Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 11. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Bogdan Barovič, Zvonko Černač, Feri Horvat, Ivan Jelen od 14. ure dalje, Mojca Kucler Dolinar, dr. Marko Pavliha, Miro Petek, Maria Pozsonec, Jože Školč od 18. ure dalje in Davorin Terčon od 14. ure dalje. Prosim gospod Jerovšek.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Danes je državni praznik dan Rudolfa Maistra in jaz bi v zvezi s tem želeli opozoriti, da zgleda da pri pripravi dnevnega reda državnega zbora se tega nismo zavedali in smo izjemno naporen dan, ki naj bi se končal po 10. uri zvečer. Mislim, da se ta državni zbor, ki je ta zakon izglasoval mora zavedati in z neko digniteto do tega dneva obnašati za razliko od recimo mesta Ljubljane, jaz sem si danes ogledal, je katastrofalno okrašeno, zopet se Ljubljana obnaša kot v tistih Maistrovih časih, ko se je ljubljanska vlada sramovala Maistra in zaradi tega jaz, gospod podpredsednik, predlagam, da če bo dnevni red kazal proti koncu, da bi se zavleklo današnje zasedanje do predvidenega konca, da spremenimo dnevni red in da končamo vsaj nekje ob 7. to zasedanje. Mislim, da, čeprav ta državni praznik ni dela prost, vendar moramo pokazati neko spoštovanje, da bomo lahko vsaj gledali dnevnik, kako država praznuje ta praznik in enkrat popoldan se moramo odločiti, da skrajšamo današnji dnevni red, če bi se stvari razvijale v tej smeri, da bi dejansko šlo do 10. ure. Jaz, gospod predsednik, predlagam, da popoldan se odločimo o tem, da se državni praznik tudi na primeren način obeleži tudi tukaj, v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek, lepo ste povedali in se strinjam v celoti z vami. Upam, da se bomo v teku današnjega dopoldneva tudi pogovorili o tem, kako kaj postoriti in kaj narediti. Vendar pa mislim, da bomo tudi glede skrajšave dnevnega reda, da vas bom obvestil o nekaterih stvareh, ki bodo prav gotovo pripomogle k temu, da bo dnevni red celotnega zasedanja današnjega krajši, kot je bil predviden. Preden preidemo na obravnavo 4. točke dnevnega reda vas želim opozoriti na prošnjo Vlade Republike Slovenije, ki je pri obravnavi posameznih davčnih zakonov na seji zbora predvidela krajši čas, kot ga sicer glede na razpravo na seji zbora potrebuje za pojasnjevanje svojih predlogov oziroma za opredeljevanje do vloženih amandmajev. Glede na navedeno sta se poslanski skupini SDS in Nove Slovenije odrekli delu svojega časa za razpravo določenega s časovnim potekom seje, in sicer v korist vlade, tako da bo vsaka poslanska skupina pri 4. točki dnevnega reda razpravljala 1o minut manj, vlada pa 20 minut več. Pri 5. točki dnevnega reda se je poslanska skupina SDS odpovedala 20 minutam razprave, Nova Slovenija pa 15 minutam razprave, tako da bo imela vlada za razpravo na voljo dodatnih 35 minut. Prosim, gospod Peče ima besedo. Prosim.
Spoštovani prisotni! Včeraj je bil enak poskus Vlade Republike Slovenije po podaljšanju časa oziroma po dodelitvi novega časa. Jaz, kot predsedujoči, seveda tega nisem upošteval. Verjamem v pravila, ki so enaka za vse v tej hiši in verjamem, da se čas in vem, da se čas prijavi vnaprej, in sicer na kolegiju, kjer se časovni razpored tudi potrdi. Mislim, da državni zbor ne sme pristati na to, da ena poslanska skupina svoj čas odmerja drugi poslanski skupini. V končni fazi je vsaka poslanska skupina samostojna in po vsej verjetnosti tudi suverena. Da bi pa prišli tako daleč, da se poslanske skupine odpovedujejo času na račun vlade, je pa po moji oceni nepojemljivo. In jaz vam predlagam, gospod predsedujoči, da ne storite tega, kar ste predlagali, ampak, da pred vsako točko pozovete, ali nasprotuje katerikoli izmed poslancev, da se vladi podaljša čas. Če bo kateri od poslancev temu nasprotoval, potem ima vlada tisti čas, kot ga je prijavila v roku, ki je za to namenjen. Po moji oceni državni zbor predstavlja samostojno vejo oblasti, vlada tu gostuje in zato mora toliko bolj spoštovati pravila, ki so zapisana v poslovniku. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, imate besedo. Prosim.
Gospod podpredsednik, mislim, da je dobro, da imamo danes praznik in ker to ni dela prost dan, je treba tudi na praznik delati. Upam, da bo vlada danes delala učinkovito in da boste tudi drugi delali učinkovito. Problem, da bomo danes mogoče malo dlje, je v tem, da imamo pred sabo zelo slab zakon, in bi vlada pred praznikom morala razmišljati o tem ali bo ta zakon pripravila. Jaz bi celo predlagal, da bi vlada ta zakon umaknila iz procedure. Ker ta zakon, ki ga bomo sprejemali na Maistrov praznik, bo vsem tistim, za katere se je Maister boril, vzel eno petino privarčevanih obresti. Gospod kolega poslanec in gospod minister, problem tega zakona je celo v tem, da je ta člen zaprt. In kljub temu, če boste razpravljali 10 ur ali pa dali ves svoj čas vladi, vlada tega ne more spremeniti. Vlada lahko ta zakon umakne iz procedure, ali ga pa danes izglasujemo in upamo, da ga bo državni svet zavrnil. To je procedura v tem državnem svetu. To kar ste tukaj predlagali, gospod predsedujoči, na predlog nekaterih poslanskih skupin je v nasprotju s poslovnikom. Če to želite predlagati, potem je potrebno sklicati posvetovanje kolegija, novo določanje kolegija, ali narediti tako, kot je bilo narejeno tudi včeraj. Glede na vsebino razprave se naj vidi ali bo vlada res morala porabiti še 20 dodatnih minut za to, da bo razpravljal o davčnem postopku. Vladi pa naslednjih 10 ur dodatnega časa ne pomaga opravičiti napak, ki jih je storila pri zakonu o dohodnini, to je bil čas, gospod Bojan Starman, poslanci odbora za finance in monetarno politiko na odboru za finance in monetarno politiko, kjer bi morali sprejeti amandma, ki smo ga predlagali, da bi lahko rešili problem, ki bo seveda na Maistrov praznik obremenil vse Slovenke in Slovence. Tako da, jaz verjamem, da bi bilo mogoče delo danes zaključiti, vlada naj ta zakon umakne, ker je zakon slab v pomembnem delu, ker na eni strani tistim, za katere se je Maister boril jemlje, tistim, ki pa predstavljajo neko drugo skupino ljudi pa zelo veliko daje, jaz mislim, da je sedaj to po treh dneh razprave tudi prišlo v slovensko javnost. Tako da, gospod predsedujoči, predlagam, da tega ne naredite, da delamo tako kot je bila praksa tudi včeraj, če bodo poslanci ob koncu razprave ugotovili, da ni več, da je dovolj časa, potem menim, da ne bo nobenega nasprotovanja, da vlada kaj pove. Seveda pri zakonu o dohodni pa, kot sem rekel, tudi 10 dodatnih ur ne bo pomagalo popraviti vladi napake, ki jih je storila, ker ni bil na odboru za finance sprejet amandma Liberalne demokracije.
Hvala lepa, gospod Cvikl. Jaz bi kar, preden vam dam besedo, morda jo ne boste več, potem rabili, ko bom povedal svoje. Umikam predlog, kajti dejansko res tega ni v poslovniku, vendar predlog je bil, prebral sem ga, vaša razprava me je prepričala, zato to umikam. Želi kaj drugega gospod Anderlič kot to? Ne. Hvala. S tem prehajam na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVČNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije, besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Gospod minister Bajuk, izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davčnem postopku je pripravljen na podlagi izkušenj v izvajanju nove davčne zakonodaje v letu 2005 in na podlagi predlogov strokovne javnosti ter posameznih davčnih zavezancev, nenazadnje tudi predlogov, ki jih je ministrstvo za finance dobilo s strani skupine strokovnjakov, kateremu je predsedoval dr. Marko Kranjc. Vlada je oblikovala predlog zakona, s katerim poizkuša odpraviti nekatere nedoslednosti v izvajanju zakona o davčnem postopku in uvesti nekatere nove institute, ki naj bi spodbudili prostovoljno plačevanje davkov in ustrezno obravnavanje davčnih zavezancev o postopkih pred davčnimi organi. Predvsem pa je bila težnja tudi odprava administrativnih ovir. Po sprejemu zakona o davčnem postopku 1 je Svet Evropske unije sprejel direktivo Sveta 2004 106 ES, z dne 16. novembra 2004, o spremembah direktive 77 799 EGS o medsebojni pomoči pristojnih organov držav članic na področju neposrednega obdavčevanja nekaterih trošarin in obdavčevanja zavarovalnih premij in direktive 92 12 EGS. O splošnem režimu za trošarinske proizvode in o skladiščenju, gibanju in nadzoru takšnih proizvodov, ki posegajo na področje medsebojnega upravnega sodelovanja držav članic EU pri pobiranju javnih dajatev. Zaradi prenosa obravnavane direktive 2004 106 ES v slovenski pravni red, je potrebna tudi ustrezna sprememba četrtega dela zakona o davčnem postopku 1, ki je tudi v tem predlogu vključena. Predlaga se uvedba novega instituta samoprijave in podaljšanje roka za obročno odplačilo davka, oziroma za odlok davka, s čimer se želi še dodatno spodbuditi zavezance k prostovoljnem izpolnjevanju svojih davčnih obveznosti. Predlagajo se spremembe na področju razkritja davčne tajnosti, pri čemer se zasleduje načelo oziroma pravico davčnega zavezanca do zasebnosti ob hkratnemu upoštevanju javnega interesa do informiranosti o neporavnanih zapadlih davčnih obveznostih. S predlaganimi rešitvami v posebnem delu zakona vlada usklajuje postopkovne določbe s spremembami, ki se hkrati predlagajo v novelah materialnih zakonov o obdavčevanju. Namreč, o noveli zakona o dohodnini in zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki ga je ta spoštovani državni zbor že včeraj sprejel. Poleg tega predlagane spremembe v drugih poglavjih posebnega dela zakona pomenijo uskladitev z rešitvami v splošnem delu zakona oziroma odpravljanje nekaterih pomanjkljivosti, na katere je tudi opozorila praksa. Iz navedenih razlogov predlagamo, da podprete predlog zakona, ki ga je predstavila vlada v vašo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Predlog zakona je obravnaval tudi odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik. Spoštovani! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na svoji 10. seji, dne 16.11., obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davčnem postopku, ki ga je državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije, ki je na tem sestanku tudi sodelovala. Iz obrazložitve predlagatelja je razvidna intenca predlagatelja za odpravo določenih nedoslednosti v izvajanju zakona o davčnem postopku ob hkratni uvedbi nekaterih novih institutov, ki naj bi spodbudili prostovoljno plačevanje davkov ter ustrezna obravnavanja davčnih zavezancev v postopkih pred davčnimi organi. Poleg navedenega, je ustrezna sprememba potrebna zaradi prenosa obravnave direktive 2004/6 ES v slovenski pravni red. Odboru so bile posredovane pripombe zakonodajno-pravne službe k večjim členom. Poleg navedenih konkretnih pripomb, velja po mnenju zakonodajno-pravne službe v zakonskem predlogu v okviru predhodnih in končnih določb določiti roke za izdajo navedenih aktov. Posredovano pa je še opozorilo, da bo v končni redakciji zakonodajno-pravna služba opravila tudi redakcije napovedanih stavkov predlaganih sprememb, kot tudi nekatere redakcijske popravke. Kot dodatno delovno gradivo je odbor, dne 14.11.2005, prejel predlog za spremembo 20. člena zakonskega predloga Obrtne zbornice Slovenije. K predlogu zakona so bili s strani kvalificiranih predlagateljev vloženi naslednji amandmaji: poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev k 16., 27., 30., 35., 63., 71., 74., 75., 91., 92., 93., 94., 97., 100., 103., 121., in 122. členu zakonskega predloga z dne 16.11.2005. Amandma k 20. členu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, ki s črtanjem drugega odstavka 40. člena zakonskega predloga povzema posredovani predlog Gospodarske zbornice in komisije Državnega sveta za gospodarstvo. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem komisije državnega sveta Republike Slovenije za gospodarstvo, ki je ob obravnavi, dne 09.11.2005 k zakonskemu predlogu izrekla podporo in s povzetjem prej navedenega predloga izoblikovala konkreten predlog za spremembo 20. člena. V razpravi v okviru druge obravnave posameznih členov zakonskega predloga je predstavnica zakonodajno-pravne službe vsem vloženim amandmajem koalicije, ki sledijo mnenju zakonodajno-pravne službe, glede ustreznosti izrekla podporo. V nadaljevanju je ponovno odprla posamezna vprašanja iz posredovanega, in sicer do 1., 119., 43., 48., 50., 53., 74., 96., 101. in 106. člena zakonskega predloga. S strani predstavnice vlade so bila ob tem, v zagovor osnovnih rešitev predloga zakona, dana ustrezna pojasnila. Odbor je sprejel predložene amandmaje k 16., 27., 30., 35., 63., 71., 74., 75., 91., 92., 93., 97., 100., 101., 121. in k 122. členu in opravil glasovanje o posameznih členih zakonskega predloga ter vse člene sprejel. Amandmajev k 20. členu Slovenske nacionalne stranke odbor ni sprejel. Na podlagi prvega odstavka 133. člena je glede na sprejete amandmaje pripravljen dopolnjen predlog, ki ga predlagamo v sprejem državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Ciril Testen v imenu Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci. Poslanska skupina Nove Slovenije - Krščansko ljudske stranke podpira sprejem predloga zakona o davčnem postopku skupaj z amandmaji, ki so bili na matičnem delovnem telesu sprejeti. Čeprav je bil veljavni zakon sprejet aprila 2004 so spremembe nujne, zaradi implementacije evropske direktive 106/ES, ki je bila sprejeta novembra 2004 in tudi zaradi uskladitve z drugo davčno zakonodajo. Osnovni cilj in načela, ki jih zakon zasleduje, ostajajo nespremenjeni s tem, da se poskušajo uvajati institut samoprijave. Predlagatelj zasleduje načelo davčnega zavezanca do zasebnosti ob hkratnem upoštevanju javnega interesa. Pomembne rešitve, ki jih zakon ponuja so: Na enem mestu ureja dolžnosti zavezanca dajati resnične, pravilne in natančne podatke, roki, za katere je mogoče priznati odlok oziroma obročno plačevanje davka si v novem predlogu zakona podaljšujejo iz 12 na 24 mesecev, ta sprememba pomeni ugodnejšo obravnavo davčnih zavezancev, davčna številka ne šteje več za davčno tajnost poslovnega subjekta, saj so davčne številke dostopne tudi na spletu. Davčni organ bo lahko razkril podatke o davčnem dolžniku, ko bo njegov dolg postal pravnomočen. Pomembna novost je tudi, da se odpravlja dilema, ali so posamezniki opravičeni do razkritja podatkov o tem, ali so bili plačani vsi obvezni prispevki za socialno varnost. Davčni inšpekcijski nadzor bo potrebno napovedati vsaj 8 dni v naprej, da bo zavezanec lahko pripravil dokumentacijo in prostor, izjema so tisti pregledi, ko bi predhodna napoved ogrozila cilje pregleda. Po novem se bo pregled lahko opravljal tudi pri pooblaščencu zavezanca za davek. Pomembna sprememba je tudi, da se rok, za katerega pooblaščena oseba zaseže listine, praviloma skrajšuje iz 90 na 30 dni. Precej se poenostavlja postopek v primeru izvršbe, še zlasti pri postopkih poročanja obvestil o davčnem dolgu. Pomembna novost je po našem mnenju tudi institut samoprijave, s katero se želi doseči, da bi kasneje ugotovljeno napako davčni zavezanec sam prijavil. V primerih, ko bo samoprijava posredovana še pred ugotovitvijo, da bo zavezanec predmet pregleda, bo sicer moral plačati davčno obvezo, ne pa tudi prekrška. Če davčni zavezanec podatke davčnemu organu sporoči šele po nastanku davčne obveznosti, mora poleg davka plačati tudi obresti, ki so sicer nižje od zamudnih. V primeru pravočasne prijave pred odmero pa ne plača nobenih dodatnih stroškov. Cilj spremenjene zakonodaje je stimulirati davčne zavezance za prostovoljno plačevanje davkov in prijaznejši odnos davčne službe do davkoplačevalcev. V poslanski skupini Nove Slovenije predlagani zakon v celoti podpiramo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc v imenu Slovenske ljudske stranke. Izvolite prosim.
Lep pozdrav gospod podpredsednik, lep pozdrav gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Dober dan! S predlogom sprememb zakona o davčnem postopku se v naši državi približujemo konceptu državljanom in gospodarstvu prijazne države. Davčni postopek je namreč tisti posebni upravni postopek, v katerem so vsi subjekti predvsem fizične in pravne osebe najpogosteje udeležene oziroma najpogosteje stopajo v stik z državo. Poleg tega pa država s pomočjo davčnega postopka uresničuje zakon o obdavčevanju, kar pomeni, da je za vse, tako za zavezance, kot tudi za državo, ključnega pomena, da je davčni postopek jasen, transparenten, demokratičen in pravičen ter predvsem, da ne vzpostavlja razmerja podrejenosti v postopku med državo in zavezancem. Po mnenju Slovenske ljudske stranke je sedanji predlog zakonskega teksta dober in v velikem koraku v smeri takšnega davčnega postopka, kot si ga vsi želimo. Slovenska ljudska stranka v predlogu zakona pozdravlja predvsem rešitve, ki izenačujejo položaj zavezanca s položajem države v postopku na način, da sta obe stranki postopka pri procesnih dejanjih izenačeni, kar pomeni, da davčni organ ne more samovoljno uveljavljati svoje volje proti zavezancu, če pa že, so pa le-temu dana na voljo ustrezna pravna sredstva, se takšnemu samovoljnemu dejanju uspešno upre. Tako je povsem korektno na novo urejen institut zastaranja, ki bo po novem tekel od dneva zapadlosti, obveznosti dalje in ne šele z nastopom naslednjega koledarskega leta, kar izenačuje položaj zavezancev med sabo. Za zavezance je bolje urejeno tudi področje uveljavljanja v tujini plačanega davka, vendar bo morala davčna služba vzpostaviti ustrezen nadzor tudi s pomočjo države izplačevalke teh dohodkov. V sklopu teh sprememb spada tudi preureditev pravil o davčnem inšpekcijskem nadzoru, ki izpostavlja na nek način pravičnejši odnos med davčnim organom in zavezancem in bo omogočil hitrejše in učinkovitejše inšpekcijske preglede. Še posebej pa pozdravljamo uvedbe instituta samoprijave. Dejstvo je, da se lahko vsak zmoti tudi pri izpolnjevanju svojih obveznosti do države, tako ocenjujemo, da je zelo pozitivno, da je zavezancem dana možnost, da te svoje napake popravijo ne da bi bili za to še oglobljeni. Ocenjujemo, da bo na ta način pridobil tudi proračun, saj bodo zavezanci lahko sami razkrili svoje napake in plačali premalo ugotovljeno davčno obveznost. Slovenska ljudska stranka še posebej pozdravlja rešitev, da ne bo potrebno v napoved za odmero dohodnine vključevati dohodkov, ki niso obdavčljivi, na ta način bodo državljani napovedovali le dohodke, ki so relevantni za obdavčitev in tako ne bo nobene potrebe, da bi bili obrazci za davčni napoved obsežni 16 strani, kot so nekateri strašili zadnje čase v javnosti. V okviru sprememb je pa pozitivna tudi rešitev, ki bodo preprečevale davčne utaje oziroma bomo vsem zainteresiranim omogočili, da dobijo podatke o davčnem dolgu predvsem svojih poslovnih partnerjev. Tudi mi ocenjujemo, da bi se po pravnomočnosti ugotovljene davčne utaje, pravila davčne tajnosti morala končati in se zato v interesu gospodarstva in javnosti zelo strinjamo z institutom razkritja po pravnomočnosti davčne odločbe. Na podlagi vsega izpostavljenega ocenjujemo, da bomo v noveli zakona o davčnem postopku tudi v Sloveniji dobili moderno, pravično in konsistentno ureditev davčnega postopka, ki bo v ponos državi in bo izkazoval njeno demokratično temelje. Zavezanci pa bodo dobili zakon, ki bo ščitil njihove interese in jim ne bo povzročal nepotrebnih, dodatnih, administrativnih stroškov pri izpolnjevanju obveznosti do države, zato bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke predlog zakona o spremembah in dopolnitvah davčnega postopka, kot ga je sprejelo matično delovno telo, z veseljem podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni. Vlada v obrazložitvi svojega zakona, zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davčnem postopku, uvodoma pravi oziroma govori, je zapisala, da tudi ta zakon, torej zakon o spremembah, zasleduje iste cilje in načela, kot jih je zasledoval osnovni zakon, torej vseh 9 osnovnih ciljev. V Nacionalni strani ob tem poudarjamo, da se nam zdi zelo vprašljivo, kako vlada z novim zakonom zasleduje cilj, ki ga vlada sama opredeljuje pravica do zasebnosti, med tem, ko to zasebnost in pa seveda tajnost sama v okviru omenjene novele zakona spodbija. Spodbija na ta način, bom citiral: "Za davčno tajnost se ne bo več štela davčna številka poslovnih subjektov in celotna povezava s tem." Torej dejansko s to spremembo več ne moremo govoriti o zasledovanju zadnjega, 9 cilja, kot smo lahko govorili pred uveljavitvijo oziroma kot lahko govorimo še danes, ko ta zakon ni v veljavi. Tu bi prosil vlade Republike Slovenije naj nam pojasni, ali so v bistvu samo v okviru obrazložitve zakona citirali oziroma prekopirali staro obrazložitev, ali kako si zamišljajo torej zasledovanje cilja pravico do zasebnosti. Verjamem, da se tisti, ki ste me poslušali strinjate, da bo ta pravica do zasebnosti v dobršnjem delu pravice kršena. Drugo, kar bi rad izpostavil, je pozitivna vsebina v tistem delu, kjer vlada Republike Slovenije nalaga, da bo možno povečati oziroma dovoliti odlog plačila oziroma obročno odplačevanje davkov in se bo to podaljšalo iz 12 do 24 mesecev. Navkljub vsemu, kar slišimo zadnje dni, ali zadnje mesece o tem, kako je slovensko gospodarstvo fenomenalno, o tem kako je slovenska družba fenomenalna, pa se nam zdi, da take zakonske rešitve, kot jih predlaga vlada, le nakazujejo, da se tudi vlada zaveda resnične situacije, torej da slovensko gospodarstvo, žal ni fenomenalno in da se dovoli tudi v okviru zakona, torej zakonske odločbe, odlog plačila. V tem delu sem predlog zakona pohvalil, moram pa izkazati tudi negativno kritiko do predloga zakona v tistem delu 58. in 59. člena, kjer vlada izenačuje zastaralni rok za vse davčne zavezance. Po naši oceni se na ta način, ko zastaralni rok začne teči takoj, izključuje iz fiskalne politike tisti del države, ki je usmerjen oziroma prilagojen gospodarskim subjektom v slabi situaciji na trgu. Rad bi poudaril še zadevo na katero v Nacionalni stranki v nobenem primeru ne moremo pristati, to je da se odpravlja obvezno vročanje obvestil o davčnem dolgu. Davčni organ, citiram predlagatelja zakona oziroma del zakona: "Davčni organ bo lahko dolžnika obvestil tudi po telefonu." Po naši oceni je tovrsten pristop, ki bo seveda razlog za mnogo davčnih sporov, popolnoma neprimeren. Če si lahko katerikoli izmed vas, poslanke in poslanci zamišlja, kako bo to izgledalo, da bodo davčni uslužbenci o omenjenem obveščanju o davčnem dolgu obveščali ljudi kar po telefonu, jaz mislim, da na ta način se pa le ne moremo igrati. V prvi fazi ne vemo kdo bo na drugi strani telefonske linije, niti na prvi strani telefonske linije. Kako bo izgledalo to dokazovanje tega telefonskega pogovora in pa obveščanja o tem davčnem dolgu. Po naši oceni bo to predmet, ki bo zelo hitro podvržen spremembi zakona. Kajti, ko bo vlada Republike Slovenije videla, kaj je s tem posegla, torej o telefonskem obveščanju o davčnem dolgu in ko bodo, po naši oceni, tisti prvi malo bolj prefirgani, torej recimo davčni zavezanci, začeli zaradi tega izpodbijati odločbe, bo seveda po naši oceni prišlo do množičnega kršenja in pa sklicevanja na nepravilnost, ravno zaradi te spremembe, ki jo predlaga vlada Republike Slovenije in ki je za nas v popolnosti nesprejemljiva. Rad bi še poudaril, da vlada in potreben del poslancev ni našel podpore za amandma Slovenske nacionalne stranke, ki terja oziroma kateri izenačuje v primeru stečajnega postopka samostojne podjetnike s statusom gospodarske družbe. Če že govorimo o enakosti, potem bi seveda tudi na gospodarskem področju morali biti toliko elastični do samostojnih podjetnikov in jim omogočiti v tistih kriznih situacijah v stečajnem postopku enakost. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu DeSUS-a.
Dober dan in hvala lepa za besedo. Zdaj smo v postopku sprejemanja četrtega, v seriji od petih davčnih zakonov, za katere ne sme biti nič narobe, če kar naprej opominjamo na to, da so bili sprejemani v nekem forsiranem tempu kar se pozna tudi na nekaterih slabosti in verjetno bomo pri naslednjem zakonu to še najbolj občutili. Pa vendar, ta zakon je, tako se vsaj zdi, za vse še najbolj sprejemljiv, najmanj je bil oporekan in na to kaže tudi to, da celo velik del sicer prijavljenih diskutantov niti nima namena o njem razpravljati. V poslanski skupini DeSUS kljub temu mislimo, da je treba izreči podporo zakonu zato, ker je v mnogih določilih, ki jih prinaša dober. Je pa res, da je morebiti zdaj pravšnji trenutek za nek majhen predah in za razmislek kaj smo naredili doslej in kaj se nam še obeta v zvezi s tem, za kar smo se zavezovali vsaj nekateri v tem parlamentu. Torej, zavezovali smo se, da bomo postorili vse kar je mogoče za to, da bi bila davčna in finančna disciplina večja. Ta predlog, ki ga imamo zdaj pred sabo, domnevam, prispeva nekaj k realizaciji te zaveze. Zavezali smo se tudi, da bomo omogočili čim boljšo odkrivanje in čim bolj učinkovito sankcioniranje tistih, ki se radi izogibajo oziroma ki jim rečemo sicer kršitelji davčne zakonodaje. Tudi na tem področju se bo na osnovi določil, ki jih zakon prinaša, lahko kaj spremenilo. Ena izmed zavez je bila ta, da se bo zmanjšala davčna obremenitev dohodkov iz dela in tudi to je bilo že postorjeno, nekaj pa je bilo postorjeno, tudi morebiti celo preveč, v zvezi z razbremenjevanjem posamičnih delov kapitala, ne govorim o vsem, za posamične dele - ko bomo o dohodnini govorili se bo najbrž to še razkrilo pa to verjetno velja. Naša zaveza je bila, da bomo z ukrepi, ki jih bomo sprejemali povečali interes za varčevanje in posledično tudi za investiranje, pa se bojim, da nismo bili najbolj srečne roke pri tem, ker so nekatere implicitne, na prvi pogled še neopazne posledice verjetno tiste, ki bodo prišle na plano, ko se bo pričela zakonodaja v resnici tudi uporabljati. Zelo smo veseli, da so se povečale olajšave za razvoj in za raziskovanje pa tudi tega, da so se povečale olajšave v smislu spodbujanja izenačevanja razvojnih potencialov v regijah in da ni bil sprejet tisti amandma, ki je hotel kar vso Slovenijo izenačiti. Sodimo, da so doslej že bile nekatere dobre stvari postorjene, da pa tudi ta zakon o davčnem postopku prinaša nekaj dobrih stvari. Zato bo poslanska skupina DeSUS ta predlog podprla. Ugotavljamo pa seveda tudi mi, da nekaterih amandmajev, številni so bili sprejeti na odboru, na matičnem delovnem telesu, nekateri pa niso bili, ki bi jim tudi mi sicer bili pripravljeni dati podporo, danes je bil omenjen tisti amandma, ki ga je predlagala Obrtna zbornica Slovenije, posvojila pa ena izmed strank. Torej, v poslanski skupini DeSUS bomo ta, po naši sodbi vsaj kar obremenitev za veliko večino ljudi pomeni, nevtralni zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Polonca Dobrajc v imenu SDS. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci. Najpomembnejše spremembe, ki jih predlaga predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davčnem postopku so med drugim naslednje. Dolžnost dajati resnične pravilne in popolne podatke se prenaša med splošne določbe in se na ta način uveljavlja kot načelo davčnega postopka. Ureditev v davčnem postopku se usklajuje z načelom zaupanja v javne knjige in vrstnega reda vpisa zastavnih pravic v te knjige. Rok, za katerega je mogoče dovoliti odlok plačila oziroma obročno plačevanje davka se podaljšuje z 12 mesecev na 24 mesecev. Izenačuje se zastaralni rok za vse davčne obveznosti. Za davčno tajnost se ne bo več štela davčna številka poslovnih subjektov. Zavezanci za davek bodo predčasno obveščeni o inšpekcijskem pregledu, uvaja pa se tudi novi institut in sicer institut, ki omogoča zavezancu, da ni odgovoren oziroma se obravnava mileje, če prostovoljno v določenem roku naknadno razkrije podatke, ki so pomembni za pravilno ugotovitev njegove davčne obveznosti. Kar pa se tiče hitrosti davčnega postopka, predvsem v delu, ki se nanaša na izvršbo, pa se uvaja tudi institut tako imenovane možnosti, ampak samo možnosti telefonskega obveščanja davčnega zavezanca, ki pa na obstoj dolga in na začetek izvršbe ne vpliva, le davčnemu zavezancu daje možnost, še zadnjo možnost, da se izogne administrativnemu postopku izvršbe in da sam poravna obveznost, ne vpliva pa ne na višino dolga niti na začetek izvršbe. Ker se tako s predlaganim zakonom poskuša odpraviti nekatere nedoslednosti v izvajanju zakona o davčnem postopku in uvesti nekatere nove institute, ki naj bi spodbudili prostovoljno plačevanje davkov in ustrezno obravnavanje davčnih obvezancev v postopkih pred davčnimi organi ter s tem posledično poenostavitev administrativnih postopkov in s tem tudi razbremenitev zavezancev, bo poslanska skupina Slovenske demokratske stranke predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davčnem postopku podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Janko Veber v imenu Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. Predlog zakona o davčnem postopku je eden od tistih zakonov, ki naj bi res omogočal transparentno pobiranje davkov in povzročil čim manj težav pri izvajanju vseh ostalih zakonov, ki jih nekako sprejemamo v tem obdobju, ali pa so tudi že v veljavi. Gre za izjemno pomembno vprašanje, ki se dotakne pravzaprav vsakega posameznika, tako fizične osebe, kot tudi sicer gospodarskih družb. Dvom pri tem, da gre za kvalitetno pripravljen zakon je nastal že na samem odboru, ko ugotavljamo, da se tik pred sprejemanjem besedila pojavi cela vrsta dopolnil amandmajev, ki spreminjajo davčni postopek. Seveda bi bilo vse lepo in prav, če bi lahko ta dopolnila pravočasno analizirali, prebrali in ugotovili ali gre za potrebne dopolnitve, za izboljšave ali ne gre celo za odstopanja od željenega cilja pri tem zakonu, ki je zagotovo po svoji vsebini naravnan pravilno, vendar če amandmaji niso sprejeti v tem smislu pa se odpirajo nova vprašanja. Zakaj nastajajo ta nova vprašanja? Povedal sem že, da se dopolnila dogajajo tik pred sprejemanjem in kar je še pomembnejše, tudi pripombe zakonodajno-pravne službe, ki so podane, so upoštevane v delu, v teh amandmajih, v določenem delu pa jih vlada v celoti zavrača, vendar se kljub temu potem v amandmajih poslanskih skupin določeni amandmaji, ki se sklicujejo na zakonodajno-pravno službo, ponovno pojavljajo in tukaj že ne vemo več za kaj gre. Torej, predvsem vsebina postopka oziroma doslednost postopka je tista, ki je ostala oprta po vseh dopolnilnih, ki so se sprejela na odboru za finance in predvsem gre za neusklajenost med pripombami zakonodajno-pravne službe, med mnenjem vlade in med amandmaji, ki jih je predlagala koalicija. Zato si želimo, da bi kdo danes v tej dvorani potrdil, da je zakonodajni postopek oziroma da je davčni postopek, ki je predlagan v tem zakonu jasen in da bo resnično jasnejša ureditev rokov, da bo uvedba načela dolžnosti dejanja resničnih pravilnih in popolnih podatkov ne samo dolžnost zavezancev, ampak tudi tistih, ki te podatke zahtevajo od zavezancev. Torej, pričakujem potrditev in pojasnitev v tem smislu, da vemo kaj sprejemamo in seveda s tem odpravimo tisti dvom, ki je nastal zaradi številnih sprememb brez ustreznih razlag. Hvala.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvijo predstavnikov poslanskih skupin. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o členih in vloženem amandmaju, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev, z dne 22.11.2005. Vložen je samo en amandma, in sicer vseh štirih koalicijskih strank: SDS, Nove Slovenije, SLS in DeSUS. V razpravo dajem 93. člen in amandma k dopolnjenemu predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davčnem postopku. Želi kdo besedo, prosim? Ugotavljam, da ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure pol ure po končani 7. točki dnevnega reda oziroma najkasneje 21.55. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DOHODNINI. Predlog zakona je v obravnavo predložila vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev. Izvolite, gospod minister Bajuk.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije je predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini v sprejetje v državnemu zboru, s ciljem, da se odpravijo določene nesorazmernosti, ki so odraz v letu 2004 sprejetega zakona in povečati mednarodno prepoznavnost Slovenije, tudi z vidika relativno atraktivne davčne zakonodaje, ob čemer ne sme priti do bistvenega zmanjšanja prihodkov iz tega naslova. Predlog zakona temelji na načelu splošne davčne obveznosti, ki se realizira preko sintetične obdavčitve enega dela dohodkov s progresivnimi davčnimi stopnjami in cedularne obdavčitve dohodkov preko proporcionalnih davčnih stopenj. Glede na predlagane cilje so v predlogu zakona naslednje glavne spremembe: obdavčitev dohodkov fizičnih oseb bo razdeljena na obdavčitev dohodkov iz zaposlitve dejavnosti, osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti, dohodka iz oddajanja premoženja v najem in dohodkov iz prenosa premoženjskih pravic ter drugih dohodkov po 98. členu veljavnega zakona o dohodnini, ki bodo obdavčeni na letni osnovi s progresivnimi davčnimi stopnjami in ob upoštevanju davčnih olajšav in po drugi strani na dohodke iz obresti iz dividend ter dobičkov iz kapitala, ki bodo obdavčeni po proporcionalni stopnji. Stopnje dohodnine od dohodkov, ki bodo obdavčeni po letni osnovi, ostanejo takšne, kot so v veljavnem zakonu o dohodnini. Proporcionalna stopnja obdavčitve za obresti in dividende bo določena v višini 20%. Odpravljena bo posebna ureditev obdavčitve dohodkov vzajemnih skladov, dohodki iz odsvojitve investicijskih kuponov bodo obdavčeni kot dobički iz kapitala, drugi dohodki pa bodo, glede na naravo, obravnavani kot obresti ali dividende. Stopnjo obdavčitve kapitalskih dobičkov, nastalih pri odsvojitvi nepremičnin vrednostnih papirjev in deležev kapitala, vključno z investicijskimi kuponi, bo določena v višini 20% in se bo zmanjševala glede na rok imetništva kapitala vsakih 5 let, in sicer tako, da bo po 20 letu imetništva znašala 0. Davčna obravnava odsvojitve rezidenčnih stanovanj ostaja nespremenjena. Oprostitve dohodnine bodo razširjene na nekatere bonitete kot na primer mobilni telefoni, parkirni prostori in na nekatere dohodke kot na primer dodatek za veliko družino in veteranski dodatek. Zavezanec, ki opravlja dejavnost bo lahko ugotavljal davčno osnovo z upoštevanjem normiranih odhodkov, če poleg izpolnjevanja ostalih pogojev njegovi prihodki ne bodo prisegli 6 milijonov tolarjev v zadnjih 12-ih mescih, kar pa je po veljavnem zakonu bilo 3.9 milijona tolarjev. Malim zavezancem, ki opravljajo kmetijsko dejavnost, na primer pridelava vrtnin, proizvodnja vina, čebelarstvo ali dopolnilna dejavnost na kmetiji ali dejavnost domače in umetnostne obrti, bo omogočeno uveljavljenje normiranih odhodkov, večje kot je bilo do sedaj v veljavnem zakonu, ki je 25%. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je sprejel amandma, po katerem se malim zavezancem, ki opravljajo kmetijsko ali dopolnilno dejavnost na kmetiji ali dejavnost domače umetnosti obrti omogoča uveljavljanje normiranih odhodkov v višini 70%, z istim amandmajem so bili v to vključeni tudi sobodajalci. Obe rešitve vlada podpira. Pri dohodku iz oddajanja premoženja v najem se bodo normirani stroški od sedanjih 20% povečali na 40%. Vključena je tudi olajšava za namen reševanja stanovanjskega problema, ki se bo priznavala posebej in sicer se bo nanašala tako na lastna sredstva, porabljena za reševanje stanovanjskega problema, kot na sredstva, pridobljena s posojilom. Pomembna je tudi uveljavitev določenih določb, ki so v dobro davčnih zavezancev, tako iz vidika poenostavitve, kot tudi iz vidika razbremenitve, in sicer že po odmeri dohodnine za leto 2005. Z uvedbo proporcionalne davčne stopnje za obresti dividende in dobičke iz kapitala, s katero naj bi se pospešilo delovanje kapitalskih trgov in poenostavil sistem obdavčitve teh virov dohodnine, bo prišlo v primerjavi z veljavnim sistemom do določenih sprememb pri davčni obremenitvi posameznih zavezancev, tako se bo davčna obremenitev dohodkov iz naslova obresti nekoliko znižale zavezancem z najvišjih davčnih razredov, ki v pretežni meri izkazujejo tovrstne vire dohodnine. Iz navedenih razlogov in predvsem zaradi tega, ker s tem odgovarjamo konkurenci med državami, kar se tiče obdavčitev takšnih prihodkov, predlagamo, da se tudi to uvede in sprejme. Predlagamo, da podprete sprejem dopolnjenega predloga zakona vključno z amandmaji odbora ter amandmaji, ki jih je vložila koalicija še danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Odbor Državnega zbora Republike Slovenje za finance in monetarno politiko je na svoji 10. seji, dne 16.11., obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini, ki ga je državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Pri delu odbora je poleg predstavnikov vlade sodelovalo veliko zainteresiranih subjektov, zakonodajno-pravna služba, ki je dala svoje mnenje 15.11, kolegij državnega zbora je sklenil 28.10., da se predlog obravnava po nujnem postopku. Odbor je bil v dodatnem gradivu seznanjen s predlogom za amandmaje k 4. in 25. členu zakonskega predloga združenja lastnikov nepremičnim, predloga za amandmaje 36. in 39. člena nacionalnega sveta invalidskih organizacij in identičnemu predlogu Društva distrofikov Slovenije, pripombami oziroma iz predlogov za razrešitev določenih kompleksnih vprašanj glede obdavčitve čebelarske dejavnosti, predlogi za dopolnitev 6., 9., 30., 35. in 54. člena zakonskega predloga Gospodarske zbornice Slovenije, predlogom za dopolnitev 43. člena študentske organizacije, predlogi za amandmaje 12., 13., 14., 33. in 59. člen obrtne zbornice, pripombami Združenja združb za upravljanje, Državnega Sveta Slovenije s sklopom splošnih pripomb zakonskemu predlogu. Na seji odbora so bili s strani kvalificiranih predlagateljev vloženi naslednji amandmaji: poslanske skupine Socialnih demokratov 6 amandmajev in 3 dopolnila k 9., 12., 13., 25., 30., 35., 39., 54. in 57. člen z dne 15.11., poslanskega kluba Liberalne demokracije k 12., 25., 43., 54. in 57. členu, poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke k 6. in 39. členu z dne 15.11. in k 50. členu z dne 16.11., ki ga je vložil poslanec Bogdan Barovič, poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev k 6. in 39. členu z dne 16.11. ter poslanskih skupin koalicije k 6., 7., 12., 13., 14., 16., 24., 33., 41., 55. in 58. členu zakonskega predloga z dne 16.11. Iz posredovane obrazložitve predlagatelja je razvidno, da je temeljni cilj zakonskega predloga odprava določenih nesorazmernosti ob hkratnem povečanju prizadevanja za večjo mednarodno povezanost Slovenije tudi v smislu relativno atraktivne davčne zakonodaje in ob nebistvenem zmanjšanih pričakovanih prihodkov iz tega naslova. Zakonski predlog temelji na načelu splošne davčne obveznosti, ki naj bi se realizirala preko sintetične obdavčitve dela prihodkov s progresivnimi davčnimi stopnjami in dela dohodkov preko ene proporcionalne davčne skupine. V razpravi so bili obravnavani vsi amandmaji in predlogi, ki so se pojavili in odbor je izmed kvalificiranih predlagateljev sprejel odbor amandmaje poslanskih skupin koalicije k 6., 7., 12., 13., 14., 16., 24., 33., 41., 55. in 58. členu zakonskega predloga. Na podlagi obrazložitev predlagateljev amandmaji k 6., 12., 14. le preštevilčene, 24 in 41, [[...]]členu delno ali v celoti sledijo pripombam in mnenju zakonodajno-pravne službe. Niso pa bili sprejeti amandmaji poslanske skupine socialnih demokratov k 6., 9., 12., 13., 25., 30., 35., 39., 54. in 57. členu, amandma poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije k 12., 25., 43., 54. in 57. členu in amandma poslanske skupine Nacionalne stranke k 50. členu, ki ga je vložil gospod Barovič. O amandmajih poslanske skupine upokojencev pa nismo razpravljali. V nadaljevanju je odbor za finance in monetarno politiko kot amandmaje odbora na osnovi posredovanih pripomb zakonodajno-pravne službe sprejel še amandmaje k 14., 16., 25. in 45. členu. Nazadnje je bil izglasovan cel predlog, vsi členi zakonov in na podlagi 133. člena je bil pripravljen sestavni dopolnjen predlog zakona, katerega predlagamo, da ga tudi državni zbor sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Josip Bajc, SLS. Prosim.
Gospod podpredsednik, hvala lepa. Kolegice in kolegi! Dober dan! Predlagana sprememba zakona o dohodnini je že četrta sprememba tega zakona v dobrem letu in pol po sprejetju v aprilu lanskega leta. To dokazuje, da vse rešitve osnovnega zakona niso bile najbolj premišljene in zato Slovenska ljudska stranka ocenjuje, da je sedanji predlog spremembe zakona o dohodnini takšen, ki bo vsaj po našem mnenju v največji meri popravil najbolj sporne rešitve iz osnovnega zakona iz preteklega leta. Če izpostavimo po našem mnenju pomembne spremembe, potem je to vsekakor rešitev dohodkov, od katerih se dohodnina ne plačuje. Po našem mnenju je izrednega pomena uvrstitev dodatka za velike družine v krog oproščenih dohodkov. Poleg teh dohodkov bodo oproščeni tudi veteranski dodatki, dohodki zaradi prostovoljnega dela v zaščiti in reševanju, odškodnine žrtvam kaznivih dejanj in podobne rešitve. V Slovenski ljudski stranki menimo, da bo država tudi z uveljavitvijo te ureditve za leto 2005 ohranila svoj socialni obraz, čeprav se ji v javnosti očita prav nasprotno. Naslednja, za mikrogospodarski sektor zelo pomembna rešitev je dvig praga, do katerega je mogoče ugotavljati davčno osnovo na podlagi normiranih odhodkov. Prag sicer ni tako visok, kot bi si ga marsikdo želel, vendar v naši poslanski skupini ocenjujemo, da je v danemu trenutku ta primeren. V okviru normiranih odhodkov še posebej pozdravljamo rešitev, da bodo kmetje za dopolnilno dejavnost na kmetijah in obrtniki, ki izdelujejo domačo in umetnostno obrt lahko ugotavljali normirane odhodke v višini 70% ustvarjenih prihodkov. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke tudi ceni prizadevanja vlade za pospešitev večje likvidnosti na trgu kapitala. Tako vlada predlaga ukrep posebnega obdavčevanja v okviru določenih pasivnih dohodkov. Dejstvo je da država iz dobičkov iz kapitala danes nima prihodkov, zato ocenjujemo, da je daljše časovno obdobje obdavčevanja le-teh primerno, še posebej, ker predvideva sprejemljiva davčna stopnja ob njenem znižanju ter valorizacija nabavne vrednosti. Posebej tudi izpostavljamo dobro rešitev, da se odpravi sedanji zapleteni sistem obdavčevanja dohodkov iz vzajemnih skladov, saj zavezanci danes prepogosto ne vedo, kakšne so njihove davčne obveznosti pri unovčevanju investicijskih kuponov. V Slovenski ljudski strani kot eno boljših rešitev pozdravljamo tudi uveljavljanje določenih določb, ki izboljšujejo položaj zavezancev že za leto 2005. Na ta način bomo odpravili največje nesmisle sedanjega sistema in zavezancem omogočili pravičnejši sistem obdavčevanja. V naši poslanski skupini se zavedamo, da ni mogoče upoštevati vseh interesov pri obdavčevanju dohodkov fizičnih oseb, tudi sami bi si želeli, da bi določene rešitve bile drugačne, vendar kljub vsemu ocenjujemo, da je predlog sprememb zakona o dohodnini zelo dober kompromis med možnostmi in željami, zato ga bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu DeSUS-a.
Hvala lepa še enkrat. Ta davčna zakonodaja, s katero se ukvarjamo, ima različne implikacije. En so tiste, ki so manj opazne, nekatere stvari so zelo očitno, eksplicitne, nekatere so pa takšne, da bodo najbrž šele posredno preko posledic gospodarskih družb in zlasti finančne industrije na koncu pristale tudi pri končnem potrošniku. Ampak, pustimo, da vidimo, kaj se bo v prihodnosti v resnici zgodilo v zvezi s tem. Moramo se na vsak način vprašati, komu je ta davčna zakonodaja naklonjena. Sedaj, ko smo pri zadnjem, pri petem zakonu, ki ga obravnavamo, bi smeli reči, da je zagotovo tako, da z desno roko zelo pogosto kažemo velikodušnost, da smo tisti, ki radi damo, in da z levo roko mestoma privijamo včasih celo preveč. Vprašanje je, kakšne bodo kumulativne posledice za celotno družbo, za državo Slovenijo. Opazno je, če naštevam naprej, da gre za pomemben premik k polu kapitala, k polu gospodarstva in da bo kakšna luknja na pasu verjetno nova na tistem polu, ki mu običajno rečemo delo oziroma pri polu končnih potrošnikov, vsaj velike večine. Na ta način se seli premoženje, na ta način se seli bogastvo, gre za prerazporejanje in v enem delu preteklo bogastvo, preteklo ustvarjeno vrednost so nekateri že uspeli v veliki meri prerazporediti, z današnjimi oziroma s temi zakoni, ki jih zdaj sprejemamo, pa gre nesporno za to, da postavljamo temelje za prerazporejanje tistega bogastva ali nove vrednosti, ki bo šele ustvarjena. Če je to prerazporejanje nekoliko manj očitno, če je bolj posredno, če je bolj subtilnom, to še ne pomeni, da bi bilo za to socialno docela sprejemljivo. V postopku, ki smo ga doslej opravili že, je bilo zato poskušano tudi s posamičnimi predlogi amandmaji biti pridodano tisto, kar bi lahko izboljšalo morebitne negativne posledice. Žal je treba reči, da je večina tistih amandmajev oziroma predlogov, ki so jih dajali bodisi društvu distrofikov bodisi NSIOS, torej invalidi, bodisi da je šlo za tisto, kar so predlagali v obrtni zbornici ali gospodarski zbornici, pa tudi, kar so predlagale stranke, marsikdaj ni bilo sprejeto. Nam je žal v poslanski skupin DeSUS, da so tudi naši amandmaji bili zavrnjeni, ampak ostaja nam ta možnost, da danes tisto vsebino, ki je bila v naših amandmajih, vendarle z novimi amandmaji, zlasti kar zadeva invalide, vendarle še spremenimo. Cilji predlagatelja, tako piše v dokumentu, so bili povečati mednarodno prepoznavnost s to davčno zakonodajo in povečati atraktivnost; skratka, pritegniti druge in to zlasti z večjo konkurenčnostjo. Najbrž se bo en del tega tudi posrečil, vendar je vprašljivo, ali je ta večja konkurenčnost oziroma večja atraktivnost za investiranje v prid tudi našim domačim investitorjem. Finančna slovenska industrija je imela številne pomisleke v zvezi s predlogi, ki jih sprejemamo. Posledice so nekatere bolj, druge manj bistvene, mi pa želimo, da bi to, kar se še da - žal smo nekatere stvari že zamudili, to se bo zlasti pri obdavčevanju obresti od privarčevanih sredstev pokazalo, da bi nekatere negativne posledice še popravili in zato bomo mi tiste amandmaje, ki so predlagani tudi s strani opozicije, kasneje podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Starman v imenu SDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Slovenska demokratska stranka bo predlagane spremembe zakona o dohodnini seveda podprla, vključno z vsemi amandmaji, ki jih je sprejel odbor na svojo seji. Ta zakon mislimo, da prinaša optimalno možno poenostavitev in izboljšanje položaja davčnih zavezancev na mnogih področjih. Pomembna zadeva, ki mislim, da je pravilna in edino na taki način, da se razračunava dohodnina, je cedularna obdavčitev kapitalskih dohodkov. Prej smo seveda plačevali to dohodnino v osnovi oziroma po različnih stopnjah glede na svoj skupni prihodek, mislim, da je tak način bolj pravilen. Imamo celo vrsto dodatnih olajšav, celo vrsto skupin, za katere se po novem oprošča plačilo dohodnine, povečuje se znesek za tiste, ki uveljavljajo normirane stroške z 3,9 na 6 milijonov tolarjev, predlogi so bili tudi za več, vendar je zaenkrat tako. Seveda so tudi določene olajšave, predvsem povečani normirani stroški z 20 na 40 pri pogodbah o najemu in še cela vrsta drugih stvari, kot na primer, da se ne vključijo v napoved prihodki mlajšega družinskega člana do 18 let, kar bo bistveno spremenilo seveda napovedi staršev. Skratka, cela vrsta je ugodnosti, ki jih lahko ponudimo, ki se preko tega zakona ponujajo davkoplačevalcev, zato bomo seveda te spremembe z veseljem podprli in upam, da jih bo tudi državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod magister Anton Rop v imenu LDS. Prosim.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, poslanci. Pred nami je predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini. Po naši oceni gre za posmembne spremembe in pomembne so iz dveh razlogov. Prvič, ker po navedbah ministrstva za finance že predstavlja del reformnih ukrepov vlade in nam torej nadzorno kažejo, v katero smer bodo ti ukrepi šli. Drugič. Ker s temi spremembami vsebinsko na nekaterih točkah pomembno spreminjamo slovenski dohodninski zakon. Spreminjamo način obravnave in zajemanje različnih davčnih zavezancev na način, ki bo imel vpliv na vrsto in tip slovenske države in družbe. V poslanskem klubu LDS podpiramo tiste spremembe in dopolnitve zakona o dohodnini, ki izboljšujejo obstojoči zakon o dohodnini in povečujejo davčno konkurenčnost slovenskega davčnega sistema. Ni nobenega dvoma, da gredo v to smer spremembe, ki jih je predlagala skupina doktorja Kranjca, torej tiste spremembe, ki dohodke fizičnih oseb glede na njihovo naravo obravnavajo različno. Po teh predlogih se aktivni dohodki še naprej obdavčujejo sintetično preko progresivnih davčnih stopenj, pasivni dohodki, kot sta dobiček iz kapitala in dohodek od zajemnih skladov, pa po proporcionalni stopnji. To je dobra dopolnitev in zato jo podpiramo. Ne podpiramo in nasprotujemo tistim rešitvam, ki v ničemer ne dvigujejo davčne konkurenčnosti slovenskega davčnega sistema, ki v ničemer ne predstavljajo njegove izboljšave. Gre za spremembe, ki niso dobre, ki niso racionalne oziroma so po našem mnenju predvsem ideološko motivirane in bodo nedvoumno nerazvojno povečale dohodkovno neenakost in socialno razslojenost v Sloveniji. Gre za spremembe, ki nazorno kažejo, v katero smer bodo šli reformni ukrepi, ki jih predlaga slovenska vlada. Naj omenim dve. Prvič, v predlogu sprememb in dopolnitev zakona o dohodnini vlada predlaga posebno, specialno obravnavo tistih, ki so prejeli obveznice iz naslova denacionalizacije. Zakaj in kaj predlaga vlada? V 25. členu predloga sprememb zakona o dohodnini predlaga, da se obresti na obveznice, ki jih je upravičenec prejel kot odškodnino, v skladu z zakonom, ki ureja denacionalizacijo, posebej izločijo kot predmet obdavčitve. Samo za njih. Samo za upravičence iz denacionalizacije, ne za mlade družine, ne za raziskovalce, ne za zaposlene, ne za delavce, ne za študente! Samo za tiste so izjeme, ki so iz naslova denacionalizacije prejeli za 200 milijard slovenskih tolarjev obveznic, samo za tiste, ki ob 6-odstotni obrestni meri vsako leto do leta 2016 prejemajo 12 milijard slovenskih tolarjev obveznic, seveda iz naslova obremenitve slovenskih davkoplačevalcev. Samo za njih bo veljalo, da na te obresti ne bodo plačevali nobenega davka. Samo za njih velja, da jim bo vlada na ta način v naslednjih desetih letih podarila 25 milijard tolarjev. Vsi ostali, brezposelni ali zaposleni, ali upokojenci, mlade družine in študentje bodo in bomo morali plačevati davek na vse obresti. Vlado Republike Slovenije sprašujem, zakaj? V čem je smisel takšnega ukrepa? Zakaj to počne? Ali bo to povečalo konkurenčnost v Sloveniji, ali bo to povečalo gospodarsko rast, ali pa gre samo za posebno skupino upravičencev, ki imajo lahko posebne pravice zato, ker se je tako odločila slovenska vlada in vladajoča koalicija. Drugič. S predlogom teh sprememb zakona o dohodnini se vpeljuje obdavčitev obresti na depozite za vse državljanke in državljane v Sloveniji, ob tem ko se tistim, ki so v tej družbi najbogatejši, znižuje davek na dobiček od kapitala, celo dohodek od vzajemnih skladov na obresti iz denacionalizacije, se za vse ostale davčna obremenitev povečuje. S spremembami se ukinja 300 tisoč tolarjev obresti kot tisto mejo, pod katero se ne plačuje dohodne. Nelogično in nerazumljivo! Zakaj vlada ukinja mejo 300 tisoč tolarjev? Zakaj znižuje davčno konkurenčnost Slovenije? Zakaj imajo lahko v Nemčiji oprostitev do 1370 evro, v Belgiji do 1250, v Sloveniji pa nič? Zakaj bodo pri nas delavci, upokojenci in ostali plačali 20 milijard obresti, v Nemčiji, v Belgiji in drugih evropskih državah pa tega ni potrebno? V poslanskem klubu LDS takšnim rešitvam ostro nasprotujemo. V poslanskem klubu LDS ocenjujemo, da je kljub sicer dobrim namenom o pripravi zakona o dohodnini v konkretnih rešitvah [[...]]
Gospod Rop, čas je potekel.
[[...]]spremembah ta zakon prešel v svoje nasprotje, zato mu nasprotujemo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber, Socialni demokrati. Prosim.
Še enkrat hvala za besedo in še enkrat lep pozdrav vsem! Predlog zakona o dohodnini je tisti zakon, ki predstavlja mislim da najbolj transparentno sliko razmišljanja vlade pri tem paketu davčnih zakonov, ki jih obravnavamo v največji meri ravno na tej seji. Tudi že sicer veliko besed o sami davčni reformi v zadnjem obdobju je povzročilo veliko nejasnosti, veliko vprašanj, ki se zagotovo odrazijo tudi na veliki zaskrbljenosti predvsem v gospodarstvu in ne nazadnje tudi posameznikov, ampak ostanimo pri gospodarstvu, ki zaradi nejasnih napovedi ne ve, pri čem je. Sicer pa lahko povemo, da zakon o dohodnini s tehničnega vidika ni dobro pripravljen. Finančna ocena spremembe zakona govori o nevtralnem učinku z vidika javnofinančnih prihodkov. Toda utemeljitev je slaba. Simulacija je narejena samo za leto 2003, zaradi česar so zanemarjeni časovni učinki, kar zagotovo pušča večja odstopanja pri oceni za naslednja leta. Tudi sicer družbene skupine, ki jih poskuša ta zakon o dohodnini favorizirati, v tem zakonu so tiste, o katerih mislim, da je potrebno spregovoriti le nekaj več, kajti zakon predvsem privilegira cerkvene uslužbence, denacionalizacijske upravičence, javne uslužbence. K temu sicer dodaja tudi športnike, kmete, obrtnike in druge, vendar pa žal obžalujemo, da vlada ne kaže razumevanja za potrebe mladih, za potrebe delavcev, za potrebe srednjega razreda, za potrebe malega gospodarstva in predvsem tudi za potrebe raziskav in razvoja. Če k temu dodamo, da pravzaprav ne razmišljajo ne vem kako poglobljeno tudi za skupine s posebnimi potrebami, kot so starejši in invalidi, smo ob vsebini takšnega zakona lahko izjemno zaskrbljeni. Zato tudi vlagamo amandmaje, ki naj bi omilili takšno razmišljanje in predvsem poskušali doseči to, da se predvsem mladim omogoča aktivnejšo reševanje stanovanjske problematike, da se jim aktivnejše omogoča varčevati tako na kapitalskem področju kot tudi sicer pri naših hranilnih ustanovah, žal pa ugotavljamo, da nekaterih stvari v tem zakonu, ker pač členi niso več odprti, enostavno ne bo možno popraviti in bodo zagotovo imeli dolgoročne slabe posledice predvsem za mlade družine, za mlade varčevalce. Namreč podaljšanje špekulativnega roka na 20 let, to je rok, ki poteče med pridobitvijo in odtujitvijo kapitala, je rok, ki je napisan na roko predvsem najbogatejšim. Kako naj mlajši uveljavijo možnost trgovanja, če temu tako rečem, s kapitalom, če je to omejeno in spodbujeno pravzaprav za obdobje 20-ih let. Nikjer v svetu ni ta špekulativni rok 20 let, običajno je celo eno leto, mi smo predlagali, da bi bil ta rok vsaj pet let, vendar temu ni bilo prisluhnjeno in obstaja zelo grenak priokus zaradi tega, ker se s kapitalskim naložbami mladi pravzaprav ne bodo ukvarjali zaradi tega, ker je neperspektivno za reševanja njihovih problemov. Seveda pa to, kot sem povedal, ne velja za bogatejše skupine. Tudi sicer smo bili izjemno presenečeni nad tem, da vlada predlaga zmanjšanje davčne olajšave pod 300.000 tolarjev, pri tem se upoštevajo osnove od obresti, ki so dosežene tako za denarne depozite pri bankah, hranilnicah kot pri ostalih kapitalskih naložbah. In neprimerno je, po našem mnenju, prelaganje bremen zopet na tiste, ki že težko varčujejo in varčujejo za nakup prvega stanovanja, za plačilo izobraževanja ali ne nazadnje za zagotovitev mirne starosti. Mi nismo za tak sistem davčne reforme in še posebej ne tudi za ta zakon o dohodnini ne, ker spodbuja v bistvu [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[..]]omogoča obstoj mladim.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat, Nova Slovenija. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister s sodelavci! Zakon o dohodnini je bil v okviru lanskoletne davčne reforme sprejet tik pred vstopom Slovenije v Evropsko zvezo. Še pred začetkom uporabe zakona in tekom njegovega izvajanja v letošnjem letu je bilo podanih več predlogov tako zavezancev kot strokovne javnosti za spremembo obstoječega sistema. Kritike so se nanašale predvsem na kompleksnost ureditve obdavčevanja dohodkov fizičnih oseb, administrativno zapletenost postopkov pobiranja davka in relativno visoko progresivnost dohodnine predvsem glede obdavčitve pasivnih dohodkov, predvsem dohodkov iz vzajemnih skladov in kapitalskih dobičkov. Predlog zakona odpravlja določene nesorazmernosti, ki so odraz sprejetega zakona, in povečuje mednarodno prepoznavnost Slovenije tudi z vidika konkurenčne davčne zakonodaje, ob čemer ne sme priti do bistvenega zmanjšanja prihodkov iz tega naslova. V predlogu zakona, ki nam ga na predlog ministrstva za finance prinaša v državni zbor Vlada Republike Slovenije, so predlagane rešitve, ki se pomembno razlikujejo od uveljavljene ureditve. Obenem so predlagane rešitve usklajene z novelami drugih davčnih zakonov, ki jih Vlada Republike Slovenije hkrati predlaga državnemu zboru v obravnavo in sprejetje. V proračunih Republike Slovenije za leto 2006 in 2007 pa so na strani davčnih prihodkov že upoštevani učinki novele zakona o dohodnini. Zato bo poslanska skupina Nove Slovenije predlog zakona podprla. Razlogov za podporo v zakonu je veliko, naj naštejem samo nekatere. Prvič, pasivni dohodki, to so obresti, dividende in dobiček od kapitala, se bodo obdavčevali ceduralno z dohodnino po proporcionalni stopnji. Drugič, odpravljena bo posebna obdavčitev dohodkov iz vzajemnih skladov. Tretjič, oprostitev plačila dohodnine iz 20. člena zakona o dohodnini je znatno razširjena, in sicer na dohodke iz naslova vrnitve premoženja in odškodnine, prejete v skladu z zakonom, ki ureja izvrševanje kazenskih sankcij; na zamudne obresti, ki jih zavezanec prejme na podlagi sodne odločbe; na prejemke v zvezi z družinsko politiko, kar posebej podčrtujemo; na denarne nagrade, ki se izplačujejo športnikom iz proračuna. Oprostitev plačila dohodnine, spodbuja prostovoljstvo na področju opravljanja nalog zaščite, reševanja in pomoči, kar je za slovenske razmere velikega pomena. In še več oprostitev plačila dohodnine, kar predstavlja znatno razbremenitev zavezancev, obenem pa poenostavitve pri napovedi za odmero dohodnine. Novela zakona o dohodnini zaradi zahtevnosti nadzora in z namenom poenostavitve iz obdavčitve izključuje nekatere bonitete. V poglavju o dohodkov iz dejavnosti je več spremembe, prag prihodkov iz tretjega odstavka 35. člena zakona o dohodnini se bo povišal na šest milijonov tolarjev. S tem bo zagotovljeno poenostavljeno ugotavljanje osnove za obdavčitev za večje število zavezancev, ki imajo dohodke iz dejavnosti. Spremenjen je tudi delež normiranih odhodkov za dopolnilne dejavnosti na kmetijah in za druge kmetijske dejavnosti, kar se nam zdi zelo pomembno. Za kmetijske in dopolnilne dejavnosti in dejavnosti domače in umetne obrti, katere dohodke se ugotavlja z upoštevanjem normiranih odhodkov, se pravi do šest milijonov prometa, se bodo ti priznavali v višini 70%, prej 25%. S tem bo odpravljen problem za zavezance, ki opravljajo navedeno dejavnost v malem obsegu, na primer za vinarje, vrtnarje, oljkarje, dopolnilne dejavnosti na kmetiji. Ker novela zakona o dohodnini prinaša za državljanke in državljane Republike Slovenije v danem trenutku optimalne razbremenitve in poenostavitve, bo poslanska skupina Nove Slovenije predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini tudi podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Obstaja obilica amandmajev in mislim, da jih boste v teku razprave dobili pregledno vse na klop. Amandmaji so bili vloženi. Prosim, proceduralno vprašanje, gospod Cvikl.
Gospod predsednik, naš proceduralni predlog je naslednji. Tako kot ste sedaj vi citirali, h katerim členom so bili vloženi amandmaji, poslanci ne moremo pogledati, ker nimamo pregleda amandmajev. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Pregleda amandmajev ni, gospod Sok. Če ga imate vi, mi ga dajte! pregleda amandmajev ni [[...]]
Besedo ima gospod Cvikl. Izvolite, prosim.
Tako bi lepo prosil, da ali odredite odmor, ali pa nam zagotovijo pregled amandmajev.
Sprašujem ali imate pregled amandmajev na klopi? Ne, ni popoln! Rad bi vas samo obvestil o tem, da obstajajo amandmaji k 6., 12., 13., 16., 24., 25., 33. in 58. členu zakona. Prosim? Še enkrat proceduralno vprašanje?
Poglejte, gospod predsednik, naj vas popravim, obstaja tudi amandma k 57. členu, ki je pa umaknjen. Oprostite, gospod Sok, podpisali ste amandma k 57. členu.
Besedo ima gospod Cvikl.
Proceduralno, gospod predsednik predlagam odmor pol ure ali kolikor je potrebno, da dobimo pregled amandmajev.
Se strinjam. Odrejam odmor 20 minut.
Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je razprava o členih in vloženih amandmajih. Ugotavljam, da ste pregled vseh vloženih amandmajev dobili na klopi, zato lahko preidemo na razpravo o posameznih členih oziroma amandmajih k posameznim členom. Najprej dajem v razpravo 6. člen in deset amandmajev k temu členu. Kdo želi besedo? Gospod Potrč, imate besedo, prosim.
Hvala lepa. Gospod minister, kolegice in kolegi! V zvezi s 6. členom je kar nekaj vprašanj, ki niso povezana izključno in samo s prvim amandmajem. Nam se zdi, da predlog zakona uvaja kar precej nelogičnosti, ko na novo daje nekatere olajšave in na novo zahteva nekatere obveznosti za plačevanje davka. Posebej se nam zdi nesprejemljivo, da bi se od zamudnih obresti, izplačanih na podlagi sodne odločbe, ne vršila oprostitev, ker konec koncev zamudne obresti na podlagi sodne odločbe pač predpostavljajo, da neka obveznost ni bila izpolnjena. In zdaj reči, da si ti dobil ne vem kaj, če si dobil poleg glavnice še obresti, saj si to glavnico dobil mnogo kasneje, kot bi jo moral dobiti - to se nam zdi težko sprejemljivo. Mislimo, da so predlogi, ki omejujejo možnost odbitka, povezani z invalidnostjo, povezani z veteranskimi dodatki in prejemki, povezani z rekreacijskim dodatkom, da gre tu za socialne pravice, ki bi jih morali izvzeti iz obdavčitve. In pričakujemo, da boste na tej točki sledili medsebojno povezani logiki teh amandmajev, ki smo jih s strani Socialnih demokratov in deloma Liberalne demokracije Slovenije vložili, in da jih boste podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peče.
Spoštovani prisotni! Rad bi spregovoril o amandmajih pod zaporedno številko 6, 7 in 8 v pregledu. In sicer o amandmajih poslanske skupine koalicije, poslanskih skupin Liberalne demokracije in Socialnih demokratov. Pred tem pa dovolite, da podam kratek pregled dogajanja v povezavi s prisluhom oziroma dogajanja v povezavi s pomočjo invalidom najsibo v okviru invalidskih podjetij najsibo v obliki pomoči, pod narekovaji seveda, "skrbnikom". Na matičnem delovnem telesu je poslanska skupina vložila amandma, ki je bil predhodnica vseh treh danes vloženih amandmajev, torej tako amandmaja vladne večine kot dveh opozicijskih strank. Ob tem bi rad dobil odgovor na prvo vprašanje: kakšno sprenevedanje je v primeru koalicijskih strank, ko na matičnem delovnem telesu, torej v normalni fazi postopka, zavrnejo amandma, ki zasleduje omenjeni cilj, z grobimi besedami, s čudnimi obrazložitvami, skratka, z obrazložitvami, ki niso v pri ne njim, še manj pa v dobrobit ali pa za boljše življenje posameznim invalidom oziroma tistim, ki skrbijo za invalidne osebe. Seveda mi je popolnoma nejasno tovrstno početje in moj poslanski kolega Boštjan Zagorac je še včeraj o zakonu od dohodku pravnih oseb, kjer smo v okviru Nacionalne stranke vložili tudi neke vrste, v narekovaju, "amandma", ki bi omogočal kvalitetnejše življenje invalidskih podjetij, ko je povedal, da se večina žal v okviru tega državnega zbora odloča o posamezni spremembi, torej o posameznem amandmaju, izključno na podlagi tega, kdo je predlagatelj, in ne, kaj je vsebina. S tega mesta sem vas jaz dolžan, poudarim, dolžan okrcati, spoštovani gospodje in gospe iz vladajoče večine, da vedno dajete prioriteto samo tistemu, torej avtorstvu posameznega amandmaja ne pa vsebini. Si predstavljate, da ste pred dnevi zavrnili enako vsebino ali pa mogoče delno boljšo v okviru posamezne dikcije zakona, danes pa pridete pred sejo državnega zbora in se bohotite s to isto zadevo. Po moji oceni je to nesprejemljivo in nevredno državnega zbora. Seveda bomo v okviru Nacionalne stranke podpirali spremembe v okviru 48. točke, torej kar se tiče najsibo občasne ali začasne nege in pomoči invalidnim osebam. Rad pa bi poudaril, da način, kot se opravlja v okviru državnega zbora kot zakonodajne veje oblasti, vam ne more biti v ponos. Prav tako s tega mesta sem dolžen napovedati oziroma napovedati in povprašati predlagatelja amandmaja, ampak lepo po vrsti, napovedati, da bomo v okviru Nacionalne stranke sprožili novelo zakona od dohodka pravnih oseb z novelo, kot smo jo včeraj poskušali spraviti v obliki amandmaja, torej 25% davčne olajšave za invalidska podjetja. In vas zato s tega mesta sprašujem, gospodje in gospe, ki imate glasovalno pravico in prihajate iz koalicijskih vrst, ali boste tudi v tistem primeru odigrali to dvolično in po moji oceni nevredno igro in na matičnem delovnem telesu zagovarjali eno, na plenarnem zasedanju pa zagovarjali drugo in s tem zopet povzročili, da amandma oziroma boniteta invalidskim podjetjem ne bo sprejeta. In to navkljub temu, da je vedno bil govor, da je država dolžna spodbujati konkurenčnost! Seveda, konkurenčnost lahko država spodbuja na način tovrstne elastične davčne politike, ki pa je žal tujka tako slovenski vladi, vam, gospodje in gospe iz vladajoče večine, pa prav tako. Pa bi vas zato danes s tega mesta vprašal, ali boste ostali oziroma postali načelni? In vprašanje, ki izvira iz vloženega amandmaja k 6. členu, podpisanega s stani štirih, zopet vladajočih poslanskih skupin, torej tistih poslanskih skupin, ko v enem trenutku delajo to, ignorirajo invalidske organizacije, invalidne osebe in njihove skrbnike, v drugem momentu pa se napihujejo in govorijo: "Češ, mi smo tisti, ki vam pomagamo." Pa vas sprašujem, v dikciji, kot jo predlagate, v 6. členu nove 48. točke, da govorimo o organizacijah, ki delujejo na državni ravni. To je ena izmed razlik vsebine amandmaja pod točko 6, 7, 8 in mislim, da 9. Kaj pa pomeni ta državna raven? Ali morebiti to pomeni, sodeč po mojih izkušnjah oziroma po izkušnjah Slovenske nacionalne stranke z vašim delom, da bodo tovrstnih bonitet - seveda, če lahko sploh temu rečemo boniteta - deležne samo tiste organizacije, posamezniki, ki so registrirani v mestu Ljubljana oziroma ki so prijavljeni tukaj? Ali pomeni državni nivo? Ali pomeni državni nivo karkoli drugega? Tu vas bi prosil, prvopodpisane pod omenjeni amandma, ne vlade Republike Slovenije, ker vaše stališče do invalidov sem že prevečkrat slišal in nočem več slišati vašega negativno nastrojenega odnosa do invalidskih organizacij, ampak bi rad slišal stališče podpisanih pod amandma. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister z ekipo, kolegice in kolegi. Koalicije se menjajo, težave ostajajo. Torej, težave so stalnica, s katero se srečujemo v tem parlamentu. Govorimo o amandmaju, ki je vložen pod številko tri, to je amandma, ki predvideva, da se v 20. členu pod zaporedno številko 19 doda tudi nadomestilo za invalidnost, ki jih prejemajo delovni invalidi druge in tretje kategorije invalidnosti po zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Ta zgodba ima že kar dolgo zgodovino. V prejšnjem mandatu, ko smo leta 2004 sprejemali novo zakonodajo na področju dohodnine, smo nekateri poslanci vložili amandma na matično delovno telo na ta zakon, ki bi uvrstil to alinejo v ta člen. Amandma je dobil potrebno podporo in bil je sestavni del dopolnjenega predloga zakona, ki ga je potem obravnaval državni zbor. Takratna vladna koalicija je vložila amandma kljub nasprotovanju teh podpisnikov, ki smo ta amandma podpisali, in ga tudi izglasovala in s tem ponovno izločila to alinejo iz tega člena. Naj povem, da smo takrat med zagovornike rešitve, ki jo danes predlagam oziroma smo jo predlagali v poslanski skupini Socialnih demokratov, imeli tudi dva poslanca, ki sta danes ministra, to je magister Drobnič in doktor Bajuk. Oba sta glasovala proti sprejemu amandmaja, ki bi to alinejo, ki smo jo s pomočjo našega amandmaja uvrstili v zakon, ponovno izločili iz zakona in kljub vsej podpori takratnih opozicijskih poslancev je bil amandma vladne koalicije izglasovan in ta rešitev izločena iz zakona. Na začetku tega mandata sem zastavil poslansko vprašanje doktorju Bajuku in magistru Drobniču z vsebino težave delovnih invalidov, kot se srečujejo takrat z njo, ko napovedujejo dohodnino in seveda potem, ko dohodnino dejansko tudi plačajo. Zadeva je problematična zaradi tega, ker za tisti čas, ko ti invalidi delajo, torej so zaposleni, delodajalec odvaja akontacijo dohodnine, za tisti čas, ko pa prejemajo nadomestilo s strani Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, pa dohodnina ni obračuna in tudi ni odvedena. In ko na koncu izpišejo oziroma izpolnijo davčno napoved in ko potem pristojni organ, Davčna uprava Republike Slovenije izračuna dejansko dohodnino, ugotovijo, da so premalo plačali akontacije dohodnine. In dejansko to pomeni dve ali tri višine nadomestil, ki jo prejemajo za svojo invalidnost. Torej so pri tem zelo prikrajšanji, pa še naenkrat oziroma takrat, ko odločbo dobijo, morajo te stroške oziroma obveznost do države, ki jo imajo, poravnati. Sprememba zakona, ki jo predlagamo, ne govori o tem, da delovni invalidi ne bi plačevali dohodnine. Dohodnino še vedno plačujejo za tisti del, ko so zaposleni, za tisti del, ko prejemajo nadomestilo za invalidnost s strani Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, pa bi s tem našim predlogom, predlogom Socialnih demokratov, k temu členu ne bili obvezani plačevanja dohodnine. Naj povem, da je ta zadeva tudi na ustavnem sodišču - pobuda za ustavno presojo, ki pa še ni prišla dejansko na vrsto, ker nima prednostne obravnave. Kot sem dajal, sem na začetku tega mandata zastavil poslansko vprašanje dr. Bajuku in magistru Drobniču, kako predvidevata rešitev iz te zagate. Povedano mi je bilo, da se zavedajo te težave in da bodo to reševali pri spremembi zakonodaje oziroma zakona o dohodnini. Povedano je tudi bilo, da bodo povabljeni k sodelovanju predstavniki delovnih invalidov in bodo poskušali najti kompromisno rešitev. Torej zadeva je stara, težava je stara, vsako leto znova pa se z njo soočajo delovni invalidi, ki so že tako ali tako prikrajšani zaradi svoje invalidnosti. Jaz predlagam, da ta amandma danes sprejmemo, da naštejemo med vsemi alinejami tudi delovne invalide. In pravijo, da upanje umira zadnje, upanje je, da tiste poslanske skupine, ki so to podpirale v prejšnjem mandatu kot opozicijske skupine in so danes vladne stranke, se pravi poslanke in poslanci vladnih strank, da v letu in pol niso v temeljih spremenili svojega razmišljanja in pogleda na te rešitve in da bodo tako kot takrat tudi danes podprli predlagano rešitev.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Veber.
Hvala. Rad bi obrazložil še amandmaje k 6. členu pod številko dve naprej. Gre za družinske invalidnine in družinske dodatke. Te družinske invalidnine in dodatki so namenjeni osebam oziroma družinam, ki skrbijo za invalide. Torej gre za osebe, ki so seveda pripravljene pomagati invalidom, da lažje prebrodijo vsakodnevne težave oziroma opravila, ki jih pač morajo opraviti pri svojem življenju. Velikokrat gre pa tudi za starejše osebe in te so še posebej zadovoljne in srečne, da so lahko doma in da jim nekdo pri tem priskoči na pomoč, kajti kvaliteta življenja je seveda v domačem okolju za vsakega posameznika, še posebej če je starejši, še toliko bolj pomembna in zato je nesmiselno obdavčevati družinske invalidnine in družinski dodatek. Zato seveda predlagamo, da se to uvrsti v kategorijo oprostitev. Rad bi povedal še nekaj besed o amandmaju pod številko 5. Gre za rekreacijski dodatek. Ta rekreacijski dodatek je pravzaprav namenski dodatek za to, da se mnogi, ki sicer mogoče tega ne bi načrtovali, vendarle odločijo tudi še za aktivnejše življenje, za rekreacijo, ki velikokrat pripomore k temu tudi, da ohranjamo svoje zdravje in da nenazadnje s tem tudi zmanjšujemo stroške zdravljenja, kar pomeni, da če oprostimo rekreacijski dodatek plačila dohodnine, pozitivno vplivamo na javnofinančne prihodke tudi zaradi tega, ker jih po drugi strani na področju zdravstva ne povzročamo. In še nekaj besed o oskrbnini za čas trajanja poklicne rehabilitacije po zakonu o vojnih invalidih. Predlagatelj zakona je sicer med oprostitvijo plačila dohodnine uvrstil veteranski dodatek, tudi Socialni demokrati podpiramo takšno odločitev, predlagamo pa, da se tudi dodatki po zakonu o vojnih invalidih za oskrbnine za čas trajanja poklicne rehabilitacije ravno tako uvrstijo v kategorijo oprostitev plačila dohodnine in s tem ne nazadnje tudi izenačitev statusa tako po zakonu o vojnih veteranih kot po zakonu o vojnih invalidih. Gre za dve izjemno občutljivi kategoriji, ki si zagotovo zaslužita vse več kot to, da eno ali drugo dodatno obdavčujemo ali obremenjujemo z dohodnino, še posebej, če gre za rehabilitacijo. Toliko o teh in seveda tudi podpiram ostale amandmaje k temu 6. členu, ki mislim, da resnično izboljšujejo stanje predvsem invalidov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Cvikl. Prosim.
Gospod predsedujoči, gospod minister s sodelavkami in sodelavcem, poslanke, poslanci! Razpravljal bom o nekaj amandmajih k 6. členu. Najprej bi proceduralno predlagal, gospod, da strokovne službe zagotovijo to, da se vrstni red amandmajev, ki se nanašajo na 39. točko zamenja tako kot so bili amandmaji vloženi. Torej, da imamo najprej amandma poslanske skupine Liberalnih demokratov in potem za njim amandma pod številko 6 tako imenovane koalicije, ker je koalicija ta amandma vložila kasneje kot Liberalni demokrati, to je minimalno, kar zahteva politična kultura. Ker drugače se bo podprl amandma koalicije in bodo ostali amandmaji brezpredmetni. V tej zvezi me veseli, da bodo to določbo branili tisti poslanci, ki sedaj pod vladajočo koalicijo očitno podpirajo uvedbo nove 48. točke, da se pomaga in da se iz dohodnine izloči prejemke za občasno ali začasno nego, pomoč invalidom. Obžalujemo, na odboru za finance in monetarno politiko ta originalni predlog Slovenske nacionalne stranke ni dobil podpore niti ministra niti vladajoče koalicije, nekaj se je zgodilo čez vikend. Tako upam, da boste to pa še zraven tako peljali, da bomo najprej glasovali o 7, 8 in potem šele o 6 amandmaju. Prav tako bi prosil proceduralno, da amandma pod številko 9 umaknete, ker je DeSUS bil prisiljen amandma umakniti. Ampak to, kar želim pri tem amandmaju govoriti, je pa točka 1, in to so zamudne obresti. Gre za to, da je poslanska skupina Socialnih demokratov korektno predlagala, da se črta omejitev izločevanja zamudnih obresti iz dohodnine tako, da to velja za vse zamudne obresti. V tej zvezi bi vas lepo prosil, če bi poslanci vladajoče koalicije in pa vlada sama spoštovala tudi mnenje zakonodajno-pravne službe, ki pravi, dne 15.11., dan preden smo to obravnavali na sami seji, da to pomeni, da na primer obresti, prejete na podlagi sodne poravnave, ki ima ravno tako učinek pravnomočne sodbe, ni pa sodna odločba, ne bodo izločene iz dohodnine. Zato menimo, da je predlog Socialdemokratov korekten in pravzaprav omogoča enakost pred zakonom. Če se je vlada odločila, da zamudne obresti ne bodo vključene v dohodnino, potem vlada naj ne sili vseh, če hočete strank v sodnih postopkih v Sloveniji, v to, da bodo šle na sodišča, da ne bodo pristale na sodne poravnave ali celo izvensodne poravnave, ampak da bodo samo z dejstvom, da jih zakon o dohodnini sili k zmanjševanju svojih stroškov, zato ker zamudne obresti niso vključene v dohodnino, pravzaprav bodo zahtevale, da o tem odločajo sodišča. To bi bila prava pot, če res želite zmanjšati finančno nedisciplino. Tako pa boste sedaj naredili samo to, da bodo sodišča, ko bo to ta zakon sprejet, zasuta z zahtevami za ugotovitev ustreznih zamudnih obresti po postopku, ki bo pripeljal v sodno odločbo. Tako menim, da je potrebno vsaj minimalno ta prvi amandma sprejeti. O drugih amandmajih ne bom kaj veliko govoril, razen to, da mi podpiramo, v kolikor se je celo vladajoča koalicija odločila, da ima toliko prostora v dohodninskem zakonu, da se bodo podprli in iz dohodnine izločili tudi prejemki za občasno ali začasno nego invalidov. In še zadnja misel. Ta 6. člen oziroma ta 20. člen zakona določa, kaj se ne vključuje v dohodnino. To pa ne pomeni, da je mogoče ta 20. člen razumeti, ker temu ni tako, vsaj ne po vseh elementih tega člena, kot podlago za to, da se ne bi po drugih osnovah prihodki ali prejemki iz naslova prejemkov, ki niso vključeni v dohodnino, pa izločali iz obračunavanja na primer davka od obresti. Ta isti 20. člen ima 6. točko, ki pravi, da prejemniki denacionalizacijskih obveznic ob prejemu teh denacionalizacijskih obveznic ne plačajo dohodnine in so zaradi tega izločene. Vendar pa seveda izločati v nekem kasnejšem členu, kot je poskus vlade, popolnoma plačilo do 70 milijard obresti na te denacionalizacijske obveznice, to pa seveda ni korektno in zato bi prosil, da karkoli bomo spreminjali v 6. členu, to ne pomeni nujno, da moramo zaradi tega v nekem drugem členu izločati iz plačevanja denacionalizacijske obresti. Tako upam, da bomo v teku današnje razprave, ki se je začela zanimivo, predvsem z nekorektno pripravljenim pregledom amandmajev in z vrsto v zadnjem trenutku spremenjenih stališč vladajoče koalicije, prišli do boljšega zakona, do boljšega zakona, verjetno pa bi bilo vseeno smiselno, da vlada potem sama na koncu ta zakon umakne, ker ta zakon ne izboljšuje - vemo, lahko ga seveda zavrnemo gospodje in potem smo seveda v situaciji, v kateri bi lahko bili, ker seveda ta zakon z izjemo cedularnosti predvsem približno 90 milijard tolarjev jemlje enim oziroma jih deli drugim. 7 do 70 milijard daje več denacionalizacijskim upravičencem in 20 milijard bo vzel od vseh tako imenovanih malih varčevalcev, pa tudi srednje velikih varčevalcev z obračunavanjem davka od obresti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spomnil bi vas, da razpravljamo o 6. členu. Besedo ima gospod Milan Petek.
Hvala, podpredsednik. Moram reči, da ste me pravzaprav povlekli za jezik, jaz sem mislil govoriti tudi o nečem drugem zaradi tega, ker se mi zdi da je zakon, sam kot takšen, potreben malo širše razprave in malo širših pogledov. Toda držal se bom proceduralno tega, na kar ste me opozorili. Govoril bom o teh členih oziroma o teh amandmajih k 6. členu, za katere pravzaprav menim in upam, da je tudi koalicija spoznala, da so pravzaprav vsi po vrsti za podpreti, ker se dotikajo kategorij, ki jih pravzaprav v tej naši družbi radi dajemo na stran, ali pa se dotikajo področij, o katerih raje nič ne slišimo. Torej, tudi mene pravzaprav preseneča, torej zadovoljuje, čeprav mi je manever jasen, da je nekdo zadaj, v ozadju spremenil vrsti red vloženih amandmajev, in opozarjam in mislim, da je nekorektno in da ne sme biti praksa in da mora za to pravzaprav nekdo odgovarjati, da se torej amandma, ki je bil očitno vložen kasneje, uvrsti na mesto pred vse ostale in si s tem nekdo jemlje reprezentativnost, ali pa pravico, ali pa zaslugo za to, da je uveljavil takšen amandma. Torej, če je po eni strani to očitek, je po drugi strani seveda zadovoljstvo, pa čeprav morebiti niti ne veš, mogoče si bo nekdo v tej koaliciji celo premislil, ker ta amandma ne bo več prvi obravnavan, pa ne bo njihov amandma, pa bo celo umaknil ta amandma in celo zavrnil amandma kasneje, takšen kot bi bil, če bi morebiti bil kdo drugi prvi. Ampak upam, da se to ne bo zgodilo, zato rajši povem, da ne bi bilo do takšnega sramotnega pravzaprav ravnanja prišlo. Mislim, da gre pri, če že govorim o tem šestem amandmaju, ki se tako nadaljuje še v osmi, pa v deveti - gre za torej strukturo ali pa eno olajšavo za slovenske invalide, ki mora biti torej v naših glavah in mora biti v naših srcih in mora biti tudi v zakonu. Gre za kategorijo, za katero enostavno človek ne razume, zakaj je že bila prej izpuščena, bila je in jo sedaj pravzaprav tako, z muko, mukotrpno spravljamo ponovno v ta zakon. Gre za kategorijo hendikepiranih, za katere mislim, da nimajo pravzaprav dosti drugih možnosti, da to svojo hednikepiranost vsaj nekoliko olajšajo s pomočjo oziroma sredstvi, ki bi jim na ta način to olajšalo. Saj res obstaja neka možnost nadomeščanja z asistenco, vendar asistenca pravzaprav direktno povzroča druge stroške in mislim, da bo to težko uvesti in uveljaviti pri drugi obliki financiranja. Zaradi tega torej upam, da ta špekulacija ne bo vzdržala in da bo ta amandma, za katerega upam, da bo ostal tudi v veljavi in da bo kasneje izglasovan. Pa kdorkoli je pravzaprav nosilec ali pa tisti prvi, o katerem bomo v njem razmišljali. O tem, kaj si mislim o samem zakonu, pa bom skušal še pri nekaterih drugih pripombah kasneje malo bolj perfidno pravzaprav povedati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sok.
Hvala za besedo. Torej, če govorimo o 6. členu in pa o amandmajih k 6. členu, moram seveda najprej ugotoviti, da 6. člen v marsičem popravlja to, kar je bilo sprejeto s tako imenovano Mramor-Ropovo davčno reformo. Res so bile takrat sprejete nekatere nelogičnosti in danes se seveda te nelogičnosti popravljajo in jaz sem prepričan, da bo opozicija v celoti na koncu tudi glasovala za spremembo tega dohodninskega zakona, kajti sami ste spoznali skozi ta čas, da ste takrat uzakonili nekatere stvari, ki enostavno ne vzdržijo. Danes je tukaj bilo govora o ideološkosti - ne vem, saj ga je že predsedujoči opozoril, da gospod Cvikl pač izrablja to govornico in vedno govori o nekih drugih zadevah, ki se ne tičejo konkretnosti, ampak takšen je pač njegov način dela. Če že govorite o ideološkosti; ta 6. člen - samo eno zadevo bom povedal, na eno pa je opozoril tudi gospod Petek- , ta 6. člen sedaj ponovno vrača to, da so dodatki za veliko družino neobdavčeni. Vas sprašujem, ali je to potem ideološkost? Da nekdo, ki je sedaj dobil ta dodatek za veliko družino, ugotovi, da bi od tega moral državi plačati davek. Torej, danes, ko boste ta 6. člen in pa zakon sprejeta, bo seveda ta nenormalnost v tej naši izrazito demografsko ogroženi državi popravljena. Torej, na nek način bomo tudi vrnili dostojanstvo temu državnemu zboru. Kolegi, to ste pač naredili takrat, ko ste imeli oblast in ste lahko te zadeve drugače urejali, pa jih niste. Enako seveda velja za to, kar je sedaj stvar debate, se pravi, kar se tiče invalidov, pomoč invalidom oziroma fizičnim osebam, ki jo izplačujejo rezprezentativne in pa druge invalidske organizacije. Torej, tudi to je bilo v prejšnjem zakonu, ampak ste s tem popravkom to zadevo vrgli ven in danes seveda želite, da bi kot opozicija to napako popravili. In jaz to pozdravljam. Tudi v vladajoči koaliciji želimo in zato smo tudi predlagali amandma, ki je v tem pregledu zapisan pod številko 6. In ni res, da bi bili amandmaji 6, 7 in pa 8 povsem enaki. In očitek, zakaj se je amandma strank vladajoče koalicije uvrstil pred amandma, ki so ga vložili Liberalna demokracija in Socialni demokrati, je neumesten, zato ker če pogledate poslovnik, se najprej glasuje o amandmaju, ki je najbolj oddaljen od prvotnega teksta. In ker ta amandma vladajoče koalicije ni enak amandmaju LDS in SD, namreč pravi, da gre tu za reprezentativne in druge invalidske organizacije. Iz tega razloga je torej poslovniško povsem korektno, kolega Cvikl, tako kot je napisano. In najprej se bo glasovalo o tem amandmaju, če bo ta sprejet, bodo ostali amandmaji, vaši, brezpredmetni. Mi pa bomo zelo veseli, če boste tudi vi to podprli in bomo tako skupaj popravili nekaj, kar ste pač v preteklosti iz ne vem katerih razlogov naredili napačno. Tu kolega Petek napačno sprašuje nas, to vprašajte svoje kolege, najbolje, če vprašate svojega vodjo poslanske skupine, gospoda Ropa, pa gospod Mramor mu lahko pri tem pomaga, in vam bodo povedali. Rad bi se opredelil še do amandmaja pod zaporedno številko 1. Predlaga se, da se pravzaprav ne obdavčujejo izplačane obresti v vseh primerih. Sam pa mislim, da takrat, ko gre za poravnavo, je le-ta lahko različna in obresti so takrat lahko tudi različno velike, samo na podlagi sodne odločbe pa so te obresti popolnoma jasno določene. In, spoštovani kolega Cvikl, sodne poravnave se - in prepričan sem, da je tako - ne delajo zaradi tega, da bi se nekdo izognil plačilu obresti, ampak zato, da se pride do določene rešitve - in to čim prej, mimo sodišča. Zato amandmaja pod številko 1 ne bomo podprli in menimo, da je tako, kot je predlagala vlada in kot je bilo tudi sprejeto na odboru za finance, pravilno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, replika?
Replika. Saj mogoče je brezpredmetna, tako kot je brezpredmetno glasovati o amandmaju številka 7, ker pač nimamo dovolj velikega števila glasov, tako da boste to vedno zavrnili. Problem sploh ni v tem. Problem je v tem, da se je vladajoča koalicija odločila, potem ko je amandma, ki je bil vložen s strani SNS na odboru za finance in monetarno politiko, zavrnila. Nas veseli, da ste povzeli amandma, celo nekoliko razširili ste ga, in verjamem, da boste zelo ustrezno predmetno tudi glasovali. Kar se pa tiče vaše brezpredmetne razprave glede 1. točke, pa vam moram povedati - če boste prebrali, na računalniku lahko najdete, vidim, da imate odprtega -, preberite mnenje zakonodajno-pravne službe in boste videli, da se zastavlja vprašanje, čemu se je predlagatelj odločil za neobdavčitev teh obresti, ne pa tudi obresti, prejetih, na primer, na podlagi sodne poravnave, ki ima učinek pravnomočne sodbe, vendar pa sodišče v tem primeru ne izda sodne odločbe ali pa tudi, in tako naprej. Zamudne obresti so zelo jasno izračunane. Uporablja se KSEL in ustrezna obrestna mera, ki jo določi zakonodaja. Tako je popolnoma nedvoumno jasno, kako se zamudne obresti določajo. To, kar boste povzročili, boste povzročili število tako imenovanih zahtevkov za sodišče, in verjamem, da boste na podlagi tudi tega lahko rekli gospodu Zalarju, da ni primeren za predsednika okrožnega sodišča v Ljubljani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petek, imate repliko? Prosim.
Repliko gospodu Soku, zakaj menim, da ni korektno, da je vaš amandma primaren ali pa, da je na prvem mestu. Vi ste to utemeljili, da je pač nekoliko drugačna vsebina. Ravno tukaj hočem povedati, enostavno ne razumem, kako hočete invalide spraviti v ene škatlice, v reprezentativne in druge invalidske organizacije, ki delujejo na državni ravni. Invalidi so invalidi, invalidi so tisti, ki so utrpeli v svojem življenju določene posledice. Ali so vključeni v tako reprezentativno ali državno organizacijo, je seveda druga zgodba, torej so upravičenci, kadar pač to dobivajo in jih financirajo različne invalidne organizacije. Zaradi tega se mi ne zdi korektno, da enim te pravice omejujete, drugim bi pa zaradi neke reprezentativnosti ali, ne vem, kakšnih drugih kriterijev to priznali. Postavite se v njihovo vlogo. V svoji vlogi so oni potrebni teh sredstev, so potrebni te pomoči, te pomoči dobivajo iz različnih načinov, iz različnih virov, zaradi tega menim, da ne bi smeli tega omejiti. Če bo pa v izpeljavi morebiti kakšna težava se pač izločijo tisti, ki morebiti res tega statusa nimajo ne pa, da jih a priori že v naprej, pa še niti ne vemo, kaj sodi med ene in med druge v tem oviramo. To je moja replika, ker menim, da ste ta manever naredili namenoma, da ste pravzaprav omogočili, da se to postavi na prvo mesto, dejansko je pa cilj verjetno kar enak.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Starman. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani, najprej bi rad odgovoril na začetku postavljeno vprašanje glede sprenevedanja in nedopustnosti. Odbor res ni podprl podobnega predloga, vendar pa je razprava na odboru bila smiselna in smo se še naknadno posvetovali, dobili dodatne argumente in se seveda odločili drugače. Povedal bi samo še to. Mislim, da je to koristno, normalno in smiselno in je na nek način tudi smisel teh naših razprav tak, da se podučujemo drug od drugega in seveda ustrezno ravnamo. Rad bi samo še to povedal, da je dikcija, ki se je v vloženem amandmaju koalicije, usklajena z zakonom o invalidskih organizacijah in se uporablja v slovenskih računovodskih standardih pod številko 40. Samo to vprašanje je bilo še postavljeno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zagorac. Prosim.
Najprej mi dovolite, da se gospodu Starmanu zahvalim za opravičilo, zakaj niso že na odboru sprejeli amandmaja, ki je enak in ne podoben. Veste, govorimo o davkih in samo davki in smrt so neizogibni, nekaterim pa na žalost še nekaj drugega, in prav je, da jim pomagamo, kolikor se le da. Razlika med obema amandmajema, med amandmajem Slovenske nacionalne stranke in amandmajem, ki ga predlaga Social demokratska stranka Slovenije je v tem, da ste vi dodali na državnem nivoju. Na državnem nivoju obstajajo reprezentativne invalidske organizacije in druge invalidske organizacije, vse pa delujejo na državnem nivoju, razen če bi radi katero od invalidskih organizacij, kot je že kolega Peče povedal, umestili pa deluje smo v Mariboru in ker je registrirana v Mariboru, ne bo upravičena do takšne davčne olajšave. In še enkrat, rad bi malo bolj konkreten odgovor na vprašanje, zakaj niste podprli amandmaja Slovenske nacionalne stranke, ki je enak, kot ste ga vložili vi danes oziroma včeraj v tem tednu. Zakaj ga niste podprli na odboru? Pa ne govoriti, da je bila debata na odboru dobrodošla, ker vi niste debatirali iz koalicije, vi ste bili tam tiho. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa. Sicer je kolega Zagorac pred menoj povedal pravzaprav skoraj vse tisto, kar sem želela omeniti jaz. Bi pa še enkrat prosila za odgovor. Gospod Starman je dejal, da so, ne vem, čez vikend od 16. novembra očitno koalicijski poslanci dobili neke nove argumente, zakaj so vložili, pa bom rekla, vsebinsko identičen amandma amandmaju Slovenske nacionalne stranke, ki so ga pred tem 16. novembra na seji matičnega delovnega telesa zavrgli. Kakšne so vsebinske spremembe, zakaj je njihov amandma pred amandmajem, ki je identičen tudi besedno amandmaju Slovenske nacionalne stranke, zakaj bomo glasovali po spremenjen vrstnem redu? Jaz upam, da bom dobila odgovor, ne vem, ali od gospoda Soka ali pa vas, predsedujoči, ker ste postavili njihov amandma pred ostale amandmaje.
Hvala lepa. Upam, da bomo nekoliko kasneje pojasnili, čeprav je bilo že delno pojasnjeno, zakaj je takšen vrstni red amandmajev. Vsekakor kot predsedujoči o tem nisem odločal. Želi še kdo razpravljati? Gospod Peče izvolite, imate besedo.
Spoštovanje! Kolega pred menoj je poudaril, da je debata dobrodošla. Danes se je pokazalo, da je debata dobrodošla, nočem biti pa žaljiv v naslednjih stavkih - prosim, da to tudi tako jemljete - glede na hitrost dojemanja posameznih ljudi, ki imajo odločitev v rokah. V našem primeru govorimo o sposobnosti oziroma o hitrosti dojemanja na matičnem delovnem telesu. Če določen del poslancev, ki je nasprotoval, po moji oceni, zelo pozitivni vsebini oziroma zasledovanju pozitivnega cilja, ni bil sposoben dojeti obrazložitve, ki je bila podana na celem A4 formatu, torej je bila obrazložitev zelo obsežna, zelo korektna in so pozneje potrebovali soboto in nedeljo, da so prebrali ta tekst, bi zdaj rad ravno zaradi dobrodošlice oziroma zaradi termina, ki ga je uporabil kolega pred menoj iz vladajočih strank, zaradi termina dobrodošla razprava, že sedaj opomnil na prihajajoči zakon s strani Slovenske nacionalne stranke, torej zakon od dohodka pravnih oseb. Ravno zaradi tega, da se tudi v prihodnjem zakonu, ki ga bo obravnavalo matično delovno telo in kasneje parlamentarno zasedanje, ne bi zgodilo isto, da bi zaradi nerazumevanja ali pa počasnega dojemanja prišlo najprej do zavrnitve zakona in pozneje do sprejema zakona pod drugim avtorjem. Zato bom poskušal na čim bolj enostaven način povedati kaj bo zasledoval predlog zakona Slovenske nacionalne stranke, in sicer v enem stavku, verjamem pa, da bo zelo dojemljivo oziroma lahko dojemljivo za vse. Slovenska nacionalna stranka bo skušala popraviti to, kar je večina v državnem zboru je včeraj zavrnila, da bi bila invalidska podjetja oproščena davka. Gospodje in gospe iz vladajoče večine, s tem se boste srečali na eni izmed prihodnjih sej delovnega telesa. Že s tega mesta, glede na to, da je vsebina dokaj enostavna, zelo humana, vas prosim za podporo. In še to, prosim, ne glejte, ko se boste srečali s tem zakonom, na avtorstvo. Če boste gledali na avtorstvo, nam to povejte danes, da se ne bomo podpisali kot Slovenska nacionalna stranka, ampak bomo uporabljali vašo insignijo. Tudi na to smo pripravljeni, ker zasledujemo cilj. Cilj je human. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Cvikl.
Moj predlog je v bistvu proceduralni. Jaz bi vseeno prosil, da nam proceduralno vi ali vaš namestnik pojasni razlog, nekateri pojasnjujejo, da je to zaradi razloga, malo sem matematik oziroma otroci se učijo unije in preseke. In moram seveda povedati, da so rezprezentativni in druge invalidske organizacije ožji pojem kot invalidske in zato je najmanj, kar je nekorektno reči, če bo vaš amandma sprejet, da je brezpredmetno glasovanje [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]ker mi dajemo pa vsem invalidskim organizacijam pravico oziroma vsem, ki dobivajo prejemke od teh, pravico, da to gre iz dohodnine. Dajte se že odločiti: če je namen res samo to, da glasujete samo za svoje amandmaje, se bomo tudi mi nehali podpisovati, ali pa vam napisali amandmaje, pa jih vi vložite.
Hvala lepa. Gospod Kontič, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Vlada molči oziroma minister za finance molči. Res, da imajo samo pet minut prijavljenih k tej točki, ampak jaz bi vseeno želel slišati mnenje ministra oziroma predstavnika vlade o amandmaju pod zaporedno številko 3.
Hvala lepa. Gospod minister, želite besedo? Imate na voljo pet minut.
Hvala lepa. Oprostite, sem mislim, da nisem imel časa, zato nisem odgovarjal. Res je, da že 21.12.2004 smo vam poslali eno pismo, v katerem smo vas tudi obvestili, da vlada namerava pregledati v celoti davčno zakonodajo, ker smo se ravno v tistih dneh odločali samo za nekatere popravke. Kot dobro veste, smo v zakon o dohodnini samo uvedli tri popravke, ki so bili sicer po naši oceni silno pomembni. Takrat smo vam tudi rekli, da bomo ta, vaš predlog pregledali in ga bomo tudi ga posredovali skupini strokovnjakov, ki je bila potem 13. januarja tudi imenovana. Skupina strokovnjakov je tudi to pregledala in končno se je tudi odločila za to isto stališče, ki je danes tudi tukaj vključeno, in sicer, da so dodatki druge in tretje kategorije za invalidnost druge in tretje kategorije, dejansko samo možni takrat, ko obstaja delovno razmerje. In ker je delovno, je to podlaga, je delovno razmerje, da se še vedno mora to tolmačiti tako kot del celotnega prihodka. Po istem načelu so tudi obdavčene pokojnine. Prihodek je pač prihodek, ne glede na vir, in da v tem smislu zato, ker so dodatki za invalidnine II. in III. kategorije samo možne, kadar obstaja delovno razmerje, je potem to nadomestilo, ki je končno dodatek k prihodku, se šteje v celoto in je zato tudi obdavčeno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kontič, prosim.
Hvala lepa. Pri obrazložitvi zakaj oziroma z obrazložitvijo amandmaja pod zaporedno številko 3 sem natančno to tudi povedal. Delovni invalid II. ali III. kategorije je zaposlen, dela štiri ure in za tiste štiri ure, ko dela v podjetju, mu podjetje tudi izračunava dohodnino, akontacijo dohodnine, ki se dejansko tudi plača. Za tiste štiri ure, ko pa delavec ni zmožen opravljati dela oziroma je ocenjen kot delovno nezmožen, pa zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje ne obračunava akontacije dohodnine in ne plačuje akontacije dohodnine. Ko se to na koncu sešteje, seveda ti ljudje padejo v višji razred, zato plačajo tudi višjo dohodnino. Kot posledico navajajo, da se jim dejansko zniža nadomestilo za 2 oziroma 3 višine, ki jih sicer čez leto dobijo, pa jih potem ob plačilu dohodnine, ko za to pristojna Davčna uprava Republike Slovenije dokončno izračuna višino dohodnine, tudi plačajo oziroma odvedejo dohodnino, ki je neke vrste državni davek. Za to gre.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, imate besedo. Prosim.
Jaz bi vseeno prosil, da bi vlada, ker smo sedaj šele pri 6. členu, nekaj povedala o tej zgodbi zamudnih obresti in pa sodnih odločb in sodnih poravnav. Jaz mislim, da je to še večji problem kot to, da se je sedaj koalicija le pridružila SNS in pa nekaterim drugim strankam. Ali vlada resno misli, da je treba zato, ker ste trdi, pri prvem amandmaju k 6. členu zaradi tega zagotavljati stotine novih sodnikov, ker bo naenkrat na stotisoče zahtev po izdaji sodnih odločb zato, da ljudje ne bi plačali zamudnih obresti.
Hvala lepa. Gospod minister, želite besedo. Imate na voljo 3 minute.
Najprej hvala lepa za te 3 minute. Najprej bi rad povedal stališče kar se tiče amandmaja, kar se tiče številke 1. Naj vas opozorim, da v sedaj veljavnem zakonu, v tem zakonu, ki je bil 24. maja sprejet v tej dvorani, je bil tudi vključen v 20. členu sedmi odstavek. In sedmi odstavek je očitno izbrisal in onemogočil katerokoli črtanje iz prihodkov. Lahko vam preberem: "Tudi odškodnine, ki predstavljajo nadomestilo za izgubljeni dohodek vzključno z zamudnimi obresti..." Vključno z zamudnimi obresti. Zamudne obresti so bile izključene iz te olajšave. Kaj smo mi napravili? Ta predlog vključuje to možnost, da sicer na podlagi mnenja tudi teh strokovnjakov, da bi bilo nesmiselno to izključiti, kot je že v tem zakonu, ki ste ga sprejeli, med drugim tudi predlagatelji, predvsem predlagatelji tega zakona, ker bi bilo v svojem bistvu nesmiselno. Vedno, ko se pogovarjamo o davkih, se ljudje zahvalijo in rečejo: "Hvala za roko. Kje pa je komolec?" Zakaj pa ne še več, zakaj pa ne še več. Enostavno zato, ker moramo imeti resno podlago, kaj je obdavčeno in kaj ne. Edina možnost, ki jo imamo in jo vidimo brez vsakih težav, je ta, da ko je sodna odločba, poznamo dejstva, za kaj gre, ne pa da bi odpirali prek drugih mehanizmov možnost pogovorov, dogovorov in še kaj drugega, ravno zaradi tega, da bi se ljudje izognili davku. To je stališče: Ker nočemo odpirati možnosti, da bi ljudje prek določenih sklepov med seboj prišli do neobdavčevanja, smo pristali na to in mislim, da je to pravilno, zato je bilo tako tudi vključeno, da se zamudne obresti [[opozorilni znak za konec]] , ko so na podlagi sodne odločbe, da se tudi to spoštuje. Kar se pa tiče problema tega dodatka, tega nadomestila. Vedno, ko se razpravlja o davkih, ko pride ta člen na vrsto, in to so izjeme in posebne olajšave, je to predmet velikih razprav. Kaj je tu logičen argument? [[Ponovno opozorilni znak za konec.]] Gre za neko delo, ki je dejansko s socialnega vidika ocenjeno kot nekaj silno pozitivnega, kjer je treba na nek način pomagati. Tu pa imate lahko dve možnosti: [[izklop mikrofona]] ali se zavzeti za večje plačilo [[...]]
Gospod minister, opozarjam vas, da je čas potekel.
Gospod predsedujoči, prosil bi, če mi državni zbor da možnost dodatne minutke, da na to odgovorim.
Rad bi vam povedal, da sem zjutraj, preden smo začeli, tudi predlagal podaljšanje časa, vendar predlog ni bil sprejet. Gospod Cvikl, proceduralno vprašanje?
Najprej bi rad ugotovil, da ste zdaj videli najbolj banalen primer, kaj pomeni, če avtomat izklopi mikrofon. Mi si tega nismo izmislili, mi smo temu nasprotovali. Predsedujoči naj odloči, kdaj bo avtomat "izklopil" besedo ministru za finance. Vladajoča koalicija je to hotela. Jaz nimam problema, da bomo ministru za finance dali čas, ampak potem, ko bomo opravili razpravo do konca. Hočem samo reči, da vendarle v vladajoči koaliciji razmislite, ali je smiselno, da avtomat jemlje besedo ministru. Samo da zaključim, kaj je moj proceduralni predlog. Jaz bi predlagal, da mogoče nadaljujete z razpravo in potem seveda se lahko k temu vprašanju vrnemo, ker minister za finance namreč ni odgovoril na tisto, kar smo ga vprašali. Saj ne gre za sodne odločbe. Gre za mnenje zakonodajno-pravne službe za sodne poravnave, ki imajo učinek pravnomočne sodbe. In tu je potrebno samo ali črtati to, kar so seveda pisali kolegi, in povedati, da se osma točka povezuje s sedmo točko, kolegi iz SD, ali pa seveda pripraviti amandma na amandma. Če boste pa to zavrnili poslanci vladajoče koalicije, potem seveda tega ne boste naredili in bo prišlo na stotisoče zahtev, pa ne zato gospod minister, da bi se ljudje izognili plačilu zamudnih obresti, ampak zato, da bi namesto sodnih poravnav skozi sodno odločbo dobili pravico, da se jim zamudne obresti, izdane na podlagi sodnih poravnav, ki imajo moč pravnomočne sodbe, kot pravi zakonodajno-pravna služba, preprosto ne vključijo v dohodnino. Poglejte, gre za zelo enostavno zadevo, da imamo v proceduri v odboru za finance nek zakon, da imamo na to mnenje zakonodajno-pravne službe in običajno poslanci vladajoče koalicije vsaj skozi svoje amandmaje povzamejo dobronamerne, korektne predloge zakonodajno-pravne službe. Ampak vi niti tega ne želite več. Zato imamo seveda neko čudno situacijo, ko, kot smo videli, minister izgubi besedo z avtomatom in ko seveda se več niti ne spoštuje dobrohotnega mnenja zakonodajno pravne službe. Zato predlagam, da na koncu razprave ministru omogočimo, da odgovori na naše vprašanje, zakaj ne vključiti vsaj tega, kar je zakonodajno-pravna služba rekla, kolegi iz Social demokratov so pa preprosto podali predlog, ki vsebinsko gre v tej smeri. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz se opravičujem gospodu ministru, da ni uspel vsega povedati, vendar sem ga kot predsedujoči opozoril, da ima vlada v tem primeru na voljo samo pet minut. Kar se tiče proceduralnega vprašanja gospoda Cvikla. Gospod Cvikl, če me poslušate. Zjutraj je bil podan predlog, da se vladi podaljša čas za obrazložitev. Ta isti ste predlog zavrnili. Po poslovniku kaj drugega ni mogoče. Zato nadaljujemo s sejo, in sicer z razpravo in obenem povem, da je imela vlada na voljo samo pet minut. Na to sem dvakrat opozoril. Gospod Sok ima proceduralno vprašanje. Prosim.
Ker kolega Cvikl vlado sprašuje nekaj, na kar bi pravzaprav lahko sam odgovoril, ker ne vemo, zakaj so pa oni takrat v celoti to črtali. Jaz predlagam proceduralno, in sicer se naša poslanska skupina odpoveduje dvajsetim minutam v korist vlade in dajemo ta čas na razpolago, da vlada odgovarja, če se seveda gospod Cvikl in njegovi s tem strinjajo. Hvala lepa.
Vaša poteza je zelo lepa, vendar to ni v skladu s poslovnikom. Prosim, gospod Peče.
Spoštovani navzoči! Jaz verjamem, da bo proceduralni predlog zasledoval cilj tako kolega Cvikla kot kolega Soka. Rad pa bi poudaril, da ne sme postati avtomatizem, da se vladi kljub napovedanemu času kar avtomatsko podaljša čas. To je bil jutranji predlog. Jutranji predlog ni bil nič drugega. Bi pa jaz, če lahko, dal nasvet. Gospod predsedujoči, jaz bi vprašal, če katera izmed poslanskih skupin nasprotuje temu, da se med to razpravo dovoli podaljšati razpravo tako predstavniku vlade kot predstavniku Slovenske nacionalne stranke, glede na to, da imamo tudi mi prepoved govorjenja, razen seveda proceduralno. Če upoštevamo dejstvo, da je Nacionalna stranka bila avtor te zamisli, ki ste jo pozneje povzeli v okviru vladnih strank in da je Nacionalna stranka prevzela tako avtorstvo nad zakonom od dohodka pravnih oseb, katerega je pozneje v tako imenovani krovni zakon povzela vlada in da je dejstvo, da je Slovenska nacionalna stranka napovedala spisanje novega zakona od dohodka pravnih oseb. Prosim, če boste v kompletu povprašali, ali kdo izmed poslank in poslancev nasprotuje temu, da bi vlada in pa Slovenska nacionalna stranka dobili vsaka še po 10 minut. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Peče, vi boste čez 10 minut nadaljevali predsedovanje te seje in jaz upam, da boste upoštevali poslovnik, kot ga jaz sedaj upoštevam in tudi v takih dilemah ravnali prav, to se pravi v dilemah, pred katero sem tudi jaz. Gospod Potrč, imate besedo.
Gospod predsednik, dovolil si bom enako kot kolegi, da pet stavkov o tem problemu povem. Razlog, zakaj je do tega prišlo, je na vladi. Vlada do kolegija ni predlagala potrebnega časa, tako kot so ga predlagali ob drugih točkah. Primer, gospod Virant si je izboril ali pa je predlagal 50 minut in jih ima, vi ste predlagali 5 minut in jih imate, mi imamo nek red, po katerem se na kolegiju določa razpored časa, vse drugo je za mene z vidika poslovnika zelo sporno, ker drugič bom prosil jaz, da sem se zmotil, in bi rad še govoril in bi rad imel še 20 minut.
Hvala lepa. Gospod Potrč, upam, da ste nam obrazložili, zakaj je do tega prišlo. Še kdo želi besedo v razpravi o 6. členu? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 12. členu, ki ima dva amandmaja. Kdo želi besedo? Gospod Cvikl.
Samo eno vprašanje imamo, in sicer, če bi vlada pojasnila. Odločila se je, da se poveča oprostitev iz 3.9 na 6 milijonov. Mi smo predlagali, da se to poveča na 10 milijonov. Bilo je zavrnjeno, nihče nam do sedaj ni povedal, kakšen je učinek. Na odboru za finance smo prosili, da bi to pojasnili. Tako da če mogoče vlada lahko pisno z nami komunicira ali na kak drug način, ampak to informacijo bi potrebovali, da bi poslanci vladajoče koalicije pravzaprav vedeli, da zavrniti prvi ali drugi amandma je z vidika finančnih učinkov praktično irelevantno, da ne bom rekel brezpredmetno.
Hvala lepa, gospod Cvikl. Upam, da vam bo predstavnik vlade oziroma minister lahko v tem primeru odgovoril pismeno. Besedo želi gospod Sok.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da je predlagana rešitev v tem zakonu izredno dobra. Prav tako je zakon, ki je bil sprejet v prejšnji vladi, ki sta ga v parlamentu predlagala takratni predsednik vlade, gospod Rop, in takratni finančni minister, gospod Mramor, za dopolnilne dejavnosti določil 25% odbitka za normirane stroške, in sicer do vrednosti 3,9 milijona. Vsi, ki vsaj malo poznajo, recimo, dejavnost vinarstva, čebelarstva, zelenjadarstva in tako naprej, vsi, ki se vsaj malo spoznajo na te dejavnosti, vedo, da je 25% odbitka za normirane stroške nemogoče. To je nemogoče, gospodje! 25% stane pri vinu steklenica! Še več kot 25% stane zamašek! Vi se lahko, kolega Cvikl, smejite, verjetno nikoli v življenju niste kmetovali in tudi ne veste, kaj je kmetijstvo. Če bi to vedeli, potem se ne bi smejali. Vi veste, da je kmetijstvo samo to, da vsak dan na krožnik dobite "šnicl". Tisti, ki pa morajo to delati, pa seveda na to gledajo veliko, veliko drugače. In seveda logično je, da je ta vlada prisluhnila tem ljudem, ki želijo ob kmetijski dejavnosti, ker ne morejo preživeti, ker s 5 hektarji povprečno veliko kmetijo, ko smo vstopili v Evropsko unijo, ne moreš preživeti. Se pravi, če želiš preživeti, moraš poleg tega imeti še neko dopolnilno dejavnost. In hvala bogu, da smo sedaj prišli do tega, da je napredek na tem področju izredno velik. Vlada je pristala na to in predlagala, in to bo tudi sprejeto, da si lahko tisti, ki se ukvarjajo z dopolnilno dejavnostjo, odbijejo 70% za normirane stroške, in to do vrednosti 6 milijonov, prej je bilo 3,9. 6 milijonov zato, ker je to nekje primerljivo s tistimi, ki vstopajo v obvezno plačilo DDV, se pravi obrtniki in podjetniki. Pa še nekaj. Vsi vemo, kako nam ugaša umetna obrt v Sloveniji. Mislim, da se trenutno s to obrtjo ukvarja okrog 450 ljudi v Sloveniji, ki opravljajo različne umetnostne obrtne dejavnosti. In ta zakon jim sedaj omogoča, da bodo tudi oni lahko po enakem postopku pri napovedi odbili 70% za normirane stroške. Mislim, da je ta rešitev dobra. Seveda pa bi sedaj lahko tu različno predlagali, SD predlaga 8 milijonov, LDS predlaga do 10 milijonov. Tukaj lahko dejansko se gremo nek natečaj in licitiramo, katera številka je tista, ki je najbolj ugodna. Jaz bi bil za to, da podpremo kar se da največjo in tudi v Novi Sloveniji bi bili za to. Vendar glede na omejitve, glede na dohodkovni plačni sistem vseh v tej državi, je nekje potrebno postaviti mejo. Treba se je zavedati, da tukaj ne gre za osnovno dejavnost, ampak da gre za dopolnilno dejavnost. Osnovna dejavnost je kmetijstvo, to pa je dopolnilna dejavnost. Da poenostavim, če se nekdo ukvarja z vinogradništvom, potem je pridelava grozdja osnovna kmetijska dejavnost, če pa ob tem še proizvaja vino, ki ga prodaja na trg, potem pa je to še dodatna dopolnilna dejavnost. Iz tega naslova, bo lahko v dohodninski napovedi delal ta odbitek za normirane stroške v višini 70% in pa do zneska 6 milijonov. Naj še to povem, da zaključim, da se s takšno rešitvijo tudi strinja kmetijstvo-gozdarska zbornica, ki je tudi predlagala v začetku nekaj višje procente. Oni so predlagali 80%, potem so se umaknili in so nekako rekli, da pa je 70% zadovoljivo, s tem, da je treba povedati, da tukaj gre za neko povprečje, kajti imate dopolnilne dejavnosti, ki so nekoliko pod 70% in pa imate tudi dopolnilne dejavnosti, kot so, recimo, delo s stroji, strojni stroški, kjer pa se lahko tudi ti normirani odhodki oziroma stroški gibljejo tudi višje kot pa 70%. To je nek model, ki ga poznajo in v Avstriji in v Italiji in tako smo na nek način vse tiste naše slovenske kmete, ki se želijo ukvarjati z dopolnilno dejavnostjo, izenačili v tem prostoru z Avstrijo in pa Italijo. Prepričan sem, da to, kar ste vi naredili s prejšnjim zakonom, da ste dopolnilne dejavnosti zavrli, ker jim niste dali te možnosti in se ni nihče odločil, da bi dejansko z dopolnilno dejavnostjo začel, ker se mu ni izšlo, da bo ta zakon pravzaprav odprl veliko možnost in da bodo ljudje to izkoristili v velikem številu in se tudi tega poslužili. Še nekaj. Težko postavljate vprašanja vladi, če niste pristali na to, da bi jim lahko tisti, ki imamo čas na razpolago, odstopili nekaj časa, da bi vam odgovarjala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika. Prosim, gospod Cvikl.
Zelo kratka replika, ker me gospod Sok očitno ni razumel. Mu pa lahko pojasnim, da tudi pri nas na Štajerskem znamo trgovati in kmetovati in sem se tudi sam s tem ukvarjal, pa nimam to za svojo osnovno dejavnost, kot jo imajo nekateri drugi. To, kar je predlagano, naš amandma ni nič drugega, kot to, da smo mi najbolj sledili amandmaju obrtne zbornice. Nič drugega nismo naredili. Samo najbolj smo sledili amandmaju obrtne zbornice. Problem tega je pa ta, da vlada niti v pisnem gradivu niti v dokumentu, v zakonu, v Poročevalcu niti z besedico ne pove, kaj pomeni teh 6 milijonov. Če že tako utemeljujete, kako je to pomembno, potem bi bilo korektno, da vlada pove, kakšni so učinki. To smo zahtevali na odboru za finance, nismo dobili odgovora in dvomim, da ga bomo dobili odgovor danes, tako bi bilo tako ali tako brezpredmetno tudi, če bi vlada imela petdeset minut. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Veber.
Hvala. Poleg večjega upoštevanja normiranih stroškov predlagamo v našem amandmaju tudi odpravo neenakosti, in sicer neenakost med tistimi, ki morajo voditi poslovne knjige in med tistimi, ki jim teh knjig ni potrebno voditi. Vlada predlaga, da tisti, ki jim ni potrebno voditi poslovnih knjig, lahko uveljavljajo normirane stroške, tisti, ki ustvarjajo enak dohodek, pa morajo voditi poslovne knjige, pa te oprostitve nimajo priznane. Zato predlagamo črtanje prve in četrte točke in s tem seveda izenačitev davčnih zavezancev, če ustvarijo osem milijonov tolarjev prometa in nimajo nobenega zaposlenega. Zdi se nam nekorektno, da se takšne razlike delajo v zakonu, kajti nekdo, ki vloži svoje delo, pa mora voditi še poslovne knjige, ima že zaradi samega vodenja poslovnih knjig več administriranja, več obveznosti in zaradi tega tudi manj časa za uspešno delo doma ali tudi pri sami prodaji svojega artikla. Amandma resnično izboljšuje razmere na tem področju in širi tudi na tiste olajšave, ki imajo že tako več administrativnih ovir pri svoji dejavnosti, kot pa tisti, ki so jim olajšave trenutno priznane po tem zakonu. Hvala.
Hvala. Glede na to, da je bila nad dosedanjo razpravo večkrat izpostavljena potreba po času, bom sledil navodilom kolega Soka in nekaterih drugih in vprašal, ali nasprotuje kdo temu, da vladi in tistim, ki so v rdečih številkah, torej jim je potekel čas, dobijo na razpolago še po deset minut, glede na to, da danes govorimo o zakonu o dohodnini in verjamem, da vsi mi ocenjujemo, da govorimo o zelo pomembnem zakonu. Torej, še enkrat ponavljam: Moj predlog, namenjen vam, spoštovane poslanke in poslanci je: Ali kdo nasprotuje predlogu, da vladi in tistim, ki za to izkažejo interes, dodelimo še po deset minut, da se lahko aktivno vključijo v razpravo ob tako pomembnem zakonu? Kolega Sok, hočete komentirati?
Hvala lepa. Jaz sem že prej povedal, da predlagam, da se od nas odvzamejo za vlado dvajset minut, pa za vas deset. Se strinjamo.
Poglejte, čeprav verjamem, da je vaš predlog velikodušen, na tovrstno mešetarjenje ne bom pristal, da se eni stranki vzame, drugi da. Pristanem oziroma ponavljam moj predlog, mislim pa, da ga je hotel komentirali tudi kolega Anderlič. Izvolite kolega Anderlič.
Seveda je vprašanje, kaj je večje mešetarjenje, ali ta predlog, ki je bil že zjutraj podan, ali je ta, ki ga podajate vi, ker vaš predlog je preprosto neuresničljiv. Mi mu nasprotujemo, kajti vi ne morete kar tako od treh ur in šestnajstih minut komerkoli dovoliti, da razpravlja, če želi. Tisti, ki mu je zmanjkalo ali tisti, ki ni najavil časa, kajti ne veste, ali bodo vsi tisti, ki so svoj čas prijavili korektno, to tudi izkoristili. Ker vi ne pristanete na mešetarjenje, ki ga je predlagal gospod Sok, mi ne pristajamo na vaš predlog, ker je absolutno zloraba in v nasprotju s poslovnikom. Ker je tega preveč v državnem zboru, prosim, da tega ne počnete še v naprej.
Kolega Anderlič, imate vso pravico do vašega razmišljanja. Če pa ocenjujete, da je sprejemljiv predlog kolega Soka, potem bom dal njegov predlog navkljub mojemu prvemu razmišljanju na glasovanje. Ali kdo nasprotuje sedaj predlogu kolega Soka? Kolega Anderlič.
Lepo vas prosim, vsaj poslušali, bi o čem sem govoril. Govoril sem o tem, da sta tako vaš kot predlog gospoda Soka mešetarjenje in da na nobenega ni mogoče pristati, ker sta oba v izrazitem nasprotju s poslovnikom. To lahko jemljete za ugovor. Ker ste vprašali, če kdo ugovarja vašemu predlogu ali predlogu gospoda Soka, potem je odgovor, da ugovarjam v imenu poslanske skupine LDS.
Osebno mi je zelo žal, da poslanski klub Liberalne demokracije nasprotuje razpravi tako vlade k zakonu o dohodnini. Ampak vaše nasprotovanje ima težo, zato bom umaknil svoj in predlog kolega Soka. Mi pa nadaljujemo z razpravo. Glede na to, da smo zaključili razpravo k dosedanjemu členu, prehajam in v razpravo dajem 12. člen. Želi še kdo besedo o 12. členu besedo? [[Ne.]] S tem zaključujem razpravo k 12. členu. V razpravo dajem 13. člen in amandma. Kdo želi besedo? Kolega Veber, imate besedo. Izvolite.
Samo na kratko bi želel opozoriti, da je že v veliki meri povzeta vsebina tega amandmaja na odboru. To, kar je dodano, pa je, da se vrednoti po pošteni vrednosti premoženje, ki se prenese iz gospodinjstva v podjetje na dan prenosa. Tako želimo pravzaprav nekako še izboljšati vsebino že nekoliko bolj sprejemljivega zakona oziroma člena, kot je bilo to prvotno.
Hvala. Želi še kdo besedo? [[Ne.]] S tem zaključujem razpravo o 13. členu. V razpravo pa dajem 16. člen in amandma k 16. členu. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo k 16. členu. V razpravo pa dajem 24. člen in amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zapiram razpravo k 24. členu. Odpiram razpravo k 25. členu, in sicer k dvema predlaganima amandmajema poslanskih skupin Socialnih demokratov in Liberalne demokracije Slovenije. Želi kdo besedo? Poslanec Rop, izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Sam želim ob 25. členu posebej opozoriti na nekatere nelogičnosti in po moji oceni zelo škodljive rešitve, ki jih predlaga ta člen oziroma ki jih predlaga vlada s takšno dopolnitvijo zakona o dohodnini. Kot rečeno, v tem našem amandmaju, ki ga je pripravila Liberalna demokracija Slovenije, predlagamo, da se tisti del tega člena, ki opredeljuje, da se iz naslova obresti na obveznice iz naslova denacionalizacije ne plačuje ustreznih davčnih dajatev, da se ta del črta, črta preprosto zaradi tega, ker menimo, da ni nobenega racionalnega razloga, da ni nobenega argumenta za to, da bi tovrstne dohodke, kakorkoli drugače jemali kot dohodke ostalih državljank in državljanov Republike Slovenije, katerihkoli že. Na ta način se v poseben položaj spravlja ostale državljane. Zlasti še v luči nekaterih drugih rešitev, ki jih zakon o dohodnini prinaša in seveda ključna je rešitev in odločitev vlade, vladajoče koalicije, da na novo, popolnoma in v celoti obdavči vse, vse, poudarjam obresti za varčevanje, za vloge slovenskih državljank in državljanov. Jaz bi rad ob tem posebej opozoril, da, če mi dovolite, gospod Bajuk, prosim, da mi dovolite, da govorim. Jaz bi posebej rad opozoril, da je zakon o denacionalizaciji, ki ga je takratna DEMOS-ova večina podprla in sprejela, uredil problematiko denacionalizacije v Sloveniji na način, ki je verjetno med daleč najbolj darežljivimi na svetu. Podatki kažejo, da se na osnovi tega zakona vrača v naravi ogromno premoženja in da je bilo izdanih in da še bo izdanih tudi relativno zelo veliko državnih obveznic, obveznic, ki jih bodo plačevale še generacije državljank in državljanov slovenskih davkoplačevalcev. Seveda drži teza, da je zakon o denacionalizaciji zakon in da ga je treba spoštovati. Jaz tudi ocenjujem in menim, da ga je treba spoštovati in ne oporekam zakonu o denacionalizaciji, samo ugotavljam tisto, kar je dejstvo. To je, da je to eden najbolj darežljivih tovrstnih zakonov na svetu, da v drugih državah na takšen način tovrstne problematike niso uredili, niti niso urejali, ampak so do določene mere, v večji meri upoštevali interese vseh davkoplačevalcev v posameznih državah. Dejstva govorijo o tem, kot rečeno, da bo izdanih za 200 milijard obveznic iz naslova denacionalizacije. Na te obveznice, tudi to je dejstvo, se obračunava 6% obrestna mera. Ta obrestna mera je obrestna mera, ki je višja od tržne obrestne mere. Tudi to je dejstvo. To pomeni, da že iz naslova obresti tisti, ki so prejeli obveznice, prejemajo več, kot bi prejeli in dobili, če bi dobili tovrstno premoženje povrnjeno v denarju. Tržna obrestna mera je okoli 3, 3,5%, ta je 6%. In tudi tega se moramo torej zavedati. Iz naslova te obrestne mere bodo dobili in dobivajo še naslednjih deset let vsi, ki so upravičenci iz naslova denacionalizacije, za 12 milijard obresti. Vsako leto na teh 200 milijard bodo dobili še 12 milijard obresti. To se ne nazadnje vidi tudi iz tržne vrednosti oziroma cene teh obveznic. Ta cena je večja, kot je 100 in je približno 100,3 in pravzaprav dokazuje to, o čemer sem govoril. V čem je problem? Kje je razlog za to, da se v tem primeru za tiste, ki so dobili obveznice, za tiste, ki dobivajo takšne obrestne mere, obračuna še posebna državna subvencija? Zakaj to vlada počne? Lahko je izgovor v tem, da obstoji posebna odločba ustavnega sodišča, ki je zavezala vlado, da tistim, ki so prejeli te obveznice, izplača obresti od leta 1994 naprej. In tisto, čemur v Liberalni demokraciji Slovenije ne oporekamo, je to, da se ta odločba ustavnega sodišča za nazaj ustrezno realizira. Res je tudi, da v preteklosti do letošnjega leta niso bili obračunani davki na te obresti za slovenske državljanke in državljane. Zato se nam zdi prav in smiselno, da delijo ti, ki so lastniki obveznic, usodo vseh državljank in državljanov in da smo vsi enaki pred zakonom. Za nazaj mi ne oporekamo odločbi ustavnega sodišča niti pravilni in ustrezni rešitvi davčnega vprašanja v tem primeru. Tisto, kar se nam zdi sporno, tisto, kar se nam zdi nedopustno, je, da tudi za naprej, za naslednjih deset let delamo izjemo ravno in samo za te upravičence. Ni nobenega argumenta. Ni nobenega razvojnega argumenta, ni argumenta z vidika davčne konkurenčnosti. Sočasno pa ta ista vlada ukinja rešitev, ki smo jo dolgo pripravljali, na osnovi različnih študij, analiz in mednarodnih primerjav. Ta rešitev je bila, da plačujejo vsi slovenski državljani in vse slovenske državljanke dohodnino, davke na tiste obresti, ki znašajo več kot 300.000 slovenskih tolarjev na leto. Ta rešitev je bila sprejeta, ta rešitev velja za vse slovenske državljanke in državljane. In ta rešitev se nam je zdela smiselna. Smiselna zato, ker smo naredili v tem primeru zanesljivo tisto, kar je bilo tu povedano: naredili smo primerjavo z Avstrijo, Nemčijo, Belgijo, z drugimi evropskimi državami in ugotovili, da je normalna rešitev v sodobnih evropskih državah, da obstoji meja, od katere naprej se plačuje ustrezen davek. In mi smo takrat določili 300.000. Kaj dela ta vlada? Ob tem, ko se je odločila, da bo dala tem, ki imajo za 200 milijard obveznic, ki prejemajo 12 milijard obresti, ko se je odločila, da jim da 25 milijard subvencij v obliki tovrstne olajšave, pa bo obremenila vse slovenske varčevalke in varčevalce, državljanke in državljane, s 17 do 20 milijardami tovrstnih davkov. Vsako leto bodo delavke in delavci, upokojenci, državljani zaradi te odločitve plačevali - plačevali bodo dohodnino iz tega naslova. In to je odločitev, ki je danes tu pred nami na naši mizi. Prej sem opozoril, da takšne rešitve praktično ne poznajo v Evropi. Naredil sem primerjavo z Belgijo in Nemčijo. V Belgiji obstaja meja 1.250 evrov. V Belgiji, kjer je višji standard, kjer imajo delavci višje plače, kjer imajo upokojenci višnje pokojnine, so se odločili, da mora obstajati meja, da omogočijo vsem državljankam in državljanom, da na določen obseg svojih vlog svojega varčevanja, zlasti tistim malim varčevalcem omogočijo, da niso obdavčeni. In niso obdavčeni v Belgiji. Če pogledamo rešitev v Nemčiji - vsak si lahko to rešitev pogleda - je ta meja 1370 evrov. Torej v Nemčiji delavkam in delavcem, upokojencem ni treba plačevati davka do te meje za obresti, ki jih prejmejo od vlog, ki jih imajo pri bankah. V Sloveniji bo po tej rešitvi, ki je danes tukaj pred nami, potrebno plačati. Zakaj? Zakaj bo treba to storiti? To sem danes spraševal. Zadeva je več ali manj jasna. Očitno je nekdo hotel privarčevati na račun teh malih varčevalcev, da bi poplačal luknjo, ki bo nastala v proračunu zaradi nekaterih drugih olajšav, o katerih je danes govora. Nedvomno govorimo o olajšavi, ki jo bodo prejeli tiste, ki so dobili obveznice iz naslova denacionalizacije, ki prejemajo te obresti, te olajšave in so med bolj bogatimi v Sloveniji. Nedvomno je tudi res, da ta zakon, ta dohodnina uveljavlja cedularno obdavčitev. Jaz sem prej povedal, mi v Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo ta predlog strokovne skupine dr. Kranjca. Prav je, da gremo v cedularno obdavčitev. Vendar naredimo jo primerljivo, mednarodno konkurenčno primerljivo. Naredimo naš davčni sistem konkurenčen. To je eno od temeljnih načel, po katerem se ravnaš, ko poskušaš spreminjati zakonodajo. Mi se strinjamo. Cedularne obdavčitve mi takrat nismo sprejeli, to je dobra rešitev, zato jo podpiramo in smo tudi javno rekli, da je to dobra odločitev. Ampak ne morete uvesti cedularne obdavčitve tako, da vzamete eno nižjih stopenj za obdavčitev kapitala iz dobička pa iz dohodka od vzajemnih skladov, kar je zelo lepo, ker bodo tisti, ki so najbogatejši v Sloveniji, poslej plačevali davke, ki so eni od najnižjih v Evropi, zraven pa dodatno obdavčiti vse delavce in upokojence v Sloveniji. Jaz sem za to, da naredimo primerljivo rešitev in da manj obdavčimo tiste, ki so najbogatejši. Obdavčimo jih manj, ampak obdavčimo jih tako, da varčujemo, da varčujemo v proračunu, da varčujemo pri državi, da varčujemo tudi pri tistih ostalih, ki so najbogatejši in niso upravičeni do kakšnih davčnih olajšav. Ne pa na račun najrevnejših, ne na račun socialnega razslojevanja in dohodkovne neenakosti. To ni razvojno, to nikamor ne pripelje in nas tudi nikamor ne more pripeljati. Zato vas pozivam, da sprejmete amandma, ki ga predlaga Liberalna demokracija, da odstopite od te rešitve in še kako dobro razmislite, ali boste v nadaljevanju šli v spremembo zakona o dohodnini in naredili spremembe tudi kar se tiče meje 300 tisoč. Problem je, da kljub temu, da smo vas opozarjali na odboru za finance, da smo vas rotili, da takšne rešitve ne sprejmete, ste bili avtomatično proti vsem amandmajem opozicije. Zato niste odprli tega člena, zato danes ne moremo popraviti te rešitve, ki je slaba, ki je neprimerljiva z drugimi evropskimi državami in ki bi jo nedvomno morali popraviti, spremeniti in omogočiti normalno obdavčevanje obresti. Zakaj? Prvi razlog je ta, o katerem sem govoril. To je neenakost, dohodkovna neenakost, do katere pride, je nepravičnost, je neracionalna rešitev, ki ste jo pripravili v zvezi z denacionalizacijo in z obveznicami. In je še ena. Dr. Bajuk ima nedvomno na ministrstvu za finance študijo, mnenje o možnih posledicah predlagane obdavčitve obresti za slovenski bančni sektor. Ta analiza je bila narejena že takrat, ko smo pripravljali te rešitve. Strokovne službe vaše jo dobro poznajo. In ta analiza je seveda govorila tudi o tem in govori o tem, kakšen vpliv ima lahko obdavčitev obresti na slovenski bančni sektor, na konkurenčnost bančnega sistema, na konkurenčnost gospodarstva. O tem vam govorim. Zato smo bili previdni, ko smo šli s to obdavčitvijo, zato smo se odločili, da damo mejo tristo tisoč, zato smo se odločili, da naredimo mednarodno primerljivo rešitev in se v tem primeru sigurno nismo vdali tistim, tudi znotraj ministrstva za finance, pa še marsikje, ki normalno znotraj ministrstva za finance navijajo za to, da so prihodki čim večji v javne finance, v državni proračun, da seveda imajo lažje življenje ti, ki sestavljajo proračun, in da so davki čim večji. Verjetno je bilo tega, ko smo mi delali svoj zakon o dohodnini preveč. Verjetno smo marsikomu preveč popustili in preveč dobro skrbeli za javnofinančno blagajno. In to se danes tudi vidi na področju javnih financ. Prihodki so dobri, so solidni in zagotavljajo relativno stabilne javne finance. In smo pozabili marsikdaj na to drugo plat, na podjetnike, na normirane stroške, kot je prej gospod Sok govoril. Predvsem pa takrat nismo pozabili na te ljudi, na male varčevalce, na te ljudi, ki živijo v socialni stiski, na te ljudi, ki so še kako pomembni za socialno kohezijo in naš nadaljnji razvoj. Na te ljudi pa nismo pozabili. Včasih smo pozabili na podjetnike. To kritiko kadarkoli vzamem tudi nase in na tiste, ki smo pripravljali zakon o dohodnini. Zato teh napak ne ponavljajte na tistem področju, kjer smo jih delali. Kadar te napake popravljate in so bile to naše napake, jaz pozdravljam, kadar to delate. Kadar pa delate nove napake, ki so veliko hujše od naših, kadar razbijate slovenski davčni sistem, kadar razbijate ravnotežje v tej družbi, kadar pa peljejo vladne reforme in vaši ukrepi ne v tisto smer, ki piše na vaših plakatih, ne v družbo blagostanja, ne v nova delovna mesta, ne v razvoj, ampak obratno, takrat vas pa rotim, da se ustavite, da razmislite in podprete tiste rešitve, ki so smiselne in racionalne. Hvala.
Hvala vam. K besedi se je prijavil kolega Janko Veber. Izvolite.
Hvala. Veliko smo o tem problemu, ki je vezan na ta 25. člen, govorili tudi na odboru za finance in predvsem opozarjali, da ima Slovenija že danes neobvladljive obveznosti do denacionalizacije. Povečevati te obveznosti na način, da oproščaš plačilo obresti na obveznice, ki jih imajo upravičenci, ki so prejeli odškodnino v skladu z zakonom, ki ureja denacionalizacijo, je resnično nerazumno početje in razmišljanje, ker se zavedamo ali pa se moramo zavedati, da bomo vse to morali nekoč plačati vsi v tej državi, ki pa je predvsem skupna država vseh nas in takšne neenakosti, mislim, da resnično ne smemo povzročati. Gre tudi za to, da za te obveznice že tako jamči država in da pravzaprav njihova vrednost nikoli ne bo ogrožena na način, kot se to dogaja, recimo, z drugimi vrednostnimi papirji, kjer vedno obstaja nek rizik, kaj se bo s tem vrednostnim papirjem zgodilo. Ne nazadnje vsi ti upravičenci, ki so prejeli obveznice, pravzaprav niti ne rabijo trgovati s temi obveznicami. Mirno jih pustijo, dobijo na to oprostitve in njihova vrednost se lepo povečuje, brez da bi karkoli za to vložili truda ali pa se izpostavljali kakršnemukoli riziku. Medtem ko je, recimo, ta zakon izjemno neugoden za tiste, ki želijo na kapitalskem trgu premoženje od nakupa do prodaje povečati na način, da se vključujejo v vse te kapitalske procese. Vendar se je vlada odločila, da je stimulativni rok, v katerem bi se to splačalo, 20-letno obdobje. Ja, kdo od mladih ljudi, ki se želijo vključiti v ta proces, pa bo v stanju tako dolgoročno varčevati in šele po 20 letih pravzaprav koristiti nek kapital? Torej, gre za izjemno veliko neenakost. In to, da je na odboru bila sprejeta odločitev, da se 50% zneska obresti oprosti plačila dohodnine, je sicer eden od majhnih korakov k temu, na kar opozarjamo. To je ne nazadnje tudi potrditev, da to, kar govorimo in opozarjamo, vendar ni vzeto kar tako, iz nekih neutemeljenih razlogov, ampak so resnično številke in obveznosti, za katere bomo morali prevzeti odgovornost, tako velike, da jih pravzaprav nihče ne želi vključiti kot neko obveznost v proračun in s tem pokazati na to, da se zavedamo tega problema, da je šla Slovenija prek svojih zmožnosti na področju denacionalizacije. Zato predlagamo, da se 6. točka 71. člena zakona črta. To je tista točka, ki je prišla dodatno v ta člen, prej tega ni bilo. Je pa seveda treba vedeti, da so te obveznice že do sedaj same po sebi oproščene plačila dohodnine, tako da ta ugodnost že obstaja. In res ne obstaja prav noben razlog za to, da dajemo dodatne ugodnosti na nekaj, kar resnično ne bo imelo nekih ugodnih javnofinančnih učinkov ali pa tudi sicer učinkov za razvoj države v nekem doglednem roku. Povzroča pač neko neenakost, ki bo zagotovo povzročila veliko nejevoljo, veliko tudi pravzaprav težav pri uveljavljanju mogoče drugih rešitev, ki bi bile nujnejše, ki bi bile primernejše, zato da upoštevamo resnično tiste probleme, ki so v Sloveniji takšne narave, da moramo na njih čim prej odreagirati. In tudi varčevanje je zagotovo ena tistih oblik, ki je ta hip nekako najenostavnejša oblika za vse varčevalce. Vendar želimo tudi te obresti pravzaprav obdavčevati in spraviti te varčevalce iz bank v nek kapitalski trg, ki pa seveda je izjemno, izjemno slabo poznan večini in zaradi tega tudi izjemno nevaren za večino, da izgubijo še tiste svoje prihranke, ki jih tudi sicer imajo. Tako ni dobro, da nekatere spravimo v položaj, da ne more prihraniti za ustrezno šolanje, da ne more prihraniti za reševanje stanovanjskega problema, da ne more prihraniti ne nazadnje za starost in težko bomo ali pa jaz si resnično ne znam razložiti, kako pa naj razložimo, da pa ta država nekomu to omogoča, brez da bi karkoli postoril, brez da bi ga karkoli skrbelo, kako bo ustvaril nek prihodek, enostavno se mu že sistemsko v zakonu to omogoča, da se mu ne obdavčujejo obresti na obveznice, ki jih je sicer prejel po zakonu o denacionalizaciji. Torej, upam, da bo ta amandma sprejet in s tem seveda odpravljena ta neenakost in predvsem tudi odpravljen princip povečevanja obveznosti na področju denacionalizacije za vse ostale državljane in državljanke.
Hvala. Na vrsti je poslanski koleg Alojz Sok.
Hvala lepa. Glede na to, da vlada ne more odgovarjati, mi pa imamo ta čas. Jaz bi rekel, da je naš poslanski kolega, gospod Rop, imel zelo ognjevit govor tukaj naperjen na socialno noto. Vendar vseeno me zanima, če on verjame, da delavci, ki delajo v Muri imajo v tem trenutku vsak po sedem milijonov na bančnem računu in da bodo presedli z obrestmi na koncu leta 300 tisoč. Sam je rekel, da so res v preteklosti morda pozabili na podjetnike, da pa nikoli niso pozabili na male ljudi, na delavce in kmete. Torej, kdor mu verjame, mu naj verjame, jaz mu seveda ne. Lahko bi tukaj naštel niz ukrepov. Enega sem danes že povedal. Recimo, vi ste iz obdavčitve, oprostitve obdavčitve izvzeli dodatek za velike družine. Kaj vam je bilo, ne vem. Jaz bi rekel, da ste pač proti temu, da se v Sloveniji v družinah rodi več otrok in da ste jih na tak način hoteli nekako tudi kaznovati, če imajo tri in več otrok. To je ideološki pristop, če že vi govorite o ideološkem pristopu. Da ste skrbeli za male ljudi. Če bi to bilo res, potem bi verjetno še danes bili na oblasti. Ne verjamem, da imajo ti ljudje, ki dobijo ne vem, takšne plače, kot jih po vseh teh letih vaše vladavine lahko dobijo, da imajo toliko denarja na bankah, da z obrestmi letno presegajo 300 tisoč. Namreč ni res, da sedaj se popolnoma odpravlja to, da se do tristo tisoč tolarjev obresti ne obdavčujejo. Ne vem, ali vi niste prečitali predloga in govorite na pamet. Torej to ni res. V letu 2006 ostane 300 tisoč, v letu 2007 se to zmanjšuje na 150 tisoč, govorimo pa najprej, da bo davčni sistem potrebno v celoti spremeniti. Pa ne vem če je to, kolega Cvikl, smešno, temu se lahko vi smejite, ampak imeli ste škarje in platno tako dolgo v rokah, danes pa ljudem hočete dopovedati, kako vas je skrbelo njihovo socialno življenje in kako vas je skrbelo za vse te ljudi. In če se dotaknem področja, o katerem prav tako na zelo ideološki način pristopate, to je vprašanje denacionalizacije. Enkrat za vselej vam je treba seveda povedati, da denacionalizacije ne bi bilo, če ne bi bilo pred tem nacionalizacije. Torej najprej so seveda tisti, ki so po vojni zavzeli vse pozicije in so tudi predhodniki nekaterih strank, ki so danes tukaj v tem parlamentu, zaplenili premoženje, vladali s tem premoženjem, ko je tega premoženja zmanjkalo, so šli v tujino, so si sposodili, ko je zmanjkalo še tistega, ko več niso imeli ne tiste, kar so zaplenili, in tistega, kar so si sposodili, potem pa so sestopili z oblasti. Ni šlo več dalje. In s tem problemom se seveda srečujejo vse postkomunistične države, čisto vse. In mi smo [[....]]Glejte, šli ste ne vem kolikokrat na ustavno sodišče, ti vaši kolegi, ki tukaj sedijo, gospod Potrč bi to vedel, kolikokrat ste porivali to vprašanje pred ustavno sodišče in kolikokrat je ustavno sodišče presojalo, da je pač treba tisto, kar je bilo neupravičeno vzeto, treba vrniti. In postavili ste to mlado državo Slovenijo pred eno od največjih in temeljnih vprašanj, kako bo to vprašanje razrešila. In kar je še seveda najbolj sporno. Vseskozi ste ravnali tako, da ste nekaterim vrnili, jaz si upam trditi, da svojim, nekaterim pa niste. Petnajst let je minilo in danes se še vedno po petnajstih letih ta vlada sooča s tem, da rešuje ta "kurja čreva". Tako je zapleteno kot "kurja čreva". In seveda vse to veliko stane in danes trdite spet nekaj, kar ne drži, da se jih popolnoma opravičuje plačilo davkov od obresti. Ni res, spet niste prečitali predloga! V predlogu piše, da 50% zneska obresti na obveznice, ne vse. Čeprav bi bilo normalno, gospod Rop, za mene bi bilo normalno, da vse. Tistemu, ki ste vrnili, recimo, in ni bil zavezanec po tem, bomo sedaj pripeljali v nek neenak pravni položaj s tistim, ki je pa pač na to premoženje moral čakati toliko in toliko časa. In iz tega pač ni mogel ustvarjati nobene dodane vrednosti. Če je nekdo dobil zemljišča vrnjena, lahko ves čas na teh zemljiščih kmetuje, če pa nekdo tega ni dobil, pač je čakal na milost in nemilost, da se te zadeve v Sloveniji spremenijo in da mu bo končno tudi po zakonu zadoščeno in dana ta pravica. Seveda, vi ste mislili, da se vsemogočni in da lahko delate, kar hočete, in se danes temu smejite in danes to prezentirate kot prvovrstno politično in ne vem kakšno še vprašanje, predvsem pa gre za vprašanje, bi rekel, po nekih vaših kriterijih ideološkosti; sam gospod Rop je v uvodnem govoru napovedal, da gre tu za ideologijo. Ja, kakšna ideologija pa je to, če vendar tisto, kar si vzel, kar moraš po zakonu vrniti, nekoč popraviš te krivice! Jaz nisem ekonomist, gospod Rop, vem pa, kaj je pošteno in kaj ni pošteno. To pa vem. In to vedo vsi, ali so magistri ekonomije ali so kaj drugega. Čisto vsi vemo, kaj je pošteno in kaj ni pošteno. In seveda mislim, da takšen način govorjenja in razmišljanja ni pošten. In še o amandmaju, ki ste ga vložili v zvezi s stanovanjskim rezervnim skladom oziroma lastniki stanovanj, ki plačujejo v rezervni sklad. Ja, to je pa v poročilu zakona že vključeno. Se pravi, ta vaš amandma je tu brezpredmeten. Ne vem, zakaj ste ga vlagali. Ponovno ugotavljam, da ne sledite temu, kar je sprejeto, in vlagate neke amandmaje očitno samo zato, da lahko tu govorite in pred slovensko javnostjo dejansko zganjate neko socialno demagogijo. Hvala lepa.
Hvala vam. Repliko na vaše izvajanje ima poslanski kolega Tone Rop. Izvolite.
Najlepša hvala. Zahvaljujem se vam za ta vaš nastop, ker se mi zdi, da je bil zelo dober. Zelo dober je bil zaradi tega, ker je pokazal na bistvo nerazumevanja. Jaz upam, da - in se vam opravičujem -, da veste, kaj piše v tem predlogu zakona o dohodnini. Poglejte, kaj ste vi tu rekli! Rekli ste, da menda jaz mislim, ali pa kdorkoli s strani našega poslanskega kluba, da lahko delavka Mure dobi več kot 300.000 obresti na leto. Zaboga, saj ravno o tem mi tu govorimo! Jasno je, da ne more dobiti toliko obresti! Jasno je, da je večina slovenskih državljank in državljanov takšnih, da ne morejo dobiti 100.000 obresti! Ampak to, kar dela ta vlada, to kar dela ta minister za finance, je to, da ravno te dodatno obdavčuje! Prejšnja in dosedanja rešitev, zaboga, je bila takšna, da je obdavčevala nad 300.000 tolarjev! Torej ne delavk Mure, ampak tiste, ki so najbogatejši, tiste, ki so rentierji, ki imajo velike vsote denarja na bankah in od tega lahko živijo. Ne pa tistih, ki imajo majhne prihranke in se vsak dan borijo za te prihranke, da nekaj privarčujejo in si nekaj kupijo. Tistih se ne sme obdavčevati! In o tem sem danes govoril, tako da bo jasno, o čem govorim. In še kratek, zelo majhen podatek, ki bo ilustriral, o čem govorim. Pa še enkrat, 300.000 tolarjev, gospod Sok. Torej, vseh vezanih vlog in vlog v tujih valutah - to je podatek iz septembra 2005 - je v Sloveniji za 2.781 milijard. In tistih, ki imajo toliko vlog, da prejmejo nad 300.000 tolarjev, je med 5 in 10.000! Vseh tistih, ki varčujejo, je pa nad milijon! In dosedanja ureditev je bila takšna, da je startala na tistih 5, 10.000, ki imajo največ. Vaša ureditev, ki jo vi predlagate, pa starta na milijon slovenskih državljank in državljanov! In to vam želim dopovedati. Mogoče sem zato preveč ognjevit in se vam opravičujem, ampak to je res resno vprašanje. Vi dodatno obdavčujete milijon slovenskih državljank in državljanov in mi tu razlagate o delavki Mure! In točno to jaz razlagam, da se nje ne sme obdavčiti, ni opravičila, ni ideologije, ni politike, ki se lahko opraviči! Še ta drugi del, o katerem ste govorili. Povedal ste: "Zaboga, saj ni tako, to velja do leta 2008, je prehodno obdobje." - saj vemo, da je prehodno obdobje, postopoma jih boste obdavčevali do 20%, vmes pa malo manj. Ali je to pomembno? Morda je . in to zelo! Takrat, ko bomo prevzeli evro, takrat, ko se bodo pokazale vse posledice trdega pristanka v evro območje, bomo pa dodatno obdavčili tiste, ki jim bo najtežji. Morda bi morali biti obratno, kot sedaj govorite, da bi, če ste se že odločili za to, da jih obdavčite, da bi jih takoj obdavčili pa potem nehali obdavčevati, ne pa obratno. In še nekaj. Govorite tukaj o denacionalizaciji, gospod Sok, jaz sem bil posebej previden, ko sem govoril o denacionalizaciji, jaz sem posebej poudaril, da mi ne nasprotujemo denacionalizaciji, da mi ne nasprotujemo popravi krivic, mi ne nasprotujemo uresničitvi zakona o denacionalizaciji, to sem vam posebej povedal, zato vas prosim, da ne govorite tukaj [[...]]
Kolega Rop, jaz sem vas dolžen opozoriti, replika traja 3 minute, prekoračili ste čas, lahko se prijavite k razpravi glede na to, da poslanski klub Liberalne demokracije ima še mnogo časa, sedaj sem pa dolžan vzeti besedo.
Dobro bomo o denacionalizaciji potem še govoril, ker imam še nekaj podatkov in bi želel ilustrirati to, kar je bilo tukaj povedano, ali pa bom spet repliko naredil.
Kolega Sok, replike na repliko ne bom dovoli, tudi vaša poslanska skupina ima na razpolago še čas. Jaz bom prebral zaporedje, kot je pri meni prijavljeno. Prvi bo dobil besedo poslanski kolega Jožef Horvat, za njim poslanski kolega Moge, za njim Jožef Jerovšek, Milan Petek, Milan Cvikl, Janko Veber ter gospod Potrč. Kolega Petan, jaz vodim vrstni red. Ste takoj za gospodom Horvatom Jožefom, torej drugi ste na vrsti, ne morete biti vedno prvi in tudi ne boste bili vedno prvi ne glede na sugestije, ki jih dobivate od poslanskih kolegov zadaj. Nadaljevali bomo z zaporedjem kot sem ga povedal. Kolega Cvikl, niste bili imenovani, zato vam tudi ne morem dati. Kolega Jožef Horvat, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani. Sam bi rad dal dva prispevka k tej razpravi. Mene veseli, da poslanski klub Liberalne demokracije pozdravlja cedularni način obdavčenja, rad bi samo za osvežitev spomina povedal, da je prav poslanska skupina Nove Slovenije v razpravi lansko leto, ko je državni zbor obravnaval predlog zakona o dohodnini, ravno ta način, ceduralni način predlagala, vendar je bil ta predlog gladko zavrnjen. Jaz seveda zelo spoštujem, meni je zelo drago, skupino, ki jo vodi dr. Kranjc, ampak avtorji so bili že pravzaprav lansko leto aprila, avtorji ceduralnega načina obdavčitve. Druga zadeva, kar bi rad povedal, je ta. Absolutno se verjetno tu vsi strinjamo s tem, da je denacionalizacija velika slovenska rana, ki je enostavno res 15 let ne more, žal, zaceliti. Jaz se poskušam - k sreči nisem doživel niti moja družina katastrofe nacionalizacije - vživeti v človeka ali družine, ki ji je bilo odvzeto bodisi parcela, hiša, se pravi dom, bodisi tovarna. Zakon o denacionalizaciji poskuša nekako te krivice popraviti in ko se ne da popraviti, ne da premoženje vrniti v naravi, dobi oškodovanec list papirja, kjer piše obveznica. To je v bistvu vrednostni papir, ki prinaša tudi obresti. In ne vem, zakaj vas nekatere sedaj boli glava in srce, da 50% obresti od teh obveznic ne podleže dohodnini, če lahko tako rečem. Kaj pa načelo pravičnosti? Še enkrat vas pozivam, postavite se v vlogo oškodovancev? Nekatere družine so zaradi doživetih travm propadle, psihično in fizično tudi. In zaradi tega - imam pred seboj tudi Murino delavko in vse socialne probleme itn. -, ampak da bi pa sedaj po tolikih letih dali tem oškodovancem list papirja, ki je res nekaj vreden, prinaša obresti, in da bi se naj pa sedaj na to v celoti, na te obresti, usedla država, tega pa iz načela pravičnosti enostavno ne morem podpreti. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima Rudolf Petan.
Hvala za besedo. Prej je prišlo verjetno do nesporazuma, ker se je spregledal vrstni red, tako da je sedaj v redu. Spoštovani! Danes smo že tolikokrat slišali o tej temi, ki sicer direktno ni predmet razprave, je pa posredno, ker je vsebina, to je denacionalizacija. Moram povedati, da ta tema ni moja priljubljena, da se nisem kaj dosti vključeval v razpravo, vendar pa mislim, da, to, kar zadnje čase poslušam okrog tega in v okviru tega zakona, pa verjetno presega meje dobrega okusa. Danes je bilo že večkrat rečeno, da za denacionalizacijo so šla ogromna sredstva in poudarke je na ogromna. Ampak, spoštovane gospe in gospodje, to je posledica nečesa. Vprašamo se, kje je vzrok. Vzrok je pa v nekih dejanjih - ne vem, takrat se še marsikdo od nas ni rodil, ampak zgodili so se pa! Ampak država ksreči posluje tako, da mora tudi grehe naših očetov pa starih očetov prevzeti nase. Žal je tako, da tudi naša država še plačuje neke stare kredite iz časa države ali kraljevine Črne gore pred dveh stoletij nazaj. Tako pač je. In če je v denacionalizaciji bilo sedaj vrnjeno ogromno premoženja, to pomeni, da se je ogromno pa še nekaj zraven odvzelo nekomu. Zakaj se je pa odvzelo, pa komu se je odvzelo? Vsakemu, ki je imel nekaj premoženja, je bil nevaren, pa se mu je zato odvzelo pa se ga je poslalo ne vem kam. Sedaj je pa vse narobe, ko se pa neke krivice skušajo popraviti. Ne bom rekel, da je vse bilo korektno. Tega ne bom rekel, ampak žal tako je. Vprašajmo se po vzroku! Zakaj se je premoženje nacionaliziralo, zakaj imamo mi danes to, kot je bilo rečeno, "kurja čreva", še kar naprej? Zakaj se ni rešilo v preteklih petnajstih letih, ko imamo svojo državo? Seveda zato, ker ni bilo nobene volje, zato lahko sedaj vpijemo, koliko premoženja bo vrnjeno v denacionalizaciji. Vprašajmo se, koliko ga je bilo odvzeto v nacionalizaciji! Ampak ne gre samo za to, da je to nacionalizacija, pa denacionalizacija, koliko življenjskih in človeških stikov je za tem! Ko so tiste, ki so imeli svojo hišo, pa malo zemlje, ko so hišo pa zemljo odvzeli, pa jih nagnali. Pa še srečo so imeli, da so ostali živi, da jih niso nekje zakopali na 400-ih mestih po Sloveniji, zato ker še svojega groba ne smejo imeti. Zakopani so, ne pokopani, oprostite. Zato se mi želodec obrača, ko poslušamo o teh velikih sredstvih v denacionalizaciji in zato sem se tudi oglasil, drugače se nisem. To sem posebej poudaril, ker to ni moja tema. Res je, gospod Rop, da vi niste imeli nič s tem, se popolnoma strinjam, tudi jaz nisem imel, ksreči. Ksreči še nimava toliko let, da bi imela kaj zraven, ampak žal midva se s tem srečujeva tudi. Vi, ki ste bili tudi predsednik vlade, bi nekatere poteze morali potegniti v okviru vlade, pa jih verjetno, dobro, niste mogli, niste želeli - saj ni važno, v glavnem niso bile narejene. Tudi jaz bi rajši videl, da bi danes bilo to vse rešeno, pa kakorkoli bi že bilo, boljše bi bilo slabo rešeno kot pa tako, kot je, se pravi, skoraj nič, in da še kar naprej vlečemo te teme. To se pravi, takrat, ko se je ta izvirni greh dogajal, je nekdo s tem profitiral, ker je nekdo neko premoženje dobil, nekdo je s tem gospodaril, nekdo je iz tega vlekel profit. Tisti, ki je pa to izgubil, pa ni imel mogoče še za golo preživetje. Nekateri so zato, žal, morali iti v tujino in se jim danes očita, ja, kaj ste pa prej delali. Ja, kdaj pa? Zato, da je ohranil svoje golo življenje, vsaj to je imel od tega. In želel bi povedati tudi to: res je, da nekatere rešitve, ki jih mogoče tudi mi danes vlečemo, drugje ne poznajo. Res, s tem se strinjam. Vendar tudi niso nikjer drugje v tej razviti Evropi, ki jo poznamo, imeli nacionalizacije. Nikjer. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Nikjer je niso imeli - v razviti Evropi sem rekel. Me prav zanima, če je bila to takšne vrste revolucionarna denacionalizacija. Je ni bilo in zato tudi ne more razumeti, kaj to pomeni. Enostavno ne more razumeti, še marsičesa drugega ne. Po drugi strani bi vas vprašal, saj imamo še tudi kaj drugega, česar v Evropi ni. Bom omenil davek na izplačane plače. Kje imajo takšen davek, takšen davek, davek na izplačane plače? Takšen davek, govorim, ki se tako obračunava kot pri nas. Me prav zanima, me prav zanima, kje, pa koliko je takih držav, pa da je tudi takšen sistem. Zdaj bom pa tako vprašal - prej je bilo rečeno, zakaj se nekatere stvari uvajajo, komu to koristi. Bom pa jaz tako vprašal, zakaj se je pa, ne vem, izvedla ta nacionalizacija, ki je zdaj toliko osovražena, ko je treba neke krivice popraviti. Komu v korist je pa to bilo? Ali se je s tistim, ne vem, so se pokrivale, se še sedaj pokrivajo kakšne deponirane obveznice Mercatorja pri Triglavski banki, pri Triglavski zavarovalnici, ali se to tam mogoče tista razlika plačuje ali je, ne vem, se je s tem plačala kakšna zadeva v zvezi s SIB banko ali pa kaj podobnega? Ne vem.
Kolega Petan, prosim vas, če se držite vsebine 25. člena in amandmaja k 25. členu. Že do sedaj sem vam preveč popuščal. Lepo vas prosim, držite se vsebine.
Gospod predsedujoči, jaz se strinjam z vami, vendar potem bi morali tudi ostale, ki govorijo o denacionalizaciji, tudi prekiniti. Ampak, seveda, to ni bila vaša krivda, ker se je to že prej začelo. Tako, da, jaz bom zdaj zaključil, zato ker hočem pač neki konec potegniti. In pravite, rečeno je bilo, da nas rotite, kako naj nekatere stvari spremenimo, da nekih stvari se ne da tako hitro. Kako ste vi prej, ko ste pripravili ta zakon, ki sedaj velja, dobro razmislili? In da ima finančno ministrstvo analize določenih vplivov in da bi si to lahko prečitali. Zdaj bom pa jaz tako vprašal. Če je to vse bilo pripravljeno, zakaj pa imamo potem takšne probleme ravno na tem področju, ki ga danes spreminjamo? Kup problemov je pa, če ste vi vse te analize imeli, zakaj pa tega niste tako uredili? In bom še enkrat vprašal naslednje. Kako pa naj ravno zdaj vam verjamemo, da so te vaše rešitve ravno prave, če so tiste prejšnje, ko ste imeli vse te analize, pripeljale do določenih problemov? Jaz ne trdim, da je bilo vse zanič, tega nisem nikoli rekel in tudi ne bom, nikoli tega ne bomo rekel. Ampak, so določeni problem in je tudi nerazumljivo - sedaj bi vam pa na vrat na nos morali verjeti. In tudi to poglejte, ko smo pri teh različnih davkih, davkov na izplačane plače. Sedaj se zavzemate, da bi bilo potrebno takoj ukiniti, ampak uveljavili ste jih vi. Poleg tega pa nam tu nekaj, vsaj meni ne gre nekaj skupaj. Kako to, da smo ena redkih držav v svetu ali pa če hočete v Evropski uniji, ki ima najdražje delo tisto - recimo, največ stroškov ima tisti delodajalec, ki zaposluje ljudi z visoko strokovno izobrazbo. Mi pa govorimo o nekem razvoju, da smo razvojno naravnani - vsaka druga beseda je bila, da smo razvojno naravnani -, imamo pa najbolj obremenjeno delo tisto, ki je lahko najbolj razvojno naravnano. Vem, boste rekli, ker so drugi manj obremenjeni, ampak večina držav ni poznala tega davka in ga tudi ne pozna in ga sedaj ta vlada skuša ukiniti po nekem postopku. Ne takoj, zato ker je sistem bil navajen na tudi te prihodke in je treba počasi to odpraviti. In sedaj, dobro, da ne bom še enkrat dobil opomina, bom samo zaključil z vprašanjem. Kako vam naj po vsem tem sedaj verjamemo, da sedaj imate pa res prave rešitve? Pri vseh analizah, ki ste jih imeli, sedaj pa, bom rekel, kar vehementno in gromovniško - ampak to zdaj ni mišljeno na prejšnjo razpravo gospoda Ropa, ker mi je to nekdo to očital -, da je pa zdaj vse tisto kar vi predlagate pravo. Ko ste imeli vlado, bi to lahko bili vse uredili, pa niste uredili. Tako smo sedaj tudi mi zadržani do vseh teh vaših predlogov in je včasih prav, da prespimo in premislimo, ali je bilo to res vse v redu in ali je bilo to res tako, kot sedaj govorite, ali pa ste mogoče zopet malo skrenili ali pa karkoli drugega, da ste mogoče v svoji ihti zopet malo prehiteli, samo da bi nagajali vladajoči večini. Hvala.
Dovolite, preden vam dam besedo za repliko. Do sedaj, kolega Petan, so razpravljavci govorili o obrestih na obveznice in denacionalizaciji, so se držali predvidene vsebine oziroma vsebine amandmaja in pa člena. Za repliko pa je zaprosil kolega Rop. Izvolite.
Najlepša hvala. Jaz mislim, da je ta diskusija dobra, da kaže na razliko v pogledih, mogoče je res problem v tem, kar ste rekli, gospod podpredsednik, ne koncentriramo se na bistvo problema, na tisto, o čemer danes tukaj govorimo. Govorimo pa o obrestih iz naslova obveznic iz denacionalizacije in na posebno specialno davčno olajšavo točno in samo za te primere, to je problem. Mi danes tukaj ne govorimo o denacionalizaciji. Jaz sem vam povedal, da mi ne nasprotujemo denacionalizaciji kot takšni, jaz vam lahko tudi povem, da sem sodeloval takrat v Demosovi vladi, ko smo pripravljali nekatere rešitve v zvezi z obveznicami in se še danes spomnim, ko je prišel Jeffrey Sacks v Slovenijo takrat na povabilo Lojzeta Peterleta in je takrat Jeffrey Sacks predlagal, da omejimo finančne obveznosti države v tem primeru, ker imajo tako ta problem rešen na Slovaškem, na Češkem, našteval nam je cel kup evropskih držav. Torej ni res, da v drugih državah nimajo tega; imajo, ampak nikjer tako zelo darežljivo urejeno kot pri nas! Dejstvo je, da smo iz naslova denacionalizacije izdali za 200 milijard obveznic, v obliki nepremičnine in premoženja okrog 300 milijard tudi dali tega premoženja nazaj, in dejstvo je, da je to bilo treba storiti zaradi zakona. Dejstvo pa je tudi, da so s tem obremenjeni sedanji in bodoči rodovi slovenskih davkoplačevalcev. To so dejstva. Tisto, kar vam jaz govorim, je, da tudi vi nimate tega opravičila, da tistim, ki so to dobili, dajete drugačne olajšave, dajete še dodatne subvencije, da tega ne dajete v primeru obresti ne študentom, ne mladim družinam, ne delavcev, nobenemu državljanu v Sloveniji, samo tem, ki so iz naslova denacionalizacije dobili in dobivajo obresti v znesku dvanajstih milijard. Ampak nasprotno delate! Tistim uvajate dodatno davčno obremenitev v znesku 17 milijard, tistim milijon Slovenkam in Slovencem in to delate danes. In to vam govorim in vam razlagam in zaradi tega vas prosim, da sprejmete naš amandma in da preprečite to deformacijo v davčnem sistemu, ki se tukaj pripravlja. Kar se tiče Mercatorja, vam bom pa takole povedal! Slovenska odškodninska družba je bila solastnik Mercatorja in ga je prodala po tej ceni, ki ga je, in za razliko, ki je nižja od tržne cene - če boste to kdaj ugotovili v svoji preiskovalni komisiji - tisto razliko bodo pokrili slovenski davkoplačevalci in davkoplačevalke. To bodo ti poravnali, ker seveda teh sredstev iz premoženja SOD-a ne bo tudi v primeru Mercatorja ne. In še nekaj, davek na izplačane plače, se opravičujem, bilo je tukaj navedeno, davek na izplačane plače se je v sredi devetdesetih let predlagal s strani nekaterih ekonomistov v Sloveniji, po vzoru Irske. Mi se strinjamo, da je treba davek na izplačane plače ukiniti in takrat smo znižali prispevno stopnjo in prepočasi zniževali davek na izplačane plače. Ampak lahko vam povem, da je prejšnja vlada, prejšnja vlada sklenila socialni sporazum, socialni sporazum z vsemi socialnimi partnerji [[...]]
Kolega Rop, zopet ste prekoračili čas, vaše tri minute so potekle [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]Nadaljujemo z razpravo. K besedi je prijavljen poslanec Jožef Jerovšek.
Tudi sam smatram, da se je koristna in zanimiva razprava se razvila ob tem, ob tej davčni olajšavi iz naslova obresti na obveznice. Vendar, gospod Rop se kar naprej zavzema za to oziroma pravi, da je za popravo krivic in da je za to, da ni proti denacionalizaciji, vendar se za popravo krivic zavzema na način, da bi tistim še enkrat nacionaliziral premoženje. Na tak način razlaga vse zadeve. In potem tudi ni čudno, da govori, da ko je bil on predsednik vlade pa finančni minister in ne vem kaj, da oni niso nikdar pozabili na ljudi v socialni stiski. Da nikoli niste pozabili, ja, kako je možno kaj takega izjaviti! Kako je možno kaj takega izjaviti in hkrati kolega Cvikl govori, da sedaj vlada trgovke Mercatorja [[...]]
Kolega Jerovšek!
Stare mame in vse skupaj [[...]]
Kolega Jerovšek, ali se boste držali vsebine člena in amandmaja [[...]]
Da bodo morale dajati dvajsetino obresti [[...]]
[[...]]ali pa vam bom vzel besedo.
Obrazložitev glasu, imam pravico!
Preidite na člen, drugače vam te pravice ne bom priznal.
Da bodo te trgovke na račun prihrankov trpele. Trgovke Mercatorja in Mure, gospod, nimajo prihrankov. Verjemite, da nimajo prihrankov! Dejansko pa imajo kapital in ostalo Jankovič in nekateri, na račun žuljev trgovk Mercatorja. Vi pa pravite, da ste pozabili včasih na podjetnike. Ali ste pozabili na Jankoviča s tem, ko ste ga politično predlagali za direktorja?
Kolega Jerovšek, izrekam vam drugi opomin. Ob tretjem vam bom vzel besedo.
Vedno ste omogočali, vedno ste omogočali prelivanje kapitala, vedno! In sedaj pri tem amandmaju se mi zdi ta socialna demagogija, ta ideološka demagogija, ki jo zganjate, neupravičena in sram bi vas lahko bilo! Sram! V času vaše vlade in prejšnjih vlad ni - ste nasprotovali vračilu v naravi. Obveznic bi lahko bilo bistveno manj, če bi omogočali tam, kjer je možno, vračilo v naravi. Tudi potem, ko je vlada sprejela, da je možno, recimo, kmetijska zemljišča vračati v naravi, če so na razpolago, se to ni izvajalo. To vem tudi na račun mojega brata, ki je dobil neko malo količino. Dobil je obveznice, pa se mu ni vrnilo, čeprav je cela njiva od sklada, ker ste tam tudi imeli direktorico, ki je delala za vas na skladu, in tako naprej. In zdaj govorite, da je pa tu neka strašna krivica povzročena. Mislim, to je skrajno neotesano, bi rekel. Skrajno neotesano govorjenje tistega, ki je lahko naredil največ, da teh obveznic sploh ne bi bilo, in je sedaj proti neki elementarni poštenosti. Vseskozi ste pa skrbeli za nekatere svoje velike lastnike kapitala, ki so ustvarili kapital, čeprav so prišli v Banko Slovenije [[...]]
Kolega Jerovšek, izrekam vam tretji opomin in ocenjujem, da 24. člena in amandmaja niste niti pogledali. [[Izklop mikrofona.]] Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanski kolega [[...]]Kolega Cvikl, ne vem, če ste bili imenovani. Kolega Jerovšek, ste v svoji razpravi imenovali kolega Cvikla? Da ali ne, prosim! Kolega Cvikl, imate repliko.
No, mene veseli, da se je gospod Jerovšek spomnil, da me je imenoval. Gospod Jerovšek, jaz sem predsednika vlade vprašal, kaj bodo imele od tega, ko boste dali 70 milijard denacionalizacijskim upravičencem, trgovke v Mercatorju, ko jih boste vi s tem, ko boste sprejeli ta zakon, obdavčili in jim boste na vsakih 5 tolarjev obresti vzeli 1 tolar obresti. Za to tu gre. Gospod minister za finance, gospod predsednik vlade, vladajoča koalicije, ne razumete, da bistveno spreminjate dosedanjo obdavčitev obresti v Sloveniji. Bistveno. Delite 90 milijard, delite 90 milijard: trgovkam v Mercatorju, mladim družinam, ki varčujejo, jemljete 20 milijard in do 70 milijard dajete eni skupini - denacionalizacijskim upravičencem. In samo še stavek. To, kar je povedal kolega Rop, in nekateri drugi: bistvena razlika med denacionalizacijo v Sloveniji in v drugih državah je, da je v drugih državah bila ta plafonirana navzgor. In na to so opozarjali nekateri in zato imamo sedaj Pogačnike in Toplake in ne vem koga še, ki se igrajo s premoženjem in pravzaprav počnejo pri privatizaciji še večje neumnosti. In seveda, ko predsednik vlade naredi najprej napako, da nekomu da 29 milijard, potem seveda reče, da je treba to na nek način nekje najti. In način, kako ste se tega lotili, je slab. Jemati milijonu slovenskih varčevalcev vsak peti tolar obresti. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Jerovšek, ne bom vam dal repliko na repliko. Lahko se prijavite v razpravi, ob tem vas opozarjam, ob tem vas opozarjam, da ste deseti po zaporedju, v kolikor se boste prijavili. Kolega Jerovšek, nimate repliko na repliko.
Proceduralno.
Kolega Jerovšek, tudi proceduralno vam ne bom dal.
Proceduralno.
Pa se prijavite k razpravi, [[...]] [[Glasovi iz dvorane.]] [[...]]bomo nadaljevali z razpravo. Verjamem, da imate mnogo pametnega povedati, ampak besedo ima [[...]]
Ne, proceduralno.
[[...]]poslanski kolega Milan Petek. [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala, podpredsednik. Malo težko se je zbrat po tej, ne vem, farsi ali kakor temu lahko rečemo, ampak bom poskušal. Hočem samo dodati in vas poskušam prepričati o tem, da je potrebno amandma k 25. členu podpreti, seveda z vsemi argumenti, ki so bili prej zelo zelo na strokovnem nivoju izrečeni. Vsaj meni se ustvarja vtis, da imamo v tej dvorani na eni strani ljudi, ki se na materijo spoznajo, pa na drugi strani na ljudi, ki ne znajo drugega kot diskvalificirati z besedami kot: sram ga je, obrača se mu želodcu itd., namesto da bi koalicijski poslanci, vsaj po moji predstavi, argumentirano skušali utemeljevati ukrepe, ki so v tem zakonu vidni, namesto da bi prvi to počenjali, počenjajo to, da skušajo razvrednotiti besede ljudi, ki se na to očitno spoznajo. Ali ste gospodje koalicijski poslanci, ko ste se odločali, da boste podprli vlado, sploh razmišljali o sebi, o svojem okolju, o svojih najbližjih? Ali ste kdaj razmišljali o tem, da ta zakon v tem 25. členu pravzaprav prizadene vas, vaše otroke, vaše starše, torej vse vas, ki boste na ljubo temu, da denacionalizacijski upravičenci dobijo eno boniteto, morali nadomeščati torej ta izpad s tem, da boste plačevali obresti na te raznorazne oblike varčevanja. Kako naj jaz mojemu očetu, 80 let staremu, pojasnim, da mora spremeniti način razmišljanja? Torej, do sedaj je bil prepričan, da je najbolj varna naložba in najbolj zanesljiva naložba v banko, tisti svoj skromen prihranek je odnesel v banko, se sprijaznil z relativno nizko obrestno mero, vendar imel jo. Obdržal jo je in vsak mesec ali pa vsako leto je lahko nekaj prejel pa ugotovil, da je to bil denar, ki ga je kljub temu dobro naložil. Sedaj bo ta moj oče 83 let star moral začeti razmišljati, kako si bo našel borznega posrednika, ali bo začel brati Finance ali ne vem katere časopise, v katerih mu bodo te delnice ali pa naložbe skušale biti znane. Mislim, da tega ne bo nikoli naredil. Niti v banko ne bo šel! Nekateri, ki so pa še sposobni, bodo pa namesto v slovensko banko - in zato sprašujem ministra, ali ste se sploh posvetovali s slovenskimi bančniki, z združenjem slovenskih bank ali ste se sploh posvetovali z Narodno banko Slovenije, ko ste šli v tako rigorozni ukrep obdavčenja vseh teh raznoraznih vloga? Ali ste se sploh posvetovali z ministrom za okolje, ki ima na skrbi varčevalne sheme? Ali ste torej takrat, ko ste to predlagali, razmišljali, da boste seveda širok spekter tistih, ki so bili zadovoljni z malimi obrestmi, vendar so bile zanesljive, torej lahko zadovoljili? Jaz ne vem, kaj bom rekel mojemu sinu, ki tiste prihranke zvesto nosi na banko pa ko se nekaj časa nabere, mu vložimo depozit, pa ima drugo leto toliko in toliko denarja več? Kaj bom rekel mojima dvema hčerkama, ki jima varčujem v stanovanjski varčevalni shemi, ko bosta morali pri tistih obrestih ugotoviti, da morata 20% od teh obresti dati državi? To so te dileme, ki bi vas morale prevevati, ko ste se odločali za to, da ste na eni strani obdavčili, na drugi strani pa ste pozabili na eno grupo, grupacijo, ki ji nihče med nami do sedaj nihče ni tega izrekel; ne, privoščimo ali pa menimo, da niso upravičeni do vračila v denacionalizacijskem postopku. Nasprotno! Vsi smo se do sedaj strinjali, vendar denacionalizacijski postopek, ko je enkrat zaključen, ko je premoženje vrnjeno, ko se spremeni v obliko obveznic, postaja kot sestavi del vsega kapitala, ki ga ima nekdo na razpolago, in to je tudi kapital, ki mora biti seveda obdavčen. Vi ste se odločili, da boste naredili izjemo, da boste torej to skupino, to populacijo, ki pa je po mojem prepričanju bližje vam, gledano ideološko, politično, ker ste pač predstavniki te sfere, teh uporabnikov ali pa teh volivcev, ste pač rekli, sedaj jim bomo polaskali na ta način, morebiti še kje dobili kakšno ugodnost. Žal, mislim, da ste s tem prizadeli mnogo več ljudi, kot jim boste uslugo naredili. Zaradi tega nobeden greh ne bo, mislim, da je učna ura iz fiskalne politike, ki vam jo je dodelil ali pa ki vam jo je omogočil gospod Rop - žal nobene na drugi strani takšne videl - morala biti dovolj velika podlaga, da bi pritrdili temu amandmaju in da anulirate nekaj, kar, po moji presoji, vlada ni tehtno premislila, ni ugotovila, kaj je prava stvar tega člena zakona. In zaradi tega, seveda, tudi moj apel in podpora temu amandmaju. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Milan Cvikl.
Hvala lepa. Mene veseli, da lahko razpravljamo o tem amandmaju tudi na podlagi tega, da smo na odboru za finance pripravili amandma odbora, ki na nek način glede na prvotni predlog vlade izboljšuje situacijo. Glede na prvotni predlog vlade. Ta razprava o amandmaju in pa ta razprava o tem vprašanju pri zakonu o dohodnini je pravzaprav srž filozofije vlade. Spomnite se, jaz sem v ponedeljek gospoda predsednika vlade spraševal za blaginjo koga v Sloveniji skrbi. Zaprisegel je, da bo skrbel za blaginjo v Sloveniji. Ta amandma kaže, da skrbi za blaginjo samo nekaterih. Odločitev pri glasovanju o tem amandmaju, če boste naš amandma sprejeli, potem seveda boste vi, poslanci vladajoče koalicije, pomagali predsedniku vlade, ministru za finance, da bo začel skrbeti za blaginjo vseh v Sloveniji, drugače pa seveda, ta vlada skrbi za blaginjo ozke skupine posameznikov, pa naj bodo to tisti, ki so prejemniki, denacionalizacijski upravičenci, ali pa tistih, ki skozi kapitalske dobičke so na nek način v primerjavi s temi, ki plačujejo obresti za vsak tolar, za vsak tolar obresti 20 stotin davka ali za vsakih pet tolarjev tolar davka, seveda v popolnoma privilegiranem položaju. Tako menimo, da je razprava, ki jo danes vodimo skupaj z razpravami o drugih davčnih zakonih na nek način potrjevanje tega, da ni povsem jasno, kaj je filozofija te vlade. Ali je ta filozofija res pospeševanje konkurenčnosti - ne, to ni, ampak je skrb za krepitev bogastva le nekaterih. In to seveda ni družba, ki jo v Sloveniji želimo graditi, to ni družba konsenza, to ni družba ekonomske pravičnosti in svetujem seveda vsem, še posebej ministrom, kandidatom za ministre, za finance, da si pogledajo par intervjujev, ki so jih bivši ministri imeli, da davčni sistem odraža filozofijo vlade. In to, kar boste danes sprejeli, če ne boste potrdili našega amandmaja, bo seveda pomenilo, da je ta vladajoča koalicija koalicija le za nekatere. "Nekaterih" je pa navadno premalo za zmagati na naslednjih volitvah. Hvala.
Hvala vam. Preden dam besedo poslanskemu kolegu Janku Vebru, bom prebral vrstni red naslednjih sedmih, da bo lažje za razporeditev časa poslancev. Torej, kakor rečeno, prvi bo imel besedo poslanski kolega Janko Veber, za njim Anton Rop, za njim Miran Potrč, Stane Pajk, Pavle Gantar, kolega Lahovnik in Rudi Veršnik. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanski kolega Janko Veber.
Pri tej točki bi rad še enkrat samo spomnil, da nobena država ni sprejela tako visokih obveznosti pri denacionalizaciji kot Slovenija in to je problem, ki se kaže trenutno v oceni 150 milijardah, ki jih bo potrebno zagotoviti. In tega ne čutimo v tej zakonodaji, ki jo danes sprejemamo; nasprotno, ta luknja, ta obveznost se samo še povečuje. In to je problem tudi pri tem, ali bomo iskali nove vire, ali jih ne bomo iskali, ali bomo se vprašali, kaj je upravičeno in kaj ni upravičeno za neko oprostitev. In zagotovo tudi ta primerjava, kot je bila dana, da je nekdo dobil zemljišče nazaj, nekdo pa obveznice, ampak tisti, ki je dobil zemljišče, mora na tej zemlji delati, mora seveda tudi ustvarjati in skrbeti za to, da iz te zemlje nekaj dobi. Nekdo, ki pa ima obveznico neobdavčeno, pa seveda ne rabi skrbeti za nič in prihodek je zagotovljen. V tem je ta bistvena razlika, ki jo vlada nekako še povečuje, in seveda s tem se ne moremo strinjati in zato je ta amandma več kot nujen, da odpravimo te razlike. Hvala.
Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanski kolega Miran Potrč.
Hvala lepa. Jaz nisem prepričan, ali se bomo sporazumeli, rad bi pa, da vsaj drug drugega razumemo, v čem so poante. Poanti naših amandmajev in naših predlogov sta bili dve. Da je nekorektno in nepravično po eni strani povečevati obveznosti iz davkov za državljanke in državljane, ki so svoje najmanjše možne prihranke vložili v banko ali na drug način, in jim zdaj obdavčevati njihove obresti, od drugega leta naprej vse. V letu 2006 bodo še do 150.000 zmanjšane, kasneje bodo vse obdavčene, vse! Sleherni tolar, ki bo v banki, bo obdavčen. In na drugi strani oproščati plačevanja davkov tistih obresti, ki jih dobijo ljudje, ki so prejeli na račun nacionaliziranega premoženja obveznice slovenskega odškodninskega sklada. To dvoje smo med sabo primerjali in rekli, da to ni dobro, niti eno niti drugo. Vi na žalost v razpravi na matičnem delovnem telesu predloga, da bi najmanj sistem obdavčenja obresti ostal, kakršnega je uvedel zakon izpred leta in pol, niste sprejeli in ste zavrnili ta amandma, da bi se postopoma zmanjševala možnost, da se obremeni za vse obresti. Hkrati ste sprejeli pa res sicer kompromis, ampak samo za 50% oprostitev plačevanja od obresti za sredstva iz slovenskega odškodninskega sklada na račun obveznic. Tri stvari vam bom povedal, ki po mojem dovolj korektno, vsaj dve, še niso bile povedane. Prvo, ni res, da je sprejetje obveznic neka odločitev, ki je bila sprejeta praviloma zelo pozno, in da je bila vsiljena upravičencem. Mnogokrat ni bila vsiljena, mnogokrat so se upravičenci sami tako odločili, ali zaradi zakona in nezmožnosti vrnitve v naravi, mnogokrat pa so tu videli večji interes, kot da takoj razpolagajo s premoženjem, da dobijo obveznice, da se postopoma glavnica vrača in da je ta glavnica, kolikor ostaja, tudi obrestovana. Zato ni mogoče trditi, da bi morali zato imeti neko posebno pravico. To je bila njihova odločitev. Drugo, kar se danes ne pove, pa sva z gospodom ministrom govorila in sva drug drugemu priznala, da je res "unicum" v Sloveniji - to so obveznice, ki so realno obrestovane s 6%. Ali kdo upa trditi, da to ni res, da mu gremo dokazati? Kje imate še danes kakršnokoli vlogo, ki je realno obrestovana s 6%, to je s cca trikrat tolikšnim odstotkom, kot znaša ali pa bo kmalu znašala naša inflacija. Vse druge vezane vloge, mnogokje tudi vloge v sklade, se borijo za to, da bi ohranile realno vrednost ali pa morda kakšno malenkost povečale. In ljudje so se zdaj navadili, da je nevarno ali pa da ni posebej donosno dajati denar nikamor, razen tja, kjer zelo veliko riskiraš, lahko tudi veliko dobiš, lahko pa tudi veliko izgubiš, praviloma pa ni. In zdaj ta donos, ki je morda realno 1%, bo v najkrajšem času obdavčen z 20%, tu, kjer gre pa za realno 6%, vi zdaj polovico tega samo obdavčite. To je tista krivica in različno obravnavanje, ki ga ne priznate. In tretje, kar je bilo že rečeno, jaz samo ponavljam, sem pa to sprožil preko svojega poslanskega vprašanja. Zadnje poročilo Slovenske odškodninske družbe kaže: z letom 2006 ni več na razpolago glavnice, ki bi lahko pokrivala obveznosti, ki jih ima Slovenska odškodninska družba. In od leta 2006 naprej začenja žreti svojo substanco in mora zmanjševati svojo vrednost, v naslednjih letih do leta 2013 bodo njene obveznosti 150 milijard in če jih sama ne bo imela, jih bo plačal proračun. In namesto da bi vsaj del tega "pokasiral" z davkom tudi na tej točki, gre in dodatno oprošča.
Hvala. Besedo ima poslanski kolega Rudi Veršnik.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Glejte, jaz predlagane nove 6. točke 71. člena zakona ne morem podpreti, in sicer želim to komentirati v tem smislu, da je dohodnina davek na realni dohodek, o tem se strinjamo verjetno vsi. Če želimo obdavčiti obresti od obveznic Slovenske odškodninske družbe, je treba najprej odgovoriti na vprašanje, ali so obresti od obveznic Slovenske odškodninske družbe realni dohodek ali ne. Gotovo so obresti realni dohodek za tiste lastnike obveznic, ki so te obveznice kupili kot naložbo. Njihov položaj je primerljiv z lastniki drugih vrst obveznic ali tistih varčevalcev, ki so denar naložili v banko. Skratka, v tem primeru gre za klasično posojilno razmerje, kjer obresti predstavljajo plačilo za prostovoljno prepustitev denarja uporabo kreditojemalcev. Denacionalizacijski upravičenci in njihovi sedanji dediči pa so te obveznice dobili po sili zakona kot zanje edino možno obliko denacionalizacije. Pripomnil bom, da niso vsi hoteli vzeti obveznice, večina jih je želelo prejeti premoženje v naravi, ampak zaradi zakona tega ni bilo možno in so bili prisiljeni sprejeti obveznice. To je drugače kot investitorji, ki so lahko sami odločali, ali sploh bodo na primer kupili določeno obveznico, vložili denar v banko, posodili denar in pod kakšnimi pogoji, so denacionalizacijski upravičenci in njihovi dediči morali skladno z določili zakona o denacionalizaciji sprejeti obveznice, in sicer s takšnim rokom izplačljivosti in obrestovanjem, kot jih je določil zakon. Donosi obveznice v razmerju do denacionalizacijskih upravičence ne predstavljajo plačila za prostovoljno prepustitev uporabe kapitala kreditojemalcev ali kreditojemalcev vsaj v dveh pogledih. Prvič, ker ima v obveznicah zapisana glavnica denacionalizacijskega upravičenca značaj odškodnine za pretekli poseg v njegovo premoženje proti njegovi volji. In drugič. Ker bi morala biti opravičencu ta krivica popravljena takoj, pa je zaradi varovanja ekonomskih interesov države, torej brez pristanka opravičenca, dokončna poravnava odložena za daljše obdobje. Obveznice bodo v celoti izplačane šele po 25. letih, po sedaj sprejetem zakonu o denacionalizaciji. Drugače rečeno, obresti iz obveznice Slovenske odškodninske družbe za upravičenca ne predstavljajo dohodka iz kapitala kot predpostavlja zakon o dohodnini, temveč del same odškodnine na tisto, kar sicer že pripada upravičencu, pa mu je bilo odvzeto brez njegovega pristanka in mu bo vrnjeno šele po preteku dolgega obdobja od sprejetega zakona. Ker so odškodnine, prejete po zakonu o denacionalizaciji skladno s 6. točko 20. člena zakona o dohodnini že sedaj oproščene plačila dohodnine, je predlagana oprostitev denacionalizacijskih upravičencev, da plačajo dohodnino od obresti od obveznic Slovenske odškodninske družbe, zgolj dosledna izpeljava omenjene oprostitve iz 6. točke 20. člena zakona o dohodnini. Glede na to ni podlage za stališče, da se denacionalizacijske upravičence postavlja v boljši položaj kot stare mame, ki so varčevale celo življenje in bodo sedaj obdavčene. Položaj denacionalizacijskih upravičencev, ki so dobili obveznice Slovenske odškodninske družbe, ni enak položaju upravičencev in drugih investitorjev, ki prostovoljno izbirajo kje in na kakšen način bodo nalagali denar. Logika iz vzetja plačila dohodnine od obresti od obveznic Slovenske odškodninske družbe za denacionalizacijske upravičence je ista, kot je logika oprostitve plačila dohodnine od zamudnih obresti na znesek odškodnine na podlagi sodbe sodišča zaradi osebnih poškodb ali oškodovanje osebnega premoženja, 7. točka, 20. člen zakona o dohodnini. Zakon o dohodnini zamudne obresti očitno obravnava kot del same odškodnine. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi, razpravi, je prijavljen poslanski kolega Pavle Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ker se danes oglašam prvič, bi seveda pozdravil gospoda ministra, ki ga ni notri, njegove sodelavke, vas poslanke in poslance. In seveda tudi, kot običajno, gledalke in gledalce tretjega televizijskega parlamentarnega programa. Gospod podpredsednik, verjetno se boste strinjali z menoj, da je moj poslanski kolega Petan, ki ga tudi ni notri, zgrešil tako točko, kot uro in dan razprave, ko je govoril o davku na izplačane plače. Mu pa je treba priznati, da je ostal še v mesecu novembru in letu 2005. Jaz bi pa rad vendarle nekaj rekel k tej diskusiji, ki se veže na amandma poslanske skupine LDS in se seveda veže na vprašanja, ki so vedno in 15 let vzburjala in razburjala javno mnenje in politiko v Sloveniji, seveda ne brez razloga, gre za eminentno javno vprašanje, v katerem se seveda pomembno razlikujemo in prav je, da tudi volivke in volivci, Slovenke in Slovenci, državljanke in državljani vedo za te razlike. Okoli denacionalizacije, ki je seveda povezana s 50% oprostitvi tega zneska obresti na obveznice, bi rekel to. Spomnim se leta 1990 ali 1991, ko smo s skupino zelo uglednih angleških liberalcev, liberalnih demokratov, razpravljali o tem, kako odpraviti krivice, ki so bile povzročene z nacionalizacijo. In ko so slišali, da gre pri naši denacionalizaciji v bistvu v restitucijo, v povrnitev čim večjega dela premoženja v naravi, so bili zelo začudeni in eden, se spomnim, je rekel, revolucijo je treba jemati tako kot naravno nesrečo. Se zgodi. In potem, ko pač poskušaš odpraviti, njene posledice, nikoli ne moreš računati na to, da boš vse dobil nazaj in da bo vse tako kot prej. To, kar je, seveda ta zakon, ki je bil sprejet takšen kot je, ki ga je treba izpeljati in dokončati, je seveda takšen, da bi ga lahko pravično realizirali le, če bi zavrteli dogodke v letu 1945. To seveda ni mogoče. To se ne bo zgodilo. Zato imate prav vsi tisti, ki pravite, kolega bi rad nekaj pripomnil, bo imel priložnost, jaz ga bom z veseljem poslušal in se zahvaljujem, da me tako zbrano posluša in hkrati komentira. Skratka, če se strinjamo, da je bila nacionalizacija družbeno krivična, potem moramo priznati, da je bila tudi denacionalizacija. Najprej je diferencirala med tistimi, ki so dobili nazaj. Nekdo je dobil obnovljeno in dobro hišo in v dobrem stanju. Drugi je dobil podrtijo. Tretji je dobil obveznice. Četrti mogoče sploh ni dobil nič, ker ni mogel česarkoli dokazati ali kaj podobnega. Potem je bila seveda krivična v razmerju do tistih, ki niso nič dobili od nacionalizacije, vendar morajo plačati denacionalizacijo. To pomeni, če bi vsi Slovenke in Slovenci, državljani te države, kaj imeli od denacionalizacije, bi bilo prav, da se zvrsti restitucija 100%. Pa temu ni bilo tako, ker če bi bilo, socializem oziroma ta država ne bi propadla. Zato smo, kakorkoli hočete, zadolžili, da plačajo neko krivico tisti, ki pri ustvarjanju te krivice niso imeli ničesar. Tega ne moremo jemati kot pravično. Čeprav moramo priznati, da neko restitucijo, neko nadomestilo, tisti, ki so izgubili, morajo dobiti. Druge države so ravnale racionalno in so postavile neke omejitve. Mi jih nismo, in to je naš problem. Vendar kakorkoli že je, zakon je tak, kot je, in ta zakon se bo tako tudi končal. Zato je popolnoma utemeljeno in logično, tudi z vidika nevtralnosti in nepristranskosti davčnega sistema, da se potem obdavči premoženje v tistih oblikah, v katerih je prišlo. Zakaj ne damo 50% olajšave prispevka na stavbna zemljišča? To bi tudi lahko dali, to je neka oblika nepremičninskega davka. Zakaj ne damo kaj takšnega, take oprostitve in podobnih oprostitev? Zakaj samo tu? Ta argument, da so upravičenci dobili te obveznice po sili razmer in da niso bili za to odgovorni, da bi raje dobili kaj drugega, in da imajo zaradi tega pravico do 50% zmanjšanja tega zneska obresti na obveznice, je seveda nelogičen. Ta argument bi bil logičen in veljaven samo v primeru, če bi nekoga prisilili, da je oddal vlogo za denacionalizacijo, samo tedaj. Če pa je oddal vlogo, je pristal na igro, da dobi premoženje v naravi ali v obveznicah in tako naprej. Tako da ti argumenti ne držijo. Drži en sam argument, in to je argument, da naj bo vsakršno premoženje obdavčeno na isti način in da iz nekih posebnih razlogov nekih posebnih omejitev in vseh teh zadev ne more biti. Zato podpiram ta amandma poslanske skupine Liberalne demokracije in mislim, da se moramo vrniti k racionalnim argumentom. Hkrati je res to, da danes to [[...]] [[nerazumljivo]] z nacionalno stanovanjsko varčevalno shemo, da je ta zadeva zdaj končana, ali je to prav ali ne ni vprašanje, razmere so danes drugačne kot tedaj, ampak kljub vsemu jo ukinjamo nehote, ne namenoma, indirektno, z nekim določenim ciljem. Zato menim, da je naš amandma treba sprejeti, saj bo naredil več pravičnosti v tem zakonu, če že govorite o tem, kot karkoli drugega. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Lahovnik. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Prepričan sem, da je treba podpreti amandma Liberalne demokracije Slovenije. Namen tega amandmaja ni nič drugega kot to, da so vsi davčni zavezanci v enakopravnem položaju. Nihče ni tu govoril o tem, ali sta bili denacionalizacija in nacionalizacija pravični ali ne. Tu so stvari jasne, tu sploh ne gre za to vprašanje. Gre preprosto za vprašanje, če je nekdo v procesu denacionalizacije dobil nazaj za milijardo tolarjev obveznic Slovenske odškodninske družbe, jih lahko isti dan ali naslednji dan proda na Ljubljanski borzi in dobi celo več, dobi milijardo 70 milijonov tolarjev, zato ker kotirajo pri 107 te obveznice, ker so zelo visoko donosne. In sedaj gre za vprašanje: če jih ne proda, pomeni, da ima zelo visoke bodoče donose - za bodoče donose gre, gospe in gospodje, za nikakršne minule donose - za naslednjih 15 let. Če bo imel 6% donos bi po vašem prvotnem predlogu bil povsem upravičen plačevanja davka na obresti. Sprašujem se zakaj? Zakaj bi nekdo, ki ima milijardo, ki je dobil nazaj za milijardo tolarjev obveznic, bil upravičen za prihodnje donose, da so izvzeti iz davčne osnove, neka mlada družina, ki pa varčuje za stanovanje, pa se ji obdavči vsak peti tolar. To pomeni, da ji bistveno podaljšate čas, da pride do stanovanja. To so dejstva, to pomeni nepravičnost in potem vas sprašujem, da boste videli kako absurden je vaš predlog, zakaj potem tistemu, to bi bilo natanko tako, kot da bi nekomu, ki ste mu premoženje vrnili v naravi, neko hišo, ga sedaj za naprej opravičili, če daje to hišo v najem plačevanja davka od najemnin, čeprav vsi ostali morajo ta davek plačevati. Tukaj je povsem enaka logika. Nekdo dobi obveznice Slovenske odškodninske družbe, ki so izjemno visoko donose in ker je denacionalizacijski upravičenc se ga opraviči plačevanja davka. Fantastično. Ampak noro, povem vam, da je to noro zato, ker mi nihče ne bo razložil zakaj razslojujete državljane po tem kriteriju. Sedaj imate državljane prvega reda in drugega reda. Prvi red so tisti, ki so denacionalizacijski upravičenci, nihče jim ne osporava, da dobijo nazaj tisto, kar jim je bilo vzeto. Nikakršnega davka ni na tisto, kar jim bo vrnjeno, nikakršnega davka, dobijo premoženje, kot je bilo ocenjeno. Še več, prodajo ga lahko naslednji dan ali isti dan na borzi, dobijo več kot jim je država vrnila, ampak tukaj govorimo samo o bodočih donosih. Kaj če drži obveznico v roki naslednjih petnajst let, naj plača davek tako kot vsi državljani, tako kot mlade družine, ki varčujejo za stanovanje in tako kot vsi ostali. Samo za to gre, da nočemo imeti državljanov, ki so različno obravnavani. Osebno sem prepričan, da je to sporno tudi z vidika ustave. Tukaj gre za državljane, ki niso enako obravnavani. To me ne bo nihče prepričal, da temu ni tako. In še enkrat trdim, tukaj gre za racionalne argumente, da se vse državljane postavi v enak položaj. Nikakršne ideološke argumente, nikakršni kulturni boj. Če je kakšna institucija slučajno, ki je dobila veliko vrnjenega premoženja in tudi veliko obveznic, naj plača davek. Mene ne zanima kakšna institucija to je. In prosim, ne odpirati razprave v tej smeri. Gre samo za enakost pred zakonom, gre samo, da smo v tej državi, oziroma bi morali biti, vsi enako obravnavani, ne glede na to, ali si črn ali si rdeč. Naj vsak plača davek enako, ne pa da se v zakonskem členu recimo določa, da nekdo ki je pa takšen ali drugačen, do nečesa upravičen, se ga pa še za naprej opraviči donosov, oziroma opraviči davka od donosov, ki jih bo prejel. In to je tisto, kar je perverzno in jaz sem prepričan, da tudi poslanci koalicije veste zakaj tukaj gre. Zato ne govoriti, da tisti, ki na to opozarjamo smo proti denacionalizaciji. Ne govoriti, da hočemo obdavčiti tisto premoženje, ki je vrnjeno denacionalizacijskim upravičencem, dobijo znesek, kakšnega dobijo. Želimo pa obdavčiti to premoženje v prihodnosti in želimo, da je enako obdavčeno, tako kot premoženje vsakega drugega, tako kot je hiša enako obdavčena ne glede na to, ali je njen lastnik denacionalizacijski upravičenec, ali je neka fizična oseba, ki jo je kupil ali kako drugače pridobil, skratka ali dedoval ali karkoli drugega, enako velja za denacionalizacijske obveznice. In če se hočejo izogniti temu davku na obresti je zelo enostavno, samo prodajo te obveznice na borzi in še enkrat, dobili bodo na borzi še več kot jim je država vrnila. Zakaj? Zato, ker so donosi pri teh obveznicah tako ekstremno visoki, 6% obrestna mera danes, oprostite to je skoraj dvakrat nad tržno ceno in to je lepa premija, to je lepa fantastična dota. In vse kar se mi zdi normalno je, da se ta donos obdavči enako kot pri vseh drugih in za to gre, za enakost pred zakonom, zato, da se državljane tretira na enak način. Hvala.
Hvala za pojasnitev. Na vrsti je, oziroma besedo ima, poslanec Stane Pajk.
Hvala za besedo. Razprava je koristna, je že bilo ugotovljeno. In ta razprava tudi nakazuje, da se eni zelo populistično obnašajo pri razpravi. Nacionalizacija je bila huda reč, s tem se vsi strinjamo, povzročila je hude travme, slišali smo marsikaj. Sam tega nisem doživel, sem premlad in tudi moji bližnji niso in hvala bogu, da niso. Ampak, vprašajmo se, tistim, ki je bilo nacionalizirano, kje so njihove najemnine, kje je njihova dodana vrednost na tistih rečeh, ki so jim bile odvzete. To je bila neke vrste tatvina in sedaj ne moremo obravnavati povsem enako, iz moralnega vidika, tistih, ki so bili 50 let prikrajšani za to, da niso užili teh materialnih dobrin, kot ostalih. Enostavno se ne da, iz vidika, ker jim ni nobeden povrnil najemnin, nobeden jim ni dodal dodane vrednosti na to. Tudi obveznice, ki so jih dobili, so bili v to prisiljeni po večini, to ni bilo prostovoljno, enostavno so bili v ta akt prisiljeni. In sedaj iz moralnega vidika ne moremo tega enako obravnavati. Zato mislim, da so obresti sestavni del poravnave krivic in že tako in tako so obdavčene 50% in mislim, da je to maksimum kar se lahko dogodi. Sicer sem načelno za enakost pred zakonom, ampak recimo v tem primeru mislim, da ta enakost pred zakonom ni kršena. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanka Breda Pečan.
Hvala lepa. Jaz bom seveda pozdravila samo gospoda predsedujočega in kolegice in kolege v dvorani, ker menim, da bomo morali še malo počakati na tretji program nacionalne televizije. Bi rada povedala samo to, da v dveh točkah bi rada podprla, z nekimi argumenti, amandma, ki smo ga vložili Socialni demokrati. In sicer prvo. Ko tovorimo o obdavčenju obresti od obveznic, odškodninskih obveznic, je treba vedeti, da velika večina denacionalizacijskih upravičencev, ki so dobili odškodninske obveznice kot povračilo namesto vračila premoženja v naravi, so že dobre 2/3 obveznic dobili tudi v denarju izplačanih. Se pravi, da jim pravzaprav že sedaj, če tega denarja niso vložili v neke druge nepremičnine, ali leži na banki, se pravi, da jim tečejo obresti in imajo te obresti že obdavčene, s tem, da je treba vedeti, da so obresti od denarja, ki ga nalagajo v banko, ki ga dobijo na račun odškodninskih obveznic, dosti nižje kakor pa od obveznic, ki jih še čakajo na izplačilo. [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]In [[...]]Ja, se opravičujem, bom morala nehati. Samo še to bi rekla. Ta primerjava, dajte malo razmisliti o njej. Rekla pa bi še nekaj, kolega, ki je prej govoril okrog denacionali [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Gospa Pečanova, mislil sem, da boste prej zaključili, zato vas nisem prej prekinil. Ker pa teče čas, ki je predviden za sejo, nadaljujemo po predvidenem vrstnem redu. Kolega Sok, imate proceduralni predlog? Samo prijava. Hvala. Na vrsti je kolega Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Predstavnice iz ministrstva, lep pozdrav in pa vsem kolegicam in kolegom! Današnja debata gre seveda v zanimivo smer in je predvsem očitno, mogoče politično obarvana, kar je tudi prav, saj smo tak organ. Je pa stvar približno sledeča. Amandma bom z veseljem podprl, predvsem zato, ker popravlja neko krivico in pa neko neenakost in hočem in zahtevam, da smo vsi državljani in pa državljanke Republike Slovenije v enakem položaju. Denacionalizacija je resen in pa težek problem. To vam povem predvsem iz osebne izkušnje, ker je bila v tem postopku v prvem delu prizadeta tudi naša družina, bili smo pa ena od tistih družin, ki ji je bilo vzeto nekaj kamionov prvovrstnega usnja in pa nekaj, bom rekel, za tisti čas izredno modernih mašin v usnjarski industriji je bilo vzeto mojemu staremu očetu, gospod pa je bil seveda zaprt in je nekaj let prebil v v ječi. Vendar kljub temu smo v družini ocenili, da so bile koristi, ki nam jih je prinesla ta revolucija, globalno gledano bistveno večje, kot pa škoda, ki nam je bila kot družini narejena. Smo Slovenci in govorimo slovensko in na to smo ponosni. Kar se tiče obveznic, seveda je bila odškodnina vzeta pravično in pošteno ocenjena z sodnimi in pa z zapriseženimi cenilci in pa vsakdo, kdor je takrat hotel, je seveda lahko obveznico, ki je eden najbolj likvidnih in zaželjenih papirjev na Slovenski borzi, seveda takoj unovčil in prodal. Tu se bom samo navezal na kvalitetno razpravo gospoda Potrča in poslanskega kolega Lahovnika in zadev ne ponavljal. Vsakdo te obveznice, ki kotirajo pri 107% nad nominalno vrednostjo seveda lahko vsak trenutek proda. Kar se tiče denacionalizacije, danes je bilo o tem veliko govora, vendar morate vedeti tudi, da denacionalizacija nekaterim, predvsem tistim, ki se jim vrača velike količine gozdov vrača več, kot jim je bilo vzeto, ker jim vrača v naravi. Toliko o krivicah. Recimo neki Pokljuški in Jelovški gozdovi so danes z vso infrastrukturo, ki jo imajo, ceste, vlake, za lesno zalogo bistveno več vredni kot so bili pa vredni takrat, ko so bili komurkoli, se strinjam, upravičeno in krivično vzeti. Potem je še en argument, kar se tiče te denacionalizacije, slej ko prej bodo v Sloveniji na plano prišli tudi zahtevki, ki bodo pokazali, da je bilo nekaterim, ki so imeli premoženje, ogromno premoženja pred vojno vezanega na hipoteko, marsikaj plačano in vrnjeno dvakrat. Vse tiste, ki recimo govorite o teh krivicah in pa o enakomerni obdavčitvi, opozarjam tudi na to, poglejte kaj ponujajo danes slovenske banke. Nekaterim ponujajo ugodne kredite za šolske potrebščine, drugim za kurjavo, tretjim za ozimnico, nekaterim za dopust. In vsi tisti, ki varčujejo za te zadeve, ki si jih ne morejo normalno privoščiti in zato težko varčujejo in boste njihovo privarčevano vsoto z davki zmanjšali za 20%. Tistih, ki so dobili premoženje, pravično vrnjeno z denacionalizacijo, od tistih pa država noče vzeti tistega, kar ji pripada. In zato bom seveda ta amandma z veseljem podprl, ker uvaja neko enakost pred zakonom in tudi pred davkarijo.
Hvala. Besedo ima poslanec Slavinec.
Hvala gospod podpredsednik, za besedo. Torej tudi sam sem mnenja, da pri tem ne gre popolnoma v nobeni meri za vprašanje nacionalizacije ali denacionalizacije, tudi sam se strinjam, da je bila nacionalizacija huda reč, vendar je bila vojna še hujša in ne bi želel sedaj pogrevati na kateri strani je bilo več mrtvih, na tisti, na kateri so nacionaliziranci ali tisti, ki so nacionalizirali. Mi se sedaj moramo ukvarjati s sedanjostjo in prihodnostjo in če se zazremo v to prihodnost, potem je še toliko pomembnejše, da bodo za to prihodnost v Sloveniji vsi prispevali kar se da pravično in to pomeni, da bodo tudi pravično prispevali za proračun, na osnovi katerega lahko pričakujemo potem nadaljnji razvoj naše družbe v prihodnosti in če se zazrem v to prihodnost, se strinjam, da ni bilo enako, če je nekdo nazaj dobil v naravi ali v obveznicah. Če te obveznice sedaj proda je že na boljšem, v kolikor ima željo po prostovoljnem investiranju in vidi možnost nekje dobiti več, v nasprotnem primeru pa do leta 2016, torej v slabih desetih letih ob 6% obrestni meri doseže 178% obresti. Ob pričakovanih donosih obveznic, kot jih sedaj trg kaže, pa so te obresti kar 259%. Zelo težko najdemo enako stabilno in varno naložbo s primerljivimi donosi in še toliko bolj krivično se nam zdi, in tukaj je tudi ozadje našega amandmaja, da se po eni strani oprosti plačila davka donos iz teh obveznic, po drugi strani pa obdavčujemo obresti, dve leti sicer, ampak vseeno, brez kakršnihkoli olajšav. Poglejmo kdo bo pri tem najbolj prikrajšan. Ravno tisti, katerih premoženjsko stanje je najnižje in ravno tisti, ki imajo z vlaganjem v vrednostne papirje najmanj izkušenj in po drugi strani si tudi lahko najmanj privoščijo kakršnokoli ekonomsko tveganje z vlaganjem v vrednostne papirje, kjer te olajšave ostanejo, ampak se bodo tradicionalno odločili za vezane vloge in na ta način poskušali vsaj kolikor toliko ohraniti realno vrednost svojih prihrankov. In to je tisto kar sigurno ni prav in to je tisto kar je cilj tega amandmaja, da se stvari uredijo pravičneje. Iz razprave je zelo težko najti kakršenkoli strokovni argument, ki bi temeljil na ekonomski teoriji in konkretnih izračunih, ki smo jih zelo hitro lahko vsi tukaj naredili. Zaradi tega zmeraj težje to razpravo, oziroma ta dejstva, sprejemam brez priokusa, da gre za ideološko ozadje zato, da je na strani tistih, ki sedaj pričakujejo denacionalizacijsko vračanje, več simpatizerjev in obratno vladajoče koalicije kot nas, ki vlagamo ta amandma. Toliko, samo v vednost samo, ker sem prepričan, da amandmaju ne boste podprli. Hvala lepa.
Hvala. Naslednji bo razpravljal poslanski kolega Rudi Veršnik.
Hvala. Jaz sem že prej govoril, zato bi želel samo dodati neka pojasnila. Poglejte, obveznice so vrednostni papir, ki nadomeščajo vračilo nepremičnine ali pa poravnavo neke škode. Že v svojem prejšnjem govoru sem rekel, da bi vsi verjetno sprejeli ali želeli, da dobijo takoj po odločbi tudi obveznice oziroma denar, povračilo škode, ampak ker po zakonu o denacionalizaciji da to ni mogoče, se po zadeva odlaga in obresti od tega ni nič drugega kot to, da se pač ta odlok nadomesti z neko odškodnino zato, da pristanem na to, da bom pač kasneje dobil to odškodnino poplačano. Moram še to reči, da sam osebno nimam tako dobrih izkušenj z obveznicami, kot je kolega malo pred menoj povedal, da se pride do obveznic je zelo trnova pot. Slovenska odškodninska družba se močno trudi, da maksimalno zbije vrednost nepremičnine, kar pomeni, da tisto, kar dobiš iz odškodnine je to nekje 30% do 40% realne vrednosti, nikakor pa ne 100% ali pa še več, kot je bilo to v dosedanji razpravi povedano. Hvala.
Hvala. Besedo ima Alojz Sok.
Hvala lepa. Jaz ne vem, očitno je, da ne razumem te razprave popolnoma, kajti če pogledamo sedaj veljavni 20. člen, potem je. Vem, gospod doktor, če ste lahko malo miren. Če pogledate 20. člen sedanjega zakona, je tam že sedaj zapisano, da se dohodnina ne plača na vrnitev premoženja v denacionalizaciji v sedaj veljavnem zakonu in ta veljavni zakon seveda ni sprejela sedanja opozicija, ampak ste to sprejeli seveda vi in ne vem, kako da danes tako energično branite nekaj, kar ste pravzaprav v preteklosti že sprejeli, ko pa je sedaj nakazana neka druga rešitev v tem zakonu in sicer, da se ta oprostitev upošteva do 50% in točno to je, kar je povedal kolega Veršnik. Prvenstveno se namreč po zakonu o denacionalizaciji vrača premoženje v naravi. Tisti, ki pa niso tega premoženja mogli dobiti vrnjenega v naravi, ker se ni dalo, pa so namesto tega dobili obveznice, glavnico od tega bodo prejeli šele, ne vem, čez 15 let. Se pravi, najprej so bili 50 let brez svojega premoženja, sedaj še dodatnih 15 let in po 65-ih letih bodo lahko dobili premoženje, s katerim bodo začeli gospodariti. Ja, vi kolegi lahko odkimavate kolikor hočete, ampak zadeva je takšna. V tem času pa seveda dobivajo od teh obveznic neke obresti. Ne vem, z različnimi argumenti sedaj kažete, kako je vlada pravzaprav krivična, da tega 100% ne obdavči itd. in to primerjate s tem kako so obdavčene mlade družine, ko zbirajo denar za stanovanje. Rekel bi, ko mlade družine zbirajo denar za stanovanje, lahko v naši situaciji pravzaprav zelo malo zberejo, pri tem pa morajo še skrbno paziti, da jim stanovanjski sklad pa gospod Oven veliko od tega ne odtegne in si ob tem zgradi nek svoj imperij. Tako da o tem tu govoriti, malo poglejte, kako dejansko te zadeve stojijo, kaj se dogaja v tem slovenskem stanovanjskem skladu in kaj je gospod Oven, ki ste ga vi nekoč tja postavili s tem tudi ves ta čas počel. Rekli ste, da to ni neka oblika kulturnega boja, ampak kolegica Pečanova [[zdaj je odšla]] je pravzaprav pokazala, kje je srž problema, ko je začela govoriti o RKC, in drugi, ki ste dodali teorijo gozdov in tako naprej. In je tu dala za primer Francijo, kjer je država lastnica cerkva. Ja, saj to bi si pravzaprav vsi želeli. Ali mislite, da si v Sloveniji tega ne bi želeli? Jaz sem takoj za to, da država postane lastnica vseh sakralnih objektov in začne za te sakralne objekte skrbeti.
Kolega Sok, prekinil vas bom, ker se ne držite vsebine člena in amandmaja, ki je v razpravi. Boste sami zaključili ali vam vzamem besedo?
Bom zaključil, vendar me čudi, da recimo gospe Pečanovi, ki je to govorila, niste vzeli besede [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Kolega Sok, sami verjetno veste, da je gospa Pečanova govorila brez vklopljenega mikrofona, in to kar nekaj sekund. Naslednji ukrep, ki ga lahko izrečem ljudem, ki govorijo brez mikrofona, je ponovno opozorilo ali pa odstranitev s seje. Pri gospe Pečanovi tega niti približno nisem načrtoval. Nadaljujemo z razpravo. Zadnji prijavljeni k razpravi je kolega Lahovnik.
Hvala lepa. Gospodu Veršniku in gospodu Soku sem dolžan enostavno razlago. Pomešala sta stanje in tok. Če je bilo nekomu odvzeto premoženje in se je držal odločila, da je ocenjena vrednost tega premoženja, recimo, milijardo tolarjev, in dobi za toliko obveznic, to premoženje v ničemer ni obdavčeno. Še več, ni nujno, da ga dobiva po koščkih, kot ste vi rekli, to premoženje lahko takoj proda na borzi in ne bo dobil samo milijarde, pač pa milijardo 70 milijonov tolarjev. Borza mu prizna celo več, kot je pa ocenjena vrednost. To je prvič. Drugič, tu gre za bodoče donose. Če se pa odloči, da mu bo to premoženje prinašalo 6% letno, kot je obrestna mera, se pravi, dvakrat več, kot so obrestne mere na podobno premoženje na trgu, seveda potem pričakujemo, da plača obresti, tako kot vsi državljani, tako kot mlade družine, če varčujejo v raznih stanovanjskih shemah, ali kdorkoli drug. Samo za enakost pred zakonom gre in za noben kulturni boj. Vam pa, gospod Sok, seveda verjamem, da si vi želite, da bi država postala lastnica cerkve. Celo več, verjamem, da si vi želite, da bi cerkev postala lastnica države, kar tudi počnete z raznimi ukrepi. Hvala.
Kolega Lahovnik, enako velja za vas kot za govornike pred vami. K razpravi se je prijavil kolega Rudi Veršnik. Izvolite.
Repliciral bi gospodu. Z njim bi se povsem strinjal [[...]]
Ne morete replicirati, če niste bili omenjeni, kolega Veršnik [[...]]
Ja, sem bil. [[Oglašanje iz ozadja.]]
Lahko pa imate razpravo.
Sem bil, priznaj. Ja, v redu, tako. Pošten pa je no. Želim samo reči, da s tem bi se povsem strinjal, če bi bila osnova za to 100%, ampak ni. Vedno je osnova 30, 40%, to sem že rekel. In zato pravim, da je to neke vrste neko nadomestilo za to kar se je dogajalo. Pa bi nehal, hvala.
Replika na repliko ne bom dal. Lahko imate razpravo, ker imate čas na razpolago. Izvolite razpravljati.
Hvala lepa. Seveda razprava o tem je mogoča, ampak je nesmiselna, preprosto zato, ker bi v tem primeru, poglejte, odprli tudi dejstvo, da je bil del tega premoženja, ki je bil odvzet, pod hipotekami, obremenjen z dolgovi. Seveda, in se to premoženje vrača. Nihče ni ugotavljal, kakšni so bili ti dolgovi, kakšno je neto premoženje. In jaz mislim, da je tako prav. Država se je odločila, kakor se je, ampak s tega vidika je seveda tudi nesmiselno ugotavljati na ta način, kot je rekel gospod Veršnik, ali je 30, 40% ker bi potem lahko šli ugotavljati koliko je pa bilo dolgov na drugi strani in bi ugotovili mogoče, da so bili dolgovi večji od vzetega premoženja. Veliko, ne vem, kmetij, je bilo pod hipoteko in tako dalje, ampak kot sem rekel, to ni ideološka razprava, ne gre za zakon o denacionalizaciji, ne gre za kulturni boj. Gre za model, ekonomski model ZKP, za zdravo kmečko pamet, da morajo biti vsi v enakem položaju. Denacionalizacijski opravičenci enako kot pa mlade družine, ki varčujejo. Vsi naj bodo enako potem obravnavani, ne pa, da se nekomu, ki milijardo dobi nazaj, se reče ne, tebi ni treba plačati davka od obresti, neka mlada družina, ko pa varčuje, pa mora. To se mi pa zdi, kot sem dejal, noro in nepravično in to se vam bo maščevalo.
Hvala. Razprava. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz mislim, da pri tej razpravi pozabljamo, da gre tudi za to, da je bilo tem ljudem, ki jim je bilo nacionalizirano premoženje, uničeno tudi 50 let življenja in je to skupina, ki ji je verjetno tudi s to rešitvijo potrebno omogočiti, da uživa nek drugačen status. Gre tudi za tudi neko nadomestilo tega, da je bilo življenje njim in njihovim družinskim članom za 50 let zelo oteženo, da ne rečem uničeno. Hvala.
Hvala. Kolega Štebe, izvolite.
Hvala lepa. Ta razprava se prav zanimivo razvija, ampak kolegi, pozabljate na preprosto dejstvo. Jaz bi se strinjal z gospodom Lahovnikom, da je treba do vseh biti enak. Seveda, če bi bilo stanje idealno in urejeno, to pa na žalost ni. Ta neurejenost in stanje, zatečeno stanje, je tako, da je še mnogo ljudi, ne samo, da so dobili to vrnjeno pozno in ne v vrednosti, kot jim je bilo vzeto, revalorizirano na današnji čas in kako revalorizirano, je še vprašanje. In vse tisto, ko so trpeli in morali čakati na to premoženje, veliko jih pa še tega premoženja ni dobilo. Največja prizadetost pa je bila [[...]]ne tem ljudem, ki danes dobivajo premoženje, ampak tej državi, ker to premoženje ni bilo v pravi funkciji, pravih gospodarjev. In nadomestilo tem ljudem je korektno, na nek način jim je to treba vrniti. Takrat, ko se je sprejemal zakon in ko ste vi sprejemali ustrezne zakone, zakaj pa niste takrat upoštevali kriterij enakosti in te ljudi izenačili, da pravzaprav te razlike ne bi bilo. In delati to izjemo, pa na nek način, na majčken način pravzaprav pokazati neko gesto, to ni pravo povračilo za vse tisto, kar je bilo izgubljeno. Ampak je samo neka pozitivna gesta storjena s strani te vlade, da se to na simboličen način uredi, ureja. In v bistvu z zelo majhnimi zneski. Alternativna rešitev, da tukaj obdržimo enakost do vseh je samo to, da mora država poskrbeti iz proračuna za sveža sredstva. Namesto, da del sredstev izgubi na ta način, izgubi, ampak s tem dela neko pozitivno gesto, bi morala poskrbeti zato, da to nadomesti. In jaz mislim, da je pravzaprav ta razprava deplasirana in je namenjena samo temu, da se ponovno odpira tema, zakaj v ozadju prikrita je zopet tema, zakaj se pa sploh tem ljudem vrača premoženje, kajti nekateri, bi najraje še to na glas povedal, seveda leporečite o tem, da je treba vsem vrniti premoženje in tako naprej, ampak v ozadju je čutiti to poanto, na žalost. Jaz imam tak občutek. Če ne bi zaključili s to razpravo in ne bi te zadeve pogrevali ali bi že zdavnaj poskrbeli, da bi bilo to premoženje vrnjeno. Vemo pa, da je ogromno igric samo zato, da se to premoženje ne vrne, še sedaj. Še sedaj se najdejo tisti, ki so titularji tega odvzetega premoženja, da zahtevajo, ali nemogoče in da se to premoženje vrne, ali pa da igrajo igro, da jim je to premoženje tako vitalno pomembno, da ga pač po zakonu, ki je zopet nek čuden konstrukt v tistem 19. famoznem členu, ki omogoča, da sedanji zavezanec nad tem premoženjem enostavno z nekimi kakršnimikoli argumenti govori o tem, da se to premoženje ne vrne. Veliko tega premoženja je celo takega, da je bolje, da se ga upravičencu ne vrača, kajti težko je potem najti neko ustrezno nadomestilo temu sedanjemu zavezancu, ki je velikokrat pač inštitucija, ki dela v javnem interesu in so zapleti nemogoči. Ampak, da se ne oddaljim, dejstvo je, da je to res drobna simbolična gesta, v tem smislu, da je treba priznati tem lastnikom ali potomcem lastnikov odvzetega premoženja neko, neko res formalno nadomestilo. Kajti oni so izgubili v vseh teh letih, desetletjih tudi pričakovan prihodek, dobiček, ali karkoli hočete. To natolcevanje, gospod Lahovnik o tem, da so imeli nekateri hipoteke ali da naj bi jih imeli, je pa pač natolcevanje in predvidevanje nečesa, kar je lahko ali ni. Ni pa to stvar te debate in ker nimate drugega argumenta pač govorite o nekih hipotetičnih zadevah, ki morda so. Verjetno bi se pa že do danes pokazale. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Lahovnik.
Še enkrat, tri dejstva. Zdaj ste s tem zakonom dosegli, oziroma želite doseči natanko to, da bi nekdo, ki je dobil hišo vrnjeno v naravi v postopku denacionalizacije in jo dal v najem, bil oproščen davka od prejete najemnine, vsi ostali državljani pa ta davke plačujejo. Ali kot bi nekdo, ki ima 100 hektarov veliko kmetijo in jo obdeluje, moral plačevati katastrski dohodek, nekdo, ki pa je dobil v denacionalizaciji to vrnjeno nazaj, je pa tega davka oproščen. Zato pravim, to bi bilo noro, neenakost pred zakonom. In tukaj delate natančno to, nekdo, vsi ostali morajo plačevati davek od obresti, od obveznic, od vezanih vlog, karkoli, denacionalizacijski upravičenci, ki pa te obveznice dobijo in imajo dvakrat višjo obrestno mero kot vsi ostali državljani, za primerljivo tvegane naložbe, so pa tega zavedno praktično oproščeni, oziroma se zdaj pogajamo ali 50% ali 100%. To je neenakost pred zakonom in to se mi zdi nekorektno. Ne samo, da imajo višjo obrestno mero, kot je na trgu. Dvakrat višjo obrestno mero, celo oprostite jih tega davka, in kaj dobite leta 2008? Vam bom povedal. Pri 3% obrestni meri in inflaciji, ki je recimo tudi lahko 2% ali celo malo višja, bodo vsi ostali državljani se soočili z negativnimi obrestnimi merami, to je dejstvo. Denacionalizacijski upravičenci bodo pa imeli 6% obrestne mere, dvakrat višje kot vsi ostali državljani, pa bodo oproščeni davkov od obresti. Če je to država, ki je enaka za vse, potem lepo vas prosim, imamo zelo različno predstavo o tem, kaj je enakost pred zakonom. Zato še enkrat pravim, to kar se poskuša s tem zakonom narediti, da se jih enostavno oprosti, to je noro. In trdim, da je to nepravično do vseh ostalih državljanov.
Hvala. Besedo ima poslanec Anton Rop. Izvolite.
Najlepša hvala, gospod predsedujoči. Dovolite mi, da na koncu še enkrat poudarim nekatere od stvari, ki so pomembne. Torej govoriti danes tukaj, da gre samo za simbolično dejanja, da gre za neko malenkost, da se nič posebnega ne dogaja, je sprenevedanje, ni res. S tem, kar se danes dogaja, s tem, kar boste verjetno danes potrdili, boste po eni strani dali 25 milijard subvencij tistim, ki so upravičeni iz denacionalizacije in vzeli 170 milijard v naslednjih 10-ih letih delavcem in upokojencem. S tem, kar danes počnete spreminjate, in tako ste tudi povedali, pravzaprav zakon o denacionalizaciji. Torej, menite, da 600 milijard, ki jih je bilo vrnjenih v obliki narave, v obliki obveznic, ni dovolj in da je treba še 25 milijard dati, zato ni prostor v zakonu o dohodnini. Če menite, da je temu tako, pridite z zakonom o denacionalizaciji v parlament, pridite pred slovensko javnostjo in povejte, da menite, da je treba tistim, ki jih je bilo odvzeto premoženje dati več in potem se bomo o tem pogovarjali.
Spoštovani poslanci, poslanke, želi še kdo razpravljati k 25. členu in amandmaju? Če ne, potem zaključujem razpravo k temu členu. V razpravo pa dajem 33. člen in amandma poslanskih skupin Slovenske demokratske stranke, Nove Slovenije, Slovenske ljudske stranke in Demokratične stranke upokojencev. Preden pa odpremo razpravo, pa dovolite, da opozorim, da so prijavljeni čas izkoristili Vlada Republike Slovenije, poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke, poslanska skupina Socialnih demokratov in poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije in prosim, da to upoštevate pri prijavah. Kdo želi besedo k 33. členu in amandmaju k 33. členu? Nihče. Potem, zaključujem razpravo. Odpiram razpravo k 58. členu, ki ga spremljajo trije amandmaji predlagatelje poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, poslanske skupine Nove Slovenije, poslanske skupine Slovenske ljudske stranke in poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Drugi amandma, ki ga predlaga poslanska skupina Socialnih demokratov in tretji amandma, ki ga predlaga poslanska skupina Socialnih demokratov. Želi kdo razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo k amandmajem omenjenega člena. Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu z časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 7. točki dnevnega reda, oziroma najkasneje ob 22. uri. Proceduralno, kolega Cvikl?
Predsednik, preden zaključite razpravo mislim, da bi bilo korektno glede na vrsto proceduralnih predlogov, glede na to, da je še nekaj časa, predvsem zato, ker seveda poslanci prevladujoče koalicije niso izkoristili časa, da glede na proceduro, ki je običajna, razporedite čas in da znotraj tega časa damo predvsem vladi, kot je bilo obljubljeno, nekaj časa, da odgovori na vprašanja, predvsem povezano s prvim amandmajem k 6. členu. To mislim, da bi bilo nekako korektno, lahko pa seveda, če vladajoča koalicija ne želi več razpravljati, tudi zaključimo razpravo. Hvala.
Kolega Cvikl, kot verjetno veste je rešitev, kot ste jo predlagali možna, samo s splošno razpravo, ne pa v drugi obravnavi, ob tem pa naj vas opozorim, da državni zbor ravno na zahtevo poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije ni opravil razširjene razprave, oziroma ni dovolil, da bi vlada Republike Slovenije odgovarjala na zastavljena vprašanja in da bi se v razpravo vključila tudi ena izmed političnih strank, poudarjam, ravno na zahtevo poslanskega kluba Liberalne demokracije, torej iste politične stranke, kot je sedaj predlagala obratno. S tem zaključujem, oziroma prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH. Obveščam vas, da je predviden skupni čas razprave 4 ure in 20 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem zakonom sta skupini 10-ih poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem in Jožetom Tankom zahtevali, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Ga ni. Kolega Sok, proceduralni predlog. Izvolite prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, jaz predlagam 15 minut odmora pred nadaljevanjem.
Kolega Sok, verjetno veste, da se predlagani odmor lahko izvede samo pred glasovanjem. Toda glede na to, da se mi zdi predlog smiseln, če bomo dobili zagotovilo, da pride predstavnik vlade, in če ne bo nasprotovanja drugih poslank in poslancev, bom proceduralni predlog kolega Soka upošteval. Medtem ko bodo strokovne službe preverile, ali bo minister prišel, pa sprašujem, ali kdo izmed poslank in poslancev nasprotuje predlogu kolega Soka, ki pa seveda ne sme postati praksa? [[Oglašanje iz ozadja.]] Kolega Cvikl, naj to razumem kot nasprotovanje?
Ne, gospod podpredsednik, zdaj ne vem več, imamo neko čudno prakso. Vlada naj pač spremlja, tako kot spremljajo druge strokovne službe, kako teče razprava, za to imajo celo nek tretji parlamentarni program [[...]]
Kolega Cvikl, razumeli smo vaše nasprotovanje predlogu. Kolega Sok, morate razumeti, da tako ne morem upoštevati proceduralnega predloga, kar pomeni, da bomo nadaljevali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Kolega Srečko Prijatelj, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi, minister, ki ga ni, pozdrav tudi od mene! Stališča Slovenske nacionalne stranke do predloga zakona o gospodarskih družbah so jasna. Menimo, da pri tem predlogu manjka doslednost vlade, to je predlagatelja, v osnovni preambuli zakonodaje. Glede na vsebino sprememb bi posebej poudarili nesprejemljiv način določanja soupravljavskih pravic v zakonu o gospodarskih družbah, ki do danes tega v nobenem svojem členu ni določal. Ustavna pravica do sodelovanja delavcev pri upravljanju podjetij je udejanjena v enem od drugih zakonov, to je v zakonu o soupravljanju delavcev v podjetjih. Uredba o evropski delniški družbi, ki je navedena kot glavni razlog za prenovo tega zakona, v bistvu ni dodana in ne sledi temu cilju. Zato ocenjujemo, da je zakon v tem segmentu neustaven, kajti posega v osnovno pravico, na kar nas opozarjajo tudi Svobodni sindikati Slovenije v svojem pisnem opozorilu, in je resnično tudi zakonsko podkrepljeno. Z evropsko delniško družbo se v zakonodajo uvaja nova nacionalna oblika gospodarske družbe, ki je zasnovana tako, da bo lahko brez ustanavljanja hčerinskih podjetij ali podružnic poslovala v evropskem gospodarskem sistemu. Dejansko predlog predlaga sedem novih rešitev, in sicer bi se dotaknil samo nekaterih. Prenova ureditve družb z omejeno odgovornostjo. Pri teh družbah se poenostavlja postopek registracije, kar moti, v preteklosti so nam poznana dejstva, ko so se pojavljale iste fizične osebe, so imele več teh pravnih subjektov in preprosto, ko so bile nelikvidne v enem, so lahko tega zaprli in poslovali z drugim. V tem sklopu se določajo tudi prenove in ureditve za samostojne podjetnike, ki prinašajo neko novo pravno možnost, zlasti ob tem, da se lahko te družbe kapitalsko preoblikujejo v druge obstoječe družbe, kar je pozitivno. Torej, sam zakon ocenjujemo oziroma predlog prenove zakona ocenjujemo, da je na nek način nekonsistenten in da ni v skladu z našim obstoječim pravnim redom, ker jemlje to pravico in na mala vrata v zakon o gospodarskih družbah vpeljuje neko novo pravno prakso, to je, da ukinja pravico do odločanja oziroma odločanja delavcev pri upravljanju podjetij oziroma soupravljanju. Dejansko pa bo ta zakon doživel kar nekaj sprememb, saj ga imamo v prvi obravnavi, lahko ga bomo tudi z amandmaji dopolnili, in ocenjujemo, da je kot tak nujen, saj gre za prenovo zakona o gospodarskih družbah in dejansko na nek način sledi evropskim standardom, kakor pa že rečeno, verjetno bomo vlagali tudi sami amandmaje na ta obstoječi zakon. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine DeSUS. Mag. Franc Žnidaršič izvolite.
Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi! Prenovljeni zakon o gospodarskih družbah je usklajen z evropskim pravnim redom, omogočil naj bi boljše delovanje in prilagajanje podjetij gospodarskih družb sodobnemu trendu poslovanja. Pomembne novosti, ki jih zakon vsebuje so uvedba evropske delniške družbe, določbe o evru, prenova ureditve za samostojne podjetnike in s.p.-je iz družbe z omejeno odgovornostjo, možnost izbire enotirnega sistema upravljanja delniških družb, določbe iz zakona o prevzemih, uvedba novega instituta revizije in uveljavljanje odškodninskih zahtevkov v delniških družbah in še nekatere druge določbe, kot so izjava o spoštovanju kodeksov, postopkovne olajšave, uporaba registriranjih blagovnih in storitvenih znamk podjetij in tako dalje. Predlagane spremembe vsekakor nakazujejo na sprejetje zakona po evropskih merilih. V naši poslanski skupini menimo, da bi bilo morda boljše, če bi določbe v predlogu zakona, ki urejajo prehod na evro, rešili v posebnem zakonu, ker gre za enkratno dejanje. Po drugi strani pa imamo pomisleke glede rešitve, da družbe z manj kot 500 zaposlenimi ne bodo imele več delavskega zastopstva v upravnih odborih, pa tudi nadzornih organih ne. Pričakujemo, da bo zakon v tem smislu doživel potrebno izboljšanje, vsekakor pa ga bomo kot celoto v naši poslanski skupini podprli. Hvala lepa.
Hvala vam. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Stane Pajk, izvolite.
Pozdravljeni prisotni. Zakon o gospodarskih družbah je temeljni sistemski zakon na področju prava družb v Republiki Sloveniji. Sedaj veljavni zakon je bil sprejet 1993 leta in do sedaj doživel osem novel. Razlogi, ki so privedli do odločitve, da se predlaga nov zakon o gospodarskih družbah so naslednji. Slovenija časovno zaostaja pri implementaciji zelo pomembnega nad nacionalnega instituta evropske delniške družbe. Rok je po uredbi 2157/2001 ES potekel že 8.10.2004 in se z uvedbo tega instituta že zamuja. Pri tem je potrebno upoštevati tudi direktivo 2001/86 ES, ki govori o delavski participaciji. Evropska delniška družba je urejena nadnacionalno, po evropskem pravu. Tako je možno, da družba, ki posluje v več državah Evropske unije ne ustanavlja novih hčerinskih družb v vsaki državi članici, ampak bo lahko poslovala v vseh državah članicah EU z uporabo enotnih pravi. Za evropsko delniško družbo ne velja nadnacionalno, temveč evropsko pravo. Sedež družbe se registrira v eni od članic EU in v tej članici ima tudi svoj sedež. Ob vključitvi Slovenije v tečajni sistem EMER 2 in z namero, da Republika Slovenija uvede evro kot plačilno sredstvo v Republiki Sloveniji, je to vsebino nujno potrebno implementirati v kooperacijsko in delniško ureditev družb. Do sedaj je v Republiki Sloveniji v veljavi sistem delnic z nominalnim zneskom, kjer se njihova vrednost vedno izraža s številčnim nominalnim zneskom. Sedaj se predlaga dodana možnost, da delniška družba uvede kosovne delnice. Kosovne delnice izražajo velikost deleža osnovnega kapitala, razmerje med številom vseh izdanih delnic in številom delnic posameznega delničarja delničarja. Iz tega izhaja tudi velikost upravičenj posamičnega delničarja. Delniške družbe se same odločajo o izbiri med enimi in drugim sistemom. Sedaj veljavni zakon pozna dvotirni sistem upravljanja v delniških družbah, kar pomeni, da imamo upravo in nadzorni svet. Zakon uvaja tudi enotirni sistem odločanja o delniških družbah, kar pomeni, da sta upravni in nadzorni organ združena v en organ odločanja in nadzora in to je upravni odbor, za katerega je najdaljši možni mandata 6 let. Ohranja se tudi sodelovanje delavcev pri upravljanju družb, predstavniki delavcev lahko imenujejo v upravni odbor svojega predstavnika. Novost v zakonu je tudi, da se uvaja možnost, da se družba sama odloči med enotirnim in dvotirnim sistemom upravljanja. V predlogu zakona je tudi obravnavno manjšinsko delničarstvo. Pogoj za uveljavljanje te pravice je obstoj 90% lastništva večinskega delničarja. Gre za institut iztisnitve in izstopa iz delniške družbe z namenom varstva malega delničarja. Predlog zakona tudi predvideva transformacijo podjetnika, ki je fizična oseba v pravno osebo, kapitalsko družbo. S tem se podjetnikom daje možnost, da se preoblikujejo v kapitalsko družbo ali se opravi prenos podjetja na prevzemno kapitalsko družbo. Vse to je vodilo vlado Republike Slovenije, da predlaga nov zakon o gospodarskih družbah, in da se o tem zakonu izvede široka vsebinska razprava. Mnenja smo, da se s tem predlaganim zakonom izboljšuje okolje za delovanje podjetij. Predlagani zakon bo poslanska skupina SDS podprla. Hvala.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališča poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije, dr. Matej Lahovnik, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke, poslanci! Zakon, ki ga imamo pred nami, v bistvu ni nov zakon. Ta zakon je pred nami bil že decembra leta 2004. Nekateri se boste tega zelo dobro spomnili. Takrat ga je nova koalicija vzela iz procedure in ga razdelila na dva dela. Na prvi del, ki je bil sprejet konec decembra 2004 in se je nanašal na implementacijo mednarodnih računovodskih standardov in na drugi del, ki se nanaša na tako imenovano evropsko delniško družbo in na nekatere druge določbe, kot so kosovne delnice itd. Skratka, nič novega. Jaz sem bil zelo vesel, ko sem slišal novega predsednika vlade, da je dejal, da je to eden izmed glavnih dosežkov nove vlade. S tem je na nek način dal priznanje tudi prejšnji vladi. Skratka, vsi pa se zavedamo, kakšna je bila procedura tukaj v državnem zboru. Tako da, seveda ne bom povedal nič novega, če bom dejal, da v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podpiramo to, da je sedanja vlada praktično vsebinsko povzela tisto, kar je naredila prejšnja vlada in sedaj po desetih, enajstih mesecih to vložila v proceduro. Tisto kar nam je ob tem žal je, da bi seveda nekatere določbe, ki se tičejo ustanavljanja samostojnih podjetnikov in družb z omejeno odgovornostjo in ki poenostavljajo ustanovitev teh družb, veljale že prej, če bi ta zakon sprejeli že decembra lani, leta 2004. Drži seveda tudi dejstvo, da bi skladno z evropskimi direktivami ta zakon morali sprejeti že 8. oktobra 2004. Res je, da pravzaprav velika večina vseh držav Evropske unije pri tem zamuja in da ta zamuda za nas iz tega vidika ni kritična. Je pa res, da smo zamudili priložnost, da bi bili seveda med prvimi. In bi na nek način te določbe, ki jih pozdravljamo, ki omogočajo dejansko poenostavljanje ustanovitev s.p.-jev, d.o.o.-jev, ki tudi z vidika poslovanja prinašajo nekatere poenostavitve, veljale že prej. In zato je treba jasno povedati, tukaj je šlo za politični prestiž in v bistvu je ta zakon dokaz tega, za kolikokrat gre v tem državnem zboru povsem po nepotrebnem za politični prestiž. Druga stvar, ki bi jo rad rekel, v tem zakonu, tiste spremembe, ki sem jih opazil, so v bistvu manj pomembne, da ne rečem skoraj nepomembne, so neke nomotehnične spremembe, ki zadeve vsebinsko bistveno ne spreminjajo. Tako menijo seveda tudi tisti, ki so zasnovali ta zakon, z mnogimi sem seveda tudi sam sodeloval. Tako, da tisto, kar imamo kot pripombo v poslanskem klubu Liberalne demokracije, je seveda dejstvo, da je res, da v primeru enotirnih družb ostaja odprto vprašanje sodelovanja delavcev pri upravljanju podjetja. Mi smo pričakovali, da bodo prav na tem področju v zakon vnesene določene spremembe. Da je vlada, oziroma prejšnja koalicija, decembra lani, zaradi tega takratni zakon o gospodarskih družbah vzela iz parlamentarne procedure. Da tukaj načrtuje določene spremembe, ker smo se strinjali, da je tukaj pa potrebna diskusija [[...]]v naslednjih obravnavah je treba to področje pustiti odprto. Ampak v tem, kar je pred nami je, to je to, že videno. V 11-ih, 12-ih mesecih na tem področju ni nobenih sprememb, zato seveda, ko po eni strani ta zakon še vedno podpiramo, tudi sami opozarjamo, da vprašanje participacije zaposlenih pri upravljanju ostaja odprto, čeprav je res v revizijskih komisijah to predvideno. Skratka, kar se tiče posameznih rešitev, glede tega, da imamo po novem možnost izbire med enotirnim in dvotirnim sistemom, seveda, to ni nič novega, oziroma ni nič posebnega iz tega vidika, ker to tako ali tako nalaga evropska direktiva. Novo je to, da seveda v Sloveniji z enotirnim sistemom do sedaj nismo bili soočeni. Enotirni sistem je lastnost anglosaksonskih družb, z enotirnim sistemom se soočajo v Veliki Britaniji, v Združenih državah. In treba je povedati, ne glede na vse skupaj, da imata tako enotirni, kot dvotirni sistem svoje prednosti in slabosti, ki so v teoriji in praksi zelo dobro obdelane. S samo vpeljavo seveda možnosti enotirnega sistema se ne rešuje avtomatično tudi problem agentov, se pravi dejstvo, da bi, oziroma nevarnost, da bi menedžerji pri poslovanju zasledovali predvsem svoje interese, ne pa tudi interes lastnikov. Imamo izkušnje tudi iz ZDA, da je cela vrsta podjetij, ki so vpeljala enotirni sistem, od Enrona, pa do mnogih drugih, imela iste probleme s problemom agentov. Seveda je pa prav in tudi se strinjam, da imajo tudi slovenske družbe možnost izbire med obema sistemoma. Pa naj se odločijo za enotirni ali dvotirni, da se seveda temu konsistentno vpeljuje v primeru enotirnih družb možnost poleg izvršnih tudi neizvršnih direktorjev. In da je seveda to nedvomno korak naprej, tudi v poenostavitvi poslovanja slovenskih podjetij, strinjam se, da se na ta način prenekatera nepotrebna birokratska ovira odpravlja in to je dobro. Zato bomo v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije v izhodišču ta zakon podprli, menimo, da je seveda primeren za nadaljnje razprave, za nadaljnje obravnave. Rekel bi še to seveda, da obstaja razlika, da če smo nekako lani uvajali to kot ZGD H, sedaj gredo pač členi drugače od ena do ne vem koliko. To pa je tista vizualna razlika, ki se opazi, ostale rešitve so pa vsebinsko v bistvu enake, razen določnih manjših sprememb, ki niso bistvenega pomena. Skratka, menimo, da je zakon primeren in ga bomo v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Socialnih demokratov. Poslanec Dušan Kumer, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovane kolegice in kolegi. Sedaj imamo pred seboj seveda zakon, prej smo kar nekaj ur poslušali veliko diskusijo o malem človeku, o zavzemanju za malega človeka in jaz bom seveda v tej svoji uvodni predstavitvi opozoril na dve, tri stvari v tem zakonu, ki se tiče ravno tega. To ni povezano s preteklostjo, ne z napakami, ki bi jih delali v preteklosti, ampak to je zakon, ki bo veljal v prihodnosti in se lahko za tega malega človeka tudi zavzamemo. V poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da je sprejem zakona o gospodarskih družbah nujen, saj v slovenski pravni red uvaja sodobne evropske tokove korporacijskega prava in uveljavlja zahteve evropskega pravnega reda. Zakon med drugim uvaja v Evropsko delniško družbo kvotne delnice, povezane z uvedbo evra, urejena je pravica manjšinskih delničarjev do izstopa iz družbe, določeni so postopki za ugotavljanje višine denarne odpravnine, dviguje se prag za sklic sej skupščin in tako dalje in tako dalje in tako dalje. Najpomembnejša novost pa je po mnenju Socialnih demokratov odprava obveznega dvotirnega sistema upravljanja korporacij in možnost uvedbe enotirnega sistema upravljanja družb. Torej predlaga se uzakonjanje možnosti delničarjev, da odpravijo nadzorni svet in uvedejo zgolj upravni odbor, ki v enem organu združuje tako vodstvene kot nadzorne pristojnosti. Ta novost je tako, kot je zapisana v sedanjem predlogu zakona, avtonomna odločitev piscev tega predloga zakona in nima opraviti nič z regulativo v Evropski uniji, saj prostovoljnost izbire sistema upravljanja v Evropski uniji velja le za tako imenovano Evropsko delniško družbo. Izgovor, da odpravljamo obveznost nadzornega sveta v delniških družbah zaradi pravnega reda Evropske unije je zato izmišljena in iz trte izvita. Zato v Socialnih demokratih menimo, da je odprava obveznosti oblikovanja nadzornega sveta nadvse odgovorna in prelomna odločitev, ki pa jo mora, če bo sprejeta predlagana rešitev, v celoti prevzeti vladna koalicija; se pravi, če bo rešitev takšna, kot je sedaj v tem predlogu zakona. Torej po dvanajstih letih delovanja nadzornih svetov kot orodja učinkovitega nadzora nad vodenjem poslov, ta način več ne bo obvezen. Vsaka delniška družba lahko preprosto odpravi nadzorni svet, vključno s predstavniki zaposlenih, in uvede tako imenovani direktorski odbor. To bo v gospodarstvu povzročilo velik val prestrukturiranja upravljanja v delniških družbah, kar ni vprašljivo le z vidika ukvarjanja s samim seboj, temveč tudi zato, ker bo masovno uvajanje enotirnega sistema preprosto odpravilo delniško nadzorništvo - to, kar so nekateri moji predhodniki že opozorili. Hkrati bo na široko odprta pot politiki v te iste delniške družbe. Tako kot je doslej politika imenovala in razreševala člane nadzornih svetov, bo v bodoče ravnala kar s člani upravnih odborov, torej neposredno z direktorji oziroma predsedniki uprav. To bo na eni strani oslabilo delavski nadzor nad vodenjem korporacij in na drugi strani okrepilo položaj in vpliv politike v gospodarstvu. Slednje je v direktnem nasprotju z zapisanimi potezami, obljubami v reformskem paketu. Pri tem je treba dodati, da prostovoljna izbira enotirnega sistema za gospodarsko družbo ni nič neevropskega. Neevropsko pa je, seveda, če se to zgodi v državi, kjer politika še vedno obvladuje več kot 55% gospodarstva prek paradržavnih institucij ali kar direktno. Zato se ni mogoče znebiti vtisa, da si predlagatelj, se pravi, pisec tega predloga zakona, torej vlada in vladna večina, skozi takšne rešitve želi zgolj poenostaviti poti političnega kadrovanja na direktorska mesta v gospodarstvu in s tem nadaljevati in širiti moč političnega vpliva in obvladovanja gospodarstva. Ni pa mogoče dati enoznačnega odgovora na vprašanje, ali se nadzorni sveti odpravljajo le zaradi večjega prostora za politični vpliv na gospodarstvo ali zaradi odprave delavske participacije. Oboje je v igri. Tu se ne morem znebiti vtisa iz preteklosti, ko je večina poslancev, ki danes sedijo v pozicijskih klopeh, pred časom pa so sedeli v opozicijskih, vsakodnevno veliko govorilo o malem človeku, o krivicah, ki se mu godijo, in kako neusmiljena je ta neoliberalna politika. Danes, ko nekako prevladuje politika z žlahtnim konservativnim predznakom, pa je mali človek, preprosto rečeno, pozabljen. To kaže tudi predlog oziroma osnutek tega zakona. Zato je ta rešitev, ki je predlagana, v direktnem nasprotju s stališči in zavzemanji sedanje vladajoče večine v preteklosti. Dejstvo namreč je, da se profesionalen in delavski nadzor nad menedžmentom z odpravo nadzornih svetov preprosto odpravlja. In kar je še posebej vprašljivo, po predlogu zakona bodo le lastniki kapitala odločali o tem, ali imeti enotirni ali dvotirni sistem in ali imeti v enotirnem sistemu tudi, na primer, tretjinsko zastopstvo zaposlenih. Zaposleni na to odločitev nimajo in ne bodo imeli nobenega vpliva, kar je seveda narobe. Zato bomo v poslanski skupini Socialnih demokratov predlagali za drugo branje zakona amandmaje, po katerih bo, tako kot to velja za evropsko delniško družbo, potreben dogovor med delodajalci in zaposlenimi o tem, da bo v primeru spremembe sistema upravljanja ohranjena zatečena raven participativnih pravic, sicer odprava nadzornega sveta ne bo možna. Tako je v predlogu zapisano za evropsko delniško družbo. Drugo področje, ki je vezano na opredelitev nadzorne funkcije, je sama sestava upravnih odborov v enotirnem sistemu. Kljub priporočilom Evropske unije in praksi v najbolj razvitih državah Evropske unije, vključno tudi z Združenimi državami, predlagan zakon teh neizvršnih članov upravnih odborov, se pravi zunanjih neodvisnih direktorjev, sploh ne opredeljuje in ne ureja. Neizvršni direktor oziroma neizvršni člani upravnega odbora tako niso obvezni, niti niso zakonsko predpisani kriteriji neodvisnosti, čeprav jih lahko najdemo marsikje v primerjalni zakonodaji držav Evropske unije. 290. člen predlaganega zakona le določa, da upravni odbor lahko imenuje enega ali več izvršnih direktorjev, ter da so člani upravnega odbora lahko imenovani za izvršne direktorje. Torej, razlikovanje na izvršne in neizvršne direktorje in imenovanje upravnih odborov v katerih bodo sedeli izvršni in neizvršni člani ni obvezno in je prepuščeno statutu družbe. Torej, delničarjem, lastnikom je prepuščeno, da se odločijo ali sploh organizirati nadzorno funkcijo v enotirnem sistemu ali ne. To ni dobro, ta prostovoljnost izbire za slovenske razmere ni dobra. Zakaj predlog zakona, saj za javne delniške družbe ne ureja izvršnih direktorjev, kljub priporočilom Evropske unije, lahko le ugibamo. Morda je zakonodajalec izhajal iz razumevanja, da povsod tam kjer so imenovani izvršni direktorji postanejo vsi preostali člani upravnega odbora eks lege neizvršni. Takšna razlaga je sicer možna, vendar glede na predlog vsebine samega ZGD-ja malo verjetno. Prav lahko namreč edinemu obveznemu izvršnemu direktorju v javni delniški družbi s statutom ne prenesejo nobenih pooblastil, kar je v predlogu zakona možno in pomeni, da preostali člani upravnega odbora kljub temu, da niso izvršni direktorji ne postanejo neizvršni, torej ne nadzirajo izvršnih, ampak vodijo posle in zastopajo družbo. To pa bistveno zmanjšuje učinkovitost nadzora v enotirno upravljani družbi. Zato v poslanski skupin Socialnih demokratov menimo, da je tudi v enotirnem sistemu potrebno zagotoviti učinkovit in neodvisen nadzor nad vodenjem družbe in obveznost nadzora tudi zakonsko opredeliti. Vse večje koncentracija kapitala pri vse manjši vlogi delničarjev, malih delničarjev, in s tem povezano vse večjo močjo institucionalnih lastnikov, vključno z državo in njenimi skladi ter še neizbrisanimi sledmi tranzicijske korporacijske kulture, so gotovo razlogi za to, da se to zakonsko opredeli in zapiše. Po našem mnenju se zato mora zakonodajalec odločiti, ali neizvršne direktorje uvajati v korporacijsko prakso z zakonodajo ali kodeksi. Kot je videti v predlogu zakona, se predlagatelj ni odločil za uvajanje nadzorne funkcije v enotirnem sistemu z zakonom, ampak to prepušča kodeksu. To je po mnenju Social demokratov slaba rešitev, ki ne upošteva dejstva, da v Sloveniji nimamo nikakršnih izkušenj, kaj šele tradicije enotirnega sistema. Zato, odločitev predlagatelja o fakultativnem nadzorništvu v enotirnem sistemu opravljanja ni dobro premišljena poteza in izhaja iz slabega poznavanja razmer v slovenskem gospodarstvu. Prav tako pa se zastavlja in postavlja vprašanje, zakaj pisci zakona ne upoštevajo priporočil Evropske unije, ki pravi, da se v nadzorni svet ali upravni odbor mora vključiti zadostno število neizvršnih direktorjev, ki v družbi in eni skupini nimajo vodstvenih funkcij in ki so neodvisni, to je, prosti vseh bistvenih navzkrižij interesov. Priporočilo tudi ugotavlja, da bi neizvršni direktorji ali člani nadzornega sveta morali imeti ustrezno strokovno znanje in izkušnje, tako je zapisano v evropski direktivi, tako imajo urejeno v večini držav EU in nenazadnje tudi v Združenih državah. Upam, da bodo predlagatelji za drugo branje, pisci zakona, upoštevali nekatere naše pripombe, mi pa bomo seveda za drugo branje tudi pripravili amandmaje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič, Nova Slovenija. Izvolite prosim.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni. Spoštovane kolegice in kolegi. Ker je pred nami zelo obsežen, prenovljen zakon s 708-imi členi, v poslanski skupini Nove Slovenije - Krščansko ljudske stranke smatramo, da je opravičeno, da bomo danes v tem državnem zboru opravili splošno razpravo. Zaradi usklajevanja z evropskim pravom ter modernizacijskimi procesi so države članice Evropske unije zelo aktivne pri spreminjanju prava družb. V poslanski skupini Nove Slovenije-Krščansko ljudske stranke smatramo oziroma smo mnenja, da Slovenija pri tem ne sme zaostajati in zakon, ki je pred nami ravno to uresničuje. Potreba po pripravi novega zakona pa prav gotovo ni bila samo, zaradi sinhronizacije slovenskega z evropskim pravnim redom temveč tudi, zaradi razvoja slovenskega gospodarstva. S sprejetjem zakona bodo omogočeni boljši pogoji za delovanje gospodarskih družb in prilagoditve sodobnim trendom poslovanja. Z novim zakonom se med ostalim poenostavljajo in zmanjšujejo ovire za poslovanje gospodarskih subjektov. Novi zakon o gospodarskih družbah vsebuje 7 vsebinskih sklopov, dva v korperativno ureditev vnašata novost in sicer evropsko delniško družbo ter enotirni sistem upravljanja o delniški družbi. Ostali vsebinski sklopi urejajo uskladitve, zaradi uvedbe evra, prenos nekaterih določil iz zakona o prevzemih v zakon o gospodarskih družbah, prenovo ureditve samostojnega podjetnika in družbe z omejeno odgovornostjo. V zadnjem sklopu pa je opredeljena prenova drugih določil. Največja novost prenovljenega zakona o gospodarskih družbah je uvedba evropske delniške družbe, ki bo omogočila gospodarskim družbam poslovanje v drugih državah Evropske unije brez ustanavljanja podružnic ali hčerinskih družb. Tako bo lahko ustanovljena evropska delniška družba poslovala v vseh državah članicah Evropske unije z uporabo enotnih pravil, ki opredeljujejo upravljavsko, kapitalsko in siceršnjo pravno strukturo te družbe ter imajo nadnacionalni pomen. V poslanski skupini Nove Slovenije-Krščanske ljudske stranke podpiramo predlog rešitve prehoda na evro s tako imenovanimi kosovnimi delnicami, ki so posebnost za delniške družbe. Slovenija ima uveljavljen sistem delnic z nominalnim zneskom, zakon pa vzporedno temu sistemu dodaja sistem delnic brez nominalnega zneska oziroma tako imenovane kosovne delnice, ki omogočajo čimprejšnjo izvedbo postopka za prehod na evro. Vnos možnosti enotirnega sistema upravljanja delniških družb v slovensko zakonodajo je materija, ki bo v prihodnje prav gotovo deležna še razprav, saj kot vemo, imajo nekateri že - v mislih imam sindikate - pomisleke glede krčenja pravic zaposlenih. Po predlogu zakona naj bi se udeležba zaposlenih iz nadzornih svetov preselila v članstvo v komisijah, ki bodo sestavni del novega organa upravljanja. Značilnost enotirnega sistema upravljanja je delovanje upravne in nadzorne funkcije upravljanja v enem samem organu. Ta zakon uvaja za domače delniške družbe možnost izbire med enotirnim in dvotirnim sistemom upravljanja. V poslanski skupini Nove Slovenije-Krščanske ljudske stranke smo mnenja, da bi bilo za del, ki obravnava poslovne knjige in letna poročila, oziroma del, kjer je določena vsebina bilanc, bolj smiselno in logično, da bi bila ta tematika urejena s podzakonskim aktom, saj je to zelo živa materija, ki zahteva skoraj nenehne spremembe, in če je ta materija zapisana v zakonu, jo je prav gotovo težje spreminjati. Zato bi bilo zaradi preglednosti in učinkovitosti bolj priporočljivo, da je to zapisano, kot sem že omenil, v podzakonskem aktu, ki bi zagotavljal lažje eventualne spremembe. Prav tako smo mnenja, da bi nad tem podzakonskim aktom moralo bdeti finančno ministrstvo. Prav tako v predlogu zakona pogrešamo načelo tretjega. To se pravi, določbo, ki bi določala odgovornost lastnika, ko sodeluje s taistim pravnim subjektom Ta odgovornost lastnika je, da si v primeru sodelovanja s podjetjem ne sme pridobiti boljših pogojev kot neka tretja oseba, ki bi sodelovala s tem podjetjem. Menimo, da bi te pripombe bilo še umestno preučiti. Sicer pa bomo v poslanski skupini Nove Slovenije - Krščansko ljudske stranke zakon podprli.
Hvala. Sledi predstavitev stališča poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Slovenija po rezultatih mnogih raziskav glede konkurenčnosti nazaduje in postaja vse manj zanimiva za gospodarska vlaganja. Eden od vzrokov za takšno situacijo je poleg neprimerne davčne politike in visokih stroškov dela, tudi preveč restriktivno državno urejanje posameznih vprašanj glede delovanja gospodarskih družb. Še bolj problematično je dejstvo, da v Sloveniji še nimamo urejenega instituta evropske delniške družbe. Rok za uskladitev naše zakonodaje z uredbo Evropske skupnosti, ki ureja evropsko delniško družbo, je potekel že 8.10.2004, torej več kot pred enim letom. In šele danes smo začeli zakonodajo prilagajati tej uredbi. V programu slovenske ljudske stranke je zapisano, da v Slovenski ljudski stranki podpiramo razvoj takšnega poslovnega okolja, ki bo omogočal nastanek slovenskih multinacionalk. Zato smo prepričani, da je skrajni čas za ureditev evropske delniške družbe v Sloveniji. Ta nadnacionalna oblika gospodarske družbe je izjemnega pomena, zlasti za tiste slovenske gospodarske subjekte, ki jim bo omogočila lažje poslovanje v drugih državah Evropske unije. Po drugi strani pa evropska delniška družba omogoča boljše poslovno okolje v Sloveniji za tista tuja podjetja iz držav članic Evropske unije, ki želijo v Sloveniji ustanoviti podružnice ali hčerinska podjetja. Institut evropske delniške družbe namreč omogoča, da te družbe delujejo v več državah članic Evropske unije brez ustanavljanja hčerinskih družb ali podružnic. Pomembna ureditev evropske delniške družbe je tudi možnost izbire ureditve opravljanja družbe. Ta namreč predvideva možnost izbire med enotirnim ali dvotirnim sistemom upravljanja. Posledično obravnavani predlog zakona predlaga uzakonitev enotirnega sistema opravljanja tudi za domače delniške družbe, ki ga dosedanja ureditev ni omogočala. S tem se dejansko država umika iz restriktivnega določanja načina vodenja in nadzora delniške družbe in omogoča, da se ustanovitelji sami odločajo za sistem upravljanja. Tudi spremembe določil o družbi z omejeno odgovornostjo gredo v smer rahljanja pogojev in določil za ustanovitev d.o.o.-jev, kar v Slovenski ljudski stranki pozdravljamo. Ena prednostnih nalog naše stranke je zagotoviti enakomeren regionalni razvoj Slovenije. Zato je potrebno podpreti podjetja, ki se oblikujejo iz mikro v mala podjetja. Zlasti je potrebno spodbuditi rast oziroma preoblikovanje samostojnih podjetij, podjetnikov, v kapitalske družbe. Predlagani zakon ureja tudi to področje. Za bolj stimulativno podjetniško okolje pa bi bile po našem trdnem prepričanju potrebne tudi druge spremembe zakona o gospodarskih družbah. Ko pregledujemo predlog zakona, ki ga trenutno obravnavamo v okviru prve obravnave ugotovimo, da so vse spremembe predlagane kot bodisi neposredna ali posredna posledica ureditve na ravni Evropske unije oziroma uvajanja evropske valute evro. Ob tem je zadovoljivo, da vsaj zahteve iz Bruslja pripomorejo k odpiranju slovenskega trga in širitvi možnosti za gospodarsko delovanje pri nas. Glede na zastavljene cilje, ki si jih je zadala vlada s sprejemom okvira gospodarskih in socialnih reform pa bo potrebno storiti še marsikaj. Za večjo mednarodno konkurenčnost Slovenije pa bomo morali skrajšati in poceniti zlasti postopek registracije podjetij. Postopki registracije podjetij se sicer pri nas že nekoliko urejajo, vendar je čas, potreben za registracijo podjetja, še vedno predlog. Naša država še vedno zaostaja pri odpravljanju administrativnih ovir in poenostavitvi postopkov za dostop do finančnih virov za podjetja. Iz primerjalne tabele glede časa in stroškov za registracijo podjetja v evropskih državah za leto 2004, za Slovenijo ne izhajajo preveč spodbudni rezultati. Na Danskem lahko podjetje registriramo v štirih dneh brez stroškov, Slovenija pa je na tem področju še vedno prepočasna in predraga. Če se primerjamo s sosednjo Avstrijo, ki ima z registracijo podobne stroške kot Slovenija, ugotovimo, da je čas potreben za registracijo manjši za polovico. V zvezi s tem bi bilo dobro razmisliti ali je potrebno določene poenostavitve postopkov registracije zapisati tudi v zakon o gospodarskih družbah. V Slovenski ljudski stranki podpiramo predlog zakona o gospodarskih družbah, ob tem bi želeli poudariti le še to, da je potrebno proučiti pripombe, ki so jih na zakon o gospodarskih družbah že posredovali, ali pa bodo to še storili, predstavniki gospodarstva. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev. Besedo ima poslanec Bojan Kontič. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Celovit odnos poslanske skupine do predloga je podal poslanski kolega Dušan Kumer. Sam se bom dotaknil predvsem področja, ki govori o soodločanju zaposlenih in se sedaj nekako želi urediti v zakonu o gospodarskih družbah, kar je neke vrste novost. V mesecu oktobru ste koalicijski poslanci gladko zavrnili zakon, ki bi uredil udeležbo zaposlenih pri dobičku družbe in o lastništvu zaposlenih. Čeprav smo z njim nameravali urediti področje je kljub napovedim vlade pa tudi predsednika vlade, gospoda Janeza Janše, še vedno neurejeno, je pa to zakonska materija, ki je še kako pomembna danes, ko vladna koalicija glasno ugotavlja, da je prišel čas nujnih reform. Res je, da so reforme stalnica v življenju, vprašanja pa je seveda, kakšne reforme. Vendar, še preden ste začeli resno razpravo o zakonskih rešitvah, ki bodo nekako logična posledica napovedane reforme, spreminjate zakonodajo na način, da še dodatno izločite tiste, ki ustvarjajo iz sistema odločanja. Naš zakon, ki pa je šel v nasprotni smeri in je krepil povezavo med zaposlenimi in družbo, pa ste zavrnili. Naš namen je bil povabiti zaposlene k sodelovanju, ne le pri ustvarjanju dobička, ampak tudi pri delitvi le tega in seveda k aktivni vlogi solastnika družbe, v kateri so zaposleni. Z danes obravnavanim predlogom pa počnete ravno obratno. Vaš namen je, zaposlene odriniti čim dlje od odločanja. Zanimiv je komentar bivšega prvega vladnega reformatorja v dnevniku Finance, v kateremu se je opredelil do predloga o soudeležbi zaposlenih pri dobičku in delavskem delničarstvu. Pa bom prvi stavek citata preskočil, ker je preveč žaljiv tudi za to dvorano, torej državni zbor. Ena izmed roparski, idej ob pomoči katerih namerava naš povampirjeni delavski razred izsesavati vsega hudega vajene slovenske kapitaliste je tudi, da bi morali biti delavci, v navednicah, udeleženi pri dobičku podjetij in da bi tako udeležbo, zopet v navednicah in v oklepaju, ki je samo efemizem za nagnusno ropanje, zaklepaj, celo zakonsko predpisali. Konec citata. Spominjam se besed, s katerimi ste v tej dvorani zavračali predlog zakona o udeležbi zaposlenih pri dobičku, družbenem lastništvu zaposlenih. Pozivali ste k soglasju socialnih partnerjev, pred obravnavo, pred sprejemom zakona. To je bil tudi eden izmed redkih argumentov, ki mu je bilo moč pritrditi, kljub temu, da smo mi imeli stališča sindikatov, tudi delodajalcev, predstavnikov svetov zavodov delavcev, svetov delavcev, del slovenske stroke, a kljub temu, bi bilo dobro, da se te zadeve obravnavajo na ekonomsko socialnem svetu. Tokrat je, kot že mnogokrat do sedaj drugače. Predlagate spremembe oziroma prenovo zakona o gospodarskih družbah, brez da bi pri tem sindikati, kot socialni partnerji bili povabljeni k pripravi oziroma k obravnavi danes obravnavanega zakona. Povsem na mestu je torej zahteva zveze svobodnih sindikatov po javni predstavitvi prenove zakona in razpravo na ekonomsko socialnem svetu. Sodelovanje delavcev pri upravljanju podjetij je ustavna pravica, ki je sedaj urejena v posebnem zakonu mimo zakona o gospodarskih družbah, sedaj pa se predlaga rešitev, v katero posegamo in spreminjamo sistemski zakon o soupravljanju. Pomembno je tudi opozorilo zveze svobodnih sindikatov, ki opozarja na ravnanje predlagateljev zakona, ki se sklicujejo na potrebnost sprememb tudi zaradi uredbe o evropski delniški družbi in hkrati spregleda direktivo o sodelovanju delavcev. Torej nič novega. Vzamemo tisto, kar nam ustreza kot izgovor za spremembe. Podpiram predlog, da se s prenovo zakona o gospodarskih družbah ne zmanjša dosežena raven delavskega soupravljanja v Sloveniji. Podpiram tudi zahtevo v zvezi subornih sindikatov, da se v celoti črta predvidena ureditev o določbah predloga zakona glede sodelovanja delavcev pri upravljanju v organih delniških družb in se to uredi v sistemskem zakonu o sodelovanju delavcev pri upravljanju. Pri tem je zelo pomembno, da ohranimo razmerje, tako v enotirnem kot v dvotirnem sistemu, torej sedanje razmerje, najmanj ena tretjina do največ ena polovica delavskih predstavnikov v organih družbe. Kot je kolega Kumer dejal bomo v poslanski skupini vlagali amandmaje in prav verjetno bomo temu področju namenili posebno pozornost.
K besedi vabim poslanko Mojco Kucler Dolinar. Je ni? K besedi vabim poslanca Stanislava Brenčiča? Ga ni. Naslednjega pa bo prebral podpredsednik magister Klavora.
Besedo ima gospod Sašo Peče. Izvolite prosim.
Spoštovani navzoči. Danes naj bi se državni zbor srečal s tako imenovano splošno razpravo, torej splošno razpravo, ki naj bi omogočila, da bi govorili o vsem, kar je v povezavi z zakonom o gospodarskih družbah. Iz tega mesta se moram pridružiti govorniku pred menoj in reči, da je dosedanja, današnja razprava in pa predvidena razprava bolj ali manj farsa. Po oceni Slovenske nacionalne stranke bi seveda vključenost zainteresiranih gospodarskih subjektov morala biti na dosti višji ravni, v končni fazi sprejemamo enega najpomembnejših zakonov. Prav tako ocenjujemo, da tudi strokovna javnost ni bila dovolj zanimirana za sodelovanje, po tem zakonu, z vlado v pred zakonodajnem postopku in enako velja tudi za tretjega partnerja, ki bi moral odigrati ključno vlogo pri pisanju in pri dosedanji življenjski dobi omenjenega zakona, torej v vladni proceduri, to pomeni socialni partnerji. Veliko je bilo povedanega v okviru podanih stališč poslanskih skupin, bolj ali manj so vse poslanske skupine zagovarjale idejo, da je zakon dober, se sklicevale na evropsko delniško knjigo, se sklicevale po nujnosti, po potrebi. Rad pa bi s tega mesta, ko govorim v imenu poslanca, spregovoril, da se mi zdi, da bi gospodarski subjekti v naši državi si zaslužili seveda mnogo več, kot jim ponuja vlada v okviru predloga zakonov. Dovolite, da izpostavim, da je seveda varstvo malega delničarja, kot izpostavlja vlada v okviru svoje obrazložitve, žal ne v okviru obrazložitve, ki jo je minister imel na razpravo, da bi zakon obrazložil, ampak seveda te možnosti ni izkoristil, čeprav je vedel kdaj se začne tematika in po moji oceni je seveda to velika kritika ministru in se kaj takega ob obravnavi zakona o gospodarskih družbah ne bi smelo dogajati. S tem ne samo, da se kaže podcenjujoči odnos do državnega zbora, česar smo bolj ali manj vajeni, s tem se po moji oceni kaže podcenjujoči odnos do gospodarskih družb, kar je tisto, vredno vse kritike. Če minister na ta način kaže svoj odnos, kako naj potem pričakujemo od zakona pozitiven odnos do njegovih uporabnikov, torej do gospodarskih družb. Mnogo je bilo rečeno in še več, mnogo leporečenja okoli enotirnosti. Seveda enotirnost v določenih državah Evropske unije ali pa recimo na svetu, je pozitiven pojav, zmanjšuje nepotrebne zaplete, ampak seveda v drugačnih ekonomijah. V tistih ekonomijah, kjer ustanoviteljstvo ali pa lastništvo, ni vezano v strukturo gibanja, tako kot je v Republiki Sloveniji. Mi verjetno vsi vemo, da je to razmerje ustanoviteljstvo v naši državi še vedno neke vrste unicum in zato pristajati na enotirnost oziroma dopuščati to možnost predvsem v ustanoviteljstvo v bolj ali manj neposrednih ali posrednih družbah s paradržavnimi institucijami enostavno in, ponovil bom misel enega govornika izpred menoj, odmika odločanje, poudarjam, odmika odločanje zaposlenega na politiko določene gospodarske družbe. Torej, ni res, da bi govorili, da enotirnost izključno pospešuje kvalitete dela, daleč od tega. V dani situaciji, kjer je Slovenija zdaj, po moji oceni, bi seveda bilo potrebno tudi dalje ohranjati dvotirnost. Predvsem zaradi nadzora, predvsem zaradi netransparentnosti, delovanja, ne narobe vzeti gospodarskih družb, ampak netransparentnosti Vlade Republike Slovenije, ki bolj ali manj posega v okvir gospodarskih družb, kakor sem rekel na začetku v posredni ali neposredni vlogi. In kdorkoli bo zanikal, torej dejstvo vloge in pa upravljanja določenih gospodarskih družb, s strani povezanih, bolj ali manj povezanih oseb s strani vlade, bo blefiral za to govornico ali za tem mikrofonom, kakorkoli vam je ljubše. Dalje, bi rad spregovoril, da omenjeni zakon navkljub besedam, ki so prihajale iz ust skorajda vseh predstavnikov poslanskih skupin, kako je zakon dober, celovit in podobne stvari, temu ne morem pritrditi. Po moji oceni je še vedno izpuščena tista osnovna dilema, ki smo jo v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke tolikokrat že zagovarjali okoli spremljajočih zakonov, torej zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gospodarski družbi skozi proračunske akte, akte, ki spremljajo javne finance. Nenazadnje smo to razpravo večkrat ponovili v povezavi z zakonom o prevzemih in zakonom o preprečevanju omejevanja konkurence. Ampak nikoli ni zaleglo. To je izigravanje tako imenovanih predpisov o gospodarskih družbah, kjer se še vedno žal, je tudi ta vlada pristala, da se posamezni subjekti na trgu registrirajo tako na podlagi zakona o gospodarski družbi, kot tudi na podlagi zakona o javnih gospodarskih družbah. Novela zakona, ki nam jo predlaga Vlada Republike Slovenije, ne rešuje največje anomalije obstoječega področja gospodarskega življenja na področju gospodarskih subjektov. Še vedno se bo vnaprej dopuščalo, da bo posamezno podjetje istočasno registrirano na podlagi zakona o gospodarskih družbah in na podlagi zakona o javnih gospodarskih družbah. Medtem ko, če pogledamo uvodne določbe obeh zakonov, vidimo, da vsak od teh dveh zakonov zasleduje popolnoma drugačen cilj, oziroma opredeljuje popolnoma drugačen cilj poslovanja tega podjetja. Gospodarske družbe, recimo kapitalske, vzamemo, zasledujejo en iz izključni cilj, ustvarjanje dobička. Javne gospodarske družbe zasledujejo drug cilj, to je zagotavljanje javnega interesa. Zagotavljanje javnega interesa in zasledovanje cilja ustvarjanje dobička sta v nasprotju. In dokler bomo to dopuščali v okviru zakonodajne veje oblasti in slepo sledili Vladi Republike Slovenije, ki to namenoma dopušča, tovrstne anomalije, toliko časa, pa se bom obrnil samo na finance, ne moremo pričakovati, da se bodo nedavčni prihodki v okviru javnih financ ali pa proračuna Republike Slovenije dvignili na tisto raven, ki bi morala v naši državi biti. Veliko je tega, na kar Slovenska nacionalna stranka opozarja okoli proračuna v letu 2000, 2001, 2003, 2004 in tako naprej do 2006, 2007, da je struktura proračunskih prihodkov zgrešena, ne samo, da ni razvojno naravnana, ampak tudi gospodarsko ni naravnana. Vsi vemo, da davčni prihodki v okviru naše države presegajo preko 95% vseh proračunskih prihodkov in da tako imenovani nedavčni prihodki zavzemajo manj kot 10%. S tem ste se zgleda sprijaznili vsi, razen očitno poslancev poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. In ko smo vam že večkrat povedali, da bi morali jasno postaviti ločnico, da isto podjetje ne more špekulirati z bonitetami iz zakona o gospodarskih družbah in z bonitetami iz naslova zakona o javnih gospodarskih družbah, prej sem povedal katere so uvodne določbe, kateri so cilji, ki jih spremlja poslovanje posameznih podjetij, ne prejšnja vlada ne ta vlada danes, ko ima možnost tega ne rešuje. Ampak, da se ne bom dotikal drugih stvari se bom v nadaljevanju dotaknil, samo tistih stvari, ki imajo vpliv oziroma posledico v javnih financah. Prav tako kot prejšnja vlada, je tudi ta vlada naredila drugi kiks, po moji oceni drugi po vrednosti, to je področje koncesij. Kot vemo je koncesijska dejavnost ena izmed tistih dejavnostih, ki še zmeraj ni urejena v nobenem krovnem zakonu, ampak to je materija zakona o gospodarskih družbah, saj je morala biti. Kot vemo ima pravico do koncesije, izključno je nosilec te pravice država ali lokalna skupnost. In kdo danes ureja koncesijska razmerja, torej razmerja med koncesionarjem in koncendentom, kdo? Lokalna skupnost s svojimi odloki, torej podzakonskim akti, ki jih sprejme kakorkoli ji paše ali pa država, ki nima ne zakona in koncesije sprejema odvisno od želje koncesionarjev, ampak zavedati se moramo, da so to proračunski prihodki in navkljub temu, da se je sedanja vlada, ko so njeni predstavniki sedeli še v parlamentu, vedno strinjala s to teorijo, ni niti nakazala potrebe po, oziroma ni niti nakazala načrta koncesijskega zakona kaj šele, da bi del njega vključila v zakon o gospodarskih družbah. Seveda, kdor se vsaj malo spozna na proračune lokalnih skupnosti bomo videli, da so na prihodkovni strani občinskih proračunov kar veliki prihodki iz naslova koncesij, nekatere občine to znajo izkoriščati. Če bomo pogledali državni proračun, katerega upravnik je minister za finance ali vlada, kakorkoli hočete, bomo videli, da te dohodki niti pod točko razno ne dosegajo prihodkov, primerjalno gledano z velikostjo proračuna Republike Slovenije, s povprečnim proračunom posamezne lokalne skupnosti,torej tudi na področju lokalnih skupnosti ni vse tako kot bi moralo biti. Ravno zaradi tega je pomanjkanje zakonodaje s tega področja, in to je naša krivda. Na podlagi pogovora, posveta z marsikaterim županom - morda istočasno tudi poslancem, ampak to v tej fazi ni pomembno - so se nekateri župani znašli in si izpisali posamezne koncesijske akte, torej so se zavzemali sodelovanje z gospodarskimi družbami, ki so v njihov lokalni proračun prinesle prepotreben denar. So pa posamezne lokalne skupnosti, ki tega seveda ne znajo izkoristiti. In veste, kaj je njihov odgovor? Država tega ni opredelila, ne v krovnem zakonu, ki ga pogrešamo, ne v zakonu o gospodarskih družbah, torej, to je prepuščeno nam samim. Ampak seveda, da ne bo napaka na neznanju ali pa na pomanjkanju slovenske zakonodaje samo na strani predstavnikov lokalne skupnosti, slovenska vlada se obnaša povsem enako do vprašanja koncesij. Kar se tiče anomalij v obstoječem sistemu delovanja gospodarskih družb, bi za delni zaključek rad izpostavil misel enega izmed poslancev, ki je poudarjal, kako dober in kako korekten je ta zakon, in povedal, da je ena izmed njegovih boljših rešitev tudi ta, da se bo skrajšal čas za registracijo in kako bi bilo treba ta čas še skrajšati. Mislim, da je za primerjavo navedel eno od skandinavskih držav in sosednjo Avstrijo. Ampak če nas bo, gospe in gospodje, skrbel izključno - poudarek je na izključno, ker to je bilo izpostavljeno nekajkrat - tisti čas, potreben za registracijo, potem je ta skrb zelo zavita v meglo. Po moji oceni in verjamem, da tudi po oceni mojih poslanskih kolegov, nas bi moral skrbeti predvsem čas preživetja gospodarskih družb. Ne samo to, ali se podjetje ustanovi v treh tednih ali treh dneh, ampak predvsem, koliko časa bodo te gospodarske družbe živele, kaj jim bo zakon, ki je pred nami in ki predstavlja krovni zakon za njihovo delovanje, omogočal za preživetje. To je tista dimenzija časa, ki bi morala skrbeti poslanke in poslance. Ne samo tisto obdobje registracije, kako hitro bomo do tega prišli, ampak predvsem, kako dolgo bo tisto obdobje, da se bodo ta podjetja preživljala. To je problem, po naši oceni, gospodarskega področja v okviru naše države. Vendar, kot sem na začetku povedal, vse skupaj, vsaj mene osebno, spominja na dobršen del farse, torej, današnja splošna razprava, brez, oziroma z deficitom javne predstavitve, deficitom strokovne razprave in navsezadnje deficitom razprave s socialnimi partnerji. Tako tudi ocenjujemo, oziroma vsaj jaz ocenjujem, da je predlog zakona o gospodarskih družbah, ki ne rešuje osnovnih anomalij, ki jih vlada Republike Slovenije pozna - ne bi rekel, če bi se danes prvič srečali s tem, čeprav me predstavniki vlade gledajo, kot da to prvič slišijo. Toda, če so vsaj malo pogledali magnetogramske zapise za nazaj, pretekla leta, različna področja, potem bi vedeli, da je ta dilema stara. Če bi pa predstavniki vlade in minister pogledal tudi dogodke v naši državi, proračunske prihodke in izpad teh proračunskih prihodkov, tudi zaradi neurejenih razmer v obliki zakona o gospodarskih družbah, potem bi bila seveda stvar drugačna. Ampak očitno je, da ni v interesu ureditev razmer med zakonom o gospodarskih družbah in zakonom o javnih gospodarskih družbah. Zakaj ne, si verjetno znajo odgovoriti predstavniki vlade. Zaradi tega ker podjetja, ko pridejo ali v tisto pozitivno sliko ali pa v negativno sliko, in ki imajo možnost se registrirati na podlagi dveh zakonov, pač prenašajo plus ali minus. Ali jim ga bo pokrila lokalna skupnost, takrat se bodo vrnili oziroma obrnili na naslov, oziroma pravice iz naslova zakona o javnih gospodarskih družbah. Če pa bodo imeli plus, se bodo obrnili na izhajajoče pravice, tako bodo rekli, iz naslova zakona o gospodarskih družbah. In po moji oceni ne bi smeli ravno v imenu zdravega gospodarstva v naši državi, zdravega gospodarstva, ne političnega gospodarstva. Po moji oceni bi danes morali sprejeti sklep, da vlada dopolni predlog zakona s popravki, ki bodo preprečevali dvojno označbo podjetij in vsak izmed vas pozna vsaj pet tovrstnih podjetij, naj si bo na državni ravni ali na lokalni ravni. Tudi nekatera največja so med nami, ki so registrirana na podlagi dvojnih zakonov. In vladi bi morali reči, naj se zresni, naj pride pred ta državni zbor z zakonom, ki bo to preprečeval. Z zakonom, ki bo v prvi in glavni fazi pisan zato, da bodo gospodarske družbe preživele, ne samo zato, da se bodo hitreje registrirale. In v drugi fazi zakon, ki bo imel za posledico seveda zmanjšanje davčnih prihodkov in povečanje nedavčnih prihodkov. Hvala za enkrat.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Franc Capuder. Izvolite prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci! Že večkrat je bilo rečeno, da ta zakon nadomešča stari zakon in vse njegove novele, ki so bile do sedaj uveljavljene. Sam bi se osredotočil le na nekaj insertov iz tega zakona, in sicer najprej na del zakona, ki govori o poslovnih knjigah in letnih poročilih. Nekaj je o tem govoril že poslanski kolega gospod Mikolič in mislim, da obravnavana materija v teh delih zakona je živa problematika in jo je potrebno kot tako tudi obravnavati. Če je živa, potem smo mnenja, da jo je potrebno stalno dopolnjevati, in če je neka rešitev zapisana v zakon, smo mnenja, da je rešitev v zakonu dosti težje popravljati, kot pa če so neke rešitve zapisane v podzakonskih aktih, ki jih pripravlja ustrezno ministrstvo. Mislimo, da bi bilo v tem primeru lahko primerno matično ministrstvo, ministrstvo za gospodarstvo ali pa ministrstvo za finance. Druga stvar, na katero bi se osredotočil, je dejstvo, da zakon uvaja evropsko delniško družbo. Problem pri uveljavitvi tega termina oziroma te družbe je predvsem ta, da bo ta družba podrejena dvema zakonodajama, in sicer nacionalni in nadnacionalni, torej evropski zakonodaji. Kot mi je znano, uvajanje teh družb še ni nekaj dorečenega, bolj zamegljeno kot ne, navsezadnje je to pilotski projekt Evropske unije. Predvidevam, da bo prišlo v tem tudi še do nekih sprememb in popravkov. Podobno kot pri mojem prvem razmišljanju glede poslovnih knjig in letnega poročila se mi zdi, da je zelo težko neke spremembe popravljati z zakonom, če se da to tudi na kašen drugačen način. Ne vem, kako, ampak jaz upam, da bodo predlagatelji zakona tudi o tem mogoče razmišljali. Ustavil bi se pri 23. členu, to je varstvu firme. Mnenja sem, da bi bilo potrebno vpeljati neko inštitucijo, ki bi imela pregled nad vsemi imeni firm. To je že tistimi, ki so registrirane, in tudi tistimi, ki so v postopku registracije. Zdi se mi, da bi to omogočalo neko lažjo registracijo, s tem se pač imena firm ne bi podvajala in mislim, da bi se tudi ustrezno že na tem nivoju, na tem inštitutu oziroma na tej inštituciji bi se pač ustrezno uporabljale tudi rešitve iz zakona o obvezni uporabi slovenskega jezika. Trenutna ureditev je pač taka, da se šele pred vpisom v register preveri ustreznost imena firme in če ta ne ustreza, se ponovi celotni proces vpisa v register. In še zadnjo, to je pri 473. členu, to je omejevanje družbenikov v d.o.o.-jih. Pojavilo se je mnenje, da je nesmiselno omejevati število družbenikov oziroma bi bilo nekje se treba dogovoriti, zakaj je smiselna ta omejitev in ravno in zakaj ravno pri teh predlaganih številih, ki so predlagana v zakonu. Sicer bom pa zakon v tej prvi obravnavi podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Izvolite prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki ministrstva za gospodarstvo! Ena od novosti, ki jih vpeljuje novi zakon o gospodarskih družbah, je možnost, da se gospodarske družbe odločijo za enotirni ali za dvotirni sistem upravljanja. S tem se odločajo o nekaterih temeljnih rešitvah, ki so med sistemoma zelo različne. Enoznačnega odgovora na vprašanje, kateri sistem upravljanje je boljši, preprosto ni. Kot rečeno, je to ključna in zelo pomembna novost novega zakona o gospodarskih družbah. V teoriji in praksi sta se oblikovala dva nasprotna si sistema upravljanja: enotirni, to je anglosaški, in dvotirni ali kontinentalno evropski. Ne bom govoril o karakteristikah in pozitivnih in negativnih straneh dvotirnega sistema, ta sistem več ali manj vsi poznamo. V enotirnem sistemu poznamo dva organa upravljanja. To sta skupščina delničarjev in upravni odbor. Skupščina se po sestavi in pristojnosti ne razlikuje bistveno od skupščine iz dvotirnega sistema upravljanja. Tako skupščini ostaja tudi pristojnost imenovanja direktorjev družbe. Večje razlike pa najdemo pri upravnem odboru. Njegovi člani so direktorji, ki jih že zakon deli na neizvršne in izvršne direktorje. Teoretično gledano ima pristojnost poslovodenja družbe upravni odbor kot organ upravljanja, vendar pa svojo pristojnost prenese na izvršne direktorje, sam pa obdrži pristojnost nadzora nad njihovim delom. Ob tem pa še enkrat želim poudariti, da v upravnem odboru sedijo tako izvršni kot tudi neizvršni direktorji. Družba ima lahko tudi izvršne direktorje, ki pa niso člani upravnega odbora. Lahko bi dejali, da imajo takšne družbe dve vrsti izvršnih direktorjev, ki imajo tudi različne pristojnosti, naloge in odgovornosti. Sicer pa je vloga izvršnih direktorjev močno podobna vlogi članov uprav v dvotirnem sistemu upravljanja, saj izvršni direktorji vodijo posle družbe. Kot rečeno, nekega univerzalnega pravila, kateri načini vodenja naj izbere gospodarska družba, ni. Upravljanja družb v smislu urejanja odnosa med delničarji in upravami namreč ne gre razumeti zgolj kot pravno kategorijo. Zavedati se moramo dejstva, da so se različni modeli upravljanja izoblikovali v različnih ekonomskih in družbenih sistemih. Čisti dvotirni sistem se je razvil, kot rečeno, v germanskem okolju, za katerega so značilni večinski delničarji družb, močna udeležba delničarjev, participacija zaposlenih, manj likviden trg kapitala, pa tudi proporcionalnem volilni sistem. Vprašanje boljšega oziroma slabšega sistema se pojavlja šele v zadnjih letih, ko smo priča resnim globalizacijskim trendom v gospodarstvu. Začelo se je s povezovanjem gospodarskih družb multinacionalk, nadalje pa z močno težnjo delničarjev po upoštevanju naprednih standardov upravljanja družb. Logična posledica teh trendov in zahtev je iskanje najučinkovitejšega sistema upravljanja, ki bi zmanjševal tveganje za delničarje, upošteval njihove interese ter ne nazadnje z optimalno mero vplivov relevantnih deležnikov nadaljevanje kapitalskih družb. Delničarjem lahko pri izbiri v prihodnje podana možnost enotirnega ali dvotirnega sistem stroka svetuje tole. Praksa vodenja in upravljanja družbe je z leti pokazala, da je enotirni sistem verjetno učinkovitejši, ko ima konkretna družba večinskega ali prevladujočega delničarja. Takrat lahko pomeni združitev poslovodnega in nadzornega organa določeno prednost, saj pravega konflikta pravzaprav med interesom med delničarjem in upravo ni. Cilje in namene takšnih družb večinoma opredeljuje večinski delničar, pa najsi bo ta fizična oseba ali pa gospodarska družba. Združitev obeh organov tako pomeni učinkovitejše in hitrejše sprejemanje pomembnih odločitev. Nekoliko drugačno situacijo razmerij interesov najdemo v družbah z razpršeno delniško strukturo. V njih delničarji niso sposobni izraziti ciljev družbe, saj so njihovi interesi različni. Edini njihov skupni imenovalec pa je pričakovanje donosa v obliki dividende in rasti tržne cene delnic. V teh primerih lahko pomembno vlogo igra prav nadzorni svet, ki je ločen od uprave, njegova naloga pa je, poleg izvajanja nadzora in motiviranja uprave, tudi v imenu delničarjev oblikovanje ciljev in namena družbe ali vsaj nenehno iskanje skupnega interesa lastnikov kapitala, to je, delničarjev. Zaradi teh pozitivnih učinkov je tudi sam nadzor, ki ga izvaja ločeni organ, takrat kvalitetnejši in transparentnejši, kar je ključni interes delničarjev. V teh primerih lahko torej ločitev organov nadzora in poslovodenja pomeni določeno prednost. Sam bom predlagani zakon podprl zaradi novosti, posodobitve evropskih standardov, ki jih zakon prinaša, pa tudi zaradi možnosti izbire gospodarskih družb med enotirnim in dvotirnim sistemom upravljanja. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Od razprave o zakonu pričakujem predvsem, da bodo predstavniki vlade, pa tudi predstavniki poslanskih skupin med ostalim povedali jasno svoje stališče tudi o tem, ali soglašajo z dejstvom, da vsaj po oceni Socialnih demokratov predlagani zakon ne upošteva 2. člena slovenske ustave, da je Slovenija tudi socialna država, in da ne upošteva tudi 75. člena ustave, ki opredeljuje soodločanje delavcev pri upravljanju družb. Soglašam, da imamo pravico in možnost in da je tudi dobro, da poleg evropske delniške družbe in prehoda na njo uveljavimo tudi možnost izbire med eno- in dvotirnim sistemom upravljanja delniških družb, čeprav bom riskiral in bom iskreno rekel to, kar sem rekel tudi v primeru uvajanja nekaterih drugih rešitev v naš pravni sistem, da ni nujno, da bodo dobri rezultati, ki jih dajejo te družbe v tujini, imeli takojšen efekt tudi pri nas. Tudi lastniki so se namreč pri nas drugače oblikovali, kot so se oblikovali v razvitem kapitalizmu skozi desetletja, pri nas pa v desetih letih na način, ki je mnogokrat, verjamem, bil zakonit, vprašanje pa je, ali je bil v celoti tudi na robu ali pa na mejah zakona, kdaj tudi moralno vprašljiv. Zato je tudi ravnanje takšnih in tovrstnih lastnikov v samih družbah lahko drugačno, kot je ravnanje tam, kjer se je kapital na drugačen način oblikoval. Vendar ne glede na to, v osnovi to idejo sprejemam. Ne sprejemam pa dejstva, da bi z odprtjem možnosti uvajanja družb z enotirnim upravljanjem pustili tovrstno upravljanje lastnikom, da se sami odločajo, ali bodo v družbah z enotirnim upravljanjem sprejeli tudi sistem soodločanja delavcev ali pa dopustili, da predstavniki in zastopniki delavcev sodelujejo samo v komisijah z jasno opredelitvijo, da te komisije nimajo pristojnosti odločanja. Te komisije so v načelu pripravljalni organi za odločanje in prav gotovo kvaliteta sestave ali pa sodelovanja v teh komisijah ni enaka. Jaz bi želel opozoriti glede tega predstavnike vlade in vladne koalicije, ki se glede tega ne izrekajo ali pa se do sedaj niso izrekali, tudi na eno od odločb ustavnega sodišča, ki jo je prav koalicija zelo eksploatirala, ko smo govorili o zakonu o RTV, in razglašala, da je odločba ustavnega sodišča razglasila zakon o RTV za protiustaven in da je to eden od razlogov, da ga moramo spremeniti. Res ga je razglasila, vendar z jasno utemeljitvijo, da je v tej državi neustavno stanje zaradi tega, ker na podlagi zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju nismo uredili in sprejeli posebnega zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju zavodov - in to ni samo problem RTV-ja, ki je - s statutom sicer kasneje sodelovanje zaposlenih uredil, ampak da zakona nimamo. Tam se je ustavno sodišče postavilo na jasno stališče, da prav 2. in 75. člen ustave in obveznost, ki smo jo sprejeli po zakonu o sodelovanju delavcev pri upravljanju, obvezuje državo, da sodelovanje delavcev uredi tudi v zavodih, kaj šele v gospodarskih družbah. Jaz mislim, da bi morali o tej formalni obveznosti razmišljati in in jo na ta način tudi urediti. Prepričan sem pa, da je enak ali pa še močnejši razlog kot formalna obveznost dejstvo, kaj si res želimo. Če si res želimo družbo sodelovanja, dela in kapitala, če si res želimo družbo, v kateri bo čim širši krog vključen v upravljanje in odločanje v družbi, in s tem imel tudi občutek, da participira pri pomembnih odločitvah, če želimo, da smo res socialna država, potem bomo iz vsebinskih ne pa formalnih razlogov zagotovili, da bo tudi v družbah z enotirnim upravljanjem zakonsko predpisana obveznost sodelovanja delavcev pri upravljanju družb, ne pa prepuščeno to samo njihovemu sodelovanju v komisijah ali pa morda celo svobodni volji lastnikov, ki se odločijo za enotirno družbo, da bodo ali ne bodo sprejeli sistem soodločanja delavcev v svoj način odločanja. Tako je sedaj mogoče razumeti ta zakona. Jaz trdim, da bi bilo to v vsakem primeru slabo. Naj na koncu rečem, o tem bo gotovo kolegica Majda Potrata več govorila. Mi smo poprosili naš raziskovalni sektor za krajši primerjalni pregled sodelovanja delavcev pri upravljanju družb v državah Evropske unije. Samo bežen pregled, teh podatkov kaže, da v večini evropskih držav določene resne oblike sodelovanja obstojajo. Jaz verjamem, da ima tudi naša vlada ta pregled, če ne, ji ga bomo dali na razpolago in ji bo v pomoč pri tudi njenem prepričanju ali pa njeni opredelitvi, da se na tej točki zakon bistveno dopolni. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa magistra Majda Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki vlade, čeprav pogrešam resornega ministra. Na prejšnji seji državnega zbora sem ministru za delo, družino in socialne zadeve zastavila vprašanje, kdaj bo pripravljen zakon, ki bo implementiral evropsko direktivo o soupravljanju delavcev v evropski delniški družbi. Odgovorjeno je bilo, da tak zakon pripravljajo. Seveda pa sem že takrat opozorila, da je bila ena od možnosti implementacije te direktive tudi v zakonu o gospodarskih družbah, da pa rešitve, ki so v tem zakonu ponujene, ne kažejo na pripravljenost implementirati to direktivo. Tudi poslušanje razprav velike večine predstavnikov poslanskih skupin gredo predvsem v poudarjanje dveh prednosti: to je izbire med enotirnim in dvotirnim sistemom upravljanja v gospodarskih družbah in v poudarjanje vsega tistega, kar je zvezano z evropsko delniško družbo. Žal ničesar o direktivi, o soupravljanju delavcev v evropski delniški družbi. In sedaj, če dovolite, bi rada opozorila na to, da v času, ko govorimo o reformah in o tem, kako moramo postati konkurenčni drugim gospodarstvom v okviru Evropske unije, Evropska unija pa si je z Lizbonsko strategijo zastavila celo cilj postati eno najbolj konkurenčnih gospodarstev, so nekateri očitno prezrli, da je Evropska unija vzporedno s to željo postati svetovna gospodarska velesila poudarjala in poudarja tudi evropski socialni model. Socialni demokrati smo že opozorili na drugi člen ustave, v katerem je Slovenija opredeljena kot pravna in socialna država. Element, po katerem se socialna država presoja, pa je tudi ta, koliko je vključen tudi ves del družbe v reševanje temeljnih družbenih vprašanj. Pri tem so ekonomska vprašanja bistvenega pomena. Če presojamo to s stališča socialnega dialoga in socialnega partnerstva, potem sta prav ta dva temelj za presojanje stopnje demokratičnosti neke družbe. In kot drugi družbeni procesi je tudi socialni dialog odvisen od stanja in trendov razvoja gospodarstva. Zato se mi zdi pomembno govoriti o socialnem dialogu in o socialnem partnerstvu. V okviru socialnega partnerstva je udeležba delavcev pri upravljanju bistvenega pomena, ker je to tudi način, upoštevanje izrabe ali uporabe, da ne bo narobe razumljeno, človeških virov, ki so v gospodarstvu. In škoda se je odreči temu, če izrinjamo delavce iz upravljanja, ker je potem tudi njihov interes za uspešnost delovanja gospodarskih družb bistveno manjši, kot bi lahko bil, če so udeleženi pri tem. Če se sklicujem na primerjalni pregled, ki ga je pripravil raziskovalni sektor na mojo zahtevo, potem naj povem, da je iz tega pregleda, ki zajema 25 držav Evropske unije in Norveško, mogoče razbrati, da so obsežne pravice sodelovanja v zasebnih in državnih družbah upoštevane kar ali uresničene kar v 12 državah. To se pravi, v slabi polovici držav. In tukaj so take države, recimo, pri enotirnem upravljanju so Luksemburg, Norveška in Švedska, pri enotirnem in dvotirnem upravljanju Finska, pri dvotirnem upravljanju pa v osmih državah Avstrija, Češka, Danska, Nemčija, Madžarska, Nizozemska, Slovaška in zaenkrat pri dvotirnem tudi Slovenija. Samo tri države so v okviru pregleda take, ki ne poznajo kakšne od oblik udeležbe delavcev pri opravljanju. To so Velika Britanija, Italija in Belgija. Tiste države, ki jih nisem omenila, ki jih nisem naštela, pa so take, da imajo z neko določeno omejitvijo tudi zaobsežene pravice sodelovanja pri upravljanju, bodisi v državnih bodisi v privatnih podjetjih. Tisto, kar je pa potrebno v tem okviru tudi povedati, da v omenjeni dvanajsterici je najpogostejši delež delavcev v organih upravljanja do ene tretjine, z izjemo Nemčije, na kar posebej opozarjam, kjer v družbah z več kot 2000 zaposlenimi imajo delavci kar polovico glasov v organih upravljanja. To pomeni, da tiste države, na katere se radi sklicujemo, bodisi po stopnji gospodarske učinkovitosti, uspešnosti ali socialne pravičnosti, te države poznajo, upoštevajo in cenijo delež, ki ga delavci pri upravljanju gospodarskih družb lahko prispevajo. Naj se dotaknem samo še enega problema, ki ga vidim v zvezi z zakonom o gospodarskih družbah. To pa je sicer novost, dobrodošla novost, da dopušča možnost izbire med enotirnim in dvotirnim sistemom upravljanja, ki pa vnaša zaradi tega neko sistemsko nedoslednost v ta zakon. Za gospodarske družbe z dvotirnim sistemom upravljanja je participacija delavcev pri upravljanju urejena v posebnem zakonu. To je zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju. Pri enotirnem sistemu, pa skuša v 288., 289. in 290. členu te pravice urejati zakon o gospodarskih družbah. Če bomo dopustili možnost izbire med enotirnim ali dvotirnim sistemom upravljanja, bi bilo najmanj, kar bi bilo mogoče pričakovati, pričakovati to, da če že urejamo v enem zakonu, to je o zakonu o gospodarskih družbah, dve možnosti sistema upravljanja, da bi potem v posebnem zakonu pa uredili možnost sodelovanja delavcev pri upravljanju tako za enotirni kot za dvotirni sistem. To bo tudi prizadevanje socialnih demokratov, ki bo v naslednjih korakih rezultiralo v že napovedanih amandmajih k zakonu o gospodarskih družbah, pa še s kakšno drugo pobudo Socialnih demokratov tudi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni. Zakon, ki je danes pred nami in o katerem opravljamo splošno razpravo, je sigurno temeljni zakon, ki določa organizacijo in pa delovanje gospodarskih družb in zato se nam v Slovenski nacionalni stranki zdi v prvi vrsti nedopustno, da danes tukaj z nami ni prisoten minister za gospodarstvo. Hkrati se nam zdi nedopustno, da obravnavamo danes, mislim, da že deveto spremembo, lahko bi jo celo imenovali, male ustave gospodarstva. Ko smo decembra obravnavali, mislim, da osmo spremembo pod črtko h, sem omenil, da bo vladi zmanjkalo črk za označevanje sprememb, če bo nadaljevala v takem tempu. Vidim, da je vlada to vzela v obzir, in sprememba, ki je pred nami, nima več črke, ampak nosi številko 1. In to je, bom rekel, modra poteza vlade, kajti številk je potem neomejeno, črke pa so omejene. Če se vrnem k zakonu. Najpogostejša zadeva, ki jo poslanske skupine in poslanci omenjajo pri obravnavi tega zakona, je uveljavitev tako imenovane evropske delniške družbe, ki se v zakonu uvaja in ki bi naj omogočila našim poslovnim subjektom, da lahko koristijo vse prednosti, ki jih takšna družba omogoča, se pravi, da bi nastopali prosto na notranjem trgu Evropske unije. Poudariti je treba, da je ta ureditev prišla skoraj leto in mesec prepozno, se pravi, za rokom. Nekakšna škoda je gotovo že nastala v teh gospodarskih subjektih. Vprašanje je pa tudi, koliko je takih gospodarskih subjektov v Republiki Sloveniji, ki bodo to ugodnost ali pa pravico znali tudi izkoriščati. Če se dotaknem naslednje novosti, da se zakon o gospodarskih družbah nekako usklajuje z zakonom o prevzemih. Seveda, v določenih pogledih se, tam, kjer bi se pa moral, se pa ne. In na to smo opozarjali že decembra, da je to treba narediti. Kar se tiče prenove ureditve d.o.o.-jev, se pravi, poenostavitve ustavljanja d.o.o.-jev, je sicer zelo privlačna in javnosti zanimiva zadeva, da ukinjamo notarske overitve in likvidnostne zahteve. Ampak, veste, praksa v Sloveniji je vsaj do sedaj pokazala, da so redki d.o.o.-ji, ki funkcionirajo skozi določeno število let. V Sloveniji se zadnje čase ali pa že nekaj zadnjih let pojavljajo d.o.o.-ji, ki se ustanovijo v ponedeljek in so v stečaju v petek. To je bila do sedaj praksa. Omogočati takšno prakso še naprej, dokler se ne uvede neka disciplina na področju poslovanja družb z omejeno odgovornostjo, se mi zdi malo preuranjeno. Bom pa zelo vesel, in mislim, da ne samo jaz, ampak tudi vsi ostali poslanci, če si bodo predstavniki vlade, ki so se nam pridružili med to razpravo, na koncu vzeli čas in se jim bo zdelo vredno pri takem zakonu sodelovati in nam bodo odgovorili na nekatera v razpravi postavljena vprašanja ter ne nazadnje predstavili tudi svoje mnenje o tem zakonu, ker pač tega na začetku ni nihče storil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič. Prosim.
Hvala lepa. Sam bi k že povedanemu dodal samo dve misli. Ker bomo prej ali slej v nadaljevanju dela državnega zbora sprejeli zakon o udeležbi delavcev pri dobičku, se mi zdi zelo pomanjkljivo, če bo zakon o delovanju delniških družb izpustil možnost, da pri upravljanju sodelujejo delavci. Mislim, da je soupravljanje delniških družb oziroma gospodarskih družb s strani delavcev neke vrste motivacija za boljše delo in za doseganje boljših proizvodnih in delovnih rezultatov vsake firme. S tega vidika mislim, da bi bilo zelo dobro, da bi se na nek način uredilo to vprašanje tako, da bi tudi manjše firme, do 500 zaposlenih, oziroma delavci takih podjetij imeli možnost, da imajo svojega predstavnika v upravnem odboru in na ta način prispevajo, prvič, kakšno misel pri tem, kako naj firma deluje, in drugič, bili bi neposredno seznanjeni z rezultati delovanja določene firme in na ta način bi lahko tudi delavce obveščali o tem, kaj je treba storiti, da bodo rezultati višji in da bo potem njihov delež pri udeležbi pri dobičku tudi iz tega naslova lahko večji. Če se bo na koncu ta, to pričakovanje sprevrglo v to, da delavci ne bodo imeli svojih predstavnikov v firmah, ki bodo manjše od 500 zaposlenih, takih pa bo pri nas mnogo več kot onih večjih, potem se lahko zgodi, da bo ta možen vidik motivacije pri delavcih splahnel, kar bi negativno vplivalo na rezultate poslovanja in seveda tudi na dolgoročni razvoj gospodarstva. Zato mislim, da bo v tem smislu najbrž v času sprejemanja tega zakona dosežena neka za vse sprejemljiva rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Drago Koren. Prosim.
Hvala predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim v tej dvorani. Najprej bi rad izpostavil en problem, s katerim sem bil seznanjen ravno včeraj zjutraj, preden sem šel v Ljubljano, in se dotika malih in srednjih podjetij, ki zaradi svoje specifike, se pravi, ker poslujejo na tujih trgih, potrebujejo v tujini hčerinsko podjetje, kajti le-to jim omogoča, da so uspešni na tem tujem trgu. Če to malo pogledam drugače. V Sloveniji obstaja veliko podjetij, ki se na podlagi tretjega odstavka 52. člena tega sedaj veljavnega zakona o gospodarskih družbah štejejo med srednja podjetja, vendar jih zakon v skladu z naslednjimi odstavkom tega člena avtomatično obravnava kot velike družbe, in sicer iz razloga, ker so po 53. členu tega zakona dolžne izdelati konsolidirano letno poročilo. Če pogledamo četrti odstavek 52. člena veljavnega zakona o gospodarskih družbah, se družbe, ki so po 53. členu tega zakona dolžne izdelati konsolidirano letno poročilo, samodejno štejejo za velike družbe. Ker v praksi to določilo povzroča takšnim družbam ne malo težav, zlasti pri kandidiranju za javne razpise v zvezi z ukrepi za spodbujanje in razvoj malega gospodarstva srednje velikih podjetij, so prav gotovo take družbe res v neenakopravnem položaju. Jaz mislim, da se te družbe res upravičeno pritožujejo. Kot drugo pa bi rad izpostavil nekaj stvari, oziroma nekaj določb predlaganega zakona, ki so več kot pozitivne, saj skušajo preprečiti nekatere aktualne pomanjkljivosti pri zaščiti delničarjev in pa družabnikov. Naj jih kar naštejem. Prvič. Za prenos najmanj 25% premoženja družbe je po novem potreben sklep skupščine. Drugič. Poenostavljeno zmanjšanje osnovnega kapitala, namenjeno prenosu zneskov v kapitalske rezerve, ni dopustno, če bi bilo treba zaradi združitve delnic izključiti delničarja iz družbe ali zmanjšati njegov delež v osnovnem kapitalu. Tretjič. Če delničarji menijo, da jim je bila prizadeta škoda, lahko vložijo tožbo, stroške takšnega postopka pa mora kriti družba, razen če se kasneje v samih sodnih postopkih ne ugotovi, da do tega niso bili upravičeni. Četrtič. Dviguje se prag za sklic seje skupščine na zahtevo manjšine, in sicer iz 10 na dvajsetino osnovnega kapitala. Petič. Iz zakona o prevzemih v zakonu o gospodarskih družbah prenese in prenovljene posebne in izredne revizije ter izključitev manjšinskih delničarjev iz družbe. Šestič. Povsem na novo je urejena pravica manjšinskih delničarjev do izstopa iz družbe. Meni se zdi, da so vse te naštete stvari pozitivne v tem novem zakonu, zato jaz mislim, da je zakon kot celota dober in bom zakon podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan.
Dober večer in hvala za besedo, gospod predsedujoči. Pri tem zakonu je kar nekaj stvari, ki pravzaprav slabšajo razmere v slovenskem gospodarstvu, zlasti za tisti del slovenskega gospodarstva, ki predstavlja delojemalski del, se pravi zaposlene delavce v gospodarskih družbah. Tukaj bi rada zlasti opozorila na to, da v neki krčeviti želji po tem, da bi čim bolj ugajali svojim novim prijateljem v Evropski uniji, gremo celo tako daleč, da omogočamo s 441. členom tega predloga, da si lahko ustanovitelji oziroma lastniki družbe, ki se registrira kot evropska družba, privoščijo samo z izjavo, da pogajanja z zaposlenimi niso prinesla rezultata in da zato ni bilo možno skleniti sporazuma z zaposlenimi, lahko kljub temu potem tudi družbo registrirajo. To je že dovolj značilen dokaz, da namen tega zakona ni bil samo to, da omogočimo registracijo evropskih družb v slovenskem gospodarskem prostoru, ampak predvsem, da zmanjšamo pravice in možnosti zaposlenih v vseh družbah. Dokazala bom s tem, da je recimo sprememba za enotirno upravljanje dana vsem gospodarskim družbam v Sloveniji, ne samo tistim, ki prihajajo kot evropske družbe, kar pomeni, da bo zlasti tam, kjer soupravljanje delavcev ni zaželeno ali pa sodelovanje delavcev v upravljanju ni zaželeno, da bodo pohiteli in uvedli enotirno upravljanje, ker tako ali tako ni predvideno, da bi delavci lahko vplivali na to, ali se bo družba drugače organizirala, kot je bila do sedaj, se pravi, da ne bo več dvotirno, ampak samo še enotirno upravljanje. Zakaj to trdim? Zato, ker je v dosedanjem sistemu po zakonu o soupravljanju delavcev omogočeno, da delavci v družbah imajo člane v nadzornem svetu in v upravi družbe. Se pravi, da je možno sodelovanje pri opravljanju in tudi sodelovanje pri nadzoru, gospodarske družbe. Medtem ko enotirno upravljanje pri taki spremembi, kot je predvidena, zmanjšuje udeležbo delavcev, ker je omogočen samo en izvršni direktor v taki enotirno opravljeni družbi. To pomeni, da je praktično prisotnost oziroma možnost sodelovanja delavcev pri upravljanju zreducirana na minimum. Povedala bi še to, da je značilno za to vlado, da zelo rada spreminja zakone, ki so občutljivi, zato bo tudi v javnosti verjetno zaslediti nestrinjanje in nezadovoljstvo, če bi recimo vlada naredila tisto, kar bi se spodobilo, in tisto, kar je tudi v zakonodajnem postopku normalno, namreč, da sočasno spreminja zakon o gospodarskih družbah in zakon o soupravljanju delavcev v gospodarskih družbah, se izogne temu vročemu kostanju in gre skozi stranska vrata. V zakon o gospodarskih družbah uvaja tudi definicije oziroma tudi postopek, kako naj se soupravljanje delavcev izvaja v enotirno upravljanih družbah in s tem ne načenja tistega zakona, ki ima značaj sistemskega zakona, naravo sistemskega zakona in bi torej morala sprememba tega zakona zagotoviti pravilno, da ne rečem, današnjemu nivoju kulture soupravljanja delavcev v Sloveniji primeren način soupravljanja v teh na novo organiziranih družbah. In da še nekaj rečem, nekoliko zlobno morda, ampak vendarle, čudno je to, da v prehodnih določbah ni napisano, da se s tem zakonom ukinja zakon o soupravljanju delavcev v gospodarskih družbah, ker mislim, da je to praksa, ki se je začela in sem presenečena, da se pri tem zakonu ni nadaljevala. Rada bi namreč povedala tudi to, da v reformnem paketu je zapisano, člani reformne skupine so zapisali, da je predviden tudi sprejem zakona o udeležbi zaposlenih pri dobičku v gospodarskih družbah. Tukaj ostaja besedilo v tem zakonu, s tem, da o zakonu o udeležbi zaposlenih pri dobičku ni ne duha ne sluha. V tem zakonu ostaja dikcija, na kakšen način lahko delavci sodelujejo pri delitvi dobička, identična kot v prejšnjem, v dosedanjem besedilu, s tem, da je bil eden od argumentov, zakaj zakon, ki smo ga socialni demokrati vložili v zakonodajno proceduro, ni primeren, tudi ta, da je v zakonu o gospodarskih družbah to rešeno in bo še bolje rešeno ob spremembah zakona. Nič bolje ni rešeno. Rešeno je tako, da ni rešeno nič, samo pri tistih gospodarskih družbah, kjer so lastnik ali solastniki pripravljeni priznati, da brez zaposlenih, brez delavcev v gospodarskih družbah, katerih lastniki so, ne bi naredili niti tolarja dobička, kaj šele, da bi imeli sploh kaj deliti, da pristajajo in da prevzemajo iniciativo in delavcem omogočajo udeležbo pri delitvi dobička. Ne pa, da postajajo lahko tudi delavski delničarji. Menim, da je v vseh teh postavkah, v členih, ki so jih tako ali tako že tudi moji kolegi prej, ne samo iz poslanske skupine, ampak tudi drugi kolegi poslanci posebej poudarili, da je razlog, da bi ta zakon moral počakati, prvič, na to, da črta iz njega določila, ki govorijo o soupravljanju delavcev. Drugič, da črta določila, ki derogirajo pravico delavcev do tega, da soglašajo s postopkom, kako bo družba ustanovljena in registrirana, govorimo o evropski družbi, in tretjič, da se vnese določilo v zvezi s soupravljanjem delavcev v spremembe zakona o delavskem soupravljanju in da ta zakon istočasno s predlaganim zakonom o gospodarskih družbah pride v zakonodajno proceduro. To je spodobno, to je moralno in to je tudi primerno našemu nivoju družbenega razvoja, ki ga v Sloveniji imamo. Primerljivimi smo z razvitimi državami Evropske unije, primerljivi smo z državami dvanajsterice, ki jo je naštela kolegica Majda Potrata, in mislim, da je sramota, da gremo s koraki nazaj, namesto naprej. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane kolegice, kolegi! Zakaj nihče od nas tukaj noče povedati bistva, ne vem. Ga bom sam poskušal. Ustavna pravica je, da imajo delavci pri soupravljanju v bistvu v sistemskem zakonu pravico do sodelovanja. Ta današnji predlog pa v 288., 289. in 230. členu spreminja sistemski zakon o soupravljanju. Če je in če je uredba o evropski delniški družbi, ki nosi oznako SE2157/2001ES, glavni naveden razlog za prenovo zakona o gospodarskih družbah, ni pa še podana v bistvu podlaga ureditve soupravljanja v njej, ravno tako na podlagi evropske direktive, ki nosi oznako 2001/86ES, lahko mirne duše rečemo, da je najmanj ta zakon v koliziji s tema dvema zadevama, ki sem jih zdaj naštel. Je pa tudi protiustaven in nekorekten, da se ga sprejema. Ko govorimo o tem, da imamo kar sedem področij, ki jih zakon ureja, in je dejansko nuja, saj tako zahteva Evropa, evropska delniška družba bo na novo opredeljena v njem, potem določbe o evru, potem določbe iz zakona o prevzemih, potem prenova ureditve za samostojne podjetnike. Že prej sem govoril, da je to v bistvu dejansko pozitivna stvar, prenova ureditve d.o.o.-jev oziroma družb z omejeno odgovornostjo, enotirni sistem, o katerem je bilo danes ogromno govora, in pa druge določbe. Bi se samo še enkrat dotaknil prenove ureditve družb z omejeno odgovornostjo. Poglejte, te družbe z omejeno odgovornostjo so poenostavljeno zapisane v tej dejansko zakonski odredbi na tak način, da se poenostavlja ustanavljanje d.o.o.-jev, se pravi, odpravljajo se likvidnostne zahteve ob ustanovitvi in znižuje se najmanjši znesek osnovnega kapitala na 7.500 evrov. To pomeni, spoštovane kolegice in kolegi, da bodo d.o.o.-ji zopet rasli kot gobe po dežju, in to pomeni, da bo teh podjetij še več na zalogi, kot jih je danes. Kaj se pa dogaja v teh podjetjih z delavci, to pa dobro vemo. Podjetja se čez noč zaprejo, invalidi, stare osebe in matere samohranilke se pustijo na zavodu, oseba, ki ima na zalogi pet takih podjetij, mirne duše opravlja svojo dejavnost v drugih podjetjih, država pa ji plača ob zaposlitvi novih delavcev v tem istem podjetju, ki ga ima registriranega na zalogo, še po nekaj milijonov za novo zaposleno osebo. Težje zaposljivi ljudje se pa prepuščajo na milost in nemilost družbi. In to ste vi mirne duše zapisali v tem dokumentu. Zdaj imam malo več veselja in volje govoriti, ker so predstavniki vlade tukaj. To je dejansko nižanje socialnega nivoja, in na tak način, spoštovane kolegice in kolegi, ne bomo dosegli socialnega miru. Niti ne boste kredibilni partner socialnim partnerjem v državi. Jutri bodo tu še večje demonstracije, kot so napovedane 26. novembra, če se bo to uveljavilo v taki obliki. Enostavno se izloča pravica do soupravljanja zaposlenih v podjetju, na druga vrata pa se vzpostavlja še bolj divja zakonodaja na delovnem področju, kot je danes že zapisana v naših aktih. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Ivan Grill. Prosim.
Hvala za besedo. Kolegice in kolegi! Zakon, ki ga imamo pred sabo, je obsežen in celovit, in menim, da je tudi dober in ga v slovenskem gospodarstvu potrebujemo. Vlada je tudi v koalicijski pogodbi zapisala, da si bo prizadevala pri povečevanju možnosti razvoja predvsem malih in srednjih podjetij. Delček tega ta zakon zagotovo tudi prinaša. Sam prihajam iz gospodarstva. Imel sem možnost veliko let sodelovati s številnimi podjetniki, tako malimi kot nekoliko večjimi. Tako sem imel možnost ob tem spoznavati njihova pričakovanja, njihove potrebe in tudi kakšna zakonska določila bi bilo treba imeti v Sloveniji, da bi se ta podjetja lahko razvijala in uspešno poslovala. Ob tem zakonu spoznavam, da je veliko tega sedaj zagotovo tudi vgrajenega. Če se dotaknemo predvsem, recimo, možnosti poenostavitve pri ustanavljanju s.p.-jev. Tu je zadeva dosti enostavna in tudi prehod, ko podjetnik skozi leta prerašča v neko večjo družbo, je izredno poenostavljen. Izredno pomembna se mi pri tem zdi tudi vgrajena varovalka, ki onemogoča zlorabo do upnikov, saj bo podjetnik kljub ustanovitvi nove družbe z vsem svojim premoženjem še vedno odgovarjal do poplačila upnikov. Pomembne novosti, kot vemo, so tudi pri poslovanju delniških družb. Tu je zagotovo nova delnica oziroma nove oblike delnic, ki bodo poenostavljale prevzem evra, kjer bomo lahko na enostaven način pretvarjali osnovni kapital družbe v delnice, ki bodo potem v evrih. Kar se tiče enotirno ali dvotirno upravljanje. Res je, da ima vsak način prednosti in recimo tudi slabosti, ampak jaz v enotirnem upravljanju ne vidim takšnih nevarnosti, kot jih je tukaj moč zaznati iz razprave. Tudi sami zaposleni imajo možnost, to mislim, da v 283 členu zakon omogoča, da je tudi v upravnem odboru prisoten predstavnik iz vrst delavcev. V tem zakonu je tudi vgrajena dovolj velika ekonomska zaščita malim delničarjem, ki so bili v preteklosti prepuščeni v nemilost glavnim delničarjem, tukaj sedaj pa je dovoljeno, da bodo lahko sami sklicevali revizijo, jo po potrebi zamenjali z drugimi, če jim pač ne bodo zaupali. In ne nazadnje, če se jih bo skušalo izplačati oziroma izriniti iz delniške družbe, bodo potem zato pravično bili tudi poplačani. Slovenija je že leto dni in še malo članica Evropske unije, ravno tako bomo prevzeli evro in na podlagi tega bomo sedaj imeli tudi evropsko delniško družbo, bomo imeli možnost evro že po tem zakonu neposredno vključiti v samo proceduro pri sprejemanju novih statutov. Zagotovo je ta zakon pomemben delež tega, da bomo lahko zadeve poenostavili. Jaz verjamem, da skozi razprave v naslednjih obravnavah bomo lahko tiste pomanjkljivosti, ki se bodo pokazale kot potrebne, še dopolnili. Na splošno pa ocenjujem, da je ta zakon dober in ga bom tudi podprl za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Bojan Starman.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani! Jaz večino novosti, ki jih prinaša novela tega zakona pozdravljam. Celo mislim, da bi morali poskrbeti za čim hitrejšo proceduro in sprejem teh sprememb. Verjetno bo potrebno še kakšno stvar dodati oziroma urediti tudi v drugih zakonih, predvsem glede učinkovitosti poslovanja tudi v javnem sektorju, v bančništvu in v drugih tako imenovanih industrijah. Mislim, da je zakon o gospodarskih družbah in neposrečena privatizacija bila glavna cokla razvoja Slovenije v zadnjih 15-ih let in mislim, da bi bilo potrebno že mnogo prej sprejeti določene spremembe v tem zakonu. Kaj mislim o ponesrečenem sistemu privatizacije? Mi smo na nek način na silo ustanovili celo vrsto delniških družb, seveda z razdelitvijo certifikatov, ustanovili smo potem tudi državnega lastnika teh delniških družb - SOD pa KAD, ali pa paradržavnega, in seveda vsilili podjetjem način upravljanja. Ustanovili smo seveda celo vrsto nepotrebnih in neučinkovitih nadzornih svetov, ki praktično niso nadzirala poslovanja podjetja, temveč so seveda služila dnevni politiki. Dejstvo je, da je bila obvezna udeležba v večjih podjetjih tudi članov delavcev in na tak način, če dodamo še državni del, državni kapital paradržavnih skladov je bilo možno vodstvom podjetja v sodelovanju z delavci, seveda si lahko predstavljamo, kakšno moč imajo v nadzornih svetih, pod pretnjo delovnega mesta ali podobnega, če bodo proti direktorju. Z nekaj procenti kapitala si praktično lahko v taki kombinaciji upravljal družbo. Tukaj je nastala seveda ta vloga in ta vključitev države v upravljanje družb, ki se je ne moremo in se je verjetno še dalj časa ne bomo znebili. Država je vedno in bo slab gospodar, zato bi morala čim prej, izpustiti svojo vlogo in prepustiti delovanju trga kapitala, ki ima sam v sebi značilnosti, da se razvija, da se dobiček povečuje in oplaja. Mislim, da je ta možnost, ki jo ta zakon daje, da bo večina teh podjetij tudi sprejela in se rešilo nekih nenavadnih in prisilnih oblik upravljanja. Enotirni sistem zelo pozdravljam. Dejstvo je, da je po mojem mnenju to, kar sem povedal, postopek privatizacije seveda verjetno je bil, predlog bi bil pametnejši, če bi razpodržavili premoženje in potem prodali to premoženje postopoma na trgu, da je to povzročilo in neposrečena dikcija v ZDG-ju je seveda onemogočila hitrejšo gospodarsko rast v Sloveniji, izgubo mnogih delovnih mest po nepotrebnem, zato mislim, da je skrajni čas, da naredimo nekatere spremembe in dejansko vplivamo na to, da bo res država izstopila iz upravljanja podjetij in vpliva na upravljanje podjetij in se bo s tem zagotovila hitrejša gospodarska rast. V ekonomiji je pač tako, da ne moreš postavljati specifičnih in drugačnih receptov, kot jih zahteva, in vedno, vedno je to slabo. Zato se prepustimo tistemu, ki ima kapital, da z njim razpolaga, on bo že poskrbel, da bodo naložbe pravilne in s tem bomo seveda omogočili hitrejšo gospodarsko rast. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Ciril Testen. Ne. Se odpoveduje. Gospod Srečko Hvauc. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni kolegice, kolegi, predstavniki vlade, ki žal do sedaj še niso dobili prilike, da bi mogoče pojasnili nekatere stvari. Verjetno bi določena vprašanja lahko že s tem tudi nekako razčisti ali pa na njih odgovorili. Zakon, kot je že bilo večkrat povedano prinaša nekaj bistvenih novosti. Ena od teh je prav gotovo ta evropska delniška družba, jaz seveda to odločitev globoko podpiram, vsaj iz dveh razlogov. Eden je pač to, da je to na nek način že naša zamujena obveznost, ki bi morala biti že izpolnjena že lansko leto, drugo je pa to, da takšna ureditev dejansko prinaša boljše možnosti za naše gospodarstvo za delovanje in prodor na evropski trg. Ta evropska delniška družba prinaša tudi neko novo ureditev, to je pa ta enotirni sistem, o katerem je bilo tukaj tudi že precej govora. Jaz bi posebej poudaril, da ta ureditev ni obvezna, da se bodo lastniki, ustanovitelji sami odločali, kaj je za njih boljše. Prav gotovo je, da ima vsaka od teh dveh ureditev ali enotirna ali dvotirna določene prednosti in določene slabosti. Dobra stran tega zakona je prav gotovo to, da ne določa obvezno obliko oziroma sistem, ampak da to prepušča tistemu, ki z ustanovitvijo družbe izraža, izkazuje nek svoj interes. In to se mi zdi, da je to dejansko pravilno. Nora ureditev, se pravi, ta enotirni sistem prinaša tudi spremembe ali pa določena vprašanja na področju sodelovanja delavcev pri upravljanju podjetij. Slišali smo že več pomislekov, tudi neke alarmantne izjave, da ta zakon ukinja zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju podjetij, da suspendira delavsko soupravljanje, onemogoča soupravljanje itn. Jaz mogoče tukaj ne bi bil toliko v skrbeh, ker mislim, da to enostavno ni ravno tako. Kar se tiče dvotirnega sistema, se nič ne spremeni. Soupravljanje bo pač potekalo na treh nivojih. Prvi nivo so sveti delavcev, drugi nivo je sodelovanje delavcev v organu upravljanja - v upravi družbe kot član uprave, kot delavski direktor - in tretji nivo je sodelovanje predstavnikov zaposlenih v nadzornih svetih. Tukaj se absolutno čisto nič ne spreminja. Pojavlja se pa nov položaj, zato ker pri enotirnem sistemu nekako ti dve funkciji nadzora in upravljanja združujemo v upravni odbor. Res je, da tega obstoječi zakon o sodelovanju ne predvideva, ker takrat, ko je nastajal, take ureditve še nismo imeli, ker o njej sedaj komaj razpravljamo. Ampak na trditve, da ta zakon onemogoča soupravljanje v enotirnem sistemu, bi odgovoril, da to enostavno ni res. Zakon dejansko ne posega v soupravljanje v enotirnem sistemu in tudi dopušča možnost implementacije direktive, ki ureja to področje na evropskem nivoju, in temu se enostavno ne moremo izogniti. Če smo člani Evropske unije, potem tudi za nas veljajo določena pravila. Je pa v zakonu, jaz mislim, da tudi dobro, določen vsaj nek minimum, če pogledamo v 288. členu, drugi odstavek. Ta govori, da v skladu z določbami zakona, ki ureja sodelovanje delavcev, delavci imenujejo svojega predstavnika v upravni odbor. To je povsem identična ureditev kot v dvotirnem sistemu - delavci imenujejo svojega predstavnika tam, kjer se upravlja, in to je v enotirnem sistemu pač upravni odbor. Kar se tiče nadzora naslednji člen 289 pa govori, da lahko delavci, ne glede na odstavek ta in ta imenujejo svojega predstavnika v komisije upravnega odbora in tako naprej. Se pravi, na področjih, kjer se vrši nadzor, pa delavci prav tako imenujejo svoje predstavnike. Tako da si na bistveno drugačen način tega sodelovanja enostavno ne znam predstavljati. Prepričan pa sem, da bo dokončno in podrobno ta stvar urejena v posebnem zakonu, tako kot se to predvideva v direktivi. V razpravi pa me je zmotilo še nekaj, da ustanavljamo ali pa omogočamo enotirni sistem zato, da se bo še bolj povečalo politično kadrovanje. Enostavno ne vem, na kakšen način. O članih upravnega odbora odločajo lastniki, skupščina, in to velja enako za dvotirni sistem ali pa za enotirni sistem. Nič se ne bo spremenilo. Je pa res, da tako kot je v dvotirnem sistemu, tam, kjer je lastnik država, delni, večinski ali stoodstotni, bo država imela določen vpliv na te kadrovske odločitve. Toda ta vpliv je danes, bo jutri, je bil včeraj, je bil tudi pri prejšnji vladi in bo ostal. Lastniki odločajo. Res pa je tudi to, da smo v svoj program zapisali, da se bo država postopoma umikala iz gospodarstva. In v tem procesu bo država imela vedno manjši vpliv in s tem, če hočete, tudi politika. Tako da tu jaz teh problemov ne vidim. Zaradi tega bom ta zakon, ki se mi zdi nujno potreben, tudi podprl. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Dušan Kumer.
Hvala lepa za besedo. Ne bom še enkrat govoril o stvareh, ki sem jih že povedal. Pričakujem, kot sem povedal v imenu poslanske skupine, da bodo pisci, predlagatelji zakona prisluhnili nekaterim idejam, ki izhajajo iz evropske ureditve oziroma iz ureditve držav znotraj Evropske unije. Rad bi pa opozoril še na nekaj, kar so po mojem predlagatelji, pisci zakona spregledali ali pa ne bili dovolj pozorni, je pa zelo pomembno, ko vas veliko govori tudi malih delničarjih, in ste govorili predvsem o zaščiti. Je pa še 384. člen, prvi odstavek, ki govori o iztiskanju teh malih delničarjev iz družbe pod določenimi pogoji, vendar bi lahko glede na stanje pri nas v Sloveniji, ko so nekateri posamezniki zaradi svoje lastne spretnosti in neukosti malih delničarjev v marsikateri gospodarski družbi vodili poslovno politiko na škodo teh malih delničarjev, posledično zato danes potekajo pred sodišči seveda postopki in tožbe, ki še niso zaključene. Tudi v tem primerih seveda sodni mlini meljejo tako počasi kot v vseh drugih primerih. Z gotovostjo lahko potrdim in nekaj primerov bi lahko naštel, da v družbah, kjer večinski lastnik v tem trenutku že presega 90% in ne dosega sedanjega zakonskega določenega praga, ki mu omogoča iztiskanje, to je 95% lastništva, potekajo delničarski spori, ki temeljijo na kršitvah večinskega lastnika na veljavnem zakonu. Kot smo se v preteklosti srečevali z oškodovanjem družbene lastnine, lahko po novem ZGD-ju, če bo ta rešitev, seveda zlorabijo te večinski lastniki te tožbe, če se ne bo kakšna varovalka dala v zakon, in seveda oškodujejo zasebno lastnino, ki jo imajo sedaj mali delničarji. Zato je seveda predlog in bomo, če ne boste predlagali drugačne rešitve, poskušali s predlogom amandmaja v 699. členu, kjer imate druge uskladitve, da se vsebinsko dopolni ena od tistih alinej, mislim, da jih je osem ali devet, in sicer v tej meri, če na dan uveljavitve tega novega ZGD potekajo zoper delniško družbo na sodišču postopek, v katerem delničarji uveljavljajo ničnost sklepov skupščine po 359. členu ali razveljavitev sklepov skupščine delniške družbe po 364. členu, prvi odstavek tega 384. člena ne velja, dokler se tam postopek pred sodiščem ne zaključi. Ker ti veliki delničarji bi lahko to izkoristili v svojo dobrobit - ta prvi odstavek 384. člena. Čisto na koncu, ena splošna, kot je bilo danes rečeno tudi prej. Kapital sam po sebi se oplaja samo banki in na borzi, v družbah, v podjetju se pa oplaja z ustvarjalnostjo in delom tudi zaposlenih in predvsem zaposlenim, zato seveda je tukaj potrebno iskati sozvočje, neko ravnovesje med kapitalom in delom in nisem pristaš diskusij ali pa usmeritev, da je kapital tisti, ki bo to družbo potegnil naprej brez tega, da zadaj seveda sledi ustvarjalnost in delo ljudi.
Hvala. Besedo ima gospod Stane Pajk. Se odpovedujete? Sprašujem predstavnike vlade - želite besedo? Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Jaz bi najprej želela opravičiti ministra oziroma predstavnike predlagatelja, da smo zamudili možnost, da predstavimo zakon. Vi ste namreč bili danes izredno učinkoviti, bolj učinkoviti, kot ste planirali, mi pa smo svoje obveznosti prilagodili vašemu planu. In ker se je potem to zgodilo prej, smo žal zamudili to možnost uvodne predstavitve in to vsekakor ni bilo zato, ker bi predlagatelji podcenjevali pomembnost tematike ali pa delo tega državnega zbora. Jaz se bom na kratko poskušala dotakniti vseh področij, ki so bila danes tukaj izpostavljena kot problematična. Najprej smo slišali, da pravzaprav ta zakon ne predstavlja nič novega in da je vse to prejšnja vlada že pripravila in da praktično tu novosti ni. Ta zakon vsebuje sedem sklopov. Od teh sedmih sklopov so praktično vsi novi, razen evropske delniške družbe pa enotirnega sistema upravljanja, kar pomeni, da točno to področje, na katerega je tukaj danes bilo največ pripomb, je že nekako bilo urejeno oziroma predlagano v ZGD noveli, noveli H. In zanimivo je, da je ta ZGD novela H, katero je nova vlada potem v tem delu, v tem delu evropske delniške družbe in enotirnega sistema upravljanja umaknila takrat, pravzaprav predvidevala delavsko soupravljanje, in sicer predvsem v teh razmerah enotirnega sistema v revizijski komisiji. Predlog, ki ga imate danes na mizi, se razlikuje od tistega takrat, da ta predlog predvideva sodelovanje delavcev v vseh komisijah, ne samo v revizijski komisiji. Kar se tiče enotirnega sistema upravljanja, je treba poudariti, da ta zakon omogoča samo alternativo, izbiro med enotirnim in dvotirnim sistemom upravljanja. Praktično izbiro prepušča družbi oziroma lastnikom družbe, ki se morajo odločiti za alternativo in to tudi urediti v statutih ozirom aktih družbe. Na ta način je pravzaprav padla dogma, da mora že zakonodajalec kogentno določiti in izbrati sistem upravljanja za gospodarske družbe in mislim, da je to dobro, da je to korak naprej. Predlagatelj zakona se je nekako ob podpori gospodarske in strokovne javnosti odločil enotni sistem upravljanja ponuditi tudi domačim delniškim družbam, ker mora z implementacijo evropske direktive urediti na ta način funkcioniranje evropske delniške družbe, je to možnost ponudil tudi domačim delniškim družbam. Se pravi, samo razširil je že obstoječe možnosti. Prednosti enotirnega sistema upravljanja, ki je tudi prevladujoč sistem v svetu, je predvsem tesnejša povezava nadzornega in poslovodnega dela, kar naj bi pripeljalo do večjega sodelovanja med njimi, večjega in aktivnejšega prenosa informacij in posledično seveda boljšega dela organa. Zaradi vsega tega predlog zakona daje tudi domačim delniškim družbam možnost izbire med enotirnim in dvotirnim sistemom upravljanja. Tako delničarji sami in ne zakonodajalec v statutu družbe izberejo način upravljanja. Sedaj bi želela odgovoriti tudi na pripombe, ki se nanašajo na urejanje delavskega soupravljanja. Poglejte, ne glede na določbe zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju, ki ureja ta zakon, ureja delavsko soodločanje v dvotirnem sistemu upravljanja, in ne glede na zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju evropske delniške družbe, ki je sedaj v tem trenutku v medresorskem usklajevanju in bo tudi predlagan v državni zbor v sprejetje, se v zakonu o gospodarskih družbah ureja pravna praznina za soodločanje delavcev pri upravljanju pri enotirnem sistemu zakona o gospodarskih družbah. Predlagatelj zakona o gospodarskih družbah v ničemer, res v ničemer ne posega ali spreminja delavskega soodločanja v dvotirnem sistemu upravljanja, ki ga ureja zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju, ampak samo ureja delavsko soodločanje v enotirnem sistemu, ki nima nobene druge pravne podlage. Predlagatelj je podal predlog inovativne ureditve, ki soodločanje delavcev v enotirnem sistemu upravljanja ureja v okviru upravnega odbora in komisij tega upravnega odbora. Tako bodo predstavniki delavcev vključeni v vse komisije upravnega odbora in ne tako, kot je bil predlog, ki je bil pripravljen v prejšnjem mandatu, samo v revizijsko komisijo. Komisije sicer ne morejo spreminjati odločitev, ki so v pristojnosti upravnega odbora, vendar v okviru svojih nalog, ki zajemajo širok spekter nadzorstvenih funkcij, lahko ponudijo zelo kakovostno, primerljivo in še bolj aktivno alternativo pri izvajanju svojih pravic. Pravzaprav se v ničemer ne razlikuje od že uzakonjenih pravic v zakonu o delavskem soupravljanju. Želela bi še odgovoriti na vprašanje na pripombo, ki je bila na ustanovitev d.o.o.-ja na obrazcu. Poglejte, praktično je že novela ZGD-ja K predvidela oziroma vsebovala, odpravila notarski zapis pri enoosebnih družbah. Tukaj težko govorimo o zlorabah, kajti obrazci, ki bodo, bodo predpisani od ministra, in še vedno bo potrebno overiti podpise, ne bo pa to v obliki notarskega zapisa. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci so dobili besedo. Ker določen čas za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še kdo razpravljati. Imate besedo, dr. Lahovnik. [[Pet minut.]]
Hvala lepa. Moram reči, da sem razočaran nad besedami gospe državne sekretarke, nisem pa presenečen. Ne nazadnje je bilo sprenevedanje na ravni tistega iz zadeve Mercator, in temu je gotovo tako. Zakon, ki je bil decembra 2004 na mizi tega parlamenta, je vsebinsko povsem enak temu, kar imamo sedaj na mizi. To je mnenje tudi pravnih strokovnjakov, če jih vprašate. Lahko vprašate prof. Kocbeka, pa boste videli, kaj vam bo povedal. Druga stvar. Ko je vlada lani umaknila ta zakon iz procedure, decembra 2004, oziroma tedanja koalicija, sem pričakoval, da bodo vsaj na področju delavske participacije našli bolj pogumne rešitve. Moram reči, da se strinjam, kot sem že prej povedal, da je v nadaljnji obravnavi zakona možno poiskati boljše rešitve. Enajst mesecev, skoraj dvanajst mesecev je bilo časa, 3. decembra, tam nekje v začetku decembra bo minilo eno leto in ni nikakršnih novih rešitev na tem področju. Tako da se mi zdi to, kar je bilo zdaj rečeno, bom rekel, žaljivo za ta državni zbor. Če kdo misli, da vprašanje prenove ureditve statusa družb ni bilo obravnavano v tisti decembrski verziji, naj jo vzame v roke. Če kdo misli, da se ni govorilo o novi vrsti delnic, o tako imenovanih kosovnih delnicah, naj vzame decembrsko verzijo v roke. Priti v ta državni zbor in tako zavajati, ne samo nas, opozicijske poslance, ampak tudi vaše kolege v koaliciji, se mi zdi nedopustno in nevredno tega državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peče.
Hvala za besedo. Zelo nerad ponavljam za poslanci Liberalne demokracije, rad pa bi svoj del dodatne razprave začel z enakim kot kolega Lahovnik pred menoj. Tudi jaz ne morem izraziti nobenega navdušenja nad načinom odgovarjanja in nad vsebino odgovora. Poudariti moram, da bi vsebino odgovora zelo težko sploh označili kot vsebino, glede na to, da ni bilo odgovorjeno na noben pomembnejši element, ki je bil izpostavljen tokom razprave. Predstavnica vlade je v svojem zagovoru ali pojasnitvi k zakonu, ki naj bi obsegala dva sklopa, prvič, opravičilo za zamudo in s tem predstavitev zakona državnemu zboru, in drugič, odgovor na nekatera odprta vprašanja oziroma bolje rečeno, na mnogo odprtih vprašanj, enostavno povzela sobotni Dnevnik od 15. oktobra 2005, z istim odgovorom, sedem sklopov sprememb ZGD-1. Torej, po moji oceni odgovorov ni bilo. Ne mislim jih ponovno naslavljati, rad pa bi, glede na to, da se niste prijavili za čas, in glede na to, da verjetno tudi zdaj ne nameravate odgovoriti, vsaj taka je parlamentarna praksa v državnem zboru, da mi vi kot predstavnica izvršilne veje oblasti, ki je danes očitno zadolžena, da predstavi oziroma zagovarja ta sila boren zakon v državnem zboru, pisno odgovorite na dileme izpostavljene s strani Slovenske nacionalne stranke, predvsem tiste dileme, ki se odražajo v javnofinančnih aktih, torej v proračunu - prvič. In pa drugič. Predvsem stališče vlade, če imate te pristojnosti, in verjamem, da jih imate v okviru ministrstva za gospodarstvo, če vas že pošiljajo na tako pomembne zadeve, kot je zagovor krovnega zakona z vašega resornega ministrstva, bomo dobili tudi odgovor na popravek anomalij, ki se pojavljajo, ko imajo podjetja istočasno možnost se ustanavljati oziroma registrirati na podlagi dveh zakonov. O tem sem govoril prej. Upam in to iskreno upam, da odgovorili niste zato, ker ste pozabili, in ne zaradi tega, ker odgovora niste hoteli dati. Hvala. In pa, ker sem že pri besedi, dovolite samo še eno nestrinjanje, da poudarim, z odgovorom, ki ga je podala predstavnica vlade. Vsaj kakor jaz berem zakon in v kolikor so ga nam predstavili, zakon predstavlja odmik od pravic iz naslova dela. Tukaj ne zavajati ne tega državnega zbora ne tiste javnosti, ki nas spremlja, zavedati se pač moramo, da je ta zakon podvržen kapitalu in v nobenem pogledu ni podvržen pravicam oziroma ni napisan v smeri povečanja pravic iz naslova dela. Temu pač ni tako. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Cvikl. Prosim.
Hvala lepa. Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! To, kar smo danes slišali s strani predstavnikov vlade, je bilo najprej opravičevanje, da mi v državnem zboru hitreje delamo, kot je bilo načrtovano. Jaz bi vseeno rad rekel, da naj vlada seveda spremlja bodisi na tretjem kanalu ali pa na internetu, kako delamo v državnem zboru, in glavni razlog za to, da smo hitreje prišli do tega, je, da se je vladajoča koalicija odločila, da ne bo uspela porabiti časa prejšnjih točk. Ampak to ni seveda bistveno. Bistveno je to, kar vidimo v tem zakonu, odnos vlade do državnega zbora. Mi smo dobili zakon. Ta zakon, kot veste, ima prek 700 členov, 708 členov. Če pa gledamo obrazložitev tega zakona, je pa cel zakon obrazložen na slabih 15 straneh ali pa, če hočete, eni avtorski poli. Samo priporočila oziroma mnenje gospodarske zbornice so skoraj daljša kot sama obrazložitev zakona. Dve vprašanji imam za vlado. Prvo vprašanje: Zakaj vlada meni, da ni več potrebno predhodno mnenje gospodarske zbornice, obrtne zbornice, agencije za trg vrednostnih papirjev k računovodskim standardom? Gre preprosto za enega od osnovnih postulatov, da je verjetno dobro prej, preden kaj napišete v zakonodajo oziroma kadar se računovodski standardi spreminjajo, da se za to pridobi v neki razpravi mnenje tistih, ki na nek način oblikujejo oziroma lahko k temu kaj korektnega predlagajo. In drugo je vprašanje, o katerem ni bilo nič rečeno, ampak mi danes obravnavamo zakon v prvem branju in imam občutek, kot da smo danes 2. januarja leta 2007. Zakaj 2. januar 2007? Ker je zakon predpostavil v vseh elementih, med drugim tudi v prehodnih kazenskih odločbah, da v Sloveniji več ne velja ustavna določba, da več ne velja zakon o Banki Slovenije, ampak da je Slovenija že tudi formalno prevzela v svojo zakonodajo evro. Mislim, da ti dve določbi v zakonu skupaj z vrsto neustreznih rešitev, ki smo jih sprejemali v teku včerajšnje razprave, predvsem pri zakonu o davku od dohodka pravnih oseb, kjer bi pričakoval, da bi predstavniki vlade v tem, tu mislim predstavnike ministrstva za gospodarstvo, lahko korektneje sodelovale ali pa korektneje vplivali na nekatere odločitve ministrstva za finance, me navdaja z občutkom, da je ta vlada preprosto v decembru 2004 rekla, mi bomo poskušali napisati boljši ZDG, potem jih to ni uspelo, ZGD, ki je pred nami, je praktično enak, kot je bil napisan še v času prejšnje vlade, ta vlada s tem predsednikom vlade pa pravi, da je ta zakon celo sestavni del tako imenovanih reformnih ukrepov. Ne vem več, kaj na to reči, občutek imam samo, da Vlada Republike Slovenije, kot jo predstavljajo tukaj predstavniki, ki so k nam le prišli, potem ko so na začetku zamudili, preprosto ne spoštujejo državnega zbora. In državni zbor, ki naj bi na današnji splošni obravnavi dal ustrezne usmeritve vladi, bo moral seveda zahtevati od vlade veliko dopolnitev, vlada pa pred nadaljnjo obravnavo ta zakon temeljito dopolniti, predvsem v smislu, da bo odražal filozofijo, ki jo seveda ta vlada zastopa, če je ta filozofija sploh lahko jasno razvidna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac. Se je odrekel, odpovedujete. Besedo dajem gospodu Dušanu Kumerju. Izvolite, prosim.
Hvala lepa. Jaz bi rad spoštovano gospo državno sekretarko na eno stvar kljub temu opozoril. Nisem opazil, da nobeden ni delal problema s tem: enotirna ali dvotirni, ker gre za evropsko priporočilo in evropsko prakso, ki je že dolgo in se je izkazala kot dobra. Poanta - bom govoril sedaj o tistem, kar sem sam govoril - je bila v tem, da to isto evropsko priporočilo, ki je bilo skupaj sprejeto z uredbo 2157, priporoča tudi, da se za enotirni sistem zakonsko ali s kodeksom opredeli tudi del delavskega soupravljanja oziroma participacije zaposlenih v upravnih odborih. Ta predlagan zakon, ki ste ga vi predlagali, ki je bil narejen, kdorkoli ga je delal, me toliko ne zanima, kljub tem priporočilu in praksi, ki je v teh najbolj razvitih državah, pa ta predlog ZGD-ja neizvrstnih, zunanjih, neodvisnih direktorjev sploh ne ureja. Daje kot možnost in da to uredi statut in da se o tem odločijo delničarji. Ker gre pa za specifično slovensko prakso in sem poudaril, da gre za več kot 55%, ki je še vedno državna lastnina, pa to ni seveda primerljivo z drugimi državami Evropske unije, kjer to že mnogo let deluje in funkcionira. In tu je, tu je bila naša pripomba, da bi morali v zakonu, ne s kodeksom, ampak z zakonsko ureditvijo soparticipacijo uzakoniti.
Hvala lepa. S tem je seznam razpravljavcev izčrpan in zaključujem razpravo. Se niste prijavili k razpravi, vam ne morem dati besede. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj čez pol ure. To je ob 18. uri 25 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 18 uri in 25 minut. Hvala.
Spoštovani, prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Preden preidemo na glasovanje, prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. V tem primeru se glasovanje lahko opravi. Obenem pa bi prosil tudi za umiritev. Po preveritvi vaše glasovalne naprave mislim, da lahko preidemo k odločanju. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davčnem postopku, nujni postopek. Na glasovanje dajem amandma k 93. členu. Amandma ste dobili, imate na klopi, predlagatelji so koalicijske stranke državnega zbora. Prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Glasovanje je končano. Od navzočih 62 poslank in poslancev je za glasovalo 56. Proti ni glasoval nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključujem tako drugo obravnavo in prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma k 93. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma. Prosim. Ne. Ugotavljam, da v tretji obravnavi ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika zbora vas obveščam, da me zakonodajno-pravna služba in vlada nista obvestili, da bi bil zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Glasovanje je končano. Od navzočih 70 poslank in poslancev je za glasovalo 54, proti nihče. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini, nujni postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Na klop ste dobili novo besedilo EPA 511-IV , pregled vseh amandmajev, ki so bili vloženi. O vsakem amandmaju bomo odločali posebej. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 6. členu pod številko ena. Glasujemo. Navzočnost 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 41. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju k 6. členu poslanske skupine Socialnih demokratov. Glasujemo. Glasovalo je 71 poslank in poslancev, za 29, proti 41. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o tretjem amandmaju k 6. členu. Izvolite, prosim, gospod Kontič.
Hvala lepa. V svojem imenu obrazlagam glas. To je amandma, ki je bil vložen in odpravlja napako, ki se je zgodila pri sprejemu zakona v letu 2004, ko smo najprej na delovnem telesu to rešitev sprejeli, pa kasneje na plenarnem zasedanju to rešitev ponovno črtali iz zakona, zdaj je predlagan amandma, ki odpravlja to pomanjkljivost glede delovnih invalidov oziroma plačevanje dohodnine na znesek nadomestila pokojninskega invalidskega zavarovanja. Med samo sejo so me sicer predstavniki vlade oziroma predstavnica vlade obvestila, da so v letošnjem letu izdali navodila in da je Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje pričel obračunavati akontacijo dohodnine, to sicer odpravlja lahko tisto nevšečnost ali pa neprijetnost, da na koncu, ko se dohodnina izračuna, dobijo zavezanci za plačilo veliko vsoto. Vsekakor pa ne odpravlja neenakosti invalidov v tem zakonu in predlagam, da ta amandma podpremo. Še enkrat opozarjam na to, da je bil ta amandma takrat deležen podpore sedanjih poslank in poslancev vladajoče koalicije, zato predlagam, da podobno kot takrat na matičnem delovnem telesu danes glasujemo na seji državnega zbora in to alinejo, ki jo predvideva amandma poslanske skupine Socialnih demokratov, dejansko uvrstimo v 20. člen.
Hvala lepa. Glasujemo. 71 navzočih. Ugotavljam, da je za glasovalo 30 poslank in poslancev, proti 38. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o četrtem amandmaju k 6. členu, predlagatelj je poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. 70 navzočih. Za 29, proti 40. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da četrti amandma k 6. členu ni bil sprejet. Glasujemo o petem amandmaju k 6. členu, predlagatelj je poslanska skupina Socialnih demokratov. Gospod Veber, izvolite.
Hvala. Rad bi še enkrat opozoril na to, da je resnično nesmiselno, da se obdavčuje rekreacijski dodatek. Ne nazadnje gre tudi za neka skromna sredstva, ki se namenjajo za to, da se potem lahko izvede tudi kakšen zdravju pomemben ukrep, ki pomeni potem tudi bistveno manj finančnih obremenitev, kajti če živimo zdravo, smo tudi bistveno manj prisotni potem v zdravstvenih ustanovah. In učinek neobdavčitve rekreacijskega dodatka bi imel zagotovo ugodnejše finančne posledice, kot pa če ta dodatek obdavčimo. Seveda predlagam, da se ta amandma podpre. Kot pravim, nima negativnih finančnih posledic, temveč pozitivne, zato ga je vredno podpreti.
Hvala lepa. Glasujemo o petem amandmaju k 6. členu. Glasujemo. 68 navzočih. Za je glasovalo 25 poslank in poslancev, proti 37. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o šestem amandmaju k 6. členu. V bistvu so to trije predlogi treh poslanskih skupin z enako vsebino, in sicer poslanske skupine Liberalne demokracije, Demokratične stranke upokojencev in Socialnih demokratov. Gospod Cvikl, imate besedo.
Hvala lepa. Rad bi pojasnil glasovanje poslanskega kluba Liberalne demokracije pri tem amandmaju. Mi bomo ta amandma podprli, to je pravzaprav amandma, če hočete, mogoče neke nove pozicije. Je pa potrebno povedati, da bi bilo korektno, da poslanci in poslanke vladajoče koalicije podprejo Liberalno demokracijo v tem amandmaju, ker je naš amandma širši kot to, kar predlagate vi v naslednjem amandmaju. To bi bilo smiselno, da se amandma pod 6 podpre in potem postane amandma pod 7 brezpredmeten. Hvala lepa. Če boste to podprli potem boste res za to, da tudi z glasovanjem potrdite to, kar ste vsebinsko naredili s podpisom amandmaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Peče, imate besedo.
Spoštovani gospod podpredsednik! Jaz v bistvu bolj kot besedo bi rad izpostavil vprašanje glede na to, da ste rekli, da govorimo o treh amandmajih z isto vsebino. Tokom današnje razprave, ki je kar dolgo potekala okoli treh amandmajev, pa so avtorji enega izmed amandmajev striktno zagovarjali, da gre za drugačen amandma in zdaj resnično ne vem tudi po besedilu, ki ga jaz berem, se mi zdi, da gre za identičen amandma. Delim mnenje z vami, ampak predlagatelji, ki prihajajo iz štirih vladnih strank, pa so vsaj v razpravi zagovarjali, da je njihov amandma drugačen amandma, vsebinsko spremenjen amandma. In tudi okrog procedure me zanima, v kolikor bo amandma pod zaporedno številko 1 sprejet, ste povedali, da bodo ostali brezpredmetni. To potrjuje tezo, da so vsebinsko identični amandmaji, ampak negira besede, mislim, da kolega Soka, ki je govoril o različnosti amandmajev. In zrcalno s tem me zanima, da če amandma ne bo sprejet, potem tudi verjetno ostalih amandmajev ne boste dali na glasovanje. Ali ne? Hvala.
Rad bi povedal, da je to pravzaprav amandma treh predlagateljev. Jaz bi vas rad opozoril tudi na to, da ko bomo sedaj odločali o tem amandmaju, da če bo ta amandma sprejet, potem postane amandma pod točko 7 brezpredmeten, če bo sprejet ta amandma. Bolj je oddaljen od točke 7 ta amandma zato o njem najprej glasujemo. Glasujemo. 70 navzočih. Za je glasovalo 34 poslancev, proti 34. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 34.]] Amandma ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod točko 7 k 6. členu poslanskih skupin koalicije. Gospod Cvikl, imate besedo. Prosim.
Mi bomo amandma pod številko 7 podprli, četudi vladajoča koalicija ni podprla amandmaja pod številko 6, ki je bil širši. Očitno ne razumete, da je "reprezentativni in drugi" ožji pojem kot "vse invalidske organizacije". Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Pečanova, prosim.
Hvala lepa. Jaz bom ta amandma podprla in to zaradi tega, ker je vsebinsko bistveno drugačen od onega, o katerem smo prej glasovali. Namreč, pod njim so podpisani SDS, NSi, SLS in DeSUS in to je bistvena razlika, tako da jaz mislim, da je nujno, da podpremo zaradi vsebinske razlike ta amandma. Hvala.
Gospod magister Žnidaršič. Prosim.
Hvala lepa. Torej mi bomo ta amandma seveda podprli, je pa treba povedati, da je vsebinsko drugačen od onega prvega, kar seveda nekateri niste opazili, ne samo zaradi podpisnikov ampak tudi zaradi zadnjih treh besed. In kar seveda ni nepomembno. Je pa seveda vsebinsko delno vključen tudi tisti iz prvih treh, ki pa niso uspeli. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. 70 navzočih. Za je glasovalo 69 poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Glasujemo o osmem amandmaju k 6. členu zakona. Predlagatelj je poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. 70 navzočih. Za je glasovalo 28, proti 40 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na 12. člen zakona, in sicer imamo dva amandmaja. Najprej odločamo o prvem amandmaju k 12. členu. Predlagatelj je poslanska skupina Socialnih demokratov. Glasujemo. 72 navzočih. Za je glasovalo 29, proti 43 poslancev. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju k 12. členu. Predlagatelj je poslanski klub Liberalne demokracije. Glasujemo. 71 navzočih. Za je glasovalo 28 poslancev, proti 42. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmajih k 13. členu. Pri 13. členu imamo samo en amandma, in sicer poslanske skupine Socialnih demokratov. Glasujemo. 70 navzočih. Izid glasovanja: 27 za, proti 42. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 16. členu, predlagateljice so koalicijske stranke državnega zbora. Gospod Cvikl, imate besedo, prosim.
Ta amandma podpiramo, ne zato, ker so ga predlagale koalicijske stranke, ampak je bil to amandma nekaterih strank opozicije na odboru za finance in monetarno politiko in smo potem samo združili obe vsebinsko. Vsebinsko pa ta amandma omogoča in v enakopraven položaj postavlja sobodajalce v zasebnem sektorju in na turističnih kmetijah. Kot minister za finance pozna, stara mama v Portorožu ali pa stara mama na kmetiji bosta v enakem položaju pri oddajanju sob. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. 68 navzočih. Za 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 24. členu, predlagateljice so koalicijske stranke. Glasujemo. 66 navzočih. Za je glasovalo 66 poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 25. členu, predlagatelj je poslanski klub Liberalne demokracije. Gospod Cvikl, imate besedo, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci! Amandma, ki ga predlagamo v poslanskem klubu Liberalne demokracije - in bom podal obrazložitev glasu v imenu poslanskega kluba - je na nek način po svoji vsebini neke vrste lakmusov papir. Odločanje o tem amandmaju je lakmusov papir, za kaj se zavzema vladajoča koalicija v tem državnem zboru. Če boste podprli amandma Liberalne demokracije, potem ste za to, da v Sloveniji spoštujemo enakost pred zakonom. Vlada Republike Slovenije se je namreč odločila, da bo v spremembah zakona o dohodnini uvedla veliko razlikovanje med slovenskimi državljani. Na eni strani je s členom, ki smo ga že sprejeli, na novo obdavčila vse slovenske varčevalce z 20% stopnjo davka na obresti, brez tega, da bi prvih 300.000 tolarjev obresti bilo oproščenih. To pomeni, da za razliko od Nemčije, Belgije in nekaterih drugih evropskih držav v Sloveniji vsakdo na 5 tolarjev obresti plača po novem 1 tolar državi. Na drugi strani pa je ta ista vlada - in vladajoča koalicija bo danes o tem z glasovanjem o tem amandmaju potrdila - predlaga državnemu zboru, da oprostimo do 70 milijard plačila davka od obresti prejemnikom denacionalizacijskih obresti. To preprosto pomeni, da je en del državljanov v Republiki Sloveniji, in to tisti najbogatejši del državljanov, oproščen plačila davka od obresti. Vlada Republike Slovenije se je odločila z zakonom o dohodnini, da na eni strani eni skupini jemlje 20 milijard na letni ravni, drugi skupini pa veliko dajejo. Mi bomo seveda amandma podprli. Če stranke vladajoče koalicije in državni zbor ne bo zmogel najti toliko moči, da bo podprl naš amandma, potem bomo prišli v neustaven položaj. Imamo in imeli bomo dve vrsti državljanov: državljane, ki plačujejo 20% na svoje prihranke, in državljane, ki ne plačujejo nič na sredstva, ki so jih pridobili in za katere prejemajo visoke obresti. V Liberalni demokraciji bomo amandma podprli.
Glasujemo. 66 navzočih. Za je glasovalo 30 poslank in poslancev, proti 32. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju k 25. členu. Predlagatelj je poslanska skupina Socialnih demokratov. Gospod Veber, prosim.
Hvala za besedo. Rad bi spomnil kolegice in kolege, da je bilo včeraj pri zakonu o davku o dohodku pravnih oseb sprejeto dopolnilo, s katerim se je razbremenilo investicijske sklade tistih obveznosti, ki jih je želela vlada obdavčiti, torej gre za neudenarjena sredstva. Izpad v proračunu bo zaradi tega ukrepa zagotovo prisoten. Če je bila obrazložitev k paketu davčne zakonodaje, da so posledice uravnotežene, nekje se vzame, nekje se doda, seveda do sedaj jaz še nisem zasledil ukrepa, ki bi nadomestil vir, ki smo ga včeraj, bi rekel, zmanjšali ali pa ni več predviden v takšni višini za izvajanje teh davčnih zakonov. Eden od primernih ukrepov je ta, da se ne oprosti plačila davka dohodnine na obresti za vse tiste, ki imajo obveznice, ki so jih dobili na podlagi zakona o denacionalizaciji. Posledice za te upravičence seveda ne bodo velike, kajti država še vedno garantira, da ohranjajo svojo vrednost. Te obveznice imajo večje obresti kot vsi ostali. Tako da, če je kje priložnost na tej točki, je seveda priložnost, da nadomestimo tisti izpad, ki je bil uveljavljen včeraj. Seveda bi bilo primerneje, da bi tudi pri drugih zakonih bili bolj ambiciozni, še posebej pri zakonu o davku na izplačane plače bi lahko hitreje zmanjševali ta davek, če ne bi razmišljali o tem, da je treba umetno ustvarjati neke ugodnosti za zakon o denacionalizaciji, ki je že tako neobvladljiv za Slovenijo. Sprejem tega amandmaja ublaži te posledice.
Hvala lepa. Gospa Pečanova, imate besedo.
Hvala lepa. Ta amandma bom podprla, in to zaradi razlogov, ki jih prej zaradi pomanjkanja časa nisem mogla razložiti, in sicer predvsem že znotraj skupine denacionalizacijskih upravičencev prihaja pravzaprav do neke vrste neenakosti. Tukaj predlagate oprostitev oziroma znižanje obveznosti plačila dohodnine od obresti od odškodninskih obveznic, ki vemo, da so za več kot dvakrat višje, kot so obresti za dolgoročne vezane vloge na banki. Če seštejemo, koliko mora denacionalizacijski upravičenec, ki je dobil vrnjeno premoženje v naravi, kadar gre za nepremičnine, pomeni, da z nadomestilom za uporabo stavbnega zemljišča in z davkom od premoženja občanov, ki ga mora plačevati, plača od svojega premoženja več, kakor pa bi plačal zavezanec v primeru, ko plačuje davek od obresti na obveznice. To je en problem. Drugi problem je v tem, da razlagati, da je denacionalizacijski upravičenec bil prisiljen vzeti obveznice, je vprašljiva trditev zaradi tega, ker tudi fizična oseba, ki veže denar na banko, je prisiljena vezati denar na banko, sicer ta denar izgublja vrednost, in ni res, da je to svobodna izbira. Zaradi tega menim, da bi bilo smotrno ta amandma, ki je tudi, moram priznati, bolj jasen, kot je amandma kolegov iz poslanske skupine LDS, podpreti, da ne bomo povzročali neenakosti pred zakonom, kar je lahko tudi predmet ustavne presoje.
Hvala lepa. Gospod dr. Lahovnik, prosim.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Liberalne demokracije. Mi bomo podprli ta amandma. Nam se zdi preprosto, da ta zakon, ki ga je vlada predlagala, ne upošteva dejstva. Dajmo se vsi skupaj pošteno tukaj zavedati, da nek denacionalizacijski upravičenec, ki mu je vrnjeno za milijardo tolarjev premoženja v obveznicah, lahko te obveznice isti hip proda na ljubljanski borzi in ker je kotacija teh 107 obveznic, dobi takoj v denarju celo več, kot mu je priznala država, milijardo 70 milijonov tolarjev, prvo dejstvo. Drugo dejstvo. Ko govorimo o obdavčitvi teh obveznic oziroma obresti na te obveznice, gre za bodoče donose, nihče ne govori o tem, da se bo obdavčilo premoženje, ki se vrača, govorimo o bodočih donosih. Naslednja stvar, ki jo je treba poudariti. Če bi enaka logika veljala za premoženje, vrnjeno v naravi, bi to pomenilo, da se hiše, ki se dajejo v najem in so jih prejeli denacionalizacijski upravičenci, da so najemnine iz tega naslova oproščene davka, čeprav vsi ostali državljani plačujejo davek od najemnim. Če bi ta ista logika veljala pri vrnitvi zemljišč v naravi, bi to pomenilo, da nekdo, ki v postopku denacionalizacije dobi 100 hektarjev vrnjenih nazaj, da je oproščen, recimo, davka na katastrski dohodek. Nek drugi kmet, ki pa je to pridobil, recimo, z dedovanjem ali kakorkoli drugače, pa plačuje ta davek! Skratka, gre za neenakost državljanov pred zakonom. Gre za dejstvo, da se verjetno v tem primeru krši celo ustava. Dajmo se vsi skupaj nad tem zamisliti! Dajmo se zamisliti nad dejstvom, da so imetniki denacionalizacijskih obveznic tako ali tako upravičeni do nadpovprečnih donosov. 6% obrestna mera je na denacionalizacijske obveznice, čeprav je v povprečju obrestna mera, recimo, 3%. To je dvakrat višja obrestna mera! Poleg tega bodo pa še oproščeni davka od obresti. Tu definitivno gre za neenakost vseh državljanov. In če mlade družine, ki varčujejo za stanovanje in iz tega naslova varčujejo na borzi, v obveznicah, na bankah, morajo plačevati davek na obresti, vas sprašujem, zakaj so izvzeti denacionalizacijski upravičenci. Ne gre za kulturni boj, ne gre za ideološke razlike tukaj, ne gre za to, da kdo postavlja pod vprašaj zakon o denacionalizaciji - gre za elementarno pravičnost v družbi! In tu trdim, da ne delajte tega, ne ustvarjajte te razlike v družbi! Zato bomo seveda v Liberalni demokraciji Slovenije tudi ta amandma podprli, ker želimo biti konsistentni in verjamemo, da je prav, da se tu zagotovi enakost vseh državljanov pred zakonom. Samo za to gre.
Hvala lepa. Gospod Sok, prosim.
Hvala lepa. Kot smo že povedali, v Novi Sloveniji tega ne bomo podprli. Tudi te obrazložitve ne sprejemamo in je ne moremo kot takšne razumeti, kajti primerjati katastrski dohodek oziroma 100 hektarjev zemljišč s tem, z obveznicami, seveda ne gre. Enostavno je treba povedati, da če je nekdo dobil v naravi vrnjeno zemljišče, ne plačuje katastrskega dohodka zaradi tega, ker je dobil toliko in toliko hektarjev, pač pa plačuje katastrski dohodek zato, ker na teh hektarjih prideluje takšno in takšno kmetijsko kulturo. Zato se tudi katastrski dohodek glede na samo pridelavo zelo različno obračunava. Meni je seveda žal, da gospod Lahovnik tega ne ve. Najnižji je katastrski dohodek pri travinju in najvišji pri kmetijskih zemljiščih, na katerih rastejo druge kmetijske rastline. Še enkrat povemo, da je denacionalizacija nujna posledica nacionalizacije in da bodo vsi ti, ki niso mogli dobiti vrnjeno v naravi, do svojega premoženja, ki bi jim lahko pomenilo neko dodano vrednost, prišli šele čez 65 let. 50 let jim je bilo odvzeto, po 50 letih nekaterim vrnjeno, dobili so obveznice, na podlagi katerih bo glavnica izplačana komaj čez 15 let. V tem zakonu smo določili, da se polovica sredstev, ki jih pridobijo na te obveznice, obdavči, in niso v celoti oproščeni, tako kot vi danes cel dan tu ponavljate. To enostavno ni res. Lahko bi prebral, kako je v zakonu določeno, ampak mislim, da vsi razumete in dejansko ponavljate danes že ne vem katerič eno in isto, temu pač ne morem drugače reči kot laž oziroma neresnico. Tega amandmaja v Novi Sloveniji ne bomo podprli. Hvala lepa.
Dr. Lahovnik, izvolite, prosim. Želite govoriti v svojem imenu [[...]]Prej ste govoril v imenu poslanske skupine? Potem prosim obrazložitev glasu v vašem imenu.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci! V svojem imenu želim obrazložiti, zakaj bom podprl ta amandma. Preprosto zato, ker tukaj gre za tok, tukaj ne gre za obdavčitev premoženja, ki se vrača. Če bi bilo temu, tako bi se obdavčile že obveznice, ki jih denacionalizacijski imetnik prejme. Ne gre za to. Tukaj se obdavči donos tega premoženja, bodoči donos, ki ga bo prejemal naslednjih 15 let. To je tako kot da bi izvzeli dohodke iz nazaj vrnjenega zemljišča iz obdavčitev, kot da bi izvzeli najemnine iz obdavčitve. To bi bilo nesmiselno, to bi bilo v nasprotju z zdravo kmečko pametjo. In zato trdim, da je tudi v tem primeru v nasprotju z zdravo kmečko pametjo. Gre za elementarno pravičnost za bodoče donose ali bodo v letih 2006, 2007 in 2008 vsi državljani enako obdavčeni, kar se tiče obresti. Ne pozabite, v letu 2008 bo recimo neka mlada družina, ki bo varčevala za stanovanje, plačala od vsakega privarčevanega tolarja 20% davka. Mi si pa tukaj dovoljujemo, da bomo denacionalizacijske upravičence, nekoga, ki bo te imetnike držal in imel dvakrat višjo obrestno mero od tiste mlade družine, izvzeli iz takšne obdavčitve. Zato trdim, da je to nesmiselno, zato javno trdim, da je to nepravično in da je to dejansko noro in zato tega ne morem podpirati in zato bom podprl amandma, ki dejansko postavlja vse državljane in državljanke v enak položaj. Gre za tok, gre za bodoče donose, ne za stanje, kar se vrnitve premoženja tiče. In prosim, da se to upošteva in tudi pri glasovanju se moramo tega zavedati. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Gulič, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Jaz bom podprl ta amandma predvsem zaradi tega, ker vendarle postavlja neko mejo. Jaz verjamem sicer v dobronamernost rešitve vladajoče koalicije, ampak s to rešitvijo se pravzaprav nadaljuje nova krivica, ustvarja se nova krivica, krivica za tiste ljudi in rodove, ki pravzaprav z vsem tem, kar se je dogajalo, nimajo ničesar. Oni bodo plačevali vse tisto, kar naj bi bil nekdo dolžen. In seveda takšno reševanje potem povzroča to, da se zadeva kuri tja v bodočnost, ne iz roda v rod duh išče pot, ampak iz roda v rod delamo nove krivice. Amandma bi to odpravil, bi končno presekal neke nebuloze, ki se kar naprej pojavljajo, pa seveda tudi nerazumevanje. To nerazumevanje pa kljub vsej spodobnosti ne sme biti razlog za to, da bi podprli takšno rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Mikolič. Izvolite prosim.
Hvala lepa. Jaz amandmaja ne bom podprl, pa bom povedal primer, ki ga poznam. Denacionalizacijski upravičenec ni dobil 3000 kvadratnih metrov zemljišča nazaj, dobil je obveznice. To zemljišče se je prodalo Petrolu, 3 tisoč kvadratov za 40 milijonov. Zdaj mi, prosim lepo, povejte. Ta še lahko 100, 200, 300 let živi, pa nikoli ne bo tega dobil, kar je bila posledica te denacionalizacije. Zdaj mi pa povejte, ali je to pravično ali ni do tega človeka to, kar pravzaprav vi sedaj razlagate o nepravičnosti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok.
Hvala lepa. Jaz še enkrat povem, da tega ne bom podprl in težko razumem, prej sem poslušal doktorja Lahovnika, da so obresti od obveznic isto, kot je KD od kmetijskih zemljišč. Povedal sem mu, da to ni isto. Sedaj si je premislil in pravi, da je to isto, pa če bi oprostili plačilo najemnine za kmetijsko zemljišče. Sedaj se samo morate odločiti, kaj je KD, pa kaj je najemnina za kmetijsko zemljo. To sta seveda dve različni zadevi. In na koncu povem še nekaj. To, kar je sedaj sprejeto v zakonu, kot je predlog zakona, to je seveda na odboru bilo sprejeto na predlog LDS. Ne vem, zakaj bi sedaj z amandmajem poskušali to črtati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Cvikl, prosim.
Hvala lepa. Bom skušal gospodom poslancem iz vladajoče koalicije pojasniti, zakaj bi bilo pa mogoče dobro, da to vendarle podprejo. Poglejte, obrazlagam svoj glas.
Gospod Cvikl, prosim, če obrazložite svoj glas.
Obrazlagam svoj glas. Vsi se strinjamo, da je denacionalizacija bila naravna nesreča. 20. člen zakona pravi, da tisti, ki dobijo denar iz naslova denacionalizacije in iz naslova naravnih nesreč, ne plačajo dohodnine. In tako je bilo tudi do vašega predloga. Do vašega predloga tisti, ki so dobili denar iz naslova naravnih nesreč, na primer, če hočete, Posočja in so nekaj tega denarja naložili in dobijo obresti, za te obresti plačajo 20% davka. Tisti, ki bodo pa dobili iz naslova denacionalizacije vrnjeno premoženje v obliki obveznic, pa naj bi bili tega oproščeni. To je neenakost pred zakonom. Vsi se strinjamo, da država vrača to, kar je bilo nekoč v neki naravni nesreči vzeto, bodisi od boga ali pa od prejšnje oblasti oziroma naravne ujme. In zato v naravni ujmi seveda dobite denar in na to ne plačate dohodnine in niste plačali dohodnine na denacionalizacijo. Ne plačati davka od obresti, ko milijon in pol slovenskih varčevalcev bo od sedaj naprej plačevalo davek na obresti, je pa neenakost pred zakonom in pomeni, da se klanjate navzgor nekaterim, ki seveda vas komandirajo. In to je velika žalost. Seveda bo potrebno zato zbrati nekaj denarnih sredstev v institucije, ki so prejemniki tega, in plačati davek. Vendar to dela vsaka normalna država. Italija, Avstrija, Nemčija, Belgija. Zato je seveda ta amandma potrebno podpreti.
Hvala lepa. Gospod Grims imate besedo.
Glede na ravnokar izrečeno, bom obrazložil svoj glas takole. Po drugi svetovni vojni se je zgodil v Sloveniji organiziran državni rop, kriminalno, hudo zločinsko dejanje, ki ni bila naravna nesreča, ampak je bila človeška nesreča za vse tiste, ki jih je to doletelo, v taki ali drugačni obliki. Med njimi, mimogrede, ker je bilo zdajle nekaj smeha, je bil tudi moj ded, Maistrov borec, ki ste ga z montiranim političnim procesom poslali v prezgodnji grob. V petek, ko bo praznik, se spomnite name. Jaz pa seveda amandmaja, ki ste ga predlagali, ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Slavinec, izvolite, prosim.
Hvala lepa. Seveda bom tudi sam podprl amandma. Za obrazložitev glasu se nikakor nisem odločil zaradi tega, da bi mogoče s tem prepričal koga drugega, kajti vem, kakšen bo rezultat glasovanja, saj ne temelji na argumentih in dejstvih, ampak na vnaprejšnjem prepričanju. Ponovno bi poudaril, da je korektno in spodobno, da vsak v državni proračun in s tem za nadaljnji razvoj države prispeva kar se da pravično, in zaradi tega tudi tisti, ki so dobili nazaj nekaj, kar jim je bilo odvzeto. Zaključim naj z mislijo, da je zmeraj veljalo, da je treba bogu dati, kar je božjega, in državi, kar je državnega - cesarjevega. Če je cesar bogu dal, kar je bilo njegovo, naj potem sedaj še bog da nazaj tisto, kar je cesarjevega. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. 70 navzočih. Za 30, proti 37. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 33. členu, predlagateljice so koalicijske stranke. Glasujemo. Navzočih 67. Za 48, proti 1 glas. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o treh amandmajih k 58. členu. Najprej odločamo o prvem amandmaju, ki ga predlagajo poslanske skupine koalicije. Če bo ta sprejet, bosta ostala dva brezpredmetna. Gospod Veber, prosim.
Hvala. Veseli me, da smo bili vsaj pri tem vprašanju očitno dovolj učinkoviti, da so kolegice in kolegi iz koalicije ugotovili, da delajo veliko napako pri zakonu o dohodnini tudi na stanovanjskem področju, kajti namen je bil pravzaprav prevaliti vse obveznosti za reševanje stanovanjskega problema na pleča tistih, ki si to poskušajo sami reševati. Rešitev, da se za nakup ali gradnjo stanovanjske hiše ali stanovanja iz lastnih sredstev poveča davčna olajšava iz predlaganih 2% na 4% letne davčne osnove, je tisto, kar smo tudi želeli uveljaviti z amandmajem pod številko 2 in pod številko 3, seveda še dodatno olajšavo, ki pa seveda zagotovo ne bo doživela epiloga, da bi vladajoča koalicija o njem želela glasovati. Ampak vseeno, očitno so argumenti, ki jih uporabljamo, vendarle izjemno jasni in točni in da pri nekaterih zadevah seveda ugotavljamo, da predlagatelj vendarle ni imel srečne roke, ko je izbiral, koga bo obdavčil, koga ne bo obdavčil. In večja obdavčitev tistih, ki vlagajo v gradnjo stanovanj, seveda je bilo eno od nesmiselnih dejanj tega zakona. Še posebej zaradi tega, ker tudi sama gradnja po sebi izredno ugodno vpliva tako na gospodarsko rast kot tudi sicer na socialni status vsakega posameznika. Seveda bomo ta amandma ali pa bom ta amandma podprl, vendar resnično z grenkim priokusom, ker bi se dalo pri tem zakonu o dohodnini veliko bolj razvojno naravnati člene, kot pa so do sedaj v [[...]]
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. 65 navzočih. Za je glasovalo 63 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet in sem že prej povedal, da če je ta amandma sprejet, se o amandmajih pod točko 2 in 3 ne glasuje. S tem smo izčrpali odločanje o amandmajih oziroma drugo obravnavo zakona. Zaključujem drugo obravnavo. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 6., 16., 24., 33. in 59. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelja, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma. Gospod Potrč, prosim.
Amandma k 58. členu imamo pripravljen in ga bomo vložili.
Vložen je bil amandma k 58. členu poslanske skupine Socialnih demokratov. Da lahko nadaljujemo z razpravo o tem amandmaju, bom amandma v celoti prebral. Amandma k dopolnjenemu predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini k 58. členu, v 141.a členu se za tretjim odstavkom doda novi četrti odstavek, ki se glasi: Ne glede na določila tretjega odstavka tega člena se rezidentom, ki prvič rešujejo stanovanjski problem z nakupom ali gradnjo stanovanjske hiše ali stanovanja iz lastnih sredstev, prizna davčna olajšava v višini 10% letne davčne osnove. Dosedanji četrti in peti odstavek se ustrezno preštevilčita. Obrazložitev. Pri reševanju stanovanjskega problema so posebej izpostavljeni mladi, ki si stanovanjski problem rešujejo prvič. Ker so mladi tisti, ki bodo postali motor napredka naše družbe, ker so tisti, ki si ustvarjajo družine in ki si rešujejo stanovanjske probleme za čas študija ali izven domačega kraja, smo Socialni demokrati prepričani, da jim je potrebno pri tem pomagati. Kljub temu da berem, vas sprašujem, ali želite, da ta predlog amandmaja razmnožimo. Ugotavljam, da ne. Želite, da razmnožimo? [[Da.]] Predlagam 10 minutni odbor. 19.25 nadaljujemo sejo. Hvala.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, nadaljujemo s sejo. Ravnokar ste dobili na klop amandma poslanske skupine Socialnih demokratov k 58. členu. Odpiram razpravo. Gospa Pečanova, izvolite.
Hvala za besedo. Rada bi obrazložila, zakaj pravzaprav pri tem amandmaju gre. Amandma pravzaprav dopolnjuje že sprejeti amandma poslancev koalicije, ki so pač jasneje in predvsem popravili napako, ki je bila sprejeta na odboru, tako da so pač omogočili povečanje, večje zmanjšanje davčne osnove na račun vlaganj v nakup stanovanja zaradi reševanja stanovanjskega problema. Pri tem pa so pozabili na to, da pravzaprav poznamo dve kategoriji kupcev stanovanj, ki rešujejo svoj stanovanjski problem, in sicer tiste, ki v svojem življenju pač kupujejo drugo stanovanje zaradi tega, ker se jim je povečala družina, in take, ki prvič kupujejo stanovanje. Verjetno vsi dobro vemo, da je taki družini, takemu mlademu človeku dosti težje kupiti stanovanje kot pa nekomu, ki je že ustaljen, ima jasne poglede, kako bo njegovo življenje naprej teklo in zato seveda ne potrebuje toliko olajšave kot pa mlad par ali mlada družina, ki se bori za vsak tolar. Zaradi tega seveda predlagamo, da bi kot dopolnilo v novem četrtem odstavku davčno olajšavo s 4% za kupce prvega stanovanja ali prvega bivališča zvišali na 10% letne davčne osnove. Se pravi, tistim, ki prvič kupujejo stanovanje za rešitev svojega stanovanjskega problema, bi ta 15 letna podaljšana olajšava bila v višini 10% letne davčne osnove, kar pa seveda, če lahko razložim, ne pomeni, da bi dejansko, če bi v tem 15-letnem roku kupil drugo, večje stanovanje zaradi tega, ker se je pač družina povečala, ne bi potem seveda mogel te 10% davčne olajšave uveljavljati tudi pri naslednjem stanovanju, ampak bi bila davčna olajšava taka, kot je v tretjem odstavku, to je 4%. Najlepša hvala, gospod Žnidaršič, da ste tako zelo zavzeti za to, da bi pojasnili mojemu kolegu, kaj pravzaprav ta amandma pomeni. Vendar menim, da bi bilo vseeno boljše, če bi malo poslušali, da vam bo bolj jasno, za kaj gre. Jaz mislim, da je ta amandma koristen, da izraža tudi voljo koalicijskih poslancev in vlade, da podpremo zagotavljanje stanovanj mladim družinam. Tu bi, sicer ne v zvezi s tem, vendar pa kot apel ministrstvu za finance, povedala še nekaj. Namreč, vedeti je treba, da se sedaj dogajajo nekoliko nenavadne stvari. Če, recimo, občina zgradi stanovanjski blok in ga želi prodati, želi ta stanovanja prodati kot neprofitna stanovanja občanom občine, ki pač gradi ta stanovanja, na primer, po ceni 1.200 evrov za kvadratni meter, kar je - ne znam izračunati tako na hitro, koliko je to tolarjev -, na davčnem uradu odmerijo 8,5% DDV za to stanovanje, ne od 1.200 evrov, temveč od aktualne tržne cene kvadratnega metra stanovanja v tisti občini. To se meni zdi neverjetno, nesprejemljivo in katastrofa! Se pravi, občina skrbi za to, da bi lahko mlade družine prišle do stanovanj po spodobni, sprejemljivi ceni, davkarija zaračuna DDV 8,5% od tržne cene, ne glede na to, da je v resnici kupoprodajna pogodba sklenjena na 1.200 evrov, se pravi, na neprofitno ceno, da se je občina odrekla, kar je konec koncev prav, dobičku, tudi dokazila so o tem, koliko je dejansko bilo plačano. Ne, davkarija zaračuna davek od tržne cene, pika! Mislim, da je to poziv tudi vladi in predvsem ministrstvu za finance, da da taka navodila svojim uslužbencem na davčnih uradih, da tega ne počnejo. Hvala lepa.
Hvala, gospe Pečanovi. Želi še kdo razpravljati? Izvolite, gospod Gantar.
Spoštovane kolegice in kolegi! Ta amandma bom seveda podprl. Mislim, da gre v pravo smer, in mislim, da je dober. Predvsem menim, da smo danes, če vse pravilno razumem, z obdavčitvijo obresti jasno prižgali konec nacionalni stanovanjski varčevalni shemi. Dejstvo je, da je ta shema, kakorkoli ocenjujemo, preusmerila prihranke prebivalstva iz potrošnih dobrin v investicijske dobrine, v trajnejše dobrine, in dejstvo je, da tega zdaj ne bo več. Tudi s tega vidika se mi zdi ta amandma smiseln, ker napeljuje prebivalke in prebivalce, predvsem tiste, ki rešujejo skupaj z družinami, ki jim pomagajo, da se mogoče bolj usmerijo z investicijami v trajnejše dobrine, stanovanje, kot pa v potrošne dobrine, vedno nove in boljše in močnejše, dražje in ekološko bolj sporne avtomobile. Vsekakor ta amandma podpiram. Hvala.
Hvala. Gospod Veber.
Hvala. Ta amandma je eden tistih, ki mislim, da bi moral biti tudi sicer kot neke vrste rdeča nit pri razmišljanju o tem, kje se splača zmanjševati davčne dajatve in kje ne. Če zmanjšujemo davčne dajatve pri tistih, ki želijo investirati, je to za javne finance izjemno ugodno. Zagotovo je ta olajšava vsaj dvakrat ali trikrat povrnjena v državni proračun zaradi investicijskega ciklusa, ki je bistveno aktivnejši, bistveno večji, kot pa če do investicij ne prihaja. Tudi ta priznana davčna olajšava v višini 10% letne davčne osnove, če prvič rešuje stanovanjski problem z nakupom ali gradnjo stanovanjske hiše, je naravnana v to smer. Dejstvo je, da stanovanjska gradnja ima izjemno ugodne učinke na razvoj gospodarstva, ima zelo ugodne učinke na socialni status, ima ne nazadnje ugodne učinke tudi na razvoj in dvig kvalitete življenja, tako posameznika kot tudi družine v nekem okolju. Želel bi samo spomniti koalicijo, da je tudi ena od premierovih, bom rekel, vizij razvoja Slovenije, da se dvigne nataliteta v Sloveniji. Zagotovo je to eden od tistih ukrepov, ki sledi tudi tej viziji. Če jo resnično želite udejanjati, potem je ta amandma tisti, s katerim lahko rečemo, da mislite resno in da ne gre samo za prazne besede. Vendar najpomembnejše, kot sem povedal, se mi zdi vendarle to, da takšne davčne olajšave, ki spodbujajo in ustvarjajo novo dodano vrednost, je ustrezen ukrep, ki bi ga morali storiti ne samo v tem primeru, ampak tudi pri drugih, če bi želeli imeti stabilne javne finance tudi v bodoče. Želim spomniti samo še enkrat na dejstvo, da po letu 2006 in 2007, ko bomo izčrpali nekatere vire, ki se jih predvideva v tem paketu davčne zakonodaje, zagotovo imeli zelo resne težave, še resnejše težave pa, kot smo že velikokrat povedali, takrat, ko bomo morali pokrivati obveznosti do denacionalizacije in če ne bomo ustvarjali novih dodatnih vrednosti, bo prišla država v zelo težak, neizogiban položaj, ki bo zagotovo zmanjševal predvsem mednarodni ugled, in kar je še najhuje, ugled znotraj samih državljank in državljanov. Zato seveda pričakujem, da bo ta amandma podprt in s tem seveda omogočimo predvsem stabilnejše javnofinančno sliko našega proračuna in kvalitetnejše življenje mladih družin.
Hvala. Gospod Rezman. Ali ste dvignili roko? Izvolite.
Hvala lepa. Po ne najbolj natančnih, tako na pamet govorim, podatkih trenutno primanjkuje v Sloveniji okoli 6 tisoč stanovanj, po tistih podatkih govorim o zadnjem posvetu v zvezi s stanovanjsko problematiko je približno čez 100 občin, ki v letošnjem letu ne vlagajo niti tolarja v stanovanjsko gradnjo. Veliko je občin, ki sploh ne odobravajo subvencij tistim, ki so do tega upravičeni, ki preprosto v občinskih proračunih nimajo takšnih postavk. Nekatere druge občine so takšne, ki gradijo stanovanja, za eno stanovanje povprečno dajo po 10 milijonov ali pa kaj več in naslednji mesec po tistem, ko se podelijo ključi, občine dodatno subvencionirajo, ker so praktično vsi tisti, za katere se najprej investira, tudi upravičeni do subvencij. Tretjič, kar bi rad povedal v zvezi s tem je, zopet ne znam citirati na pamet, ampak po spominu se v koalicijski pogodbi zavezujemo za to, da bomo pospeševali stanovanjsko gradnjo, da bomo skrbeli zlasti za mlade, za to, da bodo lahko ustvarjali družine. Brez stanovanje se to pač ne da in sedaj imamo tudi priložnost, da vsaj tistim, ki se mučijo sami in angažirajo svoja lastna sredstva, z davčnimi olajšavami pomagamo. Zato predlagam tudi jaz in mislim, da to pravzaprav sledi iz naše koalicijske pogodbe, da je prav, da podpremo takšen amandma. Jaz ga bom zagotovo podprl. Upam pa tudi vsaj na podporo mojih poslanskih kolegov.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o amandmaju Socialnih demokratov. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev. Za je glasovalo 30, proti 37. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Končali smo odločanje o amandmajih. S tem zaključujem tretjo obravnavo te točke. Sprašujem predstavnika vlade, ali so zaradi sprejetih amandmajev nastale neusklajenosti. [[Da.]] Izvolite, prosim, obrazložitev.
Hvala lepa, gospod predsednik. Glede na sprejete amandmaje je treba amandmirati 59. člen, in sicer tako, da se četrti odstavek 59. člena spremeni tako, da se glasi: Tretji odstavek se črta. V petem odstavku se za besedo "odstavku" doda vejica in besedilo "ki postane nov tretji odstavek". V šestem odstavku se beseda "četrtim" nadomesti z besedo "tretjim", beseda "peti" pa z besedo "četrti". Gre za to, da s sprejetimi amandmaji k 33. členu predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini je bila z novo 3. točko prvega odstavka določena oprostitev davka od dobička iz kapitala od osvojitev investicijskih kuponov, ki so bili pridobljeni v postopku obveznega preoblikovanja pidov ali investicijske družbe, ki je nastala iz pida, zamenjavo delnic pida ali investicijskih družb, pridobljenih v procesu lastninskega preoblikovanja podjetij, v skladu s predpisi, ki urejajo lastninsko preoblikovanje podjetij. S tem je postala določba tretjega odstavka 143. člena zakona o dohodnini, ki določa nabavno vrednost delnic pidov ali id, ki je nastala iz pida, pridobljenih v procesu lastniškega preoblikovanja podjetij, brezpredmetna. Hvala.
Hvala, gospodu ministru. Amandma ste tudi prejeli na klopi. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajamo na glasovanje o uskladitvenem amandmaju vlade k 59. členu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Gospod Cvikl, izvolite, v imenu poslanske skupine? Izvolite.
Gospod predsednik, poslanke in poslanci! V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ne bomo podprli predloga zakona. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini ima sicer nekatere dobre elemente, predvsem pri uvajanju cedularnosti na pasivne dohodke. Ima tudi nekatere druge popravke. Očitno bo okoli državnega zbora sedaj na voljo premalo parkirnih prostorov, ker pač ukinjamo tudi boniteto za parkirišča. Vendar pa ta zakon zaradi predloga vlade ukinja prag olajšave za obdavčitev obresti. In vsi Slovenci in Slovenke, ne glede na to, v kakšni višini varčujejo, naj bo to 10 tisoč tolarjev, milijon tolarjev, bodo plačevali 20% davek na obresti. Skupaj z nekaterimi drugim spremembami zakonov, ki smo jih v tem tednu sprejemali, bo to pomembno negativno vplivalo na stabilnost slovenskega gospodarstva. Hkrati pa se je ta vlada odločila, da bo leto po svojem nastopu pokazala svojo pravo barvo. In to je barva, ki sem jo jaz seveda označil kot barvo tistih, ki predvsem spoštujejo tiste nad seboj, tiste, ki so finančno močnejši, tiste, ki so finančno najmočnejši v tej družbi, ker ste s tem zakonom, ko ste obdavčili obresti in ko zmanjšujete obdavčitve kapitalskih dobičkov, pravzaprav pokazali, za kaj vam gre. Hkrati ste se odločili, da navkljub določbam ustave o enakosti posebno skupino davčnih zavezancev razbremenite plačila davka od obresti. Dobro je, da smo na odboru za finance in monetarno politiko, ker je bilo sicer nekoliko ideološke debate, vendarle našli neko rešitev, ki to obdavčitev vsaj v to oprostitev vsaj nekoliko zmanjšuje. Pa še vedno imamo neenakost pred zakonom, ki bo preprosto pomenila, da bodo v Sloveniji najrevnejši in srednji sloj plačevali, najbogatejši pa bodo seveda oproščeni. To je prvi korak k reformam Jožeta P. Damjana in predvsem gospoda Janeza Janše. In seveda to je prvi Janšev zakon, zakon ki zelo spreminja slovensko družbo, iz družbe soglasja, ker bodo take stvari dogovorili v dogovoru z ekonomsko socialnimi partnerji, ste to dogovorili z veliki lastniki. Zato bomo ta zakon zavrnili in seveda sprožili nadaljnje ukrepe za njegovo razveljavitev.
Hvala. Gospod Veber. V imenu poslanske skupine?
Da.
Izvolite.
Hvala. Tudi v poslanski skupini Socialnih demokratov zakona o dohodnini ne moremo podpreti. Če samo ponovim na kratko dejstvo, da je vlada obrazložila ta zakon zelo skromno, ga vložila tudi po nujnem postopku, ker bi sicer postale nepopravljive posledice za delovanje države, je dokaz, da pravzaprav zakon ni kvalitetno pripravljen in da se pravzaprav nihče ni spraševal, ali ga vlaga zato, da bi resnično dolgoročno razvoj države bil stabilen in da bi seveda tudi naše javne finance dolgoročno bile tako stabilne, kot so pred sprejemom tega zakona. Finančna ocena spremembe zakona govori namreč o nevtralnem učinku z vidika javnofinančnih prihodkov. Seveda je pa pri tem simulacija narejena samo za leto 2003. Zanemarjeni so že sami časovni učinki, kar zagotovo pušča večja odstopanja pri oceni za naslednja leta in prav v naslednjih letih, če se samo na kratko tudi dotaknem dejstva, da smo obdavčili rezerve naših finančnih ustanov kot nek enkratni prihodek in seveda s temi enkratnimi prihodki v letu 2006, 2007 uvajamo dodatne olajšave, s katerimi favoriziramo družbene skupine, ki so zapisane v tem zakonu v obliki cerkvenih uslužbencev, denacionalizacijskih upravičencev, javnih uslužbencev, ampak tudi športnikov, kmetov, obrtnikov. Vse v redu, vendar kaj bo po letu 2006 in 2007, ko bo potrebno te privilegije ohranjati, virov pa ne bo, tudi vlaganj v takšne vire, ki smo jih poskušali uveljaviti z amandmajem v pospešeno stanovanjsko izgradnjo, ki resnično z dvakratnim ali celo trikratnim učinkom vplivajo potem uvodno na javne finance, nismo uspeli. Če dodamo k temu, da se obremenjujejo delavci, da se obremenjujejo predvsem srednji razred in varčevalke in varčevalci, je več kot dovolj razlogov, da tega zakona ne podpremo, kajti neumestno se nam zdi, da vendarle ta srednji razred nosi breme za privilegije, ki sploh niso potrebni in tudi sicer si samostojna Slovenija zasluži veliko bolj konstruktivni pristop na vseh področjih. Žal bomo v dveh, treh letih očitno prišli v zelo resne težave, če bo ta zakon o dohodnini sprejet v takšni obliki, kot je. Iz teh razlogov seveda tega zakona ne bomo podprli in upam, da bomo pri tem tudi uspešni.
Hvala. Gospod Peče, v imenu poslanske skupine? Izvolite.
Spoštovani prisotni! Z gotovostjo lahko rečemo, da eden izmed prvih zakonov v sklopu davčne reforme, ki jih je sicer spremljal čuden postopek, nujni postopek, za katerega pa se je vlada že nekako opravičila in povedala, da jih v prihodnjem letu več po tovrstnem postopku ne bo pošiljala v sprejem, očitno se tudi njej zdi to napačno, je pokazal svoje rezultate. Zakon, ki je danes pred nami, je, prvič, krivičen. Tukaj bi nadaljeval misel govornika pred menoj, ampak razširil in poudaril, da ne samo srednji razred državljanov, ampak tudi nižji razred državljanov, po dohodkih gledano, bo trpel oziroma bo nadomestil deficit zaradi nagrajevanja oziroma bodoče davčne razbremenitve denacionalizacijskih opravičencev oziroma tistih, ki so nosilci obvezničnih pravic. Po naši oceni ste s tem zakonom dosegli slabo popotnico celotni reformi, ampak kar je mnogo pomembnejše, ste povzročili, da tudi fiskalna politika pod to vlado pozna več vrst državljanov, nagrajuje bogate, nagrajuje denacionalizacije opravičence in kaznuje nizek in pa srednji sloj državljanov Republike Slovenije. Mi v Nacionalni stranki globoko verjamemo, da je to v nasprotju z ustavo Republike Slovenije, zato moram s tega mesta tudi povedati, da vsaj v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke v temu trenutku globoko razmišljamo o vključitvi ustavnega sodišča v smislu presoje tega zakona, če bo sprejet, pred ustavnim sodiščem. Zakonu bomo seveda nasprotovali. Hvala.
Hvala. Gospod Rezman, v imenu poslanske skupine?
Dve stvari. Najprej bi rad povedal nekaj v zvezi s tehniko. Kajti zgodilo se je in rad bi, da se ve, ali je kaj narobe, pri naslednjem glasovanju. Pri prejšnjem amandmaju sem jaz glasoval, na računalniškem izpisu pa ne kaže, kaže kot da [[...]]Ne, vse mi gori, vse dela, smo preverjali skupaj, vse funkcionira, na izpisu pa tega ni. Ampak nič ne bi spremenilo, tudi če bi bil en moj glas več za tisti amandma, nič ne bi spremenilo. Hočem samo opozoriti. Drugo, kar bi pa tako mimo grede rekel, malo zagrenjeno, je pa to, da je res kilav ta zakon po moji sodbi. Nekaj smo želeli še spreminjati vmes, pa zaradi postopkovne nerodnosti nismo uspeli. Nekatere stvari bi pa lahko še popravili, pa ni bilo dovolj moči, zato upam, da ne bo hudih zamer in da se ne bo kaj hudega zgodilo, če Rezmanove podpore ta zakon tudi ne bo imel.
Hvala. Gospod Sok. V imenu poslanske skupine? Izvolite.
Hvala lepa. Za razliko od opozicijskih strank bomo v Novi Sloveniji ta zakon podprli. Prepričani smo, da ta zakon odpravlja mnoge nesmisle, ki jih je uzakonila prejšnja oblast. Ni sedaj časa, da bi jih našteval, ampak nekaj jih bom pa vseeno v tem času naštel. Tako je na primer obdavčitev dodatka za velike družine, s tem zakonom se to popravlja, potem obdavčitev za nego in pomoč invalidov, s tem zakonom se to popravlja, s tem zakonom se uzakonjajo olajšave za stanovanja, in sicer 4% od davčne osnove za obdobje 15-ih let. S tem zakonom se poenostavljajo dopolnilne dejavnosti, in sicer se s tem zakonom iz 25% odbitka pri normiranih stroških dviga ta procent na 70% do zneska šestih milijonov. S tem zakonom se še naprej ne obdavčujejo obresti do 300 tisoč tolarjev, se ne obremenjujejo. To, kar ste danes ves čas trdili, ni res, naslednje leto 300 tisoč, potem za leto 2007 150 tisoč. In še bi lahko našteval, kaj vse so popravki v tem zakonu. Tisto, kar je pa najpomembnejše, pa je, da bo ta zakon veljal tudi za leto 2005 in da bomo tako našim državljankam in pa državljanom na številnih področjih preprečili oziroma omogočili, da ne bodo morali plačevati za različne nesmisle, ki so bili uveljavljeni in uzakonjeni v prejšnjem veljavnem zakonu. Danes je tukaj s strani tistih, ki so takšno zakonodajo v prejšnjem mandatu proti koncu uzakonili, težko pričakovati, da bi tem spremembah ploskali, da bi se z vsemi temi spremembami strinjali, vendar že to je veliko, da ste pravzaprav vsi priznali, da so v tem zakonu mnoge rešitve dobre, niso seveda vse idealne, idealnih zakonov tudi ni, ampak v Novi Sloveniji mislimo, da zaradi tega ne bi bilo potrebno na takšen način, kot ste danes nasprotovali temu zakonu. V Novi Sloveniji bomo ga z veseljem podprli in mislimo, da je veliko boljši od tega, ki ga je uzakonila bivša Ropova vlada s finančnim ministrom Mramorjem na čelu. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Pečanova, v svojem imenu.
Moram reči, da mi počasi gre že na živce, ker kar naprej poslušam samo o tem, kako je prejšnja Ropova vlada narobe delala. Eno leto je mimo in mislim, da ste kolegi iz vladne koalicije imeli eno leto čas, da ste lahko vse napake Ropove vlade že zdavnaj popravili in ni treba neprestano samo ponavljati, kako je Ropova vlada narobe delala. Po enem letu bomo začeli presojati, kaj ste vi narobe v enem letu naredili. Moram reči, da ta zakon zagotovo ni zvezda danica zakonodaje, ki jo je vlada pripravila v tem letu dni, ampak je kvečjemu večernica tik pred zahodom. In zaradi tega bi tudi to povedala, da je toliko novih krivic v tem zakonu, da zagotovo ni vredno, da bi ga lahko podprla in bom seveda glasovala proti njemu, med drugim tudi zaradi tega, ker ste bili sposobni zaradi štirih milijonov tolarjev, oziroma 6 milijonov tolarjev, recimo, pri zelo veliki plači, za mlado družino je to zelo velika plača, toliko da se zavedamo, če je to bruto osnova, v 15 letih je to 6 milijonov tolarjev. Če tak zavezanec plača 30% davka, je to, reci in piši, ušivih milijon 200 tisoč tolarjev v, reci in piši, 15 letih manj prihodka v proračun! In zelo žalostna sem, to pa moram posebej povedati, da minister ni imel niti ene minute časa - imel pa jo je na razpolago, ker je bila to tretja obravnava v nujnem postopku -, da bi lahko povedal, kakšno je stališče vlade do vprašanja teh 10%. Zato moram reči, da ne vidim razloga, zakaj bi glasovala za tak zakon.
Hvala. Gospod Starman, v imenu poslanske skupine? Izvolite.
V imenu poslanske skupine. Slovenska demokratska stranka bo seveda ta zakon podprla. Ne bi radi prikrajšali večine državljanov za vse olajšave, ki jih ta zakon prinaša, in za nekatere sistemsko ugodnejše rešitve. Verjetno bi bilo želja še več. Še enkrat bi poudaril, da zakon posega na področje za leto nazaj in bo veljal že za letošnje leto. Verjetno pa državljani za veliko zadev iz prejšnjega zakona niti ne vedo, da jih bodo morali v letošnji prijavi prijaviti, zato bodo te olajšave, ki jih predlagamo v tem zakonu, še veliko bolj dobrodošle za vse skupaj. Še enkrat, Slovenska demokratska stranka bo zakon podprla. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 26. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - s prvo obravnavo predloga zakona o gospodarskih družbah. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o gospodarskih družbah, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Gospod Potrč, v imenu poslanske skupine?
Hvala lepa. Gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini bomo predlog zakona podprli. Ob tej podpori pa izražamo ponovno pričakovanje od vladne koalicije in vlade, da bo predlagani zakon dopolnjen z rešitvami, ki bodo zagotovile, da se bodo do popolne ureditve v zakonu o sodelovanju delavcev pri upravljanju zagotavljale tudi v družbah, ki bodo imele upravljanje prek enega organa, pravice, ki jih imajo danes delavci do najmanj tretjinskega sodelovanja v nadzornih svetih družb in tudi druge oblike sodelovanja delavcev pri upravljanju podjetij. V razpravi smo opozorili na ta velik dosežek tudi socialne države v Sloveniji na dejstvo, da je prav, da v skladu z ustavo zagotavljamo ta načela tudi v bodoče in da je uspešen razvoj Slovenije mogoč samo s sodelovanjem dela in kapitala, vključenostjo ljudi v upravljanje in da bi bilo skrajno slabo, če bi nivo rešitev, ki smo jih imeli do sedaj, s tem zakonom znižali. Hvala.
Hvala. Gospod Peče.
Spoštovani prisotni! Oglašam se zaradi tega, ker hočem pojasniti, zakaj bomo v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke nasprotovali predlogu zakona. Med razpravo v popoldanskih urah danes smo vsaj iz poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke naslovili več po naši oceni zelo tehtnih vprašanj. Odgovori, če bi seveda bili pozitivni, bi se izkazovali v tako imenovanih proračunih Republike Slovenije ali pa bolj rečeno v javnih financah. Izpostavili smo dileme, ki so izpostavljene tako v koalicijski pogodbi, torej razmerij iz gospodarskih družb, v vprašanju javnih gospodarskih ter ista identičnost oziroma isti status enega podjetja preko dveh zakonov. Prav tako smo izpostavili vprašanje koncesijskih zadev, kar bi po naši oceni moralo vsaj krovno biti opredeljeno v zakonu o gospodarskih družbah, ampak je še vedno navkljub obljubi te vlade to izpuščeno iz zakona o gospodarskih družbah. Skratka, zakon o gospodarskih družbah, ki nam ga vlada predlaga, po naši oceni ne prinaša tistega, kar bi si slovensko gospodarstvo seveda prislužilo. Prislužilo bi si več kot to, da lahko s hitrim tempom ustanovimo d.o.o. ali pa s.p. Po naši oceni bi zakon o gospodarski družbi moral spremljati predvsem vse tiste ukrepe, ki omogočajo dolgoročno preživetje gospodarskih subjektov v naši državi. Iz vsega tega in predvsem pa tudi zaradi odnosa Vlade Republike Slovenije, ki je danes imela trikrat možnost odgovoriti in pa govoriti o zakonu o gospodarskih družbah, vemo, da na začetku niso bili prisotni, se niso prijavili oziroma odgovorili na vprašanje, niti med razpravo, kjer so imeli 30 minut na razpolago, in so izkoristili, mislim, da pet minut, niti v naknadnem času, za katerega se bi seveda lahko prijavili. Ravno iz tega naslova in zaradi bojazni, da bo odnos, kakršnega so danes pokazali vladni predstavniki, odnos bodoče oziroma sedanje slovenske vlade do vprašanja slovenskega gospodarstva v nadaljevanju današnje tradicije, v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke tega zakona, ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala. Še kdo? Ne. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti 7. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Zakon bo dodeljen v obravnavo matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 11. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Lahko noč.