjigo in za dodatna lastinjenja ter v zvezi z nadzorniškim pregledom politik prejemkov, ki se nanašajo na politiko prejemkov v kreditnih institucijah. Cilj direktive in tudi zakona je doseči, da bo politika prejemkov vključena v obvladovanje tveganj kreditne institucije. Tekom finančne krize se je namreč izkazalo, da lahko pretirano in nepreudarno prevzemanje tveganja v bančnem sistemu ogrozi finančno trdnost finančnih institucij in povzroči sistemske težave tudi na nivoju držav. Med drugim so k takšnemu položaju prispevale neprimerne strukture prejemkov v nekaterih finančnih institucijah. Poglavitne rešitve predloga zakona je mogoče strniti v naslednje. Določa se, da mora banka pri vzpostavljanju trdnega in zanesljivega sistema upravljanja voditi tudi politiko in prakso prejemkov in nagrajevanja, ki omogočajo in spodbujajo ustrezno in učinkovito upravljanje tveganja. Nadalje se uvaja novo dolžnost članov nadzornega sveta, da redno pregledujejo ustreznost splošnih načel politik prejemkov in zagotovijo njihovo izvajanje. Nadzorni svet banke bo moral imenovati komisijo za prejemke, če je banka pomembna za bančni sistem Republike Slovenije. Po novem bodo banke zavezane k razkritju informacij glede politike in praks prejemkov in nagrajevanja. Tako pridobljene informacije bo Banka Slovenije uporabila v primerjavi s sistemom nagrajevanja v bančnem sistemu. Posamezna banka bo morala poročati Banki Slovenije o številu zaposlenih z najvišjimi prejemki, vključno z informacijami o višini teh prejemkov, zlasti plač, nagrad, bonitet in posebnih pokojninskih ugodnosti, ter o področju njihovega dela. Glede na to, da predlog novele postavlja osnovna izhodišča glede politike prejemkov, bo Banka Slovenije pooblaščena, da predpiše podrobnejša pravila glede teh politik, podrobnejšo opredelitev prejemkov ter zaposlenih s posebno naravo dela, naloge komisije za prejemke ter merila za opredelitev pomembnosti banke zaradi imenovanja komisije za prejemke. Spoštovani! Upoštevaje vse navedeno, predvsem pa upoštevaje cilje in namene zakona, Vlada predlaga, da Državni zbor predlagani zakon sprejme tako v drugi kot tudi v tretji obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku, gospodu Bogdanu Čepiču.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je na 29. seji dne 28. 6. 2011 kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila predlagateljica - Vlada, s predlogom za obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 97. seji dne 16. 3. 2011 odločal o predlogu za obravnavo zadevnega zakona po skrajšanem postopku in ga tudi potrdil. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je podala konkretne pripombe k določbam: 1., 3., 4., 6., 8., 10. in 11. člena predloga zakona. Analogno omenjenim opozorilom Zakonodajno-pravne službe so dne 22. 6. 2011 k 1., 3., 4., 6., 8., 10. in 11. členu predloga zakona vložile amandmaje Poslanske skupine Socialnih demokratov, Poslanske skupine Zares in Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije. V okviru dodatnega delovnega gradiva je bil odbor seznanjen še z mnenji Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance ter Interesne skupine delodajalcev, ki predlog zakona podpirajo. Iz dopolnilne obrazložitve posameznih členov v okviru začete druge obravnave zakonskega predloga s strani predstavnice predlagateljice zakona, državne sekretarke na finančnem ministrstvu, se besedilo o prilagoditvi področnih direktiv v nacionalni zakonodaji nanaša na politiko in prakso nagrajevanja v kreditnih institucijah, kar bo prispevalo k ustreznejšemu in učinkovitejšemu upravljanju tveganja. V finančni krizi so se namreč pokazale šibke točke finančnega sistema, zlasti pravil, ki urejajo poslovanje kreditnih institucij in politike nagrajevanja oziroma tovrstnih prejemkov. Za doseganje zastavljenih ciljev se določa, da mora banka pri vzpostavljanju trdnega in zanesljivega sistema opravljanja vzporedno voditi ustrezno politiko in prakso prejemkov ter nagrajevanja, ki pogojujejo in spodbujajo učinkovito upravljanje tveganja. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v nadaljevanju izpostavila posredovanje pripomb in poudarila, da predloženi amandmaji v pretežni meri sledijo danim opozorilom službe. Ob obravnavi posameznih členov je odbor brez posebne razprave sprejel amandmaje k 1., 3., 4., 6., 8., 10. in k 11. členu, ki so jih na podlagi opozoril Zakonodajno-pravne službe, vložile poslanske skupine: Socialni demokrati, Zares in Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije. V nadaljevanju je odbor v skladu s tretjo alinejo 128. člena poslovnika glasoval o vseh členih zakonskega predloga skupaj in jih tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona ste prejeli s poročilom odbora.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Zvonko Černač.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Z novelo Zakona o bančništvu se želi v slovenski pravni red prenesti direktivo 2010/76/EU Evropskega parlamenta in sveta z dne 14. 12. 2010. Med finančno krizo se je izkazalo, da lahko pretirano in nepreudarno prevzemanje tveganja v bančnem sistemu ogrozi finančno trdnost finančnih inštitucij in povzroči sistemske težave držav. Med drugim so takšnemu položaju prispevale neprimerne strukture prejemkov nekaterih finančnih institucij. Zlasti previsoke nagrade v bančnem sektorju so povzročile, da je naprezanje za kratkoročnimi dobički vplivalo na dolgoročno nestabilnost. Cilj novih pravil je doseči, da bo politika prejemkov vključena v samoobvladovanje tveganja kreditne institucije. Slabo zasnovane politike prejemkov in sistem spodbud do nesprejemljive ravni lahko povečajo tveganje, ki so mu izpostavljene kreditne institucije. Tako se z novimi pravili uvaja zanesljiv in pravičen sistem podeljevanja prejemkov, ki je skladen z učinkovitem obvladovanjem tveganja. Poglavitne rešitve, ki izhajajo iz prenosa direktive v slovenski pravni red so predvsem določbe o tem, da mora banka pri vzpostavljanju trdnega in zanesljivega sistema upravljanja voditi tudi politiko in prakso prejemkov ter nagrajevanja, ki omogočata in spodbujata ustrezno in učinkovito upravljanje tveganja. Določbe o tem, da mora nadzorni svet banke imenovati komisijo za prejemke, če je banka pomembna za bančni sistem Republike Slovenije, pomembna pa je tista banka, ki jo kot takšno določi Banka Slovenije z odločbo. Banka se zavezuje k razkritju informacij glede politike in prakse prejemkov in nagrajevanja, ki jih Banka Slovenije uporabi pri primerjavi sistemov nagrajevanja v bančnem sistemu. Banka Slovenije je pooblaščena, da predpiše podrobnejša pravila glede politik in praks nagrajevanja ter merila za opredelitev pomembnosti banke zaradi imenovanja komisije za prejemke. In ker se določbe Zakona o bančništvu, ki veljajo za banke, uporabljajo tudi za hranilnice in družbe za izdajo elektronskega denarja, veljajo določbe glede politike prejemkov tudi zanje, torej veljajo za vse kreditne institucije. V Poslanski skupini Slovenske demokratke stranke podpiramo vse navedene usmeritve, zaradi tega bomo tudi novelo Zakona o bančništvu podprli. Neodvisno od te nove normativne ureditve pa obstaja velik problem pri vodenju in upravljanju največje državne banke. Obeta se nova dokapitalizacija, ki pomeni dodatno potuho neučinkovitemu vodenju in upravljanju banke. Slovenija bi za sanacijo največje državne banke potrebovala nekega sodobnega Lee Iacocca, ki bi si za življenjski cilj postavil sanacijo in stabilizacijo ter postavitev na trdne temelje največje državne banke in to za en evro mesečne nagrade. Verjetno je ta scenarij popolnoma neverjeten, zaradi tega v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke upamo, da vsaj takšne anomalije, kot smo jo bili deležni v preteklosti z milijonom evrov nagrade za predsednika uprave, v prihodnje ob spremenjenem zakonu ne bomo več deležni. Druga značilnost slovenskega bančnega sistema, tudi kar se tiče državnih bank, pa je ta, da krize, vsesplošne krize, banke nekako niso občutile. Ta kriza ni pripomogla k temu, da bi se največji državni banki na ustrezen način prestrukturirali, izčistili, da bi se na eni strani opredelile tiste terjatve, ki so slabe in ki poslabšujejo splošno kondicijo obeh državnih bank in je po našem mnenju to zamujena priložnost in naloga, ki jo bo treba slej ko prej popraviti. V bančnem sistemu v Sloveniji imamo še vedno opravka z velikimi neracionalnostmi, z visokimi provizijami, ki na nek način tudi generirajo potem dobičke, vse seveda na račun gospodarstva. Problem pri največji državni banki, kot kaže, je tudi ta, da bo treba ponovno sanacijo plačati preko ramen davkoplačevalcev, kar ni dobro. In prav bi bilo, da bi se oblast aktivno vključila tudi pri usklajevanju naših pravnih pravil glede delovanja največje državne banke oziroma državnih bank na ta način, da bi prišli do njihovega učinkovitega in gospodarnega upravljanja. Ta odločitev bi že zdavnaj morala biti sprejeta, ker nas ta situacija v kateri smo sedaj vsak dan stane na desetine milijonov evrov. In slej ko prej bo treba sprejeti odločitev, kako in na kakšen način sanirati slabe naložbe največje državne banke. Mislimo, da bi bilo prav, da se oblast tega zave in da čim prej pride v Državni zbor z ustrezno rešitvijo, ki bo omogočila, da se bo največja državna banka ustrezno obnašala in bo v podporo slovenskemu gospodarstvu. Hvala lepa.
Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Kolegice in kolegi. Bistvena določba tega zakona zavezuje kreditne institucije in investicijska podjetja, da za osebje, katerega poklicne dejavnosti imajo odločilen vpliv na profil tveganja postavijo in vzdržujejo politike prejemkov in prakse, ki so skladne z učinkovitim obvladovanjem tveganja. Pomembno je, da je politika prejemkov namenjena uskladitvi osebnih ciljev zaposlenih z dolgoročnimi interesi zadevne kreditne institucije ali investicijskega podjetja. V finančni krizi so se namreč pokazale šibke točke finančnega sistema, zlasti pravil, ki urejajo poslovanje kreditnih institucij in politiko nagrajevanja oziroma prejemkov slednjih. Dogajalo se je, da višine nagrad nikakor niso sledile uspešnosti poslovanja posamezne kreditne institucije in prejemki so povečali tveganje, ki so mu izpostavljene kreditne institucije. Tudi pri nas ta dejstva niso neznana. Naj se spomnimo samo tako imenovanega "Kramarjevega zakona" in njegove milijonske nagrade za vodenje NLB, za katero vsi vemo, kakšne rezultata poslovanja post festum seveda dosega. Mimogrede, zanimivo bi bilo izvedeti kakšen je epilog te konkretne nagrade, pa žal od predstavnikov Vlade še nismo dobili informacij, v kakšnem stanju je pravzaprav oziroma znotraj te sodne procedure je ta zgodba. Zanimivo, v takšnih in podobnih primerih je kljub vse splošnemu zgražanju in neodobravanju določene rešitve ali politike v Sloveniji nikoli ne najdemo volje za rešitve, ki bi takšne anomalije omejile. Vedno imamo pripravljene izgovore o kršenju Ustave, o neusklajenosti z evropsko ureditvijo in podobno. Potem, ko pa Evropska unija sprejme direktivo pa pomislekov o protiustavnosti kar naenkrat ni več. Po besedah predlagatelja direktiva predpisuje tudi povratno veljavo določb, saj je določila, da se pravila glede prejemkov nanašajo tudi na prejemke iz naslova pogodb, sklenjenih pred dejanskim datumom začetka izvajanja pravil v posamezni državi članici in priznane ali plačane po tem datumu ter na prejemke za storitve opravljene v letu 2010, ki so sicer bili priznani, ne pa tudi plačani pred datumom dejanskega začetka izvajanja pravil v posamezni državi članici. Žal to verjetno ne zaobsega nagrad, ki so bile v naših bankah izplačane v preteklih letih. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala spoštovani predsedujoči, spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Dovolite, da predstavim stališče poslanske skupine glede zakona oziroma predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu. S predlogom novele Zakona o bančništvu se v slovenski pravni red prenašajo določbe direktive Evropske unije o kapitalskih zahtevah, ki so nastale z namenom pozitivno vplivati na finančno stabilnost finančnih institucij, jo popraviti ter okrepiti. Gre za sklop sprememb, ki se nanašajo na obravnavo pretiranega in nepreudarnega tveganja v bančnem sektorju, ki so ga poleg drugega spodbujale tudi neustrezne prakse prejemkov. Zlasti previsoke nagrade so povzročile dolgoročno nestabilnost in celo propad posameznih institucij, kar je izrazito slabo vplivalo na družbo kot celoto. Zato tako imenovana tretja direktiva zavezuje banke in investicijska podjetja k stabilni politiki prejemkov na način, da zahteva odpravo nerazumnih plačnih spodbud, ki bi lahko povzročili izjemno tveganje ali šibile finančno institucijo. Politika prejemkov, ki ne bo skladna z novimi zahtevami pa bo seveda sankcionirala. Seveda se v poslanski skupini sprašujemo, ali res ta tretja direktiva ne določa ali morda ne vidimo, da bi določala zgornjo in spodnjo mejo višine teh nagrad. Pa kakorkoli že, v našem pravnem redu bomo te sile dosegli na način, ki je predviden s tem zakonom. V Poslanski skupini DeSUS jim seveda ne nasprotujemo in menimo, da se zahteve evropske direktive v zakonu ustrezno odražajo. Sicer pa bi morali določbe direktive v povezavi s prejemki na nacionalni ravni začeti izvajati s 1. januarjem letos. Ukrepi drugih sklopov iz direktive morajo biti na nacionalni ravni izvedeni do konca leta. Iz Bruslja smo dobili že dva opomina in počasi se izteka dvomesečni rok, v katerem bomo morali sporočiti ukrepe za izvajanje teh predpisov, sicer bi lahko sledila tožba na sodišču Evropske unije. Tudi z današnjo potrditvijo tega zakona se lahko temu izognemo. Pa na koncu koncev po mnenju poslanske skupine DeSUS se bo s sprejetjem tega zakona ne nazadnje prekinila neokusna praksa izplačil in prejemanje visokih in neupravičenih nagrad nekaterim direktorjem Slovenskih bank. Torej v Poslanski skupini DeSUS bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Bogdan Barovič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Člani, predstavnica ministrstva, kolegice in kolegi! Torej zakon o katerem govorimo in ga obravnavamo po skrajšanem postopku, torej o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu, naj bi sprejeli zaradi prenosa direktive 2010/76/EU. Rok za prenos v nacionalno zakonodajo za to direktivo, še enkrat pravim, rok za prenos v nacionalno zakonodajo je potekel pred sedmimi meseci in še nekaj dnevi. In če bi hoteli razmišljati in povezovati logično, zakaj sedem mesecev in še nekaj zamude, če pa seveda s tem zakonom preprečujemo kakšno stvar, ki ni čista, torej smo čakali sedem mesecev, da se je lahko še kaj zgodilo kar se zdaj, če bo zakon sprejet, ne sme. To je naš prvi pomislek. Drugi pomislek; je zelo jasno mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki pravi, najprej opozarja, da morajo biti vsi podzakonski predpisi in drugi splošni akti v skladu s tretjim odstavkom 153. člena Ustave Republike Slovenije, torej v skladu z ustavo in zakonom in poudarjajo, da vsaka neskladnost med pravnimi normami pomeni razpoko v upravnem redu in zmanjšuje vrednost vseh norm. In ugotavlja pri konkretnem Zakonu o bančništvu ter opozarja Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, da so zakonska izhodišča za izdajo predpisa Banke Slovenije pomanjkljiva in zato ne bodo omogočala izdaje predpisa, ki bi lahko bil skladen z zakonom. Logično sklepanje po takšni navedbi je, da ali sprejemamo protiustaven zakon, če pa ne, pa zagotovo sprejemamo zakon, ki je v neskladju s pravnim redom Republike Slovenije. In tretja vsebina pri tem zakonu, na katero v Slovenski nacionalni stranki jasno opozarjamo je ponovno pojavljanje nekih oblik retroaktivnosti. V tem primeru se srečujemo celo z besedno formulacijo, da 11. člen zakona predstavlja neke vrste nepravo retroaktivnost. Kaj retroaktivnost pomeni v načelu vemo, ni je pri zakonih. Ni je. Zakoni za nazaj načeloma, v zares izjemnih primerih ne veljajo. Ob tem, da smo s prenosom direktive zamudili, ob tem, da obstaja dvom po opozorilih zakonodajne službe, da je zakon v najboljšem primeru neskladen s pravnim redom Republike Slovenije in ob ponovnih nekih nepravih retroaktivnostih, ki se pojavljajo v tem zakonu, v Slovenski nacionalni stranki ne bomo tega zakona podprli in se bomo pri glasovanju odločili vsak po svoji vesti, ali bomo nasprotovali ali pa se bomo pri glasovanju vzdržali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil gospod Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani. V Poslanskem klubu LDS bomo podprli predlog novele Zakona o bančništvu, saj določa, da morajo banke vzpostaviti ustrezno politiko nagrajevanja uprav ter s tem zagotoviti učinkovito obvladovanje tveganj za bančni sistem. Če kaj, nas je zagotovo finančna kriza naučila, da nebrzdani prejemki odgovornih poslovodnih in nadzornih oseb v finančnih inštitucijah lahko vodijo v sistemska tveganja oziroma vsaj v veliki meri prispevajo k povečevanju tveganj, čemur smo bili priča predvsem v velikih finančnih institucijah in investicijskih bankah v ZDA, pa tudi drugod po svetu. Namreč, če se uprave naprezajo za kratkoročnimi dobički in plasirajo sredstva v zelo tvegane oblike naložb, lahko zaidejo v spiralo sesutja finančnega sistema, ki se je začel v Združenih državah Amerike, nadaljeval v Evropi in imel negativne učinke na vsa razvitejša gospodarstva. S tem predlogom zakona se uzakonja evropska direktiva, ki predstavlja reakcijo Evropske unije na pretekla dogajanja na finančnih trgih. Direktiva in neposredno zakon določata, da mora biti politika prejemkov vključena v obvladovanje tveganja kreditne institucije. Kot navaja tudi vlada, lahko slabo zasnovane politike prejemkov do nepredvidenih razsežnosti povečujejo tveganje, ki je le stežka obvladljivo in sploh ni obvladljivo. V Poslanskem klubu LDS se zavedamo, da do te finančne krize ni pripeljala samo nebrzdana želja po dobičkih in zaslužkih uprav, vendar moramo priznati, da je tudi nenadzorovano vlaganje v tvegane posle v veliki meri pripeljalo v to finančno katastrofo. Tudi v Sloveniji imamo podobno izkušnjo, ki sicer ni povsem primerljiva, je pa nazorna. Namreč, banke so v času velike konjunkture vlagale sredstva v projekte, ki so se predvsem v kriznih časih izkazali za neupravičene in nedobičkonosne. K temu je v veliki meri pripeljalo najprej napačno pričakovanje neustavljive rasti, ki jo je spremljal velikanski dostop do finančnih virov na svetovnih trgih ter posledično tudi neodgovorne uprave, ki so plasirale ta sredstva. Kljub poskusom obvladovanja tveganj, kot je ta, pa v Poslanskem klubu LDS opozarjamo, da se v velikih svetovnih finančnih centrih tovrstno delovanje nadaljuje in je vprašanje, ali bo učinkovito, če bo samo Evropa odgovorila na to vprašanje. In še nadalje ali bo sploh Evropa učinkovita v tem in še nadalje ali bomo učinkoviti tukaj v Sloveniji? Kakorkoli s to novelo želimo urediti predvsem področje, da bi se vodilne v kreditnih ustanovah, zaradi kratkoročnih koristi, ki jih imajo od dobičkov omejilo na področju prejemkov, ter tako zmanjšalo sistemska tveganja, ki jih s svojimi ravnanji vnašajo v delovanje trga. S tem zakonom se bo poskušalo uvesti zanesljiv in pravičen sistem podeljevanja prejemkov, ki je skladen z učinkovitim obvladovanjem tveganja. Konkretne rešitve, ki jih prinaša zakon so, da se vpeljuje pravila, da mora banka pri vzpostavljanju trdnega in zanesljivega sistema upravljanja voditi tudi politiko in prakso prejemkov ter nagrajevanja, ki omogočata in spodbujata ustrezno in učinkovito upravljanje tveganja. Nadalje se določa, da mora nadzorni svet banke imenovati komisijo za prejemke, če je banka pomembna za bančni sistem Republike Slovenije. Končno pa se določa, da se banka zavezuje k razkritju informacij glede politike in prakse prejemkov in nagrajevanja ter da se Banko Slovenije pooblašča, da predpiše podrobnejša pravila glede politik in praks nagrajevanja. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije smo prepričani, da je ta zakon delček mozaikov bodočega preurejanja finančnega trga, ki mora v prihodnosti postati bolj stabilen in predvidljiv, predvsem pa obvladljiv, zato bomo zakon, kot rečeno tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil gospod Vili Trofenik.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem prisotnim. S Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu se v naš pravni red z zamudo prinaša del direktive 2010/76 Evropskega parlamenta, o spremembah direktiv 2006/48 in 2006/49 v zvezi s kapitalskimi zahtevami za trgovalno knjigo in za dodatna listinjenja ter v zvezi s politiko in prakso nagrajevanja v kreditnih inštitucijah. Cilj predlaganih zakonskih sprememb na področju nagrajevanja v bančnih inštitucijah, ki bi jih mimogrede morali posvojiti že s 1. 1. 2011 je odprava šibkih točk na tem področju, ki so bile razkrite v finančni krizi, ko je bilo ugotovljeno, da višine nagrad niso bile vezane na uspešno poslovanje kreditnih inštitucij, ampak je sistem nagrajevanja celo stimuliral izjemna tveganja in s tem ogrožal finančne inštitucije tudi v Sloveniji. Direktiva 2010/76, kateri sledijo predlagane zakonske spremembe predpisuje posebno obliko povratnosti, pravila glede prejemov iz naslova pogodb se nanašajo tudi na že sklenjene pogodbe za leto 2010 oziroma pred uveljavitvijo teh pravil v posamezni državi članici, ki so bili priznani ali plačani ter za prejemke, za storitve, ki so bili priznani, ne pa tudi plačani. Zanimivo, da podobno povratnost pri tako zvanem Kramerjevem zakonu je spodbudila del takratne politike in del slovenske pravne stroke, cel kup pomislekov o skladnosti z Ustavo, sprejemanje omenjene direktive v tem trenutku pa ne vzbuja podobnih pomislekov. V skladu s predlaganimi zakonskimi spremembami se nadzorni svet banke, ki je po odločitvi Banke Slovenije pomembna za bančni sistem Slovenije, zavezuje za določitev politike prejemkov v banki za imenovanje komisij za prejemke in nadzor nad izvajanjem te politike. Banki Slovenije pa nalaga, da predpiše podrobnejša pravila glede politike nagrajevanja v finančnih inštitucijah, glede nalog komisiji za prejemke, ki jih morajo imenovati nadzorni sveti bank. Banki Slovenije se nalaga tudi zavarovanje sistemov prejemkov v finančnih inštitucijah in zbiranje za to potrebnih informacij ter njihovo posredovanje Odboru evropskih bančnih nadzornikov. Ker predlagane zakonske spremembe podrejajo sistem politike prejemkov v finančnih inštitucijah, funkciji učinkovitega obvladovanja tveganj, bomo v naši poslanski skupini predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa spoštovani predsedujoči, spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi. S predlogom zakona se v slovenski pravni red prenaša direktiva v zvezi s kapitalskimi zahtevami za trgovalno knjigo in za dodatna listinjenja ter v zvezi z nadzorniškim pregledom politik prejemkov. Glavne spremembe v nacionalni zakonodaji se nanašajo na politiko in prakso nagrajevanja v kreditnih inštitucijah, kar bo prispevalo k ustreznejšemu in učinkovitejšemu upravljanju tveganja. V finančni krizi so se namreč pokazale šibke točke finančnega sistema, zlasti pravil, ki urejajo poslovanje kreditnih institucij in politiko nagrajevanja oziroma prejemkov slednjih. Dogajalo se je, da višine nagrad nikakor niso sledile uspešnosti poslovanja posamezne kreditne institucije in prejemki so povečali tveganja, ki so mu izpostavljene kreditne institucije. Upoštevajoč, da veljavni Zakon o bančništvu ne določa politike prejemkov, kakršno predpisuje omenjena direktiva, bo treba vanj vpeljati določbe o vzpostavitvi take politike in prakse nagrajevanja v teh institucijah, ki bosta omogočili ter spodbudili ustrezno in učinkovito upravljanje tveganja. Ker je za del direktive, ki se nanaša na politiko prejemkov, kot rok za prenos v nacionalno zakonodajo, določen datum 1. januar 2012, so v predlogu zakona zaradi kratkega roka prenaša le ta del direktive. Treba je poudariti, da je direktiva predpisala posebno obliko retroaktivnosti oziroma povratne veljave določb, saj je določila, da se pravila glede prejemkov nanašajo tudi na prejemke iz naslova pogodb sklenjenih pred dejanskim datumom začetka izvajanja pravil v posamezni državi članici in priznane ali plačane po tem datumu ter na prejemke za storitve opravljene v letu 2010, ki so bili sicer priznani, ne pa tudi plačani pred datumom dejanskega začetka izvajanja pravil v posamezni državi članici. Poslanska skupina Socialnih demokratov še posebej podpira spremembe zakona o dopolnitvah Zakona o bančništvu, ker se je dosedanja praksa izplačevanja prejemkov in nagrad uprav v bankah v državni lasti, predvsem med finančno krizo izkazalo, da lahko pretirano in nepreudarno prevzemanje tveganja v bančnem sistemu, ogrozi finančno trdnost finančnih institucij in povzroči sistemske težave držav. Med drugim so k takšnemu položaju prispevale neprimerne strukture prejemkov v nekaterih finančnih institucijah, zlasti previsoke nagrade v bančnem sektorju so povzročile, da je naprezanje za kratkoročnimi dobički vplivalo na dolgoročno nestabilnost. Seveda Poslanska skupina Socialnih demokratov meni, da je bil sistem nagrajevanja v državnih bankah napačen. Vsi se spomnimo velikokrat omenjenega, tudi tukaj v Državnem zboru, milijona evrov izplačanega gospodu Kramarju, ki pa smo ga s posebnim zakonom o prejemku poslovodstev na podlagi 90 % obdavčitve dejansko večinoma vzeli. Zaradi tega se s spremembo Zakona o bančništvu določa, da mora banka pri vzpostavljanju trdnega in zanesljivega sistema upravljanja, voditi tudi politiko in prakso prejemkov ter nagrajevanja, ki omogočata in spodbujata ustrezno in učinkovito opravljanje tveganja. Prav tako pa mora nadzorni svet banke imenovati komisijo za prejemke, če je banka pomembna za bančni sistem Republike Slovenije. Na podlagi tega zakona se banka zavezuje k razkritju informacij glede politike in prakse prejemkov in nagrajevanja, ki jih Banka Slovenije uporabi pri primerjavi sistemov nagrajevanja v bančnem sistemu. Seveda pa Zakon o bančništvu ne bo rešil težav, ki so nastale zaradi prevzemanja prevelikih tveganj s strani uprave bank, ki so jih nagradili nadzorni sveti. Naj spomnimo, da so bili le ti imenovani še v času vlade gospoda Janeza Janše. Vendar pa bo preprečil slabo prakso in nevarnosti, ki so se dogajale v preteklosti zaradi napačnega sistema nagrajevanj uprav bank. Torej Poslanska skupina Socialnih demokratov bo predlog zakona o bančništvu sprejela.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, zaključujem drugo obravnavo. O zakonu bomo odločali v skladu s časovnim potekom današnje seje po 29. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O BANKI SLOVENIJE. Predlog zakona je vložila Vlada. Besedo dajem gospe Mateji Vraničar, državni sekretarki za dopolnilno obrazložitev zakona.
Predsedujoči, gospe in gospodje poslanci. Razlog za pripravo novele Zakona o Banki Slovenije je nujnost uskladitve tistih določb zakona, ki urejajo register finančnega premoženja z novelo Zakona o finančnih zavarovanjih, ki jo je Državni zbor sprejel na aprilski redni seji. Novela zakona o finančnih zavarovanjih namreč sledi Evropski direktivi 2009/44 in določa da ni dopustno, da dejstvo vpisa v register finančnega premoženja predstavlja predpostavko za veljavnost pogodbe o finančnem zavarovanju. Vpis v register finančnega premoženja po direktivi torej ne sme imeti konstitutivnega učinka. S tehničnimi spremembami 4.a poglavja Zakona o Banki Slovenije se torej odpravlja neskladje z Evropsko direktivo, obstoječi register finančnega premoženja pri Banki Slovenije pa bo ostal evidenca o vzpostavljenem zavarovanju. Samo zavarovanje bo nastalo izven registra, v skladu z določbami Zakona o finančnih zavarovanjih in drugo zakonodajo. Novela zakona je usklajena z Banko Slovenije, pozitivno mnenje pa je podala tudi Evropska centralna banka. Vlada predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podpre, tako v drugi, kot tudi v tretji obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Predstavnika odbora za predstavitev stališča ni. Zato sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo dajem gospodu Matjažu Zanoškarju, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine DeSUS.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi. Stališče poslanske skupine glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije je sledeče. Narava predloga novele Zakona o Banki Slovenije je tehnične narave, sicer potrebna zaradi uskladitve z Zakonom o finančnih zavarovanjih. Tega smo uskladili z evropsko direktivo in ga potrdili v Državnem zboru že meseca aprila. Sprememba zakona v skladu z že sprejetim predpisom odpravlja konstitutivnost učinka vpisa v register oziroma registracije pogodbe o finančnem zavarovanju, s katero so zavarovane obveznosti do Banke Slovenije, Evropske centralne banke in nacionalnih centralnih bank za veljavnost finančnega zavarovanja. Novela pa poleg tega način vpisa finančnega premoženja v register prilagaja dejstvu, da je vse več poslov v zvezi s finančnimi zavarovanji opravljenih v elektronski obliki. Ker je v register finančnega premoženja možen vpis več vrst premoženja, se zakon tudi temu ustrezno prilagaja in spreminja. S tem zakonom pa bo po novem določeno, da mora biti dajalec finančnega zavarovanja v dobri veri glede premoženja, ki ga vpiše v register. Po mnenju Poslanske skupine DeSUS ni dileme v zvezi s predlagano novelo, zato jo bomo v celoti podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Bogdan Barovič.
Hvala za besedo, ponovno. Kolegice in kolegi. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da na prvi pogled res da izgleda, da gre za manj zahtevno spremembo in manj zahtevne uskladitve zakona z drugimi zakoni. Mogoče naj bi bilo to res, pa vendarle smo prepričani v Slovenski nacionalni stranki, da je sprememba vsebinsko pomembna. Prvič. S tem zakonom uresničujemo odpravo razlik v pravnih ureditvah Republike Slovenije v primerjavi z drugimi članicami Evropske unije. Drugič, register bo predstavljal le še evidenco o vzpostavljenih zavarovanjih. Tretjič, uvajamo načelo sorazmernosti, ki je nujno potrebno za omogočanje čezmejne uporabe bančnih posojil kot zavarovanja. In četrtič, uvajamo načelo dobre vere in načelo varstva prejemkov finančnega premoženja. V Slovenski nacionalni stranki bomo zakon podprli in naj na koncu še dodam, da bi si večkrat želeli tako jasnih predlogov tudi takrat, ko ne gre za skrajšan ali nujni postopek. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil gospod Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Potreba za sprejetje novele Zakona o Banki Slovenije izhaja iz noveliranega Zakona o finančnih zavarovanjih, ki je v zakonodajo prenesel določbe evropske direktive, ki je uokvirila enoten pravni red za čezmejno uporabo finančnega zavarovanja in na ta način odpravila večino formalnih pogojev, ki tradicionalno veljajo za dogovore o zavarovanju. Med te sodi tudi določba, da je registracija finančnega zavarovanja pogoj za veljavnost le tega. Zato je danes pred nami novela zakona, ki določa, da registracija pogodbe o finančnem zavarovanju, s katero so zavarovane obveznosti do Banke Slovenije, Evropske centralne banke ali nacionalnih centralnih bank držav članic evropskega sistema centralnih bank, ni pogoj za njeno veljavnost. Konkretno zakon tako določa, da vpis finančnega zavarovanja v register finančnega premoženja, ki se vodi v skladu z določbami Zakona o Banki Slovenije, ni več pogoj za veljavnost pogodbe o finančnem zavarovanju, pri čemer se sam način vpisa finančnega premoženja v register prilagaja sodobnemu poslovanju, kjer je vse več poslov v zvezi s finančnimi zavarovanji opravljenih v elektronski obliki. Med drugim se tudi določa, da finančni instrumenti niso edina vrsta zavarovanj, ki se lahko vpiše v register ter da mora biti dajalec finančnega zavarovanja v dobri veri glede premoženja, ki ga vpiše v register. Ker smo v Poslanskem klubu LDS podprli pred časom sprejeto novelo Zakona o finančnih zavarovanjih, napovedujemo podporo tudi temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil gospod Vili Trofenik.
Hvala za besedo. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije usklajuje veljavni Zakon o Banki Slovenije z Zakonom o finančnih zavarovanjih oziroma njegovo zadnjo spremembo sprejeto v letošnjem letu, s katero smo v naš pravni red prenesli direktivo 2009/44 Evropskega parlamenta in Sveta iz maja 2009. Z omenjeno direktivo je bil ustvarjen enotni pravni red v okviru EU za čezmejno uporabo finančnega zavarovanja. S predloženimi spremembami veljavnega Zakona o Banki Slovenije odpravljamo obveznost registracije pogodbe o finančnem zavarovanju za njeno veljavnost, saj je dosedanja ureditev ogrožala čezmejno veljavnost pogodb o finančnem zavarovanju. Predlog zakona bomo v naši poslanski skupini podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila gospa poslanka Renata Brunskole.
Še enkrat lepo pozdravljeni! Razlog za sprejetje Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije, predstavlja potreba po uskladitvi določb Zakona o Banki Slovenije, ki urejajo register finančnega premoženja z Zakonom o finančnih zavarovanjih. Na podlagi predloga sprememb Zakona o Banki Slovenije se bo določilo, da registracija pogodbe o finančnem zavarovanju, s katero so zavarovane obveznosti do Banke Slovenije, Evropske centralne banke ali nacionalnih centralnih bank držav članic evropskega sistema centralnih bank ni pogoj za njeno veljavnost. S predlogom sprememb Zakona o Banki Slovenije želimo slediti načelu pravne varnosti, ki se uresničuje z odpravo razlik v pravnih ureditvah Republike Slovenije v primerjavi s pravnimi ureditvami v državah članicah Evropske unije. Zakon tudi sledi načelu nekonstitutivnosti vpisa finančnega zavarovanja v register, načelu sorazmernosti, načelu dobre vere in načelu varstva prejemnikov finančnega premoženja. Poglavitne rešitve zakona pa se nanašajo na opis finančnega zavarovanja v register finančnega premoženja, ki se vodi v skladu z določbami Zakona o Banki Slovenije, ni več pogoj za veljavnost pogodbe o finančnem zavarovanju. Način vpisa finančnega premoženja v register, se prilagaja dejstvu, da je vse več poslov v zvezi s finančnimi zavarovanji opravljenih v elektronski obliki. Zakon o Banki Slovenije se prilagaja dejstvu, da finančni instrumenti niso edina vrsta zavarovanj, ki se lahko vpišejo v register. Prav tako pa določa, da mora biti dajalec finančnih zavarovanj v dobri veri glede premoženja, ki ga vpiše v register. Prav tako pa je treba omeniti, da v svojem mnenju Evropska centralna banka pozdravlja namero predloga tega zakona, da odpravi formalni pogoj za vzpostavitev pravice zavarovanja na finančnem premoženju, ki se lahko uporablja za zavarovanje obveznosti do upoštevanih centralnih bank. Pričakuje pa se, da bo določba predloga zakona po kateri Banka Slovenije posreduje drugim potencialnim uporabnikom zavarovanja informacijo o pravicah zavarovanja vzpostavljenih v korist upoštevanih centralnih bank ter sprejema informacijo o pravicah zavarovanja, vzpostavljenih na finančnem premoženju vpisanem v register, zagotavljala večjo pravno varnost pri uporabi tega finančnega premoženja za namene zavarovanja. Zaradi vsega navedenega bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla predlog sprememb in dopolnitev Zakona o Banki Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Vizjak.
Torej spoštovana državna sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi! Vidim, da so moji predhodniki prebrali vse iz obrazložitve tega zakona in sam seveda tega ne bom bral, ker gre za izredno tehnični predpis, usklajevanje z našim in evropskim pravnim redom in ne nazadnje prinaša določene spremembe, tudi koristi in ga bo poslanska skupina podprla. Bi pa opozoril, da imamo danes poleg tega zakona, enega smo že imeli, Zakon o bančništvu in bomo imeli še Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb in Zakon o davku na bilančno vsoto bank, ki so iz tega tako imenovanega finančnega paketa, in ki pravzaprav so bolj ali manj malenkosti, kaplja v morje na tem finančnem področju, kar bi Slovenija pravzaprav danes ob še vedno kreditnem krču, ob številnih problemih podjetja in ne nazadnje tudi bank pričakovali v tem parlamentu. Pričakovali bi konkretne in močne ukrepe za sanacijo bančnega sistema, za sanacijo ne nazadnje tudi nezavidljivega finančnega - javnofinančnega stanja in še več, pričakovali bi predvsem ukrepe za hitrejšo gospodarsko aktivnost in rast. Namesto tega dobivamo tehnične papirje, ki koristijo verjetno neki eliti nekje in imajo bore malo opraviti s problemi nakopičenimi problemi v tej državi. Torej naj izkoristim to priložnost ob tem zakonu in pozovem še enkrat Vlado, državno sekretarko, ukvarjajte se pravzaprav in prosim vas, s problemi, ki tarejo danes Slovenijo in lahko seveda ob tem zraven spustite tudi kak takšen tehnični predpis, ki je škoda, da se je znašel v parlamentu, ampak žal se zaradi formalnih razlogov mora.
Hvala lepa. Ne bom vas opozarjal, da ste zlorabil vlogo stališča poslanske skupine, ker to sami veste. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in ker k predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, zaključujem razpravo o zakonu. Glasovanje bomo opravili v skladu s časovnim potekom seje zbora danes, po prekinjeni 29. točki dnevnega reda. Prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU OD DOHODKA PRAVNIH OSEB. Predlog je Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem gospe državni sekretarki Mateji Vraničar.
Spoštovani gospod podpredsednik, gospe in gospodje poslanci! Zakon o dopolnitvi zakona o davku od dohodka pravnih oseb se nanaša na oprostitev od izračuna odtegnitve in plačila davčnega odtegljaja od dohodkov, ki imajo vir v Sloveniji. Za obe rešitvi, ki jih vsebuje predlog zakona lahko rečemo, da gre za podporo davčne politike ukrepom, ki so že določeni z drugo zakonodajo. Predlog zakona določa, da se ne plača davka na viru od obresti, ki jih plača država na sredstva posojilojemalca, državnih vrednostnih papirjev, ki jih ta posojilojemalec zagotovi za pokritje v poslu posojanja lastnih, torej državnih dolžniških vrednostnih papirjev, ter da se ne plača davek na viru pri plačilih, ki bodo morebiti izplačana v okviru začasnega mehanizma zagotavljanja finančne stabilnosti v evroobmočju. Cilj predloga zakona je z davčnim ukrepom podpreti oziroma olajšati izvajanje poslov posojanja lastnih dolžniških vrednostnih papirjev, ki jih izvede država zaradi zagotavljanja finančnih virov in določiti nedvoumno davčno ureditev v zvezi z zagotavljanjem finančne stabilnosti na območju evra. Natančneje povedano, bodo v skladu s prvo rešitvijo iz obdavčitve na viru izvzeta plačila, ki jih v skladu s 83. členom Zakona o javnih financah plača Republika Slovenija. Gre za plačila obresti posojilojemalcu za sredstva, ki jih ta zagotovi za pokritje v poslu posojanja državnih dolžniških vrednostnih papirjev. V skladu z drugo rešitvijo bodo, kot sem že uvodoma omenila, od davčnega odtegljaja izvzeta morebitna plačila iz naslova poroštva Republike Slovenije, ki temeljijo na Zakonu o poroštvu Republike Slovenije za zagotavljanje finančne stabilnosti v evroobmočju. Sklepno lahko povzamem, da predlog zakona določa dve enostavnejši dopolnitvi zakona, ki ne bosta imeli bistvenih finančnih posledic. Vlada predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev stališč odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Radu Likarju.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, spoštovani kolegi. Odbor je predlog zakona obravnaval na 29. seji, 28. 6. 2011. Posredovano mu je bilo mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala pripombe k določbam 1. in 2. člena predloga zakona ter k naslovu. Pripombe k določbam obeh členov so upoštevane v vloženih amandmajih. K predloženemu zakonu so poslanske skupine Socialnih demokratov, Zares in Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije vložile amandmaja k 1. in 2. členu. Odbor o vsebini predlaganih rešitev ni razpravljal. V okviru dodatne obrazložitve mnenja Zakonodajno-pravne službe je njena predstavnica poudarila, da vložena amandmaja treh poslanskih skupin upoštevata pripombe službe, naslov predloženega zakona pa bo služba redigirala v končni redakciji besedila za objavo v Uradnem listu, ker gre le za dopolnitev veljavne ureditve, in ne tudi za njeno spremembo. V skladu s 130. členom Poslovnika Državnega zbora se je opredelil do vloženih amandmajev poslanskih skupin Socialnih demokratov, Zares in Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije k 1. in 2. členu in ju sprejel. Odbor je glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Sprejeta amandmaja sta vključena v dopolnjen predlog zakona, ki je sestavni del poročila odbora. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo. Mnenje poslanske skupine glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb je sledeče. V Poslanski skupini DeSUS bomo podprli predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Gre za relativno kratek zakon, ki rešuje problem, povezan s plačilom davčnega odtegljaja v primeru izplačila določenih dohodkov, kjer po mnenju ministrstva davčni odtegljaj ne bi bil primeren. V prvem primeru gre za plačila, do katerih pride v primeru posojanja lastnih dolžniških vrednostnih papirjev v skladu z Zakonom o financah. To je plačilo, ki ga mora izplačati Republika Slovenija kot nadomestilo za polog, ki ga oseba, ki si izposodi slovenske dolžniško-vrednostne papirje, mora položiti ob izposoji. Uporaba splošnega mehanizma davčnega odtegljaja v tem primeru ni ustrezna. Drugi primer pa se nanaša na morebitna plačila iz naslova poroštva Republike Slovenije v okviru evropskega mehanizma za finančno stabilnost, torej Evropskega sklada za finančno stabilizacijo. Če bi morala na podlagi poroštvene pogodbe Republika Slovenija poravnati določeno obveznost Evropskemu skladu za finančno stabilizacijo, bi morala po splošnih pravilih odtegniti davčni odtegljaj, vendar tudi v tem primeru predlagatelj zakona meni, da to ne bi bila ustrezna in primerna rešitev in predlaga oprostitev plačila davčnega odtegljaja. Ker po naši oceni ne gre za sporen predlog zakona, ki obenem ne prinaša bistvenih finančnih posledic, bomo, kot rečeno, v Poslanski skupini DeSUS ta predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Kolegice in kolegi! Ker smo že verjetno vsi utrujeni, malce hudomušnosti ali pa satire tudi ne škodi. V zvezi s tem Zakonom o davku od dohodkov pravnih oseb ugotavljamo, da se je v tej državi nekaj resnično spremenilo. Mogoče je stanje, ki se dogaja v koaliciji, razpad in tako naprej, malce pripomogel. Namreč, če se spomnite še mesec, dva, tri, štiri nazaj smo sprejemali zakone po nujnem postopku, ker naj bi bil ali pa, ker je bil ogrožen obstoj države, naravne katastrofe in ne vem kaj še vse bi se lahko zgodilo. No, na tej seji pa lepo gredo zadeve gladko skozi, obravnavamo jih po skrajšanem postopku, ugotavljamo, da gre le za manj zahtevne spremembe in dopolnitve. Za nas je to vsekakor napredek, ker lahko bi tudi takšne vsebine spremenili v nujne postopke. Kakorkoli že, Vlada je v predlogu zapisala, da je cilj zakona z davčnim ukrepom podpreti oziroma olajšati izvajanje poslov posojanja lastnih dolžniških vrednostnih papirjev, ki jih izvede država. "Zaradi zagotavljanja finančnih virov in," to je pa zdaj tisto, na kar bi se reda obesil samo za trenutek, "določiti nedvoumno davčno ureditev v zvezi z zagotavljanjem finančne stabilnosti v območju evra..." in tako naprej. Kdor to natančno prebere in skuša ugotoviti, da je to cilj zakona, potem je seveda malce čudno in se vpraša, ali pomeni "nedvoumno določiti davčno ureditev", torej zdaj s tem zakonom, da do sedaj davčna ureditev ni bila nedvoumno urejena, da je bila dvoumna, da je bila slaba, da je bila nedodelana. Kakorkoli že, če je to treba zapisati v ta zakon tako, potem naj bo. In še ena stvar je, kjer Vlada pravi: "Slovenski izdajatelji so zaradi majhnosti trga in večje vezanosti na izdajo dolžniških vrednostnih papirjev izven Slovenije bili bolj podvrženi porazdelitvi davčnega bremena na način, da se davek z uporabo gross-up klavzule prevali na izdajatelja, kar podraži izdaje." No, tudi tu bi se človek lahko vprašal, da verjetno ni bilo treba tri leta ugotavljati in potem ugotoviti, da je slovenski trg majhen, da so posledice, kakršne so, in da je zato treba spreminjati zakon. Upam, da je to dejansko zaradi nedvoumnosti in jasnosti zakonodaje in da niso takšne dikcije ter vsebinske spremembe, ki nastanejo v zvezi z njimi, nastale zgolj zaradi takšnih ali drugačnih razlogov ali pa mogoče zaradi kakšnih "različnih direktiv tujih ali pa domačih svetovalcev ali pa lobistov". Dvomov se lahko porodi mnogo, kajti maloprej smo slišali, pomembni so, seveda, vsak zakon je pomemben. Koliko je tak zakon pomemben, je stvar presoje. Mi bomo zato ta zakon podprli, v upanju in želji, da je dejansko pomemben in da bo pripomogel k nadaljnjemu, boljšemu in nemotenemu delu, seveda ob vseh dvomih, ki sem jih izpostavil in ki so za razmislek tudi kolegom in kolegicam, ki se vsebini posvečajo nekoliko bolj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil gospod Ljubo Germič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani. Predlog novele Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb uvaja dve novi oprostitvi od izračuna odtegnitve in plačila davčnega odtegljaja. Prva oprostitev se nanaša na obdavčitev poslov, ki smo jih omogočili z nedavno spremembo Zakona o javnih financah, kjer smo določili, da država lahko intervenira na sekundarnem trgu lastniških dolžniških papirjev s kupovanjem, prodajanjem in posojanjem lastniških dolžniških vrednostnih papirjev. Kot smo takrat utemeljevali je tako posedovanje na sekundarnem trgu potrebno za izboljšanje likvidnosti in učinkovitosti tega trga. Po veljavni zakonodaji bi za tovrstne posle, kjer Republika Slovenija posoja vrednostne papirje, morala država plačati davek, kar pa predstavlja administrativno oviro, saj bi šlo za prelivanje denarja iz enega računa na drug račun. V Poslanskem klubu LDS ocenjujemo, da so zaradi slabe likvidnosti na sekundarnem trgu intervencije države v teh časih dobrodošle. In, ker si ne želimo, da bi še dodatno oteževali izpeljavo tovrstnih poslov menimo, da je predlagana rešitev oprostitev plačila davka primerna. Ne nazadnje te intervencije na sekundarnem trgu vplivajo tudi na določanje cen vrednostnih papirjev Republike Slovenije na sekundarnem trgu, ki so referenca za določanje cen pri novih zadolžitvah Republike Slovenije na trgu in tudi referenca za oblikovanje obrestnih mer za druge finančne institucije Republike Slovenije, ki se zadolžujejo na tujih trgih. Kljub našemu jasnemu stališču, da je treba zadolževanje umiriti in močno zmanjšati pa so realni okvirji takšni, da v naslednjih letih brez zadolževanja ne bo šlo. Zato moramo tudi s takimi intervencijami izboljšati pozicijo Slovenije na teh trgih. Druga oprostitev plačila davka od dohodka pravnih oseb pa se nanaša na izvzetje davčnega odtegljaja pri morebitnih plačilih iz naslova poroštva Republike Slovenije, ki temeljijo na Zakonu o poroštvu Republike Slovenije za zagotavljanje finančne stabilnosti v evroobmočju v okviru začasnega mehanizma za finančno stabilnost. Kot določa zakon Republika Slovenija daje nepreklicno in brezpogojno poroštvo za določene obveznosti navedene družbe, med drugim za vse najete kredite izdane dolžniške vrednostne papirje in druge sklenjene posle v okviru programa financiranja za namen dajanja posojil državam članicam evroobmočja v finančnih težavah. Ker bi v primeru unovčenja poroštva lahko prišlo do položaja, da bi morala Republika Slovenija plačati davek ocenjujemo, da je primerno, da se tega plačila oprosti. Tudi pogodba o evropskem stabilizacijskem mehanizmu, ki bo nadomestila začasni mehanizem se predvideva, da se bo tovrstne transakcije izvzelo iz neposrednega obdavčevanja. Ker v poslanskem klubu ocenjujemo, da zakon prinaša ustrezne rešitve, ga bomo tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil gospod Vili Trofenik.
Hvala za besedo. Predložene spremembe in dopolnitve Zakona o davku od dohodka pravnih oseb so potrebne v izogib plačilu davka, ki bi ga morala plačati Republika Slovenija iz dveh naslovov. Prvič, zaradi posojanja lastnih, to je državnih in dolžniških vrednostnih papirjev in drugič zaradi eventualnega unovčenja poroštva po Zakonu o poroštvu Republike Slovenije z zagotavljanjem finančne stabilnosti v evroobmočju. Posoja lastnih dolžniških vrednostnih papirjev predstavlja posojo dogovorjene obveznice za določeno pokritje in pomeni začasni prenos obveznic od imetnika obveznic na začasnega koristnika, ki mora zato zagotoviti za določeno tržno vrednost izposojene obveznice določeno pokritje ter za čas koriščenja obveznice plačati dogovorjeno provizijo. Pri omenjenem poslu dejansko ne gre za prodajo in ponovni nakup obveznice. Inštrument posojanja lastnih dolžniških vrednostnih papirjev je namenjen za posredovanje na trgu državnih vrednostnih papirjev z namenom zagotavljanja ukrepov za nemoteno delovanje in likvidnostni trg s strani Republike Slovenije. Glede na veljavno zakonodajo pa bi bilo treba ob opisani posoji obračunati in plačati 15 % davek. Drugi razlog za predlagano spremembo zakona pa je lansko leto sprejeti Zakon o poroštvu Republike Slovenije za zagotavljanje finančne stabilnosti v evroobmočju, s katerim Republika Slovenija daje poroštva delniški družbi, ustanovljeni za zagotavljanje finančne stabilnosti. V skladu z omenjenim zakonom bi v primeru unovčitve poroštva oziroma ob plačilu zapadle obveznosti delniške družbe s strani Republike Slovenije bilo potrebno tudi plačilo davka. Ker predlagane spremembe zakona urejajo izvzetje od davčne obveznosti v obeh navedenih primerih, bomo predloženi zakon podprli, čeprav se postavlja vprašanje, da bi zaradi učinkovitosti dela, tako v Državnem zboru, bilo vredno razmisliti, da bi take zakone sprejemali vzporedno s prej omenjenimi zakoni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Bogdan Čepič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku od dohodka pravnih oseb. S predlogom sprememb predlagatelj želi izvesti davčni ukrep, ki je za nekoga mogoče res nepotreben, a za sistem pomemben, saj bo podpiral oziroma olajšal izvajanje poslov posojanja lastnih dolžniških vrednostnih papirjev, ki jih izvede država zaradi zagotavljanja finančnih virov. Z zakonom se prav tako želi določiti nedvoumno davčno ureditev v zvezi z zagotavljanjem finančne stabilnosti v območju evra oziroma zagotoviti tudi začasni mehanizem zagotavljanja finančnih stabilnosti ureditev, ki je predlagana v okviru priprave predloga sporazuma za stalni mehanizem zagotavljanja finančne stabilnosti. Poleg zakona določa dve poglavitni rešitvi. Ena se nanaša na oprostitev od izračuna odtegnitve in plačila davčnega odtegljaja. V skladu s prvo rešitvijo bodo iz obdavčitve na viru izvzeta plačila, ki v skladu s 83. členom Zakona o javnih financah plača Slovenija. Gre za plačila obresti posojilojemalcev na sredstva, ki jih posojilojemalec zagotovi kot pokritje v poslu posojanja lastnih dolžniških vrednostnih papirjev. In druga poglavitna rešitev predloga zakona se nanaša na izvzetje od davčnega odtegljaja pri morebitnih plačilih iz naslova poroštva Republike Slovenije, ki temeljijo na Zakonu o poroštvu Republike Slovenije za zagotavljanje finančne stabilnosti v evroobmočju v okviru začasnega mehanizma za finančno stabilnost, to je evropskega instrumenta za finančno stabilnost. Na podlagi rešitev predlaganih zakonov bo namreč poslovanje države administrativno olajšano. Ker v Sloveniji kot plačniku ne bo treba izračunavati, odtegovati in plačevati davka na viru ob izplačilu dohodkov za katere se s predlogom zakona določa izvzetje od davčnega odtegljaja. Torej, zaradi vsega navedenega bo Poslanska skupina SD podprla predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o davku od dohodka pravnih oseb.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Vizjak.
Spoštovani. Kolegice in kolegi. Zanimiv predlog zakona je pred nami. Prava smer olajšati oziroma poenostaviti izvajanje poslov, tako posojanju lastniških dolžniških vrednostnih papirjev, ki jih izvede država, kakor tudi morebitnih eventualnih vplačil iz naslova poroštev, ki jih je dala Republika Slovenija ali pa jih bo še dala Republika Slovenija v skladu z Zakonom o poroštvu za zagotavljanje finančne stabilnosti v evroobmočju. Torej, Republika Slovenija oziroma Ministrstvo za finance je kaj hitro prepoznalo ukrepe za razbremenitev birokratskih nepotrebnih opravil, kadar jih izvaja sama oziroma kadar gre za Republiko Slovenijo. Veliko veliko manj je uspešno to isto ministrstvo oziroma Vlada kadar je treba razbremeniti slovensko gospodarstvo oziroma nas, davkoplačevalce, ali kogarkoli, ki posluje v tej državi. Jaz bi ob jasni podpori temu zakonu prosil in apeliral, da naj sledijo temu ukrepu tudi ukrepi za birokratsko nepotrebno procesiranje vseh ostalih, ne samo države.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Alojzij Potočnik.
Hvala. Spoštovani. Obravnava predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb je med tistimi, ki jih je na dnevni red predlagala finančna oziroma gospodarska kriza. Predlog je sicer kratek in jasen, vpeljuje dve izjemi, povezani z uporabo splošnega mehanizma davčnega odtegljaja. V prvem gre za plačila, do katerih pride v primeru posojanja lastnih dolžniških vrednostnih papirjev v skladu z Zakonom o javnih financah, konkretneje njegovim 83. členom. Drugi primer pa se nanaša na morebitna plačila iz naslova poroštva Republike Slovenije v okviru evropskega mehanizma za finančno stabilnost. V praksi se ne prvi in ne drugi primer še nista pravzaprav utegnila zgoditi. Tako je javnofinančne posledice zelo težko oceniti, po oceni predlagatelja pa ne morejo biti ne bistvene in ne pomembne. S primerjavami med državami članicami Evropske zveze oziroma evroobmočja pa si posebej ne moremo pomagati. Poslanska skupina Zares bo predlog podprla. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. O zakonu bomo glasovali danes zvečer, v okviru glasovanj po 29. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DAVKU NA BILANČNO VSOTO BANK. Zakon je Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo gospe državni sekretarki Mateji Vraničar.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane gospe in gospodje poslanci. Predlog zakona, ki je pred vami, uveljavlja ukreptorej plačilo davka na bilančno vsoto bank, kot sanacijo posledic finančne in gospodarske krize. Cilj predloga zakona je predvsem stimulacija bank za zagotavljanje večje in ustreznejše ponudbe kreditov nefinančnemu sektorju. Zavezanci za plačilo davka so banke, ki poslujejo v Sloveniji, tako banke s sedežem v Sloveniji, kot tudi tuje banke, torej banke iz Evropske unije in iz tretjih držav, vendar slednje le za svoje podružnice oziroma poslovne enote, ki jih imajo v Sloveniji. Osnova za davek, ki je bilančna vsota zavezanca, to je vrednost sredstev v izkazu finančnega položaja. Davek se plačuje enkrat letno po stopnji 0,1 % od davčne osnove. Lahko se zmanjšuje zaradi olajšave oziroma ugodnosti v obliki zmanjšanja davka, in sicer za 0,167 % povprečnega stanja kreditov danih nefinančnim družbam in samostojnim podjetnikom. Določeni sta dve možnosti oprostitve plačevanja davka. Oprostitev tako lahko uveljavijo zavezanci, pri katerih povprečno stanje kreditov danih nefinančnemu sektorju v obračunskem obdobju, presega povprečno stanje teh kreditov v preteklem obračunskem obdobju najmanj za 5 % bilančne vsote preteklega obračunskega obdobja. Zavezanci se kvalificirajo za oprostitev tudi, če njihovo stanje omenjenih kreditov na zadnji danes meseca uveljavitve tega zakona v bilančni vsoti znaša manj kot 20 %. Pričakuje se, da bo imel predlog zakona pozitivne posledice na gospodarstvo, preko spodbujanja bank k večji aktivnosti na področju kreditiranja nefinančnega sektorja. Na ta način bo nefinančni sektor lažje dostopal do finančnih virov potrebnih za rast in razvoj. S predlogom zakona se zasledujejo cilji, ki niso prvenstveno fiskalni. Skozi stimulacije Banke Slovenije, ki je bila pripravljena za 22 slovenskih bank na povprečnih stanjih aktive in posojil nefinančnemu sektorju, je bilo ugotovljeno, da bi ob upoštevanju določb predloga zakona in nespremenjenega ravnanja bank, davek plačalo 15 bank v skupnem znesku 11 milijonov evrov. Pričakujemo pa, da bodo banke, ki bi sicer davek plačale, v povprečju povečale kreditiranje nefinančnega sektorja in tako zmanjšale ali izničile davčno obveznost. Tako je skupna ocena finančnega učinka iz naslova tega davka okroglih 5 milijonov evrov, predvsem na račun bank, ki iz različnih razlogov ne bodo uspele povečati kreditov nefinančnemu sektorju do te mere, da bi izničile svojo davčno obveznost. Predlog zakona po naši oceni ne bo imel finančnih posledic na druga javnofinančna sredstva in predlagamo Državnemu zboru, da predlog zakona podpre tako v drugi, kot v tretji obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Bogdana Čepiča za stališče odbora.
Še enkrat lep pozdrav. Odbor za finance in monetarno politiko je kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona na 28. seji 2. 6. 2011 in na 29. seji 28. 6. 2011. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala splošno pripombo, da bi predloženi zakon lahko bil jasnejši, da bi bilo mogoče nedvoumno ugotoviti vsebino in namen norme pa tudi obrazložitev bi bila lahko podrobnejša. Služba je podala tudi pripombe k 5., 6., 9., 10., 12. in 13. členu. Nekatere pripombe so upoštevane v amandmajih, ki jih je sprejel odbor. K predloženemu zakona v poslovniškem roku kvalificirani predlagatelji niso vložili amandmajev. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki predloženega zakona ni podpiral. Odboru je bilo posredovano še gradivo Združenja bank Slovenije, in sicer predlogi za amandmaje k 8., 10. in 13. členu, ki bi odpravili neenakomerno obravnavo posameznih subjektov ter dopis s predlogom glede uporabe sredstev iz tega fiskalnega vira, ki naj bi se v skladu z razpravo, ki poteka na ravni EU oziroma iz praks nekaterih evropskih držav, namenila za zagotavljanje stabilnosti bančnega sistema in ne za splošne namene proračunske porabe. Odbor je obravnavo predloženega zakona pričel na 28. seji 2. 6. 2011. Odbor je bil seznanjen z odklonilnim stališčem Banke Slovenije do takšnega koncepta davka, ki ga je na seji predstavil guverner Banke Slovenije. Banka pa je svoje mnenje že v letošnjem marcu posredovala tudi predlagatelju zakona. Predlagatelj zakona je na odboru opozoril tudi na mnenje Evropske centralne banke, ki tudi vsebuje številne pomisleke glede predlaganih rešitev, čeprav jim v načelu ne nasprotuje. Glede na predstavljena stališča slovenske, kot tudi Evropske centralne banke, je bil v razpravi najprej podan predlog za odbor, da odbor še enkrat podrobnejšo razpravo o vsebini posameznih zakonskih določil odloča o predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Odbor tega sklepa ni sprejel. Ker je bilo v razpravi opozorjeno na številne dileme, ki so jih izpostavili ključni akterji, je bilo izraženo mnenje, da je treba predlagane rešitve pred odločanjem odbora dodatno preučiti, zlasti iz vidika njihovega izboljšanja. Zato je odbor obravnavo posameznih členov in predlogov za amandmaje odbora, ki jih je na podlagi pripomb Zakonodajno-pravne službe pripravilo Ministrstvo za finance, nadaljeval obravnavo na 29. seji 28. 6. 2011. V razpravi je predstavnica Zakonodajno-pravne službe opozorila na pomanjkljivost določbe 1. člena, ki ne opredeljuje bistvene vsebine urejanja, torej pojma bilančne vsote bank. O konkretni vsebini posameznih členov odbor ni razpravljal. Na podlagi amandmajskih predlogov, ki jih je na podlagi pripomb Zakonodajno-pravne službe pripravilo Ministrstvo za finance, je odbor sprejel amandmaje k 1., 6., 12., 13. in 14. členu. Odbor je glasoval o členih predloga zakona in jih tudi sprejel. Sprejeti amandmaji so vključeni v dopolnjen predlog zakona, ki ste ga dobili kot sestavni del poročila odbora. Odbor je ob zaključku obravnave predloženega zakona, ob upoštevanju predlogov, ki jih je v svojem gradivu posredovalo Združenje bank Slovenije sprejel še sklep, s katerim je Vlado pozval naj preuči stališča Združenja bank Slovenije in jih skuša upoštevati pri oblikovanju nadaljnjih zakonskih rešitev na področju bančništva.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Bogdan Barovič.
Ponovno srečno vsem kolegicam, kolegom. Hvala za besedo gospod predsednik. Še posebej pri tem zakonu bom predstavil stališče, pravzaprav z besedami Zakonodajno-pravne službe, kajti kolegice in kolegi pri tem zakonu bi rad rekel samo to, ali se sploh zavedamo dejanske funkcije in vloge te službe. Zadnje čase mi je zelo žal, močno dvomim, kajti če bi se mi vsi tega zavedali, potem takšnega, rečem v imenu Slovenske nacionalne stranke, skrpucala kot ga imamo pred seboj, na današnji seji ne bi obravnavali. Zakaj je skrpucalo? Zelo preprosto, čisto po točkah, ki so jih opredelili, sodelavke in sodelavci v Zakonodajno-pravni službi. Že v uvodu je rečeno, da bi bil predlagani zakon lahko jasnejši. Zahteva po jasnosti zakona temelji na načelu določnosti, načelo določnosti pa je eno od načel pravne države. Drugič. Zakaj bi lahko bil jasnejši oziroma zakaj je nejasen? Zato, ker z vidika jasnosti manjka opredelitev vsebine pojma o kateri ta zakon pravzaprav govori. Torej manjka opredelitev vsebine pojma, bilančna vsota bank. Ta pojem je delno opredeljen šele nekje na sredi zakona. Če nadaljujem, predmet urejanja predlaganega zakona je obdavčitev. Ta zahteva opredelitev štirih osnovnih elementov: predmet obdavčitve, zavezanec, osnova in stopnje. Bistveno več od tega se s predlaganim zakonom pravzaprav ne ureja. Opredeljene so le še olajšave oziroma oprostitve pri vseh navedenih elementih pa so podane vsebinske opredelitve in ne morebiti zgolj pojmovne. Zakonodajno-pravna služba opozarja, da bi bilo treba določno opredeliti začetek uporabe tega zakona - o tem govori 14. člen. Prav tako opozarja, da bi morali pri pripravi zakona imeti v vidu pomembnost obrazložitve predlaganih zakonskih rešitev. Obrazložitev je premalo vsebinska. Predlagane rešitve niso dovolj podrobno predstavljene. Zakaj samo delček teh navedb, spoštovane kolegice in kolegi? Zato, ker ne vem. Za tiste, ki niso prebrali, želim pomagati in jih opozoriti na vse te nedoločnosti tega zakona. Drugič zato, ker pri tem zakonu gre pa res za zahtevno in pomembno materijo. Poudarjam, za zahtevno in pomembno materijo. Ampak kakorkoli že, tudi če je bila na matičnem delovnem telesu predlagana rešitev, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, se je seveda moč oziroma argument moči izkazal in prevladal nad močjo argumentov in zadevo obrnil na glavo. Kolegice in kolegi, iskreno, ne glede na politično stanje vam predlagamo, da zakon ne podpremo. Ta zakon bo povzročil škodo. Ker v Slovenski nacionalni stranki škode povzročiti ne želimo, pa čeprav smo včasih najbolj glasni zagovorniki radikalnih sprememb v državnih bankah, tega zakona ne bomo podprli zato, ker te predlagane rešitve žal to, torej radikalne, v pozitivnem smislu, za Slovensko nacionalno stranko niso.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije smo bili že od samega začetka skeptični do uvedbe davka na bilančno vsoto bank, še posebej pozorni pa smo postali po opozorilih, ki so prišla iz Banke Slovenije in drugih deležnikov v slovenskem bančnem sistemu. V celotnem konceptu nam največ skepse zbuja vprašanje njegove učinkovitosti, to pa je, da bo dosegel zastavljene cilje, in sicer, da bo spodbujal kreditno aktivnost bank do gospodarstva oziroma nefinančnega sektorja. Davek je zasnovan tako, da se določa, da davčno osnovo predstavlja celotna bilančna vsota, ki se obdavči po 0,1 % stopnji. Bistvo samega zakona pa se nahaja v davčni olajšavi, ki znaša 0,167 % stanja kreditov danih nefinančnim družbam in samostojnim podjetnikom. Na tak način se bo poskušalo stimulirati posojilne inštitucije, da bodo zaradi samega davčnega primeža preusmerili del kreditnih plasmajev v nefinančni sektor oziroma v gospodarstvo. V primeru, da bi banka imela v portfelju dovoljšen obseg posojil danih nefinančnemu sektorju ne plača davka. Za stimulans plasiranja posojil gospodarstvu je določeno tudi, da če banka glede na preteklo leto poveča posojilni portfelj gospodarstvu v celoti za več kot 5 % je plačila davka oproščena. V Poslanskem klubu LDS se sprašujemo predvsem dvoje: Kakšna je verjetnost, da bodo banke in druge posojilne ustanove ceno davka pretopile v same pribitke na posojila, ter bomo posledično še bolj obremenili gospodarstvo? In drugič: ali s takim davkom na nek način ne silimo banke v bolj tvegane posle, kot pa bi bilo sicer potrebno? Iz tega izhaja tudi naslednja dilema, in sicer, ker je davek razmeroma nizek in ne bo bistveno obremenil bank, kakšni učinki se predvidevajo? Ali bodo banke res stimulirane, da bodo plasirale posojila gospodarstvu, če so finančni učinki predvideni v višini 11 milijonov evrov? V Poslanskem klubu LDS smo se odločili, da ne glede na vse te dileme podpremo zakon predvsem v smislu, da bankam damo jasen signal, da je Slovenija še vedno v kreditnem krču ter da je potreben bolj proaktiven pristop k plasiranju posojil gospodarstvu? Ob tem pa želimo jasno in glasno izpostaviti sledeče; da morajo banke skrbeti, da plasirajo posojila zdravemu delu gospodarstva za dobičkonosne projekte, in da ne plasirajo posojil samo z namenom, da bodo zmanjšale davčno obremenitev. Prav tista zdrava jedra gospodarstva ter manjša in srednje velika podjetja so tista, ki še vedno izpostavljajo, da je težko priti do dolžniškega financiranja. V Poslanskem klubu LDS želimo povedati tudi tisto najpomembnejše, kar se premalokrat pove. Da so ključni problemi kreditnega krča na obeh straneh. Ni problem samo pri bankah, ki da ne bi želele financirati gospodarstva, temveč tudi v kumulativno prezadolženem gospodarstvu, ki si zadolževanja ne more več privoščiti. Na drugi strani pa imamo ključni problem v največjih slovenskih bankah, ki so kapitalsko podhranjene in zaradi tega slabijo svojo kreditno aktivnost. V Sloveniji moramo priti do spoznanja, da našega razvoja ne moremo oziroma si ga ne moremo več privoščiti, da bi ga financirali samo z dolžniškim financiranjem, temveč bomo morali spremeniti miselnost, da mora razvoj temeljiti tudi na lastniškem oziroma predvsem na lastniškem financiranju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Vili Trofenik.
Hvala za besedo gospod predsednik. O predloženem zakonu obstajajo v zainteresirani in strokovni javnosti številna nasprotujoča si stališča. Predlagatelj zakona utemeljuje predloženi zakon kot začasni interventni oziroma sanacijski ukrep, katerega temeljni cilj je spodbuditi večje in ustreznejše ponudbe kreditov bank nefinančnemu sektorju in delno kompenzacijo za nudenje sistemske podpore bančnemu sistemu v času krize. Ob 0,1 odstotni davčni stopnji od bilančne vsote bank zavezance za plačilo davka zakon opredeljuje tudi merila za oprostitev na podlagi katerih je možno v celoti izničiti davčno obveznost. Do predloženega zakona sta se negativno opredelila tako Združenje bank Slovenije, kot Banka Slovenije. Združenje bank Slovenije opozarja, da bi uvedba davka lahko zavirala obnavljanje kreditne aktivnosti bank, v primeru uvedbe davka pa združenje pledira, da se davčni prihodki namenijo za zagotavljanje stabilnosti bančnega sistema. Banka Slovenije pa v svojem odklonilnem stališču postavlja dilemo ali z uvedbo davka lahko prisilimo banke k večji kreditni aktivnosti ob istočasnem pomanjkanju kvalitetnih projektov, ki bi jih bilo smiselno in možno kreditirati? Zaradi nasprotujočih stališč do predlaganega zakona in odprtih dilem o posledicah in učinkih sprejetja tega zakona je prišlo do prekinitve obravnave na matičnem delovnem telesu, vendar do nadaljevanja obravnave niso bile odpravljene ali podrobneje pojasnjene temeljne vsebinske dileme. Sprejeti amandmaji sledijo le pripombam Zakonodajno-pravne službe. Kljub pomislekom bomo v naši poslanski skupini predloženi zakon podprli, v pričakovanju njegovih pozitivnih učinkov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila Breda Pečan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Še enkrat dober dan vsem prisotnim in državni sekretarki. Predlog zakona o davku na bilančno vsoto bank v drugi obravnavi bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla. Predlog zakona uveljavlja ukrep za sanacijo posledic finančne in gospodarske krize. Cilj predloga zakona je določena kompenzacija države za nudenje sistemske podpore bančnemu sistemu v času krize in stimulacija bank za zagotavljanje večje in ustreznejše ponudbe kreditov nefinančnemu sektorju. Zato cilj predloga zakona pravzaprav ni fiskalen. Zavezanci so banke v Sloveniji in tuje banke iz Evropske unije in iz tretjih držav, slednje le za svoje podružnice oziroma poslovne enote, ki jih imajo v Sloveniji. Niso pa zavezanci hranilnice. Po zakonu je sicer zavezanka tudi SID banka, vendar po določbi, da davka ne plačajo zavezanci, pri katerih stanje kreditov danih nefinančnim družbam in samostojnim podjetnikom znaša manj kot 20 % le tega ne plača. Določanje davčne osnove davka je na podlagi celotne aktive banke. Stopnja davka se uporabi na davčno osnovo. Davek se lahko zmanjšuje zaradi olajšave oziroma ugodnosti, krediti nefinančnemu sektorju v obliki zmanjšanja davka, kar pomeni, da si lahko zavezanec zmanjša obveznost za davek do nič. Določeni sta tudi možnosti oprostitve plačevanja davka. Oprostitev lahko uveljavljajo zavezanci, pri katerih je stanje kreditov danih nefinančnim družbam in samostojnim podjetnikom v koledarskem letu, za katerega se plačuje davek, višje od stanja teh kreditov v preteklem koledarskem letu, najmanj za 5 % bilančne vsote preteklega koledarskega leta. Bilančna vsota se pri tem izračuna kot povprečje vrednosti na vsak zadnji dan meseca v koledarskem letu. Zavezanci pa se kvalificirajo za oprostitev tudi če njihovo stanje kreditov danih nefinančnim družbam in samostojnim podjetnikom na zadnji dan meseca uveljavitve tega zakona v bilančni vsoti znaša manj kot 20 %. Natančneje to pomeni, da je osnova za davek bilančna vsota, vrednost sredstev v izkazu finančnega položaja zavezanca, izračunana kot povprečje vrednosti na vsak zadnji dan v mesecu v koledarskem letu. Davek se plačuje po stopnji 0,1 % od osnove za davek. Zmanjšanje davka znaša 0,167 % stanja kreditov danih nefinančnim družbam in samostojnim podjetnikom. Seveda pa ne more biti zmanjšanje večje, kot bi sicer bil odmerjen davek. Pričakuje se, da bo predlog zakona imel simboličen učinek na kreditiranje gospodarstva. Predlog sicer uvaja ukrep, ki naj bi spodbudil banke k večji aktivnosti na področju kreditiranja nefinančnega sektorja. Na ta način bo nefinančni sektor lažje dostopal do finančnih virov potrebnih za rast in razvoj. Zaradi vsega navedenega bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla Predlog zakona o davku na bilančno vsoto bank, ker meni, da bi morale banke vsaj simbolično vračati državnemu proračunu sredstva, ki jih je dala država za sanacijo finančnega sektorja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Andrej Vizjak.
Torej, spoštovani poslanke in poslanci, predsednik. Ta zakon pravzaprav kaže nedomišljenost Vlade, kako spodbuditi kreditno aktivnost oziroma preseči kreditni krč slovenskega finančnega sistema. Bistvo bančne teorije oziroma tudi ne nazadnje davčne je, da davek ni kazen. Ta davek na bilančno vsoto bank pa prav to dela. Namreč, ta zakon oziroma ta davek na bilančno vsoto bank je v bistvu kazen za tiste banke, ki naj ne bi kreditirale gospodarstva in bodo zaradi tega na del svoje bilančne vsote plačale davek. Davek ne sme biti kazen. In prav to je ključni očitek, ki ga številna stroka zoper ta zakon nakazuje in kaže. To ni le Združenje bank, normalno, da po navadi nasprotujejo tisti, ki jih želimo obdavčiti z nekim davkom, ampak temu nasprotuje tudi Banka Slovenije, ki pravi, in s katero se tudi v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke strinjamo, da ta zakon ne bo dosegel namena. Zakon ima sicer dober namen, spodbuditi kreditno aktivnost, vendar ga ne bo dosegel. Ta zakon temelji na predpostavki, da banke ne želijo podpirati dobrih projektov, ki jih je dovolj, in zaradi tega jih je treba spodbuditi, da bi to naredile, z davkom. Zadeva je nesmiselna, kajti banke živijo od dobrih projektov in od kreditov, saj si vzamejo od tega svoj del, svojo provizijo. In če bi bili dobri projekti, potem bi jih banke imele interes financirati. Če pa teh projektov ni ali jih pa tudi banke ne prepoznajo, jih pa tudi davek na to, da bodo kar naenkrat prepoznale te dobre projekte, ne bo spodbudil h kreditiranju. To je neumnost, spoštovana Vlada, kar predlagate, skregano je s stroko in skregano je pravzaprav z zdravo pametjo. Nedomišljenost, ki veje iz tega zakona, je tudi v tem, da očitno ne poznate problemov, ki jih ima slovenski bančni sistem. Slovenski bančni sistem je potreben temeljite sanacije. Težko obnavlja svoje finančne vire, nima dovolj kapitala, ima pa grozno breme nekih slabih kreditov tako celim panogam slovenskega gospodarstva, tu bi še posebej izpostavil gradbeništvo, in ne nazadnje tudi številnim lastniškim menedžerskim projektom v preteklosti. Torej, to so cokle težav bančnega sistema, ki zaradi vseh teh nakopičenih težav niti ne premore, niti ne zmore nadaljnjega financiranja projektov. In vi ste si izmislili zdaj še en davek, ki pa naj bi kar naenkrat spodbudil kreditno aktivnost bank. Ne bo. In če bodo že morale banke ta davek plačati, kreditne aktivnosti zaradi tega namreč sigurno ne bodo povečale, bodo bodisi najprej poskušale to davčno osnovo skriti, prikriti, če pa se ne bo dalo, ker je tu le precej strogih predpisov, bomo pa mi, potrošniki, uporabniki bančnih storitev, to plačali. Ali mislite, da bodo ta davek vzeli od menedžerskih plač v bankah? Da bodo, ne vem, z Marsa poslali ta denar? Ne, ta denar bodo plačali tisti, ki jemljejo kredite v bankah, te male kredite za preživetje, tisti, ki izvajajo v bankah kakršnokoli storitev, ti bodo plačali to vašo inovacijo v obliki davka na bilančno vsoto bank. Torej, še enkrat na koncu, ta zakon je ogledalo. Ne bom uporabil grdih besed, ampak res nedomišljenosti Vlade pri iskanju odgovorov na to, kako preseči kreditni krč, kako spodbuditi kreditno aktivnost bančnega sistema in, ne nazadnje, kako tudi sanirati bančni sistem. Zato seveda ne bo podpore v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Alojzij Potočnik.
Hvala. Spoštovani! Dolga brada, ki jo ima ideja o davku na bilančno vsoto bank ter različni pogledi in ocene različnih najpomembnejših monetarnih in finančnih inštitucij kažejo nesporno na to, da imamo opravka z relativno nepredvidljivim ukrepom, ki je, če hočete, posledica finančne in gospodarske krize in dejstva, da smo priča manjšemu zagotavljanju virov financiranja nebančnemu sektorju kot pred krizo. Da je zadeva zapletena še dodatno, je vsaj pričakovano. Gre navsezadnje za trg monetarnih in fiskalnih oblasti. Pri tem monetarna Evropska centralna banka, kot Banka Slovenija svarita pred spodbudami za kreditiranje, ki bi lahko vodile v izkrivljanje učinkovitega dodeljevanja kreditov in sektorska neravnovesja v realnem gospodarstvu. Posebej se izpostavljajo tudi problemi na strani povpraševanja po kreditih. Obseg zadolženosti je velik in krediti so dragi. Hkrati Združenje bank Slovenije tudi spomni predlagatelja, da je Evropska komisija maja 2010 podprla ustanavljanje posebnih skladov za kapitalske posege, ki bi se financirali iz bančnih dajatev, zbranih z na novo uvedeno obdavčitvijo, ki je podobna tej o kateri danes govorimo. Če povzamem. Pomislekov je veliko. Neposrednih, poudarjam, neposrednih zoperstavljanj pa relativno malo. Veliko posrednih. Nekaj je pač treba storiti in ne nazadnje, čeprav težko, glede primerljivosti je kar nekaj evropskih držav uvedlo podobne ukrepe, katerih skupna točka s predlogom, ki ga imamo na klopeh je, da cilj, ki se ga ukrepi lotevajo je, da samo sebi govori, da ni fiskalen. Nekaj izkušenj s podobnim davkom Slovenija ima, ko se je preprečevalo tako imenovane špekulativne prilive kratkoročnega vročega kapitala. Gre za obdobje nekje na prelomu tisočletja oziroma kar je v razpravi na odboru slikovito izrekel minister, po ukinitvi takratnega zakona se je začela tako imenovana operacija zadolževanje s kratkoročnimi krediti za dolgoročne cilje. Izteklo se je klavrno in tudi to je ogledalo. To, kar imamo na mizi je poskus, poudarjam, poskus ublažiti posledice, ki so nastale zaradi izpostavljenosti našega gospodarstva na kreditnem trgu. Dopolnjen predlog bo kljub pomislekom Poslanska skupina Zares podprla. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav.
Hvala za besedo gospod predsednik, kolegice in kolegi. Zakonski predlog, ki ga obravnavamo danes, naj bi po zagotovilih finančnega ministrstva pospešil stopnjo kreditiranja gospodarskega sektorja. Žal po temeljiti preučitvi zakonskega predloga in njegovih možnih posledic in scenarijih v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne vidimo prav nobenega zagotovila, da se bo to dejansko tudi zgodilo. Situacija je kompleksnejša in zahteva bolj sistemski pristop kot izključno grožnje po obdavčitvi. Kajti predlog zakona želi spreminjati kreditno strategijo posameznih bank in spreminjati njihovo ocenjevanje tveganja, kar je zagotovo poseg v svobodno gospodarsko pobudo na trgu. Ob tem očitno se pozablja, da so eden vidnejših problemov slovenskega bančnega sektorja, ki je navkljub redkim izjemam generalno v kritičnem stanju tudi previsoke končne obrestne mere. Te bodo banke prisiljene v dajanje posojil izven svojih mej pri ocenah tveganja, torej če bodo banke prisiljene v dajanje posojil izven svojih mej pri ocenah tveganja, bodo oceno za višje tveganje obračunavale v višji obrestni meri, s tem pa izgubile na konkurenčnosti v evropskem prostoru. Če želimo stimulirati izdajanje kreditov gospodarskim subjektom, naj država pristopi ali s poroštvi in jamstvi, ali pa naj se banke v katerih ima lastniški delež, sanira do te mere, da bodo sploh imele ustrezen ali zadosten temeljni kapital, ki omogoča dodatno kreditiranje. Tudi rešitev, ki jo najdemo v predlogu zakona, da če želi banka biti oproščena davka mora v preteklem letu izkazovati rast kreditne aktivnosti gospodarstva v višini 5 % bilančne vsote je preprosto utopična. Takšno rast kreditne aktivnosti so banke dosegale med močno rastjo celotnega gospodarstva. Danes pa v tem trenutku ni realna. Zato obstaja zelo velika verjetnost, da bo scenarij naslednji. Na primer, Nova Ljubljanska banka, ki se je zakon po okvirnih izračunih tudi najbolj dotakne, bo preprosto plačala davek, saj se ji bo to bolj izplačalo, kot pa še bolj izpostaviti svoj, že tako šibek portfelj, na področju kreditiranja gospodarstva. Višino davka pa bo preko cen storitev počasi prevalila na komitente. Tako bomo lahko samo ugotovili, da je zakon naredil veliko več škode, kot koristi. Prav gotovo bi bilo treba prisluhniti ostrim kritikam s strani Banke Slovenije, kot strokovnega telesa. Na neprimernost zakona pa je opozorila celo Evropska centralna banka in posvarila pred takšnim načinom spodbud kreditiranju, saj po njihovem mnenju celo predstavlja tveganje za finančno stabilnost. Tudi primerjava s prakso v tujini je neprimerna. Ponekod so resnično uvedli določene bančne dajatve in davčne kompenzacije, toda razmere v bančnem sistemu teh držav so popolnoma drugačne. Pomoč v krizi je potekala na drugačen način. Pristopi obračuna dajatve pa so sistemsko prilagojeni glede na velikost inštitucije, višino dobička, prejete državne pomoči, izpostavljenosti finančnih instrumentov in še mnogo drugih dejavnikov. Namen tega ukrepa v tujini bi naj bil celo omejevanje zadolževanja bank. V Sloveniji imamo de facto probleme s slabimi krediti. Bilance bank so šibke zaradi slabitev, ki so posledica odpisov obveznosti in nerealnih vrednotenj. Bistveno vprašanje je, ali je v tem trenutku modro, da država z grožnjo po obdavčitvi sili banko še večji izpostavljenosti tveganju. Ali sploh razumemo, kako anomaliran bančni prostor imamo in da takšen poenostavljen ukrep v teh razmerah ne more prinesti pozitivnega učinka? Marsikatera banka se danes dezinvestira in celo načrtno zmanjšuje bilančno vsoto. Dobri bančniki pa na podlagi administrativnega ukrepa, kot je ta davek na bilančno vsoto, ne bodo spreminjali ocene tveganja. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zaradi vseh navedenih navedb tega zakona, seveda, ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Matjaž Zanoškar.
Hvala spoštovani predsednik. Spoštovana državna sekretarka. Kolegice in kolegi. Dovolite, da predstavim mnenje Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o davku na bilančno vsoto bank. Pred nami je torej predlog novega Zakona o davku na bilančno vsoto bank, ki naj bi po navedbah predlagatelja vzpostavil mehanizem, ki bo sprostil še vedno prisoten kreditni krč in pripomogel k odločitvam bank za ustreznejše kreditiranje nefinančnega sektorja. Tako naj bi uvedba zakona zagotovila ustavitev strmega padca bančnih posojil s stimuliranjem bank za povečanje kreditiranja gospodarskih subjektov. Predlagatelj predvideva, da se bodo banke na napovedano obdavčitev odzvale tako, da bodo povečale kreditiranje podjetij in s tem, kot ji omogočajo predvidene zakonske rešitve zmanjšale ali izničile obveznosti plačila davka. Kljub temu naj bi finančni učinek uvedbe dodatnega davka znašal samo okoli 5 milijonov evrov, kar je po naši oceni zelo zelo boren in skromen izkupiček. V Poslanski skupini DeSUS se bojimo, da gre za predlog uvedbe novega davka, ki znižuje potencial bank, njihovo kapitalsko ustreznost ali pa posredno dodatno obremenjuje porabnike bančnih storitev. V trenutnih gospodarskih in finančnih razmerah, ko na trgu ni pretirane ponudbe denarja, so banke pripravljene finančno podpreti vse tiste projekte kreditojemalcev, ki obetajo dobre rezultate in o tem ni dvoma. Zato bi po naši oceni Vlada morala namesto obdavčitve razmišljati o stimulativnejših oblikah ukrepov, kot so na primer davčne olajšave bankam, ki so pripravljene z ustreznimi obrestnimi merami finančno gospodarstvo podpreti. Prav tako se v Poslanski skupini DeSUS sprašujemo, ali ne bodo imeli predvidene zakonske rešitve negativne posledice na tiste banke, ki svojo poslovno politiko gradijo predvsem na poslovanju s prebivalstvom. V Poslanski skupini DeSUS se zavedamo, da je predlagatelj želel s predlogom zakona zgolj stimulirati banke k večjemu kreditiranju gospodarskih subjektov. Vendar prepričani smo, da ta stimulacija ne bo in ni učinkovita. Prepričani smo tudi v to, da ta davek, ki ga uvajamo, da bo tako prišel kot konvertiran nazaj, kot bumerang kreditojemalcem, tako da ta strošek zanesljivo bo pomenil povečanje stroškov finančnega poslovanja. In prav zaradi vseh teh pomislekov, ki jih navajam, v Poslanski skupini DeSUS tega predloga zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 29. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O UPRAVLJANJU KAPITALSKIH NALOŽB REPUBLIKE SLOVENIJE V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 27 poslank in poslancev, s prvo podpisanim Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 27 poslank in poslancev s prvo podpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev predloga zakona mag. Andreju Vizjaku.
Torej spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Zdaj smo že menda tretjič v tem parlamentu na isto temo, torej, kako odpraviti navzkrižje interesov posameznikov, ki so hkrati direktorji oziroma člani uprav močnih gospodarskih subjektov v večinski ali pa pretežni državni lasti in hkrati so tihi družbeniki oziroma skriti družbeniki v podjetjih, ki poslujejo s temi istimi firmami katerih direktorji so v resnici. Torej gre za odpravo navzkrižja interesov, ki izčrpavajo te gospodarske subjekte in posledično za odpravo tako imenovane, recimo temu sistemske korupcije. Ko smo na Komisiji za nadzor javnih financ pred več kot letom dni ugotovili oziroma tudi na podlagi medijskih objav analizirali en primer, ko je bil direktor pomembnega, močnega podjetja Talum iz Kidričevega hkrati tihi družbenik tihega družbenika podjetja, ki je poslovalo s Talumom, smo pravzaprav ugotovili, da zna takšnih primerov v državi biti več, in da bi bilo fino, da bi izvedeli kateri izmed direktorjev, torej članov uprav in vseh ostalih organov vodenja in nadzora v slovenskih firmah v večinski državni lasti so hkrati tudi tihi družbeniki družbe doma ali v tujini. Seveda Vlada ni, je odgovorila, da pač ni pristojna tega ugotavljati, nismo tega izvedeli in danes pravzaprav se nobenemu izmed nas ne sanja ali morda ni gospa Mateja Duhovnik, direktorica, predsednica uprave Darsa, hkrati tudi kakšna tiha družbenica kakšne firme, ki posluje z Darsom ali z SCT. Ne sanja se nam, ali je kakšen predsednik uprave močnih energetskih firm hkrati tihi družbenik kakšnega dobavitelja, opreme in gre pravzaprav za tako imenovano sistemsko korupcijo. Torej Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je nekajkrat predlagala spremembo zakonodaje, zlasti Zakona o gospodarskih družbah, da bi to odpravili. Vedno je bila v tem parlamentu zavrnjena zaradi te ali one pike, vejice v tekstu, in na koncu je pa le prišla svetla lučka s strani ene izmed ministric, ki danes niso več ministrice, ki je predlagala, pa probajte še s spremembo Zakona o upravljanju kapitalskih naložb, da bi pa tam bila pravo pravno mesto za ureditev te zadeve. Zato seveda v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagamo Zakon o dopolnitvi zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, in sicer z novim 6.a členom, ki ima naslov Odprava nasprotju interesov in se glasi: "Gospodarska družba, ki je v večinski neposredni ali posredni lasti Republike Slovenije ne sme skleniti pravnega posla z drugo gospodarsko družbo v kateri je tihi družbenik član poslovodstva ali organ vodenja ali nadzora izvršni direktor ali prokurist gospodarske družbe v večinski neposredni ali posredni lasti Republike Slovenije ali ožji družinski član katere od navedenih oseb. Gospodarska družba v večinski neposredni ali posredni lasti Republike Slovenije ne sme ustanoviti tudi tihe družbe. Vsi posli v nasprotju s to določbo so nični." Torej, s tem želimo sedaj na drugačen način v nekoliko omiljeni verziji doseči pravzaprav isto. Jaz sem vesel tudi, da Vlada sedaj načeloma nima več tako hudih zadržkov in težav s tem predlogom in zato seveda v imenu predlagatelja upam, da bomo končno odpravili ta vir, ta potencialni vir sistemske korupcije v tej državi.
Hvala lepa. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavnici vlade. Besedo ima Mateja Vraničar, državna sekretarka na Ministrstvu za finance.
Spoštovani gospod predsednik, gospe in gospodje poslanci. Zakon o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije je bil v Državnemu zboru potrjen v maju 2010. Tokrat obravnavamo predlog druge novele tega zakona. Ne bom ponavljala vsebine predloga zakona, ki jo je gospod Vizjak pred menoj natančno obrazložil naj pa povem, da Vlada Republike Slovenije presoja, da Zakon o upravljanju kapitalskih naložb morda ni najustreznejši predpis za urejanje te problematike, saj ta zakon velja le za kapitalske naložbe, ki so v neposredni lasti Republike Slovenije. Medtem ko se za upravljanje s kapitalskimi naložbami v posredni lasti države uporabljajo drugi predpisi, med njimi najpomembnejši kodeks upravljanja. Kljub tem pomislekom pa Vlada podpira cilj predlagane novele, to je preprečitev oškodovanja državnega premoženja oziroma natančneje, oškodovanje javno finančnih sredstev. Ob tem Vlada ugotavlja, da predlog skupine poslank in poslancev potrebuje nekatere dopolnitve, da bi novelirani zakon resnično lahko dosegel zastavljeni cilj. In upam, da bomo lahko v nadaljnji obravnavi z ustreznimi amandmaji dosegli soglasje glede teh potrebnih dopolnitev. Predlog res, da prepoveduje sklepanje poslov poslovodstva, a tudi prokuristom izvršnega direktorja. Ne da bi prepoved izrecno vezan na sklepanje poslov v imenu gospodarske družbe v večinski lasti. Za javne finance je namreč škodljivo sklepanje poslov pri katerih bi lahko prišlo do porabe sredstev večinsko državne družbe za gospodarsko družbo v kateri je tihi družbenik oseba, ki lahko vpliva na odločanje večinsko državne družbe. Prepoved sklepanja poslov bi morala zato veljati za gospodarske družbe v večinski lasti Republike Slovenije kot takšne. Prepoved bi bilo treba razširiti tudi na prepoved sklepanja poslov v primeru, ko tihi družbenik sicer ni član uprave ali poslovodstva večinsko državne družbe temveč je član nadzornega sveta le te. Predlog velja smiselno vsebinsko dopolniti tako, da prepove tudi ustanavljanje tihih družb s strani gospodarskih družb v večinski lasti države. Prav tako je treba v prehodni določbi urediti, kaj bi se zgodilo s tihimi družbami, ki eventualno že obstajajo pa bi ob uveljavitvi novele kršile prepoved. Vlada Republike Slovenije iz navedenih razlogov meni, da je predlog novele zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, pričakujemo pa da bomo z amandmaji v nadaljnjem zakonodajnem postopku odpravili dileme in pomanjkljivosti na katere sem opozorila v tem nagovoru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo. Vsem še enkrat lep pozdrav! V Poslanskem klubu LDS smo tako kot že večkrat izrazili pripravljenost in svojo voljo tudi potrdili z glasovanjem, da se zavzemamo, da se v naši družbi predvsem pa v gospodarstvu odpravijo vsi možni konflikti interesov. Čeprav je to zapleteno področje, predvsem z nadzornega vidika, pa smo si enotni, da je to področje treba bolje normativno urediti. Že z novelo Zakona o gospodarskih družbah smo postavili sistemski okvir preprečevanja konfliktov interesov, kjer smo zapisali, da poslovodstvo lahko sklene pravni posel z drugo družbo, v kateri ima sam ali njegov ožji družinski član ali vsi skupaj delež, ki dosega desetino osnovnega kapitala ali sam ali njegov ožji družinski član tihi družbenik druge družbe ali udeležen na njenem dobičku na katerikoli drugi pravni podlagi le s soglasjem nadzornega sveta ali upravnega odbora družbe. Novela Zakona o gospodarski družbi je nastala kot sistemski odgovor na parcialne rešitve, ki jih je predlagala Slovenska demokratska stranka, ki pa z danes obravnavano novelo zakona poskuša še strožje normirati problematiko poslovanja s tihimi družbeniki še za podjetja v večinski državni lasti. Z novelo Zakona o upravljanju kapitalskih naložb se poskuša prepovedati kakršnokoli poslovanje družbe, kjer je poslovodstvo skupaj z družinskimi člani tihi družbenik v določenem podjetju. V Poslanskem klubu LDS se strinjamo s predlaganimi rešitvami, vendar se sprašujemo zakaj so se predlagatelji osredotočili samo na tihe družbe. Če želimo resnično doseči odpravo konflikta interesov in preprečiti kakršnekoli poslovne odnose med povezanimi osebami je treba dikcijo prepovedi povezati po noveliranem Zakonu o gospodarskih družbah. S tem imamo v mislih, da je treba prepoved razširiti da poslovodstvo ne sme skleniti nobenega pravnega posla, kjer ima sam ali njegov ožji družinski član kakršenkoli delež ali pa, da je sama poslovodna oseba ali njegov ožji družinski član tihi družbenik ter bistveno - v primeru, da je sam na kakršenkoli način udeležen pri dobičku. Namreč poleg tihih družb lahko poslovodstvo na različne druge načine prikrije svojo udeležbo pri dobičku podjetja, ki sodeluje s podjetjem v večinski državni lasti. Ne nazadnje pa se je izpostavilo vprašanje zakaj so se predlagatelji osredotočili samo na tihe družbe. Kaj pa tiste, kjer lastništvo ni prikrito ali za tovrstne primere ne bi bilo smiselno tudi določiti omejitev? Pri tem bi še enkrat poudarili, da samo zaostrovanje zakonodaje ter normativno in administrativno prepovedovanje oziroma predpisovanje ne bo delovalo brez ustreznega nadzora. Že danes bi nadzorniki z vidika interesa družb, ki jih nadzorujejo morali v primerih, ko prihaja do konflikta interesov in posledično do morebitnega oškodovanja družb tudi ustrezno ukrepati. Kakorkoli v Poslanskem klubu LDS se bomo na podlagi razprave odločili o dokončni podpori zakonu, zakonu pa v prvi obravnavi ne bomo nasprotovali. V vsakem primeru pa menimo, da je zakon treba v nadaljnjih obravnavah nadgraditi in izboljšati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Vili Rezman.
Hvala lepa, predsednik. Zakon o upravljanju kapitalskih naložb se tokrat spreminja v zvezi s problematiko tihih družb in tako kot je bilo povedano se ta problematika tihih družb ne obravnava prvič. Pri tem bi lahko ugotovili, da je odnos, vsaj v posamičnih aspektih odnos Vlade Republike Slovenije do tega ambivalenten in naj omenim vsaj dvoje. Prvič, da se je enkrat omenjalo, da Zakon o gospodarskih družbah ni pravi, ki bi urejal ta razmerja, danes ugotavljamo, da Zakon o upravljanju kapitalskih družb tudi ni najbolj primeren in da je ta tematika s tem umeščena tako rekoč zato, ker je nismo znali kam drugam umestiti. In drugo kar je, vsaj po naši sodbi ambivalentno s strani vlade je odklonilni odnos na začetku spreminjanja tematike tihih družb in radikalizacija pravzaprav prepovedi ali omejitev, ki se sedaj namenjajo tihim družbam. V poslanski skupini pa mimogrede omenjamo še to, da morebiti ni najbolj primeren čas za spreminjanje Zakona o upravljanju kapitalskih naložb, ker se menda pripravlja sprememba tega zakona iz drugih razlogov, ker se mimogrede bojda ukinja agencijo in nekateri zbirajo podpise za odstavitev vodstva, nekateri drugi pa vodstvo prijavljajo protikorupcijski komisiji, dasiravno bi naj ravno to vodstvo zagotavljalo preprečevanje konfliktnosti interesov. Skratka, nekoliko bi rekli prepletena situacija. Naše izkušnje v zvezi s tihimi družbami niso prav posebej bogate, mislimo na izkušnje v Sloveniji - so verjetno bolj ali manj teoretske, je pa to vstopilo v krog naših praktičnih razmišljanj takrat, ko ji je dala Komisija za nadzor javnih financ eno izmed takšnih tihih družb in njene povezave na dnevni red svoje seje. Čeprav se vse, kar je bilo takrat povedano kasneje ni izkazalo za resnično, pa vendar bil je sprožen mehanizem za nadaljnja razmišljanja in seveda tudi za pripravo sprememb zakonov. Prvič, ko je bil predlagan predlog za spremembe in dopolnitve Zakona o gospodarskih družbah ni šlo zgolj za pike in vejice, kot je bilo danes rečeno, ampak je šlo za zelo radikalen rez. Takrat je bilo predlagano, da se celo poglavje o tihih družbah črta, da se torej temu preprosto odpovemo, dasiravno je to običajna praksa v razvitem svetu. Takrat je bil ta predlog zakona zavrnjen. Ne samo zavoljo tega, ker drugje to poznajo, ampak tudi zavoljo tega, ker se je spraševalo, kaj pa z morebitnim investicijskim potencialom, ki se ponuja tihim družbam? Kaj pa morebiti z "know-howom"? Kaj je z znanjem, ki ga morebiti kdo želi plasirati skozi tihe družbe, kaj je s pogodbami, ki jih imajo tihe družbe sklenjene, kaj je z delavci, če se bodo ukinile tihe družbe na hitro ali bodo postali brezposelni in tako naprej. Skratka, pojavljala so se tudi vprašanja ali morebiti ne bodo upravičene tožbe z ozirom na že sklenjene posle v legalni zakonodaji, kakršno smo pač takrat imeli. Takrat je bil, kot vemo ta predlog zakona zavrnjen. Kasneje se je pojavil predlog zakona v drugačni verziji, je bil sprejet, in sicer na ta način, da se omejuje poslovanje poslovodstev s tihimi družbami z zahtevo, da se bodisi pridobi soglasje vnaprej, bodisi, da se poroča o sklenjenih poslih, odvisno pač od tega kakšen odstotek lastništva bi bil ali nad ali pod 10 %. Tretjič se ponuja sprememba v zvezi s tihimi družbami danes, v obliki predloga za spremembe in dopolnitve Zakona o upravljanju kapitalskih naložb. Pri tem se predlagatelji sklicujejo na besede bivše ministrice v zvezi z razpravami o tem in tisto, kar je bilo ministrici in predlagateljem skupno je: zagotoviti preprečitev konflikta interesov, zagotoviti preprečitev oškodovanja državne lastnine oziroma državnega premoženja in sploh omejiti poslovanje. Kako, na kakšen način in kje, v katerem zakonu, s tem se ukvarjamo danes. Subjekt prepovedi so družbe v večinski državni lasti in tisti, ki so v teh družbah člani poslovodstev uprave po predlogu predlagateljev izvršni direktorji, prokuristi in ožji družinski člani. Predmet prepovedi je poslovanje med takšnimi družbami v večinski lasti z družbami s tihimi družbami in sankcije za eventualno kršitev teh prepovedi so po predlogu poslancev prvič ničnost pogodbe in drugič, odstavitev z delovnega mesta. Vlada je o tem razmišljala in pripravila svoj strokoven odgovor, ki je, kakor sem v uvodu omenil, celo nekoliko radikaliziral zahteve iz predloga poslancev. Gre za precejšnjo spremembo členov, dasiravno intenca, torej preprečitev konflikta interesov in oškodovanje državnega premoženja ostane. Vlada zaostruje na ta način, da kakor je državna sekretarka v uvodu povedala, vključuje prepovedi tudi za člane nadzornega organa, prepoveduje dodatno ustanavljanje tihih družb kadar gre za družbe, ki so v večinski državni lastnini in ukinja tihe družbe z državnim lastništvom. V treh mesecih, kot pravi, bi bilo to dobro narediti, in sicer na način, da se tihi družbeniki tudi po cenitvah izplačajo. Sankcije ostanejo, kar se tiče ničnosti pogodb, se pa nekoliko oslabe v zvezi s tistimi, ki bi kršili. Torej, da sedaj ne gre več za izgubo delovnega mesta, za izgubo funkcije, ki jo nekdo opravlja. Verjetno bi ostala sankcija v smislu finančne globe. Ob vsem tem, ker gre za postopek, ki se je komaj začel, smo v Poslanski skupini nepovezanih poslancev - Solidarnost dogovorjeni, da podpremo nadaljevanje postopka, da pa skušamo slišati nekaj odgovorov na vprašanja, ki se ob tem zastavljajo in naj zelo na kratko povzamem, kaj o tem mislimo in katera vprašanja se zastavljajo. Torej vprašanje je, kaj z družbami, v kateri ni večinskega državnega lastništva? Z družbami, ki imajo na primer 45 % lastniškega deleža države ali manjšega ali večjega, celo 49 %, na primer. Ali torej v teh družbah, v katerih ni večinskega državnega lastništva, ne more priti do konfliktov interesov? Ali torej ta delež, ki je lahko, ta razlika, ki je lahko samo 1 % ali 2 %, kar se lastništva tiče zagotovi, da ne bo prihajalo do oškodovanja državnega premoženja? Mi sami menimo, da to ni dovolj domišljeno, da se seveda da to še dopolniti, izpopolniti in pričakujemo odgovore na to, da ne bi delali po nepotrebnem novih diskriminacij med družbami, ki se morebiti ločijo samo po tem, da se skromno razlikujejo v lastniškem deležu, ki ga predstavlja državna lastnina. Torej, če sklenemo. Lok razmišljanj o tihih družbah je v teh treh predlogih zakona šel od ukinitev tihih družb do tega, da tihim družbam, ki so v zasebni lasti omogočamo, da se normalno obnašajo v tržnih pogojih v svetovnem gospodarstvu in sedaj z današnjim predlogom, z zaostritvijo samega predloga s strani Vlade tako, da bi bile omejitve večje kot so v osnovnem tekstu predlagane. Torej mi bomo sledili odgovorom in bomo podprli, da se razprava nadaljuje.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Zvonko Černač. Se opravičujem, gospod Černač, spregledal sem gospoda Bogdana Čepiča, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim, gospod Čepič.
Lep pozdrav gospod predsednik, kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da morajo biti spremembe zakonov vedno premišljene in ciljane v razreševanje problemov, ki se pojavljajo ob interpretaciji posameznih zakonov, posebno takrat, ko govorimo tudi o možnosti konflikta interesov. Skupina poslank in poslancev Slovenske demokratske stranke s prvopodpisanim poslancem Jožetom Tankom je Državnemu zboru Republike Slovenije predložila v obravnavo Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, ki želi razrešiti položaj in vpliv družbenikov v gospodarskih družbah v odnosu do družb v večinski lasti, ki jih vodi. V načelu sicer menim, da bi morale biti te določitve oziroma te omejitve v nekem drugem aktu, v nekem kodeksu in ne samo v zakonu. Ampak, če že imamo predlog, bomo to tudi obravnavali. Na podlagi predloga sprememb Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije bo z novim členom določeno odpravljanje nasprotja interesov tako, da poslovodstvo, prokurist in izvršni direktor gospodarske družbe, ki je v večinski neposredni ali posredni lasti Republike Slovenije, ne bodo smeli skleniti pravnega posla z drugo družbo v kateri je sam ali njegov ožji družinski član tihi družbenik druge družbe. Če bi do sklenitve pravnega posla kljub vsemu prišlo, pa se tak pravni posel šteje za ničnega. Žal ugotavljamo, da bo treba ponovno nekaj zapisati v zakon, ne glede na to, da je takšno dejanje poslovno nemoralno, če že ne nezakonito. Delovanje tihih družbenikov v družbah opredeljujejo nekateri drugi zakoni, in bi to moralo veljati tudi za družbe v lasti države, ne glede na delež lastništva ali za poslovodstva družb, kjer je država posredni ali neposredni večinski lastnik oziroma sploh solastnik. Skratka, s spremembo zakona ponovno poskušamo zapisati nekaj, kar bi po naravi poslovne morale tako ali tako moralo veljati. Sedanja ureditev tihe družbe v Sloveniji zakonsko namreč omogoča razmerje med družbeniki, ki niso vpisani v sodni register in zato niso dostopni javnosti. Ali je to poslovno moralno pa ni določeno. Na ta način, po mnenju skupine poslank in poslancev lahko prihaja do navzkrižja interesov v gospodarskih družbah v celotni oziroma delni državni lasti, kar posledično lahko vodi do oškodovanja državnega premoženja. To pa bi lahko pomenilo nemoralno dejanje poslovodstva. Govorimo seveda v pogojniku. V Poslanski skupini Socialnih demokratov se zato strinjamo z osnovno usmeritvijo zakona, ki ga bomo v prvi obravnavi tudi podprli. Bomo pa v nadaljevanju z vsebinskimi pripombami dopolnili zakon tako, da bo prepovedano tudi ustanavljanje tihih družb s strani gospodarskih družb v večinski lasti države. Prav tako bo treba določiti, kaj se zgodi s tistimi tihimi družbami, ki bi po uveljavitvi novele kršile ZUKN. Zato bomo podprli predlog vlade da se to vprašanje uredi v prehodnih določbah, s prehodnim obdobjem treh ali šestih mesecev za prenehanje delovanja tihe družbe. Namreč, v skladu s 165. členom ZGD-1 je treba ob prenehanju tihe družbe, razen v primeru stečaja nosilca tihe družbe narediti obračun in tihega družbenika izplačati v denarju, razen če se ta s pogodbo dogovori drugače. Zaradi vsega navedenega bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla spremembe Zakona o upravljanju kapitalskih naložb v prvi obravnavi. V drugi obravnavi pa bo podpirala, da se zakon dopolni s pripombami Vlade in tudi našimi pripombami.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Zvonko Černač.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem prisotnim. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo, tako kot je bilo danes že povedano, že dvakrat predlagali ustrezno ureditev glede tako imenovanih tihih družb. Predvsem zaradi tega, ker se je v praksi pokazalo, da ta institut v nobenem primeru ni prinesel nič dobrega, nobene nove dodane vrednosti. Je pa bil, očitno, in je še krinka za posamezne zlorabe, za posamezna ravnanja, ki mogoče merijo celo na kazniva dejanja. Skratka nič dobrega ni v normativni ureditvi tihih družb v naši državi. Treba je povedati, da je vladajoča večina, ki se, zanimivo, z vsakim izstopom še bolj utrjuje in ima vedno večjo podporo v Državnem zboru, obakrat seveda te predlagane rešitve zavrnila, in eno izmed normativnih ureditev, ki bi bila v teh razmerah nujna, ne zaradi tega, glede tega si ne delamo iluzij, da bi čez noč odpravila probleme, ki nastajajo, pač pa zato, da bi na nek simbolen način pokazala usmeritev te države na tem področju in pomenila dodaten deklaratorni prispevek k večji transparentnosti pri delovanju, da ta ureditev ni bila sprejeta. Nikoli nismo predlagali ukinitve tihih družb. Predlagali smo transparentnost, predlagali smo javno objavo teh razmerij in podatkov, ki se tičejo predvsem navez v tistih primerih, ko gre za državna podjetja oziroma za podjetja, ki so v posredni oziroma neposredni lasti države. Zdi se nam normalno, da če nekdo prevzame odgovorno vodilno funkcijo v nekem državnem podjetju, v neki instituciji, ki je v posredni ali neposredni lasti države, da bo primarno oziroma izključno delal v interesu te institucije in države in da bo v tistem obdobju, ko te stvari počne, zanemaril vse ostale interese, tudi ozke zasebne interese. In v enem izmed konkretnih primerov oziroma v konkretnem primeru, ki smo ga obravnavali tudi na Komisiji za nadzor javnih financ Državnega zbora se je pokazalo, da temu vedno ni tako in da je v tem konkretnem primeru bila državna služba samo nek mehanizem za uveljavljanje zasebnih interesov. Zanimivo, da se v tem primeru ni zgodilo nič, da tisti, ki je bil obravnavan, ni doživel ne odgovornosti ne razrešitve ne česarkoli drugega, kljub temu, da bi bilo za družbo, ki jo vodi, in za nadzorni svet banke, v katerem je sedel takrat, verjetno dobro, če bi se to zgodilo. Skratka, strinjati se je mogoče s tem, da zakon tega ne more v celoti urediti. Mehanizem, ki bi to področje uredil, se imenuje mehanizem odgovornosti, se imenuje mehanizem uveljavljanja odgovornosti in predvsem predpostavlja, da bo oblast, konkretno vlada, v vseh teh primerih ravnala odgovorno in da bo dosledno spoštovala zaščito interesov javnih financ in države in subjekte, ki ne delujejo v tem interesu, razrešila oziroma odstavila. Temu v tej državi seveda ni tako. Priče smo kar nekaj neučinkovitim, negospodarnim, da ne rečem še česa hujšega, ravnanjem s strani posameznikov, ki vodijo posamezna državna podjetja oziroma podjetja, ki so v posredni ali neposredni lasti države, pa se jim nič ne zgodi oziroma imajo neko podporo oblasti, kar vsekakor kaže na to, da očitno obstajajo neka razmerja v ozadju, ki niso javna, ki niso transparentna, ki utemeljujejo ta negospodarna ravnanja, kar se tiče odnosa do teh javnih podjetij in do te državne lastnine. Nemogoče je razumeti, zakaj nekdo, ki je dobro plačan v nekem državnem podjetju, praktično z vsakim ravnanjem, ki ga naredi, ravna v škodo tega državnega podjetja in se mu nič ne zgodi. Ali ni morebiti le v ozadju nek drugačen dogovor, za katerega ne vemo, morebiti zanj ne ve niti tisti, ki mu je odgovoren, ki utemeljuje ta njegova čudna ravnanja? V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zaradi tega ponovno prihajamo s poskusom, da bi v normativno ureditev uzakonili vsaj del teh pravnih osnov glede tihih družb. Tretjič poskušamo, pravijo, "da gre v tretje rado", verjetno bomo v tem poskusu uspešni, vsaj glede na dosedanje odzive. Vendar je treba povedati, da se nov predlog nanaša predvsem na vodilne delavce gospodarskih družb, ki so v neposredni ali posredni lasti države, in prepoved sklepanja poslov med njimi in družbami, v katerih so vodilni delavci državne družbe ali njihovi družinski člani tihi družbeniki. V tem delu smo se omejili, ker smo ocenili, da kaj več v tej sestavi Državnega zbora in pri tej oblasti ni mogoče sprejeti; bi pa bilo treba sprejeti mnogo več, mnogo več. Slovenija je danes na točki, ko je treba sprejeti nekatere zelo jasne spremembe, predvsem spremembe s ciljem večjega uveljavljanja odgovornosti tistih, ki vodijo ta državna podjetja in ki vodijo posamezne institucije, ki so v državni ali paradržavni lasti. To bi bilo nujno, kajti "zalega", oprostite izrazu, ki se je ustvarila v nekaterih primerih, je tako močna, da že resno ogroža stabilnost naših javnih financ in celotnega sistema tako v finančnem kot v pravnem smislu. Tihe družbe in tihi družbeniki so sicer pravno formalno urejeni v Zakonu o gospodarskih družbah. V slovenski pravni red je bila ta tiha družba umeščena v krog osebnih družb že pred sprejetjem Zakona o gospodarskih družbah in v našo zakonodajo smo jo nekako povzeli po zgledu ureditev v germanskih državah. V Sloveniji pa kakšnih izkušenj z njihovim delovanjem praktično ni bilo in jih tudi danes ne poznamo, ker je to neko tiho polje, skrito polje o katerem ne vemo nič. Torej ne obstaja nobena pravna praksa iz tega področja. Bistvo delovanja te tihe družbe vemo, da je v pogodbi med nosilcem tihe družbe in tihim družbenikom, da ta pogodba ni vpisana v sodni register, zato niso znana razmerja med družbeniki v tihi družbi in da ta interna oblika razmerja omogoča obstoj javnosti prikritih razmerij v tihi družbi in posledično tudi konflikt interesov posameznega družbenika v tej družbi. V razmerah tržnega gospodarstva in razvite konkurence, kjer je država zelo malo vpeta v to polje, in kjer je moč teh paradržavnih podjetij omejena, lahko da predstavljajo te tihe družbe pomemben prispevek oziroma neko novo dodano vrednost k hitrejši gospodarski rasti in razvoju posameznih ekonomij. V Sloveniji pa ni niti enega primera dobre prakse. Niti enega primera dobre prakse, danes tretjič obravnavamo to področje in do danes nismo slišali enega primera dobre prakse, ki bi nam govoril o tem, da je ta institut dober in da ga je treba ohranjati na tak način, kot je zapisan v veljavni zakonodaji. Nasprotno, vsi primeri s katerimi smo bili soočeni doslej, govorijo o tem, da je bil ta institut v Sloveniji pretežno oziroma v veliki meri, če ne povsem, zlorabljen za neke prikrite namene za skrivanje pred javnostjo, za izogibanje davčnim bremenom ali celo morebiti za koruptivna ali ostala kazniva dejanja. In kot sem povedal, ko smo konkreten primer obravnavali v Državnem zboru na Komisij za nadzor javnih financ, ni vlada za odpravo teh anomalij storila ničesar. Ničesar, kljub temu, da so bila ta razmerja v tem konkretnem primeru javno obelodanjena, in da je bilo jasno izkazano, da ni šlo za to, da bi se preko teh razmerij povečalo poslanstvo te državne družbe, ki jo je ta tihi družbenik vodil, pač pa nekaj drugega. Vlado smo tudi zavezali k pridobitvi podatkov, koliko je tega v Sloveniji. Podatkov nismo dobili. Temu se je na nek način treba izogniti. Zaradi tega v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne razumemo odpora proti minimalni normativni ureditvi tega področja, predvsem ne razumemo, zakaj je Vlada toliko časa nasprotovala temu, da se to področje vsaj v minimalističnem smislu normativno uredi, kljub temu, da se zavedamo, da ta zakon ne bo odpravil neučinkovitosti pri vodenju državnih družb v neposredni ali posredni lasti države. Kot sem že povedal, tega ni mogoče storiti z zakonom, pač pa z uveljavljanjem neposredne odgovornosti do tistih, ki te družbe vodijo. Recimo konkreten primer, ki ga lahko omenimo in ki je v teh dneh vedno bolj aktualen, je primer Darsa. Večkrat je bilo ugotovljeno, da uprava ne ravna in ne deluje v interesu družbe, večkrat je bilo že ugotovljeno, da je bil propadli SCT v privilegiranem položaju še aprila meseca letos, ko se je vedelo, da ne bo doživel dobrega konca, se mu je plačevalo, podizvajalci pa še do danes niso dobili plačil, kljub temu, da je za to obstajala neposredna obveza in kljub temu, da so ta dela nesporno opravili. Vlada ni raziskala, zakaj se je to dogajalo na tak način in zakaj je ta uprava ravnala tako neodgovorno? Do sedaj ni nihče potegnil nobene odgovornosti oziroma nobene sankcije zaradi teh neustreznih in neprimernih ravnanj. Sprašujemo se, kam so poniknile stotine milijonov, ki jih je SCT prejel iz državnih poslov? Kako to, da nihče iz vodstva ne odgovarja, kako to, da jim niso zamrznili vsega premoženja še tam kjer so ga pa ga je Višje sodišče odpravilo. Namesto z desetinami, stotinami milijonov evrov, ki so jih plačali vsi državljani in ki so se prelili na račune davčnih oaz, se pristojni danes ukvarjajo s preiskavami ptičjih hišic in s kamero, ki stane nekaj sto evrov, ter z vprašanjem ali je bila plačana ali ne. Ta zakon seveda ne bo uredil vsega tega, pomeni pa majhen prispevek na poti k odgovornejšemu upravljanju državnega premoženja. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ga podpiramo, podpiramo pa tudi predloge Vlade, ki gredo v smeri izboljšav in dopolnitev tega predloga. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Tadej Slapnik.
Hvala lepa za besedo gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Skupina poslank in poslancev SDS s prvopodpisanim poslancem gospodom Jožetom Tankom, je Državnemu zboru predložila v obravnavo Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, s katerim predlagajo, da se v zakonu doda nov člen, ki bo odpravljal nasprotje interesov tako, da poslovodstvo, prokurist in izvršni direktor gospodarske družbe, ki je v večinski, neposredni ali posredni lasti Republike Slovenije ne sme skleniti pravnega posla z drugo družbo, v kateri je sam ali njegov ožji družinski član tihi družabnik druge družbe. V primeru, da bi do sklenitve pravnega posla kljub temu prišlo pa se tak pravni posel šteje za ničnega. V Poslanski skupini Zares bomo predlog poslancev SDS, kljub nekaterim pravno sistemskim pomislekom podprli, saj menimo, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. V kasnejši obravnavi bomo podprli tudi predlog oziroma amandmaje Vlade, ki predlaga, da se novela vsebinsko dopolni tako, da se prepove tudi ustanavljanje tihih družb s strani gospodarskih družb v večinski lasti države in da se določi tudi, kaj se zgodi s tihimi družbami, ki bodo po uveljavitvi novele kršile zakon. Navsezadnje predlog poslancev SDS sledi tudi noveli Zakona o gospodarskih družbah, ki smo ga letos aprila v Državnem zboru sprejeli na predlog bivše Zaresove ministrice za gospodarstvo, gospe Darje Radić. Z novelo zakona smo uredili primere, ko lahko pride pri poslovodjih do nasprotja interesov. Zaradi tega smo sprejeli ureditev, ki določa, da lahko poslovodja sklepa posel z drugo družbo, v kateri ima sam ali njegov ožji družinski član ali vsi skupaj delež, ali je sam ali njegov ožji družinski član tihi družbenik, ali je na kakšni drugi pravni ravni oziroma podlagi udeležen na dobičku družbe le, če s takšnim poslom soglaša nadzorni svet družbe in če je sam izločen iz odločanja. Sicer pa smo v Poslanski skupini Zares zaradi nasploh izraženega nasprotovanja pri ustanavljanju Agencije za upravljanje kapitalskih naložb s strani SDS presenečeni nad tem, da se v tej poslanski skupini niso odločili za bolj korenite posege v zakon. In slednje; posledica znamenitih sestankovanj bivšega ministra za gospodarstvo v Janševi vladi in enega od aktualnih ministrov sedanje Vlade, ali pa dejstvo, da je potem ko je AUKN letos januarja zamenjal prvega nadzornika HSE z novim nadzornikom gospodom Šalamunom, ki je bil v času Janševe vlade direktor Direktorata za energijo pri Ministrstvu za gospodarstvo in član nadzornega sveta GEN energije, ki je medtem postal tudi že uslužbenec AUKN. Te dni pa naj bi se, če lahko verjamemo medijskim prispevkom, skupaj s še enim članom uprave agencije, ukvarjal z vprašanjem vodenja velenjskega premogovnika. Seveda mimo vseh pravil korporativnega upravljanja. AUKN oziroma način kako je urejena, je očitna napaka. V slednje smo v Poslanski skupini Zares iz meseca v mesec vse bolj prepričani. Napake in neprimerna ravnanja agencije smo v Poslanski skupini Zares, podobno kot predsednik vlade na začetku sicer obravnavali še kot otroške bolezni, zdaj pa vse bolj kaže, da se bolezni AUKN ne bo dalo pozdraviti. Vse kaže, da ta agencija oziroma predvsem njena uprava ni bila sposobna prevzeti te zelo odgovorne funkcije strokovnega upravljanja z državnim premoženjem. Osnovna cilja, da bo agencija pripomogla k dvigu standardov korporativnega upravljanja družb, ki so v solasti države in da se bo povečala transparentnost državnega upravljanja podjetij, se oddaljujeta. Da je temu tako, gre zasluga predvsem vodstvu agencije, za katero nikakor ne moremo trditi, da je neodvisna in da odloča na podlagi strokovnih meril. Namesto, da bi se ukvarjala s standardi upravljanja, se osredotoča na to, kako pridobiti čim več moči in ustreči različnim interesnim skupinam. AUKN pravzaprav postaja od države odtujen center moči, ki ga posamične lobistične skupine poskušajo izrabiti za dosego svojih ciljev. Naj omenim, da je bivša ministrica za gospodarstvo gospa Darja Radić zaradi vpliva posamičnih lobističnih skupin oziroma suma koruptivnega ravnanja enega od članov uprave pred časom predlagala razrešitev članov uprave, vendar pri predsedniku Vlade Borutu Pahorju takrat ni naletela na posluh. Širša javnost je že večkrat problematizirala načrtovane kadrovske cunamije, ki naj bi jih načrtovala agencija v okviru svojih pristojnosti. Član uprave gospod Danilo Grašič naj bi že večkrat posredoval pri upravah podjetij, ki so v državni lasti, da bi te zaposlile njegove znance. To naj bi počel sistematično in v več družbah v državni lasti. Zaenkrat se večina članov uprav v državni lasti še ni želela izpostaviti, sta se pa dva predsednika uprav v državni lasti, to sta predsednika uprav Elektro Ljubljana in Peko Tržič. O postopanju gospoda Grašiča sta obvestila ministrico za gospodarstvo, z namenom, da se prepreči nadaljnje kadrovanje gospoda Grašiča. Predsednika uprav navedenih družb sta v dopisih navedla, da gospod Grašič pritiska nanju, da bi zaposlila ali pogodbeno najela njegove znance. Gospod Grašič naj bi pri posredovanju za zaposlitev njegovih znancev v državnih podjetjih nastopal kot predstavnik in član uprave AUKN. Da je nastopal kot predstavnik AUKN sta štela tudi oba predsednika uprav družb v državni lasti, ki sta o tem obvestila ministrico za gospodarstvo. Obema primeroma je skupno tudi to, da gospod Grašič priporoča upravam podjetij v državni lasti svoje znance, ne glede na njihove kadrovske potrebe, se pravi kadrovske potrebe podjetij in ne glede na ustreznost predlaganih oseb. Oba znanca gospoda Grašiča naj bi upravi družb obrazložila, kaj vse bi lahko z njimi počela, četudi družbi tovrstnih storitev sploh ne potrebujeta. Še bolj zaskrbljujoča informacija, kako naj bi v konkretnem primeru deloval znanec gospoda Grašiča. Njegova vloga naj bi bila posredna, in sicer da bi deloval v korist uprave, kot vezni člen med upravo in gospodom Grašičem. V teh dneh smo tudi izvedeli, da je predsednik Vlade AUKN prijavil protikorupcijski komisiji, zaradi domnevnega vpliva lobistov na njeno vodstvo. Predsednik vlade naj bi se za prijavo odločil, ker naj bi obstajal sum, da sta na vodstvo agencije vplivala predvsem lobista gospod Janez Zemljarič in gospod Drago Isajlović. Tu bi opozoril tudi na eno od zadnjih, po našem mnenju do zdaj bolj spornih ravnanj AUKN. Gre za primer dokapitalizacije Nove Kreditne banke Maribor, kjer je AUKN brez sprejetja strategije razvoja finančnega sistema ob oblikovani sektorski politiki za področje energetike in brez soglasja vlade, to je o možnosti, da bi glasovala za ukrep povečanja odobrenega kapitala banke za javno ponudbo delnic NKBM in pooblastila agencijo, da prenese prednostno pravico države do vpisa in plačila delnic NKBM sicer razpravljala, a vlada odločitve ni sprejela. AUKN je kljub temu samostojno odločila, da se prednostna pravica lahko prenaša na družbe z omejeno odgovornostjo, ki so v 100 % državni lasti in imajo razpoložljiva sredstva oziroma neizkoriščen kreditni potencial, ki še ni vezan na projekte v teku. Agencija je namreč prenesla pravice države do nakupa novih delnic NKBM na tri družbe v 100 % lasti države. To je na Gen Energijo, Elektro Slovenije in Pošto Slovenije. Tudi na tem področju zgodba še ni zaključena. Zadnje dejanje Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, ko so zelo na široko objavili, da bodo opravili revizijo poslovanja NKBM za zadnjih pet let je zagotovo vplivalo tudi na to, da je danes vrednost delnice zgolj 6,6 evra, kar pomeni, da so vsa tri omenjena podjetja iz naslova dokapitalizacije NKBM že ustvarila izgubo. Da ne omenimo, da AUKN omogoča izplačevanje neutemeljeno visokih nagrad članom nadzornih svetov v družbah, v katerih ima država prevladujoč vpliv. Agencija v imenu države v času gospodarske krize uveljavlja celo višje nagrade za člane nadzornih svetov, kot jih je denimo prejšnja vlada v času gospodarskega razcveta. Povprečna višina nagrad članov in predsednikov nadzornega sveta NLB so na primer znašale v letu 2004 tisoč 290 evrov, leta 2007 21 tisoč 455 evrov, leta 2009 so padle na 12 tisoč 284 evrov, leta 2010 na 7 tisoč 390, leta 2011 po predlogu AUKN pa fiksni del letne nagrade že znaša 11 tisoč evrov za člane nadzornih svetov oziroma kar 16 tisoč 500 evrov za predsednike plus dodatno sejnine, ki naj bi znesle približno toliko kot leta 2010. Zato je tudi vodja Poslanske skupine Zares Franco Juri na predsednika Vlade Boruta Pahorja in predsednico uprave AUKN gospo Dagmar Komar pred časom naslovil poslansko pobudo v kateri jo poziva naj zagotovita, da se nadzornikom nagrade ne bodo zviševale oziroma da bodo omejene v skladu s sklepi, ki jih je Vlada sprejela na začetku letošnjega leta. Sklep o priporočilih in glede nagrajevanja članov organov nadzora v gospodarskih družbah v zvezi z omejevanjem učinkov finančne krize predstavlja cilje in pričakovanja Vlade oziroma Republike Slovenije kot lastnice. Agencija kot zgolj upravljavec državnih naložb, ni namreč njen lastnik, jih je dolžna upoštevati, pa četudi bo zato v času gospodarske krize morala spremeniti svoja merila. V Poslanski skupini Zares menimo, da bi predsednik Vlade moral nehati po nojevsko glavo tiščati v pesek. Predlagane odgovornosti za delo AUKN na agencijo samo in Državni zbor ter v zadnjem primeru protikorupcijsko komisijo je, po naši oceni, neodgovorno, še posebej, če se zavedamo, da odgovornost za imenovanje in razrešitev organov agencije v prvi vrsti nosi Vlada in ne Državni zbor. Državni zbor slabega dela AUKN po veljavnem zakonu ne more neposredno sankcionirati, če se za to ne odloči Vlada. Edino Vlada namreč lahko predlaga razrešitev organov agencije. Problem kadrovske sestave vodstva agencije, ki se mu pripisuje izrazita nekompetentnost in prevelika interesna povezanost z nekaterimi lobiji in vplivnimi posamezniki je res največji problem. A problem, po našem mnenju, predstavljajo tudi ureditev razmerij med Vlado, Državnim zborom, kot predstavnikom lastnika in agencijo kot upravljavcem. Gre tudi za vprašanja odgovornosti organov agencije za svoja ravnanja, pooblastil agencije in še bi lahko naštevali. Zato velja način upravljanja s kapitalskimi naložbami po komaj več kot pol leta delovanja AUKN temeljito zakonsko korigirati, kar pomeni, da je sprememba zakona, a ne ta, veliko bolj nujna. Kot sem že v uvodu povedal, bomo predlagano novelo v Poslanski skupini Zares v prvi obravnavi podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Franc Pukšič.
Hvala lepa. Lep pozdrav. Gospod predsednik, kolegice in kolegi, predstavniki gospodarskega ministrstva. Zadnje spremembe in dopolnitve Zakona o gospodarskih družbah so na novo določale, da mora poslovodja, izvršni direktor ali prokurist družbe, če pride do nasprotja interesov pri sklepanju pravnega posla z neko drugo družbo, katere družbenik je sam ali pa njegov družinski član, ali če je udeležen na dobičku te družbe na katerikoli drugi pravni podlagi, na primer tihi družbenik, seveda se za to običajno ne ve, za sklenitev takšnega pravnega posla pridobiti soglasje nadzornega sveta družbe. Tako v teoriji, v zakonu. V praksi žal marsikaj drugače. Ta določba na splošno velja tako za zasebni, kot tudi družbeni sektor v državni lasti, torej kot družbe v državni lasti. Vendar so se, kot prav poseben problem v zadnjem času izkazale predvsem tihe družbe. Zakaj oblikovati tiho družbo se postavi vprašanje? Odgovor na to je, seveda, enostaven. Tihe družbe v veliki meri se oblikujejo predvsem za izvedbo tistih poslov, pri katerih je interes izvajalca, da se njihova udeležba javno ne razkrije. Zato se ta oblika pojavlja na različnih področjih gospodarstva. Težava pa nastopi, ko se ta instrument tihe družbe zlorablja za osebno izkoriščanje moči in položaja, ki ga ima pred vstopom v družbo bodoči družbenik. V mislih imamo predvsem gospodarske situacije, ko gre za podjetja v državni lasti in ko direktor podjetja v državni lasti vpliva na izbor določenega dobavitelja. Dobavitelj se bo zagotovo težko uprl želji direktorja, da postane njegov tihi družbenik. Seveda, takšna ponudba ni nemogoča tudi s strani dobavitelja. Tudi direktor državnega podjetja, ki je že tihi družbenik, se bo težko uprl, da bi se odpovedal sodelovanju - s kom? S samim seboj. Takšne primere tudi imamo, pa so, žal, še vedno na pozicijah. Za zasebni gospodarski sektor tiha družba ni tako velik problem. Poseben problem tihe družbe pa postane izredno velik v odnosu država - zasebni sektor. V tem primeru pa tiha družba ni in ne more biti legitimen instrument. Vsaj enega mi naj kdo pokaže? Je lahko le instrument korupcije, ki omogoča zlorabo – česa? Moči in položaja, gre pa seveda v privatne žepe. Sprejete spremembe in dopolnitve Zakona o gospodarskih družbah takšnih situacij niso preprečevale. Tudi poskus črtanja določb o tihi družbi iz Zakona o gospodarskih družbah, kot je že bilo predlagano, ravno tako ne bi rešilo v celoti tega problema. Ta problem rešuje predlog zakona, ki je v tem trenutku pred nami, in v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ga bomo z veseljem podprli. Za konec pa bi rekel še tole. Očitno je, glede na stališče Vlade do predloga tega zakona, da se tudi v parlamentu lahko kaj dogovorimo. Žal, zaradi takšnih ali drugačnih prestižnih bojev včasih to traja mnogo mnogo predolgo, a očitno, kot vidimo, se tudi da. Očitno počasi vsi skupaj ugotavljamo, da z uspehom na volitvah v paketu ne pride tudi vsa pamet tega sveta. Vsaj delno smo zadovoljni z držo preostale vladne koalicije, ki je, žal, šele po slabih treh letih nekako uspela končno prisluhniti tudi opoziciji. S tem predlogom zakona bomo zaokrožili reševanje problema tihih družb, če lahko temu tako sploh rečemo. Kolegi iz Slovenske demokratske stranke so ga začeli s svojimi predlogi reševati pred dobrim letom dni. Dolgo je trajalo, dolgo. Verjamem, da bi rešitve s skupnimi močmi lahko našli že prej. In nazadnje, takšnih odprtih vprašanj in predlogov, poizkusov, ko ne gre zgolj za goli populizem, pa je še veliko. Bilo bi prav, da jim na vladni strani še kdaj prisluhnete.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Matjaž Zanoškar.
Hvala. Spoštovani! Glede predloga zakona o dopolnitvi Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije je mnenje Poslanske skupine DeSUS sledeče. Na začetku naj povzamem vsebino našega stališča o problematiki tihega družbeništva, ki je bilo skozi predloge novele Zakona o gospodarskih družbah obravnavano že trikrat. Nismo se strinjali s popolno ukinitvijo instituta tihega družbeništva. Ob zavzemanju za večjo stopnjo transparentnosti poslovanja preko preprečevanja možnosti konflikta interesov zaradi ekonomskih vzvodov članov poslovodenja in uprave, ki so hkrati udeleženi v drugi družbi in se sklepa posel med takima družbama, smo podprli vladni predlog sprememb, ki je na nek način ustrezno rešil to problematiko. Situacija za razreševanje nepravilnosti, ki se kažejo v praksi poslovanja s tihimi družbami je tako bila primerno in zadostno rešena za primere, ko gre za družbe in sklepanje poslov na nivoju zasebnega sektorja. Večji problem instituta tihe družbe pa je zagotovo izkazan, ko gre za poslovno razmerje med državnim in zasebnim podjetjem. Ko gre za poslovno povezavo med podjetjem, ki je v lasti države in tiho družbo, v kateri je organ poslovodenja oziroma upravljanja tega državnega podjetja tudi sam udeleženec, je zaradi nepreglednosti udeležbe in poslovnih odnosov v tihem družbeništvu velika možnost zlorabe državnega premoženja in s tem seveda razvrednotenja javnega interesa, ki ga upravljanje z državnim premoženjem mora izkazovati v korist vseh državljank in državljanov. Taki odkloni so seveda moralno in etično nesprejemljivi in v nasprotju z načeli vestnosti in poštenja ter načelom dobrega in skrbnega gospodarjenja. Zaradi tega je ne samo primerno pač pa tudi nujno, da se preprečijo vsakršne anomalije, ki pomenijo možnost oškodovanja državnega premoženja. Zato se v Poslanski skupini DeSUS strinjamo s predlagatelji novele Zakona o upravljanju kapitalskih naložb, ki se zavzemajo za to, da se prepreči konflikt interesa, ki je v primerih takšnih povezav vsekakor prisoten. Po tem predlogu, ki je pred nami, bi veljala prepoved sklepanja poslov med poslovodstvom, prokuristom ali izvršnim direktorjem gospodarske družbe, ki je v večinski neposredni ali posredni lasti države z gospodarsko družbo, kjer je ta oseba oziroma njen ožji družinski član udeležen kot tihi družbenik. Predvidena je ničnost tako sklenjenega posla in kot sankcija prenehanje funkcije tej osebi. Nekdanja ministrica Radićeva se je predhodno pri spremembah Zakona o gospodarskih družbah že strinjala s tako ureditvijo in zavzela stališče, da se za državna podjetja to uredi posebej. Vidimo pa, da je Vlada v svojem pozitivnem mnenju v predlogu za nadaljnjo modifikacijo vsebine predloga dikcijo predlagane določbe o odpravi nasprotja interesov še dodala in šla še korak dlje. Ugotovitve in ocena naše poslanske skupine do predlaganih vsebin je naslednja: zakon bomo v naši Poslanski skupini DeSUS v prvi obravnavi podprli. V želji, da bi bil zakon čim boljši pa menimo, da je smiselno združiti obe predlagani vsebini. Torej prepovedati sklepanje poslov članu poslovodstva, organa vodenja in nadzora državne družbe z družbo, v kateri je sam ali njegov ožji družinski član tihi družbenik, prepovedati državnim družbam ustanavljanje tihih družb ter določiti sankcijo ničnosti tako sklenjenega posla kot tudi odstavitev z mesta vodstvene oziroma nadzorne funkcije. Torej, to so stvari, s katerimi se v poslanski skupini strinjamo, zato bomo tako, kot sem napovedal tudi ta predlog zakona v celoti podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima Franc Bogovič, pripravi naj se Matjaž Zanoškar, potem Anton Anderlič.
Lep dober dan spoštovani predsednik, kolegice in kolegi, predstavnika Ministrstva za finance. Veseli me, da smo iz stališč, ki smo jih slišali sedaj iz poslanskih skupin ugotovili, da večina poslanskih skupin podpira sprejem dikcije zakona, ki želi razmejiti oziroma omejiti to, da državna podjetja ne bodo sklepala posle z družbami, v katerih so tihi družbeniki. To je problem, s katerim smo se v parlamentu že večkrat soočili in tudi mislim, da je glede na kulturo poslovanja, kulturo politike v naši državi to stvar, ki jo je več kot potrebno urediti. Iz stališč poslanskih skupin je bilo slišati, predvsem iz stališč Poslanske skupine Zares na nekatere težave pri vodenju, upravljanju AUKN in pa tudi pri delovanju, zato sam, glede na to, da je danes prvo branje, pričakujem ob tem, da je tudi predsednik vlade celo dal prijavo za vodstvo AUKN protikorupcijski komisiji, da se te zadeve razčistijo, kajti mislim, da gre na področju upravljanja z državnim premoženjem za eno veliko rak rano v današnjem času in zagotovo kar pričakujemo poslanci in zagotovo tudi državljanke in državljani, da AUKN in pa vlada naredita predvsem to, kar je prvo določilo tega zakona o ustanovitvi te agencije, to je to, da se pripravi strategija o upravljanju s tem premoženjem in da to strategijo potrdi parlament. Danes se resnično lahko čudimo nekaterim potezam, predvsem se pa lahko čudimo zato, ker to niso poteze, ki bi bile dogovorjene v parlamentu. Vidimo največkrat, da so tudi v vladi bila in so še vedno različna mnenja o teh potezah in resnično se lahko povprašujemo, kdo danes upravlja z velikim državnim premoženjem? Na takšen način bomo na koncu resnično prišli do situacije, da bo vsesplošno mnenje, da se z javnim državnim premoženjem slabo gospodari in da je to najbolje prodati. Z javnim in državnim premoženjem je treba pravilno upravljati in gospodarno in predvsem doreči strategijo upravljanja tega premoženja tu v parlamentu. Zato pričakujem, da do drugega branja dobimo tudi s strani vlade predloženo strategijo upravljanja z državnim premoženjem, da bomo vedeli kdo pije in kdo plača v tej državi.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anderlič. Ga ni. Besedo ima Vili Rezman. Pripravi naj se Breda Pečan.
Hvala lepa. Jaz sem v uvodu, ko sem predstavljal stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev, Solidarnost, omenil različen odnos do te problematike tihih družb in med drugim omenil tudi to, da so podpisniki tega predloga sprva terjali ukinitev tihih družb. Kasneje je 15. podpisani pod tem gradivom, ko je predstavljal stališče poslanske skupine SDS to zanikal. In jaz sem zgolj zavoljo tega, da se razčisti, torej kaj je kdo res predlagal in kdo napačno navaja, vzel v roke gradivo, ki ga je podpisalo 27 poslancev SDS, to gradivo datira iz 15. 12. 2010, je bilo že ponovljeno gradivo, prej je bilo še eno, to je pa ponovljeno s popolnoma istim tekstom, z istimi slovničnimi napakami, samo vrstni red podpisnikov je bil zamenjan. Tam piše na strani 3 pod poglavjem Cilji, načela in poglavitne rešitve naslednje: "Poglavitna rešitev zakona je, da se zakonska podlaga za ustanovitev in delovanje tihe družbe ukine." In v nadaljevanju: "V primeru tihih družb gre za sistemski problem, ki vodi v možnost oškodovanja predvsem državnega premoženja. Z ukinitvijo tihih družb se bo preprečila možnost obstoja tihih družbenikov v gospodarskih družbah, kjer ima Republika Slovenija posredno ali neposredno lastninski delež." Na strani 6 je predlagani člen 8. Glasi se tako: "V tretjem poglavju se črta naslov tiha družba" in "črtajo se vsi členi od vključno 158., do vključno 167. člena" in če se to ne zgodi, kar terjajo so predvidene sankcije v 9. členu. Ta sankcija nova dodana sankcija glasi, da se z globo tisoč do 4 tisoč evrov kaznuje odgovorna oseba, če tiha družba ne začne postopka za prenehanje družbe v skladu z določbo 10. člena tega zakona, ki govori, da se mora postopek začeti v 30-ih dneh od začetka veljavnosti tega zakona. Torej, tu več kot jasno piše, da je nekdo terjal ukinitev tihih družb. Ker so zadaj priloženi lastnoročni podpisi je najbrž tudi več kot jasno, kdo je to terjal in v obrazložitvah členov se to vse skupaj še ponovi. Zato menim, da bi bilo prav, če bi tisti, ki so zanikali dejstvo, da se je hotelo ukiniti tihe družbe, to vendarle popravili s priznanjem napačnih navedb.
Hvala lepa. Besedo ima Breda Pečan. Pripravi naj se Rado Likar.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz moram reči, da ta krčeviti trud, da bi preprečili delovanje tihih družb in da bi jih ukinili, tako kot smo ravnokar slišali, ko je bil v obravnavi Predlog zakona o gospodarskih družbah, je znak trdne slovenske vztrajnosti. Lepo. Mislim, da je skrajni čas, da tiste, ki na vseh različnih poteh in možnostih, ki so na razpolago v zakonodajnih postopkih pri različnih zakonih dosežejo tisto kar želijo. Vendar mislim, da kar absolutno ukinjanje tihih družb verjetno ne bo dosegljivo, je pa po svoje dobro, da v določenih primerih in to tukaj, ko gre za primere odgovornih oseb v posameznih gospodarskih družbah, ki so v večinski posredni ali neposredni lasti države in v primerih ko bi te družbe v večinski lasti, posredni ali neposredni lasti države ustanovile ali so že ustanovile tihe družbe, da pa tukaj se omejitev vendarle predvidi, ker, če drugega ne, bi bilo logično, da tisti subjekt pa naj bo to fizična oseba ali pa gospodarska družba ali država kot lastnica, večinska lastnica gospodarske družbe, ima pravico doseči to, da se omejitev poslovanja s tihimi družbami, ki so v lasti menedžmenta v posamezni gospodarski družbi ali pa sploh preprečitev soustanoviteljstva ali ustanoviteljstva tihe družbe s strani gospodarske družbe v večinski, posredni ali neposredni lasti države prepreči. Jaz mislim, da je to prav in mislim, da je tudi mnenje Vlade dovolj jasno, dovolj razumljivo, da ob pogoju določenih popravkov tega zakona, tega predloga zakona Vlada meni, da bi bilo koristno Zakon o upravljanju kapitalskih naložb države potrditi in ga pozneje v drugem branju dopolniti, popraviti tako, da bi bil, če lahko rečem, tako sprejemljiv ali pa z malo bolj grobo besedo, "prebavljiv" ker ta oblika kakršna je zdaj ni ravno direktno uporabna in zato seveda bom glasovala skupaj s kolegi za sklep o tem, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. Pričakujem pa, da bodo predlagatelji primerno pripravljeni za sodelovanje pri korekcijah zakona tako, da bo bolj sprejemljiv kot je sedaj v prvem branju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Rado Likar, pripravi naj se Franc Pukšič.
Hvala lepa gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospa državna sekretarka. Tudi sam naj v uvodu povem, da sem vesel podpore temu predlogu zakona, tako z vladne strani, kot s strani posameznih poslanskih skupin. Pojem tihe družbe že sam po sebi vzbuja občutek na nekaj tajnega, nekaj skrivnostnega, nedorečenega in zdaj splošno znano je, recimo kaj je samostojni podjetnik, kaj je družba z omejeno odgovornostjo, kaj je delniška družba. Kaj pa je tiha družba oziroma tihi družbenik, to pa že zveni bolj tuje in ne vemo pravzaprav kakšna družba to je? In res v slovenskem pravnem redu nimamo kaj dosti izkušenj na področju delovanja tihih družb. Mogoče tudi zaradi dejstva, da ta pogodbena razmerja v tihih družbah niso vpisana v sodni register. Priznati je treba tudi, da je človeška domišljija ali pa inovativnost, da je brezmejna, posebej še inovativnost raznih menedžerjev, jaz jih bom imenoval jara gospoda, ki bi radi čim hitreje prišli do nekega premoženja, po možnosti na račun nekoga drugega. Seveda ker z lastnim delom je to malo težko, predvsem pa dolgo traja. In prikladno sredstvo za to je tudi v mnogih primerih nedorečena in ohlapna zakonodaja, ki potem omogoča bogatenje teh posameznikov na račun, tudi na račun oškodovanja državnega premoženja. V Komisiji za nadzor javnih financ smo že pred časom bili seznanjeni z nekaterimi primeri in komisija je tudi pozvala Vlado, da pridobi podatke o obstoju takih razmerij za vse organe vodenja in nadzora državnih podjetij. Če se ne motim, teh podatkov do danes komisija še ni prejela. S predlogom Zakona o upravljanju, o dopolnitvah Zakona o upravljanju kapitalskih naložb smo v SDS želeli preprečiti, da bi prehajalo do konflikta interesov pri poslovodstvu gospodarske družbe, ki je v večinski, posredni ali neposredni državni lasti. In sicer na način, da bi se prepovedalo, zakonsko prepovedalo sklepanje pravnih poslov med poslovodstvom, prokuristom ali pa izvršnim direktorjem gospodarske družbe, ki je v večinski lasti z gospodarsko družbo v kateri je sam član ali pa njegov ožji družinski član tihi družbenik te družbe. To je že drugi oziroma tretji poizkus Slovenske demokratske stranke, da bi se preprečilo ta institut izkoriščanja instituta tihe družbe za ustvarjanje privilegijev na račun omejevanja konkurence. Že pred časom smo predlagali, kot je bilo danes že povedano, da bi se iz Zakona o gospodarskih družbah črtalo poglavje o tihih družbah. Predlagali smo tudi, da se vsako poslovno razmerje vpiše v sodni register, sicer bi bilo tako dejanje nično. No, vlada je ta predlog, tudi parlament je ta predlog zavrnil in naslednji poizkus je bil s spremembo oziroma z amandmajem novele Zakona o gospodarskih družbah in tudi ta s strani vladajoče koalicije, ta predlog ni bil osvojen, češ da materija Zakona o gospodarskih družbah, ki ureja to področje, ureja tudi družbe, ki so v zasebni lasti in ne samo družbe, ki so v večinski, posredni ali neposredni državni lasti. In do neke mere se je s tem bilo tudi mogoče strinjati. Danes je pred nami predlog dopolnitve zakona, ki vsebuje samo dva člena in bistvo je v tem, da se prepove poslovodstvu sklepanje pravnih poslov z drugo družbo o kateri je sam ali njegov družinski član tihi družbenik te družbe. In kot je rekla gospa Pečanova, da bo, če zdaj trenutno ta predlog zakona še ni "prebavljiv", bo verjetno tekom parlamentarnega postopka, bo mogoče dodati še nekaj soli, nekaj popra mogoče, da bo ta zakon primeren za končni sprejem, in da bo tudi v praksi zaživel in dosegel rezultate, ki jih hočemo doseči s tem. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Pukšič, pripravi naj se gospod Bezjak.
Hvala lepa kolegice in kolegi! Ob podpori, spremembi tega zakona, ki smo jo dali v imenu poslanske skupine, smo že tam povedali, da se torej tihe družbe oblikujejo takrat, ko je seveda v interesu izvajalcev, da se njihova udeležba javno ne razkrije. In problem takšne tihe družbe postane takrat, ko je to relacija med državo in zasebnim sektorjem. Finance so in o tem smo tudi tukaj že govorili, veliko pisale o aferi z gospodom Danilom Toplekom, in sicer, ne samo zaradi tega, ker je direktor družbe Talum torej sedaj nekaj časa nazaj je odstopi in je samo član uprave in je tam nastavil nekoga drugega. Vendar, ampak saj pravim, ne samo zaradi tega, tudi zaradi tega in zaradi tega, ker je predsednik nadzornega sveta NKB – Nove kreditne banke Maribor. V teh povezavah in s tem, kar se dogaja tudi, na kar so nekateri kolegi poslanci opozarjali tudi že med današnjo razpravo z NKB Maribor, seveda smo takrat, ko je prišla ta afera na plano zahtevali v Slovenski ljudski stranki od ministra za finance, da se Danila Topleka razreši kot predsednika nadzornega sveta Nove kreditne banke Maribor. Do danes se nič ni zgodilo. Torej sedaj po 20 letih, manj, po 18 letih popravljamo, spreminjamo zakonodajo in marsikaj v zakonodaji, ki jo je predlagala, ki so jo predlagale vlade v parlament, katero pa so v glavnem pripravljale znane odvetniške pisarne in za katero se je dajalo milijone evrov denarja, prihaja počasi navzven, da je vladala tako od vlade do parlamenta povezano s korupcijo, lobiji prav tistih, ki so imeli denar in moč in to tako, da na koncu, ko organi ugotavljajo, pravzaprav nikomur nič ne morejo dokazati. Od davčnih oaz do teh tako imenovanih tihih družb in povrhu tihih družb tihih družbenikov še zraven, slamnatih lastnikov, poštnih nabiralnikov in potem seveda kreditov, ki so jih dajale tako NKB kot največja Ljubljanska banka, danes pa seveda tisti, ki zaslužijo 500 evrov, pa 700 evrov, pa imajo 170 evrov pokojnine, kolegi poslanci iz vladnih strank, tisti danes sanirajo te banke zato, ker so še vedno na položajih ljudje, za katere se je izkazalo in imajo kljub vsej tej zakonodaji elemente korupcije, ampak ker so na varni strani, na vladni, vladni varni strani, se pač žal nič ne zgodi. Zato so, bom rekel, takšni poizkusi, ki jih opozicija predlaga, bom rekel, samo neki "žarek upanja", da se bodo nekatere stvari čez leta spremenile. Popolnoma nedopustno je, ne samo ta primer; direktorji javnih podjetij, eden od direktorjev, torej v večinski lasti države je danes župan in ima milijonsko vrednost nekega svojega privatnega podjetja in kako je do tega prišel? S plačo v tistem podjetju? Verjetno ne, ker potem bi poslanci, ki imamo relativno dobre plače napram temu direktorju tudi kje kaj imeli, vsaj nekateri. Za nekatere vem po letih, ki so v Državnem zboru dolga leta že pravzaprav nimajo nič in se takšnih mahinacij niso šli. Zato bo treba ne samo ob predlogu zakona o zasegi premoženja, če je nekdo v kazenskem postopku, ampak verjetno bo treba narediti korak več in enostavno v tej državi narediti črto in ugotoviti od kod posameznikom premoženje. Da ne bom splošen, recimo, ne vem, v cestnemu podjetju, enemu ali drugemu, tudi v naših krajih se je treba vprašati od kod direktorju, ki je danes večinski lastnik, pomočniku, ki sta večinska lastnika, od kod njuno premoženje? Kje sta to dobila, da sta to postala, in je danes vrednost podjetja, ne vem, 5, 10 milijonov evrov? Torej, težko oziroma ne boste me prepričali, da je to legalno in legitimno. Da pa je zakonodaja pomagala, da je v tej smeri šlo tudi ob spreminjanju Kazenskega zakonika in Zakona o kazenskem postopku pa smo videli tudi pri Elanu.
Hvala. Besedo ima gospod Bezjak, pripravi naj se gospod Urh oziroma Grill.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Lepo pozdravljena državna sekretarka, kolegice poslanke in kolegi poslanci. Kot ljudski pregovor pravi: "V tretje gre rado", morda zato, ker je danes tudi 13., tako da se vse poklapa s pregovori. Mislim, da je prav, da se sprejme ta zakon. V Slovenski demokratski stranki smo dopolnili Zakon o upravljanju kapitalskih naložb. Zakaj? Kaj pomenijo sploh "tihe družbe"? Tihe družbe in tihi družbeniki so pravno formalno urejeni v Zakonu o gospodarskih družbah, tretje poglavje od 158. do 167. člena. Za tipične tihe družbe je značilno, da sta v njem udeležena le dva subjekta: nosilec tihe družbe in tihi družbenik. Kaj je tihi družbenik? Nastopa v pravnem pomenu in ni nosilec pravic in obveznosti poslovanja tihe družbe, je pa informiran in soodloča, ter je skrit javnosti. Ničkolikokrat smo opozarjali na problematiko tihih družbenikov, kajti ugotovilo se je, da ti tihi družbeniki v tihih družbah delajo veliko škodo: škodo državi, škodo premoženju gospodarskih subjektov, kakor tudi škodo državi, za svoj žep za lastne interese. Opozarjali smo z veliko primeri pridobitev, od podjetij do raznih posameznih članov, ki so tihi družbeniki. Da ne naštevam, od golf igrišč, gozdnih posesti in tako naprej. Ni prav, da smo tako dolgo čakali in mencali in nikakor nismo hoteli sprejeti tega zakona o tihih družbenikih in o tihih družbah. Res je, da je morda danes pravi čas, da je Vlada spregledala in videla, da je treba ukrepati in sodelovati z opozicijo in narediti korak naprej k boljšemu jutri. Kljub temu, da je sedaj vlada razpolovljena, ampak mislim, da nikoli ni prepozno, in da je danes pravi čas. Zakaj je pomembno, da ne morejo biti direktorji v državnih podjetjih tihi družbeniki v raznih zasebnih podjetjih. Prav tako ne njihovi ožji družinski člani ali žene itn. Vemo, da so na tak način neupravičeno – iz gospodarskih subjektov ali iz podjetij v državni lasti – spravljali denar v zasebne namene, tudi v tuje države, kjer je obdavčitev tega denarja minimalna ali pa je sploh ni. In to je pomembno, poglavitno, da s predlogom tega zakona hočemo da je javno, da vedo vsi državljanke in državljani, kje je kdo v kakšni pajkovi mreži povezan s kakšnim gospodarskim subjektom. Zato smatram, da bomo danes toliko pogumni, da bomo dejansko to prvo branje zakona sprejeli in potrdili. Absolutno pa se strinjam z vlado, da je treba določene stvari še dodati, dodelati v drugem branju in da bo zakon nedvoumen za vse državljanke in državljane. Po mojem razmišljanju je pomembno, da se država umakne iz gospodarstva, da ima država 25 plus eno delnico in vpliv na finančni del poslovanja gospodarskih subjektov, nikakor pa ne na odločanje in nastavljanje, politično nastavljanje direktorjev ali uprav v gospodarskih družbah. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Jerovšek, pripravi naj se gospod Petan oziroma Tanko.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi. Že večkrat je bilo omenjeno, da tretjič ali četrtič skušamo doseči nek pozitiven korak naprej za odpravljanje anomalij, malverzacij finančnih transakcij nedovoljenih goljufij in ropa države, in trikrat nismo bili uspešni. Upamo, po nekaterih izjavah, da bomo tokrat zakon spustili vsaj v drugo obravnavo. Vendar, najprej kar želim reči je, da ne vem kakšno je stanje doma oziroma pod kakšnimi pritiski so naši novinarji. Pri prejšnjih obravnavah smo imeli 4 urno obravnavo, načeloma so se vsi strinjali, in jaz sem napovedal, da drugi dan ne bo besedice v naših medijih, besedice, in ni bilo. In se bojim, da tudi jutri ne bo, da lastniki pritiskajo na novinarje. Saj ne morem razumeti, da novinarji o takšni družbeno pomembni aktualni temi ne bi zapisali besedice. Kajti, tudi včeraj je niso, ko smo tukaj izglasovali točko, da bomo na naslednji seji obravnavali nakazila v te davčne oaze. Z ogromno večino smo to podprli in niti besedice. Zamislite si, pod kakšnim pritiskom so naši novinarji, ker drugače bi kazalo na njihovo popolno neprofesionalnost, tistih, ki poročajo iz parlamenta. Popolno neprofesionalnost, in ne verjamem v neprofesionalnost, verjamem v to da so pod pritiski. In verjetno so številni kapitalski lastniki v konfliktu interesov, kar skuša ta zakon preprečiti. Seveda me pa zanima, cel kup je zelo zagonetnih stvari v zvezi s tem kar se dogaja v zadnjem času. Navzven, tako kot pri včerajšnjem glasovanju recimo, v razpravi o teh, o ropu države skozi davčne oaze, zgleda, tam je izgledalo, kot da ste načelno za. Tudi pri tem zgleda, ampak meni dogajanja v zvezi z Družbo za upravljanje kapitalskih naložb niso jasna, pa imam včasih neke sposobnosti, da tudi med vrsticami kaj opazim. Namreč, zdelo se mi je da je direktorica gospa Komarjeva v zadnjem času naredila nekaj pozitivnih korakov, da je zahtevala zamenjavo enega tihega družbenika, gospoda Topleka, kot direktorja, predsednika nadzornega sveta Nove kreditne banke Maribor. Zahtevala je tudi zamenjavo gospe Duhovnikove, ki je, tako zgleda, verjetno tudi kakšna tiha družbenica, kot je bilo danes že rečeno. In se sprašujem, ali ste iskreni? Ker namreč vidim, da predsednik Vlade pošlje na protikorupcijsko komisijo. Pozitivno bi bilo, vendar, veste, gospod Zemljarič gotovo ni lobiral proti Topleku in proti Duhovnikovi, to so ptički iz istega gnezda. Gotovo ni. In je to zamegljevanje stvarnosti, dimne zavese, ki jih spušča vladna koalicija. Če bo pa gospod Klemenčič na protikorupcijski komisiji kaj naredil - v zadnjem času je naredil kar dosti pozitivnih korakov - tudi danes piše, kako je pravosodje zaščitilo gospoda Thalerja v nasprotju z drugimi državami in gospod Zalar se hvali, kaj je pozitivnega naredil. Še na slabše smo šli v pravosodju! Preberite si danes na prvi strani Dela, kakšno je pri nas stanje in kakšno je v drugih državah glede korupcije evropskega poslanca in preiskave. In če bo tudi tu še kaj naredil, potem se bo pa verjetno zgodilo tisto, kar je znani profesor rekel: "Če Klemenčiča ne bodo mogli utišati, ga bodo proglasili za neumnega in ga bodo odstavili kot norega." Ja, tako je bilo rečeno in dobesedno ni nihče zanikal, da je tudi to zadaj. Glejte, tega fenomena ali zla tihih družbenikov, večkratnih tihih, tihih, je ogromno, očitno pri nas ogromno. In gledanje stran, ko vidiš, da je nekaj narobe, da se nakazujejo davčne oaze, pa noče nihče besedice zapisati, ne sme. Pa če novinarju verjamem, je tudi nekdo iz neke stranke danes nastopal, kako je za, ampak zadnjič je v časopisu pisalo, da je urejal posle določenim mariborskim podjetnikom, ker so tam neke ljudi zaprli iz stranke Zares. Tako da te stvari so daleč od tega, da bi bile transparentne. Zaradi tega plediram za to, da smo pri tem maksimalno transparentni in da dejansko to podpremo in še izboljšamo ta zakon. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Petan.
Ostalo je še 48 sekund, zato bom skušal povedati tisto, kar me najbolj muči. Dejstvo je, da je to že tretji poskus Slovenske demokratske stranke, da s temi rak ranami 21. stoletja v Sloveniji opravimo, glede mahinacij na gospodarskem področju. Najprej smo poskušali z Zakonom o gospodarskih družbah, pa so na Vladi rekli, da to ne gre, da je to v drugem zakonu; jasno, vemo, kako so usmerjeni. In so nam potem drugič povedali, da bi to morali ravno v Zakonu o upravljanju kapitalskih naložb. No, pa smo rekli, bomo pa to naredili. Zdaj sem prav vesel, če bo ta predlog sprejet. Se pa bojim, ko je bilo najavljeno, da ga bo treba temeljito spremeniti, pa sta samo dva člena. Razen, če bomo zdaj napisali vse tiste Slovence, ki spadajo v prvi razred, da za tiste pa to ne velja, potem bi mogoče šlo.
Hvala. Zaključen je seznam vseh prijavljenih, ki so tudi prisotni. Ima pa besedo gospa Vraničar v imenu Vlade.
Hvala lepa. Kot sem napovedala že v uvodu, ocenjujemo, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Na kratko pa sem tudi opozorila na tiste pomanjkljivosti, ki jih zakon vsebuje in bi jih po našem mnenju v nadaljnji obravnavi bilo treba z amandmaji odpraviti. Gre za zelo konkretne dopolnitve oziroma spremembe zakona, ki odpravljajo posamezne pravne praznine, ki določajo tudi prepoved ustanavljanja tihih družb s strani gospodarskih družb v večinski lasti države, ki zadeva v bistvu ureditev prehodnih določb. Ugotavljam pa, da je razprava bila danes veliko širša kot je sama vsebina predloga zakona in v bistvu moram v zvezi s tem odgovoriti na nekatere navedbe. Najprej kar se tiče strategije. Agencija zaključuje pripravo strategije in jaz pričakujem, da bo strategija še pred vladnimi počitnicami poslana v Državni zbor in bo lahko v bistvu obravnavana jeseni ko bo obravnavana tudi druga, ko bo opravljeno tudi drugo branje tega predloga zakona. Glede na to, da smo z Zakonom o upravljanju kapitalskih naložb določili, da je Agencija za upravljanje kapitalskih naložb samostojen državni organ, ne morem v bistvu komentirati njihovih dejavnosti in pa nekaterih aktivnosti, ki so bile v razpravah izpostavljene. Glede na prvo spremembo zakona, so tudi pristojnosti med Vlado in agencijo dokaj jasno razmejene in tukaj v bistvu gre za dva, recimo, bolj ali manj samostojna in neodvisna organa. Razprava pušča tudi vtis, da imamo v okviru državnih podjetij celo množico tihih družbenikov, vendar dejstva ali informacije, ki so zaenkrat dostopne javnosti, tega ne potrjujejo. Imamo en primer ko je v bistvu bil poslovodja enega od državnih podjetij tihih družbenikov v drugem podjetju, vendar ni izkazano, da je v tem primeru prišlo do kakršnega koli oškodovanja državnega premoženja. Ukrepanje v tem trenutku je mogoče v skladu z veljavno zakonodajo. Kot sem omenila že uvodoma, se strinjamo, da lahko tiho družbeništvo v povezavi z upravljanjem družb v državni lasti predstavlja moralni hazard in ga je zaradi tega treba urediti in soglašamo s tem, da se ga uredi v Zakonu o upravljanju s kapitalskimi naložbami. Mislim pa, da so ocene, ki so bile izrečene v današnji razpravi o gromozanski škodi, ki, da je že nastala zaradi tihih družbenikov v podjetjih v državni lasti nekoliko, ne nekoliko, so pretirane. Tudi poudarjanje silne korupcije in pa drugih ravnanj je treba razmejiti od problematike, ki jo obravnava predlagani zakon. Predlagani zakon govori o prepovedi sodelovanja v tihih družbah. Ne govori niti o nakazovanju denarja v davčne oaze, niti o preprečevanju korupcije. Tu ta področja urejajo drugi predpisi in verjamem, da bomo razpravo tudi o teh predpisih nadaljevali. Hvala lepa.
Hvala. Ker so vsi prijavljeni razpravljavci, ki so to želeli, dobili besedo, čas določen za razpravo pa še ni potekel, sprašujem ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Ja, vidim roke. Odpiram prijavo. Gospod Vizjak, izvolite, imate besedo. Vsak ima na voljo 5 minut.
Spoštovane kolegice in kolegi! V imenu predlagatelja pravzaprav izražam neke vrste zadovoljstvo, da bo ta stvar, torej ta zakon, ki želi odpraviti en del navzkrižja interesov in tudi posledično sistemske možnosti, sistemske korupcije v prihodnje odpravljena. Jaz mislim, da je to pomemben korak in pravzaprav izražam pri tem nekaj grenkobe, da bi to lahko storili že pred kakšnim letom dni, ko je Komisija za nadzor javnih financ prvič opozorila na to deviacijo in to ni bila neka hipotetična stranpot ali devianten pojav. To je bilo čisto konkretno na enem primeru obelodanjeno, na primeru vidnega člana SD, gospoda Topleka v Talumu, ki je bil hkrati predsednik uprave Taluma bil je ne nazadnje tudi predsednik nadzornega sveta Nove kreditne banke Maribor in hkrati tihi družbenik tihega družbenika podjetja, ki je poslovalo s Talumom in je bil udeležen posledično pri dobičku tega tihega družbenika. Seveda smo na komisiji zaslišali tudi nekatere ljudi, ki so potem kasneje prerekali oziroma se opravičevali gospodu Topleku, vendar ta sistemski pojav oziroma ta pojav je nakazal, da je možno, da je tega več v tej naši državi in zdaj imamo celo pregon oziroma začetek pregona odliva kapitala v tujino, v neke davčne oaze. Samo sprašujemo se lahko, koliko tega kapitala je šlo iz kakih tihih družb oziroma koliko je v teh možnostih tudi seveda takih skritih državnih direktorjev. To je možno. Mi smo od vlade želeli dobiti zagotovilo, da vsaj razkrijemo te ljudi. Vlada ni želela pri tem sodelovati oziroma je rekla, da ne bo ona vprašala te državne direktorje. Potem smo predlagali zakon, ki je bil, tako bi rekel, na hitro zavrnjen, pa še enega, ki je bil prav tako. In zdaj končno, ko se rahljajo verjetno te vezi v koaliciji, postaja oblast tudi nekoliko bolj dovzetna za reševanje takih problemov. Jaz se zavedam, da je kar nekaj težav oziroma da je kar nekaj še potrebno z zakonom postoriti, ga popraviti, nadgraditi. Gotovo pa ta zakon nima nobene veze z eno bolečino, ki jo je izražal eden izmed poslanskih kolegov, to je poslanec Slapnik iz Zares z bolečino AUKN, torej Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, kjer smo poslanci SDS že takrat opozorili, da gre za eno meglo, nadkorporacijsko upravljanje, kjer gre za zamegljevanje odgovornosti in seveda so se takoj po ustanovitvi tega AUKN skregali določeni ministri oziroma liderji koalicijskih strank, kdo bo pihal to meglo sem in tam, kdo bo nastavljal pomembne ljudi in ne nazadnje posledično, kdo bo imel vpliv. Zlasti je bil tukaj seveda kritičen Zares preko liderja te stranke, tudi ministrice za gospodarstvo. Šlo je za bolj ali manj smešne nesporazume, ki se jih da v neki resni družbi hitro odpraviti, vendar ni bil cilj odpraviti probleme, cilj je bil odpraviti ljudi, ki niso bili všeč eni ali drugi opciji, torej se je kregalo na nekih kadrih, ker se je želelo preko teh kadrov imeti vpliv v gospodarstvu. Torej ta AUKN je pravzaprav ena izmed manter te koalicije, ko pravzaprav ilustrira jalovost na tem korporacijskem delu. Tako, kot smo danes že videli kar nekaj predlogov, ki so jalovi, ki ne bodo dali rezultatov, nekaj predlogov, smo jih sprejeli, ki so bili prav tako jalovi, niso odpravili težav v tej državi in zato imamo toliko nakopičenih problemov v gospodarstvu in v finančnem sistemu. Torej upamo, da bomo vsaj s tem zakonom kanček problemov odpravili, ogromna kopica pa seveda ta parlament čaka še za prihodnje.
Hvala. Besedo ima gospod Petan.
Hvala za besedo. Torej ta zakon, sploh pa to področje tihih družb samo dokazuje, koliko je Slovenija daleč od Evrope. Bom utemeljil lepo po vrsti. Kot sem že prej omenil, smo mi že dvakrat poskušali s spremembo tihih družb, zakona o tihih družbah glede na to, da v Sloveniji pač sodna oblast dela tako kot ne dela, da po tej plati ni možno uravnavati tega instrumenta, ki ga je drugje v Evropi možno, zato smo pač poskušali, da se obelodanja to in seveda vedno je bilo stališče Vlade, da to ne gre zaradi tega, zaradi onega, zaradi tistega in seveda najbolj prozaični vzrok je bil, da to v Zakon o gospodarskih družbah ne spada, kjer smo to začeli in da to spada v ta zakon, ki smo ga zdaj predlagali. Naslednje. Zelo me je zbodlo to kar je gospa državna sekretarka povedala pred nekaj minutami namreč, veste saj ni takšne strahovite gospodarske škode na temu področju zaradi tihih družb. Ja spoštovana, od kod pa veste? Ali imate te podatke, zakaj jih na primer Komisija za nadzor proračuna ni dobila, če vi veste, da to ni takšna škoda povejte koliko pa je ta škoda? Lahko zapremo sejo za javnost, če se vam to zdi potrebno ni nobenega problema, mislim pa da to ni potrebno. To se pravi, ne veste tega podatka in to kar tako govorite zato, ker vam ne ustreza ta vsebina. Jaz sem vesel, če bo podpora temu zakonu me pa skrbi tisto kar sem že omenil, da bo treba ne vem kaj vse skupaj spremeniti, če bo šlo za tiste končne pa ne vem kakšne določbe, to je v redu. Mi ne trdimo da je to končno besedilo. Lahko se popravi in to ravno trdimo, sprejmite ponudbo ki jo mi dajemo pa jo potem mi lahko amandmiramo. Ni problema, če bo šlo pa na vsebinsko stran pa se bo izjalovilo potem je pa druga stvar. Prav tako pa to lahko dam v kombinacijo s tem kar smo izglasovali včeraj, da se bo razpravljalo tudi o teh davčnih oazah. In tukaj se lahko vprašamo koliko sredstev pa se je že odlilo v te davčne oaze? Sto, dvesto, tristo, štiristo, petsto milijonov, ali imamo ta podatek? Kar tako je prišlo od nekod že zdavnaj prej, da je tristo milijonov najmanj. Zdaj čujemo, da je verjetno tega še bistveno več in če to povežemo, koliko pa je bilo treba dokapitalizirati Novo ljubljansko banko – tristo milijonov ali je to kaj povezano? Ne vem, lahko da je to komu smešno gospa sekretarka, z vsem dolžnim spoštovanjem ampak ljudje to povezujemo, povezujemo. Če je denar odlit, nekako je bil zaslužen, od kod? Če je šel iz Slovenije je moral biti zaslužen na takšen ali drugačen način, lahko tudi s krediti. In to je šlo ven in zdaj se nekje izkazujejo luknje, nekdo ne vrača. Ja, to je lahko povezano saj to je najbolj enostavno reči, državna banka, ki je "nacionalni interes", ima luknjo in mi jo moramo dokapitalizirati. Zakaj? Ja lahko tudi zaradi tega. Če teh podatkov nimamo in če ga jaz nimam imam vso pravico razmišljati natanko v tej smeri, ko boste pa vi dali podatke ali pa ne mislim vas konkretno, naša vlada, ustrezna inštitucija pa me boste popravili pa bom jaz rekel v redu, zmotil sem se. Ampak do takrat pa imam to pravico misliti. In zdaj še nekaj. Zakaj smo tako daleč od Evrope? Naš odnos do tega problema, ki je problem zdaj ali je strašno velik ali je samo velik ali pa je manjši to je drugo dokler ne bomo dobili podatka. Poglejte kaj so naredili v Nemčiji, ko so dobili namig, da njihov denar, da njihovi menedžerji iz firm, ki so v državni lasti prenašajo denar v neke davčne oaze, govorili ste o Liechtensteinu, kaj so naredili? Podkupili so nekega uradnika tam, da jim je dal neke podatke, hopla. Kaj bi pa pri nas naredili? Kaj je danes naredilo eno od sodišč? Vzelo je neki vzorec pri obravnavi gospoda Thalerja, da je zavrglo preiskavo zaradi tega, ker so angleški novinarji dobili na nezakonit način ali na nečeden način, podatke. Ali ni bilo rečeno, da ste dobili nezakonito, to je šlo za neko drugo zadevo v zvezi z Murdochovimi častniki. Tisto je šlo ampak pri nas je zavrženo zaradi česar je bilo na nepošten način. Kaj tisto v Nemčiji je bilo pa čisto vse pošteno, če so podkupili uradnika? Ampak oni se niso tako vprašali, oni so rekli koliko je bila državna škoda in če lahko generalni direktor Deutsche Poste, nemške pošte, odnaša svoj denar v Liechtenstein. In kaj je bilo? Takoj je odstopil, če ga niso seveda nagnali zato se je reklo lepše, da je odstopil. Pri nas pa to zavijamo v celofan papir, ker je to, ne vem takšno drugačno in tisto. In dokler ne boste dovolili, da se te stvari uredijo bomo imeli takšno razmišljanje kot ga imamo.
Hvala. Besedo ima gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Tudi jaz bi začel, gospa državna sekretarka vi ste zelo fina gospa in tokrat ste pa bili v vlogi državne sekretarke, ki mora bdeti nad državnimi financami, res malo preveč fini. Namreč, ko pravite, da veste samo za enega poslovodjo, niste hoteli reči direktor velike državne firme, ki je tudi predsednik nadzornega sveta državne banke, nove kreditne banke, in da ni izkazano, da je bilo karkoli oškodovanega tega javnega premoženja. Takšna naivnost mi ni všeč iz finančnega ministrstva. O tem se je dolgo govorilo na ptujskem v tistem delu in vedno je tam kjer je dim je tudi ogenj in se je tokrat izkazalo. Ampak govori se o številnih tihih družbenikov iste osebe. Vprašajte malo tam kako je z golf igriščem na Ptuju, kateri direktorji so tam še drugi pomembni direktorji iz Maribora in tako naprej, državnih firm, pa boste malo manj naivni ali pa vsaj kazali, da ste tako naivni. Glejte, ta direktor je sedaj tihi direktor državne firme, če že govorimo o tihih, ni več dejanski, ampak je pa tihi naprej. In ko govorimo o teh tihih stvareh morda bi tihega svetovalca vašega ministra gospoda Isajlovića vprašali, kako je s temi tihimi družbeništvi. Jaz sem prepričan, da ima on toliko zgodovine in o tem ve, da bi, če bi iskreno povedal, bi enih 50 primerov povedal, pomembnih, zanimivih imen, zanimivih imen, ki se, tako je bilo v časopisu zapisano, pa gospa iz Dursa je direktorica povedala, da so zanimiva imena med tistimi, ki so nakazovali denar v 29 davčnih oaz. Ampak, verjetno za to še tudi niste slišali na finančnem ministrstvu, kajti glede na to, da za te naše medije ni to pomembno, da bomo o tem govorili, o par sto milijonih, ki so šli v davčne oaze, polovico tega je gotovo ukradenega denarja, gotovo nekaj manj od polovice pa morda izogibanje davščin, tako da je tam samo tisti del kaznivega. In vi na ministrstvu bi morali biti prvi, ki bi to raziskovali, imate finančne inšpektorje in davčne inšpektorje. Ampak slišal sem, da so na to direktorico že hudi pritiski, grožnje in ne vem kaj vse. In ko se nekdo loti dobrega dela ustavljajo, tako kot pri AUKN, jaz ne bom o AUKN rekel nič, ampak dve pobudi, tri o reviziji nove kreditne banke, o zamenjavi nadzornega sveta, ker tam je konflikt interesov grozljiv, grozljiv. Ampak so že ustavljena, je že direktorica ustavljena, kajti revizija že ni več potrebna, ker bi se odkrilo kako je preko srbske banke, kaj je vse tam bilo, tudi katera privatizacija je bila preko varšavske borze pripravljena z državnim denarjem, seveda z državnim denarjem, sedaj ne več državnim, ampak kapital je šel iz državnih podjetij. In to vas na ministrstvu ne zanima. Jaz sem prepričan, da bo, če bo gospa Debeljakova iz DURS vztrajna in začela tiste papirje, pa imena bolj česati, jo bo treba zamenjati, seveda, seveda jo bo treba zamenjati, našli se bodo takšni poslanci, pa oni, pa ne vem kdo, bodo rekli to bo pa treba zamenjati, ker to pa nima se kaj DURS v zasebnost, pa ne vem kaj vmešavati, to so ja, pri teh so pa takoj kršene človekove pravice. Če je dosti ukradel nekdo, pa bi nekdo rekel na glas kdo je ukradel, rop države delal, tam so človekove pravice takoj kršene. In tudi kot sem rekel gospoda Klemenčiča po mojem, če bo v to smer, jaz ga podpiram, s sedanjimi akcijami, pa s temi koraki, ampak ga bodo zamenjali, pa verjetno kot je rekel ta profesor ga bodo proglasili za norega in potem je norega človeka treba zamenjati. In imate pomembno vlogo gospa državna sekretarka in vaš minister. Naj od svojih tihih svetovalcev izvedo kdo so tihi družbeniki ali pa direktorji državnih podjetij in so tihi družbeniki podjetij s katerimi državni denar prelivajo. To, pa pridite za govornico pa nam povejte, naš tihi svetovalec [[...]] [[Izklop mikrofona]]
Hvala. Besedo ima gospod Černač.
Hvala lepa. Najprej odgovor gospodu Rezmanu, ki mi je očital, da sem v uvodu zavajal. Glede tega kaj smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagali dvakrat neuspešno v preteklosti glede novele Zakona o gospodarskih družbah. Nič nisem zavajal, zaradi tega se tudi nimam kaj opravičevati. Gospod Rezman je prebral samo en del tega predloga zakona, 8. člen. Jaz sem povedal, da nismo predlagali ukinitve tihih družb, pač pa transparentnost teh družb in transparentnost teh odnosov in tako tudi tistega predloga zakona, ki žal ni bil sprejet, dvakrat ne v tem Državnem zboru, izhaja v 6. členu, smo namreč predlagali, da se zapiše, da za v vpis v register je treba prijaviti vsak pravni posel in prijavi priložiti akte s katerimi je oseba s premoženjskim vložkom v podjetje koga drugega pridobi pravico do udeležbe pri njegovem dobičku, in da je za vpis v register treba prijaviti vsako pogodbeno razmerje in prijavi priložiti akte s katerimi se spreminjajo oziroma urejajo medsebojna razmerja med družbeniki ter med družbeniki in družbo. In v obrazložitvi k temu členu, gospod Rezman ste si lahko prebrali, da piše, da s tem postanejo javni vsi pravni posli, ki imajo enako vsebino oziroma namen kot jo je imela tiha družba. Normalno pa, da se formalno v tistem poglavju, kjer je bila urejena tiha družba, bi to poglavje normalno ukinilo. Skratka, predlagali smo transparentnost istih odnosov, ki sedaj niso transparentni. In še zdaj ne vem, zakaj ta parlament ni bil sposoben v dveh poizkusih, lani in letos spomladi te novele Zakona o gospodarskih družbah sprejeti. Oziroma bi rekel, da danes bolj vem in mi je bolj jasno, zaradi tega, ker očitno ščitite ta razmerja, razmerja ki so slaba in ki ne prinašajo nič dobrega. Danes v vsej razpravi, spoštovani, ni bil sposoben nihče povedati niti enega konkretnega primera tihe družbe, ki je dobra in ki je v interesu te države in ki je v interesu tega gospodarstva, in ki je v interesu teh financ, javnofinačnih itn. Niti enega primera. Slišali pa smo en primer, ki je bil obravnavan v tem Državnem zboru, na Komisiji za nadzor javnih financ, in ki je v vseh elementih slab in negativen. V vseh. In ne vemo koliko je takih primerov. Ne vemo. Zaradi tega, ker zakonodaja ta razmerja, to tajnost ščiti. In ni nikogar v tej državi, ki bi vedel koliko takih razmerij obstaja. Če bi bila novela, ki smo jo predlagali dvakrat, lani decembra in letos spomladi sprejeta, potem bi se bili dolžni vsi ti prezentirati. Bili bi dolžni ta razmerja objaviti, se registrirati, te družbe bi bile javne ali pa bi de lege bile izbrisane iz registra. V vsakem primeru bi za to področje, ki je sedaj, vedeli. Očitno nekomu ni v interesu, da bi kadarkoli državljanke in državljani te države vedeli koliko je teh negativnih razmerij. Torej, v vsebinskem smislu, ni v tem institutu popolnoma ničesar pozitivnega. Edini primer, ki je bil omenjen v eni izmed teh razprav je bil, da bodo libijski vlagatelji vložili 30 milijonov v Stožice in nočejo biti imenovani in to bi bil tak primer tihe družbe, ampak vmes se je žal zgodilo v Libiji kar se je in ni bilo ne teh 30 milijonov ne tistih 500 milijonov, ki jih je zlobiral premier za gradbene posle, še celo kaj drugega se je zgodilo, skratka ničesar. Ta država je vedno bolj zadolžena, naša največja državna banka v vedno večjem finančnem kaosu. Skratka upravljanje z državnim premoženjem konfuzno, nobene odgovornosti in ob vsem tem je parlament na točki, da še o eni minimalni zahtevi, ki naj bi v enih minimalnih okvirih omogočila transparentnost teh odnosov, ne ve kako bi se odločil; bi, pa bi še malo dopolnili dva člena, pa bi mogoče še kakšne svetovalce, strokovno komisijo imenovali, kot v primeru ustavnih sprememb, ki naj bi sprostile to situacijo in ta krč politični v katerem je ta država zdaj, predno bi se odločili, da dva člena, ki ne bosta praktično, če smo čisto pošteni, kaj dosti pomenila, sprejmemo. Jaz sem prej povedal uvodoma, tukaj je nek test, nek pokazatelj tega, da je ta prostor, ta politični prostor nesposoben sprejeti kakršnokoli pomembno odločitev, ki jo ta država v tem trenutku potrebuje. Vladajoči skupaj s tistima dvema kolesoma, ki ste zdaj nekako na pol notri oziroma še bolj trdno notri včasih kot ste bili prej, imate eno neodgovornost ne samo do te države, ampak tudi do vas samih. Na tej točki se je tudi točno pokazalo, tako da v redu, zelo lepo, da bo ta zakon, kot kaže, doživel zeleno luč, vendar kaj bistvenega zaradi stanja duha pri tej oblasti ne bo spremenil. Hvala lepa.
Hvala. S tem zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 29. točki dnevnega reda. S tem prekinjam tudi točko dnevnega reda. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZA SPREJEM AVTENTIČNE RAZLAGE 40. ČLENA ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH. Predlog za sprejem avtentične razlage je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim Francem Bogovičem. Za dopolnilno obrazložitev predloga za sprejem avtentične razlage dajem besedo predstavniku predlagateljev Francu Bogoviču.
Lep dober dan, spoštovani podpredsednik spoštovani minister, kolegice, kolegi. Določba 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah določa, da v primeru spora pri izvajanju koncesijske pogodbe med koncedentom in koncesionarjem o sporu odloča redno sodišče. Določba je sama po sebi dovolj določna in jasna, vendar prihaja v praksi do nejasnosti, če se obe pogodbeni stranki glede reševanja sporov dogovorita o pristojnostih drugih institucij za reševanje sporov, predvsem arbitraž. Kljub jasnosti besedila 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah in prevladujočimi stališči pravnih strokovnjakov, da je določba nedvoumna in da je z njo izključeno arbitražno reševanje sporov pri izvajanju koncesijske pogodbe, so se v pravni teoriji pojavile tudi interpretacije, ki dopuščajo reševanje sporov pri izvajanju koncesijske pogodbe preko instituta zasebne arbitraže. Takšne teoretične razlage se v posameznih zadevah poslužuje tudi senat stalne arbitraže pri Gospodarski zbornice Slovenije, kar utemeljuje s tem, da določba 40. člena sama po sebi ne nasprotuje možnosti, da lahko poleg rednega sodišča spor rešuje tudi arbitraža, saj naj bi zakonodajalec s to določbo želel le razmejiti pristojnosti med sodišči in ne med rednimi sodišči in arbitražo. Predlagatelji avtentične razlage smo prepričani, da namen zakonodajalca ni bila prepoved prenosa sodne pristojnosti v sporih iz koncesijske pogodbe med koncedenti in koncesionarji na druge organa, predvsem na arbitraže. Ocenjujemo, da je bil namen takšnih prepovedi ravno ta, da bi se izognili nižji stopnji pravne varnosti. Postopki pred arbitražo namreč ponujajo bistveno manjšo stopnjo pravne varnosti oseb javnega prava, kot je ta zagotovljena v postopkih pred rednimi sodišči. V arbitražnem postopku je celotna sodna oblast v rokah enega ali več arbitrov, ki odločajo o zelo visokih zneskih javnih sredstev, njihova odločitev pa ni podvržena nikakršnemu nadzoru. Značilnost arbitražnega postopka je namreč v tem, da so člani arbitraže imenovani zasebno, postopek je enostopenjski, zoper arbitražno odločbo pa ni nobenega pravnega sredstva, kjer bi se lahko ugotovilo postopkovno in materialno pravno pravilnost izdane odločbe. Že iz jezikovne razlage določbe 40. člena Zakona o javnih gospodarskih službah je mogoče jasno ugotoviti, da določba povsem jasno in določno opredeljuje pristojnost rednih sodišč v primeru spora v koncesijski pogodbi, čemur v svojem mnenju pritrjuje tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Predlagatelji avtentične razlage ocenjujemo, da je le to smiselno sprejeti zaradi odločanja rednih sodišč v sporih, ki nujno potekajo med osebami javnega in zasebnega prava ter tako tudi predstavljajo dodaten sodni nadzor nad porabljenimi javnimi sredstvi. Redna sodišča jasno zagotavljajo predviden postopek sojenja, neodvisnost sojenja, možnost uveljavitve pravnih sredstev, torej bistveno višjo stopnjo pravne varnosti kot morebitni drugi organi odločanja, ki odločajo o tovrstnih sporih. Predlagatelji avtentične razlage torej želimo odpraviti nejasnosti in težave, ki jih imajo koncedenti v sporih s koncesionarji glede izvajanja koncesijske pogodbe, ker jim ni zagotovljena ustrezna stopnja pravne varnosti v postopkih pred arbitražo Gospodarske zbornice Slovenije. Prepričani smo, da s sprejetjem avtentične razlage ne bo poseženo v pravico kogarkoli, ampak se bo zgolj omogočilo reševanje sporov preko rednega sodišča, saj je leto del sodne oblasti, ki zagotavlja neodvisno in nepristransko sojenje. Zato pozivamo vse poslanke in poslance, da podprete amandma, ki je bil na predlog Zakonodajno-pravne službe oblikovan na Odboru za okolje in prostor in s tem tudi predlagano besedilo avtentične razlage 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah, saj se bo tako določila izključna pristojnost za reševanje sporov med koncedentom in koncesionarjem, v zvezi z izvajanjem koncesijske pogodbe, kar posledično pomeni tudi večji nadzor nad porabo javnih finančnih sredstev.
Hvala. Predlog za sprejem avtentične razlage je obravnaval Odbor za okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku odbora gospodu Danijelu Krivcu.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi. Odbor za okolje in prostor je na 31. seji obravnaval Predlog za sprejem avtentične razlage 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo poslala skupina poslancev s prvopodpisanim Francem Bogovičem. Odbor je bil predhodno seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, mnenjem Vlade in mnenjem Komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Državnega sveta. Predstavnik predlagateljev je v dopolnilni obrazložitvi predloga avtentične razlage zakona povedal, da kljub jasnosti določbe 40. člena Zakona o gospodarskih službah, ki pravi, da če pride pri izvajanju koncesijske pogodbe do spora med koncedentom in koncesionarjem, odloča o sporu redno sodišče, prihaja v praksi do nejasnosti v primeru, če se koncedent in koncesionar dogovorita o pristojnosti drugih institucij za reševanje sporov, zlasti v primeru arbitraž. Do takšnih dogovorov je prišlo tudi na osnovi navodil, ki so bila predlagana s strani ministrstev in pripravljavcev takšnih dokumentov. V praksi prihaja tako do različnih zapletov, ko arbitražna komisija pri Gospodarski zbornici Slovenije v določeni zadevi sprejme odločitev arbitraže kot dokončne. V nekaterih sporih prihaja do napačnih odločitev, ki pa niso podvržene nobenemu nadzoru, saj za to ni ustreznega pravnega sredstva. Zakonodajno-pravna služba je proučila predlog avtentične razlage zakona z vidika skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika. Ugotavlja, da po veljavni ustavno-sodni praksi je norma dovolj jasno opredeljena, če je mogoče z jezikovno in teleološko razlago norme ugotoviti njeno vsebino, upoštevaje besedilo določbe, zakonodajno gradivo in tudi prevladujoče stališče teorije. Glede pristojnosti za reševanje sporov v zvezi z izvrševanjem koncesijske pogodbe med koncedentom in koncesionarjem je mogoče, po presoji Zakonodajno-pravne službe, z uporabo vseh ustaljenih metod razlage predpisov nedvoumno ugotoviti vsebino določbe 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah. Zato smatra, da avtentična razlaga ni potrebna. Odbor je bil seznanjen tudi s pisnim mnenjem Vlade, ki meni, da razlaga 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah ne prepoveduje arbitražnega reševanja sporov iz koncesijske pogodbe, kar pomeni, da drugačna avtentična razlaga predstavlja spremembo tega člena in je na ta način nedopustno. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem Komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Državnega sveta. Komisija predlog avtentične razlage zakona podpira in poudarja, da se gospodarske javne službe, ne glede na obliko njihovega zagotavljanja izvajajo v javnem interesu. Komisija ne sprejema argumenta vlade, da se z arbitražo spori rešujejo hitreje, saj gre za zelo zahtevne gospodarske spore, ki zahtevajo čas in nepristransko odločanje, ki ne bo v škodo javnemu interesu. V okviru razprave o tem vprašanju so članice in člani odbora predlagani predlog avtentične razlage zakona podprli, saj imajo nekatere občine, ki so podpisale koncesijske pogodbe, v katerih so se dogovorile za arbitražno reševanje sporov, s koncesionarji resne težave. Izpostavili so, da je značilnost arbitražnega postopka v tem, da so člani arbitraže imenovani zasebno, da je postopek enostopenjski ter da zoper arbitražno odločbo ni pravnega sredstva, kjer bi lahko preizkusili postopkovno, materialnopravno in dejansko pravilnost izdane odločbe. Po končani razpravi o vprašanju potrebnosti obvezne razlage, je odbor na podlagi drugega odstavka 150. člena Poslovnika Državnega zbora sprejel sklep, da je avtentično razlago 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah treba sprejeti. Odbor je nato prešel na obravnavo predlaganega besedila avtentične razlage zakona in sprejel tudi amandma, ki je upošteval predlog Zakonodajno-pravne službe. V nadaljevanju je odbor sprejel naslednji sklep: "Odbor za okolje in prostor predlaga Državnemu zboru, da sprejme predlog za sprejem avtentične razlage 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah in predlog besedila avtentične razlage, kot ga z amandmajem predlaga odbor."
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno obrazložitev ministru za okolje in prostor gospodu dr. Žarniću.
Hvala lepa spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovane gospe poslanke, gospodje poslanci. Skupina poslancev Slovenske ljudske stranke je Državnemu zboru predložila Predlog za sprejem avtentične razlage 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah, ki ga je treba po mnenju predlagateljev, razumeti dobesedno tako, kot je zapisan in je prisilne narave. Zato v primeru, če pride pri izvajanju koncesijske pogodbe do spora med koncedentom in koncesionarjem ni mogoče tega člena razlagati drugače kot tako, da v vsakem primeru ne glede na morebitne drugačne dogovore strank o pristojnosti drugih organov, inštitucij ali organizacij odloča o sporu redno sodišče. Glede takšnega mnenja je tako Vlada Republike Slovenije kot tudi Ministrstvo za okolje in prostor pripravilo svoje stališče, ki ga v nadaljevanju kratko povzemam. Določba 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah predstavlja določbo o usodi pristojnosti, ko določa katero sodišče je stvarno pristojno v sporih iz koncesijske pogodbe. Besedilo samo pa ne govori o izključni pristojnosti rednega sodišča, kar bi bil pravi izraz, če bi bil namen te določbe izključiti možnost arbitražnega reševanja teh sporov. Prav tako besedilo zakona nikjer, niti neposredno, niti posredno ne prepoveduje arbitražnega sporazuma med koncedentom in koncesionarjem. Pri razlagi navedene določbe lete ni mogoče obravnavati izolirano temveč je treba upoštevati tudi določila Zakona o arbitraži, Zakona o pravdnem postopku, kot tudi namen sklepanja koncesijskih razmerij. Oba navedena zakona izhajata iz načela dispozitivnosti pri odločanju strank o sklenitvi arbitražnega sporazuma, na podlagi katerega stranki za določene spore določita pristojnost arbitraže. Vsa interpelacijska pravila za razlago pravnih norm privedejo do razlage, po kateri 40. člen zakona ne prepoveduje arbitražne klavzule v koncesijski pogodbi ali arbitražnega sporazuma med koncedentom in koncesionarjem za odločanje v sporu iz koncesijske pogodbe. Glede na to, da je ta člen mogoče razumeti le kot določbo o razmejitvi pristojnosti med upravnim in rednim sodiščem. Navedeno kaže na to, da je bil namen obravnavane določbe, ki je sedaj v 40. členu, urediti pristojnost sodišča, torej določiti katero sodišče je pristojno za odločanje v sporih iz koncesijske pogodbe – upravno ali redno sodišče? Torej, sodišče splošne pristojnosti. V nobeni fazi sprejemanja zakona ni bil namen te določbe, da izključi možnost arbitraže. Glede na navedeno je mnenje Vlade Republike Slovenije da 40. člen zakona ne prepoveduje arbitražnega reševanja spora iz koncesijske pogodbe, kar pomeni, da bi drugačna avtentična razlaga, ki bi določala izključno sodno pristojnost pri odločanju o sporih iz koncesijske pogodbe, predstavljala spremembo tega člena in je na ta način nedopustna. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V zadnjem obdobju imamo opravka s kar nekaj predlogi za avtentične razlage, in v Poslanski skupini nepovezanih poslancev - Solidarnost menimo, da to ni najboljši znak o tem, kakšno zakonodajo imamo. Bodisi da spišemo preslabe zakone, pa jih je treba potem z avtentičnimi razlagami, posamične določbe seveda, razlagati, bodisi da določb z obrazložitvami ne znamo jasno zastaviti, tako da ne bi bile potrebne avtentične razlage. Bodisi da gre, tako menimo, v posamičnih primerih za ventil za sproščanje politične nejevolje ali pa v nekaterih primerih, tako menimo, v primeru avtentične razlage Zakona o prevzemih, tudi za korekcijo nekaterih napak. Ampak vse to je slabo. V tem primeru, v primeru te avtentične razlage, predloga za avtentično razlago, gre za spor o tem, kdo lahko odloča oziroma kdo odloča v sporu med koncedentom in koncesionarjem. Kdo je torej tisti, ki razsoja, ko gre za razsojanje bodisi v prid javnemu bodisi zasebnemu interesu. Torej, kakšen je način tega razsojanja, ali je to arbitraža ali je to proces pred rednim sodiščem. Kar nekaj različnih razlag smo doživeli pri tem in naj omenim, da je v prid razlage Vlade Republike Slovenije, vsaj kolikor smo mi uspeli opaziti, edino stališče Senata stalne arbitraže pri Gospodarski zbornici Slovenije, ki zastopa zasebne interese in ne po definiciji javnega. Tako se nam zdi, da je to stališče Vlade Republike Slovenije, ki govori o tem, da se tudi z arbitražnim postopkom odloča, relativno osamljeno. Predlagatelji menijo drugače. Predlagatelji so prepričani, da je 40. člen jasen in da je samo pot pred rednim sodiščem tista, ki zagotavlja korektnost odločanja in pravno varnost. Menijo pa, da je treba to dodatno zapisati v avtentični razlagi, ker se pojavljajo različne razlage tega 40. člena. To, kar smo lahko prebrali in kar zadeva stališče posamičnih strokovnjakov, tudi govori v prid temu, da je določba jasna. Vendar govori o tem, da pri jasnih določbah niso potrebne avtentične razlage in jih je treba razumeti iz določbe same. Zakonodajno-pravna služba je tudi zastavila vsa potrebna vprašanja, ki se v takih primerih zastavljajo, in odgovorila nanje. Odgovorila je, da je določba jasna, da avtentična razlaga ni potrebna in da avtentična razlaga ni dopustna. In v Poslanski skupini nepovezanih poslancev sodimo, da je ugotovitev Zakonodajno-pravne službe, da odločajo o tem samo redna sodišča, korektna in jo tudi podpiramo. Nekoliko drugačno stališče, pravzaprav identično kot predlagatelji je imel tudi Državni svet. In vmes med vsemi temi različnimi razlagami se je dogodil tudi poskus kompromisa na matičnem delovnem telesu, ki glasi, da se tudi strinjajo s tem, da samo redna sodišča odločajo v teh sporih med koncedenti in koncesionarji, da pa, tako menijo, je dobro to posebej še enkrat, dodatno zapisati. Mi ocenjujemo, da to ni potrebno. Če je določba jasna, kot pravi Zakonodajno-pravna služba, če ni potrebna in ni dopustna avtentična razlaga, potem ne moremo pritegniti drugim stališčem. Radi bi pa poudarili pri tem, da je tudi za v bodoče treba opozoriti na to, da naj bodo zakoni pisani jasno, določno, tudi predvidljivo in razumljivo, pa bo potreb po neke vrste pravnem atavizmu avtentične razlage nekoliko manj. Mi bomo torej glasovali tako, kot je presodila, da je prav, naša Zakonodajno-pravna služba.
Hvala. Gospod Matjaž Han bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Predlog za avtentično razlago 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah, ki jo je v parlamentarni postopek vložila skupina poslancev s prvopodpisanim Francijem Bogovičem, bo s strani Poslanske skupine Socialnih demokratov deležna podpore. Predlagatelji avtentične oziroma obvezne razlage si prizadevajo za utrditev jasnega razumevanja 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah, ki določa, da v sporu med koncedentom in koncesionarjem določa redno sodišče. Tako je sicer zapisano. V praksi pa se dogaja, da se koncedenti in koncesionarji dogovarjajo o pristojnostih drugih inštitucij, najpogosteje o arbitraži, kar je po mnenju predlagateljev vir nejasnosti, ki v praksi povzroča težave pri poslovanju javnih subjektov, zlasti glede veljavnosti arbitražne klavzule. In da sem še bolj natančen, to se dogaja v nekaterih primerih v občinah, ko se ne morejo dogovoriti s koncesionarji, tako da pride do velikih finančnih težav občin - v tem primeru občine Laško, občine Bled in jaz mislim, da je treba takšne primere reševati tudi v parlamentu, pa čeprav tudi z avtentično razlago. Kot posledica te nejasnosti lahko nastane okoljska in finančna škoda, predvsem zaradi nepotrebnih stroškov pravdanja. Predlagatelji opozarjajo na interpretacije nekaterih teoretikov, ki pravijo, da določba 40. člena ne ločuje med sodišči in drugimi inštitucijami, pač pa med rednimi in ostalimi sodišči. Tako po njihovem arbitraža iz 40. člena ni izključena. Temu mnenju pritrjuje tudi vlada, ki pa je na ta način tudi sama v očitni zmoti, saj potemtakem določila 40. člena sploh ne bi bilo oziroma ni potrebo. Iz takšne razlage pa se da izpeljati, da se z arbitražo lahko ukvarja kdorkoli na kakršenkoli način. Arbitrov ni treba, poklicni sodnik, kar pomeni, da nima nujno širine, ki jo tak postopek zahteva in ne zmore zaznati celotne kompleksnosti, ki jo postopek prinaša. Za potrebe arbitražnega postopka so člani arbitraže imenovani zasebno. Postopek je enostopenjski in skorajda brez pravnega varstva, saj zoper arbitražno odločbo ni pravnega sredstva, kjer bi to odločbo lahko preizkusili z vidika postopka z materialno pravnega vidika in z vidika dejanske pravilnosti. Dokazni postopek je lahko in po navadi tudi je v postopku o arbitraži izpeljan manj temeljito in manj celovito. Verjemite mi, da vse to, kar govorim, zadevo zelo dobro poznam iz primera občine Laško. Arbitraža med osebami javnega in zasebnega prava je nepotrebna, saj redna sodišča v zadnjem obdobju uspešno izvajajo programe mediacije in odločajo na način, kakor to počnejo sodniki v kazenskem postopku, ki sami razsodijo o vsem, redna sodišča zagotavljajo jasno predviden postopek sojenja, neodvisnost sodnikov in sistem pravnih sredstev, ki preprečuje izdajanje pravno napačnih sodb. V postopku arbitraže so arbitri imenovani s strani strank, njihove odločitve pa so dokončne ter pogosto približne in nepopolne. Ker je očitno število različnih pravnih razlag, tega sicer na videz jasno zapisanega člena zelo veliko, to zvišuje mejo nerazumljivosti zapisanega na dovoljeno za pravno korektno uporabo določil zakona. Zato je prav, da se obvezna razlaga tega člena sprejme in kot že rečeno tudi s podporo Poslanske skupine Socialnih demokratov. Lepa hvala.
Hvala. Gospod Rudolf Petan bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, gospod minister. Spoštovane kolegice in kolegi. Torej pri tem primeru se zopet kaže ena od slovenskih posebnosti, ko nam je v bistvu vsem čisto vse jasno dikcija je popolnoma jasna, ampak pet krat pet bi potem moralo biti 25, ampak pri nas se pri tej jasni dikciji najdejo tudi taki, ki pravijo, ne, pet krat pet ni 25, ampak je 26 pa nam še ena ostane. Drugi pa rečejo, ne, pet krat pet ni 25, ampak je 24 pa nam ena zmanjka in tu je problem. Zaradi tega v Slovenski demokratski stranki podpiramo predlog, ki ga je dal predlagatelj, da se jasno zapiše, da kljub temu, da nam je vsem jasno, še enkrat, da 5 krat 5 je samo 25 in, da ne bo tako učeno zgledalo kaj ta predlog avtentične razlage Zakona o gospodarskih javnih službah sploh pomeni. Dejstvo je, da do tega prihaja tam kjer so koncesijske pogodbe. Koncesijske pogodbe poznamo v Sloveniji slabih 18 let in seveda tu se tudi ustvarja določena praksa in tudi zakonodaja se mora temu primerno prilagajati. Seveda tako kot povsod, se pa tudi tu najdejo inovatorji, ki jim še ena zmanjka ali pa ena hodi preveč. in te gospodarske javne službe v zadnjem času pridobivajo na veljavi, pridobivajo na teži in na teh gospodarskih službah, recimo gospodarska javna služba na komunalnem področju je izredno pomembna. Vemo da gospodarjenje z odpadki, z vodami, s čistilnimi napravami, z odpadnimi vodami postaja vedno bolj pomembna in tu se obrača vedno več denarja in na tem področju prihaja tudi do javno-zasebnega partnerstva. To pomeni, da se tudi finančni tokovi - so javni in zasebni - in tu lahko prihaja tudi do prilivanja iz ene sfere v drugo, ampak nikoli se še ni zgodilo, da bi iz zasebne v javno, ampak vedno obratno, kajti inovacije so neizmerne. Tako, da tudi zaradi tega je treba to področje opredeliti in tudi zaradi tega, ker se preliva veliko denarja, je prišlo do različnih tolmačenj, kljub temu, da je tudi po našem mnenju, mnenju Slovenske demokratske stranke dikcija tega zakona jasna. Vendar, če že prihaja do različnih tolmačenj, potem pa dajmo še enkrat zapisat, da bo nedvomno jasno in zato seveda to podpiramo. Kar se pa tiče arbitraže, bi pa omenil sledeče. Namreč arbitraža kot taka seveda ni nikjer prepovedana, samo do arbitraže pride takrat, ko se pač v tem primeru koncedent in koncesionar ne moreta dogovoriti kaj je rešitev. In kaj naredita? V vsakem primeru imata neke vrste arbitražo, ko se sestanejo predstavniki enega in drugega in če najde rešitev, potem tako ali tako ni spora več. Ampak, da bi pa arbitraža, kakršna koli že in kjerkoli imela tisto dokončno izvršilno moč, to pa ne more biti, da bi to bilo pred sodiščem, močnejše od sodišča. Kajti taka arbitraža, na kateri ne bi bile obe stranki zadovoljni, da bi ena zmagala, druga pa izgubila in potem ena ne bi bila zadovoljna, to pa ni potem arbitraža. To ne more biti dokončni cilj, ampak dokončni cilj mora biti potem sodišče. In zato seveda tudi to podpiramo. To o arbitraži pa menimo, da ni nikjer prepovedana, vendar ne more imeti tisto moč kot jo ima, če zadevo opravi sodišče. Na sodišču je moč, izvršilna moč in računamo na neodvisnost sodstva, prav gotovo bolj kot pa recimo če se, ne vem, nekdo dogovori in imenuje neke osebe, ki potem odločijo v korist enega ali v korist drugega in lahko pride tudi v takem primeru do prelivanja javnih sredstev v zasebna. Zato v Slovenski demokratski stranki podpiramo ta predlog. Hvala.
Hvala. Gospod Jakob Presečnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik. Gospod minister, kolegice in kolegi. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli Predlog za sprejem avtentične razlage 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah. Kot je bilo že omenjeno v dopolnilni obrazložitvi, določba 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah določa, da v primeru spora med koncedentom in koncesionarjem glede izvajanja koncesijske pogodbe o sporu odloča redno sodišče. Poslanci Slovenske ljudske stranke menimo, da je tovrstna dikcija povsem jasna in določna, zato v praksi ne bi smelo prihajati do drugačnih interpretacij te določbe. Temu žal ni tako, saj prihaja do nejasnosti v primerih, ko se koncedenti in koncesionarji dogovorijo o pristojnosti drugih inštitucij za reševanje sporov, zlasti arbitraž. V teh primerih namreč ni jasno ali je določilo arbitražne klavzule veljavno ali ne. Zaradi sporov pri izvajanju gospodarskih javnih služb določenih s koncesijsko pogodbo, lahko pride do nastanka okoljske in finančne škode. Za to govornico je bil že omenjen primer ene od slovenskih občin, ki je sklenila koncesijsko pogodbo s koncesionarjem, prišlo je do spora, v pogodbi pa je bila arbitraža predpisana oziroma dogovorjena kot tista, ki bi eventualni spor razreševala. O sporu je odločila arbitraža pri Gospodarski zbornici, ki pa se je postavila na stran koncesionarja, zoper njeno odločitev pa občina ni mogla uveljaviti nobenega pravnega sredstva. Kljub finančnemu oškodovanju občina ni mogla storiti ničesar, da bi o sporu odločalo redno sodišče, torej postopek je bil končan in ni možno vključiti sodišča. Podobnih primerov je v Sloveniji bržkone še več, zato je nujno treba sprejeti predlagano avtentično razlago kar bo omogočilo reševanje sporov pred rednimi sodišči, ki zagotavljajo višjo stopnjo pravne varnosti kakor morebitni drugi organi, ki odločajo o sporih glede izvajanja koncesijskih pogodb. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se zavedamo, da se v postopkih pred arbitražo zagotavlja bistveno nižja stopnja pravne varnosti oseb javnega prava, saj so postopki enostopenjski zoper arbitražno odločbo pa, kot sem že omenil, ni mogoče uveljavljati nobenih pravnih sredstev. Sodna oblast je namreč položena v roke enega ali več zasebno imenovanih arbitrov, ki odločajo o visokih zneskih javnih sredstev, medtem ko njihove odločitve niso podvržene nikakršnemu nadzoru. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se nam zdi besedilo 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah povsem prisilne narave, kar pomeni, da ne bi smelo biti nobenih dvomov glede pristojnosti reševanja tovrstnih sporov, s čimer soglaša tudi Zakonodajno-pravna služba. Vlada v svojem mnenju nasprotno pravi, da določba 40. člena Zakona ne pomeni izključne pristojnosti rednega sodišča in ne prepoveduje reševanje koncesijskih sporov z arbitražo. Tako diametralno nasprotujoče si stališče v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke vidimo zgolj še kot dodaten razlog za nujnost sprejetja avtentične razlage, saj bo le ta določila izključno sodno pristojnost za reševanje sporov med koncedentom in koncesionarjem v zvezi z izvajanjem koncesijske pogodbe. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo podprli Predlog za sprejem avtentične razlage 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah kot tudi amandma, ki je bil oblikovan na matičnem delovnem telesu in še jasneje opredeljuje namen avtentične razlage. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Franc Jurša bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav ministru! Štirideseti člen Zakona o gospodarskih javnih službah pravi, da če pride pri izvajanju koncesijske pogodbe do spora med koncedentom in koncesionarjem, o sporu odloča redno sodišče. Vendar pa v praksi prihaja do nejasnosti v primeru, če se koncedent in koncesionar dogovorita o pristojnosti drugih institucij za reševanje sporov, zlasti arbitraž. Do takih dogodkov je prišlo tudi na osnovi navodil, ki so bila predlagana s strani ministrstev in pripravljavcev takšnih dokumentov. V praksi prihaja tako do različnih zapletov, ko arbitražna komisija pri Gospodarski zbornici Slovenije v določeni zadevi sprejme odločitev arbitraže kot dokončne. V nekaterih sporih prihaja do napačnih odločitev, ki pa niso podvržene nobenemu nadzoru, saj za to ni ustreznega pravnega sredstva. Stopnja pravne varnosti koncedenta je zato bistveno manjša. Zato predlagatelji predlagajo, da se predloženi predlog avtentične razlage zakona sprejme in s tem jasno določi, da v primeru spora med koncedentom in koncesionarjem o njem dokončno odloči redno sodišče. Dejstvo, da si mnenja Vlade in Zakonodajno-pravne službe o potrebnosti avtentične razlage nasprotujeta, še toliko bolj dokazuje, da je avtentična razlaga potrebna. Prav tako si nasprotujejo stališča in interpretacije različnih pravnih teoretikov. Zato je po naši oceni treba odpraviti dvome o pravilnem razumevanju omenjenega člena. Zato bomo tudi v Poslanski skupini DeSUS podprli predlog besedila avtentične razlage, ki pravi, da je 40. člen Zakona o gospodarskih javnih službah razumeti tako, da reševanje sporov med koncedentom in koncesionarjem v zvezi z izvajanjem koncesijske pogodbe spada v izključno pristojnost sodišča. Hvala.
Hvala. Gospod Miran Jerič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Minister za okolje in prostor, kolegice poslanke, kolegi poslanci! Skupina poslancev predlaga sprejem avtentične razlage 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah. Trdijo, da je treba člen razumeti dobesedno tako, kot je zapisan in je prisilne narave. Zato v primeru, če pride pri izvajanju koncesijske pogodbe do spora med koncedentom in koncesionarjem, ni mogoče tega člena razlagati drugače kot tako, da v vsakem primeru ne glede na morebitne drugačne dogovore s stranko v pristojnosti drugih organov odloča o sporu redno sodišče. Predlagatelji želijo na takšen način reševati konkretne probleme nekaterih lokalnih skupnosti, ki so sklenile koncesijske pogodbe v katerih so se s koncesionarji dogovorile za arbitražno reševanje teh sporov. Gre za pravno vprašanje o katerem tudi pravni teoretiki nimajo enotnega stališča. Ne nazadnje to lepo ponazarjata mnenji Vlade in Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Tako Vlada kot Zakonodajno-pravna služba ugotavljata, da avtentična razlaga ni dopustna oziroma potrebna, vendar iz diametralno nasprotnih razlogov. Vlada meni, da tako jezikovna kot tudi sistematična in zgodovinska razlaga podpirajo interpretacijo, da 40. člen Zakona o gospodarskih javnih službah ne pomeni prepovedi arbitražnega reševanja sporov iz koncesijske pogodbe. In na koncu svojega obsežnega mnenja zapiše, da predlagana avtentična razlaga zakonski določbi 40. člena daje vsebino, ki je ob uveljavitvi zakona ni imela. Zato ne gre za avtentično razlago, temveč za nedopustno spremembo zakona z institutom avtentične razlage. Zakonodajno-pravna služba, podobno kot predlagatelji, nasprotno trdi, da je v pravni teoriji prevladujoče stališče, da določba 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah izključuje arbitražno reševanje sporov med koncedentom in koncesionarjem, v zvezi z izvajanjem koncesijske pogodbe. Vendar pa v nadaljevanju svojega mnenja v nasprotju s predlagatelji utemelji stališče, da je mogoče z upoštevanjem besedila določbe zakonodajnega gradiva in tudi prevladujočega stališča teorije glede pristojnosti za reševanje sporov v zvezi z izvrševanjem koncesijske pogodbe ter za uporabo vseh ustaljenih metod razlage predpisov nedvomno ugotoviti vsebino določbe 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah. Zato avtentična razlaga po mnenju Zakonodajno-pravne službe ni potrebna. Vlada torej meni, da določba 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah ne prepoveduje arbitražnega reševanja sporov iz koncesijske pogodbe, Zakonodajno-pravna služba pa obratno meni, da določba izključuje arbitražno reševanje sporov. Iz obeh mnenj pa izhaja ugotovitev, da avtentična razlaga ni dopustna oziroma ni potrebna. V Liberalni demokraciji Slovenije obžalujemo, da v Državnem zboru pravna stroka v primeru tega, lahko bi rekli teoretičnega pravnega vprašanja s konkretnimi posledicami ni zmogla ponuditi kompetentne rešitve. Upoštevanje stališča, da avtentična razlaga ni dopustna oziroma ni potrebna, pomeni nadaljevanje sedanjega statusa quo z vsemi negativnimi posledicami v vsakdanji pravni praksi. Zato se je Odbor za okolje in prostor kot matično delovno telo očitno odločil preseči sedanje stanje in je kljub mnenju Vlade in pa Zakonodajno-pravne službe soglasno sprejel nekoliko popravljeno besedilo avtentične razlage. Po njej je 40. člen Zakona o gospodarskih javnih službah razumeti tako, da reševanje sporov med koncedentom in koncesionarjem v zvezi z izvajanjem koncesijske pogodbe spada v izključno sodno pristojnost. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo predlog avtentične razlage oziroma predlog Odbora za okolje in prostor podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o predlogu za sprejem avtentične razlage, o besedilu avtentične razlage ter amandmaju Odbora za okolje in prostor. Besedo ima gospod Zanoškar, Anderlič, gospa Pečan. Pripravi naj se gospod Pukšič oziroma Veber. Se odpoveduje. Gremo naprej. Gospod Pukšič, Veber, gospod Grill. Bolj slabo kaže. Gospod Urh, ga ni. Gospa Črnugelj. Krivec. Želite besedo?
Hvala za besedo. Mogoče še nekaj razmislekov, ki so se porodili ob tej razpravi, ki je potekala. Res je, da so na zakonodajnopravni strani pomisleki glede te avtentične razlage, vendar je včasih treba upoštevati tudi prakso in dejanske izkušnje pri izvajanju določenih zakonodajnih prijemov in v primeru arbitraže, to ste vsi opozarjali, gre za nek odnos med javnim in zasebnim. Jasen konflikt se je pokazal takrat ko gospodarska zbornica je izključni arbiter v nekih primerih in v tem primeru lahko pride tudi na nek način do konflikta interesov, kajti zasebni partner, ki je po navadi koncesionar, je v sporu z nekim javnim sektorjem kot koncedentom, koncesionar pa je lahko tudi član gospodarske zbornice in že zato je ta zadeva lahko sporna ali pa tudi član obrtne zbornice, ki postavlja v nekem smislu arbitražo. Zato jaz podpiram to avtentično razlago, ker na nek način odpravlja to anomalijo in na nek način verjetno tudi spornost in odpravlja konflikt interesov v primeru, ko so zasebni koncesionarji tudi v sporu z javnim in v teh primerih lahko vplivajo na arbitre, ki so postavljeni s strani nekih inštitucij, ki so v načelu neodvisne, so pa lahko posredno člani, koncesionarji člani teh gospodarskih ali pa drugih zbornic. Zato mislim, da je navkljub temu, da so pravna mnenja obeh zakonodajne in vladne službe, bile negativne pa mislim, da je v tem primeru čisto praksa v življenju pokazala, da je ta možnost, ki jo dopušča zakon, na nek način v škodo javnega interesa in glede na to, da smo mi poklicani, da v takih primerih pa vseeno imamo neko stališče, je prav, da vsi podpremo to avtentično razlago, ki odpravlja nek nadaljnji spor, ki se lahko pojavi v takih situacijah. Tako, da z moje strani in tudi v imenu SDS podpiramo to avtentično razlago.
Hvala. Gospod Jelinčič, Potočnik. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Spoštovani, hvala lepa. Ta spor je daljši kot sem jaz minister, kot vidim. Vidim tudi, da različni pravniki različno isto stvar razlagajo. Jaz lahko v kratkem samo to rečem, da sem vesel, da v Državnem zboru pridete tudi s takimi problemi in jih uspete rešiti. Mislim, da je delo mene kot ministra veliko lažje, če so zadeve dorečene in jasno povedane. Hvala lepa.
Hvala. In še gospod Bogovič kot predlagatelj, izvolite.
Hvala lepa. Vesel sem, da so poslanske skupine izrazile podporo tej razlagi. Še enkrat, Zakonodajno-pravna služba je menila, da ni potrebna, da je določilo dovolj jasno, menila je, da je dopustna ker ne spreminja zakona in je tako kot je zapisano v njihovem mnenju, zaradi večje jasnosti predlagan ta amandma, ki je bil tudi sprejet na Odboru za okolje in prostor in ga tudi sam v imenu predlagateljev podpiram. Veseli me pa minister tudi to kar ste na koncu sedaj dejali. Resnično Zakon o javnih gospodarskih službah je zelo zapleten, koncesionarski, koncesijski odnosi še toliko bolj in praksa je v Sloveniji pokazala, da je resnično iz tistega pionirskega časa podeljevanje koncesij do danes nastalo kar nekaj sporov katere je treba preseči in jih je treba tudi v parlamentu doreči. Samo tako malce za šalo malce zares, sami ste dejali, da je spor daljši, bojim pa se, da so pri pisanju tega mnenja v imenu ministrstva, Vlade, sodelovali tisti, ki so sodelovali že pri nastajanju kakšnega spornega člena pa mogoče ne morejo iz svoje kože in v istem vztrajajo kot so takrat. Vesel pa sem, da ga danes kot sem videl ta razlaga tega člena bila sprejeta in me to veseli.
Hvala. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli ste dobili besedo. Ker pa čas določen za razpravo še ni potekel sprašujem ali želi še kdo razpravljati? Ne. Potem zaključujem razpravo. O predlogu za sprejem besedila avtentične razlage oziroma o amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure, to je ob 18.50. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, prekinjam 30. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 18.50.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanje Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in določanju pripadajočega zemljišča k stavbi po skrajšanem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, 45 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Prehajamo na prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija, za obdobje 1994-2011 po skrajšanem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona, pri čemer bi vas rad obvestil, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, 76 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 12. julija 2011. Prehajamo k 18. členu in k amandmaju poslanskih skupin SD, LDS in Zares k 18. členu. K 18. členu je vložila amandma tudi Poslanska skupina SD in opozarjam, da če bo sprejet amandma pod točko 1, to je SD, LDS in Zares, postane amandma pod številko dve brezpredmeten. Dajem na glasovanje amandma SD, LDS in Zares k 18. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za 48, proti 25. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in s tem postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 23. členu. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za 31, proti 40. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. K predlogu zakona so v drugi obravnavi bili vloženi amandmaji, in sicer amandma k 18. členu. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali predlagajo v tretji obravnavi kakšen amandma k sprejetemu 18. členu? Ne. Potem vas obveščam, da amandmaji v tretji obravnavi niso bili vloženi. Prav tako me Zakonodajno-pravna služba in Vlada nista opozorili, da bi zaradi sprejetega amandmaja v drugi obravnavi bil zakon neusklajen in zaradi tega prehajamo na odločanje o zakonu. Želi kdo obrazložiti glas? Prosim, kdor želi obrazložiti glas v imenu poslanske skupine naj se prijavi. Besedo ima gospod Branko Marinič.
Hvala lepa za besedo. Kljub temu, da bi lahko imeli občutek, da koalicija ne deluje, še kako deluje, ko gre za neke interese, ki jih je pač na vsak način in za vsako ceno treba obraniti. To se je pokazalo tudi zdaj in v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ugotavljamo, da kljub temu, da je naš predlog še tako dober, ne dobi potrebne večinske podpore in je seveda takšna vsebina usojena na nič vredno dejanje oziroma niti toliko vredno, da bi poskušali dobiti tudi nasprotne odgovore, ki pa žal kažejo na to, da je kljub temu, da je naš predlog dober, ni sprejet. Zaradi tega v Poslanski skupini SDS ocenjujemo, da ne bomo podprli vsebine predlaganega zakona, čeprav bi pričakovali, da z uvodno obrazložitvijo, kjer pravzaprav zakonska vsebina povzema nekatere direktive, ki jih je treba sprejeti tudi v nacionalnih parlamentih, to narekujejo. Predvsem pa moti dejstvo, da prav direktiva, ki narekuje tudi spremembo vsebine enega izmed členov, pravzaprav daje možnost, da bi dali prednost lastnemu znanju in tako uporabili svoje strokovnjake, se raje zatekamo v vsebine, kjer moramo sklepati in iskati take strokovnjake izven Republike Slovenije. Dejstvo je tudi, da imamo v Republiki Sloveniji v okviru Univerze Ljubljana prav Fakulteto za pomorstvo in promet, ki bi lahko izobraževala takšne kadre in namesto, da mi uporabljamo tuje strokovnjake, bi lahko naše strokovnjake dali tujim. Tako je pač to pri nas in v Slovenski demokratski stranki bomo glasovali proti vsebini predloga zakona.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas v svojem imenu? Želi vas več, dajem čas za prijavo. Kdo želi obrazložiti glas? Besedo ima dr. Luka Juri.
Spoštovani! Predlog spremembe Pomorskega zakonika ima številne dobre rešitve, vendar v 7. členu vsebuje rešitev, ki je slaba in ki bo povzročila takojšnje nepopravljive posledice. Namreč, s 7. členom odpravljamo obveznost soglasja ministra pri spremembi cen komunalnih privezov. Cene oziroma pritiski za povišanje cen so v občinah sicer nastali ne zaradi želje po polnjenju občinskega proračuna, ampak zaradi odločitve Ministrstva za okolje in prostor, da devetkrat ne enkrat ali dvakrat, ampak devetkrat poviša vodna povračila in to ne za vse priveze. Komercialne priveze, marina in Luka Koper so bili odvzeti. Povišali so vodna povračila le komunalnim privezom. Posledica tega je, da zdaj občine želijo povišati cene in to za nekajkrat komunalnih privezov in če bo sprejet 7. člen in če bo sprejet zakonik, bo sprejet tudi 7. člen, bo odpravljeno soglasje ministra k povišanju cen s strani občin za komunalne priveze. Komunalne priveze pa uporabljajo lokalni ribiči, to so majhne lokalne barke. Zaradi tega, ne glede na to, da ima Pomorski zakonik veliko dobrih rešitev, ker če bo sprejet Pomorski zakonik bo takoj prišlo do zelo velikega povišanja cen komunalnih privezov in bo s tem nastala nepopravljiva škoda za naše ljudi na obali, ki uporabljajo čolne za svoje lastno preživetje, sem primoran nasprotovati spremembi Pomorskega zakonika. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Pomorski zakonik je vsekakor pomemben, in potrebuje spremembe, ki jih veleva evropska zakonodaja oziroma evropske direktive. Ampak, dejstvo je, da v tem hitenju je prišlo do spremembe 56. člena Pomorskega zakonika in v 7. členu novele pravzaprav se ukinja soglasje Ministrstva za promet k oblikovanju cen komunalnih privezov. Ker, to smo ravnokar slišali, bom zdaj motiviral svoj glas in ga malo razlikoval od ravnokar slišane argumentacije. Bila je priložnost, da bi to popravili na pristojnem odboru, in tisti ki so bili tam te priložnosti niso uporabili. Ni bilo pravega amandmaja, prišli smo z usklajenimi amandmaji, ki tega ne rešujejo in žal smo zdaj postavljeni pred dejstvo. Ampak, ker vemo, in tukaj se lahko strinjam s predhodnikom, vemo, da učinek [[...]]
Gospod Juri, razlagate svoj glas.
Seveda [[...]]
Pa ga ne. Prosim, dajte ga.
Ker vemo, da učinek, neposredni učinek tega novega Pomorskega zakonika bo dejansko oškodoval, zlasti uporabnike teh privezov, torej ribiče, katerim po drugi strani zagotavljamo evropska sredstva, po naši strani pa jih obremenjujemo z zmožnostjo, da cene letijo v nebo, ker bodo prepuščene lokalnim oblastem in Ministrstvu za okolje, ne pozabimo, da vse izhaja iz cen, ki jih oblikuje Ministrstvo za okolje. Seveda takšnega zakonika ne morem podpreti.
Hvala lepa. Prijavila se je še gospa Breda Pečan. Želi še kdo razpravljati? Samo moment, vidim, da je še interes. Dajem čas za prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prosim, kdo želi obrazložiti glas naj se prijavi. Gospa Breda Pečan, izvolite.
Jaz moram povedati zakaj bom glasovala za ta zakonik kot bi tudi če bi bil zdaj vložen amandma k 7. členu, da se ponovno vnese soglasje ministra za promet pri določanju cen komunalnih storitev v občinskih pristaniščih pravzaprav, bi glasovala proti temu amandmaju. Zakaj? Zaradi tega, ker so komunalni prevezi neobvezna gospodarska javna služba, se pravi, da ni nobenega razloga, da bi bilo treba iz centrale iz Ljubljane potrjevati te cene. Drugo kar je - v rokah ima škarje in platno občinski svet posamezne občine, ki določa cene komunalnih privezov. Če občinski svet Mestne občine Koper ni sposoben poskrbeti za interese svojih občanov tako kot sta poskrbela občinska sveta občine Piran in Izola, potem naj sami sebi pripišejo občani Mestne občine Koper, da ne znajo izvoliti takšnega občinskega sveta, ki bo poskrbel za njihove interese. To je prvo. Drugo kar je, izvor tega visokega povišanja cen komunalnih privezov v Kopru in namen, ki smo ga na občinskem svetu v Izoli zaustavili, da bi tudi tako povišali, so izjemno visoka povišanja povračil za uporabo vodnih površin v komunalnih pristaniščih. In tukaj je stranka Socialnih demokratov poskrbela, da se je izvor povišanja ustavil in da bo Vlada Republike Slovenije sklep prilagodila dejanskim potrebam in razmeram v občinah Koper, Izola in Piran. Tako, da lepo prosim tisti, ki ne delate tako kot je treba, da na izvoru stvari preprečujete, potem seveda ni treba, da cel zakon zavračate.
Hvala lepa. Jaz bi lepo prosil, če je mogoče, da v obrazložitvi ostanete čim bolj pri pojasnilu lastnega stališča zakaj glasovati za. Najbrž niso v drugih občinah krivi za to, da boste vi za ali proti glasovali. Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika bom sprejel oziroma podprl. Gre za pomembne rešitve, tako da mislim, da je resnično nekoliko neodgovorno, če se pogovarjamo o tem, da se ne bo podprlo tega zakona zato, ker naj ne bi domači strokovnjaki sodelovali pri raziskavah nesreč, dejansko jim je to omogočeno. Ta zakon samo omogoča, da lahko vlada sklene še sporazum z drugimi državami članicami Evropske unije. Glede komunalnih privezov se moramo zavedati, da če ta zakonik danes ne bo sprejet bo ostal v veljavi zdajšnji, vendar ta ne daje ustrezne pravne podlage ministru za promet, da bi lahko preprečil dvigovanje cen komunalnih privezov. Namreč v zdajšnjem zakoniku ni nobenih kriterijev, na katere bi se lahko minister za promet uprl in rekel: "Ne, ne dovolim povišanja cen, ker so ti in ti kriteriji v zakonu neizpolnjeni." Tako, da pričakovati, da bo minister za promet kar sam arbitrarno odločil o tem po lastni presoji, da ne bo dovolil dviga cen, je pričakovanje brez računa in prepričan sem, da bomo s tem povzročili samo en dodaten zaplet, dodatne težave ne pa rešitve. Rešitev je sprejem tega zakonika in zato ga bom tudi podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Branko Marinič.
Hvala lepa za besedo. Glasoval bom proti Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Pomorskega zakonika iz preprostega razloga, ker pomembne vsebine h katerim predlagatelj najprej napove v uvodni obrazložitvi, da je treba zakon sprejeti zaradi določenih vsebin, ki izhajajo iz evropske direktive, potem pa, seveda, doda kot nekatere skrite elemente, skrite vsebine, ki imajo neke druge širše posledice. In prav zaradi tega se ne strinjam vedno takrat z nekimi spremembami, ko jih sprejemamo po hitrem, skrajšanem postopku. Dogaja se nam, da prav zaradi tega sprejemamo nekatere vsebine, ki niso dovolj domišljene, ker enostavno zmanjka časa. In tako se kaže tudi pri vsebini tega predloga sprememb. Ko je možnost je treba dodati še pristaniško pristojbino in interesna združenja, kvalificirati za, ne vem, kaj, ravnanje o stavki in tako dalje. Se pravi, to so vsebine, ki bi jih lahko obravnavali po rednem postopku, ne pa po skrajšanem postopku. In prav zaradi takšnih vsebin prihaja do tega, da nam predlagatelji skušajo, oprostite izrazu, podtakniti nekatere vsebine, ki s tem, da se obravnavajo po hitrem postopku nimajo nobene zveze. Na tak način smo prav v tem parlamentu sprejemali tudi agencije, s tem pa omogočili neracionalno porabo državnega denarja. Zato bom glasoval proti predlogu sprememb Pomorskega zakonika.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 35. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na odločanje o dopolnitvah Zakona o varnosti v železniškem prometu Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 12. julija 2011. Prehajamo na odločanje o amandmajih k 1. členu. En amandma so vložile poslanske skupine SD, LDS, Zares in nepovezani poslanci. In drugi amandma je vložila Poslanska skupina SDS. Če bo sprejet amandma poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev bo amandma pod številko 2 brezpredmeten. Poleg tega pa bo postal brezpredmeten tudi amandma k 3. členu pod številko 2 ter amandma pod številko 1 k 4. členu. V razpravo dajem 1. člen in amandmaje k 1. členu. Ne želi nihče razpravljati. Na glasovanje dajem amandma poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 34. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 34.]] Amandma poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev k 1. členu je sprejet. S tem je postal brezpredmeten amandma pod številko 2 k 1. členu, prav tako pa tudi amandma pod številko 2 k 3. členu in amandma pod številko 1 k 4. členu. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Če bo sprejet ta amandma, postane amandma pod številko 2, ki so ga vložile poslanske skupine SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev, brezpredmeten. Dajem na glasovanje amandma Poslanske skupine SDS k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, 34 jih je bilo za, 41 proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 41.]] Amandma Poslanske skupine SDS k 2. členu ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev k temu istemu 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, 44 jih je bilo za, 30 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 30.]] Amandma poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev k 2. členu je sprejet. Prehajamo k 3. členu in odločanju o amandmaju k 1. členu, pod točko 1, ki so ga vložile poslanske skupine SD, LDS, Zares in nepovezani poslanci. Dajem na glasovanje ta amandma. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, 45 jih je bilo za, 29 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 29.]] Amandma je sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 4. členu, in sicer poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, 47 jih je bilo za, 29 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 29.]] Amandma poslanskih skupin SD, LDS, Zares in Nepovezanih poslancev k 4. členu je sprejet. Prehajamo na odločanje o 5. členu in amandmaju poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, 46 jih je bilo za, 28 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 28.]] Amandma poslanskih skupin SD, LDS, Zares in nepovezanih poslancev k 5. členu je sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je Državni zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 1., 2., 3., 4. in 5. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje? Gospod Tanko, izvolite besedo.
Hvala lepa za besedo. Napovedujem vložitev amandmajev.
V kakšen času? Če v petek nadaljujemo, je v redu.
Do zjutraj bomo pripravili to.
Jutri ni glasovanj. Glasovali bomo v petek po končanih drugih točkah dnevnega reda in gospod Tanko prosil bi vas, če lahko do petka zjutraj vložite amandmaje, da jih bomo razdelili vsem poslankam in poslancem. Prekinjam torej to točko dnevnega reda, nadaljevali jo bomo v petek, to je 15. julija letos. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu, skrajšani postopek. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Vseh 77 je bilo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Banki Slovenije po skrajšanem postopku Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na zboru ni bilo možno vlagati zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi predloga Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb v okviru skrajšanega postopek. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo o predlogu zakona. Navzočih je je 77 poslank in poslancev. Vseh 77 je bilo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o davku na bilančno vsoto bank v okviru rednega postopka Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Gospod Vizjak, v imenu poslanske skupine? Želi še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. Mag. Vizjak, izvolite.
Spoštovani! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tega zakona ne bomo podprli kajti gre za še eno nedomišljenost Vlade kako se spopasti s kreditno neaktivnostjo bank oziroma odpraviti tako imenovani kreditni krč. Banke se srečujejo v Sloveniji s številnimi problemi in so potrebne temeljite sanacije, težko obnavljajo svoje vire. Njihove bilance so obremenjene z nemogočimi bremeni celih panog gospodarstva, kot je gradbeništvo in po vrhu še z menedžerskimi prevzemi. Ni svežega kapitala, država kot največja lastnica okleva s to sanacijo. Izmisliti nek davek na bilančno vsoto bank s katerimi bi spodbudili, da banke kreditirajo dobre projekte je nesmiseln. Kajti, banke živijo od dobrih projektov in jih financirajo zaradi njihovega ekonomskega interesa. Torej, davek tudi v teoriji ne sme biti kazen. V tem primeru pa je davek kazen. Kazen za tiste, ki z denarjem ne financirajo gospodarstva. S tem torej ne boste rešili ničesar. Ta davek ne bo rešil in ne bo sprostil kreditne aktivnosti bank, temveč bo tiste banke, ki ne bodo skrile te davčne osnove, bodo plačale davek in ga bodo obesile komitentom, to je gospodarstvu in ljudem, tistim, ki potrebujemo storitve od teh bank. Torej, zadeva je totalno nedomišljena. Ne bo funkcionirala v praksi. Zadeva je v nasprotju s stališči Banke Slovenije. Torej, Banka Slovenije teh rešitev ne podpira. Seveda teh rešitev ne podpira tudi Združenje bank in je še en strel v prazno te Vlade pri spopadu s finančno in gospodarsko krizo, kot so bili številni drugi, jamstvena shema in tako naprej. Zato prosim, lotite se reševanja problemov na učinkovit način in ne posiljevati parlamenta, nas in tudi bank s temi nedomišljenimi ukrepi. Zato bomo glasovali proti in ne želimo, da bi takšni zakoni ustvarjali vtis, da se rešuje v Sloveniji kakšen problem, ker se ne rešuje.
Želi še kdo obrazložiti glas v svojem imenu? Ne. Še enkrat povem, da sem bil obveščen od pravne službe in Vlade, da zakon ni neusklajen. Prehajamo na glasovanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 37. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda to je s prvo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 1. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za finance in monetarno politiko kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 29. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga za sprejem avtentične razlage 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah, Uradni list Republike Slovenije, št. 32/1993, spremembe Uradni list Republike Slovenije številka 30/1998-ZLPPO, 127/2006-ZJZP, 38/2010 ZUKN. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa matičnega delovnega telesa, ki se glasi: Predlog za sprejem avtentične razlage 40. člena Zakona o gospodarskih javnih službah, uradni listi kot sem jih prej navedel, se sprejme. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, 70 za, 3 proti. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 3.]] Predlagani sklep je sprejet. Ugotavljam, da moramo preiti še k določanju besedila avtentične razlage. Besedilo bo v predlogu, ki ga je oblikoval odbor, vključno z amandmajem Odbora za okolje in prostor, ki v celoti nadomešča predlagano besedilo razlage. Glasujemo torej o besedilu kot ga je predložil Odbor za okolje in prostor. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, 74 za, noben proti. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil sklep sprejet in da je sprejeta avtentična razlaga, kot je bila predlagana. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9.uri.