Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 16. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega in drugega odstavka 58. člena in prvega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: gospa Ksenija Korenjak Kramar, gospod Primož Hainz, gospod Matjaž Nemec, gospod Jan Škoberne, gospod Franc Breznik, gospod Jani Möderndorfer, gospod Franc Laj in mag. Aleksander Kavčič. Na sejo sem vabil predstavnike vlade. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 16. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda seje ste prejeli v sredo, 8. julija 2015, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Mandatno-volilna komisija Državnemu zboru predlaga, da dnevni red seje razširi z naslednjo točko A1. Predlog za imenovanje članov nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, EPA 647-VII . Predlog za širitev ste prejeli 16. 7. 2015 in je objavljen na e-klopi. Postopkovno, dr. Franc Trček. Pardon, napačno obvestilo, dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. V skladu s prvim odstavkom 282. člena Poslovnika bi vas rad vprašal za eno jasno razlago glede vodenja seje. Zanima me, ali imajo poslanske skupine pravico prositi za odreditev 45-minutnega premora za posvetovanje pred glasovanjem? Naj utemeljim, zakaj vas to sprašujem. Danes dopoldne ob 10. uri je potekala skupna seja Odbora za zadeve Evropske unije, Odbora za finance in monetarno politiko ter Odbora za zunanjo politiko. Ko sem pred glasovanjem kot namestnik vodje poslanske skupine na teh odborih zahteval 30-minutni odmor za posvetovanje, sem bil tako rekoč povožen. Seveda je bilo govora o Grčiji in o tem, ali bodo ta tri delovna telesa podprla oziroma dala mandat finančnemu ministru za to, da zagovarja takšen memorandum, kot ga sedaj imamo. In ta naš proceduralni predlog, ki je popolnoma v skladu s poslovnikom, ni bil sprejet in je bil, kot bi jaz rekel temu, preprosto povožen. Zdaj me zanima, ali je to tista demokratična, etična ali moralna praksa, ki jo je obljubljala Stranka modernega centra, saj je bil predsedujoči tem trem komisijam predstavnik ravno te stranke, ali je to neka anomalija, ki se je zgodila in se ne bo več ponovila. Zavedam se, da boste morda to ocenili kot zlorabo postopkovnega vprašanja, ampak glede na to, da bomo danes tudi glasovali, me zanima, ali bomo zvečer pred glasovanjem lahko v Poslanski skupini Združene levice ali v katerikoli drugi prosili za odreditev tega premora, ali to pač enostavno več ni dopustno v tem mandatu. Hvala lepa.
Kar se tiče posameznih točk, ko pridemo do substancialnega odgovarjanja, se seveda lahko uporabi 45-minutni premor po tistem, ko so obrazloženi vsi glasovi in se potem opravi zgolj glasovanje. To je tisto, kar velja na sami plenarni seji. Medtem ko dobro veste, tako vi kot jaz, da imamo problem z vodenjem posameznih delovnih teles in da moramo glede tega sklicati interni posvet, da uskladimo vse prakse, ki na tej točki obstajajo, in to je še ena od točk, ki bodo na tem sestanku. Želi besedo predsednik Mandatno-volilne komisije dr. Mitja Horvat kot predstavnik predlagatelja širitve? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik Vlade kot predlagateljice predloga za imenovanje? [[Ne.]] Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Gospod Jože Tanko, v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Gospod predsednik, mi tega predloga širitve dnevnega reda ne bomo podprli. Predvsem zato ne, ker ni nihče od predlagateljev jasno in nedvoumno odgovoril na to, da nekateri predlagani kandidati ne izpolnjujejo pogojev. Zaradi tega smo v poslanski skupini pisali predsedniku Mandatno-volilne komisije, in sicer že 8. julija. Žal predsednik Mandatno-volilne komisije tega dopisa ni posredoval Vladi in Vlada tudi na sami seji Mandatno-volilne komisije ni decidirano odgovorila, ali je predlog Vlade skladen z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu in Zakonom o integriteti. Drugo, predlagali smo tudi, da zahtevamo od Vlade, glede na to, da se je pri nekaterih kandidatih ugotovilo, da njihovi CV-ji niso popolni, da se njihov CV dopolni. Dali smo še en predlog, da nam Vlada predloži test integritete tako za člane komisije kot za izbrane člane za nadzorni svet Slovenskega državnega holdinga. Tudi tega nismo dobili. Je pa iz vsega tega več kot očitno, da gre pri tako pri izbirnem postopku za izbirno komisijo kot pri izbirnem postopku za člane nadzornega sveta za prepoznavno linijo med Poslovno šolo Bled in Forumom 21. Kajti ena od članic izbirne komisije, dr. Danica Purg, je direktorica Poslovne šole Bled in tudi članica Programskega sveta Foruma 21. Izbrani kandidat gospod Kos je zaposlen pri Sandiju Češku, ki je član upravnega odbora Foruma 21. Skratka, v tem delu gre za prepoznavno politično linijo, ki je že tako in tako v veliki meri vpeta v vse te lastninske procese in tudi proces upravljanja z državnim premoženjem, ki do zdaj razen visokih dokapitalizacij ali odpisov Sloveniji niso prinesli ničesar dobrega. Glede na to, da našim predlogom niste pritegnili in da je več kot očitno, da gre za kolizijo interesov in da gre za politično kadrovanje, mi tega predloga za širitev dnevnega reda ne bomo podprli. Hvala lepa.
Še kakšna obrazložitev? Predstavitev stališča Poslanske skupine Združena levica, Luka Mesec.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Bom skušal biti krajši od predhodnika. Tudi v Združeni levici ne bomo podprli predlagane razširitve dnevnega reda, in sicer zato, ker s postopkom ne moremo strinjati. Bil je ekspresen, bil je netransparenten, lahko mu očitamo tudi nedemokratičnost. Poleg vseh navedenih proceduralnih zadržkov pa imamo tudi en vsebinski razlog, zakaj bomo glasovali proti, to pa je, da v novem nadzornem odboru še vedno ne bo predstavnikov zaposlenih v državnih podjetjih.
Še kakšno stališče? [[Ne.]] Želi mogoče besedo zdaj predsednik Mandatno-volilne? Prosim.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovani poslanke, poslanci, minister! Na Mandatno-volilni komisiji so bila postavljena ista vprašanja, kot zdaj ob predstavitvi stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Na sami seji je minister kvalificirano odgovoril in odpravil namigovanja o neprimernosti kandidatov. Prav tako je povedal, da je bil opravljen test integritete, tako da je komisija skrbno pripravila predlog za Vlado in ta predlog, ki ga je Vlada poslala Državnemu zboru v obravnavanje, tudi ustreza vsem merilom, ki jih določa 39. člen Zakona o SDH. Na seji smo tudi opozorili, da seveda naloga Državnega zbora in Mandatno-volilne komisije ni, da prevzema pristojnosti komisije za izbor kandidatov, ker je to komisija vestno in skrbno opravila. Vsi dvomi v utemeljenost vprašanje izpolnjevanja pogojev so bili torej na sami seji odpravljeni, kar je bilo potem tudi na koncu potrjeno s samim sklepom, zato je predlog za razširitev dnevnega reda pred vami, medtem ko so bili sklepi, ki jih je v identični obliki kot zdaj predlagala Slovenska demokratska stranka, z glasovanjem zavrnjeni. Mislim, da je bilo vse korektno opravljeno in da ni nobenega dvoma, da so predlagani kandidati takšni, da ustrezajo pogojem, ki jih določa zakon. Najlepša hvala.
Postopkovno, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsednik, jaz predlagam, da pozovete dr. Mitjo Horvata, predsednika Mandatno-volilne komisije, da pogleda magnetogram prve seje Mandatno-volilne komisije, ko smo obravnavali to točko, in tudi nadaljevalne seje, ko smo obravnavali to točko. Ne na eni ne na drugi seji ni bil kot predlagatelj ali pa v imenu Vlade dr. Mramor prisoten celo sejo. Iz magnetograma je več kot očitno razvidno, da trditve, ki jih je dr. Mramor povedal na Mandatno-volilni komisiji na seji in na nadaljevanju, niso zdržale niti tistega, kar je zapisano v biografijah posameznih kandidatov, ki so ga same negirale. Zato smo tudi naslovili na Mandatno-volilno komisijo zahteve, da se te zadeve ustrezno dopolnijo in stabilirajo. Nam je žal, da dr. Mitja Horvat, predsednik Mandatno-volilne komisije, in tudi koalicija, ki je glasovala o tem, tega niso podprli. To, kar govori oziroma kar je prej povedal dr. Mitja Horvat, nima popolnoma nobene zveze z dejstvi na seji oziroma na nadaljevanju seje v zvezi s točko, ki je povezana z imenovanjem nadzornikov v Slovenski državni holding. Ne odgovarja dejstvom. Prosim, da pozovete gospoda Mitjo Horvata, da ponovno pregleda magnetogram seje, ki jo je vodil, če si sam vsega ni zapomnil oziroma zapisal. Hvala lepa.
Pri tej točki je ta postopkovni predlog povsem neumesten. Govorimo namreč o dnevnem redu in širitvi dnevnega reda, kjer so prišli na vrsto vsi predstavniki posameznih poslanskih skupin, ki edini lahko v tem trenutku govorijo, tako predlagatelj kot Vlada, vsi so to opravili in to je to. Na tej točki to sploh ni relevantno vprašanje. V tem trenutku govorimo zgolj o tem, ali bomo ta predlog dnevnega reda izglasovali. Postopkovno, gospod Jože Tanko. Upam, da ne bo isto.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne bojte se, ne bom se ponavljal. Vendar če predsednik Mandatno-volilne komisije argumentira razlog za širitev dnevnega reda in pojasnjuje, da je minister vse dileme in vsa vprašanja, ki so se pojavila na seji Mandatno-volilne komisije, pojasnil, je več kot logično, da predlagamo, da prebere, kaj je bilo na seji Mandatno-volilne komisije, ki jo je vodil. To, kar si je privoščil dr. Mitja Horvat, ne vzdrži testa verodostojnosti. Zato sem dolžan, da vas na to opozorim. Če je treba, predlagam tudi prekinitev seje za pol ure, da se bo to pregledalo, ker očitno zagovarjate in dopuščate neko nasilje nad Državnim zborom, kljub temu, da ste verjetno o vseh stvareh poučeni, sploh pa o tako pomembnih, kot je imenovanje predsednika članov nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, da bi lahko že sami ocenili, ali je govoril vaš poslanski kolega verodostojno in z dejstvi ali pa dejstev ni bilo. Več kot očitno je, da se včasih, če se hoče izpeljati neke rešitve na silo, tudi dejstva nekoliko potvori, samo da se doseže cilj. Predlagam vam, da zaradi verodostojnosti moje ali njegove izjave omogočite, da se naredi vpogled v magnetogram in se vidi, ali je minister dejansko odgovoril ali pa je govoril nekaj, kar je bilo v CV-jih kandidatov napisano drugače. Na to so moji kolegi, gospod Logar, gospod Breznik, na razpravi večkrat opozorili. Žal z neresnicami in potvorjenimi dejstvi, gospod predsednik, ni možno utemeljevati razlogov za širitev seje dnevnega reda. Hvala lepa.
Opozoril sem vas prej, da če se boste ponavljali, sledi opomin. Tokrat sledi opomin zaradi tega, ker ste povedali, da izvajam nasilje nad Državnim zborom. Gospod Tanko, če je kdo v tem Državnem zboru kadarkoli izvedel kakšno nasilno dejanje, ste ga izvedli vi. Takega očitka si ne dopustim. Opomin! Zdaj pa nadaljujemo. Zaključili smo torej s predstavitvijo stališč. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Odločamo o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 25. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Prehajamo na glasovanje o določitvi dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem in s sprejeto dopolnitvijo. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 24. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je dnevni red 16. izredne seje Državnega zbora določen. Prehajamo na A1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZA IMENOVANJE ČLANOV NADZORNEGA SVETA SLOVENSKEGA DRŽAVNEGA HOLDINGA, D. D. Predlog za imenovanje članov nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Želi predstavnik Vlade besedo? Besedo ima minister za finance dr. Dušan Mramor.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! V zadnjem letu smo uspeli poenotiti sistem upravljanja državnih skladov in postopno uveljaviti načelo neodvisnega upravljavca in njegove ločenosti od izvršilnih funkcij oblasti, vse to tudi v okviru uveljavljanja smernic OECD za korporativno upravljanje družb v državni lasti. Izjemno pomembna prelomnica v uveljavljanju dobrih praks upravljanja je bil sprejem Odloka o strategiji upravljanja kapitalskih naložb države, ki ste ga v Državnem zboru potrdili v tem tednu. Z vašo današnjo odločitvijo temu sledi še prenova organov upravljanja Slovenskega državnega holdinga, to je nadzornega sveta in uprave. V okviru postopka za oblikovanje predloga Vlade Državnemu zboru sem v skladu s 40. členom Zakona o SDH kot pristojni minister dne 15. 5. 2015 imenoval strokovno komisijo, ki so jo sestavljali strokovnjaki z izjemnimi izkušnjami iz delovanja nadzornih svetov, upravljanja kadrovskih virov in korporativnega upravljanja, in sicer: dr. Peter Kraljič, dr. Danica Purg in mag. Aleksander Nagode. Strokovna komisija je postopala v skladu z zakonskimi določili in najvišjimi profesionalnimi standardi ter v okviru tega najprej pripravila merila za ocenjevanje strokovnega znanja, izkušenj in veščin, potrebnih za kakovostno upravljanje funkcije člana nadzornega sveta SDH, in določila besedilo strokovnega kompetenčnega profila za člana tega organa. Dne 20. 5. je objavila odprti javni poziv za člane nadzornega sveta ter prejela prijave 64 kandidatov. Na podlagi analize prijav je ugotovila, da 32 kandidatov ne izpolnjuje osnovnih pogojev, kot jih določa 39. člen zakona, zato jih je izločila iz nadaljnje obravnave. Preostalih 32 kandidatov, ki so izpolnjevali osnovne pogoje, je komisija v nadaljevanju postopka dodatno preverila v skladu z zahtevanim strokovnim profilom, in sicer glede na strokovno izobrazbo, strokovna znanja, znanja tujih jezikov, delovne izkušnje in kompetenčni profil ter oblikovala ožji izbor 15 kandidatov. Te je skladno z določili javnega poziva obvestila o uvrstitvi v ožji izbor ter jih pozvala k predložitvi predpisanih dokazil, 5 kandidatov iz seznama pa tudi k dopolnitvi vloge. Po predložitvi dokazil in dopolnitvi je komisija ugotovila, da eden izmed kandidatov, ki se je uvrstil v ožji izbor, ni predložil vseh zahtevanih elementov prijave, zato ga je izločila iz nadaljnjega postopka. S tem je komisija ugotovila, da so prijave 14 kandidatov iz ožjega izbora popolne in da izpolnjujejo vse predpisane pogoje in zahteve. V nadaljnjem postopku je komisija upoštevala zahtevo tretjega odstavka 39. člena zakona, da mora biti nadzorni svet SDH sestavljen iz članov, ki se medsebojno dopolnjujejo po strokovnem znanju in kompetencah. Vanj morajo biti imenovani strokovnjaki za finance, korporativno upravljanje, upravljanje obveznosti in premoženja ter korporacijsko pravo. Soglasno je oblikovala predlog s 14 kandidati, razvrščenimi v tri skupine po 5 članov nadzornega sveta SDH. Strokovna komisija mi je tako strukturiran predlog članov nadzornega sveta predložila dne 30. 6. 2015 in s tem končala svoje delo. Predlog komisije sem skrbno proučil in odločil, da njen predlog prve skupine 5 članov nadzornega sveta spremenim in dopolnim, tako da v njem upoštevam tudi kandidate iz njenega drugega in tretjega predloga. Skladno z določili zakona sem že pri posredovanju svojega predloga na Vlado ter dopolnitev predloga komisije tudi javno razkril. Skladno z ugotovitvami strokovne komisije vsi predlagani kandidati izpolnjujejo pogoje iz prvega in drugega odstavka 39. člena Zakona o SDH. Poleg tega je zagotovljena skladnost s tretjim odstavkom 39. člena Zakona o SDH, saj se vsi predlagani kandidati medsebojno dopolnjujejo po strokovnem znanju in kompetencah ter zajemajo strokovnjake za finance – dva izmed njih; korporativno upravljanje – vsi; upravljanje obveznosti in premoženja – dva sta specializirana na tem področju; korporacijsko pravo – eden izmed predlaganih članov, kar je razvidno iz predstavitve kandidatov v vladnem predlogu. Vlada predlaga, da Državni zbor imenuje sledeče članice in člane nadzornega sveta: Barbaro Smolnikar, Damjana Beliča, Draga Ferfoljo, Duška Kosa in Lidio Glavina. Hvala lepa.
Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Želi besedo predstavnik komisije? [[Ne.]] Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Želi kdo besedo? Gospod Franc Jurša, Poslanska skupina Desus.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav kolegicam in kolegom. Spoštovani! Upravljanje državnega premoženja je eno izmed izjemno pomembnih področij vsake države, seveda tudi naše. Skorajda lahko rečem, da se že od osamosvojitve naprej politika prepira glede kontrole nad premoženjem. V zadnjih nekaj letih smo se še bolj aktivirali urediti to področje. Mogoče tudi zaradi krize, ki nas je pahnila na realna tla. Moram omeniti, da je Desus aktivno sodeloval tako pri sprejemanju določb Zakona o SDH kot pri oblikovanju strategije v tem mandatu. Nihče se ni doslej upal ali pa ni bilo interesa jasno definirati cilje upravljanja državnega premoženja. Kaj pripada, kaj obdržati in kaj prodati? Osebno mislim, da za to ni bilo interesa, saj je kaotično stanje omogočilo negospodarno ravnanje, okoriščanje na račun državnega premoženja in posledično izčrpavanje naše tako imenovane srebrnine, ki je namenjena nam vsem in našim zanamcem. Zdaj imamo zakon, imamo klasifikacijo državnega premoženja, strategijo, manjka nam še določitev tistih oseb, ki bodo to nadzorovale. Pred seboj imamo paket petih imen, imena strokovnjakov, ki bodo bdeli na več kot 11,4 milijarde evrov vrednosti državnega premoženja. Verjamem, da ni tako preprosto kar nekomu položiti v roke tako odgovorno nalogo. Ravno zato so se postopki kadrovanja tudi precej zavlekli. Ali imajo te osebe podporo politike? Enega dela že, drugega ne. In žal je naša politična praksa, da vedno stojimo na nasprotnih bregovih. Ne glede na to, kdo je na oblasti, je opozicija vedno kontra. Dajmo to enkrat že preseči, vsaj ob ključnih odločitvah, ki zadevajo naše državljanke in državljane. Tudi imenovanje nadzornega sveta SDH po naši oceni sodi med odločitve, glede katerih bi morala politika stopiti skupaj. Za naše ljudi gre, za našo državo, glede katere smo bili leta 1990 na plebiscitu vsi vzhičeni, polni upanja in zagona. In kam smo jo pripeljali? 6 ur smo razpravljali o teh imenih na Mandatno-volilni komisiji. Ko bi bila ta razprava vsak konstruktivna. Ne, bila je polna podtikanj, iskanja napak, lepljenja etiket kandidatom, določeni politični stranki, diskreditacij in še marsikaj drugega. Ljudje božji, manj kot dva milijona nas je. Glavna evropska mesta so številčnejša. Poiskati osebe, ki so vrhunski strokovnjaki s tega področja, ki niso nikoli bili člani političnih strank ali njihovi simpatizerji, ki se niso nikoli niti pogovarjali s kakšnim politikom ali poiskali kakšno mnenje politika in v končni fazi, kar je izjemno pomembno, ki so se pripravljeni izpostaviti in prijaviti ter opravljati to zahtevno odgovorno nalogo. Ni veliko kandidatov, ki bi bili pripravljeni svoje ime postaviti na tnalo, da se ga secira v prafaktorje, to je izjemno velik zalogaj. Naj zaključim. Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev verjame v strokovnost komisije, ki je izbirala imena oseb, katerim bo zaupan nadzor nad premoženjem naše države. Zaupajmo, da bodo svoje delo opravljali odgovorno, transparentno, predvsem pa neodvisno. Vsi kandidati so za nas spremenljivi, zato bomo prispevali svoje glasove k njihovem imenovanju v nadzorni svet organa, ki bo nadzoroval naše skupno premoženje. Hvala.
Stališče Poslanske skupine Združena levica bo predstavil dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. V Združeni levici predlaganih članov nadzornega sveta ne bomo podprli iz treh razlogov. Prvi je načelni. Ne moremo podpreti nobene sestave nadzornega sveta, dokler delavci v državnih podjetjih, ki jih SDH upravlja, v njem ne smejo imeti svojih predstavnikov. Če bi sklep podprli, bi dali legitimnost ravno tej izključitvi. Državni zbor bi lahko aprila to anomalijo popravil, toda novelo Zakona o SDH, ki smo ga predlagali v Združeni levici, je zavrnil. Če koalicija, za katero je ekonomska demokracija menda ena od prioritet, pristaja na izključenost zaposlenih iz nadzornih svetov bank in SDH, bo to morala opravičiti pred svojimi volivci, mi pa pri tem ne bomo sodelovali. Poleg tega v Združeni levici ne verjamemo, da lahko direktorji državnih in celo privatnih firm uveljavijo javni interes v državnih podjetjih. Dr. Cerar pogosto grmi proti domnevnim menedžerskim omrežjem, ki naj bi izčrpavala državna podjetja, hkrati pa nas prepričuje, da so pripadniki te iste menedžerske grupacije neodvisni. Gotovo so neodvisni od državljanov, ki smo lastniki državnih podjetij, in gotovo so neodvisni od delavcev, ki so v državnih podjetjih zaposleni, niso pa neodvisni od menedžersko-kapitalskega miljeja, ki mu socialno in nazorsko pripadajo. Najmanj, kar bi Vlada lahko zagotovila, bi bilo izogibanje potencialnemu konfliktu interesov. Nadzorni svet SDH posredno nadzoruje tudi državne banke. Kako je torej mogoče, da predsednika uprave NLB Skupine nadzoruje direktorica njene hčerinske službe? Če sklenem, v Združeni levici ne bomo podprli nobene sestave nadzornega sveta, iz katerega bodo izključeni predstavniki zaposlenih v državnih podjetjih in ki ne bodo odgovarjati demokratično izvoljenim organom. Hvala.
Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov bo predstavil mag. Matej Tonin.
Gre za izjemno pomembno odločitev, eno izmed najpomembnejših odločitev v našem mandatu, torej kako in na kakšen način bo upravljano naše premoženje. V Poslanski skupini Nove Slovenije bi bili krivični, če bi dejali, da so vsi iz seznama nesposobni in neprimerni za nadzorovanje premoženja. Kljub vsemu je pa nekaj primerov, kjer se lahko ugotovi precej ponesrečen konflikt interesov, zato bo Poslanska skupina Nove Slovenije glasovala proti predlagani listi.
Stališče poslanske skupine SDS bo predstavil mag. Anže Logar.
Spoštovani minister, predsednik Državnega zbora, spoštovani poslanci! Redkokdaj kakšno kadrovsko imenovanje obsega ali pa je deležno tako malo medijske pozornosti, kot je v tem primeru imenovanje petčlanskega nadzornega odbora Slovenskega državnega holdinga, pa čeprav gre za 11 milijard evrov premoženja. Mediji so bili redki v opozorilih na nekatere očitane nepravilnosti pri imenovanju, a naj vendarle nekaj teh opazk oziroma navedb citiram. Trije od teh petih predlaganih kandidatov naj namreč povsem evidentno ne bi izpolnjevali zakonsko določenih pogojev za člane nadzornega sveta in med temi petimi kandidati so kar štirje z diplomo poslovne šole IEDC. Mandatno-volilna komisija si je zadala zelo ambiciozen načrt, v uri in 45 minut je želela spraviti pod streho imenovanje petih ključnih oseb, ki bodo v prihodnosti upravljali slovensko premoženje v višini 11 milijard evrov . Seveda se ta računica prejšnji teden ni izšla, zato smo imeli nadaljevanje seje, kjer je bilo očitno, da želi koalicija čimprej zaključiti to razpravo. Minister je na obeh sejah MVK sedel samo na začetku. Vsakič se je opravičil zaradi drugih obveznosti in odšel iz seje Mandatno-volilne komisije. Oprostite, gre za 11 milijard premoženja in redko se zgodi, da so druge teme pomembnejše od tako imenovane slovenske srebrnine. Ampak vladajoča koalicija je kljub temu šla naprej. Minister nas je v tistem času, ko je bil na seji, seznanil s tem, da so vsi kandidati izjemni kandidati in da vse, kar so mediji zapisali o tem, ne drži. Ko smo ministra in kasneje državnega sekretarja Dragonjo soočili z dokazi, da ti podatki ne držijo, nadaljnjega odgovora pač nismo prejeli. Še več, v odnosnosti ministra je gospod državni sekretar Dragonja rekel, da sam ni sodeloval pri tej komisiji, da je bila to izključno pristojnost ministra, da je sam odgovorno imenoval komisijo, in da se je dal na koncu podučiti o izboru komisije. Zakaj je ta komisija tako pomembna? Zato, ker sta vsaj dva člana takšna, ki sta potem določila tudi kadrovsko sestavo. V tej komisiji je bil namreč dr. Kraljič, častni doktorand šole IEDC in tudi deset let nadzornik te šole, in Danica Purk, ki je znana po tem, da sedi v programskem svetu Foruma 21. V razpravi smo ugotovili, da je ta krog petih kandidatov sestavljen iz nekega trikotnika Forum 21 – Poslovna šola IEDC - Združenje YES. Ko smo želeli vladajočo koalicijo povprašati o tako imenovanem testu integritete, o katerem je govoril minister, in smo želeli, glede na to, da so se pojavile informacije, da kandidati niso predložili vseh podatkov, pregledati tudi ta test integritete, je vladajoča koalicija glasovala proti temu. Pri vprašanju o integriteti predlaganih petih kandidatov, da bi se poslanci seznanili s tem, ali omenjenih pet kandidatov res obsega vso integriteto in je prestalo ta test, je vladajoča koalicija torej glasovala "proti". Tako imamo pred seboj sedaj nabor petih kandidatov, o katerih bo verjetno razprava še potekala. Če tako na hitro preletimo, bodo o 11 milijardah premoženja v prihodnje odločali ponosni član YES, stečajnik, sociolog, direktor podjetja s sedežem na Cipru in pa novopečena diplomantka z opravljenim izpitom za nadzorstveno funkcij z dne 15. 10. 2014, nedavno. Zato bo Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke glasovala proti.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Še nismo. Potem ima besedo gospod Matjaž Han, da predstavi stališče Poslanske skupine SD.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Imenovanje članic in članov nadzornega odbora Slovenskega državnega holdinga je to, kar je rekel Matej, zagotovo ena najbolj pomembnih in najodgovornejših kadrovskih odločitev tega mandata, ki jo seveda sprejema Državni zbor. Zato seveda ne čudijo vsa razburjenja in velike besede o kandidatih že vnaprej, preden jim damo sploh možnost, da bi lahko pokazali svoje znanje in svoje kompetence. Minister za finance je na podlagi Zakona o Slovenskem državnem holdingu imenoval posebno strokovno komisijo, ki so jo sestavljali dr. Peter Kraljič, dr. Danica Purk in mag. Aleksander Nagode., torej, ne zamerite, ampak za moje pojme priznani strokovnjaki z izkušnjami z delovanjem nadzornih svetov. Omenjena komisija je v skladu s svojimi pristojnostmi obravnavala vseh 46 kandidatur, pri čemer je ugotovila, da 32 kandidatk in kandidatov ne izpolnjuje osnovnih pogojev in na podlagi vsega tega v ožji zbor postavila 14 kandidatov ter oblikovala tri različne kandidatne predloge petih članov za nadzorni svet SDH. S tem je ministrstvo za finance dalo na razpolago pet ljudi, in sicer Barbaro Smolnikar, Damjana Beliča, Draga Ferfoljo, Duška Kosa in Lidio Glavina. Dejstvo je, da imajo vsi kandidatke in kandidati pridobljeno ustrezno izobrazbo, za moje pojme pa je pomembno tudi to, da imajo večletne delovne izkušnje na najodgovornejših delovnih mestih, v organih vodenja različnih priznanih in uveljavljenih gospodarskih družb, tako domačih kot seveda tudi tujih. V Poslanski skupini Socialnih demokratov kot pozitivno ocenjujemo zlasti dejstvo, da imajo kandidatke in kandidati zelo heterogena znanja in izkušnje. To pomeni, da se bodo lahko pri svojem delu vsebinsko medsebojno dopolnjevali oziroma si bodo primerno lahko razdelili odgovorne naloge glede na svoja pridobljena znanja in na svoje izkušnje. Socialni demokrati pa seveda obžalujemo, da je bilo v zadnjih dneh izrečeno toliko slabih besed in toliko negativizma o posameznih kandidatih. Še preden so te kandidati dobili priložnost, da se vendarle dokažejo. Menimo, da si takšne popotnice že iz načela medsebojnega dostojanstva in medsebojnega spoštovanja ne zasluži prav nihče. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ocenjujemo, da je predlog za članice in člane nadzornega sveta SDH po strokovni plati in tudi drugače dober, zato ga bomo seveda podprli. Hvala.
Za predstavitev stališča Poslanske skupine Stranke modernega centra ima besedo dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, dragi kolegice in kolegi! Izbira in imenovanje kandidatov za člane nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga je bila vsaj v zadnjih pol leta opravičeno deležna javne, strokovne in tudi politične pozornosti. V stališču Poslanske skupine SMC želim izpostaviti dva zorna kota, ki smo jima pri naši odločitvi namenili osrednjo pozornost. Prvi zorni kot je spoštovanje in zasledovanje načel pravne države. Z namenom učinkovitega in transparentnega opravljanja z državnim premoženjem je Državni zbor Republike Slovenije spomladi leta 2014 sprejel Zakon o Slovenskem državnem holdingu. Po omenjenem zakonu je Slovenski državni holding delniška družba, njena ustanoviteljica in edina delničarka je Republika Slovenija. Ta isti zakon določa dvotirni sistem upravljanja SDH, ki ga vodi uprava, ki je odgovorna za vse upravljavske odločitve SDH, njenega predsednika in dva člana pa imenuje nadzorni svet, katerega glavna naloga je nadzor nad uresničevanjem aktov upravljanja in poslovanja SDH. Naloge in pristojnosti skupščine SDH v imenu države uresničuje Vlada. Vlada na predlog ministra za finance, ta pa na priporočilo posebne strokovne komisije skupaj z Državnim zborom sodeluje pri imenovanju petih članov nadzornega sveta SDH. Omenjeni način in pogoje izbora ter imenovanje članov nadzornega sveta SDH določata 39. in 40. člen zakona. Prvi določa pogoje za imenovanje kandidatov na funkcijo člana nadzornega sveta SDH, drugi pa postopek imenovanja nadzornega sveta. Pričakuje se, da kandidati, ki opravljajo funkcijo nadzornikov, izkazujejo najvišjo mero osebne integritete, poslovne etičnosti in zadostnih izkušenj na primerljivih delovnih mestih. Za izpolnjevanje naštetih in ostalih meril petih kandidatov, ki so pred nami, nosi odgovornost Ministrstvo za finance oziroma Vlada Republike Slovenije. Zadnjo fazo v procesu njihove potrditve pa opredeljuje prvi odstavek 40. člena zakona, ki navaja, da vse člane nadzornega sveta imenuje Državni zbor na predlog Vlade in da daje soglasje k celotnemu predlogu Vlade in ga ne more spreminjati. Preden to storimo, naj omenim še drug, prav tako pomemben vidik, ki smo ga v naši poslanski skupini upoštevali pri svoji odločitvi. Govorim o vidiku odgovornosti, in sicer odgovornosti kandidatov, predlagatelja in nas, poslancev, odgovornosti do naših državljanov in države. Državna lastnina mora biti v korist vseh državljanov, s svojimi donosi predstavljati pomemben del proračunskih prihodkov in postati steber socialne države. Pa temu, kot vemo, do sedaj zelo pogosto ni bilo tako. Stranka modernega centra se je že v svojem predvolilnem programu zavezala izboljšati korporativno upravljanje v državnih podjetjih. Med ukrepi za uspešno in družbeno odgovorno gospodarstvo je v svojem programu že ob nastanku stranke pred dobrim letom dni in pred volitvami zapisala ukrep upravljanja z državnim premoženjem skozi učinkovito delovanje in upravljanje SDH ter z jasno strategijo upravljanja kapitalskih naložb in kodeksa korporativnega upravljanja. Glavni namen in poslanstvo SDH je, da s svojim delovanjem dokončno prereže popkovino, skozi katero so se politične elite napajale iz državnih podjetij. Poslovni rezultati večine njih kažejo, da so bili ti vplivi škodljivi tako za podjetja, ki so poslovala slabše, kot primerljiva podjetja v zasebni lasti, tako za politiko, predvsem pa za to državo in njene državljane. Tudi zato strokovno odgovornega in transparentnega upravljanja državnega premoženja ne more opravljati kdorkoli. V Poslanci skupini SMC bomo predlog za imenovanje članov nadzornega sveta SDH, ki je pred nami in ki nam ga je posredovala Vlada, podprli, iz razloga, ker verjamemo, da je bil celoten proces narejen po črki in pravilih pravne države in da bomo vsi vpleteni v tem procesu nosili ustrezno odgovornost. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Na podlagi petega odstavka 67. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam, da lahko vsak govornik o predlogu za imenovanje razpravlja le enkrat, pri čemer ima na voljo 5 minut. Glasujemo o takšnem predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 19. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Želi kdo razpravljati? Prosim, da se prijavite. Besedo ima gospa Anja Bah Žibert.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Kolegice in kolegi, vem, da je že popoldanska ura, zadnja seja pred parlamentarnimi počitnicami, ampak mislim, da je na dnevnem redu najpomembnejša točka v zadnjem obdobju, in žal mi je, da je prišlo do večine pri glasovanju, da bo ta razprava omejena. Mislim, da bi se o tej točki veljalo še posebej pogovarjati in o njej razpravljati. Vendar, če povzamem, govorimo o tem, kdo bo nadzoroval 11 milijard vredno premoženje. Govorimo o tem, kdo naj bi bili najprimernejši kandidati za takšno funkcijo. Prej smo s strani največje stranke v tem državnem zboru, stranke SMC, slišali, da je to odgovornost tistih, ki bodo v ta nadzorni svet imenovani, kot tistih, ki to predlagajo, da bodo torej tudi predlagatelji prevzeli odgovornost. Spoštovani, ampak to je neresnica. Na nek način je to laž. Dejstvo je, da ste enako govorili tudi takrat, ko ste vzeli mandat enemu od poslancev. Takrat smo z vaše strani v uradnih izjavah stranke SMC poslušali, da boste prevzeli odgovornost. A ste jo? Niste. Kako naj potem verjamemo temu, da boste tudi za to prevzeli odgovornost? Ne boste je. Veste, zakaj ne? Zato, ker smo vas opozorili na posamezna neskladja pri teh imenih. Ne želim in ne želimo diskreditirati posameznikov, ampak kot sem povedala, govorimo o tem, da gre za nadzor 11 milijard vrednega premoženja in da morajo biti na nek način to ljudje, ki so, kot pravi rek, čisti kot solze. Vsak najmanjši dvom bi moral za vse nas pomeniti še en dodatni razmislek. Pa tega niste želeli. Dovolite, da se še enkrat obrnem zgolj na eno od predlaganih imen. Gospod Duško Kos in še enkrat Kalandrovo društvo. Če omenjeni gospod ni bil sposoben društva, ki je bilo financirano iz tujine, ki je dobivalo denar iz državnih podjetij in države, kot član takratnega upravnega odbora nadzirati, da bi to društvo poslovalo v skladu z nekimi moralnimi, etičnimi, in nenazadnje tudi zakonskimi določili, kako mu lahko danes zaupate, da bo nadzoroval 11 milijard vredno premoženje? Na to, da s tem društvom ni bilo vse v redu in da je šlo v bistvu za neko bajpas podjetje, ki je financiralo politično stranko, je takrat opozoril tudi vaš predsednik dr. Miro Cerar. Tudi pravniki mu zelo zaupate, dr. Pirnat. Ampak tokrat to ni problem. Pa menda ja ne samo zato, ker je direktor enega podjetja, katerega lastnik sedi v Forumu 21? Pa ne tako daleč, dragi moji! Govorimo o premoženju države. Še nekaj. Ni prav, da poslušamo s strani koalicije, da opozicija vedno nečemu nasprotuje, da so naša mnenja drugačna. Hvala bogu. Upam, da smo vsaj čase, ko smo morali vsi enako govoriti, že prešli. Toliko časa pa smo že nekako v tem demokratičnem duhu vsi skupaj. Teh imen ne morem in v Slovenski demokratski stranki absolutno ne moremo podpreti. Me pa čudi, da to sledi vaši etični in moralni odločitvi. Govorimo o ljudeh, ki so kršili zakone, ki so preko bajpas podjetja financirali politične stranke. Za vas to ni problem. Škoda in žalostno, predvsem pa zelo slabo za našo državo.
Postopkovno dr. Mitja Horvat.
Predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Prosim, da omejujete in opozarjate razpravljavce, ki se ne držijo točke dnevnega reda. Prav tako vas pozivam, da gospa Bah Žibert predloži dokaze za laži, ki nam jih je očitala. Prav tako odločno zavračam in prosim, da preprečite tovrstno vpletanje napačnega poimenovanja, kajti v tem državnem zboru nismo nikoli nikomur odvzeli mandata. Prosim, da jih opomnite in da prenehajo s tem početjem. Pri vsaki točki dnevnega reda vpletajo nekaj, kar ne obstaja. Seveda vas prav tako prosim, da od njih zahtevate, da predložijo dokaze za svoje trditve, ki so jih dali kot očitke. Če kdo, potem seveda SDS ni pripravljena sprejemati odgovornosti za svoja ravnanja. Hvala.
Moram dopolniti en del zgodbe. Dejstvo je dodatno, na kar moram opozoriti. Moram opozoriti na to, da je bilo glede na prejšnjo odločitev, da gremo na to, da se lahko eden zgolj enkrat prijavi k besedi in je to omejeno na 5 minut, dano več časa, kot bi ga bilo ob vnaprejšnji prijavi časa. To dobro veste in ni treba zlorabljati zadeve. Pogoj seveda je, da se prijavijo vsi iz posamezne poslanske skupine, ampak na voljo je več časa za razpravo, kot bi ga bilo pod pogojem na prejšnje omejitve in pri vnaprejšnji najavi časa. Se bom skušal držati oziroma bomo poskušali res govoriti o temi, ne morem pa in ne bom pozival v tem trenutku na predložitev dokazov, ker bi šla ta zadeva dejansko absolutno predaleč. Bom pa prosil, da se zadeva omeji na teh pet ljudi, ki jih danes volimo, in na razloge, zakaj je nekdo za in nekdo proti, ne pa na okoliščine, na ne vem kaj, ampak na teh pet ljudi. Gre za pet ljudi in gre za 11 milijard premoženja. To je pač nominalna ocena tega, za kakšno upravljanje gre in kakšno odgovornost nalagamo tem ljudem, zato je tudi odločitev temu ustrezno vroča. Nikdar ni najboljši čas za takšno razpravo in je na politiki oziroma na tem državnem zboru, da to izpelje glede na slovensko zakonodajo. Besedo ima dr. Bojan Dobovšek.
Hvala. Spoštovani vsi, ki spremljate to sejo! Glasoval bom proti. Že preiskovalni novinarji so nas opozorili, da obstajajo indici, ki kažejo na korupcijo v širšem smislu. Vemo, da smo bili prav v tem državnem zboru že parkrat opozorjeni na takšna dejstva in sumi so se potrdili. Zato menim, da je preuranjeno, da odločamo o tej zadevi. Kaj je problem? Problem je v sumu konflikta interesov v samih postopkih. Problem je v netransparentnosti samih kandidatov, se pravi v samih dokazih o njihovem prejšnjem delovanju, njihovi karieri in o izpolnjevanju pogojev, vse skupaj pa ustvarja vtis pristranskosti, kar ni dobra popotnica, če govorimo o vsoti, ki ste jo ravnokar omenili. Glede na omenjeno menim, da je preuranjeno, da odločamo o sami zadevi, in tudi odgovori, ki smo jih dobili na Mandatno-volilni komisiji in danes, me niso prepričali. Hvala.
Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani zbor! Skoraj bi moral reči, tako je, kot je rekel predhodnik, in utihniti. Ampak si bom vseeno vzel "lepezu vremena". Včeraj sem bil prisoten na poslovilnem sprejemu finskega ambasadorja, ki odhaja iz Slovenije, ker bodo Finci zaprli ambasado. Bom prišel do točke, kolega, zelo hitro. Ambasador je v svojem poslovilnem govoru nekako rekel, da so številne podobnosti med njimi in nami, ampak neka bistvena razlika je, da imajo Finci za razliko od nas radi svojo državo in gledajo pozitivno na njo. O vlogah koalicije in opozicije v parlamentu se mi malo ne da več govoriti. Dejstvo je, da je bilo v ponedeljek leto dni, odkar smo bili izvoljeni. Dejstvo je, da smo dobro leto nazaj poslušali o novi politiki, o etiki in o morali. Še malo in če mi bo kdo rekel etika in morala, ga bom pretepel, ne vem, če se bom lahko nazaj držal, ker toliko tega slišimo. Dejstvo je, da imamo tukaj neko listo petih ljudi. Predhodniki pred menoj so opozorili na celo vrsto nekih, blago rečeno, čudnih načinov pri izbiri. Dejstvo je, da če se bi koaliciji toliko šlo za upravljanje s temi 11 milijardami, se ne bi toliko časa čakalo in pacalo, kuhalo, če se tako izrazim. Dejstvo je, da je zlasti gospod Cerar, ko je govoril o novi politiki, govoril, da ne bo več izbir po nekem strankarskem ključu. Sami dobro veste, da je izbira teh petih ljudi narejena po strankarskem ključu, pa mene osebno niti ne zanima, v katerem forumu je kdo prisoten ali ne. Skratka, kot je že rekel Bojan, postopkovnost celega tega procesa kaže, da se ni zgodil prelom z nekimi starimi politikami. Očitno je priti na izvršilno oblast ali v koalicijo neka slast, ki ljudi nekam spelje. Dejstvo je, da navsezadnje nimamo dovolj jasnih, dovolj transparentnih, dovolj poglobljenih CV-jev oziroma življenjepisov teh petih oseb, da bi se lahko odločal na osnovi tega. Dejstvo je, da pri nekaterih od njih kljub skrajšanemu ali, če hočete, tudi delno prikritemu CV zelo bode v oči, da so v nekem konfliktu interesov. Na to je bilo že večkrat opozorjeno v javnosti, mi govorimo o nekem znesku, ki znaša tam nekje približno kot letni BDP Moldavije, 11 milijard, in če bi zelo resno mislili, zelo resno hoteli najti dober nadzorni svet, ki mora biti usposobljen, pomemben in tako naprej, bi se tega drugače lotili, kot ste se ga lotili. Motijo me pa tudi te neke logične operacije, ki jih prevečkrat slišimo v tem državnemu zboru. Opozicija pljuje po nekih ljudeh, še preden smo jim dali možnost, da bi nekaj naredili. To je tako, kot da bi nekdo rekel, da nekdo pljuje po Francu Trčku, še preden ste mu dali možnost, da bi vozil Formulo 1. Jaz nisem za vožnjo Formule 1. Na koncu moram pa vizavi kolegu Logarju reči, da je bilo v nekem ekspozeju SDS zelo izpostavljeno, da je nekdo sociolog. Jaz sem navsezadnje prostorski sociolog, kolega Logar pa je, kot vem, ekonomist in ekonomisti so zavozili to Slovenijo, ne pa sociologi. Mogoče ne bi bilo švoh, da je kdo iz moje branže v tem nadzornem svetu Slovenskega državnega holdinga. Mogoče ne bi bilo narobe tudi, da je nekdo od upokojencev, navsezadnje je 36 % slovenskega volilnega telesa upokojenskega. Definitivno bi bilo nujno, da je notri nekdo, kot je en redkih stavkov, ki je bil dober v tisti strategiji upravljanja teh 11 milijard, da so to ustvarile številne generacije. Ampak očitno v nekem ideološkem presečišču, ki ga danes v intervjuju zelo lepo opredeli vodja Poslanske skupine SMC, malo konservatizma, malo liberalizma, v nadzornem svetu ni prostora za ljudi in ni prostora za tiste, ki so teh 11 milijard ustvarili. Zato seveda jaz in Združena levica nikakor ne moremo glasovati za. Jaz bi skoraj, predlagal prekinitev seje – bom potem dal še postopkovno – da se razmisli in da se ta točka umakne iz dnevnega reda. Hvala za besedo.
Preden dam besedo naprej, bi opozoril kolega, da je bila notri izražena grožnja. V tem državnemu zboru ne bomo pretepali nikogar in pod nobenimi pogoji. Prosim, da ta diskurz to upošteva. Čeprav je bilo izrečeno metaforično, je lahko mišljeno tudi dobesedno, in na to je treba biti zelo pozoren. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Glede na vse postopkovne predloge bi jaz dal, predsednik, samo svojo željo tukaj, da smo v demokratični državi, da imamo svobodo govora in da v tem parlamentu lahko svobodno govorimo. Zaradi tega mislim, da omejevanje vseh in vsakogar na vsakem trenutku ni dobro, ker se moramo navsezadnje poslanke in poslanci izražati na kulturen način in na način, da nismo žaljivi, in jaz mislim, da dostikrat ne gre za to. Kot drugo pa, nikjer ne piše, da se ne smemo izražati niti čustveno niti da ne smemo uporabljati določenih dovtipov. Tukaj je vrednotenje vsakega posameznega govornika, milo rečeno, včasih neprimerno. Tukaj, še enkrat, imamo svobodo govora in v okviru tega bom tudi govoril. Tukaj gre za Slovenski državni holding. Povedano je bilo, koliko je bilo dejansko prenesenih milijard na ta Slovenski državni holding in med drugim tudi, da so bile uporabljene smernice OECD pri korporativnem upravljanju. Jaz mislim, da ravno v tem postopku določanja nadzornikov ni bilo uporabljenih teh smernic, še posebej če obstajajo dvomi, da niso izpolnjeni zakonski pogoji, da gre za konflikt interesov pri nekaterih osebah, ki so prijavljene, in da gre dejansko za to, da tudi nimamo ustreznih obrazložitev s strani Vlade oziroma s strani ministrov. To je vsekakor ena izmed zadev. Obstaja dvom, zelo utemeljen dvom, tudi o tem, kar je bilo opozorjeno ali kar je stališče SMC, da naj bi se s tem pretrgala popkovina, da se politične elite več ne napajajo iz državnih podjetij. Jaz mislim, da ta predlog tega ne zagotavlja. Če gremo dejansko tudi prebrati vse življenjepise, če preberemo vsa mnenja oziroma če upoštevamo tudi tisto, kar ni bilo povedano, potem jaz mislim, da se to dejansko ne bo zgodilo in da se bo nadaljevala pot, po kateri gre tukaj naprej. Mislim pa, da to ni glavni problem in da to ni glavna težava zame. Zame je glavna težava zaupanje, zaupanje poslank in poslancev s strani opozicije do poslank in poslancev s strani koalicije. Ali se bodo glede osebnih zadev namreč odločili prav, zakonito in v skladu z ustavo. In dr. Horvat, ko smo odločali o ugotovitvi prenehanja mandata gospoda poslanca Janeza Janše – o tem smo odločali –, so se vaše odločitve pokazale kot protiustavne. Kako naj imamo zaupanje v to, da se današnja odločitev ne bo pokazala kot zakonsko sporna ali da se ne bo pokazala kot nepravilna in neučinkovita? In nenazadnje, če govorimo o neki kulturi, etiki, morali in tako naprej ter nenazadnje kolegialnosti, ni bilo na to nobenega odziva v smislu, da je nekomu žal, da ste se odločili protiustavno. In tukaj za Slovence in Slovenke, ne glede morda na željo, da bi ravnali drugače, ni zagotovila, da se ne boste ponovno odločili nezakonito, protizakonito, ne bom še enkrat rekel protiustavno, ker verjetno to ni predmet ustave. Tukaj je temeljna težava, gospod Horvat, če o tem govorimo. Še enkrat, odločali ste o prenehanju mandata enega izmed, ne vem, ali je vaš kolega ali ne, ampak enega izmed poslancev Državnega zbora, kjer tudi predsednik Državnega zbora, ki bi moral skrbeti za integriteto Državnega zbora, za ugled Državnega zbora, ni o tem rekel ničesar. Ne razumem, kako lahko pričakujete, da vam bomo zaupali v [[izklop mikrofona]]
Želi še kdo razpravljati? Prosim, da se prijavite. Besedo ima mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Kolegice, kolegi! Jaz osebno danes tega nadzornega sveta ne bom podprl. Ne bom ga podprl iz več razlogov. Eden izmed ključnih razlogov je pa seveda, da opozicija v tem nadzornem svetu nima svojega predstavnika. Dejstvo je, da je vlada Janeza Janše v letu 2012 predlagala zakon o Slovenskem državnem holdingu, v katerem je imela opozicija z imenovanjem nadzornika s strani Komisije za nadzor javnih financ svojega predstavnika. Treba je povedati, da je takrat Pozitivna Slovenija vložila referendumske podpise in da je takratna prva dama opozicije predlagala, da umakne referendumske podpise pod pogojem, da opozicija dobi v nadzornem svetu tri predstavnike. Prva dama opozicije je kmalu postala predsednica Vlade in šla v spremembo Zakona o Slovenskem državnem holdingu, požrla dejansko vse tiste besede, ki jih je izrekla v opoziciji, in spremenila Zakon o Slovenskem državnem holdingu tako, da je vrgla ven še tistega predstavnika opozicije iz nadzornega sveta. Spoštovane, spoštovani, jaz sem prepričan, da državno premoženje ni v lasti Vlade, ampak je v lasti vseh državljank in državljanov Republike Slovenije, in da bi opozicija morala imeti predstavnika v tem nadzornem svetu. Ne glede na to, da se nekateri izgovarjate, da ima predsednik Komisije za nadzor javnih financ možnost biti prisoten na teh sejah, je treba povedati, da predsednik Komisije za nadzor javnih financ nima glasovalne pravice. In glede na vse obljube predvsem stranke Modernega centra tudi pred volitvami in kasneje, sem pričakoval spremembo Zakona o Slovenskem državnem holdingu v tej smeri, da bi opozicija imela vsaj enega predstavnika v nadzornem svetu. To se žal ni zgodilo. Obžalujem tudi, da koalicija ni izglasovala sklepa, ki je bil predlagan na Mandatno-volilni komisiji, in sicer, da Zakonodajno-pravna služba preveri, ali kandidati ustrezajo pogojem iz Zakona o Slovenskem državnem holdingu. Ne vem, česa se koalicija boji oziroma česa je koalicijo strah, vendar jaz sem prepričan, da bo bistveno večja blamaža za koalicijo, predvsem pa za stranko Modernega centra, če se bo naknadno ugotovilo, da kateri izmed petih članov nadzornega sveta ne izpolnjuje vseh pogojev oziroma da je v konfliktu interesa. Nehigienično se mi zdi, da bo v nadzornem svetu Slovenskega državnega holdinga sedela nadzornica, ki je predsednica uprave ene izmed hčerinskih družb Nove Ljubljanske banke, d. d., čeprav nekateri pravijo, da to pravno ni sporno, da NLB Vita, življenjska zavarovalnica d. d., glede na to, da ima še 50 % lastništva, privatni lastnik ne spada pod odvisno oziroma hčerinsko družbo. Mislim, da gre tukaj bolj kot ne za pravni termin, predvsem je pa tukaj vprašanje higiene.
Preden dam besedo naprej, naj opozorim, da Državni zbor ima svojo Zakonodajno-pravno službo, ki da mnenje o skladnosti predlogov zakona, drugih aktov, amandmaja z ustavo in pravnim sistemom ter o zakonodajno-tehničnih vidikih predlogov, ne pa o vprašanju, ali kandidati izpolnjujejo pogoje, ki so z zakonom določeni. Zakaj je temu tako? Ker gre v tem primeru za dejansko vprašanje in ne pravna vprašanja. Zakonodajno-pravna služba odgovarja na pravna vprašanja. Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Ko se danes pogovarjamo o tem, kdo bo prevzel naloge v nadzornem svetu Slovenskega državnega holdinga, ki bo upravljali 11 milijardno premoženje Republike Slovenije, bi vendarle samo na kratko opozoril na to, da sem ves čas nasprotoval temu, da se to premoženje da v upravljanje gospodarski družbi. In če že imamo to gospodarsko družbo, bi bilo potem nujno potrebno, da se vsi tisti, ki sedijo v upravi ali nadzornem svetu, predstavijo Državnemu zboru, opravijo predstavitev na delovnih telesih za posamezna področja, kajti ti ljudje imajo večjo moč kot ministri in imajo večjo moč kot Vlada. Imajo tudi večjo moč kot parlament, kajti parlament je s tem, ko se je odločil za sprejetje Strategije upravljanja kapitalskih naložb, ki je zgolj politična volja, pravzaprav izgubil mehanizem nadzora nad 11 milijardami. Ampak edini, ki imamo odgovornost, kaj se dogaja s temi 11 milijardami, smo tisti, ki smo izvoljeni. Samo poslanke in poslanci v Državnem zboru smo odgovorni neposredno ljudem. Član Vlade je lahko imenovan brez tega, da bi šel skozi proceduro volitev, član nadzornega sveta holdinga ne potrebuje nobenih procedur, s katerimi bi prevzel odgovornost do ljudi. Ampak danes, ko smo tukaj, se moramo tudi zavedati, da kdorkoli bi bil imenovan v ta sestav, težko verjamem, da bi lahko pokrival področje energetike, prometa, telekomunikacij, zavarovalništva, bančništva, logistike, avtomobilske industrije, turizma. Vse to so tako močna in široka področja, da jih teh nekaj posameznikov nikakor ne more obvladovati. Tako je sistem že sam po sebi zgrešen. Če govorimo o tem, da se naj bi politika s tem umaknila iz upravljanja, ker je to gospodarska družba, potem močno kritiziram izjavo predsednika Vlade, ki zahteva od bodočih nadzornikov, da se Telekom proda. Enako zahteva minister za finance. Kot politik bom v tem trenutku tudi sam povedal, da zahtevam od teh predstavnikov, ki jih danes lahko Državni zbor postavi na to mesto, da se ne proda Telekoma, da se ne razprodaja premoženja, ne samo razprodaja, v zadnjem obdobju ga celo podarjamo. Še enkrat bi poudaril to, kar sem poskušal na kratko izpostaviti tudi pri strategiji upravljanja 11 milijard, ki bi olajšala delo nadzornikov. Gre dejansko za to, da Državni zbor nima nobenega mehanizma nad dogajanjem v Slovenskem državnem holdingu, in to je ta največja pomanjkljivost. Kdo se lahko v Sloveniji odloči, da prepreči recimo podaritev Nove kreditne banke Maribor in Poštne banke tujemu lastniku, kot se je zgodilo? Kar nihče nima vzvoda, da bi to lahko preprečil. Tudi nova strategija tega ne preprečuje in tudi ta sestav nadzornega sveta, ki bo, bo pač zgolj in samo sledenje razprodaji premoženja, to ne bo upravljanje, in to je tista največja slabost. Javnofinančni vidik, ki bi zavezoval vse te, ki bodo imenovani v nadzorni svet, v strategiji ni obdelan. Popolnoma proste roke imajo. Spekter upravljanja teh premoženj, kot sem v uvodu povedal, je pa izjemno širok, zato je pričakovati, da bi vsi ti ljudje obvladovali vsa ta pomembna področja, je iluzorno. Tako smo sam sistem že na samem začetku zastavili zgrešeno in tega se ne da popraviti niti s tem ali drugačnim imenom, ampak je treba dejansko spremeniti sistem upravljanja. Hvala.
Besedo ima mag. Anže Logar.
Hvala, predsednik. Strinjam se z zaključkom gospoda Vebra, ko je dejal, da je dajanje pooblastil tem petim osebam z vidika upravljanja z državnim premoženjem na nek način neodgovorno. Ampak celoten postopek imenovanja teh petih imen je neodgovoren. Danes govorimo o 11 milijardah premoženja, vendar ministra ni. Torej, govorimo o ključnem vprašanju o tem. Vprašanja, ki jih izpostavljate posamezniki, tehtajo tisočkrat manj, pa se o njih trejo javna mnenja, na veliko se govori, ko pa gre za tisto gros vprašanje, torej vprašanje nadaljnjega upravljanja z državnim premoženjem, pa ministra ni, koalicija pa hiti. Mandatno-volilno vprašanje je bilo, kot ste opazili, na tej seji postavljeno pred ostale teme, ponavadi smo o tem odločali na koncu. Zakaj? Očitno se nekomu mudi v novo nadzorstveno službo. Kolega Šircelj je izpostavil zelo pomembno dejstvo. Zaupanje v institucije pravne države in tudi v Vlado je skopnelo oziroma z vsakim dejanjem kopni. Tudi s tem imenovanjem to zaupanje dodatno kopni, koalicija oziroma največja vladna stranka, torej SMC, pa pravi, da verjamejo in zaupajo izboru. Torej, nekomu daš 11 milijard v roke in rečeš, verjamemo in zaupamo ti, da boš dobro opravljal. Kaj pa če ne? Bo nastala neka nova stranka. In kaj bo dobila? Dodatne glasove, vi ne boste odgovarjali. Naj vas še enkrat spomnim na besede kolega Dobovška, ki je vam je nenazadnje na volitvah prinesel dobršen del vaših 36 poslancev. Dejal je, strnjeno v tri točke, sum konflikta interesov, sum transparentnosti in sum pristranskosti. Vi pa hitite s tem imenovanje. Po pisanju medijev tri imena ne izpolnjujejo zakonskih pogojev. Minister, ki ga tukaj ni, nam je preden je odšel na MVK rekel, zagotavljam vam, da to ni res. In to je to. Pri 11 milijardah premoženja. Med temi imenovanji bo recimo nadzornica teh 11 milijard, ki je šele pred nedavnim naredila izpit za nadzornico. Jaz ne vem, morda je to zgolj slučaj, lahko pa ji je kdo namignil. Ali ni tukaj suma netransparentnosti, koruptivnosti in tako naprej? Potem imamo člana upravnega odbora Foruma 21, katerega direktor podjetja je sedaj na tem seznamu petih imen. Ampak kaj je najbolj smešna ali pa tragična zadeva te zgodbe? To isto podjetje oziroma sedež tega podjetja je bil septembra 2014 preneseno iz Slovenije v davčno oazo na Ciper. Zdaj bo pa direktor podjetja iz davčne oaze upravljal z 11 milijardami slovenskega premoženja, koalicija pa pravi: Verjamemo in zaupamo. Minister je tudi sam povedal, da je v bistvu sam izbiral. Imenoval je izborno komisijo, ki je bilo prvenstveno sestavljena iz dveh članov ali pa ene članice Foruma 21 – torej vemo, v katero smer gre mentalna podstat teh tovrstnih kadrov – in sedaj pričakujemo, da ta izbor petih imen ne bo iz miljeja Foruma 21. Kdo pa bo verjel takšni razlagi? Kolegica Bah je izpostavila en primer Duška Kosa. Bil je v upravnem odboru Kalandrovega društva, to je bila pa obvodna institucija, s katero so britanski laboristi financirali – vsaj tako pišejo mediji – izobraževanje kandidatov Združene liste socialnih demokratov za nastop na volitvah. Bil je v upravnem odboru in, kot beremo, je bil finančnik Združene liste socialnih demokratov. Lahko vam citiram, kjer to piše: "pred leti urejal strankine finance". Takrat jih je urejal tako, da je stranka prišla v finančno krizo in so morali te zgodbe reševati očitno na nek drug način. Miro Cerar je v zvezi s tem dejal, da gre lahko za kršitev zakona. Če bi minister za finance to na prvi seji jasno povedal, da so tudi to predočili, bi na nek način rekel, da so vsaj pošteni. Po strankarski liniji kadrujejo, ampak so vsaj pošteni. Ne, rekel je, da ni nobenega problema, tega upravnega odbora v Kalandrovem društvu pa ni zavedenega v njegovem CV. Zatorej je niz razlogov, da bi morali o tem opraviti poglobljeno razpravo, ne hiteti in izbrati take kadre, s katerimi bi se strinjal vsaj dvotretjinski del tega parlamenta, če ne že vsi. Potem ne bi bilo problemov. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Kakšen dan nazaj je bila na enem izmed odborov Državnega zbora razprava o Grčiji. Tam sta sedela predsednik Vlade in minister za finance. Pa je šlo z vidika Slovenije za recimo manjši problem. Danes tukaj govorimo o dimenziji projekta, ki je težak 1,3 državnega proračuna, pa ni ne predsednika Vlade, ne ministra za finance in nikogar od ministrov. Pa govorimo o teži projekta, ki je 30 % višja, kot je letni državni proračun. To pove vse o tem, da so bila naša opozorila kar zadeva spoštovanja načel pravne države, načel transparentnosti in etičnih kriterijev na Mandatno-volilni komisiji več kot utemeljena. Nikogar ni, ki bi z vladne strani, ki je predlagatelj tega imenovanja, zoperstavil svoja stališča proti tistemu, kar govorimo, oziroma jih pojasnjeval, kar se mi zdi z vidika koalicije in z vidika Vlade popolnoma nesprejemljivo. Senat Komisije za preprečevanje korupcije, ki ga je vodil gospod Klemenčič, je v letnem poročilu 2010 definiral oziroma podal definicijo sistemske korupcije. Tu je bilo v tem uvodnem delu, na strani 2 ali 3, napisano, da je problem, na kakšen način se ta sistemska korupcija oblikuje in pojavlja. To, kar se je zgodilo s tem primerom oblikovanja komisije za izbor nadzornikov in tudi s samim izborom nadzornikov več kot stoodstotno ustreza točno tej definiciji sistemske korupcije. Čudi me to, da gospod Goran Klemenčič, ki sedaj ni več predsednik Komisije za preprečevanje korupcije, ampak minister, tega na Vladi ni opazil. Vse to, o čemer smo poslanci Slovenske demokratske stranke govorili na Mandatno-volilni komisiji, je neposredno definicija sistemske korupcije, kjer se načrtno izkoriščajo pozicijske, funkcionalne in politične okoliščine, zato da se postavijo komisije in izberejo kandidate, ki uresničujejo cilje določenih političnih skupin in omogočajo pridobivanje sredstev za te politične skupine. Preberite si Letno poročilo 2010 Komisije za preprečevanje korupcije, stran 2, prvi stolpec spodaj. To je online primer definicije sistemske korupcije. Zato ni čudno, da tu ni ne predsednika Vlade, ne ministra za finance, ne ministra za pravosodje Gorana Klemenčiča, ki je pač to definicijo zapisal v svoje letno poročilo. To je nemogoče prezreti. Kar boste vi danes izglasovali, je z vidika pravil pravne države, etike in transparentnosti nemogoče braniti. Čeprav je minister za finance na Mandatno-volilni komisiji povedal, da so naredili test integritete, tega testa integritete z nasprotovanjem koalicijske večine Vlada noče in ne bo predstavila Državnemu zboru, niti Mandatno-volilni komisiji, ki bi imela to kot podlago za odločanje. Če je to narejeno, ne razumem, zakaj se koalicijska večina, vladna večina brani pridobitve tega dokumenta. Kolegi in tudi sam smo opozorili na vrsto pomanjkljivosti, na vrsto kolizij interesov. V tej formaciji, v tej zbirni komisiji sta bila dva, ki sta tako ali drugače posredno ali neposredno povezana s poslovno šolo Bled in predstavnik Ministrstva za finance, torej zastopnik ministra. In ti trije ljudje so izbrali osebe, ki so povezane z neko prepoznavno skupino, ki združuje samo velekapital v tej državi. Notri ni malih ljudi. Nikogar od malih ljudi ni v tem Forumu 21. Samo predstavniki velikega kapitala. In ti predstavniki Foruma 21 po novem obvladujejo največjo slovensko tiskano medijsko hišo, imajo glavnega ustvarjalca javnega mnenja, gospoda Toša, eden je gospod Petrič, in zato tudi ni čudno, da se v javnem prostoru o teh netransparentnih postopkih, neetičnih načelih, ki so se pri tem uveljavili, niti ne govori niti ne piše. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člane nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga d.d. imenujejo: Damjan Belič, Drago Ferfolja, Lidia Glavina, Duško Kos in Barbara Smolnikar. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 23. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O UVELJAVLJANJU PRAVIC IZ JAVNIH SREDSTEV V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona sta v obravnavo zboru predložila poslanec Luka Mesec in poslanka mag. Mirjam Bon Klanjšček. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev Luki Mesecu.
Hvala za besedo. V Združeni levici in v Zavezništvu Alenke Bratušek predlagamo zelo preprost ukrep in to je, da bi se cenzus za otroška kosila v osnovnih šolah dvignil iz zdajšnjih 18 % povprečnega dohodka oziroma 180 evrov na mesec na družinskega člana na 36 % povprečnega mesečnega neto dohodka, torej 360 evrov na mesec na družinskega člana. Situacija v Sloveniji je namreč trenutno takšna, da imamo pod pragom revščine več kot 55 tisoč otrok, cenzus za brezplačna kosila v osnovnih šolah pa je postavljen tako nizko, da je do brezplačnega kosila upravičenih samo okoli 16 tisoč otrok. Namreč, do kosila lahko po zdajšnjem cenzusu pridejo samo otroci, ki živijo v družinah z manj kot 180 evri mesečnega dohodka na družinskega člana, kar je bistveno pod pragom revščine. Če bi cenzus dvignili na način, kot predlagamo, pa bi se približali pragu revščine, torej bi do brezplačnega kosila dostopali skoraj vsi otroci, ki živijo pod pragom revščine, čeprav praga revščine še ne bi dosegli. Ta cenzus, ki ga predlagamo, bi za tričlansko družino recimo pomenil, da lahko vsak od staršev zasluži mesečno 540 evrov, da so otroci še upravičeni do brezplačnega kosila. Ukrep, ki je pred nami ,je nujen iz povsem civilizacijskega vidika, ker si v 21. stoletju res ne moremo privoščiti, da imamo otroke lačne v šolah, in problem s trenutnim cenzusom je v resnici velik. Povsod po Sloveniji obstajajo razno razni mehanizmi, s katerimi poskušajo blažiti stanje. Recimo v občini Maribor so leta 2012 zaradi prenizkega cenzusa sprejeli, da bodo kar sami pokrili in zagotovili dodatna sredstva, da lahko dostopajo do brezplačnih kosil otroci do 36 % neto povprečne plače, kar mi predlagamo. Drugod po Sloveniji se organizirajo civilna družba, kakršno je recimo društvo Petka za nasmeh, ki se je tudi obrnilo na nas in izpostavilo to problematiko. To društvo po različnih šolah zbira denar za tiste otroke, ki jim starši ne morejo plačati kosila. Drugje se šole same organizirajo in poskušajo organizirati neke solidarnostne sklade za te otroke, ampak vse to je nesistemsko, otroci pa so prepuščeni na milost in nemilost voluntarizmu, prostovoljnosti in pa nekim nesistemskim ukrepom šol in občin ,v katerih prebivajo. Stanje po Sloveniji je torej povsem različno. Zato predlagamo enostaven sistemski ukrep, da se cenzus dvigne. Ukrep bi na leto stal, po izračunih ministrstva okoli 15,5 milijona letno in s temi 15,5 milijona letno bi zagotovili vsem otrokom, ki živijo pod pragom revščine, da lahko pridejo do brezplačnega kosila. V Združeni levici, NSi in ZaAB smo za današnjo obravnavo vložili tudi dva amandmaja. S prvim amandmajem bi zakon stopil v veljavo 1. 9. 2015 in ne šele 1. 1. 2016, kot je to v osnutku zakona. To se nam zdi ključno, ker bi radi zagotovili brezplačno kosilo otrokom še pred začetkom novega šolskega leta. Ta ukrep bi stal okoli 6 milijonov evrov za letošnji proračun, ampak glede na to, da imamo v proračunu rezervo, da je gospodarska rast višja od pričakovane in tako naprej, mislimo, da ne bi bil problem zagotoviti teh dodatnih sredstev, ki z vidika proračuna dejansko niso velika. Drug amandma, ki ga predlagamo, pa izničuje včerajšnji amandma koalicije, ki je predlagala, da se samo za prvi dohodkovni razred, se pravi, za te, ki že zdaj dobivajo brezplačna kosila, omogoči 100 % subvencija, medtem ko bi za drugi dohodkovni razred pripadla subvencija v višini 70 %, za tretji pa samo 40 %. To pomeni, da bi po tem predlogu zdaj morala recimo mati samohranilka, ki živi s 361 evri mesečno in mora preživljati otroka, morala doplačevati kosilo, kar se nam zdi nevzdržno, saj govorimo tukaj o zares najrevnejših družinah in otrocih. Zato predlagamo, da se za vse razrede pokrije 100 % subvencijo. V prejšnji obravnavi smo naleteli na konsenzualno podporo in upamo, da bo tako tudi tokrat. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Urošu Priklu.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, predstavniki Vlade! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na svoji 15. nujni seji včeraj kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Luko Mescem. Na podlagi zahteve, da se o predlogu zakona opravi splošna razprava, je Državni zbor na svoji 9. redni seji to razpravo tudi opravil in sprejel sklep, da je Predlog zakona o spremembi Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev primeren za nadaljnjo obravnavo. Pri delu odbora so sodelovali skupina poslank in poslancev, torej predlagatelji s prvopodpisanim Luko Mescem, in predstavniki Vlade ter civilno družbenih gibanj. Tudi Zakonodajno-pravna služba je omenjen predpis obravnavala v okviru svojih pristojnosti in ugotovila, da nanj nima pripomb. Vlada je v svojem mnenju izpostavila, da trenutna ureditev ni ustrezna in je potrebna modifikacija, prav tako pa je izpostavila, da je dostopnost do šolske prehrane potrebna ne glede na socialni položaj posameznika oziroma posameznice. Tudi Komisija Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide je obravnavala omenjen predpis in sprejela stališče, da ga podpira. Predstavnik predlagatelja je na sami predstavil ključne cilje predloga zakona, ki temelji na načelu socialne pravičnosti, saj bi omogočil dostop do brezplačnega subvencioniranega kosila večji skupini učencev iz družin, ki so v takšnem ekonomsko socialnem položaju, ki jim onemogoča kritje stroškov za šolsko prehrano. Predlog zakona zasleduje en sam cilj, in to je zvišanje cenzusa za brezplačno kosilo učencem iz 18 % neto povprečne plače v RS na 36. Trenutno veljavna določba Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev veže pravico do subvencioniranega kosila na prvi dohodkovni razred pri otroškem dodatku, to je do 18 % neto povprečne plače na člana gospodinjstva. Cenzus za upravičenost do subvencioniranega osnovnošolskega kosila v prvem dohodkovnem razredu je postavljen na približno 180 evrov prihodka po glavi družine mesečno. Za tričlansko družino to pomeni, da je zgornja meja dohodka celotne družine postavljena na približno 540 evrov, torej približno 270 evrov na starša. Dvig po mnenju predlagatelja bo še vedno zajemal osnovnošolce, ki živijo pod pragom revščine, do subvencioniranega kosila pa bi pravico poleg trenutnih 18 tisoč upravičencev pridobilo še približno dodatnih 32 tisoč. Članice in člane odbora je pozval, da predlog zakona podprejo s predlaganim amandmajem, torej z začetkom uporabe 1. 9. 2015. Po razpravi in odločanju o predlaganih amandmajih smo zaključili oziroma sprejeli odločitev, da bo drugi razred subvencioniran v višini 70 %, tretji razred pa v višini 40 %. Prav tako je tekla razprava tudi o 2. členu in dveh vloženih amandmajih. Amandma koalicijskih skupin je bil naknadno tudi umaknjen, amandma Poslanske skupine Združene levice kot predlagatelja in ostalih poslanskih skupin pa ni bil izglasovan. Tako je skladno s poročilom odbora, ki sta ga dobili, datum veljavnosti omenjenega predpisa 1. 1. 2016. Glede na sprejeti amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je vključen sprejeti amandma. Dopolnjen predlog zakona je tudi sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič.
Spoštovani predsednik, spoštovani poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije se zaveda, da je zagotavljanje okoliščin, ki vplivajo na dobro psihofizično stanje šolajočih pomembno za doseganje ciljev vzgoje in izobraževanja. Med temi je tudi zagotovo ustrezna prehrana otrok. Zato podpira vsa prizadevanja za zagotovitev zdrave šolske prehrane čim večjemu številu otrok, še posebej pa otrokom iz socialno ekonomsko ogroženih družin. Vzgojno-izobraževalne ustanove so tista okolja, kjer je možno z ustreznimi strokovnimi in sistemskimi ukrepi pomembno vplivati na prehranjevalne navade in zdravje celotne populacije otrok in mladostnikov. Prav tako in prav zato je treba dostopnost šolske prehrane zagotoviti ne glede na socialni položaj, tudi zato, da izobraževalni proces poteka kakovostno. Veljavni ZUPJS v 25. členu, ki opredeljuje pravico do subvencije malice določa, da pripada tistim učencem, ki se redno izobražujejo, so prijavljeni na malico in pri katerih povprečni mesečni dohodek na osebo, ugotovljen v odločbi o otroškem dodatku, ne presega 53 % neto povprečne plače v Republiki Sloveniji. Subvencija pripada v višini cene malice. 26. člen ZUPJS pa določa, da pripada subvencija kosila učencem, ki se redno šolajo, so prijavljeni na kosilo in pri katerih povprečni mesečni dohodek na osebo ugotovljen v odločbi o otroškem dodatku ne presega 18 % neto povprečne plače v Republiki Sloveniji. Nadalje med drugim tudi določa, da izvajalec na osnovi podatkov o povprečnem mesečnem dohodku na osebo, ki je ugotovljen v odločbi o otroškem dodatku, upošteva višino subvencije iz prejšnjega odstavka pri plačilu kosila. Ne glede na to pa imajo učenci, ki so nameščeni v rejniško družino, na podlagi odločbe o namestitvi otroka seveda pravico do brezplačnega kosila. Vlada Republike Slovenije se strinja z ugotovitvami predlagatelja, da trenutna ureditev, ko so do brezplačnega kosila upravičeni le učenci, pri katerih neto povprečna plača na družinskega člana ne presega 18 %, ni ustrezno. Vendarle pa naj ob tem pojasnim, da je skrb države za položaj družin in še posebej otrok širša, približno 300 milijonov evrov letno se namenja za različne otroške dodatke oziroma štipendije. Zagotavlja se tudi druge pravice iz naslova starševskega varstva, na primer znižano plačilo vrtca, oprostitev plačila socialno varstvenih storitev, subvencija najemnine, kritje razlike do polne vrednosti zdravstvenih storitev in podobno. Seveda vsi ti ukrepi skušajo omogočati podporo družini in otrokom. Subvencije in subvencioniranje šolske prehrane je eden od pomembnih ukrepov znotraj navedenih. Sedaj se omogoča brezplačna malica za dijake do vključno četrtega dohodkovnega razreda, znižano plačilo malice za vse tiste, ki dosegajo dohodek 643 evrov na posameznega družinskega člana. Zato, da bi preskrbeli kakovostno bivanje otrok v šoli in seveda tudi izobraževalnega procesa, doseganje ustreznih učnih ciljev in seveda kakovosti samega bivanja, glede na že pojasnjeno Vlada Republike Slovenije podpira širjenje kroga upravičencev kot izhaja iz dopolnjenega Predloga zakona o spremembi Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev z dne 16. 7. 2015. Hvala.
Ker je zbor na 9. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o dveh členih in dveh amandmajih. V razpravo dajem 1. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica in Poslanske skupine Zavezništvo Alenke Bratušek. Želi kdo razpravljati? Prosim, da se prijavite. Besedo ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo. V Ustavi Republike Slovenije piše, da je Slovenija socialna država, je pa postala solidarna država. Revež pomaga revežu in zato smo mnenja, da je te stvari treba nujno rešiti sistemsko. Naš prvi amandma je vložen z enim samim ciljem, da se zviša cenzus za brezplačno kosilo učencem iz 18 % neto povprečne plače na 36 %. Kako je lahko Občina Maribor, ki je sama soočena s tako veliko brezposelnostjo in s tako veliko socialno stisko to že uredila, država pa ne more urediti tega na sistemskem nivoju? Nikakor ne moremo pristati na to, da bi imela drugi in tretji dohodkovni razred 70 in 40 % subvencije. Če ima mati samohranilka namreč 361 evrov na mesec – ne vem, če si predstavljate, kako je živeti s 361 evri na mesec in imeti otroka, ki ga je treba šolati, plačati položnice in tudi šolske potrebščine – od kje naj dobi 30 %, ki jih bo še plačala? Spet bo šla k dobrodelnim organizacijam. 55 tisoč otrok je pod pragom revščine in naš predlog zasleduje, da se vsi otroci, ki živijo pod pragom revščine, uvrstijo v 100 % subvencioniranje prehrane. Mnenja smo, da je ta rešitev temeljita, dokončna in dobra ter da vse drobljenje ne bo obrodilo sadov. Ko smo se pogovarjali o odpisu dolgov, ste šli proti našemu amandmaju ravno z argumentom, da bodo potem socialni delavci preobremenjeni, ker bodo morali preračunavati. Tele rešitve glede cenzusa, ki jih predlaga Vlada, so socialno manj pravične in administrativno veliko bolj zahtevne, kajti socialni delavci se bodo morali namesto, da bi se ukvarjali s socialnim delom, ukvarjati s preverjanjem cenzusa in štetjem, kdo ima pravico do 70 in kdo do 40 %. Ravno tako bi pravzaprav vso to energijo in vse kadre lahko usmerili v kadre v šolah, kjer bi lahko pripravljali obroke in jih delili. Skratka, stvar tudi ni v kadrih, ampak je v organiziranosti določenih šol. Dobro vemo, da so nekatere šole bolje zorganizirane, imajo večje kapacitete, nekatere celo tržijo obroke, ker jih pridelajo več. Z dobro sistemsko ureditvijo bi torej lahko nahranili vse otroke, ki živijo pod pragom revščine. To nikakor ne bi bil velik strošek niti za državo, seveda bi pa ogromno prineslo ljudem, ki danes težko preživijo. Država se vedno hvali, da imamo zdaj rekorden rast BDP. Poudariti želim, da so ta BDP naredili pridni, delovni ljudje z odrekanjem. Najboljši način je, da se jim vsaj del te žrtve vrne, tako da se nahrani njihove otroke, kajti veste, da na mladih svet stoji, in če bodo otroci socialno izključeni in lačni, s tem res ne bomo dosegli ravno nekega domoljubja, o katerem tako zelo radi govorimo, in ne bomo peli Lepo je v naši domovini biti mlad. Hvala.
Besedo ima gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Zakaj sploh prihaja do te spremembe? Preprosti razlog je – in to seveda moramo vsi priznati –, da obstoječi sistem ni dober. Obstoječi sistem ni dober in je potreben modifikacije. Že res, da država z mnogimi, številnimi ukrepi na področju izplačevanja otroških dodatkov, na področju izplačevanja štipendij, na področju subvencij in tako naprej poskrbi, da se na nek način blažijo socialne stiske, ampak vendarle ugotavljamo – mislim, da v polnem številu –, da je tudi na področju prehrane učencev treba narediti korak naprej. Verjemite mi, težko bi našli človeka, ki bi bil bolj zadovoljen od mene, če bi uspeli tako v drugem, tretjem in še v višjih razredih učencem zagotoviti brezplačno prehrano v šoli. Ne sme se dogajati nikoli in nikdar, da katerikoli učenec iz takšnega ali drugačnega razloga ostane v šoli lačen. Če se to zgodi, je to poraz, je to smrt socialne države. In tega menda ne bomo dopustili. Nisem najbolj zadovoljen s tem konsenzom, s tem kompromisom, ampak v dani situaciji, upoštevajoč razmere, upoštevajoč zmožnosti, verjamem, da je to tisti kompromis, ki omogoča vsaj optimalen položaj, če ne že odličen položaj otrok, ki hodijo v šolo. Pričakujem pa od odgovornih, od Vlade, da bo in da bomo v tem prehodnem obdobju, za katerega sem zelo vesel, da smo vsaj začetek izvajanja vendarle uspeli prestaviti na 1.1. in da ni ostal 1.3., kot je bil prvotni predlog amandmaja koalicije, tudi marsikaj postorili. Kaj pa mislim z "marsikaj postorili"? Na vsak način določili metodologijo za izračun obrokov šolskih kosil. Ne more se dogajati, vsaj zame je to nesprejemljivo, da obrok na eni šoli, ne bi rad zdaj bil nesramen, stane v Ljubljani nekajkrat več ali bistveno več kot pa v Mariboru ali kateremkoli drugem predelu Slovenije. Drugič, treba bo urediti oziroma odpraviti vse morebitne logistične, administrativne in ostale težave, ki so razlog, da ne moremo tako hitro preiti v samo izvajanje. Čeravno bi si jaz želel, da začnemo jutri izvajati modifikacijo tega zakona, kot rečeno, ne gre takoj. Na samem odboru smo od predstavnika ravnateljev slišali zagotovilo, da se ne dogaja in se ni zgodilo, da bi bili otroci v šoli lačni. Včasih mičkeno podvomim v takšno razmišljanje, pa nočem biti zlonameren, nočen biti pesimistično razpoložen, ampak ravno te ukrepi, ki jih zdaj sprejemamo, odpravljajo tudi potencialno ogroženost, da so otroci lačni v šoli. Če se bo pokazalo s samim izvajanjem zakona, da je to, kar smo naredili, premalo – verjamem, da se ne bo, če pa se vendarle bi –, mislim, da je na nas, da nemudoma, neprimerno hitreje pristopimo k spremembi zakona, kot pa je bila praksa oziroma primer zdaj. Ne sme biti in verjamem, da pri tej vladi, kjer je tudi Desus zraven, ne bo dilema, ali maslo ali topovi, kot je bilo tudi na odboru izpostavljeno. Seveda maslo, ker topov takrat, ko je kdo lačen, ne potrebujemo, ker ne vem, na koga bi streljali. Če nekako strnem misli, morda še to razmišljanje. Nekateri govorijo o gasilski politiki, govorijo o tem, da na nek način mašimo luknje, popravljamo težave iz preteklosti, se ne gremo neke konsistentne sistemske politike. Jaz mislim, da tukaj to ni gasilska politika. Mislim, da je tukaj sistemski ukrep. Lahko se pogovarjamo, ali je zadosti velik oziroma visok ukrep po obsegu plačila in po procentu subvencije, o tem se lahko pogovarjamo, ampak na vsak način mislim, da je to sistemska rešitev, ki omogoča kar dobršnemu delu učencev oziroma njihovim staršem, da imajo subvencionirane šolske obroke. Ob zaključku, če mi dovolite, bi seveda rad izrazil veselje, da nam je vsaj v koalicijskih krogih vendarle uspelo doseči relativno visok konsenz ali pa splošen konsenz. Verjamem, da bomo v to prepričali tudi vsaj delček opozicije, ker je v interesu, da otroci ne bodo lačni in da ne bo več prioritetna skrb kako zagotoviti obrok, ampak bo prioritetna skrb šolskega sistema kako podati otrokom čim več znanja. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Jan Škoberne.
Najlepša hvala spoštovani predsednik. Ministrica, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Socialni demokrati si želimo, da razprave o takem predlogu ne bi bilo, da ne bi bila potrebna, da se gospodarska kriza ne bi zgodila in da bi danes lahko razpravljali kvečjemu o tem, kako zagotoviti višje standarde, kako doseči to, da bi bil v šolah možen tudi zajtrk, kako doseči najvišje možne standarde pogojev, da bodo izobraževanje, usposabljanje in vzgoja lahko ustvarili enake možnosti razvoja za vse, ki so v procesu udeleženi. Vendar je situacija, v kateri je Slovenija – pa ne samo Slovenija, mnoge evropske države – takšna, da smo soočeni s finančnimi primanjkljaji, z upadom gospodarske rasti, skratka z eno globalno situacijo, ki se pa zaradi odločnih ukrepov te in, treba je pošteno povedati, tudi prejšnje vlade popravlja. Zato je tudi ta ukrep treba presojati v širšem kontekstu ukrepov, ki sodijo zraven. Ob tem je treba najprej razumeti, da je najbolj pomemben in ključen ukrep socialne politike zagotavljanje novih delovnih mest, visoke kvalitete ustvarjanja dodane vrednosti. Ukrepi te vlade, ministrstva za delo in ostalih ministrstev, ki so seveda sodelovala, te rezultate na tem ključnem področju prinašajo. V Sloveniji se brezposelnost zmanjšuje, ni to enkratno zmanjšanje, gre za trend, kjer lahko jasno razberemo, da je že od lanskega leto na letošnje pravzaprav 5,5 % ali 5,4 % nižja brezposelnost oziroma višja stopnja delovne aktivnosti. Seveda to ni edini ukrep. Govorili bomo tudi o enkratnem odpisu dolgo, ki ponovno dodaja k razbremenitvi prebivalstva. Tu ponovno govorimo o ukrepu ministrstva, ki je zadolženo za enake možnosti. Jeseni bomo, upam, govorili tudi o vprašanju redefinicije minimalne plače, pogovarjali se bomo o novem dvoletnem proračunu, ki ga bomo lahko sestavili na podlagi pozitivnih trendov. Zato je ta ukrep, ki nadgrajuje že obstoječo shemo solidarnosti v Sloveniji, za katero namenjamo 24 % bruto domačega proizvoda in nas uvršča med najbolj egalitarne družbe na svetu, eden tistih, ki je pomemben in ki mu je seveda treba dati element socialne pravičnosti. Če bi bilo mogoče, bi seveda zagotovili 100 % vsem. Ker to še ni mogoče – verjamem, da v trenutku, ko bo, se bo tudi zgodilo –, se je Vlada logično odločila poiskati način, kako največjemu številu otrok zagotoviti ustrezen socialni standard in preprečiti, da bi bili lačni. Pa ne samo tistim, ki so po obstoječih definicijah najšibkejši, ampak tudi tistim, katerih starši po statističnih izračunih stojijo malenkost boljše, pa še vedno ne dovolj dobro, da intervencija ne bi bila potrebna. Tukaj je treba ob naboru vseh ukrepov, ki jih pripravlja Vlada, všteti tudi ta ukrep. Ko pogledamo celostno sliko teh ukrepov, vidimo, da se bistveno izboljšuje socialni standard, ko bodo pripravljeni in izračunani kazalci tudi za leto 2014 in 2015, ker zdaj v večini primerov recimo stopnje tveganja revščine govorimo o kazalcih iz leta 2012, 2013, ko je bila revščina najhujša, ko smo imeli najvišjo brezposelnost, ko je bil upad gospodarske rasti največji. Kažejo torej sliko, ki ta trenutek ni več povsem realna, zato ker je Vlada z ustreznimi ukrepi zagotovila to, ponavljam, kar je najpomembnejše – dvig zaposlenosti, zmanjšanje brezposelnosti, enkratni odpis dolgov in seveda tudi ta ukrep, ki zagotavlja, da v Sloveniji najšibkejši ne bodo puščeni na cedilu, ne bodo ostali sami. Zato bomo Socialni demokrati ta predlog in ostale predloge, ki bodo sledili in vzporedno urejali vse aspekte zagotavljanja enakih možnosti v Sloveniji, podprli. Ker ni samo vprašanje otrok, je tudi vprašanje starejših, je tudi vprašanje slednje generacije, ki je do zdaj niso zajemali ukrepi aktivne politike zaposlovanje, pa je brez dela, in njihovi otroci so tisti, ki so najšibkejši. Skratka, če ne rešimo vseh težav, se bom strinjal s kolegom Priklom, gasilski ukrepi ne bodo dovolj. Mislim, da je prav, da se tukaj zahvalimo tudi za izjemno požrtvovalnost in delo učiteljev, učiteljic, ravnateljev in ravnateljic, ki so tisti, od katerih pričakujemo izjemno veliko, opravljajo izjemno delo, so pa pogosto nagrajeni s tem, da ugotavljamo, da imajo prenizko delovno obveznost in previsoke plače. Ampak tudi, ko pridemo do takšnih situacij, lahko ocenjujem, če pošteno rečemo, da opravljajo izjemno delo in da jim mora biti ta država za to hvaležna. Mi bomo, kot že rečeno, ukrepe podprli. Pozdravljamo tudi izjemno dobro prakso medresorskega sodelovanja, kjer je na prvo točko postavljen interes ljudi in kjer končno lahko ugotavljamo, da tudi v Sloveniji ne prihaja več do vprašanj tipa moj, tvoj resor, ampak ukrep, ljudje in učinek. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem! Ko se v okviru tega zakona pogovarjamo o cenzusih za subvencijo kosila za učence, je vendarle treba izpostaviti dejstvo, da je to v tem trenutku v prvi meri predvsem naloga Ministrstva za finance, kajti tudi ko gledamo stališče Vlade k temu zakonu, opozarja na to, da proračuna za letih 2016 in 2017 še nista sprejeta, dejstvo pa je, da smo že v dosedanjih proračunih Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport ugotavljali, da to ne zagotavlja sredstev za vse zakonsko predpisane naloge. Tako bi tudi ob tej priložnosti še enkrat opozoril, ker je izredno veliko soglasje v Državnem zboru, da se ta cenzus poviša in se s tem poviša tudi potreba po sredstvih iz proračuna, ne obremeni dodatno ministrstva, ki je pristojno za izobraževalni proces, ampak da k temu pristopi tudi Ministrstvo za finance in znotraj celotnega razreza seveda dodeli temu ministrstvu dodatna sredstva, ki jih bo opredelil ta zakon. Sam ta hip sicer nimam informacij, kakšen je trenutno razrez, vendar se bojim, da Ministrstvo za finance preveč polaga na pripravljenost, da bo to obveznost prevzelo zgolj Ministrstvo za izobraževanj, in bo šel potem ta ukrep mogoče tudi na račun, lahko rečemo, kvalitete samega izobraževanja, kar je za Slovenijo nesprejemljivo, kajti naš potencial za nadaljnji razvoj je dejansko tudi v kvaliteti in dostopnosti izobraževanja. Upam, da bomo v tem procesu sprejemanja proračuna lahko dosegli, da bo Ministrstvo za finance zagotovilo dodatna sredstva, ki jih bo ta zakon naložil. Hvala.
Hvala. Besedo ima Violeta Tomić. Izvolite.
Hvala za besedo. Jaz pa bi prosila ministrico, da mi strokovno utemelji, odkod sploh ideja za progresivno lestvico za drugi in tretji razred. Progresivna lestvica bi bila logična za tiste nad pragom revščine. Ali se vam zdi to pravično? Mislim, morate vedeti, kaj počnete, saj ste ta zakon vi – mislim, vi – predlagali in ste ga tudi sprejeli. Namreč, vsi se tukaj strinjamo, tudi vi iz koalicije, da je treba nahraniti otroke. Polno besed imamo. Otroci so siti besed, njihovi starši so siti govoričenja politikov in tistih, ki imajo veliko za povedati, na koncu pa je rezultat tak, kakršen je. Mene zanima konkretno, konkretno mi povejte, kako bo otrok samohranilke s 361 evri na mesec prišel do kosila. Kakšen načrt ste skovali, glede na to, da ste očitno veliko tuhtali, ker je ta lestvica kar "kunštna"? Konkretno mi povejte, kako ta otrok lahko je. Ali boste spet preložili na humanitarne organizacije, za katere bi jaz res najraje, da jih danes pozovemo na štrajk. Kajti Val 202 z Botrstvom, Petka za nasmeh, Siti besed in še bi lahko naštevala delajo vaše delo. Jaz sem bila kot igralka neštetokrat poklicana, da nastopam humanitarno. Neštetokrat. Enkrat za dializo, enkrat za presaditev ledvic, enkrat za otroke z Downovim sindromom, da ne naštevam. Vedno prideš v precep. Točno veš, da ne moreš odreči pomoči potrebnim, ampak po drugi strani ti je popolnoma jasno, da daješ potuho Vladi. Vladi, ki se hvali, kako dobro nam gre, kako nam gospodarska rast raste, tisti, na katerih plečih in žuljih pa prihaja do gospodarske rasti, pa nimajo očitno nobenih pravic. Mi tukaj govoričimo, mi odločamo o tem. Ali smo mi naredili ta BDP? Nismo, spoštovani, mi smo odgovorni našim državljanom in najbolj smo odgovorni seveda otrokom, ker se ne morejo postaviti zase, ker ne morejo spregovoriti tukaj v parlamentu, čeprav imajo enkrat na leto otroški parlament, ampak do tega še nismo prišli. Želim si, da bi Vlada povedala tudi to, kako bo naredila, da bo otrok v teh treh razredih, teh otrok pod pragom revščine manj, kakšen načrt ima glede tega. Gospod Pečan je seveda rekel, da je 150 % neplačnikov. Kako boste uredili to, torej neplačnike? Če človek nima denarja in si želi, da njegov otrok je, kaj bomo? Bomo spet z dobrodelnimi organizacijami krili neplačane položnice ali bomo spet šli na odpis dolgov, ki smo ga že predlagali? Skratka, tudi gospod Pečan je poudaril, da noben otrok v šoli ni lačen. Kaj to pomeni? Da dobre osebe v šoli skozi stranska vrata nekako te otroke nahranijo. To pomeni, da imajo dovolj kosil, dovolj kapacitete, dovolj hrane, samo stvar ni sistemsko rešena. Ali bomo torej reševali probleme sistemsko ali bomo prepustili, da to, za kar smo mi tukaj, rešujejo nevladne organizacije? Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima ministrica dr. Maja Makovec Brenčič.
Najlepša hvala. Glede na to, da gre za medresorski [[…]]
Ministrica, če samo vstanete. Hvala.
Seveda. Glede na to, da gre za medresorski projekt in medresorsko usklajevanje, kar je bilo že poudarjeno, in glede na to, da se sam zakon Predloga zakona o spremembi Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev dejansko nanaša na resorno ministrstvo, Ministrstvo za delo, smo skupaj tudi pristopili pri pripravi lestvic. Ker imamo ob sebi tudi državno sekretarko, ki se je s tem še posebej strokovno ukvarjala, bi jaz zdaj naprosila, da ji predam besedo glede razlage lestvic oziroma opredelitve stopenj 70 % in 40 % za drugi in tretji dohodkovni razred.
Hvala. Besedo ima Martina Vuk, državna sekretarka na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Poslanke in poslanci! Naš cilj ni otrokom dajati besede in jim sporočati besede, otroci dobijo besede skozi izobraževalni proces, to je namen šole, da kaj od njih odnesejo, da se kaj naučijo. Seveda je pa prehrana pomemben sestavni del celotnega dneva ali pa celotnega časa, ki ga otroci preživijo v šoli. Iz tega razloga se zavedamo, da brezplačna malica, ki je zdaj omogočena vsem učencem osnovnih šol do vključno petega razreda otroškega dodatka, ni dovolj, da je to edini obrok, ki ga učenci imajo na razpolago, še posebej tisti, ki se na kosilo ne prijavljajo zato, ker starši ocenjujejo, da si ga ne morejo privoščiti. Iz tega razloga je bilo uvedeno brezplačno kosilo za prvi dohodkovni razred, torej prvi razred otroškega dodatka. Zdaj smo skupaj ocenili, vsi skupaj, o tem predlogu zakona je bila opravljena tudi prva obravnava v tem državnemu zboru, kjer smo si povedali že veliko stvari in kjer smo se vsi skupaj, ker je bil predlog zakona takrat podprt soglasno, strinjali, da je treba to lestvico spremeniti, da je treba omogočiti več otrokom subvencijo, tudi šolskega kosila, ne samo šolske malice, ker si to zaslužijo, da bodo lažje prišli do tega kosila, da bodo starši lažje to kosilo plačevali. Pa vendar, ko danes govorimo izključno zgolj in samo o kosilih, je treba vedeti, da sistem socialne države, sistem podpore družini, otrokom in ljudem na splošno v tej državi ni sestavljen samo iz enega, dveh, treh posamičnih ukrepov, ampak smo mi kot Vlada, mi kot ministrstvo, ki je posebej pristojno za to področje, dolžni gledati celoto. Dolžni smo zagotavljati sistemske ukrepe, ki bodo celovito, dlje časa reševali problematiko revščine, socialne izključenosti, ki bodo omogočali posamezne pravice, storitve in subvencije tako družinam kot posameznikom, hkrati pa se odločamo za to, da so učinki hitrejši, takojšnji, kratkoročni, takrat, ko so potrebni, za, kot je zdaj že zelo popularno poimenovanje v tem državnemu zboru, posamezne gasilske akcije. Verjemite nam, da nikakor nihče ne ostane ravnodušen, ko posluša o lačnih otrocih, ko poslušamo Botrstvo preko Vala 202 in podobne posamične zgodbe. Mi pa skušamo zajeti celoto, ko skušamo pripraviti rešitve, ki jih lahko izpeljemo, in to je pomembno, ker ne moremo samo obljubiti nečesa, česar potem ne moremo izvajati. V okviru možnosti, ki jih imamo, smo pripravili rešitev, ki je bila včeraj potrjena na seji matičnega odbora. Lestvica za uvrstitev v dohodkovne razrede, na podlagi katerih se potem odmerja otroški dodatek, je ena od lestvic. Dohodek, ki je tukaj določen kot dohodek posameznika oziroma družine, ker za otroški dodatek mora biti otrok, je tisti začetni dohodek, ki ga posamezna družina ima. To niso končna sredstva, ki jih ta družina dobi, to je treba povedati, ker se ta začetni dohodek potem pogleda in se nanj odmeri višina otroškega dodatka. Za vsakega otroka posebej, je naraščajoča lestvica, za prvega otroka manj, za drugega več, za tretjega še več in za vse ostale enako kot za tretjega otroka. Otroški dodatki se seštevajo. Na enak način obstaja lestvica glede na višino dohodka družinskega člana, da z višjimi dohodki višina otroškega dodatka pada. Kot pravim, pa potem za naslednje, za tiste res najšibkejše, obstaja tudi denarna socialna pomoč. Zato teh 180, 301, 361 in tako naprej evrov dohodka na družinskega člana ni končni znesek. Zakaj to poudarjam? Ko govorimo o stopnjah tveganja revščine, ko govorimo o takšnih in drugačnih kazalcih, je vseeno treba vedeti nekatere stvari, zato da se lahko iskreno, direktno pogovarjamo in zato, da si ljudje lahko predstavljajo, kaj konkretno to pomeni. Stopnja tveganja revščine, o kateri govorimo danes, izhaja iz podatkov o dohodkih posameznikov in družin v letu 2012. To že ves čas ponavljamo, zakaj to ponavljamo? Zato, ker se zavedamo, da so v letih 2012 in 2013 ljudje najbolj občutili to krizo v naši državi, ravno v tistih letih, ko je bila najvišja stopnja brezposelnosti, ki se zmanjšuje, ki se zdaj zmanjšuje, že od začetka preteklega leta naprej. Nismo zadovoljni s številom brezposelnih, nikakor ne, smo pa zadovoljni s trendom in delamo na tem, da je ta trend pozitiven. Ko bodo zdaj s koncem tega leta na voljo sredstva iz nove finančne perspektive, bo še več ukrepov aktivne politike zaposlovanja, ki se bodo lahko izvajali, zato da stopimo nasproti gospodarstvu, da bo lahko ustvarjalo nova delovna mesta in zaposlovalo. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ne more ustvarjati delovnih mest. To vsi vemo, pa vendarle kar naprej pozivamo, da že začnemo ustvarjati delovna mesta. Lahko pa gremo s posameznimi ukrepi nasproti gospodarstvu, ki pa to dela. Denarna socialna pomoč je torej en dohodek, ki se še prišteje potem k temu minimalnemu dohodku, otroški dodatek je drugi del. Različne subvencije so tudi del paketa, kako posameznikom in družinam lajšamo položaj, da lahko pač otrokom omogočijo več. Ko govorimo o stopnji tveganja revščine, je vseeno treba poudariti, da če vseh teh naših socialnih transferjev, vseh subvencij skupaj ne bi bilo, bi bila stopnja tveganja revščine dvakrat višja. Če hočete drugače povedano, socialni transferji in subvencije stopnjo tveganja revščine prepolovijo. Lahko bi bilo bolje, vedno je lahko bolje. To je naš cilj, da je vsakič bolje. Ampak v okviru danih možnosti je pa ta predlog, ki je zdaj pred nami, takšen, da ga lahko izpeljemo. Mene žalosti, ko se pogovarjamo, kot da bi jemali nekaj, kar danes že obstaja. Danes imajo pravico do brezplačnega kosila tisti, ki so uvrščeni v prvi dohodkovni razred. Zdaj pa širimo, da bodo namesto polne cene kosila, ki jo morajo plačati danes, starši v drugem dohodkovnem razredu otroškega dodatka plačali 70 % manj. Plačali bodo več kot dve tretjini cene kosila manj, ob tem, da je malica za vse te otroke brezplačna. In ravno tako je malica brezplačna za vse otroke v tretjem dohodkovnem razredu, poleg tega pa bodo zdaj starši plačali še 40 % nižjo ceno kosila. Danes plačujejo polno ceno kosila. To je ukrep, ki bo zdaj sprejet. Kot sem dejala že včeraj na odboru, noben ukrep, noben zakon ni zabetoniran za vse večne čase, ampak so spremembe vedno možne. Absolutno je naš cilj, da bi vsi otroci imeli lahko zastonj prehrano, kot je bilo rečeno, od zajtrka do popoldanske malice, če bi bilo to izvedljivo. Ko si pa soočen z omejitvami, tako kot pr socialnih transferjih, z bistveno omejenimi sredstvi ki jih imaš na razpolago, potem je pa naloga države, Vlade, ministrstva, če hočete, da gre s ciljanimi ukrepi za to, da s tistim, kar ima na voljo, doseže največje učinke. Ti naši ukrepi so ciljani na ta način, da postopno olajšujejo tistim, ki imajo malo. Tisti, ki imajo malo več – niti slučajno ne trdim, da imajo dovolj –, bodo pač prispevali en del delček. Tisti, ki imajo še malo več – ne trdim, da imajo dovolj –, še en večji delček. V teh razmerah. Ko bo mogoče, bomo pa pravice absolutno širili. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima predlagatelj Luka Mesec. Izvolite.
Hvala za besedo. Začel bom s splošno pripombo. Marsikateri nagovor, ne samo danes na seji Državnega zbora, ampak tudi včeraj na seji matičnega odbora, se je začel v smislu: želimo si, da nam takih ukrepov ne bi bilo treba sprejemati, mi bi morali predvsem sprejemati neke predloge za gospodarsko rast, ker gospodarska rast bo pač potem rešila vse socialne probleme v tej družbi. Tukaj bi rad poudaril, sploh glede na to, da take besede prihajajo iz precej socialno naravnanih strank, da gospodarska rast ni nobena magična palčka, ki bo kar sama po sebi razrešila revščino. Ravno pri takih predlogih, kot jih imamo danes na pladnju, se pravi pri vprašanju, ali bomo zagotovili lačnim otrokom pač dodatna sredstva, se kuje oziroma oblikuje koncept socialne države. Lahko imamo največjo gospodarsko rast na svetu, pa ni nujno, da bo ta koristila vsem prebivalcem. Imamo zelo lepe zglede, recimo ZDA, ki sem jih zadnjič dal za zgled kot državo, ki se uspešneje od Evropske unije sooča s krizo, danes pa jih lahko pokažem v drugačni luči. Ta država je iz krize že od leta 2010 naprej, ima 8 % več BDP, kot ga je imela pred krizo, ampak kljub temu je danes v ZDA še vedno 50 milijonov oziroma petina prebivalstva, ki živi pod pragom revščine, ki nimajo niti dostopa do osnovnega zdravstvenega zavarovanja in ki se prehranjujejo s kuponi, ki jih izdaja vlada. To je recimo problem tega ekonomističnega pogleda na socialno državo, v smislu, da ustvarimo gospodarsko rast in potem bodo ljudje pač naenkrat imeli dovolj denarja, da si to priskrbijo. Ne, gospodarska rast sam po sebi ne prinaša blaginje. Gospodarska rast lahko prinaša oziroma vse bolj prinaša v neoliberalnem kapitalizmu, ki ga imamo, bogatenje peščice in siromašenje ostalih. Nenazadnje, če pogledamo vse družbe po Evropi, bomo videli, da so imele 30, 40 nazaj pri bistveno manjših BDP, kot jih imamo danes, bistveno širše košarice pravic, bistveno širšo socialno državo, bistveno več pravic za vse. Ne govorim samo o nekdanjem vzhodnem bloku, govorimo o socialdemokracijah, ki so po vojni obstajale v zahodni Evropi tistih 40 letih do neoliberalnega obrata. Danes imamo vsi nekajkrat višji BDP, kot smo ga imeli takrat, ampak raven pravic se krči, socialna država propada, srednji razred, ki je v bistvu posledica socialne države, pa se vse bolj oži, na drugi strani imamo pa vedno več revnih. Pri nas, kot vidimo, pod pragom revščine živi že 300 tisoč ljudi. Zato je ključno, da ne pademo na to logiko gospodarske rasti in tako imenovanega trickle-down efekta, ker če smo kaj lahko spoznali v zadnjih 20 letih je to, da gospodarska rast sama po sebi ne ustvarja blaginje. Za blaginjo mora poskrbeti država s socialno politiko. Zato mislim, da so predlogi, kot je današnji, ključni. Če grem na kratko na sam zakon. V Združeni levici smo predlagali dva amandmaja. Prvi je, da se ne gre na to progresivno ureditev, ki jo je včeraj predlagala koalicija na matičnem odboru, se pravi, da je samo za prvi dohodkovni razred subvencija 100 %, za drugega 70 % in za tretjega 40 %. Tukaj so nam kolegi iz civilne družbe Petka za nasmeh – dva sta tudi z nami na balkonu danes – povedali, da se na terenu to ne bo obneslo. Ker tukaj govorimo o ljudeh, ki živijo pod pragom revščine in ne bodo zmogli pokriti dodatnih sredstev 30 ali pa 60 %, zato da bi otrokom priskrbeli kosilo. Lahko da to danes sprejmemo, ampak bomo v enem letu skozi prakso videli, da se to ne bo obneslo, na kar so nas včeraj večkrat opozorili kolegi iz humanitarnih organizacij in civilne družbe, da je to problem, ki ga moramo imeti pred očmi. Se pravi, starši ne bodo imeli denarja, da doplačajo kosila, in zato pač ta predlog, ki je pred nami, ne bo izpolnil svojega cilja, to je vsem otrokom, ki živijo pod pragom revščine zagotoviti brezplačno kosilo. Zato predlagamo amandma, da se jim zagotovi to v stotih odstotkih. V stotih odstotkih zato, ker sredstva, ki bi jih morali za to nameniti, iz proračunskega vidika gledano res niso velika,in sedaj v luči tega, da imamo gospodarsko rast, mislim, da bi morali najprej s presežki, ki jih bo ta gospodarska rast ustvarila, z davčnim zajemom, ki bo višji iz tega naslova, najprej poskrbeti za najranljivejše. In za koga, če ne za te otroke. Druga zadeva, glede drugega amandmaja, se pravi 1. 9 [[..]]Tukaj bi tudi vztrajali, da se ta ukrep uvede z novim šolskim letom. Mislimo, da sama izvedljivost ni taka težava, kot se jo skuša prikazati. Če vam podam samo par argumentov. Leta 2013, ko je bilo sprejeto, da se v šolah zagotovi 20 tisoč dodatnih malic, je bil ta ukrep sprejet 28. 12. 2012, uveden pa 1. februarja. Se pravi, v roku enega meseca so šole zagotovile 20 tisoč dodatnih malic. Ta ravnatelj, ki je bil včeraj z nami in ki ga nasprotna stran, ki zagovarja uveljavitev zakona 1. 1. 2016 rada citira, je povedal, da šole zmorejo vse in da ne bo bistvene razlike, ali je zakon uveden 1. septembra ali 1. 1. glede na izvedljivost. Šole enostavno naredijo razpis, ki poteka čez poletje, in potem morajo biti pripravljene, ne glede na to, koliko otrok se prijavi. Lahko se prijavita dva, lahko se jih prijavi sto, ampak šola mora biti pripravljena na rezultat razpisa, da bo, kakršen bo, in zagotoviti kapacitete, da tem otrokom zagotovi hrano. Ne glede na to, ali sprejmemo subvencijo ali je ne sprejmemo, šole danes ne vedo, koliko otrok bodo imele 1. septembra prijavljenih na šolska kosila. Mogoče se bo letos 50 staršev več odločilo za kosilo in to iz kateregakoli razloga, ker imajo recimo službo, ki se jim zavleče tako dolgo v popoldan, da morajo otroka pa dati letos na kosilo v šolo, čeprav lani ni bil. Lahko se je njihov materialni status nekoliko popravil in bodo dali otroke na kosilo v šolo, ampak moja poanta je, da šole trenutno ne vedo in morajo do 1. septembra vsem otrokom, ki se bodo prijavili na kosilo na nek način omogočiti to kosilo, ne glede na to, kdo ga plača, ali država ali pa starši neposredno iz svojega žepa. Ampak jaz verjamem temu ravnatelju, da šole zmorejo vse, še bolj pa verjamem neki čisto zdravorazumski ekonomski logiki, da tam, kjer bomo zagotovili denar, se pravi, tam, kjer povpraševanje bo, se bo ponudba odlikovala sama od sebe. Danes slovensko gospodarstvo, tudi številne restavracije, menze in tako naprej, ne delajo po svojih stoodstotnih zmogljivostih, ker pač enostavno ni dovolj povpraševanja. Soočamo se s krizo povpraševanja že 7 let in to je razlog, zakaj se naše gospodarstvo tako počasi pobira iz krize. Če bomo ustvarili dodatno povpraševanje, se bo hitro ustvarila tudi dodatna ponudba in bomo tudi na tem primeru glede zagotavljanja šolskih kosil to lahko hitro videli. Skratka, mi predlagamo, da se zakon podpre in da se ga podpre v čim bolj optimalni obliki, to pa je, da se sprejme 100 % subvencija za otroke izpod praga revščine in čim prejšnja uveljavitev. Najbolj idealno bi bilo, da se ta naš amandma sprejme, da gremo 1. 9. s tem zakonom pomagati vsem otrokom, ki imajo trenutno probleme s šolsko prehrano. Hvala.
Hvala lepa. Jaz bi zgolj opozorila, da smo pri prvem amandmaju in da bomo imeli v nadaljevanju še drugi amandma. Repliko ima gospod Jan Škoberne. Izvolite, beseda je vaša.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Jaz bi kolega Mesca moral dopolniti v delu, ko me citira, saj me citira z enim mojim stavkom oziroma enim mojim stavkom povzema razpravo, jaz pa sem imel večstavčno poved, ki je imela nek uvod in zaključek. To, da gospodarska rast sama po sebi ni dovolj, je nam vsem tukaj v koaliciji jasno, zato imamo širši nabor ukrepov od zgolj enega gasilskega zakona. Govoril sem o višji zaposlenosti, lahko vam prinesem magnetogram in si boste lažje prebrali. Se pravi, o ključnem momentu, dvigu zaposlenosti, redefiniciji oziroma dvigu minimalne plače in o tem, da s širšim naborom ukrepov zagotovimo dvig celotnega diapazona socialnega standarda, ki pa mora temeljiti na zaposlenosti in na kvalitetnem plačilu za delo. Mimogrede, tudi konsolidacija javnih financ, ki prinaša nižji strošek zadolževanja, nam omogoča, da zagotavljamo višje standarde za državljanke in državljane. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj gospod Luka Mesec. Izvolite.
Hvala za besedo. Star pregovor pravi, da Rim ni bil zgrajen v enem dnevu, in podobno je s socialno državo. Gradimo jo zidak po zidaku, predlog po predlogu. Ob vsakem predlogu, kjer se pogovarjamo o socialni državi, poslušamo o tem, kako rabimo širši nabor ukrepov. Res je, ampak širši nabor ukrepov pride pač skozi čas, naslednji mesec bomo predlagali naslednjo zadevo, čez en mesec še eno in počasi gradimo ta koncept socialne države, razen če bo prišel v Državni zbor nekdo s predlogom zakona imenovanim Širši nabor ukrepov, kjer bo pač vse noter, kar si nekako očitno vsi skupaj želimo. Ampak mislim, da do tega ne bo prišlo in da moramo iti korak po koraku, biti potrpežljivi in predloge, ki izboljšujejo blaginjo in standard prebivalcev, v Državnem zboru po svojih najboljših močeh podpirati.
Hvala. K besedi se je prijavila ministrica za izobraževanje, znanost in šport dr. Maja Makovec Brenčič. Izvolite.
Najlepša hvala. Jaz bi samo dopolnila še nekaj pojasnil iz izhodišča in se v tem 1. členu in tem prvem amandmaju seveda predvsem osredotočila na samo financiranje, ki pa vendarle je neke vrste predpogoj, da lahko čim prej zagotovimo to, da tudi otroci v resnici ne bodo. Kot je bilo že prej izpostavljeno, je dejstvo, da je proračun za leti 2016, 2017 seveda šele na začetku, v pripravi, v usklajevanjih in da bo vendarle še nekaj časa trajalo, da pripeljemo ta usklajevanja do konca. Ampak mislim, da je bila s tem, da smo stopili, se nemudoma s strani Vlade tudi odzvali na pobudo in seveda iskali čim bolj konstruktivne rešitve skupaj tudi z drugimi resorji, dana zaveza, da v letu 2016 in v letu 2017 vendarle poskrbimo za to, kar smo tudi pripravili s strokovno podlago, tudi z razmisleki in tudi hkrati s pogovori s šolami. Šole so v zelo različnih situacijah in res je, da se šole izjemno trudijo, da zagotovijo čim manj lačnih otrok. Omenili ste malico. Malica je tista, ki se jo lahko relativno hitro organizira. Gre za hladen obrok in zato seveda hitro izvedljiv obrok. S tem si v marsičem in marsikdaj učitelji, učiteljice, otroci medsebojno pomagajo že sedaj. Mislim, da smo to slišali tudi včeraj na odboru. Kar se tiče kosil, je ta postopkovnost priprave in seveda izvedbenost malce bolj zahtevna, tudi zaradi zagotavljanja standardov in seveda tudi organizacijskih vidikov. Zato je bil tudi izhodiščni predlog po presoji znotraj šol v oddaljenosti od tega datuma, a vendarle so šole same potem na koncu tudi povedale, da se bodo potrudile in zmogle ter skušale vse skupaj organizirati od 1. 1. 2016 dalje. Predstavljajmo si, da so velike šole, ki lahko relativno hitro poskrbijo za ta kapacitetni del, so pa majhne šole, ki so lahko infrastrukturno zelo omejene, imajo lahko vrsto težav. Vem, da si lokalno pri tem močno pomagajo, da se povezujejo z vrtci, da iščejo skupne rešitve, in mislim, da bodo tudi pri tem pristopile skupaj in tako tudi razumem izjavo gospoda Pečana včeraj, da bodo šole seveda storile vse, kar je v njihovi moči. Je pa tudi res, da jim moramo tudi mi pristopiti na pomoč in jim vendarle omogočiti, da se na vse ukrepe tudi pripravijo. To ne velja samo za to področje, tudi za druga področja, kjer smo bili v tem letu velikokrat nepredvidljivi ali pa morda hitro reagirali na neke situacije, zato mislim, da bi bilo prav, da res odpremo način stopenjskega izvajanja, hkrati pa se osredotočimo tudi na to, da v prihodnjih letih, ko bo vzdržno tako kapacitetno na eni strani kot tudi na finančni strani, čim prej preidemo tudi na 100 %, ko bo to dopuščal okvir in tudi dejanske socialne zmožnosti. Zato smo tudi usklajevali vse to skupaj med resorji. Preprosto zato, ker je na eni strani to socialni ukrep, na drugi strani pa vendarle tudi ukrep za zagotavljanje kakovosti izobraževanja otrok. Upam, da smo s tem in kar se da hitrim reagiranjem tudi pokazali, da Vlada vendarle zmore stopiti skupaj, ko gre za resničen problem, problem, ki ga je treba reševati vendarle v duhu pomoči drug drugemu, a biti tudi izvedljiv v reševanju teh problemov in to je bil tudi poudarek na strokovnih ravneh. Od tod tudi včerajšnja razprava. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospa Erika Dekleva.
Hvala za besedo. Meni je pravzaprav zelo žal, da se danes pogovarjamo na način, kot da se o tej temi pravzaprav vsi ne strinjamo, čeprav temu ni tako, kar smo dokazali tudi že na plenarni seji, ko smo ta predlog obravnavali prvič. Takrat smo seveda predlog Združene levice soglasno podprli in jaz sem takrat razpravo zaključila s stavkom, da upam, da bo Vlada pripravila take rešitve, ki bodo ustrezne tudi z vidika pravičnosti in dostopnosti. Poleg tega so pomembni tudi drugi vidiki in včeraj so v razpravi te vidike izpostavili tudi člani odbora, ki so pravzaprav člani opozicije. Vendar so ti člani strank nekoč vodili vlado in razumejo, kaj je to odgovornost, ko vodiš vlado. Tukaj mislim predvsem na odgovornost, da sprejmemo tak zakon, da ga bo dejansko mogoče izvajati. Jaz bi najraje podprla ne samo 1. 9., ampak jutrišnji dan in seveda tudi 100 % za vse tri razrede, oziroma še bolje, brezplačna kosila za vse otroke. Vendar je realnost drugačna in meni se zdi prav, da se tega odgovorno zavedamo. Na hodniku sem se pogovarjala s kolegico Mirjam Bon Klanjšček in sem jo pravzaprav vprašala, če so vodili vlado pred nami, zakaj tega niso uredili. Pa je rekla, da vsega v enem letu niso mogli. Jaz pravzaprav verjamem. Zakaj? Zaradi tega, ker je naša država leta in leta drsela dol. Imeli smo en kup težav, en kup problemov, ki jih moramo rešiti. Ne mi, ne prejšnja vlada in tudi ne vlada Janeza Janše niso uspel rešiti prav vseh težav. Če sem prav iskrena, jaz verjamem, da so se vse trudile po svojih najboljših močeh, predvsem pa verjamem, da niti ena vlada ni rešitev iskala po principu vzemimo tistim, ki nimajo, vzemimo najrevnejšim, zategnimo pas socialno šibkim in dajmo bogatim. Jaz sem trdno prepričana v to. Ni vse v politični volji, ker smo že ugotovili, da v tem primeru politično voljo imamo. Vendar moramo kot odgovorna stranka opozoriti tudi na druge vidike in težave. Jaz sem včeraj izpostavila finančni vidik, ki žal ni nezanemarljiv. Že takrat smo povedali, da v proračunu za leto 2015 sredstev ni, in to drži. Treba jih je prerazporediti. Jaz sama jih ne bi znala, ker se enostavno ne upam reči, kdo ima preveč in komu z lahkoto odvzamemo, da se ne zgodi nič, ne prizadenemo s tem nikogar. Tudi Združeno levico so tako mediji kot tudi mi povprašali pravzaprav po ideji, komu vzeti, kako ta sredstva prerazporediti, da bi to lahko zagotovili s 1. septembrom. Ena ideja je bila seveda obrambni proračun. Jaz včeraj nisem bila na seji zato, da bi zagovarjala obrambni proračun. Zdi se mi pa prav in pošteno do ljudi, ki nas gledajo in poslušajo, povedati, da smo prav ta proračun v zadnjih petih letih opustošili za celih 40 %. Dejstvo je, da se več kot 80 % tega proračuna namenja samo za osebne dohodke ljudi, ki so tam zaposleni, kar pomeni, če želimo ali ne, da ljudje s tistimi dohodki tudi plačujejo otrokom kosila, malice, izlete ali karkoli že. Kar sem tudi že enkrat komunicirala, trdno verjamem, da je na koncu čisto vsakega ukrepa osebna zgodba, je človek, je družina in je tudi otrok. Zato ne verjamem v hitre odločitve in v nepremišljene korake. Ena ideja je bila oziroma je bila bolj kritika, da smo ukinili najvišji dohodninski razred. Kolegica Violeta je kasneje tudi rekla, da sem se na televiziji zlagala. Jaz se na ta nivo sicer ne bom spuščala in rekla, da se je pravzaprav zlagala ona, zaradi tega, ker verjamem, da je šlo samo za nepoznavanje dejstev. Najvišjega dohodninskega razreda nismo ukinili. Ta razred bo v sklopu ukrepov ZUJF sam od sebe na koncu leta prenehal veljati, če ga ne bomo podaljšali, mi, poslanci, tukaj v Državnem zboru. In takrat bomo zelo dobro vedeli, kaj smo ali česa nismo storili. Ena ideja je bila tudi proračunska rezerva. Jaz sem šla seveda takoj pogledat, ali nemara ni to prav dobra ideja in lahko res tam dobimo ta sredstva. Šla sem si pogledat Zakon o javnih financah in našla 48. člen, ki ga bom kar prebrala. "Sredstva se uporabljajo za financiranje izdatkov za odpravo posledic naravnih nesreč, kot so potres, poplava, zemeljski plaz, snežni plaz, visok sneg, močan veter, toča, žled, pozeba," skratka, gre za hude nesreče, ki jih povzročajo naravne sile oziroma kakšne ekološke nesreče. Iz proračunske rezerve denarja za to v letu 2015 torej ne moremo zagotoviti. Govorila sem tudi o implementacijskem vidiku, pa ne zato, ker bi jaz želela iskati težave, jaz sem samo prebrala tisto, kar mi je napisala ravnateljica osnovne šole, ki se bo očitno težko prilagodila tako hitro na ta ukrep. Verjamem, da bodo nekatere šole zmogle to narediti zelo kvalitetno in zelo hitro, da pa so tudi druge, ki bodo to naredile zelo težko. Gospod Pečan ni rekel samo, da vse šole zmorejo, rekel je marsikaj, rekel je tudi, da otroci niso lačni v šolah, ampak pustimo to. Mene je predvsem prepričal s stavkom, da bodo pa nekatere šole to tako zelo težko zagotovile, da je pravzaprav čisto vseeno, ali se tega lotimo 1. 1. ali 1. 3., zato smo tudi umaknili amandma. Jaz bom danes podprla predlog Vlade, ker trdno verjamem da moramo dati šolam čas, da se ustrezno prilagodijo in prav tako vem, da bomo našli sredstva, ki bodo omogočila širitev kroga upravičencev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj, v njegovem imenu Luka Mesec. Izvolite.
Hvala za besedo. V debati o tem, ali bi šole to lahko uredile do 1. Septembra, bi opozoril na to, kar sem že prej opozarjal, da smo imeli včeraj ravnatelja, ki je govoril, da so šole pripravljene na vse in da morajo biti v vsakem primeru pripravljene na maksimum učencev, ki se lahko do 1. septembra prijavi na kosilo. Povedal bi še, da je 85 šol podpisalo peticijo, da naj se to uvede 1. septembra. Se pravi, veliko število šol navija za to, ne samo, da je pripravljeno, ampak navija za to, da bi se to sprejelo 1. septembra. Ko je govora o proračunskih sredstvih in kje bomo našli denar, bi samo odgovoril poslanki, da mi nismo nikoli predlagali, da se to vzame iz tiste rezerve, ki govori o naravnih nesrečah, mislim, da je postavka za to v proračunu 2302. Mi govorimo tukaj o splošni rezervi, kjer je 11 milijonov evrov za kakršnekoli splošne ukrepe. In nikoli nismo rekli, da bi vzeli iz obrambnega proračuna, rekli pa smo, da imamo gospodarsko rast, ki bo v proračun prinesla več sredstev, kot je bilo predvidenih. Proračun je bil namreč osnovan na predpostavki, da bo gospodarska rast v Sloveniji 2 %, zadnje napovedi UMAR govorijo, da bo 2,4 %. Pravimo, da bo iz teh 0,4 % prišla razlika, iz katere zelo lahko najdemo dodatnih 6 milijonov za to, da že letos uvedemo ta ukrep. Zadnja zadeva, ko je govora o prerazporejanju proračunskega denarja, bi tudi odgovoril, da smo samo na redni seji, ki smo jo končali v sredo, prerazporedili okoli 20 milijonov evrov iz drugih postavk. Recimo samo za ZIPRS, torej za Zakon o izvrševanju proračunov Republike Slovenije, smo prerazporedili 13,75 milijona evrov. Kaj je bila obrazložitev, kje naj se najde teh 13,75 milijona evrov? Pisalo je "v drugih proračunskih postavkah", "denar naj se prerazporedi". Se pravi, ni bilo v zakonu, ni bil lociran vir, ampak s prerazporejanjem iz drugih postavk naj se najde teh 13,75 milijona evrov. Tako Državni zbor dela. Naloži neke naloge Vladi, ki jih Vlada mora izvršiti, in če se danes odločimo, da bomo naložili Vladi, da naj najde v proračunu dodatnih 6 milijonov do 1. septembra za lačne otroke, jih bo pač morala najti. Tako enostavno je to. Še zadnja zadeva, ko pravite, da ni vse v politični volji in da ne poznate vlade, ki bi jemala revnim in dajala bogatim. Sprejeti so bili v preteklih letih številni ukrepi, ki so poslabšali materialni položaj najrevnejših, od zloglasnega ZUJF, fleksibilizacije trga delovne sile, do tega, da smo višali prispevke, ki jih morajo plačevati prekerni delavci, se pravi študentski delavci, delavci na avtorskih pogodbah, ki so že tako v najslabšem položaju, kar se tiče pravic, ampak njim so se samo povišali prispevki, ne pa tudi pravice. Na ta način se je najrevnejše in najbolj šibke dele družbe še dodatno obremenilo, čeprav moram tukaj povedati, da se v Združeni levici načeloma strinjamo s tem, da bi bilo treba prekerne oblike dela odpravljati na ta način, da bi trg delovne sile poenostavili, imeli na njemu samo par oblik dela, v najelegantnejši obliki dve, stalno delo in začasno delo, in da bi vsi imeli približno enake pravice. Ne nasprotujem a priori temu, da se prispevke za prekerne oblike dela dviguje, ampak na ta način, kot je bilo storjeno, pa to ni nič drugega, kot da se je najšibkejšim delom zaposlenih oziroma delavcev dvignilo prispevke, ki jih morajo plačevati, dvignilo davke, niso pa zaradi tega dobili nobenih dodatnih socialnih pravic oziroma nobenih pravic, ki izhajajo iz dela in ki jih uživajo recimo redno zaposleni delavci. Marsikaj je politika v zadnjih letih storila, da je s političnimi ukrepi dejansko poslabšala položaj najšibkejših v družbi. Še enkrat poudarjam, zbrati moramo politično voljo in od naše politične volje bo prvenstveno odvisno, ne samo kakšno gospodarstvo bomo imeli, ampak predvsem, ali bomo imeli v tej državi še državo blaginje ali ne.
Hvala. Besedo ima mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Tudi mi se zavedamo situacije, v kateri smo, vendar meni še vedno ni jasno, zakaj se je Vlada odločila za regresijo. Včeraj na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide s nisem dobila konkretnih odgovorov. Konkretno me zanima, koliko manj denarja bo država morala dati za implementacijo zakona, če bo upoštevala to regresijsko lestvico. Naj bom bolj konkretna. Koliko predstavlja v denarju subvencija v višini 70 % v primerjavi s 100 % za drugi dohodninski razred? In koliko denarja konkretno pomeni za implementacijo subvencije v višini 40 % kosila v primerjavi s 100% za tretji dohodninski razred? Če te podatke imate, bi bila zelo vesela, da bi jih dobila. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Irena Grošelj Košnik.
Hvala, podpredsednica. Spoštovane predstavnice ministrstev, spoštovani kolegi in kolegice! Vsi tu se strinjamo, da je to korak v pravo smer, da širimo cenzus, da bo več otrok upravičenih do brezplačnega kosila. Seveda vidimo različne poti. Sama mislim, da je prav, da otroci ne delijo usode svojih družin, če so materialno šibke, in da jim vsaj na tem najbolj osnovnem področju blažimo posledice, da se na ta način lahko psihofizično v šoli bolje počutijo in bolje delujejo. Veliko je bilo tu govora o tem, kaj bi bili temeljni ukrepi, da bi to preprečili, gospodarska rast, več delovnih mest, ukrepi, ki bi nekje v temeljih poskrbeli, da bi bilo čim manj takšnih primerov. Veliko je bilo tudi govora o tem, da je to gasilska akcija, da je to ozko gledanje in da bi potrebovali širši nabor ukrepov. S tem se lahko deloma strinjam, kajti to, da smo mi izpostavili tu samo prehrano, je res v bistvu osvetljevanje samo enega dela tega, da država vendarle že sedaj s širokim naborom socialnih ukrepov pomaga družinam in otrokom. Poleg te prehrane imajo družine, tudi tiste, ki so pod pragom revščine, že danes na razpolago otroške dodatke, denarne socialne pomoči, izredne denarne socialne pomoči, štipendije, oprostitev plačil vrtca, dodatek za nego, dodatek za veliko družino, pomoč ob rojstvu otroka, starševske dodatke in starševska nadomestila, takšna, kot jih pravzaprav nikjer v Evropi nimajo. Lahko torej ugotavljamo, da imamo že danes zelo širok nabor ukrepov, ki seveda to, da je nekdo pod pragom revščine, že danes izboljšuje. Lahko govorimo, da tisti, ki so v prvem, drugem in tretjem dohodkovnem razredu otroškega dodatka, z vsemi temi socialnimi pomočmi, ki sem jih naštela, verjetno niso več pod pragom revščine, in da to, o čemer danes govorimo, v bistvu namerno zožujemo in ne vidimo celega problema. Jaz nekako razumem, da je Vlada sledila tudi temu dejstvu, da si ni pustila popačiti slike in da je upoštevala tudi različne dohodke, ki jih ima neka družina. To je na nek način socialno pravično, saj verjetno je prav, da tista družina, ki zasluži dvakrat več, dobi nekega transferja manj kot tista družina, ki zasluži dvakrat ali trikrat manj. Kajti če bi ne glede na dohodke družini kar dajali 100 % oprostitve plačila vrtca, 100 % subvencije prevozov, prehrane, 100 % štipendije, potem bi bila marsikatera od teh družin na boljšem kot tisti delavci, ki delajo in živijo svoje družine z minimalno plačo ali pa celo plačo, ki je večja od minimalne. Mislim, da je treba upoštevati tudi to dejstvo in tudi ta cilj, ki je eden izmed osnovnih ciljev vseh socialnih transferjev in socialne zakonodaje, da nekdo, ki ne dela, ne more biti v boljšem položaju kot tisti, ki dela. Kar se pa po drugi strani tiče datuma uveljavitve, je takole, da imamo v celi Sloveniji okrog 450 osnovnih šol, 800 je približno podružničnih šol. 85 šol se je podpisalo pod to, da bi ta ukrep začel veljati takoj. Jaz verjamem, da so si šole glede na zmožnosti, kadrovske in tehnične, pa vsi vemo, da je javni sektor ravno v teh zmožnostih zelo omejen, vendarle v zelo zelo različnem položaju in da ne morejo vse takoj obrniti plošče ter se v času počitnic pripraviti na 14 tisoč več obrokov, kolikor jih ta predlog zakona prinaša. Po drugi strani se mi pa zdi tudi nekako nedosledno od predlagatelja, ki se zavzema za pravice delavcev – in prav je tako –, da ne upošteva, da so tudi šolniki delavci in da lahko svoj dopust vzamejo samo med šolskimi počitnicami. Hvala.
Hvala. Besedo ima Violeta Tomić. Izvolite.
Uh, saj ta debata je pa res že [[...]]Prepričevati prepričane je nemogoče. Tega se zavedam, bom pa vseeno poskusila. Nisem dobila direktnih odgovorov, kako mislite, da bo mati s 361 evri lahko plačala kosilo. Do zdaj njen otrok ni jedel, se pravi, računate na to, da še naprej ne bo jedel, ker potem šole ne bodo imele težav z obremenitvijo. Če vi ne sprejmete teh dveh naših amandmajev, mi dejansko nismo naredili nič. Tisti, ki do sedaj niso jedli, tudi zdaj ne bodo jedli, ker pri toliko denarja, ponavljam, 361 evrih, starš ne more plačati tudi preostanka tega, kar mu preostane. Skratka, sekretarka mi tudi ni odgovorila. Veliko ste govorili, vendar nisem dobila konkretnih odgovorov. Glede na kolegico Deklevo je rekla, da bomo mi odločali v Državnem zboru. Mi si ne domišljamo, da mi vsi tukaj odločamo. Odločate vi, koalicija, ki ima večino. Ponavadi so naši predlogi zavrnjeni, tako da je vedno tako, kot se boste vi odločili. Žal mi je, da tukaj ni ministra Mramorja. Zanima me, koliko časa ste se ukvarjali s tem usklajevanjem. Kako ste prišli do tega? Koliko časa ste porabili? Kajti, ko govorite o drugih dodatkih, ki ste jih prej omenjali ravno vi, o dokladah, otroški pomoči, starševskem dodatku, ne vem, o čem sploh govorite. Ali hočete reči, da ti ljudje niso revni zato, ker imajo toliko dodatkov? Skratka, ne razumem. Ko govorimo o proračunskih sredstvih splošne proračunske rezervacije, je Vlada reaktivirala proračunsko postavko Dopolnilna sredstva občinam, uvrstila ukrep Finančna izravnava občinam v veljavni Načrt razvojnih programov 2015–2018 ter izvršila razporeditev sredstev splošne proračunske rezervacije. Ta splošna proračunska rezervacija obstaja. Stvar je politične volje, ali se bomo odločili, da nahranimo te otroke, ki živijo pod pragom revščine ali ne. Razložite mi prosim tudi to, to je spet hipotetično vprašanje, ki se je včeraj na soočenju ministrice s predstavnikom Petke za nasmeh pojavilo na POP TV. Ali bi šole lahko zagotovile te kapacitete, če bi se zdaj 1. Septembra – ne vemo, koliko otrok se bo prijavilo na kosilo – kot plačniki prijavili vsi otroci? Takrat bi šole verjetno kar naenkrat aktivirale vse svoje kapacitete in bi to lahko zagotovile. Skratka, progresivna lestvica je za nas nesprejemljiva. Želimo, da še enkrat razmislite, še vedno je čas, da razmislite in da glasujete pravilno. Nihče mi ni odgovoril, kako konkretno bo otrok, ki do sedaj ni jedel, lahko jedel, kdo bo plačal razliko in kako bomo s tem. Ta ukrep je edini, ki gre direktno otrokom, direktno v njihove želodčke in ne gre nikomur drugemu. Ne vem, kaj naj vam še rečem, kajti vidim, da govorimo popolnoma dva različne jezika. Eni govorijo o odgovornosti, kot da mi, ki smo predlagatelji, ne razmišljamo odgovorno. Seveda je odgovornost najprej do podmladka in verjamem, da če tukaj parlament nekaj naloži Vladi, potem bo Vlada tudi našla način, kako to rešiti, in če je politična volja, bo tudi uspeh. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Janja Sluga. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Meni je žal, da kolegi razpravljajo tako, kot da mi tukaj danes karkoli zavračamo. Vprašanje je bilo, ali bomo zagotovili dodatna sredstva in ali bomo širili krog upravičencev. Bomo. Razprava, ki jo poslušam, je takšna, kot da ne želimo, kot da zavračamo, kot da ne želimo razumeti in kot da ne želimo iti nasproti. Večkrat smo že v tem mandatu te sestave državnega zbora ugotovili, da imamo v naši državi cel kup zakonov, cel kup zakonodaje, ki pa se ne izvaja. Ravno zato je treba biti pri vsakem nadaljnjem sprejemanju zakonodajnih predlogov previden in premišljen ter sprejeti takšen predlog, ki se bo v praksi dejansko izvajal in bo zato tudi dosegel namen kakršen je s tem zakonom predviden. Jaz sem vesela, da se v naši državi situacija izboljšuje, da so ekonomski kazalniki pozitivni in da se tudi brezposelnost zmanjšuje. Kljub vsemu pa še vedno nimamo toliko sredstev, kot bi si jih želeli, da bi jih lahko kar tako delili, pač pa je treba vse ukrepe premisliti in jih ciljno usmeriti. Ko namreč pogledamo skupne številke, ki jih ta država namenja za socialne transferje že danes, so številke zelo visoke. Želeli bi si, da je učinek teh visokih številk tudi takšen, torej visok. Zato je treba zelo razmisliti in resnično, kot je že rekla kolegica Grošelj Košnik, je treba razlikovati med tistimi, ki zaslužijo enkrat, dvakrat ali trikrat več, in treba je zato tudi nekako usmeriti in razporediti sredstva tako, da bi bilo čim bolj pravično in da bi bilo s tem nekako čim bolj enakopravno urejeno za vse. Zato je potrebno to ciljno usmerjanje in zato je tudi ta progresivna lestvica, ki je predvidena. Že sedaj, kot je tudi že bilo danes izpostavljeno, imajo brezplačno malico vsi otroci do petega razreda otroškega dodatka, kar je bilo seveda relativno lahko izvesti, glede na to, da je malica hladen obrok in jo je praktično lahko izvesti iz danes na jutri. To seveda ne predstavlja nikakršnega problema niti za kapaciteto kuhinj niti za razpoložljive kadre, ki jih vsaka šola ima. Zdaj pa govorimo o toplem obroku in verjamem, da kolegi, ki prihajajo iz večjih mest, mogoče razmišljajo v tej smeri, da šole to relativno lahko izvedejo. Sama prihajam iz manjšega naselja, z manjše šole in vam povem, da že danes kapacitete in kadri komaj pokrivajo tisto, kar se že danes v teh kuhinjah izvaja, in dejansko so lahko z zagotavljanjem dodatnih obrokov zelo zelo velike težave. Zato smo nekako v koaliciji poslušali tisto, kar so nam govorili ravnatelji, kar so nam govorile šole, da jim je treba dati določen čas, treba jim je dopustiti, da se na tak ukrep pripravijo. Jaz ne vem, če so kolegi že kdaj sodelovali pri kakšen postopku zaposlovanja novih kadrov. Kot smo tukaj ugotovili in je podatek z ministrstva, bi bilo za izvedbo tega ukrepa potrebnih 55 do 90 novih zaposlitev. Kot je bilo že danes tudi rečeno, šole so ta trenutek na počitnicah. Zaposleni imajo pravico izkoristiti letni dopust in postopek zaposlitve enega dodatnega delavca terja določen čas. Tudi če bi šel razpis ven danes, tega nikakor ni mogoče izvesti do 1. septembra. Ko je bilo govora tudi o tem, koliko šol je podpisalo to peticijo. Jaz sem vesela, da so jo, in prepričana sem, da bi jo tudi vse ostale, ker sem prepričana, da si želijo, da bi bilo možno, da bi to izvedle kar iz danes na jutri, ampak žal ne gre. Seveda bodo šole izvedle vse, kar jim je bilo naloženo, tako kot so še vedno do sedaj, vprašanje je le, koliko težav jim bo to povzročilo. Pa mogoče še ena pripomba. Kolegica Tomić ima že veliko hčerko, kolega Mesec verjetno še nima otrok. Sama imam dva in natančno vem, da v sredini junija vedno dobim domov obrazce, ki jih moram izpolniti, na katerih moram podpisati, ali bo moj otrok naslednje šolsko leto prijavljen na šolsko malico, ali bo prijavljen na šolsko kosilo, katere dejavnosti bo obiskoval in katere izbirne predmete bo izbral. Tako da šole vedo in to odstopanje, ki se lahko seveda potem v septembru pojavi, je zgolj minimalno. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala za besedo. Rojen sem v belokranjski vasi Zilje osnovnošolskemu učitelju in materi kuharici, ki je celo delovno dobo preživela v kuhinji in ima zdaj 447 evrov pokojnine. Obljubil sem, da se bom bolj dostojno vedel, ker je to moralno-etično tukaj, ampak po tem, kar je govorila gospa Sluga, priznam, da se mi dviguje želodec. Ampak če berem intervju gospe Lipicer in neke intervjuje, ki jih je dala v zadnjem času, če pustim ob strani tisti del, ko skačemo v zelje Novi Sloveniji, kjer pravi: "Za umirjen razvoj naroda je treba najti ustrezno razmerje med liberalnimi in konservativnimi vrednotami," v teh njenih intervjujih jaz nikjer ne vidim sociale, socialne države in tako naprej. To je verjetno ta neka nova politika, ki se jo pač greste. Ljudstvo vam je kot v vrečki presenečenja namenilo ta mandat in končali boste na smetišču zgodovine prej ali slej. Če to argumentacijo, ki ste jo vi izvajali v imenu SMC izvedem na neko kratko logično operacijo, ste vi povedali tole: šole so na počitnicah, posledično bodo zaradi tega otroci lačni, ker se tega ne da urediti. Pozabil sem reči, da sem dobesedno rojen v šoli, "bukvalno" bi rekli v jeziku moje matere, in natolcevaje, ki sem ga pa zdaj poslušal, presega skoraj vse, kar sem do zdaj poslušal v tem državnem zboru. Da so malice hladen obrok. Vem, da so določene šole imele tudi za malico tople obroke. To torej popolnoma ne drži. Sem tudi iz manjših naselij. Da bi bilo treba zaposliti 90 novih ljudi. Super, spodbujajmo zaposlovanje v Sloveniji! Če pogledam prerez tega, s čimer smo se mi ukvarjali v zadnjem letu – če dam na folkloro, da se že dvajset let z nekim gospodom Ivanom Janezom ukvarjamo – se je koalicija ukvarjala sama s seboj, s sestavljanjem, smo dobili nekaj dni nazaj državno sekretarko na Ministrstvu za gospodarstvo. Plus, debata gre ves čas v smeri, da denarja ni za nič in kako se pravno-formalno, ker je to najmočnejši lobi v SMC, nič ne da narediti. Potem se dajmo samoukiniti, ljudje božji! Se bom še jaz na Boga skliceval. Dajmo se ugasniti! Denarja bo vedno premalo, vedno bo v javnih blagajnah več apetitov, kot je dejansko denarja, in seveda imajo javne blagajne dva konca, imajo tudi prihodkovni konec, o katerem se v glavnem ne pogovarjamo. Kaj mene tukaj dobesedno boli? To je neka tema, kjer se da zganjati populizem do nezavesti, vendar ga ne bom, "Subvencionirano kosilo je prejemalo 14 tisoč 989 učencev, kar je 13,30 %." Se vi zavedate, v kakšnih pogojih teh 15 tisoč otrok živi? Za kakšne denarje gre tukaj? Večina vas ima tukaj obleke brez čevljev oziroma cote dražje, kot te družine zaslužijo v mesecu dni. Mi pa tukaj na veliko nekaj telovadimo in se pogovarjamo, kot da gre za ukrep, kjer se bomo zdaj odločili, da bo Slovenija recimo na Mars poslala delegacijo in je nek takšen kompleksen ukrep. Če pa takšnega "ukrepiča" interventno na izvršilni oblasti niste sposobni narediti, potem pa res ne morem reči drugega, kot da odstopite. In to še Socialni demokrati, ki so fevdalizirali ta resor. Dobro, rekli boste, da je gospod Svetlik prišel preko Desusa notri. Nam se je zgodil v zadnjem desetletju obrat sociale na glavo. Res je, lahko se delno strinjam z gospo Grošljevo, ampak ne glede te neke vaše interpretacije, da nekdo, ki ne dela, bo pa bolje živel kot nekdo, ki dela. Mi smo res spravili to državo v takšno situacijo, ko se je včasih reklo, da imaš delo in boš preživel, zdaj pa delaš in ne preživiš. Izredna seja bi morala biti o minimalni plači, ki ne omogoča dostojnega preživetja. Jaz se enostavno v to temo nočem več vključevati, ker bom dobesedno bruhal danes tukaj notri, se bom rajši umaknil, ampak to dejansko kaže na vašo ideološko platformo, morje nekih izgovorov. Dvomim, da tega niste spodobni izvesti, ampak vi te revščine enostavno ne vidite, ker je zunaj vaše ideološke, osebne, kakršnekoli optike. Tukaj ni nek izgovor, da gospa ministrica za šolstvo prihaja iz nekega resorja, kjer se ni ukvarjala z nižjimi ravnimi izobraževanja, ampak gre za neko civilno pobudo državljank in državljanov, ki za razliko od vas to vidijo, ki so to podpisali. Cel nabor, paleta nekih civilno družbenih zadev. Saj se ne izmišljamo nečesa. Ampak ne, vi boste furali svoje, in upam, da boste čim prej končali na smetišču zgodovine. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Simon Zajc, Izvolite.
Hvala za besedo. Nisem bil prej pozoren, vidim, da imam samo 25 sekund časa, tako da zdaj ne bom razpravljal. Če bo potem delitev časa, se bom potem prijavil, ker 25 sekund je tudi zame premalo časa.
Hvala. Besedo ima mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. Danes se pravzaprav nisem nameravala oglašati, ker resnično upam, da nam gre vsem za otroke. Ampak ko poslušam izgovore, zakaj se vse to ne da, pa seveda nisem mogla ostati tiho. Dobro veste, da sem tudi sama velikokrat kritična do kakšnih izjav kolegov iz Združene levice, ampak danes jih pa pri vsem, kar so povedali, absolutno podpiram. 15 milijonov in pol naj bi stal ukrep, če bi veljal celo leto. 18 milijonov, spoštovani kolegi, boste letos zagotovili denarja občinam s prerazporeditvami. Torej, ni res, da se ne da. Ni res. V proračunu obstajata dve rezervi. Ena je za naravne nesreče, kot je prej brala kolegica, druga je pa za vse ostalo. Če boste za občine našli 18 milijonov, ni hudič, da boste tudi za otroke našli mislim da nekaj več ko 5 milijonov. Ta demagogija, kako vam je za otroke, vendar na žalost ni in zato ne morete, pa ne vzdrži, ne vzdrži. Tudi izjave gospoda Cerarja, da bo za vojsko. Resnično ne želim biti populistična, še najmanj na račun otrok, ampak to, kar vi danes izvajate tukaj, pa presega vse meje. Recite, da boste, boste takrat, ampak ne iščite, jaz se opravičujem, neumnih razlogov. Je denar. Če je za vse ostalo, je tudi za to. Ga pač ne želite dati otrokom, katerim starši tega ne morejo plačati. Jaz vas še enkrat pozivam, da razmislite, kaj delamo. Na odboru je bilo baje s strani vsaj enega ravnatelja povedano, da so sposobni to izvesti tudi takoj, in konec koncev, če bi starši lahko plačali, bi že junija letos ali še prej morale šole to vse zagotoviti. Resnično, če nam gre res za isto stvar, to naredimo. Če ne pa vsaj ne iščite takšnih razlogov, ki res, ampak res, ne držijo. Če najdete za vse ostalo in najdete za vse ostalo, poglejte si sklepe Vlade od četrtka, za kaj vse bo Vlada zagotavljala denar. Pa jaz ne rečem, da ni potrebno. Za občine smo se borili, da bi jih pustili tam, kjer so bili v prvi polovici leta, ampak prvič se tehnično da in drugič se tudi očitno denar najde. Res razmislite, kaj delate.
Hvala. Repliko ima gospa Janja Sluga.
Kolegica Bratušek, meni je žal, da nas niste pozorno poslušali, ker mi smo rekli, da bomo in smo povedali kdaj. Za ta kdaj smo navedli tehtne razloge in ne izgovorov. Ti razlogi so prišli s strani šol in ravnateljev. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa. Bilo je kar nekaj razlogov navedenih za in nekaj proti. Čeprav ne vem, zakaj bi govorili o proti. Mi dejansko situacijo iz današnje, ko je za 2. in 3. razred nič, vseeno nekako dvigujemo na 70 in na 40 %. Jaz sem že prej povedal in moram to še enkrat ponoviti. Tudi jaz bi bil neprimerno bolj zadovoljen, če bi bila 100 % subvencija za 2. in 3. razred. Pa vendar nisem povsem nezadovoljen tudi s takim kompromisom, ki ga ni bilo lahko, verjemite mi, kar govorim, lahko doseči. Če bi bil razlog, da smo se to odločili zato, ker je to v okviru finančnih zmožnosti, ne glede na situacijo, ali so otroci lačni ali ne, potem bi me bilo sram, če bi tak zakon podprl. Lahko smo tudi kritični do ukrepov, ki jih ima ta država na področju socialne politike, družinske politike in štipendijske politike. Morda smo še najbolj lahko kritični na področju štipendijske politike. Vemo pa, da ima ta država odlično politiko na področju socialnih transferov, torej socialno politiko in družinsko. Res je pa tudi to, to moram seveda v isti sapi povedati, da glede na to, koliko v zadnjem času padamo in izgubljamo polet, si jaz seveda želim, da se to neha in da nehamo tukaj – ne govorim seveda o Združeni levici –,zganjati demagogijo, takrat, ko bi lahko kaj naredili in so ljudje imeli škarje in platno, pa se ni nič naredilo. To so ukrepi, ki jih zdaj sprejemamo, ki bodo, prepričan sem, v kombinaciji komplementarno z drugimi ukrepi prinesli neke rezultate. Seveda verjamem, da je zelo težko to narediti od danes na jutri, ampak smo nekako tudi dosegli en kompromis, en konsenz, da ne bomo to zamikali globoko v leto 2016, ampak bomo to izvedli s 1. januarjem v letu 2016. Jaz verjamem, da ne bo prepozno. Jaz verjamem, da s tem ne bomo povzročili dodatnih težav in da bo rezultat seveda v končni fazi pozitiven. Še enkrat pa si bom dovolil tukaj ponoviti, da dajmo tukaj v tem času odpraviti vse anomalije, ki so se izpostavile kot zelo resen problem. V mislih imam, še enkrat, metodologijo za izračun cen, v mislih imam vse te silne jedilnike, ki se takšni in drugačni, prevoz hrane, čas od priprave do serviranja obroka, skratka, cel kup enih zadev, ki tukaj dražijo stvari in povzročajo nepotrebne administrativne in logistične primere. Dajmo stvar tukaj poenostaviti, kot radi govorimo, dajmo tukaj odpraviti neke administrativne ovire in imeti predvsem v mislih otroke in njihov položaj. Se mi pa zdi, da tukaj neke politične točke, izgubljati neke visoko leteče besede ni korektno in ni primerno. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je prijavila državna sekretarka na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve gospa Martina Vuk. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Vseeno se moram še enkrat oglasiti, glede na to, kako z lahkoto navajamo številke, kako prikazujemo, kakšno je resnično stanje, saj je treba potem povedati, kaj res drži, zato da bodo ljudje vseeno vedeli, o čem se pogovarjamo, ker smo pač vsi občutljivi na besedo otroci, potem pa malo pozabimo, katero vsebino še zraven dodajamo. Ko govorimo o dohodku, ki je kriterij za določitev otroškega dodatka, govorimo o višini dohodka v neto znesku na posameznika. Več kot je oseb, s tem številom oseb se ta znesek pomnoži. Torej, ko govorimo o 361 evrih, če ste govorili, da je to celoten dohodek, potem ima tak otrok iz te enostarševske družine že danes zastonj kosilo in ga bo tudi še naprej imel. Poleg malice ima že danes tudi zastonj kosilo. Pa teh 361 ni celoten dohodek te enostarševske družine z enim otrokom, ki smo jo hipotetično ustvarili, ampak se pogleda potem še meja denarne socialne pomoči in je ta družina upravičena do te razlike, upravičena pa je tudi do otroškega dodatka, ki za prvega otroka v 1. dohodkovnem razredu znaša 114 evrov in se poveča za 30 %, ker gre za enostarševsko družino. Seveda kot vedno govorimo hipotetično. Če pa gre za 361 evrov na družinskega člana, potem pa ima ta družina izhodiščne dohodke v višini 724 evrov, ki se povečajo za višino otroškega dodatka, ki znaša za prvega otroka 74,5 evrov in je povečan še za 30 %. Potem pa pridejo zraven vse subvencije, vse oprostitve, vsa opravičenja, ki na podlagi tega sledijo. Zato je res težko govoriti, o katerih številkah se pogovarjamo, kaj nekdo ima, s čim nekdo dejansko razpolaga. Zato govorimo, da je težko izolirati samo en mali "ukrepek" in govoriti, kot da je to edino, kar ta država omogoča. Ta država omogoča cel paket. Ne vem, če se je mene prej navajalo, mi nikoli ne govorimo, da je treba priti s celim naborom ukrepov, ampak govorimo, da imamo vzpostavljen cel sistem, ki bi bil absolutno lahko boljši, ki se ga postopoma popravlja, dodaja in preverja, ali deluje, kaj je treba še popraviti, ampak ga imamo. In nismo Združene države Amerike in naš cilj ni biti Združene države Amerike, mogoče po gospodarski rasti ja, absolutno bi si jo želeli, ampak po tem, kako mi razporejamo naš dohodek, ki ga država ima, se pa bistveno razlikujemo. Tudi po tem, kako imamo mi urejene javne storitve. Cilj naših javnih storitev je, da so dostopne, da so enake za vse, da so učinkovite. To je cilj naših javnih storitev, ki jih imamo, ki jih zagotavljamo in za katere moramo skrbeti, ki so pomemben steber pri podpori, ki niso individualni dohodek, ki ga vsak posameznik dobi v žep, ampak ravno to je naša socialnost družbe, večja pravičnost družbe in večja solidarnost v družbi, ker imamo te sisteme zagotovljene in vzpostavljene. Jih imamo. Ne smemo se pa delati, da so samoumevni in da so za vse večne čase, če ne bomo za njih skrbeli. Zato pravim, da je težko tako izolirano govoriti o posameznemu ukrepu. Še enkrat bom poudarila, res me žalosti, da govorimo na način, da eni hočemo, da so otroci siti, drugi pa tega ne vidimo, ker živimo v oblakih, v nekem svojem svetu, kjer niti slučajno ne želimo, da bi vsi lahko jedli kosilo v šoli. Oprostite, to je pa žalitev za vse ljudi v tej državi, ker jaz mislim, da si vsi želimo, da otroci lahko jejo, kolikor rabijo, kadar rabijo in da se prehranjujejo tako, da je ustrezno za čim boljši razvoj v njihovem življenju. Ni prav, da se na ta način pogovarjamo. Zato še enkrat, ta ukrep dodaja, ta ukrep dodaja vsem družinam, ki danes težko plačujejo kosila za učence v šolah glede na dohodek, ki ga imajo te družine. Pa vprašajte mamo samohranilko ali pa dva starša, z enim, z dvema, s petimi otroki, kakor želite, tistega, ki je res popolnoma na dnu in ima danes omogočeno brezplačno kosilo, ali se mu zdi prav, da bo tisti, ki ima dvakrat višji dohodek ali pa še več, enako upravičen do tega brezplačnega kosila, če pa država lahko in mora temu, ki je na dnu, bistveno bolj pomagati. Mora, ker je to princip socialne države, to je princip solidarne države in solidarnost je zame velika vrednota. Če se v tej državi povečuje solidarnost, potem gremo končno k temu, da postanemo skupnost, ne samo družba, to pa mora biti cilj nas vseh. Ker če bomo delovali kot skupnost, potem bo marsikaj boljše v tej državi, ne samo takrat, ko bo država uredila, ko bo država ukazala ali pa ko bo država dala, ampak ker se bomo vsi zavedali, da moramo nekaj vložiti, zato da nekaj imamo skupaj, vsi. Ker je od nas odvisno, kako bomo živeli, kako bodo živeli vsi v tej državi. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 1. členu ter amandmaju? Predlagatelj želi besedo. Gospod Luka Mesec, izvolite.
Hvala za besedo. Vsi se strinjamo, da ta predlog dodaja, ampak ne dodaja toliko, kot smo si predlagatelji želeli. Predlagatelji smo želeli in to je naš osnovni namen, zagotoviti vsem otrokom, ki živijo v družinah pod pragom revščine, zastonj kosilo. Za to niso potrebna velika proračunska sredstva, za to je potreben manj kot en promil proračunskih sredstev. Pokazali smo, da je iz naslova rezerve in iz naslova dodatnih prilivov v proračun iz naslova gospodarske rasti to čisto enostavno izvedljivo v jeseni, samo danes se mora Državni zbor to odločiti in naložiti Vladi, da locira dodatnih 6 milijonov za šolska kosila v mesecih od septembra do decembra. Kdor govori, da je to nemogoče, ga še enkrat opozarjam, da smo imeli na seji Državnega zbora, ki smo jo končali v sredo, za 20 milijonov proračunskega prerazporejanja. V zakonih težkih 13 milijonov in več, kakršen je recimo ZIPRS, smo imeli enostavno utemeljitev, naj Vlada iz drugih proračunskih postavk najde 13,75 milijona in jih nameni za povprečnine za občine. Tako enostavno je bilo to tam razloženo. Da pa zdaj ne najdemo 6 milijonov za otroke v letošnjem letu, mi je pač enostavno nerazumljivo. Imamo 11 milijonov proračunske rezerve, pa ne govorim o rezervi za naravne nesreče, ampak o splošni rezervi, in imamo 0,4 % višjo gospodarsko rast od napovedane, kar pomeni, da bo denarja v proračunu več. Se pravi, to je popolnoma izvedljivo in ni nobenega razloga, zakaj bi s tem odlašali in zakaj bi tukaj uvajali progresijo, za katero se, gospa sekretarka, z vami strinjam, da je pravična, ampak nad pragom revščine. Za tiste pod pragom revščine pa ne sme biti nobene debate, ali bodo morali sami doplačevati ali ne. Ti ljudje enostavno nimajo denarja, da bi to počeli, in zato bo ta ukrep s tem dodatkom progresije enostavno zgrešil svoj cilj. Žal mi je, ampak res v Združeni levici ne moremo podpreti in se ne moremo strinjati z argumentom, da je progresija pravična pri tako majhnih dohodkih, kot je 180 evrov na družinskega člana in 360 evrov na družinskega člana. To so enostavno tako majhni dohodki, da tem ljudem nimamo več česa vzeti. In samo humanitarne organizacije in civilna družba, ki se angažira okrog njihovih problemov skrbi, da ti ljudje sploh še lahko živijo v tej državi, ker smo kot država nanje pozabili. Čas je, da začnemo misliti na te ljudi, da jih začnemo kot Državni zbor podpirati, enega izmed prvih korakov pa lahko naredimo zdaj, tako da podpremo ta zakon v njegovi optimalni obliki, torej z dodatkom, da sofinanciramo šolska kosila za najrevnejše otroke v 100 %, in z dodatkom, da gremo v ta ukrep s 1. 9. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ni več časa. Ugotavljam, da razprave k 1. členu ter amandmaju ni več. V razpravo dajem amandma k 2. členu, ki so ga podale Združena levica, Poslanska skupina Zavezništvo Alenke Bratušek in Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Želi kdo razpravljati? Gospod Mesec kot predlagatelj, izvolite.
Hvala za besedo. Za tiste, ki ste na novo prišli, o čem je razprava. Drugi amandma je o datumu uveljavitve tega zakona. Se pravi, v zakonu trenutno piše, da bo zakon stopil v veljavo 1. 1. 2016, tri poslanske skupine – Združena levica, Zavezništvo Alenke Bratušek in Nova Slovenija – pa predlagamo, da stopi v veljavo 1. septembra. Že v prehodnih razpravah sem večkrat povedal zakaj, tako da se ne bi ponavljal. Poudaril pa bom samo še enkrat to, da 1. september je optimalen datum, ker je to prvi šolski dan. Na to so opozorile humanitarne organizacije, ki so pobudnice tega zakona. 85 šol se je podpisalo pod to oziroma nas pozivajo, da to sprejmemo 1. Septembra. Proračunska sredstva pa so na voljo v A – splošni rezervi in B – dodatnih prilivih v proračun, ki se bodo vanj natekli iz naslova 0,4 % višje rasti. Zato kot predlagatelj pozivam poslance, da ta amandma podprete. Hvala.
Hvala lepa. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospa Iva Dimic.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani ministrici, kolegice in kolegi! V Novi Sloveniji smo podali podpis k amandmaju, ki govori, da se brezplačna kosila za socialno ogrožene otroke uvede s 1. septembrom letošnjega leta, enostavno zato, ker se mi zdi, da je 1. september tisti datum, ko je prav, da tudi starši vnaprej vedo, kaj jih čaka. Velikokrat se dogaja, da tudi v Državnem zboru sprejemamo stvari, ki se spreminjajo nekje na sredini leta. Mislim, da iz izkušenj lahko povem, da to ni dobro, da se mnoge stvari takrat, ko pride čas, pozabijo, spregledajoin včasih se mi zdi, da je to mogoče celo načrtno narejeno, da se na nek način žal na račun ljudi prihranijo sredstva v proračunu. Za 1. september smo podali podpis tudi zato, ker smo na nek način razumeli predlagatelje ali pa vladno koalicijo, da gredo postopno zaenkrat do tega, kdo je upravičenec. Zdi se mi, da je 1. september realno tisti datum, ko dejansko ne bo nekega takega hudega navala na kosila, da to ne bi moglo biti uveljavljeno, ker če bi bilo res tistih 55 tisoč takoj 1. septembra, jaz razumem vse predstavnike šol, da bi bila ta težava, vendar če pride do te progresivne lestvice, pa mislim, da 1. september ne bi smel biti problem uveljavitve teh brezplačnih kosil socialno ogroženim. Na nek način sem že pred časom povedala, da me žalosti, da mogoče postajajo lačni otroci neka ideologija tukaj v Državnem zboru. Jaz bi rada opozorila na tem mestu na naslednje. Kaj pa starejši? Kaj pa ljudje, ki so stari na 65 let, ravno tako nimajo niti, da ne rečem, 400 evrov in živijo v hiši? Skratka, tukaj moramo biti razumevajoči in si močno želimo, da bi bil 1. September. Mislim, da tukaj še lahko pride do spremembe, zato pozivam tudi obe ministrici, da razmislita, nenazadnje smo dobili izračune, koliko bi bilo teh otrok, da se datum le sprejme in postane neko splošno veljaven za vse nas. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seja zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 2. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POGOJIH ZA IZVEDBO UKREPA ODPUSTA DOLGOV PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Dragi poslanke in poslanci! Pred vami je torej zakon po nujnem postopku, ki ste ga vi omogočili, zahvala gre vam, da se danes obravnava po nujnem postopku. To je Predlog zakona o pogojih za izvedbo ukrepov odpusta dolgov. Zakon je v bistvu samo podlaga, da se davčno nevtralno izvede odpust dolgov, ki ga pripravljamo že dlje časa. Lahko rečem, da je celoten projekt nastajal skupaj s sodelujočimi, predvsem s podjetji, ki pokrivajo in se ukvarjajo z zagotavljanjem teh osnovnih storitev, ki so povezani z bivanjem, torej podjetja, ki zagotavljajo elektriko, energetiko in pa komunalne storitve, ker je bil osnovni cilj, da se odpiše državljankam in državljanom in s tem omogoča lažje poravnavanje tekočih obveznosti. Poleg tega so se nam v zadnjem hipu pridružile tudi zavarovalnice Adriatic, Triglav in Vzajemna z odpisom terjatev, ki so povezane z dodatnim dopolnilnim zdravstvenim zavarovanjem, prav tako tudi banke, tako da gre za širok družbeni dogovor, v katerega vstopa država s svojim delom. V zakonu je navedeno, da bo tudi Finančna uprava Republike Slovenije odpisovala javne dajatve do višine 50 evrov in tudi Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti bo upravičencem omogočalo odpis dolgov oziroma preveč prejetih prejemkov iz naslova denarno socialnih pomoči, varstvenega dodatka in otroških dodatkov. Pomembno je, da so vse veje struktur oziroma veje oblasti oziroma nivoji oblasti v državi vključeni, občine pa predvsem preko lastništva komunalnih podjetij in pa tudi preko ustanoviteljstva vrtcev in osnovnih šol, kjer smo pa želeli skupaj v dogovoru z njimi napraviti odpis terjatev povezanih s šolsko prehrano, torej v točki, o kateri ste pred tem govorili. Zakon dejansko predvsem določa to, da se poračunavajo obveznosti povezane z DDV, da ne bi dali podjetjem dodatnih stroškov in da je tudi ta davčni odpis nevtralen z vidika, da podjetja ne plačajo akontacije za odpisan dolg in da se posameznikom ta dolg ne šteje v dohodnino. Hkrati so tudi jasno zapisani upravičenci do odpisa, to so prejemniki denarno socialne pomoči, varstvenega dodatka, veteranskega dodatka, družine, ki prejemajo prvi, drugi in tretji razred otroškega dodatka. Pri zadnjem, tretjem razredu, je dodatno potrebno, da je družina velika, torej ima dodatek za veliko družino, ali da ima odločbo o negi otroka, kar pomeni, da gre neko kompleksnejšo situacijo in da imajo te odločbe kadarkoli v obdobju med 1. 1. 2015 in 30. 6. 2015. Z zakonom je tudi določeno, da se odpisujejo dolgovi, ki so na dan 31. 12. 2014 stari najmanj leto. Dejansko se odpisujejo dolgovi za obdobje 2013 in starejši. Zakaj? Zaradi tega, ker smo imeli takrat v naši državi najvišjo stopnjo brezposelnosti, največjo krizo. Tudi podatki o stopnji tveganja revščine, ki so danes na razpolago, so za dohodke iz leta 2012 in takrat je bila po vseh podatkih ta kriza najmočnejša, zato smo se odločili, da gremo na to obdobje odpisa. Nekaj je govora tudi o tem, kateri so ti upravičenci. Gre za to, da imamo na žalost večino prejemnikov denarnih socialnih pomoči in varstvenega dodatka, ki so seveda dolgotrajni prejemniki. Torej je velika verjetnost, da so bili tudi v času odpisa prejemniki, in predvsem ti, ki so danes upravičeni do tega, so izrabili vse svoje prihranke in druge možnosti, da se preživljajo, in je potrebno, da jim omogočimo lažji začetek. Pomembna je tudi sama izvedba, datumi. Sam odpis se bo začel s 1. 8., vendar se nikamor ne mudi, trajal bo vse do 31. 10., ko je možno vložiti predlog za odpis pri tistih, ki bodo k odpisu pristopili. Sam odpis bo pa treba izvesti do konca januarja 2016. Nikamor se ne mudi. Mi bomo vse informacije zagotavljali na internetni spletni strani. Osnovni cilj pa je seveda, da bodo sporazumno k odpisu dolgov v ponedeljek, ki je prvi dan slavnostnega podpisa, pristopila številna podjetja, občine in drugi. Seveda pa ni ponedeljek tisti zadnji datum in bo možno, da se vsi zainteresirani tudi kasneje vključijo v ta projekt. Verjamem, da bo to en projekt, kjer smo uspeli brez prisile skupaj povezati tako družbeno odgovorna podjetja, banke, država sodeluje in tudi občina – gre torej predvsem za nek širok družbeni dogovor – in da je to način reševanja družbenih problemov. Torej, da predvsem stopimo skupaj in naredimo svari v dobro vseh. Naš cilj je predvsem to, da pokažemo, da zmoremo skupaj brez prisile narediti prave stvari. Hvala vam za vašo podporo k temu zakonu.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Urošu Priklu.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, predstavnici Vlade! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je danes na svoji 16. nujni seji kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o pogojih za izvedbo ukrepa odpustov dolgov, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada s predlogom za obravnavo in sprejetje predloga po nujnem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je sklenil, da se Predlog zakona o pogojih za izvedbo ukrepov odpusta dolgov obravnava po nujnem postopku, zato ga je odbor obravnaval na podlagi 144. člena Poslovnika. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki Vlade, torej Ministrstvo za delo, Ministrstvo za finance, predstavnica Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, predstavnica Kabineta predsednika Vlade Republike Slovenije ter Zveze svobodnih sindikatov. Odbor je prejel mnenje komisije Državnega sveta, ki se je v zvezi s tem zakonom izrazila pozitivno in določila tega zakona podpira. Prav tako je odbor prejel mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je imela kar nekaj pomislekov, zato so koalicijske stranke pripravile amandmaje k 1., 2., 3., 4., 5. in 6. členu. Prav tako so svoje stališče podali predstavniki Zveze svobodnih sindikatov Slovenije. Predstavnici predlagatelja, ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti in državna sekretarka na Ministrstvu za finance, sta poudarili namen oziroma cilj predloga zakona. V razpravi, ki se je nekako najdlje zadržala pri 1. členu, kar je seveda tudi praksa, je bilo s strani razpravljavcev izpostavljeno stališče, da je namen predloga zakona pozitiven, zato so si vsi strinjali, da se ga podpre. Izpostavljeno pa je bilo stališče, da gre sicer za pozitiven ukrep, ampak da je to enkraten ukrep, zato bi bilo treba razmišljati tudi o nižjih davkih. Prava pot za večjo blaginjo pa je seveda rast gospodarstva in ukrepi na tem področju. Predstavnika Poslanske skupine Združena levica, ki je podoben predlog pred časom vložila v Državni zbor, sta izpostavila, da je predlagani zakon nekoliko bolj restriktiven, saj je nabor opravičencev nižji. Določitev, da so do odpisa opravičeni le tisti, ki so bili prejemniki socialnih transferov v obdobju med 1. januarjem 2015 in 30. junijem istega leta, se jim zdi mnogo preozka. Z vloženimi amandmaji Poslanske skupine Združena levica bi se krog opravičencev širil. Prav tako pa bi bilo treba izpostaviti takšne kriterije, da se bo lahko vzelo čim širši krog opravičencev, zato sta pozvala članice in člane odbora, da njihove amandmaje podpro. Kot rečeno, razprava je bila kar dolga, burna. Jaz imam premalo časa, da bi vse to na dolgo in široko obrazložil. V končni fazi je odbor sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin, in sicer v členih, ki sem jih že uvodoma povedal. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona ter jih seveda tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerem so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona pa je sestavni del poročila, ki ste ga dobili na svoje klopi. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Zavezništvo Alenke Bratušek, zanjo mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala. Spoštovani! Danes smo že govorili o otrocih, ki jih je več kot 55 tisoč in živijo v družinah, ki jim ne morejo privoščiti kosila v šoli. Sedaj ne bomo govorili o otrocih, govorili bomo o njihovih družinah. Število brezposelnih, ki nikakor ne pade pod 120 tisoč, je marsikatero gospodinjstvo potisnilo na sam rob preživetja, v življenje z rubeži, blokiranimi tekočimi računi, v življenje v strahu pred deložacijo, izklopom elektrike in podobno. Še ne mesec nazaj smo se seznanili z zakonom, ki ga je v obravnavo vložila Poslanska skupina Združena levica. Takrat smo jasno povedali, da se s samo idejo odpisa dolgov strinjamo. Povedali smo tudi, da menimo, da je problem, ki se ga tak zakon loteva, tako kompleksen, da ni realno, da ga bo poslanski zakon rešil. Nenazadnje imamo za te namene Vlado, ministrstva in vse podporne službe, ki jih usklajuje Vlada ali ministrstvo. Od ministrice smo glede na njene napovedi pričakovali, da bo zakon dodelan, domišljen in bo dejansko rešil težave gospodinjstev tistih, ki so tega potrebni. Ne vemo, zakaj je ministrica tako hitela z vložitvijo svojega zakona. Mogoče tekmuje z opozicijsko poslansko skupino? Ne morem mimo tega, saj menim, da bi si ministrica in z njo Vlada lahko vzela vsaj še dodaten mesec za pripravo zakona, ki bi bil resnično dodelan in ne bi odpiral toliko vprašanj, kot jih je odpiral današnji predlog. Temu stališču pritrjujejo tudi mnenja Zakonodajno-pravne službe, Združenja mestnih občin Slovenije in Mestne občine Ljubljana. V projektu bodo sodelovala podjetja energetike, podjetja elektrike, upravniki, zavarovalnice in banke. Kot lastnice komunalnih podjetij, vrtcev in osnovnih šol pa bodo sodelovale tudi občine. Finančna uprava bo upravičencem odpisovala zneske do 50 evrov, denimo denarne kazni za prometne prekrške ali znesek dohodnine. Tako vsaj pravi Vlada. Odpisovali se bodo tudi preveč nakazani socialni prejemki, tako denarna socialna pomoč kot otroški dodatek in varstveni dodatek. Najvišji znesek, ki ga za odpis dolgov lahko porabi država, je milijon evrov, zato bo eno izmed meril za odpust dolga tudi vrstni red vlog. Država, podjetja in občine se bodo o tem, koliko dolga bodo odpisali posamezniku, lahko odločile same. Zaradi naštetega bomo v poslanski skupini zakon podprli, z upanjem seveda, da bo zakon v praksi izvedljiv in izvajan. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Saša Tabaković. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi! Predlog zakona o pogojih za izvedbo ukrepov odpusta dolgov v Poslanski skupini SMC podpiramo. Razlogov je več, vendar najpomembnejši še vedno ostaja razbremenitev posameznikov preteklih dolgov, izboljšanje njihovega socialnega položaja in socialne varnosti. S sprejetjem predloga zakona ponovno dokazujem, da smo družba, ki svojo prihodnost še vedno gradi na načelu solidarnosti in socialne pravičnosti. Predlog zakona predstavlja rešitev, nastalo na podlagi širšega družbenega konsenza oziroma sporazuma, ki predvideva več ukrepov za pomoč socialno najšibkejšim. Predlog zakona pa pri tem ureja davčno obravnavo dohodkov in transakcij pri posameznih davkih v primeru enkratnega odpisa dolgov, ki izvirajo iz naslova rednih gospodinjskih stroškov in iz naslova dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja ter bančnih storitev. Zakon določa tudi vrste dolgov in načine, na podlagi katerih država, vrtci in osnovne šole odpišejo svoje terjatve. Podjetjem, ki bodo odpisala dolgove, tako ne bo treba plačevati davka na dodano vrednost iz tega naslova, dolžnikom pa ne dohodnine. Predlog zakona med drugim definira tudi dolžnika in dolg. Po predlogu zakona so upravičenci do odpisa dolga tisti, ki so bili v času od 1. 1 . do 30. 6. 2015 prejemniki denarne socialne pomoči, varstvenega dodatka, veteranskega dodatka in otroškega dodatka, ter osebe, ki so navedene v odločbi o pravici do denarne socialne pomoči, varstvenega dodatka in otroškega dodatka ter se njeni dohodki in premoženje upoštevajo pri ugotavljanju materialnega položaja v skladu z Zakonom o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. Pri tem je treba izpostaviti, da je večina prejemnikov denarne pomoči dolgotrajnih prejemnikov. V tem kontekstu je učinek predloga zakona na blaginjo upravičencev do odpisa dolga po predlogu zakona znatnega pomena, saj je njihov materialni položaj že tako šibek, da morebitnih starejših finančnih bremen in dolgov ne morejo več prenesti. Ker gre za enkratno dejanje oziroma enkraten odpis dolga, je določba, ki definira dolg kot veljavno denarno obveznost dolžnika, ki je na dan 31. 12. 2014 zapadla za več kot 12 mesecev, smiselna in nujna. Sporazum o odpustu dolga, bo tako lahko sklenjen najkasneje do 31. 1. 2016. Predlog zakona ne pomeni prisile, pomeni pa zavezo upnika, ki pristopi k sporazumu, da neizterljivi dolg dolžnika odpiše v višini, kot jo sam določi. Spoznanje, da v trenutkih, ko je odpis dolgov najšibkejšim predmet uspešnih pogajanj, ki rezultirajo v sodelovanju podjetij s področja energetike, dobave električne energije in upravljanja nepremičnin ter zavarovalnic in bank, je dejstvo, ki krepi socialni čut in dokazuje, da smo v takšnih trenutkih sposobni stopiti skupaj in sodelovati. Vlada je v naboru ukrepov za pomoč najšibkejšim pripravila tudi izhodišča za druge aktivnosti povezane z vzpostavitvijo posebnega mehanizma, iz katerega se zagotavlja podpora in pomoč osebam, ki so bile deložirane in začasno nastanjene v stanovanjskih objektih v lasti Republike Slovenije, z aktiviranjem in uporabo nezasedenih stanovanj, s katerimi Republika Slovenije; svetovalno dejavnostjo, katere namen je opozoriti na učinkovitost pravočasnega reševanja problematike povezane z deložacijo ter informiranje o zakonodajnih podlagah in drugih načinih reševanja v primerih, ko družini sledi deložacija, ter z reševanjem problematike poplačila stroškov bank pri izvajanju sklepov o izvršbah, med katere sodi tudi tako imenovana socialna predplačniška kartica. Nekateri omenjeni ukrepi se že izvajajo, ob tem pa je nujno, da je predlog zakona sprejet do jeseni, saj se dolgovi kopičijo. Brezizhoden položaj nekaterih posameznikov in družin pa se iz dneva v dan stopnjuje. V Poslanski skupini SMC bomo zato predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa za besedo, podpredsednica. Spoštovani kolegi in kolegice! Dovolite, da vam na kratko predstavim stališče naše poslanske skupine vezano na Predlog zakona o pogojih za izvedbo odpusta dolgov. Na 9. redni seji Državnega zbora smo poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus napovedali, da bomo podprli vladni predlog odpusta dolga najšibkejšim. Jaz bi seveda pri temu odpustu rajši videl odpise, ki se uporabljajo v takšni terminologiji, ampak dobro, v vsebini ne gre za nič nerazumljivega v kontekstu. Zakaj? Razlogov je seveda več. Naj spomnim, da nas je Vladni predlog takrat prepričal, da aktivnosti pristojnega ministrstva na temu področju intenzivno potekajo že dlje časa in gredo v pravo smer. Predvsem pa zato, ker predlagana rešitev v obliki sporazuma temelji na načelu prostovoljnosti, sorazmernosti ter družbene odgovornosti. Prepričani smo, da je ministrstvo vložilo veliko naporov v to, da je glede na dejansko stanje dolgov, upoštevajoč specifične socialne razmere v naši državi, preverbi veljavne finančne in davčne zakonodaje ter nenazadnje ob upoštevanjem dobrih praks prišlo do rešitve, ki so v temu predlogu zakona. Žal preveliko število ljudi terjajo vse težje socialne razmere, nimajo za kruh in mleko, kaj šele za visoke položnice, da o priboljških niti ne govorim. Število dolžnikov se konstantno viša, med njimi je tudi vse večje število tistih, ki hodijo v službo in za svoje korektno opravljeno delo dobivajo mizerna plačila. Tudi starejša populacija, upokojenci, kar je še bolj skrb vzbujajoče, niso pri tem nobena izjema. V Poslanski skupini Desus pa nas najbolj skrbi to, da višina pokojnine tistih, ki so delali štirideset in več let, plačevali davke in prispevke, ne zadošča za pokritje osnovnih, življenjskih stroškov. Razlog tiči v posledicah gospodarske krize. Čeprav trenutni kazalniki kažejo nekoliko boljšo sliko, pa le-ti po našem mnenju še vedno niso takšni, kot bi si jih želeli. V naši poslanski skupni smo že opozorili, da se je treba nekoliko bolj potruditi tudi pri ostalih ukrepih za zagon celotnega gospodarstva. Rešitev v prvi vrsti vidimo v zagotavljanju novih delovnih mest in ohranjanju starih. Prav tako pa smo prepričani, da pristojnost ministrstvo in Vlada kot celota ne bosta svoje delo končala s tem korakom. Napovedujejo se še ostali ukrepi, kot denimo vzpostavitev tako imenovanih socialnih ali pa če hočete predplačniških kartic, ureditev razmer na področju pripravništva, nadaljevanje ukrepov na področju aktivne politike zaposlovanja, stimuliranje delodajalcev pri zaposlovanju, rešitev problematike deložacij in še bi lahko našteval. Poslanska skupina DeSUS je branik socialne države in podpira aktivni pristop k reševanju socialnih problemov. Naša želja je, da bi celotni socialni paket ukrepov čim prej ogledal luč sveta. Zakon, ki je pred nami, gre v smeri potrebne pravne podlage, ki določa posebno davno ureditev, in sicer oprostitve plačila dohodnine dolga, ki se odpiše dolžniku. To pomeni, da gre za zakonsko ureditev, samo za specifično davčno področje, ne pa za celoten koncept odpisa dolga, kajti, kot smo že povedali, predlog odpisa dolga temelji izključno na prostovoljnem sporazumu. Zato v Poslanski skupini Desus pozdravljamo cilj, ki ga zasleduje zakon, da se nobenemu izmed deležnikov ne nalagajo dodatni stroški, dodatna bremena, dodatne ovire. Prav tako menimo, da so davčne olajšave za upnike že ustrezno urejene v sistemski zakonodaji. Še posebej se zavedamo, da gre za prostovoljen odpis, ki bi moral delovati v luči reševanja socialno ogroženega dela prebivalstva, ne pa samo za osebno korist posameznice ali posameznika. Dejstvo je, da gre za stare dolgove, za katere se že ve oziroma se lahko utemeljeno sklepa, da se bodo zelo težko ali pa nikoli izterjali oziroma poplačali. V Poslanski skupini Desus ocenjujemo, da je ravno prostovoljen koncept tista dodana vrednost, ki bo združila široki krog različnih deležnikov. Takšen skupen nastop po našem mnenju lahko pripelje do pravih in učinkovitih rešitev. Vse našteto, predvsem pa dejstvo, da nam je v Desusu z besedami in dejanji še kako mar za najbolj ogrožene skupine prebivalstva, so razlogi, da bomo vsi poslanci Poslanske skupine Desus predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! V poslanski skupini menimo, da v Sloveniji ne bi bilo treba sprejemati takšnih zakonov, ki se nanašajo na odpustek dolgov najšibkejšim, ampak očitno so bile razmere tako peljane, da je do tega v Sloveniji žal prišlo, zato pozdravljamo zakon, ki je pred nami in je rezultat večmesečnega napora Ministrstva za delo in sodi v paket ukrepov, s katerimi se želi pomagati socialno najbolj ogroženim državljanom. Predlog zakona določa, komu in pod kakšnimi pogoji se omogoči enkraten odpis dolga. Pomembno pa je, da temelji na širšem družbenem dogovoru, ki bo na podlagi prostovoljnega pristopa k sporazumu, sklenjenim med vlado in upniki, ki imajo terjatve do državljanov, omogočil državljanom, ki so se znašli v hudi materialni in socialni stiski ublažitev njihove položaja. Dosežen dogovor namreč obsega odpis dolgov, pomoč pri deložacijah in uvedbo socialne kartice. Zavedati se moramo, da gre za enkraten ukrep, in če se ob tem ne zavedamo, zakaj je prišlo do takšnega položaja ljudi, potem se nam lahko ponovi zakon oziroma da bomo v Državnem zboru ponovno sprejemali podobne zakone tudi v prihodnje. Kajti kriza, ki je nastopila, ne samo v Sloveniji, ampak je dejansko nastopila v svetu, torej gospodarska in finančna kriza, je plod pravzaprav interesov kapitala, ki je tudi v Sloveniji ponujal poceni zadolževanje. Pravzaprav je tukaj odpovedala tako Vlada kot tudi regulator Banka Slovenije, ki ni pravočasno opozorila gospodarstva, da ne naseda poceni ponudbi zadolževanja. Seveda je potem tudi umetno ustvarjena gospodarska kriza pripeljala do tega, da podjetja niso bila v stanju, da bi odplačevala dolgove, in vse skupaj je prišlo na pleča vseh nas in tudi tistih, ki jih danes poskušamo reševati oziroma jim pomagati s tem zakonom. Dejstvo je namreč, da je v Sloveniji ta hip 410 tisoč ljudi na robu socialne izključenosti in ta zakon bo nekako dosegel nekje okoli 100 tisoč ljudi, ki pa so že potrebni pomoči. Če ne bomo delali na tem, da preprečujemo takšne postopke, ki peljejo v zniževanje standarda ljudi, potem se ne bomo pogovarjali o 100 tisočih, ampak o 400 tisočih ljudeh, ki so v hudi stiski. Ampak ta stiska je tudi iz razloga, ker se pravzaprav v tej krizi kaže, da je bila namenjena temu, da se bogati še bolj situirajo in da jemljejo pravzaprav prav tistim najrevnejšim oziroma manj premožnim. V Sloveniji je ta proces evidenten ravno skozi dokapitalizacijo bank, v bančni sektor smo vložili pet milijard evrov, pokrili vse te obveznosti, ki jih je kapital ustvaril, žal pa te banke nazaj ne vračajo tega denarja ljudem skozi financiranje gospodarstva in gospodarskega razvoja oziroma gospodarske rasti. Poleg tega pa smo tudi, če uporabim izraz v tem zakonu, 70 % odpustka dolgov dali kapitalu s prenosom kreditov na tako imenovano slabo banko. Torej, kapital je tudi v Sloveniji dobil izdatno pomoč, seveda pa se ta pomoč očitno še ne kaže tudi pri socialnem položaju ljudi v Sloveniji. Zato lahko govorimo, da vzorec, ki ga zagovarja neoliberalizem, ni sposoben odgovoriti na izziv, kako v središče družbe vrniti pozornost za skupno dobro, saj mu je mar očitno le za posamično korist in ne za korist celotne skupnosti. Glede na to, da ocenjujemo, tako doma kot tudi v tujini, da v Sloveniji gospodarstvo okreva oziroma da je gospodarska rast skorajda med najvišjimi znotraj evro skupine, je upravičeno pričakovano, da se ta gospodarska rast odrazi tudi v dvigu standarda naših ljudi. Samo na ta način bomo preprečili, da ne bomo reševali 100 tisoč, ampak mogoče še kaj več ljudi. Zakon bomo podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo gospod Luka Mesec.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani kolegice in kolegi! Razpravo o odpisu dolgov smo v Državnem zboru z Združeno levico začeli pred pol leta, v sredini januarja. Moram reči, da je bila ena od redkih, v katerih je prišlo do nekega napredka. Na začetku, na razpravi 23. Januarja, ko smo to zadevo odprli, je državna sekretarka z Ministrstva za finance odgovorila, da odpis dolgov ni potreben, ker imamo institut osebnega stečaja. Njena kolegica z ministrstva za socialo je bila mnenja, da socialno ogroženi odpisa ne rabijo, ker lahko pridobijo izredno socialno pomoč. Danes pa imamo vendarle pred sabo vladni zakon o odpisu dolgov, torej smo dosegli premik v glavah in dobili končno neko praktično rešitev, zato bomo v Združeni levici zakon podprli. Žal pa se vlada in koalicija nista uspeli premakniti od tega, da socialno ogrožene obravnavata glede na pravni status, k temu, da bi obravnavali njihov dejanski socialni in materialni položaj. Posledica tega je zelo neenaka obravnava prosilcev v tem zakonu, saj jih sam zakon postavlja v zelo različne položaje. Vzel bom samo dva primera, ki bodeta v oči. Za samskega prejemnika socialne pomoči je cenzus za odpis 269 evrov, za samskega veterana pa 497 evrov, torej skoraj dvakrat več. Za gospodinjstvo dveh odraslih prejemnikov socialne pomoči je tako recimo cenzus 430 evrov, za gospodinjstvo dveh odraslih, od katerih je en veteran, pa je cenzus 994 evrov, kar je pa več kot dvakrat več. Zakon o vojnih veteranih namreč v 8. členu določa, da je veteran upravičen do dodatka, če delež prejemka na člana gospodinjstva ne presega osnove za dodatek. Najhujše od vsega pa je, da je tako za prejemnike socialne pomoči kot za prejemnike otroškega dodatka in tudi vojne veterane cenzus postavljen bistveno nižje od uradnega praga revščine, kar je bila osnova v našem predlogu, torej v zakonu o odpisu dolgov, ki smo ga predlagali v Združeni levici. Na naš predlog, da se mora upoštevati dejanske pragove revščine, je bil podan ugovor, da bi imeli centri za socialno delo s tem administrativne težave in da bi potrebovali več kadrov za to, da bi preverjali ljudi, ali so dejansko živeli v zadnjih 12 mesecih pod pragom revščine. Na ta ugovor ne pristajam. Ta zakon, ki ga imamo zdaj pred sabo, namreč izpušča celo vrsto socialno ogroženih prebivalcev, ki ne bodo zmogli plačevanja računov in bodo zato v naslednjih mesecih morali pridobiti izredno socialno pomoč, da bodo preživeli. Ali ne bi bilo bolje, da namesto, da jim dajemo izredno socialno pomoč, ta sredstva uporabimo, če je treba, za zaposlitev nekaj dodatnih ljudi, da se te preverbe na socialnih centrih naredijo, s tem pa, prvič, zmanjšamo izdatke za socialno pomoč, drugič, nekaj ljudi bi dobilo delo z istimi sredstvi, ki jih zdaj uporabljamo, obenem pa bi še skrajšali agonijo socialno ogroženih prebivalcev. Zato ne razumemo, zakaj ni bilo pripravljenosti za razširitev kroga upravičencev. Vlada namreč sama ugotavlja, da se zaradi tega zakona proračunski prejemki praktično ne bodo zmanjšali. Gre pač za osebe, ki večinoma niso dohodninski zavezanci, in za terjatve, ki so praktično neizterljive. Država s tem zakonom nikomur ne plačuje računov in nikogar ne subvencionira, ampak samo pospešuje postopek odpisa in skrajšuje agonijo tistih najrevnejših, ki ne zmorejo več niti plačevanja položnic. O teh kriterijih, se pravi, zakaj je zakon tako restriktiven in kako ga približati izhodišču, ki smo ga podali v Združeni levici, smo se skušali v tem tednu pogovoriti s koalicijskimi strankami, a smo naleteli na neodgovorjene mejle in neodgovorjene telefonske klice. Zato smo danes te popravke predlagali v obliki amandmajev na odboru in bili zavrnjeni. Če bi bili zares taki populisti, za kakršne nas razglašate, bi zdajle na izredni seji enostavno amandmaje še enkrat vložili in s tem podaljšali razpravo o tem zakonu za cirka 4 ure. Ampak tega vseeno nismo naredili, ker nočemo zganjati populizma. Hočemo enostavno, da ta zakon zadane svojo tarčo in da pomaga tistim, ki jim je namenjen, najrevnejšim. Zato bom za konec izpostavil samo še dvoje. Žal mi je, da nismo našli sporazumne poti že januarja in bi lahko do rešitve prišli že bistveno prej, in žal mi je, da imamo zdaj pred seboj precej omejeno, restriktivno obliko tega zakona, ki je bistveno bolj skopa od izhodišča, ki smo ga podali. Zakon bomo kljub temu s stisnjenimi zobmi podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospa Iva Dimic.
Spoštovana podpredsednica, spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Zakon o pogojih za izvedbo ukrepa odpusta dolgov je v resnici žalostna zrcalna podoba naše slovenske realnosti. Krščanski demokrati menimo, da je ta predlog zakona še en dokaz več, da trenutni način vodenja socialne politike ne deluje. Ni in ne more biti uspešen. Upamo si celo reči, da je to navadna socialna demagogija. Ministrstvo je ta nedodelan predlog po nujnem postopku poslalo v obravnavo v Državni zbor šele pod pritiskom ene od opozicijskih strank. Zamujena priložnost za ministrstvo in ob vsem strokovnem in uradniškem aparatu, ki ga ima na voljo, je besedilo zakona nedodelano, nepopolno, slabo. Krščanski demokrati se sprašujemo, ali takšen zakon sploh potrebujemo, saj podjetja in nekatere občine sporočajo, da so odpisi možni že sedaj in potekajo. Veliko tveganje obstaja, da bo zakon povzročil neenakopravno obravnavo državljanov v enakem ali podobnem položaju. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora opozarja na to, da v predlogu zakona niso postavljena merila, ki naj bi jih upoštevali upniki za odpis dolgov. Krščanski demokrati tudi pri tem zakonu menimo, da se ministrstvo problema loteva na napačni strani. Gasimo požar, ampak zadnjih nekaj let smo še gasijo požare, ne odpravljajo pa vzrokov za žalostno stanje, ko revščina v Sloveniji nezadržno narašča. Krščanski demokrati na drugi strani razmišljamo bolj dolgoročno in predvsem bolj celovito. Omenili smo že pet predlogov ukrepov za boljšo Slovenijo. Eden izmed njih je ukrep, ki bi tistim z najnižjimi dohodki prinesel okrog 50 evrov višjo neto mesečno plačo. Za nas je nesprejemljivo, da ljudje, ki so zaposleni, prejemajo tako nizke plače, da ne zmorejo dostojno preživeti. To so resnične žrtve sedanjega sistema, ki je po našem mnenju lažno socialen. Predlagamo pa tudi druge ukrepe za razbremenitev plač in ostalih prejemkov. Vsi ukrepi so namenjeni temu, da ljudem ostane več neto denarja, obenem pa delodajalci ne bodo bolj obremenjeni.Za dobro delo mora človek dobiti dostojno plačilo. Nihče od nas si ne želi prosjačiti za socialno podporo ali subvencije. Krščanski demokrati pozivamo vse stranke, da stopimo skupaj, kritično ovrednotimo naše predloge in odpravimo vzroke za naraščajočo revščino v naši državi. Krščanski demokrati pa bomo kljub vsemu podprli predlagani zakon, saj je prvi, urgentni korak k pomoči socialno najšibkejšim.
Končali smo s predstavijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 16. izredno sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 17.45 uri.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 17. 7. 2015, ki so objavljeni na e-klopi. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin Združena levica in Zavezništvo Alenke Bratušek k 1. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Luka Mesec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kot sem na seji večkrat poudaril, do države blaginje ali pa do socialne države oziroma do tega, da bodo lahko vsi prebivalci te države živeli dostojno, ne bomo prišli niti avtomatsko z neko gospodarsko rastjo, ker ta ne prinaša nujno blaginjo vsem, zadnje čase jo zaradi neoliberalnih ukrepov vedno bolj samo peščici, niti ne bomo prišli s tem, da bom čakali na dan, ko bo nekdo prišel v ta Državni zbor in prinesel širok nabor ukrepov, ki bodo razrešili vse probleme te družbe na en mah. Socialno državo bomo gradili košček po koščku, korak za korakom, zidak za zidakom. In enega od teh zidakov polagamo danes. Danes se odločamo o tem, ali bomo vsem otrokom, ki živijo pod pragom revščine zagotovili brezplačno kosilo v osnovnih šolah. V Združeni levici nas veseli, da smo v prvem branju soglasno podprli predlagano spremembo, da bi morali biti vsi otroci pod pragom revščine tega deležni. V drugem branju se je malo zataknilo in nas žalosti, da je koalicija tukaj sprejela amandma, s katerim bo privarčevala denar, ki je za proračun drobiž, bo pa otrokom iz drugega in tretjega dohodninskega razreda otežila pot do tega kosila, ker bodo morali starši zanj doplačevati. Če sprejmemo predlagani amandma, ki smo ga vložili v poslanskih skupinah Združena levica in Zavezništvo Alenke Bratušek, bodo vsi dobili 100 % subvencijo, torej tisto, kar je predlagano v prvotnem zakonu, če ga ne sprejmemo, pa pristanemo na stanje, da mora mati samohranilka, ki zasluži 361 evrov mesečno doplačati za kosilo otroka v osnovni šoli. Ali si bo to lahko privoščila, si lahko odgovori vsak sam. Mi smo prepričani, da bo to bistveno omejilo nabor otrok, ki bodo dobili topel obrok v šoli in zato seveda predlagamo oziroma bomo tudi sami tako glasovali, da se ta amandma sprejme in da zagotovimo vsem otrokom v osnovnih šolah 100 % subvencijo kosil, da zagotovimo, da v naših šolah nihče več ne bo lačen. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SD, gospod Jan Škoberne.
Najlepša hvala, spoštovani predsednik. Ministrica, kolegice in kolegi! To, kar je ključno, je, da država na celotni horizontali ukrepov zagotavlja enake možnosti in da razumemo današnji predlog zakona v širšem kontekstu. Ukrepi Vlade so zagotovili, da že več mesecev upada brezposelnost, da se dviguje aktivnost na trgu dela, kar pomeni, da s tistim najpomembnejšim ukrepom – zaposlenostjo ljudi – dvigujemo standard in omogočamo, da je socialna slika v Republiki Sloveniji stabilna. Tisto, kar je izjemno pomembno, je, da je s tem zakonom v primeru, da se zgodi, da bi mati samohranilka zaslužila 360 evrov, kot je pred menoj omenil kolega Mesec, absolutno in v vseh primerih kosilo brezplačno že danes, ker to pomeni, da je to,v primeru, da govorimo o samohranilki z enim otrokom, 180 evrov dohodka na družinskega člana. Zato je treba razumeti, da ta država že danes četrtino bruto domačega proizvoda namenja za vzdrževanje solidarnosti, egalitarnosti in socialnega sistema. To je seveda treba nadgraditi, tako da zagotovimo enake možnosti in da zaščitimo najšibkejše, in tisti, ki imajo najnižji dohodek, bodo po tem predlogu zakona upravičeni do brezplačnega kosila. Tisti, ki prejemajo višje dohodke bodo upravičeni do 70 % subvencije, tisti, ki imajo še nekoliko več, pa je to daleč od tega, da bi bilo dovolj, bodo prejeli 40 % subvencijo. Zakaj, zato, ker ta ukrep postavljamo ob bok mnogim ukrepom, s katerimi želimo pomagati državljankam in državljanom, pa naj to sega od Jamstva za mlade, projektov Podjetno v svet podjetništva in nenazadnje tudi stabilizacije javnih financ, s katerimi smo dosegli nižjo ceno zadolževanja in omogočili, da lahko danes razmišljamo tudi o mnogih drugih razvojnih projektih. Socialni demokrati in naša poslanska skupina bomo podprli predlog, ki ga je dala Vlada, zaradi preprostega razloga, ker potrebujemo ukrepe v tisti meri, ki jih lahko zagotovimo, in ko bodo pogoji izpolnjeni, da lahko tudi ta ukrep širimo, ga bomo širili. Ključno pa je, da razumemo celostno sliko, in Socialni demokrati na to gledamo razvojno in ne izvzemamo iz konteksta. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zavezništvo Alenke Bratušek, mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. V naši poslanski skupini bova tudi midve podprli naš skupen amandma. K obrazložitvi pa ne bom nič dodala, ker je vse tako lepo povedal Luka.
Prosim za prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Moram priznati, da sem moral po tistih argumentacijah, ki sem jih poslušal s strani SMC, iti spiti kapljice patra Ašiča. Malo so mi pomagale. To ni smešno, to je zelo žalostno, mali far, zelo žalostno. Glasoval bom seveda za to. Odkrito povedano pa, ko sem pa poslušal, ko je govoril gospod Škoberne, sem se pa vprašal, o kateri državi to on govori. Verjetno obstaja kje taka država. Težko tudi sprejmem, kako je ta koalicija blazno pomagala razvoju gospodarstva, če smo oziroma ste državno sekretarko na Ministrstvu za gospodarstvo požegnali v začetku tega tedna. Ljudstvo pa ni neumno. Politiki, ki se delajo norca iz ljudstva, bodo končali, kjer bodo končali. Kaj mene tu dejansko boli? Na dolgo in široko se gremo tu pingpong, z manj ali več populizma, 15 tisoč otrok pa v tej državi definitivno strada. Če berem neke najave gospoda Mramorja za naslednje leto, se malo bojim, da bomo šli še na slabše. Ljudstvo ni klobasa, ki se jo reže, dokler obstaja, ampak očitno je to ideološka podstat večine poslank in poslancev sedanje koalicije. Glasoval bom za.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Glede na to, da so otroci naša prihodnost, bi jih v bistvu morali gledati kot investicijo in ne kot strošek, če se izrazim v jeziku, ki ga radi uporabljate. Ne verjamem, da se bo s progresivno lestvico za tiste najrevnejše karkoli spremenilo. Mati ali družina, ki ne more plačati kosila, ga tudi ne bo mogla plačati v primeru, ko ji bo odobrenih tistih 40 ali 70 %. Kaj storiti potem? Zdi se nam tudi, da je rešitev glede cenzusa socialno dosti manj pravična in administrativno bolj zahtevna. Socialni delavci se bodo ukvarjali s preračunavanjem, namesto da bi se ukvarjali z reševanjem resničnih stisk. Jaz pričakujem od Vlade, da če se bo izkazalo, da ta njihova poteza ni bila na mestu in če otroci kljub tej potezi ne bodo dobili kosila, nemudoma pristopi k spremembam in naredi tako, kot smo predlagali zdaj. Skratka, vsi otroci pod pragom revščine naj imajo 100 % subvencijo. O drugih cenzusih pa lahko govorimo nad pragom revščine. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Simon Zajc.
Vsi bi si želeli podpreti ta amandma. Še SDS ga bo podprl, čeprav je od Združene levice, pa vemo, kako se imate med seboj radi. Ampak tu je vprašanje, kot je bilo že na odboru rečeno, prioritet. Kaj so naše prioritete? Ali so naše prioritete ti otroci, njihova kosila, to je 15 milijonov. Mogoče so naše prioritete osebna asistenca, ki jo bo tudi treba urediti. Sam sem bil osebni asistent za en dan gospe, ki je slepa in na vozičku. Ta zakon nas bo koštal 20 do 40 milijonov, odvisno od tega, kako ga bomo oblikovali. Ali je naša prioriteta varnost? Policija, podhranjena, kar se tiče kadrov, kar se tiče opreme. Ali so boni za študente? 1,2 milijona. To so fičniki, sem slišal od vas. Ampak že to, kar sem zdaj povedal, je čez 60 milijonov, kar sem naštel. Seveda si vsi želimo, da bi lahko dali vsem toliko, kot bi si želeli, in toliko, kot bi bilo prav. Samo pač realnost je pa drugačna. Ne morem pristati na stavek, da bomo zdaj stvari otežili tem, ki jim bomo subvencionirali samo 70%. Zdaj so plačevali 100 %, ko bodo plačevali 30 %, smo jim pa otežili življenje. Tega ne razumem. Tega amandmaja jaz ne bom podprl.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Matjaž Hanžek.
Hvala lepa. Dolga leta in desetletja spremljam politiko, čeprav sem neposredno v politiki šele nekaj let. Ves čas sem spremljal in tudi pisal svoja opažanja. Danes sem malo pogledal in vidim izpred 15 let moj članek, ki sicer o drugih stvareh, ampak o popolnoma istem vzorcu kot zdaj. Ko se govori o revežih je v Državnem zboru neskončno problemov, ne moremo tega, so prioritete. Jasno, prioritete so banke in tisto, to vem, o tem ne bom govoril. Ko se pa govori o nečem drugem, so pa stvari absolutno sprejemljive brez kakršnega koli komentarja. Tako imam tukaj. Leta 2000 je bilo govora, da bi popravili plače tistim, ki nimajo niti minimalne plače, 20 tisoč takšnih je bilo, in je bilo govora o tem, da lačen želodec pač ne more določevati ekonomske politike, da če se bomo ravnali po lačnih, bo v državi zavladala anarhija. Istočasno je Državni zbor sprejel, da se brez besed poveča denar za vojsko na 2,3 %. Mirno prioritete. Reveži bodo pripeljali državo do anarhije, seveda zato rabimo vojsko, ki bo to naredila. Ta vzorec je, da vsak, ki razmišlja o tem, da je treba pomagati tistim, ki so pomoči potrebni, postane demagog, tisti, ki pa razmetava denar za banke, je pa seveda razvojno orientiran. Glasoval bom seveda za. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik. Tokrat si bom dovolil malo patetike, kar sicer ni v mojem običaju. V preteklih dneh ste lahko na 2. programu slovenskega nacionalnega radia poslušali nek izsek intervjuja, verjetno tudi cel intervju, z razvojno psihologinjo, ki je delala študijo na vplivu revščine in potiska na socialni rob na otrocih v nekem romunski sirotišnici. Kaj je ugotovila? Da se pravzaprav takšne posledice poznajo tudi na nevrološki bazi, se pravi, da se tudi dejansko možgani spreminjajo zaradi tega. Ampak kaj je bolj pomembno? Da ne gre samo za Romunijo, ugotovitev je, da imamo pravzaprav takšne otroke tudi v Sloveniji, da se soočamo s takšnimi težavami, ki so seveda dolgoročne in bodo čez 15, 20 ali pa več let pravzaprav prinašale neke posledice tudi za družbo kot takšno. Koalicija je s svojim amandmajem na odboru na nek način ta naš zakon deloma iznakazila in seveda prikrajšala ljudi oziroma te družine za te odstotke subvencije, ki smo jih mi hoteli dati. Ne zato, da bi se kaj podarjalo kot neke prioritete in tako naprej, ampak da se pravzaprav reši stisko teh ljudi. To je prioriteta, to bi morala biti prioriteta, ne govoriti o tem, da so do zdaj plačevali 100, zdaj bodo pa 30 in so v bistvu na boljšem. Mislim, da je to nek minimum in definitivno prioriteta, ki bi si jo morali vzeti za svojo. Seveda bom sam glasoval za in pričakujem, da bo to naredil še kdo drugi. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Jaz bom vsekakor ta amandma podprl. V Združeni levici smo predlagali dvig cenzusa za šolsko kosilo iz 18 % na 36 % povprečne neto plače na osebo. Ta številka, torej 36 %, ni bila odbrana arbitrarno, odbrana je bila zato, ker Statistični urad Republike Slovenije to številko navaja kot tisto mejo, pod katero pade prag revščine. Temu primerno se je v našem predlogu znašel tudi predlog za 100 odstotno subvencioniranje za vse upravičence, se pravi za otroke iz revnih družin. Potem so določene stranke malo po tem pobrkljale. 100 % subvencija se je razrezala, je izginila, vpeljali so se neki drugačni kriteriji, ampak še vedno se moramo pa zavedati, da se pogovarjamo o ljudeh, o družinah, o otrocih iz družin, ki spadajo pod ta prag revščine. In popolnoma nesprejemljivo je, da takšnim družinam, ki živijo pod tem pragom revščine, odrekamo to 100 % subvencijo. Danes tudi v debati nismo slišali nobenega pametnega argumenta proti temu našemu predlogu. Edini razlog, ki se tukaj zadaj skriva, je šparati, šparati, šparati in to na hrbtih in plečih najrevnejših. Slišali smo tudi nekaj o prioritetah, kako moramo imeti prioritete in prioritete so pač take, da moramo nekatere otroke iz revnih družin pustiti na hladnem, dobesedno brez subvencioniranega toplega kosila. Naj zato za zaključek spomnim samo to, da smo 14. julija praznovali obletnico padca Bastilje, ki je takrat v Franciji padla zaradi tega, ker je imel takratni kralj Ludvik XVI neke druge prioritete, kot so bile revne množice, pa so ga potem te revne množice pospravile v ropotarnico zgodovine. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 42. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin Združena levica, Zavezništvo in Nova Slovenija k 2. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Luka Mesec.
Hvala za besedo. Če beremo ekonomske analize, vse kaže, da se Slovenija končno nekako pobira iz krize. Peto četrtletje zapored imamo gospodarsko rast, ki je med najvišjimi v evroobmočju, in tudi naš izvoz je med najvišjimi v evroobmočju. Za letos v bistvu sedanje napovedi presegajo tisto, kar so napovedovali lansko leto, se pravi, presegajo tisto, nad čimer je bil utemeljen proračun. Proračun je bil utemeljen na predpostavki, da bomo beležili dvoodstotno rast v letošnjem letu. Zdaj UMAR pravi, da bomo imeli 2,4 % rast. To pomeni, da se bo v proračun nateklo nekaj več denarja iz te razlike 0,4 % večje rasti BDP. Kako bomo te presežke investirali pa je vprašanje, na katerega bomo odgovorili predvsem mi, Državni zbor. Prej je bilo govora o prioritetah. V Združeni levici mislimo, da je prioriteta to, da odpravimo problem, na katerega so nas opozorila humanitarne organizacije, številne šole in občine, in sicer to, da imamo leta 2015 lačne otroke v šolah. Zato smo predlagali amandma k temu zakonu, ki smo ga sicer sami vložili, ampak smo predlagali amandma, s katerim skušamo prepričati poslanke in poslance, da zakon stopi v veljavo čim prej, in sicer z novim šolskim letom, 1. septembra 2015. Argumentov, da ni denarja, iz razloga, ki sem ga prej navedel, ni oziroma niso ravno preprečljivi, ker gre za precej majhna sredstva gledano z vidika poračuna. 6 milijonov evrov bi letos potrebovali, da zagotovimo vsem otrokom 100 odstotno subvencijo. Glede na to, da smo v prejšnjem amandmaju ta sredstva zmanjšali za tretjino, bi potrebovali cirka 4 milijone evrov, da uveljavimo ta zakon že letos. V imenu Poslanske skupine Združena levica na tem mestu napovedujem podporo temu amandmaju, bi bil pa zelo vesel, če se boste podobno odločili tudi ostali. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 42. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaja k dopolnjenemu predlogu zakona nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmaja, sprejetega na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, jaz sem pogledal okoli, nobeden ni nič rekel. Smo že glasovali. Glasovali smo soglasno 76 za, noben proti. Na tej točki smo prišli do glasovanja. Ni možno več imeti obrazložitve glasu, lahko vam dam besedo za postopkovno. Potem pa vam ne dam besede za postopkovno, ker ste zamahnili z roko. Ne, rekli ste, da je ne potrebujete. Torej ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Postopkovno, dr. Franc Trček, izvolite.
Z lahkoto prenašam, da se delate norca iz mene, dosti težje pa prenašam, da se delate norca iz ljudstva. Kot prvi med enakimi prosim malo dostojnosti, ker mi težite s to dostojnostjo že cel dan. Kaj počne vaša poslanska skupina, lepo vas prosim! Moj proceduralni predlog je, da če že govorite o tej dostojnosti, je malo uvedite tudi v vašo poslansko skupino in tudi na ta način obravnavate poslanke in poslance koalicije.
Na kaj se veže ta postopkovni predlog? [[oglašanje iz dvorane]] Na dostojnost? Dostojnost pomeni v osnovi spoštovanje postopkov. Jaz nisem kriv, če niste pravočasno dvignili roke. Res ne. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o pogojih za izvedbo ukrepov odpusta dolgov po nujnem postopku. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Luka Mesec.
Hvala za besedo še enkrat. Tukaj moram povedati, da nas po eni strani v Združeni levici veseli, da imamo pred seboj zakon o odpustu dolgov, ki je zelo podoben zakonu o odpisu dolgov, ki smo ga vložili z Združeno levico oziroma o katerem smo razpravo sprožili v januarju. Po drugi strani nas pa žalostita dve stvari. Prva je nepripravljenost koalicije na dogovore, kar je tudi razlog, da pred seboj nimamo zakona, kakršnega bi si želeli. V našem zakonu o odpisu dolgov smo poskušali to možnost za odpis dolgov omogočiti vsem ljudem v Sloveniji, ki živijo pod pragom revščine in ki imajo težave s plačevanjem položnic, zato smo postavili zelo enostavne kriterije. Upravičenci so vsi ljudje, ki imajo pod 593 evrov mesečnega dohodka neto in ki do 1. 1. 2015 iz takšnih ali pa drugačnih razlogov niso mogli poravnati nekih svojih obveznosti. Zakon, ki je pred nami, je bistveno bolj restriktiven in upravičence veže na pravne statuse, prejemnike socialne pomoči in tako naprej, kar potem pomeni, da so opravičeni tisti, ki so v zadnje pol leta, se pravi od 1. januarja do 30. Junija, prejemali socialno pomoč, njihove položnice pa morajo biti stare vsaj 20 mesecev oziroma so morale biti zapadle do 1. 1. 2015 vsaj 12 mesecev. S tem se bistveno znižajo pragovi, bistveno se zaostrijo kriteriji in skrbi nas, da ta zakon, kot ga imamo zdaj pred sabo, ne bo udejanjil svoje zamisli, ki smo jo pač skušali z odpisom dolgov uveljaviti, to je, da bi vsi prebivalci, ki živijo pod pragom revščine, dobili to možnost. Podoben primer imamo na Hrvaškem, kjer se je zakon izkazal kot zelo, kot preveč omejevalen, tako kot je ta pri nas in je zajel v bistvu samo nekaj odstotkov upravičencev od tistih, ki so jih poskušali zajeti. Zato nas skrbi, da bo s tem zakonom podobno, ampak ker smo pač opozicijska stranka in nimamo kakšnih boljših možnosti, da bi predlagali boljši zakon, po tem, ko koalicija ni upoštevala naših predlogov, amandmajev in popravkov k temu zakonu, enostavno nimamo druge, kot da ta zakon podpremo. Želim pa opozoriti, preden glasujemo, da je zelo restriktiven in da lahko da ne bo oziroma verjetno ne bo uresničil svojih ciljev zaradi omejitev, ki so v zakonu vpisane, zato ga bomo podprli s stisnjenimi zobmi.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanke skupine Stranke modernega centra, gospod Saša Tabaković.
Hvala lepa. V Poslanski skupini SMC bomo zakon podprli. Kot smo že povedali, zakon omogoča socialno najbolj ogroženim, da se razbremenijo preteklih dolgov, kar vodi v izboljšanje njihovega socialnega položaja in socialne varnosti. Čeprav zakon ureja samo davčno obravnavo dohodkov in transakcij pri posameznih davkih v primeru enkratnega odpisa dolgov, ki izvirajo iz naslova rednih gospodinjskih stroškov, dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja ter bančnih storitev, je del širokega nabora ukrepov, ki predstavljajo temelj solidarnosti in sodelovanja vseh deležnikov. Potencialnih posameznikov, ki bodo na podlagi novega zakona upravičeni do odpusta dolga, je okoli 100 tisoč To pomeni 100 tisoč državljanov, in to ni malo. Če se vsi oziroma vse poslanske skupine načeloma strinjamo z gesto ministrstva, je verjetno res neprimerno, da z različnimi političnimi retoričnimi akrobacijami zmanjšujemo njen pomen. Zakon bomo podprli. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanke skupine Socialnih demokratov, gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli Predlog zakona o pogojih za izvedbo ukrepov odpusta dolgov. Še posebej pomembno pri tem zakonu pa je, da je prišlo do družbenega dogovora, torej med podjetji, med Vlado in seveda med tistimi, ki bodo poskušali tudi zakonske določbe, ki jih imamo v tem zakonu, izkoristiti na ta način, da se jim ublaži njihova socialna stiska zaradi odpustka dolgov. Številka, o kateri se pogovarjamo, je resnično impozantna. Pričakujemo, da bo 100 tisoč takšnih upravičencev, ampak vendarle opozarjamo že danes, da je pred vrati 410 tisoč takšnih, ki lahko padejo v položaj teh 100 tisoč. Nujno potrebno je, da se v prihodnosti sprejemajo ukrepi, ki bodo preprečili nadaljevanje slabšanja položaja ljudi, in s tem tudi sprejemanje podobnih zakonov v parlamentu. Mislim, da je ali pa bi vsaj moral biti cilj, če govorimo o družbenem dogovoru prav vseh, tako gospodarstva, politike kot tudi vsakega posameznika, da se dvigne blaginja ljudi v Sloveniji in da ta gospodarska rast, ki jo beležimo v Sloveniji, pride tudi do ljudi. Samo na ta način ne bo 410 tisoč ljudi v podobnem položaju, kot je danes 100 tisoč. Za trenutno ublažitev položaja 100 tisoč ljudi, ker gre za enkraten ukrep, bomo, kot sem povedal, ta zakon podprli. Hvala.
Ni več obrazložitev. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti nihče. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Imam tri obvestila. Prvo. Spoštovani, obveščam vas, da bo čez 15 minut v velikem salonu prvo nadaljevanje 16. nujne seje Odbora za zadeve Evropske unije. Izredna seja Odbora za finance in monetarno politiko bo v ponedeljek ob 8. uri v veliki dvorani na Tomšičevi. Prav tako bo naslednja izredna seja Državnega zbora v ponedeljek ob 12. uri. S tem zaključujem 16. izredno sejo Državnega zbora. Hvala in nasvidenje.