Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 20. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Spoštovani gospe in gospodje! Preden začnemo z današnjim programom, mi dovolite nekaj besed. V Državnem zboru danes z nošenjem zlatih pentljic ozaveščamo o mednarodnem mesecu otroškega raka. Pentljice so nam predali Junaki 3. nadstropja, to so otroci in mladostniki, ki se zdravijo na hemato-onkološkem oddelku Pediatrične klinike v Ljubljani. So zgled poguma in moči, zato prosim, da jim z nošenjem zlatih pentljic tudi mi izkažemo vso podporo. Danes je tudi dan, ko se je Slovenija po marsikje neprespani noči zbudila v rumenem. Slovenska himna se je minuli vikend slišala večkrat, zato izkoriščam to priložnost, da čestitam vsem vrhunskim slovenskim športnicam in športnikom za izjemne uspehe. Včerajšnji dan sta zgodovinsko, s prvim in drugim mestom, okronala Tadej Pogačar in Primož Roglič, na francoskem turu, zato predlagam, da se jim poklonimo z enim aplavzom. [[aplavz]] Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Matjaž Han do 12.30, Jože Tanko do 18. ure, mag. Bojana Muršič, Vojko Starović, Franc Kramar, Suzana Lep Šimenko, Bojan Podkrajšek, Mihael Prevc in Felice Žiža od 17. ure dalje. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Državnega sveta k 5., 14. in 17. točki dnevnega reda, predstavnika Sodnega sveta k 21. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 20. redne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 11. septembra 2020, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda oziroma predlogov za širitev dnevnega reda seje, nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 20. redne seje zbora določen. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA – MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo predlogov sklepov o izvolitvi sodnikov porotnikov Delovnega sodišča v Celju, Delovnega sodišča v Kopru, Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani za odločanje v delovnih sporih, Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani za odločanje v socialnih sporih in Delovnega sodišča v Mariboru. Predloge sklepov je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o posameznih predlogih sklepov. Na glasovanje dajem Predlog sklepa o izvolitvi sodnikov porotnikov Delovnega sodišča v Celju. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem Predlog sklepa o izvolitvi sodnikov porotnikov Delovnega sodišča v Kopru. Glasujemo.Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem Predlog sklepa o izvolitvi sodnikov porotnikov Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani za odločanje v delovnih sporih. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem Predlog sklepa o izvolitvi sodnikov porotnikov Delovnega in socialnega sodišča v Ljubljani za odločanje v socialnih sporih. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem Predlog sklepa o izvolitvi sodnikov porotnikov Delovnega sodišča v Mariboru. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v torek, 29. 9. 2020. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 44 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslank in poslancev opozicije ter na vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute, predsednik Vlade, ministrice in ministri pa odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minute za odgovore. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja; poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra; o tem odloči Državni zbor brez razprave in obrazložitve glasu. Pri tem vas še posebej opozarjam, da je treba takšen predlog izrecno podati in se pri tem osredotočiti le na njegovo obrazložitev, ne pa postopkovnega predloga uporabiti za vsebinsko razpravo v zvezi s postavljenim vprašanjem. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili: dr. Aleksandra Pivec, ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, dr. Anže Logar, minister za zunanje zadeve, Zdravko Počivalšek, minister za gospodarski razvoj in tehnologijo, mag. Andrej Vizjak, minister za okolje in prostor od 14.00 do 15.30 ter dr. Simon Kustec Lipicer, ministrica za izobraževanje, znanost in šport od 12.50 do 15.30 in od 19. ure dalje. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Janez (Ivan) Janša, poslansko vprašanje pa mu bo najprej zastavil mag. Andrej Rajh.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik Vlade, gospod Janez Janša! Omejitveni in kasneje tudi protikoronski ukrepi, ki so močno posegli v naša življenja, sovpadajo s pričetkom nastopa delovanja vaše vlade. In tudi državljani smo bili pod vtisom pretresljivih slik in prizorov bolnikov ter ostarelih iz domov za upokojence v Italiji, Španiji in Franciji. Tudi v Sloveniji je vlada pod vtisom teh dogodkov v tujini sprejela številne omejitvene ukrepe na področju zdravstva. Ambulante so zaprle svoja vrata, kontakt z zdravnikom je bil mogoč zgolj prek telefona, pa še to večinoma prek kontaktnih točk, kjer je podatke pacientov prevzemalo predvsem administrativno osebje. Na zalogo enega meseca je bilo omejeno izdajanje zdravil kroničnim bolnikom. Zaustavljeni so bili vsi preventivni in kontrolni pregledi. Dostop do zdravnika, pa je bil omogočen praktično pod posebnimi pogoji zgolj za življenjsko nujna, ogrožujoča stanja. Tak režim je bil v veljavi dva meseca, nakar so se začele poletne počitnice, ko ljudje praviloma koristijo dopuste. Epidemija COVID-19 je tako povzročila kar nekaj problemov. Prestavila je že načrtovane posege, podaljšala čakalne vrste, onemogočila dostop do primarne zdravstvene ravni oskrbe, posledično tudi sekundarne in terciarne obravnave, torej diagnoze in zdravljenja. Številni poškodovanci in obravnavanci niso po bolnišničnem zdravljenju mogli začeti rehabilitacije ali dobiti dostopa do domov za upokojence. Zaradi zapoznelega dostopa do diagnoze so se poslabšali obeti zdravljenja in rehabilitacije. Zdravljenje se je bistveno podražilo, za nekatere primere pa je žal prišlo tudi prepozno. Težave imajo danes tudi zdravstveni domovi in bolnišnice. Storitev, na podlagi katerih ustvarjajo prihodke, namreč niso smeli opravljati, tiste, ki pa so jih, so bile zaradi potrebnih dodatnih zaščitnih ukrepov bistveno dražje. In tega zdravstvu ni plačal nihče. Spoštovani predsednik Vlade, mene zanima: Kako boste skrajšali čakalne vrste in poskrbeli za dostopnost in pravočasnost oskrbe vseh pacientov, ne le covid bolnikov?
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Hvala lepa za vprašanje. V veliki večini to, kar ste naštevali, drži. Pandemija covida je povsod po svetu povzročila med drugim tudi te posledice, ki ste jih navajali, se pravi zaustavitev veliko normalnih dejavnosti v zdravstvenih sistemih. To se je dogajalo tudi v državah, ki so bistveno bogatejša od nas in imajo bistveno bolj razvite zdravstvene sisteme in več rezerv. Kako je z našim zdravstvenim sistemom, najbrž vsi vemo, ker o tem v tej državi govorimo že dolgo časa, spremeni pa se bolj malo. Dejstvo je tudi to, da je takšno stanje v Sloveniji trajalo v primerjavi z drugimi evropskimi državami relativno malo časa, ker smo bili sposobni v bistvu med prvimi razglasiti konec epidemije in tudi v zdravstvu stvari vrniti v polno delovanje. Seveda pa je tistih nekaj mesecev povzročilo zastoj, podaljšalo čakalne vrste, povzročilo tudi nepopravljive posledice, kjer določena bolezen ni bila pravočasno odkrita. In roko na srce, to je tudi zadeva, ki se jo najbolj bojimo v prihodnjih tednih in mesecih. Saj to se nam lahko ponovi v hladni dobi virusa, če ukrepi, ki so v veljavi povsod po Evropi in tudi v Sloveniji, ne bodo dosledno upoštevani. Prva žrtev bo ponovno dejavnost v zdravstvu, ki se bo morala krčiti zaradi povečane potrebe po obravnavi bolnikov s covidom. Vsa ostala dejavnost, najprej preventivna, potem tista, ki se lahko za nekaj časa še odloži, kasneje pa se lahko vse začne odvijati precej na divje, kot smo to lahko – na srečo ne pri nas, ampak na nesrečo v nekaterih drugih državah lahko spremljali spomladi. Tako da smo v neki resni situaciji, ko je razprava o tej temi zelo dobrodošla. Ne drži pa to, da vlada v tem času finančno ni reagirala. Zdravstvu je bilo namenjenih dodatno iz proračuna več kot 210 milijonov evrov. V rebalansu so dodatna sredstva, kot ste videli, in v petem protikoronskem paketu, ki bo prišel na vaše klopi v naslednjih dneh, bodo predvideni oziroma predlagani za uzakonitev določeni ukrepi, na podlagi katerih se bodo lahko angažirale dodatne kapacitete v slovenskem zdravstvu, da se prepreči ponavljanje situacije, kakršni smo bili priča spomladi. Mogoče, če bomo uspešni in drugi val ne bo imel takšnih posledic, kar se tiče zasedenosti kapacitet v slovenskem zdravstvu, še za nazaj popravili kakšno stvar, se pravi, da se bodo čakalne vrste začele skrajševati tudi ne glede na vpliv covid situacije. Pripravljamo precej resne ukrepe, ki bodo v razpravi v prihodnjih dneh. Vlada bo še ta teden obravnavala ta paket in ga poslala naprej. V teku je usklajevanje z nekaterimi socialnimi partnerji. Tako da se situacije, ki ste jo opisali, seveda zavedamo. Storili bomo vse, da se situacija iz spomladi ne ponovi. Je pa to v veliki meri odvisno od vseh nas. Če bomo zajezili širjenje virusa ali pa ga vsaj znatno omejili, potem bo ta pritisk obvladljiv, sicer pač ne bo obvladljiv. Jaz še enkrat ponavljam, da posledice pomladne epidemije ni možno meriti samo v nekaterih statističnih podatkih ali pa v številu umrlih, so tudi stranske posledice. Eno od teh ste omenili. In naredimo vse, da se bomo temu vsaj drugič izognili.
Kolega Rajh, beseda za dopolnitev.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik Vlade, veseli me, da se problemov zavedate, vendar čakalne vrste in nedostopnost je še vedno aktualni problem. Močno učinkovito in vsem dostopno javno zdravstvo je tudi prioriteta stranke SAB in vedno smo zagovarjali, da mora pacient dobiti storitev takrat, ko jo potrebuje. Tudi zato smo v zakonodajni postopek v sklopu protikoronskih paketov vložili predlog, da se upokojencem in ranljivim skupinam zagotovijo tri brezplačne pralne maske vse dotlej, dokler jih država predpiše za obvezne. In predlog ni bil sprejet. Ob sprejemanju rebalansa tega proračuna smo ponovno podali predlog, da se do konca leta te maske zagotovijo. Predlog je bil ovrednoten z 1,7 milijona evra, kar znaša zgolj 0,01 % celotnega rekordnega rebalansa proračuna, ki znaša 13,4 milijarde evra. Naš predlog ponovno ni bil sprejet, in kljub temu da je za obisk zdravnika nošenje maske obvezno. V stranki SAB smo vedno zagovarjali, da je v zdravstvu treba narediti red in da mora denar slediti pacientu. Zato tudi smo želeli, da se zagotovi 50 milijonov evrov za skrajševanje čakalnih vrst. Ponovno predlog ni bil sprejet. Zanima me: Zakaj je tak aroganten odnos do pacientov?
Predsednik Vlade, imate besedo.
Sem že prej povedal, da je šlo iz proračuna doslej za te potrebe več kot 210 milijonov evrov, da se v okviru petega protikorona paketa in nekaterih drugih ukrepov pripravljajo dodatna sredstva tudi za skrajševanje čakalnih vrst, da se bodo angažirale tudi rezerve, ki so nastale ponekod v zavarovalnicah zato, ker določena dejavnost ni bila opravljena in tudi ni bila plačana. Se pravi teh sredstev bo po moji oceni na voljo dovolj, problemi so drugje. Problem je organizacija in problem so kapacitete. Če ti nimaš izvajalcev, potem imaš lahko zelo veliko denarja, pa pacient ne bo prišel na vrsto. Tako da je problem kompleksnejši kot zgolj pomanjkanje sredstev v mnogih primerih, in ta problem naslavljamo. Kot rečeno, razprava o stvareh, ki ste jih omenjali, bo ponovno odprta čez nekaj dni in vsi ti predlogi bodo lahko ponovno na mizi.
Kolega Rajh, imate besedo.
Vlagam proceduralni predlog, da se zaradi pomembnosti te teme opravi razprava. Zavedati se moramo, da so zadeve v zdravstvu resne, da ljudje ne dobijo storitev takrat, ko jih pričakujejo in ko jih potrebujejo, in to kljub temu, da imamo rekordno zadolžitev državnega proračuna preko 4,2 miljarde evrov in da rebalans znaša več kot 13 milijard evrov. Govorimo o tem, kaj so prioritete te vlade, kako te zadeve nasloviti in jaz predlagam da te zadeve v eni konstruktivni debati skupaj naslovimo.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odloči v četrtek, 24. septembra, v okviru glasovanj. Naslednji bo vprašanje predsedniku Vlade postavil Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa in lep pozdrav vsem skupaj. Priseljencev s področja nekdanje Jugoslavije je v Sloveniji iz dneva v dan več. Po tihem se priseljujejo, nekateri dobivajo dokumente tudi s podkupninami, veliko jih biva tukaj na črno. Zanimivo je, da se vsi zdaj združujejo in priključujejo tistim skupinam, ki so prišle že pred časom v Slovenijo in v bistvu levi mediji pišejo, da bi morali tisti priseljenci dobiti kar manjšinske pravice. Govori so o manjšinah in recimo predstavnik albanskega društva je rekel: »Država bi morala imeti civiliziran odnos do manjšin.« Potem iz drugih društev govorijo, da je potrebno urediti manjšinsko vprašanje. Jaz vem, da v stranki SD so začeli s tem vprašanjem, da bi v bistvu razrušili slovensko integralnost in slovensko državo, s tem da bi vsem mogočim podelili manjšinske pravice. Glede na to, da je priseljencev iz ostalih delov Jugoslavije približno 200 tisoč, na črno pa jih pride še kakšnih 50 tisoč, je to grozljiva številka, ker vsi ti ljudje dobivajo socialne transferje. Zanimivo je, da letno dvignejo na Kosovem iz bankomatov približno 34 milijonov evrov denarja, ki ga tukaj transferirajo iz socialnih transferjev. Jaz mislim, da bi morali te zadeve omejiti, še posebej zaradi tega, kar slovenski jezik in slovenska identiteta izginja. Jaz sem dobil tukaj pismo ene prestrašene mame iz Slovenske Bistrice, ki je napisala: »Moja tri in pol let stara hči me je danes po prihodu iz vrtca doma začela ogovarjati v albanščini.« Kaj se bo s tem naredilo? Ali bomo mi uredili te zadeve in ne bomo dovoljevali, da se dogaja to? Na upravnih enotah enostavno registrirajo ljudi. En odvetnik mi je pred dnevi rekel v Celju, da je prišel k njemu en prisiljenec s Kosova z listo desetih žlahtnikov, za katere je zahteval, da se uredijo vsi papirji, da bodo lahko zaradi združevanja z družino bivali tukaj. Ta človek ima dovoljenje za bivanje v Sloveniji, dela v pa v Avstriji. Skratka, Slovenija ima na področju tega konstantno škodo, konstantne izgube in skrajni čas bi bil, da se ta zadeva enkrat uredi. Gospod predsednik Vlade, jaz bi vprašal: Kaj boste naredili, da se bodo na upravnih enotah enkrat začeli zavedati, kaj za ena država smo, kje smo in bodo začeli delovati v korist lastne države?
Predsednik Vlade, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje. Eno so predpisi, ki so takšni, kot so, in so ponekod luknjičasti. Ta vlada oziroma koalicija ima v koalicijski pogodbi predvideno reformo socialnih transferjev in tega se lotevamo. Ni prišlo na vrsto takoj v prvih mesecih zaradi razumljivih razlogov, samo so priprave v teku. Drugo pa je, in jaz mislim, da se bo dalo s temi stvarmi, tudi z novelo zakona o tujcih, ki se delno dotika tega problema, te luknje urediti. Kar se tiče pa nespoštovanja obstoječe zakonodaje, pa mislim, da je še hujši problem. Jaz enostavno ne morem razumeti, kako lahko nekdo na upravni enoti, ki ima podatke, koliko ljudi biva na enem naslovu, pa vidi, da jih je tam že sto, vpiše še stoprvega. Tega jaz ne razumem. Ni tega povsod. Tudi ni tega na večini upravnih enot, ampak nekatere izstopajo, recimo mariborska. Tam je bilo veliko teh primerov. Inšpekcija je že v lanskem letu, še v času prejšnje vlade, to vzela pod drobnogled in je našla kar precej kršitev. Ponekod pa po mojem mnenju tudi ni bila dovolj dosledna. Recimo, preverjali so bivanje otrok tistih, ki imajo tukaj bivališče, pa je bilo pod vprašajem, ali dejansko bivajo tukaj, ker ti otroci pač niso bili na šolskih seznamih. In tega je bilo na stotine. Od nekaj stotin teh primerov se je odkrilo samo sedem kršitev, če sem prav prebral opomnik, kar je po mojem mnenju izjemno malo. Če šoloobvezni otrok ne hodi v šolo, potem ga običajno tukaj ni. Mogoče so izjeme zaradi takšnih in drugačnih razlogov. Ne more pa jih samo 7 % od nekaj sto manjkati. V teh upravnih enotah bo moralo pristojno ministrstvo izvesti dodaten nadzor in ugotoviti, zakaj se ti predpisi kršijo. Če se vidi, da gre za stanovanjsko stavbo, ki ima 150 kvadratov bivalnih površin, pa je tam sto ljudi prijavljenih, potem je na prvi pogled jasno, da ne moreš tam pisati bivališča še za deset. Ampak ravno to se je ponekod dogajalo. Sankcij ni bilo, in to je to. Tukaj je nadzor absolutno potreben in bo izveden.
Hvala lepa. Kolega Jelinčič, zahtevate dopolnitev odgovora?
Hvala lepa. No, to se pravi, gospod premier, lahko pričakujemo spremembo teh neživljenjskih predpisov in upam, da bo to sprejeto čim prej. Konec koncev se je treba zavedati, da tudi upravne enote ne delujejo tako, kot bi morale. To lahko na lastnem primeru povem. Jaz imam tukajle pismo, ki ga je poslala Upravna enota Ljubljana, in sicer na moj osebni naslov. Nek James Kosier je registriran na Bleiweisovi 13, na kateri, da vam povem, zagotovo živim samo jaz. In to se dogaja po dolgem in počez. Če se je to zgodilo v mojem primeru, ste lahko prepričani, da v drugih primerih mora biti tega še bistveno več. Ne le, da je nekaj deset registriranih na enem naslovu, nekaj sto. Če greste pogledat v Krško, boste videli, nekaj sto ljudi na enem samem naslovu. In nikomur se nič ne zgodi. Inšpekcije ne opravljajo svojega dela, upravne enote ne opravljajo svojega dela. Mislim, da je treba tudi na teh segmentih prečistiti vse skupaj. Če ne bomo te zadeve uredili, bomo izgubljali še več denarja. In tudi zlorabe zdravstvenih izkaznic so zelo pogoste, kajti na eno zdravstveno izkaznico se pride zdravit po deset ljudi z istim priimkom, nihče ne zna slovensko, in tisti, ki bi morali to kontrolirati, ne naredijo nič. Če zahtevajo prevajalca, mora naša država plačati prevajalca, kar je v bistvu nesmiselno, če primerjamo z drugimi evropskimi državami. Tam morajo prevajalca plačati sami. Poleg tega pa ne vem, zakaj moramo upoštevati bedaste predpise Evropske unije, ki nam zaradi lastnih svinjarij vsiljuje neustrezne rešitve.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, želite dopolniti odgovor?
V bistvu sem na to že prej odgovoril. Dodal bi še to, da nekateri zapisi, ki so se v medijih pojavili, kako je na nekaterih naslovih prijavljenih celo nekaj tisoč ljudi, da to sicer drži, ampak to so naslovi študentskih domov, recimo. Tako da ne gre za ta problem, ki ga izpostavljate. Ponekod so samski domovi, kjer je tudi večja količina bivalnih prostorov, in ti niso problematični. Problematični so primeri in teh je preveč, da bi šlo za slučaj, kjer je na 100 ali na 200 kvadratnih metrov prijavljenih na stotine ljudi, kjer ne gre zgolj za izkoriščanje socialne mreže, ampak gre tudi za izkoriščanje teh ljudi, ker tisti lastniki teh prostorov to bogato zaračunajo, pokasirajo, kršijo zakon in običajno tudi davčne predpise. Ponekod se to dolgo časa ne ukrepa. Kar sem rekel prej, se bo zgodilo, ker za inšpekcijo to ni tako težka naloga. Veliko tega se da že s primerjavo podatkov odkriti in ni treba vsake stvari ugotavljati na terenu samem.
Hvala lepa. Kolega Jelinčič, imate postopkovni predlog.
Vem, da je to težka zadeva za reševati, ampak enkrat se bo treba spopasti s tem in ugrizniti v to kislo jabolko. Konec koncev moramo skrbeti za lastne ljudi in za lastno državo in dosedanje vlade tega niso počele. Dosedanje vlade so v veliki meri namerno rušile integriteto slovenske države. Zdaj je skrajni čas, da se to preneha. Govorili ste o samskih domovih. Ampak treba je povedati, da recimo v Krškem imajo kupljene hiše, registrirano je notri 8 ljudi, za to se plačuje komunala, živi jih pa notri 20, 30, 50 in tudi več. In vsi ti dobivajo tudi socialno pomoč, dela, kdor pač dela, v glavnem pa so prijavljeni tam tudi njihovi sorodniki, ki črpajo socialne prispevke. Zanimivo je to, da je avstrijski časopis Salzburger Nachrichten poročal, da si je več tisoč Kosovcev uredilo avtobusno linijo za prevoz s Kosova do Avstrije samo zato, da so lahko prišli in so se dobili z avstrijskimi uradniki zato, da so dobili nelegalno socialno pomoč. Kaj pa pri nas? Kdo ve, če se to pri nas tudi ne dogaja. Zagotovo se. In koliko pokojnin se nakazuje na Balkan, čeprav so upokojenci že zdavnaj umrli. Takih nepravilnosti je ogromno. Zato v skladu z drugim odstavkom 146. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam, da Državni zbor glasuje o tem, da odpremo o tej zadevi razpravo v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v četrtek, 24. septembra 2020, v okviru glasovanj. Naslednja bo vprašanje predsedniku Vlade postavila Lidija Divjak Mirnik.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav spoštovani gospod predsednik! Ministri, ministrice, kolegice, kolegi! Število okuženih s koronavirusom se povečuje. Skrb zbuja zlasti porast števila hospitaliziranih. Bolnišnice že opozarjajo na kadrovsko stisko tako zaradi zdravstvenih delavcev, ki odhajajo, in tudi zaradi karanten in samoizolacij. Jaz mislim, da se nam obeta vnovičen zastoj zdravstva, in to v pričakovanju gripe, ki je pred vrati, in siceršnjih jesensko-zimskih respiratornih obolenj. Ne razumite me narobe, spoštovani gospod predsednik, seveda je prav, da javno zdravstvo poskrbi za bolnike s covidom, zanima pa me: Kako bo vlada omogočila zdravstveno oskrbo preostalim bolnikom – tistim z rakom, kroničnimi obolenji, napotnicami za nujne operacije in preglede ter vse ostalo? Nenazadnje ljudje plačujejo zdravstveno zavarovanje, ne dobijo pa oskrbe. Je ne dobijo. Vsak dan lahko na družbenih omrežjih in časopisju beremo obupane prošnje staršev, ki s svojimi otroci ne pridejo do zdravnikov. Ali se kdaj postavite v njihovo kožo? Si predstavljate njihovo stisko. Jaz vam lahko navedem konkreten primer, pa ni edini, iz UKC Maribor. Pa še več jih je. Vsi smo slišali namreč obupanega očeta, ki je moledoval, da otroka sprejmejo. Pa ni edini. Zdaj pa podatki iz ZZZS. Slovenske bolnišnice so od januarja do julija 2020, se pravi v šestih mesecih, izvedle, reci in piši, 30 tisoč 800 akutnih bolnišničnih obravnav, torej operacij ali posegov manj kot v istem obdobju lani. 30 tisoč 800. Pa še to. Že skoraj štirje meseci so minili od vašega popolnoma zgrešenega preleta letal, ko ste se hvalili, da ste premagali epidemijo. Ta prelet je bil popolnoma zgrešen. Številke so pa danes še dosti hujše. Pa pogledali in videli smo tudi tisto znamenito sliko o pogumni ekipi, ki je reševala življenja. Verjetno kaj drugega. Kaj ste v vladi počeli ves ta čas, kako ste načrtovali ukrepe za jesen? Kot kaže, nikakor. Če bi s tako vnemo, kot ste reševali takrat stvari in kot ste zdaj načrtovali nakup orožja, mogoče, načrtovali stabilizacijo javnega zdravstva, bi vam človek še lahko verjel. Zato vas, spoštovani gospod predsednik, v zvezi s tem sprašujem: Prvič. Kako konkretno boste ljudem omogočili, da bodo sploh lahko prišli do zdravnika? Kako boste zagotovili, da ne bodo vnovič odpadale vse načrtovane operacije, specialistični pregledi, preventivni programi? Kako boste preprečili, da kolateralna škoda covida ne bodo postali bolniki, tudi otroci, z drugimi boleznimi, da ne bodo umirali zaradi tega, ker ne morejo do zdravnika, ker kličejo in ne dobijo odziva? To me zanima. In to zanima mene, pa ne samo mene, ampak vse v tej Sloveniji. Ljudi to zanima. Zato vas konkretno sprašujem, povejte mi to. In drugič. Za koliko so se od začetka epidemije do danes v povprečju podaljšale čakalne dobe, tiste nad dopustno čakalno dobo, in sicer za prvi specialistični pregled in terapevtsko-diagnostične storitve? Hvala.
Predsednik Vlade, imate besedo.
Glejte, jaz se s tem problemom ukvarjam verjetno več kot polovico delovnega časa, odkar je ta vlada prisegla, zato znam odgovoriti, ne da bi prebral. Ta problem lahko vidimo v svoji celovitosti, če se najprej vprašamo, ali vemo, koliko časa rabimo za to, da dobimo novega zdravnika. Rabimo 6 let študija in 6 let specializacije. Če kdo v tej dvorani misli, da se da to skrajšati na 4 mesece, naj mi pove, kako. Bo dobil vse Nobelove nagrade, ki so na razpolago. Teh kadrov v štirih mesecih, ki manjkajo, mi nismo bili sposobni ustvariti. Ne da se to uvoziti, in to je ključni problem. Pravzaprav je tudi v tem času odšlo iz slovenskega zdravstva nekaj 100 ljudi. Tako zdravnikov kot medicinskih sester. Kljub temu ima ta problem tudi organizacijski vidik. In kar se tega tiče, smo naredil veliko. Za jesensko obdobje je pripravljen načrt za vse zdravstvene ustanove, ki ga recimo spomladi ni bilo. Zdaj vsaka bolnišnica ve, kako ravnati, kje so rezerve. Ampak ker ni kakšnih bistvenih dodatnih kapacitet, tudi bolnišnice se ne da zgraditi, še posebej ne v Sloveniji, v štirih mesecih, je teh rezerv relativno malo. V petek smo imel dolg sestanek z vodilnimi vseh slovenskih bolnišnic, kjer smo spet preštevali postelje, rezerve ventilatorjev, ki ste jih nekateri tako zasmehovali, pa se zdaj spet prah briše z njih, pa se jih vleče s kleti, ker če bo trend takšen, kot je zdaj, bomo najkasneje oktobra imeli situacijo, ko se bodo čakalne vrste, o katerih govorite, spet podaljševale, ker se bodo nekateri drugi programi morali ustavljati. Se pravi tisti, kjer ne gre takoj za vprašanje življenja in smrti. Zaradi tega je nevarnost koronavirusa oziroma bolezen covid-19 pač tak problem, ne samo zaradi svojih neposrednih, ampak tudi zaradi svojih posrednih posledic. S tega vidika mislim, da je v našem skupnem interesu, da naredimo vse, da kapacitete zdravstvenega sistema niso presežene. Se pravi, da spodbujamo ljudi, da si naložijo aplikacijo, da jih ne spodbujamo, da se združujejo tam, kjer je nevarno, in da se ne igramo političnih igric na polju, kjer je polit bencin. In tukaj je veliko bencina politega. Tako ne pričakujte, da bomo tudi v tej situaciji zdaj pred vas prišli z nekimi številkami, kjer bomo rekli, vsak mesec smo in naslednji mesec bomo za toliko in toliko skrajšali čakalne vrste, ker bi to zvenelo zelo rumeno, povsem nespodobno. Smo v situaciji, kjer se trudimo za to, da se bistveno ne podaljšajo. Za koliko so se podaljšale? Natančno za toliko časa, kolikor se programi niso izvajali v posamični dejavnosti. Najmanj za toliko časa. Ker traja tudi potem, da se stvari nazaj postavijo. Zdaj imamo več rezerv, boljšo organizacijo, več zaščitne in kritične medicinske opreme, kot smo jo imeli spomladi. Mislim pa, da nimamo praktično nobene dodatne zdravniške ekipe, ker se je ne da ustvariti v tem času. Gre zgolj za rezerve, ki se oblikujejo na enak način, kot so se spomladi. Se pravi, da se z manj nujnih programov ljudi vleče na tiste, ki so bolj nujni.
Kolegica Divjak Mirnik, zahteva za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Zdaj konkretnega odgovora seveda ni bilo, o aplikaciji pa sploh ne bom izgubljala besed. Spoštovani gospod predsednik Vlade, opozoriti vas moram, da je zadnje poročilo glede podaljšanja čakalnih dob objavljeno na spletni strani NIJZ z datumom, reci in piši, 1. marec 2020. Prej so bila poročila objavljena vsak mesec. Zakaj teh poročil več ni na spletu? Ali tu mogoče, ne vem, kaj skrivate? Sprašujem se, ali je to namerno ali pa je to mogoče posledica novega vodstva inštituta. Skrajno zanimivo je, da vas ta statistika nič več ne skrbi. Ko je bil predsednik vlade Marjan Šarec, vas je to blazno skrbelo vsak dan. Danes, ko vi vodite vlado, pa vas to več ne skrbi. Zato še enkrat prosim za aktualne podatke o čakalnih dobah oziroma njihovem podaljšanju zaradi covida. In drugič, kako boste zagotovili, da ljudje ne bodo, kot bi rekli starejši ljudje v Prlekiji, »crknili za plotom«, ker ne dobijo zdravstvene oskrbe? Seveda sem to povedala v navednicah, da me ne bodo kolegi iz kleti začeli napadati. Šest mesecev ste imeli čas, da naredite načrt, pa ga niste. Ne razumem, zakaj ne. Ste pa letala pošiljali čez Slovenijo in nam razlagali, kako ste uspešni. Če mislite, da je prava pot ta, da se bo vključilo 156 zasebnikov, ki so po podatkih Zdravniške zbornice s 1. avgustom registrirani, in bo rešilo te nedopustno dolge čakalne vrste, jaz s svojim skromnim medicinskih znanjem menim, da to ni najboljša rešitev. Ne pravim, da pomoč ni dobrodošla, definitivno pa je to počasna privatizacija zdravstvenega sistema, krepiti pa bi morali javnega. Vi pa očitno počnete nekaj drugega. Kaj bo rezultat tega? Sčasoma se bo začel dogajati še večji odliv zdravnikov iz javnega sistema. In kaj bomo potem? Se bomo delili na prvo- in drugorazredne? Se bomo delili na tiste, ki zmorejo plačati, in tiste, ki ne zmorejo? Jaz si tega ne želim. Hvala.
Predsednik Vlade, lahko dopolnite svoj odgovor.
No, glejte, spoštovana gospa poslanka, naredili bomo ravno to, kar pravite, da ne bomo. Javno zdravstvo je beseda, ki je zelo zlorabljena v Sloveniji že leta ali pa desetletja. Bolj se govori o tem, kako se podpira javno zdravstvo, bolj ljudje, ki delajo v javnem zdravstvu, bežijo iz njega. Lahko vam naštejem konkretne primere, ko so se v zadnjih letih sesuvali celotni programi posamičnih slovenskih bolnišnic, ker je po pet zdravnikov dalo odpoved in so šli delat v Avstrijo, kjer so za manj obremenjeni delovnik zaslužili trikrat več. Torej lotili se bomo tega problema tam, kjer obstaja. Ne v teoriji. V kratkem se začenjajo priprave in pogajanja za izločitev storitvenih delov javnega sektorja iz administrativnega dela plačnega sistema in za vzpostavitev novih pogojev. Jaz upam, da boste to podprli, ker če tega problema ne rešimo, ne glede na to, koliko denarja se bo kam namenilo teoretično, bo slovensko zdravstvo še za stopnjo nižje, kar se tiče dolgih čakalnih vrst, kot je zdaj. To je realen problem. Poleg kaosa, preplačane medicinske opreme ponekod, se pravi znanih problemov, je ključni problem to, da ljudi ni. Ljudje odhajajo, ker Evropska unija pomeni tudi skupen prostor, kjer lahko iščeš delo in greš tja, kjer si bolje plačan. Če v nekem poklicu dobiš takoj čez mejo trikrat večjo plačo, bo veliko ljudi šlo tja. In bolj je nekdo uspešen, bolj je izobražen, bolj zna, večje uspehe ima, bolj ga vabijo. In mi lahko naredimo vse drugo, če tega vprašanja ne rešimo, ne bo problem nič bistveno manjši. Torej, ja, problema se bomo lotili tam, kjer je.
Hvala lepa. Kolegica Divjak Mirnik, proceduralno.
Hvala. Verjetno so oziroma ne verjetno, definitivno so nekatere stvari, za katere vi absolutno niste krivi. Se pa bojim, da v teh šestih mesecih, glede na to, kaj ste vse govorili, kakšne strokovnjake imate in kako vi to vse obvladate, vsi ostali smo pa popolni butci, sem domnevala, da boste vi to tako v šestih mesecih z lahkoto brez problema uredili. Kaj ste pravzaprav konkretno storili, me zanima. Ljudje do zdravnikov ne pridejo, programi odpadajo, ljudje pa umirajo. To je pač dejstvo. Zdaj vaša naloga pa v tem trenutku je, da jim omogočite, da do zdravnikov pridejo. Tudi to je drugo dejstvo. Jaz resno želim, da realnost vašega spopada s covidom ne bodo ti filmčki, ki jih vsak dan lahko gledamo in spremljamo. Jaz si resno želim, da ljudje dobijo oskrbo, še posebej zato, če jo plačujejo. Jaz si resno ne želim, da bi ljudje umirali, ker enostavno nihče ne dviguje telefonov. Torej vaša naloga je, da to rešite, ker ste govorili ves čas, da boste vi to z lahkoto rešili, in da stabilizirate javno zdravstvo, ker drugače ne vem, kako se nam piše. Jaz si ne bi želela, kot sem že dejala, da se nam sistem popolnoma sesuje. In seveda si ne bi želela, da se zgodi to, kar se je zgodilo v mesecu marcu, da je čisto vse zaprto. Jaz si tega ne želim, domnevam tudi, da si vi tega ne želite. Zato bi kljub temu, da načrtujete, kot ste rekli, ta administrativni odvzem iz plačnega sistema oziroma izstop iz plačnega sistema, bi si želela, da nam konkretno poveste: Kdaj boste to naredili, v kakšnem času? In da nas jasno in glasno opozorite oziroma nam daste informacije: Kdaj oziroma za koliko so se te čakalne vrste povečale? V končni fazi ste menjali direktorja NIJZ oziroma direktorico, nastavili gospoda Kreka. Naj on to naredi, saj to je njegova naloga, za to je plačan. Vljudno prosim, da ga na to opozorite, če tega več ne počne. Seveda pa bi, gospod predsedujoči, predlagala, da v skladu s poslovnikom v odgovoru predsednika Vlade razpravljamo na naslednji seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil ta četrtek v okviru glasovanj. Naslednji bo vprašanje predsedniku Vlade postavil kolega Jurij Lep.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik Vlade! Poslanci Desusa tega in prejšnjih mandatov vlagamo veliko napora v popravo krivic upokojencev, ki je nastala zaradi neusklajevanja pokojnin v času gospodarske in finančne krize. Zaradi neusklajevanja oziroma znižanega rednega usklajevanja pokojnin so bili upokojenci prikrajšani za kar 8,4 %. V tem trenutku to prikrajšanje znaša 5,6 %. Upamo pa in pričakujemo, da bo na tej seji Državnega zbora sprejet naš predlog izredne uskladitve pokojnin za 2 % brez vezave na rast BDP. Tako ostaja še 3,6 prikrajšanja upokojencem. Spoštovani predsednik Vlade! Ob podpisu koalicijske pogodbe ste v zvezi s prioritetami našega delovanja med drugim dejali, navajam: »Tu so problemi, ki tarejo predvsem starejšo generacijo. V tem delu je koncentriranih daleč največ strateških izzivov za Slovenijo, ki je tudi socialna država. Veliko teh prioritet je posvečenih reševanju problemov generacije, ki je najbolj izpostavljena.« Aktualno vlada podpira naš predlog 2-procentne izredne uskladitve pokojnin, nas pa zanima višina in dinamika dodatnih uskladitev pokojnin in s tem celovita odprava prikrajšanja iz minulih let. V izboljšanje položaja upokojencev vplivajo upanja v konkretne zaveze v koalicijski pogodbi, v kateri je področjem, ki zadevajo upokojence, namenjeno veliko pozornosti. Spoštovani predsednik Vlade! Od nastopa vlade je minilo 6 mesecev. V tem času smo se uspešno borili z epidemijo koronavirusa in blažitvijo njenih posledic. Kljub težkim časom pa je bilo za upokojence v tem času storjenega že veliko. Zanima me: S katerimi ukrepi je aktualna vlada do sedaj že pomagala upokojencem? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Predsednik Vlade, imate besedo.
Hvala za vprašanje. Najprej naj rečem, da ta vlada ne gleda na pokojnino kot na socialno kategorijo, ampak kot na plačilo za minulo delo, se pravi na ekonomsko kategorijo. Zaveda se, zato smo to zapisali tudi v koalicijsko pogodbo, da so tukaj stvari, ki niso v skladu, bom rekel, splošno družbeno pravičnostjo. Se pravi, da obstaja velik del upokojenske generacije, ki je prikrajšan, ki ne dobiva toliko, kot je možno v okviru splošne makroekonomske situacije in kot so posamezniki zaslužili. Res pa je, da ta problem ni nastal, vsaj v glavnem ne, čez noč in da se ga tudi ne da kar tako odpraviti. Tudi vaš predlog predvideva reševanje tega zaostanka po korakih. In jaz mislim, da bomo to zmogli. Kdaj se lahko naredi naslednji večji korak? Če bodo vzdržale ekonomske prognoze, kot so bile dane v času, ko smo pripravljali tudi zadnji rebalans proračuna, potem bo drugo leto leto rasti in bomo lahko naredili večji korak. Koliko ga bomo lahko letos naredili ob koncu leta ob rednem usklajevanju, bomo videli takrat, ko bomo imeli to situacijo pred sabo. Je pa res, kot ste sami poudarili, da kljub makroekonomsko težki situaciji, ko beležimo praktično 8-odstotni padec bruto domačega proizvoda, v tem času spopada s korona virusom upokojenci oziroma tisti najbolj ranljivi del upokojenske populacije ni bil prikrajšan. Bilo je izplačilo solidarnostnega dodatka in v tem času je bilo uvedena tudi brezplačna vozovnica in mesec prej so bila izvršena nekatera plačila. Tako smo poskrbeli, da tukaj ni bilo še dodatne obremenitve in dodatne žrtve. Zagotovo to, kar je zapisano v koalicijski pogodbi, je za nas cilj. V primeru, da se nam delno ponovi situacija jeseni, kot smo jo imeli spomladi, ko bo potrebna še dodatna solidarnost, bo ta tudi za upokojence izplačana v višini, ki jo bomo zmogli. Upamo pa, da to ne bo potrebno, da bomo lahko prešli v normalno usklajevanje in v čim hitrejše odpravljanje tega zaostanka.
Hvala lepa. Kolega Jurij Lep, zahtevate dopolnitev.
Hvala za odgovor. Samo bi še nekaj dodatnega želel izvedeti. Izmed vseh zakonov, ki jih pripravlja vlada, je zakon o dolgotrajni oskrbi eden tistih, ki ga ne le upokojenci, ampak pravzaprav vsi nestrpno pričakujemo. V povezavi s tem tudi zakonodajo o demografskem skladu. Zato me zanima še: Kako daleč je vlada s pripravo omenjenih zakonov oziroma kakšna je časovnica, ki ste si jo izoblikovali na vladi? Hvala za odgovor.
Predsednik Vlade, imate besedo.
Kar se tiče zakona o dolgotrajni oskrbi, ta razprava še poteka. Kar se tiče zakona o demografskem skladu, je v prvi fazi zaključena. Vlada bo ta teden zakon obravnavala za usklajevanje s socialnimi partnerji, se pravi z Ekonomsko-socialnim svetom, Zvezo društev upokojencev ter Mladinskim svetom. Potem bomo opravili še morebitne popravke in jih tudi koalicijsko uskladili, če bo potrebno in potem bo zakon na vaših klopeh. Se pravi relativno kmalu. Ta zakon je z vidika teme, ki ste jo odprli, pomemben, govorimo o zakonu o nacionalnem demografskem skladu. Zagotavljal bo neko dodatno stabilizacijsko sidro v pokojninskem sistemu, in to dolgoročno, ker je predvideno, da se bodo sredstva plemenitil. Fond ne bo kopnel, ampak bo naraščal, in bo sredstev, ki bodo na voljo, vedno več. Hkrati se bo pa ta del sredstev tudi sproti uporabljal za to, da se izboljša položaj pokojninskega sklada oziroma upokojencev, praktično rečeno. Z vidika neke splošne pravičnosti bi bilo najbrž zelo krivično, če bi rekli, sklad bomo zgolj bogatili naslednjih 30 let, potem pa ga bomo začeli uporabljati, ker bi to pomenilo, da generacija, ki je to premoženje ustvarila, od tega premoženja nima nič. Poleg tega je predvideno, da se del sredstev uporabi tudi za izgradnjo domov za starejše. Jaz verjamem, da bomo pri tem uspešni in da tega problema čez 20 let ne bo več. Se pravi, da ga bomo do takrat že rešili. Sredstva potrebujemo sedaj, ko je problematika najbolj pereča, ne pa čez 20 let. Ko gre za dolgotrajno oskrbo, je to tudi, bom rekel, izjemno pomemben ukrep, ki bo bistveno vplival na blaginjo starejše generacije, predvsem upokojencev. Jaz verjamem, da bomo v roku dobrega meseca to razpravo zaključili in poslali zakon v proceduro.
Hvala lepa. Predsedniku Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslanska vprašanja, postavljena na 18. in 19. seji Državnega zbora. Minister za zunanje zadeve dr. Anže Logar bi moral odgovoriti na vprašanje Jožeta Lenarta v zvezi z vlogo in aktivnostmi Republike Slovenije ob stoti obletnici koroškega plebiscita, vendar je danes odsoten. Poslanca sprašujem, če vztraja pri ustnem odgovoru ali morda želi pisni odgovor ministra.
Hvala lepa. Osebno sem kar nekako razočaran. Junija je bilo to vprašanje postavljeno in je bil minister odsoten, prav tako v juliju. Danes na septembrski seji ponovno. Glede na to, da gre za pomembno vprašanje, pred stotimi leti se je 10 % Slovencev odločilo, da živi v neki drugi ekonomiji, avstrijski, namesto v Kraljevini Srbov, Hrvatov in Slovencev, takrat jih je bilo 80 tisoč. Danes je Slovencev na avstrijskem Koroškem še samo 13 tisoč, to se pravi manj kot 20 %. Plebiscit. Ta dogodek bo 10. 10. v Celovcu. Seveda sem takrat delno dobil odgovor od ministrice za Slovence v zamejstvu gospe dr. Helene Jaklitsch, ampak ta odgovor je bil omejen na njihovo ministrstvo. Jaz, naša poslanska skupina in seveda tudi naši koroški Slovenci si želijo jasno slišati, kakšne so aktivnosti slovenske diplomacije okoli tega. Zato si želim, da bi ta odgovor prišel še pred datumom 10. 10. Jaz mislim, da ministrstvo za zunanje zadeve ta odgovor ima pripravljen in bi želel, da čim prej pride v Državni zbor, da dobimo ta odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovani kolega Lenart, bom tudi jaz pozval ministrstvo, naj odgovori v najkrajšem možnem roku. Minister za okolje in prostor mag. Andrej Vizjak bo odgovoril najprej na vprašanja Primoža Siterja v zvezi z reševanje onesnaženosti srednje Soške doline zaradi sosežiga odpadkov v Cementarni Salonit Anhovo.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani poslanec! Glede sklepov, ki so bili sprejeti v parlamentu in se nanašajo na ustanovitev delovne skupine za proučitev možnosti. Vrsto sklepov je bila in jaz bi šel kar po vrsti. Prvi sklep se je nanašal na priporočilo, da se ne dovoli več povečanje količin sosežiga odpadkov. Moram reči, da je to stvar upravnega postopka, ki ga vodi Agencija Republike Slovenije za okolje, ni politična odločitev ne vlade, ne ministra, zato ta postopek poteka v skladu s predpisi. Trenutno pa ni bila sprejeta še nobena odločitev na to temo. Sklepa dva in štiri se nanašata na ustanovitev delovne skupine, ki je bila ustanovljena in je začela tudi z delovanjem. Nekoliko je bilo delovanje te delovne skupine oteženo tudi zaradi razmer, povezanih z epidemijo, in ustreznih priporočil Nacionalnega inštituta za javno zdravje po nesestankovanju spomladi tega leta. No, ta delovna skupina je začela delovati in kar nekaj sklepov so že sprejeli. Se pa bojim, da v šestih mesecih, kolikor je bil postavljen rok, ta delovna skupina zaradi obsega dela ne bo zaključila z delom. Delovna skupina je nadaljevala delo v dveh podskupinah. Prva podskupina bo obravnavala problematiko, povezano z emisijo in posledičnim vplivom na stanje okolja, s tehnično-tehnološkega vidika. Druga pa bo obravnavala povezavo med emisijo iz sežigalnic oziroma vplive sosežiga na stanje okolja z zdravstvenega vidika. Seveda so temu primerno prilagojeni tudi strokovnjaki, ki delujejo v teh skupinah. Sklep številka tri je bil glede normativnega urejanja področja obratovalnega monitoringa. Pravno-informacijski center nevladnih organizacij PIC je naredil primerjalno analizo, ki je dostopna tudi na spletnih straneh. Prakse izvajanja tega monitoringa v Evropi so različne, vse pa pravzaprav obveznost nalagajo upravljavcu naprave. Nekje to izvajajo akreditirani ali pooblaščeni izvajalci, nekje pa upravljavec. Ključno je, da so pogoji za obratovalni monitoring določeni v nacionalnih predpisih in zaključkih o najboljših možnih tehnologijah oziroma best available technology. To se mi zdi, da je ključno. Ti standardi določajo nenehni ali online monitoring oziroma občasni, ključno je, da se pri teh monitoringih izvaja online monitoring, kar pomeni, da ne prihaja do špekulacij, da v določenih trenutkih so emisije velike, potem pa v določenih ne. Tudi v zakonu o varstvu okolja, ki je že poslan v parlament, je predpisano, pa tudi v drugih predpisih, da mora upravljavec uporabljati in zahtevati BAT tehnologijo pri izvajanju teh meritev. Potem je še sklep številka 5 o povišanju koncesije za izrabo mineralnih surovin. Moram reči, da je to v pristojnosti Ministrstva za infrastrukturo, Direktorata za energijo. Sklep številka 6 se je nanašal na pripravo celovite strategije ravnanja z odpadki. Moram reči, da je v nacionalnem programu varstva okolja, ki ga je ta parlament sprejel, opredeljeno tudi ravnanje z odpadki, natančneje pa so opredeljeni v programu ravnanja z odpadki in programu preprečevanja nastajanja odpadkov. V letošnjem letu bomo pripravili novelacijo tega programa, tako da normativno je to relativno pokrito. Sicer pa bo tudi v predlaganem zakonu o varstvu okolja, ki je že v parlamentu, uvedena ta tako imenovana proizvajalčeva razširjena odgovornost, kjer moramo do leta 2023 prevzeti tudi direktivo Evropske unije. Potem je še revizija okoljevarstvenega dovoljenja za Salonit Anhovo. Tudi tu je postopek v teku. Ministrstvo za okolje je s sklepom imenovalo medresorsko delovno skupino za proučitev možnosti izenačitve normativov za sožegigalnice in sežigalnice. Kljub temu da smo začeli z delom, ne pričakujem, da bo v roku 6 mesecev to možno tudi zaključiti. Hvala.
Kolega Siter, zahtevate dopolnitev odgovora?
Hvala lepa, predsednik. Hvala, minister, za odgovor. Sklep, ki najbolj bode v oči oziroma na katerega tudi najbolj opozarjajo lokalni prebivalci v Anhovem, je ta, ki govori o ustanovitvi medresorske delovne skupine, ki, zdaj parafriziram sklep, naj v sodelovanju z zdravstveno in okoljevarstvo stroko podjetjem Salonit Anhovo, lokalno skupnostjo in predstavniki civilnih iniciativ goriške regije preuči možnost za izenačitev normativov dovoljenih emesij sosežigalnic s tistimi, ki veljajo za sežigalnice odpadkov. To je bilo na dveh odborih sprejeto, da rečem navodilo Državnega zbora Vladi. In tukaj problem ostaja, ne glede na to, kaj se je v tem času zgodilo. Problem je v tem, da sestava te medresorske skupine ne odraža samega namena sklepa odborov. V njo niso bili, predvsem to je problematično, imenovani okoljski strokovnjaki, čeprav je bilo to tako v razpravi kot v sklepu izrecno navedeno. Še vedno temu ni zadovoljeno. Drugič, delovna skupina naj bi pripravila ukrepe za namen okoljske sanacije. Od 18 članov delovne skupine sta dva predstavnika zdravstvene stroke. Okoljskih strokovnjakov v njej ni, razen uradnikov z MOP in Arsa. In tretjič, s takšnim tempom stvari ne bodo nikamor šle, ne bodo prišle do željenih ciljev, ki ne sme bit biznis, ampak zdravje Soške doline in tamkajšnjih prebivalcev. Zato je moje vprašanje: Zakaj v to delovno skupino navkljub zagotovilom niso bili vključeni strokovna javnost in predstavniki lokalnega okolja? Na kakšen način bodo pristojna ministrstva zagotovila, da bodo ti ljudje tam in do kdaj?
Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
4. maja letošnjega leta sem podpisal skupaj s kolegom Tomažem Gantarjem, ministrom za zdravje, sklep o ustanovitvi delovne skupine in sestava ne odraža vaših trditev. V to delovno skupino so poleg vodij Direktorata za okolje in prostor imenovani tudi strokovnjaki na tem direktoratu in cela vrsta strokovnjakov s fakultet za strojništvo, za kemijsko tehnologijo ter tudi lokalna ekološka združenja, in sicer Božidar Rustija, Društvo EKO Anhovo in Dolina Soče, društvo za naravovarstvo in okolje, član, Miha Stegel, civilna iniciativa Danes, član, in pa Tina Gerbec, Občina Kanal ob Soči, članica. Vaša navedba, da tu ni strokovnjakov tako s področja različnih stro, kakor tudi lokalnih iniciativ, enostavno ne drži.
Kolega Siter, imate besedo za postopkovno.
Hvala lepa. Glejte, glavni problem, ki ga Anhovo ima, je to, da ti taka in da se ta zgodba odvija že 100 let. Minister, jaz sam prihajam iz Trbovelj. Če kdo ve, kaj vse lahko nastane iz te zgodbe s sosežigalnicami, z nevarnimi odpadki na za to neprimernem mestu, potem to vemo Trboveljčani. Spomnimo se Lafarga. Zaskrbljujoče je, da navkljub opozorilom zdravniške stroke se sežiganje odpadkov v Anhovem nadaljuje. Mi vemo, kakšna stopnja obolelosti za rakom je tam. Mi vemo, kako se v tem trenutku prebivalkam in prebivalcem Anhovega zagotavlja ustavna pravica do pitne vode – z gasilsko cisterno. In to ni danes, to je stvar, ki traja tedne, in na to opozarjajo. Medtem pa se direktor podjetja hvali, da je proizvodnja tekla normalno tudi v času epidemije, da sklepajo nove biznise in tako naprej in tako naprej. V tem času, minister, nastaja nepopravljiva škoda. Mi se vsi radi hvalimo s Sočo, kraljico vseh rek, še predsednik vlade jo ima na naslovnici na svojem Twitterju. Ampak da bi poskrbeli, da to dejansko ostane, pa ni interesa. Jaz se bojim, da ta skupina ne bo uspela nič narediti, dokler dejansko aktivisti, dokler lokalna skupnost niso enakopraven faktor v tej razpravi. Kakšna je zgodba z medresorskimi skupinami, pa vemo, zakaj se po navadi ustanavljajo. Zato da se nič ne naredi. Na to stvar je opozorila tudi v soboto, ena velika množica ljudi v Anhovem na protestu. Zbrali so se aktivisti s cele države in tako rekoč cela lokalna skupnost. Zato dokler ni prepozno, minister, od vas pričakujem, da boste pospešili realizacijo teh sklepov, naredili več, da pride do tega, da se življenje izboljša v Soški dolini. Govorimo o visoki stopnji obolevanja za rakom, o uničeni zemlji, o uničenem zdravju, uničeni vodi, uničenem zraku. Anhovo si tega ne zasluži, je pa to prav gotovo material za razpravo na naslednji seji Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. O predlogu bomo odločali ta četrtek v okviru glasovanj. Minister za okolje in prostor mag. Andrej Vizjak bo odgovoril na vprašanje Gregorja Periča v zvezi s Stanovanjskim zakonom.
Ministrstvo za okolje in prostor se je odločilo pripraviti novelo Stanovanjskega zakona, ne pa celega novega Stanovanjskega zakona, ker smo želeli streti nekaj najtrših orehov oziroma zapreti nekaj najbolj odprtih vprašanj. Novela Stanovanjskega zakona, ki je bila pripravljena na Ministrstvu za okolje in prostor, je bila že v javni obravnavi in je nanjo prišlo celo kopico pripomb. Tako zdaj oblikujemo predlog, ki bo šel v koalicijsko in medresorsko usklajevanje. Ključno, kar pa načrtujemo s prenovo, je dvig neprofitne najemnine na neko stroškovno raven. To pa zaradi tega, ker je najemnina nespremenjena že trinajst let, od leta 2007. Posledica je, da vsi stanovanjski fondi, tako lokalni kot državni, ne morejo več s tako nizko najemnino kriti ne osnovnih stroškov vzdrževanja, kaj šele da bi skrbeli za neko investicijsko dejavnost, povezano z uresničevanjem Resolucije o nacionalnem stanovanjskem programu 2015–2025. Pa tudi to je socialno totalno nepravično, kajti znižano najemnino imajo tako tisti, ki si lahko privoščijo in niso predmet socialnega tretmaja, kot vsi tisti, ki so predmet socialnega tretmaja. Zato je prav, da se to ureja s subvencijami, za tiste, ki jim socialni status onemogoča pokrivanje najemnine, in da tisti, ki to lahko storijo, plačujejo stroškovno najemnino. Drugo, kar je pomembno, povezano s prvim, je prilagoditev sistema subvencioniranja najemnin. Tretja je možnost višjega zadolževanja stanovanjskih skladov, če želimo povečati fond najemnih stanovanj. Tu pri zadolževanju bi omenil, da se bomo morali tudi s slovenskim bančnim sistemom dogovoriti za neke nove ugodnejše kreditne sheme za gradnjo stanovanj, ko govorimo o Stanovanjskem skladu, pa tudi mestnih stanovanjskih skladih. Ta trenutek je namreč možno dobiti kredite na 30-letno obdobje in posledično so amortizacijske dobe kratke, za stanovanje 30 let ni prav veliko. In seveda to onemogoča večjo investicijsko aktivnost skladov. Tako je to še ena paralelna dejavnost, ki je sicer zakon ne pokriva. Potem je zelo pomembna ta tako imenovana javna najemniška služba, ki jo ustanavljamo. Moram reči, da je zdaj v javni obravnavi bilo kar veliko kritike na račun posebnega statusa davčne obravnave te javne najemniške službe, kakor tudi zastonj storitev javne najemniške službe. Tako se tu nagibamo k rešitvi, da ne bi delali razlikovanja, kar se tiče dohodninskih olajšav pri javni najemniški službi, kakor tudi to, da bi storitve javne najemniške službe potekale na neprofitni oziroma stroškovni osnovi, da bi pa seveda proračun zagotovil začetne stroške, kar pomeni ustanovitev ustrezne ekipe z vso potrebno opremo. Nadalje je pomembna rešitev tudi znižanje soglasij za posle rednega in izrednega upravljanja. Tu so dosedanja soglasja praktično v pomembni meri onemogočala te posle. Nadalje je zelo pomemben ločen fiduciarni račun za rezervni sklad, se pravi ločen račun, da ne pride do mešanja tega, kar je za rezervni sklad in ostalo, pa seveda krepitev inšpekcijskega nadzora. Javna obravnava se je končala sredi avgusta. Načrtujemo, da bomo v septembru začeli in v začetku oktobra končali to koalicijsko in medresorsko usklajevanje in bo zakon poslan v parlament v oktobru.
Hvala lepa. Kolega Perič.
Najlepša hvala. Lep pozdrav vsem, še zlasti gospodu ministru, ministrici. Mene veseli to, kar sem do sedaj slišal, ker tudi pod prejšnjim ministrom je bilo vložene zelo veliko energije, da bi naredili številne korake naprej na številnih področjih, kot ste jih tudi korektno nanizali. Kot razumem, tudi v zdajšnji vladi ta prizadevanja tečejo naprej. Če pa samo dodam še nekaj k svojemu razmisleku. Eno je ta administrativni vidik, torej tisto, kar država lahko z vidika svojega delovanja dodatno pripomore k temu, da optimizira zakonodajo. Drugi del je pa predvsem javnofinančni oziroma finančni. Tukaj bi priporočil, da razmišljajmo o tem, da se opremo, torej investicije s strani same države oziroma lokalnih skupnosti bodisi z vidika zadolževanja javnih skladov. Poskusimo pa narediti to področje zanimivo tudi za zasebni kapital, ki bi v tem videl neko zelo dolgoročno predvsem stabilno investicijo. Moramo pa pri tem narediti korak naprej tudi z vidika tega, kakšna je cena teh najemnin. V tem trenutku je cena taka, da ne omogoča razvoja tega fonda. To je dolgoročno že pripeljalo do tega, da so ti fondi čedalje slabše vzdrževani, da se ne morejo širiti in niso zanimivi za razvoj. Pred nami vsemi je en zelo velik izziv in računam na vaše sodelovanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate možnost dopolniti odgovor.
Hvala lepa. Spoštovani poslanec, v celoti se strinjam z vašimi ugotovitvami. Res je, nacionalni stanovanjski program je zelo ambiciozen, ko govori o javnih najemnih stanovanjih – 10 tisoč javnih najemnih stanovanj do leta 2025 je zelo ambiciozen cilj. Jaz upam, da ga lahko z dosedanjimi ukrepi dosežemo do približno polovice, do 5 tisoč javnih najemnih stanovanj do leta 2025. Za kaj več je pa treba storiti najmanj dvoje ali pa troje. Eno ste že omenili, povečati interes tudi zasebnih vlagateljev v ta fond. Moram reči, da že obstaja, kajti po Sloveniji se gradijo stanovanjskih bloki oziroma soseske, kjer potem od zasebnikov stanovanjski sklad delno odkupi ta stanovanja. Stanovanjski sklad jih torej ne gradi, ampak jih zgrajena odkupi. Drugo, kar je, je možnost gradnje najemnih stanovanj iz fonda za okrevanje. Mi smo tudi priglasili delno ambicijo, da bi iz tega sklada za okrevanje, ki se oblikuje sedaj po epidemiji covid za zagon slovenskega gospodarstva, in tudi sicer za povečanje odpornosti skozi javna najemna stanovanja namenili del sredstev in s tem prišli do več stanovanj. Tretje, kar sem že omenil, je pa tudi boljši način oziroma dolgotrajnejši način financiranja javnih najemnih stanovanj skozi 50-letne kredite, kar danes še ni možno. Upamo, da bomo tudi to v dogovoru z bankami uspeli narediti. Vsak od vas, ki je kdaj koli gradil kakšno hišo ali pa kupil stanovanje, ga ni kupil ali pa gradil za 30 let, verjetno ga je zgradil za nekaj generacij. Zato je absolutno prekratka amortizacijska doba 30 let za takšna stanovanja. Tako bi tudi s tem zniževali stroške, če bi jih raztegnili na daljše obdobje, kapacitete novogradenj pa bi povečali.
Hvala lepa. Minister za okolje in prostor mag. Andrej Vizjak bo odgovoril na vprašanje Lidije Divjak Mirnik v zvezi z delom Inšpektorata Republike Slovenije za okolje in prostor.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje gospe poslanke se je nanašalo na delo Inšpektorata za okolje, ki se v primeru nadzora nad neustreznim skladiščenjem komunalnih odpadkov in odlaganjem domnevno močno onesnažene zemljine, kot sta primera v celjski cinkarni ter gradbenih in drugih odpadkov na primeru tudi bivše lokacije gramoznice v Dogošah, da se je tam to izkazalo za neučinkovito. Za skladiščenje odpadkov je Vlada sprejela novo uredbo glede skladiščenja trdih gorljivih odpadkov na prostem. Roki za prilagoditev pa še niso potekli. En enoletni rok se izteče pravkar, 15. septembra, drugi rok pa seveda v 36 mesecih. To se pravi, če je potrebna gradnja po predpisih, ki urejajo graditev, se mora skladiščenje odpadkov na prostem prilagoditi zahtevam iz te uredbe v 36 mesecih. Glede na to, da roki, zlasti ta rok, ki je povezan z gradbenimi posegi, ni potekel, inšpektorat ne more ukrepati v skladu s svojimi pristojnostmi. Inšpektorat se tudi zaveda problemov onesnaževanja tal na območju stare cinkarne in tudi redno vodi inšpekcijske postopke, vezane na obravnavo te problematike. Seveda je rešitev problema onesnaženosti tal v celostni in sistemski izvedbi sanacije območja. Ta koalicija se je v koalicijski pogodbi tudi zavezala, da bo k temu pristopila in potekajo tudi aktivnosti na tem področju. Na lokaciji bivše gramoznice Dogoše se tudi redno izvajajo inšpekcijski pregledi, eden bo potekal prav v naslednjih dneh. V okviru ugotovljenih nepravilnosti so bile izdane tudi ureditvene odločbe. Recimo zavezanec Gokop je te ugotovljene nepravilnosti tudi odpravil.
Hvala lepa. Kolegica Divjak Mirnik, zahtevate dopolnitev odgovora?
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsednik. Lep pozdrav, gospod minister! Midva govoriva o delu Maribora, to so Dogoše. Saj sem vam naštela vse, kaj se na tistem območju vse dogaja že ohoho let. Seveda vi niste krivi, niti pod razno tega na trdim. Dejstvo pa je, ker ste mi tudi v pisnem odgovoru napisali, da ima to podjetje Gokop vsa dovoljenja, da to ne drži. Tudi rudarsko dovoljenje mu je že poteklo. Do konca septembra mora zadevo sanirati, pa temu ni tako. Zato sem vas tudi spraševala, kaj boste storili. Jaz verjamem, da če Gokop naredi oceno odpadkov, kakšni so, da če jo naroči on, seveda piše, da je to vse super, oh in sploh prav, da tam ni nobenih nevarnih odpadkov. Če pa se pogovarjaš in dobiš papirje od neodvisnih organizacij, ki to počno, tudi od ljudi, ki so videli na lastne oči, kam so se vozili ti odpadki, potem pa je zgodba malce drugačna. Jaz bi si želela, da inšpektorat tukaj podela svoj del posla na način, da ščiti ljudi, ne da ščiti nekega privatnika. To bi si recimo želela v tej državi, in to čim prej. Zato vas tukaj še enkrat sprašujem: Kako boste pravzaprav zaščitili življenja ogroženih prebivalcev v delu Maribora, v Dogošah tudi preko inšpekcijskih služb? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa. Seveda je v interesu tako Inšpektorata za okolje in prostor kot ministrstva, da se ukrepa v interesu ljudi in da se ne dela v interesu posameznih gospodarskih subjektov. Je pa res to, da so kapacitete inšpektorjev omejene. Zato smo veseli in so inšpektorji veseli slehernih podatkov, konkretnih, dokazljivih dokazov o nezakonitem ali neprimernem ravnanju zavezancev. Tako da je dobrodošla sleherna fotografija ali kakršnakoli druga ugotovitev, ki je nesporna, o tem, da se neke stvari kršijo ali ne spoštujejo. V nedavnem primeru v Občini Vransko, ko se izdaja eno okoljevarstveno dovoljenje za določeno gospodarsko dejavnost, kjer je investitor navedel, da bodo to delali samo v zaprtem prostoru, se je izkazalo, da to dela tudi v odprtem prostoru, čeprav je izrecno navajal, da bo to delal samo v zaprtem prostoru. Pa so ga ustrezno fotografirali in ima zdaj velike probleme, ker je zavajal tako uradnike kot inšpektorje. Želim vam povedati, da dostikrat na žalost je potrebnega tudi malo več sodelovanja z našimi inšpekcijskimi službami pri zbiranju teh gradiv in potem je nesporno lažje tudi ukrepati. Danes ima vsak telefon s fotoaparatom, lahko tudi kaj posname na kamerco, in to je lahko tudi koristno. Kar se pa tiče samih inšpektorjev, vam moram povedati, da je to število glede na številne prijave relativno omejeno. Moram tudi reči, da so inšpektorji primerno sredstvo za reševanje raznoraznih medsosedskih sporov – zdaj ne govorim o tem primeru – in so obremenjeni z raznoraznimi stvarmi in s tem, ali je nek objekt pravilno postavljen ali ni pravilno postavljen, ko sosed ovaja soseda ali kaj podobnega. Zato načrtujemo v okviru gradbenega zakona prenos dela ali pa ne prenos, ampak razširitev dela pristojnosti tudi na komunalne oziroma lokalne nadzornike, zlasti ko govorimo o enostavnih objektih in podobnem, da bodo inšpektorji lahko več časa, energije in truda posvečali takim bolj zapletenim primerom, kot so deponije odpadkov in onesnaževanje okolja.
Hvala lepa. Kolegica Divjak Mirnik, izvolite.
Hvala. Glede na to, da gre za zelo resno temo, ki seveda ni edina v Sloveniji, ker gre za ogrožanje prebivalstva, ker gre za ogrožanje življenja ljudi, predvsem otrok, ki živijo v tem delu Maribora, to je v Dogošah, pa tudi glede na to, gospod minister, ko ste dejali, da so dobrodošli vsi dokazi, ki govorijo v prid temu, po mojih podatkih inšpekcija vse te dokaze ima. Pa jih ni dobila samo enkrat, dobila jih je že večkrat. Pa se bom sama še enkrat potrudila, da jih še enkrat dobi. Bi si pa želela, spoštovani gospod predsednik, da o tem vprašanju oziroma odgovoru spoštovanega gospoda ministra spregovorimo na kateri od naslednjih sej, zato ker je to tako huda problematika, ki jo moramo začeti reševati takoj. Vsak izgubljen dan je ena nova žrtev in nekdo z novo boleznijo, tudi v Dogošah in še kje drugje po Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek v okviru glasovanj. Minister za okolje in prostor mag. Andrej Vizjak bo odgovoril na vprašanje Boštjana Koražije v zvezi s spodbujanjem urbanega kmetijstva, zlasti urbanih vrtov.
Ministrstvo za okolje in prostor omogoča ohranitev kmetijskih in drugih zemljišč v urbanih območjih za urbano kmetijstvo. V ta namen je to področje vključeno tudi v pripravo nove strategije prostorskega razvoja Republike Slovenije do leta 2050. Ta strategija je bila v javni obravnavi pred kakim letom ali še več. Veliko delavnic je bilo narejenih v Sloveniji in tudi predstavitev, zato temu delu posvečamo pozornost tudi s pripravo novih predpisov za občinsko prostorsko načrtovanje ter priporočila v sklopu državnega prostorskega reda. V sklopu državnega prostorskega reda je bil izdelan in izdan priročnik Zeleni sistemi v mestih in naseljih, ki med tipologijo zelenih površin uvršča vrtičke in urbano kmetijstvo, podaja priporočila za načrtovanje na občinski ravni ter spodbuja ekološko kmetijstvo, ki se prednostno namenja pridelavi hrane za oskrbo mesta. Pripravlja se tudi priročnik Zelene strehe in vertikalna ozelenitev, ki med tipologijo ozelenjenih streh uvršča tudi strešne vrtičke, kjer so ozelenjene površine na strehah namenjene urbanemu vrtnarjenju.
Kolega Koražija, imate besedo.
Spoštovani minister, najlepša hvala za odgovor. Glejte, zadeva je taka. Saj ste zelo dobro prej omenili to strategijo prostorskega razvoja do leta 2050. Veste, tile urbani vrtovi oziroma mestni vrtovi so zelo pomembni tudi s tega stališča, ker so mesta preobremenjena zaradi toplifikacije mest, ker se pregrevajo v poletnih časih. Drugi aspekt, ki je pa še bolj pomemben, je pa ta prehranska samooskrba, ki je v ravno v času koronavirusa oziroma covida-19 eden izmed aspektov, da poskušamo najti čim več rešitev, sploh ko gre za prehransko samooskrbo. Prej ste govorili o teh zadevah, da so že pripravljeni neki načrti in ta projekt, ki poteka, pa me zanima: Ali ste razmišljali tudi o tem, da bi se kaj evropskega kmetijskega denarja, ki bo prišel iz tega Green Deala oziroma Zelenega dogovora, če bo prišlo do tega, da bo ta denar preusmerjen tudi v urbane vrtove? Rad bi tudi pohvalil, ker je z našega konca in vem, da je bil nedavno minister v Halozah in v okolici Ptuja, Občino Kidričevo, ki že zelo veliko na tem, se pravi na teh urbanih vrtovih dela tudi Mestna občina Ptuj. Mestna občina Maribor pa je na tem mestu v bistvu neke vrste inovator oziroma lider v tej smeri in so že po letu 2012 ustanovili te skupnostne urbane vrtove oziroma eko vrtove, ki so zelo pomembni za trajnostni razvoj. Kot že rečeno, treba bo razmišljati o teh pametnih mestih, na katerih se zadnje čase veliko dela. Mislim, da so ti mestni vrtovi zelo pomemben aspekt tega. Hvala.
Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Ja, spoštovani poslanec, pravilno ugotavljate, da so te zelene površine, vrtovi znotraj mest, pomembni najmanj z dveh vidikov. Prvo s tega urbanega prostorskega načrtovalskega vidika, drugo pa možnosti samooskrbe. Vi ste naslovili to vprašanje na oba ministra, tudi na ministrico za kmetijstvo. Z njenega resorja bom težko kaj odgovoril, nanašal se je del dodatnega vprašanja na to, kako je z možnostjo subvencioniranja tovrstne pridelave. Lahko pa vam samo to povem, da je tu tudi zelo pomembno sodelovanje med nacionalno in regionalno ter občinsko ravnjo, ko se to načrtuje. Praviloma da strategija prostorskega razvoja neke usmeritve, potem pa občine skozi občinske prostorske načrte in podrobne občinske prostorske načrte to konkretizirajo na posameznem območju. Usmeritev je vsekakor usmerjena v to, da se temu sledi. To je prepoznano kot pomembna kakovost življenja v urbanih središčih in, kot ugotavljate, tudi možnost samooskrbe, kar je vse bolj cenjeno ne samo zaradi tega, da imamo nekaj lokalno pridelane hrane, temveč tudi, če sami pridelamo, vemo, kaj damo v usta in je to tudi ena dodatna kvaliteta. Toliko v dopolnitev.
Hvala lepa. Kolega Koražija, imate besedo za postopkovni predlog.
Nič proti ministru osebno, ampak samo ko gre za teme za boljšo kvaliteto življenja vedno predlagam, da damo takšno vprašanje oziroma tudi odgovore v razpravo. Saj vem, da je malo možnosti, da bo ta zadeva potrjena, ampak glejte, časi so takšni, kakršni so, in mislim, da smo zdaj bolj kot kdajkoli res kreatorji svoje usode. Mislim, da je prav ,da se tudi o takih zadevah bolj kompletno pogovarjamo v Državnem zboru. Ko gre za dvig kvalitete življenja oziroma zdrav način življena, tudi prej je bilo o tem ogromno govora, je prav, da se o tem v Državnem zboru opravi razprava o te osgovoru. Mislim, da je prav, da tudi poslanci ne razmišljamo samo v smeri vprašanj, ampak da tudi pomagamo skupaj iskati odgovore. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil ta četrtek v okviru glasovanj. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev, prvi krog. Vprašanje bo zastavil Aljaž Kovačič, in sicer ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec Lipicer, ki je odsotna do 15.30. ure. Kolega Kovači, izvolite.
Hvala za besedo, predsednik. Sam nisem bil seznanjen, da je odstotna, ampak dobro. Spraševal bom dejansko o šoli in o tem virusu. Zdaj po navadi, ko kaj vprašaš o ukrepih, si takoj obtožen, da zanikaš virus oziroma da se ne držiš. Zato naj na začetki povem, da tako jaz osebno kot v Listi Marjana Šarca virusa ne zanikamo in tudi spoštujemo vse ukrepe in se vedemo odgovorno. Veseli nas, da kljub virusu so se s 1. septembrom odprle šole za vse učence. To smo tudi dejansko zagovarjali, ker se je izkazalo, da izobraževanje na daljavo ni primerljivo s poukom v učilnicah. Se pravi, da tukaj so bile neke posledice za vse učence, ki so se dejansko izobraževali na domu. Zdaj trenutno poteka pouk po ministričinih besedah tako imenovanem modelu B, se pravi, da so vsi učenci v šolah po navodilu NIJZ. Problem je, da so ta navodila velikokrat neživljenjska in se dejansko praktično v šolah ne morejo zagotavljati. Učiteljem in vodstvu vseh teh navodil, ki jih dobijo z NIJZ, ni moč uresničiti. Zato prvo vprašanje za ministrico: Kdo daje ta navodila – ali samo politika in predstavniki NIJZ ali so vključeni tudi psihologi, pedagogi, sociologi? Po mojem mnenju, če bi bili, se ne bi dogajale take zadeve, ki smo jih slišali v zadnjih dneh, da so prišla navodila, da morajo vzgojitelji, ki so šest ali osem ur s 14 otroki v vrtcu, nositi maske. Dejansko ni možno imeti 8 ur maske, prav tako ni možno imeti maske potem v razredih. Se pravi, da ima učitelj 8 ur masko na sebi in potem govori, učenci pa imajo tudi maske. Zato sprašujem: Ali so vključeni potem tudi psihologi, pedagogi in sociologi ter kakšne so posledice za učence? Vemo, da je spet prišlo do nekega komunikacijskega šuma, ker potem so bila določena navodila umaknjena. Drugo vprašanje, ki ga imam za ministrico. Epidemiološka slika je, kakršna je. Vidimo, da se iz dneva v dan slabša. Namen mojega vprašanja ni, da razpravljamo, kdo je kriv za to. Dejansko me zanima, glede na to, da je ministrica večkrat omenila, da ima več nekih možnosti, se pravi trenutno smo na modelu B: Kje je po njenem mnenju tista točka preloma, ki ga ima ministrstvo pripravljeno, da gre na model C? Še enkrat naj povem, da v Listi Marjana Šarca nekako zagovarjamo, da bi učenci morali biti v šoli.
Hvala lepa. Kolega Aljaž Kovačič, vztrajate pri ustnem odgovoru ali boste zadovoljni s pisnim? Ustno, okej. Naslednja bo vprašanje postavila mag. Meira Hot ministrici za pravosodje mag. Lilijani Kozlovič.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica! Evropska komisija je Vladi Republike Slovenije konec avgusta poslala osnutek poročila o vladavini prava v Republiki Sloveniji. Končno poročilo naj bi Evropska komisija pripravila do konca septembra in ga predložila kolegiju komisarjev v formalno potrditev do sredine oktobra v potrditev do sredine oktobra. S sprejetim poročilom naj bi se nato seznanili tudi ministri držav članic Evropske unije v okviru Sveta za splošne zadeve, kjer bo potekal letni dialog o vladavini prava. Socialni demokrati ocenjujemo, da gre za res pomemben evropski mehanizem, ki naj bi zagotavljal objektivno letno poročanje in oceno stanja vladavine prava držav članic Evropske unije. Menimo, da bi moralo delovati kot preventivno orodje, ki krepi skupno ozaveščanost o pomenu pravne države in njenem osrednjem mestu v evropskem političnem prostoru. Zato me je osebno presenetil pristop in odziv resornega ministrstva, ki je brez pripomb potrdilo osnutek polemičnih in kontradiktornih stališč Vlade Republike Slovenije do poročila Evropske komisije o vladavini prava v naši državi. Osnutek poročila, kolikor nam je znano iz poročanja medijev, naj bi bilo do Slovenije dejansko ugodno. Mi se vsekakor zavedamo, da stanje na nekaterih področjih delovanja pravosodnega sistema ni zadovoljivo, vendar se izboljšuje, kar kažejo tudi statistični podatki in relevantna poročila. Da je temu tako ste, spoštovana ministrica, potrdili tudi vi na zaslišanju pred nastopom vašega mandata. Podobno ste zatrjevali tudi v več izjavah za medije in intervjujih do prejšnjega tedna, ko so vaše izjave nekoliko nasprotujoče. V časopisu Delo ste v intervjuju povedali, da se o neodvisnosti sodstva v okviru delovne skupine, ki jo boste ustanovili, ne boste pogovarjali, saj za vas nedvoumno ta neodvisnost sodstva obstaja in vanjo ne moremo dvomiti. A v nadaljevanju ste povedali, da je resnica o vladavini prava nekje vmes. Kje vmes je vladavina prava, spoštovana gospa ministrica? Se stanje v slovenskem pravosodju izboljšuje ali se slabša? Imamo vladavino pri nas ali je nimamo? Prav tako ste v izjavi dejali, citiram: »Mislim, da se moramo pogovarjati, ker edino tako lahko pridemo do konsenza in razčistimo nenehne očitke glede pravosodja. Želim, da to pregledamo in pridemo do rešitev tam, kjer so potrebne.« Na kaj ste konkretno mislili s tem? Na katere očitke? Kako nameravate priti do konsenza s pogovorom o realnem stanju v pravosodju? Kje in kako se bomo pogovarjali? Čigave ocene boste vzeli v obzir? Govorimo o politični razpravi ali o dejanski strokovni razpravi, glede katere pa ocene na koncu koncev že obstajajo. Na primer, EU Justice Scoreboard, ki vselej ugotavlja izboljšave v slovenskem pravosodju, kar ste tudi vi sama omenjali na zaslišanju. Iz vaših dosedanjih razprav je bilo razumeti, da je stanje v sodstvu zadovoljivo, dobro, da se še izboljšuje, da so seveda določene pomanjkljivosti, da je še vedno prostora za izboljšanje. A sedaj so vaše izjave nekoliko nasprotujoče, ker zdaj govorite, da se je potrebno pogovoriti o realnem stanju v pravosodju. Kdo bo torej ocenil realno stanje v pravosodju? Stroka ali [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor.
Spoštovana poslanka, hvala za vprašanje. Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Zelo veliko vprašanj ste nanizali, če vam na nekatera ne bom uspela takoj odgovoriti, vam bom potem naknadno. Strinjam se in dejstvo je, da je vladavina prava temelj vsake demokratične družbe in je to temelj tudi naše družbe, je del našega političnega sistema in tudi našega pravnega sistema in tudi sama sem k temu zavezana. Strinjam se tudi, da mehanizem, in ga pozdravljam, ki ga je uvedla Evropska komisija, lahko pokaže, kakšno je stanje v posamezni državi in se spremlja na podlagi metodologije, ki jo je Evropska komisija tudi določila. Kot ste rekli, dobili smo osnutek, dobilo ga je Ministrstvo za zunanje zadeve, ki je za to tudi pristojno. Imeli smo rok do 4. 9., da ministrstva podamo pripombe. Naj pa še poudarim, vladavina prava ni izključno pravosodje. S tem se verjetno strinjava. Gre za vsaj štiri gradnike, ki bodo v tem poročilu spremljani. Tako da je verjetno tudi vprašanje še za koga drugega tu na mestu. Ministrstvo za pravosodje je v tistem prvem delu osnutek pregledalo, ker je bilo treba podati faktične pripombe. Ugotovili smo, da nimamo nikakršnih pripomb in o tem obvestili Ministrstvo za zunanje zadeve. Kasneje smo dobili v pregled osnutek vladnega gradiva, v katerem so bile določene navedbe. Saj se ne bom več sprenevedala, katere so, saj mislim, da imate to že vsi, kljub temu da je označeno z oznako Interno. Gre torej za vprašanje kontradiktornosti določenih kazalnikov, ki so zajeti v samem poročilu, torej metodologijo. Z enim se pa jaz izrecno ne strinjam, ki je notri naveden, in to je vprašanje neodvisnosti sodstva. Kot sem vam rekla, sodstvo je zame neodvisno, in zelo težko sprejemam to, kar je navedeno v osnutku poročila. Strinjam se z vami oziroma vidim, da je tukaj še priložnost za boljše sodelovanje med Ministrstvom za pravosodje in Ministrstvom za zunanje zadeve glede priprave takih besedil, sploh kadar se nanašajo na pravosodje. Še vedno je moja ocena in še vedno poudarjam, da pravosodje v Republiki Sloveniji dela zadovoljivo, da dela dobro, da gre za trende, ki se izboljšujejo. Določene zadeve v pravosodju pa so in tudi poročilo bo povedalo, da nekaj težav pa v pravosodju še vedno je, in sicer predvsem na področju gospodarskih sporov, kamor sodijo tudi kazenski spori in upravni spori. Vemo sploh po zadnji odločitvi Evropskega sodišča, da mora Upravno sodišče opravljati glavne obravnave, če ne bomo hitro ukrepali, se nam lahko zgodi tudi kolaps na tem področju. V tem poročilu je tudi kritika na preganjanje gospodarskega in bančnega kriminala pa nekoliko na transparentnost. Ostale ugotovitve so za Slovenijo ugodne in kažejo razvoj in napredek. Kar pa imam jaz težavo in tudi že v preteklosti ministrica iz prejšnje vlade, so bile prav tako dane pripombe na samo metodologijo, kako se zajemajo podatki. Pripombe so bile glede tega, da je treba upoštevati primerljive kazalnike med seboj, sploh kadar gre za dva kazalnika, ki kažeta kontradiktorne podatke, da je treba določiti zelo jasna merila, kaj je ocena uspešnosti. Pa še ena zadeva, ki jo pa tudi sama težko sprejemam, da ocenjujemo na podlagi percepcije. In to, kar je v poročilu navedeno, da je na podlagi percepcije naše sodstvo neodvisno, da ni neodvisno, s tem se zelo težko strinjam. Kaj bomo v nadaljevanju in zakaj sem se tako odločila. Vemo, da imamo v vladi morebiti različna stališča glede vladavine prava, in to je priložnost, da se torej poenotimo glede metodologije. Torej ne vprašanja o neodvisnosti, ampak o metodologiji, ali vsi enako razumemo in kako vrednotimo pravosodje. Namen je torej, da v tem sodeluje tako Vrhovno sodišče, Državno tožilstvo, zunanji strokovnjaki, strokovnjaki z MZZ, iz Ministrstva za pravosodje, kjer lahko gremo skozi poročilo in ocenimo [[izklop mikrofona]]
Vam je zmanjkalo časa, gospa ministrica. Kolegica Meira Hot, imate besedo za zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. V dopolnitev bi podala vseeno še nekaj malo bolj konkretnih vprašanj, ki sem jih sicer že postavila, ampak kot ste pravilno rekli, sem jih kar nekaj nanizala. Najprej me zanima, ko govorite o realnem stanju pravosodja in odziv na očitne. O katerih konkretnih očitkih govorimo? Ker vi ste zelo lepo povedali na začetku svojega mandata, da ne pristajate na to, da se sodstvo deli na leve in desne. Zdaj me zanima: Ali govorimo o očitkih, ki prihajajo iz določenega političnega pola, ali o očitkih, ki prihajajo iz strani strokovne javnosti? Zelo težko pa je seveda razpravljati podrobneje o stališču Vlade do zadevnega poročila, ker je bilo gradivo označeno z oznako Interno in mi nismo imeli priložnosti za razpravo o tem. Jaz menim, da bi moral Državni zbor absolutno o tem poročilu razpravljati. Zavedam se, da to spada na resor zunanjega ministrstva, ampak kljub vsemu vi kot pristojna ministrica sodite na resor, ki je zelo pomemben glede konteksta vladavine prava, in da bi morali o tem tudi mi v Državnem zboru razpravljati kot zelo pomembni deležniki. Torej še enkrat: Katere očitke ste mislili? Kako mislite priti do realnega konsenza o stanju v pravosodju, če ne bo tudi Državni zbor vključen? Ali nas nameravate vključiti? Ali vi osebno kot pristojna ministrica zaupate v slovensko pravosodje? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Hvala. Bom na to zelo kratko odgovorila. Ko pravim, da dobim očitke, očitke dobim iz leve in desne. Vedno bolj želijo od mene tako ljudje z leve strani, da se opredelim do nekih konkretnih sodb, ki jih je izreklo Vrhovno sodišče, ali pa o posameznih ločenih mnenjih, ki jih izdaja določen sodnik, in mi skušajo povedati, da je ta sodnik neodvisen. Prav tako se mi dogaja z desne strani, konkretni očitki, ki so tudi v javnosti, da se torej sodi nepristransko. Gre za te očitke, dejansko gre za čiste politične očitke. In vedno bolj me moti, da obe strani, tako leva kot desna, pravzaprav ugotavljata, da je s sodstvom nekaj narobe. In to nedvomno potem tudi vpliva na samo percepcijo neodvisnosti. Sama pa menim, da je sodstvo neodvisno in sodstvu še vedno zaupam. Oznaka Interno je zaradi tega, ker je tudi osnutek poročila je pod oznako Tajno. Priznam, da ga sama še nisem prebrala, ker je v posebni varni sodbi na MZZ in je to samo delovna skupina. Dokler ne bo končno poročilo, razen to, kar pride pod mizo tako in se deli, razen par ljudi tega nihče ne bo videl. V tem trenutku ne razmišljamo o vključitvi Državnega zbora. Razmišljam o tem, da ta skupina najprej doseže neke ugotovitve, da poda neke predloge, kaj je potrebno izboljšati, morebiti pa je v nadaljevanju lahko tudi gradivo za na Vlado.
Hvala lepa. Kolegica Meira Hot.
Hvala lepa. Glede na to, da gre za izjemno pomembno vprašanje, vprašanje pogleda na vladavino prava v naši državi, za vprašanje objektivizacije tega poročila, menim, da bi bila legitimna razprava v Državnem zboru, zato v skladu s poslovnikom predlagam, da se o tem odloči. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil ta četrtek v okviru glasovanj. Naslednja bo vprašanje postavila kolegica Mojca Škrinjar, in sicer ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku, ki je odsoten od 14. ure dalje.
Hvala. Spoštovani gospod minister, sprašujem vas: Kako boste v okviru svojih pristojnosti zagotavljali ustavno pravico do čiste pitne vode prebivalkam in prebivalcem Ljubljane, ob problematični občinski gradnji kanalizacije čez zalogovnik ljubljanske pitne vode, ki vodi kanalizacijo iz Medvod in Vodic do ljubljanske čistilne naprave preko zalogovnika čiste pitne vode, tako imenovani kanal C0? Državni zbor je jasno izrazil pomisleke ob tej gradnji, vi pa ste ustavili revizijo projekta. To med nami, Ljubljančankami in Ljubljančani, zbuja strah, da bomo ostali brez čiste pitne vode. Izvedba s togimi cevmi, obloženimi z betonskimi bloki, je namreč po mnenju stroke neprimerna za premikajoči teren. Sprašujem vas: Ali si boste prizadevali pridobiti podatke o tesnosti že obstoječe podobne konstrukcije cevovoda od Medvod do Broda? Obstajajo trditve o puščanju te povezave. Sprašujem vas tudi: Ali vam je poznano mnenje strokovnih inštitucije, konkretno Nacionalnega inštituta za javno zdravje, ki je letos v mnenju eksplicitno zavrnil že potek trase? Ali na svetu obstaja podoben primer, da bi kanalizacija tekla skozi zaloge pitne vode? Naj pripomnim, da, kot poznam trditve v stroki in laični javnosti, prevladuje mnenje, da bi bilo problem kanalizacije Medvod in Vodic možno rešiti na drug, bolj ustrezen način. Zavedam se, da ste ob nastopu funkcije naleteli na že obstoječe stanje, vendar vas pozivam in vas prosim za mnenje o zadevi, o problemu in vas prosim za rešitev, kajti menim, da sta vrednoti zdravje in čisto okolje pravzaprav na enem najvišjem mestu na lestvici vrednot. Hvala.
Kolegica Škrinjar, vprašal bi vas, ali vztrajate pri ustnem odgovoru ali ste zadovoljni s pisnim odgovorom ministra. Ustni odgovor? Hvala lepa. Primož Siter bo postavil vprašanje ministru za zdravje Tomažu Gantarju ter ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Vprašanje v zvezi z domovi za starejše v času epidemije oziroma širjenja okužb s covid-19. Preživetje najšibkejših je vedno v rokah odločevalcev. Domovi za starejše so v času virusa utrpeli tako rekoč največ škode, najvišja smrtnost in izgoreli zaposleni in tako naprej, največ okužb. Upali smo, da bo po slabi izkušnji iz prvega vala vlada pripravila nek bolj ploden načrt za soočanje z virusom v drugem valu, pa se je zgodilo ravno nasprotno, ugotavljam. Vlada je, lahko rečemo ponovila napako. V času priprav na drugi val je s strani Vlade prišlo navodilo, da domovi vzpostavijo cone. Torej rdeče cone za tiste oskrbovance, ki so okuženi, za tiste, ki so bili v stiku z okuženimi, sive cone, bele pa za tiste, ki so bili zdravi oziroma ki niso bili v stiku z okuženimi. No, nato so se oglasili domovi za starejše pod okriljem Skupnosti socialnih zavodov in so rekli: »Ne, ta stvar in izvedljiva. Za realizacijo te stvari nimamo niti prostora niti nismo infrastrukturno opremljeni, niti nimamo ljudi, ki bi takšno strategijo lahko realizirali.« Nujna alternativa – tako torej strokovnjaki in teren – bi bila, da se vzpostavijo za okužene neke ločene lokacije, na katerih bi jih obravnavali. To se ni zgodilo, zato smo pa imeli potem poleti Ajdovščino in Kras in dom starejših v Hrastniku in tako naprej. Minister za zdravje, ki je dal to prvo direktivo, da se ta strategija uvede, je pri njej vztrajal. Ker v tem sprejemanju ključnih odločitev ali pa sprejemanju tega navodila, da se takšna strategija uvede, ni bila upoštevana stroka, ni bil upoštevan glas terena, vas sprašujem: Kako je sploh potekalo oblikovanje strategije za vzpostavitev teh rdečih, sivih in belih con v domovih za starejše z okuženimi stanovalkami in stanovalci? Kako sta posledično ministrstvi poskrbeli za prostorsko in kadrovsko zadovoljive pogoje za vzpostavitev teh con ter njihovo delovanje, glede na to, da je Skupnost socialnih zavodov opominjala, da tukaj te podlage ni? Kakšna je danes, ko gledamo za nazaj, od štarta te strategije do danes, ocena uspešnosti izvajanja te strategije? V kolikšni meri ministrstvi nameravata vztrajati pri strategiji v prihodnje, glede na to, da teren priča o tem, da stvar enostavno v praksi ne pije vode? Hvala lepa.
Gospoda ministra, imata besedo za odgovor. Gospod minister Gantar, izvolite.
Ja, hvala predsednik. Tudi hvala za vprašanje gospodu poslancu. Še vedno dajem prednost zdravstveni stroki, ki pač svetuje glede na možnosti in glede na razmere optimalne rešitve, ki so lahko na razpolago. Se pravi, vedet moramo, da so in kadrovske in prostorske, včasih tudi organizacijske težave tako na področju zdravstva kot tudi v samih domovih za starejše občane. Predvsem je tisti dejavnik, ki je najbolj omejujoč, seveda kader, se pravi zdravstveno osebje, ki je lahko na razpolago. Kot prvo moramo vedeti, da na eni strani si starejši, pri katerih največkrat ni izrazitejših znakov okužbe, ne želijo spremeniti svoje lokacije iz doma, ker ta dom predstavlja za njih dom. Na drugi strani pa tudi, če bi želeli nek iks objekt in jih nameščati v njem, enostavno v državi ne razpolagamo z zadostnim številom osebja, da bi to lahko zagotovili. Govorimo o strokovnem osebju. Vedeti moramo, da tudi domove za starejše zavezuje zakonodaja, pa naj bo to zakonodaja s področja varstva pri delu kot tudi zdravstvena zakonodaja, predvsem Zakon o zdravstveni dejavnosti. Vedeti moramo seveda, da tudi ti domovi razpolagajo s plačanim zdravstvenim osebjem, žal imajo na drugi strani premalo ostalega negovalnega osebja in to zdravstveno osebje največkrat opravlja potem tudi drugačna dela. Ampak, kakorkoli, glede na strokovne rešitve, se je tudi do danes izkazalo, da domovi, kjer se je upoštevala ta omenjena delitev na sive in rdeče cone, imajo bistveno bistveno manj težav, tudi če pride do okužbe, s tem, da so okužbe največkrat v domovih posledica vnosov s strani zaposlenih. Mi smo jim skušali in jim skušamo še naprej pomagat. Prvič, s tem, da jim v primeru začetnih okužb te okužene kljub vsemu brez medicinske indikacije preselimo v negovalno bolnišnico za nekaj dni in jim s tem damo na razpolago nekaj potrebnega časa, da se reorganizirajo. Po drugi strani je tudi v fazi priprave dokumentacija za ta javni razpis za možnost nabave mobilnih bivalnih filtrskih enot, tam, kjer so prostorske stiske najhujše. Poleg tega so bili deležni tisti, ki so želeli, in to jih je bilo veliko med njimi, dodatnih usposabljanj. Poleg tega je imenovana tudi skupina koordinatorjev, ki jim nudi strokovno pomoč. In zato, jaz se strinjam, idealne rešitve enostavno v tem trenutku ni na razpolago, ne za zdravstvo ne za domove. Je pa dejstvo, da se na podlagi vseh srečanj in sestankov, kar bo tudi verjetno kolega minister Cigler Kralj povedal, le je našel en skupni jezik, kako optimalno v teh razmerah delovati, predvsem pa, da ostanemo na realnih tleh, kaj je izvedljivo, kaj pa ni izvedljivo.
Hvala lepa. Ja, še vi, izvolite minister.
Hvala lepa za to vprašanje, iz katerega veje, da delimo skrb za najranljivejše, kar starejši v domovih za starejše gotovo so. V zvezi z oblikovanjem in vzpostavitvijo teh sivih, rdečih, belih con, gre res za strokovno vprašanje s področja zdravstva. Rešitve so bile, kot je kolega Gantar malo prej razložil, oblikovane v sodelovanju s strokovno skupino, pod vodstvom dr. Beović. In ta strokovna skupina je tudi pripravila protokole. Protokole, o katerih ste v svojem vprašanju govorili in ki so tu grafično nakazani. Bistveno pri tem je, da na eni strani krepimo skupaj z Ministrstvom za zdravje preventivno dejavnost v domovih, da opozarjamo in obveščamo vodstva domov in ekipe o pomenu vseh preventivnih dejanj, da jim nudimo možnosti usposabljanja za pravilno uporabo vse zaščitne opreme, da nam sproti poročajo o kadrih in stanju te osebne varovalne opreme in da se pripravi nek regijski seznam zaposlenih, ki bi se aktivirali v primeru, da se okužba pojavi v katerem od domov, da s tem razbremenimo ekipe. Več o tem bova verjetno lahko še v nadaljevanju.
Hvala lepa. Gospod Siter, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Pravite, da gre za sodelovanje s stroko. Ja, ampak tu sta dve stroki vključeni, ena je zdravstvena, druga je skrbstvena. In Skupnost socialnih zavodov je bila tu zelo glasna, to je bil eden od razlogov, zakaj je izstopila iz delovne skupine za covid-19 na Vladi, ker so pač enostavno razumeli, da ni posluha za ta del stroke. In ključni problem je, da Vlada sprejema napačne odločitve, ker ne zna šofirati po tem slalomu med političnimi in vsemi možnimi strokovnimi odločitvami. Vztraja pri tej strategiji, za katero je skrbstvena stroka jasno rekla, »mi tega ne moremo narediti, mi nimamo ljudi, mi nimamo infrastrukture za to, mi moramo te ljudi ločiti izven domov, zato da preprečimo širjenje, da lahko zagotovimo druge aktivnosti nege in oskrbe, zato da naš kader lahko izvaja tisto, kar sicer mora izvajati.« Zdravstvena stroka se ukvarja z okuženimi, ampak niso okuženi vsi, ki so v domovih. Ne moremo na račun zdravstvene oskrbe nekaterih tolerirati to, da se pozabi na vse ostale. In zelo jasno so povedali domovi ─ minister Gantar, sicer ste rekli, da za vzpostavitev con lahko zagotovite dve tretjini domov. Amnesty International je naredil raziskavo, kjer so bili izsledki povsem drugačni, 95 % domov je reklo, »tega se mi ne moremo iti«. Moje vprašanje je: Zakaj nista prisluhnila v zadostni meri celotni stroki, skrbstveni stroki? Zakaj se še vedno vztraja pri vzpostavitvi teh con, če tako zelo glasno Skupnost socialnih zavodov, stroka, skrbstvena stroka na terenu kriči, da se tega ne da storiti?
Hvala lepa. Gospoda ministra, imata besedo za dopolnitev odgovorov. Izvolite.
Hvala. Si bova spet razdelila čas. Naj povem, da je dejansko stanje ravno nasprotno. Najprej moram poudariti, da sem izjemno hvaležen za vse napore, vse strokovno delo, ki ga Skupnost socialnih zavodov opravlja v zadnjih mesecih, v tem, da so povezovalni člen med nami, vodstvi domov in Ministrstvom za zdravje. Res je, da so vmes bile neke točke, kjer je skupnost zaradi nestrinjanja s predlogi začasno odšla izza skupne mize, ampak kljub temu poudarjam, so ostali v neformalnih pogovorih z nami. In moram reči, da se je še ne tako dolgo nazaj zgodil zelo dober strokovni sestanek s strokovno skupino, z dr. Beovićevo in ostalimi člani, kjer smo nekako razčistili mnoga nesoglasja, ki morda niso bila dobro skomunicirana, in določili, kaj bi lahko bila prva odzivna dejanja, ko se virus pojavi v določenem socialnovarstvenem zavodu. In to, kar je kolega Gantar prej omenil, je ključno in se izkazuje kot zelo dober pristop, namreč, da se prvi okuženi, okuženi v prvih 24 urah v socialnovarstvenem zavodu umaknejo v bolnišnico, da se lahko dom ustrezno pripravi. Tudi domovi, tudi ekipe domov, kot je Hrastnik, ki ima izjemno težke bivalne razmere, kot je Dom starejših Maribor in ostali so pripravili rdečo cono in so potrdili, da je to eden najboljših ukrepov, da se oni lahko ustrezno pripravijo.
Hvala lepa. Gospod Gantar, izvolite.
Jaz sem vesel, da je prišlo vsaj z večino do nekega solidnega dogovora, da se vsi zavedamo, kaj je pravzaprav možno narediti. Dejansko gre za zdravstveni problem, kjer je potrebno upoštevati kriterije zdravstvene stroke v prvi vrsti. Jaz lahko razumem nevladne organizacije in še ne vem koga, ne morem jih pa z vso dobro voljo jemati kot strokovne organizacije s tega področja. Posvetovali smo se tudi z nekaterimi v tujini, kako organizirati v obstoječih razmerah. In tu v teh odločitvah politika ne igra nobene vloge in govorimo o okuženih v domovih, ki so v 60 , 70, 80 odstotkih brez znakov obolenja, kjer jim zagrenimo življenje na tisoč in en način, če jih zato, ker so okuženi, a priori želimo seliti v okolje, kjer pa enostavno ni na razpolago ustreznih pogojev za delo, ker jih pričarati ne more niti kolega niti jaz ne. In zato še enkrat. Domovi imajo registrirano zdravstveno dejavnost, so financirani tudi za izvajanje zdravstvene dejavnosti in v tem delu ne zahtevamo od njih nemogočega. Je pa potrebno nekaj dobre volje, organizacije ─ tu pa lahko skušamo pomagati in to tudi delamo in zato tudi do zdaj, kjer je bila težava, smo uspeli nekako pravočasno [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod Siter, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala lepa. Državni zbor bom prosil, da opravi razpravo na to temo, seveda, predvsem zato, ker vidim ponavljanje slabe napake, vnovič. Ne govorim ideološko, ne govorim na pamet, ne govorim zato, ker sem prebral nek članek o tem. Govorim zato, ker sem poletje preživel kot prostovoljec v domu za starejše v Hrastniku in ker vem, kaj pomeni vzpostavljanje treh con nekje, kjer se tega ne da naredi, kjer zato nimajo ljudi, kjer zato nimajo infrastrukture, nimajo prostor, kjer so vrata preozka, da bi skozi njih spravili posteljo s starčkom na njej, kjer v eni coni morajo starostniki ležati na tleh, na hodniku. Minister, res je, tam sem bil, videl sem na lastne oči, sam sem jih polagal na tla. In glejte, stvar je neizvedljiva, v začetku je bila neizvedljiva. Domovi so v začetku rekli, da se takšne stvari ne morejo iti, zato ker ne morejo zagotoviti skrbi in nege za vse ljudi v domu, če se te stvari realizirajo. V skupini, v kateri sem jaz delal, ki je pokrivala 50 ljudi, nas je bilo šest, od tega dva študenta, ki sta se učila, kako delati, dva, jaz in še nekdo, ki nisva imela pojma, sva bila tam zato, ker sva ponudila roke, in dve zaposleni, ki sta vedeli, kako se stvari streže, za 50 ljudi v izrednih razmerah, ni šlo za normalno obratovanje, hranjenje in tako naprej, izredne razmere, seljenje, čiščenje in tako naprej. To so enostavno napačne odločitve, v katerih, spoštovana ministra, niste upoštevali terena, niste upoštevali stroke, ne govorim o nevladnih organizacijah, ne govorim o nekih civilnih združenjih, govorim o Skupnosti socialnih zavodov, prvi dan so rekli, »to ne gre, tega ne bo mogoče narediti«. In poglejte Hrastnik. Glejte, z vsako naslednjo novico, ki jo preberemo na to temo, se potrdi, kar v Levici v bistvu poudarjamo že od pomladi. Okužene je treba nujno preseliti na neko lokacijo, kjer se jim ponudi oskrbo, se tako zagotovi normalno delo doma tudi za vse druge, cone ne funkcionirajo in potrebna je kadrovska okrepitev. Treba je spremeniti celo strategijo, ne pa da čakamo zopet, da bo prišel trg kot večni odrešitelj in odrešil nesposobnost te vlade. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 24. septembra 2020, v okviru glasovanj. Maša Kociper bo postavila vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister. Kot seveda veste, je naša predsednica stranke gospa mag. Alenka Bratušek na svoji funkciji kot vaša predhodnica predlagala zelo popularno spremembo Zakona o prevozih v cestnem prometu, s katero je uvedla brezplačni medkrajevni prevoz za upokojence, ljudi starejše od 65 let, invalide in vojne veterane. In ta predlog, kot sedaj že vemo iz prakse, je bil v praksi res res zelo dobro sprejet in res veliko upokojencev in ostalih kategorij se je za takšno možnost odločilo. Glede na to smo v SAB v prejšnjem tednu, tednu evropske mobilnosti, vložili tudi novelo zakona, ki na isti način ureja brezplačne vozovnice tudi v občinah z mestnim potniškim prometom, pri čemer se zelo dobro zavedamo, da številne mestne občine to storitev svojim meščanom že nudijo. Ampak ne glede na to, obstaja še nekaj mest, med njimi zlasti govorimo o Ljubljani in Mariboru, kjer takšne možnosti upokojenci, starejši od 65 let, invalidi in vojni veterani še nimajo. Prav je, da se tudi z vidika enake obravnave ljudi ta možnost zagotovi tudi njim. Naj povem, da sem tako jaz kot tudi kolega Rajh takoj po uveljavitvi zakona, ki je v Državnem zboru dobil veliko večino, večino pravzaprav vseh poslancev, za katero se še enkrat zahvaljujemo, predlagali v teh mestnih občinah, jaz v Ljubljani, kolega v Mariboru, da na isti način uvedejo prevoz tudi pri njih, kajti v praksi, ko je to spremembo uvajala ministrica Bratušek, se je pokazalo, da so stroški takšne uvedbe veliko manjši, kot se je leta in leta govorilo. Iz odgovorov, ki sva jih dobila, izhaja, da si obe občini takšnega brezplačnega prevoza v tem trenutku nikakor ne morete privoščiti, vsaj tako trdijo. Že do zdaj namreč zelo velike vsote dajejo za subvencioniranje mestnega prometa in ta dodatna razlika bi seveda lahko pomenila za njih veliko veliko breme. Za Ljubljano govorimo o cirka 3 milijonih evrov in za mestno občino Maribor o pol milijona evrov. Glede na to, da je pred nami res rekorden proračun, 13 milijard ima, in glede na to, da je veliko evropskih sredstev na razpolago, ki se uporabljajo tudi za infrastrukturno področje, tudi za razne projekte, ne zgolj za infrastrukturo, me zanima vaše mnenje. Ali bo Vlada podprla predlog o uvedbi brezplačnega mestnega potniškega prometa za upokojence, ljudi, starejše od 65 let, invalide in vojne veterane? Ali si lahko nadejamo, da bi dobil ta predlog v parlamentu ustrezno večino? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister ima te besedo za odgovor.
Najlepša hvala za zelo dobro vprašanje, zelo tehtno in zelo na mestu. Če pogledamo trende v ostalih evropskih državah, zagotovo se vse vrti v to smer, da bo prišlo do trenutka, ko bo vsaj javni potniški promet zaradi zasledovanja ciljev trajne mobilnosti brezplačen. Torej ne zastonj, ampak brezplačen. To so trendi, ki nam jih narekuje čas. Vprašanje torej ni, ali minister Jernej Vrtovec podpira takšen predlog. Seveda ga podpiram. Ključno ob tem pa je, na kakšen način lahko in kako lahko zagotovimo sredstva za uveljavitev ne samo tega predloga, o tem sem že jaz takoj govoril ob začetku svojega mandata z županoma obeh občin, Maribora in Ljubljane, da ne bo pomote, ampak da celostno uredimo tudi študente, dijake, ne študente samo v poletnih mesecih, kar je SAB predlagal, ampak tudi sicer. Se pravi, da imajo tisti, ki so največji porabniki javnega potniškega prometa, brezplačno mobilnost z javnim potniškim prometom. Na ta način prispevamo k celotni zgodbi razogljičenja, kar tudi govori NEPN; se pravi, raje kot pa uporaba avtomobilov iz točke A v točko B, da se pač poslužuje javnega potniškega prometa. Zato mora biti javni potniški promet, prvič, privlačen, učinkovit, pa tudi cenovno ugoden. Vaš predlog, ki je zdaj v veljavi, to je resnično bil zakon ne ministrstva, če lahko popravim, ampak zakon tega državnega zbora, vaše poslanske skupine, ki so ga podprle, če se jaz ne motim, vse poslanske skupine v Državnem zboru, ne pa predlog ministrstva. In je predlog bil zelo na mestu, zelo dober. Ta trenutek je izdanih za 140 tisoč vozovnic za vse upokojence. Naj povem, da približno porabljenih, ne tako, kot je vaša poslanska skupina takrat zapisala, ampak kar veliko več denarja, smo že skoraj pri številki 7 milijonov evrov. In ta predlog v bistvu, kot je bil zakon na začetku narejen, potem po tem zakonu smo mi zelo hitro pristopili k izvajanju, da smo lahko kljub covidkrizi uredili in poskrbeli za vse potrebne stvari, da je ta zakon prišel naprej, od kartic do kupa pravilnikov, ki smo jih potem spremenili. Tako bom rekel, ta trenutek je potrebno to stvar glede vašega predloga, to bi bilo, če bi zdajle šli v to spremembo, se bi to stanje preslikalo, kar imamo zdaj upokojence v medkrajevnem prometu, še znotraj občin, okoli 8 milijonov evrov prihodkov pri medkrajevnih avtobusih prevozih, torej okrog 8 milijonov evrov prihodkov pri Slovenskih železnicah pa v višini 3,5, če bi brezplačne vožnje uvedli, bi te stroške morali pokriti iz proračuna, občine vsekakor ne, kajti temu niso naklonjene. In to bi pomenilo za proračun izpad prihodkov v mestnem prometu okrog 8 milijonov evrov, ne 1 milijon evrov. In tukaj povem, da moramo sistemsko pristopiti k tej stvari [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Ko smo vsi v teh maskah, se še toliko težje razumemo, tako da ne vem, če sem vas prav razumela, da ste rekli, da občine temu niso naklonjene. Boste potem, ko boste prišli do besede, to še malo pojasnili. Novo mesto, Velenje, Nova Gorica, recimo, so občine, ki že imajo uveden ta brezplačni mestni promet. In kot rečeno, mi ocenjujemo, da bi v Ljubljani in Mariboru kot največjih mestnih občinah že brez te možnosti meščanov bilo nujno že zaradi razlogov enakosti, da se ta opcija uvede. Ampak preseneča me to, ker sva tako v Mestni občini Maribor kot Mestni občini Ljubljana dobila poslanca odgovor, da so tej možnosti zelo naklonjeni, vendar jim manjkajo ta sredstva. Kar se sredstev tiče, vidim, da govorite o bistveno višjih številkah, kot so naše številke, tudi ko govorite za nazaj o vozovnicah, ki so bile že izdane za medkrajevni promet Zanima me: Ali so ti stroški vezani samo na izdajo teh vozovnic ali gre za skupne stroške, vezane tudi na covidkrizo, se pravi, opremljanje prometnih vozi in vse, kar je vezano na to krizo? Če imate mogoče ta podatek ločeno, koliko je? Drugače pa, ja, se strinjam, ne samo cilj razogljičenja, trajne mobilnosti, zelene perspektive, ki jo EU propagira, ampak tudi lajšanje življenja najbolj ranljivim skupinam bi morala biti skupna agenda ne samo Vlade, ampak tudi tega parlamenta. V SAB smo prepričani, da prav v tem proračunu in s temi ogromnimi sredstvi, ki smo jih prvič v življenju dobili od Evropske unije, bi lahko številne te stvari, ki bi morale biti že narejene, tudi izvedli. Zato me zanima: Ali imate podatek, ali iz teh EU sredstev lahko izhajajo kakšni programi, ki bi omogočali financiranje tudi na tem področju?
Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Najlepša hvala. Najprej to, kar je bilo na koncu rečeno ─ da, to je mogoče in tudi določene stvari sem jaz predlagal, zlasti iz sklada REACT, ko gre za razkužila in tako naprej, kot posledica blaženja krize. Mislim, da bomo tudi dobili vsa finančna sredstva na ta način. Če grem naprej. Obe občini, Mestna občina Maribor in Mestna občina Ljubljana, sta tej ideji naklonjeni, absolutno ─ kdo pa ne bi bil? Ampak problem je v tem, da sem jih jaz povabil, tako kot ste jih vi povabili, k sofinanciranju. Eno je, ko smo lahko v poslanskih klopeh s strani opozicije pa o tem govorimo in predlagamo, o tem se oba zdaj strinjava, ker smo malce obrnili vloge, ampak tudi ti dve mestni občini sta dobili več denarja iz naslova glavarine, na primer, in bi lahko bili zdaj bolj odprti k temu sofinanciranju, kot pa je bilo, recimo, v vašem mandatu v preteklem letu. Jaz bom spet naredil krog okrog tega, če si bi lahko te stroške nekako porazdelili. Druga stvar. Številke. Jaz povem, kakšne so številke samo iz naslova tega dela glede upokojencev, ne pa vseh ostalih stroškov. Takrat, ko ste vi predsednika Vlade spraševali o ceni, smo mi vedeli, da to na 2,7 oziroma 3 evre približno, da na 3 evre ne moremo priti skozi na takšen način, da bi to bilo manj finančnih sredstev kot pa zdaj, bo pa ta strošek šel samo še navzgor. Vi morate vedeti, da na upokojenca je okrog 2 tisoč 400 evrov, če bi polno suma uporabljal prevoz. Se pravi, gre za dober ukrep, ki pa ima finančne posledice večje, kot so bile sprva načrtovane, absolutno. Jaz sem vam povedal, kakšne podatke so mi službe pripravile – vodja direktorata je sicer isti. Izpad prihodkov po prvih ocenah, ki jih imamo za Ljubljano in Maribor, bo izpad prihodkov v mestnem prometu od 7,5 do 8 milijonov evrov letno. Poleg tega je potrebno upoštevati še posredne stroške, ki bodo nastali zaradi potrebe po povečanju kapacitet. Ta problem pa imamo danes, ko, hvala bogu, upokojenci lahko grejo brezplačno oziroma za 3 evre iz Bleda v Portorož, karto lahko rezervirajo že en dan prej, avtobus je lahko poln, potem je potrebno preskrbeti nadomestne avtobuse na tej liniji. In to so dodatni stroški, da se razumemo. Ta ukrep je bil zelo dobro sprejet med upokojenci in ga tudi radi uporabljajo. Hkrati to potegne stroške, da je treba na te linije dati nove avtobuse, ki so subvencionirani in tako dalje. Recimo, enako velja, če pride določeno število upokojencev iz Vrhnike v Ljubljano, hkrati pa določeno število dijakov. Kdo bo ostal zunaj, zlasti pri ukrepih, ko imamo 1,5 metra razdalje na avtobusu? In s tem se res dnevno ukvarjamo, kako to rešiti. Jaz bom z občinami še naprej govoril, da bi lahko tudi obe občini glede na povišanje glavarine pristopili zraven.
Hvala lepa. Gospa poslanka imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Jaz bom vseeno, čeprav nisem mislila, dala ta predlog, ki mi ga poslovnik omogoča, da se vendarle o tem malo bolj pogovorimo, ker zdaj je ta najin pogovor odprl številne nove dileme. Mi v SAB smo ves čas prepričani in takšne so bile tudi informacije, ki jih je ministrica dobila s terena, da se zlasti, ko govoriva o medkrajevnem prometu, veliko število teh avtobusov, vlakov, to je pač to, kar imamo večinoma, vozi na teh relacijah več ali manj praznih. Dobro, v špicah ne, ampak izven špic pa več ali manj praznih. In zagotovljeno nam je bilo, da bistveno večji stroški iz tega naslova ne bodo nastali. To je prva. Da so pa nekaj višji stroški, je pa po drugi strani seveda tudi logično, če je povpraševanje po takih vrstah prevoza večje, kot se je na začetku pričakovalo, in če je za to treba uvajat dodatna prevozna sredstva. Ampak, kakorkoli, če je naš skupni cilj to, kar ste vi, minister, rekli v prvem delu odgovora, se pravi, neki širši cilj, razogljičenje in trajna mobilnost in ta zelena agenda, ki jo poudarja predsednica von der Leyen, in počasi ta prevoz tudi brezplačno nadgradit za ostale kategorije prebivalstva, potem se je treba pogovarjat o tem, kako to naredit in kje ta sredstva najti. Jaz, ki sem že tretji mandat mestna svetnica v Mestni občini Ljubljana in ki vem, s kakšnimi težavami se tam LPP sooča, nenazadnje je bilo pred časom, po dolgem času treba tudi povečati ceno vozovnice. Težko verjamem, da bi lahko tu mestna občina karkoli veliko sofinancirala. Dejstvo je, da smo mi v SAB odgovorna stranka, ki ne tako kot nekatere stranke kar naprej in kar naprej nekaj predlagajo, vedoč, da ni možnosti. Tukaj smo zdaj, in to sem že trikrat poudarila, res v situaciji, ko imamo zgodovinsko priložnost, da s temi velikimi EU sredstvi, nekaj naredimo. In če jaz prav razumem celotno situacijo, se jih ne da kar tako porabit za karkoli, recimo, za plače ali pokojnine, ampak jih je treba porabit točno na nekih stvareh, ki pomenijo večjo, širšo dodano vrednost za neko državo. In v tem primeru je ta širša dodana vrednost nekaj, o čemer se strinjava oba. Gospod podpredsednik, prosim zapišite še moj predlog, da se opravi splošna razprava in bomo poslanci o tem glasovali. Vam pa, minister, lepa hvala.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 24. septembra 2020, v okviru glasovanj. Mag. Branislav Rajić bo postavil vprašanje ministru za kulturo, dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, ob sprejemanju rebalansa proračuna za leto 2020 je bilo veliko pozornosti usmerjeno ravno v kulturni rez. Rebalans je seveda korekcijski odziv na posledice epidemije. Danes želim primerjalno izpostaviti film in avdiovizualni sektor v luči pristopa, ki so ga nekatere druge evropske države v tem času uspele realizirati. Dejstvo je, da so z državno pomočjo filmu dejansko pomagali domačemu gospodarstvu. Ne trdim, da gre za univerzalni recept, ampak zdi se, da tovrstni prijemi in spodbude res dajejo pozitivne rešitve. Pred tremi tedni sem na nacionalni televiziji zasledil izjavo izvršnega direktorja Evropskega filmskega sklada, ki je izpostavil, da investiranje enega evra v film ustvari dva do tri evre novih investicij v državi. Drugo izpostavljeni dejstvo v oddaji predstavljajo vnema, iznajdljivost in načrtovanje ukrepov za avdiovizualni sektor. Samo za primer bom navedel nekaj držav, ki so v aktualni krizi uspele najti način in sredstva, da pomagajo filmu in avdiovizualnemu sektorju. Te države v zadnjih mesecih rešujejo svoja gospodarstva s kulturnimi ukrepi in z dodatnimi sredstvi za novoustanovljene krizne sklade, za kinematografe, za bančne garancije, pomoč pa ponuja tudi Netflix. Avstrija je na primer kriznemu skladu namenila 25 milijonov evrov, od tega 1 milijon za razvoj projektov in 2,5 milijona za produkcijo. Finska je namenila 5 milijonov evrov za produkcijo, 1 milijon za kinematografe in 1 milijon za festivale. Francija je zagotovila 50 milijonov evrov za sklad, 1,8 milijona za garancije, 1 milijon pa je zagotovil Netflix. Nemčija seveda še več, namenila je 120 milijonov za pomoč filmarjem, za kulturo v celoti pa dodatno milijardo evrov. Torej Sloveniji sorodne države so se različno odzvale na krizo v sektorju in so našle ustrezne rešitve ter finančne injekcije, da sektor lahko preživi na način ustvarjanja dodatne vrednosti. Moje vprašanje je, ali lahko tudi mi delimo podobno zgodbo oziroma ali lahko vi delite podobno zgodbo. Ali je vaše ministrstvo pripravilo vsaj podobne predloge ukrepov, ki bi lahko slovenskemu avdiovizualnemu sektorju pomagali iz trenutne krize in ga oživili? Da nebi ostali prezrti še uprizoritvene umetnosti, glasba in ples pa tudi tiste, ki so manj s krizo ogrožene, moje vprašanje razširjam na vaše ukrepe v pomoč celotnemu umetniškemu ustvarjanju. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala vam lepa. Hvala za vprašanje. Gospod poslanec je celo vrsto stvari izpostavil. Od tega, da se vložki v kulturo multiplicirajo, v tem primeru tudi na filmskem področju. Jaz se lahko s tem strinjam, vendar nikoli nisem videl zelo prepričljivih izračunov. To radi govorimo, da vložki v kulturo multiplicirajo. Če bi bilo to popolnoma res, verjetno kulture ne bi posebej vzdrževali. No, ampak vendarle, kulturo je treba seveda vzdrževati posebej in nobena država se temu, zlasti v teh časih covida-19, ni, kako bi rekel, odrekla. Glede ukrepov, ki smo jih sprejeli, smo jih že večkrat seveda tudi javno obelodanili. Tudi danes, če bo treba, bom ponovil še enkrat. Pripravili smo vendar okoli 10 ukrepov, ki odgovarjajo izzivom, ki so nas prizadeli v času te bolezni. Govorite tudi o pravem načinu, da niso vsi načini, kako gremo nasproti ogroženi kulturi, enako pravi ali učinkoviti. To je res glede na to, kako so države vzpostavljene in kako imajo postavljen kulturni sektor. In jaz bi rekel, da smo seveda tudi mi ubrali svoj način glede na to, kako imamo kulturo oblikovano v okviru države. In rekel bi, da smo v teh načinih seveda različni, vendar smo bili, si upam trditi, enako celoviti in nič manj primerjalno izdatni v podpori kulture. Gre namreč za to, da v drugih državah, recimo, zlasti ste tukaj omenili različne države in te različne številke, jaz sem bil nedavno v Nemčiji in sem si poleg tega, da sem že vedel neke stvari, seveda vendarle skušal pridobiti tudi podatke. Gre za to, da zveza republika Nemčija, če hočete, pretežno s svojimi ukrepi financira zasebno financiranje kulturne ustanove, ki jih sicer ne. Vi pa morate vedeti, da naša država pa večino kulturnih institucij tako na državni ravni kot seveda tudi na drugih ravneh jemlje v svoj budžet. Zaradi tega se zdi, kot da smo manj vložili v kulturo. Vendarle pa nismo, še zlasti ne ob teh ukrepih, ko je nastopila ta bolezen. Za primer, mi vsako leto namenimo okoli 8, 9 milijonov za samozaposlene v okviru budžeta, zdaj smo namenili še dodatna sredstva, vse skupaj okoli 15 milijonov. Če bi Nemčija, za katero seveda velikokrat slišimo, da je milijardo vložila v kulturo, v vse druge stvari, če bi Nemčija vložila v samozaposlene toliko kot mi, ker je 40 krat velika, bi samo za samozaposlene morala dati 600 milijonov ali 0,6 milijarde. Samo v ilustracijo. Za kulturo smo vendarle poskrbeli na kar precej celovit način in sprejeli celo vrsto ukrepov tako v prvem, drugem in tretjem posebnem zakonu. Mislim, da je kultura bila zavarovana na vseh, bi človek rekel, področjih in nikjer prikrajšana. Saj smo vendarle dajali samozaposlenim temeljni dohodek, potem smo nadomeščali pravzaprav za delo na domu, nadomestila za plače smo dajali, za nosečnice in vse podobne ukrepe, lahko jih posebej, če želite, naštejem, kar smo že velikokrat tudi povedali. Tako da bi jaz rekel, da je letošnji proračun, ki je bil proračuna prejšnjega ministra, popolnoma v celoti upoštevan, razen pri rebalansu, to lahko pa v nadaljevanju ponovno pojasnim, kar smo tudi že večkrat pojasnili. Nobena od kulturnih panog ni bila v ničemer prizadeta, ker smo povsod zagotovili tudi stroške vsakdanjega obrata kot tudi programske stroške, katerim bi lahko vsem javnim zavodom vzeli v znesku 21 %, pa tudi tega nismo storili. Hvala lepa.
Gospod poslanec, izvolite imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Gospod minister, seveda, vaš odgovor je na mestu. Jaz vem, da se čudežev ne da delati in da je kulturno ministrstvo v veliki meri skušalo rešiti to zagato oziroma situacijo, ki je nastala. Pa vendar, ko omenjamo nove prijeme, se mi zdi, da že v vašem odgovoru izražate dvom, ali ta multiplikacijski učinek res drži. Na nek način me ta dvom vznemirja, zato ker tisti, ki bi to moral preveriti, ste ravno vi. In zato mislim, da razen tega, da je naš način bil dovolj dober, da so ljudje preživeli, da je mogoče čas, da se iščejo načini in prijemi, ki bi omogočili ljudem, da živijo, ne samo, da preživijo, predvsem v tem avdiovizualnem sektorju. Zanimivo je, da to zasebno financiranje kulturnih ustanov, ki jih omenjate v Nemčiji, je res nekaj, kar bi bilo treba vzpostaviti tudi nas. Ampak jaz spet vidim, da je oseba in ministrstvo, ki to mora zagotoviti kot neko zaupanje, je spet na vaši strani. In strinjamo se, da ostaja ta neizkoriščen potencial multiplikacije v avdiovizualnem sektorju, samo je treba najti neke izvedljive primere. V tem smislu sem želel, da se danes pomenimo. Ali vidite možnost, da se to izboljša, ali vidite prostor, da se to zgodi? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa za dodatno vprašanje. O multiplikacijskem učinku se seveda da računati. To so, recimo, v nekaterih sosednjih državah izračunali, pri nas nismo ali pa niso nikoli izračunali, se pa rado o tem govori, da je ta multiplikacijski učinek 1:5, 1:3. Dejansko pri nas imamo neke izračune, ki kažejo na 1,2 mogoče, kar je pa vprašljivo, ker bi bilo res treba narediti dodatne temeljne in prave študije. Rekli ste, da bi bilo potrebno narediti tudi, da stvari živijo in preživijo. Ja, poslušajte, seveda, saj živijo in tudi preživijo. Saj je bil konec koncev sprejet proračun leta 2020, v prejšnjem ministrstvu. Ali ga je kdo problematiziral? Je kdo problematiziral prejšnji proračun? A je bilo kaj narobe? Sploh ne razumem tega. In glede na to, da je bil rebalans, se pri rebalansu pravzaprav v celoti ni nič posebnega pravzaprav takega zgodilo, razen veliko govorjenja v javnosti, namenoma negativnega, ampak smo o tem jasno obvestili javnost, da gre v glavnem za kohezijska sredstva, ki se jih prenaša v naslednjih mandat, ki se jih ni moglo pokoristiti zaradi bolezni, ki je tri mesece trajala ali pa zdaj še vedno traja. Tisti, ki so bili za to odgovorni na strani ministrstva, če hočete, kot na strani tistih, ki so govorili, da bodo to izkoristili, tega niso. In to ni očitek, ker objektivno niso mogli. Glede tega, koliko države dajo. Javni izdatki za kulturne storitve v evropskih državah, recimo Slovenija je na 8. mestu, prej smo govorili o Nemčiji, ki je pa na 24. mestu, koliko javni izdatki, koliko države dajo. Torej tam je zasebni sektor seveda popolnoma nekaj drugega in lokalne skupnosti so popolnoma nekaj drugega in še kaj drugega bi lahko rekli. Torej pa še avtomobilsko industrijo imajo celo na svetu tako, ki daje toliko davčnih pravzaprav prispevkov, ki jih pač pri nas ne moremo, pa vendarle dajemo zelo veliko ali pa dovolj, v skladu z zmožnostmi, bom rekel tako, v skladu z zmožnostmi za kulturo, da le-ta seveda živi in tudi preživi. Je pa to seveda posledica tudi prejšnjega proračuna. Upam, da bomo v letu 2021, upam, da bo situacija gospodarska taka in naklonjenost do kulture tudi taka, da bomo lahko povečali nekatere postavke, ki bodo, po mojem mnenju je treba forsirati zlasti ustvarjalnost, torej namenili za ustvarjalnost, za ustvarjalne programe, za ustvarjalne umetnike, kulturnike več sredstev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanec Jani Ivanuša bo postavil vprašanje ministru za zdravje Tomažu Gantarju. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Lep pozdrav ministru, ministrom, vsem prisotnim v dvorani! V zdravstvu se nenehno srečujemo s korupcijo in negospodarnim ravnanjem javnih zavodov pri nabavi zdravil in medicinskih pripomočkov. Dotaknil se bom Univerzitetnega kliničnega centra Maribor. Sumljivi posli se po mojih podatkih pojavljajo tudi v tem centru. Po javno dostopnih podatkih namreč UKC Maribor nabavlja določeno opremo izključno od enega dobavitelja iz okolice Ljubljane, in sicer preko najemov, ki pa so v resnici fiktivni. Pogodba namreč ne predvideva vračila opreme, kar pomeni, da ostane UKC. Zanimivo pa je, da UKC Maribor omenjenemu podjetju preko najema preplača nakupno vrednost za 100 procentov. Konkretno gre za aparat MR, se pravi magnetna resonanca. Država je namreč financirala nakup aparata za 1,5 milijona evrov za UKC Maribor, in sicer da bi zamenjal stari aparat, na drugi strani pa bolnišnica popolnoma identičen aparat Siemens najema v istem hkratnem javnem razpisu na lizing za 2,7 milijona evrov. Zanima me: Kako je mogoče, da na eni strani bolnišnica kupi od podjetja Siemens Slovenija aparat z vsemi gradbenimi deli in vzdrževanjem za 1,5 milijona evrov, na drugi strani pa vzame v najem pri podjetju blizu Ljubljane povsem isti Siemensov aparata brez vzdrževalnih del za 2,2 milijona evrov? Ali drži, da bi naj bila gradbena dela za pripravo prostora za postavitev aparata v novozgrajenem objektu ocenjena na pol milijona evrov? Zakaj bolnišnica najema aparat za 2,2 milijona evrov, če pa je nakup bistveno cenejši? Prosim še za pojasnilo glede nabave oziroma fiktivnega najema sistema za digitalizacijo radiološkega materiala v višini 9,5 milijona evrov za UKC Maribor. Kako je možno, da je UKC Maribor, ki je enkrat manjši kot UKC Ljubljana, plačal za tak sistem skoraj enak znesek kot UKC Ljubljana? Kot zanimivost povem, dobavitelj je isti kot za magnetno resonanco, res zanimivo. Hvala za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Hvala za vprašanje gospodu Ivanušu. Jaz konkretnega primera za UKC Maribor ne poznam dovolj dobro. Morate vedeti, da je tudi po aktu o ustanovitvi vsaka bolnišnica v svojih poslovnih odločitvah avtonomen in samostojen subjekt, dokler ne pride do nekih malo bolj prepričljivih razlogov za nepravilnosti, na podlagi katerih lahko šele mi tudi sprožimo postopke. Jaz bom v tem primeru najprej zahteval od sveta zavoda, da to obravnavamo in potem se bomo po potrebi odločili tudi za upravni nadzor, da vidimo, kaj v resnici se dogaja in kateri od teh vseh podatkov držijo, kateri pa ne držijo. Seveda je vsaka korupcija, pa naj bo to za najeme, za nabave ali karkoli, nesprejemljiva v tem delu. Vsak od teh zavezancev, vsaka bolnišnica se mora držati zakonodaje, predvsem zakonodaje na področju javnega naročanja, ki predvideva, kdo so zavezanci, se pravi, mednje gotovo sodi bolnišnica, o samih postopkih, o pravni varnosti, seveda če gre karkoli narobe pri odločitvah. Poti so tukaj same po sebi dokaj jasne. Ministrstvo samo, dokler ne pride do kakšnih podobnih odločitev posamezne ustanove, enostavno pristojnosti na tem področju nima niti ni v naprej obveščeno običajno o postopkih, ki jih določena bolnišnica dogovori. Kot rečeno, bom jaz tudi te navedbe, ki ste jih dali glede na zapis, ki ga bom dobil, preveril in zahteval od sveta, da to področje oziroma to vprašanje obravnava, pridobi ustrezne podatke od same bolnišnice, od uprave in za nadaljnje postopke se bomo potem odločali glede na stališče sveta zavoda. Na take navedbe ali pa tudi običajno anonimke, s tem, da v tem primeru je nisem dobil, čeprav za nekatere druge krožijo, so predvsem osnova, da se zadeva resno pogleda, ne pa še takoj pred preverbo tudi za kakšno dodatno ukrepanje.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Saj sem razumel, veste, sem razumel, gospod minister, kaj ste hoteli povedati oziroma kaj bo sledilo. Pa vendar, da ste pa tam omenili, da nimate pristojnosti kot minister, to mi pa najbolj ne gre v ušesa. Kaj pa lahko potem minister sploh stori, če nima niti vpogleda oziroma je vaša pristojnost omejena? Čeprav po neki logiki razumem, ampak vseeno, če se neke nepravilnosti dogajajo se morajo odpraviti. To je moje mnenje, drugo pa nič. Glede še ostalega pa imam še tri vprašanja, in sicer glede višanja cen potrošnih materialov v zdravstvu. Zanima me: Ali bolnišnice dosledno izvajajo kontrolo cen preko Intravisorja? Ali drži, da je UKC Maribor samovoljno odstopil od uporabe Intravisorja, kljub temu da je takratna ministrica Milojka Kolar Celarc leta 2017 zapovedala obvezno uporabo Intravisorja vsem zavodom pred vsakokratnim razpisom? Zanima me tudi: Za koliko so se v povprečju povišali stroški potrošnega medicinskega materiala v zadnjih treh letih v UKC Maribor? Ali ste seznanjeni s tem, da so tisti, ki opozarjajo na napake, deležni pritiskov celo groženj z odpovedjo delovnega razmerja? Vam je kaj znanega o tem in ali boste kaj ukrenili proti tistim, ki tako prakso izvajajo? Toliko. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Ja, zdaj ste kar nekaj dodatnih vprašanj nanizali, poleg tistega osnovnega. Jaz lahko odgovorim predvsem bolj splošno. Se pravi, ministrstvo lahko preko strani ustanovitelja imenovanih članov Sveta zavoda zahteva obravnavo določenega problema, o katerem smo obveščeni, in to bo v tem primeru tudi napravljeno. In še enkrat, glede na ugotovitve potem lahko sprožimo upravni nadzor. Če obstaja sum za kaznivo dejanje, se o tem organi pregona obvestijo, drugače seveda stoji za temi postopki, od samih postopkov v štartu, Državna revizijska komisija, preko katere se lahko vsak, ki se smatra za neustrezno obravnavanega v samem sistemu naročanja, pritoži. Na drugi strani se potem opravi ex post kontrola, glede na to, da je tu možnost Računskega sodišča, Komisije za preprečevanje korupcije in tako naprej. UKC in nenazadnje uprava samega Kliničnega centra, direktor in tudi nadzorniki, so pač zavezani, tudi oni odgovarjajo za odločitve, ki jih sprejemajo, v prvi vrsti. Mi v tem primeru seveda lahko reagiramo, ko zaznamo neke nepravilnosti. Vi ste na njih opozorili. Mislim, da je to pravilno. Od nekje ste informacijo dobili. Jaz jih bom zahteval naprej, več kot to v tem trenutku težko rečem. Je pa res, da so ravno ti postopki javnega naročanja tisti, kjer je korupcije največ, in glede samih cen. Mi zdaj vključujemo in mislim, da bo to pripravljeno v tem PKP-5 paketu, da bodo cene v osnovi ob vsakem razpisu postavljene orientacijsko, na osnovi cen v državah, kjer so nižje, predvsem skandinavskih državah, ki jih bo mogel vsak naročnik imeti in na podlagi tega seveda ne bi smelo biti večjih odstopanj od cene, ki je predvidena za nabavo nekega artikla. Mislim, da je to dokaj primerna pot, in upam, da bo tudi podprta pri sprejemanju tega zakona.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa. Gospod minister, hvala za te informacije, tudi glede petega protikoronskega zakona, kjer bi naj to nekako bilo zapisano oziroma predstavljeno. V glavnem, če vam je lažje, vam tudi dam pisno poslansko vprašanje na to, kar sem danes izpostavil, če hočete ali pa je dovolj današnja informacija, ne vem. Lahko vam pismeno dam, tako da bo tudi na papirju. Kar se pa tiče vseh odgovorov, za katere sem predvideval, da je težko nanje odgovoriti, bom pa vseeno dal predlog, da se opravi splošna razprava v Državnem zboru in da se čim bolj približamo resnici tudi v zdravstvu. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v četrtek, 24. septembra 2020, v okviru glasovanj. Andreja Zabret bo postavila vprašanje ministru za obrambo mag. Mateju Toninu. Izvolite.
Podpredsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Spoštovani minister, pred nekaj dnevi sem prejela vprašanje zaskrbljenega državljana, iz katerega bom povzela le nekaj bistvenih stvari. Glede na to, da vi in vaša stranka stavite na transparentnost, pričakujem tudi tak odgovor. Takole piše: »Pišem vam z namenom razkriti zadeve, kako VLO, Vojaški letalski organ, po nalogu Vlade kupuje dodatno poslovno letalo, ker je vojska po lastni malomarnosti ostala brez Falcona, ki je obtičal na servisu brez motorjev. Do nakupa letala Cessna, bi Vlada preko vojske skozi zadnja vrata prišla do novega oziroma rabljenega poslovnega letala, pod pretvezo zavarovanja državnega premoženja. Gre za letalo, katerega je DUTB na dražbi, v prvi polovici letošnjega leta po nalogu nekoga iz države – beri vlade – kot edini ponudnik na javni dražbi kupil za 700 tisoč evrov, kar je za 200 tisoč evrov nad vrednostjo enakega tipa letala, s pretvezo zavarovanja terjatev banke. Po opravljenem nakupu so stekli postopki prenosa lastništva letala na DUTB in pa zbiranje ponudb, kaj z letalom. No, in tukaj se začne zanimiva zgodba. Prva stvar, DUTB je menda dobil ponudbo zasebnika za prevzem in upravljanja letala. Po zadnjih informacijah še vedno brez odgovora DUTB, ker čakajo na odločitev vlade, ali bo uspela s slepilnimi manevrom nakupa letala. In druga stvar, da je menda prišel ustni dogovor z državnega vrha, da naj z letalom ne počnejo nič, dokler ga ne pregleda in oceni nabavna služba pri Ministrstvu za obrambo po nalogu VLO. Sicer dobro premišljena zadeva, kjer ni mogoče pokazati s prstom na ministra za obrambo niti na vlado, kdo je odgovoren za to početje. V mesecu juliju je bil tudi narejen tridnevni [[nerazumljivo]]check s strani Generalštaba Slovenske vojske. Zanimali so se tudi za ponudbo pri točno določenem podjetju, koliko stane servis. Prav tako so se informirali glede šolanja svojih letalskih posadk, ki bi morale biti pripravljene in usposobljene do januarja 2021.« Minister, vse to, kar sem povzela iz pisma, in to ni vse, resno nakazuje, da je sklepanje posla zelo blizu in da se greste skrivalnice. Zato vas, minister, sprašujem: Ali vse to pomeni, da Ministrstvo za obrambo resno razmišljajo o nakupu konkretnega letala, in to v luči rebalansa proračuna, ki zmanjšuje sredstva za obrambo v višini skoraj 31 milijonov? Prosim, odgovorite mi z ja ali ne. Če ja, me zanima: V katerem strateškem dokumentu s področja obrambe je predviden nakup takšnega letala, ki je neprimeren za potrebe Slovenske vojske? Ali so bili izdelani ustrezni dokument, kot je na primer taktična študija? Kakšen je namen nakupa letala? Zakaj je letalo vpisano v vojaški register, saj vemo, kaj to pomeni? Ali menite, da je nakup letala upravičen strošek tudi z vidika dejstva, da je Republika Slovenija že lastnica letal [[izklop mikrofona]]
Žal vam je čas iztekel. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovana poslanka Zabret, hvala lepa za vaše vprašanje. Moj odgovor je ne. Vlada ne kupuje novega poslovnega letala. Obžalujem samo to, da če bi mi to vprašanje predhodno nekoliko napovedali, česar niste, ker sem se pripravil na nakup transportnega letala, ki ga vojska kupuje, če bi mi to v naprej napovedali, da vas ta stvar zanima, bi vam lahko postregel z zelo natančnimi podatki, ker ničesar ne skrivamo, zato bom zdaj govoril po spominu. In sicer, DUTB je zaseglo eno manjše poslovno letalo, ki ima po mojem spominu tam nekje devet sedežev, kar je približno nekoliko manjše, kot je sedanje letalo Falcon. To letalo Cessna je zaseglo podjetje DUTB, ki je seveda v državni lasti, in s strani DUTB je prišla ponudba, če bi to letalo, ker je to v državni lasti, če bi to letalo prevzelo v svojo floto Ministrstvo za obrambo. Mi smo to stvar preverili, kot trdite, podatek drži, tudi poslali posebno ekipo pilotov in ljudi, ki se zanimajo za tovrstne stvari, da preverijo letalo, v kakšnem stanju je. Po koncu tega pregleda so ugotovilo, da je letalo v takšnem stanju, da ga Ministrstvo za obrambo ne želi prevzeti oziroma ne želi vključiti v floto vojaških letal. Ni pa šlo nikoli za nakup poslovnega letala, ampak je ves čas dogovor potekal, ali je možen brezplačen prenos tega letala iz DUTB na Ministrstvo za obrambo. Še enkrat poudarjam, nikoli se nismo pogovarjali o nakupu poslovnega letala, ampak prenosu poslovnega letala iz DUTB, ki je v 100-odstotni državni lasti, na Ministrstvo za obrambo, kjer bi ga za to usposobili, če bi bilo potrebno, tudi pilote, in ga predali v uporabo. Ampak glede na vse ocene, ki so bile narejene, koliko bi znesla prenova tega letala, koliko bi znesla redna uporaba tega letala tudi v prihodnosti, vključno z vzdrževanjem in pa z usposabljanjem posadke, smo na koncu na Ministrstvu za obrambo naredili oceno, da to ne pride v poštev. Zakaj pa se je sploh o teh stvareh razmišljalo? Zadevo je treba postaviti v kontekst. Ministrstvo za obrambo ima poslovno letalo Falcon, ki se uporablja za prevoz državnih organov, in zdaj, zlasti v tem času, ko so linije med različnimi prestolnicami evropskimi še precej slabo povezane zaradi koronakrize, je to praktično edino zanesljivo prevozno sredstvo, ki našim državnim organom zagotavlja, da v nekem razumnem času pridejo na določeno mesto. Imeli pa smo to smolo, da je Šarčeva vlada ─ po rednem postopku, da ne bo to kaj narobe razumljeno ─ dala to letalo v obsežno vzdrževanje in menjavo motorjev. In prve napovedi so bile, da se bo to letalo vrnilo, torej da se bo letalo Falcon vrnilo kmalu, najkasneje v začetku aprila, ampak se je ta stvar potem podaljševala zaradi vseh težav, zaradi težav pri dobavi rezervnih delov, zaradi dodatnih del, da se je Falcon vrnil šele 14. avgusta. In v tem času smo imeli številne težave in probleme za humanitarne lete, kjer bi in kjer smo reševali naše državljane, tudi zaradi drugih letov, ki so jih potrebovali državni organi. In v tistem času je prišla zamisel, da vendarle pa država na DUTB ima neko letalo, ki bi ga lahko začela uporabljati. Ideja je torej iz tistega časa, ko smo bili brez Falcona, če bi lahko nemudoma začeli za državne potrebe uporabljati to poslovno letalo Cessna. Ampak kot rečeno, po preverjanju in po vseh podrobnih analizah se je izkazalo, da je to letalo Cessna v takem stanju, da ne pride v poštev, da bi ga Ministrstvo za obrambo preneslo nase in ga potem tudi uporabljalo za prevoz državnih organov.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora? Izvolite.
Minister, hvala za odgovor. Če sem jaz prav razumela, je vaš odgovor ne in se ne dogovarjate niti za nakup niti za brezplačni prenos tega letala na Ministrstvo za obrambo. Čeprav informacije, ki sem jih jaz dobila, niso ravno take in res je pač čudno, da se je Ministrstvo za obrambo že informiralo glede šolanja svojih letalskih posadk, ki naj bi bile tudi pripravljene in usposobljene do januarja 2021. Tu imam pripombo, da kljub temu da imamo v Sloveniji menda 8 pilotov prav za to letalo in da je ob stečaju Adrie ostalo brez službe tudi ogromno zelo uspešnih in visokokvalificiranih pilotov, ki ne rastejo kar na drevesu, vendar to naše vlade tudi ne zanima. Predvsem tudi to je bilo, da se je Generalštab vojske tudi zanima za ponudbo servisa pri točno določenem podjetju, in to v Mariboru, koliko stane servis motorjev in ostali servisi, kljub temu da je letalo že v oskrbi sedanjega servisnega centra in da ni potreben noben slovenski posrednik, ki bi zaračunal kakršnokoli svojo posredniško provizijo. Če mi lahko zatrdite, da se to ne bo zgodilo, ker se mi zdi, da tako letalo pač za Slovensko vojsko ni primerno, da je veliko bolj primerno, kar se strinja stroka in ker tudi sami govorite o transportnem letalu in pa najmanj dveh helikopterjih, ki jih naša vojska sigurno potrebuje. Ne vem, če je vaš odgovor definitivno ne, potem tudi verjetno ni bilo mišljeno za čas predsedovanja, ki nas čaka. Razen če ima tu potem Ministrstvo za zunanje zadeve kot civilno letalo še kakšne želje po tem nakupu. Na to mi pa verjetno vi ne morete odgovoriti [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, gospa poslanka. Torej, da razčistiva še enkrat, nakup tega letala Cessna, ki je bil na DUTB, ni bil nikoli opcija. To je dejstvo. Pika. Nakup ni bil nikoli opcija. Točka dve. Bil pa je opcija brezplačni prenos tega letala iz DUTB na Ministrstvo za obrambo. O tem smo se pogovarjali v času, ko smo bili brez letala Falcon, v mislih smo imeli tudi predsedovanje, resno smo se pogovarjali o teh stvareh zato, ker letala Falcon ni bilo, bili smo odrezani od sveta. DUTB je imel neko letalo, o katerem so nam govorili, da bi lahko takoj začeli leteti in zagotavljati neko komunikacijo z zunanjim svetom oziroma z drugimi državami in da so ure tega letala mnogo nižje kot ure leta Falcona. In mi smo kot dober gospodar te stvari vse natančno preverili. Zato vam je nekdo povedal, da so iz Generalštaba Slovenske vojske vse natančno preverjali, knjige, listine, koliko stane menjava motorjev, koliko stane vzdrževanje, koliko stane usposabljanje posadke, koliko stane hangariranje. Mi smo šli čez vse te elemente, da bi lahko racionalno in odgovorno odgovorili na vprašanje, ali je smiselna vpeljava tega letala v floto vojaških letal, ki se uporablja, recimo, za prevoz državnih organov. In na koncu, po vseh teh letalnih preverjanjih smo ugotovili, da se to ne splača, da je nesmotrno. Celo več, zdaj dobro poslušajte, preverili smo celo, kakšna je pa cena tega letala na trgu. In smo na koncu ugotovili, da enostavno se najverjetneje nam kot Ministrstvu za obrambo, če bi si to želeli, bi se bolj splačalo kupiti neko dobro vzdrževano letalo tovrstnega tipa na trgu, kot pa iti čez vse postopke prenove, obnove tega letala. In zato sem rekel, odločitev je ne in Ministrstvo za obrambo tega letala ne bo prevzelo v uporabo. Kaj bo z njim naprej počel DUTB, je to njihova stvar in morate to njih vprašati, ampak upam pa, da razumete, da smo mi v luči dobrega gospodarja morali pa vse detajle natančno preveriti. Ker nenazadnje moramo delovati v smislu racionalnosti za celotno državo. In je zato bila takšna odločitev sprejela. Kot sem pa rekel, če bi to stvar vnaprej napovedali, bi dobili do datuma natančno vse sestanki, kdaj so bili in tako naprej. Tako da to, kar ste vi danes izpostavili, je nekoliko zapoznela informacija, ki je prišla do vas, ker postopke smo že kar nekaj časa nazaj ustavili.
Hvala lepa. [[oglašanje iz dvorane]] Jaz vam moram dati besedo, se opravičujem. Imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Minister, hvala za odgovor. Glede na to, da ste mi odgovorili, zdaj sicer ne bom zahtevala splošne razprave na eni izmed naslednjih sej. Ampak glede na to, da pa imate še nekaj informacij, bi rada pisno [[…]]
Se opravičujem, gospa poslanka, potem kršite Poslovnik in vas moram besedo vzeti. Gremo naprej. Tadeja Šuštar bo postavila vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec Lipicer, ki pa je od 12.50 do 15.30 ter od 19. ure dalje odstotna. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Glede na to, da je ministrica odsotna, bi želela, da mi odgovori pisno. Bom pa vseeno zastavila vprašanje. Zanima me: Kakšno je stališče ministrice za izobraževanje o programu Spacelab, ki bi se lahko kot krožek izvajalo v slovenskih osnovnih šolah? Gre za program, v okviru katerega otroci spoznavajo vesolje, astronomijo in vesoljsko astronomijo. Lahko pa tudi dobijo enkratno priložnost, da se njihov poskus izvede na mednarodni vesoljski postaji. Zanima me: Ali je ministrica s projektom Spacelab seznanjena in ali že načrtuje kakšne nadaljnje aktivnosti v zvezi s tem? Ali je možno, da bi se krožek začel izvajati že v drugi polovici tega šolskega leta oziroma najkasneje drugo leto? Za odgovor se že vnaprej lepo zahvaljujem.
Hvala lepa. Pisni odgovor boste prejeli. Samo Bevk bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku, ki pa je tudi odsoten. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Pošta Slovenije je gospodarska družba v 100-odstotni lasti Republike Slovenije, katere osnovna dejavnost je izvajanje univerzalne poštne storitve, kar obsega sprejem, usmerjanje, prenos in dostavo pisemskih in paketnih pošiljk v notranjem in mednarodnem poštnem prometu, opravljanje storitev informatike, denarnih storitev in prodaje trgovskega blaga. Poslanstvo družbe naj bi bilo zagotavljati kakovostno, konkurenčno in zanesljivo izvajanje storitev in prodaje trgovskega blaga po celotni Republiki Sloveniji. Kljub navedenemu v zadnjem obdobju beležimo zapiranje poštnih poslovalnic v Sloveniji, med drugim tudi v Spodnji Idriji, kjer so poslovne prostore tudi prodali, krajšanja njihovega delovnega časa in preoblikovanja v tako imenovane pogodbene pošte. V prepričanju, da je dovolj zapiranja pošt, je bila s strani Sindikata poštnih delavcev v skladu z Zakonom o referendumu in ljudski iniciativi vložena pobuda predloga Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poštnih storitvah. Zato spoštovanega gospoda Zdravka Počivalška, pristojnega ministra, sprašujem: Kakšno je vaše stališče do zapiranja poštnih poslovalnic v Sloveniji? Ali zagovarjate dostopnost do vseh poštnih storitev za vse državljane in ne zgolj dobičkonosnost Pošte Slovenije? Če da, kaj boste kot minister storili, da le-to zagotovite? Ali drži informacija, da naj bi Pošta Slovenije po načrtu optimizacije svojega delovanja namesto 528 pošt ohranila le 217 svojih poslovalnic? Ali lahko predvidene spremembe optimizacije negativno vplivajo na položaj zaposlenih in s tem na, na primer, nevarnost zmanjšanja števila pismonoš? Kakšno je vaše stališče do Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poštnih storitvah s strani Sindikata poštnih delavcev? Ker vem, da je minister že velikokrat odgovarjal na ta vprašanja tako v prejšnji kot v tej vladi, in večinoma so bili njegovi odgovori zelo podobni oziroma enaki, pričakujem, da se bo tokrat poglobljeno spustil v ta vprašanja in naredil nek premik v pozitivni smeri. Prosim pa, da mi minister, ker je danes odstoten, odgovori na eni prvih naslednjih rednih sej Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Matej Tašner Vatovec bo postavil vprašanje ministru za obrambo mag. Mateju Toninu. Izvolite.
Najlepša hvala, podpredsednik. Minister, ko ste na Vladi sprejeli zakon o investicijah v Slovenski vojski v naslednjih šestih letih, ste ga na nek način pospremili s sporočilom, da bo ta zakon šel po rednem postopku, da bo o njem seveda stekla široka javna razprava in da si tudi prizadevate za to, da je čim bolj široko sprejet v tem smislu, da se o njem pogovarjamo. V parlament je zakon prišel, potem je vaša poslanska skupina, Poslanska skupina Nove Slovenije, vložila zahtevo za sklic nujne seje, ki je potem na nek način pohitrila odbor in bi se naj zakon sprejemal septembra. Zdaj smo na tej seji pri drugi obravnavi tega zakona, ne bo pa moglo priti do tretje obravnave, ker smo v Poslanski skupini Levica vložili predlog parlamentu, da razpiše posvetovalni referendum na to vprašanje. Dokler Državni zbor ne odloči o tem, ali naj res Republika Slovenij sploh v tem času, v času velikega primanjkljaja v proračunu in tudi spopadanja z zdravstveno in tudi gospodarsko krizo, res nameni teh 780 milijonov za to orožje, ki ga planira ta zakon, ali ga naj usmerimo kam drugam. Moje vprašanje v zvezi s tem je v bistvu zelo preprosto. Glede na to preteklo izkušnjo tega hitrenja postopka pri začetku obravnave tega zakona, ki bi sicer moral začeti svojo parlamentarno pot oktobra, me zanima: Ali si prizadevate, da bo tudi tretje branje tega zakona opravljeno do konca septembra, kot je bilo razumeti v nekih javnih namigovanjih oziroma ko ste dejali, da želite, da je zakon sprejet do konca septembra? Ali lahko pričakujemo, da bo v skladu z vsemi poslovniškimi roki na prvi in naslednji redni seji najprej obravnavan predlog za razpis posvetovalnega referenduma in šele potem tretje branje zakona o investicijah v Slovensko vojsko?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala lepa za vaše vprašanje. Naj vam nekaj dejstev navedem, iz katerih boste videli, da ta razprava teče že zelo dolgo časa, da ima zelo dolgo brado in da se stvari odvijajo zelo počasi. Vlada je v prejšnjem mandatu poskušala problem prevzemanja večletnih finančnih obveznosti rešiti ob spremembah Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2018 in 2019. Vendar je bila takrat predlagana rešitev zaradi pogojevanja Levice, takratne vaše in zdajšnje vaše poslanske skupine, izločena iz zakona v parlamentarni obravnavi zakona. Se pravi, konec leta 2019 ste prvič preprečili to, da bi prejšnja Šarčeva vlada zagotovila neko dolgoročno financiranje potreb Slovenske vojske. To je prvi podatek, ki ga moramo vedeti. Potem je Odbor za obrambo 7. novembra 2019 sprejel sklep, v katerem je predlagal Ministrstvu za obrambo, da do konca leta preuči možnosti večletnega financiranja investicij v ključne razvojne programe Slovenske vojske ter na tej podlagi pripravi predlog, s katerim se bo uredilo izvajanje in financiranje ključnih projektov opremljanja Slovenske vojske. Torej, Ministrstvo za obrambo v mojem mandatu dela natančno tisto, kar je Odbor za obrambo sprejel 7. novembra 2019, torej takrat ni bilo ne duha ne sluha o tej trenutni vladi. Tako da spet vlečemo kontinuiteto iz tistega, kar je prej delala Šarčeva vlada. Če gremo naprej, bela knjiga v poglavju 4.2, to so Vojaške zmogljivosti in vojaška infrastruktura, določa, da bo za zakon večjih projektov modernizacije Slovenske vojske pripravljena ustrezna zakonodaja za izvajanje ključnih projektov opremljanja Slovenske vojske. Tudi belo knjigo je sprejela Šarčeva vlada in točno po tej beli knjigi delamo tudi s tem zakonom. Zdaj pa gremo na natančno kronologijo sprejemanja zakona, ki je bil narejen na podlagi vsega tistega, kar je prejšnja vlada predlagala, govorila in tudi sprejela v teh dokumentih. Jaz sem 3. junija, to je zdaj že več kot 3 mesece nazaj, napovedal javno, odkrito ta zakon. Nato smo 11. junija 2020 tudi ta zakon objavil na portalu E-demokracija. To bo zdaj že več kot 3 mesece nazaj. 24. junija je bil ta zakon sprejet na seji Vlade. Dan pred tem, ne smete pozabiti, ste vi v Levici zahtevali skupno sejo Odbora za obrambo in Odbora za zdravstvo, kjer se je prav tako govorilo o teh 780 milijonih. Nato je bila na vašo zahtevo, torej na zahtevo Levice, 16. julija prva obravnava v Državnem zboru, ko so v tej hiši so lahko razpravljali o tej temi vsi poslanci – to je bilo 16. julija. Nato je bila 3. septembra 2020 druga obravnava na Odboru za obrambo. Tukaj vi ves čas govorite o tem, kako se je tukaj postopek pospeševal. Hec je samo v tem, da je bil ta odbor 3. septembra sklican zato, da je lahko zdaj na septembrski seji opravljena druga obravnava. Skratka, da si stvari na nek normalen način sledijo. 29. septembra je predvidena pa spet nova razprava v parlamentu, druga obravnava. Tako da stvari bodo tekle normalno po planu naprej. Potem je 6. oktobra predvideno, da je nova razprava glede posvetovalnega referenduma, ki ste ga tudi sklicali vi. Jaz bom zelo vesel, če bo ta zakon sprejet pred 1. 1. 2021. To je vsaj moj cilj, zaradi tega, ker se takrat začne novo proračunsko leto in ker ta zakon velja tudi za leto 2021, je to na nek način tisti ciljni datum, do katerega želimo, da je ta zakon tudi sprejet. Drugače pa, vidite, lahko se tudi sami strinjate s tem, da tudi sam kot minister in ta vlada delamo točno tisto, kar je prejšnja Šarčeva vlada delala oziroma tisto, kar je moj predhodnik minister Erjavec delal in na nek način sprejemal, mi zdaj te stvari dajemo v prakso. Vidite pa tudi, da vi ves čas vtikate neke palce v špranje in na vsak način poskušate v vseh vladah te postopke zavreti. Meni je jasno, da je vaš politični cilj ukinitev Slovenske vojske, ampak to morate povedati zaradi tega, da so stvari jasne in ne bo nobenega problema. Mi se trudimo delati v skladu z [[…]] [[znak za konec razprave]] dokumenti, vaš cilj je ukinitev vojske. Tukaj smo na različnih bregovih, in to je bistveno sporočilo, ki ga moramo vsi razumeti in poskušati v tem duhu tudi delati naprej.
Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Do tega zaključka sem vas pozorno poslušal in sem se bil tudi pripravljen nestrinjati z nekaterimi zadevami. To, da je Levica proti vojski je laž in vaša manipulacija, minister, in to dobro veste. Mi nismo proti vojski, smo pa proti nesmiselnim investicijam oziroma nakupom orožja, ki ne služi prvenstveno Slovenski vojski kot organu, ki mora služiti obrambi domovine, skladno tudi z ustavo. Ampak to ni bistvo mojega vprašanja, moje vprašanje je bilo, ali lahko glede na to, da ste pospešili postopek v tej fazi, pričakujemo to tudi v naslednjih nekaj dneh. Da vas popravim, ker ste napačno prej navajali ─ ker smo sklicali prvo obravnavo, in to dobro veste je parlamentarna praksa, da potem zakon odleži eno sejo, tako da bi redna obravnava po parlamentarnih uzancah morala potekati oktobra ne pa septembra, kot se je zgodilo in vaš sklic nujne seje Odbora za obrambo s tem zakonom na dnevnem redu je bilo pospeševanje postopka, ampak okej, to se je zgodilo. Tisto, kar mene v tem trenutku zdaj zanima, mogoče ste mi že odgovorili, ko ste rekli, da upate, da bo zakon sprejet do 1. 1. 2021, je pa bistveno bolj preprosto: Ali bomo počakali, da odteče zahteva za posvetovalni referendum vse običajne poslovniške roke ali lahko pričakujemo s strani Nove Slovenije, da bo tudi to zahtevo pohitrila in, recimo, sklicala kakšno nujno sejo za to točko dnevnega reda?
Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Kot sem vam čisto pošteno in odkrito priznal, da je cilj, da se ta zakon sprejme do 1. 1. 2021, v tem času so pa vse poslovniške možnosti, da stvari na razumen način speljemo. Ne nameravam nič forsirati za vsako ceno, da se tako zelo mudi. Zame je vseeno, ali je zakon sprejet decembra, novembra ali oktobra, zame je samo bistveno, da je sprejet do 1. 1. 2021. Vmes pa mislim, da bo dovolj časa za razpravo. Nenazadnje od 7. novembra teče že na nek način javna razprava, do sprejetja tega zakon bo javna razprava v takšni ali drugačni obliki tekla eno leto, če rečem še na enih 15 let dodatka, ko se o teh stvareh pogovarjamo, tako da je bilo za javno razpravo več kot dovolj časa. Še enkrat pa pravim, da jaz razumem vaše politično stališče, je lahko legitimno, jaz nimam problema s tem, da Levica zagovarja ukinitev Slovenske vojske, tudi ne bi bili edina politična stranka na svetu, ki tako stvar zagovarja. V svetu imate kar nekaj radikalno levih strank, ki se zavzemajo za ukinitev vojske, za demilitarizirano območje, nenazadnje imate tudi države, ki so brez vojske. To je po moji oceni lahko čisto legitimno politično stališče, ki vam ga jaz ne oporekam. Levica je za ukinitev Slovenske vojske. Edina stvar, ki me moti, je, da poskušate to zaviti v nek celofan, tako da rečete, »veste, mi nismo za ukinitev, ampak [[…]]«. Tisti ampak pa pomeni, da čas, priložnost in sredstva za Slovensko vojsko pa nikoli niso prava, nikoli ni primeren trenutek, vedno so prevelika sredstva, to je pa druga posledica oziroma če malo parafraziram nekdanjega predsednika Vlade, bi na nek način rekel, da ste podobni kmetu, ki ima kravo in reče: »Glejte, krava je živa, daje mleko, zakaj bi mogli zdaj kupovati seno pa graditi hlev, krava živi in bo preživela.« To je vaše stališče, ampak vprašanje, koliko časa lahko preživi brez hrane in brez strehe nad glavo. Dolgo časa ne. In zato je ta vaša pozicija dolgoročno smrtonosna za Slovensko vojsko in zato utemeljeno trdim, da se Levica zavzema za ukinitev Slovenske vojske. Pa še enkrat pravim, s tem nimam težav, moramo pa biti odkriti in pošteni, da vaša pozicija je taka, da ste za ukinitev, moja pozicija in naloga in služba pa je, da Slovenski vojski zagotovim sredstva, da bodo lahko preživeli.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Podajam ta predlog. Mislim, da ga moram tudi utemeljiti. Spoštovani minister, če spoštujete neko politično pozicijo druge politične stranke, je tudi prav, da ne interpretirate in govorite v imenu neke druge politične stranke. Še enkrat poudarjam, in to prihaja iz ust pripadnika Levice: Levica ni za ukinitev Slovenske vojske. Pika. Tako da prosim, da tudi nehate s temi trditvami dalje. Je pa proti nesmiselnim naložbam, naložbam, ki nikakor niso za slovenske vojake, recimo, je proti naložbam v oklepnike, ki si jih želite nabaviti pa tudi prejšnji minister je bil, seveda to ni nobena skrivnost, za izgradnjo srednje bataljonske skupine, ki deluje v okviru Nato pakta in ki službi predvsem za misije v tujini. Drži? Drži. Ti oklepniki, smo videli, so se tudi že kdaj, kje na kakšni poti zagozdili, niso primerni za voziti po naših poteh in niso primerni za obrambo domovine. To je ena stvar. Vprašanje, ki je lahko legitimno, je, ali je smiselno, da smo članica Nato pakta. Imamo države, ki so evropske države, ki niso članice Nata. To je drugo vprašanje in o tem lahko debatiramo, ne pa o tem, vojska ja ali ne. To je popolnoma deplasirano. Je pa v trenutku, ko prikazujete s trenutnim rebalansom 4,2 milijardi minusa v državnem proračunu, kjer praktično bolnice pokajo po šivih, kjer zdravstvene ustanove pokajo po šivih, kjer šole pokajo po šivih, ker ni dovolj učiteljev in ostalega osebja za to, da bi izvajalo priporočila, ki so potrebna za obvladovanje epidemije, to potem je problem. Potem je problem 780 milijonov. In ne govorimo tukaj o 780 milijonih za škornje, za obleko in podobne stvari. Govorimo, kot sem že rekel, v višini več kot 600 milijonov evrov o vojaški opremi, o vojaških strojih, o letalu, o helikopterjih in o oklepnikih, če odmislim puške in to, recimo, da puške so nekaj, kar pač vojak mora imeti. Tako, da to je naša skrb v tem primeru. Jaz sem postavljal vprašanje o tem, ali boste na vso silo hitrili ta postopek ali ne. Zdaj vi pravite, da naj bo ta zakon sprejet do konca letošnjega leta, kar je okej, popolnoma legitimno, ampak vprašanje, ključno, pri tem zakonu ni, ali je kdo za vojsko ali ni za vojsko, ampak kakšno vojsko si želimo in predvsem ali smo za zavezane ljudi, ali smo za to, da se vlaga več v zdravstvo, šolstvo, raziskave, razvoj, gospodarstvo, če želite.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 24. septembra 2020, v okviru glasovanj. Poslanec Ivan Hršak bo postavil vprašanje ministru za kulturo, dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovani minister! Medijska zakonodaja je ena izmed bolj zahtevnih področij, saj zahteva dialog med različnimi sogovorniki. Ne gre spregledati tudi dejstva, da je zaradi razvoja tehnologij medijsko zakonodajo potrebno spreminjati in jo prilagoditi zahtevam časa. Velik projekt spremembe medijska zakonodaja se je pokazal s tremi novelami, ki so bile 15. 7. 2020 dane v javno obravnavo. Tukaj govorimo seveda o novelah Zakona o medijih, Zakon o STA in Zakon o RTV Slovenija, ki so bili pripravljeni s strani Ministrstva za kulturo. Kar je bilo presenetljivo, pa je bil zelo kratek čas javne obravnave te medijske zakonodaje ─ le nekaj dni. V Poslanski skupini Desus smo zato nemudoma ostro protestirali proti tako kratkemu roku za proučitev zakonodaje. Namreč, pri prelaganih zakonih nikakor ne gre za manjše spremembe, temveč za vsebinsko obsežne in izjemno pomembne novosti, ki bi vplivale na celoten medijski prostor. Takšna odločitev se je nato izkazala kot pravilna, saj je v podaljšanem času javne obravnave medijske zakonodaje zainteresirana javnost novele podrobno preučila in podala svoje argumentirano mnenje. Vsi se zavedamo, da so spremembe predvsem pri Zakonu o RTV Slovenija potrebne, zato moramo najti določen dialog. Finančne težave, s katerimi se sooča javni servis RTV Slovenija, so bile večkrat izpostavljene. Tu je brez dvoma velik pritisk na generalnega direktorja RTV Slovenija Igorja Kadunca, vendar pa brez pravega dialoga med pristojnim ministrstvom in seveda vodstvom RTV Slovenija ne bo pravega napredka. V Poslanski skupini Desus poudarjamo, da neodvisnost medijev ne sme biti pod vprašajem. Predvsem tu ne sme priti do poseganja v uredniško politiko, vseeno pa lahko apeliramo na čim večjo politično nevtralnost pri poročanju o dnevni politiki. Minister, zato vas sprašujem: Kakšni so nadaljnji načrti pri ureditvi izzivov na področju medijske zakonodaje, predvsem pri Zakonu o RTV Slovenija? Hvala za odgovor.
Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala za vprašanje. Gospod poslanec je v prvi vrsti izpostavil, da je dialog tisti, ki pelje do nekih zaključkov ali pa do družbe, ki je odprta in hkrati omogoča, da pridemo do nekih zaključkov v dialogu. Jaz se s tem seveda strinjam, vendar bi na začetku rad povedal, ker pravite, da je gospod direktor pod velikim pritiskom – ja, saj je gospod direktor, zato pa je tam. Je generalni direktor službe in mora sprejemati vsa tista okolja, ki soustvarjajo neko podobo, ki jo mora on organizirano peljati, in to uspešno. Seveda jaz mislim, da jo pelje neuspešno, kar se je mnogokrat že pokazalo, nedavno tudi v samem parlamentu, ko je bilo tukaj predstavljeno poročilo nadzornega odbora. Druga stvar je glede tega, da morajo biti mediji neodvisni. Tukaj se misli zlasti na RTV Slovenija, ker drugi mediji so itak odvisni, in to vsi, ker so vsi v privatnih rokah takih ali drugačnih ljudi in neodvisnih medijev pravzaprav pri nas ni, razen Radiotelevizije Slovenija, ki bi to morala biti, pa vendarle opažam toliko samovolje, da bi težko rekel, da so neodvisni. No ampak ta neodvisnost bi se morala izražati tudi v tem, da bi kdo posegal v uredniško politiko, za kar pravite, da ne sme priti do tega. Jaz ne vem, ali je prišlo s katerekoli strani oblasti do kakšnega poseganja v uredniško politiko, niti ne vem, ali se je komu kaj zgodilo, niti ne vem, ali je kdo kdaj telefoniral in poskusil vplivati na RTV Slovenija, na direktorja ali na koga drugega, vem pa, da ta medij dela izrazito izrazito neprofesionalno in pristransko. Ne nazadnje, če čisto nepolitično gledam, sem gledal v soboto zjutraj MMC in tam je pisalo nekaj, kar kaže na popolno pomanjkanje profesionalizma, človeške empatije in na zavedanje, kaj je velik uspeh – naslov nekega prispevka je bil, meni se zdi, da takole: »Pogačar na polno, Roglič bled kot smrt«. Poslušajte, če se tile ljudje, ki to pišejo, niso zavedali, kaj to pomeni, kaj se je zgodilo v resnici, kaj to pomeni, kar se je zgodilo zdaj na Tour de Franceu, če tega ne vedo in s takim naslovom opremijo nek članek, poslušajte, to pomeni, da je mentalna razpuščenost popolna in neprofesionalizem popoln. In takih primerov, če želite, vam naštejem 30, ker imam vse zapisane. To so torej nepolitični, če bi o političnih, bi bilo kaj drugega. Dobro. Kar se tiče dialoga, jaz mislim, da dialog mora biti o tem javnem zakonu, vendar prej kot med Ministrstvom za kulturo in RTV mislim, da mora biti dialog med ustanoviteljem in pa RTV, ustanovitelj je pa Državni zbor. In to se dogaja tukaj na različne načine, torej da pride poročilo RTV, da nadzorni odbor poroča, o katerem točno vemo, in da seveda Državni zbor s svojimi telesi odloča potem o teh stvareh. Mora pa priti do dialoga, priti do dialoga, da razčistimo pravzaprav o teh zakonskih predlogih, ki ste jih omenili, v čim širši javni razpravi. Moram reči, da je nekaj razprav bilo, da se pa dialogu izmika celo ta hiša v tem smislu, da je bilo že dvakrat mišljeno, da bi prišlo do – kako bi rekel? – debate, široke debate v zvezi s temi spremembami ali pa s to medijsko zakonodajo v Državnem svetu, pa je bila dvakrat stvar prekinjena, kar se mi zdi – kako bi rekel? – precej povedno. Druga stvar. Dialog se ustvarja skozi javno razpravo, skozi Odbor za kulturo, če hočete, skozi medresorsko usklajevanje, skozi plenarna zasedanja, skozi javne predstavitve mnenj, skozi Državni svet. To je vse stvar in prostor dialoga. In seveda Ministrstvo za kulturo v sam dialog, ki si ga zdaj, ne vem kako, predstavlja gospod direktor, ko dela izgubo, ne vem, kako si predstavlja – dialog je to, da pridemo drug napoti drugemu, verjetno. On misli, da bo dialog prišel skozi to, da se bo pogovarjal z mano o gospodarstvu in gospodarski situaciji, ki jo pelje seveda zelo šibko. Kajti peljati mora hišo s stvarmi, ki mu jih v državi vsi državljani nudijo skozi samoprispevek. Glede na to mora načrtovati hišo in jo tudi ustrezno voditi. Tega denarja je veliko. V primerjavi z Ministrstvom za kulturo ga je zelo veliko, ne nazadnje imajo 2 tisoč 200 uslužbencev, kar je 40 % občin [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa.Žal se je vaš čas iztekel. Gremo naprej. Matjaž Nemec bo postavil vprašanje ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, dober dan, dobrodošli! Obračava se ponovno na isto vprašanje. Nazadnje sva o tem govorila v mesecu juniju. Namreč, dotikam se predvsem vprašanja socialnega centra v Vrtojbi, seveda tudi vseh ostalih širom po Sloveniji. Kajti vsi vemo, da smo si ne glede na to, ali je bila leva ali desna vlada, v zadnjih 15 letih ustvarili stanje, ko država ni zgradila niti enega doma za ostarele. Izpostavljam pa konkretno socialni center v Vrtojbi. Zakaj? Iz dveh razlogov. Eden je eden od dveh domov za ostarele, ki je praktično skorajda zgrajen, nikdar dokončan, na območju, kjer se govori, da je cirka 2 tisoč prosilcev za oskrbo. Govorim o širšem goriškem prostoru. Drugi razlog pa je, da je zaradi aktualne problematike in predvsem konsistentnosti nekaterih politikov in politik dokončanje tega doma, torej socialnega centra v Vrtojbi, poleg tistega v Osilnici celo zapisano v koalicijsko pogodbo. V preteklih mesecih sva namreč imela kar nekaj debat, pogovorov na to temo. Priznati moram, da ne glede na to, da sem jaz opozicijski poslanec in vi koalicijski minister, verjamem v vašo dobronamernost in vem, da se angažirate v tej smeri, da bi se le dokončal vsaj ta socialni center v Vrtojbi. Do sedaj smo imeli dve možnosti, v enem delu, da bi država zagotovila proračunska sredstva za dokončanje, v drugem delu, druga možnost je bila, da bi se prek koncesionarja zaključilo oziroma dogradilo ta objekt in bi se dal najverjetneje državnemu koncesionarju ali kdorkoli že bi to bil v upravljanje. Glede na potrebe smo v situaciji, ko si politika ne more več dovoliti te sramote, da dejansko že skorajda dokončan objekt ni predan v uporabo. Spoštovani minister, prosim – mene ste že – da še širšo javnost obvestite, kje smo danes z reševanjem problematike socialnih centrov, domov za ostarele, konkretno govorim o socialnem centru v Vrtojbi. Hvala lepa zaenkrat.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala lepa, spoštovani poslanec Nemec. Kot sva se že junija pogovarjala in kot sem takrat zagotovil, je še vedno skrb za starejše, celovita skrb za starejše in v tem okviru zagotovitev zadostnega števila kapacitet, da odgovorimo na najnujnejše povpraševanje starejših oseb po namestitvi v ustrezni namestitvi v domovih za starejše, ena od treh ključnih prioritet ministrstva za delo v času mojega ministrovanja. Lahko rečem, da so glede na stanje, ki ste ga omenili, torej da več kot desetletje nimamo zgrajenega nobenega doma za starejše v Sloveniji, res potrebe velike, povečane, covidproblematika oziroma koronaepidemija pa je stanje še zaostrila, saj je pokazala, da tudi nekateri obstoječi domovi pravzaprav nimajo ustreznih prostorov za zagotovitev dostojnega in varnega življenja starejših. Na ministrstvu smo v letošnjem letu takoj sprožili postopke za čimprejšnjo zagotovitev dodatnih mest v domovih za starejše občane, kar se bo na eni strani zagotavljalo z intenzivnim črpanjem evropskih sredstev, najhitreje prek sklada REACT, in na drugi strani s podelitvijo koncesij, kot ste tudi sami že omenili. Morda, preden grem konkretno na Vrtojbo, omenim še, da je v teku oziroma v zaključku razpis za 20 dnevnih centrov in 10 centrov za začasne namestitve po vsej Sloveniji. Mislim, da prijavitelji že dobivajo odgovore. Tu je na voljo 21 milijonov evropskih sredstev, kar je v sklopu zagotavljanja dodatnih kapacitet za skupnostne storitve in za področje deinstitucionalizacije. Na drugi strani, kot ste tudi že sami omenili, je v teku razpis za podelitev koncesij za dodatnih tisoč 100 mest v domovih za starejše. Ne nazadnje je tu ta koalicijska zaveza v koalicijski pogodbi, da bomo zgradili pet domov in dokončali dva domova, konkretno Vrtojbo in Osilnico. V Vrtojbi glede socialnega centra trenutno še ni čisto dokončne odločitve, zato vam časovnice zdajle še ne morem natančno podati, ampak kot sva se pa že pogovarjala v mesecu juniju in vmes, sta odprti dve možnosti, ki ste ju tudi vi omenili. Mi smo tudi za primer, da bi to reševali z državno gradnjo, pripravili oziroma rezervirali sredstva v rebalansu proračuna, je pa res, da na drugi strani potekajo intenzivni sestanki in usklajevanja z Družbo za upravljanje terjatev bank, z DUTB, ki je trenutno lastnik tega objekta, ki najprej ugotavlja, da je objekt v izjemno slabem stanju, da so uničene elektroinštalacije, da je treba obnoviti ogrevanje, da je treba preizkusiti vodovod, ampak da kljub temu obstaja zanimanje potencialnih koncesionarjev za nakup in ureditev tega objekta. Prednost te variante je, da se uredi celotni socialni center, to pomeni dom za starejše in varovana stanovanja, ki so tudi v sklopu tega. Že junija sva namreč oba ugotovila, da gre tu za dva objekta. V prvem objektu je predvidenih 120 postelj za domsko varstvo, v drugem objektu pa 38 oskrbovanih stanovanj. Menim, da je glede na vaše besede junija in zdaj glavni cilj, naš skupni glavni cilj zagotoviti, da se a) ustavi propadanje teh zgradb, b) zagotovi kvalitetne namestitve za te, ki nujno potrebujejo oskrbo v domovih ali pa v oskrbovanih stanovanjih. Oba cilja zasledujemo in lahko vam zagotovim, da bomo koalicijsko pogodbo spoštovali. Na nekaj pa bi še opozoril v tem sklopu, ko bomo to reševali. Zaradi lokacije tega centra je izredno pomembno, da bomo zaščitili tudi interes slovenskih državljanov, ki čakajo na namestitve v teh domovih, zato da ne bi prišlo do tega, da bi slučajno po kakršnikoli želji koga [[izklop mikrofona]]
Žal, gospod minister, čas se je iztekel. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Minister, hvala lepa za korektno sodelovanje in zelo obširen odgovor. Torej če razumem, tako kot oba veva, imamo dve možnosti. Eno je, bom rekel, javni del, drugo je pa z zasebno pomočjo, tudi če je to v državni lasti. Ko govorim o politiki Socialnih demokratov, nam je najbližja možnost, da bi to bila javna ustanova, da bi to bil javni zavod, tudi iz razloga, ki ste ga vi omenjali – zaradi lokacije, bližine meje in morebitne konkurenčnosti ali pa ne samih storitev v tem objektu. Dovolite mi samo še eno informacijo za vas, ki vam bo omogočila širši manevrski prostor, govorim predvsem v političnem smislu. Sam sem vložil amandma, v vrednosti 4 milijonov evrov, govorim o amandmaju na rebalans proračuna, s katerim bi ob podpori tistih koalicijskih strank, ki bi morale biti v prvi vrsti bolj dovzetne za to vprašanje – govorim o vas, o Novi Sloveniji, in tudi o Desusu – verjamem, lahko skupaj zagotovili sredstva, ki bi bila proračunska, za dokončanje tega objekta in s tem omogočili, bom rekel, ustanovitev ali pripojitev objekta k javni ustanovi, torej že obstoječemu ali pa na novo obstoječemu subjektu, ki bi omogočil potem, da bi se dejansko z javnimi sredstvi ta objekt zaključil. Če ne, naj bo pa tudi za nas nek kompromis, da je možnost rešitve tudi z oddajanjem koncesije. Prav zaradi tega, da lahko olajšamo vaš manevrski prostor, tudi znotraj koalicije, smo vložili ta amandma, ki upam, da bo dobil podporo, bom rekel, vsaj še dveh koalicijskih strank, ki imata vsaj v programu nekoliko višje izpostavljene predvsem tiste politike, ki se dotikajo starejših prebivalk in prebivalcev v naši državi. Jaz se vam zaenkrat zahvaljujem, bom pa prihodnji mesec ponovno obudil to vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Hvala lepa, spoštovani poslanec Matjaž Nemec. Kot sva oba ugotovila, je glavni cilj ministrstva, da zagotovi, da bo celotni Socialni center Vrtojba celovito, čim bolj celovito urejen. Mi nekako res zasledujemo željo, da doma ali pa oskrbovanih stanovanj ne bi reševali fazno ali pa po delih ločeno, ampak oboje skupaj, celoten kompleks, zato da se po letih propadanja zadeva res uredi. Mnogi prebivalci tam so že izgubili upanje, da se bo to uredilo, ampak menim, da lahko v tem mandatu pokažemo, da s svojimi načrti in dejanji mislimo resno in da bomo to, kot je v koalicijski pogodbi zapisano, tudi izvedli. Zagotovili bomo, da se ta koalicijska zaveza tudi čim prej izvede.
Hvala lepa. Poslanec Miha Kordiš bo postavil vprašanje ministru za javno upravo Boštjanu Koritniku. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Za izvajanje oblik neposredne demokracije v tej državi, kot je recimo pravica do referenduma, je potrebna overitev lastnoročnega podpisa. To poteka – vsi tisti, ki so kadarkoli svoj podpis že oddajali – na upravni enoti pred okencem, skupaj z uradno osebo. A v razmerah epidemije covida-19 je močno okrnjena dostopnost do teh okenc, do teh uradnikov, se pravi, da je okrnjena možnost izvajanja demokratične volje državljank in državljanov, ker ne morejo s tako lahkoto oddati overjenega lastnoročnega podpisa, kot je bilo to v preteklosti. Še posebej pa je situacija pereča na območju Upravne enote Ljubljana, ki gre skozi reorganizacijo, v kateri so bile ukinjene izpostave Center, Moste, Šiška in Rudnik. Se pravi, je za 300 tisoč prebivalk in prebivalcev Ljubljane možno overiti podpise samo na dveh lokacijah. Dve uradni osebi, dve okenci – lahko si predstavljamo, kako težko je dejansko zagotoviti demokratičnost pod temi pogoji. Poleg tega trenutno poteka zbiranje podpisov za več predlogov zakonov, med drugimi za Zakon o poštnih storitvah na pobudo Sindikata poštnih delavcev, s katerim želijo zagotoviti financiranje univerzalne poštne storitve in preprečiti nadaljnje zapiranje poslovalnic, vsi prisotni pa tudi veste, da smo v Levici napovedali referendum zoper zapravljanje denarja, 780 milijonov za orožje. Gospod minister, v zvezi s tem me zanima: Kako ukrepi za preprečevanje širjenja nalezljivih bolezni vplivajo na postopek overitve lastnoročnega podpisa pred uradno osebo? Ob tem naj opozorim, da gre za ustavno pravico iz 90. in 88. člena Ustave Republike Slovenije. Zanima me tudi: Kje lahko državljani za namen tega, kar sem ravnokar navedel, overijo svoj podpis? Koliko uradnih oseb, pred katerimi lahko prebivalci overijo svoj podpis, je na voljo na lokacijah na Tobačni ulici 5 in Linhartovi 13, se pravi v Ljubljani, ki je najbolj rizična, najbolj kritična, v edinih dveh izpostavah, ki sta še ostali odprti? Kolikšen je pripad državljanov na posamezno uradno osebo, pred katero je mogoče overiti lastnoročen podpis na Upravni enoti Ljubljana, še posebej glede na ostale upravne enote po Sloveniji? Ali boste na območju Mestne občine Ljubljana omogočili več lokacij oziroma uradnih oseb za to, da se izvaja uresničevanje ustavne pravice do ljudske iniciative in zakonodajnega referenduma? Ali boste sprejeli ukrepe za ohranitev demokratičnih standardov ob zaostrovanju ukrepov zoper preprečevanje širjenja nalezljivih bolezni? Kako boste zagotovili, da bo v praksi ohranjena ustavna pravica iz 88. in 90. člena Ustave ob morebitnem omejevanju dostopa do uradnih oseb? Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala. Tudi spoštovanemu gospodu poslancu za izpostavitev tega vprašanja. Vesel sem, da bo odgovor tak, da lahko zadovolji vse, ki bi eventualno želeli dati takšno podporo nekemu zakonodajnemu predlogu. Za začetek naj povem, da sem na podlagi tega poslanskega vprašanja pridobil nekaj statističnih podatkov, denimo za Zakon o zdravilih, od 1. 9. je možnost oddati podporo, do danes je bilo oddanih 541 v Ljubljani, kar je 41 na dan, in moram poudariti, da to všteva tudi tiste podpore, ki so bile oddane prek elektronske poti. Torej lahko vidimo, da je v delovniku osmih ur to absolutno mogoče izpeljati. Omenili ste, da ta dostop do demokratičnih postopkov ni tako lahek, a moram poudariti, da se je v času te epidemije povečala dostopnost oziroma uporaba digitalnih kvalificiranih potrdil, tako da jaz verjamem, da je sedaj dostop še lažji, kot je bil prej. Denimo za Zakon o poštnih storitvah, ki ste ga omenili, je Ljubljana, ki je, kot pravite, je bilo izpostavljeno, najbolj kritična, na petem mestu v Sloveniji po oddanih podporah, bilo jih je 92 v 14 delovnih dneh. Torej če pogledamo, to je nekih šest na dan in to je vsekakor nekaj, kar ena oseba na okencu brez težav izpelje. Znova poudarjam, sem, v to številko so vštete tudi tiste podpore, ki so bile oddane elektronsko. Denimo v celi Sloveniji je bilo največ teh, 161, oddanih v Črnomlju, to je 11,5 na dan, za kar prav tako zadošča. V okviru teh postopkov so upravne enote evidentirale še nekaj podpor. Denimo za višje nadomestilo v Ljubljani sploh ni nikogar, ki bi podporo temu izrazil, v celi Sloveniji 49. Proti krivičnemu obdavčenju se je zbirala podpora, prav tako v Ljubljani niti enega podpornika, največ v Mariboru, 23, to je manj kot dva na dan. To so statistični podatki, ki jasno kažejo, da dostop do teh demokratičnih standardov nikakor ni bil okrnjen. Tisto, kar bi želel vseeno poudariti, pa je, da se je reorganizacija Upravne enote Ljubljana začela leta 2015 na pobudo MOL na podlagi uporabniških izkušenj občank in občanov in nikakor ne zaradi te vlade oziroma njene strukture. Tisto, kar bi tudi rad poudaril, je, da nov način dela po informacijah s terena zelo ustreza občankam in občanom, saj jim ni treba, če temu rečem, obresti celega mesta za opravo posameznih stvari, ampak to naredijo na vsega dveh lokacijah. Kar se tiče ukrepov zaradi preprečevanja širjenja covida-19, razen umivanja rok, distance, zaželenega naročanja, in kot rečeno, pospeševanja elektronskega dostopa do storitev nikakršnih drugačnih ukrepov ni bilo in nikakor ne vplivajo na postopek oddaje podpor volivcev, tako da tudi uresničevanje ustavne pravice do zakonske iniciative iz 88. člena Ustave in pravice do zakonodajnega referenduma ni kršeno. Ob tem ne smemo pozabiti, da podporo volivec lahko odda na katerikoli upravni enoti, ni vezano na kraj njegovega stalnega prebivališča, tudi na kateremkoli krajevnem uradu lahko to odda. Tako da bi želel poudariti, da javni uslužbenci kljub oteženi situaciji zelo korektno opravljajo svoje naloge in moramo izhajati iz dejstev, ki so tukaj zelo jasna. Torej, potreb ni, poudarjam pa, da če bi se izkazalo drugače, bomo prilagodili število, tako kot smo bili fleksibilni v času epidemije in po njej, bomo prilagodili število javnih uslužbencev, ki posamezne naloge opravljajo, tako, da bomo zagotavljali vse demokratične standarde in vse ustavne pravice strank. Še enkrat pa izkoriščam to priložnost, da pozovem vse uporabnike oziroma interesente, da pridobijo kvalificirano digitalno potrdilo in oddajajo tovrstne vloge elektronsko, kot veste pa tisti volivci, ki izpolnjujejo pogoje, lahko to oddajo tudi v bolnišnicah, domovih za starejše, po pošti v Sloveniji, po pošti v tujini, na diplomatsko-konzularnih predstavništvih in tudi na svojem domu pod posebnimi pogoji. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo. Zbrati 40 tisoč overjenih podpisov v podporo nekemu naknadnemu zakonodajnemu referendumu v roku meseca dni ni nikakršen mačji kašelj. Seveda je to še toliko težje, če ni zagotovljene primerne infrastrukture, zadostnega števila okenc in tako naprej, ki ljudem omogočajo, da kolikor se da elegantno svoje podpise oddajo. Ne moremo se zanašati na digitalna potrdila in digitalno oddajanje podpisov v družbi, ki praktično ni dosegla 100-odstotne informacijske pismenosti. Če hočemo izvajati demokracijo, neposredno demokracijo, potrebujemo fizično oddajanje podpisov oziroma kapacitete za zbiranje teh podpisov na upravnih enotah. Gospod minister, navedli ste kar nekaj statistike, mene pa zanimajo še tiste številke in statistike, o katerih sem vas že spraševal. Konkretno me zanima: Koliko uradnih oseb, pred katerimi lahko prebivalci overjajo, je na voljo na lokacijah na Tobačni ulici 5 in Linhartovi 13? Izpostavil sem že, da sta za celo Upravno enoto Ljubljana dve lokaciji, zaradi tega ker se jih je en kup zaprlo. Zanima me tudi: Kolikšen je pripad državljanov na posamezno uradno osebo, pred katero je mogoče overiti lastnoročen podpis na UE Ljubljana glede na ostale upravne enote po Sloveniji? Mislim, da ste odgovorili na vprašanje, ali boste omogočili več lokacij v Ljubljani oziroma več uradnih oseb. Nekako niste dali enoznačnega odgovora, da boste to sedaj storili, ampak ste dejali, da ste pripravljeni nekoliko organizirati zadeve, če bi se izkazalo, da upravne enote ne morejo požirati določene količine ljudi. Ampak za to, da ti zbereš overjene podpise za nek referendum, imaš na voljo mesec dni. Ti preprosto ne moreš čakati, da se bo neka uradniška vertikala zganila in da se bo reorganizirala, če imaš samo en mesec za to, da nabereš 40 tisoč overjenih podpisov. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. Žal iz povedanega izhaja, da spoštovani gospod poslanec ni spremljal te uradniške vertikale, ki se je v teh časih obračala bistveno hitreje, kot je enota en mesec. Moram poudariti, da če bo potreba izkazana [[…]]In še enkrat, mi izhajamo iz statistik, ne iz teoretičnih potreb in zgodb, iz statistik izhaja, da tega ne potrebujemo, če bomo, to ni stvar meseca dni, to je stvar ur, če želite. Ob tem bi poudaril, da ne drži, da je v Ljubljani to možno oddati samo na dveh mestih, mesta so tri, torej sektor za upravne notranje zadeve na Tobačni ulici, poslovna zgradba Upravne enote Ljubljana, to je ta nova stavba na Linhartovi, krajevni urad Medvode, to je v Medvodah, potem imamo še od danes naprej vsaj enkrat tedensko Krajevni urad Dobrova, Krajevni urad Dol pri Ljubljani, Krajevni urad Ig, Krajevni urad Notranje Gorice in pa Krajevni urad Velike Lašče. Ampak ključno je, da če bo potreba izkazana, bomo to prilagodili, in to seveda zelo hitro. Zaenkrat se to ni zgodilo, statistike pa, kot rečeno, spremljamo in tudi ljudje so za to usposobljeni. Se mi pa zdi po izkušnjah iz zasebnega sektorja najbolj neekonomično, da na zalogo, ker bi do česa lahko prišlo, jemljemo resurse, jih imamo tam torej na zalogo, drugje pa peša. Pač delamo tisto, za kar delo je. Zaenkrat te potrebe ni. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. V samo pol leta tretje vlade Janeza Janše smo videli neskončno število oblik kršenja slovenske ustave, onemogočanja demokratičnih postopkov, ignoriranja zakonodaje, poslovniki in pravilniki, kot da ne obstajajo. In seveda me ob krčenju mest na upravnih enotah v razmerah epidemije koronavirusa – in v Ljubljani še posebej glede na krčenje števila mest skozi reorganizacijo – skrbi. Skrbi me, da ne bo omogočeno izvajanje demokratičnih pravic državljankam in državljanom iz 88. in 90. člena Ustave, če se za temeljno infrastrukturo ne poskrbi kot za trajno javno dobro. Ne moremo se zanašati na obljube te vlade ali njenih ministrov, da so prilagodljivi, da če bo izkazana potreba, potem se bo število mest, kjer ljudje lahko overijo svoj podpis, oddajo svojo podporo za to ali ono stvar, za ta ali oni referendum, zakon, kakorkoli, povečalo. Preprosto vlade v takih obljubah ne moremo vzeti resno. Zelo bom vesel, če me bo gospod minister postavil na laž in se spremenjene razmere, v katerih se ljudem omogoči široko sodelovanje za oddajo overovljenih podpisov, obravnava takrat, ko bo sprožen postopek za referendum o nabavah orožja, 780 milijonov evrov namerava ta vlada s posebnim zakonom nameniti za to orožje, in ne, da se kot spremenjene razmere obravnava prvi dan zakonskega roka, znotraj katerega je v dobrem mesecu dni potrebno zbrati 40 tisoč podpisov. Če se bo takrat prilagajalo, če se bo takrat reorganizirala, če se bo šele takrat, kot pravite, minister, izkazalo drugače, da je potrebno okrepiti upravne enote zato, da ljudje lahko izvajajo svoje demokratične pravice, bo prepozno. Ljudje bodo ostali v vrstah, bodo prišli na vrsto, ne bodo prišli na vrsto in kaj lahko se zgodi, da primernega števila podpisov ne bo, za našo referendumsko pobudo ali pa za kakšno drugo referendumsko pobudo, nemara za podpise podpore Zakona o poštnih storitvah, ki ga je predal Sindikat poštnih delavcev in s katerim želijo zagotoviti, da poštne poslovalnice ostajajo odprte in da se ne zapirajo dalje. Vse to se lahko zgodi, če se bo čakalo do zadnjega trenutka in če se uradniške vertikale, ki je pogoj za izvajanje demokracije, ne okrepi. Hvala.
Gospod poslanec, niste se izrecno opredelili do postopkovnega predloga. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, meni je žal, ampak to bi kazalo narediti. Hvala lepa. Gremo naprej. Edvard Paulič bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku, ki je odsoten. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Žal je gospod minister res odsoten, ampak vprašanje bom vseeno postavil, ker se mi zdi pomembno. In sicer se vprašanje nanaša na sistem vavčerjev, pa ne govorim o turističnih vavčerjih, ampak o vavčerjih, namenjenih malim in srednjim podjetjem. Poenostavljeno povedano gre za sistem sofinanciranja določenih projektov podjetij, s katerimi si podjetja lahko dvignejo konkurenčnost in kompetence. Prednost tega ukrepa je v hitrosti, gre pa za sofinanciranje projektov do 10 tisoč evrov na posamezen vavčer. Podjetje lahko letno izkoristi tri vavčerje, sofinancira pa se 60 % vrednosti naložbe. Če naštejem nekatere od teh vavčerjev: vavčer za dvig digitalnih kompetenc, vavčer za digitalni marketing, vavčer za kibernetsko varnost in tako naprej, vsega skupaj je 14 vavčerjev. Glede na trenutne razmere v svetu podjetja te vavčerje oziroma to sofinanciranje še kako potrebujejo. Name se je obrnilo kar nekaj podjetnikov, ki so me opozorili, da teh sredstev ni več. In res sem jaz to preveril na Slovenskem podjetniškem skladu in dobil informacijo, da sredstev s 1. 7. 2020 ni več na voljo. Še enkrat, zdi se mi zelo pomembno predvsem za mala in srednja podjetja, da pridejo do hitrega ukrepa, kot ti vavčerji tudi so. Zato je moje vprašanje gospodu Počivalšku naslednje. Glede na rebalans 2020 – jaz sem ga sicer podrobno pogledal, ampak moram reči, da je do neke mere nepregleden in mi ni uspelo razbrati, ali so dodatna sredstva za vavčerje za sofinanciranje projektov v rebalansu vključena ali ne. Moji vprašanji gospodu Počivalšku sta: Ali so dodatna sredstva za vavčerje za sofinanciranje projektov vključena v rebalansu proračuna ali ne? S kakšnimi ukrepi namerava Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo okrepiti konkurenčnost naših malih in srednjih podjetij?
Hvala lepa za vaše vprašanje. Želite odgovor pisno ali ustno na naslednji seji? Ustno. Hvala. Nadaljujemo. Naslednja je na vrsti gospa Eva Irgl, postavila bo vprašanje ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod minister! Nedavno je bila objavljena sprememba uredbe, ki določa presojo vplivov na okolje, in moram reči, da je že čutiti neke pozitivne učinke te uredbe, zlasti ko govorimo o tem, da se postopki hitreje odvijajo. Vendar pa so tu še vedno odprte dileme in nekatere nejasnosti. Jaz bi tukaj želela izpostaviti konkreten primer projekta v Občini Ajdovščina, in sicer izgradnjo vodovoda Col–Višnje–Podkraj. V tem trenutku je Ministrstvo za okolje in prostor, ki ga vodite vi, tisto, ki vodi tako imenovani integralni postopek pridobivanja gradbenega dovoljenja. Vendar pa, ker se je vmes, kot že rečeno, spremenila uredba o razvrščanju objektov, za katere je potrebno izvesti postopek presoje vplivov na okolje, ta investicija ne sodi več med tovrstne objekte. Krajani tega območja bi si želeli, da se postopek pridobivanja gradbenega dovoljenja čim prej zaključi, zato da se lahko začne s projektom izgradnje vodovoda. To bi si želeli na način, da integralni postopek ni več potreben, ampak da se poda vlogo na upravno enoto, v tem primeru na Upravno enoto Ajdovščina, za pridobitev gradbenega dovoljenja. Potem je to tudi seveda pogoj za oddajo popolne vloge za kohezijska sredstva. Spoštovani gospod minister, ker verjamem, da so tudi še drugje po Sloveniji kakšni podobni projekti, ki so se znašli v tej situaciji, me zanima: Kako ocenjujete, da je treba ravnati v primerih, ko je že sprožen integralni postopek, kot je tudi v primeru vodovoda Col–Višnje–Podkraj, za pridobitev gradbenega dovoljenja, presoja vplivov na okolje pa ni več potrebna? Že vnaprej se vam zahvaljujem za odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovana poslanka, hvala lepa za to vprašanje. Ko sem prišel na ministrstvo za okolje, se je pravzaprav najprej name zgrnila kopica problemov z izredno dolgotrajnimi postopki, povezanimi s presojo vplivov na okolje, predhodnimi postopki, čakalne vrste so bile tudi nekaj let in investitorji so bili seveda zelo slabe volje, še posebej takšni investitorji, občine, ki financirajo te projekte iz evropskih sredstev, kajti ti projekti so bili pod vprašajem zaradi omejenega časovnega okna možnosti koriščenja. Presoje vplivov okolja so regulirane z evropsko direktivo in mi smo po naši stari dobri praksi, mislim slabi, vedno bolj mačehovski, kot je treba, in smo seveda še desetkrat bolj zaostrili nekatere stvari, in naj bo za ziher, smo predpisovali raznorazne postopke, tudi če tega evropske direktive ne zahtevajo. Tako smo ugotovili, da smo v uredbi, s katero razvrščamo objekte, za katere je potrebno izdelati presojo vplivov na okolje, seveda predpisali tudi za objekte, razne vodovode, tudi manjše vodovode potrebnost presoje vplivov na okolje ali pa tako imenovane predhodne postopke, čeprav resnega vsebinskega razloga za to ni. Zato smo mi s spremembo uredbe o razvrščanju objektov, za katere je potrebno izvajati presojo vplivov na okolje, te kriterije spravili na neko razumsko evropsko raven. In tako tudi za ta konkretni vodovod v Občini Vipava, ki ga omenjate, ni več potrebno izdelati presoje vplivov na okolje, čeprav je po stari uredbi to bilo potrebno. Glede na to, da je bilo po stari uredbi potrebno izdelati presojo vplivov na okolje, je investitor moral zaprositi za gradbeno dovoljenje Ministrstvo za okolje in prostor, kajti le Ministrstvo za okolje in prostor je pristojno za izdajo gradbenih dovoljenj v tako imenovanem integralnem postopku, to je v postopku, ko se sočasno pridobiva tako gradbeno dovoljenje kot se izdela tudi presoja vplivov na okolje in izda okoljevarstveno soglasje. Torej ker tega ni več potrebno za te objekte pridobiti, je enostavna pot naslednja: da se ta vloga umakne, se pravi vloga za izdajo gradbenega dovoljenja v integralnem postopku, da se odda vloga na upravno enoto, ker ni potrebno več izvesti presoje in je za izdajo gradbenega dovoljenja pristojna v Vipavi pristojna upravna enota, in da se postopek, do katerega je pripeljalo ministrstvo to vlogo, enostavno prenese na upravno enoto, da ona ne ponavlja vseh upravnih dejanj, ki so bila potrebna doslej. To se pravi, če so bila recimo že pridobljena kakšna druga mnenja drugih v tem postopku, se ta mnenja tudi v tem upravnem postopku upoštevajo. Tako da pot do pridobitve gradbenega dovoljenja bo po mojem bistveno krajša in hitrejša. Je pa dobro, da ste to vprašali. Tudi hvala lepa poslanki, da je izrazila – kako bi rekel? – to skrb zlasti za oskrbo s pitno vodo domačega kraja, ker taka in podobna vprašanja dobivamo od vsepovsod in morebiti je ta odgovor danes pripomoček tudi za tiste, ki so v podobni situaciji. Pa morebiti bi ob tem, ker imam še eno minuto, izrazil še eno novost. Iz dogovora za razvoj regij ministrstvo sofinancira približno 60 projektov po celi Sloveniji, namenjenih izgradnji čistilnih naprav, kanalizacij, vodovodov in podobno. Glede na stroge kriterije smo danes z dopisom pozvali vse župane, da smo spremenili kriterije – kako bi rekel? – da smo zrahljali nekatere cilje. Namreč, do zdaj so bili spodbujani in sofinancirani samo projekti, recimo pri kanalizacijah, za nove populacijske ekvivalente, številne občine pa morajo obnoviti obstoječe kanalizacije in jih dograditi. In te obnove ni bilo. Poslej bodo upravičeni tudi stroški hidravlične izboljšave obstoječih kanalizacijskih in novi priključki skupaj. To bo olajšalo pripravo vlog številnim občinam. Gremo torej naproti tem projektom, da ta denar za koristne stvari tudi porabimo.
Hvala lepa. Gospa Irgl, izvolite.
Najlepša hvala. Ne bom postavila dodatnega vprašanja, samo da rečem, da sem hvaležna, gospod minister, za ta odgovor, zelo izčrpen, in mislim, da bo zelo pomagal tudi ostalim občinam, ne samo Občini Ajdovščina. Ni bilo govora o Občini Vipava, ampak o Občini Ajdovščina. Tako da se vam res iskreno zahvaljujem in verjamem, da bomo lahko zagnali mnoge projekte po Sloveniji, ki so zdaj dolgo čakali na realizacijo. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Naslednji bo postavil vprašanje gospod Marko Bandelli, in sicer ministru za zdravje gospodu Tomažu Gantarju. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Spoštovani minister! Pandemija covida-19 še vedno vpliva na naša življenja in po nekaterih napovedih tako strokovnjakov kot politike se situacija do razvoja cepiva ne bo dosti spremenila. V številnih državah, tudi pri nas, zato vlagajo velike napore v razvoj omenjenega cepiva. Prav tako je v teku več kliničnih raziskav. Svetovna zdravstvena organizacija ob tem poudarja, da postopki za pridobivanje dovoljenja za množično cepljenje z določenim cepivom običajno trajajo več let in bo cepivo odobreno le, če bo varno in učinkovito. »Politični pritiski po čim hitrejši dostopnosti cepiv so namreč spodkopali zaupanje javnosti v cepivo, kar bi ljudi lahko odvrnilo od odločitve, da se cepijo proti novemu koronavirusu,« je še navedla WHO, hkrati pa ne pričakuje, da bi se obsežno cepljenje začelo pred sredino prihodnjega leta. Tudi devet biofarmacevtskih družb, ki razvijajo cepivo proti covidu-19, je v skupni izjavi izpostavilo, da bodo cepivo, ki ga razvijajo, predložile v odobritev šele po tem, ko bo na podlagi obširnih in visoko kakovostnih kliničnih testiranj dokazano, da so varna in učinkovita, pri razvoju cepiva pa bodo spoštovale najvišje znanstvene in etične standarde ter integriteto znanstvenega procesa. Med tekmovanjem držav v razvoju cepiva pa je vse prehitela Rusija, ki je cepivo registrirala kot prva država na svetu. »Cepivo, ki so ga poimenovali sputnik 5, je v sodelovanju z ministrstvom za obrambo razvil ugledni nacionalni raziskovalni center za epidemiologijo in mikrobiologijo Gamaleja. Direktor ruskega sklada za neposredne naložbe Kiril Dmitrijev, ki raziskavo cepiva financira, je objavil, da je 20 držav že naročilo milijardo odmerkov cepiva.« Spoštovani minister, državna sekretarka Tina Bregant je pred dnevi dejala, da bi Slovenija lahko cepivo dobila celo že letos. Glede na vse prej povedano in tudi v luči dejstva, da slovenska skupina na Kemijskem inštitutu ravno tako razvija cepivo proti covidu-19, me zanima: V kakšnem časovnem roku pričakujete cepivo proti covidu-19? S kom oziroma s katerimi državami se dogovarjate glede cepiva, po kakšni ceni in v kakšnih količinah? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala, podpredsednica. Spoštovani poslanec gospod Bandelli! Seveda si vsi želimo cepiva čim prej, da bi življenje v čim večji možni meri tudi normalizirali, je pa na drugi strani pač potrebno zagotoviti varnost cepiva, ustrezno preizkušenost. Zaradi tega in tudi zaradi zagotavljanja zadostnih količin je Slovenija sprejela povabilo evropske komisarke za zdravje gospe Stelle Kyriakides in nastopamo skupaj z ostalimi članicami Evropske komisije pri skupni nabavi zdravil. Ta skupni nastop je pomemben po eni strani zaradi zagotavljanja najnižjih možnih cen, zaradi preskrbe v dovolj velikih količinah, predvsem pa tudi, da bodo ta cepiva varna, učinkovita, dostopna tudi v nekih primerljivih ali pa enakih časovnih intervalih. Evropska komisija je že v avgustu podpisala pogodbo z enim proizvajalcem, se pravi v avgustu z AstraZeneco, še ostalih šest je na čakanju, s tem da obstaja neka verjetnost, da bi morda bilo tudi do konca leta cepivo na razpolago. Pred tem ga bo morala odobriti EMA, to je Evropska agencija za zdravila, in šele po tej odobritvi, se pravi po vseh testiranjih, bo možna tudi delitev oziroma nabava po predvidenem ključu v vseh državah članicah. Tako da jaz mislim, da bomo imeli dostopno cepivo in tudi do te mere preizkušeno, da ne bi smelo biti dvomov o njegovi varnosti in cenovni politiki.
Hvala lepa, gospod minister. Nekaj težav smo imeli z meritvijo časa, tako da imate na voljo za svoj odgovor še tri minute, če ga morda še niste izčrpali, drugače pa se lahko, če želite, še ponovno prijavite. Gospod minister, ali ste končali? [[Da.]] Potem pa izvolite, Bandelli, da.
Hvala. Saj sem dvignil roko dvakrat, verjetno niste videli. Hvala, minister. Seveda nas zanima. Vaš odgovor je bil pričakovan, ampak veste, kaj je? Kakšne garancije bomo imeli tukaj, to je zelo pomembno. Vi veste sami, koliko je polemik okrog teh cepiv. Že tudi v luči sprejemanja zdaj tega zakona, ki ga imamo pred sabo, je ogromno ljudi, ki nekateri so za cepivo, nekateri so proti temu. Nas zanima, ali je cepivo varno. Ta EMA, ali bo to politično dala ven, ker bodo države sklepale, da je tako prav, ali bo tu neka varnost v ozadju? Ker sami vemo, da je čas zelo kratek. In sami vemo, koliko časa po navadi pomeni razvijati cepiva. Verjamem, da so zdaj tehnologije nove, da so drugi prijemi, so drugačne zadeve, se postopa na drugačen način, nekoč je bilo potrebnih celo do 10 let, da smo dobili neka cepiva. Jaz verjamem, da lahko zdaj to v trikrat manjšem času naredimo, ampak ali mislimo, da bomo res v slabem letu dobili tako cepivo, ki bo zanesljivo, ne bo pustilo posledic? Ker, veste, vsa cepiva so vedno malo vprašljiva. Da ne bom ponavljal, jaz osebno nisem proti cepljenju, ker mislim, da je cepljenje vsesplošno dobro za človeštvo v vsakem primeru, ampak so določena cepiva, ki pustijo določene posledice. Saj mi bomo dali tudi nekaj pisnih poslanskih vprašanj glede tega in bomo odgovorili, ker bomo še razpravljali glede tega. Ampak predvsem glede zanesljivosti nas zanima, ali vi veste ali ne, ali bomo dobili kakšno dokumentacijo, ali bo objavljena kakšna študija, kakšna raziskava, ker do zdaj ni bilo še nič. Ker je to tajno? Niti ne vemo, koliko ljudi je bilo cepljenih, koliko ljudi je koristilo ta sistem, kakšni so bili rezultati in posledice vsega tega. Razen en primer, ki smo ga videli, kjer je nekaj reagiralo, ampak tudi tam nismo videli, ali je to res bil vpliv na cepivo ali pa na drugo. Prosim, če mi lahko še na to odgovorite. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Mislim, da nimamo nobenega razloga, da bi dvomili o Evropski agenciji za zdravila, se pravi o EMA, do zdaj je delala strokovno in v podporo vsem državam članicam. Danes še nimamo na razpolago ustrezne dokumentacije, ker tudi tam postopki še niso bili zaključeni. Ko bodo zaključeni, bo vsaka država članica, ki se je odločila za zdravila, prejela vsa ustrezna navodila, dokumentacijo in potrebne študije glede varnosti in učinkovitosti. V tem trenutku lahko upamo in verjamemo , da je to zdravilo oziroma cepivo na dobri poti. Jaz verjamem, da je. Poleg tega je do poletja, v prvem polletju predvidenih še, ne vem, pet, šest teh cepiv. Težko si predstavljam, da bi kot država šli mimo tega, glede na to, da pri nas pa v resnici nihče ne bi nikomur verjel, če bi mi, seveda na podlagi svojih izkušenj, začeli ponujati cepivo. Tako da mislim, da je to prava pot, za katero smo se odločili.
Hvala lepa. Gospod Bandelli, imate postopkovni predlog, izvolite.
Hvala ministru za odgovor. Argument. Jaz mislim, minister, da je resnično zelo pomemben argument. Mi vemo sami, kaj letos povzroča ta virus, vemo sami, da smo že v oprijemu vsega tega, smo ukleščeni, dajmo reči tako, v zaprtem prostoru tega virusa. Zadnje čase delujemo tako in vsa delovanja v državi so odvisna od tega virusa, tako da praktično še nič ne vemo, kaj nas čaka, pošteno povedano. Nihče še ne ve tega. In ker je argument tako pomemben, in to, kakšne so resnično garancije, kako je z zanesljivostjo cepiva, verjetnim škodljivim vplivom cepiva, in to, kar bo EMA dala ven, če bo, in kakšni bodo v kratkem rezultati – ker smo slišali vašo državno sekretarko, da naj bi mi dobili to cepivo celo že letos. Računajte, da bomo naslednji teden oktobra, se pravi, nekaj bi moralo biti znanega. Zaradi tega, spoštovani minister, spoštovana podpredsednica, jaz želim, da se o mojem vprašanju opravi razprava, tako kot je predvideno po 246. členu Poslovnika. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v četrtek, 24. septembra, v okviru glasovanj. Sedaj pa nadaljujemo. Gospod Dušan Šiško bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo gospod Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Najlepša hvala. Spoštovani vsi prisotni! Ministrstvo za infrastrukturo je 30. 7. 2020 dalo v medresorsko usklajevanje zakon o Javnem skladu Republike Slovenije za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva iz Nuklearne elektrarne Krško. S tem predlogom ministrstvo po 26 letih poskuša ne le spremeniti dosedanji način zagotavljanja finančnih sredstev za potrebe razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov ter izrabljenega goriva, pač pa tudi zmanjšati vpliv širše javnosti, še posebno pa lokalne skupnosti, ki je že pred 50 leti dala soglasje za postavitev prvega jedrskega reaktorja v tem delu Evrope. Glede na to, da novi predlog ukinja dosedanji sklad iz leta 1994, ki je bil ustanovljen tudi zato, da bi reševali probleme, ki jih prinaša miroljubna uporaba jedrske energije tudi po izteku življenjske dobe elektrarne, me zanima naslednje: Kakšen je dejanski cilj in namen spremembe posebnega sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško, kot ga predvideva tudi meddržavna pogodba s Hrvaško, v enega izmed vrste drugih javnih skladov? Kako si zamišljate sodelovanje države kot lastnice jedrskih objektov v Krškem z lokalno skupnostjo, če ji boste odvzeli sedež sklada in možnost ustreznega sodelovanja njenih predstavnikov pri odločitvah o poslovanju sklada? Kako nameravate v primeru nove organiziranosti zagotoviti sredstva za naloge sklada v primeru nesprejetja državnega proračuna? Kako si zamišljate nadaljevanje sodelovanja z lokalno skupnostjo pri gradnji odlagališča odpadkov in zlasti pri pripravah na graditev drugega jedrskega reaktorja v Krškem, za katerega ste se nedavno tako odločno javno zavzeli? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala. Cenjeni kolega! Jaz sem bil 2014 še poslanec Državnega zbora, mislim, da dvakrat in da je bilo o poročilu Računskega sodišča glede zakona o skladu za financiranje razgradnje kar veliko diskusij in tudi negativnih poročil Računskega sodišča. Eden izmed razlogov za te spremembe je nedvomno mnenje Računskega sodišča. Najpomembnejši razlog: oni v predmetnih revizijah trdijo, da položaj sklada v zakonodaji ni ustrezno urejen, saj sklad ne posluje v organizacijski obliki, ki bi omogočala pregledno opredelitev in določitev parametrov ter omejitev naložbene politike. Dalje pravijo, da nista omogočena vzpostavitev in izvajanje učinkovitega nadzora nad poslovanjem sklada, da zaradi obstoječega predpisanega zakona določitve prispevka za razgradnjo NEK za odlaganje radioaktivnih odpadkov iz NEK [[…]]Pravijo tudi, da obstaja tveganje za sklad, da sklad ne bo zbral zadostnih sredstev za razgradnjo in za odlaganje radioaktivnih odpadkov, da ni opredeljeno, kakšno donosnost mora pri svojem poslovanju dosegati sklad, da niso opredeljene lastnosti in parametri naložb, v katere lahko sklad vlaga svoja sredstva, in niso podrobneje opredeljena načela vlaganja sredstev sklada in tudi ne omejitve glede na vrste in na količine sredstev, ki se smejo nalagati v posamezne vrednostne papirje. To so vse ugotovitve, gospod Šiško, Računskega sodišča. Aha, še to je pomembno. Pravijo tudi, da obstoječa ureditev ne opredeljuje nalog in pristojnosti ministrstva, pristojnega za energijo, da kadrovska struktura zaposlenih v skladu glede na njegove naloge in pristojnosti ni ustrezna, in tako naprej. Vse to so bila mnenja Računskega sodišča v preteklih mandatih, mi smo to dobili podedovano. In ker ne želim še naprej biti minister, ki bo ta negativna stališča Računskega sodišča prejemal, je prav, da se nekaj uredi v skladu s priporočili in mnenjem Računskega sodišča. Z novim predlogom zakona mi kljub vsemu ohranjamo posebni namenski sklad, za katerega pa se bodo, tam, kjer je to smiselno, uporabljale določbe Zakona o javnih skladih, vse ostalo bo opredeljeno v posebnem zakonu o skladu NEK in opredeljene bodo seveda tudi posebne izjeme. Če plastično ponazorim. Ni smiselno v posebnem zakonu normirati načina, kakšne so pravice in dolžnosti članov nadzornega sveta, ali kako lahko predčasno razrešiš na primer direktorja, če je to smiselno urejeno na sistemski ravni v tem drugem zakonu. Ob tem velja opozoriti, ja, drži, tudi meddržavna pogodba ne določa organizacijske oblike sklada, to je preoblikovanje sklada za razgradnjo, javni sklad, skladen z meddržavno pogodbo. Naj poudarim še eno stvar. S predlogom tega zakona izpolnjujemo tudi sklep Vlade že iz davnega leta 2009, 3. 11. 2009, s katerim je Vlada takrat naložila ministrstvu za gospodarstvo, da v sodelovanju z ministrstvom za finance pripravi predlog sprememb zakonodaje, ki bodo z umestitvijo sklada v pretežno pravnosistemsko rešitev javnih skladov omogočile preglednejše poslovanje in nadzor nad poslovanjem sklada. In ker to v 10 letih ni bilo narejeno, je prišlo do ponovnega sklepa Vlade v letu 2017. In ker od leta 2017 do zdaj še vedno ni urejeno, smo se odločili, da bomo to sistemsko uredili. Še to. Dejali ste, »kako si zamišljate sodelovanje države kot lastnice jedrskih objektov« in tako naprej. Predlog novega zakona ne predvideva spremembe sedeža sklada. In če je kdo za decentralizacijo, sem to jaz. V predlogu zakona sedež sklada enostavno ni določen, ta krovni zakon določa, da se sedež sklada določi z aktom o ustanovitvi. In naj vam povem, da je v predlogu akta o ustanovitvi, spoštovani gospod Šiško, ki ga pripravljamo na ministrstvu, sedež sklada ponovno predviden v Krškem. Nič se ne spreminja glede tega, da bi se karkoli preselilo. Glede sodelovanja predstavnikov lokalne skupnosti pri odločitvah pa bodo po predlogu zakona upoštevane pripombe Občine Krško, NEK, tudi pripomba GEN energije iz javne obravnave. Vse to so bile pripombe, torej da je v nadzornem svetu sklada tudi predstavnik samoupravne lokalne skupnosti, tako da je predlog zakona v tem delu ustrezno spremenjen. Kar se še tiče sodelovanja z lokalno skupnostjo. Mi z lokalno skupnostjo, jaz osebno z lokalno skupnostjo želim dobro sodelovati tudi naprej. Ostale odgovore pa še podam [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Čas se vam je iztekel. Gospod Šiško, želite zahtevo za dopolnitev odgovora? [[Da.]] Izvolite.
Hvala. Glede na to, da že dolgo časa poslušam take stvari, sem tudi pričakoval, da bom dobil tak odgovor, minister. Vedel sem tudi, da boste rekli, da je to ekipa pripravila, in Računsko sodišče. Ampak poglejte, vi ste tudi bili del kritične opozicije in prišli ste na oblast z namenom, da popravite tisto, kar so počeli vaši predhodniki. Glejte, minister, že ob predstavitvi vaše kandidature sem podvomil o tem, da tako neizkušeni, kot ste ministri iz stranke, prejemate težke resorje. Takrat sem mogoče malo dobil občutek, da ste užaljeni, ampak nihče vam ni očital nedelavnosti. Mogoče ste še preveč pridni, vsaj v primeru jedrske problematike je videti, da prehitevate. Poleg tega vas moram, kolege, spomniti na vsaj nekatere zahteve Občinskega sveta Občine Krško, ki so bile sprejete ob sprejemanju prostorskega akta za odlagališče odpadkov in je z njimi Vlada Republike Slovenije soglašala. In to so eni izmed njih: da se nadomestilo zaradi omejene rabe prostora za Občino Krško ohranja v enaki višini; da se ne spreminja organizacijske oblike podjetja, ki se ukvarja z radioaktivnimi odpadki; da Vlada izvrši vse protokole, ki so bili podpisani s posameznimi ministrstvi; da je sedež sklada NEK v Krškem – kar ste zdaj tudi že rekli, da pripravljate. Pri tem sem takrat kot občinski svetnik tudi sam sodeloval in verjemite mi, da brez upoštevanja lokalne skupnosti tudi v bodoče ne bo šlo. Če boste nadaljevali, kot ste si zastavili v predlogu za novi sklad, lahko na načrte z novim reaktorjem kar pozabite.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Še enkrat bom povedal to stvar, ki sem jo že tudi na zaslišanju. Če je mladost ministrov Nove Slovenije tista edina pomanjkljivost, ki je, vam jaz obljubljam, da bo ta vsako leto manjša. Kar se pa tiče predhodnikov, ki ste jih omenili, glejte, 13 let čakamo, da se uresničijo sklepi Vlade in upošteva več negativnih mnenj Računskega sodišča. Mi pri pripravi tega zakona sledimo mnenjem Računskega sodišča. To ni organ, ki je sam sebi namenjen, ampak je organ, ki ga je treba upoštevati, in če oni zapišejo, da je nekaj zakonodajno in tako naprej narobe, potem bomo to upoštevali. 10 let od sklepov Vlade ni bilo sprememb. Lokalno skupnost smo že pri pripravi po javni obravnavi upoštevali in se bomo z lokalno skupnostjo ponovno usedli, saj ni nobene težave, in bomo upoštevali mnenja, ki so, ampak ne pa mnenj, ki so mimo Računskega sodišča ali pa v neskladju z zakonodajo in tako naprej. Sedež ostaja v Krškem. Ostale pripombe lokalne skupnosti, ki so tudi v skladu z Računskim sodiščem, in mnenje Računskega sodišča iz preteklosti bomo tudi upoštevali. Se pravi, tukaj se nič ne izključuje, ne prehitevati dogodkov. Glede vehementnih napovedi za drugi blok nuklearke nihče ni nič prehiteval. Naj povem, da sem vas pogrešal v Krškem, ko smo imeli zelo dobro poslovno konferenco v organizaciji enega izmed časopisov in je bil prisoten tudi minister Vizjak. Imeli smo zelo dobro diskusijo o drugem bloku. Zgodba glede drugega bloka se nič ne prehiteva, ampak delamo korake proti temu, da pridemo do končnih odločitev za drugi blok nuklearke. Jaz obljubljam to, da bomo, potem ko bo pripravljena podnebna strategija, izdali energetsko dovoljenje, in to je lahko že v tem letu. Veste pa, da sta tudi za drugi blok dva ključna pogoja. Odlagališče v Vrbini, kjer se trudimo po najboljših močeh, da bi lahko dobili vsa okoljevarstvena dovoljenja, finančna sredstva so za Vrbino zagotovljena, žal pa nimamo okoljevarstvenih dovoljenj, to pa ni problem mojega resorja, ampak drugih struktur v drugih resorjih. Lokalna skupnost, v kateri je umeščen jedrski objekt – da odgovorim še na že prejšnje vaše, zadnje vprašanje. Jedrski objekt je dobil tudi vsa nadomestila, vse potrebno in želim si voditi z lokalno skupnostjo dober dialog tudi pri pripravi tega zakona. Po javni obravnavi so pripombe že upoštevane v predlogu novega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Šiško, imate postopkovni predlog? [[Da.]] Izvolite.
Minister, hvala. Jaz sem pa pogrešal vaše vabilo na to okroglo mizo. Danes imam časopis od tega, sliko, jaz nisem bil vabljen. Velikokrat pogrešam to, ko pridete ministri v Posavje, v Krško, in ne dobimo poslanci, pa ne samo iz Posavja, iz cele Slovenije težko, da dobi kateri poslanec povabilo, ko je minister tam. Ampak pustimo to, ker ni danes tema o tem. Vprašanje poslovanja sklada se ne tiče samo energetike in okolja, pač pa tudi nadaljnjega razvoja Slovenije in tudi mednarodnih odnosov. Pred kratkim je hrvaški minister za okolje najavil, da je Hrvaška zainteresirana za sovlaganje v novi reaktor v Krškem. Ali je res? Seveda! Kdo pa ne bi vlagal, če bo lokacija za jedrski reaktor že zagotovljena? Kakšne probleme pa imamo že zdaj z njimi, tega se pa nihče ne vpraša. Glede na to, da je sedanja vlada nekako naklonjena sosedi, se tudi ne bi čudil, če bi se kje pod mizo začelo kaj dogovarjati. Zdaj pa se dogaja, da pripravljamo odlagališče nizko in srednje radioaktivnih odpadkov za svoj del, slovenski del v Krškem, medtem ko v nuklearki že širijo začasno skladišče za hrvaški del. To samo potrjuje, da bo hrvaški del odpadkov še dolgo ostal v elektrarni, prav tako pa njihov del izrabljenega goriva, in vse to bo v Krškem. Minister Vrtovec je najavil, tako kot sem že prej povedal, da bo do konca leta izdelano energetsko dovoljenje za drugi reaktor v Krškem, minister Vizjak pa, da se bo kmalu začelo umeščanje v prostor. To je bilo na tej okrogli mizi. Popolnoma se strinjam. Pri NEK 2 v resnici ne gre samo za dopolnitev sedanjega objekta, pač pa za skoraj v celoti novo elektrarno. Če se namerava država tako neresno obnašati do problematike, na katero opozarjam od začetka mandata, imam pa predlog. Ministra naj se dogovorita in začneta umeščati nov jedrski reaktor nekje pri Ljubljani, ki je itak največji porabnik elektrike in toplote. Seveda predlagam, da o vsem tem opravimo splošno razpravo po 246. členu. Hvala.
Hvala lepa. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v četrtek v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Gospa Mojca Žnidarič bo postavila vprašanje ministru za zdravje gospodu Tomažu Gantarju. Izvolite, gospa poslanka.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Cepiva so danes aktualna tema. Svetovna zdravstvena organizacija je ocenila, da se po svetu zaradi pomanjkljivega nadzora nad temperaturo in pomanjkljive logistike letno izgubi okoli 50 % cepiv. Ta podatek je zelo zgovoren in nam narekuje odgovorno pripravo vsega potrebnega za ustrezno shranjevanje cepiva proti covidu-19. Tako kot je sam razvoj cepiva proti covidu-19 velik izziv, bosta velik izziv predstavljala tudi njegova distribucija in shranjevanje. Večina cepiv se shranjuje na temperaturi med 2 in 8 °C in za cepivo proti novemu koronavirusu se predvideva enako. Če si prizadevamo, kar zagotovo si, da bo za naše državljane zagotovljena zadostna količina cepiva proti covidu-19, moramo zagotoviti tudi vse ostale pogoje, da bo cepivo varno in učinkovito. Zato me zanima: Ali imamo v Sloveniji zagotovljene pogoje za ustrezno shranjevanje cepiva proti covidu-19? Koliko odmerkov cepiva bo na voljo za naše državljane? Ali imajo izvajalci dovolj kapacitet ali se v ta namen predvideva graditev kakšnih posebnih dodatnih hladilnic? Ali bodo izvajalci prejeli ustrezna in natančna navodila za rokovanje s cepivi in kdaj lahko le-ta pričakujejo? Prosim. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala, podpredsednica. Spoštovana poslanka! Kot že prej rečeno, čakamo na zdravila v okviru skupnega javnega naročila oziroma na cepiva v okviru skupnega javnega naročila v okviru Evropske komisije. Takoj ko bo takšno cepivo odobreno s strani Agencije za zdravila, sledijo ob njem seveda obvezno tudi navodila za uporabo, glavne značilnosti zdravila, tudi način shranjevanja posameznega zdravila. In res gre v tem primeru za zahtevnejše shranjevanje vsaj nekaterih med njimi, ker govorimo o sedmih vrstah teh cepiv, o katerih se dogovarja Evropska komisija, in pogoji niso enaki za vse, za nekatere so pač ostri. V tem okviru je tudi dogovorjeno, da se bodo ta cepiva zagotavljala državam članicam v nekih dogovorjenih časovnih intervalnih, se pravi za vse, in na dogovorjenih prevzemnih mestih – teh naj bi bilo v okviru Evrope največ 20 – kjer bodo zagotovljeni pogoji. Ostale pogoje za tisti krajši čas, ki bodo verjetno manj strogi, bomo morali zagotavljati tudi mi. Do zdaj mi zatrjujejo, da s tem ne bi smelo biti težav. Poleg tega je ta del ključen tudi zato, da bomo morali imeti dobro organizacijo pri izvajanju teh cepljenj. Se pravi, vnaprej planirano število, katero populacijo na predvidenih mestih, da bodo tudi ta cepiva čim krajši čas dejansko hranjena v naši državi in šla hitro v ustrezno uporabo. Glede samih količin. Ocena je bila – se pravi, jaz imam imenovano strokovno delovno skupino, ki mora zagotavljati vse, kar se nanaša na ta cepiva. Predvidena ocena je bila okrog 60 % prebivalstva, to pomeni, da naj bi se okrog milijon 100, milijon 200 tisoč ljudi cepilo. Izvedeno je bilo širše poizvedovanje v okviru nekaterih RSK, tudi neposredno v samih domovih za starejše, kjer bi morala biti populacija najbolj zainteresirana. Tam so se recimo zaposleni opredelili približno 55-odstotno, da bi se želeli cepiti, medtem ko sami oskrbovanci približno 69-odstotno. Je pa ta ocena 60 % nekje v povprečju Evropske unije, se pravi povprečju teh ocen, ki se gibljejo tam od 20 pa do tudi 100 % v nekaterih državah. Mislim pa, da je zaenkrat ocena primerna in bomo pač videli, kaj bo zdaj dejansko, katero cepivo bo prvo na vrsti in kakšni bodo pogoji za njegovo uporabo in ne nazadnje tudi shranjevanje, kot ste vprašali.
Hvala lepa, gospod minister. Želite dopolnitev vprašanja, gospa poslanska? [[Da.]] Izvolite.
V bistvu bi se želela ministru zahvaliti za ta izčrpni odgovor. Veseli me, da delovna skupina, kot je bilo rečeno, res deluje. Vsi skupaj upamo, da bodo ustrezna cepiva razvita čim prej in da bodo varna in učinkovita, zatorej želim, da se tudi za ta logistični del čim bolj ustrezno poskrbi. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Igor Peček bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Namen ustanovitve demografskega sklada je akumulacija sredstev, iz katerih bo sklad nam in našim naslednjim generacijam zagotavljal financiranje oziroma sredstva za pokojnine. Predlog, ki ga pripravlja Vlada, načrtuje porabo sredstev, ki bodo v skladu za različne namene, tudi za sofinanciranje manka pokojninske blagajne, ki ga sedaj pokrivamo iz državnega proračuna. Poleg za pokojnine pa bo sklad skrbel tudi za družinsko politiko in za gradnjo domov za starejše občane v različnih deležih. Koncept demografskih naložb predvideva prenos podjetij v državni solasti, njihove dividende, donos in pa morebitne kupnine od prodaje pa bodo stalni vir financiranja tega sklada. Predvidevate 5-odstotni donos na kapital, leta 2022 naj bi imel sklad nekaj več kot 9 milijard premoženja, letno pa naj bi na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje vplačal 75 milijonov evrov. Leta 2035 pa bi bilo tega premoženja 15 milijard, vplačil pa 121 milijonov. V letu 2019 je bilo v državni proračun za 346 milijonov evrov vplačil iz naslova dobičkov in premoženja podjetij v državni lasti, iz proračuna pa v pokojninsko blagajno malo več kot 1 milijardo sredstev. Ob pregledu teh številk se mi pojavljajo naslednja vprašanja, ki jih želim zastaviti tudi vam. Najprej me zanima: Ali ocenjujete, da bo denarja za financiranje pokojnin dovolj? Na kakšen način bo v prihodnje potekalo financiranje le-teh, če bo uveljavljen vaš predlog? Na kakšen način bomo pokrili izpad prihodkov? Rekel sem, v letu 2019 je bilo v državni proračun vplačanih 346 milijonov evrov, ki jih po novem ne bo več. Zanima me tudi: Ali lahko z eno upravljavsko strukturo vodimo in upravljamo podjetja, ki svojo dejavnost izvajajo v tako različnih panogah? Družba za upravljanje terjatev bank se na primer ukvarja tudi s prestrukturiranjem podjetij, ali bo to v prihodnje tudi naloga demografskega sklada? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Hvala lepa, spoštovani poslanec, za vprašanje. Res je, ti podatki, ki ste jih povedali, so ena izmed inačic, ki jih je pripravilo Ministrstvo za finance ob pripravi na to, da naredimo oziroma da predložimo v obravnavo na Vladi in kasneje v Državnem zboru zakon o nacionalnem demografskem skladu. Tukaj bi rad povedal, da gre za eno izmed variant finančnih učinkov. Namreč, težko je vnaprej določiti, kakšen bo donos. Zaradi tega imamo več inačic, več variant, od 1- do, če želite, 10-odstotni donos, in vi ste povedali samo eno varianto. Tukaj bi rad tudi povedal, da niso vse realne in niso vse variante tiste, ki bodo v vsakem trenutku dejansko takšne, da bi se tudi uresničile. Če pogledamo, kakšen donos ima sedaj SDH, potem lahko ugotovimo, da bi nek realen donos lahko bil tudi okoli 6 %, sedaj se je malo povečal ta donos v letu 2019 na več kot šest, lahko je pa seveda tudi veliko manj. Tako da s tega zornega kota, bom rekel, so vse te številke, ki ste jih navedli, dejansko ocene. Če me sprašujete, ali bo denarja dovolj za pokojnine, to je bilo vaše prvo vprašanje, bi rekel naslednje. Seveda ga bo dovolj. Nihče nikoli ni trdil, da ga ne bi bilo, in tudi jaz sem vedno rekel, da bo denarja dovolj. Pokojnine se bodo financirale iz različnih virov. Tudi že danes največji vir predstavljajo prispevki za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, kar manjka, pa se dejansko financira iz proračuna. Poleg tega je treba upoštevati tudi, da že danes KAD daje 50 milijonov za financiranje pokojninske blagajne. Tako da s tega zornega kota ni nobenega strahu, nobenih težav, da pokojnine ne bi bile financirane. Na kakšen način bo to pokrito, kar je vaše drugo vprašanje? Tako, da bo manko dejansko plačal proračun, tudi če bo manko iz naslova donosa, potem bo tukaj še vedno proračun, ti viri dejansko ostajajo. Tukaj imamo seveda težavo s prispevkom, ki je primerjalno gledano relativno visok, in to ugotavlja tudi OECD. Zaradi tega je delo pri nas veliko bolj obdavčeno in zaradi tega tudi nekonkurenčno. Če me sprašujete, kako voditi državno premoženje, jaz mislim, da bomo vsekakor imeli različne naložbe države, nekatere so strateške, druge so portfeljske, nepremičnine bodo posebej, verjetno, mislim pa, da bodo tukaj specialisti za to in tudi tisti, ki so strokovnjaki za vodenje takšnih sistemov. Imeli bomo različne oddelke, divizije, sektorje, kakorkoli želite, in se bodo posamezne vrste naložb vodile na različne načine, tudi z drugimi politikami. Navsezadnje imamo tudi danes v SDH različne naložbe, nekatere so strateške, nestrateške, portfeljske in tako naprej, nekatere imajo več nepremičnin, druge manj. Tako da tudi danes se to že dogaja v praksi, razlika je samo v tem, da bo takrat večji obseg. Vse te inštitucije, ki danes obstajajo in razpolagajo z državnim premoženjem, bodo imele tukaj dejansko novo vlogo, to pa je zagotavljanje denarja, dodatnega denarja, dodatnih virov za pokojnine in seveda tudi za tiste namene, ki ste jih omenili. Gre pa tukaj za solidarnostni sklad. Z drugimi besedami, solidarnost se kaže v tem, da mladi skrbijo za starejše, in pač tak sistem dejansko imamo.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Peček, imate zahtevo za dopolnitev odgovora? [[Da.]] Izvolite.
Hvala lepa. Kot je razvidno iz vaših odgovorov, je še kar nekaj nejasnosti in ocen, za katere v tem trenutku ne moremo zagotovo trditi, kako se bodo v prihodnje izvedle. Da bo denarja za pokojnine dovolj – seveda, saj ga mora biti dovolj. Moje vprašanje se je začelo s tem, bolj pa sem mislil na ta del, kakšna bo potem vloga proračuna. Na to vprašanje mi niste odgovorili, se pravi, manko 346 milijonov recimo samo iz leta 2019, na kakšen način ga bomo pokrili. To bi vas prosil. Ali to pomeni, da se bomo zadolžili, ali se predvideva kakšen nov vir? Če mogoče že veste. Kar se pa tiče združevanja in konsolidacije vodenja. Tukaj se strinjam z vami, gospod minister. Neka ocena je bila tudi, da naj bi letno dosegli okoli 1,5 milijona prihranka z drugačno obliko vodenja, ki jo predvidevate. To je lahko veliko, lahko pa je malo denarja, odvisno, kako pogledate na to. Ampak z vidika tega, da imajo podjetja različna panožna poslovna okolja, različne poslovne strategije, je združevanje smiselno samo do neke mere. Je pa to povezano tudi z nadzorno funkcijo demografskega sklada. Bojim se, da bo po vašem predlogu sestava nadzornega sveta preveč politična in premalo strokovna. Ali je po vašem mnenju predlog za sestavo nadzornega sveta v skladu s tistim, kar od nas zahteva OECD? Tudi sami ste omenili to, da je določene zahteve potrebno spoštovati. Jaz mislim, da ima SDH v tem trenutku dobro zastavljeno to funkcijo, ampak vaš predlog se od tega kljub vsemu razlikuje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa. Jaz nisem čisto razumel spoštovanega poslanca, v čem so te nejasnosti. Tri vprašanja so bila postavljena, na tri vprašanja sem odgovoril in zdaj bom še enkrat odgovoril na tisto, kar poslancu morda ni bilo tako jasno. In sicer prvo. V zadnjih 15 letih je ZPIZ zbral dobrih 50 milijard, proračun Republike Slovenije pa mu je moral za to zagotoviti še 20 milijard v zadnjih 15 letih. Če pogledamo po letih, koliko dejansko proračun prispeva v pokojninsko blagajno po različnih letih, je približno od 800 milijonov do milijardo 600. To je bilo v tistem obdobju, ko je bila finančna kriza. S tega zornega kota bo proračun še naprej sodeloval pri financiranju pokojnin. To sem tudi povedal. Glede sestave nadzornega sveta in glede imenovanja se upoštevajo v popolnosti priporočila OECD. Če govorite o tem, da sedanji nadzorni svet SDH ni političen in da je popolnoma v redu – za zadnja dva člana sedanjega nadzornega sveta je, da tako rečem, sprejel njuno vlogo, njuno članstvo Državni zbor. Tukaj so številni kriteriji, številna merila, po katerih se izbira nadzorni svet. Vsi so transparentni, vsi so v zakonu opredeljeni, merila so opredeljena v zakonu. S tega zornega kota mislim, da te insinuacije, da bo kar vnaprej ta nadzorni svet demografskega sklada političen, nimajo nikakršne osnove. Mislim, da celo več, da bomo tudi poskrbeli za to, da bo tudi opozicija imela vlogo pri določanju nadzornikov v nadzorni svet. Mislimo, da je potrebno sodelovanje tako opozicije kot koalicije pri tem, ko se imenujejo ljudje v nadzorni svet. Vzeli bomo najširšo možno bazo za to in ne vidim nobenega razloga, da bi govorili o kakršnikoli politizaciji nadzornega sveta vnaprej.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Peček, imate postopkovni predlog?
Vem, da imam možnost postopkovnega predloga po poslovniku, skladno z 246. členom, vendar se mi v tem trenutku ne zdi smiseln. Bi pa, če dovolite [[…]]Seveda je prav in mora opozicija sodelovati s koalicijo. Razprave o tem bo še – bom končal, hvala – dovolj, tako da postopkovnega predloga ne bom dal.
Hvala lepa. To je bila taka mini zloraba. Jo bomo spregledali, ker vem, da se ne bo ponovila. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Soniboj Knežak bo postavil vprašanje ministru za zdravje gospodu Tomažu Gantarju ter ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospodu Janezu Ciglerju Kralju. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Spoštovana ministra! Vsebina mojega vprašanja je taka, da dejansko posega v resorja obeh, zato sem to svoje vprašanje oziroma svoje razmišljanje naslovil kar na oba. V zadnjem času se ponovno soočamo z večjim številom okužb v domovih za starejše občane, kar se nanaša na dejstvo, da cepiva – danes je že bilo malo debate okrog tega – trenutno še ni in ga verjetno tudi kar nekaj časa ne bo. Rešitev oziroma zajezitve tega virusa v domovih starejših občanov se pa lotevamo v glavnem na način – pustimo vse ostale ukrepe, zaščitna sredstva, kar uporabljate – ki temelji na tem, da poskušate zajeziti virus s tako imenovanimi conami. Meni kot laiku se zdi ta ukrep nekako logičen, ker pač preprečiš stike in tako onemogočiš virus. To se je pokazalo v praksi, tudi izolacija, za dokaj uspešno. Tisto, zaradi česar pa se je na mene obračalo precej ljudi v zadnjih tednih, je pa to, da se nihče ne vpraša, kaj vzpostavitev teh con pomeni za stanovalce domov starejših občanov, ki pa niso okuženi z virusom. Glede na to, da ukrepi v teh domovih ne trajajo en teden, 14 dni, ampak da je mesec, dva, preden se uspešno soočijo z odpravo tega virusa v domovih, so stanovalci, ki so zdravi, v teh dveh mesecih dobesedno – mislim, da je malo prehuda beseda, ne bom rekel, da so v zaporu, ampak dobesedno jim je krepko omejeno gibanje, socialni stiki z zaposlenimi. Vem, da vam ne povem nič novega, da so se verjetno s to tematiko tako stanovalci kot tudi svojci teh ljudi, ki so v domovih starejših, že obrnili na vas. Ampak se mi zdi, da ta način [[…]]Glede na to, kot sem rekel, da bo virus še nekaj časa prisoten v nas ali bo ponovno prišel, je vprašanje časa, kdaj bo ponovno prišel v domove, kjer je že bil. Ne znam si predstavljati, da bi morali ljudje v enem letu, ne vem, po dvakrat, trikrat dom zapreti in da bodo po nekaj mesecev zdravi v nekakšnih zaporih, dobesedno, ki jim bodo onemogočili gibanje. Tako da imam tri vprašanja na to temo. Sprašujem vaju: Ali razmišljate, da bi bilo treba za okužene stanovalce domov za starejše priskrbeti drugo ustrezno okolje za zdravljenje in s tem omogočiti normalno življenje ostalim stanovalcem? Kako se bo Vlada lotila reševanja omenjene problematike zlasti v tistih domovih za starejše, kjer se že sicer soočajo s prostorsko stisko, neprimernimi in dotrajanimi prostori ter kadrovsko problematiko? Ali v okviru svojih pristojnosti pripravljate kakšne stimulativne ukrepe za zaposlene v domovih za starejše, in če jih, kateri bodo ti ukrepi?
Hvala lepa. Gospa ministra, izvolita.
Hvala lepa. Hvala lepa tudi za tole vprašanje. Mogoče prvi del, kako omogočiti normalno življenje ostalim stanovalcem v domu. Vprašanje na nek način verjetno ni najbolj pošteno, ker mi poskušamo zagotavljati enake storitve vsem. Morate vedeti, da je večina okuženih lahko z blagimi simptomi, asimptomatska in dejansko potrebuje enako nego in oskrbo kot vsi ostali. Iz tega naslova bi bilo seliti jih ali pa pri tem prikrajšati tudi do njih nepravično in nekorektno, če bi šli v take postopke. Omenili smo že, da se nam selitev ne zdi smiselna glede na to, da je v resnici težko dobiti prave objekte, predvsem pa kadre, ki bi na enak način skrbeli, predvsem je pa problematična sprememba okolja za te ljudi, ki se zavedajo položaja in situacije, in si tega v resnici velika večina ne želi. Če so postopki izolacije, se pravi delitve na cone, korektno izpeljani, ni nobenega razloga, da bi bil kdorkoli od stanovalcev pri tem prikrajšan za vse to, kar potrebuje v tem domu in kar je normalno, da dobiva v celotnem postopku. Je pa morda razlika v tem, da so bili v prvi fazi epidemije, ko nismo vedeli, s čim se v bistvu spopadamo, ukrepi v resnici morda, če danes gledamo za nazaj, ponekod nesorazmerno hudi. S tem mislim predvsem na dolgotrajno izolacijo. To, kar danes poskušamo doseči, je, da bi bili sorazmerni. Se pravi, tudi če pride do okužbe, je izolacija mogoče upravičena za nekaj dni, več pa ne, toliko, da dobimo epidemiološko sliko, da lahko začnemo ukrepati, da jih v resnici vsaj za nekaj dni umaknemo, da lahko pride do vzpostavitve enega normalnega načina dela, pozneje pa ne več. Mislim, da je to, dajmo reči, human način in dokaj primeren, da ti ljudje lahko, in okuženi in ostali, bivajo v domu s tem, kar potrebujejo in kar lahko dobijo. Seveda se razume, tisti, ki potrebujejo bolniško zdravljenje, gredo v bolnišnice.
Hvala lepa. Bom še jaz poskušal odgovoriti na del vprašanj, predvsem se bom osredotočil na to, katere ukrepe smo že in še bomo sprejeli glede reševanja kadrovske stiske, kar je izjemno pomembno vprašanje. Na tem mestu moram še enkrat izraziti vse občudovanje in zahvalo ekipam domov za starejše in ostalih socialnovarstvenih zavodov, ki dejansko opravljajo res nesebično in zelo pomembno delo zato, da zavarujejo naše najranljivejše, predvsem starejše v domovih za starejše. V četrtem protikoronapaketu smo sprejeli tudi podlago za to, da bomo namenili oziroma že namenjamo 29 milijonov evrov socialnovarstvenim zavodom, od tega pripade nekje preračunano domovom za starejše okoli 550 delovnih mest. 550 zaposlitev, s čimer bomo razbremenili te time, ki so v nekaterih primerih, predvsem v domovih, ki so imeli okužbo ali jo imajo, že pregoreli, utrujeni, in na tak način se jih bo razbremenilo. V PKP5, nekaj je že predsednik Vlade danes omenil, pripravljamo še dodatne ukrepe, kajti ni dovolj samo denar za odpiranje delovnih mest, kot veste, so to delovna mesta, kjer je težje dobiti zaposlenega, zato bomo pristopili s tem, predlog je tak, da bomo uredili dodatke za tiste, ki delajo na bolj izpostavljenih delovnih mestih, torej v sivi ali pa rdeči coni. Menimo, da bomo na tak način lahko zagotovili dovolj motivacije, ne nazadnje tudi finančne, za to, da se ta delovna mesta zasedejo. Na drugi strani pa so številni ukrepi, predvsem smo tu aktivni na področju prijave, vključitve projektov v sklade za evropska sredstva, in tu smo res pozorni na to, da bi tiste, ki imajo slabe, neprimerne in dotrajane prostore, torej prostorske stiske, spodbudili, da se kar najbolje in hitro pripravijo za kandidiranje na teh skladih.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora? [[Da.]] Izvolite.
Hvala. Verjetno oba vesta, od kod izhajam, da prihajam iz Hrastnika, kjer ste imeli, smo imeli skupno, moram reči, težave v prvi vrsti tudi zaradi prostorske neustreznosti doma. Jaz se spomnim izjave gospoda Gantarja, da ti domovi v letu 2020 dejansko ne bi smeli več biti. Zato si tudi lokalna skupnost prizadeva zadnja leta, celo občina je, mislim da, že okrog 50 tisoč evrov vložila v projekte, ker dom jih ni imel zaradi finančnega stanja, kakršno je s temi posteljami in standardom tri- ali štiriposteljnih sob. To verjetno poznate. Se je pa precej stanovalcev oziroma svojcev obrnilo name, tako da, ne vem, gospod Gantar, če bo čisto držalo, so pač omejeni, to gibanje, eni nimajo zunanjih. Če je to enkrat, bi to razumel, ljudje potrpijo, ampak se bojim, da bomo s tem virusom še nekaj časa živeli, in tu malo razmišljam predvsem o tem, da če bo pa nekaj mesecev na leto, bi bilo pa verjetno potrebno tudi o kakšnih drugih ukrepih zdaj razmišljati. Veseli me, minister Kralj, da ste razmišljali okrog nagrajevanja. Sicer ste mi še dolžni dva odgovora, ampak razumem, da verjetno zaradi dopustov, enega sem vam postavil pisno 27. julija, pa še nisem dobil odgovora, drugega pa 13., ampak verjamem, da mi boste odgovorili, in verjamem, da morate tudi iti na dopust. Hkrati bi vas tudi pohvalil, jaz sem bil takoj po izbruhu z domom starejših občanov v Hrastniku v navezavi, z direktorjem, če potrebuje kakšno pomoč, pa je rekel, da zaenkrat ne, da ste odzivni, da sodelujejo z ministrstvi. Tako da kljub vsemu temu, ker ste kasneje tudi vzpostavili neke ukrepe, zdaj zgleda že kar nekaj tednov ostajajo brez tega virusa. Drugo pa je financiranje teh domov, zaščitna sredstva, ker ni več pandemije, za Hrastnik konkretno vem, da je 8 tisoč 500 evrov na tedenskem nivoju. Verjamem, da zgodbo poznate, ker so mi tudi rekli, da ste se že začeli vključevati. Pri denarju, ki ste ga zagotovili za zaposlene, je sicer fajn, ampak trenutno so imeli zdajle v Hrastniku razpis in seveda nihče ni prišel. Tako da se mi zdi, da gredo tisti ukrepi v pravo smer, upam pa, da imate neko rešitev tudi za naš dom starejših. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Mogoče še toliko. Zdaj zagotavljamo s predlogom novele zakona o izvrševanju proračuna dodatnih 50 milijonov, s katerimi bomo lahko financirali tudi to osebno varovalno opremo tudi v domovih in jim na ta način pomagali. Poleg tega še naprej velja vse to strokovno svetovanje, delovne skupine koordinatorjev, ki se bodo delno tudi financirale iz tega, poleg samega nagrajevanja ljudi, ki so. Naprej potekajo učne delavnice, tudi za zaposlene, povsod, kjer to želijo, ker je problem, če nisi bil s tem dovolj seznanjen, s pravilno uporabo vsega tega. Pa ne nazadnje tudi možnost mobilnih enot – to so sodobne enote, to niso kontejnerji, kot si jih predstavljamo, ko govorimo o kontejnerjih – za olajšati delo, morda kakšno osnovno dejavnost, ne vem, fizioterapijo, ni treba, da nekdo biva tam notri. In ne nazadnje tudi z aneksom k splošnemu dogovoru za zdravstvo uvajamo nekatere dodatne kategorije zdravstvene nege, ki so temu namenjene. Se pravi, se poskuša, je pa na koncu in pod črto res, da nam na vseh področjih res primanjkuje kadra, ki bi ga pravočasno in vedno lahko zagotavljali. Tu se pač trudimo, kolikor je mogoče, in tudi tu se nam nekaj možnosti odpira za PKP5, kjer naj bi imeli nekaj več same možnosti prerazporejanja. Tako da res razmišljamo o tem, da bi olajšali življenje tem starejšim v domovih.
Hvala za tole dopolnjeno vprašanje oziroma komentar. Še dopolnim. Najprej opravičilo. Če zamujamo, bom nemudoma ukrepal, da odgovorimo, in se opravičujem, je tudi moja odgovornost, da do tega ne prihaja. Nadalje. Strinjava se v dejstvu, da ni dovolj samo denar, ampak moramo narediti tudi še kakšne druge ukrepe, da bodo te zaposlitve ali pa ta delovna mesta privlačna, in za to se tudi trudimo skupaj z Ministrstvom za zdravje. Ne nazadnje mislim, da bomo veliko tudi na strateškem nivoju ali pa na sistemskem nivoju rešili z zakonom o dolgotrajni oskrbi, ki je v javni obravnavi. Morda v sklopu zagotavljanja kapacitet omenim še, da ne samo domovi za starejše, v skladu s sodobnimi smernicami skrbi za starejše je pomembna tudi deinstitucionalizacija in to, da starejšim omogočimo čim dlje preživeti življenje na domu. V okviru deinstitucionalizacije teče javni razpis za dnevne centre in začasne namestitve, 21 milijonov je vreden, in na drugi strani še razpis za koncesije. Pa morda še čisto kot zaključek omenim protokol za ukrepanje v primeru pojava virusa v domu, to je protokol, ki na nek način omogoča uspešno soočenje z virusom, v tem drugem valu [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod minister. Nimate postopkovnega predloga? [[Ne.]] Nadaljujemo z vprašanji. Gospa Alenka Jeraj bo postavila vprašanje ministru za notranje zadeve gospodu Alešu Hojsu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Že desetletja ali pa še dlje se pogovarjamo o tem, da se iz slovenskih državnih gozdov množično krade les. O tem je bil objavljen cel kup člankov in cel kup stvari se dogaja. Mi smo potem pred leti strankam oziroma vlada Mira Cerarja je ustanovila celo družbo Slovenski državni gozdovi, kjer se pričakuje, da bi direktor nekega takega podjetja tudi nadzoroval vse to, imel nek nadzor in natančno vedel, koliko lesa se odmeri, koliko se ga poseka, koliko se ga dejansko potem odpelje in proda. Ampak občutek je, da se vsa ta leta stanje ne izboljšuje, ampak kvečjemu slabša. Na Portalu Plus pa še kje drugje se ocenjuje, da gre za pravi organizirani kriminal, povezave, poleg vseh tistih, ki so v podjetjih, tako v Slovenskih državnih gozdovih kot v Zavodu za gozdove, odgovorni za to, mediji omenjajo tudi politične povezave, predvsem stranko SD z mag. Dejanom Židanom, ki je bil dolga leta, vemo, tudi kmetijski minister. V zadnjem času so bili direktorji nekaterih od teh podjetij, gospod Damjan Oražem, gospod Ficko, zamenjani zaradi mnogočesa, nakopičil se je cel kup problemov, od mobinga do spornega zaposlovanja, cel kup drugih stvari. Vse to je preiskovala KPK, tudi Računsko sodišče je bilo večkrat kritično v svojih poročilih. Kot rečeno, vse skupaj traja že dolga leta in za take primere, torej težke, bi rekli, in zahtevne, smo ustanovili Nacionalni preiskovalni urad. Zanima me: Ali potekajo kakšne preiskave v zvezi s krajo lesu iz državnih gozdov? Ali je policija podala kakšne ovadbe na tožilstvo in ali preiskuje vse to, kar se z dokumenti celo dokazuje v nekih člankih, pa je to najbrž naloga policije, ne pa raziskovalnih novinarjev?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka! Tako kot ste že sami ugotovili, ima Vlada in pa seveda policija, v tem primeru posebej policija, nalogo, da preiskuje vsa tista kazniva dejanja, ki jih zazna sama, oziroma tista, na katera jo opozori ali pa jo posebej usmerja državno tožilstvo. Tudi pri potencialnih kaznivih dejanjih, ki nastajajo pri sekanju in preprodaji lesa, policija nima pravzaprav nobenih drugačnih meril. Moram reči, da se od takrat, ko se je to podjetje ustanovilo oziroma ko se nekako bolj intenzivno izčrpava slovenski gozd – ne nazadnje je treba vedeti, da skoraj dve tretjini Slovenije prekrivajo gozdovi, torej gre tako za relativno bogato možnost izkoriščanja tega gozda kot seveda tudi za potencialno veliko možnost za zlorabe – policija intenzivno ukvarja s tem. Policija je na primer, lahko povem, v enem od bolj odmevnih primerov v letu 2019 obravnavala in tudi ugotovila, da je šlo za večjo tatvino lesa. Takrat so govorili o nekaj 100 kubikih. To je sicer v primerjavi z vsem, kar posekamo, relativno malo. V ta namen so bile takrat podane ustrezne kazenske ovadbe na državno tožilstvo, torej z imeni, priimki in z vsemi drugimi potrebnimi atributi, ki jih mora kazenska ovadba vsebovati. V zadnjih nekaj letih, je potrebno povedati, tam nekje od leta 2016 do leta 2020, so številke precej različne. Če smo še v letu 2016 zaznali ali pa je bilo obravnavanih tatvin lesa zgolj nekaj 30, smo recimo v letih 2017, 2018, 2019 prišli na številke skoraj 100, torej trikrat večje številke. Ravno tako je letos do tega trenutka, pa letos je treba razumeti, da je bilo to izkoriščanje oziroma to delo nekaj upočasnjeno glede na korona stanje, smo tudi že skoraj pri številki 50, torej gre za relativno velike številke, medtem ko pa je pri številu kazenskih ovadb oziroma ovadb zoper znane storilce ta številka manj razveseljujoča. Če smo v letu 2018 ugotovili ali pa uspeli zoper znane storilce podati zgolj dve ovadbi, se je ta številka v naslednjih letih nekako dvignila na 36 v letu 2017, zgolj 16 v letu 2018, zgolj 14 v letu 2019, prav tako pa je številka v letošnjem letu relativno nizka, torej zgolj 7 takih ovadb. Moram reči, da je z moje strani policija dobila jasne usmeritve, da ni nikakršnih razlik med preiskovanjem kaznivih dejanj, ki bi jih lahko morda kdo ocenil v smislu, da tam, kjer je dovolj bogastva, torej dovolj imamo gozda, ne komplicirajmo; se pravi nikakor ne, usmeritve politike policiji so jasne. Jaz moram reči, da v zadnjih dnevih, jaz ne vem, čemu gre to zapisati, morda tudi medijskim objavam, na naše ministrstvo dežujejo anonimke, vezane na problematiko izkoriščanja oziroma kaznivih dejanj v slovenskih gozdovih. Recimo ena od njih je prišla ravno pred dvema dnevoma, tam notri recimo piše vir, da gre za mrežo in dobro zlinkano zadevo, ki vodi od družinskih, prijateljskih vezi, omenjajo se celo imena kandidatov za poslance v Državni zbor, omenjajo se gostilne, kjer se ljudje dobivajo, jasno piše, kako se ta zadeva izvaja, torej s polno naloženimi tovornjaki, kjer so prirejeni celo prevozni listi, torej prekomerna obremenitev kamionov; in s tem delta med dejansko naloženimi kubiki lesa in težo. Do tega, da viri pišejo, da naj bi šlo za ropanje tistih delov gozdov, ki so v pretežni lasti starejših ljudi, ki svojega gozda ne morejo več spremljati, nadzirati in tako naprej, kjer so narejeni pravi goloseki. Jaz lahko zgolj to zatrdim, da bo policija tudi v prihodnje zadeve opravljala z vso intenziteto, hkrati bo po bolj intenzivnem sodelovanju vključen tudi Furs in ostali državni organi, zato da bodo te zlorabe oziroma kazniva dejanja dejansko sprocesirani.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev odgovora? Izvolite.
Ja, saj moje vprašanje je bilo tudi v tem smislu. Dobro, policija neke ukrepe dela, podala je ovadbe, tudi mene preseneča, da je ovadb manj, ker to pomeni, ali ne želimo preiskovati, ker dvomim, da bi bilo manj tega kriminala v resnici. Ocene so, da na ta način izgubimo med 50 in 30 milijonov letno, to pa so kar velike številke in bi se morali zelo resno s tem ukvarjati. Ni problematičen samo lump oziroma tisti, ki krade, ampak tudi tisti, ki drži vrečo, oziroma očitno so to tudi nekateri, ki so vodili določene institucije, od Zavoda za gozdove do podjetja Slovenski državni gozdovi. Recimo za policijo, ali se preiskuje gospoda Oražma? Saj je bilo na Portalu PLUS julija objavljeno, da je direktor Zavoda za gozdove Damjan Oražem podpisal pogodbo o obnovi strehe na stavbi v Kočevki Reki, ki je v lasti zavoda, pri čemer je bil ta denar, šlo je za nekaj več kot 40 tisoč evrov, nakazan še pred izvedbo del. To je zagotovo kaznivo dejanje. Zanima me: Ali se v zvezi s tem kaj preiskuje? Tukaj so tudi dokazi, da je to bilo tako, se pravi konkretne osebe in konkretni ljudje. Ker če bo enkrat tudi en uradnik ali pa direktor za nekaj odgovarjal, bomo potem imeli precej več reda v tej državi. In še ena stvar me zanima: Ali je morda ustanovljena kakšna posebna skupina? Zakonodaja omogoča, da se povežejo vsi ti organi, Furs in tako naprej. Po mojem mnenju bi tukaj absolutno morala biti, saj dejansko zgleda to zelo organizirana zadeva in kriminalna združba. Končni cilj transporta ukradenega lesa je Avstrija. Šoferji vozijo ponoči in človek, ki je v Nemčiji bil nek kontakt, je že bil obsojen zaradi pranja denarja. Kaj smo pa mi naredili na tem?
Hvala lepa. Jaz bi samo na tem mestu opozorila, da pazimo vsi skupaj na naše pristojnosti. Morda v poslanskem vprašanju ni mesta o tem, zoper koga se odvija kakšna preiskava, in govorimo z imeni in priimki. Ampak verjamem, da bo gospod minister spoštoval pristojnosti in vse skupaj, o čemer lahko govori javno. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Ja, drži, jaz seveda konkretno o imenih ne morem govoriti. Morate razumeti, seveda je tudi v interesu preiskav, da se s konkretnimi imeni ne operira. Sam moram reči, da tudi ne vem, ali je gospod A ali pa gospa C ali pa B vpletena v kakršnokoli zadevo. Lahko vam pa povem, da se intenzivno dogovarjamo za ustanovitev posebne skupine, ki bi preiskovala ravno to problematiko. Jaz se v naslednjih dneh srečam tudi z ministrico za kmetijstvo, ki ravno tako nekako pravi, da je treba tukaj stvari temeljito pogledati in pregledati, saj so bile narejene zgolj neke revizije v podjetju Slovenski državni gozdovi, in da se je že skozi revizijske ugotovitve ugotovilo, da tam stvari ne štimajo, torej da ne štimajo številke, ki naj bi glede na izjemno veliko število posekanih kubičnih metrov v naših gozdovih bile precej drugačne, kot so v teh bilancah. Morda naj povem še to, da smo mi, tudi ker je zadeva precej pereča, naredili tudi eno kratko analizo, vezano na to, koliko je bilo kaznivih dejanj v preteklosti s strani policije preiskanih oziroma procesiranih. In jaz vam lahko rečem, da je v zadnjih petih letih policija na letnem nivoju preiskovala okoli 50 do 60 tisoč kaznivih dejanj oziroma sumov storitev kaznivih dejanj, od tega v Sektorju kriminalistične policije in na NPU približno 24 tisoč. Torej lahko vidimo, da je v bistvu tako imenovani paradni del policije preiskovala relativno malo število, torej manj kot 10 %. Tisto, kar je pa bolj zanimivo, je pa številka, ki nekako govori o tem, da je znotraj teh številk bilo kar veliko število zadev končanih zgolj s poročilom, torej je bilo na Okrožno državno tožilstvo podano zgolj poročilo, kar pomeni, da policija ni zaznala nekih sumov oziroma resnejših nepravilnosti. Tega je bilo v zadnjih petih letih kar precej. Imamo opravka s skupnim številom tistih kaznivih dejanj, tistih ovadb, ki so bila na tožilstvo dana kot sumi kaznivih dejanj oziroma z obtožnico, in je bilo kar precej veliko število zavrženih. Moram reči, da je skoraj 30 % tistega, kar je policija dala na tožilstvo, zavrženega oziroma v zadnjih letih je ta številka bila celo precej večja. Mislim, da mora Policija ter oba dela Policije, torej NPU in kriminalistična policija po posameznih upravah, stvari začeti jemati bolj resno in se s temi stvarmi ukvarjati bolj intenzivno, bolj strokovno in predvsem nepristransko. Kot ste rekli, ni važno, kdo je [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Gospod Boštjan Koražija bo postavil vprašanje ministru za javno upravo gospodu Boštjanu Koritniku. Izvolite.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Z veseljem povem, da sem v zadnjih dveh letih, odkar sem poslanec, edini poslanec Spodnjega Podravja, ki se je redno udeležil vseh rednih sej Kolegija županov Spodnjega Podravja. Zdaj bom pa povedal, zakaj. Ker na teh kolegijih res iz prve roke zveš iz tega lokalnega okolja oziroma od županov, kaj jih muči, kaj vse se dogaja oziroma tegobe in težave. Župani in županje pač potožijo, da dostikrat država res žal na njih pozabi, sploh ko gre za investicijska vlaganja, ki naj bi jih po Zakonu o financiranju občin sofinancirala država. Opozorili so me tudi na nekaj zadnjih kolegijih, seveda so veseli, da se bodo povprečnine dvignile oziroma da gredo gor, ampak da bo še vseeno premalo glede povprečnine, da so še vseeno premajhne, sploh za manjše občine, ki so v nekem razvojnem deficitu. Sedaj vam bom pa dejansko opisal težavo, ki se največkrat pojavlja zadnje čase na teh kolegijih. Gre za sledeče. Zakon o financiranju občin v tem sofinanciranju investicijskih projektov občin s strani državnega proračuna dejansko najbolj prizadene razvojno najšibkejše občine. Saj sami veste, da je bil sistem sredstev za sofinanciranje investicij za občine sprejet z osnovnim namenom, da se omogoči razvojno šibkim občinam dostop do evropskih sredstev. Z nastankom finančne krize pa se je začel ta sistem krhati, po letu 2016 je država vpeljala sistem povratnih in povratnih sredstev. Sedaj pa v bistvu problem. Takšen sistem povratnih in nepovratnih sredstev, ki najbolj prizadenejo najšibkejše razvite občine, je dolgoročno nevzdržen, saj so manjše občine zmeraj bolj zadolžene. Država v tem primeru, ko gre za povratna sredstva, v bistvu deluje kot nek posojilodajalec tem občinam. Čeprav te občine poskušajo posojila čim prej vračati, pa ob nadaljevanju takšnega sistema povratnih sredstev ne bodo mogle več koristiti, ker enostavno ne bodo zmogle odplačevanja obrokov teh državnih posojil. Sedaj me pa zanima: Kako in kdaj se boste lotili spremembe Zakona o financiranju občin in sploh tega zloglasnega 23. člena? To je ta člen, ki najbolj prizadene razvojno najšibkejše občine. Kolikšna je bila skupna višina razporejenih povratnih sredstev oziroma državnih posojil za občine od leta 2016 pa do danes? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala gospodu poslancu. Se absolutno strinjam. Zelo koristno je, da slišimo župane iz prve roke. Lahko povem, da imamo v ponedeljek srečanje delovne skupine za lokalno samoupravo. Takoj ob nastopu mandata sem se dogovoril z župani oziroma z reprezentativnimi združenji občin, da se bomo srečevali vsake največ tri mesece; in to sedaj zelo intenzivno poteka. Ena od točk za ponedeljek je tudi financiranje občin. Kot ste sami omenili, povprečnina se je dvignila v letošnjem letu in kot so tudi sami omenili, to po besedah županov ne zadošča za pokritje vseh nalog, ki jih morajo v skladu z zakoni izvajati. Tisto, kar je ključno, je, da Zakon o financiranju občin na sistemski ravni omogoča dodatna sredstva za sofinanciranje tudi investicij. Gre za investicije v lokalno javno infrastrukturo in investicije posebnega pomena, torej tiste, ki so uvrščene v načrte razvojnih programov občin. Konkretnih podatkov od leta 2016 nimam, ker sem žal to vprašanje dobil sedajle. Bomo pa to proučili in vam posredovali. Imam pa konkretne podatke glede tega, da možnost je, da se občini, v kateri živita italijanska oziroma madžarska narodna skupnost, zagotovijo sredstva, in ta so bila v višini 0,15 % skupne primerne porabe občin. To je bilo v letu 2020 – 1,8 milijona evrov. In to je možno nameniti seveda tudi temu. Vsem občinam pa pripada na podlagi 21. člena zakona v državnem proračunu sredstev v višini 6 % skupne primerne porabe. Glede na prehodne določbe je to sestavljeno tako, da gre za 4 % nepovratnih sredstev in 2 % povratnih sredstev. Dobra plat oziroma dober vidik pa je, da ker se je povprečnina povišala v letošnjem letu, je tudi teh sredstev za investicije več. V letošnjem letu je torej 51,4 milijona evrov nepovratnih in 25,7 milijona evrov povratnih sredstev. To določbo v zakonu sicer izvaja Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Potem je pa ena druga možnost še za sofinanciranje investicij občinam, ki imajo skupne občinske uprave, teh je velika večina, 52 skupnih uprav združuje 202 občini. Za ta namen bomo do konca leta izplačali 6,1 milijona evrov sredstev. Kot veste, je tik pred postopkom v Državnemu zboru tudi zakon o finančni razbremenitvi občin, ki bo na nek način tudi sprostil finančno obremenitev občin za tiste naloge, ki jih opravljajo; in bo to možno nameniti tudi v investicije. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala še enkrat za besedo. Če sem prav razumel, dejansko se boste na tem posvetu pogovarjali o spremembi tega zakona o financiranju. Razumem, bom dal en povprečen primer ene manjše občine, ki se je recimo v zadnjih petih letih zadolžila oziroma zaprosila za povratna sredstva v višini 511 tisoč evrov, da lahko izvaja to sofinanciranje. Prav v tem primeru je problem, ker odplačujejo te obroke in potem si ne morejo ostalih zadev privoščiti oziroma urejati. Je pa še ena zadeva, zelo dobro ste omenili, da se bo tudi šlo v tej smeri, da se bodo očitno, če sem prav razumel, odpisovali dolgovi oziroma ta povratna sredstva, za katera so se zdaj zadolževali. [[oglašanje iz dvorane]] Okej. Ker dostikrat mi v opoziciji predlagamo kakšne zadeve, pa potem v koaliciji ne sprejmete, bom tvegal pa vam predlagam, da vi to lahko uredite, ko boste ta zakon spremenili; v rebalansu bo vedno težje, da se tem občinam, ki so že v osnovi finančno šibkejše, da se jim odpišejo povratna sredstva oziroma te obresti oziroma obroki, ki jih imajo. Pa še ena zadeva je, ko ste omenili glede teh 6 % pa 4 %. Dejansko 6 % bi naj bilo potem leta 2022? Aha. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Kot rečeno, ta delovna skupina za lokalno samoupravo je bila namenjena ravno temu, da iz prve roke slišimo, kaj župane bremeni, kaj najbolj omejuje njihove razvojne programe. Ko smo snovali te tako imenovane PKP-zakone, je bilo tisto, kar so želeli, predvsem dvigniti delež zadolževanja, ki je občinam omogočen. Ta je bil potem dvignjen v skladu z njihovimi predlogi. Z veseljem povem, da je finančno stanje občin razmeroma dobro, torej za razliko od nekih pavšalnih ocen, da so prezadolžene v povprečju, to ni veljalo. To je bil spet eden od ukrepov, ki je omogočil, da se v tem času, ko res potrebujemo investicije, tudi bolj proaktivno investicijsko obnašajo. Vsekakor, kot rečeno, bomo v ponedeljek prisluhnili, če bodo imeli še kakšne pripombe in predloge. Iščemo načine, kako bi čim bolj olajšali tudi njihovo aktivnost, seveda ob upoštevanju vseh javnofinančnih zahtev.
Hvala lepa. Gospod Koražija, imate postopkovni predlog? Izvolite.
Kot sem že prej pri gospodu Vizjaku, bom tudi pri gospodu Koritniku isto povedal. Ko gre za iskanje nekih boljših rešitev oziroma vzdrževanje boljšega stanja teh občin, ker dejansko moram priznati, imamo župane pa bivše župane, mislim, da se premalokrat govori prav o tem lokalnem oziroma lokalni samoupravi, o občinah na splošno. Mislim, da je prav, da o tem tudi enkrat opravimo neko širšo razpravo v tem državnem zboru, zato predlagam, da na to temo opravimo razpravo. Ker gospod Koritnik tudi zdaj razlaga, da se bodo dogajali sestanki oziroma da se bodo dogajale tudi razprave glede tega, pa bi bilo tudi dobro, da bi mogoče enkrat neko širšo okroglo mizo v tem državnem zboru organizirali, pa da se povedo zadeve. Župani in županje bi si želeli večkrat kakšne stvari direktno povedati, potem pa preko določenih linij povedo, ampak dostikrat žal ne pride v Državni zbor. Sicer jaz bom z veseljem njihov advokat v tem primeru, če gre za boljše stanje občin. Če bomo imeli tudi lokalno samoupravo oziroma občine boljše urejene, bomo vsi od tega nekaj imeli pa boljše živeli. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v četrtek v okviru glasovanj. Sedaj pa bo gospod Nik Prebil postavil vprašanje ministru za zdravje gospodu Tomažu Gantarju. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Kolegice, kolegi in ministri! Spoštovani minister Gantar, svojo funkcijo ste prevzeli 13. marca letos, a vendar v času svojega ministrovanja ste bili, ali pa vsaj v javnosti se je pojavil tak vtis, da ste nekako neaktivni. Jaz razumem, da se v času krize določenih stvari ni dalo pripraviti, a vendar bi pričakovali, da bi vsaj čez poletje lahko na ministrstvu izdelali kakšen načrt ali pa prinesli na mizo konkretnejše rešitve. Pa vendar smo vas lahko v zadnjih mesecih spremljali bolj kot zastopnika vaše stranke in borca za prevlado v Desusu. V zdravstvu, ki se že brez epidemije sooča s hudimi težavami, so se tako nakopičili novi problemi, stanje pa je zaskrbljujoče. Zdravstvu se po mojem še vedno namenja premalo denarja. Govorili ste, da zdravstvo iz proračuna potrebuje vsaj 220 milijonov evrov, v zdravstveni blagajni naj bi jih primanjkovalo še dodatnih 200, z rebalansom pa ste jih zagotovili, sicer je to veliko denarja, zgolj 140 milijonov. Po drugi strani pa vidimo, da zgolj tri bolnišnice od 14 niso v rdečih številkah. V času razglašene epidemije je zdravstvo praktično zastalo. Izvajale so se tiste nujne zdravstvene storitve, čeprav bi se verjetno tudi marsikatera nenujna lahko, vse ostalo pa je pravzaprav obstalo. A vendar se ob tem vprašam, pa verjetno zaradi covida še vedno imamo tiste onkološke bolnike, ki rabijo zgodnje odkrivanje svoje bolezni. V prvih sedmih mesecih, kot smo danes že slišali, je bilo opravljenih več kot 30 tisoč akutnih bolnišničnih obravnav manj kot lani. Zanima me: Kako boste to nadoknadili? Vemo, da se bodo čakalne dobe še podaljšale, vemo pa, da kadrov ni oziroma jih ne moremo pridobiti zaradi slabih pogojev. In še ena posledica covida – zdravstveni sistem postaja vse bolj zaprt. Številni ljudje, ki nimajo svojega splošnega zdravnika, do njega sploh več ne morejo priti. In to, da vi z nekim pozivom pozovete župane in zdravstvene zavode, da naj se bolj javljajo na telefone, da bodo ljudje lahko poklicali, to je pač smešno, ker vsi plačujemo zdravstveno zavarovanje, da pač do storitev pridemo, ko jih potrebujemo. Predsednik Vlade je danes odgovarjal tudi na vprašanja, povezana z zdravstvom. Povedal je, da se pripravlja izvzetje zdravstvenega poklica iz plačnega sistema, saj da zdravniki odhajajo na delo v Avstrijo, kjer so bolje plačani. Zanima me: Ali ste s tem seznanjeni in kakšno je vaše mnenje? Vemo, da je Ministrstvo za javno upravo tudi v tem mandatu temu že močno nasprotovalo. Pa da ne bo pomote, pokazali ste tudi nekaj rezultatov, vendar se nekako pojavlja občutek, da so med epidemijo vaše naloge prevzeli drugi. Ljudi zanima, kaj boste naredili, da se zadeve v zdravstvu izboljšajo. To ne zanima samo mene, ampak tudi tiste, ki se name obračajo z vprašanji o razmerah v zdravstvu. Prosim za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala, podpredsednica. Hvala tudi za vprašanja, nanizali ste jih toliko, da lahko naslednje 2, 3 ure govorim, kar žal ne bo šlo. Dejstvo je, da je bila Slovenija med 166 državami sedma po uspešnosti obvladovanja epidemije in da je danes še vedno – ob tem, da je v celotni Evropi razglašeno praktično nevarno območje, če primerjamo s sosednjimi državami, še vedno med najboljšimi, boljše rezultate ima samo Italija. Dejstvo je, da se je znašel v teh težavah zdravstveni sistem, ki je bil oslabljen že v prejšnjih letih. O potrebnih spremembah govorimo že 20 let in seveda so se v tem obdobju razkrile pomanjkljivosti tega zdravstvenega sistema in odnosa države do zdravstva v vseh preteklih letih. Ne bom govoril o obvladovanju epidemije. Preko poletja je bilo tudi na tem področju sicer narejenih kar nekaj korakov, od državnega načrta, načrta Ministrstva za zdravje, načrta pripravljenosti zdravstva in tudi izvajalcev, kar zdaj v praksi izvajamo; ampak bi morda šel tudi na drugi del, dejansko ta, ki nas skrbi. Nekje ves čas smo v primežu obvladovanja na eni strani epidemije in na drugi strani dostopnosti do zdravstvenih storitev oziroma obvladovanja čakalnih dob. In tu moram najprej povedati, da tudi v vseh teh preteklih letih, ki so bila uspešna, so se čakalne dobe povečale od leta 2013, ko sem jaz zapustil ministrstvo, pa do danes, več kot desetkrat. In to seveda zaradi napačnih ali pa nestimulativnih ukrepov v vseh preteklih letih. Zato zdaj obenem rešujemo tudi zagate in probleme, ki so se nakopičili prej. Seveda je o kadru zdaj nesmiselno veliko govoriti, ker ga čez noč nihče ne more pričarati, ne ustreznega števila zdravnikov ne medicinskih sester. Lahko pa poskušamo poseči v organizacijo in lahko poskušamo vključiti izvajalce v čim večji možni meri, da se bo dostopnost do zdravstva v resnici povečala. Glede številk, razpolagate s podatki, ki so malo zastareli, ki ne držijo več, tudi glede poslovanja in tudi zagotavljanja potrebnih sredstev ter projekcij Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ki so drugačne. V resnici je tam izračun skoraj nemogoč, ker se niti ne ve, kakšen bo dejanski izpad prihodkov oziroma prilivov sredstev in na drugi strani kakšna bo realizacija. Oboje pa ključno vpliva na uspešnost poslovanja. Poleg tega zagotavljamo ves potreben dodaten denar za letošnje leto in še dodatno vse, kar je bilo dodatnih stroškov zaradi okužb oziroma zaradi covida. S tega naslova poslovanje zdravstvenih zavodov ne bo oteženo, kvečjemu nasprotno. Z aneksom zagotavljamo kljub težki situaciji, da se odpravljajo plačna nesorazmerja kot eden ključnih dejavnikov za težave zdravstvenih zavodov, ki so se kopičile v preteklih letih, tudi v zadnjih nekaj letih, ob bistveno ugodnejši finančni situaciji. Mislim, da na eni strani v okviru možnega vzpostavljamo dokaj korektno, normalno delovanje sistema, ki pa takšno, kot bi si ga želeli, verjetno še kar nekaj časa ne bo, ker ne more biti. Ker ne moremo zagotoviti vsega preko noči, predvsem pa morate vedeti, da denarja nimam jaz pa verjetno tudi ne sam finančni minister, ampak ga bo treba zagotoviti z drugačnim delom v celotni državi za zdravstvo. In sprejeti odločitev, ali želimo nameniti več denarja za zdravstvo, kar je potrebno, glede na to, kar v vseh teh letih obljubljamo. Torej moja prva naloga sigurno je skrajševanje čakalnih dob in naprej tudi obvladovanje epidemije. Ker je pa čas zdaj že potekel, vam bom pa še v nadaljevanju kaj povedal. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Nik Prebil ima zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Minister, hvala za vaš odgovor. Da se ne bova razumela narobe, jaz nikoli nisem trdil, da nič ni narejenega ali pa da nič niste naredili, a vendar ste rekli, da se denar zagotavlja, da ga zagotavlja vlada, po drugi strani pa s terena dobivam jaz drugačne informacije, da so težave, da so bile tudi težave pri izplačevanju dodatkov, da čeprav je bila na predstojnikih tista naloga, da ta dodatek izplačajo, potem ko so ga izplačali, so ga nekateri celo morali vrniti, češ da bolnišnice denarja za izplačilo niso imele oziroma ga niso dobile povrnjenega. Tega ne vem točno, ne me držati za besedo. Ampak težave očitno so. Mene tudi glede tega vsega, kar se dogaja, skrbi, da bo največjo škodo utrpelo ravno to javno zdravstvo, o katerem vsi govorimo, in da bo začel v ozadju z njim upravljati nekdo drug. Zato sem vas tudi vprašal, da je zelo velik vtis na začetku prihajal, da se bolj ukvarjate s strankarskimi interesi kot z lastnim ministrstvom, čeprav ste v Tarči zdaj zagotovili, da bo drugače, da dajete prioritetno pozornost ministrstvu; da bi zaradi takšnih ali drugačnih interesov zdravstvu dopustili pot do določene privatizacije. In pač na tej točki od vas kot ministra za zdravje pričakujem zagotovilo, da temu ne bo tako. Soočamo se s problemi, ki niso od danes, ampak so stari že kar nekaj časa. Na tem mestu, kjer sedite zdaj, ste že nekoč bili in za te probleme veste. Počasi bo dovolj govora o tem, kaj vse je treba narediti; in pač počasi nekaj tudi narediti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, ko ste bili vi na dopustu, je Ministrstvo za zdravje delalo, pripravilo dva sistemska zakona in vse potrebne načrte, da ste danes lahko mirni in tukaj sedite v tejle dvorani. Zakon o dolgotrajni oskrbi ni bil predstavljen in dan v javno obravnavo zadnjih ne vem koliko let, Zakon o nalezljivih boleznih je logična posledica epidemije. Kar se tiče zagotavljanja tudi potrebnih sredstev, dejstvo je, da aneks k splošnemu dogovoru brez finančne osnove ni mogel biti sprejet, potreben je rebalans, potreben je koronapaket in potrebna je novela zakona o izvrševanju proračuna, kjer potrebna sredstva zagotavljamo. In tudi v predhodnem obdobju smo zagotovili izvajalcem ravno zaradi njihove finančne varnosti plačilo 80 % nerealiziranega programa zaradi obdobja epidemije, ko rednega programa niso mogli izvajati. Težko bi sprejemal očitke, da nismo skrbeli za izvajalce, za katere mislim, da bodo leto tudi bolj uspešno zaključili. In s tega naslova seveda ne vidim posebnih težav. Dejstvo je pa tudi, da zagotavljamo iz več mehanizmov, predvsem v tem trenutku evropskega mehanizma REACT, dodatna sredstva za olajšanje poslovanja zdravstvenih zavodov, za nabavo medicinske opreme, za nagrajevanje zaposlenih in tako naprej. Mislim, da je glede na trenutno situacijo dobro poskrbljeno v tem delu. Čaka nas drugi del, ko bodo morali izvajalci, tudi ob tem, da bodo imeli plačane programe, tudi vse te storitve, ki so potrebne, izpeljati in izvesti, za kar bodo imeli na razpolago letošnje in prihodnje leto. Prepričan sem, da bomo bolj uspešni kot v zadnjih letih, glede na to, da se je, kot sem že rekel, čakalna doba za desetkrat povečala, in to ne v obdobju epidemije. Moram reči, da smo bili podpora tudi številnim ministrstvom, tudi pri delu domov za starejše kot ključnemu delu, veliko smo prispevali k temu, da so danes razmere bistveno boljše. In upam, da bomo uspešni tudi v prihodnje.
Hvala lepa. Kolega Prebil, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Saj bom kratek, samo dovolite mi na začetku, preden podam svoj postopkovni predlog, en kratek komentar še na to. Minister, hvala za vaše odgovore. Sicer nekaterih nisem dobil, ampak, kot rečeno, ta tema je resnično široka. Glede tega, kaj je kdo počel, se ne bova pregovarjala. Pokazalo se je, da so se v tem času številni, ki se na vaše področje ne spoznajo, pač vtikali v vaše delo in v javnosti se je vzbudil občutek, kakršen se pač je in kakršnega sem vam ga tudi povedal na začetku. Ja, v zdravstvu bo treba narediti marsikaj, od številnih ukrepov za zmanjšanje čakalnih dob in za zagotovitev dodatnih finančnih sredstev. Predvsem pa si želim, da čim prej vzpostavimo zadeve nazaj tako ali pa vsaj delno tako, kot so bile pred to epidemijo novega koronavirusa, da se tudi vzpostavi, tako kot se mora, tiste preventivne programe, ki so ključni za to, da bolniki pridejo do hitre ugotovitve njihovih bolezenskih stanj in s tem tudi čimprejšnje ozdravitve oziroma odprave bolezni. Ker pa, kot rečeno, je to tema, ki terja resnično poglobljeno diskusijo, in sem mnenja, da bi v tem državnem zboru o njej morali diskutirati, in to poglobljeno, ne pa ideološko, spoštovani podpredsednik Tanko, prosim, da to zadevo uvrstite na glasovanje, da o njej Državni zbor opravi razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 24. septembra, v okviru glasovanj. Sedaj pa je na vrsti poslanec Jani Prednik, ki bo postavil vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani vsi prisotni in ministri, en lep pozdrav! Ob prvih javnih objavah predlogov vladnega Strateškega sveta za debirokratizacijo opažam, da se večina ukrepov ne nanaša na zmanjševanje birokratskih oziroma administrativnih ovir. Namesto tega je vsebina večino javno dostopnih predlogov vladnega sveta usmerjena v zniževanje davkov, predvsem za lastnike večjega premoženja in prejemnike tistih z višjimi plačami. Socialni demokrati in tudi sam seveda pozdravljam vsak napredek pri odstranjevanju birokratskih ovir, ki so včasih nepotrebne, in pri poenostavljanju kompleksnih in ponavljajočih se administrativnih postopkov. Precej težje pa na drugi strani razumem, na kakšen način so ta prizadevanja povezana z načrti za splošno zniževanje davkov, ki pa ne bodo le olajšali življenja najpremožnejšim upravičencev do nižjih davkov, temveč bodo povzročili tudi izpad davčnih prihodkov, za katerega pa vladni svet ni našel nadomestil. Zato vas, spoštovani minister, sprašujem: Kakšno zvezo ima nižanje davkov za bogate s poenostavitvijo administrativnih postopkov? Za koliko bodo načrtovani ukrepi znižali davčne prihodke in na kakšen način jih nameravate nadomestiti? Ali namerava država Slovenija upoštevati priporočila OECD in Evropske komisije, ki nam ne svetuje le davčne razbremenitve dela, temveč hkratno povišanje davkov na premoženje in lastništvo kapitala? Za vse odgovore se zahvaljujem.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Hvala lepa za poslansko vprašanje, poslanec Jani Prednik. V zvezi s Strateškim svetom za debirokratizacijo in tudi s predstavitvijo ukrepov na davčnem, gospodarskem in okoljskem področju bi povedal naslednje. Strateški svet je opravil veliko delo, dal je svoje predloge in ti predlogi bodo sedaj obravnavani po ministrstvih. Predlogi bodo obravnavani vsebinsko in tudi finančno ter kaj dejansko to pomeni za davčni sistem oziroma za slovenske davke. Nekateri predlogi se nanašajo izključno na administrativno olajšanje, nekateri predlogi imajo tudi finančni učinek v negativni in pozitivni smeri. S tega zornega kota dejansko ti predlogi so. Na Ministrstvu za finance jih bomo preučili, moram reči, da jih z vseh zornih kotov še nismo, predvsem jih nismo preučili s tega zornega kota, kaj dejansko prinesejo. Vsekakor jih bomo preučili prvenstveno z administrativnega zornega kota in vsekakor ti so dobrodošli. V skladu s kolektivno pogodbo pa je tudi določena skupina na Ministrstvu za finance, ki analizira celoten davčni sistem, tudi v sklopu materialnih določb. Ti predlogi bodo vsekakor tej skupini koristili, da tudi s tega zornega kota vidimo, kaj to dejansko pomeni. Če odgovorim neposredno na vaša vprašanja, ali so nižji davki administrativno enostavnejši, lahko rečem, da v toliko, ker jih ljudje lažje oziroma z manj bremeni plačujejo. Po drugi strani pa nižji davki pomenijo tudi večjo konkurenčnost. Tukaj lahko mirno povem, da davki na takšen ali drugačen način povečujejo cene. In tega, da davki povečujejo cene, ne marajo ne ljudje ne podjetja. Visoki davki še bolj, ker se prevalijo dejansko na končnega potrošnika, ravno tako povečujejo cene. Je pa treba z zornega kota mednarodnega primerjave gledati na konkurenčnost. Tukaj je vsekakor treba, predvsem v smislu večje porabe, te finančne vire zagotoviti na eni strani z ustreznimi davčnimi stopnjami in predvsem z ustreznimi davčnimi osnovami. Pri tem mislim tudi na to, da je oprostitev olajšav čim manj in da so davki čim bolj splošni. Davki postanejo zapleteni takrat, ko imamo številne določbe, na primer glede olajšav, glede oprostitev in tako naprej, kjer so določeni pogoji, kdo lahko koristi to olajšavo, zapleteni, bolj ali manj zapleteni; in vsekakor to zmanjšuje administrativno enostavnost. Tukaj govorimo o administrativni enostavnosti davkov. Nekateri pravijo, da vsakih 20, 30 let pride vlada, ki na eni strani počisti vse te olajšave in oprostitve, naredi davčno osnovo zelo enostavno, potem se pa naslednjih 25 ali 30 let z različnimi spremembami zakonodaje te olajšave množijo in seveda s tem tudi zapletejo davčni sistem. Vsekakor je pa treba gledati tukaj davčni sistem v celoti, kako obdavčevati na eni strani delo in na drugi strani kapital, to, kar vi tukaj tudi pravite, približno tako, da sta kapital in delo v enakem davčnem položaju. Z drugimi besedami, kapital in delo naj bi bila obdavčena približno enako, kar pomeni, da če je davčni sistem nevtralen, ne bi dali prednosti s tem niti delovno intenzivnim panogam na eni strani, na drugi strani pa tistim, ki so kapitalno intenzivne. To pravi tudi OECD ter Evropska komisija. To so splošna načela. Še enkrat, te ukrepe, ki jih je predlagal Strateški svet za debirokratizacijo, bomo s finančnega zornega kota tudi preučili.
Hvala lepa. Gospod Prednik, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala za besedo. Gospod minister, dejstvo je, da ste mi dejansko odgovorili na način, da mi niste odgovorili nič, ampak v določeni meri to razumem, saj ste sami dejali, da vlada teh predlogov še niti ni obravnavala. Iz tega potem tudi sklepam, kar ste tudi sami dejali, da ni še nobene analize, koliko bi določeni ukrepi nižanja davkov v proračun prinesli več ali manj. Ampak recimo, gospod minister, da predpostavljava, da je namen nižanja določenih davkov pri najpremožnejših, da dobi potem država večji izplen. Ampak kaj boste naredili, če bo pa potem, ko bodo ti ukrepi prišli v prakso, država zajela manj davkov? To pomeni določen izpad davčnih prihodkov in to za sistem verjetno pomeni določen problem. In če boste na koncu pod črto videli, da je tega izplena manj, kakšni bodo potem koraki naprej? Sem pa razumel, da Vlada tega še ni obravnavala in da neke konkretne debate okoli tega midva danes niti ne moreva imeti.
Hvala lepa. Gospod minister, želite odgovoriti? Izvolite, imate besedo.
Hvala. Ministrstva bodo sedaj proučila te predloge, jih ovrednotila, tako kot so predlagani; in na podlagi tega, kot sem tudi že rekel, bomo določene vključili takoj, določene kasneje, morda kakšnega ne bomo, kakšnega bomo. To je to, kar ste rekli. Z drugimi besedami, ti predlogi, katerikoli bodo dani potem v zakonodajni postopek, bodo takšni, da bodo zagotavljali zadostno finančno izdatnost, enostavnost v smeri, da bodo javne finance, prvič, stabilne in, drugič, prilagojene tudi stanju, v katerem smo danes. Tudi to, da bomo morali primanjkljaj, ki ga danes imamo, v določenem časovnem obdobju zmanjšati oziroma moramo priti dejansko na ničlo. To moramo predstaviti tudi Fiskalnemu svetu. In vsi ti ukrepi bodo dejansko šli v to smer. Če me pa sedaj vprašate, zakaj imajo nekatere države, in tudi tukaj je predlagan en tak ukrep, da recimo pri dohodnini nad nekim zelo visokim zneskom, recimo, da je to milijon evrov ali 10 milijonov evrov, in potem imajo degresivno stopnjo 10 %, če na to mislite. To je seveda tako, da mnogi bogati – kakorkoli se to dejansko šteje, kdo je bogat –, tisti z velikimi prihodki običajno ali pa pogosto zapustijo državo in gredo v tako imenovano davčno oazo, kar pomeni, da rezidentstvo prenesejo, na primer v Monako, ta je zelo znana država, in seveda od takih nima država dejansko nič. Lahko pa na takšen način take ljudi dejansko privablja. Nekatere države to imajo, druge nimajo, nekatere imajo tudi tako, da je dobiček obdavčen z degresivno stopnjo, predvsem tisti visok dobiček, to so imeli včasih v Združenih državah Amerike in mislim, da imajo še. Države imajo tukaj različne načine, kako preprečiti, da bi bogati ali bogatejši odšli iz države. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Prednik, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Minister, ker sva dejansko ugotovila, da ni še nobenih analiz, nobenih številk, jaz na tem mestu vsaj zaenkrat ne bi zahteval splošne razprave, ker predvidevam, da se bomo tega problema lotili v prihodnosti, ko bo Vlada naredila vse analize in jih predložila tudi Državnemu zboru.
Hvala lepa. Zelo ste nam pomagali. Tudi ta odziv je bil nepotreben in ni v skladu s poslovnikom. Poslanec Jože Lenart bo postavil vprašanje ministru za zdravje Tomažu Gantarju. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister gospod Tomaž Gantar, v osnutku novele Zakona o nalezljivih boleznih, ki prihaja v Državni zbor, s 83. členom enostavno zapirate bolnišnične oziroma, jaz pravim, regijske mikrobiološke laboratorije, ki so bili vzpostavljeni zaradi potreb po varnem zdravljenju, ki deluje na najvišji ravni mednarodnih standardov in imajo že 20-, 30- oziroma celo 50-letno tradicijo; in to sedaj, spoštovani minister, ko je zaradi prisotnega SARS-CoV-2 prav tovrstni laboratorij še toliko bolj pomemben za hitro preverjanje stanja bolnikov v posamezni zdravstveni ustanovi. Kaj je bistvo mikrobiološkega laboratorija za regijsko bolnišnico, ki je oddaljena od Nacionalnega laboratorija za zdravje, okolje in hrano, ki sedaj deluje oziroma ki ga predlagate tudi v prihodnje? Bistvo je v hitrem testiranju in s tem diagnosticiranju nalezljivih bolezni, med katere spada tudi covid-19. Lastni laboratorij opravi test v roku ene ure, če pa morajo pošiljati obvezne brise v nacionalni laboratorij, poteka proces testiranja tudi do 24 ur. Ali ste seznanjeni, da so prav bolnišnični laboratoriji oziroma njihovi zaposleni v sedanji epidemiji covida-19 odigrali odločilno vlogo v svojih bolnišnicah in predvsem v domovih za starejše v regiji in širše? Nacionalni laboratorij te vloge ni odigral, smo lahko spremljali iz javnih medijev. Vse tri bolnišnice, ki sedaj delujejo z lastnimi mikrobiološkimi laboratoriji, so del javne mreže in izpolnjujejo vse naloge na nacionalnem nivoju, so tudi del evropske mreže za invazivne okužbe. Laboratoriji sodelujejo pri zunanjih kontrolah, ki ugotavljajo, da dosegajo nadpovprečne rezultate v Sloveniji. Pomembno je, da imajo vsi oddelki v bolnišnicah na razpolago možnost hitrega ukrepanja za zajezitev nalezljivih bolezni, kar se še posebej kaže pri covidu-19, za katerega še ni cepiva. Tudi v Evropi in po svetu so klinični mikrobiološki laboratoriji del bolnišnic. Spoštovani minister, v prvi vrsti vas sprašujem kot zdravnika in tudi kot ministra za zdravje: Ali boste dopustili, da bodo regijske bolnišnice s tem zakonom izgubile bolnišnične mikrobiološke laboratorije, ki so jim sedaj v veliko pomoč za hitro in učinkovito ukrepanje, laboratorijsko diagnostiko in njihovo hitro zajezitev? Ali se zavedate, da zdravstvenim timom s takšnimi nepremišljenimi ukrepi povzročate stres, saj jim odvzamete orodje za varno zdravljenje in zmanjšujete varnost pacientov? To je tako, kot če bi voznikom vzeli računalniški displej, ki jim sprotno varno kaže morebitne okvare na avtomobilu, da bi lahko pravočasno ukrepali in preprečili ustavitev oziroma prometno nesrečo. Prosim za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Tudi hvala vam, spoštovani poslanec, za vprašanje. Zadeve niso tako enostavne, kot jih vi prikazujete, niti slučajno. Tudi predlog, ki je v Zakon o nalezljivih boleznih vključen, je predlog stroke, ne mene kot ministra, ki nisem strokovnjak na področju mikrobiologije, čeprav kot zdravnik. Predlog upošteva realne možnosti pa tudi izkušnje iz te epidemije, s katero smo se soočili, in se še vedno z okužbami, s katerimi se soočamo. Zakon je v javni obravnavi, kar pomeni, da bo lahko tudi kakšno strokovno mnenje, če bo takšno, upoštevano. Delno pa je tudi vključena možnost, da lahko Ministrstvo za zdravje na predlog Zdravstvenega sveta to javno mrežo širi. Treba je pa vedeti, da ne pomeni mikrobiološka laboratorijska mreža samo klinične diagnostike, kot se izvaja v bolnišnicah, ampak je to nekoliko širše. Gre tudi za izvajanje javnozdravstvene mikrobiološke dejavnosti, gre za naloge referenčnih laboratorijev, gre tudi za odziv na izjemne dogodke, kakšen je tudi ta zdaj s covidom. Vedeti moramo, da imamo na eni strani omejeno število usposobljenega osebja, ker pač žal ni vse usposobljeno tudi za tovrstne preiskave, ravno kot je ta za koronavirus. Treba je imeti tudi ustrezno opremo. Na razpolago za testiranje za covid je seveda veliko različne opreme, od tega je metoda, ki je zanesljiva, praktično še vedno ena sama. In usposobljenih laboratorijev v Sloveniji je nekaj v okviru Nacionalnega laboratorija za zdravje, okolje in hrano, ki delujejo 24 ur na dan, in Inštituta za mikrobiologijo, ki deluje tudi 24 ur na dan. Ta dva v okviru nekaj laboratorijev opravita verjetno 80 % vseh preiskav v državi, kar ne pomeni, da niso vključeni tudi nekateri drugi laboratoriji. So. In ravno zdaj smo na novo vključili tudi na tem področju koordinatorja, ker število testiranj povečujemo, v času epidemije jih je bilo okrog tisoč 500, zdaj govorimo okrog 3 tisoč 500 testiranj dnevno. Treba je pa vedeti, da morajo ti laboratoriji imeti ustrezne reference, ustrezno metodo, ustrezne strokovnjake, saj napačen izvid pomeni tudi na tem področju lahko katastrofo. Če bodo argumenti za širjenje te mreže tudi na bolnišnice, ki lahko po mojem mnenju opravljajo diagnostiko za svoje potrebe oziroma bolnike, ki se tam zdravijo, če bodo ti razlogi dovolj veliki, nimam jaz nobene težave, da to mrežo razširimo. Je pa to, ponovno, vezano na kadre, stroške in seveda na ustrezne certifikate, da je pač delo kakovostno opravljeno, ker mimo tega pač ne moremo iti. Z moje strani tukaj ni nobene težave, za to je javna obravnava in jaz tudi pričakujem ter tudi se je stroka oglasila. Verjamem, da tudi vi zato vprašanje postavljate, in verjamem, da bomo našli pravo rešitev za to.
Hvala lepa. Kolega Lenart, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa, minister, za vaš odgovor. V tem smislu sem ga tudi pričakoval in pošteno je tako, novela prihaja v razpravo in stroka se je začela oglašati oziroma oglaša se že skoraj eno leto, kolikor sem jaz seznanjen. Tudi stroškovno ugotavljajo, da so ti laboratoriji v teh bolnišnicah oziroma regijah, kot jaz rečem, dosti cenejši kot pa Nacionalni laboratorij za zdravje, okolje in hrano. Spoštovani minister, seveda pričakujem od vas, da se ponovno, kar ste tudi sami delno že rekli, soočite s stroko na tem področju, bolnišnicami, ki so pretresene nad takšnimi predlogi osnutka zakona, saj so vas že pred meseci jasno opozorile, da je to velik korak nazaj v postopkih varnega zdravljenja in varnosti pacientov. Vsi ti trije centri, ki delujejo, imajo kadre, imajo opremo. Iz tega sklepam, da bi se morali kot minister za zdravstvo zavzemati, da bi bila ta mreža dobro pokrita za vse regije v Sloveniji, da bi imele tudi ostale bolnišnice v Sloveniji možnost do hitrega dostopa, do hitrih in učinkovitih testov oziroma diagnosticiranj. Prosim vas še naslednje, tudi bolnišnica na Koroškem, od koder izhajam, kjer so me tudi dodobra seznanili s to strokovno problematiko, so sklicali tudi sestanek z vsemi župani v regiji. Želijo podporo na vseh koncih. In če je vaš interes, da naš današnji ustni odgovor še dopolnite s pisnim, vas vljudno prosim, da bi to do jutri do konca dneva pripravili, če je vaš interes, da greste širše v to področje, da se tudi na tem sestanku županov, kjer bo prisotna direktorica, strokovna direktorica bolnišnice, tudi podrobneje seznanijo. Glede najinega današnjega pogovora pa jih bom seznanil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Pri odločitvah te vrste je seveda dejansko pomembna stroka in argumenti, pa jaz vsaj upam, da v bistveno manjši meri politika, kaj je smiselno in kje, saj vedno govorimo, da v ozadju vidimo pacienta, in želimo, da je pač vse, kar se dela okrog pacienta, varno in da ima opredeljene določene standarde kakovosti. V tem trenutku tudi aparatur v Sloveniji ni dovolj. Ponujali smo možnost nekaterim bolnišnicam, da bi v okviru Nacionalnega laboratorija za zdravje, okolje in hrano, ki bi vodil znotraj bolnišnice in imel na razpolago prostor, lahko diagnosticirali tudi to. Ponekod to možnost izkoristijo, ponekod ne. Je pa ta metoda PCR, ki je najbolj zanesljiva, tista, ki verjetno tudi v prihodnje čisto povsod ne bo mogla biti uveljavljena. Gre za drage aparature, ki lahko obdelajo istočasno zelo veliko število vzorcev. Nesmiselno je, da jih napol prazne aktiviramo, ampak še enkrat, jaz tu računam na stališča stroke, ki se bodo morala na nek način soočiti; in jaz s tem potem nimam nobene težave, kakšen bo končni predlog v tem zakonu.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Da. Poslanka Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za zdravje Tomažu Gantarju. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani minister Tomaž Gantar, kot vidite, smo komaj čakali to jesensko sejo, kajti državljani in državljanke imajo toliko vprašanj, toliko nekih dvomov ter strahov; in mi smo tukaj v njihovem imenu, da vam postavimo določena vprašanja. Poslušala sem prejšnja vprašanja in vaše odgovore, vi se radi pohvalite, da smo med najboljšimi pri spopadanju s covidom. Verjetno res, kajti ta epidemija covida-19 je ustavila svet in v Sloveniji smo jo relativno dobro premagali ravno zaradi dobro delujočega javnega zdravstvenega sistema, predanosti in požrtvovalnosti zdravstvenih delavcev ter delavk v zdravstvu. Drugi problem pa je, da se je ustvarila prava psihoza in so se po drugi strani zanemarile vse ostale bolezni. To pa je nedopustno. Oboleli ne dobijo pravočasne diagnoze in zdravljenja. Procentualno število ljudi, ki umirajo zaradi drugih bolezni, kot so infarkti, kapi in nepravočasno odkrivanje raka, že kar krepko presega število umrlih za covidom-19. In tukaj definitivno ne leži krivda na zdravstvenem osebju, niti na vodstvih zavodov, kot bi včasih radi prikazali, ampak direktno na vas, minister, ki jim dajete taka nemogoča navodila. Jaz se strinjam z vami, da mora odločati o teh stvareh stroka, nikakor ne politika, ampak potem vidimo Natovega bivšega funkcionarja, ki ljudi straši iz TV-sprejemnikov z izjavami, ki so, blago rečeno, zelo neprimerne. Vse bolj nam pa postaja jasno, da je v ozadju preočiten scenarij za razgradnjo javnega zdravstva in njegovo privatizacijo, ko si bodo zdravljenje lahko privoščili le tisti najbogatejši. Po ameriškem sistemu si bodo ljudje z diagnozami hudih bolezni raje vzeli življenje, kot pa da bi morali svoji družini in otrokom prodati dom, da lahko plačajo zdravljenje. Ne glede na to, da je bil že maja razglašen konec te epidemije in vi ste pričakovali ta drugi val, niste naredili ničesar, da bi domove za starejše in zdravstvo opremili z dodatnim, potrebnim kadrom. Zato vas sprašujem: Zakaj niste v času, odkar ste minister, storili prav ničesar, da bi zagotovili dodatne kadre in dodatne prostore za izvajanje zdravstvene dejavnosti? Ali ste vse te mesece brezbrižno čakali zgolj zato, da lahko zdaj predlagate popolno liberalizacijo in privatizacijo zdravstva? Zakaj niste skladno z določili Zakona o nalezljivih boleznih v času epidemije v reševanje potegnili vseh privatnih prostorskih kapacitet? Navsezadnje gre za kapacitete, kot je Kirurški sanatorij Rožna dolina in Diagnostični radiološki center Ptuj, ki se zdaj za mastne denarje prodajajo. Kaj konkretno boste storili, da bodo ljudje prišli do zdravnika? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala, podpredsednik. Hvala tudi za vprašanje, je pomembno. Saj lahko se obtožujemo. Lahko me obtožujete, ampak dejstvo je, da jaz sem vsa leta že takrat in ponovno opozarjal na pomanjkljivosti javnega zdravstvenega sistema, pomanjkanje kadrov, pomanjkanje denarja. Žal se država ni v preteklih letih odločila, da bi bilo drugače. In če vi danes pričakujete od mene, da bom v treh mesecih pričaral toliko novih zdravnikov, sester ali pa novih domov, to pač ne gre. Na žalost to ni v moji moči. Tudi čakalne dobe, ki so problem. Moram reči, da v celotnem tem obdobju imamo vedno na tehtnici na eni strani skrajševanje čakalnih dob, na drugi strani pa omejevanje okužb. In žal ljudje dostikrat tega ne razumemo, da bolj kot bomo okužbe obvladovali, bolj bo zdravstveni sistem na razpolago in zmogljiv za ostale storitve. Tukaj ni samo problem zmogljivosti in postelj za covidbolnike, tukaj je problem okužbe zdravstvenih delavcev, delavcev v domovih in tako naprej, če se ne držijo tega. In tudi bistveno boljši ali pa priznano boljši zdravstveni sistemi so tu dokončno počepnili v času epidemije, kar pri nas pač ni. Na drugi strani je treba vedeti, da od leta 2013 pa do konca 2019, v dobrih časih gospodarske rasti in vsega, so se čakalne dobe več kot desetkrat povečale. In rešujemo to danes. Res so se povečale tudi v teh dveh mesecih, ko smo morali sistem omejiti, ker bolezni nismo poznali. Danes poskušamo, da tega ne bomo več naredili, je pa to odvisno od naše discipline, kako bomo okužbe obvladovali ob običajnih ukrepih, s katerimi se jih da obvladovati. Govorite o plačevanju, kako bomo reševali čakalne dobe. Jaz ne vidim večje privatizacije ali pa težave v zdravstvu, kot je zdaj, ko morajo ljudje, zato da pridejo do storitve, iti k zasebniku in iz svojega žepa plačati; mi jim pa želimo samo v tem delu omogočiti, da bodo angažirani vsi zdravniki in da ta isti človek, ko bo prišel k njemu, ne bo plačal iz svojega žepa. Vas pa moti, ker bo zasebnik seveda pri tem nekaj zaslužil. Mene pa skrbi – v nasprotju z vami – bolnik, ki mora priti do pravočasne storitve. In če v javnem sistemu, še enkrat, v dobrem času gospodarske rasti ni uspelo ne samo skrajšati, ampak se je drastično podaljšala čakalna doba, potem je zdaj skrajni čas, da se nehamo igrati s tem. Pa zagovarjam javni zdravstveni sistem, vedno sem ga, vedno sem delal v javnem zdravstvu, ampak enostavno na ta način ne gre več, ker je v javnem sistemu preveč anomalij, od plačnega sistema, do organizacijskega dela, do zakona o javnih zavodih. Kup stvari, ki niso primarno niti predmet resorja Ministrstva za zdravje. In zato ne pričakujte v tem delu čudežev. Naš cilj so – in ga bomo dosegli – krajše čakalne dobe, zato ker je bolnik prvi. In jih bomo dosegli. Če jih v šestih, sedmih letih niste dosegli ali pa niso dosegli, jih bomo pač mogli zdaj doseči. V času največje gospodarske krize, v obdobju 2012–2013 so bile čakalne dobe najkrajše. Danes, pa ne zaradi epidemije, pa govorimo o težavah bolnikov, ki so realne in ki me skrbijo, zato smo tudi zdaj pripravili aneks k splošnemu dogovoru. Ne samo da bomo razpis pripravili, kjer so vključene dodatne spodbude izvajalcem predvsem v javni mreži, program specialistične ambulantne dejavnosti, ki bo plačan v celoti, do realizacije, ne samo v okviru zapisanega programa, plačano bo tudi 10-odstotno preseganje plana programa v različnih specialnostih, tiste, ki so najbolj kritične, stimulirani prvi pregledi z dodatnim plačilom, kdor bo stoodstotno realiziral – 20 % dodatnega plačila. Za javno mrežo govorim. Morajo pa delati, morajo se organizirati in treba bo začeti delati; delali bodo pa lahko, če bomo obvladovali okužbe s koronavirusom.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Minister, tukaj ne gre za obtoževanje z moje strani, gre za vašo objektivno odgovornost. Tudi doma imam primer nezdravljenja in ni šlo za dolge čakalne vrste, šlo je za popolno opustitev zdravljenja, ki ima katastrofalne posledice za zdravje in življenje bolnika, konkretno starostnika. In jaz ne vem, kdo nam tukaj zagotavlja, da bodo z vašimi razpisi čakalne dobe res odpravljene, kajti čakalne vrste niso izginile, ker je sistem koncesij gnil, ker so koncesionarji enostavno nelojalna konkurenca, ki ustvarja notranji trg. Zdravniki so oddelali več kot 60 tisoč ur, ampak to v bistvu ni pomembno. Kako dolgo bodo učinkovali vaši gasilski ukrepi in kaj bo potem, ko javnega denarja zmanjka in ko vi ne boste več minister? Sprašujem vas tudi glede dvojnih meril glede varnostnih ukrepov, kako se okužba širi. Mi razumemo, da so razdalja in maske nujne, ne razumemo pa, da nekateri moramo izvajati te ukrepe, predvsem tisti, ki nam jih predpisujejo, jih pa ne izvajajo. Vidimo ministre, kako kosijo travo na svojih vikendih, kako se predstavniki Vlade sprehajajo v času karantene, kako se obiski tujih državnikov odvijajo brez varnostne razdalje, medtem ko kulturno življenje popolnoma ugasne. Koncerti, ki so zelo redki, se odvijajo s 500 ljudmi, imamo pa recimo na Brezju romanje, kjer se jih zbere več kot 3 tisoč, pa nihče ne problematizira. Potem se izvaja represija nad otroki v šolah in v vrtcih, čeprav je vir okužbe lahko starš ali pa stari starš, ki se je udeležil kakšnega masovnega romanja. Skratka, ljudje so upravičeno besni in ni čudno, da se širijo teorije zarote, kajti navodila nam daje politika in ne stroka. Tukaj je vaša odgovornost, izključno tukaj. Kajti zanima me: Kako pričakujete, da bodo državljani spoštovali nekaj, kar sami kršite in izigravate? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Navodila seveda daje stroka. Jaz mislim, da imamo v to vpete najbolj strokovne osebe, s katerimi v tej državi razpolagamo, in tudi sodelujemo z ostalimi državami, ki sprejemajo praktično identične ali pa zelo podobne ukrepe, razen v začetku epidemije, kjer smo se po celem svetu lovili in nismo vedeli, kaj pravzaprav covid-19 predstavlja. In tu moram najprej zanikati, da smo opustili diagnosticiranje in zdravljenje v času epidemije. Navodila so bila striktna, vse stopnje NUJNO, ZELO HITRO, onkološke storitve, nosečnice in še nekatere druge so bile tudi v času epidemije z navodilom po obravnavah. Da je delo potekalo lahko počasneje, da so se ljudje tudi sami bali iti v bolnišnice, to je dejstvo. Treba je pa vedeti, še enkrat, da če ne bomo tudi zdaj uspešni pri obvladovanju okužb brez zapiranja države, potem bomo imeli velike težave ponovno v zdravstvu in tudi v drugih sistemih. Vedeti namreč moramo, da večino vnosov, pa naj bo to v domove, naj bo to v bolnišnice, prinesejo zaposleni. Zaposleni, ki se lahko družijo, nehote ali neodgovorno se pač lahko zgodi, ampak vnesejo okužbo v ustanovo, ki mora biti zaradi tega v nekem segmentu vsaj zaprta. Zato apeliramo ves čas, politika in predvsem stroka. Jaz tukaj mislim, da smo dali dovolj veliko težo strokovnjakom s tega področja, in se za to lahko zahvalim večini ljudi, ki kljub vsemu spoštujejo ukrepe – ponovno, v vedno večji meri. In to je edina pot in način, da bo zdravstveni sistem v prihodnje deloval, da šol ne bomo zapirali in vsega ostalega. Jaz pač druge možnosti ne vidim in to je mnenje tudi stroke, ni samo moje osebno mnenje. In na enak način, verjemite, delajo tudi druge države. Evropa je v celoti razglašena za nevarno območje, v celi Evropi se zavedamo, kaj se dogaja. Slovenija je še vedno tudi znotraj Evrope med boljšimi državami, kar se tega tiče.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Moj postopkovni predlog je, da se na naslednji seji opravi debata o tem, kajti že prejšnje razprave so pokazale, da je to nujno potrebno. Minister, vi iz svojega kabineta stvari vidite tako, kot bi verjetno morale biti in kot v vaši glavi najbrž so. Vendar na terenu, v bolnicah, zdravstvenih domovih, tam, kjer sem jaz na žalost preživela zadnje pol leta, pa vam povem, da je slika povsem drugačna. In tukaj je tudi ta poziv k večji odzivnosti na naročanje na telefonske klice, ki ste jih poslali županom, popolnoma brez smisla, če mora ena medicinska sestra oskrbovati bolnike, asistirati zdravniku in še sprejemati klice. Probleme je treba reševati drugače. Vaši odgovori me res niso prepričali. Zdijo se mi sicer zelo lepi in prazni, vaša dejanja pa so očitno glede na rezultat zgrešena. In v zgodovino se boste zapisali kot človek, ki je razbil solidarni javni zdravstveni sistem, ki nam je bil dolga leta v ponos. Bom rekla, da tudi glede na stranko, iz katere izhajate, bi morali v prvi vrsti bolj poskrbeti za starostnike v tem času, pa vemo, da v domovih imajo zelo zelo slabe razmere in tudi zdravstveni sistem do njih je ta trenutek zelo mačehovski. Zato res zahtevam, da se opravi splošna razprava o tem, kam smo prišli z zdravstvom v času covida in koliko žrtev smo morali sprejeti, da smo to epidemijo lahko obvladali tako, kot pravite, da smo jo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 24. septembra, v okviru glasovanj. Gospa Mateja Udovč bo postavila vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu ter ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Spoštovana gospoda ministra! Občini Kranjska Gora in Bovec že od leta 1996 iščeta rešitve v zvezi z organizacijo in pristojnostjo urejanja cestnega prometa preko gorskega prelaza Vršič. Pristojne državne organe pozivata k reševanju nemogočih prometnih razmer, ki se izrazito kažejo predvsem v času poletne sezone. Obiskovalci in tranzitni potniki ustavljajo svoja vozila kar na cestišču, s tem pa ovirajo promet ter ogrožajo sebe in druge. Sprehajajo se po cestišču, se fotografirajo, iščejo sanitarije, iščejo trgovino s prehrano in spominki in tako dalje, prav tako pa odmetavajo smeti in onesnažujejo okolico. Občini skušata zagotoviti prevoznost tega prelaza z urejanjem tekočega in mirujočega prometa. Turiste želita preusmeriti na javni potniški prevoz, zato sta uvedli subvencionirane vozovnice na relaciji Kranjska Gora–Vršič–Bovec, uvedli sta tudi redno avtobusno linijo, ki je aktivna od 20. junija do 30. avgusta, prav tako sta občini zagotovili tudi dodatne avtobusne linije od meseca junija do septembra ter dodatne linije na novi relaciji Kranjska Gora–Trbiž–Bovec–Vršič in nazaj. Kljub vsem tem prizadevanjem se v poletnih mesecih večkrat zgodi, da je zaradi gostega prometa prelaz Vršič popolnoma neprevozen. Poznamo celo primer, ko je moral helikopter v dolino prepeljati poškodovano obiskovalko gora, saj se reševalno vozilo ni moglo pripeljati do vrha prelaza. Vršič je na območju Triglavskega narodnega parka, upravljavec cestne povezave pa je Direkcija Republike Slovenije za ceste, zato sta vodstvi občin sklicali več sestankov s pristojnimi, da bi skupaj poiskali možne rešitve za nastalo problematiko. Kljub letnim srečanjem in obljubam, da se bo poiskala sistemska rešitev, se v zadnjih 24 letih ni nič spremenilo. Leta 2019 je pristojno Ministrstvo za infrastrukturo pristopilo k pripravi dokumentacije za ureditev vrha gorskega prelaza Vršič. Sklicanih je bilo več sestankov in pripravljena je bila projektna dokumentacija za ureditev obstoječih parkirišč. V mesecu decembru 2019 je bil sklican zadnji sestanek, nato je bil odpovedan in očitno je projekt nekje obtičal. Vršič? Vršič pa je v letošnji poletni sezoni ponovno doživel prometni infarkt. Spoštovana gospoda ministra, sprašujem vaju: Kje so ovire, da se cestni promet preko prelaza ne uredi, da se ne uredijo postajališča, parkirišča, sanitarije in ostala nujno potrebna infrastruktura po vzoru primerljivih gorskih prelazov v tujini? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Zdaj pa najprej dajem besedo ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Najlepša hvala. Hvala poslanki gospe Udovč za postavljeno vprašanje. Vsi, ki gremo radi v gore, in gremo na primer tam blizu Mojstrovke pa tako naprej, kjer so gore primerne tudi za družino, se pravi enostavni hribi, se zavedamo tega problema, kakšna je prometna situacija na Vršiču v poletnih mesecih. Tega se zaveda tudi Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo, ki je upravljavec te ceste preko gorskega prelaza Vršič. V tej zvezi moram poudariti, tako kot ste sami omenili, da se stvari odvijajo. Januarja 2020, torej tega leta, je bila pripravljena in potrjena projektna naloga za izdelavo idejne zasnove za pridobitev projektnih in drugih pogojev za rekonstrukcijo ceste, in sicer Ruska cesta, torej od Hotela Erika do Vršiča, ter Vršič–Trenta v določenem odseku; in hkrati tudi ureditev parkirišč. S to projektno nalogo je bila načrtovana izdelava idejne zasnove za pridobitev projektnih in drugih pogojev, poudarjam, parkirišča so umeščena, prav tako ta dva odseka ter tudi umestitev in postavitev vremenske kamere s predlogom za možnosti napajanja in tako dalje. To je mene počakalo in aprila 2020 tega leta je bil pričet tudi postopek javnega naročila za izbor projektanta. To javno naročilo smo zaključili meseca junija 2020 in v celoti mora delo končati do januarja 2021. In potem se postopki, kako bomo celostno uredili, to, kar vam obljubljajo 17 let, kako bo ta vlada uredila, bo potem tudi zaključeno in začetek ostalih postopkov na 7 let. Stvari se od aprila 2020, torej s to vlado, odvijajo mnogo hitreje in ni nobene težave več, da ne bi v naslednjem letu pristopili tudi k sami fizični ureditvi.
Hvala lepa. Zdaj pa ima besedo še minister za okolje in prostor mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka, minister za infrastrukturo je pojasnil kronologijo priprave dokumentacije, ki je seveda osnova za izvedbo. MOP pa je z namenom preseganja te problematike sodeloval pri pripravi ukrepov v okviru Sklada za podnebne spremembe. Pripravljen je ukrep spodbujanja trajnostne mobilnosti območja ohranjanja narave v okviru Programa uporabe sredstev Sklada za podnebne spremembe v obdobju 2020–2023 in zato smo rezervirali tudi sredstva. Ko bo ustrezna projektna rešitev potrjena, lahko pristopimo tudi z izvedbo z naslova tega sklada. Tudi financiranje je praktično izvedljivo.
Hvala lepa. Kolegica Mateja Udovč ima besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Spoštovana ministra, mene veseli, taki pozitivni odgovori so vsekakor na mestu in dobrodošli, jih pozdravljam, saj se je o Vršiču dejansko samo veliko govorilo in dejansko nič naredilo. Pozdravljam Jerneja Vrtovca, ki je povedal odlične novice, da je razpisna dokumentacija že v teku, in gospoda Vizjaka, ki je povedal, da so sredstva zagotovljena. Samo še enkrat bi rada slišala: Ali to pomeni, da se bo dejansko v naslednjem letu oziroma v naslednjih dveh letih začela izgradnja parkirišč, sanitarij in infrastrukture, ki je nujno potrebna na Vršiču? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister Vrtovec, izvolite, imate besedo.
Aprila 2020 je bil začet postopek javnega naročila za izbor projektanta. Postopek tega javnega naročila je bil zaključen junija in zdaj projektant izdeluje projekt, ki ga mora narediti do konca januarja 2021. To je zdaj čez nekaj mesecev. In ko bo to narejeno, potem gremo v ostale postopke. Želim si, da bi bili čim hitrejši. Gre pa za to, da se celotno uredi zlasti vrh Vršiča, ki je zdaj popolnoma neurejen in se parkira tako, da včasih en malo širši avtomobil ne more iti po cesti, ker je problem parkiranja levo in desno. To so postopki, jaz bi začel jutri graditi, ampak žal ne gre. Takšne so pač ustaljene prakse. Ampak delamo pa vse, da bi to bilo res čim hitreje.
Hvala lepa. Ste zadovoljni z odgovorom? Seveda. Dobro. Potem nadaljujemo. Besedo ima gospod Željko Cigler, ki bo postavil vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Simoni Kustec Lipicer. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani in spoštovana gospa ministrica! Osnovna šola je po Ustavi in zakonu v Sloveniji obvezna in pogoje za to mora zagotoviti država oziroma ministrstvo, ki ga vi vodite. Osnovnošolski prostor ima izjemno hud primanjkljaj, covidkriza mu je dala samo piko na i. V moji občini obiskuje šolo, zgrajeno za 250 učencev, 400 učencev osnovnošolcev. Tukaj so covidpogoji neizvedljivi. Zanima me: Zakaj ni Vlada in tudi vi sprejeli sklep ob rebalansu, sklep, da se popolnoma neporabljena sredstva za javni razpis za sofinanciranje investicij v osnovne šole in vrtce po občinah v letošnjem letu v celoti prenese in porabi v prihodnjem letu? Zakaj niste v zadnjih mesecih letošnjega leta še šli v razpis za sofinanciranje osnovnošolskih in vrtčevskih prostorov po občinah? Hkrati vam postavljam vprašanje: Ali boste občinam, ki imajo zaradi hudega pomanjkanja prostora, da bodo drugo leto lahko otroci in učenci v šolah in vrtcih, sofinancirali investicije, ko boste imeli razpis odprt, če bodo že letos morale začeti z investicijami? Drugo, rad bi vam povedal tole, da računalničarjev, jaz sem vam že rekel, hudo primanjkuje. Vi ste jih ravnateljem obljubili v tem vašem dokumentu na Brdu, nič se ni zgodilo. Tretjič, otroci s posebnimi potrebami. Tu je možen samo neposreden kontakt otroka s posebnimi potrebami, še posebej tistega z avtizmom, če ima zraven spremljevalca. Ta stvar ni zagotovljena. V lanskem letu je bilo 479 takih otrok. Poučevanja otrok s posebnimi potrebami se ne da izpeljati na daljavo. Še tole bi vam rekel. Sprašujejo ravnatelji, ker je huda kadrovska stiska na šolah, če gre v karanteno razredni pouk, v redu, gre z učiteljico. Kaj pa če gre v karanteno razred na predmetni stopnji? To so vsi predmetni učitelji, šola se v takem primeru lahko zapre. In naprej bi vam rad rekel še tole zadevo glede čiščenja. Čiščenje, zračenje prostorov, dezinfekcija med posameznimi skupinami, to je ena huda, maksimalna obremenitev čistilnega osebja na šolah. Šole za to rabijo več sredstev, če že nimajo več kadra, da bodo lahko dodatno zaposlovale ljudi. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani poslanec Cigler! Kar nekaj vprašanj je, upam, da bom uspela na vsa približno odgovoriti, sicer pa imava še dva kroga. Kar se najprej tiče vprašanja financiranja oziroma sofinanciranja za izgradnjo novih šol ali pa adaptacijo obstoječih šol. Res je, zaradi covidsituacije smo ta investicijski denar, ki je bil predviden za letošnje leto, prestavili v realizacijo v naslednje proračunsko leto. Edini in ključni razlog je bil seveda v tem, da smo zaradi covidsituacije že na strani šol in na strani investitorjev v tisti fazi, ko se je nekako zbirala vsa potrebna gradbena in ostala dokumentacija, že dobili odziv, da to pač zaradi teh razmer ne bo možno. To bi potem pomenilo, da če bi šli potem na nek način, lahko rečem, z glavo skozi zid pa bi kljub vsemu poskušali razpis obdržati, se razpis ne bi mogel izpeljati na strani prosilcev, hkrati bi pa s tem denar izgubili. Tukaj je bila ta odločitev, da se raje v tem času res vso dokumentacijo v miru pridobi in da se potem razpis takoj s proračunom naslednjem leto potem ponovi. In tudi ta denar, ki je predviden, bo seveda takrat potem aktiviran. Toliko mogoče na kratko s tega vidika infrastrukture. Mogoče samo še ena informacija čisto iz prve roke. To, kar vidim sedaj, ko veliko obiskujem šole. Šole, predvsem občine tudi močno močno pomagajo pri sedanjih prostorskih stiskah, kjer se pojavljajo. Določeni deli šolskih oziroma učnih procesov se odvijajo potem v drugih, bolj primernih stavbah, kadar je to težava. Šole si tudi med seboj pomagajo; čeprav niso iste šole, pa si pomagajo s tem prostorom. Moram reči, da je eno odgovorno zavedanje in sodelovanje, pomoč tudi na ravni lokalne skupnosti pri zagotavljanju ustrezne infrastrukture. Ne smemo pa tudi pozabiti, da je ta infrastrukturni del, kar se tiče šol in vrtcev, neposredno tudi v odgovornosti lokalne skupnosti. Toliko mogoče na to temo. Potem ste me spraševali o računalničarjih. Imam dobro novico za vas. Mi smo v tem času uspeli uskladiti tri pravilnike, ki jih je bilo treba uskladiti, in sicer za delovno mesto v osnovnih šolah, srednjih šolah in glasbenih šolah. Vsi trije pravilniki bodo ta teden tudi objavljeni na E-demokraciji, tako da bomo lahko še zbrali ustrezne odzive nanje; in potem računam, da jih bom takoj potem tudi podpisala in da stopijo aktivno v veljavo. Kar nekaj delovnih mest bomo dodatno sistematizirali. V osnovnih šolah bomo sistematizirali po tem predlogu še 162 delovnih mest, zagotoviti bo treba tudi še kar nekaj dodatnega denarja za te namene, vendar absolutno vemo, zakaj to počnemo. Prav tako je predlagana normativna sprememba v glasbenih šolah za dodatnih 26,5 novih delovnih mest in podobno. Malo bolj zahteven je bil proces pri srednjih šolah, ampak smo tudi tega odpeljali v sodelovanju z Zavodom za šolstvo, smo seveda te rešitve pripravili tako, kot ste pravilno rekli, smo se tudi zavezali, da bomo to storili. Naslednje vprašanje je povezano z izobraževanjem otrok oziroma učencev s posebnimi potrebami. Želim povedati, da ta trenutek celoten izobraževalni proces tudi za te učence poteka po modelu B, da je to tisto temeljno vodilo, ki mu želimo slediti do konca oziroma dokler bodo razmere to omogočale. Zakaj? Ker prihajajo v šolo kot v učni prostor, zato da skupaj v skupini osvajajo znanje in da nekako ne počnemo tega pretirano z individualnim pristopom. Hkrati pa seveda tudi dajemo tam individualni pristop oziroma poudarek, kjer je to zaradi učnih in kognitivnih procesov teh učencev potrebno. Potem smo tudi pri oblikovanju nalog, navodil za učence vključili tudi še dodatne svetovalne delavce, učitelje dodatne strokovne pomoči. Tule smo v resnici dali veliko pozornost in tudi, kolikor imam informacije, to ta trenutek dobro poteka. Kar se tiče pa razredne oziroma predmetne organizacije dela, pa čez nekaj sekund, če prav razumem.
Hvala lepa. Kolega poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala, gospa ministrica, za konkretne odgovore. Ampak še bolj konkreten bi želel biti. Niste mi odgovorili na vprašanje: Ali boste občinam, ki bodo zaradi velikega pomanjkanja prostora sedajle morale začeti dograjevati ali na novo graditi vrtčevski in osnovnošolski prostor, le-tega v razpisu sofinancirali? Tukaj gre za zelo velike denarje. Za manj bogatejše, obrobne občine, ne mestne, so to veliki veliki problemi. Še tole bi vam rekel, 479 otrok je bilo v preteklem šolskem letu s posebnimi potrebami, večinoma avtistov, ki so rabili spremljevalca. Spoštovana gospa ministrica: Koliko otrokom je zagotovljen spremljevalec, skladno z odločbo o usmeritvi in individualiziranim programom dela, ki ga za vsakega otroka posebej pripravi njegova šola? Jaz vem, da mi vi tega zdaj ne morete odgovoriti, imate pa točne podatke, vsaka šola se na vas obrne, ker odločbe o usmeritvi izdaja Zavod za šolstvo. Prosim, če mi pisno odgovorite na vprašanje: Koliko omenjenim otrokom, lahko samo za lansko leto, če mi za letos še ne boste, je zagotovljen spremljevalec in v kakšen deležu? Večina spremljevalcev je zagotovljenih v 0,62 %, kar je popolnoma napačno. In to ste vi sami v prejšnjem mandatu ugotavljali skupaj z mnogimi drugimi poslanci v Državnem zboru. Delo spremljevalca z otrokom je delo z njegovim celim podpornim okoljem. Ponovno to govorim, ker upam, da se bo enkrat tukaj začelo realizirati pogodbe. Dela se tako s sošolci, z učitelji, z zdravniki, z njegovimi starši in seveda z učencem. In ta neposredni kontakt učenca in spremljevalca je osnovna zadeva; če se ta zadeva pretrga, to ni v redu. Zato je delo z otroki s posebnimi potrebami na daljavo nemogoča zadeva. Jaz upam, da ministrstvo to razume in da bo našlo izhod in izjemno obravnavo takšnih primerov otrok z zagotavljanjem dela in pouka na osnovni šoli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Ja, tako kot ste rekli, v zvezi s številom spremljevalcev za učence s posebnimi potrebami vam bomo natančen podatek posredovali pisno, ker ga tudi sama ta trenutek nimam pri sebi. Kar pa se pa tiče ostalih zadev. Pomoč občinam pri sofinanciranju takojšnje izgradnje dodatne šolske, vrtčevske infrastrukture, točno ta hip ne. Z naslednjim letom bomo, kot rečeno, aktivirali ta investicijska sredstva na 2021, ki so bila namenjena preko običajnega nacionalnega proračuna. Potem bi pa želela poudariti, da tisto, ker smo zdaj zaradi covidsituacije razpis umaknili, bo ponovljeno potem takoj na začetku leta, to je en del zgodbe. Drug del zgodbe, kar nekaj evropskih razpisov in evropskih projektnih priložnosti se nam zdaj odpira. V vseh je možno najti tudi prostor za to sofinanciranje in pomoč pri sofinanciranju izgradnje, tudi tukaj smo na ravni vlade v tesnem sodelovanju z občinami, tako da so že identificirani nekateri od teh infrastrukturnih projektov, ki so praktično že pripravljeni za realizacijo. Tudi tule smo pozorni, mogoče bi nam lahko tudi minister za okolje kakšno stvar dodatno razložil. Kot pa rečeno, tudi s Službo za razvoj in evropsko kohezijsko politiko ter tudi v sodelovanju z Ministrstvom za infrastrukturo smo zelo skrbni pri tem. In odpiramo, kjer je le možnost, tudi sodelovanje za to, da bomo to skupaj s pomočjo občin lahko aktivirali. Kar se pa trenutno tiče same izvedbe, ta hip pravilno ugotavljate, velika zagata se zgodi v primeru, ko morajo v karanteno zaradi prepoznanih okužb učenci in učitelji na predmetni stopnji. Ravno v tem tednu imamo kar nekaj tovrstnih žarišč. Zaradi treh okužb se je zgodila situacija, ko je šlo v karanteno celo 180 udeležencev v vzgojno-izobraževalnem procesu v osnovni šoli. V enem primeru in v drugem primeru skoraj 90. Zakaj vam to posebej izpostavljam vsem skupaj? Zaradi tega, ker je tukaj samo še en od teh argumentov, zakaj je ta trenutek to nošenje mask res zaradi preventive tako zelo pomembno. Če bi bilo to res dosledno izvedeno, potem bi bila ta zagata najverjetneje ta trenutek manjša. In tukaj res še enkrat velika prošnja in poziv vsem skupaj, da se res v tem smislu epidemiološko-zaščitnih ukrepov zelo zelo odgovorno vedemo, ker bomo vsi skupaj potem na najboljši možni poti v danih okoliščinah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko nadaljujem z naslednjim krogom? Imate postopkovni predlog? Postopkovni predlog imate. Izvolite, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala lepa za dosti konkretizirane odgovore gospe ministrice, vendar mislim, da je zadeva tako pomembna, da prosim, da skladno s poslovnikom Državni zbor opravi razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 24. septembra, v okviru glasovanj. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Gospod Matjaž Nemec bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu ter ministru brez resorja, pristojnemu za strateške projekte in kohezijo, Zvonku Černaču. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Lep dober večer obema prisotnima ministroma. Na vaju se obračam s konkretnim poslanskim vprašanjem. Vem, da vama je obema zelo znana problematika Bohinjske proge, te kulturne in tehnične dediščine izjemnega pomena, pa ne samo za Slovenijo, saj povezuje dve regiji, Primorsko in Gorenjsko, ampak tudi za zgodovino celotne povezave med Alpami in Jadranom, torej med Avstrijo, Slovenijo in Italijo, med Dunajem in Trstom, če želite. Gre za izjemno zgodovinsko dediščino, ki je v zadnjih letih deležna nekoliko več pozornosti s strani politike. Moram reči, da sem se v zadnjih petih letih tudi osebno vključil v skupino tistih, ki smo zaljubljeni v to progo. Tudi z vidika krepitve pomena le-tega ne gre samo za vojni, ne gre samo za športni in ne gre samo za verski turizem, ne gre samo za turizem, ki je obdan z izjemnimi pokrajinami, ne gre samo za izjemno naravno dediščino, kot je Soška dolina ali Pot miru, izjemen projekt, ki dejansko širi zgodovino in predvsem bratstvo in spomin med evropskimi narodi. V preteklem decembru, torej leta 2019, smo imeli v Državnem zboru pomemben sestanek z direktorjem Slovenskih železnic oziroma direktorjem Sektorja za investicije ter direktorjem za potniški promet ter seveda s predstavniki operativne iniciative za Bohinjsko progo, ki je sestavljena iz Primorcev in Gorenjcev, ter seveda nami entuziasti, ki želimo na nek način revitalizirati to progo in le sanjamo o tem, da se bodo nekoč lahko Dunajčani usedli na vlak in se po tej izjemni ter slikoviti poti pripeljali do Gorice oziroma do Trsta. S tega naslova, spoštovana oba, je v Novi Gorici pred nekaj dnevi potekala okrogla miza na to temo. Lahko se samo pobudnikom zahvalimo za to okroglo mizo, ampak zdaj k dejstvom. Zanima me vajino stališče in možnosti nadaljnjega razvoja z neko mero zadovoljstva, da lahko to ljubezen in zavedanje do te proge praktično iz vlade v vlado prenašamo, predvsem v smislu aktivnosti. Sedaj sta vidva na vrsti in prosim vaju, če lahko tudi širši javnosti povesta: Kaj je bilo v Novi Gorici dogovorjeno? Kakšna je vaša nadaljnja vizija, seveda s pomočjo vseh nas, tako operativne iniciative kot zanesenjakov, ki si želimo, da bi ta proga bila deležna večje pozornosti? Samo še en kratek opomin. V zadnjih petih letih je bilo kar nekaj sredstev zbranih v ta namen, zgradila se je rampa za avtovlake, zgodila se je izgradnja železniškega postajališča v Solkanu. Torej kam plujemo, spoštovana ministra? Hvala lepa zaenkrat.
Hvala lepa. Najprej dajem besedo ministru Vrtovcu. Izvolite.
Najlepša hvala. Hvala za vprašanje. Bohinjska proga je ena najlepših prog v alpskem svetu. Takšno znamenitost težko vidimo kjerkoli drugje. Dolga leta, se strinjam, je bila zanemarjena. Vse od 2. svetovne vojne naprej se je vanjo mnogo premalo vlagalo. Naj povem, da po pogovorih tudi s Slovenskimi železnicami že v preteklih letih je to bila ena izmed bolj rentabilnih prog, zlasti z naslova turizma, in je res privlačna. Omenjeno je bilo, da smo veliko denarja zbrali v preteklih letih. Naj povem, da najpomembnejše aktivnosti na tem odseku so bile zagotovo relacije avtovlaka na relaciji Bohinjska Bistrica–Nova Gorica z izgradnjo potrebne nakladalne klančine na postaji Nova Gorica, izgradnja novega postajališča v Solkanu. Če se spomnite, je bil plaz v Podbrdu v Baški grapi, sanacija tudi tega plazišča se je uredila, uvrstitev novega vagona v avtovlak, ki ima poseben del, prirejen za prevoz koles. Predvsem pa naj povem to, kar sem prej omenil, ta odprava oziroma ta sanacija plazišča v Podbrdu je omogočila tudi redno odvijanje prometa po tej progi, če tega ne bi uredili, potem prometa na tej progi ne bi bilo. Kar se pa tiče trenutnega plana, pa je to, da je bohinjska proga absolutno v planu Vlade Republike Slovenije. Trenutno sta v kratkoročnem planu Direkcije Republike Slovenije za infrastrukturo dva projekta, in sicer prilagoditev tirne sheme na železniški postaji Most na Soči, kjer gre konkretno za ureditev zveze tira številka 1 s tirom 4 na strani A postaje in prilagoditev varnostne naprave za neposreden uvoz vlaka na tir 1. Ta projekt vključuje tudi obnovo nakladalne klančine za avtovlak. Ocenjena vrednost tega posega je okoli 350 tisoč evrov, skoraj 400 tisoč evrov brez DDV, torej 350 skupaj, recimo preko 400 z DDV. Pomembna stvar na tej relaciji je pa tudi vzpostavitev potniške povezave na relaciji Nova Gorica–Vrtojba–Gorica, o tem sva tudi z direktorjem Slovenskih železnic govorila, tudi z vodstvom DRSI. V ta projekt je bilo že lansko leto vloženih 150 tisoč evrov finančnih sredstev za vgradnjo potrebne signalnovarnostne in telekomunikacijske opreme na odseku Vrtojba–Gorica. Predvidena investicijska vrednost za ta del je še preostanek 300 tisoč evrov. Torej, glede na to, da gre za kratkoročna projekta DRSI, pričakujem, da bodi tudi pravočasno zagotovljena tudi vsa potrebna finančna sredstva. Slabost tega je, da ne moremo [[…]]Ta proga je res privlačna iz naslova turizma, če pa kdo misli, da bo tukaj oživljali tovorni promet in šel v to smer, pač to bo zelo težko narediti tudi zaradi tega, ker tukaj ni TEN-T omrežja ni niti bivšega TEN-T omrežja in tako naprej. Je pa to progo absolutno potrebno oživeti zaradi tega, ker je res prava naravna znamenitost, edinstvena železniška proga v alpskem svetu tovrstnega tipa.
Hvala lepa. Še beseda Zvonku Černaču. Izvolite.
Hvala. Dve vprašanji sta bili postavljeni: koliko sredstev je trenutno že namenjenih za revitalizacijo in koliko jih obe ministrstvi načrtujeta za celovito prenovo. Absolutno premalo, SVRK ne načrtuje ničesar glede na to, da je organ upravljanja, in kot veste, ne kreira posameznih politik na posameznih področjih. Načrtovanih pa je točno toliko, gospod Nemec, kolikor ste jih načrtovali v vladni koaliciji, katere del ste bili do nedavnega, kajti proračun, ki je trenutno veljaven, ni proračun te vlade, ampak še vlade, v kateri ste sodelovali kot koalicijski partner. Rad bi tudi povedal, da sem bil na tej okrogli mizi v sredo prejšnji teden, sem vas pogrešal, bila sta dva poslanca oziroma poslanec Danijel Krivec in poslanka Elena Zavadlav Ušaj, oba iz Slovenske demokratske stranke. Bile so predstavljene zanimive zamisli in tam sem tudi povedal, da je to projekt oziroma proga, ki je regionalnega pomena. Videli smo primer, kako te zadeve potekajo v Avstriji. V kolikor leta 2007 Socialni demokrati zadnji trenutek ne bi umaknili podpore projektu regionalizacije, bi danes pokrajine v Sloveniji že imeli in sem prepričan, da bi ta proga kot proga, ki je regionalnega pomena, bila že urejena.
Hvala lepa. Kolega Nemec, izvolite, imate besedo za dopolnitev vprašanja.
Hvala lepa, predsedujoči. Imam eno podvprašanje, ki je namenjeno samo ministru Jerneju Vrtovcu. Z gospodom Černačem vidim, da se nima smisla pogovarjati, kajti ne dobiš odgovora, ampak dobiš puščice, tako se gremo reševanja težav v naši državi. Gospod Vrtovec, vi se zelo prijazno in konstruktivno, tako kot je v vaši navadi, odgovorili. Imam eno podvprašanje. Delno ste omenili tako imenovani povezovalni obroč. Namreč, ta obroč bi omogočal, da se tovorni promet in tudi potniški promet, ki prihaja z italijanske strani, ne bi na železniški postaji v Novi Gorici obračal in potem se vračal proti Sežani, ampak ta obroč bi pomenil razbremenitev mestnega središča predvsem v zvočnem smislu. Torej, manj bi bilo zvočnega onesnaženja. Omenili ste, italijanska stran je že v preteklosti zagotovila precej sredstev za to, da se omogoči hitrejši, varnejši prevoz z italijanske strani proti sežanskemu delu: Kako je v zvezi s tem? Bežno ste omenili. Smo lahko optimisti? Italijanska stran – kolikor vem, sredstva so zagotovljena – bo kmalu začela z deli. Kaj lahko več o tem poveste? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Vrtovec, izvolite, imate besedo.
Okvirno, v oktobru mesecu bomo imeli na Vladi dokument, ki ga pripravljamo skupaj s Slovenskimi železnicami, glede slovenskega železniškega omrežja. V tem dokumentu bo zajeta študija upravičenosti regionalnih prog in ta regionalna povezava s sosednjo Gorico je absolutno upravičena – to ocenjujejo tudi Slovenske železnice pri samem pretovoru, kaj bi to pomenilo. Zaradi tega bomo pač to vključili. Najprej bomo pač na Vladi ta dokument sprejeli, ki smo ga začeli delati, mislim da, 14. dan mojega mandata zaradi tega, ker pač smatramo, da je železniška infrastruktura in posodobitev železniške infrastrukture, dogradnja regionalnih prog pač v skladu z novo podnebno politiko, NEPN, trajno mobilnostjo in tako dalje. V ta namen naj tudi povem, da Vlada dela in vlaga vse napore in tudi izrazita finančna sredstva, tudi iz proračuna, iz podnebnega sklada – naj povem samo, zdaj, na gorenjski progi – in da se delajo obnove na železniškem omrežju. Imeli pa bomo končno en celosten dokument, kje in kaj moramo dograditi, nadgraditi in, recimo, ta del je takšen. Ne bom govoril o začetku gradnje, ker ni umeščanje in tako naprej, ni odvisno smo od mene, ampak lahko pa povem, da se stvari tukaj premikajo naprej in končno bomo imel pač dokument, ki bo to novo povezavo oziroma ta lok opredeljeval. Da se vrnem nazaj. Finančna sredstva – morda sem bolj raztreščeno povedal, ampak, za prvi del, o katerem sem govoril, je 300 tisoč evrov predvidenih finančnih sredstev in za drugi del 350 tisoč evrov. Se pravi, ta povezava. Se pravi, tudi na tej bohinjski progi so predvidena določena sredstva, absolutno.
Hvala lepa. Želi dodati še kaj minister Zvonko Černač? Izvolite.
Hvala lepa. Nisem odgovoril na drugi del vprašanja, ki se je glasilo, kakšni bodo ukrepi obeh ministrstev za prihodnost, da bo bohinjska proga revitalizirana v celoti in zaživela v polni meri? Na SVRK kot organu upravljanja bomo vsekakor sledili predlogom posredniških teles, v tem primeru ministrstva, ki je pristojno za promet, tako glede ostalih projektov kot kar se tiče bohinjske proge. Lahko pa ponovno poudarim, da so bili Socialni demokrati v okviru zadnje kohezijske ovojnice, se pravi, v letih 2013 oziroma 2014–2020 v treh vladah in da v tem obdobju niso bili na tem področju opravljeni kakšni posebni premiki za to, da bi se ta proga revitalizirala oziroma uredila. Tako malo za šalo, malo za res, najbolje in največ bi lahko prispevali k temu, da bi ta bohinjska proga v naslednjem obdobju doživela prenovo po avstrijskem zgledu, da ostanete v opoziciji vsaj še nadaljnjih 6 let. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Zahvalil bi se predvsem ministru Jerneju Vrtovcu za korektne odgovore, mislim pa, da minister Černač in njegov odziv je potrebno jemati resno. Ne vem, zakaj to počne, širi laži in zato mislim, da je več kot potrebno opraviti razpravo, da dejansko mu pokažemo, da take ministre, ki na tak način pristopajo k čisto dobronamernemu vprašanju, ki rešuje problematiko, ki ni samo njegova, ampak od vseh nas, je potrebna ena temeljita razprava. Tako vas lepo prosim, spoštovani predsedujoči, da date na glasovanje moj predlog, da se opravi razprava. Predvsem mislim, da bi to koristilo ministru Černaču, da bi se navadil neke osnovne vzgoje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vaš predlog bomo uvrstili v evidenco in o vašem predlogu bo Državni zbor odločal v četrtek, 24. septembra, v okviru glasovanj. Gospod Željko Cigler bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu ter ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani in spoštovani gospod minister Jernej Vrtovec! V odgovoru vaše predhodnice na moje vprašanje o hidroloških, geoloških in geomehanskih raziskavah trase 3. razvojne osi nad rudnikom Velenje mi je gospa Bratušek odgovorila, da je navedena analiza bila narejena skozi prognozo posedkov terena in podatkov meritev Premogovnika Velenje na območju načrtovane trase 3. razvojne osi – tam kjer gre preko [[nerazumljivo]]. S tega dokumenta je razvidno, da so posedanja na tem območju še vedno aktivna, neenakomerna in da bodo dolgoročna. Zadevni odgovor je bil pripravljen s strani gospoda Draga Bregarja, Direktorat za kopenski promet, sektor ceste, torej pri vas. Ko sem 11. 9. povprašal za ta dokument na vašem ministrstvu, so me usmerili na Premogovnik Velenje. Zadeva je bila narejena pri vas, na podlagi tega dokumenta so mi odgovor naredili. Enostavno prosim, moje vprašanje je: Kdaj lahko pričakujem od vas, gospod minister, ta dokument? Spoštovani gospod minister mag. Andrej Vizjak. V gradbenem dovoljenju investitorja Dars za novogradnjo območja priključka Gaberke, odsek 3, 3. razvojne osi med Velenjem jug in Slovenj Gradec je naštetih 36 zemljišč s parcelnimi številkami, od katerih se samo štiri – poudarjam, gospod minister, samo štiri –, se ujemajo s parcelnimi številkami zemljišč, ki so naštete v uredbi državnega prostorskega načrta za to cesto. Nekaterih parcelnih številk, ki so v gradbenem dovoljenju, ni mogoče najti v državnem prostorskem načrtu. Gradbeno dovoljenje je izdalo Ministrstvo za okolje, Uredbo o državnem prostorskem načrtu pa Vlada Republike Slovenije. Če parcele v gradbenem dovoljenju niso zajete v državnem prostorskem aktu, gre za nedovoljen poseg oziroma po domače za črno gradnjo. Zato, gospod minister, vas sprašujem: Kako utemeljujete pravno veljavnost gradbenega dovoljenja, ki ga je izdalo Ministrstvo za okolje in prostor, ki ga vodite, ker ga zaradi neskladja parcelnih številk ni mogoče preizkusiti? Ali je to zakonito glede na uredbo o DPN, ki ga je sprejela Vlada in ki je po pravni hierarhiji pravno višji akt? Kako nameravate odpraviti to pravno neskladje v upravnih aktih za to 9-milijonsko investicijo pri Gaberkah, prvi del, ki bo prejudicirala potek tretje razvojne osi sever po najdražji in najbolj škodljivi varianti?
Hvala lepa. Najprej dajem besedo ministru Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Jaz ne vidim nobene težave, če vi dobite nek dokument, iz naslova česa je bilo vaše poslansko vprašanje postavljeno. Saj poslansko vprašanje – to govorite za tisto, ki ste ga postavili že Alenki Bratušek. Mislim, da to ni nobena težava, saj to so javno objavljene stvari. Ali hočete reči, da ne morete priti do poslanskega vprašanja, do dokumenta? Zdaj ne vem na pamet, o katerem dokumenti, kajti to ni bila tema poslanskega vprašanja, drugače bi vam danes podal odgovor. Vi ste tukaj postavili, kakšna je prognoza posedkov terena, meritve Premogovnika Velenje, ne pa ta natančen dokument. Ampak vam lahko osebno to enkrat povem, kako, če mi vi točno poveste, za kateri dokument gre, pa da vidimo, s kakšno stopnjo je ta dokument označen pa kdo ga ima. Če je zdaj v Premogovniku Velenje, to se boste morali res na njih obrniti, če ni v naši lasti, ampak če dokument [[…]]Odvisno, s kakšno stopnjo je označen dokument in kakšen je potem dostop tega dokumenta do javnosti. Ampak v osnovi razumem vaše vprašanje, pa vam nekaj povem. Zelo sem vesel, da se bo 3. razvojna os, začetek gradnje na Gaberkah začel sredino oktobra meseca. To sporočilo je dal danes tudi Dars. Tega sem zelo vesel. In vesel sem, da po tem projektu je zdajle že druga faza razpisa, za projekt Jenina, cesta Velenje–Slovenj Gradec. To je pa prvi del, ki bo grajen na Koroškem. Torej ta vlada dela tretjo razvojno os z vso močjo, kolikor jo lahko. Sam pa nisem gradbeni strokovnjak in mislim, da nisem bil poleg tega, ko se je tretja razvojna os projektirala in ta od Velenja naprej proti Slovenj Gradcu, da tega ne morem komentirati, zlasti pa ne meritev Premogovnika Velenje, prognoze posedkov terena in tako naprej, in ali je upravičenost gradbenega dovoljenja v tem delu, ker to so stvari, ki so se dogajale skoraj deset let nazaj, zlasti ta del Gaberke–Slovenj Gradec, ker so odločitve padle že zelo dolgo časa nazaj. Še to, Jenina se bo začela, je prišel razpis ven, čakamo še gradbeno dovoljenje, naslednje leto je lahko tudi na Jenini zasadimo prvo lopato. Kar se pa tiče dokumenta glede posedkov terena in meritve – te meritve Premogovnika, če sem prav vas razumel –, če imamo mi ta dokument, bom pogledal, s kakšno stopnjo je označen, drugače pa bo to potrebno kakorkoli priti do tega dokumenta preko Premogovnika. Odvisno je, saj pravim, s kakšno stopnjo je ta dokument označen. Ostalo, kar se tiče pa ostalih vprašanj, gradbeno dovoljenje Darsa za novogradnjo na območju Gaberk, odsek D, gradbeno dovoljenje, lahko ti, minister, odgovoriš. Izvoli.
Hvala lepa. Besedo ima še minister za okolje in prostor, mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Spoštovani poslanec, čisto na kratko. Območje priključka Gaberke, za katerega je MOP izdal gradbeno dovoljenje, se ne nahaja na neposredno na območju rudniškega prostora. Pika. Niti okoljevarstveno soglasje niti izdano gradbeno dovoljenje ne vsebujeta posebnih zahtev glede meritev posedkov, zato MOP ne razpolaga z dokumentacijo, ki bi se nanašala na le-te posedke. Torej, če imate vi kakršnokoli dokumentacijo glede tega, bi bili za to zelo veseli, vendar tega v veljavnih dokumentih ni. Prav čudim se, da odpirate to temo post festum, ko so vsi postopki že zaključeni, kljub temu da je bil izveden postopek sprejemanja uredbe, katerega sestavni del je tudi pridobivanje okoljevarstvenega soglasja oziroma okoljskega poročila pred tem. To so vse javni postopki, v katerih sodelujejo lahko vsi zainteresirani, lahko vsi priglasijo svojo udeležbo in povedo svoje mnenje. In glej ga zlomka, nič od tega v teh postopkih ni bilo in sedaj se odpirajo elementarna vprašanja, strokovna vprašanja, na katere verjamem, da so strokovnjaki našli pravočasno odgovor. In ne morem drugače razumeti, kot da je neko pravzaprav oviranje tega projekta v prihodnje, ker mogoče to komu ne paše zaradi najrazličnejših razlogov. Drugo pa, kar se tiče gradbenega dovoljenja za ta priključek Velenje jug do priključka Slovenj Gradec. Izdano je bilo, kot ste omenili, gradbeno dovoljenje. Gradbeno dovoljenje je pravnomočno. Noben ni vložil nobenih topoglednih očitkov, ki jih vi navajate, da se neke parcele ne ujemajo in podobno. Mi moramo v tej državi spoštovati neke procedure in da se priglasite v postopek takrat, ko je čas, ne pa da tukaj politiko oziroma ministre sprašujete in jim očitate določene pomanjkljivosti in od njih pričakujete ukrepe.
Hvala lepa. Gospod poslanec imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Obema se zahvaljujem za popolnoma nekonkretne odgovore. Jaz sem eno spraševal, vidva mi drugo govorita. Gospod Vrtovec, povedal sem vam, da je šlo za dokument, s katerim je prejšnja ministrica odgovarjala na moje poslansko vprašanje, in očitno, ker gre tukaj za zelo občutljiv poseg, za infrastrukturni projekt državnega karakterja, da je ta dokument prognoza posedkov, ki ga je izdelal rudnik Velenje javno dostopen. V kolikor ni javno dostopen, prosim, da mi omogočite v njega vpogled, če ga imate, in ne preusmerjajte zadeve in s tem zavlačujete, da bi obravnava lahko na podlagi podatkov tekla, na ta način, da me je vaše ministrstvo preusmerilo na rudnik Velenje. Mislim, da če ste pripravili pri vas odgovor takrat, ko je bilo, 16. 12. 2019, da ta dokument imate. Prosim, da lahko ta dokument dobim. Drugo, kar se tiče gospod ministra Vizjaka. Poglejte, če parcele v gradbenem dovoljenju niso zajete v Državnem prostorskem načrtu, gre za nedovoljen poseg v prostor in po domače za črno gradnjo. Jaz sem vas na to opozoril. Ne mi govoriti, da je nekaj prepozno bilo. Karkoli mi tule opozorimo, je prepozno ali vmešavanje v strokovne zadeve, pri tem pa stroka, tudi medresorska državna komisija, ki je bila ustanovljena za to področje leta 2012, preprosto ne upošteva zaključkov. In v gradbenem dovoljenju morajo biti navedene veljavne parcele na dan izdaje gradbenega dovoljenja. Če te parcele niso veljavne, potem je gradbeno dovoljenje v tem delu neveljavno. O tej zadevi sem se pozanimal na fakulteti, ki se s temi stvarmi ukvarja, in tudi na ustanovi, ki te stvari dela, in sem tak odgovor dobil. Če to ni tako, da bi se dalo te stvari ugotavljati, potem se tukaj dela v nasprotju z Aarhuško konvencijo, ker enostavno ni omogočen dostopen nadzor nad posegom v okolje in upravnimi akti, ker ti ne vsebujejo izhodišč za enostaven, običajnemu državljanu dostopen preizkus in preverjanje pravilnosti teh dokumentov, to je gradbenega dovoljenja tukajle, kar [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Minister Vrtovec, izvolite. Imate besedo.
Še enkrat povem, pogledal bom, kje je ta dokument. Predhodno nisem bil povprašan po tem, da bi lahko pogledal, s kakšno stopnjo je označen. Drugič. Posedki objektov so tako strokovno področje, ki se jih upošteva pač že v času načrtovanja in temu primerno se tudi oblikuje vse načrtovalske rešitve, projektiranje, dejansko pa se potem to ugotavlja z monitoringi. To so res strokovna področja, posedki določenih terenov. Ne si misliti, da bo šla neka gradnja in projektiranje ceste tam, kjer se bo vse potopilo in se bo katastrofa zgodila. Mislim, da imamo mi odgovorne projektante, odgovorne ljudi, ki umeščajo v prostor, ne pa amaterjev. A me razumete? Ne verjamem v to, da se bo samo pri Velenju nekaj zgodilo, kar se skuša nekako povedati. Zdaj tudi na podlagi vseh teh ugotovitev se tudi pripravljajo te projektne dokumentacije in te ugotovitve se pač prilagajajo tudi potem projektantskim rešitvam. Verjamem, da ena izmed teh projektantskih rešitev pri Velenju je, recimo, ta pokrit vkop, ki se ga nadomešča s primerno dolgim potem nizkim viaduktom in tako naprej. Se pravi, verjamem v gradbeno stroko, da je primerno umestila in primerno potem izvajala vse prave stvari. Zdajle 10 let po tem ali pa 6, 7 let po tem po govoriti, naj nekaj spremenimo [[…]]Glejte, gre za zelo strokovno področje glede posedkov, ki ga ne moremo rešiti tukaj v parlamentu, ampak enostavno moramo zaupati stroki, ki se s tem ukvarja.
Hvala lepa. Še minister Vizjak. Izvolite.
Spoštovani poslanec! Postopek pridobivanja gradbenega dovoljenja vključuje tudi javno obravnavo in vsi zainteresirani lahko v okviru javne obravnave izrazijo svoje mnenje. Še več, nevladne organizacije se lahko priglasijo kot stranski udeleženci in na voljo morajo imeti vso dokumentacijo v postopku in lahko aktivno sodelujejo ne samo z dajanjem pripomb in predlogov, temveč tudi lahko sprožijo določeno pravno varstvo. V primeru Gaberke je bilo izdano gradbeno dovoljenje aprila oziroma, pardon, marca letos. To se pravi, to gradbeno dovoljenje je danes že pravnomočno. Nihče, prav nihče v fazi javne obravnavne, kakor tudi ne prej, ni izražal teh pomislekov, kot jih zdaj izražate vi. Šele po izdanem gradbenem dovoljenju se je vpletla ena nevladna organizacija s čisto drugega dela Slovenije z zelo jasnim interesom pri tej stvari, in ta jasen interes ni bilo ugotavljanje posedkov niti kaj drugega, kakšna nepravilnost. Vas je tukaj očitno prepričalo, da še preko politike publicirate to stvar. Prosim vas, da se poslužujete v tej državi pravnih in veljavnih poti za uveljavljanje interesov v takih primerih. To so ugovori, pritožbe in sodelovanje v javnih obravnavah ob takih projektih. V tem primeru nič od tega ni bilo izkoriščeno, gradbeno dovoljenje je pravnomočno in lahko uveljavljate sodno varstvo preko znanih poti [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Hvala lepa. Predlagam, da nadaljujemo. Prosim, prijavite se drugič, jaz vas ne morem čakati, kaj boste vi [[…]]Seveda vam bom dal, samo prijavite se drugič. Zdaj že drugič niste storili tako, kot je treba. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Prosim za obravnavo zlasti drugega dela vprašanja, vezanega na Ministrstvo za okolje in prostor, da Državni zbor opravi razpravo o tem odprtem problemu, ki sem ga navedel. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 24. septembra, v okviru glasovanj. Gospod Marko Bandelli bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve Alešu Hojsu. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Spoštovani minister, dober večer! Vi veste, da ni skrivnost, da si Italijani želijo, da bi Slovenija poostrila nadzor na mejah zaradi vse večjega števila migrantov, ki v Italijo prihajajo preko Slovenije. Tako so v mesecu avgustu že napovedali okrepljen nadzor s pomočjo vojske, kar kaže na nezaupanje v slovensko vlado. Letos je bilo po podatkih policije, z izjemo migrantskega vala v letih 2015 in 2016, največ nezakonitih prehodov meja v zadnjih 19 letih. Z območja Goriških brd poročajo o vedno več migrantih, ki se potikajo po vinogradih in želijo svojo pot nadaljevati proti Italiji. Pripadniki stranke SDS ste vladi Marjana Šarca ves čas očitali, da ignorira problem ilegalnih migracij. Na Odboru za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo smo imeli na mesečni ravni seje na to tematiko. Odkar ste na oblasti vi in imate s tem vajeti v svojih rokah, pa ta tema presenetljivo ni več tako pomembna. Poleg tega ste napovedovali zaprtje meja in še mnoge druge ukrepe. Vendar se trenutno zdi, da ta problem ignorirate. Res je, da ste želeli aktivirati 37.a člen Zakona o obrambi in s tem podeliti vojski dodatna pooblastila, vendar je Državni zbor ocenil, da situacija ni takšna, da bi bilo treba sprejeti takšen ukrep. Vojska že sedaj lahko sodeluje s policijo in jim pomaga pri varovanju meje brez dodatnih pooblastil. Zato me zanima spoštovani minister: Kakšne ukrepe imate v načrtu za zajezitev ilegalnih prehodov meja in katere že izvajate?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa, gospo podpredsednik, spoštovani poslanec, gospod Bandelli! Del odgovora ste pravzaprav povedali že sami v svojem vprašanju. Ko sem prišel na ministrstvo v mesecu marcu, me je na mizi čakala pobuda policije za aktivacijo 37.a člena. Mi smo, kljub temu da smo poskušali to obširno predstaviti vsem poslanskim skupinah, bili v tem, v tej naši pobudi neuspešni in ta aktivacija ni bila realizirana. Veste, da je v preteklosti, torej v letu 2015, bila dopolnitev tega zakona, vključno z glasovi naše stranke SDS, uzakonjena ravno zaradi tega, ker se v naši stranki še kako zavedamo, kako pomembno je varovanje naših meja. Posebej v tem trenutku, seveda, naše južne meje. Takoj potem, ko ta zadeva ni bila realizirana oziroma ni bila izglasovana, smo skupaj z ministrom Toninom, torej z vojsko, če rečem bolj po domače, pripravili obširen načrt ene od večjih vaj Slovenske vojske v zadnjih letih, kjer je vojska, tako kot ste tudi povedali, sodelovala na določenih območjih – seveda brez ustreznih pooblastil. Zakaj želimo pooblastila iz 37.a člena? Želimo jih zato, ker bi s tem lahko v veliki meri dopolnili slovensko policijo. Dopolnili v tem smislu, da bi delali mešane patrulje, kar pomeni, en policist in en vojak, torej vojak z delnimi pooblastili, policist s polnimi pooblastili in s tem zaprli širšo mejo. Mi se zavedamo, da je problematika ilegalnih migrantov, in na to smo opozarjali že meseca marca, pravzaprav ena od tistih ključnih zadev, s katerimi se ta vlada neprestano sooča, in to, kar ste povedali, seveda drži. Njihov glavni cilj ni azil v Sloveniji, torej dobiti azil, ampak priti na tak ali drugačen način v zahodno Evropo. Glavni tok, ki ga nekako ugotavljamo, je tok proti Italiji, zato sem tudi sam bil večkrat v kontaktu z italijansko ministrico za notranje zadeve, ki me je med drugim spraševala tudi o tem, ali bi bili ponovno – če se spomnite je to že bilo v praksi – ponovno pripravljeni na tako imenovane mešane patrulje ob slovensko-italijanski meji. Jaz sem ji odgovoril pritrdilno, posebej zato, ker na nek način pomeni, da bi bolje zavarovali našo zahodno mejo, torej italijansko-slovensko mejo. Po drugi strani pa seveda tako zagotovilo oziroma pripravljenost, da gremo v take skupne akcije, na nek način pomeni tudi, pod narekovaji, neko šibkost države. Zato bomo, vsaj jaz naredili vse, da to ne bo potrebno. Kot veste, smo v letošnjem letu zaključili ali pa zaključujemo s postavitvijo panelne ograje v tistem delu, kolikor jo je bilo na razpolago. Moram vas obvestiti, da sem ravno danes pri ministru za finance uspel v proračun za naslednje leto uvrstiti dodatnih nekaj milijonov za nabavo ograje za naslednje leto, kar pomeni, da se bo ta postavitev panelne ograje na južni meji nadaljevala. Vključno s tem, da smo v letošnjem letu kupili kar nekaj druge tehnične opreme, torej od lovskih kamer do senzorje gibanja in podobno, kar je gotovo prispevalo k temu, da so številke ujetih migrantov precej večje, kot so bile v lanskem letu. Kar se tiče samih zahtev po azilu, je treba povedati, da je kar 80 % ali pa tam nekje, 75 do 80 % teh ljudi, ki zaprosijo za azil, nameščenih v azilnem domu in po nekaj dnevih ali pa v času, ko jim je gibanje prosto omogočeno, iz tega azila izginejo. Torej nekako postanejo duhovi, kar pomeni, da njihov namen ni pridobitev azila, ampak je njihov namen pridobiti ali pa priti v zahodno Evropo. Vse tiste migrante, ki jih zajame Republika Italija na tej meji, Slovenija prevzame nazaj, tako kot gre za posledično izvršitev v takih primerih tudi pri Republiki Hrvaški. Zaenkrat ta model oziroma ta sistem deluje in dokler bo Republika Hrvaška v bistvu izpolnjevala ta del mednarodnih obvez, uredb, bo Slovenija s tem nadaljevala. Naj povem še to, da smo v letošnjem letu prejeli tudi izjemno veliko število tihotapcev, torej organiziranih sprovajalcev ilegalnih migrantov, v tem trenutku je priprtih ali pa v zaporu skoraj 100 takih tihotapcev. Načrtujem oziroma verjamem, da bomo z nadaljevanjem naše strategije v veliki meri to južno mejo uspeli zapreti. V kolikor pa ne, pa je potrebno razumeti, da bomo pristali tudi na to, da bodo prej ali slej na naših mejah, če ne bo soglasja za pomoč Slovenske vojske, bo potrebno razumeti, da bomo pristali tudi na to, da bodo pomagale tuje varnostne sile, kar pa seveda pomeni tudi večje stroške za našo državo.
Hvala lepa. Kolega poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala. Minister, dokazali ste samo eno zadevo, oprostite če vam povem, da ste me izredno razočarali z vašim odgovorom. Dali ste samo dve možnosti, ki te možnosti niso. Se vidi, da prihajate iz drugih voda in ste mi dali čisto politični odgovor, vaš politični odgovor. Poglejte, četrti odstavek 37. člena že zdaj dovoljuje vojski, da pomaga policiji pri varovanju državne meje. Ni bilo treba sprejeti nobenega 37.a člena. Tisto bi samo mi še naknadno dali še druga pooblastila, nepotrebna vojski, in zato sem tudi zadovoljen. Ampak če se spomnite, vi se ne morete tega spomniti, ker niste bili tukaj takrat, ampak v SAB smo dali predlog, da bi lahko bile pripravljene neke stalne ali pa rezervne sestave Slovenske vojske, ki bi lahko pomagale pri tem. Se pravi, bi bilo malo več ljudi na tem območju, ker drugega ne rabimo, kakor da bi varovali. In zakaj take ljudi? Prav zaradi tega, da ne bi vključevali člane ali pa kakršna je bila ideja ministra Tonina, da bi vključevali varde. Upam, da je bil to en njegov nesrečen stavek. Minister, poglejte, tako vam bom povedal. Dva predloga ste vi dali. Najslabša predloga. Se pravi, rabimo tujce, se pravi, sami nismo zmožni varovati meje, to ste rekli, ali pa damo panelne ograje v Brda. Vi ste bil kdaj v Brdih? Ste videli, da vinogradi tečejo z ene strani meje na drugo, skozi celo mejo. Kako boste dali panele skozi Brda, skozi te vinograde tukaj? Vi povejte, peljite se gor, vam zrihtam lahko sestanek z županom, boste pogledali, za kaj gre, ker verjetno očitno niste bili tam. Se pravi, dajati zdaj predloge za panelne ograje – to je najslabši odgovor, kar se mi ga dali v tem trenutku. In drugo, da se bomo mi zdaj posluževali tujcev, ker sami nismo zmožni varovati te zadeve! Pa ste bili polna usta vseskozi, kako moramo varovati meje, kako so nesposobni vsi ostali, mi pa smo edini sposobni, ki bomo to naredili. Oprostite minister, ste mi dali izredno izredno slab odgovor. Sem čakal od vas predloge in ukrepe, na kakšen način boste lahko tu zajezili to zadevo.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Se opravičujem, gospod Bandelli. Očitno ste me slabo razumeli. Torej še enkrat ponavljam. Večina tistih, ki jih zajamemo ali pa jih zajamejo italijanske varnostne sile na meji med Italijo in Slovenijo, seveda pride najprej čez južno mejo. Nihče ni govoril o tem, da bomo postavljali panelne ograje v Brdih ali pa na slovensko-italijanski meji, govoril sem o tem, da smo izpogajali v proračunu za naslednje leto dodatna sredstva za postavitev panelnih ograj na južni meji. Tudi vse, kar sem govoril okrog tehničnih ukrepov, okrog sodelovanja Slovenske vojske in slovenske policije, se je nanašalo na zaprtje – ali pa na čim večje – zaprtje južne meje. V kolikor bomo uspeli to južno mejo zapreti, bomo s tem preprečili tudi to, da bi ta tok proti Italiji na tak ali pa drugačen način tudi bil usposobljen ali pa se nadaljeval tudi v prihodnje. Moram povedati, da je policija v okviru veljavne zakonodaje večkrat povedala, da je razlika, ali imamo aktivacijo vojakov zgolj po 37. členu ali pa imamo aktivacijo vojakov po 37.a členu. Torej ne gre zgolj za to, kar mnogi želite poudariti, da so vojaki že tam ali tam tako prisotni, da je dovolj, če so prisotni tam po 37. členu – to nikakor ne drži. Potrebno je natančno prebrati 37.a člen in sami boste lahko ugotovili, da s tem 37.a členom policisti dobijo tudi določena pooblastila, ki jih je seveda v takih primerih možno in nujno izvajati. Lahko vam povem, da smo na zadnjem srečanju, ki smo ga imel z ministrom Toninom, dorekli tudi posebno lestvico ali pa, če temu tako rečem, lestvico aktivacije Slovenske vojske, od rdeče do zelene barve, kjer vsaka barva pomeni določeno število dodatnih pripadnikov Slovenske vojske, bodisi zgolj na podlagi 37. člena, v kolikor bi bil pa aktiviran 37.a, pa seveda bi te številke pomenile možnost aktivacije na podlagi širših pooblastil. Slovenska policija je te svoje predloge dajala že večkrat. Torej, gospod Bandelli, tukaj vas moram spomniti na lansko leto, kajne. Lansko leto, ko ste vi bili še v Vladi, torej, ko ste imeli vi notranjega ministra, je slovenska policija ravno tako prišla s pobudo oziroma z željo po aktivaciji 37.a člena, ob manjših številkah, kot so letošnje, pa se je takrat vaša vlada – torej, kdo, ni pomembno zdaj v tem trenutku – vaša vlada odločila, da slovenski policiji te aktivacije ne omogoči. To, da bo potrebno aktivirati tuje varnostne sile, pa tako kot sem povedal, pod narekovaji, ni prav dober znak, zato sam še zmeraj verjamem, da bomo to zmogli sami, torej, zgolj slovenska policija in Slovenska vojska.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Ja, minister, saj, vas razumem, samo veste, jaz sem vas specifično vprašal o problematiki Brd. Ker sem vam tudi zadnjič, če ste bili tukaj, na vaši interpelaciji, povedal o problematiki, ki je v Brdah. Ker kombiji prihajajo s tiste meje, o kateri ste mi vi prej govorili, in prehajajo preko cele Slovenije in so razumeli, da v Brdih so pač take možne vrzeli, če bi tako rekli, kajne, kjer se da tam iti čez mejo. To je bil moj problem in to je bilo moje vprašanje. Zato vam pravim, da tiste rešitve, ki ste jih dali, v tem trenutku niso pravilne. Saj verjamem, da imate v glavi, študirate kakšne druge rešitve – lahko, ker bo treba tu napraviti! Ampak, glede na to, da ste bili strokovnjaki takrat za to, vi ste nas zmerjali, da mi sploh pojma nimamo, kako se to naredi, ampak zdaj vidim, da se je zdaj, največje število od leta 2015, 2016, spet ponovilo; se pravi, odkar ste vi zdaj na vladi. Ne bo m rekel, da ste vi krivi. Ne morete biti vi krivi. Sistem je zgrešen, ki ga upravljate. Se pravi, dobite ene rešitve, s katerimi bomo lahko tu zajezili, da bomo ustavili ta tok. Za to gre! Zaradi tega, spoštovani predsednik, ker vidim, da je argument pomemben tukaj, ker je pomemben tudi za desnico samo, ker to je bil vsakdanji argument njih – in tudi za nas je to pomembno, da vidimo, kako bomo rešili to zadevo tukaj –, predlagam in želim, da se o tem mojem vprašanju tukaj opravi razprava, tako kot predvideva 246. člen Poslovnika. Hvala, predsednik.
Hvala lepa. Podpredsednik bo vaš predlog posredoval naprej in o njem bomo odločili v četrtek, 24. septembra, v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Poslanka Mateja Udovč bo postavila vprašanje ministru za finance mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Spoštovani minister, sprašujem vas: Kdaj bo Vlada sprejela nov Zakon o davku na motorna vozila, ki je nujno potreben zaradi novega načina merjenja porabe in izpustov, tako imenovanega WLTP protokola? Zaradi preizkusnih pogojev sta poraba vozila in izpust CO2 izmerjena v skladu z novim WLTP višja v primerjavi z izmerljivo porabo v starem postopku, to pa bo zagotovo neposredno vplivalo na davčno stopnjo pri odmeri davka za posamezno novo vozilo. V skladu z evropsko zakonodajo je proizvajalcem motornih vozil v prehodnem obdobju do 31. 12. 2020 naloženo evidentiranje obeh podatkov o izpustu CO2. S 1. 1. 2021 pa bodo vsa nova motorna vozila imela podatke o emisijah CO2 le po novem preizkusnem postopku WLTP. V praksi bo to pomenilo, da se bodo po 1. 1. 2021 povišale obdavčitve novih avtomobilov. Že vašega predhodnika sem večkrat pozvala k spremembi omenjenega zakona, s katero bi zagotovili, da zaradi navedenih okoliščin ne bi prišlo do previsokega zvišanja obdavčitve. Pandemija covid-19 je prinesla katastrofalne posledice na področju avtomobilizma. Kot kažejo zadnje raziskave, je avtomobilska industrija doživela velike izgube. V Nemčiji so že znižali davek na dodano vrednost za nova vozila, poleg tega tudi že razmišljajo o dodatni finančni pomoči. Slovenska avtomobilska industrija je močno vpeta v nemško, saj je skoraj v vsakem nemškem avtomobilu sestavni del iz Slovenije. Če želimo pomagati naši avtomobilski industriji in povečati nakup novih vozil, si ne moremo privoščiti zvišanja obdavčitve, zato so spremembe nujne do konca tega leta. Osnutek tega zakona je Ministrstvo za finance 13. januarja letos posredovalo v javno obravnavo. Predlog predvideva predvsem novo lestvico obdavčitve, ki pa ni bila najbolj premišljena. Povzročila bi občutno povečanje obdavčitve avtomobila nižjega srednjega razreda, sicer najbolj prodajnih novih vozil v Sloveniji. Povprečna starost avtomobilskega parka v Sloveniji znaša več kot 10 let in ga je potrebno pomladiti z novimi avtomobili. A s takšnim načinom se to zagotovo ne bo zgodilo. Zanima me tudi: Kaj boste storili pri obdavčitvi motornih vozil nad 2 tisoč 500 kubičnih centimetrov? Sama sem že prejšnjemu ministru večkrat predlagala ukinitev luksuznega davka, saj država izgublja prihodek. Takšna vozila se registrirajo in plačujejo dajatve v tujini namesto v Sloveniji, cestno infrastrukturo pa obremenjujejo pri nas. S tem je država prikrajšana za davek ob nakupu vozila in plačilo letnih dajatev za uporabo vozil v cestnem prometu. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa za vprašanje, spoštovana poslanka Mateja Udovč. Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Na Ministrstvu za finance proučujemo sedanjo obdavčitev avtomobilov. Proučujemo tudi sedanji položaj avtomobilske industrije predvsem zaradi tega, kot se omenili, je veliko proizvodnje v Sloveniji povezano z avtomobilsko industrijo v Nemčiji, Franciji in tudi v drugih državah. S tega zornega kota proučujemo tudi spremembe davčne zakonodaje v nekaterih državah in ne samo davčno zakonodajo, ampak, bom rekel, celoten spisek ukrepov, ki jih države namenjajo, da bi omilile posledice covida. S tega zornega kota gledamo to kompleksno. V zvezi s tem vemo tudi za spremembo okoljskih direktiv na področju avtomobilizma in seveda, da je ta rok 1. januar 2021 oziroma konec decembra 2020. S tega zornega kota bomo pripravili tudi primerno obdavčitev oziroma obremenitev avtomobilov v smeri, da se ta trg ne zmanjša v smeri, da postanejo avtomobili davčno privlačnejši, če smem temu tako reči, predvsem zaradi tega, ker kot ste omenili, imamo še nek poseben davek za tako imenovane avtomobile z višjo kubaturo in dejansko na nekatere avtomobile plačamo več davka, kot je v bistvu njegova cena, tista osnovna cena. Seveda je to s tržnega zornega kota nesprejemljivo, tudi s kateregakoli drugega, predvsem zaradi tega, ker avto danes ni nek proizvod, ki bi moral imeti neko posebno obdavčitev zaradi tega, ker ima toliko in toliko kubikov ali konj ali kilovatov ali kakorkoli že. Obdavčitev avtomobilov je pomembna tudi v skladu s smernicami Evropske unije izključno zaradi okoljske dajatve oziroma z varstva okolja, kar z drugimi besedami pomeni, da v bistvu tukaj moramo zaščititi okolje in obdavčiti s kriterijem, kot so izpusti. Tako s tega zornega kota tudi ne bo prišlo, kot ste vi rekli, citiram, »da ne bo prišlo do prevelikega povečanja davka«. Lahko vam povem, da ne bo prišlo do prevelikega povečanja davka. Tudi vprašanje je, ali ima sploh – bistvo je to, kaj je preveliko, no. Tako je s tega zornega kota to odprto, ampak saj pravim, tukaj citiram vas in s tega zornega kota ste lahko brez skrbi, da avtomobilska industrija na podlagi novih rešitev ne bo nikakor prizadeta.
Hvala lepa. Potem lahko nadaljujemo. Poslanec Jože Lenart bo postavil vprašanje, zdaj sicer ne vem, ali to drži ali ne, ministru za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janezu Ciglerju Kralju, nanaša se pa na Zakon o nalezljivih boleznih. Napisali pa ste, da sprašujete Tomaža Gantarja, ministra za zdravje. Popravek? Izvolite, potem postavite vprašanje. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister gospod Janez Cigler Kralj, glejte. Starši, skrbniki in pooblaščenci vključenih otrok v centre otrok za usposabljanje, delo in varstvo že desetletja opozarjajo, da je položaj otrok s posebnimi potrebami v sistemu zaskrbljujoč. Opozarjajo na normative za oskrbo otrok in odraslih s posebnimi potrebami, ki so bistveno pod potrebami in kot taki neustrezni. Varovanci, tako tisti s hudimi vedenjskimi motnjami kot tudi gibalno ovirani, bi za svoje vsakodnevno delovanje nujno potrebovali vsak svojega varuha, to pa je seveda zaradi kadrovske podhranjenosti zelo težko zagotoviti. Centri se soočajo tudi s pomanjkanjem fizioterapevtskih obravnav. Ob takšnem pomanjkanju se porajajo vprašanja tudi s področja kvalitete usposabljanja, ki je za skupine mladih s posebnimi potrebami še toliko bolj pomembno, da se bodo lahko v bodoče karseda samostojno vključevali v življenje in bodo kot takšni razbremenjevali družbo in je ne obremenjevali. Temu so centri za usposabljanje, delo in varstvo tudi namenjeni. Starši, skrbniki in pooblaščenci opozarjajo, da se normativi v zadnjem obdobju še poslabšujejo, kar vodi tudi v preobremenjenost zaposlenih, ki zaradi tega težje kvalitetno opravljajo svoje delo. Problem je v tem, da se število kadra prilagaja dodeljenim sredstvom, kar posledično vodi k še nižjemu številu kadra, kot pa ga določajo obstoječi standardi in normativi. Spoštovani minister, sprašujem vas: Ali načrtujete, da bi problematiko reševanja centrov za usposabljanje, delo in varstvo vključili v reševanje dolgotrajne oskrbe, morda s posebnim zakonom? Ali ste na te skupine državljank in državljanov morda pa celo pozabili? Kako konkretno se boste lotili te problematike? Za rešitve bi vas konkretno prosil. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite. Imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Hvala lepa, gospod poslanec Jože Lenart! Na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti se zelo zavedamo, kako pomembno je kadrovske standarde in normative na področju zavodov za usposabljanje, delo in varstvo obravnavati na sistemski ravni, na strokovni ravni, jih sistemsko urediti in medresorsko uskladiti tudi z Ministrstvom za izobraževanje, znanost in šport. Eno je torej ureditev na sistemski ravni, ki se bo gotovo vezala tudi na sprejem zakona o dolgotrajni oskrbi in bo potrebno v sklopu tega v ta sistem dolgotrajne oskrbe vključiti tudi ranljive skupine, ki potrebujejo dolgotrajno oskrbo in na tak način tam sistemsko določiti standarde in normative. Na drugi strani je bilo potrebno, ker smo to zaznali, to težavo. Tudi na nas se starši teh otrok obračajo, na nas se obračajo tudi socialnovarstveni zavodi preko Skupnosti socialnih zavodov in so nam že obširno predstavili vso problematiko, ki se je v preteklih desetletjih tu konkretno zaostrila, tako kot ste predstavili. Mi smo že pristopili k aktivnostim v smeri prenove standardov in normativov. Delovna skupina, ki je bila vzpostavljena za preučitev ustreznosti obstoječe pravne ureditve in odpravo pomanjkljivosti v pravilnikih, je že obravnavala del te vsebine, ki se nanaša na področje starejših na eni strani in posebnih skupin, ki so vključene v socialnovarstvene storitve. S strani reprezentativnih skupnosti pa tudi stroke pa v oktobru 2020 pričakujemo in bomo prejeli tudi strokovne predloge izhodišč za prenovo standardov in normativov na področju oseb s posebnimi potrebami, ker je to še posebna ranljiva skupina. Ta delovna skupina, ki sem jo omenil, je predlagala vzpostavitev širše skupine, v katero bodo vključeni predstavniki ministrstva, pristojnih združenj oziroma skupnosti in reprezentativnih sindikatov. Na vse navedene smo tudi že naslovili poziv za imenovanje predstavnikov v to delovno skupino, ki bo oblikovala dokončen predlog sprememb in dopolnitev standardov in normativov na področju socialnega varstva. Gre torej za kompleksno problematiko, ki je bila zelo zapostavljena zadnje desetletje in več, nemudoma smo pristopili k njenemu reševanju, vsekakor pa bi radi to peljali tako, da bomo potem tudi ob sprejemu sistemskega zakona o dolgotrajni oskrbi lahko vse skupaj povezali v kvaliteten sistem oskrbe teh vseh ranljivih skupin, ki potrebujejo socialno varstvene storitve.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Spoštovani minister, moram reči, da z vašim odgovorom sem zelo zadovoljen in na podlagi tega nekako verjamem, da se zavedate problematike teh centrov. Seveda situacija zahteva takojšnje ukrepanje, kar ste tudi navedli, da se že dela. Glede na to, da se je ta skupina staršev sveta zavoda obrnila tudi namene kot poslanca in sem jih tudi napotil, da oni strokovno opredelijo in vam tudi direktno to pismo pošljejo, bi res želel, da jim potem tudi tako odgovorite; kajti zadovoljiti je treba njih, njih to presneto zanima in oni do podrobnosti vedo, kakšna je problematika na tem področju. Hvala lepa in uspešno delo.
Hvala lepa. Minister, želite še kaj dodati? Ne. Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo postavila ustno vprašanje ministru za kulturo dr. Vasku Simonitiju. Izvolite.
Lepo pozdravljeni, spoštovani minister! Mednarodno priznana slovenska intermedijska umetnica Ema Kugler, prejemnica številnih nagrad, je žrtev brezbrižnega poigravanja z njenim umetniškim delom in ustvarjalnostjo ter mačehovskim odnosom države do vrhunske kulture. Za svoj peti celovečerni igrani film Človek s senco je lani prejela nagrado uglednega filmskega festivala European Cinematography Awards v Amsterdamu za najboljši eksperimentalni film. Film je lani prejel prvo nagrado na festivalu slovenskega filma v Portorožu ter nagrado Vesna za najbolj inovativno filmsko delo. Ob tem je posnela tudi pet kratkih filmov in prejela vrsto domačih in tujih nagrad, med drugim Zlato ptico, Župančičevo nagrado, nagrado Prešernovega sklada in desetine drugih. Samo za film Odmevi iz leta 2013 je tako prejela 12 uglednih mednarodnih nagrad, vrednost produkcije tega filma, ki je zaokrožil svet tja od Tajske do Kanade, je znašala 1,2 milijona evrov, ob tem pa ni prejela prav nobene državne podpore. Vse je ustvarila sama. Slovenke železnice, kamor sodi Železniški muzej, so Emo Kugler lani obvestile, da mora svoj ustvarjalni atelje izseliti do 31. januarja 2020, nato pa so po posredovanju bivšega ministra to pogodbo podaljšale. Zatem je znova prejela poziv k izselitvi in vam je – mislim, da marca – poslala pismo in ker ni bilo odgovora, je začela prazniti atelje in odpeljala in celo uničila vso scenografijo. Skratka, ko je v dveh mesecih atelje popolnoma izpraznila, so Kuglarjevo znova poklicali s Slovenskih železnic in jo obvestili, da lahko ostane, ker je minister poklical in zadevo uredil. Pa me zanima, gospod minister, šele po vašem posredovanju je prišlo do tega, da se je najemno pogodbo Emi Kuglar podaljšalo. Zato me zanima: Zakaj ste čakali tako dolgo, da je bilo prepozno? Ali lahko pojasnite nehuman in neetičen odnos do mednarodno uveljavljene filmske ustvarjalke in njenega dela? Kako je mogoče, da ministrstvo za kulturo dopušča tako kruto poigravanje s človeško usodo in mačehovski odnos do kulturnih ustvarjalcev? Atelje se nahaja v javnem prostoru na območju muzeja, ki pripada državnemu podjetju in to ne more biti inkasant, izganjalec, deložator umetniških projektov in vrhunskih kulturnih pobud. Kaj boste, gospod kulturni minister, storili v zaščito žrtve in kako boste v bodoče preprečili uničenje in zlorabo umetniškega dela unikatne umetniške scenografije, kostumov in drugih filmskih rekvizitov, ki so bili uporabljeni v javno dobro in prepoznavnost Slovenije? Hvala za vaše odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Gospa Ema Kugler je imela pogodbo do konca avgusta 2018, po kateri je uživala brezplačno prostore za svoje delo, in na začetku leta ji je bilo rečeno, kot vem, da mora zapustiti to, ali pa naj bi plačala, seveda, določeno najemnino. O tem, kar ste govorili, da mora prej zapustiti oziroma da je uničila svoje delo, o tem moram reči, da ne vem nič. In tudi ne spominjam se, da sem prejel pismo od nje na začetku marca ali ne vem, kdaj ste povedali. Vsekakor ji ne bi bilo potrebno uničevati svojega dela, ker je ta pogodba veljala do konca avgusta. Jaz sem izvedel popolnoma z druge strani pravzaprav o njenem problemu in sem vljudno naprosil gospoda direktorja železnic, če gre gospe naproti in ker je, kako bi rekel, človek, ki tudi umetnost spoštuje ali pa umetniška dela, kot vem, je zaenkrat stvar bolj ali manj urejena. Gospod direktor je z njo govoril, čaka na pogodbo, da jo bo sedaj dobila, vendar verjetno ni nobene bojazni, da ne bi v tem ateljeju ostala še naprej kot brezplačna najemnica tega prostora. Za ostale stvari, ki jih očitate, pravzaprav ne vem niti se ni s tistimi, s katerimi sem bil v stiku, o tem govorilo, niti se ni o ničemer pritožilo. Vendar pa je treba vseeno vedeti, da Ministrstvo za kulturo ni pristojno za reševanje tovrstne problematike, in glede na napade, ki jih slišim z vaše strani in nerazumevanje pravzaprav tega, mislim, da se nikoli več ne bom lotil česa takega, da bi za koga osebno besedo zastavil, zato da bo rešil svoje probleme, kajti to ni v moji pristojnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Spoštovani minister1 Kako pa si predstavljate, da bi konec avgusta vrnila prostor, saj notri je bilo tone in tone materialov, ki jih je nabrala v desetih letih in kjer je vse te svoje številne filme snemala. Morala je izprazniti prostor in k sreči ji je na pomoč priskočila Snaga, ki ji je brezplačno ponudila kontejnerje, ki so odvažali in delala je celo poletje, da je to čistila, pač drugače ne gre. Umetnica je prejela podporo, finančno, samo za svoj zadnji film in to samo v 17-odstotnem deležu vrednosti filma, kar ni zadoščalo niti za kritje materialnih stroškov. Skratka, v zadnjih 10 letih je res imela na razpolago opuščeno dvorano v spomeniško zaščitenem prostoru stare strugarne na območju Železniškega muzeja v Ljubljani. Ampak prostor je bil brez oken, brez kurjave, elektrike, vode, ampak je vseeno brezplačna uporaba tega prostora, ker bi bil sicer prazen in neuporaben, prinesla ogromne multiplikativne učinke. Poleg scenografije za novi film je imela v ateljeju spravljeno tudi mnogo scenskih elementov, ki jih je ves čas reciklirala, sama ustvarjala, obnovila, predelala, da bi služili lahko za naslednji film in to je šlo zdaj vse v nič. Skratka, če želimo ustvarjati iz nič, moramo narediti sami tudi scenografijo in vse skupaj. Tako takšnim ustvarjalcem, umetnikom in umetnicam se žal potem odvzame še edini prostor, kjer lahko ustvarjajo, in se jim dobesedno onemogoči ustvarjanje. Zato vas sprašujem: Zakaj niste pravočasno preprečili deložacije umetniškega projekta in zaščitili tega opusa mednarodno priznani in nagrajevani ustvarjalki ter ste s tem v bistvu onemogočili rojstvo še enega slovenskega filma? Hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Za nekatere filme gospa, katere je prijavila, ni dobila nobenih subvencij in tudi so zavrnili nekatere filme. Za film lansko leto, za katerega ste rekli, da je prispevala vse sama ali v 17-procentni vrednosti – mislim, da gre za film Človek s senco, ki je bil vreden milijonov evrov –, je dobila s strani Slovenskega filmskega centra 160 tisoč, s strani filmske Vibe pa 183 tisoč v skupni vrednosti 343 tisoč 398 evrov, kar je seveda več kot tretjina sredstev za ta film – če gre za to. To, da nisem preprečil ali ne vem, kaj je zdaj s tem teatrskimi zadevami, o kateri mi govorite na teatralen način – nekateri ljudje so za svoja dela tudi konec koncev odgovorni. Kot sem rekel, v začetku marca, jaz teh stvari se ne spominjam in nisem vedel, da so te stvari take, kot so. Potem sem bil od nekaterih ljudi, kot sem že povedal, pravzaprav nekako naprošen v dobri veri in z dobrimi nameni, od ljudi, ki so dobri znanci od te gospe, in nihče ni očital nobenih stvari, o katerih vi govorite. Mislim pa, da so ljudje morali biti za svoja dejanja, svoja dela, odgovorni in zanje seveda primerno skrbeti ali pa ne. Kot sem rekel, se odpovedujem kakršnimkoli stvarem v bodoče, ki ne bodo v moji pristojnosti, da se bom za to zavzel, ker se mi zdi to, kar počnete do skrajnosti [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospa poslanka imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Saj nisem želela postopkovno, da bi razpravo opravili ob tem, ampak ob obnašanju ministra za kulturo, ki je tako nekulturen, da se mu zdi neprimerno, če ga vprašamo nekaj o kulturni ustvarjalki in odide takoj, ker se mu zdi nedostojno, da ga sploh kdo kaj sprašuje, mislim, da je popolnoma nekulturno in da o njegovem obnašanju pri odgovarjanju na poslanska vprašanja pa bi lahko opravili razpravo na prihodnji seji. Zato imam postopkovni predlog. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 24. septembra, v okviru glasovanj. Naslednja bo postavila poslansko vprašanje Lidija Divjak Mirnik, in sicer ministru brez resorja, pristojnemu za strateške projekte in kohezijo Zvonku Černaču. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav, spoštovani minister! Takole gre moje vprašanje. Po uspešnem zaključku pogajanj in zagotovitvi 10,5 milijarde evrov sredstev letos julija je samo po sebi seveda jasno, da bo morala Vlada nameniti še posebno pozornost črpanju sredstev tako rekoč jutri oziroma danes. Teh 10,5 milijarde se, kot seveda veste, razdeli na Sklad za okrevanje in odpornost, tako imenovani RRF sklad, 5,7 milijarde, od tega 1,6 milijarde nepovratnih in 3,6 posojil, ki jih bomo da ali ne – bomo videli, še črpali, ter seveda 500 milijonov zraven iz nacionalne kohezijske ovojnice za infrastrukturne projekte. Ostali VFO sklad 21-27 naj bi bil težak 4,5 milijarde. Videli še bomo, kaj se bo s tem zgodilo, glede na to, da še evropski parlament o tem ni glasoval, ampak načeloma se pričakuje, da bodo plus, minus stvari kljub temu takšne, kot so predlagane, tudi potrdili. Večino teh finančnih sredstev bo namreč treba porabiti v treh letih, sploh tistih iz RRF. Glede na to, da vlada Janeza Janše in še posebej sam predsednik Vlade večkrat govori o tem, tudi o zapostavljenosti posameznih regij napram centralizirani Ljubljani, s čimer se absolutno strinjam, je sedaj pravi čas, da prvič v vašem mandatu ne ostanete zgolj pri besedah, ampak preidete tudi k dejanjem. Zato vas pozivam, da skladno z vašo napovedano strategijo enakomernega razvoja po vsej Sloveniji enakomerno tudi ta sredstva razdelite. Spoštovani gospod minister Černač, sprašujem vas: Ali lahko Štajerci pričakujemo od te 10-milijardne evropske potice enakopraven delež v višini vsaj ene milijarde? Sorazmeren delež, pa glede na število prebivalstva in velikost regije tudi Primorci, pa Korošci, pa Dolenjci, pa Gorenjci in vsi ostali. Denar je namenjen celi Sloveniji, vsem Slovenkam in Slovencem, ne samo, da rečem, privilegirancem okoli centra. Navsezadnje 80 odstotkov Slovencev živi zunaj Ljubljane, zato vas v tem prvem delu vljudno prosim, da razmislite o tem, da Štajerci dobimo vsaj milijardo evrov iz vseh teh ovojnic. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Lep pozdrav vsem! Še posebej poslanki, ki mi je postavila to vprašanje. Štajerci, če poenostavim, boste dobili v prihodnjem obdobju bistveno več kot milijardo evrov sredstev za posamezne projekte. Ne nazadnje je samo s področja vzhodne kohezijske regije za naslednji sedemletni finančni okvir predvidena milijarda in 500 milijonov evrov samo iz Evropskega socialnega sklada in Evropskega sklada za regionalni razvoj. Tem sredstvom pa je seveda treba dodati tudi vsa sredstva iz Sklada za okrevanje in del sredstev iz REACT in del sredstev, ki niso tako majhna, iz Sklada za pravičen prehod. Ampak začel bi z eno ugotovitvijo, za katero mislim, da na nek način izhaja tudi iz vašega vprašanja. Ko mi govorimo o teh sredstvih, imamo pred očmi silne milijarde. Mislim, da je to napačen pogled. Ko govorimo o porabi in o namenjanju sredstev za posamezne projekte, posamezne operacije, moramo izhajati od spodaj navzgor in moramo gledati ta denar od evra navzgor in zavedati se moramo, da ta denar kakorkoli obračamo, tudi če gre za nepovratna sredstva, prihaja od ljudi. Ta denar prihaja iz takih ali drugačnih davkov, zaradi tega je potrebno ta sredstva gospodarno porabljati in ta sredstva se morajo v največji meri vrniti ljudem, pri čemer seveda noben del Slovenije ne sme biti zapostavljen. 21. julija letos je bil res dosežen nek zgodovinski okvir, tako glede naslednje finančne perspektive kot glede ostalih mehanizmov glede na razmere ,v katerih smo se vsi skupaj znašli, Slovenija, Evropa, cel svet. To pred nas postavlja neko priložnost, predvsem pa veliko odgovornost, da v prihodnjem obdobju do leta 2030, ko bo imela Slovenija na voljo preko 12 milijard evrov sredstev, od tega 3,6 milijarde evrov povratnih, ugodnih posojilnih sredstev, kot ste ugotovili, da ta okvir pametno in gospodarno uporabimo v skladu z mehanizmi, ki bodo v tem obdobju na voljo. Pri teh 12 milijardah gre tudi za 1,8 milijarde evrov sredstev, ki še niso počrpana iz sedanje finančne perspektive, kjer seveda ni nobene bojazni, da ta sredstva ne bi bila počrpana. Časovnica, ki je bila pripravljena za naslednje desetletno obdobje, govori o tem, da bo Slovenija v prihodnjih letih črpala med 700 milijoni in milijardo in sto milijonov evrov evropskih sredstev. V tem obdobju se nekako soočajo trije finančni okvirji. En del, sem ga omenil, je obstoječa finančna perspektiva, kjer imamo na voljo sicer že zavezanih, še milijardo 800 milijonov evrov sredstev. Tej ovojnici dodajamo sredstva, ki so bila izpogajana 21. julija iz tako imenovanega REACT v višini 330 milijonov evrov. Glede tega je pripravljena sprememba operativnega programa, ki bo obravnavana na odboru za spremljanje 29. septembra letos in na tej osnovi bodo pripravljene podlage za normalno črpanje od 1. januarja prihodnje leto, ko bo sprejeta tudi ustrezna uredba na nivoju Evropske unije. Potem je ta drugi okvir, RRF, se pravi, Sklad za okrevanje in krepitev odpornosti, kjer je časovnica za obravnavo tega dokumenta na Vladi 8. 10. letos. Gre za milijardo 600 milijonov evrov nepovratnih sredstev in 3 milijarde 600 milijonov evrov povratnih sredstev. Potem imamo tudi večletni finančni okvir 2021–2027, kjer sledimo časovnici, ki je bila postavljena že pred časom, in sicer naj bi bili ti operativni programi pripravljeni do konec letošnjega leta, tako da bi bila Slovenija pripravljena za normalno črpanje od leta 2021 oziroma 2022 dalje. Govorimo o 2 milijardah 900 milijonov evrov sredstev na področju treh skladov evropske kohezijske politike in o milijardi 600 milijonov evrov sredstev na področju kmetijske politike. Tem sredstvom je potrebno dodati še okrog 400 milijonov sredstev tako imenovanega Sklada za pravični prehod, kjer zaradi težav, s katerimi se sooča zahodna regija, ki je prešla neke kazalce razvitosti, vendar večji del te regije, območja, ne dosegajo teh kazalcev, so pa v podobnem razvojnem zaostanku kot posamezna območja v vzhodni regiji. Se pravi, krepimo možnost koriščenja teh sredstev tudi na zahodni del, česar doslej ni bilo mogoče, in razliko preko okrepitve nacionalne ovojnice. Treba je povedati, da je sicer bil ta pogajalski okvir bistveno izboljšan, 170 milijonom evrov, ki so bili na mizi še 17. julija iz leta 2018, je bilo zadnji dan pogajanj oziroma zadnjo noč dodanih 350 milijonov evrov na področju kohezijske politike in 82 milijonov evrov na področju skupne kmetijske politike. Skratka, zavedamo se odgovornosti. Ravnali bomo odgovorno. Ravnali bomo tako, da bodo sredstva porabljena gospodarno, za dobre projekte, in tako, da se bodo vrnila ljudem.
Hvala lepa. Gospa poslanka imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovani minister, mene veseli to, kar ste povedali. Povedali ste, da bo Štajerska dobila več kot 1 milijardo in se tega zelo veselim. Me pa v tem kontekstu zanima še dodatno: Ali ta sprememba aktualnega operativnega programa, o katerem govoriva, tiste 1,8 milijarde ostanka, ki ga je še potrebno črpati iz te perspektive – na kak način boste to spremenili? Midva oba veva, da na papirju sicer marsikaj stoji, ko pa v realnosti pogledaš delitev denarja, projektov in vsega, vzhod–zahod, pa vidimo, kje smo. Zato me to pod prvo zanima. Pod drugo. Absolutno se strinjam tudi s temi petimi razvojnimi stebri, ki ste jih na SVRK določili glede večje odpornosti, da tako rečem. Gre za področje trajnostnega zelenega prehoda, digitalne preobrazbe Slovenije, podporno okolje za podjetja, vključno z naložbami, plus tega področje na znanju temelječe družbe, se pravi znanje, kompetence, seveda na poudarku digitalnih kompetenc, ter pa področja turizma in kulture. Moram povedati, da imamo v Mariboru in na Štajerskem pripravljene projekte, in sicer takšne, da bi k temu vsemu črpanju lahko pristopili, da ne rečem, jutri, ampak sigurno pa pojutrišnjem. Recimo za Maribor: UKC Maribor, kjer moramo stvari urediti tudi na pljučnem oddelku oziroma ga prenesti s Pohorja v mesto, Univerza v Mariboru pripravlja projekte, ogromno jih ima, tudi Mestna občina ima pripravljene projekte. Zelo konkretno vas sprašujem: Katerega od teh treh naštetih projektov nameravate vključiti v reševanje vsega tega, o čemer govoriva? Hvala lepa.
Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala. 10. avgusta, po tistem, ko je bil ta pogajalski okvir na Evropskem svetu zaključen, in po tistem, ko je Vlada 24. julija imenovala dve skupini za operativno pripravo in spremljanje izvajanja, je bil 10. avgusta s strani predsednika Vlade sklican posvet z župani vseh občin, županjami in župani, in direktorji regionalnih razvojnih agencij, ki je bil 31. avgusta na Brdu in v pripravah na ta posvet, je bil tudi nekako posredovan poziv za nabor vseh operacij in projektov, ki bi jih bilo mogoče iz teh treh različnih oziroma štirih različnih mehanizmov izvajati. Dobili smo okrog 11 milijard evrov predlogov iz občin iz cele države in približno toliko predlogov posameznih ministrstev. Nekateri projekti so se tudi podvajali. Ko smo vse te zadeve v zadnjem mesecu dni podrobno pregledamo, smo žal ugotovili, da je zelo malo projektov, ki so pripravljeni ready to go. So pripravljeni do take mere, da je nekatere mogoče izvajati v prihodnjem triletnem obdobju z ustrezno spremembo zakonodaje, ki bo nujna. Tudi sosednje države so k temu pristopile, namreč ugotovitev je, da te aktivnosti ne bodo tekle v okviru obstoječih formalnih mehanizmov, zaradi tega je, recimo, naša sosednja država že pristopila k nekaterim normativnim spremembam. Nekaj podobnega bomo morali storiti tudi mi, da bo mogoče – recimo, če govorimo o konkretnih zadevah, obe infekcijski kliniki tako v Mariboru kot Ljubljani zagotoviti v obdobju naslednjih treh oziroma petih let. Moram povedati, da ta sredstva niso na voljo samo do konca leta 2023. En del ja, večji del pa do konca leta 2026. Problem je, da ti večji projekti niso pripravljeni do stopnje, da bi jih bilo mogoče od jutri naprej izvajati. Omenili ste pljučni oddelek. Ta investicija bo v okviru tega naslednjega triletnega okvira, se pravi v okviru pobude REACT, in še številne druge investicije na področju krepitev zdravstvenih sistemov. Smo pa organizacijsko aktivnosti zastavili na drugačen način, kot so tekle doslej, s ciljem, da se tudi tisti projekti, ki niso pripravljeni in ne bi bili izvedeni v naslednjem tri- oziroma šestletnem obdobju, v tem obdobju izvedejo. Skupaj z vsemi ministrstvi, z državno družbo, ki se ukvarja z investicijami, smo pripravili načrt aktivnosti, ki bodo zagotovile, da bodo projekti, predvsem večji projekti, v tem obdobju tudi izvedeni. Tako žal sem tudi jaz menil, da je kar nekaj projektov, ki so ready to go. Temu ni tako. Potrebno bo še veliko napora, ampak verjamem, da z načinom in s pristopom, ki smo ga ubrali, bomo uspeli in stvari na področju posameznih podhranjenih sistemov, predvsem zdravstvenega in oskrbe starejših, v tem obdobju tudi ustrezno uredili.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, meni je všeč to, kar ste govorili. Verjamem, da boste to tudi izpeljali. Ker je pa ta tema tako zelo pomembna, se mi zdi pomembno, da bi o njej spregovorili tudi na kakšni od naslednjih sej. Zato seveda skladno s poslovnikom dajem predlog, da o tej temi še kakšno rečemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 24. septembra, v okviru glasovanj. Zadnji na vrsti je mag. Andrej Rajh, ki bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo Jerneju Vrtovcu. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister! Že v odgovoru moji poslanski kolegici gospe Maši Kociper ste poudarili pomen dostopnosti javnega potniškega prometa in tudi napore, ki jih vlagate v njegovo promocijo in širitev med ljudi. V tej luči bi prav želel opozoriti, da so s 1. 7. 2020 na predlog vaše predhodnice gospe Alenke Bratušek v veljavo stopile spremembe Zakona o prevozih v cestnem prometu, ki so omogočile več kot 360 tisoč uporabnikom, med njimi so upokojenci, starejši od 65 let, invalidi in vojni veterani, brezplačno vožnjo v medkrajevnem potniškem prometu. To ugodnost je do sedaj izkoristilo več kot 140 tisoč uporabnikov, kar predvsem pomeni, da je bil ukrep dober, učinkovit in uspešen. Prazni avtobusi in vlaki, še posebej v poletnih mesecih, so dobili uporabnike, potnike. V stranki SAB dobivamo številna pisma, zahvale številnih upokojencev, ki so se tako kot nekoč skupaj s prijatelji popeljali skupaj na morje, na hribe, toplice, na eno- ali večdnevni izlet, na obisk k otrokom in vnukom. Kot je bilo že povedano, je ukrep zaživel julija meseca letos in upokojenci in ostali upravičenci ga izkoristijo tako, da na prodajnem mestu izvajalcev potniškega prometa oziroma za pisno vlogo prispevajo manjši prispevek 2, 3 evre in dobijo na samem mestu oziroma po pošti kartico, ki mu omogoča uveljavljanje teh pravic. So se pa na nas žal obrnili tudi upokojenci, ki kljub temu da so vlogo dali, na kartico čakajo celo dva meseca. Spoštovani minister, mene zanima: Kaj se je v tem smislu zataknilo, da upravičenci v nekem doglednem času te kartice ne dobijo in tako ne morejo izkoriščati zakonsko predvidenih pravic? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala. Kar se tiče mene od sprejema funkcije naprej, ko smo na predlog – pozor, tokrat zadnjič – Poslanke skupine Stranke Alenke Bratušek to sprejeli v parlamentu, ne pa na predlog ministrstva. Drži? Torej, smo sprejeli ta zakon s podporo vseh poslanskih skupin, ki je bil, še enkrat povem, predlagan s strani omenjene poslanske skupine, ne moje predhodnice. Od takrat naprej kljub covid krizi, ko ni bilo lahko, ko smo sočasno ukinili javni potniški promet, smo res vlagali vse napore v to, da smo zagotovili 1. 7. za slovenske upokojence ter za vse starejše od 65 let, invalide, imetnike evropske kartice ugodnosti za invalide in vojne veterane, da imajo možnost tega naročila in danes res več oziroma že skoraj 141 tisoč upravičencev uporablja to kartico in brezplačne vozovnice. Tega sem jaz tudi zelo vesel, ne glede na vse stroške, ki so, in v bistvu do te kartice nekdo dostopa za samo, mislim, da je bila cena tam okoli 3 evre, in da za tri evre dobiš celoleten zastonj prevoz, v bistvu pa je celotna vsota več kot 2000 evrov, če bi vse to uporabil. Vsi izvajalci prevozov in vsi naši tehnološki ponudniki so se res potrudili, da je sprejem vlog stekel 26. junija. Predvsem se moramo res zahvaliti kolegom tudi na Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, tudi Ministrstvu za javno upravo, notranje zadeve, da so bile pripravljene povezave in lahko prevzamemo podatke o upokojitvi, morebitnem zavarovanju iz tudi delovnega razmerja. Ne bom govoril, da je bilo kaj narobe, kajti ni bilo nič narobe, tudi rekli ste dva meseca, to je bil morda kakšen izjemen primer. Osebno sem se trudil, ko mi je kdo na Facebook pisal, ko je napisal »dva meseca čakamo« ali pa »mesec čakamo«, pa je bilo ali bodisi nepopolna vloga ali ni bil upravičen do tega – vedno je bil nek razlog. Naj povem, da je ministrstvo v pomoč prevoznikom –predvsem zato, da bi zmanjšali tveganje za okužbe s covid-19 – in najbolj ranljivim skupinam tudi vzpostavilo dodatno prodajno mesto. Študenti, ki so nam pomagali, so delali v dveh izmenah od 8. do 20. ure. Na tem prodajnem mestu na ministrstvu smo rešili preko 30 tisoč 852 vlog. Drži pa, da smo imeli res določene težave z elektronskimi karticami, tudi sam sem se takrat pogovarjal s kolegi na ministrstvu, se pravi, na katere se zapisuje vozovnice. Ampak, pozor – zakaj? Zaradi podlage javnega naročila za dobavo 500 tisoč kartic smo doslej dobili le manjšo količino tako imenovanih testnih kartic, eden od razlogov za takšno stanje je, da so se zaradi covid-19 roki za dobavo elektronskih čipov na svetovnih trgih podaljšali. Ampak tega javnega naročila ni delal ta minister, to so vsi postopki bili že prej narejeni. Drugi razlog pa je, da mora novi izvajalec pred prodajo kartic izpolniti tudi vse zahteve, da kartice v celoti ustrezajo: varnosti, njim, tehnološkim sistemom, zahtevam sistema IJPP – na karticah predvsem v sistemu IJPP hranimo tudi občutljive podatke posameznikov in ta sistem mora biti tehnološko dovršen. Poudarjam, če je prišlo za dva meseca, kar ste vi omenili, je bilo bodisi karkoli povezano s samo vlogo ali pa z določenim zapletom, ljudje so tudi meni osebno pisali in smo take posamezne vloge reševali. Je pa bila na začetku res velika gneča. Potem ko je bil zakon vložen – in hvala še enkrat za vložitev tega zakona, ki je res dobronameren –, smo na ministrstvu sprejeli vse pravilnike in vse potrebne stvari nemudoma. Ni pa bilo lahko v situaciji covid-19, ko je bilo vse, ne samo v Sloveniji, vse po svetu popolnoma zaprto, tudi dobava kartic z Daljnega vzhoda je bila problematična, ampak smo uspeli. Vesel sem in se zahvaljujem ekipi, ki je to pripravila, tudi vodji direktorata, da imajo danes upokojenci po zaslugi tudi te ekipe to možnost in se vozijo brezplačno od točke A do točke B, in vem, da je med njimi izredno zadovoljstvo, da je do tega prišlo. Moj namen pa ni le ta, da se bi upokojenci vozili brezplačno, ampak gremo lahko tudi na širšo populacijo, da bi uporaba javnega potniškega prometa bila bolj prijazna, torej učinkovita in bolj dostopna.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa. Ne vem, če sem prav razumel ministra. Govoril je, da je v bistvu vsak upokojenec s tem ukrepom upravičen do brezplačnih voženj v znesku 2 tisoč evrov, če sem prav razumel, o nekih 2 tisočih evrih se govori. Želel bi v tej luči povedati, da država že sedaj subvencionira izvajanje medkrajevnega potniškega prometa in vse, kar smo s tem predlogom, ki je v bistvu postal zakon, naredili, je, da smo na vlake, ki bi drugače vozili prazni, spravili upokojence, vojne veterane, starejše od 65 let in invalide. Zelo sem vesel, da se je ukrep izkazal kot uspešen in učinkovit in da je sedaj te kartice pridobilo več kot 140 tisoč upravičencev. Tudi vesel sem s pojasnilom, da dejansko govorite o teh zamudah, ki so dejansko objektivne narave in v večini primerov posledica nepopolno izpolnjenih vlog. Ste pa v bistvu tudi izpostavili problem, ki je nastal na podlagi epidemije covid-19, v bistvu prekinjene dobavne verige, in s tem podaljšanje dobavnih rokov za kartice. To lahko tudi deloma razumemo kot neke vrste višjo silo. Vsekakor pa bi v bistvu nekako želel tudi pričakovati z vaše strani, da bi bil bili ozrti v prihodnost in nekako pokazali eno širšo vizijo, kako te dobre prakse prenesti tudi na mestni potniški promet. V SAB smo, kot veste, dali v zakonodajni postopek predlog, ki bi omogočil brezplačne vožnje tudi v mestnih občinah, kjer je to predpisana javna služba.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Najlepša hvala. Še enkrat, kot že uvodoma, vaši kolegici Maši Kociper v povezavi z mestnimi občinami. Tukaj se bo treba dogovoriti, da bi prišlo do določenih participacij; enostavno, da bi tudi občine pristopile k temu projektu in bi pač to pomenilo nek velik doprinos za posameznega občana v določeni mestni občini za uporabo linijskega prevoza znotraj občine. To je to. Tukaj si bom prizadeval, da bi do tega dogovora lahko prišlo. Zneski niso tako majhni, ampak kljub vsemu obljubim, da se bom tukaj potrudil. Ena stvar, vi omenjate vlake, veste, ampak tudi sedajle, upam, da to samo v poletnih mesecih. Mi smo priča temu, da nimamo več dovolj na voljo linijskih avtobusov. Sedaj, ko se je začela šola, na primer iz Vrhnike, Logatca do Ljubljane, gredo gor tudi upokojenci. Običajno niso šli gor. Danes kupijo pač karte, gredo gor, lahko pa ostanejo spodaj tudi tisti, ki gredo v srednjo šolo. In nimamo dovolj več na voljo [[…]]Dogaja se v nekaterih primerih, da pride do prerivanja, do gneče, kar je bilo tudi po televiziji, ko so vnaprej že kupljene tako imenovane vozovnice in prihaja do težave. Zaradi tega, ker nekateri pridejo gor, drugi, ki pa morajo iti v službo, pa ne. Ampak O. K. Za vse bomo poskrbeli in s tem se sproti rešuje situacija. Veliko je tudi primerov, ko slišimo praviti, ja so se odpravili na morje; po 30, 40 upokojencev hkrati, v preteklosti pa so rezervirali cel turistični avtobus. Pa nas turistični avtobusi, ki imajo res izpad sistema, opozarjajo: Kaj ste vi naredili? Mi rečemo, omogočili smo jim, da grejo na morje. Ja, saj drugače bi tudi šli, ampak z nami. Nas bi naročili za 400 evrov, pa bi šli v Portorož, pa nazaj bi jih pripeljali. Ampak s tem se mi srečujemo vsak dan in bomo to rešili. Absolutno! Tudi dovolj avtobusov bomo zagotovili, kajti te možnosti so, kapacitete so in se da. Glede na covid situacijo prilagajamo stvari, zaradi tega ker smo bili v res neobičajni situaciji. Jaz sem ambiciozen glede uporabe javnega potniškega prometa. Govoril sem z gospodom Arsenovičem, tudi z gospodom Jankovićem, da bi pač tudi v mestih do tega prišlo. Tudi za dijake in študente. Je pa vendar, da država, recimo, dijaške prevoze še vedno subvencionira v zelo veliki meri, več kot 40 milijonov evrov, ampak še vedno pa plačajo starše okoli 10 milijonov evrov sami. Tukaj lahko naredimo nek korak naprej. Tukaj sem ambiciozen, da ne bo pomote, želim pa zlasti za mestno občino, da bi tudi župani pristopili zraven, glede na to, da je tudi glavarina kar povečana zadnje pol leta in da bo tako verjetno tudi naprej ostalo. Torej, to prakso je treba nadaljevati.
Hvala lepa. Gospod poslanec imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Glede na to, da je tema zelo pomembna in da se odpira veliko vprašanj, seveda vlagam proceduralni predlog, da o tem našem predlogu, o mojem predlogu razpravljamo na eni od prihodnjih sej v Državnem zboru. Želel pa bi se samo odzvati, zakaj želim, da se razpravlja. V našem predlogu je bilo predvideno, da država plača samo, torej v primeru vpeljave brezplačnega mestnega prevoza, samo tisti del, ki ga do zdaj plača uporabnik. Torej občina po našem predlogu že zdaj sodeluje pri pokrivanju stroškov in ne gre ta zadeva v breme države. Kar se tiče gužve na avtobusih, sta tudi moji kolegici povedali, da je zaradi epidemije covid-19 število mest na avtobusih omejeno. Torej gužva ni posledica dodatnih voženj upokojencev, ampak epidemije covid-19 in zato so potrebna dodatna sredstva, da se ta zadeva reši. Je pa to stvar tudi organizacije. V primeru, da se pojavi na avtobusu gužva, imajo vsi resni avtobusni prevozniki na voljo rezervna, dodatna prevozna sredstva in je seveda to stvar organizacije. Želel bi se dotakniti tudi v bistvu izkušnje vaše predhodnice gospe Alenke Bratušek, ko so ji uradniki na ministrstvu govorili, da ne gre, ni mogoče, ni študij, ne gre uvesti brezplačnega potniškega prometa za upokojence, pa je gospa Bratušek pokazala, da gre. Dala je uradnikom jasna navodila, kako se zadev rešiti, in danes imamo brezplačni javni prevoz za upokojence, ki se je izkazal kot zelo uspešen in učinkovit. Ja, zaradi tega vsega naštetega prosim vse poslanske kolega, da moj predlog o tem, da se o tej problematiki malo širše pogovorimo in da podprejo moj predlog, da bomo o tem v Državnem zboru razpravljali. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zboru odločil v četrtek, 24. septembra 2020, v okviru glasovanj. Ministricam in ministrom se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v četrtek, 24. septembra 2020, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 20. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala lepa. Lahko noč.