Spoštovane gospe in gospodje! Dobro jutro, dober dan! Pričenjam nadaljevanje 43. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Roberto Battelli, Franc Čebulj, Andrej Fabjan, Feri Horvat, Zmago Jelinčič, Branko Kelemina, Bojan Kontič, Alojz Peterle, Maria Pozsonec od 13. ure dalje, Franc Pukšič od 13. ure dalje, Majda Širca. Danes bomo začeli s tretjo obravnavo 18. točke. 18. točka dnevnega reda pa je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu potrošnikov, nujni postopek. Imamo dva dokumenta, dva lista, na katerih so ti amandmaji napisani. In sicer imamo amandmaje k 2. in 5. členu. K 2. členu imamo en amandma, k 5. členu pa dva amandmaja. Prosim, če lahko pogledate, te dokumente imate na klopi. Oba imata datum 22.04. in tu gre za amandmaje poslanskih skupin LDS, Združene liste in DeSUS-a k 2. in 5. členu in za amandma Nove Slovenije k 5. členu tega zakona. Začeli bomo s to točko tudi zato, ker poročilo k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah energetskega zakona še ni pripravljeno oziroma je v razmnoževanju, na kopiranju. Tako da bi v tem času opravili to, pa bi šli potem na energetski zakon. Če ni nobenih posebnih ugovorov, bi torej v tretji obravnavi razpravljali najprej o amandmajih, o katerih sem ravnokar poročal. In sprašujem, kdo želi besedo k 2. členu in amandmaju k 2. členu? Torej gre za amandma, ki so ga vložile poslanske skupine Liberalne demokracije, Združene liste in DeSUS-a, 2. člen. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Nihče. Izvolite.
Hvala lepa. Ta amandma bi popravil tisto včerajšnjo zadevo in samo prosim za podporo teh mojih amandmajev. Pri 5. členu tudi amandmaju poslanskega kluba LDS, Združene liste in DeSUS-a.
Hvala. Še kdo želi besedo? Nihče več. Zaključujem razpravo o amandmaju in 2. členu. Lahko preidemo na glasovanje? Prosim, če pogledate, če so kartice vložene, da ne bomo [[...]]So? Je vse v redu? Lahko glasujemo? Glasujmo, prosim! Očitno nas ni dovolj v dvorani ali pa niste vsi glasovali. Poglejmo, koliko nas je. Lepo prosim, če je kdo v bližini dvorane, da se nam pridruži, ker nas je premalo. 44 nas je zaenkrat. Glasujemo drugič, prosim, drugič. Glasujmo! Prisotnih je 48, za je glasovalo 38 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odpiram razpravo o 5. členu in obeh amandmajih k 5. členu. Kot sem že povedal, je k 5. členu vložila amandma poslanska skupina Nove Slovenije in poslanske skupine LDS, Združene liste in DeSUS-a. Se izključujeta. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Nihče. Ali to lahko pomeni, da lahko zaključim razpravo? Ja. Zaključujem razpravo. Najprej bomo glasovali o amandmaju Nove Slovenije. Če bo ta sprejet, je seveda potem drugi amandma brezpredmeten. Glasujemo o amandmaju Nove Slovenije. Prosim, glasujmo! Od 46 prisotnih je za glasovalo 14 poslank in poslancev, 29 je bilo proti. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 29.]] Amandma ni sprejet. Sedaj glasujemo še o amandmaju k 5. členu poslanskih skupin LDS, Združene liste in DeSUS-a. Glasujmo, prosim! Od 49 prisotnih je za glasovalo 37 poslank in poslancev, 6 je bilo proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 6.]] Amandma je sprejet. S tem smo končali glasovanje oziroma odločanje o amandmajih. Na podlagi petega odstavka 140. člena vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Imate uskladitveni amandma? O tem nisem bil obveščen. Samo trenutek, prosim. Obveščen sem, da je vlada vložila uskladitvene amandmaje in dajem besedo predstavniku vlade.
Skladno s petim odstavkom 140. člena poslovnika državnega zbora vlada ugotavlja, da so amandmaji sprejeti k 17. in 18. členu predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu potrošnikov. Posamezne določbe tega predloga zakona in s tem tudi zakona o varstvu potrošnikov so neusklajene z zakonom o prekrških, zato predlagamo amandma za 17.a člen, in sicer za 17. členom se doda 17.a člen, ki se glasi: Napovednistavek prvega odstavka 78. člena se spremeni tako, da se glasi: "Samostojni podjetnik posameznik se kaznuje za prekršek z globo 200.000 tolarjev, ki se izterja takoj na kraju prekrška, pravna oseba pa z globo 300.000 tolarjev, ki se izterja takoj, če ....", dvopičje, konec spremembe in pa drugi odstavek 78. člena se spremeni tako, da se glasi: "Z globo 100.000 tolarjev se za prekršek kaznuje odgovorna oseba pravne osebe ali odgovorna oseba samostojnega podjetnika posameznika, če stori prekršek iz prejšnjega odstavka." Tretji odstavek 78. člena se črta. K 18. členu v drugem odstavku se za besedo "člena" doda besedilo "in 17.a člena".
Hvala lepa. Odpiram razpravo o uskladitvenem amandmaju za 17.a člen. Gradivo ste dobili včeraj zvečer na klop. Oba uskladitvena amandmaja sta bila po drugi obravnavi vložena v postopek. Ker je bilo že po drugi obravnavi jasno, da gre za neusklajenost, je v tretje ne moremo izvesti. Torej, prosim kdo želi besedo? Nihče, potem zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju za 17.a člen. Glasujemo, prosim. Od 46 prisotnih je za glasovalo 38 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je ta uskladitveni amandma sprejet. Tu je sedaj še uskladitveni amandma k 18. členu, ki je seveda čisto redakcijske narave. Kdo želi besedo? Nihče. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju k 18. členu. Glasujemo, prosim. Nismo bili dovolj zbrani, ali sem bil pa jazprehiter. Torej, prosim drugič glasujemo o uskladitvenem amandmaju k 18. členu. Glasujemo, prosim. Od 48 prisotnih je za glasovalo 43 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Tako, sedaj pa lahko glasujemo o predlogu zakona v celoti. Torej, prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujmo, prosim! Od 50 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, 7 je bilo proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in zaključujem to točko dnevnega reda. Se zahvaljujem predstavnikom vlade. Sedaj je na vrsti PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ENERGETSKEGA ZAKONA, NUJNI POSTOPEK. To je 8. TOČKA DNEVNEGA REDA Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Naj še opozorim, preden dam besedo predstavniku vlade, da je gradivo v kopiranju. Vsak hip bo na mizah, vendar še ni. Tako da jaz predlagam, da smo kolikor se da racionalni, pa začnemo s temi uvodnimi besedami. Potem pa, če ne bo gradiva, bomo pač morali nekoliko počakati, bomo naredili odmor. Če ste za to? Hvala. Potem dajem besedo predstavniku vlade. Gospod minister Kopač, izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Predlog zakona, ki je sicer, kar se členov tiče, nekoliko obsežnejši, predlog novele sledi ali pa povzema v glavnem v vsem svojem besedilu samo dve novi direktivi, ki sta nastali v času od sprejetja sedanjega energetskega zakona leta 1999 pa do danes. Zato seveda brez nadaljnjega sodi v paket tako imenovane evropske zakonodaje. Kateri sta ti dve direktivi? Pomembni sta za vse nas. Prva je direktiva v zvezi s trgom z električno energijo. Po tej direktivi bo treba 100% odpreti trg za vse, razen za gospodinjske odjemalce, že s 1.7. letošnjega leta. Torej 1. julija letos bo nenadoma imelo, sedaj imamo 9000 upravičenih odjemalcev, to so ti večji porabniki, ki se lahko sami pogajajo z dobaviteljem o ceni, količini in tako naprej, s 1. julijem letos nastane ta možnost ali pa se odpre ta možnost za novih 70 tisoč porabnikov električne energije v Sloveniji. Za gospodinjstva pa se ta možnost odpre 1.7. 2007, to je skladno z direktivo, kar pravzaprav je treba jemati kot neke vrste zaščito gospodinjstev pred popolnim odprtjem trga, ker je pač potreben nek čas za prilagoditev. Druga pomembna novost, ki jo prinaša ta direktiva in torej uvaja tudi ta zakon, pa je, da se morajo operaterji prenosnega omrežja funkcionalno ločiti od drugih dejavnosti - to je Eles, pri nas je to že narejeno -, pa tudi operaterji distribucijskega omrežja se morajo funkcionalno ločiti od drugih dejavnosti do 1.7.2007. Ta obveznost pa je nova in je v noveli zapisana. To pomeni, da se bodo morala elektrodistribucijska podjetja [[pet jih je v Sloveniji]] formalno ločiti, formalno bodo morala ločiti distribucijski del od preostalih dejavnosti; predvsem je preostala dejavnost trgovina z elektriko. Torej, treba bo narediti ločene pravne osebe. V vladi se bomo trudili, da bi to naredili že bistveno prej, če se bo le dalo, še letos, da ne bi čakali do 1.7.2007. Novost, ki jo prinaša zakon in tudi sledi direktivi, je možnost razpisov za nove kapacitete za proizvodnjo električne energije, če je stabilnost oskrbe ogrožena. To novost je v direktivo vnesla Evropska unija na podlagi izkušenj iz Kalifornije, kjer se je energetska kriza začela zaradi premajhne proizvodnje in prevelike porabe. Zato tako direktiva kot sedaj novela zakona omogoča tudi spodbude države za nove investicije v proizvodnjo, če bi vlada ocenila, da je stabilnost oskrbe ogrožena. Mi seveda zdaj nikakor nismo v taki situaciji, ampak za vsak slučaj je zapisana. Novost, ki jo prinaša zakon in je pomembna, pa tudi sledi direktivi, je ta, da država lahko operaterju, torej elektrodistribucijskim podjetjem, pa tudi operaterju plinskega omrežja, torej Geoplinu, vsili obveznost investicij v omrežje, če ocenjuje, da so te investicije premajhne. To je novost, ki je za tržno gospodarstvo morda nekoliko nenavadna, pa vendar je Evropska unija ocenila, da gre za naravni monopol, ki, če je v privatni lasti - in pri nas, recimo, Geoplin je pretežno v privatni lasti -, potem lahko predvsem skrbi za svoje dobičke, za potrebne investicije v omrežje pa ne, in zato ima zdaj država oziroma bo imela možnost zapovedati določene investicije. Še mnogo večje novosti pa zakon prinaša na področju trgovanja s plinom. Te novosti je uvedla v pravo Evropske unije direktiva v zvezi s trgom zemeljskega plina, sprejeta lansko leto, in ta določa reguliran dostop. Dostop do plinskega omrežja torej ne bo več izpogajan, ampak bo reguliran, je transparenten. To pomeni, da se cenik za dostop do plinskegaomrežja objavi vnaprej, da ni odvisno od pogajanja z lastnikom plinskega omrežja, na primer z Geoplinom. Do zdaj so namreč različne firme, različni uporabniki oziroma kupci plina imeli zelo različne cene pri tem dostopu. Poslej bo moral Geoplin objaviti cenik za dostop do omrežja vnaprej in bo vsem znan. Druga pomembna novost je, da mora biti sistemski operater plinskega omrežja funkcionalno ločen. Torej, da bo treba izvesti pravno in organizacijsko, pa tudi funkcionalno ločitev od tržnih dejavnosti. To pomeni, da se bo moral Geoplin razdeliti na dve pravni osebi, na tisto, ki se bo ukvarjala s trgovanjem, in tisto, ki bo lastnik in upravljavec omrežja. Novost, pomembna novost za vse uporabnike plina je ta, da lahko lastnik prenosnega omrežja zavrne dostop do omrežja samo, če zares nima kapacitet, ne pa da s svojo lastniško voljo kot lastni k infrastrukture pravzaprav onemogoča dostop zato, da krni ali zmanjšuje konkurenco. Tudi pri plinu je po direktivi in po tej noveli zapovedana liberalizacija trga in po 1. juliju letošnjega leta se odpre trg za vse odjemalce razen za gospodinjstva. Doslej je bilo teh, ki so imeli dostop do prostega trga v Sloveniji, 10 največjih porabnikov plina: Paloma, Termoelektrarna Brestanica in še tako naprej, skratka 10 jih je bilo, poslej od 1. julija letos dalje jih bo 8000, to se pravi to so vsi malo večji odjemalci plina razen gospodinjstev, ta pa bodo imela dostop do odprtega trga od 1. julija 2007 dalje. Pomembna novost, ki jo prinaša zakon ali pa pomemben princip, ki ga prinaša zakon, je, pa to ni neposredno zapisano v direktivi, to je naša nadgradnja, da je biti upravičen odjemalec pravica in ne dolžnost kar pomeni, da ti mora to prinesti korist, da v kolikor najdeš ustreznejšega, cenejšega, boljšega dobavitelja, se seveda k njemu preseliš, sicer ostaneš pri dotedanjem po dotedanjih pogojih. Uredili smo tudi tako imenovani socialni odjem oziroma prepoved odklopa električne energije v primeru velikih socialnih stisk, posebej v zimskem obdobju, kar je pravzaprav neke vrste zaščita potrošnika in je socialna komponenta, ki jo direktiva neposredno ne zahteva, menimo pa, da je ustrezna, tudi je seveda urejeno nadomestilo stroškov v takšnem primeru. V predlogu zakona je še nekaj drugih manjših popravkov obstoječega zakona, ki so sesproti izkazali kot potrebni. Agencijo za energijo opredelimo kot javno agencijo po zakonu o javnih agencijah. Leta 1999, ko je bila v zakonu zapisana, še zakona o javnih agencijah ni bilo, zato je bilo treba vse organizacijske določbe pisati posebej, zdaj smo pa rekli, imamo že sistemski zakon in torej se zanjo status uredi kot za vse druge javne agencije, in še nekaj manjših novosti, manj pomembnih, ki so se v praksi izkazale kot potrebne. Predlagam, da zakon podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Želi poročevalec odbora besedo? Gospod Janc, izvolite.
Hvala za besedo. Kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki vlade! Odbor za infrastrukturo je na treh nadaljevanjih 55. seje dne 21. in 22. aprila opravil drugo obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah energetskega zakona, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije poslala vlada s predlogom, da ga obravnavamo in sprejmemo po nujnem postopku. K predloženemu zakonu je podala pisno mnenje zakonodajno-pravna služba in komisija državnega sveta Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Zakonodajno-pravna služba je navedeni predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter opozorila v svojem mnenju ter dala pripombo k 44. členu predlaganega zakona. Komisija državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je v svojem mnenju opozorila na opredelitev pojmov gospodinjski, tarifni, upravičeni odjemalci v 1. členu. Opozorila je na nejasno definicijo v 34. členu glede cen, na pravno podlago za izvajanje razvrstitvenih postopkov na nepremičninah v 42. členu ter na rešitev v 80. členu zakona. Odbor za infrastrukturo in okolje je v skladu s 126. in 131. členom poslovnika državnega zbora opravili razpravo in glasovanje o posameznih členih predloga zakona in vloženih amandmajih. Pri tem je sprejel tudi 40 oziroma 42 svojih amandmajev. Amandmaji, ki so jih vložili poslanci Branko Janc, Zoran Gračner, Aurelio Juri, poslanski klub LDS in poslanska skupina Stranke mladih Slovenije. Odbor je sprejel vrsto amandmajev upravičenih predlagateljev. Kot sem dejal, pa je sprejel tudi 42 svojih amandmajev, ki so v pregledu poročila. Odbor je na koncu glasoval še o vseh členih skupaj in jih sprejel ter predlaga državnemu zboru, da predlagani zakon skupaj z amandmaji tudi sprejme. Hvala.
Hvala lepa. Sledijo predstavitve stališč poslanskih skupin. Najprej ima besedo gospod Alojz Sok, Nova Slovenija.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovani gospod minister in sodelavci! Kot smo že večkrat v teh dneh povedali, moram tudi danes to uvodno predstavitev začeti s tem, da v takih razmerah, kot so sedaj v tem državnem zboru, enostavno ni možno sprejemati dobrih in kvalitetnih zakonov. Poglejte, ko se je točka že začela, smo dobili na mizo pol kilograma težko poročilo, 64 strani in sedaj naj poslanci o tem odločajo. Mi v Novi Sloveniji smo se takšnemu načinu dejansko uprli na takšen način, da smo sejo odbora obstruirali, nismo želeli pri takšnem načinu dela sodelovati in tudi danes bomo glasovali proti temu zakonu. Pod krinko prilagajanja zakonodaje s področja energetike zakonodaji EU se predlagajo obsežne spremembe, ki niso bile, vsaj ne tukaj v državnem zboru dovolj prediskutirane in pa temeljito predstavljene. Gre za novo opredelitev javnih služb na področju dobave elektrike tarifnim odjemalcem in sploh za novo organiziranje trga na področju energetike. S tem zakonom se povečujejo pristojnosti agencije za energijo. Ne vemo, nismo prediskutirali, ali so vse te pristojnosti, ki se sedaj dajejo tej agenciji, dobre, a vendar se hkrati s tem ohranjajo vse pristojnosti tudi vlade na tem področju, tako da bomo sedaj imeli na tem področju pravzaprav neko dvojnosti pri, bi rekel, izvrševanju tega zakona oziroma pri urejanju tega področja. Tako je v 45. členu, sicer ne vem, če je sedaj v poročilu kaj drugače, ampak dobesedno je zapisano: splošne pogoje za dobavo in odjem električne energije iz prenosnega in distribucijskega omrežja in zemeljskega plina iz prenosnega omrežja sprejme po javnem pooblastilu sistemski operater s soglasjem agencije za energijo in vlade. Se pravi, do sedaj je potreboval samo soglasje vlade, po novem pa bo moral imeti še soglasje agencije. Zakaj je takšna dvotirnost na tem področju potrebna, seveda ni jasno. Če drugo ne, ne boste izvršili tega, kar ste zapisali v svojo koalicijsko pogodbo, da bo vladajoča koalicija zmanjševala birokracijo oziroma da boste izvajali antibirokratski program, ker s tem in takšnim načinom urejanja teh področij dejansko birokracijo samo še povečujete. V Novi Sloveniji smo vsekakor za odpiranje trga z električno energijo in pa zemeljskim plinom, a kljub temu, kot sem že rekel, bi morali takšne odločitve sprejemati bolj premišljeno in v nekem daljšem časovnem obdobju. Nobene prave razprave ni bilo niti o tem, v kakšnem deležu naj se dovoli privatizacija infrastrukture distribucijskega omrežja oziroma zakaj privatizacija tudi pri novih naložbah samo do 25%. Če pogledate obrazložitev v poročilu primerjalno, kako je to urejeno v sosednjih državah, pravzaprav nikjer ni prikazano. Iz Poročevalca lahko edino - če preberem, pravi o primerjalnem prikazu predlagatelj takole: "Glede na to, da je vsebina predlaganega zakona vezana na uskladitev z evropskim pravnim redom, ki ga morajo implementirati vse države članice Evropske unije, bo to področje po državah članicah enotno urejeno in ne bo odstopalo od usmeritev, danih v zgoraj navedenih direktivah. To je predvsem pomembno zaradi vzpostavitve notranjega trga z električno energijo in zemeljskim plinom, zato je enotna ureditev nujno potrebna tako za konkurenčnost evropskega gospodarstva kot tudi za položaj državljanov držav članic Evropske unije, čemur sledi tudi besedilo predloženega zakona." In potem še piše: "Ker obe spremembi direktiv še nista bili v celoti uveljavljeni v pravni red držav članic Evropske unije, se zaenkrat ne razpolaga s primerjalnimi podatki." Torej, nam govorite, da moramo sprejeti to do 1. maja, se pravi, edini kriterij je ta rok, potem pa gladko priznate in napišete, da ti direktivi še nista bili v celoti uveljavljeni v pravnih redih držav, ki so že članice Evropske unije. Kakšen smisel ima potem, da tako na "ad hoc" to materijo sprejemamo v državnem zboru? Naj končam, ker se mi čas izteka. Zanimiva je tudi ugotovitev vlade, ki je zapisana na 7. strani, in sicer pravi, da se bo po vzpostavitvi enotnega evropskega trga cena energije, elektrike, zmanjšala, in sicer pravi, primerjalno, kako je to bilo v drugih državah, za gospodinjske uporabnike, na primer, na Finskem za 16% in na Švedskem za 13%. Upam si s tega mesta že danes napovedati, da v Sloveniji ne bo tako. Ta vlada, ki jo trenutno imamo in ki nas posiljuje s takšno zakonodajo, bo izkoristila vse možnosti, vse, kar je možno, da bi se cena ne znižala, ampak bo ostala enaka. Mi tega predloga zakona ne bomo podprli. Enostavno ni bilo prilike in možnosti, da bi lahko tvorno sodelovali pri nastajanju tega zakona. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Franc Lenko, DeSUS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi poslanci! Predlog novega zakona o spremembah in dopolnitvah energetskega zakona se sprejema predvsem v luči novih evropskih direktiv, ki nadomeščajo dosedanjo pravno ureditev Evropske unije. Z njimi se oblikujejo nova skupna pravila notranjega trga z električno energijo in zemeljskim plinom. S tem se nadaljuje vzpostavljanje notranjega trga, ki se je pričelo že pred leti in se je pokazalo za izjemno pozitivno, tako z vidika konkurenčnosti evropskega gospodarstva kot z vidika posameznega državljana. V vseh državah Evropske unije bodo v prihajajočem obdobju upravičeni odjemalci postali tudi gospodinjski odjemalci, kar pomeni, da bodo tako kot industrijski imeli pravico sami izbirati svojega dobavitelja elektrike. Dobavitelja si bodo odjemalci lahko izbirali na celotnem področju skupnega evropskega trga. Zato je nujno, da se zakon vvečji meri posveti zaščiti odjemalcev, kar predlog zakona po mnenju poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev zadovoljivo rešuje z določbami, ki odjemalcu zagotavljajo dostop do omrežja, ki je in bo tudi v prihodnje po vsej verjetnosti v monopolni lasti. Rezultati v Evropski uniji so pokazali, da odpiranje trga pomeni tudi nižje cene. Seveda nizka cena ne pomeni veliko, če ni zagotovljena kvaliteta energije. Zato morajo biti tudi standardi dovolj visoki. Nekateri se bodo morda ustrašili, da se bo zaradi liberalizacije skupnega trga in zaradi pritiskov po zmanjšanju stroškov zanesljivost oskrbe zmanjšala. Univerzalno pravilo je, da se električna energija zagotavlja vsem gospodinjskim uporabnikom ob primerno nizkih cenah. Poleg tega pa je pravo evropskih skupnosti zagotovilo dodatne mehanizme, da do tega ne bo prišlo. V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev pa se sprašujemo, ali je zakon dovolj učinkovit, dovolj učinkovito varuje socialno ogrožene osebe. S sprejemom novele energetskega zakona bo precej več pristojnosti imela agencija za energijo, ki ima sedaj vlogo regulatorja trga oziroma skrbi, da naravno monopolne dejavnosti prenosa in distribucije svojo nalogo opravljajo z regulirano ceno. Ker se bo agencija prilagodila sistemu javnihagencij in bo imela nalogo nadzorovanja delovanja trga z energijo, s čimer bo agencija pridobila večino novih in širših pristojnosti, v poslanski skupini DeSUS menimo, da je potrebno te pristojnosti in nadzorne mehanizme natančno določiti. Novela energetskega zakona je spet ena izmed tistih, ki jo sprejemamo zaradi prelagoditve zakonodaji Evropske unije. Čeprav se nam v poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev zdi, da je včasih pravni red Evropske unije le izgovor za tudi druge spremembe, včasih se zdi, da se je pravni red Republike Slovenije zaradi vseh teh na hitro sprejetih zakonov brez kakršnekoli selektivnosti ukinjanja starih določb podvojil. V poslanski skupini DeSUS vzamemo v zakup izredne razmere, pod narekovajem, v katerih smo pred 1. majem 2004. Kljub temu, pa bi bilo po tej strahotni naglici dobro proučiti celotni slovenski pravni red in iz njega vzeti vso nepotrebno šaro, ki je zaradi hitrosti pri spreminjanju nastala. V poslanski skupini DeSUS predlog energetskega zakona smatramo za primernega in ga bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Gospod Tanko.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem prisotnim. Naslov izredna seja bi morali zamenjati z naslovom zadnja minuta in nujni postopek z nova zamuda. Tega je zadnje čase izredno veliko, kar naprej nekam hitimo in nekaj lovimo in lahko rečemo, da smo kar naprej na nujni vožnji, da imamo prižgane vse luči in niti časa, da bi pogledali v vzvratno v ogledalo in pogledali, kaj se dogaja za našim hrbtom. Dejstvo je, da je vlada obremenjena samo s kvantiteto, zelo malo s kvaliteto, ker je očitno, da zanjo ni pogojev. Na mizo dobivamo zakone z neverjetnim številom pripomb zakonodajno-pravne službe, z neverjetnim številom amandmajev, pripombe so vsebinske in to potrjuje, da je koordinacija v vladi izredno slaba, da se slabo usklajujejo vladni resorji in da pravne službe v resorjih opravljajo delo površno, v časovni stiski, pravzaprav pa tudi pogojev nimajo za resno delo in takšen pristop je izredno neresen. S tako forsiranim pristopom in sprejemanjem zakona so možni spregledi in napake in tudi napake v državnem zboru in nova garnitura po volitvah bo imela izredno veliko dela predvsem s popravljanjem teh napak. Že pri obravnavi resolucije smo imeli v Slovenski demokratski stranki vrsto pomislekov in tehtnih pripomb do vodenja energetske politike v zadnjih desetletjih. To se odraža v zastarelih proizvodnih objektih, prenosnih omrežjih, deficitu električne energije, kar je prišlo predvsem do izraza ali pa kar je izbilo po vrnitvi kapacitet nuklearke Hrvatom, po umetnem in političnem zadrževanju cen elektrike in omrežnine, delno zaradi ERM 2 in delno zaradi predvolilnega časa. Nimamo dodelanega odnosa do največjih in najneracionalnejših porabnikov energije, ki poleg tega prejemajo še zelo visoko subvencijo, povzročajo veliko onesnaževanje okolja in to neposredno kot proizvodni obrati in posredno kot potrošniki energije. Skratka, srečujemo se z enormnimi problemi. Velik problem predstavlja tudi monopol na področju dobave zemeljskega plina ter prenosa in upravljanja omrežja za distribucijo zemeljskega plina. Ta večinsko privatna družba je uspela, da se v energetski program vnese določilo o gradnji plinovodnega omrežja ter dobavi ruskega plina in ruskih turbin, s čimer se bo pokril ruski dolg v Sloveniji in istočasno pa se bodo ustvarili pogoji za dolgoročno ustvarjanje monopolnih dobičkov na obeh straneh državne meje. Prav tako je problematična po našem mnenju tudi izredno dolga koncesija, do 30-letna, pri distribuciji elektrike celo 50-letna, ker imamo drugod primere, da podeljujemo 20-letno koncesijo, kot je recimo v primeru gozdov. Vendar, če podeljujemo 50-letno koncesijo za istrošeno in za amortizirano električno omrežje, je to kar malo krepko. Prav tako niso nikjer opredeljeni pogoji za prekinitev teh dolgih koncesij, kar pomeni, da je vse zlobirano, da bo drago, da bo veliko denarja odtekalo in da nas bo še dolgo bolela glava. V SDS ne zanikamo, da je potrebno rešiti problem ruskega dolga, vendar bi želeli pred odločitvijo za gradnjo novih plinskih, plinsko-energetskih objektov nekako videti oziroma primerjalno analizo po posameznih energetskih virih in lokacijah. Tega pravzaprav ni. Dejstvo je, da je iz plina najdražja elektrika in da bo tudi iz novih objektov težko konkurenčna lastnim virom ali pa virom iz uvoza in se po naši oceni s tem favorizirajo nove investicije, ki jih lahko označimo kot potencialno nove nasedle investicije. Bilo je tudi precej navzkrižnih mnenj med državnimi institucijami, med ministrstvom, ki predstavlja politiko, in agencijo, ki predstavlja stroko in očitno je, da tudi na tem področju ni bilo zadostnega usklajevanja in tudi očitno je, da je časovna stiska edini način, da se nepreverjeni, neusklajeni in pomanjkljivi zakoni spravijo skozi proceduro. Tudi v naši poslanski skupini se ne strinjamo s takim načinom dela, da se na vrat na nos brez premisleka odbor državnega zbora ukvarja s to materijo, da dobivamo amandmaje na mizo, da jih ne moramo niti preveriti niti proučiti, da ne moremo pripraviti alternativnih rešitev, skratka, pristop vodi samo k temu, da so rešitve slabe, nepreverjene in bodo zagotovo povzročale nove probleme. Ocenjujemo, da bo ta zakon potrebno pravzaprav takoj po volitvah kmalu spremeniti. Hvala lepa.
Hvala. Stališče Liberalne demokracije, gospod Zoran Gračner.
Spoštovani podpredsednik, predstavniki vlade ter ostali kolegi poslanci! Dovolite, da v imenu poslanske skupine Liberalne demokracije predstavim stališče do predloga zakona o spremembah in dopolnitvah energetskega zakona, katerega v LDS-u podpiramo. Bistvo zakona o spremembah in dopolnitvah energetskega zakona je izboljšanje pravil notranjega trga na področju električne energije in zemeljskega plina, ob popolnem odprtju teh dveh trgov do 1.7.2007 in popolni pravni, organizacijski in funkcijski ločitvi dejavnosti upravljanja in izvajanja omrežja od dejavnosti proizvodnje in trgovanja. Za lažjo in bolj nazorno predstavo lahko povem, kaj bi v praksi to pomenilo. To pomeni, recimo, to je isto, kot če bi podjetje, ki opravlja špedicijsko mednarodno dejavnost, recimo primer, da bi to bila Interevropa, bilo istočasno tudi lastnik avtocest. V tem primeru bi drugi, recimo podjetje, ki se ukvarja z isto dejavnostjo, recimo Viator Vector, verjetno imel kar dosti neenake pogoje ob vključevanju na avtoceste. In prav o tem govori ta novelaoziroma sprememba zakona, da je potrebno ti dve stvari ločiti in ju v bistvu vsako zase razviti do popolne konkurenčnosti. Novi direktivi za električno energijo in zemeljski plin težita k odstranjevanju torej vseh ovir, ki bi preprečevale tudi poenotenje tega področja na celotnem ozemlju EU. Med tem ko je obstoječi energetski zakon iz leta 1999 sicer uvedel deregulacijo, pa ta novela zakona uvaja odprtje trgov in njihovo uskladitev s pravnim redom EU. Odpravljajo pa se tudi vse nejasnosti oziroma pomanjkljivosti, ki so nastale v zvezi z uporabo energetskega zakona. Vzpostavljanje notranjega trga z električno energijo in zemeljskim plinom se je že pričelo na podlagi prej veljavnih direktiv in se je do svojih rezultatov pokazalo kot izjemno pozitiven dosežek, tako za konkurenčnost evropskega gospodarstva kot tudi za položaj njenih državljanov, saj gre za dva temeljna vira energije, hkrati pa so z njima povezani tudi veliki gospodarski sektorji. Z oblikovanjem notranjega trga se želi tako doseči tudi zmanjšanje produkcijskih stroškov, hkrati pa tudi učinkovito in zanesljivo oskrbo z električno energijo in zemeljskim plinom na podlagi konkurenčnih cen energije. Prej veljavni direktivi, iz leta 1997 električna energija in 1998 zemeljski plin, sta že odpravili posebne ali izključne pravice, povezane z uvozom ali izvozom te vrste energije, ter vzpostavljene monopole izgradnje proizvodne zmogljivosti ter drugih delov infrastrukture ter določili tudi minimalni obseg odpiranja električnega trga za določene skupine uporabnikov. Prav tako sta tudi vzpostavili osnovne mehanizme za zagotavljanje odprtosti navedenih trgov ter za zaščito porabnikov. Med temi mehanizmi je gotovo eden najpomembnejših namenjen zagotavljanju dostopa do omrežja, saj bodo omrežja tudi v prihodnje najverjetneje zaradi svoje narave ostala naravni monopol, ker ni mogoče pričakovati, da se bodo pri odpiranju trgov gradila nova, vzporedna konkurenčna omrežja. Tako je torej bistvenega pomena, da udeleženci na trgu pridobijo ustrezen dostop do prenosnih in distribucijskih omrežij, vključno z ustreznimi dodatnimi deli infrastrukture. To predvidevanje je mogoče učinkovito zagotoviti le v primeru, če je opravljanje in izvajanje popolnoma ločeno od drugih dejavnosti, povezanih z električno energijo in zemeljskim plinom, saj bi v drugem primeru lahko prišlo do ekonomskih interesov, ki bi omejevali razvoj konkurence, ki pa imajo vsekakor za končne potrošnike največji pozitivni učinek. V LDS-u priznavamo, da smo v zadnjem obdobju, torej pred zgodovinskim trenutkom vključevanja Slovenije v Evropsko unijo, tudi v državnem zboru opravili mnogo dela pri sprejemanju določene zakonodaje, vendar je to popolnoma življenjsko in popolnoma ta edini razlog ne more biti zgolj vzrok, da bi nasprotovali temu tako pomembnemu zakonu.
Hvala lepa. Stališče Slovenske nacionalne stranke. Gospod Peče.
Spoštovani prisotni! Nekaj govornikov pred menoj je govorilo o hitenju in pa posledicah hitenja. Tudi v Nacionalni stranki delimo enako mnenje, torej, da je škoda, da v zameno za kvaliteto posameznega zakona tako hitimo. Prav tako bo po naši oceni posledica tovrstnega hitenja, da se bo ta državni zbor z isto materijo srečal zelo kmalu oziroma poskušal obstoječo materijo zamenjati v nekaterih vsebinskih pogledih. Verjamemo, da bi moralo biti v interesu tako vlade Republike Slovenije kot tega državnega zbora in pa seveda, kar je najpomembnejše, v interesu državljanov in državljank, da je naša zakonodaja trda zakonodaja. Da zakonodaja, katero bi lahko označili z besedo kredibilna in ne zakonodaja, za katero vemo, da jo bomo v naslednjih nekaj mesecih zamenjali. To je slabo tudi iz naslova oziroma to je slabo tudi zaradi oseb, ki se jih ta zakon dotika, njihove vezave na zakonodajne akte oziroma na pravne akte Republike Slovenije. Dovolite pa, da se dotaknem nekaj vsebine omenjenega oziroma zakona pred nami. Začel bom tam, kjer vlada Republike Slovenije konča, torej pri finančnih posledicah. Vlada v Poročevalcu, torej v pisnem gradivu, ki spremlja zakon, navaja, da sam zakon sicer ne bo imel finančnih posledic za proračun. Istočasno pa dodaja, in to je smiselno poudariti, tako da bomo vsi mi vedeli, kakšne bodo realne posledice oziroma realne finančne posledice in sicer, da se bo vloga agencije močno povečala, tako v pristojnostih, kot nekateri tudi trdijo, v dolžnostih. In seveda bo za to potrebno novo, večje, obsežnejše financiranje agencije. V Poročevalcu državnega zbora Republike Slovenije vlada trdi, da bo to financiranje potekalo iz deleža cene, ki jo določa vlada Republike Slovenije. Ta delež cene, pa verjetno vsi vemo, kaj vsebinsko pomeni, to pomeni dvig cene. Po drugi strani oziroma drugi vsebinski točki, ki bi jo radi izpostavili v okviru nacionalne stranke, je ravno oziroma se navezuje na moj uvodni del, to so seveda pomisleki okoli kvalitete samega zakona. Zakonodajno-pravna služba, ki v tem državnem zboru obstoja in je njen namen, da nas opozarja na pravne pomanjkljivosti posameznega zakona, torej na tiste pomanjkljivosti, ki se bodo odražale pri izvajanju tega zakona, je podala stališča in pripombe na več kot polovico predlaganih členov. Prav tako je matično delovno telo, ki je zasedalo kar nekajkrat, po moji oceni seveda prevečkrat, in ravno zaradi te pretiranosti prihaja do nekvalitete omenjenega zakona. Če pa vzamem vse to skupaj, pomeni, da vlada ni pripravila zakona, ki bi odražal kvaliteto. V zadnjem delu petih minut, kolikor mi je na razpolago, pa bi se rad dotaknil velikokrat omenjenega, predvsem v okviru razprave na matičnem delovnem telesu, 34. člena zakona, na podlagi katerega morajo izvajalci gospodarskih javnih služb med drugim tudi v javnem interesu zagotavljati razumne cene. Najprej se je smiselno vprašati, kaj je to razumna cena. Verjetno definicijo razumne cene drugačegledamo v Nacionalni stranki kot v poslanski skupini Liberalne demokracije. Prav tako poleg tega, po moji oceni, primanjkljaja vsebine razumne cene je treba opozoriti, da večji del javnih služb v naši državi, tako na področju vsebine tega zakona kot na področju drugih vsebin, je istočasno označen tudi z oznako kapitalskega podjetja, kar pomeni, da delujejo izključno na podlagi zakona o gospodarskih družbah, ki pa ne govori o javnem interesu na podlagi določanja cen, ampak govori o dobičku kot edinem in samostojnem viru poslovanja takih podjetij. Torej kako potem določiti razumno ceno, če imamo eno in isto podjetje ali pa institucijo, ki v prvem delu zagovarja tako imenovani javni interes in se sklicuje na zakon o javnih gospodarskih družbah, torej približati ceno državljankam in državljanom, to isto podjetje pa ima v drugem delu svojega naziva tudi oznako kapitalske družbe, ponavadi delniške družbe, ki pa zagovarja kapitalski dobiček, ki se odraža v maksimiranju cene in podobne stvari. Ravno zaradi tega naslova, torej dvojnosti, lahko bi rekli tudi nemoralnosti slovenske vlade, ki dopušča tovrstno početje, v Nacionalni stranki ne bomo mogli podpreti tovrstne zakonske vsebine. Poudarjam, žal mi je, da sprejemamo zakone, ki jih bomo zelo hitro ponovno sprejemali, vendar žal ne zaradi naše obremenjenosti, pač pa zaradi državljank in državljanov, ker so podvrženi taki zakonodaji. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Združene liste bo predstavil gospod Juri.
Hvala, podpredsednik. Bom zelo kratek. Nedvomno gre za najbolj zahteven in obsežen paket oziroma za najbolj zahtevno novelo iz paketa, ki smo ga prejeli z zadnjo pošiljko. Zavedamo se, da je bilo časa premalo, soglašamo tudi z nekaterimi ocenami, da niso bili dani najboljšipogoji. A vendar je na to možno odgovoriti na dva načina, ali da dvigneš roke ali da zagrabiš za delo in tudi prek tistih normalnih, optimalnih pogojev se potrudiš za to, da pripraviš besedilo, ki bo vredno podpore. Iz tega naslova bi rekel, da je matičnodelovno telo tudi s fleksibilnostjo predlagatelja in z velikim trudom, ki ga je vložila tudi zakonodajno-pravna služba, pripravilo besedilo, ki je vredno te podpore in ki ga bomo mi podprli. Ne bom govoril o ciljih zakona, v katere verjamemo. Verjamemo, da bo ta novela iz naslova zmanjšanih produkcijskih stroškov, ki jih direktiva uvaja, tudi prinesla znižanje cen, ampak to bo pokazal čas. V Združeni listi socialnih demokratov smo še posebej zadovoljni, da smo si za preoblikovanje podjetij distribucije vzeli nekaj več časa, kot je bilo prvotno predlagano oziroma do konca letošnjega leta, in ga prilagodili samim direktivam, torej na 1. julij kot skrajni rok, seveda 2007. Verjamemo da je možno preoblikovanje opraviti tudi prej, ampak se stvari lahko zalomijotudi v najboljših družinah, zato je po mojem tudi sama direktiva si odmerila nekoliko bolj previdno ta čas in me veseli, da je tudi predlagatelj pristal na to, da se v same določbe, ki določajo termine, vnese termin, ki ga sama direktiva predlga. Tako, da predlog zakona mi podpiramo, podpiramo tudi amandma, ki ste ga prejeli danes na mizo, ki dodatno seveda urejuje neko zadevo, ki jo je potrebno urediti. Hvala.
Hvala lepa. Še stališče Slovenske ljudske stranke, gospod Božič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Torej, najprej bi rad rekel nekaj besed o hitenju, o katerem se pogosto govori okrog tega zakona. Hitenje je posledica našega nezaupanja, naše bojazni, kaj bo, kajti do sedaj smo bili vajeni in imeli smo v državi monopol, tudi na področju električne energije, na področju plina. Sedaj ko pa stopamo v skupni prostor, v Evropo, je pa ta trg postal naenkrat zelo velik in sam se ga pravzaprav ne bojim, bojijo naj sega distributerji in proizvajalci energije. Tisti bodo trpeli v tem novem prostoru. In ker prihajamo iz različnih krajev naše države, tudi v državni zbor prinašamo s seboj tudi nekaj težav, nekaj strahu tistih, ki se jim bo od sedaj malo slabše godilo, kotse jim je do sedaj. Direktive, katerih posledica je pravzaprav sprememba tega zakona, je napisla Evropska unija za oblikovanje notranjega trga na področju električne energije in plina. Če so do sedaj, v dosedanjem delu Evropske unije ugotovili, da so zaradi odpiranja trga industrijski uporabniki bistveno znižali cene električne energije, v povprečju za 25%, Švedska 15%, 35% Velika Britanija, tako piše v našem uvodu tega zakona, se ne moremo tudi mi bati tega, bati se je treba oziroma bojijo naj se tisti, ki so sedaj predobro služili z elektriko, pa tudi gospodinjstva. Če je bila na Finskem znižana cene električne energije za 13% in 16% na Švedskem, celo več na Švedskem za gospodinjstvo kot za industrijo, potem se nimamo tega zakona kaj bati. In spremembe, ki so se dogodile v tem zakonu, so tudi tiste spremembe, ki bi jih morali narediti nekoč. Kajti potrebne so spremembe naše zakonodaje, ki se s časom in leti tudi spreminja. Treba je reči tudi nekaj o omrežjih, kjer so kritike. Seveda omrežje mora imeti koncesionarja. In o tem koncesionarju se bo v bodoče še pogovarjal državni zbor, kadar bo spreminjal zakon, drugače pa proizvajalci in odjemniki bodo na skupnem evropskem trgu. In pri tem je treba reči, le tako, kot je zapisano v Poročevalcu na 7. strani, Poročevalec št. 34, v povezavi z zagotavljanjem enakopravnega dostopa tretjih oseb do omrežja je nedvomno tudi zahteva po ločevanju dejavnosti, povezanih z upravljanjem prenosnih in distribucijskih omrežij, od drugih energetskih dejavnosti, ki bi v primeru, da bi jih opravljala ena in ista gospodarska družba, lahko vodile k pristranosti in favorizirano pri dodeljevanju razpoložljivih zmogljivosti. Nadaljnje odpiranje trga bo po predvidevanih še povečalo raven varstva potrošnikov. Še posebej z vidika zagotavljanja minimalnih standardov in varovanja ranljivih oseb, na primer socialno ogroženih slojev prebivalstva. Tako piše v našem uvodu k zakonu in tako smo tudi gledali na odboru za infrastrukturo, ko smo ga obravnavali. Meni ostane še in tudi v naši poslanski skupini bolj eno drugo vprašanje, kako bo v bodoče. To sem že ta teden enkrat rekel, kajti imeli bomo še direktive Evropske unije, ki bodo marsikaj spreminjale. In ali bo po teh direktivah zakone spreminjati, mislim, da ne več, ampak bo treba direktivo spoštovati. Tega se pa, izgleda, v Sloveniji bojimo in pa tudi v tem parlamentu. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo zaključili predstavitve stališč poslanskih skupin. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o posameznih amandmajih in členih dopolnjenega predloga zakona. Ker je to nujni postopek, imamo ta hip, vi imate na mizah pravzaprav samo amandmaje k dopolnjenemu predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah energetskega zakona k 1. členu. Ta hip delijo še k 9. členu in tako naprej. Ne bom vseh našteval, tako da bomo začeli z razpravo o amandmaju k 1. členu. Tukaj imamo amandma poslanskih skupin Liberalne demokracije, Združene liste in DeSUS-a. To je tisto, kar ste najprej dobili.Se pravi z današnjim datumom. Odpiram razpravo o 1. členu in amandmaju k 1. členu. Kdo želi besedo? Gospod Jerovšek.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Minister s sodelavci! Sprejemanje tega zakona, ki pač naj bi pomenilo zgolj prilagajanje direktivam EU, seveda pomeni spet neko posebnost v našem prostoru. In ker se dela to v zadnjem trenutku in so spremembe zakona na podlagi neke direktive tako obsežne, da so dale polkilogramsko poročilo odbora za infrastrukturo, se seveda javnost kot mi sprašujemo, kako je mogoče, da pridemo v tako časovno stisko. In da se seveda tudi sprašujemo, kakšni interesi so pripomogli k temu, da se dela in posiljuje državni zbor na tak način. Ampak ta zakon niprvi zakon, ki se sprejema na tak način in na tak način je možno v zakon vgraditi izredno pomembne, daljnosežne posledice, ki prinašajo materialne koristi tudi določenim lobijem. Sedaj, ko vidim ta amandma, ki so ga tri poslanske skupine - se mi dozdeva, kajti časa za to, da bi karkoli pregledal v tem času, seveda ni - da je bil takšen amandma ponujen s strani agencije za električno energijo na odboru za infrastrukturo. Vendar tam je prišlo, zanimivo, jaz sem bil zgolj kot nadomestni član slučajno na tistem odboru, prišlo je do zanimive situacije, da so predstavniki vlade v tej zadevi in številnih drugih zadevah branili te amandmaje poslanskega kolega gospoda Gračnerja, niso pa branili amandmajev vladne agencije. To je seveda vsakemu od daleč vidno, da gre tu za neko navzkrižje interesov, logično bi bilo pričakovati, da bo vlada že pravočasno vgradila v predlog zakona ali pa dala amandmaje na lasten zakon, ki mu jih predlaga strokovna agencija, ki na tem dela. Tu je bistveno drugače. Ker se pa gre za ceneza uporabo omrežja in so s tem povezane zelo velike stvari, želim reči to, na kakšen način mi ob taki časovni stiski, v taki presiji sprejemamo tako strašno pomembne odločitve. Pri zakonu o elektronskih komunikacijah je bilo ravno na isti način. Zjutraj je odbor sprejemal na hitro amandmaje, potem je prišlo na mizo in jaz sem post festum obveščen, da smo tam recimo z drugim odstavkom 171. člena zapisali: "Za naročila, ki jih oddajajo operaterji, se ne uporablja zakon, ki ureja javna naročila." To navajam kot primer. To ima zelo daljnosežne posledice. Kot mi sporočajo, tak člen daje Telekomu proste roke pri večjih nabavah telekomunikacijske opreme. Pa ne samo Telekomu [[...]]- ultra uspešno podjetje, z ultra uspešnimi politiki si je zagotovilo člen, ki bo dajal ekstra dobičke, se izognil zakonu o javnih naročilih in tako naprej. Jaz sem že tam opozoril na to nenaravno zadevo, da vlada ne zna plasirati skozi svoje agencije pa skozi vlado amandmajev, ampak da morajo prihajati iz Zasavja, kjer je, recimo, ultra uspešno podjetje Ultra. In da imajo polno podporo ministra in vseh ravno taki amandmaji, ki prihajajo iz točno določene destinacije [[...]]
Ali lahko prosim, gospod Jerovšek, 1. člen je jasen, amandma je tudi jasen. Prosim, v skladu s poslovnikom, da se držite tega, kar je predmet razprave.
Cena za uporabo omrežja - o tem govorim - in kaj se za temi cenami lahko, kakšni profiti, koristi in karkoli se skriva. Stvari se meni ne zdijo naključne. Namreč, ta člen sicer vrača na tisto - in jaz v tej situaciji na nek način zagovarjam strokovno institucijo, ki mislim, da ve, da vsaj predlaga nekaj, kar naj bi bilo v korist države. Naj minister pove, ali je takšna agencija kontra državi. Ampak zadnjič sem videl na odboru, da ni bilo posluha za tak amandma, ki je bil sicer kot amandma odbora predlagan. Domnevam, da je sedaj malo že delovala naša zahteva po izredni seji, kjer je tudi točka o klientelizmu in vseh teh korupcijskih zadevah, in da se je vlada malo umaknila. Nekaterestvari že čez noč delujejo in je tudi to možnost dala. Sedaj je ta pomembna zadeva, ki obravnava strukturo cene za uporabo omrežja, vržena v 1. člen, ker pač verjetno neki drugi členi niso več odprti, kjer bi bilo bolj smiselno. In, glejte, domnevam, da je v ta zakon vgrajenih še cel kup nekih amandmajev, klavzul, ki imajo dalekosežne, dolgoročne posledice. Ob sprostitvi trga z električno energijo je popolnoma normalno, da so tu strašno zainteresirani razni subjekti, ki vidijo v tem izredno priložnost za zaslužek, kar je normalno. Vemo, da se v okviru Istrabenza z bivšimi politiki formira skupina, ki na tem področju že trguje in računa na velike posle. Domnevam, da je pomemben center tu v Zasavju, da so ultra uspešna podjetja, ki se bodo za ultra dobičke borila, ultra uspešni menedžerji, ki so sicer filozofi, in tako naprej. Stvar ni slučajna. Ko je bila odklopljena električna energija v jedrski elektrarni Krško 1. avgusta, ko se taka stvar ne zgodi, in so potem vse posledice, če me spomin ne vara, kot se je ugotovilo pozneje, da pa je bila pred tem sklenjena pogodba, ki zagotavlja brezplačen prenos oziroma brezplačno uporabo omrežja za hrvaško elektrogospodarstvo in se je tudi potem elektrika sicer prek različnih žepov, ampak direktno transportirala na Hrvaško, ne da bi država kaj zaračunavala. Formalno je sicer bilo tako, da se je najprej prodala v Avstrijo pa potem na Hrvaško, šlo je pa direktno. Zaradi tega se jaz teh igric ne morem iti. Na tak način se tako pomemben zakon ne more sprejemati in tega se morate tudi poslanci zavedati, v tej liberalno združeni združbi. Tak način je za državo škodljiv in tak način bo spet prinesel - ne vem, če bo ravno to vredno 15 milijard, kolikor je bilo pri odklopu električne energije za nuklearno elektrarno Krško. Vemo, kaj je komisija ugotovila, kateri pomembni politiki so tam vse imeli interes zadaj. Tu je to krinka, te smernice Evropske unije so krinka za bistveno večje in bolj daljnosežne stvari, za bistveno večje materialne posledice. Zaradi tega seveda vsega tega ne morem podpreti. Hvala lepa.
Gospod Sok, prosim.
Hvala lepa. Da me poslanci vladajoče koalicije ne bodo motili, bi lepo prosil, če jih lahko umirite. Ta zakon bo vsekakor terjal obsežne organizacijske spremembe, daleč od tistega, kar zahteva od nas Evropska unija. Prej sem prebral to, kar ste sami zapisali v obrazložitvi k zakonu, da to področje v državah članicah Evropske unije še ni urejeno v skladu z direktivo in da ne morete dati primerjalnega prikaza. Topiše v samem Poročevalcu. Sedaj bom prešel na ta amandma k 1. členu. Še prej pa bi rad opozoril na to, da že iz te obrazložitve, da bo to takšen velik organizacijski poseg seveda za izvajalce teh storitev, že to kaže na dejstvo, da se pri nas elektrika nebo pocenila, tako kot je prej govoril kolega, ko je govoril o podatkih s Finske, Švedske. Jaz si celo upam napovedati, da se bo prej kot pocenila podražila, tako kot sem včeraj primerjalno prikazal podatke, kako se je v enem letu podražila cena bencina; ob tem da je dolar padel za 14% v enem letu, pa je pri nas cena bencina za 6,5% narasla. In sem razložil, kako vlada izkorišča in umetno drži te trošarine in cene na tej ravni, da na takšen način posluje. Če grem sedaj k 1. členu, ki daje obrazložitev uporabljenih pojmov. Če se ustavim samo pri prvem, biomasa, pravite, da ste se angažirali in da ste pripravili zelo dober predlog, ki ga lahko sprejmemo. Ampak definicija biomase po tem, kar ste tu napisali, da so to ostanki in odpadki iz kmetijstva in gozdarstva, torej če bomo mi - saj sicer je to že v energetski resoluciji na takšen način postavljeno, ampak narobe. Biomasa ne morejo biti ostanki iz kmetijstva in gozdarstva, kajti če so to samo ostanki, potem ne more vlada prihajati in delati neko energetsko resolucijo o uporabi biomase, kjer računate, da bi v desetih letih v Republiki Sloveniji investirali v 5.000 individualnih kotlov, potem v petsto srednje velikih in pa petdeset velikih sistemov. Tega enostavno z ostanki iz gozdarstva ne morete oskrbovati. Biomasa je tudi tisti naravni prirast lesa, ki ni odpadek iz gozdarstva. Če takšne definicije pišete v zakone, potem je seveda ta pristop apriorno narobe in zato še enkrat povem, da je pri tem zakonu bil postopek sprejemanja v nemogočih razmerah in da se ni dalo na dostojen način pri tem sodelovati. Pod krinko 1. maja sprejemate in tiščite v neko kvantiteto, namesto da bi zagotovili kvaliteto. Strinjam se s tistimi, ki so povedali, da bo vse te zakone, ker so na takšen način sprejeti in ker se zapakirajo razne druge rešitve, potrebno v bližnji prihodnosti temeljito popravljati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Gračner.
Hvala, za besedo. Jaz bom repliciral gospodu Jerovšku. Naš gospod Jerovšek je znan po tem, da nikoli ni zadovoljen in tudi ni možnosti, da bi ga zadovoljili. Prej, recimo, ko smo bili priča dvema sejama, ki nista trajali do petka, do, ne vem, do katere ure, je bilo polno pripomb, da vlada nič ne dela in je bilo vse narobe. Potem so bili polni očitkov, da do vstopa v Evropsko unijo ne bomo sprejeli cel paket. Sedaj pa res, že v svojem govoru sem omenil, da smo pred 1. majem in nekoliko bolj delamo, sedaj je pa polno očitkov in vse bazira na tem, da preveč delamo, da preveč delamo in hitimo in da nimamo časa prebrati in se pripraviti. Res je, da v tem času smo se morali malo bolj potruditi pa malo več delati, pa da je včasih tudi komu prekipelo. To je res, vendar, kot sem povedal, to ne morebiti očitek, da zakonodaja ne gre čez. Če ne bo šla čez, bomo spet poslušali po 1. maju očitke, kako nismo nič naredili. Če se sedaj navežem na svoje amandmaje, o katerih je bilo veliko govora. Jaz sem se pač poglobil malo bolj v ta energetski zakon, ker sem tudi po osnovni izobrazbi energetik in tudi že prej v nacionalnem energetskem programu sem precej sodeloval. Ker se mi je zdelo, da so posamezne stvari nedorečene, in to v zelo pozitivnem smislu in če bi jih kolega Jerovšek razumel, potem sigurno tudine bi bilo njegovega takega nastopa, kajti ti amandmaji, ki sem jih predložil, so celo izboljšali ta energetski zakon v smislu, da so popolnoma delili pravno, organizacijsko pa tudi funkcionalno proizvajalce, distributerje oziroma upravljavce in izvajalceomrežja pa tudi končnega potrošnika, da se eden, ki upravlja neko omrežje, ne more istočastno tudi ukvarjati z dejavnostjo trgovanja. Da bi še lepše razumeli, sem prej ponazoril primer z avtocestami in z dvema špediterjema. Ker sem na te določene pomanjkljivosti naletel, sem tudi vlado in sem se z ministrom in državnim sekretarjem posvetoval in sem jih vprašal, kaj menijo o teh amandmajih. In na tej seji so samo povedali. Kolega Jerovšek pa je prišel na sejo - amandmaji so bili vloženi 14. aprila in so bili objavljeni v Lotus Notes - kot nadomestni član in je naredil na seji cel kraval iz tega, češ, da smo vse te amandmaje dobili šele tam. To, še enkrat poudarjam, ne more biti vzrok, ker delujemo v neki časovni stiski, navzven ustvarjati neresničen, nerealen videz nekega izrednega stanja, če to ni. Pač tako je v življenju. Ko se bližamo nekemu terminu, je malo več za postoriti in konec. In videti v teh amandmajih in v vsem tem neke oblike zarote in ne vem česa je skrajno neprimerno.
Replika, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Gospod Gračner je pač apostrofiral mene, da nikoli nisem zadovoljen. Ljudje božji, s takim načinom zakona bi naj bil zadovoljen! S stanjem na področju energetike bi naj bil zadovoljen, kjer so se zgodile v preteklosti tako hude, grobe, planirane napake, ki so 15 milijard, poglejte Keleminovo poročilo, državo stale. Ta denar je odtekel, ta denar je šel v žepe nekam. In sedaj gospod Gračner meni očita, da se branim dela. Ne vem, ali je ta očitekupravičen. Jaz se v marsikateri zakon tu zapičim in cele štiri leta je enako. Gospod Gračner, vi pa ste se prebudili iz gluhonemosti v zadnjem letu, v volilnem letu ste se prebudil iz gluhonemosti. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Brez skrbi, da je tako. Jaz imamtudi nekatere osnove, da lahko te energetske zadeve zelo dobro tudi po tehnični plati razumem. Ne nazadnje sem bil vodja obrata, kjer je bilo 25 megavatov inštalirane moči toplotne in električne energije. Tudi električna energija se je proizvajala. Zato si ne pustim, da me na tak način skušate. Sedaj pa sami priznavate, danes pa smo v časovni stiski in da mi delamo izredne razmere. Izredne seje je doslej sklicevala vlada. Vse izredne seje so bile sklicane s strani vlade in dejansko vi delate izredne razmere v tej državi, očitke pa pošiljate na našo stran. Ni sprejemljiv noben ta očitek. Jaz nisem član odbora, jaz se specialno ne poglabljam v to, ker nisem član odbora. Če dobim takšno solato na mizo sedaj, ko smo čakali pol ure na to, da bo kopirano, se normalno sprašujem, kaj pa drugi poslanci, ki se pa še na energetiko bistveno manj spoznajo,ker pač niso naravoslovci, niso tehniki, kako lahko to zadevo prebavijo v takšnem času in kakšen bo izgledal zakon, ki bo prišel skozi takšno proceduro. Gospod Gračner, prosim, da se vzdržitev teh opazk. Jaz sem pa seveda tu pred zborom povedal tisto, kar sem opazil zadnjič, ko sem bil slučajno na odboru, da vlada ne podpira svojih strokovnih inštitucij, ampak da ste posvečena oseba v tej zadevi energetika bili vi. Morda je to zelo v redu, morda pa tudi ni tako hudo v redu. Hvala lepa.
Gospod Anderlič.
Prav neverjetno je, kako lahko iz povsem enostavne zadeve človek ustvari nek vtis, da gre za ne vem kako veliko zaroto in ne vem kaj vse. Gre za člen, ki se imenuje Opredelitev pojmov, ki bodo uporabljeni v celem zakonu potem naprej. Če bi seveda gospod Jerovšek prebral na štirih straneh v 50 alineah te pojme, bi mu bilo jasno, kaj ureja ta ta zakon. In nič drugega tukaj v tem členu in tudi v tem amandmaju ni. On seveda ni mogel razpravljati o amandmaju, ker bi moral najprej te štiri strani prebrati in ugotoviti, da cena za uporabo omrežja je pojem, ki se uporablja skozi cel zakon. Ta amandma podrobneje, precizno ureja to definicijo. In to je vse. To, da ima on inštrukcije od nekaterih ljudi, ki sedijo v občinskem svetu ali pa eden, ki sedi v nekem občinskem svetu, in je slučajno tudi blizu te agencije, je tudi zgolj slučajno ali pač ne. Veste vi, gospod Jerovšek, zelo dobro. Veste vi zelo dobro, če tudi veste, kako je to vplivalo, ker se je seveda v preteklosti ne vem kaj dogajalo, kako je to vplivalo na izgube, na strašne stroške v elektrosistemu, ste prej omenjali. Jaz menim, da bi bilo mnogo bolje, če bi pogledali teh 50 alinej, predvsem pa naslov tega člena, ki pravi, v tem zakonu uporabljeni pojmi pomenijo in nič drugega. In se ti pojmi naštejejo. Če definiraš ceno, veš, kaj ta cena predstavlja. Če definiraš, kaj je dobavitelj energije, se pove, kdo je ali je pravna ali jefizična oseba. Če rečeš, dobava je to in to. In če rečeš v konkretnem primeru, cena za uporabo omrežja je to in to in to. In nobenih drugih zarot, nobenih potreb po iskanju ali vlada podpira agencijo ali Gračner vlaga, ne vem, kakšen amandma. Jaz ne vem, oni imajo specifično narečje v Zasavju. In najbrž kakšen pojem. Včeraj je nekdo tukaj razlagal, mislim, da gospod Bajuk, kako so po domače rekli za določena opravila. Tisto je bil pojem za stepanje preprog, mislim, da je o tem govoril, klofanje. No, recimo, on je klofal, drugje pa stepajo. In jaz predpostavljam, da je cena za uporabo omrežja lahko ponekod razumeljena drugače, ampak da bi pa vsi enako razumeli in da bil zakon jasen, je pa bila ta definicja poiskana skupaj z agencijo, skupaj z ministrstvom, skupaj z zakonodajno-pravno službo in iz pripomb, ki smo jih pobrali ven, in smo potem to tako zapisali. Torej, če ne bi poslušali pripomb, bi delali narobe. Ker smo poslušali pripombe in smo to stvar razjasnili, spet delamo narobe. Jaz le menim, da je ta amandma tak, da te stvari pojasnjuje, jih postavlja v konteksu tega 1. člena na jasne osnove in bo prispeval k razumenvanju celotnega zakona in vseh razmerij, ki jih ureja in zato ga bom tudi podprl.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek replika. Potem naj bo replika.
Hvala lepa. Zahvaljujem se kolegu Anderliču, da je prispeval k multidisciplinarnosti analize pojmov in definicij tukaj. Seveda eni smo, ki se nekaj na fiziko spoznano, pa smo iz tega stališča, tu je gospod Gračner strojnik, kolikor vem, gospod Anderlič je tudi bolj iz tega strojniško-kovinarskega aspekta te definicije obravnaval, zaradi tega mislim, da je to koristno, ker se vsaj nekatere stvari razčistijo. Vendar ko mi očitate, da vidim neke zarote. Ne vem kaj ste mi očitali. Nekega občinskega svetnika, jaz sem občinski svetnik. Če ste me hoteli zaradi tega ponižati, da ne govorim tu kot poslanec, o nobenem drugem svetniku jaz ne vem. Mislim, da ste hoteli nekaj insinuirati, podtikati. Kdo je občinski svetnik v Mariboru, povejte? Tam imate kolega Mogeta, naj vam pove, ali je bil na seji navzoč kakšen občinski svetnik iz Maribora, ne vem. Ampak te insinuacije, da je neki občinski svetnik iz Maribora, morda celo da ste insinuirali, od moje stranke ga prav gotovo ni bilo tam, prav gotovo ni bilo nobenga občinskega svetnika. In to je čista laž. Na tak način se dela in skuša pri drugih inputirati zarote. Prosim, da ne očitate ljudem tistega kar ni resnično. Jaz sem samo, še enkrat poudarjam [[...]]Zelo čudno je bilo na seji vlade, da so tam strokovne institucije, da nimajo zaupanja vlade, da imajo popolno zaupanje vlade neki drugi ljudje, ki so vložili amandmaje legitimno sicer, vendar s podporo povsem drugih centrov moči. To pa domnevam. Hvala lepa.
Gospod minister.
Hvala lepa. Poglejte, morda če bi v amandmaju pisalo v drugi alinei prvega odstvka 1. člena se za besedo "omrežji" doda in je setavljena iz omrežnine ter dodatkov k omrežnini in tako naprej, potem bi verjetno nihče ne začel zgodbe in rekel: "Ja, saj to je vendar čista redakcija." Ampak, ta amandma točno to govori, to je redakcijski amandma, ki je pojasnjevalne narave. In mi ga seveda podpiramo, drugače pa ne dodaja popolnoma nobene nove vsebine, samo morebitne nejasnosti pri tolmačenju odpravlja po našem mnenju na ustrezen način. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Petan, potem pa gospod Janc.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Da ne bo kakšnih nejasnosti. Mislim, da nam v opoziciji ni potrebno očitati, da smo proti temu, da bi se delalo. To sem namreč prej slišal ne glede na to, v kakšnem kontekstu je to bilo. In tudi to ne bo držalo, da važno je, da se dela. Ni res. Še najmanj je treba nam očitatinedelo v opoziciji. To, kar mi pripravimo, pripravimo sami. Nimamo silnega vladnega aparata, ki lahko na tem dela. Mi moramo sami preštudirati gradivo, za nas ne študirajo gradiva drugi in nam potem po možnosti sugerirajo, kar ni nič narobe. Tudi to morampovedati, da mi ne bo kdo očital. Ampak mi to pripravimo sami, da se razumemo. To je prvo, kar je treba ločiti. Ampak za nas je pomembno tudi, kako se dela. Ni vseeno, da se dela, pa da se nekaj dela, pa da se miga, pa da se lahko govori, da se dela, pa se potem hvalimo s statistiko, koliko smo delali. To ni v redu. Mi vam hočemo povedati, da delo mora imeti svoj smisel. In delo zaradi dela nima smisla in je odraz neke neurejenosti in neke slabe organizacije. Če takšno delo opravi neka strokovna državna institucija, ki ima za to določeno število ljudi, jaz ne trdim, da jih je preveč, da mi tudi tega ne bo kdo očital. Ampak ima institucije, ima kader, ki mora delo pripraviti dobro. Če pa pride v državni zbor takšen zakon, da mora odbor na 63-ih straneh pripraviti popravke amandmajev ali pa, ne vem, dodatke k členu, potem pa, spoštovani gospe in gospodje, je pa to odraz tistega, kar sem povedal, neurejenosti na tistem segmentu, ki to mora pripraviti, odraz slabe organizacije. Kakšen zakon je potem to, če mora v državnem zboru odbor skoraj eno kilo amandmajev dati, da spravi skupaj ta zakon, ki bi naj bil kolikor toliko v redu. Jaz mislim, da recimo, da je ali pa vsaj blizu tega ali pa mislijo, da je. Po drugi strani se mi pa tudi zdi, da je to res odraz neurejenosti in slabe organizacije, če vlada marsikdaj tudi svoj stališč ne zagovarja več, ampak zagovarja amandmaje, ki jih je nekdo drug pripravil. Veste, takšen način dela ne kaže v dobri luči pripravljavca, to je v tem primeru vlade. Če pride do takšne situacije, potem bi morala biti vlada toliko korajžna - ja bom tudi v prvem amandmaju prišel, brez skrbi, brez skrbi pa potegniti vse skupaj nazaj, in če podpira vse te amandmaje silne, ki so tu, vnesti v popravljen predlog in potem priti nazaj. Kot sem dejal, to je slaba luč za vlado, lahko bi rekli, da ima malo luči in da dela v temi. Po drugi strani pa glede na očitke, da je pa zdaj toliko izboljšano. To pomeni, da vlada ni vedela, vlada enostavno ni vedela, da je pripravila slab predlog in sedaj smo jo morali šele mi razsvetliti, da bi zadeva bila boljša ali pa tisti poslanci, ki so to predlagali. Po drugi strani, da mora zakonodajno-pravna služba državnega zbora dajati pripombe in toliko pripomb, če je ena, dve, tri, to je malenkost, ali pa, če so redakcijske. Če gre pa za vsebinske, kajti tudi zakonodajno-pravna služba ima samo omejeno število ljudi in ob vsem tem silnem navalu zakonov s strani vlade so verjetno hudo v škripcih. Po drugi strani pa tisti, ki je pripravil ta zakon, je imel verjetno več ljudi na razpolago, da bi to bil dobro pripravil. Po drugi strani, zakaj se vlada ni posvetovala prej z nekom, ki to vse ve. Ker to ni bilo noter, očitno pomeni, da se vlada ali ni posvetovala ali pa se je posvetovala s takimi, ki tega ne vedo. In zdaj, dovolite, da vas spomnim, če gre pri 1. členu za amandma, kaj je izravnalna energija in kaj je izravnalni trg. Ali oni niso vedeli, kaj je izravnalni trg, da jih je morala na to spomniti zakonodajno-pravna služba, ker to je bilo na predlog zakonodajno-pravne službe, ali pa ne vem, se ji zdi, da je dovolj jasno, da se nekatere stvari izpustijo. Tudi to dopuščam. Po vsem tem lahko rečem, da ali se vlada očitno ne spozna na energetiko in da je bila napaka, da se je energetika prenesla iz enega ministrstva v drugo, in da sedaj tam tega ne obvladujejo, ali pa se to dela nalašč, da bi se notri spravilo nekaj, česar mi ne bi mogli opaziti, ker ne moremo tega "špeha" prebrati zdaj takoj in ugotoviti vse možne pasti, ki se lahko tu skrivajo. Ne trdim, da je bilo s tem namenom, ampak lahko je tudi tako, ker imamo marsikje tudi takšne primere. In očitno bi lahko rekli, če bi se po energetsko izrazil, ker sem tudi sam namreč energetik in imam tudi strokovni izpit s tega področja, očitno je, da je bil zakon pripravljen v temi, brez neke energije, da je potreben takšen popravek samo v državnem zboru. Verjetno pa to ni vse, kar bi bilo potrebno, ker sem prepričan, da bomo morali zelo kmalu vse skupaj popravljati. Zato prosim še enkrat, ne nam očitati, da imamo premalo posluha za delo. Tega nam ni treba, ker mi sami vse pripravimo, vi imate pa zadaj cel aparat. Hvala lepa.
Gospod Janc.
Hvala. Rad bi se ustavil pri amandmaju k 1. členu, ker mislim, da je to predmet diskusije. Seveda imam svoje mnenje tudi o načinu dela in obravnavi zakonov. Tudi sam sem bil ogorčen nad tem, da je moral odbor na petih nadaljevanjih seje do konca obravnavati vse točke dnevnega reda, ki mu jih je naložil kolegij predsednika državnega zbora. Zdaj pa o amandmaju k 1. členu. Na odboru je bila zelo pestra razprava o 28. členu zakona. Drugi odstavek 28. člena govori o metodologiji za obračunavanje cen za uporabo omrežij. Ta amandma k 1. členu je rezultat usklajevanj med predlagateljem zakona in agencijo, pa tudi med našimi službami, tako zakonodajno-pravno službo kot tudi strokovno službo. Zato ta amandma zasluži podporo, ker rešuje tisto dilemo, ki je bila izražena tudi na seji odbora ob obravnavi 28. člena. Ta amandma v celoti razrešuje in veliko bolj natančno definira osnovne pojme glede cene za uporabo omrežja, in mislim, da zasluži našo podporo. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Tanko - 1. člen!
Verjetno pod pogoji kot vsi ostali, kajne?
Zdaj smo pri 1. členu. Tako prosim, če ste tako prijazni in se omejite na 1. člen.
Se bom omejil na del 1. člena. Dejstvo je, da je dokaz, da je zakon pripravljen zelo na hitro, da stvari ne funkcionirajo, že to, da se ukvarjamo z definicijami v amandmajski obliki. Moram reči, da sem nad tem delom pravzaprav na nek način izredno negativno presenečen. Dejstvo je, da potem, ko bomo ta zakon sprejeli, v bistvu vlada z zakonom ne bo imela skoraj nič oziroma popolnoma nič. Formalno ga je sprejel državni zbor in za vse rešitve, ki bodo v tem zakonu, se lahko obrnemo na državni zbor. Vlada predlaga in vlada izvaja, vmes pa nas je tu 90 tistih, ki se moramo pozabavati s temi rešitvami, zadeve pripravljati, dopolnjevati, popravljati in tako naprej. Skratka, na nas je tu velika odgovornost. Dejstvo je, da se potem na koncu vsi z zakonom, ki je bil sprejet v državnem zboru, hvalijo, predvsem vlada, čeprav moramo, kot smo tukaj videli, več kot 2/3 členov zakona na tak ali drugačen način popraviti. V tej silni vnemi, v tej brzini EU-ja itn., bi bilo primerno, če bi vlada vsaj označila, kateri so členi, ki padajo in ki so v tem zakonu zaradi EU-ja, in kateri so členi, ki so zaradi ostalih razlogov. Da vsaj vemo, kaj sodi h kakšni stvari. In tudi v 1. členu lahko tudi to upoštevamo. Druga stvar, da nekaj narobe počnemo v tem državnem zboru ali pa drugi dokaz, je tudi to, da, ne vem, smo sedajle [[...]]
Jaz bi prosil, da se resnično usmerimo na amandma [[..]]
Saj smo pri amandmaju. Saj ne govorimo o ničemer drugem.
Res ne govorimo o vsem drugem, ampak gremo k amandmajem. Mislim, da je bila dovolj dobra razprava na odboru za infrastrukturo, pa že danes v okviru predstavitev stališč poslanskih skupin in poglejte, koliko dela imamo še danes za opraviti in bolj ko bomo govorili, kaj imamo za opraviti, bolj bomo zapravljali ta dragoceni čas. Prosim za amandmaje.
Hvala za opozorilo, gospod podpredsednik, vendar 1. člen je izredno širok. Je napisano notri [[...]]
Amandma pa vendar ni tako širok.
Dovolj širok, da gre v 1. člen in govorimo o 1. členu, ki zajema cel register aktivnosti. Rad bi, da ste toliko tolerantni, da imam isto možnost kot vseh ostalih pet ali sedem razpravljavcev pred menoj. Ni nobenega razloga, takega in ne drugačnega, da bi pa sedajle ta deveti razpravljavec pri 1. členu imel drugačne pogoje. To pa je neprimerno. In pri tem bi rad samo opozoril, da smo v tem državnem zboru s tega področja okolja in prostora sprejeli verjetno okrog 15 zakonov in da jih bomo približno polovico že v tem mandatu popravili. Govorim že v tem mandatu. To pomeni, da se zelo slabo zakoni pripravijo, da jih je treba ogromno [[...]]
Tudi to ni predmet tega amandmaja, kolega Tanko, lepo vas prosim.
Naslednja stvar. Mira pa ni v dvorani.
Jaz vas moram opomniti, da ne govorite o kolikih zakonih smo tako delali. Če smo sedaj pri amandmaju k 1. členu, lepo vas prosim.
Naslednja stvar, na katero bi rad opozoril pri tem 1. členu, je tudi to, da bodo zaradi sprememb, ki jih zakon prinaša, tarifni odjemalci in ostali odjemalci plačali bistveno več, kot so do sedaj plačevali. Spremembe, ki se z zakonom prenašajo, pomenijo pomembne spremembe, tako na strukturnem delu in pri izvajalcih, tako v agencijskem delu kot pri izvajalcih in ta del ali pa vsaj del tega gre v omrežnino in v druge stroške, dobavo in upravljanja z električno energijo. To bodo plačali na koncu odjemalci. In te spremembe, ki so tukaj zapisane, niso tako majhne in bodo imele relativno velike posledice. Tudi omrežnina se bo verjetno kaj popravila na tem delu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, to opozorilo velja tudi za vse druge. Ministru dam besedo, ker je želel.
Hvala za besedo. Samo to bi rad rekel, čeprav seveda nima zveze z amandmajem. Ampak tudi to, kar ste vi govorili, nima zveze z amandmajem. Ni res, da se bo komurkoli, kakorkoli povišala cena na podlagi sprejetja tega zakona. Ni res. To ste si čisto izmislili. Ta zakon eksplicitno govori, pa to sem v uvodnem nastopu povedal, biti upravičen odjemalec je pravica, ne dolžnost. Če bo upravičen odjemalec ali gospodinjstvo, dokler še ni upravičen odjemalec do 1. julija 2007, imel, želel novega dobavitelja, verjetno se bo odločil za cenejšega, potem bo tja šel. Če pa ne, mu mora obstoječi dobavitelj zagotavljati po enakih pogojih kot do sedaj.
Hvala minister. Gospod kolega Kremžar ima besedo.
Hvala lepa, predsedujoči. Najprej moram reči, da vas zelo podpiram in vas prosim, da kot predsedujoči v tej zadevi današnji vztrajate pri tem, kar ste rekli, da govorimo izključno o amandmajih. Razprava o tem je bila na odborih in če spoštovani kolegi iz dveh opozicijskih strank ne bi napovedali obstrukcije, bi lahko na odborih vse to razčistili. Ampak na odborih ni kamer, na odborih ni mikrofonov, tam je delo, tukaj pa je. Hvala lepa.
Lahko zaključim razpravo o amandmaju k 1. členu? Ni replike, niste bili imenovani. Ne, ne bom dal. Zaključil sem razpravo, ne bom dal replike. Prešli bomo na glasovanje. Jaz sem zaključil razpravo, kolega. Jaz sem zaključil razpravo. Prešli bomo na glasovanje o amandmaju k 1. členu treh poslanskih skupin. Želi kdo obrazložiti glas? Kolega Jerovšek, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Jaz sem že prej napovedal, da [[...]]
[[...]]v smislu poslovnika.
[[...]]da takšno popravljanje zakona, da gre materija, ki ne spada v 1.člen, v 1. člen, ker se je v zadnjem trenutku nekaj ugotovilo, da nekaj bi bilo preveč megleno, da tega ne sprejemamo in tega ne bom podprl. Oglasil sem se pa k obrazložitvi zaradi tega, da v okviru obrazložitve zavrnem insinuacije, da smo obstruirali to sejo odbora. Da smo [[...]]
To ni obrazložitev glasu [[...]]
To je čista neresnica. Ni res.
Kolega Jerovšek, to ni obrazložitev glasu. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 1. členu. Prosim za pozornost. Glasujemo. Poglejte si na tabli, kdo ni hotel glasovati, je pa v dvorani. Glasovali bomo drugič. Prosim za pozornost. Glasujemo drugič. Ob 12.03 uri bomo glasovali tretjič in ukrepali, če tretje glasovanje ne bo uspelo.
Prosim, da se umirite. Prešli bomo na glasovanje. Preglejte glasovalne naprave, da ne bo kasnejših ugovorov. Na glasovanje dajem amandma k 1. členu treh poslanskih skupin. Mislim, da ga imate pred seboj. Vemo, o čem glasujemo). Glasujemo tretjič. Navzočih nas je 59, za je glasovalo 44, proti 2. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na člen 9 in amandma poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k temu členu. Kdo želi besedo? Kolega Tanko, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Najprej bi rad protestiral, ker mi prej niste dovolili, da bi popravil napačno navedbo kolega Kremžarja. V Slovenski demokratski stranki obravnave te točke na delovnem telesu nismo obstruirali. Rečeno je bilo, da smo obstruirali, vendar nismo obstruirali te točke. Res pa je, da nismo bili na vseh sejah odbora, ker so pač bile zadeve take, da se določenih stvari ni dalo preložiti in drugače organizirati. Kar zadeva 9. člen, bi rad povedal, da smo ne dolgo tega sprejemali resolucijo o energetskem programu po starem zakonu in da smo resolucijo sprejeli v drugačnem besedilu, kot je takrat zakon določal. In zdaj na osnovi sprejete resolucije popravljamo zakonski člen. Se pravi, da smo vse stvari na nek način obrnili na glavo in se lotevamo obravnave z napačne strani. Dejstvo je, da mislim, da bi morale biti v resoluciji o nacionalnem energetskem programu stvari dovolj dobro obdelane, tako da bi poslanci in vsi tisti, ki bomo sprejemali, in tisti, ki bodo to resolucijo uporabljali, imeli zapisane jasne kriterije. Treba je natančno poznati finančni obseg, ki ga pokriva resolucija, finančne vire, finančne konstrukcije, po vsebini, kje se bo kaj gradilo, s kakšnimi viri, s kakšnimi energenti in tako naprej. V tej resoluciji bi morali biti vgrajeni tudi kontrolni mehanizmi. Dejstvo je, da resolucija, ki smo jo sprejeli, vseh teh stvari nima, da je pomanjkljiva in omogoča ministrstvu povsem samosvoje odločanje, upravljanje in vodenje energetskega sektorja. Državni zbor in noben drug organ pravzaprav nima nobene podlage za kakršnekoli nadzore in kontrole v tem sistemu. Edina stvar, ki je v resoluciji obdelana, je področje učinkovite rabe energije finančno obdelano in pa obnovljivih virov energije. To je edino, kar je finančno obdelano. Medtem ko preostali del sektorja oziroma preostali del nalog, ki jih prinaša energetska resolucija, ki je po obsegu vsaj tridesetkratvečji, pa ni zaveden in opredeljen v tej resoluciji. Z besedilom predlagamo, da se vsaj del popravka oziroma to ohlapno besedilo, ki je sedaj predvideno, se dopolni in da se v resolucijo zapišejo stvari, ki jih sicer nikjer na nobenem drugem področju ta državni zbor ne more dobiti. Nobenega drugega dokumenta s področja, razen zakona in pa resolucije, ta državni zbor s področja energetike ne sprejema in ne v enem in ne v drugem nima zapisanih relevantnih podatkov, postopkov, konstrukcij, finančnih posledic in tako naprej. Zato mislim, da je prav, da vsaj na enem mestu te stvari zberemo in da se lahko vsaj občasno na vsakih štirih, pet let, ko se resolucija sprejema, z njimi seznanimo in o njih tudi razpravljamo in tudi vemo, kakšne posledice bo to imelo. Hvala.
Hvala lepa. Mislim, da ste mislili nacionalni energetski program, o katerem govori 9. člen. Minister bo poskušal dati odgovor na ta vprašanja. Prosim.
Hvala lepa. Ne bi želel ponavljati razprav o nacionalnem energetskem programu, ki je bil sprejet pred enim mesecem. Dejstvo pa je, da poslanska skupina SDS predlaga, da se besedilo 9. člena nadomesti z natančno identičnim besedilom, kot je sedaj v 13. členu obstoječega energetskega zakona. Bolj primerno bi bilo, da bi rekli 9. člen se črta, in s tem bi dosegli isti namen. Ampak mi smo proti temu, zato smo predlagali spremembo 13. člena obstoječega zakona, kajti ta, recimo, predvideva, da bi morali v nacionalnem energetskem program vnesti tudi predvideni obseg vlaganj zasebnih vlagateljev v energetsko dejavnost. To je enostavno nemogoče predvideti. To dilemo smo potem imeli tudi pri nacionalnem energetskem programu, zato ste nas kritizirali, ker tega nismo predvideli, ker niti ne moremo predvideti. Takereči, ki jih je nemogoče predvideti, pa so slučajno zapisane v 13. členu obstoječega zakona, češ, da tam morajo biti, predlagamo, da se to popravi. Zato tega amandmaja ne podpiramo. Hvala.
Hvala. Želi še kdo besedo o amandmaju k 9. členu? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o členu in amandmaju k 9. členu. Prehajamo na odločanje. Prosim za pozornost. Glasujemo o amandmaju Slovenske demokratske stranke k 9. členu. Navzočih nas je 51, za amandma je glasovalo 10, proti 39. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 39.]] Amandma ni dobil podpore. Prehajamo na 10. člen in amandma Slovenske demokratske stranke. Kdo želi besedo? Kolega Jože Tanko.
Hvala lepa. Kar zadeva 10. člen, predlagamo samo nekoliko bolj fleksibilno rešitev. Predlagamo, da lokalna skupnost lahko sprejme lokalni energetski koncept, tu je v besedilu zapisano, da ga mora sprejeti, in pa predlagamo, da je ta energetski koncept obvezen. To se pravi, obvezen naj bi bil pa samo takrat, kadar občina, lokalna skupnost pričakuje, da bo dobila projekt sofinanciran ali pa kandidarana sredstva iz drugih virov. V primerih, ko pa je sama investitor, pa mislim, da je nepotrebno, da jo obremenjujemo še z lokalnim energetskim konceptom na vsakih deset let. Navsezadnje je ta določba, ki je trenutno zapisana, podobna kot zadeve o notariatih, ker nekaj nalaga in avtomatsko prisiljuje in daje posel določenim kategorijam, določenim skupinam, v tem primeru projektantom. Mislim, da bi bila ta rešitev, ki jo predlagamo, bolj sprejemljiva za občino, ki ima, ne vem, 2000 ljudi ali pa 3000 ljudi, pa ima 80 naselij, je to brezvezen strošek. To je treba vedeti, ker se v desetih letih na takih področjih kaj bistveno ne bo spremenilo in takih občin v Sloveniji ni malo. Zato bi bilo smiselno, da se zadeva popravi vsaj v tem smislu, da je pogoj lokalne energetske programe v primerih sofinancirskih virov.
Hvala. Še želi kdo besedo o amandmaju in členu? Minister imate besedo.
Hvala za besedo. Izdelava lokalnih energetskih konceptov je že sedaj obveznost občin, ki sicer ni sankcionirana, če jo ne izpolnijo ne v sedanjem zakonu ne v noveli, zato je to napotek v resnici za občine, ki se ga vse občine, ki želijo delovati dobro in funkcionirati v dobro svojih občanov, tudi zavedajo in to izvajajo. Moram pa reči to, da mi iz državne ravni vsak lokalni energetski koncept sofinanciramo, če ga občina le gre delat, tako je bilo in tako bo tudi v bodoče. Ta drugi del amandmaja je pa tudi dikcijsko zelo neroden, ker predvideva, da se nekaj lahko financira, če je potrjeno, kar pomeni, da ne veš, kaj je prej, ali kura ali jajce, ali je najprej potrjen, pa se potem financira, ali se financira, pa je naknadno potrjen, pri čemer se ne more financirati, če se ga prej ne potrdi. To je ena dikcijska nerodnost, ki ji ne bi pripisoval velikega pomena. Tega amandmaja ne podpiram.
Hvala minister. Še želi kdo besedo? Alojz Sok ima besedo.
Čisto na kratko. Če je temu res tako, kot je sedaj minister obrazložil, potem mi seveda ni jasno, zakaj tega amandmaja ne podpirajo, saj konec koncev lahko to besedo vnesemo v ta člen in naredimo zadevo usklajeno s tistim, kar ste malo prej obrazložili, da torej ti energetski programi za lokalne skupnosti niso neka obveza. Iz tega razloga torej ni nobenega problema, da ne bi tega amandmaja podprli in tudi v tem zakonu sledili temu, da lokalne skupnosti te energetske programe lahko naredijo ali pa tudi ne. Zdi se mi, da bi to bilo smiselno za jasnejšo opredelitev v tem zakonu.
Hvala, kolega Sok. Minister, želite še enkrat besedo? Prosim.
Hvala lepa. Poglejte, mi sofinanciramo izdelavo programov, ne pa izvajanja programov. Izvajanje programov pa navsezadnje niti ni nujno, da sploh zahteva kakšen denar za občino. Enostavno pomeni, da vnese v prostorski akt, kje bo imela plinovod, kje bo imela to, ali bo daljinsko ogrevanje ali ga ne bo. To seveda ni nujno, da potem občina sploh plačuje. Mi papir z imenom Lokalni energetski koncept sofinanciramo. Izvajanje, kar pa je želja tega amandmaja, pa ne.
Hvala. Še kolega Tanko ima besedo.
V tem delu, kar zadeva sofinanciranje lokalnih energetskih programov, ta amandma sploh ne posega v obstoječo ureditev, ki je, mislim, da v redu, da je ta pristop ministrstva oziroma agencije tudi v redu, tako da spodbuja te stvari z deležem, ki je tam predviden, 40 ali 60, odvisno, pač koliko to je. Vendar sem pa prepričan, da je racionalno, da naredimo to možnost, da se občine odločijo za izdelavo lokalnih energetskih programov. Je pa ta program nujen takrat, kadar recimo neka občina izvaja projekt daljinskega ogrevanja, pa nima tega programa. Lahko pa dobi sredstva iz državnega proračuna kot pomoč ali pa iz sredstev Evropske unije. V tem primeru se strinjam, da to mora biti obvezno, ker ima v tem tudi ministrstvo oziroma tisti, ki denar daje, neko podlago, da je to narejeno v skladu z nekim konceptom, z neko zadevo. V primeru, ko pa do teh projektov ne pride v realizaciji, sam koncept sam zaradi sebe ni pomemben. Delamo jih lahko več, ampak to ima smisel samo v nadgradnji, to se pravi, če se na terenu ti projekti izvajajo. V tem primeru je absolutno prav, da je ta lokalni energetski koncept. Če pa male občine na tem področju nimajo nobenemožnosti, nobene perspektive, pa je brez zveze jih obremenjujemo z izdelavo teh stvari. Nima smisla, ker te stvari ne morejo in je ne rabijo, ker gre tam za nekaj zaselkov, mi bomo pa s konceptom hodili zraven. V primerih večjih naselij, večjih investicij ki so sofinancirane, in tukaj ima tudi ministrstvo zadaj program in tudi program za učinkovite rabe, tukaj pa se strinjam, da to mora biti. Hvala.
Hvala. Še želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o 10. členu in o amandmaju poslanske skupine slovenske demokratske stranke k temu členu in prehajamo na odločanje. Prosim za pozornost. Glasujemo. Navzočih nas je 51, za amandma je glasovalo 8, proti 39. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni dobil podpore. Prehajam na člen 13, h kateremu so tri poslanske skupine vložile amandma. Kdo želi besedo? Kolega Jerovšek.
V okviru tega amandmaja, ki upam, da je nastal na podlagi pravnega mnenja in se mi v tem smislu ne zdi sporen, bi vprašal za argumentacijo zadnjega odstavka, ki predvideva 50-letno koncesijsko razmerje. Kje so osnove za tako strašno dolgo koncesijsko razmerje? Vemo, da zakon o skladu kmetijskih zemljišč za trajne nasade, ki jih je treba posaditi in ne vem kaj vse, določa30-letno, pa še to je dolgo. Kje so tu osnove za tako dolga razmerja, ki jih ta člen določa? Hvala lepa.
Hvala. Minister, imate besedo.
Hvala. To sicer nima nobene zveze z amandmajem, pa če je že vprašanje in če smem vseeno odgovoriti, bi rad rekel, da imamo pri nas javna podjetja, ki so lastniki infrastrukture. Torej, elektrodistribucijska podjetja so lastniki infrastrukture, ni država lastnica. Zato so ustanovljena kot javna podjetja za obdobje, ki je daljše od 50 let. V skladu z direktivo moramo sedaj javnim podjetjem tudi dati koncesijo, kar bo sicer še poseben pravni problem, ampak to bomo naredili, ker je pač treba skrbeti za skladnost z direktivo. In zato bomo to osebnost javnega podjetja, ki pa je sicer daleč v večinski lasti države, pretvorili v koncesijsko razmerje. Skratka, gre za koncesijska razmerja s sedanjimi javnimi podjetji, ki so 80% v lasti državi, so pa lastniki te infrastrukture. Pa tudi ta infrastruktura ima dolgo amortizacijsko dobo, tudi do 50 let, tako da je ta beseda seveda smiselna.
Hvala. S tem zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajamo na odločanje o amandmaju k členu 13. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za amandma je glasovalo 38, proti 1. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o členu 43 in amandmaju treh poslanskih skupin, LDS, Združene liste in DeSUS, k temu členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 38, proti nihče. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o členu 58 in amandmaju istih treh poslanskih skupin k temu členu. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je samo 43, v dvorani nas je pa več, zato bomo glasovali drugič. Glasujemo drugič. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 38, nihče proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Nihče proti.]] Amandma je sprejet. In prehajam še na zadnji člen, h kateremu so vloženi amandmaji, to je člen 78. V tem amandmaju treh poslanskih skupin imate najprej amandma, nato ste dobili še danes na mizo popravek oziroma sprememba amandmaja k členu 78. Kolega Janc ima besedo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Rad v imenu treh poslanskih skupin, ki so predlagale spremembo amandmaja k 78. členu, dopolnil ta amandma, in sicer, da se zadnji tretji odstavek 78. člena črta.
Hvala za vaš predlog, ampak da si ga sformuliramo, tretji odstavek 78. člena se črta. To je pa dopolnitev te spremembe. Boste pa to dali tudi pisno. Razprava o amandmaju še teče. Kdo želi besedo? Pred seboj imate amandma, spremembo amandmaja, v gradivu imate člen 78, kolega Branko Janc je predlagal še dodatni amandma k temu spremenjenemu, dopolnitev amandmaja, da se tretji odstavek 78. člena črta. Prosim, če si vzamete na strani - trenutek, na strani 61 tega dopolnjenega predloga zakona je člen 78., v katerem je predlog, da se tretji odstavek tega člena črta. Kdo želi še besedo o tem? Najprej kolega Jože Tanko nato pa Alojz Sok.
Hvala. Tukaj bi samo eno kratko pojasnilo prosil. V drugem odstavku piše, zadnji stavek "večjem od 25% osnovnega kapitala te pravne osebe", pa me zanima, na katero pravno osebo se ta tema nanaša, ali na tisto prvo ali na tisto drugo?
Minister, dam vam besedo, nato pa kolega Sok.
Hvala. Ti trije odstavki so vsak za enega. Eden je za Eles, en je za elektrodistribucijska podjetja, ta, o katerem ste vi spraševali, eden je pa za Holding. Tako da se mi zdi, da tu ni nejasnosti.
Najprej kolega Alojz Sok.
Hvala lepa. Ti amandmaji, ki so seveda sedaj prišli na mizo in ki jih takole kolegi iz LDS-a kar ustno popravljajo, kažejo, za kakšen postopek usklajevanja z direktivo Evropske unije pri tem zakonu pravzaprav gre. To najlepše kaže, kako se zlorablja ta državni zbor za čisto nekaj drugega, gospod minister. V zakonu ste napisali eno, danes pa tukaj - tudi v naši poslanski skupini smo v uvodni predstavitvi problematizirali te rešitve na podlagi kakšnih argumentov, s kakšnimi izračuni ste prišli do teh predlogov, ki ste jih zapisali v 78. člen, o tem ni bilo nobene razprave v državnem zboru. Sedaj pa nam na mizo prinesete en popravek amandmaja, kjer pravi, da se tisti delež, ki je večji od 75%, se ga tam ne more privatizirati manj kot 51. Kaj naj sploh to pomeni? Potem se pa še kolega Janc iz LDS-a oglasi pa pravi, da še predlaga črtanje tretjega odstavka 78. člena. Odkrito povejte, kaj imate za bregom in komu ste napisali te amandmaje na kožo, da bodo lahko spet tranzicijsko lastinili v tem našem slovenskem pravnem redu, kakršnega imamo. Torej, mi smo odločno proti, da se s takšnimi amandmaji posega ne v sam zakon. Če bi tudi 78. člen, tako kot je zapisan, sedaj ne vemo kaj pravzaprav predstavlja ta rešitev.
Po vrsti. Kolega Jožef Jerovšek dobi besedo, nato pa [[...]]
Hvala lepa. Najprej bi rekel, da minister Kopač ni odgovoril na vprašanje gospoda Tanka in meni še stalno ni jasno, ali obseg, večji od 25% osnovnega kapitala te pravne osebe - je ta pravna oseba tista, ki bo prodala ali s katere se bo prenesel, ali tista, na katero se prenaša. Pravzaprav mi tudi ta dikcija - "se prenaša" ni všeč. Ali ne bi bilo bolj tu prav "ne sme prodati" ali tisto. Prenos je lahko brez vrednosti, to se prenaša, to je zelo čuden pojem. Ali sme prodati? Ampak enostavno, v vseh treh odstavkih ni jasno, na katerih 25% osnovnega kapitala ali tistega, na katerega se prenaša, ali tistega, s katerega se prenaša oziroma bi naj država prodala - po mojem bi bilo bolj pravi izraz. Ampak, zdaj pa drugo. Mislim, da je ta 78. člen ključen za ponazoritev apetitov na področju energetike. In mislim, da bi bilo prav, da nam bi gospod minister v obravnavi tega zakona vsaj v obrazložitvi povedal, kako se bodo ti prenašali, ker se bojim, da se bo dejansko prenašalo, da država ne bo kaj dosti prodala, ampak bo prenašala najprej na neko pravno osebo, ki bo pa potem tisti prenešeni delež prodala naprej, tako kot je bilo pri sistemski tehniki v Viator-Vektor. Država je prenesla na Viator-Vektor, oni so pa prodali potem naprej. Tako, da tu bi bilo treba več vedeti. Je pa pravzaprav hvalevredno, da vsaj malo tu v tem spremenjenem amandmaju vidimo, kaj pravzaprav se predvideva. Jaz ne rečem, da je to nekaj narobe, verjetno bo treba neke deleže tudi holdinga Slovenskih elektrarn prodati, vendar vemo, tu je še dosti zgodb. Pred časom se je holding prenesel iz Maribora. V tej luči je zgradil v Ljubljani palačo - prej so rekli, da to ne bo imelo nobenih materialnih posledic pa ničesar, da je samo zaradi tega treba holding prenesti v Ljubljano, da bo minister trikrat na teden prišel na holding, tako je minister sam povedal. Potem se je videlo, da je zelo interesantno, da si holding zgradi luksuzno palačo v Ljubljani, in to se je zgradilo iz denarja davkoplačevalcev. Sedaj se bo pa holding začel prodajati. In meni je zelo žal, da ta holding ni v Mariboru, ker samo za davščine bi bilo zelo koristno za Štajersko, če bi se davščine na tisti lokaciji pobirale. Se pravi, finančni lobiji, ki so za tem stali ves čas, so vedeli, kaj delajo, kako se to dela in so to tudi tako storili. No, v nekem trenutku je med Holdingom Slovenskih elektrarn in avstrijskim distribucijskim podjetjem Verbund nek spor nastal. Ker je bil Verbund posvečen partner za gradnjo elektrarn na Savi v nekem preteklem obdobju in so mu že nekateri slovenski politiki vse obljubili. Potem se je malenkost to preveč izvedelo o tem in so morali tisto predpogodbo pa predparafiranje nekako umakniti. Potem smo brali, da Verbund toži in računa, da bo vse iztožil. In sedaj ima Verbund naenkrat zopet velike zaveznike v slovenski politiki in slovenskem elektrogospodarstvu. In, gospod minister, malo nam v okviru tega amandmaja odstrite, kaj je trenutno na mizi, katere deleže prenašate, katere boste pa potem prodajali oziroma ali bo tisti, na katerega bodo deleži preneseni - v kakšnem času jih bo lahko takoj naprejprodal pa pri tem mastno zaslužil. In predlagam, če računate na take prenose, da to dikcijo iz zakona umaknete in da naj bo tako, kot je to v navadi, če se pogodbe delajo o prodaji, da se proda, ali pa, ne vem, če je po naši zakonodaji prenos deleža najboljši izraz na tem področju. Hvala lepa.
Hvala, kolega Jerovšek. Branko Janc ima besedo, nato pa Jože Tanko.
No, glede 78. člena bi želel nekaj pojasniti. Namreč, v osnovnem tekstu energetskega zakona je natančno določeno glede privatizacije posameznih podjetij. In sicer, ni mogoča privatizacija javnega podjetja za prenos. Privatizacija s tem zakonom, torej distribucijskih podjetij, ki opravljajo javno gospodarsko službo, je možna do 25%. Zdi pa se mi, da je za proizvodna energetska podjetja, za katera smo že leta 1999 rekli, da naj bi šla po drugi poti, ne več izključno v 100% državni lasti - namreč, ta podjetja se bodo morala znajti na trgu in ne biti vedno pod okriljem države. In, poglejte, mi smo še pred enim letom pri sprejemanju proračuna sprejeli v B bilanci 27 milijard tolarjev za pokrivanje nasedlih investicij. Moje mnenje je, da je enostavno treba zavarovati nek nacionalni interes, s tem da država zadrži večinski delež, torej 51% in več, če je potrebno; drugih 49% pa naj gre seveda na trg, kjer se seveda vključi tudi privaten kapital. Tu mislim, za obstoječa podjetja, pa tudi za nove investicije, ki bodo torej za investiranje v nove energetske objekte. To pomeni, da naš amandma k 78. členu, torej spremenjeni amandma, in črtanje tretjega odstavka 78. člena to natančno urejata. Seveda pa tudi zadaj ni nobene zarote. Jaz sem mnenja, da je ta člen seveda v izogib temu, da bo država večno polnila energetska podjetja s subvencijami in z lastnim denarjem, to potrebno sprejeti.
Jože Tanko ima besedo.
Hvala lepa. Glejte, zdaj obravnava tega 78. člena je tipičen primer, kako se s to krinko pod prilagajanjem Evropski uniji dosegajo drugi cilji zakona. Evropsko unijo ne zanima, ali imamo to javno ali imamo privatizirano. V tem primeru spuščamo zadeve na privatizacijo. Bi pa rad ob tem povedal še to, da obrazložitev zakona ni ustrezna postopkom in pa amandmajem, ki jih vlada skozi vladno koalicijo predlaga. Kajti, tukaj imajo te spremembe očitno finančne posledice na državni proračun. Očitno imajo posledice na državni proračun! Ne glede na to, ali so na prihodkovni strani ali so na odhodkovni, ampak posledice imajo. In poslanci v teh primerih ne dobimo pravilnih obrazložitev, pravilnih ciljev in nas že v startu na nek način zavajate. Mislim, da tak pristop k popravljanju zakonov, v noveli zakonov, poslušajte, je pa skregan z vso zdravo logiko, z zdravo pametjo. Prej sem že v enem primeru povedal, da bodo finančne posledice, če ne za proračun, pa za porabnike, ker so te zadeve bistveno drugačne, kot so bile napisane, v tem primeru pa mislim, da je še ponovno odstopanje od tistega, kar ste napisali v obrazložitev zakona. Pa tako se ne dela! Če napišemo neke cilje, potem morajo iti popravki v skladu s temi cilji naprej do konca z zakonom. Ne pa, da napišemo pravljico, predlagamo ne vem kaj, sprejmemo pa čisto nekaj petega. In to na predlog koalicije in poslanskih klubov in poslanskih skupin vladajoče koalicije! To je nenormalno! In potem naj mi nekdo reče, da to ni neka igra nek "špil" zadaj. Kako si potem lahko dovolimo, v zakonu, ki nima finančnih posledic, privatizacijo. Če ima kaj finančne posledice za državni proračun, je privatizacija; in to pomembne! Govorimo o velikih procentih premoženja v energetiki, to so objekti, ki so vredni po 10, ne vem, skupno premoženje, ne vem na stotine milijard, govorim o privatizaciji tega in to nima nobenih finančnih učinkov. Poznam nekoga, ki si lahko to privošči, razen naše vlade in tistih, ki to vlado spremljajo. Mislim, to je nekorektno in bi rad rekel pravzaprav, da so obrazložitve, ki jih dobimo, ki spremljajo zakone, so lažne. Lažne obrazložitve so! In zahtevati potem od nas, da tukaj sprejmemo neko zadevo, ki naj bi imela, ne vem neko samo uskladitveno nalogo, je, bi rekel, zelo skregano z vsemi normalnimi stvarmi, da ne rečem še kaj hujšega.
Imam še dva razpravljalca, nato dobi besedo minister. Boste lažje odgovorili vsem skupaj. Franci Rokavec. Prosim.
Hvala za besedo. Menim, da je vprašljivo v okviru nujnega postopka sprejemanje novega energetskega zakona. se seveda odločati o tako pomembnem vprašanju, do katere [[...]]
Smo pa vendar pri amandmaju k 78. členu. Tako bi prosil o tem razpravo.
Ja, gospod predsedujoči, jaz vas ne razumem, zakaj [[...]]
Vi govorite o postopku, ki je določen, sprejet in smo že [[...]]
Ne, ne, ne, jaz, če mi dovolite, bom razpravljal o amandmaju k 78. členu. Ta amandma govori predvsem o tem, do katere mere bo država šla v privatizacijo sistema. In ta amandma je dejansko čisto nov amandma, ki je izvzet iz koncepta tega zakona. Se pravi, odpira zelo pomembno vprašanje, do kam bo spustila država zasebni sektor na področju energetike, na tem ključnem področju. In to v paketu evropske zakonodaje. Menim, da je za to vprašanje in za to odločitev pa potrebno verjetno si vzeti nekaj več časa, da se dejansko odgovorno odločidržava, do kam bo spustila zasebni kapital na področju energetike. In to pa najbrž ni naloga tega tedna, ko dejansko je osnovni namen tega državnega zbora, da uskladi zakonodajo s pravnim redom Evropske unije na tistih segmentih, kjer ga moramo. In po moji oceni bi bilo najbolj primerno, če bi seveda ta amandma bil umaknjen oziroma če bi ga predlagatelji umaknili in da bi si vezli še nekaj časa za temeljito razpravo o tem, kakšen je tukaj res nacionalni interes, do kam bo država spustila zasebni kapital inv katerem času. Zato menim, da bi bilo najbolj smiselno, da ne bi glasovali o tem amandmaju v tem trenutku. Hvala lepa.
Hvala kolega Rokavec. Branko Janc dobi besedo še, ki jo je želel, nato pa minister. Prosim.
Mogoče samo na kratko. Rad bi pojasnil. Torej, ti strahovi, ki so zdaj tu bili izraženi, so seveda odveč. Ravno nasprotno! Obstoječi zakon, obstoječi in veljavni zakon v 120. členu ne govori o tem, torej govori izključno o tem, da je možna privatizacija proizvodnih podjetij. Mi želimo s tem zakonom omejiti delež privatizacije največ do 49%; torej, da ostanejo tudi proizvodna podjetja, ki so združena v Holdingu Slovenskih elektrarn, v večinski državni lasti. In mislim, da je treba seveda brati dva dokumenta in imeti oba na mizi v izogib strahovom oziroma celo očitkom koaliciji, da predlaga nekaj, kar potrebuje dodaten premislek. Ravno to mislim, da je potrebno v takem deležu, kot je predlagano, po mojem mnenju tudi sprejeti. Hvala.
Hvala Branko Janc. Minister zdaj imate besedo za obrazložitve vprašanj.
Hvala lepa. Poglejte, to vprašanje se je gospod Rokavec, dolgo, mnogo mesecev, več kot pol leta obravnavalo tukaj v državnem zboru. Celo javna predstavitev mnenj je bila organizirana na to temo. To vprašanje je namreč vprašanje iz nacionalnega energetskega programa. V nacionalnem energetskem programu, Poročevalec št. 29, stran 128, je ohranjanje bistvenega lastniškega deleža države v energetskih podjetij nacionalnega pomena posebej opredeljeno. In to, kar sedaj govori ta člen in dikcijo izboljšuje amandma treh poslanskih skupin, ni nič drugega kot konkretizacija, tega, kar tukaj že piše. Into je državni zbor pred enim mesecem sprejel. Po poletni obravnavi, vključno z javno predstavitvijo mnenj, tako da tukaj ni - ta diskusija je bila izdatna in se je parlament za to že zelo zavestno odločil. In tukaj ni bilo nobenega amandmaja, ne iz koalicije ne iz opozicije. Vsi ste strinjali s tem. Ta del ni bi diskutiran v obliki poslanskih amandmajev. Tako je to parlament že enkrat obravnaval in sprejel, pred enim mesecem. Kar bi rad posebej poudaril je, da se je pokazalo to, kar je omenil poslanec Janc. Sedanji energetski zakon omogoča privatizacijo 100%, vse. Mi tukaj predlagamo na podlagi nacionalnega energetskega programa, ki ste ga sprejeli pred enim mesecem, omejitev tega na največ tolikšen dovoljen del. Zakaj? V Evropi se je pokazalo, da kjerkoli, sploh pa v Ameriki, kjerkoli so privatizirali proizvodne enote, zdaj govorimo o tem, lahko pa bi govorili tudi o distribuciji, so se povsod cene povišale ne pa znižale. In zato je v nacionalnem energetskem programu, ki ste ga vi sprejeli, določeno, da jeto element, da je državno lastništvo element stabilnosti dobave. Gre enostavno za, lahko rečemo, naravne monopole, ki so ob omejenih transportnih poteh, če bi imeli 400-kilovoltne daljvnovode na vse strani pa da bi proizvodnje bilo v naši soseščini mnogo več, kot je pa porabe, potem bi to bilo morda nesmiselno. Ker pa temu ni tako, ker je omejenost proizvodnje povsod po Evropi zdaj pravzaprav vse večji problem, je pa to še kako pomemben element stabilnosti oskrbe z električno energijo. In to se sedaj v temzakonu, torej natančno to, kar je bilo v nacionalnem energetskem programu že sprejeto, se samo konkretiziral. In še to bi rad rekel, da ne bi bilo slabega priokusa potem, ker je morda bilo razumeti iz nastopa poslanca Tanka. Ta zakon ne govori o tem, da se pa kaj zdaj bo privatiziralo. Vsak program privatizacije mora biti odobren oziroma vsaka privatizacija mora biti odobrena predhodno v državnem zboru - zakon o javnih financah pravi, da je treba skupaj z obravnavo državnega proračuna obravnavati tudi in sprejeti v parlamentu seznam pravnih oseb, ki se jih namerava privatizirati v naslednjem letu oziroma kjer se namerava odprodati del ali celotnega lastniškega deleža države. In, recimo, iz holdinga ven sedaj prodajamo tovarno dušika Ruše. Iščemo kupca, pa ga ne najdemo, moram reči, zaenkrat. Ampak to, da se gre v možno odprodajo tovarne dušika Ruše, ste potrdili vi pri obravnavi proračuna za letošnje leto; eksplicitno je bilo navedeno in nam je bilo s tem odobreno, da gremo sploh v program privatizacije. Ta zakon tega v ničemer ne spreminja. Če se bo kdaj - v mojem mandatu zagotovo ne - ampak če se bo kdaj kakšen košček holdinga morda privatiziral do največ 49%, kot predvideva zdaj ta člen oziroma amandma, potem bo to najprej zahtevalo predhodno odobritev v državnem zboru. Zato bi rad odstranil vse strahove, da to sedaj prinaša nekaj mimo splošno veljavnih pravil za privatizacijo državnega premoženja. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Sok ima še enkrat besedo.
Hvala lepa. Še enkrat povem, da se pod tem paketom prilagajanja zakonodaje Evropski uniji sedaj sprejema tu "ad hoc" nekaj povsem drugega. In to kaže tudi na to, da se ti amandmaji kar tako vlagajo tu ustno, čeprav se je možno s tem amandmajem, ki ga je predlagalkolega Janc, da se črta tretji odstavek 78. člena, strinjati. Ampak, poglejte, ta sprememba amandmaja, ta drugi odstavek, novi drugi odstavek pa pravi tako: "Lastninski delež države v podjetjih za proizvodnjo električne energije," se pravi, razumem, da gre tu za vse elektrarne, to so podjetja za proizvodnjo električne energije, "v katerih ima država na dan uveljavitve tega zakona večji delež od 75% osnovnega kapitala, se s privatizacijo ta delež ne sme zmanjšati pod 51%." In seveda vas, gospod minister, sprašujem, če lahko odgovorite, katera so tista podjetja v tem trenutku, kjer je državni delež večji od 75%, in katera so tista, kjer je delež manjši od 75%. Kajti tam, kjer je delež v tem trenutku manjši od 75%, se bo lahko privatiziralo več kot 49%. To izhaja iz tega amandmaja. In prosim vas, da natančno odgovorite, ker tega nikjer ni, in tudi do sedaj niste odgovorili, katera so ta podjetja, da bomo vedeli.
Hvala. Minister ima besedo.
Hvala lepa. Vsa proizvodna podjetja, z izjemo enega, so v več kot 75% lasti države. To eno je pa termoelektrarna toplarna Ljubljana, ki je v 66% lasti države, približno 66%. To pa ta hip v resnici prodajamo, vendar je bila prodaja odobrena v parlamentu v lanskem letu in je sedaj program privatizacije v teku. Pri čemer pa moram spet opozoriti na to, da nas pa nacionalni energetski program zavezuje, da v vseh proizvodnih podjetjih, ki so kogeneracije, in to termoelektrarna toplarna Ljubljana je, država sama ali skupaj z občino ostane več kot 50% solastnica. Tako tudi tam ne bo prišlo do odprodaje večinskega deleža izven javnega sektorja.
Hvala. Mislim, da lahko zaključim razpravo o tem amandmaju. Zato da bomo točno vedeli, o čem glasujemo, bom amandma še enkrat prebral, ker je bil še delno dopolnjen: "V 78. členu se doda nov drugi odstavek, ki se glasi: 'Lastninski delež države v podjetjih za proizvodnjo električne energije, v katerih ima država na dan uveljavitve tega zakona večji delež od 75% osnovnega kapitala, se s privatizacijo ta delež ne sme zmanjšati pod 51%.'. Tretji odstavek se črta." Ta predlog amandmaja dajem zdaj na glasovanje. Prosim za pozornost! Glasujemo. Navzočih nas je 49, za predlog je glasovalo 38, proti 4. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 4.]] Amandma je sprejet. In s tem smo končali z drugo obravnavo. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 1., 13., 43., 58. in 78. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma? Ne vidim tega predloga, zato bomo prešli na vprašanje usklajenosti. Sprašujem, ali je zakon usklajen glede na sprejete amandmaje? Je usklajen. In prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih nas je 49, za zakon je glasovalo 39, proti 9. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Kolegice in kolegi, glede na to, da bo nagovor generalnega sekretarja zveze Nato danes ob 14. uri, prekinjam točko dnevnega reda, bom prekinil sejo [[...]]Trenutek, ker imam ene popravke. Vmes obvestilo, se opravičujem, ampak, glede na to, da bo ta obisk generalnega sekretarja zveze Nato tudi tu v parlamentu, ob 14. uri bo nagovor, bom ob 13. uri 15 minut prekinil sejo. Ponovno se bomo zbrali ob 13. uri 55 minut. Želim, da smo ob tej uri tu, da bomo tako lahko prisotni ob tistem dogodku. Do takrat pa prehajamo na naslednjo točko dnevnega reda, to je na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O DAVČNEM POSTOPKU, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavnici vlade, državni sekretarki v ministrstvu za finance gospe Milojki Kolar. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci!Pred vami je še en pomemben davčni zakon, to je predlog zakona o davčnem postopku. Gre za predpis, ki prvenstveno ureja pravice in dolžnosti davčnih zavezancev ter postopek, način pobiranja davkov. Gre torej za predpis, ki ga potrebujemo za izvajanje zakonov o obdavčenju, sprejetih v preteklem tednu in mesecih. Rešitve, ki so vsebovane v tem predlogu zakona, namreč omogočajo izvajanje operativno vseh teh predpisov. Zakon o davčnem postopku, ki danes velja, je bil sprejet v začetku leta 1996 in je začel veljati s 1. januarjem leta 1997. Kasneje je bil v posameznih členih večkrat spremenjen. Glede na koreniti spremembe v materialnih davčnih zakonih, naj omenim samo zakon o dohodnini in zakon o davku od dohodkov pravnih oseb ter tudi spremembe v drugih predpisih, vlada ocenjuje, da veljavni zakon o davčnem postopku ne zagotavlja več zadostne pravice pravne varnosti zavezancev za davek. Nenazadnje ima tudi vstop Slovenije v Evropsko unijo posledice pri pobiranju davkov tako z vidika izmenjav informacij o davčnih zavezancih za posamezne davke kot tudi izterjave davčnih dolgov za druge države članice Evropske unije, hkrati pa bodo tudi tuji davčni organi na enak način slovenske davčne dolgove izterjevali v drugih državah članicah Evropske unije. Glede na vso večjo vpetost Slovenije v mednarodne tokove so tudi vprašanja izvajanja sporazumov o izogibu dvojni obdavčitvi pomembno področje, ki ga urejamo v novem predlogu zakona o davčnem postopku, ki doslej niso bili urejeni. Upoštevaje povedano, vlada predlaga državnemu zboru v obravnavo nov predlog zakona o davčnem postopku, ki ureja postopek pobiranja davka, to se pravi, celoten postopek od ugotovitve in izračuna davčne obveznosti pa vse do njenega plačila oziroma v primeru neplačil tudi njegovo izterjavo oziroma izvršbo javnih dajatev. Natančno opredeljuje mednarodno sodelovanje na davčnem področju in ureja posebnosti obračunavanja posameznih davkov. Če na kratko povzamem vsebinske bistvene novosti, ki jih predlagani zakon prinaša so: prvič, skrajšujejo se roki za izdajo zapisnika tako, da bo moral inšpektor namesto 15-ih v 10-ih dneh izdati zapisnik po končanem pregledu pri davčnem zavezancu. Nadalje se spreminjajo tudi določeni roki za plačilo davkov; posebne, natančnejše določbe so glede ocene potencialne davčne osnove; potem so veliko bolj podrobna in precizna načela in postopki za davčno inšpeciranje, ki doslej niso bili tako podrobno definirani. Posebne določbe glede obravnave obračunov davka kot aktov davčnega zavezanca v postopku davčnega nadzora v primerih, ko sam ugotovi davek in ga na tej podlagi tudi plača - tako imenovani sistem samoobdavčitve. In pa konkretno oziroma zelo podrobno so urejene zamudne obresti za davčne potrebe, ki so precizno določene v 31. členu, v izogib nesporazumom oziroma dilemam, po kakšnem načinu oziroma metodi se te zamudne obresti obračunavajo. V zakon so vključene tudi določbe, vezane na izvajanje obeh novih zakonov, tako o dohodnini kot o davku od dohodka pravnih oseb. Največji premik oziroma sprememba je v smeri samoobdavčitve davčnih zavezancev, ki predstavlja moderen sistem pobiranja davkov in je narejena na področju samostojnega opravljanja dejavnosti, kjer bodo zavezanci sami izračunavali davke kot akontacijo dohodnine. Za odmero dohodnine pa se zadržuje sedanji sistem, na podlagi katerega bo davčni organ na osnovi napovedi davčnega zavezanca odmeril dohodnino z odmerno odločbo. Na področju obdavčevanja dohodkov pravnih oseb so z vidika administriranja dokaj natančno določeni postopki, ki nalagajo davčnim zavezancem določene obveznosti. V zadnjem delu je vključeno poročanje o dohodkih v obliki obresti, ki so zahtevani in s katerimi izpolnjujemo zahteve iz tako imenovane evropske direktive o obrestih. Predlagano je, da bi zakon začel veljati naslednji dan po objavi, uporabljati pa bi se začel, in sicer, za del o davčni izvršbi in del, ki se nanaša na evropske direktive o izmenjavi podatkov, to je četrti del zakona, s 1. majem letošnjega leta, ves preostali del zakona pa bi se začel uporabljati s 1. januarjem 2005. Hvala.
Hvala, državna sekretarka. Odbor za finance in monetarno politiko je predlog zakona obravnaval kot matično delovno telo. Poročilo je zelo obsežno in ga imate na mizi. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin o predlog zakona. Janez Podobnik, imate besedo za stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospa državna sekretarka s sodelavkami! Vlada nam je po nujnem postopku posredovala v obravnavo predlog zakona o davčnem postopku, iz teksta katerega je že uvodoma razvidno navodilo, da mora biti zakon sprejet do 1. maja, torej do vstopa v Evropsko unijo; če se to ne zgodi, nastane pravna praznina, istočasno pa bi to lahko pomenilo tudi kršitev naših zavez. Ne glede na to, da gre za vprašanje izpolnjevanja neke zaveze, ki je dana že v Bruslju, pomembna zadeva, pa je po našemmnenju odločitev, da se je tako pomemben, tudi strokovno naporen oziroma zahteven zakon, kot je ta, da se ga sprejema po nujnem postopku, je z vidika tudi delovanja državnega zbora zelo vprašljivo. Zato je na tem mestu treba povedati, da v tem primeru mora vlada pač sprejeti posledice, tako politične kot tudi pravne, v zvezi s tem predlogom zakona, kajti ta sicer formalno zadosti potrebo uskladitve s pravnim redom Evropske unije, toda po drugi strani pa kar nekajkrat preseže določene pravne standarde in pravila, ki so bila že sprejeta na mednarodnih organih. Zavedati se moramo, da je procesna zakonodaja temelj demokratične družbe. Procesna pravila so torej tista, ki zagotavljajo standarde pravne države in tudi demokratične družbe. Še posebej je to pomembno na področju davčnega postopka. V davčno-dolžniškem razmerju se kot najbolj tipična udeleženca razmerja pojavljata na eni strani država in na drugi strani davčni zavezanec. Iz tega izhaja, da je razmerje med njima povsem neenakopravno, kajti država proti davčnemu zavezancu nastopa oblastno, predpiše njegov obveznost in način, kako jo bo moral poravnavati, ter vse posledice, če tega ne bo storil v načinu in rokih, ki mu ga predpiše. To se dogaja mimo volje davčnega zavezanca in sloni na premisi zadovoljenjajavnih potreb v dobro vseh državljanov. Večkrat se poskuša tako izraženi javni interes nadomeščati za soglasje volj v davčno-upravno razmerju. Sami ocenjujemo, da je prav, da je temu tako, vendar se moramo zavedati, da pri davčnih zavezancih nastaja konflikt interesov, in sicer njihov lastni interes in javni interes. Pri čemer se vsi davčni zavezanci bolj nagibajo k svojemu lastnemu, ekonomskemu, lahko bi ga poimenovali tudi sebičnemu interesu. To je na nek način popolnoma razumljivo. Prav zaradi tega dejstva je področje materialne in procesne davčne zakonodaje tako zelo občutljivo. Dejstvo pa je, da država brez davkov ne more obstajati. Še bolj je pomembno, da država najde pravo mero poseganja v dohodke in premoženja davčnih zavezancev. Saj lahko le-ti kajkmalu ugotovijo, da jim država preveč pobere z davki. K preprečitvi oziroma blažitvi takih prepričanj mora pomagati predvsem zakonodajalec skupaj z izvršno oblastjo, in sicer na način, da bomo sprejeli take materialne in procesne zakone, ki bodo jasni, pravični, zakoniti ter da bodo izvajani v duhu sprejetega. Žal moramo oceniti, da je država v tem primeru, v primeru tega zakona, na tem izpitu padla. Naša davčna zakonodaja ni najbolj optimalna, samo izvajanje le-te, pa je včasih povsem nesprejemljivo in nespodobno za pravno državo. Na podlagi teh predpostavk smo pričakovali, da bo nov zakon o davčnem postopku pravičnejši, jasnejši in nasploh boljši od sedanjega. V tem kontekstu smo pričakovali izboljšanje pravil tako za državo kot tudi za davčne zavezance Pričakovali smo zakonski predlog, ki bo zaradi pravne varnosti kodificiral davčno procesno pravo v enem zakonu, ne pa, da se predlog v veliki meri še vedno sklicuje oziroma subsidiarno uporablja skupaj z zakonom o splošnem upravnem postopku. Poleg tega bi ob takem konceptu pričakovali, da se uredi tudi pritožbena pot oziroma pot sodnega varstva na način, da ne bi imeli več "kvazi" oziroma tristopenjskega varstva izdanih odločb v davčnem postopku v obliki pritožbe in upravnega spora. Pričakovali smo torejsodobno kodifikacijo davčnega prava z vsemi načeli in postopkovnimi pravili ter preureditev pravnih sredstev v smeri neodvisnih finančnih senatov, kot je to na primer v Avstriji, ali pa finančnega sodišča pri primeru Nemčije ter po vzoru še nekaterih drugih evropskih držav. Gospod predsednik, ali ste mi omejili razpravo?
Da, na pet minut, je po poslovniku [[...]]
V okviru nujnega postopka?
Zaključite misel.
Torej, jaz sem pričakoval, da že ob dejstvu, da smo pri glasovanju glede nujnega postopka, da bomo lahko naše stališče vendar posredoval v celoti. Tu je nujni postopek in ni razloga, da mi omejite razpravo, ampak, če je tako, potem pač ne bom nadaljeval. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo bi dobil magister Diaci, ga ni, magister Andrej Vizjak.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane predstavnice vlade, kolegice in kolegi! Na začetku se seveda pridružujem ugotovitvi tudi mojega predhodnika, da je nedopustno tako pomemben zakon, kot je zakon o davčnem postopku, ki ne vsebuje zgolj določb in usklajevanja z evropskimi predpisi in ne usklajuje naš pravni red z evropsko zakonodajo - to je zgolj en delček tega sistemskega zakona - , da ta zakon sprejemamo tako čez noč, na hitro. Zato smo v Slovenski demokratski stranki tudi želeli prekvalificirati ta postopek v redni postopek, da bi imeli več časa in seveda da bi kvalitetneje lahko se spopadli s tem gradivom. Kajti, vemo, da je prav na tem postopkovnem področju pobiranja davkov oziroma na regulativi, ki določa davčni postopek, veliko veliko težav bilo doslej, veliko nedorečenosti in veliko zelo upravičenih protestov in gneva slovenskih davkoplačevalcev. Številne pripombe zakonodajno-pravne službe seveda dokazujejo, da je tak način sprejemanja tako pomembne zakonodaje neprimeren. Zato menim, da bodo seveda tisti, ki bodo ta zakon danes tudi podprli, nosili vso potencialno odgovornost tudi morebiti za take slučaje, kot so se pojavili v primeru izbrisanih, ko je marsikdo v tem parlamentu pokazal krivce v nekem obdobju nekega hitrega "horuk" sprejemanja zakonov in odločitev in seveda neke posledice, ki jih danes imamo in jih čutimo in jih bomo verjetno čutili tudi v prihodnje. Verjamem, da ne bo tisti, ki bo danes dvignil karton oziroma ki bo pritisnil gumb "za", tudi to čez nekaj let počel, češ ni država sprejela ustreznih postopkov, predpisov, zaradi tega imamo težave. Sicer pa moram povedati, da novi zakon o davčnem postopku dejansko celoviteje kot doslej ureja davčni postopek, seveda kot posebno vrsto upravnega postopka. Upošteva tudi najpomembnejše pomanjkljivosti sedanjega postopka, ki so se dokazalie v praksi, vendar ne vseh, na nekatere bom poskušal opozoriti. Uvaja zadeve, ki so povezane z vključevanjem direktiv v Evropsko skupnost oziroma mednarodnim sodelovanjem na davčnem področju. Uvaja tudi nekatere primernejše rešitve, ki smo jih poznali v davčnem postopku pred nastankom skupne davčne službe Poudaril bi pa, da po naši oceni ne rešuje ključnega problema, to je problema, ki ga verjetno skoraj vsak poslanec čuti kdaj v svoji poslanski pisarni, ko davčna uprava odmeri oziroma izda odločbo o odmeri davka. Seveda se davčni zavezanec pritoži, pritožba ne zadrži izvršitve odločbe, davke mora plačati, nato pa druga stopnja ali celo instančna vleče, vleče postopke v nedogled, v izredno dolge, dolge zgodbe. Država obrača denar, ki ga je dobila na podlagi tega, ker pritožba ni zadržala izvršitve, in tak davčni upravičenec čaka, čaka, čaka in ne dočaka. Njegov denar, seveda, ki bi mu lahko služil za kako drugo pomembno poslovno naložbo, pa je v državnih rokah. Mislim, da je to skrajno nedopustno. In tudi ta novi zakon o davčnem postopku ne vpeljuje nikjer nobene odgovornosti davčne službe, konkretnih davčnih inšpektorjev, ali tistih referentov ali tistih višjih upravnih delavcev, ki odločajo o zadevi, kaj je in kako je; to se pravi, ali se izdajajo oziroma ne izdajajo odločbe glede pritožb v predpisanih rokih, ali so tudi pritožbe upravičene, kakšne so posledice za samega uradnika. To tukaj pogrešamo. Tega v tem zakonu ni in to ni prav. Seveda je na podlagi tega zakona tudi cela kopica drugih nejasnosti še, ki bi zahtevale več pozornosti. Davčna uprava ima še zmeraj celo kopico diskrecije, deluje na podlagi nekih svojih internih navodil, ki so davčnim zavezancem nejasna. Davčni organ diskrecijsko odloča, kakor se mu pač zdi, ker ima navodila, ki so znana samo njemu in ne zavezancu. Da ne govorimo o katastrofalni informatiki davčnih služb in izjemno pomanjkljivih evidencah. To je osnovni vir težav funkcioniranja davčne službe, ki jih ta zakon, žal, ne odpravlja. Za zaključek bi izpostavil samo še naslednje. Veliki davčni dolžniki so še zmeraj tiste "zlate krave", ki se čuvajo, negujejo, mali davčni zavezanci so pa tisti, ki jih je treba ob vsakem nastopu davčne službe sleči do gole kože. To ni prav in prav diskrecija navodila ter podrobno nereguliranje postopka to dopušča. Nov zakon, žal, tega ne odpravlja, zato ga tudi ne bomo podprli.
Hvala. To je bilo stališče Slovenske demokratske stranke. Še Leopold Grošelj bo dobil pred prekinitvijo besedo za stališče poslanske skupine Združene liste.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani sodelavki vlade, kolegice in kolegi! V poslanki skupini Združene liste socialnih demokratov ravno tako ugotavljamo, da je v okviru pravnega sistema in v okviru davčnega sistema najpomembnejši zakon o davčnem postopku, ki je sicer bil uveljavljen že v letu 1996, od takrat je bil tudi večkrat spreminjan in je bil tudi dopolnjen. Novelacija zakona je bila kot posledica potreb po dopolnjevanju davčnega postopka predvsem z vidika administriranja davkov v davčnih organih, tudi uveljavljenje materialnih davčnih zakonov, prilagajanju in tudi spreminjanju pravnemu redu Evropske unije, zakonodajne spremembe s področja državne uprave in tudi ugotovitve ustavnega sodišča, da so nekatere določbe zakona v neskladju z ustavo. In glede na navedene ugotovitve je predlagatelj predložil nov zakon o davčnem postopku, katerega temeljni cilj - predloga zakona - je urediti pobiranje davkov tako, da bo v čim večji meri izkazan odnos med davčnimi zavezanci in prejemniki davkov. Po tej definiciji mora davčni zavezanec izhajati iz izhodišč, da je izpolnjevanje davčnih obveznosti njihova temeljna državljanska vrednota, in na drugi strani zagotoviti delovanje organov, ki so pooblaščeni za nadzor nad izvajanjem zakona o obdavčenju tako, da se izpostavi sorazmernost med pravicami in obveznostmi davčnih zavezancev in med pravicami in obveznosti davčnih organov. V zvezi s tem so v predlogu zakona precizneje kot doslej tudi določena razmerja med davčnim zavezancem in davčnim organom. Večji poudarek je dan v varovanje davčni tajnosti, ki je neposredno povezana tudi z varstvom osebnih podatkov. Matični odbor za finance in monetarno politiko je sprejel več amandmajev k predlogu zakona, ki so redakcijske narave ali sledijo pripombi zakonodaje službe. Po naši oceni nekateri amandmaji tudi precizneje določajo vsebino zakonske določbe v smislu jasnosti oziroma razumevanje pojmov in izrazov. Tako je na primer vsebinsko dopolnjen 8. člen zakona, kjer je določba, kako se na primernejši način ureja pravica davčnega zavezanca do informacij v zvezi z delovanjem davčnega sistema in do informacij v zvezi z njegovo davčno obveznostjo. V poslanski skupini imamo zadržek tudi do dopolnitve 29. člena zakona o davkih glede vrstnega reda plačila davka in pripadajočih dajatev. Lahko tudi do amandmajev k prvem odstavku 31. člena, po katerem se za izračun nove dnevne zamudne obrestne mere uporablja komforni način s katerim naj bi se na ta način, eliminiralo dodatno povišanje letne obrestne mere. Tudi dopolnjen amandma k prvemu odstavku 27. člen na novo opredeljuje, da ugotavljanje dejstva, kdaj je nastala hujša gospodarska škoda, ni mogoče prepustiti diskrecijskemu odločanju davčnega organa, temveč določi kriterij oziroma meril za čim bolj enotno določanje ministrstva za finance. Pri opredeljevanju do predlogov amandmajev odbora za finance in monetarno politiko k predlogu zakona davčne politike smo sledili pri poudarku, če lahko rečem tako, zakonodajne-pravne službe oziroma vsebini redakcijskih narav ali pa popravkov in smo v predlogu zakona o amandmaji tudi glasovali. V poslanski skupini Združene liste se zavedamo nujnosti sprejema zakona o davčni politiki, saj s tem določamo ustrezni pravni okvir za izvajanje davčnega sistema v Republiki Sloveniji, ki je že delno dograjen oziroma se še dograjuje. Res je bilo, da je bilo na predlog zakona vloženih s strani predlagatelja 61 amandmajev, vendar je treba reči, da je 47 amandmajev redakcijske narave ali sledijo pripombam zakonodajneo-pravne službe, 14 pa je po naši oceni takih ali pa tistih, ki vsebino zakona na novo opredeljujejo. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov, bomo glasovali za navedeni zakon. Hvala.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, s tem prekinjam sejo državnega zbora. Nadaljevali jo bomo ob 13.55 uri. V tem času bo pripravljena dvorana za nastop generalnega sekretarja zveze Nato. S točko in sejo bomo nadaljevali 10 minut po koncu njegovega nastopa, točko dnevnega reda, 10 minut po nastopu, tako me je predsednik tudi zaprosil, da najavim.
Dober dan. Vsem lep pozdrav. Predstavniki vlade, predstavniki diplomatskega zbora in seveda kolegice in kolegi. V veliko veselje nam je, da lahko potem, ko je bila Slovenija najprej povabljena v članstvo v zvezo Nato, potem ko so naši ljudje na referendumu odločili, da to povabilo sprejmejo in potem ko so bili opravljeni tudi ceremonialni postopki za dokončen vstop Slovenije v zveze Nato, zdaj lahko v Ljubljani, v državnem zboru gostimo generalnega sekretarja zveze Nato. V naše veliko veselje in čast nam je, da je z nami. Prosil ga bom, da nagovori državni zbor, potem pa je gospod generalni sekretar pripravljen odgovarjati tudi na vaša vprašanja.
Spoštovani gospod predsednik, cenjeni poslanci. Dovolite, da vam najprej povem, v kakšno veliko čast in veselje mi je, da sem prejel povabilo, da naslovim in nagovorim slovenski državni zbor tako kratko po vstopu Slovenije v zvez Nato in le nekaj dni pred tem, ko bo Slovenija vstopila v Evropsko unijo. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanci. Na večer 26. junija leta 1991 je predsednik Milan Kučan v svojem govoru na slovesni razglasitvi neodvisne Slovenije zunaj te parlamentarne zgradbe, dejal sledeče: "Nocoj so dovoljenje sanje, jutri je nov dan." Slovenci so svoje sanje uresničili. Zdaj so uresničili še druge sanje, s tem ko so postali člani Nata in zelo kmalu Evropske unije. Dovolite zato, da začnem z dobrodošlico v družini Nata. Legitimno lahko trdite, da je vaše članstvo v Natu nagrada; nagrada za vse trdo delo, ki ste ga vložili v pripravo vaše države na vstop, gre za zaslužen dosežek. Ampak kaj pomeni biti član Nata? V prvi vrsti pomeni članstvo v Natu to, da nam nikdar več ni treba skrbeti za ozemeljsko integriteto države. To pomeni tudi, da nam nikdar več ni treba soočati se z varnostnimi izzivi sami. Ampak članstvo v Natu je veliko več kot zgolj fizična zaščita Članstvo v Natu pomeni tudi, da smo del svojevrstnega čezatlantskega projekta oblikovanja sprememb. To pomeni sodelovanje v skupnih prizadevanjih za krepitev varnosti in stabilnosti v Evropi in širše, v skladu z našimi vrednotami in interesi. Vnašanje stabilnosti v Afganistan je najnovejši in nedvomno najtežji del našega čezatlantskega projekta. Toda, če želimo zmagati v vojni proti terorizmu, potem je nujno, da to zmago dosežemo z mirom v Afganistanu. Ne smemo gojiti iluzij o času in naporu, ki bo potreben, da bo ta država zopet stabilna in urejena. Toda, to nalogo bomo končali, kajti, ko se Nato loti nekega dela, mora to delo tudi uspešno zaključiti. Natova operacija v Afganistanu kaže, da je naše zavezništvo še vedno najučinkovitejša organizacija v svetu za ustvarjanje, vodenje in podporo velikim, večnacionalnim in dolgoročnim operacijam v podporo miru. Iz tega razloga je Nato postalo neprecenljivo sredstvo za mednarodno skupnost in nikakor ne dvomim, da bo zavezništvo še naprej potrebno za robustne operacije podpori miru v prihodnje. Da pa bi izpolnili te zahteve, moramo razviti sodobne vojaške zmogljivosti s silami, ki se jih da hitro namestiti. Naš napredek je že zelo dober. Prvi elementi Natove sile za hitro posredovanje so že pripravljeni in zavezniki že izboljšujejo ključna področja, kot so strateški premiki, poveljevanje in nadzor, čeprav imamo kar še dolgo pot, ki jo moramo prehoditi. Svojo obrambo krepimo proti orožjem za masovno uničenje in radikalno prenavljamo našo strukturo vojaškega poveljevanja, da bo ta vitkejša in bolj fleksibilna s tem, da bo novo poveljstvo še posebej predano preoblikovanju. Toda več je treba storiti, spoštovani poslanci, in to morajo storiti vse zaveznice; tako stare kot nove, tako velike kot male. Še posebej se moramo vsi zelo resno lotiti vprašanja možnosti razmeščanja in razvrščanja sil in uporabljanja teh sil. Naj razložim ta žargon. Evropske zaveznice in Kanada imajo skupaj približno milijon in pol uniformiranih čet, več kot dva milijona, če temu prištejemo še rezerviste, toda s približno 60.000 četami, ki so razvrščene v večnacionalne operacije, trdijo, da so njihove zmogljivosti preobremenjene. Jasno je, da moramo naše oborožene sile narediti bolj uporabne. Potrebujemo sile, ki so lahke, mobilne, ki lahko izvajajo celoten spekter misij zavezništva, sile, ki se jih da hitro razvrstiti na dolge razdalje in ki lahko ostanejo razvrščene na licu mesta, kolikor dolgo je to potrebno. Če tega ne storimo, bomo kmalu prišli do točke, kjer bo naš politični domet večji od našega vojaškega dometa. Afganistan nikakor ne bo zadnja kriza, s katero se bomo soočili, in zato želim, da vse članice, vključno s Slovenijo, resno vzamejo vojaške reforme. To pomeni, da si je treba določiti prioritete in tudi potrošiti tisto, kar je treba, da bomo lahko hitro razvrstili tiste sile, tja kamor jih dejansko potrebujemo. Naslednja prednostna naloga zavezništva, gospod predsednik, je krepitev odnos s partnerskimi državami. Na Balkanu kakor tudi v Afganistanu vojaki številnih partnerskih držav delujejo z roko ob roki z Natovimi silami, natanko tako, kot so slovenske sile to počele dolga leta. To kaže na ogromno strateško vrednost, ki so jo tovrstna partnerstva pridobila. Z nedavno širitvijo Nata naše preostale partnerske države postajajo še bolj raznolike, tako zemljepisno kot tudi v smislu njihovih varnostih interesov. To pomeni, da bo morala naša politika partnerstva vstopiti v novo fazo, v fazo, ki jo bo označevalo bolj individualizirano sodelovanje s partnericami, močnejšo osredotočenost nasodelovanje s Kavkazom in centralno Azijo, kakor tudi močnejšo osredotočenost na povezljivost, da se bomo na ta način lahko soočili z novimi nevarnostmi, kakršen je terorizem. Prav tako moramo graditi tesnejše in učinkovitejše odnose z Rusijo. Tekom zadnjega desetletja smo se trudili, da bi razvili pravo resnično partnerstvo med Natom in Rusijo, toda vedno znova so stereotipi hladne vojne stopali na pot, to se je zdaj globoko spremenilo. Danes Nato in Rusija sodelujeta v širokem spektru varnostnih vprašanj od kriznega upravljanja do boja proti terorizmu, od reševanja problemov kemičnih napadov do operacij iskanja in reševanj na morju. Vsak dan postaja vedno bolj jasno, da sta Rusija in Nato nujni partnerici pri soočanju s skupnimi izzivi. Naloga krepitve naših partnerstev pa seveda ni omejena na posamezne države. Vključuje tudi krepitev odnosov z drugimi institucijami. Razlog za to je jasen. Vse bolj kompleksno in zapleteno varnostno okolje zahteva od vseh naših institucij, da se združijo, da združujejo svoje sile, kajti le tedaj bomo imeli dostop do celotnega spektra političnih, gospodarskih in vojaških sredstev, ki jih potrebujemo za varnostno politiko, ki ima oči obrnjene v prihodnost. Ključna prioriteta seveda je napredovanje našega strateškega partnerstva z Evropsko unijo. Dober napredek smo že dosegli. V prvi vrsti pa moramo pripraviti teren, da bo Nato lahko podpiral operacije pod vodstvom Evropske unije. Na ta način bo Evropska unija lahko postopoma prevzemala več naših skupnih odgovornosti za stabilnost, tudi na Balkanu. Kasneje letos upamo, da bo pomembne varnostne odgovornosti predali Evropski uniji na območju Bosne. Na ta način bo Evropska unija lahko postala učinkovit varnostni akter, ne da bi pri tem podvaja sredstva in sposobnosti, ki jih je razvil že Nato. Naj pa poudarim, spoštovani poslanci, da Nato nikakor ne bo spakiral kovčke in odšel domov iz Bosne in Hercegovine. Nato bo obdržal svoje poveljstvo v Sarajevu in še naprej bomo pomagali Bosni na področjih, kot so obrambna reforma in boj proti terorizmu. Prav tako pri zagotavljanju, da bodo osebe, obtožene vojnih zločinov, končale v Haagu na mednarodnem sodišču. Poleg tega bo Nato seveda ostal močno angažiran tudi na Kosovu, kajti jasno - in morda naj rečem tudi žal - naše delo tam še ni končano. Sodelovanje med Natom in Evropsko unijo na Balkanu je dober začetek strateškega partnerstva med tema dvema ustanovama. Toda narediti je treba več; razširiti moramo posvetovanja in tudi sodelovanje med obema institucijama skozi celoten spekter varnostnih izzivov, od boja proti terorizmu do preprečevanja širjenja orožja masovnega uničenja. Nato in Evropska unija si delita iste strateške cilje. Čas je, da tudi naši institucionalni odnosi začnejo odsevati to dejstvo. Potreba po tesnem sodelovanju med Natom in Evropsko unijo postaja očitna tudi v neki drugi regiji, v regiji, ki jo nekateri imenujejo "veliki Bližnji vzhod". Postaja namreč vedno bolj jasno, da težave v tej regiji ne smemo prepustiti samim sebi. Popolnoma se seveda zadevam, da je krepitev varnosti in političnega ter gospodarskega napredka v tej regiji velika naloga. Od nas bo zahtevala dobro razumevanje njihovih ambicij in skrbi. Prav tako bo to zahtevalo tudi močno angažiranje držav v regiji. Prav tako bo to zahtevalo novo stopnjo sodelovanja med našimi mednarodnimi institucijami. Nato je pripravljen na to, da odigra svojo vlogo v kontekstu širše mednarodne skupnosti. Ko se bodo naši šefi vlad in držav sestali v Istambulu konec junija, bodo tej strategiji dali novo vsebino. Naprej bodo popeljali našo skupno vizijo nove zveze Nata. Zveze, ki je odločna, spopasti se z novimi varnostnimi izzivi tega stoletja: terorizem, orožje masovnega uničenja in propadle države. Zavezništvo mora biti pripravljeno svoje sile poslati kamorkoli so potrebne in se braniti pred nevarnostmi od koder koli že prihajajo. Mora biti zavezništvo, ki se bo bolj odprlo na svojem partnerstvu in ki bo z roko segla tudi proti južnemu Mediteranu in širše v regiji. Mora postati zavezništvo, katerih člani so popolnoma predani razvoju tistih sposobnosti, ki so potrebne za krepitev tega ambicioznega načrta. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanci, kot članica Nata in čez nekaj Evropske unije ima Slovenija ogromne priložnosti, da sodeluje v tej strategiji, da bo lahko na ta način oblikovala strateško okolje na tako oddaljenih krajih, kot so centralna Azija in Bližnji vzhod. Prepričan sem, da boste takšno vlogo tudi odigrali. Ampak tudi veliko bližje domu, v vaši neposredni soseščini, lahko Slovenija odigra zelo pomembno vlogo. Kot prva država nekdanje Jugoslavije, ki vstopa v Nato in hkrati v Evropsko unijo, lahko vaša država služi kot model uspešnega prehoda, uspešne tranzicije. In tudi kot luč upanja za tiste države, ki morajo svojo tranzicijo še zaključiti. Zgodba o uspehu vaše države je pravi dokaz, da se resnična predanost in trdo delo izplačata. Vesel sem za Slovenijo, da je dosegla toliko, kot je. Ponosen sem, da ima Nato državo, kakršna je vaša Slovenija, med svojim članstvom. Hvala lepa za vašo pozornost. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Hvala lepa ta vaš nastop pred državnim zborom, gospod Jaap de Hoop Scheffer, generalni sekretar zveze Nato. Prosil vas bom, da vzamete slušalke, tako boste lahko slišali vprašanja naših kolegic in kolegov. Kdo želi prvi zastaviti vprašanje? Prosim, kolega Maršič.
Spoštovani generalni sekretar. Najprej seveda hvala za vaše spodbudne in lepe besede o Sloveniji. Dovolite mi, da vas v imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije iskreno pozdravim. In pa zastavim naslednje vprašanje. S posebno zaskrbljenostjo svetovna javnost opazuje zapleteno situacijo v Iraku. Tudi v Sloveniji pozorno spremljamo razmišljanja o morebitnem angažiranju Nata v tej regiji. Glede na to, da je trenutno prednostna naloga zavezništva Nata krepitev misije za vzdrževanje miru v Afganistanu, me zanima: Kako se odzivate na mnenje ameriškega obrambnega sekretarja Donalda Rumsfelda, da je naslednji korak Nata njegova večja vloga v Iraku? Kako bi torej lahko pojasnili angažiranost Nata, še posebej glede na dejstvo, da je Španija, kot članica Nata, sprejela odločitev o umiku svojih čet? In: Kakšno vlogo imajo lahko Združeni narodi v tem? In pa seveda: Kako ta drža vpliva na zapleteno situacijo na vzhodnem Balkanu, ker, kot veste, Slovenija podpira nadaljnjo širitev Nata tudi na Hrvaško, Bosno in Hercegovino in Makedonijo? Hvala.
Vprašanje je postavil kolega Maršič iz Liberalne demokracije Slovenije. Iz poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo vprašanje zastavil kolega doktor Brejc. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod generalni sekretar! V okviru konvencije o prihodnosti Evrope je bilo kar veliko diskusije o oblikovanju obrambnih sil Evropske unije. To je bilo v tistem delu, ko smo govorili o skupni zunanji in varnostni politiki. Zanimalo bi me: Kakšen je vaš pogled na oblikovanje obrambnih sil Evropske unije? In s tem v zvezi, kakšna bo vloga Nata? Hvala.
Hvala lepa. Kolega Potrč bo postavil vprašanje v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Prosim.
[[...]] [[Nima vklopljenega mikrofona.]] [[...]]Spoštovani gospod generalni sekretar.
Mikrofon.
Spoštovani gospod generalni sekretar! V imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov izražam zadovoljstvo, da vas lahko pozdravim v državnem zboru. Republika Slovenija je zelo zainteresirana za mir in za razvoj demokratičnih odnosov na Balkanu, zato izjemno ceni tudi prizadevanja Nata v tej smeri. Ker pa je posebej v zadnjem času negotovost za razvoj demokracije posebej prisotna tudi na Kosovu, mi dovolite, da vas prosim za vaše mnenje: Kako bi lahko Nato, pa tudi sicer mednarodna skupnost storila več za to, da se najde trajna rešitev tega vprašanja na Balkanu? Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo vprašanje zastavil kolega Podobnik. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani gospod generalni sekretar, tudi v mojem imenu in imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke prisrčen pozdrav. V vašem nastopu ste omenili, da se je zavezništvo odločilo, da se bo soočilo z novimi varnostnimi izzivi 21. stoletja - grožnje terorizma in širjenje orožja za množično uničevanje. To pa pomeni, da bo moralo zavezništvo Nato razvijati nove sodobne vojaške instrumente, ki so potrebni za izvedbo takih operacij. Gospod generalni sekretar: Ali bo sedanja višina finančnih sredstev držav članic zavezništva zadostovala za te nove izzive?
Hvala lepa. Želi še kdo postaviti vprašanje? Ne. Gospod generalni sekretar, beseda za odgovore je vaša. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Zahvaljujem se tudi spoštovanim poslancem za njihove prijazne besede, ki so bile usmerjene vame. Še enkrat naj povem, da mi je v veliko veselje, da sem lahko danes tukaj. Tudi sam sem bil 16 let poslanec v svoji domovini, tako da mi nikdar ni problem priti v parlament in se pogovarjati s poslanci. Gospod Maršič, kar zadeva Irak, mnenja sem, da je ključnega pomena premisliti o bolj strukturirani vlogi Nata v Iraku in da je v tem pogledu treba najprej izpolniti številne pogoje. V prvi vrsti gre tukaj za vlogo in položaj Združenih narodov. Mislim, daje nujno, da varnostni svet OZN sprejme novo resolucijo, v kateri bo ne le podelil mandat mednarodnim stabilizacijskim silam, ki je po mojem mnenju ključnega pomena, da se diskusija znotraj Nata sploh lahko začne, ampak je treba prav tako poudariti ključno vlogo, ki jo morajo odigrati Združeni narodi po prenosu suverenosti v Iraku 30. junija na njihovo vlado. Ko že omenjam to suverenost, to je drugi pogoj za to razpravo. Mnenja sem namreč, da mora zahteva priti od suverene legitimne, kredibilne iraške vlade, zahteva, usmerjena na mednarodno skupnost, na OZN ali na Nato, da sodelujejo v takšnih stabilizacijskih silah. V takšnih okoliščinah si lahko predstavljam, da bo med zaveznicami prišlo do razprave. Veste namreč, da je po odhodu španskih sil 17 od 26-ih držav članic Nata ostalo v Iraku s svojimi silami in predstavljam si, da bo zavezništvo vodilo pozitivno razpravo o možni strukturirani vlogi v Iraku. Tukaj naj dodam še en pomemben element. Če bo prišlo do resolucije varnostnega sveta, če so izpolnjeni pogoji, ki sem jih omenil, potem iskreno upam, da bodo poleg zaveznic Nata tam tudi države, ki niso članice Nata, še posebej arabske države, ki bi sodelovale v stabilizacijskih silah v Iraku. Ampak, v končni posledici bo morala iraška vlada sama odločiti, kaj se dogaja v njihovi državi. Gospod Brejc, vedno sem trdil, da pred vami sedi generalni sekretar Nata, ki je po srcu atlanticist, ampak hkrati je to tudi generalni sekretar z močnim evropskim poslanstvom. Kaj s tem menim? S tem mislim, da mora Evropska unija prav tako razmišljati o nadaljnji integraciji, ko gre za varnostno in obrambno politiko. Ampak tukaj je nek "ampak" ali, lahko rečemo, nek pogoj. In ta pogoj zame leži v besedi komplementarnost. Enkrat, ko bo Evropska unija na primer ustanovila te bojne skupine, ki so jih predlagale številne države, morajo te sile vedno biti komplementarne Natu in Evropska unija po mojem mnenju ne sme podvajati tistega, kar že obstaja v okviru Nata, ne potrebujemo še ene zveze Nato. Ampak, da bo Evropska unija lahkoprevzela večji del bremena in da bo Evropska unija lahko razvila svojo obrambno identiteto, varnostno identiteto, potem je to dobro, vendar ne smemo pozabiti, da mora to biti komplementarno Natu in brez podvajanja struktur Nata. Lani, če se spomnite, je potekala razprava v Evropski uniji o poveljstvu, ki bi lahko nekako privedlo do podvajanja struktur Nata, in to, mislim, da ni bila razprava, usmerjena v pravo smer. Gospod Potrč, menim, da ste se dotaknili pomembnega vprašanja, ko ste omenili Kosovo, ravno včeraj sem bil tam namreč in tam sem bil tudi pred natančno mesecem dni in včeraj sem zopet govoril z vsemi relevantnimi akterji na Kosovu. Kot prvo naj rečem to: KFOR, kjer sodeluje tudi Slovenija, je tam in ostaja tam. Po grozovitih etičnih nasiljih, ki smo jim bili priča konec marca, mislim, da je KFOR opravil zelo dobro nalogo, ampak KFOR mora ostati tam, kajti Kosovo je še daleč od stabilnosti, situacija je napeta in krhka, zato sem mnenja, da bo Nato ostal na Kosovu, KFOR bo ostal na Kosovu s tolikšnimi silami, ki so potrebne, da zagotovimo varnost in stabilnost na Kosovu. In če je govor o Kosovu, potem skupaj z vami ugotavljam, da KFOR seveda ne bo mogel imeti vojakov pred vsako srbsko hišo, pred vsako srbsko cerkvijo ali samostanom. Mislim, da je to, kar se je zgodilo, izredno resno in politični učinki tega, kar se je zgodilo, in pa kritika večine vodstva mednarodne skupnosti še ni nekako prišla do dna zadevi. In ko sem bil včeraj na Kosovu, sem bil razočaran, kajti ne vidim napredka; to, kar vidim,je nekaj radikalnih frakcij na Kosovu, ki so mnenje, da s tem, ko spodbujajo etnično nasilje, lahko svoje politične cilje lažje dosežejo, ampak tukaj delajo kapitalno napako, njihov politični cilj se bo vedno bolj oddaljeval, če se bodo te stvari ponavljale, in bojim se, da se to lahko ponovi. In mednarodna skupnost mora storiti vse, kar je zmožna, pod vodstvom OZN, pod vodstvom UMNIC-a, da to prepreči in da prepriča albansko večinsko vodstvo, da prevzame odgovornost. Včeraj sem to dejal v Prištini in to ponavljam tukaj, v državnem zboru: če si političen voditelj, potem moraš voditi, potem moraš sprejemati pomembne odločitve. In na Kosovu smo priče pomanjkljivemu političnemu vodstvu, žal. To, kar sem tudi dejal včeraj in kar ponavljam danes, je, da smo prišli do trenutka, ko mora srbska manjšinska skupnost prav tako spoštovati standarde, kajti naprej moramo govoriti o standardih. Nato bo opravil svoje delo, gospod Potrč. In Sloveniji čestitam za sodelovanje v tej zelo pomembni operaciji. Gospod Podobnik, glede novih izzivov, ki sem jih tudi sam omenil. Dejansko, terorizem je eden teh. Širjenje orožij masovnega uničenja je drug tak izziv. In Nato se mora dejansko prilagoditi tem novim izzivom. Mnenja sem, da v Natu zdaj poteka najbolj temeljit proces preoblikovanja, ki se je kadarkoli zgodilo v zavezništvu. To se je začelo pod zelo sposobnim vodstvom mojega predhodnika, lorda Georgea Robertsona, in svojo nalogo vidim v tem, da ta proces preoblikovanja dokončamo. V svojem govoru sem govoril nekaj o naših silah Ni sprejemljivo, da imamo milijon in pol žena in mož v uniformah in da imamo tako malo ljudi v Afganistanu. To ni sprejemljivo. Nato nikoli ni pustil svojih zavez neizpolnjenih in Nato tega ne more storiti niti danes. In to lahko pomeni, spoštovani gospodje poslanci, da bo prišlo do razprave, ne o stopnji financiranja, ampak o načinu financiranja sil, o načinu financiranja naših kolektivnih instrumentov, ki jih imamo na voljo. Mislim, da nobena razprava ni izključena, ko gre za to vprašanje. Vem pa to in upam, da bodo zaveznice, še posebej zaveznice na evropski strani Atlantika, posvetile dovolj pozornosti obrambnim proračunom, da se ti proračuni ne bodo zmanjševali, ampak zviševali, da bomo prišli do ravni 2% BDP-ja. Vem, da ima Slovenija jasno ambicijo, da bi prišla do teh 2% BDP-ja za obrambo v svojem proračunu. Za zaključek naj povem to, kajti sedim v slovenskem parlamentu, zavedam se, kako pomembne so lahko majhne države pri tem, da misije dosežejo uspeh. Naj vam dam primer: gasilska brigada, gasilci so kritičnega pomena za funkcioniranje misije v Afganistanu, gasilska oprema in gasilci; tega nismo imeli. Slovenija se je odločila, da bo tja poslala gasilsko brigado. To so sredstva, ki so nujno potrebna, ki so kritično potrebna za uspeh misije; brez njih misija ne more biti uspešna. Z drugimi besedami, razvijanje "nišnih sposobnosti", kot jih imenujem v žargonu, je zelo pomembno. To so sposobnosti, ki jih nekatere države nimajo, večje države tega nimajo, in s tega vidika Slovenija res lahko ustvari pomembno razliko. In zato vas spodbujam tukaj v državnem zboru, da ostanete tako predani podpori severnoatlantskemu zavezništvu pri operacijah, ki tečejo blizu vašega doma kot tudi v bolj oddaljenih krajih.
Spoštovane ekselence, visoki zbor! Gospod generalni sekretar, hvala lepa za vaš obisk v državnem zboru, vaš prvi obisk, upam, da ne zadnji obisk. Vsekakor ste se lahko v pogovorih z vašimi sogovorniki danes v Ljubljani po vašem nastopu, glede na vprašanja in komentarje, med mojimi kolegi prepričali, da Slovenija sprejema vse obveznosti, vse pravice in dolžnosti, ki so povezane s članstvom v zvezi Nato, da se jih veseli, ker želimo prispevati svoj del k uresničitvi skupnih ciljev zavezništvu in vam osebno želimo na tej poti vse najboljše. Hvala lepa. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Deset minut odmora, potem nadaljujemo.
Spoštovane poslanske, poslanci, predstavnice vlade Republike Slovenije! Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o davčnem postopku. Še tri stališča poslanskih skupin bomo slišali, in sicer vabim k besedi mag. Blaža Kavčiča, da nam bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovane predstavnice vlade, kolegice in kolegi, v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo zelo resno povzeli stališče vlade, ki je šlo v smeri poudarjanja pomena tega zakona kot enega izmed ključnih zakonov v paketu davčne zakonodaje. Zato smo seveda tudi podprli zakon v vseh dosedanjih fazah, kar pa moram reči, da nam ni bilo lahko. Ni nam bilo lahko zaradi tega, ker gre za zelo obsežen zakon s preko 400 členi, ki ga ni bilo možno proučiti o vseh detajlih in katerega dopolnjevanje je potekalo, kot mnogi tukaj dobro veste, včeraj do približno 22.30 zvečer v državnem zboru. To seveda daje določeno težo tudi že prej izraženim mnenjem drugih poslanskih skupin, ki so tudi izpostavljale določeno rezervo do takega sprejemanja zakonov. Mi, kot rečeno, je tudi razumljivo, da smo kot pozicijska stranka, kot koalicijska stranka to zadevo podprli, nenazadnje tudi zato, ker smo v predlogu zakona videli veliko izboljšav in ker verjamemo, da so v dovolj veliki meri v tem zakonu dejansko prisotna tista načela, ki jih od tega postopkovnega zakona pričakujemo. V slovenski zakonodaji imamo namreč poleg materialnih zakonov, ki urejajo davčno področje, tudi vrsto postopkovnih zakonov in prav ta zakon o davčnem postopku je najpomembnejši od postopkovnih zakonov. V analizi se je pokazalo, da si je vlada prizadevala v ta zakon vgraditi še višjo stopnjo tistih načel, kot so sicer prisotna v naši zakonodaji. To je načelo zakonitosti, potem pravica do gotovosti vseh udeležencev davčnega postopka, potem zakonitost pri ugotavljanju pravic in obveznosti, potem sama zasnovanost na ugotavljanju dejstev, potem spodbujanje za izpolnjevanje davčnih obveznosti, obveznost postopanja v dobri veri, pravica vsakega davčnega zavezanca do nepristranskosti, pravica do informiranja in pomoči ter pravica do zasebnosti. V fazi sprejemanja dopolnil k temu zakonu smo sprejeli vsa dopolnila oziroma kot poslanska skupina podprli vsa dopolnila, ki jih je za izboljšave v tem zakonu predlagala zakonodajno-pravna služba. Podprli smo tudi nekatera dopolnila interesnih skupin, podprli smo tudi nekatera dopolnila opozicijskih strank. Predvsem se mi zdi pomembno izpostaviti, da smo, po našem mnenju, podprli dopolnilo, ki v načelo informiranja udeležencev v davčnem postopku vnaša bistveno višjo raven zastopanosti interesa davčnih zavezancev. To so torej rešitve, ki po našem mnenju v tem trenutku zadovoljivo urejajo ta vprašanja in ki po našem prepričanju odražajo tudi naravnanost naše vlade, da bo davčno zakonodajo razvijala še naprej v smeri zavezancem bolj prijaznih rešitev in v smeri aktivnejšega podpiranja pozitivnega okolja za razvoj podjetništva. S tem velikim korakom za slovenski "fiscus" verjetno nismo napravili velikega koraka za človeštvo, napravili pa smo oziroma bomo pozitiven korak. Pomembno je poudariti, da se po prepričanju naše poslanske skupine razvoj davčne zakonodaje s tem še ni končal in da bomo izražena stališča zastopali še naprej. Zakon v predloženi obliki, skupaj z dopolnili, pa bomo podprli.
Hvala lepa. Predstavnikov Slovenske nacionalne stranke ni. K besedi vabim predstavnika poslanske skupine Nove Slovenije doktorja Andreja Bajuka. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Prav lep pozdrav predstavnikom vlade. Spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o davčnem postopku ima 407 členov, glede tega smo v Novi Sloveniji vložili številčne amandmaje med sejo in pred sejo odbora za finance in drugo monetarno politiko, čeprav bi bilo potrebno še veliko več, če bi si želela Slovenija še za kakšen korak bolj približati varstvu pravic davčnih zavezancev in zmanjšati diskrecijska pooblastila davčne uprave Republike Slovenije. Na odboru so bili od naših predlaganih amandmajev v okviru amandmajev odbora sprejeti trije silno pomembni amandmaji, prvi k 8. členu - s tem predlogom smo opredelili vsebino pravice do informiranja davčnih zavezancev. K 61.a členu smo uspeli predpisati obveznost, da bo davčni organ, to se pravi Durs, za vsakega davčnega zavezanca vodil enotno davčno evidenco po vrstah davkov, davčni zavezanci pa bodo imeli pravico vpogleda v svojo davčno evidenco in pridobiti izpis iz davčne evidence. Za predpisovanje enotnih in sodobno vodenih davčnih evidenc pa bo pristojen minister za finance in ne gospod direktor kot do sedaj. K 37. členu - s predlogom smo dosegli, da o odlogu, o obročnem plačevanju v primeru tako imenovane hujše gospodarske škode te ne bo ocenjeval po lastni presoji sam davčni organ, temveč bo pri tem moral upoštevati vnaprej določene kriterije in merila, ki jih bo predpisal minister, pristojen za finance. Sicer pa Nova Slovenija ne bo glasovala za sprejem tega zakona, in sicer iz naslednjih razlogov, v petih minutah, ki mi jih dovoli poslovnik, se bom samo osredotočil na ključne točke. Prvič, v Sloveniji še naprej ne bo pomembno, kakšno izobrazbo ima oseba davčnega zavezanca, ki je odgovorna za vodenje računovodstva oziroma davčnega računovodstva in izdeluje davčne obračune ter dokumentira in hrani dokumentacijo. To je lahko kdorkoli, izobrazba sploh ni pomembna. Vlada je zavrnila amandma k 61. členu, s katerim bi določili, da minister za finance predpiše izobrazbo, ki jo morajo imeti takšne osebe pri različnih vrstah davčnih zavezancev. Res bi bilo zanimivo slišati, kaj bi danes kakšnemu študentu v tujini odgovorili gospod minister dr. Mramor v okviru predavanj o naši uspešni tranziciji na vprašanje, zakaj je v Sloveniji še vedno lahko računovodja na primer v računovodskem servisu kdorkoli in zakaj morajo to biti v drugih razvitih državah pooblaščeni računovodje. V prejšnji zakonodaji prejšnje skupne države so takšna merila obstajala. Za Slovenijo in našo prihodnost se je pa velika koalicija odločila, da to ni pomembno. Drugič, v prisilnih obravnavah, poravnavah bo država, to se pravi Durs in javni pravobranilec, davčnim dolžnikom še naprej odpisoval ali zmanjševal davčne obveznosti kar po svoji lastni presoji, torej brez vnaprej določenih kriterijev ali meril. Amandma, ki smo ga predstavili, ni bil sprejet. Tretjič. Za davčno tajnost bodo pri nas še naprej šteli podatki o dolžnikih, ki v zakonskem roku ne plačajo dokončno ugotovljenih davčnih obveznosti, podatki o odpisu davčnih obveznosti, podatki o davčnih obveznostih, ki se spremenijo v kapitalske naložbe in tako dalje. To je v očitnem nasprotju z mednarodnimi standardi o fiskalni transparentnosti. V tretjem odstavku 39. člena zakona o gospodarskih družbah piše, da za poslovno skrivnost ni mogoče določiti podatkov o kršitvi zakona. Podatek, da gospodarska družba ali podjetnik ne poravnava davčnih obveznosti pravočasno oziroma skladno z zakonskimi roki, je namreč pomemben podatek o poslovni boniteti davčnega zavezanca, še posebej v primeru predlagane ureditve iz 30. člena zakona o davčnem postopku, po katerem bodo imele kot v dosedanji ureditvi davčne terjatve absolutno prednost pred poravnavo drugih dospelih obveznosti zavezanca. To je samo en argument. Četrtič. V naših predpisih, ki urejajo delovanje državne uprave in v tem okviru davčne uprave, ni nikjer določeno, kdaj in v kakšnem obsegu ter pod katerimi pogoji lahko davčna uprava oddaja obdelavo podatkov zunanjim izvajalcem. S tem zakonom se skozi stranska vrata v 86. členu, to je pri določanju, komu se lahko razkrijejo davčni podatki, daje popolno diskrecijsko pravico davčni upravi, da zaupne davčne podatke oddajajo v obdelavo zunanjim izvajalcem. [[Opozorilni znak za konec.]] Znano je, da je nekdanji finančni minister Mitja Gaspari oddal v obdelavo zunanjemu izvajalcu prav davek, ki ga plačuje največ oseb, to je dohodnino, torej osebne podatke vseh državljanov. To podjetje pa kot zunanji izvajalec za vnos in obdelavo podatkov najema študente. Le kje je davčna tajnost tukaj zagotovljena? In končno - oprostite, še 30 sekund - vlada skozi stranka vrata pri določanju vrstnega reda poravnavanja davčnih obveznosti v primeru kratkoročne plačilne nesposobnosti davčnega zavezanca uvaja stroške postopka pobiranja davka. Pričakujemo lahko, da bodo banke in drugi izvajalci plačilnega prometa začeli zaračunavati kot posebno storitev vodenje evidenc ter prav tako tudi davčna uprava svoje storitve, državni proračun pa bo dobil nov fiskalni vir. Zaradi teh razlogov tega zakona ne moremo podpreti. Bomo se pa zavzeli, da bo Slovenija imela enkrat nek sistem, v katerem bo država spoštovala davkoplačevalce in da davčna uprava ne bo imela takšnih diskrecijskih odnosov in pravic, kot jih ima v zakonu do sedaj in ki se v tem predlogu še povečujejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na drugo obravnavo predloga zakona, to je na razpravo o posameznih amandmajih in členih dopolnjenega predloga zakona. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 23.4.2004 [[pregled je na klopeh]] . Proceduralni predlog, gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana predsedujoča. Pred nami je torej predlog zakona o davčnem postopku, ki naj bi ga danes sprejeli. Poslanci smo dobili danes sporočilo na skorajda 200 straneh gosto tipkanega teksta in v zvezi s tem naj bi se izrekali. Mislim, da je takšno početje neodgovorno. Te odgovornosti sezavedamo v poslanski skupini Nove Slovenije. S tem zakonom se zaokrožuje paket zakonov o davčnih postopkih, o obdavčitvi pravnih oseb, o dohodnini, pa tudi še ostalih rečeh, ki močno posegajo v našo stvarnost. Ta zakon ima vrsto pomanjkljivosti. Glede diskrecijske pravice upravnih organov pri odločanju, kako se bodo vodili davčni postopki, komu se bo kaj oproščalo in komu se ne bo oproščalo. Torej, določena upravna samovolja. Potem zakon celo omogoča, da se bo izpostavilo varovanje osebnih podatkov, torej tisti zakon, ki smo ga včeraj sprejemali, bo s tem določilom ogrožen. Glede na vse to, kar sem sedaj navedel, poslanska skupina Nove Slovenije ne more prevzeti odgovornosti za odločitve v zvezi s tem. Zato najavlja obstrukcijo, pri glasovanju ne bo sodelovala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralni predlog tudi oziroma napoved obstrukcije tudi s strani poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Mag. Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana podpredsednica, da sem tako predvidljiv, da ste kar zaključila, da bom proceduralni predlog predlagal, vendar imate prav. Res je. Tudi poslanska skupina Slovenske demokratske stranke ne mora sodelovati pri, po naši oceni neodgovornem ravnanju v tako pomemben sistemski zakon, kot je zakon o davčnem postopku. Sprejemamo ga po nujnem postopku, čeprav za to ni argumentov. Res je, da je del rešitev povezanih z vključitvijo v Evropsko skupnost nujno sprejeti do 1.5. in da so za to vsi argumenti. Vendar predlagani zakon bistveno širše, kot je tudi iz uvoda gospe državne sekretarke bilo povedano, obravnava sklop davčnega postopka in vsebuje le del rešitev, ki so povezave z vključitvijo. Ocenjujemo, da ta zakon ne rešuje ključnih problemov davčnega postopka, ki so se več kot očitno kazale doslej. Nenazadnje samo iz poročila varuha človekovih pravic izhaja, da je to problematika, kjer je v naraščanju število pritožb in seveda tudi število zadev, ki jih je varuh obravnaval, narašča. Rešitve, ki so v tem zakonu predvidene ne zmanjšujejo ključnih slabosti, še enkrat poudarjam, katere so te. To je to, da se pritožbe zoper odločbe rešujejo nerazumno dolgo in ni nikakršnih sankcij za davčno službo, da bi prihajalo do razsojanja v razumnejšem roku. Gre za celo kopico preširokediskrecije davčnih organov pri odločanju o okoliščinah odmer in tudi kasneje o drugih okoliščinah, povezanih z davki. Gre za odločitve, ki temeljijo na nekih internih navodilih davčnih služb. Gre tudi za katastrofalno informacijsko službo in nevzpostavitev obveznih evidenc na tem področju. Skratka, novi zakon, ki se sprejema na horuk, tudi zaradi postopka ne nudi možnosti, da bi ga tudi poslanci lahko malo popravili. Bila je cela kopica je pripomb zakonodajno-pravne službe. Tako Slovenska demokratska stranka ne želi sodelovati pri sprejemanju tako pomembnega zakona na tak način, zato napoveduje obstrukcijo.
Hvala lepa. Slišali smo torej dve poslanski skupini. Poslanska skupina Nove Slovenije in Slovenske demokratske stranke sta napovedali obstrukcijo in s tem v skladu s poslovnikom seznanili državni zbor. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmajih, in sicer odpiram razpravo o 8. členu in amandmaju treh poslanskih skupin koalicije k temu členu. Želi kdo besedo? Nihče. Razpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno, prosim za nekaj pozornosti. V dvorani nas je zadosti, to smo ugotovili pri prehitrem štetju, tako je očitno prvo glasovanje bilo neuspešno zaradi premajhne pozornosti. Drugič glasujemo o amandmaju k 1. členu. Glasujemo. Čez 10 minut bomo tretjič glasovali o amandmaju k 8. členu.
Spoštovani, spoštovane, tretjič bomo glasovali o amandmaju treh poslanskih skupin koalicije k 8. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odpiram razpravo o 12. členu in amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije k temu členu. Želi kdo besedo? Gospa državna sekretarka, izvolite.
Hvala za besedo. Vlada nasprotuje predlogu amandmaja, ker gre k 12. členu, ker bi v bistvu črtanje petega odstavka v bistvu pomenilo slabšo situacijo za zavezanca, ker ta odstavek določa, kdaj, s katerim dnem prenehajo teči zamudne obresti in je to ugodno za zavezanca. Tako bi to pomenilo slabšo zadevo, ravno tako tudi v četrtem odstavku z zamenjavo številke. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko zaključim razpravo? Lahko. Prehajamo na odločanje o amandmaju Stranke mladih Slovenije k 12. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za so glasovali štirje poslanke in poslanci, proti 38. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odpiram razpravo o 29. členu in dveh amandmajih. Pod 1 je amandma poslanske skupine Nove Slovenije z opombo, če bo ta sprejet, bo glasovanje v naslednjem brezpredmetno. Pod 2 je amandma poslanske skupine Stranke mladih Slovenije. Želi kdo besedo? Gospa državna sekretarka, izvolite.
Vlada nasprotuje.
Hvala lepa. Zaključujem [[...]]Gospod Pucko, izvolite.
Hvala lepa. Vlado sprašujem, če ima pisno mnenje, da ne bi bilo treba potem pri vsakem amandmaju reči, da nasprotuje, in bi si mi to prebrali, pa bi pridobili kakšno minutko.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Lepo prosim za nekaj koncentracije. Naporen teden je za nami, to vemo vsi. Drugič glasujemo o amandmaju pod 1 k 29. členu. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za sta glasovala 2, proti 37. [[Za sta glasovala 2.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod številko 2. Glasujemo. Drugič glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za sta glasovala 2, proti 36. [[Za sta glasovala 2.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 31. členu in amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k temu členu. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Razpravo zaključujem. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Drugič bomo glasovali o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Ob 15.25 uri bomo tretjič odločali o amandmaju.
Glasovalna naprava ni delovala.
Hvala lepa. Upoštevaje dejstvo, da v petek popoldne minute bolj hitro tečejo, lahko opravimo tudi tretje glasovanje o amandmaju malo hitreje. Lepo prosim za pozornost. Tretjič glasujemo o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 6 poslank in poslancev, proti 35. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odpiram razpravo o 37. členu in amandmaju treh poslanskih skupin koalicije k temu členu. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k 62. členu. Želi kdo besedo? Ne. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za sta glasovala 2, proti 37. [[Za sta glasovala 2.]] [[Proti 37.]] Amandma ni bil sprejet. Odpiram razpravo in odločanje o 69. členu in amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k temu členu. Želi kdo besedo? Ne. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za sta glasovala 2, proti 36. [[Za sta glasovala 2.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. In še k 117. členu sta vložena dva amandmaja. Pod 1 poslanske skupine Nove Slovenije, pod 2 poslanske skupine Stranke mladih Slovenije z opombo, če bo sprejet amandma pod 1, o amandmaju pod 2 ni potrebno glasovati. Želi kdo besedo? Ne. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za so glasovali 4, proti 36. [[Za so glasovali 4.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. In še o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za jih je glasovalo 7, proti 32. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da tudi ta amandma ni bil sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 8. in 37. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo vložiti k tem členom amandmaje? Ne, hvala lepa. Sprašujem predstavnice vlade, ali je morebiti zaradi sprejetih amandmajev prišlo do neusklajenosti zakona? Ni, hvala lepa. Preidemo lahko na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 41, proti 1. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda, zaključujem tudi 43. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije. Vsem se za sodelovanje najlepše zahvaljujem in prijeten vikend vam želim!