Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjamo z nadaljevanjem 23. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanki in poslanec: gospa Irena Tavčar, gospa Mateja Pučnik in gospod Andrej Čuš. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O OSNOVNEM BIVANJU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 5 tisoč volivk in volivcev. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za infrastrukturo in prostor predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora Samu Bevku za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Izvolite, gospod Bevk.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Odbor za infrastrukturo in prostor je na 15. seji 12. marca 2014 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o osnovnem bivanju, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina volivk in volivcev. V poslovniškem roku ni bilo vloženih amandmajev. Predstavnik predlagatelja dopolnilne obrazložitve ni podal. Predstavnik Vlade, državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor mag. Bojan Babič, je v predstavitvi pisnega mnenja Vlade povedal, da Vlada predlaganega zakona ne podpira. Predlagani zakon določa, da bi neplačniki oziroma dolžniki javnih podjetij svoj dolg lahko odplačevali s prostovoljnim delom, kar je v nasprotju z veljavno zakonodajo, ki ureja pogodbene odnose z dobavitelji javnih storitev in predpisi, ki urejajo izterjavo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Nataša Voršič je v predstavitvi pisnega pravnega mnenja povedala, da je predlagani zakon sestavljen iz dveh delov, ki pod splošnim naslovom Osnovno bivanje ureja med seboj dve različni materiji, to je odplačilo osebnega dolga javnim podjetjem s prostovoljnim delom in pravico do organskega pridelovanja hrane. Takšen način urejanja je po njihovem mnenju pravno sporen, saj poleg zahteve, da mora zakon predstavljati vsebinsko povezano in zaokroženo celoto, odpira vprašanje ustrezne določitve pristojnega ministrstva. Poleg tega je opozorila, da je navedeni predlog zakona v neskladju s pravili in usmeritvami za normiranje pravnih predpisov in kot tak ni primeren za uveljavitev v pravni red. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Jernej Verbič je povedal, da komisija predloga zakona ne podpira. V Sloveniji je veliko kmetijskih zemljišč v državni lasti, ki se ne obdelujejo in niso v zakupu, ki bi jih bilo pod določenimi pogoji smiselno ponuditi zainteresiranim obdelovalcem, vendar po njihovem mnenju nikakor ne brezplačno, saj bi bilo to negospodarno in v nasprotju z veljavno zakonodajo. Na podlagi predstavljenih mnenj Vlade, Zakonodajo-pravne službe in Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je bilo predlagano, da odbor sprejme sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Brez razprave je odbor sprejel sklep: Predlog zakona o osnovnem bivanju ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Sedaj dajem besedo predstavniku predlagateljev predloga zakona Jaki Bitencu za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Izvolite.
Pozdravljeni! V Sloveniji je bilo leta 2012 pod pragom tveganja revščine ali socialno izključenih 392 tisoč oseb. Brez težav pride skozi mesec le dobrih 13 % gospodinjstev. Število prebivalcev s težavami se stalno povečuje. V Sloveniji je veliko neobdelanih kmetijskih zemljišč v lasti države. Toliko, da bi lahko vsako slovensko gospodinjstvo obdelalo okoli 500 kvadratnih metrov veliko kmetijsko zemljišče. Zato je ljudska pobuda podala Predlog zakona o osnovnem bivanju, ki bi osebam pod pragom revščine in vsem zainteresiranim omogočil brezplačno obdelavo teh neobdelanih kmetijskih zemljišč in s tem zmanjšal njihovo materialno ogroženost. Predlagali smo tudi, da se dolgovi do javnih podjetij lahko plačujejo z delom, saj so javna podjetja zadolžena za opravljanje del, ki koristijo javnosti. In kaj se je zgodilo? Ljudska pobuda je dobila s strani Vlade Republike Slovenije in parlamenta košarico. Da zakon ni nomotehnično brezhiben in da postavlja pravico državljanov pred pravice podjetij. Prava farsa. Od kdaj pa imajo podjetja ustavne pravice, ki izničujejo državljanske in človekove pravice? Na primer do stanovanja, dostojnega življenja in tako dalje. Navezi politike in gospodarstva se strokovno reče fašizem. Ali živimo torej v fašistični državi? Prav na začetku naše ustave piše, da ima oblast v Republiki Sloveniji ljudstvo. To seveda ni res. Če bi imelo oblast v Sloveniji ljudstvo, bi bilo popolnoma drugače in takega zakona v ljudski pobudi ne bi bilo treba spisati, saj bi bilo to že urejeno. Pa ni tako. Vlade ta zakon ne briga. Zakaj? Očitno zato, ker je ne brigajo državljani. Ampak kdo sploh je ta vlada? Pravzaprav bi se moral ta organ imenovati drugače, saj je vladar v državi po ustavi ljudstvo, tako imenovana vlada pa zgolj izvajalec volje ljudstva. Tako naj bi bilo, če bi bila zakonodaja usklajena z ustavo, pa ni usklajena. Ker že ustava ni usklajena sama s seboj, saj s 3. členom, ki govori o oblasti ljudstva, nimajo ostali členi praktično nič skupnega. Ali je torej naša ustava nomotehnično popolna? Nikakor, daleč od tega. Ustava Republike Slovenije je polna protislovij, pa jo je parlament kljub temu sprejel. Nekdo bo rekel, da je ustava stara že več kot 20 let in da takrat še niso vedeli, kaj je to nomotehnika. Pa vzemimo drug primer. Tako imenovana Vlada Republike Slovenije je v slabem letu dni spisala predlog zakona o nepremičninah, ki bi iz državljanov za prazen nič žel ogromne vsote denarja, katerega bi morala tako imenovana Vlada Republike Slovenije kmalu plačati, saj si ga za oderuške obresti izposoja pri mednarodnih bankirjih za plačevanje državnih uradnikov. Tako imenovano vlado zanimajo torej zgolj in samo državni uradniki, ostali pa smo za tako imenovano vlado očitno nižjega ranga. Še malo pa nam bo v ušesa hotela vtakniti plastične številke kot živini ali pa še huje – mikročipe. In priprava tega roparskega predloga, ki ga je spisala tako imenovana vlada in ga je Ustavno sodišče zavrnilo kot protiustavno, torej milo rečeno nomotehnično neustreznega, je stala davkoplačevalce 20 milijonov evrov, ki si jih bo treba izposoditi pri Rothschildovih bankirjih, ki jih kani tako imenovana vlada potem na silo izpuliti vedno bolj obubožanim državljanom. Priprava Predloga zakona o osnovnem bivanju je stala davkoplačevalce natančno nič evrov. In tu vidi ljudska pobuda glavni vzrok zavrnitve zakona s strani tako imenovane vlade. Le-ta je namreč navajena metati denar skozi okno, pardon, v žepe raznih državnih uslužbencev in njihovih sorodnikov ali prijateljev. Temu se reče korupcija. Slovenija je na tem področju dokazano svetovni rekorder. Naš predlog zakona je očitno torej premalo koruptiven za okus naše politike. V ljudski pobudi smatramo, da je zavrnitev našega predloga zakona resnično velika napaka. To ni grožnja, ampak opozorilo. Po toči zvoniti je namreč prepozno. "Konoplja zdravi, zaupaj naravi" je moj slogan. Hvala za poslušanje in na svidenje.
Hvala lepa tudi vam. Za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavniku Vlade. Stališče bo predstavil mag. Bojan Babič, državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. V predlogu zakona je napisano, da je zakon v pristojnosti Ministrstva za infrastrukturo in prostor. Glede na vsebino predloga bi po našem mnenju sodil v pristojnost Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, saj ureja reševanje socialne stiske zaradi nezmožnosti plačila javnim podjetjem. Ampak predlagana ureditev bi posegala v ustavno varovano pravico do lastnine in svobodne gospodarske pobude. Po predlogu zakona naj bi neplačniki stroškov oziroma dolžniki do javnih podjetij svoj dolg do javnih podjetij odplačevali s prostovoljnim delom. Menimo, da bi bilo takšno urejanje v nasprotju predvsem s predpisi, ki urejajo pogodbene odnose z dobavitelji javnih storitev in predpisi, ki urejajo izterjavo. Predlagani koncept prostovoljnega dela je popolnoma v nasprotju s konceptom prostovoljstva, ki je urejen v Zakonu o prostovoljstvu. Postavlja se tudi vprašanje usposobljenosti dolžnikov za opravljanje dela v javnih podjetjih, na primer v elektroenergetskih podjetjih. V delu, ki se nanaša na brezplačno obdelovanje državne zemlje za lastne potrebe, je predlog v nasprotju z Zakonom o Skladu kmetijskih zemljišč in gozdov in z Zakonom o kmetijskih zemljiščih. Zato iz navedenih razlogov Vlada predloga zakona ne podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prva ima besedo Poslanska skupina Nove Slovenije, v njenem imenu gospa Iva Dimic.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! V Novi Sloveniji se zavedamo, da v današnjem času prevlade kapitala mali človek postaja vse bolj odvisen od interesov velikih korporacij in finančnih trgov, ki ga velikokrat potiskajo na rob življenjske eksistence. Vsak dan se srečujemo s finančno stisko posameznikov, ki ogroža njihovo dostojno bivanje, in to kljub dejstvu, da Ustava Republike Slovenije zagotavlja vsem državljankam in državljanom osnovne pogoje za življenje. Poslanke in poslanci Nove Slovenije – krščanski demokrati smo prepričani, da je namen predlagateljev zakona, s katerim želijo zagotoviti človeka dostojne bivanjske pogoje za vse državljane, dober, vendar predlog zakona nima zadostne pravne podlage, saj je vsebinsko nedodelan ter neusklajen s slovenskim pravnim redom. Strinjamo se, da vedno slabša gospodarska situacija in s tem povezan materialni položaj posameznikov narekuje poglobljeno iskanje rešitev na omenjenem področju. Smiselno bi sicer bilo, da bi državljani, ki resnično ne zmorejo izpolnjevati svojih finančnih obveznosti iz naslova plačevanja storitev javnim podjetjem, lahko opravili nekakšno nadomestno izpolnitev, kar pa ne moremo enačiti z zakonsko definicijo opravljanja prostovoljnega dela. Izrecno bi morali določiti tudi pogoje, ki bi jih posamezniki morali izpolnjevati za takšno delo, socialno stanje neplačnika, realna izvedljivost in združljivost zagotavljanjem komunalnih dobrin in storitev v okviru gospodarskih javnih služb ali kako drugače. Sistemsko bi moralo biti urejeno tudi področje brezplačnega najema kmetijskih zemljišč v državni lasti, s katerimi upravlja in razpolaga Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije in zemljišč v lasti občin za ekološko samooskrbno vrtičkarstvo. Strinjamo se namreč, da je samooskrba s hrano in obdelovanje kmetijskih zemljišč za državo strateškega pomena, zato je cilj naše stranke doseči vsaj 80 % samooskrbo v prihodnje.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Pozitivne Slovenije bo predstavil gospod Aljoša Jerič.
Spoštovana predsedujoča, kolegice, kolegi in predstavniki Vlade! Predlog zakona o osnovnem bivanju je tretji zakon izmed t.i. trojčka zakonodajnih predlogov, ki ga je v parlamentarno proceduro vložilo več kot 5 tisoč volivk in volivcev. Na matičnem delovnem telesu je bil zaradi nekonsistentno pripravljene vsebine, ki posega na področje delovanja več resorjev in je v polovici členov neskladen z ustavo, sprejet sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ne glede na ustrezno vsebino, bom na kratko predstavil rešitve, ki so jih predlagatelji zapisali v predlog zakona. Predlog zakona o osnovnem bivanju naj bi uredil vprašanje odplačila osebnega dolga javnim podjetjem s prostovoljnim delom ter pravico do organskega obdelovanja zemlje za lastne potrebe na državni zemlji. Zakon naj bi se s takšno rešitvijo vsebinsko navezoval na Splošno deklaracijo o človekovih pravicah, na evropske smernice glede organskega kmetijstva ter na Ustavo Republike Slovenije. Temeljni cilj predlaganega zakona pa naj bi bil zagotoviti svobodno uporabo in dostopnost temeljnih bivanjskih potreb in pogojev v današnjem svetu in zaščititi prebivalstvo pred oderuškim izterjevanjem dolgov zaradi življenjskih stroškov ter pred obremenjevanjem osebnega premoženja. Prav tako naj bi omogočal in pospeševal samooskrbo in zdravo prehranjevanje za minimalne stroške. Tudi razlogi za sprejem, torej: "zaradi zaščite ustavnih in človekovih pravic pred interesi korporacij, mednarodnih bank in pred nevarnostmi lobiranja in korupcije, je nujno sprejeti zakonodajno rešitev vprašanja osnovnega bivanja, katerega stroški ne smejo ogrožati samega bivanja. V času finančne krize lahko stroški osnovnega bivanja presežejo finančno sposobnost prebivalcev, zato je zaradi zaščite njihovih pravic potrebno sprejeti zakon, ki bo dopuščal odplačevanje dolgov do javnih služb, ki zagotavljajo javne dobrine." To so posledice vedno težjih življenjskih okoliščin, do katerih je pripeljala trenutna ekonomska in finančna kriza in jih lahko marsikdo izmed nas razume in jim tudi pritrdi. S splošno zapisanimi cilji se verjetno vsi strinjamo, torej, da si vsakdo izmed nas zasluži človeka dostojno življenje brez nepotrebnega stresa in bojazni pri zagotavljanju osnovnih dobrih in sredstev za preživljanje, pa vendar tudi v tem zakonu v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija pogrešamo poleg naštetih pravic tudi odgovornost posameznika pri kreiranju svoje lastne prihodnosti. Kot rečeno, bomo v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija podprli sklep matičnega delovnega telesa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo stališče predstavil gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! 24. 12. 2013 je Predlog zakona o osnovnem bivanju v zakonodajno proceduro vložila skupina volivcev. Predlagatelji navajajo, da je zaradi zaščite ustavnih in človekovih pravic pred interesi korporacij, mednarodnih bank in pred nevarnostmi lobiranja in korupcije nujno sprejeti zakonodajno rešitev vprašanja osnovnega bivanja, katerega stroški ne smejo ogrožati samega bivanja. Kot razloge za sprejem predloga zakona predlagatelj navaja z ustavo in človekovimi pravicami zagotovljene osnovne pogoje dostojnega bivanja. Ker v času finančne krize stroški osnovnega bivanja lahko presežejo finančno sposobnost prebivalcev, je po mnenju predlagatelja nujno potrebno sprejeti zakon, ki bo dopuščal odplačevanje dolgov do javnih služb, ki zagotavljajo javne dobrine, s prostovoljnim delom dolžnika v javnem podjetju. Prav tako naj bi zakon zagotavljal ljudem brezplačen najem prostih in neobdelanih kmetijskih zemljišč za organsko pridelavo hrane za lastne potrebe. Poglaviten cilj predloga zakona je torej, da zagotovi svobodno uporabo in dostopnost temeljnih bivanjskih potreb in zaščiti prebivalstva pred oderuškimi izterjavami dolgov, prav tako pa, da omogoči in pospeši samooskrbo in zdravo prehranjevanje za minimalne stroške. Nadzor nad samim izvajanjem zakona naj bi izvajal Varuh človekovih pravic. Predlog zakona je sestavljen iz dveh delov in pod splošnim naslovom "osnovno bivanje" vsebuje med seboj različne pravne materije, to je odplačilo osebnega dolga javnim podjetjem s prostovoljnim delom in pravico do organskega obdelovanja hrane. Takšen pristop je pravno sporen, saj poleg zahteve, da mora zakon predstavljati vsebinsko povezano in zaokroženo celoto, odpira vprašanje ustrezne odločitve pristojnega ministrstva. Poleg tega Zakonodajno-pravna služba ugotavlja, da predlog zakona odstopa od drugih predlogov zakonov v zakonodajnem postopku glede same priprave. Predlog zakona je v neskladju s pravili in usmeritvami za normiranje pravnih predpisov in tako kot je pripravljen, ni primeren za uveljavitev po pravnem redu. Predlog zakona vsebuje splošne določbe, ki bi lahko resno ogrozile načelo pravne države. Predlog zakona tudi ne določa vseh pravic in obveznosti, ki bi bile potrebne, da bi bilo mogoče uresničiti njegov namen. Zaradi vsega navedenega zakona v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne moremo podpreti.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Predlog Zakona o osnovnem bivanju je eden od treh zakonov, ki jih je v parlamentarno proceduro v paketu vložila civilna družba. Naj takoj na začetku poudarim, da Socialni demokrati pozdravljamo in podpiramo aktivno vlogo civilnodružbenih organizacij ter državljank in državljanov pri predlaganju zakona. Vložitev predloga zakona s 5 tisoč podpisi volivk in volivcev se ne zgodi prav pogosto. Ravno nasprotno. V tem primeru teh treh zakonov je bilo zbrano veliko več podpisov, kot je potrebno, kar kaže na aktualnost problematike in na željo ljudi, da sodelujejo v procesih odločanja. Socialni demokrati smo na Odboru za infrastrukturo in prostor glasovali za sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Mogoče lahko o sami vsebini zakona in ponujenih rešitvah razpravljamo ali so dobre ali ne, vendar nismo mogli mimo mnenja Vlade Republike Slovenije, predvsem pa ne mimo mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je zakon proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika. Že pravni materiji, ki jih obravnava zakon, torej odplačilo osebnega dolga javnim podjetjem s prostovoljnim delom in pravico do organskega pridelovanja hrane, sta med seboj različni in ne sodita v en zakon. Poleg tega je zakon v neskladju s pravili in usmeritvami za normiranje pravnih predpisov, to je z resolucijo o normativni dejavnosti, da o neskladju z Ustavo Republike Slovenije ne govorimo. Socialni demokrati, kot že rečeno, pozdravljamo aktivno vlogo civilnodružbenih gibanj ter državljank in državljanov in pozdravljamo izvedbo javne predstavitve mnenj, ki sta jo organizirala Odbor za zdravje in Odbor za infrastrukturo in prostor o treh zakonih, ki so bili vloženi s strani istih predlagateljev. Obžalujemo, da je predlog Zakona o osnovnem bivanju ostal v senci ostalih dveh zakonov, zakona o samozdravljenju in zakona o konoplji. Prav tako pa nam je žal, da je zakon iz pravnega vidika tako konfuzen, da je bil postopek praktično končan že na matičnem odboru Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Državljanske liste bo predstavila gospa Kristina Valenčič.
Hvala za besedo in prijazen dan želim vsem! Predlog Zakona o osnovnem bivanju je vložilo več kot 8 tisoč volivk in volivcev, skupaj z Zakonom o samozdravljenju in Zakonom o konoplji, ki ju je ta Državni zbor že obravnaval in zavrnil. Poglavitni rešitvi, ki ju predlog prinaša, sta možnost odplačevanja dolgov javnim podjetjem s prostovoljnim delom in možnost brezplačnega najema prostih kmetijskih zemljišč za namene organskega pridelovanja za lastne potrebe. Tako Vlada kot Državni svet predloga zakona ne podpirata. Ravno tako je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora podala številne pripombe, pravno sistemske pomisleke in opozorila na nesprejemljive sistemske odstope. Predlog vsebuje določbe, ki so retroaktivne in kot take nedopustne in prepovedane. Nekatere rešitve predstavljajo zakonodajalčev poseg v svobodno gospodarsko pobudo in lastninsko pravico, ki sta ustavno varovani kategoriji. V Državljanski listi zasledujemo vizijo države, ki bo državljankam in državljanom nudila več možnosti za razvoj in kakovostno življenje. Menimo, da je orodje, s katerim bi ta cilj lahko dosegli, spodbudnejše poslovno okolje. Slednje bo lahko prineslo novo gospodarsko rast, nova delovna mesta in boljši standard ljudi. Da pa bi to dosegli, bi morala država poleg vrste drugih ukrepov omejiti svojo regulatorno vlogo in birokratizacijo. Po našem prepričanju država ne bi smela upravljati gospodarstva, ampak zgolj zagotavljati pogoje. S tem, ko bi uzakonili možnost odplačevanja dolgov javnim podjetjem s prostovoljnim delom in možnost brezplačnega najema prostih kmetijskih zemljišč za namene organskega pridelovanja, bi ne samo kršili ustavno načelo varstva lastninske pravice in svobodne gospodarske pobude, temveč tudi vsaj v primeru tako imenovanega odplačevanja dolga javnim podjetjem, ogrozili izvajanje javne gospodarske službe, s tem pa javne koristi. Zaradi vseh naštetih razlogov v Državljanski listi podpiramo predlog matičnega odbora, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hkrati pa je potrebno povedati, da smo se v Državljanski listi s programom na področju kmetijstva jasno opredelili za povečanje samooskrbe s sonaravno pridelano zdravo hrano, zato v tem delu lahko potegnemo vzporednico z rešitvami predlagateljev o organsko pridelani hrani.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo stališče predstavila gospa Jasmina Opec.
Hvala lepa za besedo in lepo pozdravljeni vsi skupaj! Danes imamo torej na poslanskih klopeh še tretji zakon iz sklopa predlogov zakonov, ki jih je v zakonodajno proceduro decembra lani vložila skupina volivk in volivcev s prvopodpisanim Jako Bitencem. Predlog Zakona o osnovnem bivanju je zadnji iz tako imenovanega trojčka zakonov, s katerim so volivke in volivci nameravali izboljšati kakovost zdravja, življenja in zagotoviti ustreznejšo izrabo prostora prebivalkam in prebivalcem Slovenije. Zakon na matičnem odboru tudi zaradi neskladnosti in neustavnosti ter zaradi tega, ker ureja področja, ki sodijo v pristojnost različnih vladnih resorjev, ni dobil podpore poslank in poslancev. Glede vsebine pa tole. Zakon o osnovnem bivanju naj bi po eni strani omogočil brezplačni najem prostih kmetijskih zemljišč za namene organskega pridelovanja za lastne potrebe, po drugi strani pa dal možnost odplačevanja dolgov javnim podjetjem s prostovoljnim delom in s tem zaščitil socialno ogrožene prebivalce pred preobremenjevanjem premoženja zaradi stroškov sprotnega bivanja. Obe rešitvi sta po mnenju naše poslanske skupine sicer zanimivi, a bi v praksi lahko povzročili veliko neenakost med ljudmi in sprožili množično neplačevanje. Določbe predlaganega zakona, namreč k temu posredno ali neposredno napotujejo. Prostovoljno delo ne more in ne sme postati substitut za denarno poravnano neplačanih računov javnim podjetjem. Z določili veljavnega Zakona o prostovoljstvu je namreč določeno, da je prostovoljstvo družbeno koristno brezplačna aktivnost posameznikov, za katerega se ne pričakuje plačila ali materialnih koristi za posameznike, temveč se opravi izključno v dobro drugih oziroma v javno korist. Po drugi strani pa bi takšna možnost kompenzacije, ki seveda ni prostovoljno delo, ampak kvečjemu dopolnilno delo, neposredno napotila ljudi k neplačevanju računov oziroma položnic javnim podjetjem. Možnost pobota bi bila namreč preveč mamljiva, kvaliteta opravljenega dela pa več ali manj pod precejšnjim vprašanjem. Določena vprašanja pa odpira tudi druga polovica predlaganih ukrepov, pravica do brezplačnega najema zemljišč za namen organske obdelave zemlje za lastne potrebe. Idejo o oddaji neobdelanih zemljišč v najem gre sicer podpreti, saj bi s tem lahko izboljšali na primer nizko samooskrbo z zelenjavo, vendar mora biti to skrbno in sistemsko urejeno, da ne pride do morebitnih zlorab. V Slovenski ljudski stranki smo sicer predvidevali, da zakon ne bo dobil podpore. Zagotovo pa gre zahvala predlagateljem za trud. Upamo, da glede izrabe neobdelanih zemljišč in glede možnosti načina odplačevanja dolga do javnih podjetij vlada ne bo spregledala sporočila, ki ga s tem predlogom pošilja civilna družba. Neobdelana kmetijska zemljišča pomenijo neposreden izpad bruto domačega proizvoda, zato je glede njihove učinkovite izrabe potrebno nemudoma ukrepati. Prav tako pa se je potrebno soočiti s čedalje večjim problemom neplačevanja javnih storitev in na drugi strani s povečevanjem armade brezposelnih. S tega vidika so volivke in volivci identificirali prave probleme v Sloveniji, h katerim je treba pristopiti brez odlašanja, pa četudi z majhnimi koraki. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospa Marjana Kotnik Poropat bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani državni sekretar, spoštovani poslanke in poslanci! V Poslanski skupini DeSUS zelo dobro razumemo in podpiramo intenco predlagatelja zakona o osnovnem bivanju. Zavedamo se namreč, da sta finančna in gospodarska kriza povzročili, da se vedno več državljank in državljanov srečuje z revščino, da višina stroškov presega višino dohodkov, pa čeprav govorimo samo o osnovnih stroških, kot so računi za komunalno, elektriko in hrano. Strinjamo se s pripombami Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki predlog zakona ocenjuje kot zelo slabo tehnično pripravljen, saj pod enim naslovom ureja dve med seboj različni materiji, to je odplačilo osebnega dolga javnim podjetjem s prostovoljnim delom in pravico do organskega pridelovanje hrane. Takšen način urejanja je po njihovem mnenju pravno sporen, saj poleg zahteve, da mora zakon predstavljati vsebinsko povezano in zaokroženo celoto, odpira vprašanje ustrezne določitve pristojnega ministrstva. Tudi Vlada ocenjuje, da je predlog zakona neprimeren za nadaljnjo obravnavo. Izraža namreč pomisleke in se v podanem mnenju sprašuje, kaj bi predlagan način odplačevanja dolgov pomenil za poslovanje javnih podjetij. Obstaja tudi utemeljen strah, da bi se takšen koncept preneslo tudi na druga področja. Zelo simpatična pa se nam zdi ideja o brezplačnem obdelovanju zapuščenih kmetijskih površin za lastno samooskrbo. Včasih človek res s težkim srcem gleda kmetijske površine, ki se zaraščajo, namesto da bi se, seveda ob strinjanju lastnikov, komu omogočilo obdelavo zapuščenih površin. Vendar pa kljub simpatičnosti predloga v Poslanski skupini DeSUS menimo, da so pripombe Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora preveč resne, da bi jih lahko spregledali. Zato bomo poslanke in poslanca Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije podprli sklep matičnega delovnega telesa, da je predlog zakona neprimeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VOZNIKIH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Stališče bo predstavil mag. Bojan Babič, državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani poslanke in poslanci! Zakonodajo na področju voznikov ureja Zakon o voznikih, ki je v uporabi od 1. julija 2011. Do sedaj je bila predlagana ena novela Zakona o voznikih, ki naj bi uredila tudi delni prenos Direktive 2006/126/ES in Direktive 2012/36/EU, vendar ta v Državnem zboru Republike Slovenije po končani splošni razpravi dne 28. marca 2013 ni bila potrjena kot primerna za nadaljnjo obravnavo. Ministrstvo za infrastrukturo in prostor je bilo zaradi zamude pri prenosu direktiv s strani Ministrstva za zunanje zadeve že lansko leto seznanjeno, da so pristojne službe Evropske komisije 8. avgusta 2013 v okviru projekta "EU-Pilot" odprle postopek proti Republiki Sloveniji zaradi zamude pri prenosu Direktive 2012/36/EU, vezane na vključitev in uporabo omrežja RESPER, omrežja Evropske unije za izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih. Prav tako pa je ministrstvo s strani Evropske komisije tudi že prejelo uradni opomin zaradi nenotifikacije nacionalnih predpisov za prenos Direktive 2012/36/EU, ki se nanaša na vpis kode pri opravljanju praktičnega dela vozniškega izpita na motornem vozilu z avtomatskim menjalnikom. Ostale določbe Direktive 2012/36/EU je Ministrstvo za infrastrukturo in prostor že preneslo s sprejetjem Pravilnika o spremembah in dopolnitvah Pravilnika o vozniških dovoljenjih in Pravilnika o vozniškem izpitu. Bistvene spremembe, ki jih ureja novela Zakona o voznikih so: delni prenos Direktive 2006/126/ES, vezane na vzpostavitev in uporabo omrežja Evropske unije za izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih; delni prenos Direktive 2012/36/EU, vezane na vpis kode po opravljenem praktičnem delu vozniškega izpita na motornem vozilu z avtomatskim menjalnikom v vozniško dovoljenje; izvrševanje Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta 1071/2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika in o razveljavitvi Direktive Sveta 96/26/ES; manjši redakcijski popravki, ki so nujno potrebni za izvrševanje zakonodaje na področju motornih vozil in voznikov, in sicer – uskladitev novele zakona o voznikih z novelo zakona o motornih vozilih, jasnejši in nedvoumen zapis določbe o upoštevanju dokončnih zdravniških spričeval za vodenje upravnih postopkov odvzema vozniškega dovoljenja iz zdravstvenih razlogov ter povezava registra o vozniških dovoljenjih centralnim registrom prebivalstva zaradi pridobivanja točnih in ažurnih podatkov o imetnikih vozniškega dovoljenja. Zaradi že odprtega postopka proti Republike Sloveniji glede zamude pri vključitvi in uporabi omrežja za čezmejno izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih ter sprejetega uradnega opomina Evropske komisije zaradi nenotifikacije nacionalnih predpisov za prenos direktive 2012/36 EU, ki se nanaša na vpis kode pri opravljanju praktičnega dela vozniškega izpita na motornem vozilu z avtomatskim menjalnikom, je potrebno predlog zakona čim prej sprejeti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku, gospodu Samu Bevku.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Odbor za infrastrukturo in prostor je na 15. seji 12. marca 2014 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o voznikih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku poslala Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 83. seji 21. februarja 2014 sprejel odločitev, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k sedmim členom zakona. V dopolnilni obrazložitvi je državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor mag. Bojan Babič v imenu predlagatelja povedal, da sta glavna cilja predloga zakona uskladitev z evropsko zakonodajo in z zakonodajo na področju motornih vozil. S predlaganim zakonom se v pravni red Republike Slovenije prenašata določbi Direktive 2006/126/ES, ki sta vezani na vzpostavitev nacionalne kontaktne točke za čezmejno izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih in del priloge Direktive 2012/36/ES vezane na vpis kode v vozniško dovoljenje po opravljenem praktičnem delu vozniškega izpita na motornem vozilu z avtomatskim menjalnikom. Za namen izvrševanje Uredbe ES št. 1071/2009 se določajo globe za prekrške za pravno osebo samostojnega podjetnika posameznika ali posameznika, ki samostojno opravlja dejavnost, katerega voznik opravlja prevoz blaga ali potnikov brez veljavnega vozniškega dovoljenja. Poleg navedenih uskladitev s pravom EU, novela predvideva tudi jasnejšo definicijo in nedvoumnejši zapis določbe o upoštevanju dokončnih zdravniških spričeval za vodenje upravnih postopkov odvzema vozniškega dovoljenja iz zdravstvenih razlogov. Ta sprememba je nujno potrebna zaradi enotnega dela upravnih enot pri vodenju upravnih postopkov odvzema vozniškega dovoljenja. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Sonja Bien Karlovšek je v predstavitvi pisnega mnenja povedala, da so k posameznim členom podali pripombe nomotehnične narave, ki so z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin upoštevane. Predsednik komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Jernej Verbič je poudaril, da komisija podpira predlog zakona in nanj nima pripomb. V razpravi je bilo s strani poslanca opozicije opozorjeno, da je bila novela zakona o voznikih, ki bi v pravni red prenašali direktive v zakonodajni postopek vložena že pred enim letom, vendar je takrat Državni zbor odločil, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi bo stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija predstavil gospod Jože Velikonja.
Spoštovana predsedujoča, predstavniki vlade, poslanke in poslanci! Predlog zakona, ki ga danes obravnavamo je izrazito tehnične narave, je pa nujno potreben, saj področje državnega geodetskega referenčnega sistema trenutno ureja Zakon o temeljni geodetski izmeri še iz članstva v bivši državi, iz sedemdesetih oziroma osemdesetih let. Razumljivo je, da je omenjeni veljavni zakon torej glede na časovno distanco že tehnološko in strokovno zastarel, posodobitve pa so potrebne tudi iz naslova evropskih smernic in prepisov. Predlog zakona določa nov geodetski referenčni sistem, ki temelji na evropskem prostorskem referenčnem sistemu [[…]]
[[…]]se opravičujem, gospod Velikonja, ali imate pri pravi točki dnevnega reda? Ker zdaj obravnavamo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o voznikih. [[oglašanje iz dvorane]] Nič hudega. Hvala lepa. Ali ima kdo iz Pozitivne Slovenije predstavitev stališča pri tem zakonu? Če ne, potem nadaljujemo z naslednjo poslansko skupino. V imenu Slovenske demokratske stranke bo stališče predstavil gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani kolegice in kolegi! Predlagane rešitve o spremembah in dopolnitvah Zakona o voznikih so bile posredovane v proceduro že februarja lansko leto, vendar je potem v nadaljevanju sedanja vladajoča koalicija s preglasovanjem sprejela sklep, da se zakon umakne iz nadaljnje obravnave. Na osnovi opozorila evropske komisije je zakon danes ponovno v obravnavi. V Slovenski demokratski stranki nimamo težav s tem, da je vladajoča koalicija povzela naš prvotni predlog, seveda pa nas tudi Evropska komisija ne bi ponovno opozarjala, če bi zakon dopolnili in sprejeli že v lanskem letu. Zakon sam pa vzpostavlja in daje v uporabo omrežje Evropske unije za izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih. Podatki se bodo izmenjevali preko enotnega omrežja Evropske unije za vozniška dovoljenja, za izvrševanje nalog povezanih z izdajo, zamenjavo, podaljšanjem ali razveljavitvijo vozniškega dovoljenja. Zakon nadalje predvideva opis kode v vozniško dovoljenje po opravljanem praktičnem delu vozniškega izpita na vozilu z avtomatskim menjalnikom. Določajo se globe za prekrške vezane na prevoz brez veljavnega vozniškega dovoljenja, tako za posameznike, kot tudi pravno osebo. Samemu zakonu v Slovenski demokratski stranki ne bomo nasprotovali, saj v celoti sledi našemu prvotnemu predlogu.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Socialnih demokratov bo stališče predstavil gospod Samo Bevk.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo novelo Zakona o voznikih, ki je pred nami, podprli. V predlagani noveli zakona gre za delni prenos evropske direktive, ki je vezana na vzpostavitev in uporabo Evropske unije za izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih. To pomeni, da Slovenija zagotavlja preverjanje, izdajo, zamenjavo, nadomestitev, razveljavitev vozniškega dovoljenja pri drugih državah članicah ter uporabo omrežja Evropske unije za vozniška dovoljenja, ki je bilo ustanovljeno v ta namen. Pred začetkom uporabo omrežja RESPER, to je omrežje Evropske unije za izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih, je treba v Republiki Sloveniji sprejeti predpis, ki bo v celoti uredil prenos določb direktive, vezane na vzpostavitev in uporabo tega omrežja ter nadgraditi obstoječi register voznikov o vozniških dovoljenjih z zahtevami iz tehnične dokumentacije. Ministrstvo za infrastrukturo in prostor predvideva, da bo po sprejetju predlaganega zakona v mesecu marcu 2014, možno preko omrežja RESPER od 1. aprila 2014 zagotoviti dostop do podatkov o vozniških dovoljenjih, ki so bila izdana, zamenjana, nadomeščena ali razveljavljena v Republiki Sloveniji. Pristojni organi, to je upravne enote, ki lahko v Republiki Sloveniji zamenjajo vozniško dovoljenje, izdano v tujini pa bodo lahko glede na planirane aktivnosti, ob zamenjavi vozniških dovoljenj, izdanih v drugih državah članicah, uporabljale omrežje Evropske unije za izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih od 30. junija 2014 dalje. S predlaganim zakonom se v pravni red Republike Slovenije prenaša del priloge Direktive 2012/36/ES vezane na vpis kode po opravljenem praktičnem delu vozniškega izpita na motornem vozilu z avtomatskim menjalnikom v vozniško dovoljenje. Če oseba opravi praktični del vozniškega izpita na motornem vozilu z avtomatskim menjalnikom, se to ustrezno zabeleži tudi ob izdaji vozniškega dovoljenja, in sicer na podlagi vpisa kode v vozniško dovoljenje. Voznik, ki ima takšno kodo vpisano v vozniško dovoljenje, sme voziti samo vozila z avtomatskim menjalnikom. Koda se iz vozniškega dovoljenja izbriše, če oseba opravi praktični del vozniškega izpita na motornem vozilu z ročnim menjalnikom. Poleg teh sprememb pa so v predlaganem zakonu predlagane tudi manjše redakcijske spremembe, ki pa so nujno potrebne za izvrševanje zakonodaje na področju motornih vozil in voznikov. Ker gre v predlagani noveli za manjše spremembe, predvsem za prenos evropskih direktiv v slovenski pravni red, bomo zakon podprli, vendar pa ne moremo mimo odprtih postopkov Evropske unije proti Republiki Sloveniji zaradi zamude pri prenašanju direktiv v slovenski pravni red. Ministrstvo opozarjamo, da naj pri pripravi zakonskih predlogov, ki se sprejemajo zaradi prenosa vsebine direktiv v našo nacionalno zakonodajo, ne zamuja in pripravi zakonske predloge pravočasno, da se izognemo opozorilu in tudi časovnemu pritisku pri sprejemanju zakonodaje v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Državljanske liste bo predstavila gospa Kristina Valenčič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! S Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vozniki se v slovenski pravni red prenašata določbi evropske direktive, vezani na vzpostavitev nacionalne kontaktne točke za čezmejno izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih ter priloga direktivi, ki je vezana na vpis kode pri opravljanju praktičnega dela vozniškega izpita na motornem vozilu z avtomatskim menjalnikom. Določajo se tudi globe za prekrške za pravno osebo, samostojnega podjetnika posameznika ali posameznika, ki samostojno opravlja dejavnost, katerega voznik opravlja prevoz blaga ali potnikov brez veljavnega vozniškega dovoljenja. Kot smo že slišali, je Republika Slovenija že prejela uradni opomin Evropske komisije zaradi neuskladitve nacionalnih predpisov, ravno tako že poteka postopek proti Republiki Sloveniji glede zamude pri vključitvi in uporabi omrežja za čezmejno izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih. V Državljanski listi se s predlaganimi rešitvami strinjamo in bomo predlog zakona tudi podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo stališče predstavil gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Gospod državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o voznikih smo v Državnem zboru pred enim letom že obravnavali s podobnimi vsebinami, kot danes, in ga zavrnili. Namreč, v tisti verziji je predlog, poleg ostalega vseboval tudi nekoliko rokohitrsko ukinjanje javne agencije za varnost prometa, čemur v Slovenski ljudski stranki takrat tudi nismo bili naklonjeni. Že tedaj smo povedali, da je z novelo zakona predlaganih kar nekaj potrebnih korekcij in dopolnitev ter tudi uskladitev s pravnim redom Evropske unije. Eventualno pa je treba seveda načrtovano reorganizacijo Ministrstva za infrastrukturo in prostor temeljito proučiti in to reorganizacijo seveda na daljši rok tudi v primeru potrebe izvesti. Danes torej v Državnem zboru ponovno obravnavamo podobne vsebine kot pred letom dni, le reorganizacija ni več predmet spremembe zakona. Je pa vmes nastopila nova situacija. Zaradi nenotifikacije ene od direktiv Evropske unije in zaradi zamude pri prenosu druge direktive je Evropska komisija proti Sloveniji uvedla dva kršitvena postopka, enega v zvezi z izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenj v omrežju Evropske unije, drugega pa v zvezi z evidentiranjem kvot pri opravljanju vozniških izpitov. Kar bi rad ob tem povedal je, da se na naših klopeh vse preveč pogosto pojavljajo novele zakona, ki imajo v uvodnih obrazložitvah navedeno, da gre za odpravo kršitev evropskih predpisov. Kolikor vem, imajo vsi predpisi Evropske unije kar precej dolge roke za prenos oziroma za notifikacijo, zato ne vidim nobenih razlogov za to, da je kar pravilo, da Evropska komisija zaradi tega proti Sloveniji odpira postopke enega za drugim. Prepričan sem, da bi se temu z malo dobre volje lahko v precejšnji meri izognili. Po drugi strani pa tudi ugotavljamo, da so prav kršitveni postopki mnogokrat izgovor, ki odpira vrta spremembah zakona, v katerih pa v drobnem pregledu potem najdemo še vrsto drugih bolj ali manj prikritih in nepojasnjenih popravkov in dopolnitev, kar je postalo že neke vrste praksa, in to zagotovo ni dobro. Poudarjam pa, da govorim to na splošno o mnogih zakonih, ne konkretno o tem. Ta zakon v prehodnih določbah določa prehod enega zaposlenega iz ene v drugo institucijo. Ta način je sicer mnogokrat uporabljen in to v mnogih zakonih, vprašanje pa je, če je to res treba urejati v materialnih zakonih, glede na to, da je to enkratni dogodek. Ampak ponovno poudarjam, da je takšen način uporabljen kar velikokrat in se potem ta enkratni dogodek pač pojavi v zakonu, čeprav mislim, da bi bilo to možno urejati na drug način. Ne glede na te splošne pripombe je zakon potrebno sprejeti, zato ga bomo v Slovenski ljudski stranki tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo stališče predstavila gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovane in spoštovani! Poslanke in poslanca Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo predlog novele Zakona o voznikih podprli. Glavna cilja predloga zakona sta uskladitev z evropsko zakonodajo in zakonodajo, ki ureja področje motornih vozil. V pravni red Republike Slovenije se prenašata določbi direktive o vozniških dovoljenih iz leta 2006, ki sta vezani na vzpostavitev nacionalne kontaktne točke za čezmejno izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenih in del priloge druge direktive o vozniških dovoljenih iz leta 2012, vezane na vpis kode v vozniško dovoljenje po opravljenem praktičnem delu vozniškega izpita na motornem vozilu z avtomatskim menjalnikom. Za namen izvrševanje uredbe o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika iz leta 2009 se določajo globe za prekrške za pravno osebo, samostojnega podjetnika posameznika ali posameznika, ki samostojno opravlja dejavnost, katerega voznik opravlja prevoz blaga ali potnikov brez veljavnega vozniškega dovoljenja. Poleg navedenih uskladitev s pravom Evropske unije, novela predvideva tudi jasnejšo definicijo in bolj nedvoumen zapis določbe o upoštevanju dokončnih zdravniških spričeval za vodenje upravnih postopkov odvzema vozniškega dovoljenja iz zdravstvenih razlogov. Kot navaja predlagatelj, je ta sprememba nujno potrebna zaradi enotnega dela upravnih enot pri vodenju upravnih postopkov odvzema vozniškega dovoljenja. Na koncu naj še enkrat ponovim, da bomo v Poslanski skupini DeSUS predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije bo stališče predstavila gospa Iva Dimic.
Spoštovana predsedujoča, državni sekretar s sodelavci, kolegice in kolegi! V Novi Sloveniji ne nasprotujemo ureditvi Zakona o voznikih z evropsko zakonodajo in zakonodajo na področju motornih vozil, prav tako ne nasprotujemo njunemu prenosu določb direktive, ki sta vezani na vzpostavitev nacionalne kontaktne točke za čezmejno izmenjavo podatkov o vozniških dovoljenjih ter prenosu dela direktive vezane na vpis kode v vozniško dovoljenje po opravljenem praktičnem delu vozniškega izpita na motornem vozilu z avtomatskim menjalnikom. Kljub temu, da gre za manj zahtevne predloge sprememb in dopolnitev zakona ter za uskladitev zakona s pravom Evropske unije, kar je obveznost Slovenije kot države članice Evropske unije, novela prinaša nekaj dodatnih zaostritev glede odgovornosti pravnih oseb, samostojnih podjetnikov posameznikov ali posameznikov, ki samostojno opravljajo dejavnost, katerega voznik opravlja prevoz blaga ali potnikov brez vozniškega dovoljenja. Za takšen prekršek je določena nova globa v višini 4 tisoč evrov za pravno osebo, samostojnega podjetnika posameznika ali posameznika, ki samostojno opravlja takšno dejavnost ter za odgovorno osebo v višini tisoč evrov. Veljavni zakon te globe ne določa. V Poslanski skupini Nove Slovenije imamo utemeljene pomisleke glede predlaganih uvedb novih glob, ki za kršitelje pomenijo veliko dodatno finančno breme. Res je, da takšen prekršek ne more biti opravičljiv, pa vendar menimo, da so predlagane globe previsoke. Poleg tega poudarjamo, da bi bil lahko takšen prenos direktiv v slovenski pravni red izveden že v lanskem letu, s čimer bi se nedvomno izognili odprtemu postopku uvedenemu proti Sloveniji zaradi zamud pri njihovi implementaciji. Glede na navedeno se bomo krščanski demokrati glasovanja o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o voznikih vzdržali.
Hvala lepa. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DRŽAVNEM GEODETSKEM REFERENČNEM SISTEMU V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade. Stališče Vlade bo predstavil državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor, mag [[..]]Bojan Babič. Mag. Babič, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci! Državni geodetski referenčni sistem je sistemska državna infrastruktura za določanje in izražanje položaja objektov na pojavnem prostoru, ki ga sestavljajo državni koordinatni sistem, podatki o topografskih značilnostih ozemlja Republike Slovenije in sistemske državne karte. Področje je sedaj urejeno z Zakonom o temeljni geodetski izmeri iz leta 1974, ki je zastarel tako s strokovnega kot s tehnološkega vidika, z vidika evropskih smernic, predpisov in sprejetih obvez Slovenije. Evropa z direktivo Evropske komisije o vzpostavitvi infrastrukture za prostorske informacije v Evropski skupnosti – direktiva INSPIRE, uvaja skupni prostorski referenčni sistem z namenom vzpostavitve enotne referenčne podlage za povezljivost in izmenljivost prostorskih podatkov za oblikovanje in izvajanje evropskih politik. Z zakonom bo določena vzpostavitev in uporaba novega državnega prostorskega koordinatnega sistema v Republiki Sloveniji skladno s smernicami mednarodnih strokovnih združenj in direktivo INSPIRE, ki je leta 2010 povzeta v slovenski pravni red z Zakonom o infrastrukturi za prostorske informacije. Zagotovljena bo skladnost slovenskega referenčnega sistema s stanjem v Evropi. Na prostoru Evropske unije se uveljavljajo izvedbena pravila za koordinatni referenčni sistem in prostorske podatke. O prvem se določa uporaba skupnega evropskega koordinatnega sistema, pri topografskih podatkih pa struktura podatkov, ki omogočajo povezovanje podatkov v širšem prostoru Evropske unije. Določil bo nov državni topografski sistem v Republiki Sloveniji. Veljavna ureditev, ki v starem zakonu temelji na izdelavi analognih kartografskih izdelkov in predpisanih merilih je v digitalnem svetu izgubila pomen. Na novo je treba določiti temeljne topografske podatke, ki jih zagotavlja država in se vodijo v digitalni obliki sistematično za celo območje države. Urejene bodo pristojnosti države na državnem geodetskem referenčnem sistemu. Klasične geodetske mreže temeljnih geodetskih točk v obsegu in izvedbi kot nekoč se ne vzpostavljajo in ne vzdržujejo več. Zakon bo določil nove naloge državne geodetske službe na področju referenčnega koordinatnega sistema in na področju topografskega in kartografskega sistema, ki jih izvaja Geodetska uprava Republike Slovenije v javnem interesu. Zagotovljena bo racionalnost poslovanja javnega sektorja. Zaradi nejasnega in neurejenega stanja pri vodenju topografskih podatkov in zbirk prostorskih podatkov se pojavljajo podvajanja pri zajemanju istih ali istovrstnih prostorskih podatkov. S sprejemom zakona bo zbirka temeljnih topografskih podatkov vodena na enem mestu. Podatki o topografskih objektih bodo javno dostopni vsem uporabnikom. Sistemsko bodo vodeni topografski podatki in državne karte. Zaradi spremenjene tehnologije zajemanja in vodenja topografskih podatkov in potreb uporabnikov je treba določiti, katere topografske podatke, s kakšno kakovostjo in katere izdelke sistematično zagotavlja država ter na kakšen način jih vodi – analogno ali digitalno. Urejena bodo vprašanja geodetske izmere v razmerju do lastnikov nepremičnin. Nova stvarnopravna ureditev na področju nepremičnin, prehod iz družbene v zasebno lastnino in povečan pomen zasebne lastnine terjajo jasno določitev o obveznosti lastnikov nepremičnin glede dopustitve dostopa na svoja zemljišča in v stavbe v primeru izvajanja geodetske izmere ter pri postavitvi državnih geodetskih točk po zakonu. Geodetska uprava Republike Slovenije operativno sicer že izvaja novo geodetsko prakso na podlagi Strategije osnovnega geodetskega sistema. Izvedena je izmera nekaj tisoč geodetskih točk. Izračunani so transformacijski parametri za prehod med obstoječim in novim evropskih prostorskih koordinatnim sistemom. Vzpostavljeno je omrežje 15 stalnih postaj za določanje položaja za uporabo satelitske tehnologije. Obstaja pa pomemben razkorak med normativno ureditvijo obstoječega zakona iz leta 1974, direktivo INSPIRE in dejanskim stanjem. Posodobitev normiranja področja državnega geodetskega referenčnega sistema je zato nujna. Finančno se izvajanje zakona krije iz sredstev sprejetega državnega proračuna 2014–2015, dodatno so do leta 2016 že odobrena sredstva iz donacije finančnega mehanizma Evropskega gospodarskega prostora za že odobreni projekt, v višini 1,7 milijonov, ki se že izvaja. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo in prostor kot matično delovno telo, zato dajem besedo predsedniku odbora, gospodu Samu Bevku.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Odbor za infrastrukturo in prostor je na 15. seji 12. marca 2014 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o državnem geodetskem referenčnem sistemu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. V poslovniškem roku je bilo vloženih 9 amandmajev poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. V imenu predlagatelja je državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor mag. Bojan Babič poudaril, da v Sloveniji področje državnega geodetskega referenčnega sistema trenutno ureja Zakon o temeljni geodetski izmeri iz leta 1974 in 1986, ki pa iz strokovnega in tehnološkega vidika, iz vidika evropskih smernic in predpisov strokovnih pobud ter iz vidika javnih in zasebnih uporabnikov ne ustreza več sodobnim razmeram. Predlog zakona določa nov geodetski referenčni sistem, ki temelji na evropskem prostorskem referenčnem sistemu, hkrati pa upošteva slovenske posebnosti. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe mag. Saša Bricelj Podgornik je poudarila, da je Zakonodajno-pravna služba podala mnenje z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika. Poudarila je, da so njihove pripombe ustrezno upoštevane v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Predsednik Komisije državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalnih razvoj Jernej Verbič je poudaril, da Državni svet podpira predlog zakona in nanj nima pripomb. V kratki razpravi so poslanci označili predlog zakona kot izrazito tehničen in mu izrazili podporo. V zvezi v vsebino zakona pa je bilo med drugim izpostavljeno vprašanje, katere referenčne točke bodo merodajne v fazi vzpostavitve novega referenčnega sistema. Nova geodetska mreža naj bi bila vzpostavljena v treh letih, po njeni vzpostavitvi pa se bo tudi pri tej sestavini v največji meri prešlo na satelitsko določanje višine. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del poročila. Naj dodam, da si želim, da bi tudi ta zakon zdržal 40 let. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi bo stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke predstavil gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Lep pozdrav vsem prisotnim! Državni geodetski referenčni sistem je državna sistemska infrastruktura, ki vzpostavlja državni prostorski koordinatni sistem in državni topografski sistem, ki omogočata določanje in izražanje položaja objektov in pojavov v fizičnem prostoru na območju Republike Slovenije. Sestavlja jo državni koordinatni sistem, skladen z evropskim, ki ga določijo priporočila strokovnih združenj in Direktiva 2007/2/ES o vzpostavitvi infrastrukture za prostorske informacije v evropski skupnosti, podatki o topografskih značilnostih ozemlja Republike Slovenije in sistemske državne karte. Državni geodetski referenčni sistem je osnovni pogoj za določanje in izražanje položajev in za vzpostavljanje, vodenje in uporabo prostorskih podatkov tako v javnem kot v zasebnem sektorju. Omogoča tudi povezljivost in souporabo nepremičninskih in drugih prostorskih podatkov preko koordinat ali enoličnih identifikatorjev topografskih objektov, katerih položaj je določen v enotnem sistemu, ter racionalno izvajanje geodetske izmere in vzpostavljanje sodobnih lokacijskih storitev. Porabniki državnega koordinatnega in topografskega sistema so vsi, ki pri svojem delu določajo lokacijo ali uporabljajo podatke, ki so vezani na lokacijo. Državni koordinatni sistem neposredno ali posredno uporabljajo praktično vsi organi in institucije javnega sektorja in zasebnega sektorja. Najočitnejše uporabe koordinatno opredeljenih podatkov so vsi podatki o prostoru in okolju ter vse vrste lokacijskih katastrov in evidenc. Državni geodetski referenčni sistem s strokovno-tehnično definicijo, fizično vzpostavitvijo, omogočanjem njegove uporabe in zagotavljanjem sistemskih topografskih podatkov in državnih kart vzdržuje Geodetska uprava Republike Slovenije, ki v skladu z Zakonom o geodetski dejavnosti opravlja naloge državne geodetske službe. V Republiki Sloveniji področje državnega geodetskega referenčnega sistema ureja Zakon o temeljni geodetski izmeri,v nadaljevanju ZTGI. V praksi se ZTGI v velikem delu ne izvaja več. Ta zakon iz leta 1974 ne ustreza sodobnim razmeram s strokovnega in tehnološkega vidika, z vidika evropskih smernic in predpisov, strokovnih pobud ter z vidika javnih in zasebnih uporabnikov. Posodobitev normiranja oziroma ureditve področja državnega geodetskega referenčnega sistema v Sloveniji je zato nujna. Republika Slovenija mora na novi pravni podlagi določiti nov državni koordinatni sistem in ga uskladiti z dejanskim stanjem in zahtevami. Izvesti je treba transformacijo koordinat obstoječih prostorskih podatkov iz starega v novi državni prostorski koordinatni sistem, ki je skladen z evropskim, kar je tudi zahteva direktive Evropske komisije. Geodetska uprava Republike Slovenije že nekaj let izvaja dejavnosti in projekte za vzpostavljanje novega sistema in obenem omogoča njegovo uporabo. Predpisana je že uporaba evropskega prostorskega referenčnega sistema za določitev horizontalnih koordinat zemljiškokatastrskih točk. Določeni so splošni transformacijski modeli in parametri za transformacijo obstoječih koordinat prostorskih podatkov. Vendar pa novi državni koordinatni sistem še ni predpisan kot uraden. Republika Slovenija mora na novi pravni podlagi določiti naloge državne geodetske službe na področju referenčnega koordinatnega sistema in na področju topografskega in kartografskega sistema, ki jih izvaja Geodetska uprava Republike Slovenije v javnem interesu. S sprejetjem tega zakona bo zbirka temeljnih topografskih podatkov vodena na enem mestu, podatki o topografskih objektih pa bodo javno dostopni vsem uporabnikom. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tehničnemu zakonu, ki rešuje to problematiko, ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov bo stališče predstavil gospod Srečko Meh.
Spoštovana gospa podpredsednica, državni sekretar, gospe in gospodje! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlagani zakon podprli. Državni geodetski referenčni sistem je sistemska državna geoinformacijska infrastruktura za določanje in izražanje položajev objektov in pojavov v prostoru, ki ga sestavljajo državni koordinatni sistem, podatki o topografskih značilnostih ozemlja Republike Slovenije in sistemska državna karta. Pomembno se nam zdi, da je državni geodetski referenčni sistem skladen tako z evropskim kot tudi s tehnološkim razvojem. Do sprejetja tega zakona velja Zakon o temeljni geodetski izmeri, ki je bil, kot je bilo že povedano, sprejet leta 1974 in noveliran leta 1986, zato je zastarel s strokovnega in tehnološkega vidika. V štirih desetletjih od sprejetja se je bistveno spremenila geopolitična slika Evrope, da o tehnološkem napredku sploh ne govorimo. Sprejetje tega zakona je pridružitev skupnemu evropskemu prostoru, na nek način k skupnemu referenčnemu sistemu, z namenom vzpostavitve enotne referenčne podlage za povezljivost in izmenljivost podatkov za oblikovanje in izvajanje evropskih politik. Kot sem že napovedal, poslanke in poslanci Socialnih demokratov ta zakon podpiramo, vendar mu ne moremo želeti tako dolge veljave in uporabe kot obstoječega zakona, saj se tehnološki in drugi parametri tako hitro spreminjajo, da bo verjetno posodobitev potrebna bistveno prej. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste bo stališče predstavila gospa Kristina Valenčič.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav! Državni koordinatni sistem, podatki o topografskih značilnostih ozemlja Republike Slovenije in sistemske državne karte tvorijo enotni državni geodetski referenčni sistem, ki omogoča in zagotavlja temeljne prostorske informacije. Je osnova za povezljivost in souporabo nepremičninskih podatkov za racionalno izvajanje geodetske izmere in vzpostavljanje sodobnih lokacijskih storitev. Obstoječi zakon, ki ureja področje državnega geodetskega referenčnega sistema je Zakon o temeljnih geodetski izmeri iz leta 1974. 40 let star zakon strokovno, metodološko, tehnološko in terminološko ni več ustrezen. Zaradi tehnološkega in strokovnega napredka na področje geodezije Slovenija potrebuje nov temeljni zakon, ki bo ustrezal novim družbenim razmeram in sledil evropskim direktivam. S sprejetjem tega zakona bo tako Republika Slovenija dobila nov državni prostorski koordinatni sistem, ki bo skladen z evropskim. Nov državni topografski sistem, saj smo prišli iz obdobja tiskanih kart v obdobje digitalnih podatkov. Nadalje bo na novo urejena pristojnost države in lokalnih skupnosti na državnem geodetskem referenčnem sistemu ter na področju prostorskih podatkov, saj je se še vedno prepogosto dogaja, da si posamezni resorji zaradi pomanjkljive ureditve zagotavljajo prostorske podatke v svoji geoinformacijskih sistemih, po svojih standardih in potrebah. Zbirka temeljnih topografskih podatkov bo enotna in vodena na enem mestu, s čimer se odpravljajo dosedanja številna podvajanja pri zajemu istih podatkov. Podatki o topografskih objektih pa bodo tudi javno dostopni vsem uporabnikom. In ne nazadnje se na novo ureja tudi postopek geodetske izmere v razmerju do lastnikov nepremičnin. Poslanke in poslanci Državljanske liste bomo predlog zakona podprli, saj zakon prinaša sodoben evropski in enoten geodetski prostorski sistem ter poenostavlja sam postopek geodetske izmere. Naj pa na koncu spomnim vlado in pristojno ministrstvo na koalicijsko zavezo, da bomo celovito prenovili prostorsko in gradbeno zakonodajo ter vzpostavili sistem od projekta do objekta. V Državljanski listi smo prepričani, da je dozorel čas, da to zavezo tudi uresničimo.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo stališče predstavil gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora. Predstavnika ministrstva, spoštovane gospe in gospodje poslanci! Ta zakon, ki na novo ureja državni geodetski referenčni sistem, je, kot so že pred menoj povedali predstavniki ministrstva, izrazito tehnične narave in je potreben zlasti zaradi prilagoditve tehnološkemu napredku na tem področju in seveda v tem kontekstu tudi evropski direktivi. Argument, da potrebujemo nov državni topografski sistem, zagotovo opravičuje dejstvo, da smo v obdobju sodobnih digitalnih podatkov in da tiskane karte preprosto ne zagotavljajo več niti zanesljivosti, kaj šele uporabnosti. Zato seveda v Slovenski ljudski stranki nimamo nobenega razloga, da ne bi podprli tega zakona, še posebej, ker bo v resnici nadomestil staro, zdaj sicer še veljavno jugoslovansko ureditev iz leta 1974, ki jo poznamo pod imenom Zakon o temeljni geodetski izmeri. Če je v kakšnem, je v tem primeru uvedba novega zakona in nove ureditve več kot upravičena. Zakon o državnem geodetskem referenčnem sistemu med drugim določa nov državni prostorski koordinatni sistem v Sloveniji. Obenem zagotavlja tudi skladnost slovenskega referenčnega sistema s stanjem v Evropi, kot že rečeno, določa nov državni topografski sistem, ureja pristojnosti države na državnem geodetskem referenčnem sistemu, določa način uporabe podatkov in ne nazadnje tudi ureja vprašanje geodetske izmere v razmerju do lastnikov nepremičnin. Bi pa pri tem v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke izpostavil eno dilemo, ki se je pojavila tudi pri obravnavi na matičnem odboru in ki jo spričo nedavnih zapletov pri uvedbi nepremičninskega davka ne gre zanemariti. Gre namreč za vprašanje dopustitve dostopa zasebnih lastnikov na svoja zemljišča, ki bodo v primeru, da tega ne dopustijo, deležni sankcij. Sicer je res, da ne gre za pomembno vprašanje določanja meje, ki je za lastnike, kot vemo, res velikega pomena, pa vendarle gre za posege v zasebno lastnino. Zato ob robu sprejemanja tega zakona velja opozorilo predstavnikom geodetske uprave, da bodo s sistemskim pristopom in uporabnikom prijaznim izvajanjem potrebnih postopkov na zasebnih zemljiščih pravočasno preprečili različne mogoče zaplete. In to velja tako za izvajanje same geodetske izmere, še toliko bolj pa seveda za postopke v zvezi z vzpostavitvijo državnih geodetskih točk. Pri ostalem pa nimamo v Slovenski ljudski stranki nobenih večjih zadržkov pri tem zakonu in bo, kot že rečeno, dobil našo podporo. Hvala za pozornost.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo stališče predstavila gospa Marjana Kotnik Poropat.
Zahvaljujem se za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovane in spoštovani! Pred nami je predlog zakona, ki je po svoji naravi izrazito tehničen zakon. Ker v Republiki Sloveniji področje državnega geodetskega referenčnega sistema še vedno ureja Zakon o temeljni geodetski izmeri iz leta 1974 in novela iz leta 1986, moramo nujno posodobiti ureditev tega področja. Veljavni zakon je namreč tako iz strokovnega kot tudi iz tehnološkega vidika, vidika evropskih smernic in predpisov ter iz vidika javnih in zasebnih uporabnikov neustrezen za sodobne razmere. Predlog zakona določa nov geodetski referenčni sistem, ki temelji na evropskem prostorskem referenčnem sistemu, hkrati pa upošteva slovenske posebnosti. Njegovi glavni cilji so določitev novega državnega prostorskega koordinatnega sistema v Republiki Sloveniji, zagotovitev skladnosti slovenskega referenčnega sistema s stanjem v Evropi, določitev novega državnega topografskega sistema v Republiki Sloveniji, ureditev pristojnosti države na državnem geodetskem referenčnem sistemu, zagotovitev racionalnosti poslovanja javnega sektorja, sistemska zagotovitev topografskih podatkov in državnih kart ter določitev načina uporabe podatkov in ureditev vprašanje geodetske izmere v razmerju do lastnikov nepremičnin. Ob tem moramo pojasniti, da geodetska izmera ni geodetski postopek oziroma postopek ureditve meje, ki ga ureja Zakon o evidentiranju nepremičnin in o katerem lastniki sosednjih nepremičnin medsebojno urejajo mejo, ampak gre za strokovno tehnični postopek izvedbe in obdelave meritev ter opazovanj. Njihov namen je določiti položaj, velikost, obliko, značilnost delov ozemeljskega površja ali objektov in njihovih delov ter lastnosti težnostnega polja zemlje. Lastniki nepremičnin, na katerih se izvaja geodetska izmera, niso aktivne stranke, ampak pasivni udeleženci, ki morajo dovoliti dostop do zemljišča in omogočiti izmero in s tem določitev državnih geodetskih točk. V zvezi s tem je potrebno opozoriti na predvidene sankcije, če lastnik geodetskemu strokovnjaku ne dopusti izvajati geodetskih izmer ali mu prepreči dejanja za izvršitev izmere. Nova geodetska mreža naj bi bila vzpostavljena v treh letih. Po njeni vzpostavitvi pa se bo tudi pri tej sestavini v največji meri prešlo na satelitsko določanje višine. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije bo stališče predstavila gospa Iva Dimic.
Spoštovani! V Novi Sloveniji podpiramo rešitve in cilje, ki jih prinaša Predlog zakona o državnem geodetskem referenčnem sistemu, saj bo na novo določil državni prostorski koordinatni ter topografski sistem in s tem posodobil sedanjo ureditev tega področja v naši državi. Nov geodetski referenčni sistem temelji na evropskem prostorskem referenčnem sistemu, vendar upošteva slovenske posebnosti. Krščanski demokrati smo imeli sprva sicer pomisleke glede sporne določbe 30. člena predloga zakona, ki je predvidevala ustanovitev služnosti v javno korist in možnost razlastitve v javno korist za taksativno naštete državne geodetske točke. Služnost bi bila ustanovljena že na podlagi te določbe in z dnem uveljavitve zakona. Z ohranitvijo takšne dikcije v Novi Sloveniji ne bi mogli zagovarjati predloga, saj je temeljno načelo stranke Nove Slovenije delo v korist državljanov. Ker je bila ta določba z vložitvijo amandmaja v celoti črtana, poleg tega pa gre za povsem tehnični zakon, bomo Predlog zakona o državnem geodetskem referenčnem sistemu podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija bo stališče predstavil gospod Jože Velikonja.
Lep pozdrav vsem skupaj še enkrat! Sedaj pa smo pri zakonu o geodetskem referenčnem sistemu. Kot je bilo že rečeno, Predlog zakona o geodetskem referenčnem sistemu določa nov geodetski referenčni sistem, ki temelji na evropskem prostorskem referenčnem sistemu, hkrati pa upošteva naše posebnosti. Gre za določitev novega državnega prostorskega koordinatnega sistema, zagotovitev skladnosti slovenskega referenčnega sistema s stanjem v Evropi, določitev novega državnega topografskega sistema, ureditev pristojnosti države na državnem geodetskem referenčnem sistemu, sistemsko zagotovitev topografskih podatkov in državnih kart, ter določitev načina uporabe podatkov in ureditev vprašanja geodetske izmere v razmerju do lastnikov nepremičnin. Predlog zakona bomo poslanci Pozitivne Slovenije podprli. Prav tako pa bomo poslanci Pozitivne Slovenije podprli Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o voznikih, ki je bil predmet prejšnje točke obravnave.
Hvala lepa. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POSTOPNEM ZAPIRANJU RUDNIKA TRBOVLJE-HRASTNIK IN RAZVOJNEM PRESTRUKTURIRANJU REGIJE PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona zato dajem besedo predstavniku Vlade. Stališče bo predstavil mag. Bojan Babič, državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor.
Spoštovana podpredsednica, spoštovane poslanke, poslanci! Zakon je pripravljen z namenom, da se podaljša obdobje zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik, da se s podaljšanjem obdobja razbremeni proračun Republike Slovenije in da se izvede program razrešitve presežnih delavcev. Predlagani zakon prestavlja zapiralna dela iz konca leta 2015 na konec leta 2018. Z nameravanim podaljšanjem bo v celoti realiziran program zapiralnih del po posameznih programskih sklopih. V letih 2014 in 2015 se bodo nadaljevala zapiralna dela v jamskih objektih. Z amandmajem je bilo sprejeto, da se sredstva v letu 2014 povečajo za 4 milijone evrov in tako znašajo skupaj 9 milijonov evrov. Za leto 2015 pa višina sredstev ostaja nespremenjena, to je 5 milijonov evrov. Za obe leti bo poslovodstvo zagotavljalo finančne vire z odprodajo nepremičnega in premičnega premoženja. Prilivi iz tega naslova se za leto 2014 pričakujejo od prodaje nepotrebne jamske opreme, v letu 2015 pa od prodaje stanovanj. V obdobju 2016–2018 se morajo zaključiti vsa potrebna dela na področju ekološko-prostorske sanacije površine in ustrezno razrešiti preostalo število zaposlenih. Dodatna sredstva bo ministrstvo pristojno za energetiko zagotavljajo iz svojih proračunskih postavk. Pri celotnem predlogu zakona je potrebno upoštevati, da kumulativna sredstva za zapiranje v celotnem obdobju 2010–2018, ki so oziroma bodo bremenila proračuna, ne bodo presegla višine, ki je bila za obdobje 2010–2015 odobrena s strani Evropske komisije, to je 89 milijonov 909 tisoč 467 evrov. S predlaganimi spremembami in dopolnitvami bo omogočena ustreznejša prerazporeditev proračunskih sredstev. S podaljšanjem zapiralnih aktivnosti do konca leta 2018 bo torej možno doseči znižan pritisk na proračun in v celoti reorganizirati programe zapiralnih del po posameznih programskih obdobjih ter preprečiti nenadno povečanje brezposelnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo in prostor kot matično delovno telo, zato dajem besedo za predstavitev poročila predsedniku odbora gospodu Samu Bevku.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Odbor za infrastrukturo in prostor je na 35. nujni 12. marca 2014 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 87. seji 7. marca 2014 sprejel odločitev, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. V poslovniškem roku sta bila vložena amandmaja poslanskih skupin koalicije k 1. in 2. členu. V imenu predlagatelja je državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor mag. Bojan Kumer pojasnil, da se s predlagano novelo zakona zapiralna dela Rudnika Trbovlje-Hrastnik iz konca leta 2015 prestavlja na konec leta 2018. Z nameravanim podaljšanjem bo v celoti realiziran program zapiralnih del po posameznih programskih sklopih oziroma izvršena dokončna ekološko-prostorska sanacija degradiranega območja, podjetje pa bo razrešilo tudi vse presežne delavce. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Sladjana Ješić je povedala, da je Zakonodajno-pravna služba podala mnenje z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika, vse njihove pripombe pa so ustrezno upoštevane v amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Jernej Verbič je poudaril, da Komisija podpira predlog zakona in podaljšanje zapiralnih del, saj bo le tako omogočena ekološka sanacija degradiranega območja. V razpravi so poslanci izrazili enotno podporo prizadevanjem za iskanje rešitev, ki bo privedlo do umiritve situacije v podjetju Rudnik Trbovlje-Hrastnik in končalo stavko rudarjev. Koalicijski poslanci so poudarili, da se poleg podaljšanja roka za izvedbo zapiralnih del do konca leta 2018, v celoti realiziralo programe zapiralnih del po posameznih programskih obdobjih. Z vloženim amandmajem koalicijskih poslanskih skupin pa se zagotavljajo tudi sredstva za poplačilo neizpolnjenih obveznosti do rudarjev v letu 2014 v višini 4 milijonov evrov. Kljub izraženi enotni podpori predlogu zakona so opozicijski poslanci opozorili, da se sprejme amandma, s katerim bi se tudi sredstva za leto 2015 povišala za 4 milijone evrov. Državni sekretar je poudaril, da podobno povišanje sredstev za leto 2015 ni potrebno, saj se za takrat predvideva manjše število zaposlenih, pričakuje pa se tudi uresničevanje programa prodaje nepremičnin, ki so v lasti podjetja. V zvezi s poslovanjem Rudnika Trbovlje-Hrastnik je bila izražena tudi zahteva s strani nekaterih poslancev, da odbor nemudoma pridobi poročilo o reviziji podjetja, ki je bilo izdano oktobra 2013 in ga je pripravila neodvisna revizijska hiša. V nadaljevanju je odbor sprejel amandmaja poslanskih skupin koalicije k 1. in 2. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejeta amandmaja je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega sta vključena sprejeta amandmaja. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Odbor je sprejel še sklep, da se to točko uvrsti na 23. redno sejo Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Zdaj prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi bo stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov predstavil gospod Srečko Meh.
Gospa podpredsednica, gospod državni sekretar, gospe in gospodje! Novela Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije smo na Odboru za infrastrukturo sprejemali v duhu stavke rudarjev tega rudnika. Čeprav je Vlada zakon predložila Državnemu zboru v obravnavo že prej, 3. marca, smo koalicijske poslanske skupine vložile zahtevo za nujno sejo Odbora za infrastrukturo že 7. marca, torej, preden so se rudarji odločili za zaostritev stavke v rudniških rovih. Stavka rudarjev je končana. Pred nami pa je za sprejetje pripravljen zakon, ki bi naj popravil tisto, kar smo narobe naredili v preteklosti. Namreč, s sprejetjem ZUJF smo zmanjšali sredstva za zapiranje in sanacijska dela ter prestrukturiranje v višini 44 milijonov, vedno pa bi morali skrbeti za to, da kadar je Državni zbor oziroma država sprejela neke obveznosti, da te obveznosti tudi sprejmemo. S predlagano novelo, kjer ni predlaganih amandmajev, se zapiralna dela, kot je bilo rečeno, podaljšuje za tri leta, in sicer do konca leta 2018. S tem bo realiziran program zapiralnih del po posameznih programskih sklopih, izvršena pa bo dokončna ekološka prostorska sanacija degradiranega območja, seveda ob pogojih, da bomo vsi naredili svoje, kar smo obljubili, mislim tudi na to, kar piše v tem zakonu in na sredstva, ki jih morajo dobiti. S tem se bo razrešil tudi problem presežnih delavcev s prezaposlitvami. Pomembno je poudariti, da sredstva iz tega zakona, ki bodo bremenila proračun, ne bodo presegla višine, ki je bila za obdobje med 2010 in 2015 že odobrena, in to smo tudi že slišali. Z amandmaji na zakon smo na odboru izglasovali še drugačno razporeditev denarja po letih, kar pomeni, da smo za leto 2014 povečali sredstva s 5 na 9 milijonov evrov in prilagodili izdatke proračuna finančnim sposobnostim proračuna. S sprejetjem tega zakona na matičnem delovnem telesu so bile izpolnjene strokovne zahteve rudarjev, manjka še torej to zadnje dejanje, torej sprejem zakona. Jaz verjamem, da ga bomo sprejeli z veliko večino, zato povem, da bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlog zakona podprli. Hkrati pa upamo, pravzaprav na nek način tudi zahtevamo, da se težave zasavske energetike rešujejo celostno, ne da en dan rešujemo rudnik, naslednji dan oziroma v naslednjem obdobju pa ostalo, kar spada k rudnikom. Le na ta način bomo lahko delali tako, kot od nas pričakujejo državljanke in državljani. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Državljanske liste bo predstavila mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar s sodelavko, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Rudarska panoga je v Sloveniji v zadnjih desetletjih zaznamovana s številnimi zapiranji rudnikov. Eden izmed njih je tudi Rudnik Trbovlje-Hrastnik, ki obsega približno 1400 hektarjev površin v občini Trbovlje in Hrastnik. Razteza se na dolžini 9 kilometrov. Zasavje je regija, ki jo je zaznamoval rudarski pečat in ker se je rudarilo več kot 200 let. V preteklosti je seveda tem krajem rudarstvo prineslo razcvet in razvoj. Ves ta čas je Zasavje zagotavljajo pomemben energent za ogrevanje in električno energijo za širše slovensko področje, danes pa se regija sooča z izgubo delovnih mest, ki jih je rudarstvo zagotavljajo in seveda tudi samo ekološko sanacijo. Zakon o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije, je bil sprejet leta 2000 in ta je predvidel, da bo rudnik zaprt že leta 2012. Enkrat je bil ta rok že podaljšan, z današnjo novelo pa se zapiralna dela podaljšujejo do konca leta 2018. Laična javnost se je v preteklih dneh večkrat spraševala, zakaj zapiralna dela trajajo tako dolgo oziroma, da je bilo za ta namen porabljenega že preveč denarja. Ob tem je treba ponovno poudariti, da 200-letno rudarjenje pusti pod zemljo in nad zemljo posledice, območje je degradirano in država je dolžna poskrbeti za ekološko in prostorsko sanacijo. Treba je zapolniti opuščene jamske prostore in vzpostaviti centrali drenažni sistem, vzpostaviti je treba monitoring hidroloških razmer v jami, premog se je odkopaval tudi na površini in tudi te površine je treba sanirati in površino pripraviti na rekultivacijo oziroma mogočo spremembo zemljišč za športne ali druge objekte. Z novelo se tako zapiralna dela podaljšujejo do konca leta 2018, predvideva se, da bo 1. januarja 2016 v RTH zaposlenih le še 30 ljudi od skupno trenutno 278. S podaljšanjem roka za izvedbo zapiralnih del do konca leta 2018 bo možno doseči tudi znižan pritisk na proračun. S sprejetim amandmajem koalicijskih poslanskih skupin se pa zagotavljajo tudi sredstva za poplačilo neizpolnjenih obveznosti do rudarjev v letu 2014 v višini 4 milijone evrov. S tem so bile tudi izpolnjene stavkovne zahteve stavkajočih rudarjev in izpolnjeni pogoji za končanje njihove stavke. Zapiranje rudnikov v vseh treh zasavskih občinah je poslabšalo socialno sliko te regije, brezposelnost je med največjimi v Sloveniji. V zadnji fazi zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik pozivamo pristojne, da aktivno sodelujejo in pomagajo pri prezaposlitvi zaposlenih. Trenutno sicer že potekajo tudi aktivnosti in prezaposlitve zasavskih rudarjev na slovenske železnice. Vsekakor pa bi bilo pošteno, da se del rudarjev prerazporedi tudi v Rudnik Velenje. V končni fazi je šoštanjska energetika odvzela velik del energetske pogače, ki jo je v preteklosti izvajalo Zasavje. Termoelektrarna Trbovlje je še ena žrtev projekta TEŠ 6. Čim prej je treba sprejeti odločitev in pravilne poteze, da se ne bodo zadeve zaostrile, tako kot v primeru zasavskih rudarjev. "Srečno!" bi rekli Knapi in srečno želimo noveli in rešitvi problematike zasavske energetike tudi v Državljanski listi.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa še enkrat, gospa podpredsednica. Državni sekretar, tokrat s sodelavko, kolegice in kolegi! Na matičnem odboru se pojavlja ena zanimiva ali pa kar tragikomična situacija, ko je bilo prisotno, podano poročilo o posebni reviziji za RTH – Rudnik Trbovlje-Hrastnik, pa je bilo, pa ga ni bilo ker pač revizijska družba Deloitte, ki je to poročilo izdelala, je z dopisom menda povedala, da je treba njih vprašati, če smemo ali pa smejo poslanci, ki bomo odločati o desetinah milijonov, imeti na vpogled v od države, državnega podjetja plačano revizijsko poročilo, v katerem ocenjujejo, ali se racionalno trošijo državna sredstva. To je tista hiša, ki je naredila zagotovo kar precej revizij že v marsikateri od slovenskih bank, ki jih danes saniramo z javnim denarjem. Mogoče je pa kvaliteta poročila tako slaba, da se kdo boji povedati, koliko denarja so dobili za to in kakšne ugotovitve so bile dane. Kar se tiče na splošno izvajanja teh zakonov o sanaciji, o zapiranju in tako dalje, je običajno tako, da je tisti del, ki je namenjen za plače, vedno le v popolnosti izpolnjen. Zelo zaostaja pa del, ki je namenjen ekološki sanaciji, predvsem pa kadrovsko-socialni program, s katerim naj bi delali to, o čemer govorimo, da bi ustvarili, torej nova delovna mesta. Velik problem v takšnih okoljih je vedno, da je v glavah enkrat treba oceniti, ali je še perspektiva posamezne dejavnosti ali je ni. In velik problem je, če odgovorni, najsi bodo to, kot sem že dejal, od občine pa do vrha Vlade, tega jasno in odgovorno ne povedo tistim, ki to od njih pričakujejo, predvsem zaposlenim in pa tudi občankam in občanom. Jasen odgovor, namesto da ustvarjamo s tem neka lažna upanja, kako bo to trajalo kar v nedogled. Govorim seveda, tako kot že pri dveh točkah nazaj, bolj na splošno. Ob tej konkretni zadevi pa, če mi dovolite, bom podal nekaj razmišljanj oziroma vprašanj, na katera sicer vem, da na tej seji ne morem dobiti odgovora. Prvič. Objavljen je bil javni razpis za sofinanciranje začetnih investicij podjetij, ki ustvarjajo ali ohranjajo delovna mesta na območju občin Hrastnik, Radeče in Trbovlje za obdobje 2014–2015. Pri tem je na primer Zagorje izpadlo iz te regionalne sheme državnih pomoči in pa programa spodbujanja konkurenčnosti in ukrepov razvojne podpore za območje občin Hrastnik, Radeče in Trbovlje. Vemo pa, da so vse štiri zasavske občine v podobni gospodarski situaciji. V vseh občinah so ljudje zaposleni v rudniku in elektrarni in imajo glede tega enakomerno porazdeljeno izgubo delovnih mest. Drogo vprašanje oziroma drugo razmišljanje. 118 milijonov davkoplačevalskega denarja, ki naj bi bilo porabljenih za zaprtje RTH. Ali je Vlada izdelala revizijo, kam so šla ta sredstva? Po nekaterih informacijah, ki krožijo, so se dogajale čudne finančne špekulacije preko raznih partnerskih podjetij, ki so imela ekskluzivo za opravljanje vseh poslov. Tretjič. Razvojno vprašanje. Kdaj lahko pričakujemo neko strategijo razvoja energetike v Zasavju? Če takšna strategija ne bo pripravljena pravočasno, se v Zasavju zagotovo lahko zgodi neke vrste socialna bomba. Četrtič. Mi tudi nimamo najnovejših informacij, kako se uresničujejo obljube predsednice Vlade rudarjem ob takratnem zadnjem obisku v času stavke. Obljuba je bila, da bo država poskrbela, da bodo vsi odpuščeni delavci dobili delo v Slovenskih železnicah in v premogovniku [[…]] [[znak za konec razprave]] Vprašanje pa je seveda, kaj se v tem trenutku s tem dogaja. Sicer pa bomo pa v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlog sprememb zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo stališče predstavil gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani državni sekretar s sodelavko, spoštovani kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije smo enotni glede podpore novele Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije. Menimo, da je nujno, da država odobri potrebna sredstva za zapiranje Rudnika Trbovlje-Hrastnik in da je sprejetje te novele tudi edino jamstvo za RTH in za lokalno okolje oziroma konkretno za ljudi, ki v tem okolju živijo. Novela namreč dodeljuje dodatna finančna sredstva in le tako bo lahko RTH v celoti izpeljal zapiralna dela in prepotrebno sanacijo degradiranih površin ter poplačal vse razrešene rudarje. Sprejetje tega predloga hkrati predstavlja, da banke upnice ne bodo začele postopkov, ki bi podjetje peljali v stečaj. Pomeni torej olajšane pogovore z bankami, s katerimi se mora RTH dogovoriti o reprogramiranju kreditov in doseči soglasje za prodajo premoženja. Posledično naj bi to omogočilo tudi izplačilo odpravnin in premij za prezaposlitev oziroma samozaposlitev 135 že razrešenih rudarjev, pa tudi plač še zaposlenim v prihodnjih mesecih. Dejstvo je, da je bil Zakon o postopnem zapiranju več kot 200 letnega rudarjenja v rudniku Trbovlje-Hrastnik sprejet pred 14 leti. Spremembe višine finančnih sredstev so si sledile dokaj pogosto. Ključno spremembo financiranja pa predstavlja leto 2012, ko je Zakon za uravnoteženje javnih financ drastično posegel v že odobrena in predvidena finančna sredstva tega projekta in tako rekoč naredil blokado za približno 42 milijonov evrov. Vlada je napovedovala ta zakon že lansko jesen, vendar smo ga v Državni zbor prejeli šele marca letos. Tudi sam namreč izhajam iz tega okolja in sem večkrat pozival predstavnike Vlade, da je zakon nujen, a odgovora nisem dobil oziroma sem dobival samo prazne obljube. Iz neuradnih virov sem izvedel, da je zamuda posledica neusklajenosti med Ministrstvom za finance in Ministrstvom za infrastrukturo in prostor. Sprejetje zakona pa je ključno, ponavljam, tako za rudnik kot za ljudi, saj bomo le tako preprečili padec socialno-ekonomskega stanja v Zasavski regiji. Vsi člani Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo predlog zakona podprli. Glede očitkov oziroma dvomov o upravičenosti in smotrnosti porabe finančnih sredstev, ki so bila namenjena temu projektu, pa predlagamo celovito revizijo s strani pristojnih. V primeru ugotovljenega neodgovornega ravnanja pa seveda pričakujemo konkretno ukrepanje ustreznih. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavila gospa Iva Dimic.
Spoštovani! Predlog novele Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije, ki ga Državni zbor sprejema po skrajšanem postopku, je za prihodnost Zasavske regije v tem trenutku izjemno pomemben, predvsem z vidika reševanja socialne stiske tamkajšnjih prebivalcev. Krščanski demokrati ugotavljamo, da je država zelo slab lastnik in upravljavec svojega premoženja, saj se je aktivneje z usodo družbe Rudnika Trbovlje-Hrastnik ponovno začela ukvarjati šele konec meseca februarja letos, ko je že postalo jasno, da državna pomoč, ki jo je potrdila Evropska komisija leta 2011 za zapiranje jam, ekološko prostorsko sanacijo površin in kadrovsko-socialni program, ne bo zadoščala za zaprtje rudnika do 31. 12. 2015, in ko so razmere že prestopile prag socialne ogroženosti zaposlenih. Seveda ne moremo zanikati dejstva, da je Zakon za uravnoteženje javnih financ v letu 2012 proračunska sredstva, namenjena zapiranju rudnika, zmanjšal. To je pač cena, ki jo plačujemo vsi državljani za pokrivanje izgub in škod, nastalih v preteklih letih zaradi neracionalnega in negospodarnega trošenja davkoplačevalskega denarja. Krščanski demokrati poudarjamo, da zmanjšanje sredstev ni edini razlog, da v načrtovanem roku do 31. 12. 2015 rudnika ne bo mogoče varno dokončno sanirati. Rudnik se je začel postopno zapirati že leta 2000 na podlagi takrat sprejetega Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije. Brez dvoma moramo odgovornost za podaljševanje zapiranja rudnika in dodatno zagotavljanje proračunskih sredstev v letih 2014, 2016, 2017 ter v letu 2018, ko naj bi bil rudnik dokončno zaprt, iskati tudi v poslovanju družbe same. Verjamemo sicer, da so s spremenjenim srednjeročnim programom zapiranja RTH po ZUJF delno zmanjšali stroške plač in racionalizirali druge stroške poslovanja, pa vendar smo prepričani, da v tej smeri ni bilo narejenega dovolj. Glede na to, da bo obdobje recesije še nekaj let krojilo usodo gospodarstva v naši državi, se v Novi Sloveniji upravičeno sprašujemo, kako naprej. Bojimo se namreč, da se bo država leta 2018, ko bo moral biti v skladu s predlogom novele zakona rudnik zaprt, ali pa že prej, srečala z enakim problemom kot danes. Zavedamo se, da s sprejetjem predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o postopnem zapiranju RTH in razvojnem prestrukturiranju regije danes rešujemo perečo okoljsko in gospodarsko problematiko v Zasavju, od katere so odvisni nadaljnji življenjski pogoji zaposlenih rudarjev. Obžalujemo, da Vlada Republike Slovenije šele danes odloča o vsebini, ki bi morala biti prioritetno obravnavana že mnogo prej in da je državni aparat odreagiral, če lahko tako rečem, šele po odmevni stavki rudarjev, ki so za dosego svojih zakonskih pravic tvegali svoja življenja. Krščanski demokrati se kljub omenjenim pomislekom zavedamo izjemno kritičnega stanja v zasavski energetiki. Ker bo s sprejetjem novele zakona preprečeno nenadno povečanje števila brezposelnih v tej regiji, bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije podprli. Pričakujemo pa, da bo 31. 12. 2018 rudnik dokončno zaprt in bo izvršena dokončna prostorsko-ekološka sanacija površin v pridobivalnem prostoru.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija bo stališče predstavil gospod Jože Velikonja.
Še enkrat lep pozdrav vsem skupaj! Danes bomo v tem državnem zboru odločali tudi o zakonu, ki bo omogočil dokončanje več kot 200-letnega rudarjenja v Zasavju. Odločali bomo o segmentu v nizu aktivnosti, ki lahko še preprečijo popolno razvrednotenje državnega premoženja, preprečijo ekološko-prostorsko sanacijo območja pridobivanega prostora in preprečijo padec na socialno dno še zaposlenim v Rudniku Trbovlje-Hrastnik. Zapiranje Rudnika Trbovlje-Hrastnik je tipičen primer mačehovskega odnosa naše družbe in sistema, ki se je pred dobrim desetletjem na referendumu odločila proti izgradnji nove Termoelektrarne Trbovlje 3. Lastniki in stroka so se na podlagi te odločitve odločili za zapiranje Rudnika Trbovlje-Hrastnik, za projekt, ki je bil ocenjen na približno 230 milijonov evrov davkoplačevalskega denarja. Kljub temu, da v takratnem proračunu sredstev ni bilo, so se zapiralna dela začela z najetjem kredita. Zagotavljanje proračunskih sredstev za izvajanje del pa tudi vsa naslednja leta ni sledilo zakonsko predvideni dinamiki. Zapiralna dela so se izvajala na vseh predvidenih področjih, virom pa so se prilagajali obsegi in dinamika. In ključni prepad v projektu ZUJF, ki je brez kakršnihkoli argumentov znižal potrebna sredstva za zaključek izvajanja zapiralnih del do leta 2015 za 44 milijonov evrov oziroma za 66 %. Nestrokovna odločitev, v nadaljevanju pa še nepotrebno odlašanje s pripravo novih rešitev za zapiranje Rudnika Trbovlje-Hrastnik. Nekateri poslanci Pozitivne Slovenije smo sicer poskušali napako predlagatelja popraviti z amandmajem, vendar smo bili žal pri tem neuspešni. Dosedanji kumulativni vložek države v zapiralna dela in zmanjšanje števila zaposlenih za približno tisoč je nekaj čez 170 milijonov evrov. To je manj, kot stane izgradnja infrastrukture ene same hidroelektrarne na Spodnji Savi. Zakon, o katerem bomo danes odločali, pomeni le krpanje luknje neodločanja in preprečevanja še večje škode delu zasavske energetike, državnem premoženju, okolju in delavcem. Vprašanje aktivnega prezaposlovanja zaposlenih. Krpanje neposlovnih in nekorektnih odnosov podjetja do zaposlenih, do dobaviteljev in do bank pa bo kljub zakonu prednostna naloga lastnika in organov vodenja podjetja. Prav tako ostaja neodgovorjeno vprašanje sprejetja načrta prestrukturiranja zasavske energetike. Ironija zgodbe je v tem, da je bil na mizah določevalcev tudi za Termoelektrarno Trbovlje niz konkretnih možnih rešitev, odločitve kako naprej pa odgovornim po več kot 13 letih očitno ni potrebno sprejeti. Dodatnih direktnih, skoraj 190 delovnih mest v Termoelektrarni Trbovlje visi v zraku, v podjetju v večinski državni lasti pri skoraj 20 % brezposelnosti v Zasavju. Da ne omenim stroškov neobratovanja in morebitnega zaprtja. Teh stroškov ni planiral nihče. Denarja za ta namen ni. Vendar danes odločamo samo o Zakonu o zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik, zato bomo poslanci Pozitivne Slovenije spremembo in dopolnitev Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik podprli.
Hvala tudi vam. Gospod Danijel Krivec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala, spoštovani predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo nasprotovali Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnemu prestrukturiranju regije. S predlagano spremembo se podaljšujejo zapiralna dela Rudnika Trbovlje-Hrastnik do konca leta 2018. S tem se želi obdobje zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik izenačiti z možnostjo dokončnega zaprtja rudnika, ki je bila sprejeta s sklepom 10. decembra 2010 o državnih pomočeh za lažje zaprtje nekonkurenčnih premogovnikov, ki določa skrajni rok za zaprtje takšne enote do 31. 12. 2018. V obdobju do konca leta 2018 bo mogoče izvršiti tudi dokončno prostorsko-ekološko sanacijo površin v pridobivalnem prostoru. Sredstva za namene zapiralnih aktivnosti so bila s sprejetjem ZUJF znižana. S predlaganim podaljšanjem obdobja zapiranja se tudi sredstva, ki so bila za obdobje 2010–2015 odobrena kot državna pomoč, prerazporejajo na celotno obdobje od 2010 do konca 2018. S predlaganim podaljšanja zapiralnih del je predvideno tudi dodatno financiranje v obdobju 2016 do 2018 za pokritje stroškov zapiralnih del. Kumulativna sredstva, že porabljena in bodoča v celotnem obdobju od 2010 do konca 2018 ,ne bodo presegla višine, ki je bila za obdobje 2010–2015 odobrena kot državna pomoč. Dodatno se k obstoječemu nadzoru, ki se izvaja na podlagi 8. člena veljavnega zakona, z novelo zakona uvaja obveznost ministrstva pristojnega za energijo, da četrtletno poroča Vladi Republike Slovenije o višini in namenu porabe sredstev ter izvajanju programa zapiranja rudnika. Ministrstvo bo prvo poročilo Vladi Republike Slovenije podalo v prvem četrtletju po uveljavitvi zakona. V primeru, ko bo Vlada ugotovila, da zapiralna dela niso izvedena skladno s predvideno dinamiko, bo ministrstvo pristojno za energijo zadržalo izplačila, dokler družba ne bo opravila s programom predvidenih del. V obdobju od leta 2000 do 2012 so stroški realiziranih zapiralnih del znašali 194 milijonov evrov, od tega zneska je bilo iz proračuna pokritih 174 milijonov evrov ali skoraj 90 % stroškov, iz drugih virov pa je bilo pokritih ostalih 10 milijonov stroškov iz tega obdobja. Največ stroškov je nastalo v breme zapiralnih del v jamah, cirka 74 %, sledijo stroški kadrovsko-socialnega programa, približno 10 %, in stroški ekološko prostorske sanacije degradiranih površin v višini 9,7 %. Najmanjši delež, to je 6,4 % pa skupaj z izdatki za odplačilo glavnice posojila zajemajo odhodki financiranja. Podaljšanje zapiralnih del do leta 2018 bo treba priglasiti tudi Evropski komisiji. Predlog zakona ima finančne posledice za državni proračun, učinki se želijo omiliti z uveljavitvijo ukrepov tega zakona tako, da se bodo dohodki iz proračuna za namene zapiralnih del v Rudniku Trbovlje Hrastnik podaljšali na daljše časovno obdobje. Za izvedbo načrtovanih del 2016–2018 je treba v proračunu Republike Slovenije zagotoviti 45,7 milijona evrov, in sicer v letu 2016 15 milijonov, v letu 2017 14,7 milijona in v letu 2018 15,8 milijona evrov. Precej dvomov povzroča dejstvo, da naj bi denar za prezaposlitve koristile agencije, ki sklepajo pogodbe s Slovenskimi železnicami za storitve, ki naj bi jih na Slovenskih železnicah izvajali rudarji, ki bodo prerazporejeni. Kaj to pomeni za slovenske železnice, ki že dlje časa znižujejo svoje stroške in tudi odpuščajo svoje ljudi, da bi racionalizirali poslovanje, pa je drugo vprašanje. Vlada je zakon dala v obravnavo po skrajšanem postopku, saj gre po njenem mnenju za manj zahtevno spremembo in dopolnitev, zakon ima le tri določbe, v končni določbi pa predvideva, da zakon začne veljati že naslednji dan po objavi v Uradnem listu. Običajno je, da začne veljati zakon 14 dni po objavi. Kot že rečeno, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zakonu ne bomo nasprotovali.
Hvala. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki Dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PREVZEMIH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev zakona [[…]]Bo kdo obrazložil? Samo trenutek. Mag. Janko Burger. Predlog zakona bo predstavil predstavnik Vlade mag. Janko Burger, državni sekretar Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovani poslanke in poslanci! Predlog novele Zakona o prevzemih je predlagateljica Vlada Republike Slovenije določila na 45. redni seji 13. februarja 2014 in z njim dopolnjujemo splošno prevzemno ureditev o pogojih prenehanja sankcij mirovanja glasovalnih pravic v primeru nespoštovanja pravil o obvezni prevzemni ponudbi ter o ugotovitvenih zahtevkih. Predlog zakona ne posega v splošna načela prevzemnega prava o enakopravni obravnavi vseh oseb ali učinkovitosti in odvračilni naravi sankcije v primeru kršitev. Celo nasprotno. Predlog zakona v osnovi odpravlja nesorazmernost pogojev o prenehanju mirovanja glasovalnih pravic v primeru oseb, ki jim lahko že z neznatno pridobitvijo vrednostnih papirjev nad varovalnim zatečenim stanjem deleža glasovalnih pravic iz 75. člena Zakona prenehajo vse glasovalne pravice v ciljnih družbah. V pojasnilo povejmo, da so te osebe ob uveljavitvi zakona leta 2006 izpolnjevale enega izmed pogojev iz 75. člena Zakona, zaradi katerih obveznost dati prevzemno ponudbo zanje ni veljala, saj je bil njihov delež glasovalnih pravic, čeprav je presegel prevzemni prag, zakonit. Po obstoječi ureditvi lahko te osebe ponovno pridobijo glasovalne pravice le, če dajo prevzemno ponudbo ali če odtujijo vrednostne papirje pod prevzemni prag. Z novo ureditvijo bo takšno masivno mirovanje glasovalnih pravic prenehalo, če bodo odtujile vrednostne papirje tako, da zadnjega zakonitega deleža ne bodo več presegale. Glasovalne pravice bodo lahko uresničevale le do prve ponovne pridobitve vrednostnih papirjev. Mirovanje glasovalnih pravic v tem primeru ne bo prenehalo, dokler osebe ne bodo dale prevzemne ponudbe ali odtujile vrednostnih papirjev pod prevzemni prag. V predlaganem 2. členu predloga zakona določamo eksplicitno pravno podlago za izdajo ugotovitvenih odločb, s katerim bo Agencija za trg vrednostnih papirjev ugotovile prenehanje mirovanja glasovalnih pravic. Določba usmerja Agencijo za trg vrednostnih papirjev, da tudi če je že izdala odločbo o prepovedi uresničevanja glasovalnih pravic, na podlagi ugotovitve novih dejanskih okoliščin in pravnih stanj, ugotovijo aktualno stanje in odloči skladno z veljavno ureditvijo. Hvala za vašo pozornost.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo in za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora, gospe Alenki Pavlič. Izvolite.
Hvala lepa. Odbor za gospodarstvo je na 12. seji 18. 03. 2014 kot matično delovno telo obravnaval omenjeni predlog zakona. Kolegij predsednika je na 83. seji 21. 02. 2014 sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo ter Zakonodajno-pravne službe. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika. Služba je v svojem mnenju podala nekatera opozorila splošne narave, zlasti glede spoštovanja načela enakosti pred zakonom, podala pa je tudi konkretni pripombi k posameznima členoma, in sicer k 1. in 2. členu predloga zakona. Odboru je bilo posredovano tudi naslednje gradivo: mnenje Komisije državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance ter pojasnila Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo. K predloženemu zakonu v poslovniško določenem roku kvalificirani predlagatelji niso vložili amandmajev. Članicam in članom odbora je bil na seji predložen predlog za amandma odbora poslanskih skupin PS, SD, DL in DeSUS k 2. členu, ki ga je odbor v razpravi sprejel. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v dodatni obrazložitvi podala nekatera opozorila splošne narave, zlasti glede spoštovanja načela enakosti. Glede predloga za amandma odbora pa je pojasnila, da se služba z njim strinja. Članice in člani odbora o rešitvah in posameznih členih predloga zakona niso razpravljali. Kot je bilo že prej omenjeno, je odbor v skladu s 131. členom Poslovnika Državnega zbora sprejel amandma odbora k 2. členu. Nato je odbor glasoval še o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejeti amandma je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del poročila odbora.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Marko Pavlišič bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Predlog novele Zakona o prevzemih sprejemamo po skrajšanem postopku. Dovolite mi, da je takšno skrajšano tudi stališče Državljanske liste. Poslanska skupina Državljanske liste bo predlog spremembe zakona podprla. Namen Zakona o prevzemih je predvsem namenjen ščitenju malih delničarjev v primerih, kadar želi nekdo prevzeti podjetje po čim nižji ceni, zato zakon določa pravila in postopke, kako se takšen prevzem lahko izvede, vendar se je v praksi pokazalo nemalo težav predvsem v primerih, kadar je na strani lastnika nastopala država v njenem najširšem smislu. Kar je le še ena od težav, ki jih imamo zaradi nezdrave lastniške in upravljavske strukture podjetij v državni lasti. Do rešitve tega problema pa se bomo več ali manj morali zatekati k takšnim in drugačnim zakonskim obližem. Nedavno sprejet Zakon o slovenskem državnem holdingu je pravi korak v pravo smer. Slediti mora še imenovanje strokovnega nadzornega odbora, priprava in sprejetje klasifikacije in predvsem strategije. Nato pa upamo, da takšni obliži več ne bodo potrebni.
Hvala. Gospod Janez Ribič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevzemih, ki ga obravnavamo po skrajšanem postopku, ima, kot vemo, pravzaprav samo dva spremenjena člena, ki pa imata precej večji pomen kot zgleda na prvi pogled. Doslej veljavna ureditev namreč pomeni, da prevzemnik, ki ni izpolnil obveznosti dati prevzemno ponudbo, izgubi glasovalne pravice iz vseh vrednostnih papirjev. Poudarjam, iz vseh vrednostnih papirjev. Svoje glasovalne pravice torej lahko nezakoniti prevzemnik, ki ni dal prevzemne ponudbe, uveljavlja le tako, da objavi prevzemno ponudbo ali pa zniža svoj delež glasovalnih pravic pod zakonsko določeni prevzemni prag. Vendar je takšna ureditev pustila v neenakopravnem položaju osebe iz 75. člena Zakona o prevzemih, za katere velja posebno prehodno obdobje in za katere obveznost dati prevzemno ponudbo nastopi šele ob prvi naslednji nameravani pridobitvi vrednostnih papirjev. V Slovenski ljudski strani se strinjamo, da je takšno razlikovanje med prevzemniki nedopustno, nepravično in nesorazmerno, zato podpiramo cilj predlaganega zakona, da se zagotovi sistemsko enaka obravnava vseh oseb po Zakonu o prevzemih pri oblikovanju učinkovitih nadzornih in postopkovnih mehanizmov in za sankcioniranje kršiteljev. S predlagano rešitvijo bo tako omogočena ponovna pridobitev glasovalnih pravic zaradi kršitve stanja glede imetništva glasovalnih pravic v ciljni družbi iz drugega odstavka 75. člena Zakona o prevzemih na način, da se poleg že veljavnih možnosti, torej z objavo prevzemne ponudbe ali z odtujitvijo vrednostnih papirjev pod prevzemni prag, dodatno omogoči pridobitev glasovalnih pravic tudi z odtujitvijo vrednostnih papirjev ali delniških opcij pod zadnji zakoniti delež. Tako bodo po novem pogoji za povrnitev glasovalnih pravic izenačeni za vse prevzemnike in bodo torej pravila igre dejansko enaka za vse. Zato se tudi v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke strinjamo s predlaganimi spremembami in bomo glasovali za zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevzemih. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Ivan Hršak bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani državni sekretar s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo podprli novelo Zakona o prevzemih, saj menimo, da tako predlagana rešitev pomeni povrnitev glasovalnih pravic nezakonitemu prevzemniku pod pogojem, da ne dosega več prevzemnega praga oziroma da prevzemnega praga ali dodatnega prevzemnega prava ne presega več. V naši poslanski skupini ugotavljamo, da tako predlagane rešitve dopolnjujejo splošno prevzemno ureditev glede pogojev prenehanja sankcij v okviru mirovanja glasovalnih pravic v primeru nespoštovanja pravil o obvezni prevzemni ponudbi ter ugotovitvenih zahtevkih. S predlogom se uvaja tudi izdaja ugotovitvenih odločb, s katerimi bo pristojni organ, to je Agencija za trg vrednostnih papirjev, ugotovila prenehanje mirovanja glasovalnih pravic in ugotovila skladnost dejansko aktualnega stanja z veljavno zakonodajo. V naši poslanski skupini ocenjujemo in se hkrati tudi zavedamo, da so prevzemi in združitve podjetij zelo tvegan posel, vendar pa izredna priložnost za dodatni kapital. Dejstvo, da se porazgubi od celo 30 do 50 % vsega denarja, sploh ni zanemarljivo. Menimo, da vlagatelji velikokrat ne slišijo ali pa ne želijo uslišati takšnih svaril. V časopisu sem tudi zasledil nekaj statističnih podatkov, in sicer, da se je na evropskem nivoju število prevzemov in združitev podjetij lani povečalo na več kot 5 tisoč 500, med tem, ko je skupna vrednost poslov že drugo leto zapored upadla. To pomeni, da je gospodarska negotovost prinesla 12 % znižanje obsega prevzemov in združitev podjetij v Evropski uniji. Tako smo v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije v okviru prevzemov na finančnem področju trdno prepričani, da bo nujno potrebna konsolidacija bančnega sistema. V Poslanski skupini DeSUS smo sledili tako mnenju Zakonodajno-pravne službe kot tudi pozitivnemu mnenju državnosvetniške komisije za gospodarstvo, obrt, turizem in finance. Glede na to, da je novela več kot dobrodošla in smiselna takšne ureditve, smo v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije zavzeli stališče, da podpremo dopolnjen predlog matičnega delovnega telesa. Seveda ga bomo podprli v smislu, da bodo takšni prevzemi družb, ki bodo dolgoročno samostojno odločali o svoji prihodnosti, trajnejše kapitalsko vzdržni. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Spoštovani predsednik, predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevzemih prinaša novost, ki omogoča osebam, ki so kršile obveznost podati prevzemno ponudbo, da pridobijo glasovalne pravice. Pridobijo jih, če znižajo delež glasovalnih pravic, torej odtujijo vrednotne papirje na prevzemni prag, kakršnega so imele ob zadnjem zakonitem stanju v ciljni družbi. Krščanski demokrati se s predlagano novelo strinjamo, saj odpravlja pomanjkljivosti, ki jih dopušča sedanji Zakon o prevzemih v zvezi z izgubo oziroma vrnitvijo glasovalnih pravic. Dejstvo je, da je prevzemnik, ki ni izpolnil obveznosti podaje prevzemne ponudbe, izgubil te pravice iz vseh vrednostnih papirjev. Pomembno je, da bodo osebe, ki bodo s sprejetjem Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o prevzemih pridobila glasovalne pravice, le-te uresničevale do prve naslednje pridobitve vrednotnih papirjev. Za te osebe bo torej še vedno veljala obveznost podati prevzemno ponudbo za vsako nadaljnjo pridobitev vrednostnih papirjev. Ta obveznost bo veljala toliko časa, dokler presegajo prevzemni prag. Mirovanje glasovalnih pravic pa v primeru nadaljnje pridobitve vrednostnih papirjev nad prevzemnim pragom ne bo prenehalo, dokler osebe ne bodo dale prevzemne ponudbe ali odtujile vrednostnih papirjev. Prevzemna ponudba oziroma odtujitev bo seveda morala biti v takšni višini, da prevzemnega praga ne bodo več dosegle. Predlog novele prinaša tudi eksplicitno pravno podlago za izdajo ugotovitvenih odločb, s katerimi bo Agencija za trg vrednostnih papirjev ugotovila prenehanja mirovanja glasovalnih pravic. Tako bo Agencija na podlagi ugotovljenih novih dejanskih okoliščin in pravnih stanj lahko ugotovila aktualno stanje in odločila v skladu z veljavno ureditvijo. To bo lahko storila tudi v primeru že izdane odločbe o prepovedi uresničevanja glasovalnih pravic. V Novi Sloveniji bomo glede na navedeno predlog novele Zakona o prevzemih podprli.
Hvala tudi vam. Gospa Alenka Pavlič bo predstavila stališče Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Zadnja sprejeta novela Zakona o prevzemih iz junija 2013 je med drugim vpeljala tudi dodatne izjeme, po katerih ni potrebno dati prevzemne ponudbe. V ciljni družbi je tako omogočila izvrševanje glasovalnih pravic z namenom zaščite javnega interesa. Novela iz 2013 je tako ob predhodnem soglasju ATVP vpeljala možnost izvrševanja glasovalnih pravic v ciljni družbi, ko gre za realizacijo javnega interesa, v katerih imetnice so osebe, ki so delovale usklajeno in jim je z odločbo Agencije bilo odvzeto izvrševanje glasovalnih pravic v ciljni družbi. Prav tako pa je vpeljala možnost začasne oprostitve obveznosti podajanja prevzemne ponudbe ali omogočanj začasnega izvrševanja glasovalnih pravic kršitelju v primeru zagotavljanja ustrezne kapitalske ustreznosti podjetja, njegove dolgoročne plačilne sposobnosti oziroma finančnega prestrukturiranja. Danes pa imamo pred seboj novelo Zakona o prevzemih, s katero dopolnjujemo splošno prevzemno ureditev o pogojih prenehanja sankcij mirovanja glasovalnih pravic v primeru nespoštovanja pravil po obvezni prevzemni ponudbi ter o ugotovitvenih zahtevkih. Novela tako ne posega v splošna načelna prevzemna praga ali pa v enakopravno obravnavo vseh oseb ali v učinkovitost in odvračilno naravo sankcij v primeru kršitev. V kar novela dejansko posega, je prav nasprotno. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevzemih odpravlja nesorazmernost pogojev prenehanja mirovanja glasovalnih pravic v primeru oseb, ki jim lahko že z neznatno pridobitvijo vrednostnih papirjev nad varovanjem zatečenega stanja deleža glasovalnih pravic iz 75. člena Zakona prenehajo vse glasovalne pravice v ciljnih družbah. Z dopolnitvijo navedene določbe lahko oseba ali osebe, ki delujejo usklajeno in jim zaradi kršitve stanja glede imetništva glasovalnih pravic v ciljni družbi glasovalne pravice mirujejo, ponovno le-te pridobi, in to ne samo z objavo prevzemne ponudbe ali z odtujitvijo vrednostnih papirjev in delniških nakupnih opcij ali terminskih pogodb, ki niso vsebovane v vrednostnih papirjih pod prevzemni prag, ampak tudi z odtujitvijo vrednostnih papirjev in delniških nakupnih opcij ali terminskih pogodb, ki niso vsebovane v vrednostnih papirjih pod zadnji zakoniti delež. Tu bi vsekakor poudarila, da so te osebe z uveljavitvijo Zakona o prevzemih leta 2006 izpolnjevale enega izmed pogojev iz 75. člena in da prav zaradi teh pogojev obveznost dati prevzemno ponudbo zanje ni veljala. Njihov delež glasovalnih pravic, čeprav je presegal prevzemni prag, je bil zakonit. Obstoječa ureditev za te osebe predvideva možnost ponovne pridobitve glasovalnih pravic le, če dajo prevzemno ponudbo ali če odtujijo vrednostne papirje pod prevzemni prag. Z novo ureditvijo bo takšnim osebam mirovanje glasovalnih pravic prenehalo, če bodo odtujile vrednostne papirje tako, da zadnjega zakonitega deleža ne bodo več presegale. Glasovalne pravice bodo lahko uresničevale le do prve ponovno pridobitve vrednostnih papirjev. Mirovanje glasovalnih pravic v takem primeru ne bo prenehalo, dokler osebe ne bodo dale prevzemne ponudbe ali odtujile vrednostnih papirjev pod prevzemni prag. Novela tako uvaja eksplicitno podlago za izdajo ugotovitvenih odločb, s katerimi bo ATVP lahko ugotavljala prenehanje mirovanja glasovalnih pravic. Določba usmerja Agencijo, da tudi če je že izdala odločbo o prepovedi uresničevanja glasovalnih pravic, na podlagi ugotovitve novih dejanskih okoliščin in pravnih stanj ugotovijo aktualno stanje ter odločijo skladno z veljavno zakonodajo v zvezi z veljavno ureditvijo. Ob sprejetju novele iz leta 2013 je bila tudi današnja sprememba in dopolnitev Zakona o prevzemih napovedana in pričakovana. Zaradi vsega povedanega bo Poslanska skupina Pozitivne Slovenije pričujočo novelo podprla. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Franc Breznik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Najlepša hvala. Vlada je dala v proceduro Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevzemih po skrajšanem postopku. Vlada kot predlagateljica navaja, da gre za manj zahtevne dopolnitve Zakona o prevzemih, s katerimi se splošno prevzemno ureditev dopolnjuje tako, da se omogoči osebi, ki so ji glasovalne pravice v ciljni družbi mirovale zaradi kršitve, dati prevzemno ponudbo iz drugega odstavka 75. člena Zakona in da jih ponovno pridobi, če zniža delež glasovalnih pravic na zadnji zakoniti delež v ciljni družbi. Razlog za takšno spremembo naj bi bil v tem, da je sedanja ureditev iz 63. člena Zakona nepravična in nesorazmerna do oseb iz drugega odstavka 75. člena Zakona, pri katerih nastane obveznost dati prevzemno ponudbo. V primeru bistvenega preseganja prevzemnega pragu so oseba oziroma osebe, ki delujejo usklajeno, že ob neznatni pridobitvi vrednostnih papirjev kaznovane z odvzemom vseh glasovalnih pravic, ki jih lahko ponovno pridobijo šele s prodajo prevzemne ponudbe oziroma z odtujitvijo vrednostnih papirjev pod prevzemni prag. S predlaganim 2. členom Predloga pa se določa pravna podlaga za izdajo ugotovitvenih odločb, s katerimi bi Agencija za trg vrednostnih papirjev ugotovila, da je prenehalo mirovanje glasovalnih pravic. Predlagano ureditev je po našem mnenju, v Slovenski demokratski strani, treba presojati zlasti z vidika 14. člena Ustave Republike Slovenije, torej enakosti pred zakonom. Zakon v 7. členu določa prevzemni prag, ob katerem je potrebno dati ponudbo za prevzem. Ta je po uveljavitvi zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevzemih določen kot enotretjinski delež glasovalnih pravic v ciljni družbi. Prevzemnik, ki dosega prevzemni prag, ne more izvrševati glasovalnih pravic v ciljni družbi, dokler ne da prevzemne ponudbe oziroma dokler ne odtuji vrednostnih papirjev tako, da prevzemnega praga ne dosega več. Spoštovani. Načelo enakosti pred zakonom pomeni predvsem zahtevo po nearbitrarni uporabi prava do pravnih subjektov, zavezuje pa tudi zakonodajalca k zagotavljanju enakosti subjektov pri zakonodajnem normiranju. To seveda ne pomeni, da predpis ne bi smel različno urejati položaja pravnih subjektov, pač pa da tega ne sme početi samovoljno, brez razumnega in stvarnega razloga. To pomeni, da mora razlikovanje služiti ustavno dopustnemu cilju, da mora pa biti ta cilj v razumni povezavi s predmetom urejanja v predpisu in da mora biti uvedeno razlikovanje primerno sredstvo za doseganje tega cilja. Predlagatelj v gradivu torej navaja zgolj, da naj bi bila sedanja ureditev nepravična do oseb iz drugega odstavka 75. člena, ker lahko za njih že ob pridobitvi neznatnega deleža nastanejo obveznost prodati relativno velik delež vrednostnih papirjev v ciljni družbi, če seveda ne izberejo možnosti dati prevzemne ponudbe. Obrazložitve, zakaj naj bi se te osebe po predhodni ureditvi še naprej obravnavale drugače kot ostali prevzemniki, predlagatelj tako ni podal, niti ni pojasnil, za kateri ustavno dopustni cilj gre ter ali je to razumen ukrep. Glede na navedeno tako menimo, da ni izkazano, da je razlikovanje med prevzemniki upravičeno ter gre iz tega vidika za vprašanje skladnosti s 17. členom Ustave Republike Slovenije. Spoštovani. Nadalje se s predlagano dopolnitvijo zakona po našem mnenju ne odpravlja obveznost prevzemnikov iz drugega odstavka 75. člena Zakona – dati prevzemno ponudbo. Ta obveznost za njih ostaja, sankcija pa po našem mnenju ni takšna, da bi jih prisilila v izpolnitev te obveznosti in zaradi tega ni učinkovita, kar bi lahko pomenilo kršitev zakonodaje Evropske unije. Direktiva 2004/25 Evropskega parlamenta in sveta z dne 21. aprila 2004 o ponudbah in prevzemih, stran 12, je bila z zakonom prenesena v naš pravni red. V 17. členu namreč določa, da morajo države članice določiti sankcije, ki naj se naložijo za kršitev nacionalnih ukrepov. Takšne sankcije morajo biti učinkovite, sorazmerne in predvsem odvračilne. Vsled vsega, vseh argumentov, ki sem jih tu podal, same dopolnitve Zakona o prevzemih v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Branko Smodiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani vsi prisotni, dober dan! Socialni demokrati pozdravljamo predlagane spremembe in dopolnitve Zakona o prevzemih, s katerimi se ščiti interes države, saj se ji vrača glasovalne pravice pri najpomembnejših odločitvah v gospodarskih družbah, ki so pretežno v državni lasti. Te spremembe zakona bi po našem mnenju morali obravnavati in sprejemati že pred časom. S spremembo zakona se bo preprečilo predvsem morebitne zlorabe ali manipulacije zasebnega ali manjšinskega interesa, ki je v času mirovanja glasovalnih pravic države lahko izkoristil takšno ureditev in pogoje ter na račun državnega premoženja odločal za lasten interes, ne pa za skupni javni oziroma državni interes. Z novelo zakona se tako dopolnjuje splošna prevzemna ureditev na način, da se omogoči osebi, ki ji glasovalne pravice v ciljni družbi mirujejo, da ponovno pridobi glasovalne pravice v ciljni družbi, če zniža delež glasovalnih pravic na zadnji zakoniti delež v ciljni družbi, ki je bil predmet varovanja na podlagi 75. člena Zakona o prevzemih. Z dopolnitvijo navedene odločbe lahko oseba – ali osebe, ki delujejo usklajeno – in ji zaradi kršitve stanja glede imetništva glasovalnih pravic v ciljni družbi glasovalne pravice mirujejo, ponovno pridobi glasovalne pravice, ne samo z objavo prevzemne ponudbe ali odtujitve vrednotnih papirjev in delniških nakupnih opcij ali terminskih pogodb, ki niso vsebovane v vrednostnih papirjih pod prevzemni prag oziroma dodatni prevzemni prag, ampak tudi z odtujitvijo vrednostnih papirjev in delniških nakupnih opcij ali terminskih pogodb, ki niso vsebovane v vrednostnih papirjih kot zadnji zakoniti delež. Predlagana ureditev je tako primerljiva s splošno prevzemno ureditvijo, ko si lahko nezakoniti prevzemnik povrne glasovalne pravice, če prevzemnega oziroma dodatnega prevzemnega praga ne dosega več. V primeru odtujitve vrednostnih papirjev in delniških nakupnih opcij ali terminskih pogodb na zadnji zakoniti delež, ki je bil predmet varovanja na podlagi 75. člena Zakona o prevzemih, se Agenciji za trg vrednostnih papirjev naloži obveznost izdaje nove odločbe, na podlagi katere oseba ali osebe, ki delujejo usklajeno, ponovno pridobijo glasovalne pravice v ciljni družbi. Seveda na podlagi predlaganega zakona pričakujemo, da se bodo državi z znižanjem deleža na zadnji zakoniti delež vrnile glasovalne pravice v Telekomu Slovenije, Novi Kreditni banki Maribor in Aerodromu. Z nižanjem deleža države na prejšnje stanje bo imela lahko država glasovalne pravice, na primer za izgradnjo terminala na Aerodromu Ljubljana. Prav tako so pomembne glasovalne pravice z vidika pripravljalnih prestopkov za prodajo lastniških deležev v družbah, ki so predvidene za prodajo, na primer v Novi Kreditni banki Maribor. Socialni demokrati ne želimo, da bi lahko posamezniki izrabili državno premoženje v svoje lastne interese, samo zaradi tega, ker so bile državi odvzete glasovalne pravice. Zaradi tega smo veseli, da se bo s sprejemom zakona končno saniralo sedanje stanje, ki je za državo škodljivo, pri čemer nova ureditev ne bo oškodovala malih delničarjev. Glede na vse navedeno bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevzemih. Hvala.
Hvala tudi vam. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PREPREČEVANJU PRANJA DENARJA IN FINANCIRANJA TERORIZMA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 26 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 26 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev predloga zakona, mag. Andreju Širclju. Izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovana državna sekretarka, spoštovani direktor Urada za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma, kolegi in kolegice! V Slovenski demokratski stranki smo na podlagi analize in na podlagi poročila Urada ugotovili vse pomembnejšo vlogo Urada, predvsem ko gre za preprečevanje pranja denarja in ko gre dejansko tudi za financiranje terorizma. Analize namreč kažejo, tudi tiste, ki jih je naredil urad, da se je število transakcij, v katerih gre za sum pranja denarja, povečuje in da se tudi mednarodno povečuje število transakcij v tem okviru. Urad za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma ima omejene pristojnosti v skladu s sedanjim zakonom, namreč dejansko obstaja njegova pristojnost, da informacije, ki jih dobi od bank, finančnih institucij, zavarovalnic in tako naprej, pošlje v nadaljnjo obravnavo pristojnim organom, to je navadno policija, tožilstvo, Slovenska obveščevalno-varnostna agencija in tako naprej. Skratka, dobi informacijo, ki jo nadalje pošlje drugim organom. Menimo, da bi ta urad moral pridobiti tudi možnost, da bi lahko opravil preiskavo. Preiskavo seveda zaradi tega, da bi enostavno povečal svojo učinkovitost in da bi na podlagi tega, ko bi dejansko lahko pregledal tudi posamezne transakcije, ugotovil kakšno stanje je pri posamezni transakciji in seveda nadalje tudi ukrepal glede na večje pristojnosti. V zvezi s tem v Slovenski demokratski stranki menimo, da je novela in seveda tudi razprava o tej tematiki nujna. Predvsem zaradi tega, ker v okviru Vlade ne želimo imeti uradov, agencij, služb, ki so lahko na nek način brezzobi tiger. Seveda se tudi danes opravlja preiskava teh transakcij. Navadno jih opravlja oziroma ima pristojnosti za to policija. Je pa seveda policija drug organ, ki je verjetno manj specializiran za tovrstne transakcije, glede na to, da policija lahko opravlja tudi druga preiskovalna dejanja, kot na primer pri umorih, krajah in podobno. Menimo, da bi bilo treba preiskovalno vlogo oziroma preiskovalno funkcijo združiti v enem organu. S tem bi dosegli seveda tudi večjo specializacijo, večjo operativnost in ne nazadnje tudi večjo učinkovitost. Zato smo v Slovenski demokratski stranki predlagali člene zakona, ki dejansko pomenijo možnost, da ta organ izvede preiskavo. V nadaljnjem lahko izvede tudi inšpekcijo, tako kot bi bilo možno po ZUP, namreč tukaj gre za razliko med preiskavo in inšpekcijo,ali tako, da se dejansko ta zakon v nadaljnjih obravnavah dopolni z inšpekcijskim delom, če bi bilo to tudi mnenje ostalih. Skratka, ta zadeva glede inšpekcije ostaja odprta. Menimo pa seveda, da je tudi inšpekcija veliko bolj učinkovita, če je vključena v inšpekcijo tudi preiskava. Navsezadnje smo do takšnega stališča oziroma takšnega mnenja prišli, ko smo opazovali preiskavo oziroma inšpekcijske preglede v okviru davčnih pregledov. Razumem, da to ni enak postopek. Razumem tudi, da ni nujno, da gre za enako vsebino, vendar paralele so tukaj. Povsod gre dejansko za denar in inšpekcijski davčni pregledi so veliko učinkovitejši sedaj, ko Zakon o davčnem postopku vključuje tudi preiskavo. Skratka, zakon predlagamo zato, da bo čim manj pranja denarja v Sloveniji, da bo čim manj financiranja terorizma in da bodo seveda tisti, ki to počnejo, dejansko tudi kaznovani.
Hvala. Za uvodno obrazložitev mnenja Vlade dajem besedo predstavnici Vlade, mag. Mateji Vraničar, državni sekretarki na Ministrstvu za finance. Izvolite.
Predsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije se zavzema in podpira vse pobude, ki stremijo k večji učinkovitosti na področju preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma v Sloveniji. Vendar pa ocenjujemo, da predlog skupine poslancev Državnega zbora v taki obliki, kot je predlagan, ne vodi nujno k temu cilju. Predvsem ocenjujemo, da sta v predlagani spremembi zakona sporni rešitvi, ki se nanašata na podelitev preiskovalnih pooblastil Uradu ter na širjenje zakonsko določenih pobudnikov za začetek zbiranja podatkov in analizo dokumentacije podatkov in obvestil zaradi suma storitve kaznivega dejanja in pranja denarja ali financiranje terorizma. Podelitev preiskovalnih pooblastil Uradu bi neizogibno privedla do prekrivanja in celo poseganja v pooblastila organov odkrivanja in pregona kaznivih dejanj, kar bi lahko otežilo ali celo onemogočilo učinkovito izvedbo kazenskega postopka. S podelitvijo preiskovalnih pooblastil in posledično možnostjo izvajanja preiskav o konkretnih sumih storitve kaznivega dejanja pranja denarja, bi Urad nedvomno delno dobil policijska pooblastila, kar pa predvidevamo, da predlagatelji niso imeli v mislih. Vendar pa to ne pomeni, da delavci Urada za preprečevanje pranja denarja že danes ne sodelujejo v preiskovalnih skupinah, ki jih vodijo in usmerjajo z državnega tožilstva. Poleg tega bi s širitvijo pobudnikov iz 60. člena Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma prišlo do kršitve načela delitve oblasti, saj bi Državni zbor kot zakonodajna oblast lahko posegel v delo izvršilne oblasti, v tem primeru v delo Urada za preprečevanje pranja denarja. Vlada Republike Slovenije meni, da bi morali ukrepi, ki stremijo k večji učinkovitosti med drugim temeljiti na podelitvi inšpekcijskih – ne preiskovalnih, ampak inšpekcijskih – pooblastil in s podelitvijo inšpekcijskih pooblastil bi se zagotovil učinkovitejši nadzor nad zavezanci za izvajanje zakona. Posledično pa bi postalo tesnejše tudi sodelovanje nadzornih organov. V zvezi s tem Vlada že pripravlja celovito prenovo obstoječega Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranje terorizma in ga namerava vložiti v zakonodajni postopek še v letošnjem letu. Spremembe in dopolnitve, ki so v pripravi, so tako posledica predvidenih sprememb mednarodnih aktov, v pripravi je sprememba Direktive Evropskega parlamenta in sveta o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, kot tudi že sprejetih mednarodnih standardov na tem področju, to so tako imenovani FATF standardi. Slovenija se je že zavezala, da bo te standarde prenesla v svoj pravni red in temu bo namenjena novela, ki je v pripravi. Predvidene spremembe so tudi posledica ugotovitev Urada in predlogov primarnih nadzornikov in drugih državnih organov, katerih skupen cilj je povečati učinkovitost vseh deležnikov na področju preprečevanja in odkrivanja pranja denarja in financiranje terorizma. S predvidenimi spremembami bo omogočeno tesnejše sodelovanje z drugimi primarnimi nadzorniki, v okviru tesnejšega sodelovanja pa želimo omogočiti tudi hitrejšo izmenjavo podatkov. Nadalje se želi povečati učinkovitost Urada, predvsem na področju nadzora in njegovega sodelovanja z drugimi primarnimi nadzorniki, zato mu želimo s predvideno spremembo zakona podeliti inšpekcijska pooblastila. Vlada je mnenja, da bi bilo treba k spremembam zakona pristopiti temeljito in metodično, s parcialnimi rešitvami se namreč ustvarja nezaupanje, pravna negotovost ter dvom v pravilnost izvajanja zakona. Predvsem pa povzroča nepotrebne kolizije z drugimi zakoni, kar na koncu privede do omejene uporabnosti zakona, predvsem pa nezmožnost njegovega izvajanja [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]in učinkovitega nadzora. Iz teh razlogov Vlada sicer deloma soglaša s predlagano novelo, vendar ocenjuje, da ni popolna, zato predlaga, da je Državni zbor ne podpre. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Jasmina Opec bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! V današnjih časih, ko se upravičeno postavljajo vprašanja, kdo nas je pahnil v položaj, v katerem se vse težje prebijamo skozi življenje; ko se sprašujemo, kdo je izpraznil naše banke in kdo je izčrpal naša podjetja, nobena pobuda, ki vodi k večjemu nadzoru nad finančnim poslovanjem, ni in ne more biti a priori zavržena. In podobno je s tem zakonom. Imamo priložnost, da skupaj tekom parlamentarnega postopka oblikujemo katero izmed izboljšav na tem področju, tudi skozi ta zakonski predlog. Res je, da je podelitev preiskovalnih pooblastil Uradu za preprečevanje pranja denarja velik korak, ki nekoliko posega v sistemsko ureditev celotnega preiskovalnega in nadalje kazenskega postopka, vendar se po drugi strani tudi zelo težko strinjamo z mnenjem Vlade, da je Urad ustanovljen zgolj zato, da kot administrativni organ znotraj Ministrstva za finance nastopa v vlogi posrednika med finančnimi institucijami in organi pregona. Zgolj administrativnih organov imamo v naši državi že daleč preveč, vse premalo pa je organov, ki dejansko ukrepajo. V Slovenski ljudski stranki razumemo namero predlagatelja tega zakona kot poskus krepitve Urada za preprečevanje pranja denarja v okviru širšega obsega njegovih nalog, tudi v smeri, da bo lahko posamezne sumljive posle in transakcije pregledal pobliže in podrobneje. S tem po naši oceni ni nič narobe, seveda če ob tem aktivno sodeluje tudi z ostalimi organi za odkrivanje in pregon kaznivih dejanj. Poleg preiskovalnih pooblastil predlagatelji zakona predlagajo tudi širitev kroga pobudnikov, ki bi lahko na Urad naslovili pisno obrazloženo pobudo, v kateri bi opozorili na določene odkrite nepravilnosti v zvezi s finančnimi tokovi. Na tem mestu, spoštovane kolegice in kolegi, je resnično težko razumeti, kaj naj bi bilo narobe s tem, da se Urad opozori na neko nepravilnost. Ali ni to konec koncev dolžnost slehernega izmed nas? Ali ne obstajajo določene javne skrivnosti v zvezi z določenimi tokovi denarja, ki jih praktično vsi poznamo? Objavijo jih vsi mediji, o njih govorijo znani bankirji in menedžerji, pa praktično ni nikogar, ki bi te navedbe preveril. Konec koncev se Uradu ne nalaga nobenega dela izven predpisanih okvirjev in nikakor ne more škoditi, da pridobijo še kakšno dodatno informacijo. Res pa je, da bi moral biti Urad dolžan vsako tako navedbo tudi preveriti. Vlada je v svojem mnenju navedla, da ta zakonski predlog podpira vsaj v točki, kjer se zagotovi redno poročanje Urada Državnemu zboru. Ocenjujemo, da je že to zadosten razlog, da zakonski predlog nadaljuje svojo zakonodajno pot in da poskušamo tekom nadaljnjega postopka katero izmed točk dodelati v smeri, da bo sprejemljiva za širši krog poslancev Državnega zbora. V tujini finančnim transakcijam posvečajo veliko pozornosti, tudi zaradi tega, ker je na ta način financirana večina kriminalnih dejavnosti, organizirano utajevanje davkov, beg neobdavčenega kapitala v tujino oziroma davčne oaze. Tako imajo tudi podobni uradi v tujini več kot le analitične vloge, če ne drugega, je njihovo sodelovanje s specializiranimi preiskovalci na zelo visoki ravni. V Slovenski ljudski stranki podpiramo vse napore za krepitev pooblastil in izboljšanje učinkovitosti Urada za preprečevanje pranja denarja in bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma v prvi obravnavi podprli. Ocenjujemo namreč, da je dovolj dobra osnova za nadaljnje delo, če bo le vladna koalicija pokazala dovolj volje in želje, da pozitiven namen, ki izhaja iz zakonskega predloga, pretvorimo tudi v prakso. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospa Marija Plevčak bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo. Pozdrav vsem prisotnim! Pred seboj imamo novelo zakona, ki ureja področje preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma. Predlagatelj je v uvodni obrazložitvi jasno predstavil razloge in namen vložitve tega predloga zakona, zato tega ne bom ponavljala. Res je, da je predlog vložila opozicijska stranka in v naši poslanski skupini se zgolj iz tega razloga ne odločamo o podpori oziroma nepodpori tovrstnih predlogov, po načelu predlog je opozicijski, zato je neprimeren za nadaljnjo obravnavo. Ne. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev vsak predlog proučimo in nato zavzemamo svoje stališče. Tako smo tudi pri tem predlogu razpravljali predvsem o vprašanju, ali ima ta predlog kakšno dodano vrednost glede na uveljavljeno zakonsko ureditev v povezavi z dejanskim stanjem. In katera, kakšna je ta dodana vrednost. Na prvi pogled predlagane rešitve res nakazujejo povečanje učinkovitosti pristojnega organa, to je Urada za preprečevanje pranja denarja. Gre predvsem za rešitve povečanja pristojnosti s širitvijo preiskovalnih pooblastil. Poročanje ne zgolj Vladi, temveč tudi Državnemu zboru. Širitev kroga pobudnikov, da urad sploh začne z zbiranjem in analiziranjem spornih dokumentov. Vendar ali vse te rešitve dejansko pripomorejo k uspešnejšemu in učinkovitejšemu preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma? V Poslanski skupini DeSUS menimo, da ne. Zakaj? Zato, ker ocenjujemo sedaj veljavno ureditev za primerno in ni razloga po takšni spremembi. Namreč, vse organizacije, ki so eksplicitno naštete v Zakonu, to je od bank, hranilnic, zastavljalnic, odvetnikov, so dolžni postopati po načelih, ki jih Zakon zasleduje. Kot drugo, Urad lahko že sedaj začne postopek na podlagi pobude policije, sodišča, tožilstva, Računskega sodišča, Carinske uprave in drugih in ne vidimo razloga širitve še na primer na Državni zbor. Kot tretje pa v zvezi s dodatnimi preiskovalnimi pooblastili menimo, da bi bile potrebne dodatne zaposlitve na Uradu in izobraževanje le-teh, kar bi zagotovo predstavljajo še dodaten strošek. Urad je dolžan v primeru ocene suma obstoja kaznivega dejanja posredovati vse ugotovitve in zbrano dokumentacijo pristojnim organom, to pa so policija in tožilstvo. Le-ti pa so strokovno usposobljeni za nadaljnja postopanja, konkretno za opravo preiskovalnih dejanj. Na podlagi navedenega je stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev do tega predloga negativno.
Hvala. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, spoštovana gospa državna sekretarka, gospod direktor! Pranje denarja je operacija, s katero se zakrije nezakoniti izvor denarja in navidezno prikaže, da denar izvira iz zakonitih poslov. Denar in premoženje, ki izvira iz nezakonitih dejanj goljufij, trgovine z drogami, ponarejanja denarja ter iz drugih kaznivih dejanj poskušajo storilci legalizirati tako, da se izdajajo fiktivni računi za navidezno opravljene storitve oziroma s predplačilom dejansko opravljenih storitev. Na ta način se nezakonit denar v sistemu prikaže kot denar iz zakonitih poslov. Organizirani kriminal je v svoji iznajdljivosti in uporabi sodobnih tehnologij pogosto korak pred pravosodnimi organi. Boj proti pranju denarja kot eni izmed oblik organiziranega kriminala je zato ena izmed prioritet znotraj Evropske unije. Evropski parlament je v oktobru lani ustanovil celo poseben odbor, ki se bo ukvarjal z vprašanji organiziranega kriminala, korupcije in pranja denarja. Ugotavljal bo zlasti razširjenost vpliva organiziranega kriminala v družbenem in ekonomskem sistemu Evropske unije ter pripravil priporočila za zakonodajne in morebitne druge ukrepe. Pranje denarja je tudi v našem pravnem sistemu opredeljeno kot kaznivo dejanje. Odkrivanje in pregon storilcev kaznivega dejanja pranja denarja pa je zelo zahteven, saj storilci običajno denar iz nezakonitih poslov razdelijo v manjše zneske in razpršijo po različnih organizacijah, podjetjih in državah ter tako poskušajo zabrisati njegove sledi. Pri preiskovanju tega kaznivega dejana je potrebno veliko sodelovanja različnih nadzornih institucij, pogosto pa tudi mednarodno sodelovanje. Največjo težo pri odkrivanju sumov pranja denarja imajo same finančne institucije, ki vodijo račune, preko katerih potekajo različne transakcije, zlasti banke, zavarovalnice in druge finančne institucije. Ob tem poudarjamo, da je zakonska dolžnost teh organizacij, da izvajajo pregled strank pri vsaki transakciji nad zneskom 15 tisoč evrov. Zakon o preprečevanju pranja denarja in financiranju terorizma je vzpostavil poseben organ za nadzor nad področjem preprečevanja pranja denarja. To je Urad za preprečevanje pranja denarja, ki je organiziran v sestavi Ministrstva za finance. Njegova pristojnost je zbiranje in analiziranje podatkov o transakcijah, kjer obstaja sum pranja denarja. Te podatke Uradu sporočajo banke in druge finančne organizacije. Urad po sedanji zakonodaji nima pristojnosti na področju preiskovanja kaznivega dejanja pranja denarja, saj je preiskovanje tega kaznivega dejanja v pristojnosti policije in državnega tožilstva. Po veljavni zakonodaji ima torej Urad več ali manj le neke administrativne pristojnosti. Takšna ureditev je po mnenju krščanskih demokratov Nove Slovenije v sedanjih časih, ko se število sumov kaznivega dejanja pranja denarja iz leta v leto skorajda podvaja, neustrezno. Uradu za preprečevanje pranja denarja je potrebno dati dodatne pristojnosti, ne le na področju preprečevanja, ampak tudi odkrivanja in preiskovanja sumov kaznivih dejanj pranja denarja. Razlog za to ni le enormen porast obsega sumov pranja denarja, pač pa tudi dejstvo, da ima Urad možnost pridobitve vseh potrebnih informacij in podatkov od bank in drugih finančnih organizacij, ima pa tudi strokovno usposobljen kader, ki ima potrebno znanje in kvalifikacije za učinkovito razkrivanje in preiskovanje sumov kaznivega dejanja pranja denarja. Na ta način bomo zagotovili bistveno učinkovitejše delo države na področju preiskovanja in pregona kaznivega dejanja pranja denarja, kar je zagotovo v interesu države in zaveza Slovenije kot članice Evropske unije. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanski demokrati bomo zato predlog sprememb in dopolnitev Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranju terorizma podprli oziroma bomo glasovali za to, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala. Gospa Saša Kos bo predstavila stališče Poslanske skupine Pozitivne Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom je vložila v zakonodajno proceduro Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranju terorizma. S predlaganim zakonom skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom želi, da se pristojnemu Uradu Republike Slovenije za preprečevanje pranja denarja podelijo preiskovalna pooblastila, se mu določi obveznost, da poleg poročanju Vladi o svojem delu najmanj enkrat na leto poroča še Državnemu zboru. Prav tako pa predlaga širitev kroga kvalificiranih pobudnikov iz 60. člena veljavnega zakona, torej pobudnikov, zaradi katerih Urad začne zbirati in analizirati podatke, informacije in dokumentacijo v zvezi z neko transakcijo ali osebo v primeru obstoja suma pranja denarja ali financiranja terorizma Torej, razširjen krog pobudnikov, zaradi katerih bi Urad začel z zbiranjem, informiranjem, dokumentiranjem in analiziranjem podatkov in informacij, bi bil tako po novem, poleg dosedanjih kvalificiranih predlagateljev – sodišč, državnega tožilstva, policije, SOVE, OVSA, Računskega sodišča, KPK, Urada Republike Slovenije za nadzor proračuna in Državnega zbora, torej njegovih delovnih teles in pa tudi preiskovalnih komisij Državnega zbora, [[…]] Enako kot Vlada tudi v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija sledimo prepričanju, da je za učinkovitejše delo Urada potrebno poiskati rešitve in predlagati take spremembe Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranju terorizma, ki bodo prispevali k učinkovitejšemu delu Urada, katerega naloga je, to ponovno poudarjam, da informacije v zvezi z neko transakcijo ali osebo, za katero obstaja sum pranja denarja ali financiranja terorizma, zbira, informira, dokumentira in analizira. Te spremembe in dopolnitve zakonodaje morajo biti premišljene in ne nazadnje koherentne tako z direktivami kot z drugimi mednarodnimi standardi. Vlada je v svojem mnenju zapisala, da tudi sama stremi k zagotovitvi večje učinkovitosti Urada tudi tako, da se Uradu zagotovijo inšpekcijska pooblastila in ne preiskovalna pooblastila, kot je to predlagala skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Tankom. Bistvena razlika med inšpekcijskimi in preiskovalnimi pooblastili. Ko govorimo o inšpekcijskih pooblastilih, imamo v mislih tako pooblastila, ki so namenjene pregledu zavezancev in nadzora nad njihovim izvajanjem določil zakona, pri preiskovalnih pooblastilih pa gre za preiskavo konkretnega suma pranja denarja ali financiranja terorizma, za katerega je osumljena konkretna fizična oseba. To vsekakor sodi med naloge policije in tožilstva, torej ne Urada. Vlada je prav tako v svojem mnenju zapisala, da s tem v zvezi pripravlja celovito prenovo obstoječega Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranju terorizma, ki ga namerava predložiti v zakonodajni postopek še pred koncem tega leta. To je seveda razlog, zaradi katerega poslanke in poslanci Pozitivne Slovenije Predloga zakona ne bomo podprli navkljub strinjanju s trditvijo, da so spremembe nujne, nujne za povečanje učinkovitosti preprečevanja in odkrivanja sumov pranja denarja in financiranja terorizma. Od Vlade Poslanska skupina Pozitivne Slovenije pričakuje, da se bo sprememb kot obljubljeno lotila z vso skrbnostjo, temeljito in metodično in v zakonodajno proceduro vložila celovito spremembo Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranju terorizma, ki bo Uradu tudi z ustrezno širitvijo pooblastil povečala učinkovitost. Hvala.
Hvala tudi vam. Gospod Ivan Grill bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Predlog zakona, ki smo ga v Slovenski demokratski stranki spisali in vložili, je res dobronameren poizkus v želji, da Urad za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma naredimo bolj učinkovitega in bolj uspešnega pri odkrivanju in tudi preganjanju kaznivih dejanj na področju pranja denarja, saj se žal tudi v Sloveniji soočamo z nezakonitimi in celo kriminalnimi dejanji, s katerimi se zlorablja finančni sistem, bodisi za prekrivanje izvora denarja oziroma premoženja, ki izvira iz katerihkoli kaznivih dejanj, bodisi za zbiranje in preusmerjanje nezakonitih ali celo zakonitih sredstev za namen terorizma. Za nadzor in odkrivanje tovrstnih dejanj je v Sloveniji po veljavni zakonodaji pristojen Urad Republike Slovenije za preprečevanje pranje denarja, ki je zgolj administrativni organ v sestavi Ministrstva za finance in deluje v vlogi posrednika med institucijami finančnega sistema na eni ter organi odkrivanja in pregona kaznivih dejanj na drugi strani. Urad v skladu s pooblastili, ki mu jih Zakon predvideva, zgolj analizira sporočene sumljive transakcije in ugotavlja morebitne razloge za sum pranja denarja, ali financiranja terorizma, ali drugih kaznivih dejanj. Vse tako pridobljene in zbrane podatke pa lahko potem kot obvestilo ali informacije pošlje v nadaljnjo obravnavo pristojnim organom. Urad lahko začne zbirati in analizirati podatke na obrazloženo pisno pobudo sodišča, državnega tožilstva, policije, Slovenske obveščevalno-varnostne agencije, Obveščevalno varnostne službe Ministrstva za obrambo, Računskega sodišča, organa pristojnega za preprečevanje korupcije, Urada Republike Slovenije za nadzor proračuna in Carinske uprave Republike Slovenije. In sicer, če za neko transakcijo ali osebo obstajajo razlogi za sum pranja denarja ali financiranja terorizma. To je po mnenju Slovenske demokratske stranke premalo. Pri svojem delu v preteklih letih smo lahko ugotovili, da so bili primeri, ki so se obravnavali na sejah Državnega zbora oziroma tudi matičnih delovnih teles ali celo preiskovalnih komisij, kjer se je evidentno videlo, da obstajajo sumi za tovrstna kazniva dejanja, pa Državni zbor in njegovi organi niso imeli možnosti biti kvalificiran predlagatelj. Zato smo prepričani in tudi mnenja, da bi moral biti nabor kvalificiranih pobudnikov, ki bi Uradu predlagali predloge oseb, ki bi jih Urad potem začel preiskovati, širši kot je sedaj. Zato smo v SDS tudi predlagali, da se kvalificirani predlagatelji tudi nahajajo kot Državni zbor, preiskovalne komisije in matična delovna telesa. Prav tako smo tudi mnenja, da bi bilo upravičeno in smiselno, da Urad o svojem delu vsaj enkrat na leto poroča tudi Državnemu zboru in ne samo Vladi Republike Slovenije. Prav tako smo v Slovenski demokratski stranki mnenja, da so pooblastila, s katerimi sedaj Urad po trenutno veljavni zakonodaji deluje, preozka, zato bi bilo treba temu Uradu povečati pooblastila, da lahko izvaja tudi preiskovalno nalogo in vlogo. Prepričani smo, da bo na ta način delovanje tega Urada bolj učinkovito pri razkrivanju storilcev in bo tudi preiskava veliko hitrejša. Glede na vse te potrebne spremembe, ki jih ta predlog zakona tudi vsebuje, ga bomo tudi kot predlagatelji v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Gospod Matevž Frangež bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! V celoti se pridružujemo stališču, ki ga je prestavila državna sekretarka, torej stališču Vlade Republike Slovenije. K temu želimo dodati potrebo po tem, da Vlada celovito uredi to področje in pristopi k sistemski spremembi zakona, v tej spremembi pa naj smiselno povzame tudi dobre namene predlagatelja. Socialni demokrati pa v tem poizkusu predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Marko Pavlišič bo predstavil stališče Poslanske skupine Državljanske liste. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovana državna sekretarka s sodelavcem, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Zakon o preprečevanju pranja denarja in financiranju terorizma potrebuje nekatere spremembe. In v stališču Vlade do tega predloga, ki ga danes obravnavamo, je to jasno izraženo, kot tudi namera, da bo Vlada pripravila celovit predlog spremembe še v letošnjem letu. Spremembe, ki bodo prispevale k učinkovitejšemu delu Urada za preprečevanje pranja denarja. Za preganjanje kriminala, tudi s področja pranja denarja in financiranja terorizma, je v Sloveniji zadolžena policija in tožilstvo, ki izvaja ustrezne preiskovalne postopke, ki so v zadnjih mesecih obrodili sadove. Bistvo učinkovitega dela je specializacija. Nasprotje temu pa je pregovor: veliko babic, kilavo dete. Namesto, da Uradu dajemo dodatna preiskovalna pooblastila, ki jih že imata policija in tožilstvo, je potrebno zagotoviti, da jih tisti, ki jih že imajo, opravljajo učinkovito in dosledno. Državni zbor je zakonodajna veja oblasti, ki ima sicer že sedaj tudi svoje preiskovalne komisije in prav bi bilo, da se v smislu že omenjene specializacije, ki je temelj učinkovitega dela, Državni zbor posveti predvsem svoji primarni vlogi. To je zakonodajni vlogi. V Državljanski listi bomo počakali na predlog Vlade glede ureditve tega področja, do takrat pa se bomo posvetili precej bolj akutnim problemom v tej državi. Prepotrebnim reformam na več področjih, povečevanju transparentnosti poslovanja javnih organov in javnih podjetij ter zagotavljanju spoštovanja pravne države.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev, najprej pa dobi besedo predlagatelj, mag. Šircelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Jaz želim nekoliko natančneje opozoriti na nekatere stvari, ki jih prinaša ta zakon, in seveda tudi dati odgovor na stališče Vlade, predvsem v zvezi,s prvič, prikrivanjem pooblastil različnih organov in tako naprej. Jaz tukaj ne verjamem, da bi prišlo do prekrivanja organov, še posebej v primeru, ko bi enostavno službe oziroma pristojni organi, njihovi nadrejeni to dejansko lahko ločili. Mislim, da ni nobenih težav, če dobi tudi Urad za preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma preiskovalna pooblastila in navsezadnje se lahko morda tudi del oseb, ki delajo zdaj na tem področju v okviru policije ali v drugih organih, enostavno delujejo pač v okviru Urada. Zakaj v okviru Urada? Zaradi tega, ker mi s tem enostavno optimiziramo celoten proces. Kot smo rekli, Urad pridobiva in analizira določene informacije, na tej podlagi pa jih potem posreduje največkrat Banki Slovenije in policiji, skratka, tudi drugim organom, in navsezadnje je, zdaj bom rekel grdo, pa ne jemljite tega dobesedno, enostavno poštni nabiralnik. Enostavno dobiva informacije, jih potem selekcionira in jih pošilja drugim organom. S to dopolnitvijo zakona bi enostavno Urad dobil preiskovalna pooblastila, da bi lahko sam preiskoval tudi tiste primere in teh je zmeraj več, tudi na podlagi analize poslovanja v letu 2012, ki je javno dostopno, in bi dejansko že lahko opravili tudi določena preiskovalna dejanja. Jaz sem sicer vesel, da Vlada v svojem mnenju pravi: "Mi bomo pa zdaj to celovito uredili in dali Uradu inšpekcijska pooblastila." Odlično, inšpekcijska pooblastila. Kaj so pa preiskovalna pooblastila? Tukaj bi namreč želel tudi od predstavnikov Vlade enostavno slišati razliko med preiskovalnimi pooblastili in inšpekcijskimi pooblastili. In ne samo to. Ali so preiskovalna pooblastila del inšpekcijskih pooblastil? Z drugimi besedami: Ali je preiskovalni postopek del inšpekcijskega postopka? V bistvu je to predinšpekcijski postopek po mojem vedenju, vsaj tako se to dogaja na nekaterih drugih področjih. Pa ker je bil omenjen tudi davčni postopek, je davčna preiskava vedno opravljena pred inšpekcijskim postopkom. Lahko je samostojna, lahko je preiskovalni postopek samostojen in se zaključi, lahko pa se nadaljuje v inšpekcijskem postopku. Zaradi tega sem jaz vesel, da bo Vlada dala inšpekcijska pooblastila Uradu in verjetno bo s tem morala dati Uradu tudi del preiskovalnih pooblastil, ker drugače bo Urad spet lahko brezzobi tiger. Navsezadnje smo v davčnem sistemu do leta 2006 imeli sistem, v katerem Davčna uprava ni imela preiskovalnih pooblastil. Ni imela preiskovalnih pooblastil, kar seveda pomeni, da ni mogla preiskovati posameznega davčnega zavezanca ali krši zakon ali ne. Z drugimi besedami, odločbe Davčne uprave so bile neveljavne v primeru, ko je nek inšpektor sedel v gostilni in gledal, ali dejansko v tej gostilni izdajajo račune ali ne, ker ni imela preiskovalnih pooblastil. In če zdaj analogijo potegnemo z Uradom, potem lahko rečemo, da tudi zdaj ne bo mogla imeti inšpekcijskih pooblastil tudi brez preiskovalnih pooblastil, oziroma bo vse skupaj potem dejansko to brezzobi tiger. Zaradi tega predlagam, da če se da še inšpekcijska pooblastila Uradu, ni nobenega problema, se lahko v nadaljnjem postopku da inšpekcijska pooblastila, ki jih ima pa lahko že zdaj, po Zakonu o splošnem upravnem postopku, in ni zaradi tega nobenih težav in nobenih problemov. Navsezadnje bi naredili ta Urad učinkovitejši, uspešnejši in predvsem ne bi bil poštni nabiralnik, še enkrat govorim simbolično, samo zato, da bi podatke nekoliko analiziral, presortiral in jih dajal drugim institucijam. Tako so po mojem mnenju in vedenju preiskovalna pooblastila lahko tudi del inšpekcijskih pooblastil. Ko govorimo o tem, da naj bi imel tudi Državni zbor del možnosti, da bi opozarjal Urad na določene transakcije, tu nikakor ne mislimo na to, da bi se ukvarjal s tem, da bi vrednotil ali kakorkoli drugače ocenjeval posamezne transakcije. Ne. Je pa seveda primerno, da je Državni zbor tudi uradno seznanjen z delom Urada, in mislim, da je to sprejeto z naklonjenostjo tudi s strani Vlade. Navsezadnje, gospe in gospodje, tu ne gre za nič drugega kot za to, da se Urad naredi učinkovitejši, uspešnejši, da je v državni upravi manj podvajanj, da je manj organizacijskih del med različnimi deli državne uprave, Uradom, policijo, tožilstvom, carino in tako naprej in da se več stvari naredi na enem delu, in to na tistem, za katerega je dejansko najbolj usposobljen in ima zaradi tega tudi vse podatke, na drugi strani pa ima tudi zagotovljene kadre oziroma strokovnjake. Če pa bi bilo treba zaradi teh preiskovalnih pooblastil povečati število ljudi v Uradu, pa je to možno narediti iz drugih državnih organov, policije, carine, kakorkoli že, skratka, iz ostalih organov. Še enkrat, jaz sem zadovoljen, da bomo šli zdaj tudi v inšpekcijo, da bo urad imel inšpekcijo, ampak verjetno bo imel v okviru inšpekcije tudi del preiskave. Zelo dvomim, ker inšpekcija kar sama po sebi imela ne bo imela takšnih učinkov. Zato predlagam, da se ta zakon sprejme in da se ga dopolni v nadaljnji obravnavi tudi s tem, da se da inšpekcijska pooblastila Uradu. In navsezadnje bomo imeli zakon, manj pranja denarja, manj financiranja terorizma in uspešno podlago za to, da se bomo s tem ukvarjali in proti temu borili tudi v mednarodnih okvirih.
Hvala. Besedo dajem predstavnici Vlade, mag. Mateji Vraničar.
Hvala lepa za besedo. Glede na konkretno postavljeno vprašanje naj dodatno pojasnim. Preiskava urada, tako kot je zapisano v 3. členu predlaganega zakona, je preiskava v okviru preverjanja razlogov za sum, da je bilo storjeno kaznivo dejanje pranja denarja. Torej, gre za preiskavo v predkazenskem postopku ugotavljanja obstoja kaznivega dejanja. In ta preiskava je nekaj povsem drugega, kot je davčna preiskava. Davčna preiskava ali pa preiskava v okviru carinskega postopka je sestavni del upravnega dela. Ne kazenskega, ampak upravnega dela. In v tem kontekstu se medsebojno razlikujejo tudi dejanja v okviru preiskave in inšpekcijska pooblastila. Inšpekcijska pooblastila so pooblastila, ki jih upravni organi izvršujejo v okviru izvajanja svojih upravnih nalog, In to opravlja tudi urad in tu želimo urad prvenstveno okrepiti. Ta pooblastila so tista, ki po našem mnenju Uradu manjkajo in jih je treba dodatno določiti. Dodatna vprašanje, ki jih sproža predlog preiskave Urada, je tudi vprašanje morebitnega zapletanja postopka. Vemo, da je postopek preverjanja obstoja kaznivega dejanja izredno občutljiv postopek, zaradi tega se v skladu z Zakonom o kazenskem postopku postavljajo posebne kavtele, posebne omejitve, pod katerimi lahko določeni organi opravijo sploh preiskavo, bodisi da je to odredba sodišča bodisi da so kakšne druge kavtele. Kako je s tem v tem primeru? Pa vendarle gre za preiskavo obstoja kaznivega dejanja. Še na kratko v zvezi s pristojnostmi Državnega zbora. Nesporno je, da so Državni zbor in delovna telesa Državnega zbora že danes, po trenutno veljavni zakonodaji, dolžni v primeru ugotovitve, da obstaja sum, da bi lahko šlo v določeni transakciji za pranje denarja, to sporočiti bodisi Uradu bodisi organom pregona. Vsi smo dolžni sum kaznivega dejanja naznaniti in potem je seveda stvar pristojnega organa, naj bo to Urad, naj bo to organ pregona, v pristojnosti tega organa pa je, da presodi ali bo tovrstni prijavi sledil oziroma jo bo raziskal, ali so okoliščine take, da po strokovni presoji Urada oziroma organa pregona sodijo med naznanitve, glede katerih nadaljnje aktivnosti niso potrebne. Torej ta del možnosti je Državnemu zboru že danes zagotovljen. Hvala lepa.
Hvala. Besedo bi lahko dobil mag. Andrej Vizjak. [[Ga ni.]] Besedo ima mag. Ivan Vogrin, pripravi pa se gospod Matevž Frangež. Izvolite, gospod Vogrin.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Danes imamo predlog za prvo obravnavo zakona. In glejte zanimivo situacijo. Mislim, da je seveda predlagatelj zelo dobronamerno predlagal zakon in ni mogoče, da bi bil zakon sprejet. Zakaj ne? Ker bo Vlada pripravila fenomenalni predlog drugačnega zakona. Zdaj bom povedal, kaj si jaz o takšnih fenomenalnih predlogih mislim. Zgodovina. Iz preteklosti se moramo pač nekaj naučiti. Zadnji veliki fiasko fenomenalnega zakona je Zakon o davku na nepremičnine, ki ga je pripravila Vlada in v tej vladi sedi nekaj doktorjev prava. Kaj niso ugotovili tega, kar je ugotovilo ustavno sodišče – saj so hodili na iste pravne fakultete – da je vse narobe? In zakaj zdaj ne bi Vlada stopila predlagatelju naproti in rekla: "Vi ste pripravili predlog zakona za prvo obravnavo in ga bomo skupaj izboljšali."? Ni mogoče, kajne, da ne? To pa ni mogoče. Vidite. In to je rak rana tega, kar mi delamo. In bo prišla naslednja vlada. Morda bo drugače, ker do takrat bomo pa res totalno bankrotirali. To je problem. Ne vidim problema v predlogu zakona. Morda ni v kakšnem delu najboljši, ampak zato smo tukaj, da bi ga popravili. Da pa bi kakšni drugi predlagatelji ne vem kakšne fenomenalne zakone predlagali, pa glejte [[…]]Ne zaradi tega, ker to jaz govorim. Saj vidite kakšne zakone imamo. Slabe. Katastrofalno slabe, po katerih gospodarstvo ne more delati, prebivalstvo težko živi, zbirokratiziran je do konca in tako dalje [[..]] Jaz sicer menim naslednje, kar je tudi povezano s tem. Mi lahko sprejemamo kakršenkoli zakon. Kakršenkoli zakon. Če se mi obnašamo tako, kot smo se predvčerajšnjim, da imamo na dlani, da gre za sistemsko korupcijo, za milijon 400 tisoč evrov, kjer je pravzaprav transparentno pokazano, da je študija, ki je bila narejena, vredna 50 tisoč evrov, ne milijon 400, nam noben zakon ne bo pomagal, kajti Državni zbor uzakonja korupcijo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo bi lahko dobil gospod Jožef Horvat. [[Ga ni.]] Naslednji razpravljavec bi lahko bil gospod Rihard Braniselj. [[Ga ni.]] Besedo ima gospa Romana Tomc, pripravi naj se mag. Marko Pogačnik. Izvolite, gospa Tomc.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, za besedo. Jaz se zelo strinjam z vami, spoštovani gospod Vogrin. Jaz mislim, da bi lahko presegli enkrat v tej državi to delitev na dobre rešitve, ki jih predlaga Vlada in slabe rešitve, ki jih predlaga opozicija. In v tem kontekstu bi bilo vredno podpreti tudi ta naš zakon, ki smo ga predlagali, ker prinaša izboljšave na področje urejanja ali pa problematike preprečevanja pranja denarja v Sloveniji. In če bi bilo treba, lahko v nadaljevanju seveda Vlada ali pa koalicija s svojimi še dodatnimi predlogi, ta naš predlog še popravi, tako da bi na koncu dobili v bistvu nek zakon, ki bi pripomogel k temu, da bo preprečevanje pranja denarja oziroma boj proti pranju denarja bolj učinkovit. Jaz imam tukaj pred seboj zadnje nam dostopno poročilo o delu Urada Republike Slovenije za preprečevanje pranja denarja, ki se nanaša na leto 2012. Piše, da so to podatki iz poročila, poročila pa žal ni. Tako da si jaz pomagal sedaj s tem, kar piše tukaj notri v poročilu. In proti koncu teh podatkov oziroma poročila pridemo pravzaprav do tistih najbolj zanimivih podatkov, ki nam pokažejo, zakaj v naši državi je, tako kot je. Verjetno se boste strinjali z mano, da je kakršenkoli in katerikoli Urad v tej državi zastonj, če na koncu ne pride do učinkovite rešitve. V tem primeru je učinkovita rešitev obsodba tistih, ki so delali kriminalna dejanja. Bom malce poenostavljeno govorila. In ne boste verjeli, v 17 letih delovanja Urada za preprečevanje pranja denarja imamo učinek 9 pravnomočno obsodilnih sodb. Devet. Kakšno stran nazaj piše, se Urad pohvali, da je v obdobju od leta 1995 do leta 2012 za kar 148 zadev od skupno 265 zadev zaradi utemeljenih sumov storitve kaznivega dejanja odgovoren Urad, ker je Urad posredoval te podatke naprej na pristojne organe, na policijo, tožilstvo in tako naprej, kar kaže na neko učinkovitost Urada. Ampak ta učinkovitost je zgolj administrativna, tako kot je administrativen tudi sam Urad. Nima nobenih pametnih pristojnosti. Nič ne more. Predlaga neke predloge naprej ustreznim organom, ki jih obravnavajo in presodijo, kakor presodijo. Na koncu, kot sem rekla, v vseh teh 17 ali 18 letih 9 obsodilnih sodb. Poglejte, saj mi v tej državi nimamo nobenega problema, če imamo 9 obsodilnih sodb v 18 letih. Eno na dve leti. Mislim da lahko počasti Urad ukinemo, ker mislimo, da tako malo učinkovitosti lahko prelijemo kam drugam, mogoče v davčni urad, pa bodo tam bolj učinkoviti. In Urad se tukaj v tem poročilu tudi pohvali, da se je v primerjavi s prejšnjim letom število pravnomočnih sodb povečalo za skoraj 100 %. Super učinkovitost, iz 5 na 9. Spoštovani gospod direktor, jaz verjamem, da to sicer ni lahko poslušati, ampak to ne leti na vas kot direktorja urada, niti na Urad kot institucijo. Kajti naša poanta spremembe zakona je ravno v tem, dajmo Uradu večje pristojnosti, da bo lahko bolj učinkovit. Če se pa vrnem še na prvo, drugo, ali katero stran tega poročila, pa najdemo tudi nekaj zanimivih podatkov. Urad vendarle veliko počne, veliko podatkov preklada sem ter tja. Zanimivi so podatki, da je bilo v letu 2012 gotovinskih transakcij v Republiki Sloveniji, ki so bile gotovinsko višje od 30 tisoč evrov za milijardo in pol. 15 tisoč takih transakcij je bilo. Še bolj zanimiv kot ta podatek pa je podatek o nakazilu vrednosti nad 30 tisoč evrov v države, pri katerih obstaja večja verjetnost za pojav pranja denarja. In tukaj v skladu s pričakovanji najdemo na seznamu 34 držav, v katere so bila izvršena ta nakazila oziroma so bile narejene transakcije, izstopata Ciper in Turčija. Na Ciper je bilo izvršenih 27 % vseh nakazil in tako naprej. Poglejte, ti podatki iz prvih strani poročila in podatki o 9 pravnomočnih obsodbah pač govorijo sami zase. Ta država, pa ne Urad, ampak država kot taka, vključno s policijo, tožilstvom in seveda na koncu sodstvom, je popolnoma neučinkovita pri preganjanju teh kriminalnih dejanj. In mislim, da bi bilo prav, da vsi skupaj naredimo korak naprej, čeprav jaz verjamem, da imamo v tej državi veliko več bolj pomembnih problemov, kot je trenutno ta, ampak tudi ta sprememba zakona gre v smeri izboljšanja sistemske ureditve na tem področju in bi jo bilo vredno podpreti. In še enkrat, da zaključim, se strinjam z gospodom Vogrinom, to kar naprej ponavljamo, vse, kar opozicija predlaga, je zanič in slabo in Vlada bo pripravila boljše sistemske in celovite rešitve. Kdaj sicer ne vemo, kakšne pa te sistemske in celovite rešitve so, pa smo imeli v preteklih dneh možnost videti, ko je Ustavno sodišče pač v štirih najpomembnejših elementih nepremičninskega zakona ta zakon razveljavilo in ga s tem razveljavilo tudi v celoti. Ne v enem nepomembnem majhnem segmentu, ampak v štirih glavnih kategorijah, ki sploh držijo zakon skupaj. Bilo bi prav, da bi vlada Vlada na čelu s predsednico Vlade, ki nam zna zelo pogosto tu natrositi veliko očitkov in povedati, kako stvari ne razumemo, kako nimamo prav in kako pravzaprav sploh ne vemo, za kaj gre, morda kdaj prisluhnila tudi takšnim rešitvam, ki so zelo dobronamerne, pravzaprav sploh ne politično kakorkoli obremenjujoče, da bi bilo to za koga sporno. Gre v bistvu za strokovne zadeve, izboljšajte jih s svojimi predlogi, tako kot je državna sekretarka že omenjala, v katero smer bi bilo vredno tudi razmišljati, pa bomo tukaj tudi lahko skupaj naredili en korak naprej. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo bi lahko dobil mag. Marko Pogačnik. [[Ga ni.]] Besedo ima gospod Franc Pukšič, pripravi pa se gospa Alenka Jeraj. Izvolite, gospod Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Kakršnakoli sprememba zakonodaje v tej državi, ki bi kazala na to, da bi lopovom zasegli premoženje, da bi preprečili pranje denarja, korupcijo in krajo v današnjem času, tako kot je že naša poslanka povedala v stališču poslanske skupine, ko se ljudje sprašujejo, kdo je tisti, ki jih je pahnil v takšen položaj, da nimajo za kruh, da nimajo za preživetje, da imajo mlade doma brezposelne in tako dalje, je nesmiselna. Pa ne ga srati! Kolegi iz SDS, pa kaj ste vi pričakovali, da bodo v koaliciji kaj takega podprli? Ne bodite naivni, ne more se to zgoditi. Poglejte! V soboto, 29. maja, v Delu, Drugi paket ovadb zoper Jankovića in druščino. In potem, ko to prebereš, to je čista kriminalka. Začneš z Energetiko Ljubljana, ki je v lasti Mestne občine Ljubljana. Prideš na Grep. Grep je skupaj z Mestno občino Ljubljana gradil Stožice, torej skupaj Energetika, Mestna občina Ljubljana in župan. Baza Dante, katere direktor in lastnik je zaposlen v Electi, katere direktor in lastnik je njegov sin, županov sin, Damjan Janković. Potem prideš na KLM naložbe, družinsko podjetje Zorana Jankovića, njegove družine. In na koncu 100 tisoč evrov v žep, imenu in priimku, na privatni račun Zorana Jankovića. Pa kaj ste neumni, da bi šli takšno mrežo uničiti, ukiniti? Da bi s spremembo zakonodaje se kaj takšnega zgodilo? Bog ne daj! Kako pa bodo živeli? Veste, koliko rabijo, da lahko ta svoj sistem obvladujejo, da lahko naprej delajo? In seveda tukaj piše, da so z NPU sporočili, da so zaradi utemeljenega suma zlorabe položaja in pranja denarja, in pranja denarja, ovadili ljudi. Pa ne samo, da je to sistemska korupcija, to je ugotovila celo KPK pred dvema letoma. In kaj se je do danes zgodilo? In s tem, kar kolegi iz Slovenske demokratske stranke predlagajo s spremembo tega zakona glede Urada za preprečevanja pranja denarja bi dosegli samo to, da bi dobili eno strokovno institucijo. Ker to je strokovna institucija. Danes samo pobira, zbira podatke skupaj in jih posreduje naprej. To so usposobljeni ljudje in jaz mislim, da bi bilo treba zakon še nadgraditi v povezavi s policijo in tožilstvom, torej samo nadgraditi, da bi že pripravili določeno dokumentacijo, ne zbrali, ampak pripravili, potem pa bi seveda ovadbe vlagali. Z dopolnitvijo zakona mogoče že sam urad ali pa tožilstvo, policija oziroma kdorkoli že. Skratka, naredili bi korak naprej. Ampak veste, potem bi se zgodilo to, da bi tožilstvo in sodstvo imela torej že pripravljene zadeve in bi seveda samo odločala o njih, ne pa, da morata prej pripraviti in sama vse raziskati. Da bi zaradi tega, tako kot so nekateri v poslanskih skupinah danes govorili, na novo zaposlovali ljudi, imeli nova izobraževanja in tako dalje. Če bi takšno mrežo razkrinkali [[…]]Poglejte, ugotovljeno je bilo, da je bila fiktivna pogodba za 50 milijonov evrov. Potem pa za prisiljevanje Energetike, da je z Grepom podpisala pogodbo o prodaji zemljišča, katerega lastnik je bila Mestna občina Ljubljana. Grep je imel samo stavbno pravico. Mislim, halo? Halo?! Dve leti, dve leti od tega, odkar o tem govorimo, kar organi delajo, ampak jaz verjamem, da ne morejo, ker jih je očitno premalo, ker imajo premalo znanja. S tem bi pa dopolnili to, da bi bila ta hitrost in ta način preprečevanja tega hitrejša in učinkovitejša. Ampak prav v tem je problem, da mora biti sistem tako narejen, tako nastavljen, da je neučinkovit in neuspešen. Tako kot je kolegica Tomčeva rekla. Koliko? Par sodb. Ste malo smešni? Tisti pa, ki na to opozarjamo, ki o tem govorimo, pa dobimo kasneje tako ali drugače po piskru samo zato, da bi nas utišali, diskreditirali in tako dalje. To se nama zadnji čas dogaja s kolegom Jerovškom, to se mi je dve leti dogajalo preko KPK, ki ni z eno besedico ugotovila, z eno besedico, da bi bil kršen Zakon o integriteti in korupciji, ampak oni samo mislijo, da bi morali imeti kakšno javno naročilo, kaj šele kaj takšnega – sistemska korupcija. In kolega Möderndorfer, ki je mene pozval, če toliko cenim KPK, da naj odstopim. Kdaj bo pa pozval svojega župana, da odstopi? Jaz bom zakon podprl.
Hvala. Besedo bi lahko imela Alenka Jeraj. [[Je ni.]] Gospod Jože Tanko bi lahko naslednji dobil besedo. [[Ga ni.]] Gospod Ivan Grill, imate besedo, izvolite
Hvala lepa. Poglejte, kot sem povedal že v stališču poslanske skupine povedal, ta zakon je dobronameren. In mislim, da ni nobenih razlogov, da bi se tukaj tudi v razpravi skušali deliti, saj velikokrat v razpravah nekako vsi ugotavljamo, da želimo nekaj narediti, da bi se pri korupciji in raznih takih nezakonitostih, tudi glede prisvajanja denarja in tudi ne nazadnje financiranja terorizma, ki se na ta način tudi izvaja, skušalo priti do konca oziroma to omejiti. Ampak stališče Vlade in tudi koalicijskih stališč poslanskih skupin kaže, da boste naredili vse, da se ne bi nič naredilo na tem področju. Žal je tako. Zakaj? Mislim, res ni časa, da bi se tukaj preigravali pa čakali na vladni predlog tega zakona, ki ga je državna sekretarka napovedala, ki naj bi to zadevo uredil celovito. Zdaj lahko ta zakon sprejmemo v roku meseca dni in damo pristojnosti uradu, da začne bolj učinkovito delati, pa lahko imate še zmeraj potem čas, če že ne bi mogli skozi amandmaje v to besedilo členov uvesti tiste svoje predvidene spremembe. Če pač to ne bi bilo možno, se pa ta zakon lahko spremeni. Saj smo tudi zakon o davku na nepremičnine spreminjali po hitrem postopku, ko se je izkazalo, da je nekaj v nasprotju tega, kar se je takrat zasledovalo. Tako da, če bi bil tukaj resen namen, bi se to lahko sprejelo in pa tudi ustrezno korigiralo. V razlagi državne sekretarke, da je za njih eden izmed nesprejemljivih razlogov, da se širi nabor kvalificiranih predlagateljev ali pobudnikov za uvedbo nekih preiskav, je, da se s tem krši načelo delitve oblasti. Zakaj, gospa državna sekretarka? Saj že tudi sedaj različne veje oblasti dejansko sodelujejo. Sodišče je druga veja oblasti, kot je pa izvršna oblast, pa je lahko predlagatelj. Pravilno je, temu ne želim oporekati, ampak zakaj ne bi bil Državni zbor oziroma matična delovna telesa, še bolj pa preiskovalne komisije. Ne vem, če se spomnite, saj ste bili že tudi v prejšnjem mandatu državna sekretarka, kolikokrat smo imeli mi težave, ko smo skozi preiskovalne komisije želeli pridobiti neke izredno pomembne podatke, ki so bili tudi povezani z različnimi kriminalnimi dejanji, tudi na področju pranja denarja. In res ne vidim utemeljenega in tehtnega razloga, zakaj ne bi mogli biti Državni zbor, matična delovna telesa in tudi preiskovalne komisije predlagatelji. Saj se s tem nič ne vtika v nobeno vejo oblasti. Dajemo samo mogoče za njih pomembne informacije ali pa namige, tako da je to res dobronamerno. Tudi stališče Poslanske skupine DeSUS je bilo, da želijo, da se na tem področju nekaj naredi, vendar da se pa z obstoječo zakonodajo, ki je za to področje zdaj v veljavi, strinjajo in ne vidijo potrebe po spremembi. Me prav zanima, ali bo DeSUS takrat, ko boste dali novo spremembo zakona, kot ste ga napovedali, tudi rekel, da se strinja z obstoječo ali bo takrat, ker bo Vlada predlagatelj, spremenil svoje mnenje in bo šel v podporo temu. Res smo v Sloveniji pravi umetniki, zelo iznajdljivi, da se tudi v številne zakone in tudi v oblikovanje različnih institucij, uradov, agencij – da naredimo vse to tako neučinkovito, da ne moremo enkrat začeti urejati tudi področja finančnega kriminala in korupcije. Res. In sem prepričan, da so ljudje zgroženi, ko vidijo, kako se dela vse, da se nič ne naredi. In smo potem seveda deležni kritike vsi poslanci, tudi mi, ki smo v opoziciji. Kolikokrat dobim tudi kakšen mail, kjer ves žolč in gnev posamezniki ali posameznice zlivajo tudi na nas poslance, da smo vsi enaki, da smo del tega sistema, da nič ne naredimo in tako naprej. Glejte, to ni res, ni res. Če bi bil tukaj kanček neke dobre volje in pripravljenosti, dajmo ta zakon spustiti skozi prvo branje naprej, se ga eventualno, kjer je to možno, še s tistimi napovedanimi spremembami, ki jih je državna sekretarka nakazala, dopolni in sprejme. Dajmo, jaz sem prepričan, da je tudi verjetno direktor tega mnenja, vsaj upam, da bi bilo njemu oziroma instituciji, ki jo vodi, veliko lažje in bolj učinkovito delati, da se jim, da vzvode in tudi mehanizme oziroma orodje, da bo lahko bolj funkcionirala, ne pa da so, rečejo temu, papirnati tigri, kot so številne druge institucije. Tako da vse tiste predvolilne obljube, ki so bile v volilni kampanji leta 2011, kako so skoraj vse stranke, ki so kandidirale, napovedale boj proti korupciji, proti finančnemu kriminalu, kjer se že dejansko ve, da je to v Sloveniji prisotno od osamosvojitve naprej, vedno bolj – vsi so nekako zagovarjali uvedbo finančne policije in raznoraznih takšnih institutov, ki bodo nekaj na tem naredili bolje. Žal se ne naredi v bistvu nič tako, s tem zakonom, ki ga ne boste spustili naprej. Ravno tako je bil tudi zakon sprejet na način, ki ne daje tistih želenih in potrebnih učinkov o dostopu informacij javnega značaja, kjer se zopet ščiti vse tiste, ki so doslej delali razne mahinacije in kraje – ne stotine evrov, ampak milijone evrov. Nič se ni naredilo oziroma ste zakon tako sfižili, da ni za nikamor, in ravno tako tudi ta zakon ni tisto, kar bi Slovenija potrebovala. Mi smo že napovedali mesec dni nazaj, ko se je Zakon o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma, kjer se je samo znižal dovoljen znesek, kjer se lahko z gotovino plačuje storitve in blago, napovedali te spremembe oziroma da je treba ta zakon v tem smislu dopolniti. Pa žal ni bilo posluha. Ne razumem, res ne razumem ne Vlade ne koalicije, da tako dobronamernega in konstruktivnega predloga zakona ne želita podpreti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želi besedo mogoče Vlada? Želi. Besedo ima mag. Mateja Vraničar.
Hvala lepa. Lahko se strinjam, da je 9 pravnomočnih obsodilnih sodb na področju preprečevanja pranja denarja v preteklih letih delovanja urada sorazmerno slab rezultat in da bi ga bilo treba izboljšati. Vendar ta rezultat ni samo rezultat dela urada in izvajanja njegovih pristojnosti, niti ne samo rezultat dela organov pregona, ampak tudi rezultat dela sodnih organov. Za leto 2013 vam lahko postrežem s podatkom, da je v preiskavi ali obtožnici 86 zadev in da so v letu 2013 sodišča izrekla 16 obsodilnih sodb, niso pa še pravnomočne, ker pritožbeni postopki še tečejo. Na prvi pogled je res nizko število obsodilnih sodb, vendar če poskušamo primerjati ta podatek s podatki, ki so dostopni iz drugih držav, to so pa predvsem podatki o tem, koliko obsodilnih sodb je na število prebivalcev, potem lahko ugotovimo, da so rezultati na področju odkrivanja in kaznovanja kaznivih dejanj, preprečevanja pranja denarja primerljivi z ugotovitvami oziroma rezultati v drugih evropskih državah. Pri tem, ko govorimo o pooblastilih urada in o nalogah, ki jih mora imeti, moramo ne nazadnje paziti tudi na mednarodne standarde, po katerih mora urad delati. Tudi uradi v drugih evropskih državah nimajo preiskovalnih pooblastil v okviru svojih nalog. Še enkrat bi rada poudarila v zvezi z vlogo Državnega zbora, da je nesporno, da lahko Državni zbor kadarkoli tudi na podlagi obstoječe zakonodaje urad opozori na določene indice, na podatke, na informacije o obstoju suma pranja denarja, in urad bo tak indic, tako informacijo upošteval, kot upošteva informacije številnih drugih organov, institucij in posameznikov, ki tovrstne podatke uradu sporočajo. Osebe oziroma institucije, ki so navedene v 60. členu, pa so institucije, ki z uradom sodelujejo pri preiskavah oziroma pri ugotavljanju, ali obstaja sum kaznivega dejanja pranja denarja, ali opravljajo določene aktivnosti v povezavi s tem – na primer, carinska uprava kontrolira prenos gotovine čez državno mejo oziroma čez carinsko črto in ima zaradi tega v tem kontekstu poseben položaj. Povsem nekaj drugega pa je, da Državni zbor zahteva od urada podatke, ki jih Državni zbor potrebuje pri svojem delu oziroma pri delu posameznih delovnih teles, in tega vprašanja tudi ta dopolnitev 60. člena ne ureja. Kar se tiče poslovanja z gotovino. Poslovanje z gotovino samo po sebi ni kaznivo dejanje. Sama posest gotovine sama po sebi ni kaznivo dejanje. Je pa gotovinsko poslovanje prepoznano kot eno tistih ravnanj, kjer je tveganje za pranje denarja povečano, in zaradi tega urad posveča temu delu posebno pozornost. In če že govorimo o učinkovitosti preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma ter drugih oblik nedovoljenih ravnanj v zvezi s tako imenovanim finančnim ali gospodarskim kriminalom, moramo tudi ločiti, kaj so neučinkovitosti, ki so povzročene z neustrezno ali prepogosto spreminjano zakonodajo, kar je pa treba narediti na področju izvajanja zakonodaje in ne sodi v zakonodajni postopek. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Replika, gospa Romana Tomc.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Jaz želim samo še enkrat poudariti, spoštovana gospa državna sekretarka, da jaz nikakor nisem napadala neučinkovitosti dela urada, ampak se dobro zavedam, da je v številki, koliko je pravnomočnih sodb, zelo veliko odvisno predvsem od drugih organov, ne toliko od urada samega, ki je podal mislim, da 265 zadev. 265 zadev je v 18 letih urad podal drugim organom. Zadevale so 647 oseb in od tega je 9 pravnomočno obsojenih. Ampak naj ob tem vseeno nekaj povem, kar sem prej pozabila iz te tabele omeniti, pa je po mojem bolj pomembno za to, da pokaže, kakšen sistem in kako zelo neučinkovit sodni sistem imamo v Sloveniji. Če je bilo 9 pravnomočno obsojenih, pa je bilo 24 primerov, ko je šlo za odstop od pregona oziroma zastaranje. Zastarale so zadeve na sodiščih v 24 primerih. In v teh 24 primerih se je 70 ljudi izmaknilo roki pravice. 70 ljudi, nad katerimi je bil sum pranja denarja in financiranja terorizma. To so podatki, ki izhajajo iz poročila Urada za preprečevanje pranja denarja. In to je nekaj, kar nas mora tukaj zelo skrbeti. Hvala.
Hvala. Želi besedo predlagatelj? Mag. Andrej Šircelj, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Slovenska demokratska stranka se je zavedala težav v zvezi s pranjem denarja v Sloveniji, ko je pripravljala ta zakon. Slovenska demokratska stranka je analizirala ne samo prilive in odlive denarja, ampak je analizirala tudi delovanje pristojnih organov glede tega, kako preprečujejo odtekanje denarja v tujino in glede tega, kaj bi bilo treba narediti, da se odliv denarja v tujino, da se pranje denarja enostavno zmanjša. Pri tem je seveda prišla tudi na zakon o preprečevanju pranja denarja in enostavno ugotovila, da sedanja dejavnost urada ne sledi tokovom v Sloveniji in tudi ne tokovom glede pranja denarja v tujini. Gospe in gospodje, iz Slovenije je odteklo v tujino v davčne oaze 52 milijard evrov. To so zelo resni podatki, ki jih neodvisne inštitucije prikazujejo v svojih študijah in analizah. Pri nas pa se ne moremo dogovoriti o tem, da bi tistemu uradu, ki je pristojen, da bi to nadzoroval in da bi ukrepal, če gre tukaj dejansko za pranje denarja, ne moremo dati dodatnih pristojnosti. Dodatnih pristojnosti ne moremo dati, ker se sedanja koalicija ne želi opredeliti do tega, da je treba pranje denarja preprečevati. To je povezano tudi z davki in z obdavčevanjem tega denarja. Ampak gospe in gospodje, 52 milijard je odteklo iz Slovenije črnega denarja, neobdavčenega denarja. Če vzamemo povprečno stopnjo 30 %, to pomeni 16 milijard. 16 milijard pomenita dva državna proračuna. Zaradi tega, ker ne znamo ali ker nočemo ali ker koalicija ne želi sprejeti nekih rešitev, ki so popolnoma strokovne, ki so popolnoma, če želite, tudi tehnične, ki so preverjene že tudi v drugih državah, odteka denar, zaradi tega je primanjkljaj v proračunu, zaradi tega se zadolžujemo in zaradi tega seveda uvajamo nove davke, ki so že napovedani, da bo to zdaj DDV, ko je padel davek na nepremičnine. Ampak gospe in gospodje, ali se želite soočiti z dejstvom, da je iz Slovenije odteklo 52 milijard evrov? 52 milijard evrov je 6 državnih proračunov. In tukaj mirno lahko zavrnete predloge Slovenske demokratske stranke, ki gredo v smer, da se ta odliv denarja zaustavi. Ampak tudi sami potem nič ne naredite, da bi se to zaustavilo. Ne samo zavrniti predlogov zato, ker so iz Slovenske demokratske stranke. Verjetno je danes stanje v državi takšno, da se a priori zakone, ki so strokovne narave, ki gredo v smer, da bo v tej državi bolje, da bo predvsem državljanom in državljankam bolje, da se prepreči kriminal, zavrnete. Ne morete več, ker enostavno so ti zakoni dobronamerni, popolnoma nič ideološki, ampak se borijo, dajejo podlago za borbo proti kriminalu v Sloveniji. In če govorimo o 52 milijardah, potem se je treba zamisliti tudi takrat, ko se bomo pogovarjali o pokojninah, o socialnih prispevkih, o socialnih prejemkih in o višji obdavčitvi. Sedaj pa govorimo o 52 milijardah, ki so šle, in verjetno vsak dan gre še kakšen milijon, dva ali pet zaradi tega, ker nimamo v Sloveniji, v državi ustrezno organiziranih služb. In tista služba, ki je najbolj pristojna za to, da se prepreči odliv denarja in da se prepreči pranje denarja, je urad, ki je brezzobi tiger, ki nima pooblastil, ki nima danes za to ljudi, ki bi to delali, in ko predlagamo preiskovalni postopek, da se da temu uradu, se lahko zagovarjamo: saj bo Vlada to naredila še letos. Koliko denarja bo odteklo še letos v davčne oaze? Koliko denarja bo odteklo še v druge države? In mi ne bomo storili nič. Zaradi tega, gospe in gospodje, predlagam, da še enkrat razmislite o tem, da nekoliko spremenite stališče glede tega zakona in da ga sprejmete v okviru, da se ga v nadaljnjih postopkih dopolni, tudi z inšpekcijskim nadzorom, o katerem je govorila predstavnica Vlade, dopolni z inšpekcijskimi postopki, da se naredi tudi Vlado in ta urad in Ministrstvo za finance učinkovitejše. Če pa a priori zavračate katerekoli dobronamerne predloge Slovenske demokratske stranke samo zato, ker je predlog pripravila Slovenska demokratska stranka, morate vedeti, da nosite popolnoma vso odgovornost za stanje v državi in tudi za finančno stanje v državi. In tudi to, da je vlada Alenke Bratušek zavrnila ta zakon, sodi v njeno pristojnost, ampak tudi v njeno odgovornost, in bo seveda ta vlada, Ministrstvo za finance odgovarjalo tudi za to, da ne bo dovolj denarja, ko bo prišla z višjimi obdavčitvami v ta parlament, ko bo prišla z dvigom DDV. 52 milijard je šlo iz Slovenije denarja, gospe in gospodje. Težko si kdo predstavlja, kakšna vsota je 52 milijard. In mi in vi nič. Mi pripravimo predlog zakona, vi ne storite nič, enostavno ga zavrnete. Vlada ga zavrne zato, ker ni pravega podpisa na tem zakonu. Gospe in gospodje, predlagam, da vseeno do glasovanja razmislite o tem predlogu in da morda ob glasovanju naredite nekaj dobrega za državljane in državljanke, da ne bodo stalno priča samo višjim davkom in da ne bodo priča tudi temu, da se bodo začeli zmanjševati prejemki in da se bodo začele zmanjševati pokojnine, kot napoveduje minister Čufer. Kajti ko bomo govorili o tistih ukrepih, ne bomo mogli iti mimo tega, da ste zavrnili ta zakon in da milijoni in milijarde še vedno odtekajo iz države zaradi tega, ker nekemu uradu ne daste pristojnosti, da bi lahko povečal učinkovitost nadzora.
Hvala lepa. Ker je nekaj časa še ostalo za razpravo in lahko na podlagi 71. člena Poslovnika naredimo razdelitev časa, me zanima, če bi še kdo želel razpravljati. Je še želja, tako da bom kar odprla možnost za prijavo. Prijava teče, izvolite. Prijavljena imamo še dva razpravljavca. K razpravi se je prijavila tudi predstavnica Vlade. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Zato, da bi Urad za preprečevanje pranja denarja, ki ima in bi moral odigrati odločilno vlogo ali pa pomembno vlogo, postal bolj efektiven, je naša stranka pripravila ta zakon, ki daje pristojnost in pooblastila temu uradu, da ne bo papirnati ali pa brezzobi tiger naprej, in s tem ne mislim slabo na sedanje vodstvo tega urada, ker vidim, da so vseeno izboljšali. Ker kolikor se spominjam, pod gospodom Stroligom ni bilo nobene pravnomočne obsodbe, če imam dobro v spominu tista poročila. Seveda pa Vlada temu nasprotuje, ker sistemsko ščiti nekatere osebe v tej državi, ki so posvečene. Za to, da je to takšno občutljivo področje v tej državi, je krivo tudi to, da je bilo v bivši državi, sploh na koncu, sistematično, sistemsko državno pranje denarja preko Udbe, preko udbovskih podjetij v Celovcu in Trstu – se spominjamo SAFTI in vseh teh. In vsi tisti ljudje, ki so tako na Udbi kot v teh podjetjih delali, so potem prešli v finančne institucije, v naše banke in so zelo zaslužili za ta rop v bankah danes. In seveda znajo tudi imeti obrambo, da se kaj ne zgodi – tukaj podkupnina, tam se malo zastonj denar da in tako naprej. Zaradi tega so že v takratnem izvršnem svetu pod Šinigojem – Rigelnik je bil podpredsednik, ki je danes tako znan, in mislim, da je tudi en soimenjak gospe državne sekretarke bil v tistem izvršnem svetu, ampak to ni važno – govorili o fenomenalnem zakonu, ki bi tukaj nekaj naredil, pa se ni nič zgodilo. Spominjamo se, ko je en bančni sodelavec odkril, da gospod Zakršnik pere denar v Slovenj Gradcu. Takratni direktor mariborske banke ga je iz službe vrgel. Nikoli ga niso sprejeli nazaj, ne gospod Kovačič ne nihče, kajti to je bil greh, ker je uradnik pogruntal, da se pere denar. In poglejte, pred volitvami leta 2011, se mi zdi, je takratna direktorica Dursa v intervjuju povedala, da je bilo preko 10 tisoč nakazil v davčne oaze in ne vem kakšni milijoni, se nisem spomnil. Pa so volitve preprečile, niso grozili in seveda nič ni šlo. In hočemo narediti orodje, da bo tukaj šlo lahko kaj naprej. Tako, kot so vsem grozili, ene iz službe vrgli, tako grozijo tudi nam poslancem, ki smo načelni, ki nimamo masla na glavi in smo glasni proti bančnemu ropu, glasni proti pranju denarja, glasni proti zapiranju arhivov Udbe, kar je to povezano, ti ropi z arhivi Udbe. Ampak pustimo te grožnje. Utišati je treba tudi take poslance. In če ne gre drugače, če na te grožnje ne reagiramo, si novinarsko diskreditacijski micelij Udbe in mlajši novinarji, ki so na tem miceliju zrasli, s pomočjo nekaterih izmislijo drugačne scenarije. Kolegica Dimitrovski je naredila scenarij in je v past lovila tudi mene. Ona je pripeljala pisatelja pred preiskovalno, ne tisti člani. Jaz sem bil tistikrat prvič kot nadomestni član in sem vestno opravljal svoje delo. In še seveda, bog ne daj, povedal sem, da obsojam nekatere, ki so v Mariboru z nekimi pohodi naredili repliko leta 1941 pod nacisti, na kakršen je bil tudi moj oče zaprt od nacistov. To je bil fenomenalni greh. In ta micelij zdaj dela medijski pogrom in grozijo tistim, ki smo pošteni, ki nimamo masla na glavi, ki nas na druge načine ne morejo utišati. Nesprejetje tega zakona, nasprotovanje temu zakonu ima isto osnovo. Isto osnovo. To so ti krogi, ki obvladujejo tudi mnoge poslance. In zaradi tega, kolegice in kolegi, ljudje spoznavajo in bodo spoznali, pa če je ta diskreditacijski micelij še tako aktiven in dela pogrom kar naprej. Spoznali bodo, kdo so pošteni poslanci, kdo se je zavestno boril za to, kateri del sedanje koalicije pa je na pozicijah tistih [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Sedaj ima besedo gospod Jožef Horvat. Za njim še predstavnica Vlade in predstavnik predlagatelja po pet minut.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Najprej moje opravičilo, da nisem bil prisoten tukaj v dvorani, ko sem bil pozvan k razpravi. Sem pa v pisarni brskal in analiziral podatke o objavi finančnih transakcij, ki jih objavlja urad, in sicer sem prišel do zanimivih seštevkov, ki seveda terjajo analizo. Namreč, gre za transakcije, ki so objavljene po drugem odstavku 38. člena Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma, in ugotovil sem, da so bile v letošnjem letu, se pravi do 31. marca, v države, za katere urad pravi, da je lahko pri nakazilih v te države večje tveganje v zvezi s pranjem denarja, nakazane naslednje vsote, in sicer dobrih 172 tisoč britanskih funtov, 83,5 milijona ameriških dolarjev, govorim za prvo trimesečje tega leta, 3,3 milijone turških lir in 44,6 milijona evrov. Kot rečeno, sami podatki ne pomenijo nič, ampak so to nakazila v države, za katere urad pravi, da je lahko tveganje v zvezi s pranjem denarja večje. Ta današnja razprava je po mojem trdnem prepričanju in po prepričanju krščanskih demokratov več kot potrebna in več kot koristna. Jaz verjamem, da če je res tako, kot je Vlada napovedala, da pripravlja nov zakon, da bodo v ta zakon vgrajene tudi nekatere pripombe in razmišljanja iz današnje razprave. Ne nazadnje tudi mi predlagamo razmislek o novem statusu Urada za preprečevanje pranja denarja. Ali je to prav in samo prav, da je to organ v sestavi Ministrstva za finance in kot tak mora biti brezzobi tiger? Kaj pa če bi ga dali pod policijo in mu dali s tem zobe? Ali je s tem kaj narobe? Najbrž ne. Mi predlagamo razmislek, da je temu uradu treba dati tudi dodatna pooblastila. Naj spomnim, da tudi Evropska komisija in ostale evropske institucije veliko razpravljajo o strožjih predpisih prav v odzivih na nove grožnje na področju pranja denarja in financiranju terorizma. O tem je mislim, da 11. februarja letos razpravljal tudi Evropski parlament, ko je šlo za predlog direktive, in verjamem, da bo nova zakonodaja, če bo prišla s strani Vlade, to tudi upoštevala. Nova direktiva zlasti omogoča naslednje. Bom samo nekaj prebral, ker nimam dovolj časa. Namreč, posveča več pozornosti povečanju jasnosti in preglednosti predpisov o skrbnem preverjanju strank, da bodo vzpostavljeni ustrezni nadzorni mehanizmi in postopki, ki zagotavljajo boljše poznavanje strank in boljše razumevanje narave njihovega poslovanja in tako naprej, in kar je zanimivo, ter razširitvi od določb, ki obravnavajo politično izpostavljene osebe, na primer osebe, ki lahko predstavljajo večje tveganje zaradi političnih položajev, ki jih zasedajo. O enem od takšnih slovenskih politikov je pred mano govoril kolega Pukšič. Torej, zaključujem s pozivom vsem nam, da razmislimo, ali je status, kot ga ima danes Urad za preprečevanje pranja denarja, ki je organ v sestavi Ministrstva za finance, dober in edino optimalen ali pa bi ga morda bilo treba preseliti. Po mojem trdnem prepričanju pa bi mu morali dati večje pristojnosti, da res ne bi bil zgolj brezzobi tiger. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Še predstavnica Vlade mag. Vraničar, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Razprava je pravzaprav veliko širša kot pa predlog besedila zakona. Govora je bilo o 52 milijardah nakazil v jurisdikcije, ki jih štejemo za davčne oaze. Govora je bilo o nakazilih v države oziroma na območja, kjer urad ocenjuje, da obstajajo večja tveganja v zvezi s pranjem denarja. Moram reči, da ne vem, na kakšni podlagi oziroma s kakšno argumentacijo se pojavlja številka 52 milijard odliva v davčne oaze in tudi ne moremo a priori trditi, da gre za denar, od katerega niso plačani davki, ki jih oseba, ki nakazuje ta denar, nakazuje v tovrstno jurisdikcijo. Davčna uprava, ki vodi svoje postopke neodvisno od Urada za preprečevanje pranja denarja, skrbi in si prizadeva, da pride do podatkov o tovrstnih nakazilih in tudi odmerja oziroma izdaja odločbe o naknadni odmeri davka. Samo v lanskem letu je bilo v tej povezavi izdanih davčnih odločb za preko 9 milijonov dodatnega obračunanega davka. V zvezi s podatki, ki pa jih objavlja Urad za preprečevanje pranja denarja v zvezi z nakazili v določene jurisdikcije, pa je treba povedati, da ti zneski predstavljajo vsakršna nakazila, tudi nakazila za dejansko dobavljeno blago ali dejansko opravljene storitve v teh jurisdikcijah. Ne nazadnje gre v veliki meri za države oziroma območja, ki so, na primer, turistično zelo zanimiva, in na tem seznamu bi lahko topogledno našli vse slovenske turistične agencije, ki vodijo turiste v tovrstne države, pa ne moremo reči, da gre za neke nezakonite ali pa v najboljšem primeru sumljive posle. Zaradi tega bi rada zaključila s tem, da moramo biti previdni in razumni, ko razmišljamo o tem, kakšna pooblastila urad potrebuje za to, da bo lahko učinkovito deloval, in na drugi strani, kako lahko pravilno izvaja veljavno zakonodajo, ki že velja. Moja ocena je, da se moramo posvetiti predvsem drugemu izvajanju, in zaradi tega je država oziroma Vlada v okviru ukrepov za okrepitev boja proti korupciji in nedovoljenim ravnanjem na področju finančnega in gospodarskega delovanja okrepila tudi urad in mu omogočila zaposlitev dodatnih 4 oseb za povečanje tovrstne učinkovitosti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Še v imenu predlagatelja gospod Šircelj.
Hvala lepa. Študija Sag Harbor Group je ugotovila, da je iz Slovenije v davčne oaze odteklo preko 52 milijard, in sicer je bila ta tematika obravnavana v Državnem svetu. 14. marca 2014 ali pa 13. marca 2014 se je to dogajalo v Državnem svetu. Mislim, da so bili na tej predstavitvi prisotni direktor in nekateri drugi, in to je študija, o kateri zdaj govorimo. Lahko, da je tega denarja manj ali tudi več. Kakorkoli že, ti podatki niso izmišljeni in zaradi takšnih podatkov bi morali zvoniti zvonci ali utripati rdeče luči na Ministrstvu za finance, ki tudi če gre za manj denarja, enostavno ne reagira. Ne reagira! Ne reagira z ustreznimi pravnimi podlagami za to, da bi to dejansko preprečilo. V Državnem svetu se je o tem govorilo pred 14 dnevi, po teh javno dostopnih podatkih. Zaradi tega je začudenje predlagatelja, da tega predstavnica Ministrstva za finance ne ve, še toliko večje. Ampak ne glede na to, da gre tu za štiri ali pet proračunov, je treba povedati, da zakon, ki ga je predlagala Slovenska demokratska stranka, na nek način rešuje tudi ta odliv kapitala v tujino. Uradu daje večje pristojnosti, urad bo zaradi tega lahko bolj natančno analiziral in zaključil določene postopke. Napisal bo zaključna poročila in s tem seznanjal tudi druge organe, ki se že danes ukvarjajo s tem. Specializacija bo večja, ljudje bodo delali skupaj na enem mestu in manj bo organizacijskih težav. Zaradi tega predlagamo spremembo zakona, zaradi tega, da bo tudi več denarja, ki naj bi še šel v davčne oaze, ostalo v Sloveniji, in zaradi tega, da državljanke in državljani ne bodo plačevali vedno višjih davkov. In zaradi tega, da državljanke in državljani ne bodo imeli vedno manjših pokojnin in vedno manjših socialnih prejemkov. In zaradi tega, da se borimo proti kriminalu, ki je v Sloveniji vsak dan večji in večji, na drugi strani pa ni reakcij, takšnih reakcij, da bi ustvarili ustrezne pravne podlage, da se lahko uspešneje borimo proti finančnemu kriminalu. To je namen. Zato me čudi stališče vlade Alenke Bratušek, ki ne podpira tega zakona, in čudi me stališče koalicijskih strank, ki ne podpirajo tega zakona. Ali ste potem za to, da se opere vedno več denarja? Ali ste potem za to, da se s tem denarjem financira vedno več terorizma? Gospe in gospodje, mislim, da v tem primeru kažete ne samo to, da zavračate ta zakon, ki pomeni učinkovitejšo borbo proti pranju denarja in financiranju terorizma, pač pa dajete tudi signal, da za vas to ni problem, in tudi če ta problem je, je potem seveda vprašanje, ali dejansko ne želite odpraviti tega problema oziroma te težave v slovenski družbi, ki razslojuje slovensko družbo ne le finančno, ampak jo razkraja tudi moralno in etično. Tu ne gre samo za vprašanje nekaj členov v zakonu, tu gre za vprašanje odnosa do pojavov kriminala, odnosa, kakršnega ima ta vlada – z zavrnitvijo tega zakona žal negativnega. Ta odnos je, kot da bi želeli pospeševati nelegalne transakcije, ki pomenijo za Slovenijo, za Evropo in za svet samo hudo, nič dobrega.
Hvala lepa. S tem zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, pa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PRENEHANJU VELJAVNOSTI ZAKONA O BIOCIDNIH PROIZVODIH, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade. Gospa Nina Pirnat, državna sekretarka na Ministrstvu za zdravje.
Najlepša hvala predsedujoči za besedo. Spoštovani poslanci in poslanke! Predstavila vam bom zakon o prenehanju veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih. Biocidni proizvodi so snovi ali zmesi, ki so namenjene temu, da se z njimi kemično ali biološko uničuje, odvrača, naredi neškodljivo ali kakorkoli drugače prepreči delovanje škodljivega organizma. Sem uvrščamo različna dezinfekcijska sredstva, kemikalije, ki se uporabljajo kot konzervansi proizvodov in materialov, proizvode za nadzor nad škodljivci in antivegetacijska sredstva. S področja so izvzeti kmetijski pesticidi, tako imenovana fitofarmacevtska sredstva, ki so predmet posebne zakonodaje, na katero s predlaganim aktom ne posegamo. S predlaganim zakonom razveljavljamo dosedanjo nacionalno ureditev na področju proizvodnje in prometa z biocidnimi proizvodi, saj je zaradi obvezne neposredne uporabe pravnega reda Evropske unije le–ta postala nepotrebna. Z razveljavitvijo Zakona o biocidnih proizvodih se razveljavijo tudi vsi podzakonski akti, izdani na njegovi podlagi, saj vsi postopki potekajo na podlagi EU predpisa, uredbe 528/2012 o biocidnih proizvodih. Za izvajanje EU uredbe v prehodnem obdobju, ko uredba še ne bo veljala za vse aktivne biocidne snovi, bo v Republiki Sloveniji še naprej potekal postopek priglasitve, zaradi česar se s predlaganim zakonom ohranjajo trije predpisi, ki so še potrebni za izvajanje tega postopka, to je Register biocidnih proizvodov, Pravilnik o posebnih pogojih za dajanje biocidnih proizvodov v promet in merilih za določitev biocidnih proizvodov, ki se prodajajo le na določenih mestih prodaje in pa Pravilnik o pogojih, ki jih morajo izpolnjevati laboratoriji za preskušanje biocidnih proizvodov za postopek priglasitve. Razveljavitev Zakona o biocidnih proizvodih ne spreminja sedanje ureditve področja, saj se le-ta z EU uredbo v celoti ohranja, v določenih elementih pa celo izboljšuje. Razveljavitev nacionalnega pravnega reda ne bo zmanjšala ravni varovanja zdravja prebivalcev in okolja v Sloveniji pred neželenimi učinki biocidnih proizvodov. Po uveljavitvi predlaganega zakona bosta področje biocidnih proizvodov urejali le še uredba o biocidnih proizvodih 528/2012 Evropskega parlamenta in Sveta in uredba o izvajanju uredbe o biocidnih proizvodih, s katero Vlada Republike Slovenije določa pristojni organ URSK in kazenske sankcije. Le-ta je bila že sprejeta.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora pa dajem besedo predsednici Alenki Jeraj.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Odbor za zdravstvo je na svoji 8. seji dne 12. marca kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o prenehanju veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. Uvodno obrazložitev k predlogu zakona je v imenu predlagatelja podala ministrica za zdravje dr. Alenka Trop Skaza. Poudarila je, da je temeljni cilj predloga zakona uveljavitev enotne pravne ureditve na področju dostopnosti na trgu in uporabe biocidnih proizvodov v celotni Evropski uniji. S predlogom zakona se razveljavlja obstoječa nacionalna zakonodaja in vzpostavlja skupna enotna pravna ureditev v skladu z evropskim pravnim redom. Predlagani zakon ne posega v pridobljene pravice gospodarskih subjektov, saj v skladu z uredbo 528/2012/EU ohranja status biocidnih proizvodov, ki so bili v Sloveniji legalno v prometu in uporabi do uveljavitve novega zakonodajnega okvira. Prav tako se obstoječa stopnja varovanja zdravja ljudi in okolja ne zmanjšuje, saj se vse rešitve ohranjajo v obstoječi uredbi. Z razveljavitvijo omenjenega zakona se razveljavijo tudi podzakonski akti, ki so bili izdani na njegovi podlagi, saj vsi postopki potekajo na podlagi evropskega pravnega reda. Za izvajanje omenjene uredbe v prehodnem obdobju pa bo v Sloveniji še naprej potekal postopek priglasitve. V ta namen se s predlaganim zakonom še naprej ohranjajo trije predpisi, ki so potrebni za izvajanje tega postopka. Odbor se je seznanil z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom, in z zakonodajno-tehničnega vidika. Amandma poslanskih skupin koalicije k 2. členu odpravlja nedorečenost, na katero je opozorila Zakonodajno-pravna služba. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval amandma poslanskih skupin koalicije k 2. členu in ga sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejet amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je vključen sprejeti amandma. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi ima besedo gospod Ivan Hršak za stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala, predsedujoča. Lep pozdrav vsem! V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo podprli Predlog zakona o prenehanju veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih, saj se z njim razveljavlja obstoječa nacionalna zakonodaja in vzpostavlja skupna, enotna pravna ureditev v skladu z evropskim pravnim redom. Njegov temeljni cilj je namreč uveljavitev enotne pravne ureditve na področju dostopnosti na trgu in uporabe biocidnih proizvodov v celotni Evropski uniji. Predlagani zakon ne posega v pridobljene pravice gospodarskih subjektov, saj v skladu z uredbo o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov iz leta 2012 ohranja status biocidnih proizvodov, ki so bili v Sloveniji legalno v prometu in uporabi do uveljavitve novega zakonodajnega okvira. Taista uredba določa poleg enotnih postopkov ocenjevanja biocidnih proizvodov, ki jih vodijo pristojni organi, tudi centralizirane postopke ocenjevanja aktivnih snovi in biocidnih proizvodov, ki jih bo vodila in koordinirala Evropska kemijska agencija v Helsinkih, zato se z razveljavitvijo Zakona o biocidnih proizvodih razveljavljajo tudi vsi podzakonski akti, izdani na njegovi podlagi, ki so te postopke urejali do sedaj. Omenjena uredba vsebuje tudi rešitev, s katero se ohranja obstoječa stopnja varovanja zdravja ljudi in okolja. To pomeni, da prenehanje veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih ne prinaša znižanja stopnje varovanja zdravja ljudi in okolja. Zato bomo, kot že rečeno, poslanke in poslanca Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije bo stališče predstavila gospa Iva Dimic.
Spoštovana predsedujoča, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Že sam naslov Predloga zakona o prenehanju veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih je dovolj zgovoren. Z biocidnimi proizvodi, kot so dezinfekcijska sredstva, konzervansi proizvodov in materialov, nekmetijski pesticidi in antivegetacijska sredstva, se praktično srečujemo dnevno oziroma pogosto, zaradi česar je njihova varnost za uporabnike še posebnega pomena. S predlaganim zakonom se razveljavlja dosedanja ureditev na področju proizvodnje in prometa z biocidnimi proizvodi, ker je zaradi obvezne neposredne uporabe uredbe 528/2012/EU o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov postal zakon nepotreben. Navedena uredba je bila sprejeta 22. maja 2012, v državah članicah Evropske unije pa se je začela uporabljati s 1. septembrom 2013. Uredba, ki se bo v Sloveniji uporabljala neposredno, uvaja enotne postopke za izdajo dovoljenj za aktivne snovi in biocidne proizvode, določa področja uporabe, ureja souporabo podatkov za druge predlagatelje, določa enotni nabor podatkov, ki jih mora vsebovati dokumentacija, ter predpisuje pristojbine, ki jih za opravljanje postopkov plačujejo podjetja Evropski kemijski agenciji in pristojnim organom držav članic Unije. Ker se uredba neposredno uporablja v vseh državah članicah Evropske unije, je torej nacionalna zakonodaja postala nepotrebna. V Novi Sloveniji bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija bo stališče predstavil gospod Darko Jazbec.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim, še posebej predstavnikom Ministrstva za zdravje. Vidimo, da so aktivni ne glede na kadrovsko situacijo. O vsebini smo že slišali. Predlog zakona o prenehanju veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih je posledica uveljavitve enotne pravne ureditve na področju dostopnosti na trgu in uporabe biocidnih proizvodov na tržišče Evropske unije. Zaradi implementacije enotne pravne ureditve s tem zakonom ustrezno razveljavljamo trenutno obstoječi Zakon o biocidnih proizvodih. Na področju ravnanja z biocidnimi proizvodi je temelj najprej predstavljala evropska direktiva o dajanju biocidnih pripravkov v promet in uporabo, ki je začela veljati leta 2000 in smo jo v slovenski pravni red povzeli z Zakonom o kemikalijah in nato leta 2006 nadgradili z Zakonom o biocidnih proizvodih. Nato je bila leta 2012 sprejeta še uredba o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov, ki se je v državah članicah Evropske unije začela neposredno uporabljati 1. septembra lansko leto. Ta določa enotni pravni instrument na področju dostopnosti in uporabe na evropskem trgu, uvaja enotne postopke za izdajo dovoljenj za aktivne snovi in biocidne proizvode, določa področja uporabe, ureja souporabo podatkov za druge predlagatelje, določa enotni nabor podatkov, ki jih mora vsebovati dokumentacija, ter predpisuje pristojbine, ki jih za opravljanje postopkov plačujejo podjetja Evropski kemijski agenciji in pristojnim organom držav članic Unije. Ker se ta uredba, kot rečeno, uporablja neposredno tudi v Sloveniji, že poteka postopek za sprejetje uredbe o izvajanju evropske uredbe o biocidnih proizvodih. Kaj pravzaprav so biocidi? Gre za sestavine, ki jih vedno pogosteje uporabljamo v gospodinjstvu in kmetijstvu, zato je prav, da jih na tem mestu vsaj omenimo. Pri biocidih gre torej za posebno vrsto pesticidov za zatiranje škodljivih organizmov v bivalnih ali drugih javnih prostorih, na primer za dezinfekcijo ali deratizacijo. Uporabljamo jih v raznih izdelkih oziroma materialih za konzervanse, za zaščito lesa in drugo. Vidimo zelo široko paleto uporabe. Gre za pripravke, ki vsebujejo eno ali več aktivnih snovi, ki na biološki ali kemični način uničujejo ali kako drugače vplivajo na nezaželene oziroma škodljive organizme. Njihovo poznavanje je izjemno pomembno tudi za potrošnike. Kot rečeno, bomo zaradi možnosti obstoja dvojne pravne normiranosti v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija podprli Predlog zakona o prenehanju veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke pa bo predstavil mag. Štefan Tisel.
Vsem lep pozdrav, spoštovana podpredsednica Državnega zbora, spoštovana državna sekretarka s sodelavci, spoštovani poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke Predlogu zakona o prenehanju veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih ne nasprotujemo. S 1. 9. 2013 se je v vseh članicah Evropske unije začela uporabljati uredba o dostopnosti na trgu in uporabi biocidnih proizvodov. Uredba uvaja enotne postopke za izdajo dovoljenj za aktivne snovi in biocidne proizvode, določa področja uporabe in določa enotni nabor podatkov, ki jih mora vsebovati dokumentacija, ter predpisuje pristojbine, ki jih za opravljanje postopkov plačujejo podjetja Evropski kemijski agenciji in pristojnim organom držav članic Unije. Vlada je predlagala obravnavo zakona po skrajšanem postopku, saj gre za prenehanje veljavnosti zakona, katerega vsebina bo po novem urejena v uredbi o izvajanju uredb Evropske unije o biocidnih proizvodih. Postavljalo se je vprašanje, ali ne bodo slovenski proizvajalci biocidnih proizvodov, ki so v glavnem mala ali srednja podjetja, diskriminirani pri poenotenju postopkov. Zagotovljeno je bilo, da je Republika Slovenija za izvajanje obravnavane uredbe določila svoj lasten seznam vrednotenja pristojbin za postopke, katerih izvedbo zahteva uredba. Pri določanju višine pristojbin so bila upoštevana mnenja predstavnikov industrije in Gospodarske zbornice Slovenije z namenom zagotoviti čim nižje stroške za proizvajalce in hkratnega doseganja ustrezne strokovne ravni. Poenotenje postopkov delovanja proizvajalcev biocidnih proizvodov pa na samo možnost vključevanja proizvajalcev na evropski trg biocidnih proizvodov po oceni urada nima posebnega vpliva. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov bo stališče predstavila dr. Andreja Črnak Meglič.
Spoštovana gospa podpredsednica, gospa državna sekretarka s sodelavci, kolegice in kolegi, prav lep pozdrav! Poslanska skupina Socialnih demokratov bo Predlog zakona o prenehanju veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih, ki ga je v obravnavo Državnemu zboru po skrajšanem postopku predložila Vlada, podprla. Predlog zakona se sprejema zaradi implementacije evropske zakonodaje in predvideva prenehanje veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih, ki je do sedaj urejal nacionalno ureditev na področju proizvodnje in prometa z biocidnimi proizvodi. Z implementacijo evropskega pravnega reda, ki pomeni razveljavitev Zakona o biocidnih proizvodih, bosta to področje urejali le še leta 2012 izdana uredba Evropskega parlamenta in Sveta številka 528 o biocidnih proizvodih in uredba o izvajanju uredbe o biocidnih proizvodih, ki jo pripravlja Vlada. Pomembno je poudariti, da se sedanja ureditev področja ne spreminja, temveč se v celoti ohranja in se na nekaterih mestih celo izboljšuje. Še posebej se je Slovenija angažirala na področju zaščite položaja manjših proizvajalcev biocidnih proizvodov in zavarovala njihov položaj. Glede na navedeno dovolite, da še enkrat ponovim: v naši poslanski skupini bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, in sicer pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA RESOLUCIJE O NACIONALNEM PROGRAMU NA PODROČJU PREPOVEDANIH DROG 2014–2020. Predlog resolucije je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga resolucije dajem besedo predstavniku Vlade. Stališče bo predstavila gospa Nina Pirnat, državna sekretarka na Ministrstvu za zdravje.
Hvala za besedo predsedujoči. Spoštovani poslanke in poslanci! Prepovedane droge so problem v vseh družbah sveta, ki se soočajo z enakimi izzivi, kaj narediti za zmanjšanje ponudbe prepovedanih drog in kako ukrepati, da do negativnih posledic rabe drog ne bi prišlo, vsaj ne v tolikšnem obsegu in ne s tolikšno škodo. Zato je resolucija oblikovana na podlagi široke palete teoretičnega in empiričnega znanja ter s ciljem, da se pojav prepovedanih drog v Sloveniji v prihodnjem obdobju bolj sistematično obvladuje in da se naredijo novi potrebni koraki v smeri izboljšanja stanja na tem področju. Med ključnimi cilji in nalogami, zapisanimi v novem nacionalnem programu na področju drog za obdobje 2014–2020, izpostavljamo: programe preprečevanja uporabe prepovedanih drog, s katerimi želimo povečati abstinenco in zmanjšati število novih uporabnikov drog med mlajšo generacijo ter zmanjšati število prekrškov in kaznivih dejanj, povezanih s prepovedanimi drogami; programe za preprečevanje okužbe z virusi HIV, hepatitisoma B in C ter smrtnih primerov zaradi prevelikih odmerkov; programe psihosocialne obravnave uporabnikov drog, terapevtskih skupnosti in komun ter programe reintegracije bivših zasvojenih oseb; razvoj koordinativnih struktur na področju drog na lokalni in državni ravni ter dejavnost proti organiziranemu kriminalu, prepovedanemu prometu z drogami, pranju denarja ter proti drugim oblikam kriminala v povezavi z drogami. Ta resolucija prihaja ob pravem času. Na področju prepovedanih drog smo namreč soočeni s številnimi novimi izzivi. Tu naj omenim predvsem hiperprodukcijo novih sintetičnih drog. Vsak dan namreč v laboratorijih po svetu nastajajo nove psihoaktivne snovi, kar predstavlja velik izziv tudi za mednarodno skupnost, saj se posamezne države ne odzivajo enako hitro na ta problem in postaja vse bolj jasno, da bo treba rešitve iskati v mednarodnih dogovorih in še bolj tesnem sodelovanju med državami. Poskusi legalizacije konoplje, ki smo jim bili pravkar priča tudi pri nas, jasno kažejo, da se bo morala mednarodna skupnost na novo opredeliti do tega problema prepovedanih drog. Nove droge in spremembe v vedenju uporabnikov drog pa bodo v prihodnje zahtevale večjo fleksibilnost tudi pri obravnavi uživalcev prepovedanih drog. V resoluciji o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog so med drugim nakazane tudi poti in načini reševanja problematike uporabe konoplje v medicini. Hkrati resolucija glede pozivov k nadaljnji liberalizaciji dostopa do drog opozarja na globalno naravo regulacije vseh drog, vključno s konopljo, in na potrebo, da se morebitne spremembe veljavne regulative obravnavajo v sodelovanju s pristojnimi mednarodnimi institucijami, Evropsko komisijo, Organizacijo združenih narodov, predvsem pa na podlagi znanstveno preverljivih spoznanj in ugotovitev. Povsod so seveda možne izboljšave in prav v nadgradnjo obstoječega v smislu boljše koordinacije in zagotavljanja večje kakovosti in učinkovitosti je usmerjen predlog nacionalnega programa. Predlagane izboljšave temeljijo na v preteklih letih opravljenih vrednotenjih izvajanja predhodne strategije in posameznih programov, kot je na primer metadonski program v okviru obravnave uživalcev prepovedanih drog v Centru za preprečevanje in zdravljenje odvisnosti od drog. Na področju preventive se novi nacionalni program osredotoča predvsem na krepitev zdravega načina življenja. Poudarek je na zagotavljanju preverjenih, kakovostnih in učinkovitih preventivnih programov, ki se izvajajo v različnih okoljih, na primer v šolstvu ali delovnih organizacijah. To pa zahteva usklajeno delovanje različnih resorjev ter tudi uvajanje standardov za tovrstne programe in njihovo vrednotenje. Na tem področju smo že v sami pripravi nacionalnega programa dosegli visoko stopnjo sodelovanja med zdravstvom, šolstvom in socialnim varstvom. Pomemben del predloga so tudi programi rehabilitacije, celovite psihosocialne obravnave, ki so sicer v pristojnosti Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, so pa hkrati nujno nadaljevanje obravnave uporabnikov prepovedanih drog v zdravstvu. Področje prepovedanih drog zahteva tesno medresorsko sodelovanje ter tudi dobro sodelovanje in vključenost nevladnega resorja. Formalni okvir za tak način dela predstavlja medresorska komisija za droge pri Vladi Republike Slovenije, ki je besedilo resolucije potrdila in bo tudi v bodoče skrbela za koordinacijo izvajanja nacionalnega programa. Komisija vključuje 9 resorjev, predstavnike stroke in civilne družbe.
Hvala lepa. Predlog resolucije je obravnaval Odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora zato dajem besedo predsednici odbora gospe Alenki Jeraj.
Hvala lepa. Odbor za zdravstvo je na svoji 8. seji 12. marca kot matično delovno telo obravnaval Predlog resolucije o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog 2014–2020, ki jo je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada Republike Slovenije. V poslovniškem roku so bili k predlogu resolucije vloženi amandmaji poslanskih skupin koalicije SD, DL, PS in DeSUS k več podpoglavjem. Dopolnilno obrazložitev predloga resolucije je podala ministrica za zdravje dr. Alenka Trop Skaza. Poudarila je, da področje prepovedanih drog zahteva tesno medresorsko sodelovanje in usklajevanje ter vključenost nevladnega sektorja. Formalni okvir dela predstavlja Komisija za droge pri Vladi Republike Slovenije, ki bo tudi v bodoče skrbela za koordinacijo izvajanja nacionalnega programa in vključuje 9 resorjev, predstavnike stroke in civilne družbe. Na področju prepovedanih drog se soočamo s številnimi novimi izzivi, predvsem v obliki hiperprodukcije novih sintetičnih drog, ki zaradi novih komunikacijskih orodij postajajo mednarodni problem. V laboratorijih po vsem svetu nastajajo vsak dan nove psihoaktivne snovi, ki se z veliko naglico širijo in prodajajo. Mednarodna skupnost se bo morala tako na novo opredeliti do problema prepovedanih drog. Aktualnost dogajanja na tem področju se kaže tudi v zahtevah civilne družbe po legalizaciji konoplje, ki smo ji priča tudi v Sloveniji. Predstavnica Nacionalnega inštituta za javno zdravje je povedala, da inštitut več kot 10 let epidemiološko spremlja stanje na tem področju, in podatki kažejo, da se vzorec uporabnikov drog v Sloveniji spreminja. V preteklosti je bila v ospredju uporaba opiatov, v zadnjih letih pa se predvsem med mladimi pojavljajo povsem nove droge. V ospredje prihaja uporaba konoplje, kokaina in novih sintetičnih drog ter inhalantov. Na inštitutu je bila v letu 2011–2012 izvedena raziskava o uporabi tobaka, alkohola in prepovedanih drog med prebivalci, starimi med 15 do 64 let. Po podatkih raziskave je 16 % prebivalcev Slovenije kadarkoli v življenju uporabilo prepovedano drogo, največkrat konopljo. Najpogosteje se prepovedane droge kombinira z alkoholom. Prav tako so raziskave pokazale, da je zelo pogosta uporaba konoplje in hlapil med mladostniki. V razpravi so nekateri člani odbora menili, da je resolucija premalo konkretna, predvsem pa, da ni programsko naravnana. Večji del resolucije je namenjen oceni stanja, premalo poudarka pa je danega na ohranjanju abstinence kot vrednote. Resolucija se ukvarja s prepovedanimi drogami, potrebovali pa bi tudi resolucijo o uporabi dovoljenih drog, predvsem s stališča prevelike uporabe alkohola in tobaka v Sloveniji. Tudi v okviru EU poteka široka razprava o rabi alkohola. Slovenija je na področju preventive veliko naredila, vprašanje pa je, ali obstoječi programi, predvsem metadonski, glede na porabljena sredstva dajejo ustrezne rezultate. Nekateri člani so bili mnenja, da resolucija predstavlja dober dokument, s katerim si država in ostale inštitucije prizadevajo za to, da bi to področje še naprej tako dobro delovalo. Vsi se zavedamo, kakšen problem predstavljajo prepovedane droge v družbi. Z dobrimi preventivnimi programi je Slovenija na teh področjih veliko naredila. Imamo razvito mrežo centrov, aktivne so nevladne organizacije. Ta resolucija je nadgradnja oziroma evalvacija prejšnje in predstavlja kakovostno osnovo za nadaljnje delo, ki bo podrobneje opredeljeno v akcijskem načrtu. Odbor je sprejel še dva amandmaja k podpoglavju Preventiva v vzgoji in izobraževanju in k podpoglavju Preventiva v šolskem okolju. Skladno s 128. členom Poslovnika je odbor glasoval o vseh delih predloga resolucije skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi 133. člena Poslovnika pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga resolucije o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog 2014–2020, v katerega so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog resolucije je sestavni del tega poročila.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije in v njenem imenu gospa Iva Dimic.
Spoštovani! Ministrstvo za zdravje je kot pristojno ministrstvo v sodelovanju z 9 resorji in zunanjimi strokovnjaki ter predstavniki civilne družbe pripravilo predlog resolucije o nacionalnem programu Republike Slovenije na področju drog za obdobje 2014–2020. Nacionalni program na področju drog v Sloveniji tokrat obravnavamo tretjič, in sicer je bil prvi sprejet leta 1992, nato pa je bila po daljšem časovnem razmiku v februarju 2004 sprejeta resolucija za obdobje 2004–2009. Cilj predlagatelja resolucije je zmanjšati in omejiti škodo, ki bi jo za posameznika, družino in družbo predstavljala raba prepovedanih drog. Glede na to, da naj bi bila ta resolucija za obdobje od leta 2014 do 2020, torej za šestletno obdobje, se nam v delu potrebnih ukrepov zdi preskromna, premalo konkretna in programska. Večji del resolucije je namenjen oceni stanja. V Novi Sloveniji menimo, da predlog resolucije ne pomeni zadostnega strokovnega odziva na problematiko naraščajočega števila tako ponudnikov kot uporabnikov prepovedanih drog. V resoluciji je dan občutno premajhen poudarek ohranjanju abstinence kot vrednote, ampak ravno nasprotno: pretirani pozitivni diskriminaciji uporabnikov drog. Glede na to, da strategija Evropske unije na področju drog poleg prepovedanih vključuje tudi dovoljene droge, zlasti alkohol, bi bilo smiselno pripraviti tudi resolucijo o uporabi dovoljenih drog, kot sta na primer alkohol in tobak. Evalvacija izvajanja pretekle resolucije je pokazala na premalo medsebojnega povezovanja in komunikacije med različnimi resorji ter tudi izvajalci programov, ki so bili v veliki meri prepuščeni sami sebi. V Poslanski skupini Nove Slovenije se lahko z veliko navedenimi ukrepi v resoluciji strinjamo, vendar pa so med njimi tudi takšni, ki jim izrecno nasprotujemo. Iz resolucije nekako veje paradigma o varnem uživanju drog, ni pa dovolj velikega poudarka danega preventivi in visokopražnih programih, ki imajo za cilj abstinenco. To je še posebej pomembno v teh časih, saj pripravljavci resolucije v njej priznavajo, da je Slovenija v tem trenutku na pomembnem razpotju tako glede vzorcev uporabe drog kot tudi glede pristopov za zmanjševanje rabe prepovedanih drog. Resolucija daje prevelik poudarek krepitvi mreže nizkopražnih programov in njihovi razširitvi na področja, kjer jih še ni, vključno za uporabnike konoplje. Pri obravnavi resolucij in druge zakonodaje s področja prepovedanih drog pa smo v Novi Sloveniji postali pozorni še na eno dejstvo, in sicer da smo ob vsakem takšnem programu malo bolj odprli vrata legalizaciji oziroma sprejemljivosti določene droge. Naj konkretiziram. Leta 1994 je bila sprejeta doktrina zdravljenja z metadonom. Slovenija je bila ena izmed prvih držav, ki je leta 1999 dekriminalizirala nedovoljeno drogo za osebno uporabo. Leta 2005 sta bili uvedeni v program zdravljenja še dve dodatni substitucijski zdravili, buprenorfin ter dolgo delujoči morfin. Tudi ta resolucija, ki je pred nami, med drugim predvideva uvedbo novega programa, in sicer predpisovanja heroina na recept, čemur bo treba prilagoditi vso ostalo zakonodajo. Na Odboru za zdravstvo je bila sicer opravljena daljša razprava o sami resoluciji, vendar ni bilo zaznati, da bi ta ukrep razen Nove Slovenije še koga skrbel. Prav tako resolucija predvideva vzpostavitev sistema za testiranje omenjene količine vzorcev drog za uporabnike, v katerem bi uporabniki lahko anonimno posredovali vzorce v brezplačno ali plačljivo testiranje drog. Nadalje, postavitev iglomatov in program izmenjave igel v lekarnah. V Novi Sloveniji menimo, da je pri načrtovanju ukrepov in programov treba biti skrajno previden, saj lahko z neprimernimi pristopi celo spodbujamo vedenje, ki bi ga v osnovi želeli preprečiti. Menimo, da bi morali v večji meri spodbujati preventivne in visokopražne programe, ki imajo za cilj popolno abstinenco, kot so terapevtske skupnosti in komune. Ohranjanje abstinence mora biti vrednota. V Novi Sloveniji smo proti kakršnimkoli ukrepom v smeri legalizacije in dekriminalizacije posameznih prepovedanih drog. Popolnoma nesprejemljiv je predviden program predpisovanja heroina na recept glede na podatek, da se je število uporabnikov stabiliziralo. Nikjer v resoluciji to ni strokovno utemeljeno. Z vsako resolucijo se naredi še kakšen korak več k liberalizaciji. Poslanska skupina Nove Slovenije predloga žal iz navedenih razlogov ne podpira.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije bo predstavil stališče gospod Darko Jazbec.
Hvala za besedo. Moram pohvaliti pripravljavce te resolucije. Po mojem mnenju in mnenju Pozitivne Slovenije gre za zelo dober dokument. Namreč, gre za 67 strani – to ni nekaj na 5 straneh napisano –, za zelo razdelano resolucijo, in če se to dobro prebere, vidimo, da nova resolucija o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog 2014–2020 temelji na osnovi. Zdaj bom pa naštel te temelje. Na rezultatih evalvacij pretekle strategije 2004–2009, potem na ugotovljenih potrebah vseh resorjev. Namreč, kar 9 različnih je vključenih. Vidimo, da ta tematika zadeva zelo širok spekter. Nadalje, na novejših izsledkih znanosti, na usklajevanju nacionalne zakonodaje z zakonodajo EU, na celostnem pristopu, ki združuje na eni strani zmanjševanje povpraševanja in na drugi strani zmanjševanje ponudbe. Potem temelji tudi na spremljanju ter upoštevanju sprememb epidemiološke slike. V zadnjih letih tako v ospredje prihaja predvsem uporaba konoplje, kokaina in sintetičnih drog ter drog, ki trenutno sploh še niso na listi prepovedanih drog, saj je inovativnost proizvajalcev in preprodajalcev izjemna. V primerjavi z EU izstopamo pri uporabi hlapil in konoplje, ki so v Sloveniji, tako ocenjuje kar 45 % mladih, zelo lahko dostopna. Prav tako se v Sloveniji ne zavedamo dovolj škodljivosti uporabe prepovedanih drog, saj je odstotek mladih, ki se tega zavedajo, nižji kot pri mladostnikih v drugih državah Evropske unije. Zato je po oceni Poslanske skupine Pozitivna Slovenija izrednega pomena prav preventiva na področju vzgoje in izobraževanja tudi v šolskem okolju. Na matičnem delovnem telesu smo sprejeli tudi amandmaja odbora, prispela s strani Preventivne platforme. Ta vsebina oziroma dopolnjeni predlog resolucije pa je naletel na neodobravanje s strani Zveze nevladnih organizacij na področju drog in zasvojenosti, ki opozarja na zmanjševanje preventivnih ukrepov ravno v prej omenjenem okolju. Torej, dilema je bila, ali je zmanjševanje škode sploh preventiva in ali to sodi v šolsko okolje. Pristojno ministrstvo zagotavlja, da je z besedilom še vedno dana možnost vsem programom, ki delujejo na podlagi načel zmanjševanja škode za delo v šolskem prostoru na podlagi kriterijev kakovosti. Te kriterije pa bo na predlog Komisije Vlade za droge pripravila ekspertna skupina za opredelitev preventive v šolskem prostoru, kot je v resoluciji že navedeno. Naj za konec še omenim, da je Vlada s predlogom resolucije sledila tudi sprejetemu sklepu Odbora za zdravstvo na področju uporabe konoplje v medicinske namene, kar je možno zagotoviti s spremembo Uredbe o razvrstitvi prepovedanih drog in s tem zagotoviti dostopnost do zdravil, izdelanih iz kanabisa. S tem bo omogočena raba zdravil iz konoplje pod zdravniškim nadzorom skladno z veljavnimi predpisi na področju zdravil in na podlagi strokovno usklajenih smernic za njihovo predpisovanje, ki jih pripravi medicinska stroka. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija bomo predlog resolucije o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog do leta 2020 podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo stališče predstavil mag. Štefan Tisel.
Še enkrat vsem lep pozdrav, spoštovani prisotni! Predlogu resolucije o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog 2014–2020 v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne nasprotujemo. Resolucija je običajno lepo napisana, je seznam želja, kaj bi bilo dobro, če bi bilo. Vsekakor usmerjajo ideje za izboljšanje položaja na različnih področjih in ravneh, žal pa pogosto ostanejo bolj na načelni ravni. Akcijski načrt je tisti, ki konkretizira dejavnost v različnih sredinah, posamezne projekte in programe ter velja za obdobje dveh let. Na Odboru za zdravstvo smo prejeli obljubo Ministrstva za zdravje, da je akcijski načrt v pripravi oziroma da se priprava že končuje. Mnoge dejavnosti že zdaj potekajo zgledno, na primer preprečevanje obolevnosti za HIV pri uporabnikih prepovedanih drog, in tudi dejavnosti preventive so na več področjih zadovoljive, da ne rečemo dobre. Številni predstavniki strokovne javnosti, Ministrstvo za zdravje, Nacionalni inštitut za javno zdravje, Komisija za droge Vlade Republike Slovenije, Urad za droge, Center za zdravljenje odvisnosti od prepovedanih drog kot tudi laična javnost, nevladne organizacije, Zveza prijateljev mladine, Združenje za državljanski nadzor zdravstvenega varstva, so na odboru predstavili dosežke oziroma izboljšave v preteklem obdobju. Tudi poslanci vseh poslanskih skupin smo si bili enotni, da se prizadevanja za preventivne ukrepe v zvezi s prepovedanimi drogami ne morejo ločevati od preventive v zvezi z dovoljenimi drogami, kot sta nikotin in alkohol. Zasvojenost ima lahko enake posledice, ki so prav tako hude, tako na socialnem področju kot na področju obolevnosti in smrtnosti. Preventiva se mora začeti že pri načrtovanju družine, nadaljevati v vrtcih, šolah, športnih društvih, drugih društvih, delovnih organizacijah, zavodih ter tudi v društvih civilne družbe, ki se ciljano ukvarjajo z zasvojenci in njihovimi svojci. Tudi zdravstveni zavodi, ki se ukvarjajo s posledicami zasvojenosti oziroma zasvojenci, včasih preveč rutinsko postopajo in spregledajo kakšno možnost, da je zasvojenec še ozdravljiv. Statistika pravi, da se tretjina zasvojencev lahko ozdravi, tretjina se zdravi in potem ponovno začne jemati oziroma spada med povratnike, ena tretjina zasvojencev pa je nekako odpisanih, prepuščenih metadonski ambulanti, in s tem si umijemo roke, da vse storimo. Tako se letno porabi približno 5 milijonov evrov za te programe. Morda bi se dalo koga še rešiti iz pekla drog z bolj subtilnimi programi. Pred kratkim smo v Državnem zboru obravnavali zakon o konoplji, ki ga je predlagal Slovenski konopljin socialni klub in ga je s pomočjo podpisov volivcev vložil v parlamentarno obravnavo. Parlamentarna razprava je pokazala, da konopljo občasno uporablja 16 % prebivalcev, večinoma v zdravstvene namene. Medicinski učinki glede zdravljenja različnih bolezni, tudi raka, večinoma še niso dokazani, je pa lajšanje bolečin in boljše počutje tisto, kar bolnike vodi v uporabo konopljinega olja. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne nasprotujemo uporabi konoplje v zdravilne namene, vendar mora biti tudi v rokah medicine in pod kontrolo. To pa nikakor ne pomeni legalizacije konoplje. Da je vsebina resolucije o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog zelo obsežna in prepletena, pove že to, da se dotika kar 9 ministrstev. Ker je vključenih toliko organizacij in posameznikov, se obeta upanje, da se bo preventiva še izboljšala, da bodo ljudje bolj ozaveščeni in tudi bolj pripravljeni pomagati odvisnikom in njihove skupnosti v svojem sosedstvu tudi bolj tolerirali oziroma sodelovali z njimi. Tudi za najtežje odvisnike ni rešitev metadon ali sterilna igla, ampak tudi individualni pristop, ki lahko privede do uspeha. Ravno v tem tednu od 1. do 7. aprila 2014 poteka Teden zdravega mesta in Lokalne akcijske skupine za preprečevanje zasvojenosti z drogami. Vključena je Slovenska mreža zdravih mest, občine, Rdeči križ in druge humanitarne organizacije, zdravstvene organizacije in številni prostovoljci. Čestitam jim za njihovo dela in njihova prizadevanja in vsem hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov bo stališče predstavila dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala za besedo. Predlog resolucije o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog za obdobje 2014–2020 predstavlja kontinuiteto resoluciji, ki se je iztekla leta 2009. Predlog resolucije so v okviru javne razprave obravnavale različne zainteresirane skupine, nevladne organizacije, posamezniki in društva, ki so lahko na predlog besedila podali tudi svoje pripombe in dopolnitve. Gre za izjemno kompleksno in multidisciplinarno področje, ki se tiče več vladnih resorjev in nevladnih organizacij, ki morajo opraviti velik napor, da se uskladijo in skupaj delujejo in sodelujejo pri iskanju rešitev, ki bodo na področju prepovedanih drog kljubovale novim izzivom, ki se vsakodnevno pojavljajo v novih oblikah. Povečana proizvodnja novih sintetičnih drog v kombinaciji z informacijsko-komunikacijskim napredkom nas vsakodnevno postavlja pred nove ovire v boju proti uporabi in ozaveščanju o posledicah uporabe prepovedanih drog. Nova dognanja in rezultati raziskav pa nas navajajo k potrebi, da na ravni mednarodne skupnosti opravimo ponoven razmislek o redefiniciji in pristopu k obravnavi prepovedanih drog. Nov nacionalni program nadgrajuje obstoječega in odpira možnosti za nove pristope pri iskanju odgovorov na izzive. Pred nami je že tretji nacionalni program, za katerega upamo, da bo vsaj tako uspešen kot predhodna, ki sta med drugim pomembno prispevala k uvrstitvi Slovenije med najuspešnejše države v preprečevanju okužb med uporabniki drog. Nacionalni program je tako osnova za izboljšanje stanja in se usmerja na področje preventive. Predlog je usmerjen k doseganju boljše koordinacije, zagotavljanju večje kakovosti in učinkovitosti, k preventivi s poudarkom na krepitvi zdravega načina življenja. Poudarek je tudi na zagotavljanju preverjenih, kakovostnih in učinkovitih preventivnih programov, ki se izvajajo v različnih okoljih. Pomemben del programa pa je vsekakor tudi rehabilitacija oziroma celostna psihosocialna obravnava. Izvajanje te strategije je podkrepljeno z dvoletnimi akcijskimi načrti. V teh dvoletnih akcijskih načrtih, katerih bistvena lastnost mora biti medsektorski pristop k reševanju problematike drog, je treba dobro opredeliti tveganja, ki privedejo do zgodnje uporabe drog, ter pristope in ukrepe s ciljem zmanjšanja tveganja na minimum, vključevati pa morajo tudi kazalnike napredka. Zato je vsekakor zelo potreben analitičen pristop k problematiki in izbor najboljših metod ukrepanja, ki morajo biti učinkovite in ne smejo prizadeti integritete posameznika. V Sloveniji je uporaba prepovedanih drog problem, ki se širi. V zadnjih letih se pojavljajo povsem nove droge in vse večji delež uporabnikov teh novih drog, predvsem med mladimi. To nas mora zelo skrbi in na tem področju moramo vsi skupaj opraviti svoje delo. Zato Socialni demokrati pozdravljamo sprejetje resolucije o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog za obdobje 2014–2020, ki temelji na vseh nadaljnjih ukrepanjih, in ga bomo tudi soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste bo stališče predstavil gospod Marko Pavlišič.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovane predstavnice ministrstva, spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Nacionalni program na področju drog za obdobje 2014–2020 je namenjen celovitemu in uravnoteženemu razvoju vseh ukrepov, programov in aktivnosti, ki prispevajo k uspešnemu in strokovno podprtemu načinu reševanja problematike prepovedanih drog. Ker je problematika prepovedanih drog izrazito medresorsko in multidisciplinarno obravnavana, rešitve, ki jih ta program navaja, segajo tako na področje zmanjševanja škode, preventive, zdravljenja in socialne obravnave kot tudi na področje preprečevanja ponudbe prepovedanih drog. S tem dokumentom, pri pripravi katerega so v medresorski delovni skupini sodelovali tako predstavniki nevladnih organizacij kot raziskovalci, želimo prispevati tudi različne aktivnosti v regiji in v širšem evropskem prostoru, zlasti z našim aktivnim sodelovanjem v mednarodnih organizacijah. V Državljanski listi zagovarjamo racionalne in strokovno podprte rešitve, zato želimo ob tej priliki ponovno spomniti na temo, ki je neposredno povezana z uporabo prepovedanih drog. Če želimo slediti priporočilom strokovnjakov s področja uporabe drog, bi bilo smiselno pogledati resnici v oči in si priznati, da imamo v Sloveniji zelo stigmatizirane nekatere prepovedane droge in hkrati izjemno sproščen odnos do nekaterih dovoljenih drog. Konoplje se tako v Sloveniji ne sme uporabljati niti v medicinske namene, medtem ko so vina oproščena trošarine. Sedaj pa se vprašajmo, s čim imamo več težav – s kronično bolnimi, ki si želijo ozdraveti ali lajšati bolečine s pomočjo zdravilnih rastlin, katerih uporaba je ponekod v tujini že dovoljena, ali z množičnim alkoholizmom? V Državljanski listi zagovarjamo osebno svobodo umnih in razumnih posameznikov, zato smo naklonjeni popolni deregulaciji konoplje z uporabo tako v zdravilne kot tudi v tako imenovane rekreativne namene. Ker pa se zavedamo, da je uporaba v rekreativne namene problematična in si zasluži širšo strokovno obravnavo, danes ponovno pozivamo odgovorne na ministrstvih, ki regulirajo proizvodnjo, promet in uporabo konoplje, da v čim krajšem času sprovedejo ukrepe, potrebne za uvrstitev konoplje med tradicionalna zdravila rastlinskega izvora in omogočijo bolnikom, obolelim z rakom ali drugimi težkimi kroničnimi boleznimi, da bodo lahko do zdravil iz konoplje prišli na nadzorovan način in jih uporabljali pod nadzorom strokovnjakov, namesto da jih nabavljajo na črnem trgu in jemljejo brez kakršnegakoli nadzora. Predlog resolucije torej predstavlja trdno osnovo, da s pomočjo strokovnjakov določimo prioritete glede ukrepov in politike na področju drog, ki bo končno slonela na trdnih znanstvenih dokazih, ne pa na uveljavljenih družbenih normah, ki so rastle okoli strahu pred neznanim. Predlog resolucije v Državljanski listi podpiramo.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo stališče predstavila gospa Jasmina Opec.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Predlog resolucije o nacionalnem programu na področju drog je sicer obsežen akt, ki pa je po mnenju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke vse preveč zbirka zapisov in mu predvsem manjkajo dejanske opredelitve in rešitve ter bolj učinkovit program. Glede drog je v javnosti veliko govora zadnje čase tudi zaradi vse glasnejših zahtev po legalizaciji drog, po uzakonitvi industrijske konoplje in podobnih. Znano je, da se na področju prepovedanih drog soočamo s številnimi novimi izzivi, predvsem v obliki hiperprodukcije novih sintetičnih drog. Zato bi pričakovali, da se bo predlagatelj potrudil in ponudil sodoben, učinkovit in predvsem konkretiziran program za tako občutljivo področje, ki ima velike posledice na posameznike in posledično na družbo. Zavedamo se, da področje prepovedanih drog zahteva tesno medresorsko sodelovanje in usklajevanje ter vključevanje civilne pobude in nevladnega sektorja. V Sloveniji smo na področju prepovedanih drog v preteklosti razvili že celo vrsto naprednih ukrepov in programov. Začele so delovati tudi lokalne akcijske skupine, ki pa so žal ponekod zamrle. Tudi taki programi so prispevali, da Slovenija sodi med najuspešnejše države v preprečevanju okužbe s HIV in hepatitisom B in C med uporabniki drog. Za to gre zahvala predvsem številnim prostovoljcem po lokalnih skupnostih, da pomagajo prepoznati probleme in poskušajo pomagati reševati. Program mora vsebovati tudi jasne definicije, da ne prihaja v praksi do zapletov in do različnih tolmačenj in ga ne bi bilo mogoče učinkovito izvajati. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke kljub kritičnosti do predloga podpiramo predloženi nacionalni program, ki odpira možnosti za ukrepanje na novih področjih, ki se odpirajo in predlagajo nadgradnjo obstoječih pristopov na področju prepovedanih drog. Prav tako se nam zdi pomembno, da program na področju preventive daje poudarek vzgoji za zdravo življenje. Podpiramo usmeritve, ki bodo zagotavljale preverjene, kakovostne in učinkovite preventivne programe, ki se izvajajo v različnih okoljih. Pomembno je, da se ozaveščanje začne že v rosnih, mladih letih, v otroštvu in šolah ter se nadaljuje na delovnem mestu in v delovnih organizacijah. To zagotovo zahteva usklajeno delovanje različnih resorjev in tudi uvedbo standardov za take programe in njihovo vrednotenje. Ob tem programu v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke želimo poudariti, da je bodočnost mladih in skrb za njihov zdrav razvoj, da ne bodo zapadali v različne odvisnosti, tudi in predvsem od alkohola, torej od dovoljenih in nedovoljenih drog, odvisna od vpliva v družbi, ključna pa je v vlogi družine in v ozaveščenosti staršev, zato mora država in družba tudi v krizi ali še posebej v krizi podpirati družino, pomagati staršem, da lahko opravljajo svojo poklicanost in skrbijo za svoje otroke. Brez take podpore družini so vsi programi zaman. Zato v podpori programa v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pričakujemo učinkovite dvoletne akcijske programe, ki bodo vključevali tudi skrb za družinsko življenje in ozaveščanje staršev kot enega osnovnih pogojev za zdrav razvoj otrok in mladine. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo stališče predstavil gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, predsedujoča. Lep pozdrav vsem! Dopolnjeni predlog resolucije o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog za obdobje 2014–2020 predstavlja strateško izhodišče za enoten, celovit in uravnotežen pristop države na področju drog. Prilagojen je trenutnim razmeram in novim izzivom, ki se pojavljajo na tem področju, kot so na primer zahteve po drugačni ureditvi uporabe konoplje, še zlasti pa ukrepom v zvezi z uživanjem številnih novih vrst drog, ki v zadnjem času dosegajo hiperprodukcijo in v zvezi s katerimi se šele išče prave pristope za zajezitev njihove uporabe. V Sloveniji, podobno kot v drugih državah Evropske unije, v zadnjih letih delež uporabnikov drog, ki uporabljajo heroin kot prvo drogo upada, a hkrati v ospredje prihaja uporaba konoplje, kokaina in sintetičnih drog ter drog, ki trenutno še niso na listi prepovedanih drog. Te droge so lahko dostopne in relativno poceni, vendar pa za uporabnike predstavljajo veliko tveganje, saj pogosto vsebujejo neraziskane snovi. Nacionalni inštitut za javno zdravje je v letih 2011 in 2012 izvedel prvo raziskavo o uporabi tobaka, alkohola in prepovedanih drog med prebivalci, starimi od 15 do 64 let, pri čemer so odkrili, da je med vsemi prebivalci katero izmed prepovedanih drog uporabilo 16 % prebivalcev, največ konopljo. Pri tem poseben problem predstavlja problematika uporabe več drog hkrati, zlasti v kombinaciji z alkoholom, kar je najbolj razširjeno v populaciji mladih odraslih. Prav slednje je izjemno zaskrbljujoče. Alarmanten je tudi podatek, da je v letu 2011 okrog 25 % anketiranih dijakov, starih med 15 in 16 let, že uporabilo katero od prepovedanih drog, pri čemer v Sloveniji izstopa uporaba konoplje in inhalantov, lepil, razredčil in kuhinjskega plina. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije menimo, da dejstvo, da pri nas večji odstotek mladih kot v povprečju v Evropski unije ocenjuje, da uporaba konoplje ni tvegana, zahteva resno delo na področju ozaveščanja in preventive v vzgoji in izobraževanju. Izpostaviti velja tudi problematiko mladostnikov, ki uporabljajo droge. Gre za najstnike, stare 15 oziroma 16 let, ki bi potrebovali zdravljenje z metadonom. Precejšen delež le-teh namreč ostaja izven obstoječih programov, saj se slednji izvajajo le za odrasle, mladim pa niso prilagojeni. V naši poslanski skupini zato še posebej pozdravljamo, da so si pristojni za cilj zadali razvoj specifičnih programov za posebej ranljive skupine. V okviru le-teh pa je treba razviti tudi nove podprograme za pomoč nosečnicam, otrokom in družinam, saj v Sloveniji beležimo porast števila uporabnikov drog, ki živijo v različnih oblikah partnerskih skupnosti in imajo otroke. Nacionalni program na področju drog temelji na ugotovljenih potrebah na tem področju v vseh pristojnih resorjih, na rezultatih evalvacij izvajanja pretekle strategije, na novejših izsledkih znanosti ter na obstoječi zakonodaji s tega področja. Pripravljen pa je bil v sodelovanju tako uporabnikov kot nevladnih organizacij, strokovnjakov in politike. Ob tem pa naj dodam, da področje drog in preprečevanje njihove uporabe ni zgolj množica določenih ukrepov in ciljev, ampak je predvsem veliko žalostnih zgodb in uničenih življenj. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo dopolnjeni predlog resolucije podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji k dopolnjenemu predlogu resolucije niso bili vloženi. Odločanje o predlogu resolucije bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 18. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA RESOLUCIJE O NACIONALNEM PROGRAMU ŠPORTA V REPUBLIKI SLOVENIJI ZA OBDOBJE 2014–2023. Predlog resolucije je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga resolucije dajem besedo predstavniku Vlade. Aljuš Pertinač, državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani poslanke in poslanci! Hvala lepa za besedo. Resolucija o nacionalnem programu športa prihaja na vaše klopi pozno, ampak se mi zdi, da vseeno še vedno pravi čas. Nekaj let je minilo, odkar je potekla veljavnost prejšnjemu nacionalnemu programu športa. Res je sicer, da se je vmes ta še vedno uporabljal kot podlaga za pripravo letnih programov športa, ampak se boste verjetno strinjali z menoj, da je že prav, da se je pripravila tudi resolucija o nacionalnem programu športa, ki nagovarja sedaj 9-letno obdobje od leta 2014 do leta 2023. Vesel sem, da je javna predstavitev mnenj pokazala široko podporo znotraj civilne sfere znotraj športa temu dokumentu, da smo skozi to javno predstavitev mnenj lahko naslovili tudi še nekatera odprta vprašanja, ki so potem v nadaljnji obravnavi dokumenta na matičnem delovnem telesu bila tudi, vsaj po našem mnenju, ustrezno naslovljena, nekaj jih je pa še danes pred nami. Pričakujem, da bo dokument sprejet še s kakšnim amandmajem in da bo res dobra podlaga za to, da v naslednjem 9-letnem obdobju pripravimo ustrezne letne programe športa oziroma najprej izvedbeni načrt, s katerim bomo poskrbeli, da bodo strateški cilji, ki so v dokumentu zajeti, tudi uresničeni. Izpostavil bi še celovitost dokumenta, ki na enem mestu naslavlja vsa vprašanja, ki zadevajo šport v Republiki Sloveniji, tako če govorimo o vrhunskem športu, rekreativnem športu, množični participaciji v športu, športu starejših, športu otrok in mladine, o povezavi športa z izobraževalnim sistemom, grajenju profesionalne kariere športnikov po zaključku svoje profesionalne poti in tako naprej. Skratka, zdi se mi, da se lahko veselimo obravnave in, verjamem, sprejetja tega dokumenta, potem pa nas seveda kot predlagatelja čaka težko delo, ampak hvaležno, da spravimo te cilje, ki so zajeti v resoluciji, tudi v prakso oziroma jih uresničimo. Toliko za uvod. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Predlog resolucije je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Jožefu Kavtičniku.
Hvala lepa, podpredsednica. Lep pozdrav državnemu sekretarju, v. d. direktorju Direktorata za šport! Kolegice in kolegi! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na svoji 13. seji 11. 3. 2014 obravnaval Predlog resolucije o Nacionalnem programu športa v Republiki Sloveniji za obdobje 2014–2023. Predlog resolucije je obravnavala tudi komisija Državnega sveta za kulturo, pred tem pa je bila 27. februarja 2014 v Državnem zboru tudi javna razprava o predstavitvi mnenj o predlogu resolucije o nacionalnem programu športa, ki je dobil širšo strokovno podporo. Torej, kot sem dejal, je Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost in šport v svojem mnenju predlog resolucije sicer podprla, a opozorila, da se vrsta podpornih mehanizmov na področju športa vendarle ni udejanjila, in sicer pri uveljavljanju programov športne vzgoje v celotni izobraževalni vertikali. Predvsem so mislili tukaj na terciarni ravni in tudi na področju zdravstvenega varstva športnikov. Premalo naj bi bilo doseženo tudi pri promociji poslanstva športa kot pomembnega dejavnika zdravega načina življenja. Opozorili so tudi na vprašanje urejanja statusa vrhunskega športnika za vključitev v programe visokošolskega izobraževanja oziroma o karierni možnosti po koncu športnega udejstvovanja. Opozorili so na pomembnost ugodne davčne politike oziroma na finančne spodbude na področju podjetništva. Opozorilo je šlo v smeri zmanjševanja števila ur športne vzgoje v nekaterih športnih programih in opuščanje športne vzgoje iz visokošolskih programov. Zato so predlagali odboru, da sprejme amandma v 9. poglavju, da se ukrep obštudijske športne dejavnosti iz druge skupine uvrstijo v prvo skupino. Ta amandma ni dobil podpore odbora. Državni sekretar na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport je v imenu predlagatelja povedal, da z nacionalnim programom športa država soustvarja pogoje za razvoj športa kot pomembnega dejavnika razvoja posameznika in družbe ter prispeva k zmanjševanju neenakosti na področju dostopnosti do športne vadbe. Nacionalni program športa opredeljuje javni interes, ki ga udejanjajo nosilci in izvajalci slovenskega športa. Velik poudarek je dan na področju strokovnosti dela, povečanju vpliva civilne sfere in odločanja, zagotavljanja avtonomije nosilcev pri upravljanju meril in ukinitvi monopolov, vnaša pa tudi potrebe po posodobitvi strateške usmerjenosti športa. V predlog resolucije so vključene tudi nove vsebine kot samostojna poglavja, kot na primer obštudijske športne dejavnosti, šport starejših, izobraževanje nadarjenih in vrhunskih športnikov, profesionalni šport, športni turizem, varuh športnikovih pravic, trajnostni vidik v športu ter preprečevanje zlorab pri športnih stavah. Opozoril je tudi na to, da bo nacionalni program športa v celoti mogoče uveljavljati postopoma, skladno z uspešnostjo, rastjo javnih sredstev, ki se namenjajo za šport na državni in lokalni ravni. Zakonodajno-pravna služba je podala pisno mnenje in pojasnila, da so bile njihove pripombe deloma upoštevane v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin. V okviru razprave so članice in člani odbora ter drugi vabljeni pri obravnavi 1. poglavja menili, da je za izvajanje programov predloga resolucije potrebna urejenost zakonodaje. V razpravi k poglavju 6.1.1 pa so se pogovarjali tudi o športni dejavnosti v vzgojno-izobraževalnih ustanovah, ki se sicer izvaja, velik del pa je tudi plačljiv in zato so za nekatere nedostopne. Tukaj je bil vložen amandma, ki ga je odbor tudi sprejel. V razpravi o amandmajih k poglavju 6.1.7 je državni sekretar opozoril, da področje delovnih razmerij športnikov urejata Zakon o športu in pravilnik Pogoji, pravila in kriteriji za registriranje in kategoriziranje športnikov v Republiki Sloveniji. V razpravi o amandmajih je k podpoglavjema 6.4.3 in 6.5 državni sekretar opozoril, da bi z uvajanjem ustreznejših, ugodnejših davčnih politik za vrhunske športnike posegali na področje davčne zakonodaje, kar ni v pristojnosti predloga resolucije. Po končani razpravi o posameznih poglavjih je odbor sprejel nekaj amandmajev, en amandma pa je bil tudi umaknjen. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o vseh delih predloga resolucije skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga resolucije, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnilni predlog resolucije je sestavni del tega poročila.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prva ima besedo gospa Alenka Bikar v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala za besedo. Spoštovani vsi prisotni, prav en lep dober dan želim! Predlagani nacionalni program športa za obdobje 2014–2023 ima osnovni cilj, da šport ostane pomemben del kulture našega naroda. Resolucija dejansko udejanja, kar določa Zakon o športu, in sicer opredeljuje način uresničevanja javnega interesa v športu. Predstavlja stabilno okolje za udejanjanje športa kot pomembnega dejavnika razvoja vsakega posameznika, s posebno pozornostjo namenjeno športni dejavnosti otrok in mladine, kar bo nedvomno imelo vpliv tudi na razvoj slovenskega vrhunskega športa. Nacionalni program zajema področja športnih programov, športnih objektov in naravnih površin za šport, razvojnih dejavnosti, organiziranosti v športu, športnih prireditev in promocije športa, družbene in okoljske odgovornosti v športu ter podpornih mehanizmov za šport. Med ključnimi cilji so tako povečanje deleža redno športno dejavnih odraslih prebivalcev Slovenije, deleža športno dejavnih prebivalcev v strokovno vodenih programih, povečanje števila športnikov v tekmovalnih sistemih, obdržati število vrhunskih športnikov in tako dalje. Bistvo celotne strategije pa je povečati prepoznavnost športa kot pomembnega družbenega podsistema. Kot tak nacionalni program ne posega v sam šport, ampak predvsem ustrezno ustvarja primerne pogoje za njegov razvoj. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija nacionalni program športa za naslednje obdobje podpiramo v iskreni želji, da bi bile zmage naših športnic in športnikov posledice predvsem naše uspešne in učinkovite športne politike in ne posledica globine denarnic njihovih staršev. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke gospod Tomaž Lisec.
Spoštovani! V Poslanski skupini SDS smo predlagali tudi javno razpravo o resoluciji o nacionalnem programu športa v Republiki Sloveniji za naslednje obdobje, ki je bila po našem mnenju uspešna. Ugotavljamo pa, da je sama resolucija napisana zelo splošno, brez nekaterih pomembnih ključnih področij, kot je na primer izobraževanje športnikov. Tako smo tudi sami predlagali in še tudi za danes predlagamo, da se v resolucijo vključi amandma, ki bi govoril, da se mora vrhunskim športnikom omogočiti možnost študija vsaj na daljavo. Nekorektno je, da so kaznovani zaradi tega, ker tekmujejo in trenirajo, ob tem pa se ne morejo izobraževati. Večina športnikov se mora že v rani mladosti, najkasneje pa v srednji šoli, odločiti, ali bodo nadaljevali šolanje ali pa se popolnoma posvetili športu. Zaradi tega oziroma tega sistema v Sloveniji izgubimo veliko nadarjenih športnikov, po drugi strani pa mnogi tudi prekinejo izobraževanje ter z njim začnejo spet po koncu športne kariere, kar pa je težko. Strinjamo se lahko, da je po tolikšni odsotnosti izobraževanja precej težko začeti na vseh področjih, tudi na izobraževanju. Ugotavljamo tudi, da so delovna razmerja v športu precej staro opredeljena in zastavljena. Žalosti nas tudi odnos koalicije, te vlade, ki na matičnem odboru ni sprejela niti enega amandmaja Slovenske demokratske stranke, čeprav so bili po našem mnenju strokovno in dobro pripravljeni. Slovenski športniki so soočeni z zelo neugodno davčno politiko, zato v Poslanski skupini SDS pozdravljamo Zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov, a v resoluciji bi lahko omenili, da si vsaj prizadevamo za davčno razbremenitev športnikov. V SDS obžalujemo tudi to, da se premalo posvečamo področju sponzorstev v športu. Glede na obstoječo zakonodajo pogrešamo poglavje, ki bi omenjalo ali za prihodnost predvidelo možnost oglaševanja in posledično vlaganja sponzorskih sredstev v šport tujim družbam, kot so na primer stavniške hiše, od česar bi imel slovenski šport glede na trenutne gospodarske razmere vsekakor mnogo koristi. Po drugi strani pa je aktualna vlada Alenke Bratušek z novelo Zakona o dostopu do informacij javnega značaja slovenskemu športu in slovenskim športnikom in športnicam naredila medvedjo uslugo. Po mnenju SDS politika nima kaj delati v športu. Kot napad politike na šport pa lahko označimo spremembe Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, ki privilegira položaj Olimpijskega komiteja Slovenije, spremembe pa so bile kritizirane s strani mnogih strokovnjakov in tudi s strani Komisije za preprečevanje korupcije. Če bi koalicija imela interes urediti položaj Fundacije za šport, bi to lahko uredila z novim zakonom, ne pa z zakonom, katerega glavni namen se je zaključil po našem mnenju že pred 10 leti. Spoštovani, spoštovane! V resoluciji je še ogromno odprtih vprašanj. Škoda. Pričakujemo pa, da bo zakonodaja na tem področju bolj konkretna, bolj vsebinska in bolj v prid slovenskim športnikom in športnicam. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Naslednja ima besedo mag. Majda Potrata, ki bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod državni sekretar, spoštovani gospod direktor Direktorata za šport! Kakšno je mnenje poslanske skupine o resoluciji, ne da bi segali v druga področja zakonodaje. Prejšnji nacionalni program športa je segel do leta 2010, zato so se aktivnosti za novega začele že pod ministrovanjem dr. Igorja Lukšiča, ko je bila opravljena zelo obširna analiza takrat iztekajočega se nacionalnega programa športa. Žal so aktivnosti pod ministrom dr. Žigo Turkom zastale. Z nacionalnim programom športa država soustvarja pogoje za razvoj športa kot pomembnega dejavnika razvoja posameznika in družbe ter prispeva k zmanjševanju neenakosti pri dostopnosti do športne vadbe. Nacionalni program športa opredeljuje javni interes, ki ga udejanjajo nosilci in izvajalci slovenskega športa. Predlog novega nacionalnega programa športa prinaša nekatere novosti, ki so predvsem posledice ugotovljenih slabosti prejšnjega nacionalnega programa športa ter potrebe po posodobitvi strateške usmerjenosti športa nasploh – to je namreč naloga resolucije. Tako so bile vključene nove vsebine kot samostojna poglavja, med temi na primer obštudijske športne dejavnosti, ki so prvič umeščene kot samostojno poglavje, ali pa, denimo, šport starejših, ki je največji in najhitreje rastoči segment slovenskega športa, ali pa izobraževanje nadarjenih in vrhunskih športnikov. Govora je predvsem o sodobnih oblikah izobraževanja, ki športnikom omogočajo enakovreden dostop do športnega treninga in izobraževanja. Profesionalni šport, pri čemer gre predvsem za razjasnitev organizacijskega vidika profesionalnega športa, športni turizem v sodelovanju z drugim ministrstvom, to je Ministrstvom za gospodarski razvoj in tehnologijo, in agencijo SPIRIT Slovenija, pa recimo o varuhu športnikovih pravic, trajnostnih vidikih v športu, preprečevanju zlorab pri športnih stavah in tako dalje. Temeljna strateška cilja nacionalnega programa športa pa sta predvsem povečanje deleža športno dejavnih prebivalk in prebivalcev Slovenije ter ohranjanje števila vrhunskih športnikov, ki je že sedaj izjemno visoko. Zastavljeni strateški cilji vodijo do povečanja prepoznavnosti športa kot pomembnega družbenega podsistema, kar je tudi rdeča nit celotne strategije. Zaustavila se bom pa samo še ob ureditvi izobraževanja nadarjenih in vrhunskih športnikov. Najbolj primerna sistemska ureditev izobraževanja nadarjenih in vrhunskih športnikov je nadgradnja obstoječega sistema. Stična točka šole in vrhunskega športa je kakovostna, strokovno vodena športna vzgoja nadarjenih otrok, zato je tem programom treba dati največje vsebinsko, metodološko in materialno finančno podporo. Izobraževalni program je v pristojnosti šolstva, medtem ko naj bi letni program športa zagotovil ustrezne razvojne pogoje in podpore. Različni modeli usklajevanja učnih obveznosti in športne poti športnikom omogočajo enakopravnejše možnosti izobraževanja v osnovni in srednji šoli, medtem ko v visokošolskem izobraževanju v preteklosti še nismo vzpostavili ustreznih praks. Nacionalni program športa na tem področju opredeljuje tri ukrepe. Prvič, izboljšati kakovost spodbud za športno nadarjene šolarje. Drugič, povečati število športnih oddelkov v negimnazijskih programih. Tretjič, izboljšati kakovost dela športnih oddelkov v srednjih šolah. Izvedbeni načrt nacionalnega programa športa pa bo predvideval dejavnosti na področju sistemske ureditve izobraževanja športnikov. Naj navedem samo nekatere: usklajevanje šolskih in športnih obveznosti, sofinanciranje športnih oddelkov v srednjih šolah, štipendije programom poklicnih kvalifikacij, štipendije slovenskih univerz za izobraževanje vrhunskih športnikov po zaključku športne kariere, ustanovitev olimpijskega univerzitetnega športnega centra za trening vrhunskih športnikov študentov v Ljubljani, razvoj tutorskega sistema za športnike in tako dalje. Naj omenim, da pričakujem podporo amandmaju, ki govori o šahu. Sicer pa bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov nacionalni program športa podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste bo stališče predstavil gospod Branko Kurnjek.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani gospod državni sekretar, spoštovani gospod direktor direktorata, poslanke in poslanci! Najsi bo rekreativen, amaterski ali profesionalen, vsak izmed nas je športnik z dušo in telesom. Šport nas spremlja skozi celo življenje, je del našega tako mentalnega kakor tudi fizičnega razvoja in je nujno potreben za vzdrževanje življenjske kondicije. Nacionalni program športa v Republiki Sloveniji za obdobje 2014–2023 je tisti temeljni dokument, ki določa in usmerja politiko športa oziroma predpisuje pogoje za njegov razvoj in umestitev v družbi. Ker je, kot že rečeno, šport umeščen v vse pore družbenega življenja, je za pripravo takšnega osnovnega dokumenta treba pritegniti, prisluhniti in upoštevati vso zainteresirano javnost, kar je ministrstvo tudi storilo. Da je temu tako, so pred dobrim mesecem v veliki meri pritrdili tudi razpravljavci na javni predstavitvi mnenj v Državnem zboru, pa tudi na matičnem odboru nihče izmed članov ni glasoval proti. Je pa seveda treba poudariti, da vse želje na odboru, predlagane tudi z amandmaji, zaradi realnih izvedbenih in finančnih možnosti niso bile uslišane. Posledice dobrega sodelovanja deležnikov se v najboljši možni meri odrazijo tudi v kvaliteti resolucije, ki daje velik poudarek na strokovnost dela v športu in odpravlja ugotovljene napake v uradno že leta 2010 potekli zadnji resoluciji. Če dovolite, glavnih ciljev, ki jih prinaša resolucija, ne bi še enkrat našteval, saj so bili predhodno že predstavljeni s strani nekaterih govornikov. Bi si pa v Državljanski listi želeli, da ti cilji ne bi ostali le mrtve črke na papirju, temveč da bi bili v čim večji meri tudi uresničeni. Se nam pa zdi še posebej pomembno, da je šport na splošno v največji možni meri dostopen čim širšemu krogu državljank in državljanov in da so zagotovljeni zadostni pogoji za vse kategorije športnikov v vseh starostnih obdobjih. Prav tako ne smemo zanemariti s športom povezanih kategorij, kot so na primer skrb za zdravo prehrano, boj proti dopingu in tudi družbeni pojavi, kot so navijaško nasilje in izražanje rasne ali druge nestrpnosti. V zvezi s tem bi želel citirati odstavek iz uvoda resolucije, ki po našem mnenju zajema bistvo dokumenta. Pravi, citiram: "Šport je temeljna pravica vsakega človeka, tako otroka, mladostnika, odraslega človeka, starostnika, znotraj teh skupin pa tudi vseh oseb s posebnimi potrebami. Športna dejavnost je pomembna za blaginjo prebivalcev Slovenije. Zaradi vpliva na razvoj mladega človeka in s tem tesno povezanega oblikovanja zdravega življenjskega sloga ter pridobivanja socialnih kompetenc predstavlja športna dejavnost otrok in mladine prednostno vsebino nacionalnega programa športa, prav tako pa je izjemnega pomena redna športno rekreativna dejavnost odraslih, ki ne sme podleči diskriminaciji na podlagi socialno-ekonomskega statusa." Naj na koncu podam razmišljanje, da smo poslanci zaradi nenehnega sedenja v Državnem zboru najverjetneje slab zgled rednega športnega udejstvovanja in zdravega načina življenja. A bomo ob glasovanju v Državljanski listi kljub temu, seveda v dobro vseh ostalih državljank in državljanov, v rekordno hitrem času stisnili gumb za resolucijo. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo stališče predstavil gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora. Predstavniki Vlade, spoštovani gospe in gospodje, poslanke in poslanci! Predlagana resolucija o nacionalnem programu športa za obdobje 2014–2023 predstavlja temeljni strateški dokument razvoja slovenskega športa, tako rekreativnega kot profesionalnega, in postavlja pogoje za razvoj slovenske družbe. Šport namreč predstavlja enega ključnih dejavnikov posameznikovega razvoja, zato je zelo pomembno, da je športna aktivnost vključena v vzgojo že od posameznikove rane mladosti dalje. Nedavne ugotovitve o slabih gibalnih sposobnostih slovenskih otrok kažejo na to, da je otrokom in mladostnikom treba omogočati čim širšo dostopnost do telesne aktivnosti ter jih tudi motivirati, da bodo v športu uživali in v njem razvijali tako socialne kot gibalne sposobnosti. Predlagani nacionalni program športa daje športu še večjo družbeno veljavo, še bolj poudarja strokovnost pri športnem delu, vnaša pa tudi potrebe po posodobitvi strateške usmerjenosti športa. Med temeljne strateške cilje pa program postavlja povečevanje deleža športno dejavnih prebivalcev Slovenije ne glede na njihov socialni status in starost. Program tako postavlja ambiciozen cilj glede vključenosti v športne dejavnosti prebivalcev Slovenije. Določa namreč, da se bo do leta 2023 delež športno dejavnih odraslih povečal na 70 %, kar je po mnenju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke dosegljiv cilj. Športna zavest in želja po gibanju je namreč med Slovenci zelo prisotna, kar se najbolj kaže v teh toplih pomladanskih dneh, ko na cestah srečujemo kolesarje, na sprehajalnih poteh pa pohodnike, sprehajalce in tekače. Slovenci smo športen narod. Smo pravzaprav fenomen v svetovnem merilu, saj skorajda ni športne panoge, v kateri naši profesionalni športniki, pa tudi nekateri amaterji, ne bi bili v svetovnem vrhu. 8 odličij z nedavnih zimskih olimpijskih iger v Sočiju ter tudi izjemni uspehi ostalih slovenskih športnikov nedvomno dokazujejo, da je slovenski šport na pravi poti. To ne nazadnje dokazuje tudi konstantno naraščajoča udeležba državljank in državljanov na raznoraznih športno-rekreativnih prireditvah. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke verjamemo, da se bo takšen razvoj športa še naprej nadaljeval in da bo nacionalni program športa 2014–2023 uspešno kazal smer tega razvoja. Upamo le, da bo za njegovo uresničevanje zagotovljenih dovolj finančnih sredstev, tako javnih kot zasebnih. Tudi pri športu se namreč vse začne in konča pri denarju. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlagano resolucijo o nacionalnem programu športa 2014–2023 zaradi pozitivnih rešitev, ki jih prinaša, podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo. Še enkrat vsem lep pozdrav! Predlog resolucije je strateški sistemski dokument, ki opredeljuje smernice na področju športa v Sloveniji. Po mnenju predlagatelja predlog novega nacionalnega programa športa prinaša predvsem širino z vidika družbenega umeščanja, velik poudarek na strokovnosti dela, povečanje vpliva civilne sfere in avtonomijo nosilcev pri opredeljevanju meril ter ukinitev monopolov, ki jih je vgradil prejšnji nacionalni program športa. Pomembne spremembe so predvsem posledice ugotovljenih slabosti prejšnjega nacionalnega programa športa ter potrebe po posodobitvi strateške usmerjenosti športa nasploh. V nacionalni program so bile tako vključene nove vsebine kot samostojna poglavja, med temi na primer obštudijske športne dejavnosti, izobraževanje nadarjenih in vrhunskih športnikov, profesionalni šport, športni turizem, preprečevanje zlorab pri športnih stavah ter za nas še posebej pomembno poglavje: šport starejših. Glede na to, da se slovenska družba stara – že leta 2020 naj bi bila kar tretjina prebivalcev starejših od 64 let –, je pomembno, da se pripravijo smernice za nadaljnji razvoj omenjenega področja. Tako bomo zagotovili, da se bo naše prebivalstvo staralo bolj zdravo in kakovostno. Za družbo lahko predstavlja šport starejših pomembno sredstvo za zmanjševanje izdatkov za javno zdravstveno blagajno, saj učinki kakovostne telesne vadbe zmanjšujejo obolevnost, za posameznika pa redna športna dejavnost v tem življenjskem obdobju pomeni kakovostno in samostojno staranje, ohranjanje telesnega, čustvenega in socialnega zdravja, socialno vključevanje, zmanjševanje stroškov zdravljenja in ohranjanje ustvarjalne življenjske energije. Dejstvo je, da smo Slovenci športen narod. O tem pričajo tudi dosežki naših športnikov na letošnjih olimpijskih igrah, kjer smo osvojili kar 8 kolajn, kar nas uvršča na drugo mesto po številu kolajn na milijon prebivalcev. A športniki nas opozarjajo, da uspehi ne odražajo dejanskega stanja slovenskega športa. Želijo si sistemskih rešitev, predvsem pa urejenega financiranja. Razumljivo je, da v času krize tako država kot podjetja manj vlagajo v šport, a vendarle ni sprejemljivo, da je vse odvisno od finančnih zmožnosti staršev. Ne nazadnje je investicija v mlade športnike investicija, ki se bo državi zagotovo dolgoročno obrestovala. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije menimo, da predlog nacionalnega programa športa na omenjena vprašanja ne ponuja zadovoljivih in celostnih odgovorov, a nakazana smer je prava. Iz tega razloga bomo v naši poslanski skupini omenjeni predlog tudi podprli.
Hvala lepa, gospa Plevčak. Na vrsti je gospa Ljudmila Novak v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije.
Spoštovana predsedujoča, kolegice in kolegi! Predlog nacionalnega programa, ki ga obravnavamo, je nadaljevanje programa, ki je veljal v letih od 2000 do 2010. Kar nekaj točk tistega programa ni bilo uresničenih. Očitno je bila za pripravljavce novega programa to šola, da v predloženi program niso zapisali tako trdnih zavez. Krščanski demokrati pa se vseeno sprašujemo, ali je Slovenija organizacijsko, kadrovsko, strokovno in materialno zmožna v naslednjih 10 letih uresničevati program, ki je pravzaprav program za boljše ali za drugačne čase od teh, kakršni so sedaj. Pri tem ne gre samo za materialne zmožnosti države in lokalnih skupnosti, ki naj bi prispevale javni denar za šport v naslednjih 10 letih, ampak tudi za sposobnosti dogovarjanja med panožnimi in drugimi športnimi zvezami ter Olimpijskim komitejem in navsezadnje za sposobnost postavljanja prioritet. Krščanski demokrati predlagamo, da država opredeli prednostne naloge, ki naj bi bile opravljene za preživetje ali celo razvoj slovenskega športa, kar si vsi želimo. Obstaja namreč velika nevarnost, ki jo potrjujejo kar pogosta dogajanja v slovenskem športu, zlasti v organizacijskem pogledu, da nam bo umanjkanje prednostnih nalog povzročilo napetosti v slovenskem športu. Vprašanje je, ali smo v Sloveniji sposobni v zelo kratkem času opredeliti, katere športne panoge bomo izdatneje podprli z javnimi sredstvi, da bomo športnikom iz izbranih panog zagotovili dobre pogoje za treninge ter nastope, obenem pa tem panogam zagotovili razvoj z dovolj velikim zaledjem mladih, ki se bodo v kakovostnem športu pripravljali za vstop v vrhunski šport. Če bi to zmogli in znali, bi lahko ta hip, tako smo prepričani v Novi Sloveniji, nacionalni program za nekaj časa brez škode celo odložili. Športne vsebine, ki so sicer že opredeljene v Zakonu o športu, tudi v novem nacionalnem programu niso bistveno drugačne, kot so bile v prvem nacionalnem programu. Odločitev za prednostne športne panoge v Sloveniji bi bila lahko pomembno sporočilo tudi tistemu delu civilne družbe, ki je prepričan, da je vsak šport, ki ga je nekdo spoznal in ga želi gojiti, tako pomemben, da mora imeti javno podporo, ne glede na to, koliko ljudi se z njim ukvarja in koliko zanimanja javnosti je deležen. Opredelitev prednostnih športnih panog bi bila v glavnem utemeljena, tako smo prepričani, tudi z deležem tistih, ki se resneje ali pa zgolj rekreativno ukvarjajo z neko športno panogo. Nacionalni program bi se moral po našem mnenju posvetiti tudi položaju panožnih zvez tako znotraj Olimpijskega komiteja kakor tudi v odnosu do države in lokalnih skupnosti kot pomembnih financerjev športnih panog. Nacionalni program se ogne enemu ključnih vprašanj, povezanih z razvojem športa in športnih panog v Sloveniji, in sicer vlogi Olimpijskega komiteja pri razvrščanju športnih panog in njihovih zvez v razrede ter kategorizaciji športnikov. Vse to pa je pomembno v zvezi s sofinanciranjem panožnih zvez in vrhunskih športnikov s strani države in lokalnih skupnosti. Postavlja se namreč vprašanje, ali sedanji način delovanja Olimpijskega komiteja zagotavlja ustrezno, zlasti pa hitro in učinkovito podporo panožnim zvezam. Nastaja vtis, da je Olimpijski komite ujet v spore znotraj posameznih panožnih zvez, čeprav bi bil glede na svojo vlogo lahko skupaj s Strokovnim svetom za šport dejavnejši pri razvoju in delovanju panožnih zvez. Lahko bi izpostavili še veliko perečih področij športa v Sloveniji, pa tukaj ni mogoče. Predlagamo nadaljevanje poglobljene razprave o slovenskem športu. V Novi Sloveniji bomo predlog resolucije podprli. Slovenci smo velikokrat ponosni na svoje športnike, ki so največji promotorji Slovenije. Zato zaslužijo vso našo skrb.
Hvala lepa, gospa Novak. S tem smo končali s prestavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o poglavjih in podpoglavjih ter vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 1. 4. 2014. Najprej dajem v razpravo amandma k podpoglavju 1, in sicer poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, SD, DL in DeSUS. Prisotne sprašujem, ali želi kdo razpravljati. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Predlog amandmaja k temu uvodnemu podpoglavju je pravzaprav kompromis k različnim predlogom, ki smo jih dobili iz Šahovske zveze oziroma od tistih, ki se s to dejavnostjo ukvarjajo in so iskali dikcijo, ki ne bi posegala v uradno definicijo športa, pa bi vendarle posebej opozarjala na miselne športne igre, katerih najprepoznavnejša oblika je zagotovo šah. Menimo, da je ta dikcija, tako kot smo jo zdaj predlagali, taka, kot rečeno, da sledi tistemu, kar je predlagal gospod Iztok Jelen kot najbolj vztrajen predlagatelj ali iskalec sprejemljive ubeseditve pomena miselnih iger. Gre za to, kakšno funkcijo ali mesto pripisujemo šahu tudi v okviru osnovnošolskega izobraževanja in potem v nadaljevanju. Menimo, da ob je tako pomembni vlogi, ki jo šahu pripisujemo, omemba v resoluciji tudi smiselna. Pričakujem torej, da bo amandma dobil ustrezno podporo glede na to, da smo, kot rečeno, vsaj dva amandmaja ali dve drugačni dikciji že zavrnili. Hvala.
Je več želja za razpravo, zato odpiram možnost za prijavo. Izvolite. Gospod Jožef Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Tudi jaz se seveda zavzemam, da pride dikcija, ki kaže na to, da so šport tudi uveljavljene miselne igre, vsaj na nekem segmentu, v to resolucijo, v ta program športa. Zdaj pa imamo na mizi amandma, ki je praktično identičen amandmaju naše poslanske skupine v obravnavi na odboru, pa ga je žal koalicija takrat zavrnila. Je pa res, da je ta amandma, to dikcijo pripravil mednarodni mojster gospod Iztok Jelen – mislim, da starejši, ker je Iztok Jelen mlajši tudi šahist – in da je ta dikcija in ta amandma neka osnova za to, da se na tem programu uvedbe šaha kot obveznega izbirnega predmeta v šole lahko tudi dela naprej. Kajti mislim, da je to zelo pomembno. Jaz tu ne nastopam kot tisti – ker sem senior –, ki je referent za šport v naši poslanski skupini. Najmlajši aktivni športnik se je poškodoval in je na kirurškem posegu. Tudi Tomaž Lisec je med mlajšimi, ki je tu predstavil, vendar pa sem med drugim tudi šahovski funkcionar in mi je to prizadevanje zelo blizu. Zadnjič se sicer nisem mogel udeležiti odbora. Absolutno je treba še enkrat poudariti, kako pomemben, recimo, je šah za razvoj logike in večpoteznega razmišljanja, razmišljanja o potezah, o več korakih naprej. Tu sta si šah in dobra politika blizu. Tista politika in tisti politiki, ki so sposobni delati večpotezne kombinacije, so boljši politiki kot ostali. Ne domišljam si, čeprav nisem ne vem kakšen, sem bolj ljubiteljski šahist. Dostikrat mi očitate, da nekaj vnaprej vidim in se potem izkaže, da ste točno to imeli v mislih, včasih tudi ukane koalicije, da mi je to omogočilo tudi ljubiteljsko igranje šaha. Šah je sicer miselna igra in prav gotovo pripomore k razvoju osebnosti, ampak sodobni šah pa zahteva tudi veliko fizične aktivnosti, fizične kondicije. Vsi današnji trenerji šaha se tega zavedajo in na tem tudi delajo. Kajti takrat, ko sta, recimo, igrala Karpov in Viktor Korčnoj za svetovnega prvaka, je Viktor Korčnoj, ki je bil nekako disident sovjetskega komunističnega sistema in je bil pri ruskih oblasteh, dokler ni emigriral v Švico, na stranskem tiru in so ga hoteli onemogočiti, imel edino, tako strokovnjaki, pomanjkljivost, da se je premalo ukvarjal s fizično kondicijo. Karpov je sicer telesno šibek, ampak so pa njegovi trenerji – se pravi, da je imel vladno režimsko podporo parapsihologa Zuhara – delali tudi veliko na fizični kondiciji, čeprav so se prek parapsihologa posluževali vseh nečednih strani psihologije, parapsihologije in tako naprej. Zuhar je zagovarjal, da je treba nasprotnika sovražiti, kar je gotovo napačno v športu. Tako da, če bomo to uvrstili, in danes slišim, da bo sedaj koalicija to podprla, čeprav so tudi v koalicijskih vrstah odlični šahisti, boljši od mene, ampak niso mogli prodreti v tisti fazi, ker je bil amandma okužen z opozicijskim vlaganjem. Ti nesmisli na področju razvijanja odlik, mišljenja in osebnosti – koalicija je proti, če opozicija prva vloži neko stvar. To je nezaslišano, ampak, saj pravim, izgleda, da se je malo zbistrilo v koaliciji in da bo vsaj ta amandma, ki je neka osnova za to, da lahko gradimo na razvoju šaha, popularizaciji šaha za mlade, uvajanju šaha kot obveznega izbirnega predmeta v šole, sprejet. Veste, da se skupaj z najboljšim šahistom na svetu Kasparovom v okviru Evropskega parlamenta s tem izrazito ukvarja gospod Zver, evropski poslanec, tudi ljubitelj šaha in igralec šaha, tako da je teh somišljenikov, podpornikov v Sloveniji kar nekaj. Tudi slovenski šahisti so veliko pripomogli k razvoju mladih osebnosti, če omenim Bruna Parmo in te velemojstre, in zaradi tega je zelo prav, da ne v okviru Olimpijskega komiteja ne nikogar šah ni prezrt. Je mogoče potencial o tem lobističnem šibkejši, ampak mora biti uveljavljen kot tak, kajti prispeva veliko k nacionalnemu korpusu, k razvoju miselnosti, logike, inženirske logike in tudi politike, če hočete. Tudi nekateri politiki so bili dobri šahisti in le-ti so praviloma veljali za dobre politike. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospa Potrata.
Hvala. Repliciram na navedbo, da je zdajšnji koalicijski amandma identičen s tistim, ki je bil vložen na odboru. Bom prebrala oba, pa naj javnost presodi, ali gre za identičnost ali gre za sorodnost, povedala sem pa, kdo je avtor. SDS je predlagal, da bi se za zadnjim stavkom drugega odstavka dodalo besedilo, ki bi reklo takole: "V nacionalni program športa sodijo tudi nekatere zgodovinsko uveljavljene miselne igre, ki spodbujajo razvijanje odlik mišljenja in osebnosti." Naš amandma na to mesto dodaja besedilo: "Šport razvija tudi različne odlike mišljenja in osebnosti." Jaz sem povedala, da je to kompromis, je ustreznejši in vreden podpore. Politizaciji šaha, kakršni smo bili priča, se pa odrekam. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kurnjek, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. V Državljanski listi bomo podprli ta amandma, saj smo konec koncev tudi sopodpisniki. Kljub vsemu mislimo, da neke dodane vrednosti to besedilo ne prinaša. Namreč, zelo težko si predstavljamo šport, ki bi ga lahko razdelil samo na mentalnega ali samo na fizičnega. Tako da mislim, da v sami resoluciji ta dikcija ne bo preveč pomembna. Konec koncev šah ni edina miselna igra, ki je pri nas registrirana. Mislim, da bi me tukaj dr. Kolar lahko dopolnil. Poleg bridža je sigurno še kakšna športna igra, ki temelji predvsem na miselnosti, potem pa imamo seveda vse vrste športa, ki prehajajo nekje od pretežno miselnega do pretežno fizičnega športa. Tako da ločevati in vnašati takšno dikcijo – ni nič narobe, če jo vnesemo, ampak dodane vrednosti pa res nimamo. S tem gremo na nek način z roko v roki s predstavniki Šahovske zveze, ki so bili pri tem najbolj vztrajni. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa. Najprej bi želel kolegu Čušu hitro okrevanje, drugače pa sem vesel, da je šah prepoznan kot del športa. Sedaj ne govorimo več o športu in šahu, ampak o tem, da je šport ali šah tudi del tega procesa, kjer se odvija miselnost in gradnja celovite osebnosti – to, kar šport seveda tudi je. Ta amandma bom podprl in sem vesel, da je bil tudi predstavnik Šahovske zveze tako vztrajen, da je želel, da se doda tudi ta del v uvod. Vendar s tem amandmajem, sem prepričan, ne bo šport nič bolj miseln, kot je bil, in bo šport lahko svoje poslanstvo izgradnje celovite osebnosti nadaljeval brez tega amandmaja ali s tem amandmajem, brez te resolucije ali s to resolucijo. Prepričan pa sem, da bo s to resolucijo bistveno bolje, kajti ta resolucija nacionalnega programa športa daje vizijo in je dovolj drzna, da lahko ministrstvo pripravi ustrezno zakonodajo, ki jo bo moralo pripraviti. Govorim o Zakonu o športu, Zakonu o društvih. Treba bo pripraviti tudi delovno zakonodajo in urediti delno tudi davčno zakonodajo. Sicer na odboru nismo sprejeli predloga amandmaja za ureditev določenih davčnih olajšav, rečeno pa je bilo, da je to treba urediti v davčni zakonodaji. Prepričan sem, da bo Vlada kot celota delovala v tej smeri in da bo Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport znalo prepričati Ministrstvo za finance, da je treba tudi to urediti. Zakon o štipendiranju, o Zoisovih štipendijah, kjer je treba vnesti tudi štipendije za športnike. Prepričan sem, da lahko to, kar smo takrat naredili narobe, sedaj popravimo. Ta resolucija daje temelj za šport na vseh področjih, na vseh ravneh, za vse starostne kategorije, kot smo dejali, za mlade, stare, starejše in seveda tudi za tiste s posebnimi potrebami. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Najprej moram reči, da sem hvaležen kolegici Potrati, da je še enkrat prebrala naš amandma, in s tem je bilo nazorno pokazano, da je bil naš amandma bistveno boljši in bolj kompleksna dikcija. Tudi mi smo ga povzeli po Iztoku Jelenu, in ker jaz šahistom priznavam logiko, razmišljanje, večpotezne kombinacije, kar je značilno za šahiste, vem, da je ta njegova osnovna dikcija bistveno boljša. Ampak gospa Potrata je na odboru povedala, da koalicija ne sprejema tega amandmaja, da ne bo sprejet, kar se je potem zgodilo. Strinjam se z ukleščeno dikcijo in z ukleščenim amandmajem, čeprav mislim, da ste na Vladi in v koaliciji naredili napako. Tako pogosto kot se v tej koaliciji odpoveste dobrim rešitvam, pripravljenim s strani tistih, ki vidijo globlje in dlje – danes smo pred tem, da moramo biti zadovoljni tudi s tem. Moram odgovoriti tudi na to. Kolegica Potrata vidi politizacijo šaha v tem, da sem rekel, da so v politiki zaželene tudi večpotezne kombinacije, ki so značilne v šahu in za šahiste, da vrhunski šahisti vidijo 10 potez naprej do končne zmage. Da se odpovedujete tej daljnovidnosti, logiki, kombinatoriki, usmerjeni k večpotezni poti k zmagi – se moram strinjati, če tako pravite. Da se je temu odpovedala tudi slovenska vlada že zdavnaj, se pa tudi vidi vsak dan. Žal se to tudi vidi. Naj samo še rečem, da šah kot veščino razmišljanja in tudi izgradnjo osebnosti vse bolj podpirajo tudi države v Aziji. Ni slučaj, da je Indija imela do nedavnega svetovnega prvaka Ananda skozi desetletje, da je Kitajska izjemno veliko naredila na popularizaciji šaha, da je imela že ženske svetovne prvakinje v šahu, pa pred 40 leti v Aziji šaha skorajda ni bilo. Prvi azijski velemojster je bil filipinski velemojster Torre. Od takrat se je pa mnogo spremenilo. Šah poudarjajo te države, ki se hkrati najhitreje razvijajo, ki so na področju softverskih znanosti prve. Ne nazadnje so tudi v Ameriko izvoženi Kitajci in Indijci potem nosilci teh dejavnosti v Združenih državah Amerike, celo nosilci Nobelovih nagrad in tako naprej. In zaradi tega pogosto vidim, da pri nas te večpoteznosti, te logike sedanje oblasti nimajo, da bi to spoznale, to pripoznale in se tudi priklonile prizadevanjem šahistov, Šahovske zveze Slovenije, ki se trudi, da bi šah ostal obvezni izbirni predmet, da bi imel pri gradnji mladih osebnosti in mladih ljudi, njihovega razmišljanja pomembno mesto. Upam, da se bo to v bodoče spremenilo, da bo prišla v Sloveniji na vrsto politika, ki bo gradila na večpoteznih kombinacijah in na logiki. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je javil še državni sekretar. Gospod Pertinač, izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Moram reči, da kdor bo iskal šah samo v tem stavku, ki se z amandmajem predlaga, da se doda v besedilo resolucije nacionalnega programa športa, bo zgrešil. Šah je enakopravna športna panoga, tako kot vse ostale športne panoge v Republiki Sloveniji. Daleč od tega, da bi kdo nanj pozabil. Zdaj smo slišali, da je Vlada na šah pozabila. Moram reči, da temu ni tako. Zgolj dva primera, če mi dovolite. Glede sistematične uvedbe šaha v osnovno šolo. Ker vemo, da je veliko zagovornikov v tem državnem zboru, bi vas rad obvestil, da imamo 3-letni izbirni predmet šah, ki vsebuje šahovske osnove kombiniranje in strategijo, znotraj sklopa naravoslovnih predmetov in da otroci lahko izberejo en predmet iz naravoslovja in enega iz družboslovja kot izbirna predmeta. Tako da šah v izobraževalnem sistemu imamo, sistemsko urejenega. Šah kot športna panoga je deležen tudi, na primer, usposabljanja strokovnih delavcev v športu, kar se sofinancira iz sredstev Evropskega socialnega sklada. V obdobju 2011–2014 so bili prijavljeni za sofinanciranje iz tega vira naslednji programi: šahovski mentor, šahovski inštruktor, učitelj osnovne šahovske šole, šahovski trener in učitelj srednje šahovske šole. Do 29. januarja letošnjega leta so bili izvedeni programi šahovski mentor, šahovski inštruktor in učitelj osnovne šahovske šole. Strinjam pa se seveda tudi s tistimi, ki pravijo, da tudi druge športne panoge razvijajo in spodbujajo razvoj mišljenja. Tako da mislim, da je šah kot športna panoga popolnoma enakopraven z drugimi športnimi panogami, in zaradi tega, ker nobena športna panoga v tej resoluciji o nacionalnem programu športa ni izrecno omenjena, tudi šah izrecno ni omenjen. Sicer pa Vlada kot predlagatelj sprejetje predlaganega amandmaja podpira. Hvala.
Hvala lepa, gospod Pertinač. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala. Izhajala bom iz tega, kar je zdaj povedal gospod državni sekretar, in to je bil tudi razlog, zaradi katerega na odboru nisem vztrajala pri svojem amandmaju, ko sem menila, da bi lahko za gibalnimi dejavnostmi v drugem stavku drugega odstavka dodali besedilo "in nekatere zgodovinsko uveljavljene miselne igre". Pojasnilo, da ni samo šah taka zgodovinsko uveljavljena miselna igra, je bilo tudi povedano. Zavedam se vsega tega, kar je državni sekretar povedal – da je mogoče šah najti tudi v drugih delih resolucije. Ampak če je ena od športnih zvez, to je Šahovska zveza, vztrajala z vlaganjem in iskanjem dikcije, ki bi bila lahko uvrščena, in če so tudi preostali koalicijski partnerji ugotovili, da sicer s takim amandmajem, ki ga zdaj predlagamo, zaradi vsega omenjenega, ker je šah mogoče videti tudi drugod in ker šah ni edina miselna igra, pa so vendarle popustili in sprejeli tak amandma, je upravičena uporaba besede kompromisni predlog. V uvodu je to dodano, je to na izrecno voljo dejavnosti, in mislim, da če sledimo temu dejstvu, da je resolucija strateški dokument, v katerem naj ima prvo besedo šport in naj se ravnamo po tem, kako športniki sami in športni delavci vidijo v športu sami svojo dejavnost, da jim je treba slediti. Zavedam pa se tega, da je Strokovni svet Republike Slovenije za šport dal soglasje na predlog dokumenta brez tega dopolnila. Zavedam se, da je tudi Olimpijski komite Slovenije – Združenje športnih zvez, katerih del je tudi Šahovska zveza, dal soglasje k takemu dokumentu, ampak glede na to, da skušamo poslanci usklajevati različne interese, se mi zdi, da je ta amandma, ki sledi civilni družbi, upravičen. In tudi smo slišali, da Vlada temu ne nasprotuje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Ker je priložnost, da tudi skozi to besedo v parlamentu nekaj prispevamo k popularizaciji šaha, mislim, da je šah v Sloveniji kot državi – da je Slovenija izjemno razvita, je šahovska velesila. Vemo, da so na olimpijadi naši že prišli tudi na rob prve ali pa celo bili v prvi deseterici med 150 ekipami. In kot tak je vrhunski šah razvit. Ker nosi atribute pri razvoju osebnosti, miselnosti in logike, pa ga je treba stalno popularizirati. Sicer ne bo v resoluciji, bi pa funkcionarjem ministrstva in vsem drugim, ki skrbite za to, priporočil, da bi šolsko ministrstvo omogočilo, da bi vsaka srednja šola ali pa gimnazija, kjer je verjetno več šahistov, imela letno enkrat simultanko z nekim za tisti nivo primernim šahistom. To so lahko FIDE mojstri ali pa šahisti z nad 2 tisoč 600 ratinškimi točkami, ker vem, se spominjam, kako je h popularizaciji, recimo, pripomoglo, ko je ob Vidmarjevemu memorialu, takrat sem bil jaz študent, Ljubomir Ljubojević, ki je bil takrat 6. igralec sveta, igral simultanko v študentskem naselju. Tudi sam sem igral in v 55. potezi celo žrtvoval figuro. Sem mislil, da vidim pot do mata, ampak smo igrali samo še trije. To pa je bil enak čas in potem sem v 63. potezi Ljubojeviću moral stisniti roko za poraz. Ampak tisto dejanje, in potem je naslednje leto nemški velemojster Hübner, ki je bil tudi med desetimi na svetu, igral simultanko, pa Gligorić in drugi. To je izjemno populariziralo šah med študenti. Tako bi takšna akcija, da bi nekako bilo priporočeno, da vsaka srednja šola, gimnazija enkrat letno priredi simultanko. Šah na 30 deskah lahko igra igralec, ki ima 2 tisoč 450 ratinških točk, takih je pa v Sloveniji veliko. In to bi bila taka sinergija, da bi tudi na ta način popularizirali šah in da bi, prvič, ohranili izbor talentov v Sloveniji, da bi ohranili ta nivo šaha, ki smo ga dosegli z Vidmarjem, kandidatom za svetovnega prvaka v preteklosti, Pircem, Parmo, Planincem in našimi sedanjimi šahisti, velemojstri Pavasovićem, Tratarjem, tem mlajšim, da ne bom vseh našteval – vse po imenu seveda poznam –, tudi Beljavskim, ki je igral za našo reprezentanco, pa je prišel iz Ukrajine, in je bil tudi 6. igralec sveta. Na ta način bi res nekaj naredili. To ne bi pomenilo nekih sredstev, ampak mora pa biti politična volja na šolskem ministrstvu, da neko tako inštrukcijo da, da nekaj naredi za tovrstno uveljavitev šaha in šahovskih dejavnosti, krožkov in vsega tega. Tega do sedaj ni bilo. Morda zaradi tega, ker je mogoče učiteljev malo premalo, ampak so dobri šahisti, samo nimajo vzvoda moči do ministrstva verjetno. Zato je pomembno, da v tej hiši o tem spregovorimo, da podpremo različne oblike podpore razvoju šaha. Kajti državi se bo to gotovo obrestovalo. To vam jamčim. Razvoj tehnične kulture je izjemno tesno povezan z ukvarjanjem s šahom. Tudi Milan Vidmar je bil svetovni znan strokovnjak v elektrotehniki in tako naprej, da teh današnjih primerov o računalniških tehnologijah ne naštevam. To bi se državi obrestovalo. To je tudi majhen vložek za velike učinke. Kot sem že rekel, tudi šahisti so v poznejših letih v politiki vedno koristni. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Želi še kdo besedo? [[oglašanje iz dvorane]] Gospod Brulc? Lepo, da ste pohvalili gospoda Jerovška. Sedaj pa gremo na naslednji amandma oziroma podpoglavje 6.1.1. Tu imamo pred seboj kar nekaj različnih amandmajev, tudi različnih vlagateljev, in sicer amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS, drugi je amandma poslanskih skupin SD, DL in DeSUS, tretji je amandma Poslanske skupine SDS in četrti je amandma Poslanske skupine Pozitivne Slovenije. Tudi po vsebini so ti amandmaji različni, zato prosim za pozornost oziroma sprašujem, kdo želi razpravljati, pa naj tudi potem pove, o čem bo razpravljal. Želi kdo besedo? Gospod Kurnjek, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Se bom držal vašega predloga in bom najprej k prvemu amandmaju, ki so ga vložile vse koalicijske poslanske skupine, in sicer govori, da naj bi se do leta 2020 pripravila analiza smotrnosti uvedbe ene šolske ure športne ure dnevno v osnovnih in srednjih šolah. Proti takšnemu predlogu v Državljanski listi nimamo nič, vendar pa še enkrat ponavljamo to, kar smo povedali že na odboru –da dve dodatni šolski uri, pa čeprav športne vzgoje, povzročata za učenca ali dijaka določene dodatne šolske obveznosti, ki seveda lahko vplivajo tudi na ostali del kurikuluma. Jaz bi tukaj želel predvsem tiste, ki bodo to analizo pripravljali, če jo bodo pripravljali, pa jo bodo v skladu z resolucijo najverjetneje morali pripravljati, če bo resolucija sprejeta, spomniti, da vzamejo to v obzir. Če mi dovolite, bi se še do ostalih opredelil, da se ne oglašam potem posebej, in sicer drugi predlagani amandma, ki so ga vložile poslanske skupine SD, DL in DeSUS in se v bistvu navezuje tudi na četrtega, ki ga je pa vložila ločeno Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. V Državljanski listi ter tudi v SD in DeSUS predlagamo, da se dikcija zdaj zapiše tako, da se znotraj izpeljave učnih načrtov za osnovno šolo učencem omogoči brezplačno učenje plavanja in opravljanje kolesarskega izpita, izloči pa se smučanje in ples. Zakaj? Zaradi tega, ker mislimo, da sta plavanje in opravljanje kolesarskega izpita vitalnega pomena za vsakega učenca in človeka, smučanje in ples pa v bistvu to nista. In morda tu še ena čisto kratka replika gospodu Liscu, ko je prej rekel, da smo vse njihove amandmaje zavrnili. Ni res, saj smo tudi nekatere, ki so prihajali s strani koalicijskih poslanskih skupin, zavrnili. Glede tretjega amandmaja bi pa prosil, če se lahko do njega opredeli tudi gospod državni sekretar. Hvala lepa.
Gospod državni sekretar je ravnokar prosil za besedo. Izvolite, gospod Pertinač.
Ponovno najlepša hvala za besedo, gospa podpredsednica. Najprej bi želel glede drugega amandmaja oziroma amandmaja pod številko 2, če mi dovolite, in amandmaja pod številko 4, na to, kar je že spoštovani gospod poslanec Kurnjek na nek način opozoril. Namreč, če bo amandma pod številko 2 sprejet, potem bo amandma pod številko 4 postal brezpredmeten oziroma bi ga bilo treba popraviti, če ne želimo priti v situacijo, da bi imeli v nacionalnem programu zapisan cilj, ki ne bo imel ustreznega kazalnika. Namreč, kot je bilo že opozorjeno, je zdaj vsebina teh dveh amandmajev, ki sta sicer na nek način povezana, ker prvi prinaša strateški cilj, drugi pa ustrezen kazalnik, s katerim se meri izpolnjevanje tega cilja, neusklajena, ker imamo pri kazalniku dodano smučanje in ples, pri amandmaju pod številko 2 pa tega ni. Kar pa zadeva amandma pod številko 3, pa bi rad spoštovani zbor samo opozoril, da če bi bil ta amandma sprejet, bi dejansko vrhunske športnike postavili v neenakopraven položaj z vsemi ostalimi, ker že imamo sistemsko rešitev, ki omogoča izobraževanje vrhunskim športnikom oziroma možnost študija. Ne nazadnje je v predlogu resolucije nacionalnega programa športa celo poglavje, ki govori o izobraževanju vrhunskih športnikov. Tako da če bi bil amandma v predlagani obliki sprejet, bi se potem to lahko razumelo, kot da se vrhunskim športnikom omogoča možnost študija samo na daljavo oziroma da zdaj nimajo možnosti študirati, kar pa seveda ne drži. Je pa treba ob tem poudariti tudi to, da je v pristojnosti visokošolskih zavodov oziroma univerz, da pripravijo takšne študijske programe, kot se jim zdijo primerni, in to gotovo ni stvar, v katero bi se dalo posegati z neko resolucijo, še posebej, če gre tukaj za resolucijo s področja športa. Hvala lepa.
Hvala lepa državnemu sekretarju. Odpiram možnost za prijavo, ker je več želja. Izvolite. Mag. Majda Potrata, izvolite.
Hvala lepa. Pred nami so štirje amandmaji. Napotili ste nas k opredeljevanju do posamičnih. Najprej bi se opredelila do amandmaja Poslanske skupine SDS. Ni naključje, da sem se v mnenju poslanske skupine posebej zaustavila pri izobraževanju vrhunskih športnikov. In če se spomnite, sem posebej poudarila, da tako kot imamo dobro urejen sistem v osnovni in srednji šoli, je pa mogoče izobraževanje v visokošolskih programih še izboljšati. Ampak če bi sledili amandmaju SDS, potem bi pravzaprav ožili možnosti za izobraževanje vrhunskih športnikov, ker kaj pa je e-izobraževanje drugega kot izobraževanje na daljavo. Možnost vstopne točke je kjerkoli, samo pravega naslovnika za svoje komuniciranje moraš najti. Če rečemo "vsaj študij na daljavo", je s tem izključeno vse drugo kot oblika, ki je ponujena. Dejstvo pa je, da so študijske smeri, pri katerih obveznosti na daljavo ni mogoče opraviti in je treba zagotavljati izvajanje za vrhunske športnike prilagojenih oblik izobraževanja tudi na lokaciji, kjer je vrhunski športnik vpisan v študijski program. Edino, če gre za študijsko izmenjavo, pa da lahko kjerkoli drugje to naredi. Jaz take možnosti ne izključujem. Možnosti torej obstajajo. Jaz tega amandmaja ne morem podpreti, ker, kot rečeno, v zadnji fazi pomeni, in to je bistveno, oženje možnosti in slabše urejanje, kot je nakazano v resoluciji. Glede na to, da je resolucija strateški dokument in glede na to, da je bilo v mnenjih poslanskih skupin tudi izraženo mnenje, da je treba izrekati prioritete in določati prioritete, vidim v amandmaju, ki posebej poudarja plavanje in kolesarki izpit, ravno tako določanje prioritet, za katere je treba posebej skrbeti in tudi v ožjih ali zaostrenih gospodarskih možnostih reči: to je tisto, kar je prioriteta. To pa, vsaj tako sama vidim, ne izključuje možnosti, da dobijo priložnost tudi druge športne dejavnosti oziroma druge športne panoge, če se zanje bodisi v lokalnem okolju bodisi na državni ravni do leta 2023 pokažejo še kakšne drugačne možnosti. Torej, izrekam podporo tudi drugemu amandmaju in ne četrtemu, ker je bilo rečeno, da se ta dva amandmaja v bistvu izključujeta. Vem, da to tistim, ki so vložili samostojno svoj amandma, ne more biti v zadovoljstvo, ampak smo za to, da izrekamo svoje mnenje in svoja prepričanja. Pri vsem tem pa je zagotovo – to ni vrednostno razvrščanje posameznih športnih panog, ampak je samo tisto, iz česar bodo sledile tudi obveznosti. Zato se mi zdi, da je prav, da se o tem izrečem. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom začel kar s tem, kjer je kolegica Majda Potrata končala. Drugi amandma k poglavju 6.1.1, ki so ga vložile tri poslanske skupine koalicije, je amandma, ki govori o nečem, kar v šolah že je. Plavanje in kolesarski izpit v šolah že potekata. Uvodoma sem dejal, da naj bo resolucija drzna in nekoliko bolj ambiciozna, in to je ravno ta amandma, četrti, ki smo ga vložili v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija. Ta amandma, moram reči, je na odboru dobil podporo. Ker smo pa obljubili, da bomo zadevo uredili tako, kot je predlagala Zakonodajno-pravna služba, pa smo potem zapisali "število izvedbenih brezplačnih tečajev plavanja, smučanja, plesa oziroma število izvedenih opravljenih kolesarskih izpitov oziroma izpita". To je amandma, ki je nekoliko ambicioznejši, in prepričan sem, da si v 21. stoletju naš naši otroci zaslužijo, da imajo te vsebine brezplačne. Te vsebine se sedaj v šolah izvajajo preko šol v naravi, ki pa so plačljive, in otroci iz določenih socialnih skupin tega v osnovni šoli nikoli ne doživijo. Nekateri otroci tega ne doživijo. Kljub temu, da živijo v okolju, kjer imajo smučišče pred nosom, nimajo možnosti, da stopijo na smuči. S tem amandmajem jim to omogočimo. Prepričan sem, da je ta amandma s stališča pravičnosti tudi boljši. Kar se tiče ene ure športne vzgoje vsak dan – to je tisto, kar ne nazadnje priporočajo vsi strokovnjaki s področja športne vzgoje. Mi vemo, da je, in o tem se že veliko govori, ta način življenja, ki je sedaj prisoten, za mlade resnično nezdrav, otroke sili k prekomernemu sedenju, ponuja jim razne igrice, računalniške, virtualne in tako naprej. Tudi infrastruktura, kjer otroci živijo, je takšna, da otrokom ne omogoča vsakodnevnega gibanja. V naši mladosti smo imeli širne livade, kjer smo imeli ne nazadnje tudi drevesa, kjer smo plezali, se igrali in tako naprej. To življenje in ta infrastruktura, ki je sedaj, otrokom tega ne omogoča. Zato je še kako potrebno, da se otroci srečajo vsak dan z vodeno športno vzgojo. In zato je tudi prav, da se naredi ustrezna analiza, da se vidi, ali je to za otroke preobremenjujoče. Kot dolgoletni delavec v športu vam povem, da je šport razbremenitev vseh dejavnosti, ki jih šola tako ali drugače od otrok zahteva, to pomeni učenje, sedenje, onemogoča jim gibanje in tako naprej. Mi vemo, kakšne so šole danes, kako so grajene, da otroci ne smejo oziroma ne morejo tekati po hodnikih, da se ne morejo razgibavati v razredih in tako naprej. Zato je ta amandma še kako na mestu. Amandma, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS, pa seveda poseže v proces visokošolskega izobraževanja. Prepričan sem, da je tukaj dobro rešeno, ni najbolje rešeno. Treba se je potruditi, da vrhunskim športnikom zagotovimo čim več takšnih programov, v katere se lahko vključujejo, vendar smo država ali dežela, kjer imamo tudi na tem področju določene omejitve. Živimo pa v Evropi in sem prepričan, da se lahko športniki vključujejo tudi na druge evropske univerze. Treba jim je samo pomagati in omogočiti, da to tudi storijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Novak, izvolite.
Hvala za besedo. Mislim, da že brez te analize smotrnosti lahko ugotovimo, da otroci potrebujejo gibanje vsak dan, in glede na to, da se je način življenja v nekaj letih bistveno spremenil in da otroci, mladostniki več časa preživljajo v zaprtih prostorih ob računalnikih, ne toliko v naravi, ne toliko na igriščih kot v preteklosti, ali ob kmečkem delu, mislim, da bi bilo bolje, če bi kar zapisali, da je smotrno uvesti eno uro telesne vzgoje ali pa športne vzgoje vsak dan v osnovne in srednje šole. Z drugim amandmajem se strinjam, kajti čim več teh dejavnosti, ki so navedene, bi morali izpeljati znotraj rednih programov. Ker vemo, v kakšni situaciji smo, da še kar nekaj časa ne bo bistveno bolje, da bi lahko dodatno plačevali različne tečaje, bi morali čim več tega izvesti znotraj programov. Seveda plavanja ne moremo kar izvesti v sami šoli, ker ponavadi ni bazena, zato je potreben tečaj. Plavanje spada k osnovni pismenosti, če tako rečemo, in je velikokrat tudi življenjskega pomena, zato je še kako smiselno. Tudi kolesarski izpit, kajti varna vožnja je še kako pomembna za otroke. Medtem ko tudi druge tečaje, na primer smučanja – včasih smo to izvajali v okviru športnih dni na bregu za šolo, kjer je pač to bilo možno. To je tudi povezano s precejšnjimi finančnimi stroški, še posebej, če mislimo, da morajo imeti najboljšo, najlepšo in ne vem kakšno opremo, ampak kot poudarjam, glede na stanje, v kakršnem smo, si težko predstavljamo, da bomo lahko vse te aktivnosti izvajali v obliki brezplačnih tečajev, ne pa znotraj rednega pouka, zato podpiram predvsem to, da bi bila vsak dan športna vzgoja v osnovni in srednji šoli, seveda če je to mogoče, in da bi bilo čim več teh aktivnosti izvedenih znotraj rednih programov, ker vemo, da imajo športni pedagogi široka znanja, veliko morajo trenirati, študirati, od plesa, smučanja, atletike in tako naprej. In zato mislim, da so sposobni izvesti vse te stvari znotraj rednega programa.
Hvala lepa. Gospa Alenka Bikar, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim! Veseli me, da se danes pogovarjamo o temi, pri kateri smo nekako vsi na isti strani. Strinjamo se, da je šport ena tistih panog, ki je v Sloveniji najuspešnejša, kjer dosegamo odlične rezultate, kjer sodimo v sam svetovni vrh in imamo odlične športnike. Na žalost, to je pa moja ocena, jih premalo cenimo. Pred nami je torej dokument nacionalni program za šport, ki bo nekako nakazoval, v katero smer bo šel šport vse tja do leta 2023. To je neka strategija. V Sloveniji imamo veliko strategij napisanih o takšnih in drugačnih področjih. Nekaterih sploh nimamo, pa bi jih potrebovali. Ta dokument, ki je pred nami, je po moji skromni oceni dober dokument. Je v bistvu neka nadgradnja prejšnjemu z določenimi novimi, dopolnilnimi poglavji oziroma vsebinami, kot so športni turizem, izobraževanje nadarjenih in vrhunskih športnikov, šport starejših in tako dalje. Torej lahko rečem, da je dokument kot tak dober, da je dobro napisan. Vendar je zame ključno tudi to, da se v praksi izvede v čim večjem obsegu, saj realno ni pričakovati, da bi čisto vse, kar bomo notri zapisali, potem tudi uresničili. Če pa bomo, pa še toliko bolje. Mi se lahko tukaj pogovarjamo in pišemo strategije do onemoglosti, vendar če se v praksi to ne bo izvajalo, potem je vse skupaj nekako brez pomena. Če začnem na začetku, pri naših najmlajših, se mi zdi pomembno, kot smo zapisali tudi v dokumentu, da damo poudarek na kakovostni in redni športni vzgoji. Torej, kar se tiče tega predlaganega amandmaja koalicije, da bi se pripravila analiza smotrnosti uvedbe ure športne vzgoje vsak dan, bi se tukaj strinjala s kolegico Novak. Jaz bi že sedaj dala vsak dan uro športne vzgoje, kajti v tem predlaganem dokumentu smo sicer povišali na štirikrat na teden, ampak se mi zdi, da bi bilo odlično, če bi bilo to vsak dan. Dokazano je namreč, da so otroci, ki so vključeni v šport, manj pred računalniki, manj pred televizorji, manj uporabljajo telefone, tudi drugače mislijo. Šport doživljajo kot koristen dejavnik za izboljšanje zdravja, počutja, za zabavo, in bolj so polni energije, samozavestnejši in tudi zbrani pri učenju. Še na eno zadevo bi opozorila tukaj. Zelo je pomembno, da z mladimi delajo usposobljeni in strokovni delavci. Dejstvo je, da je kakovost izvedbe posameznega programa v veliki meri odvisna od pedagoga. Tu ne gre samo za učiteljevo znanje, temveč pomembno vlogo igrajo tudi njegova osebnost, pripadnost poklicu, angažiranost in želja po tem, da otroka čim več nauči in tudi vzgoji. Zlata leta, kar se tiče otrokovega gibalnega razvoja, so od 3 let in tja do 6., 7. leta. Takrat največ odnese, kar se tiče tega telesnega razvoja. In v tem času bi moral imeti na razpolago specializiranega učitelja športne vzgoje. Jih pa največkrat nimajo. V tem času se z njimi ukvarjajo vzgojiteljice, vzgojitelji, v osnovni šoli pa od prvega do tretjega razreda učitelji razrednega pouka. Pred časom sem nekje zasledila podatek, da so po tem športno vzgojnem kartonu, s katerim se že desetletja spremlja telesni in gibalni razvoj otrok, naredili primerjavo otrok izpred 20 let in danes v teku na 600 metrov in so dejansko danes otroci za 10 sekund počasnejši, kot so bili takrat. To je zame kar zastrašujoč podatek. Dejstvo je tudi, da imamo v Sloveniji zelo visoko stopnjo predebelih otrok in tudi slabo gibalno sposobnih. O tem smo veliko razpravljali in se tudi pogovarjali na Odboru za zdravstvo. To je zame tudi alarmanten podatek, da moramo nekaj storiti. Pa ne samo kot država, ampak tudi kot posamezniki se mi zdi, da tukaj lahko zelo veliko naredimo. Že mi kot starši bi morali biti prvi, ki smo in moramo biti zgled za naše otroke. Če grem naprej. Na javni predstavitvi mnenj, kjer je bilo prisotnih tudi nekaj malega poslancev, sta spregovorila tudi dva vrhunska športnika. Eden ni več tako aktualen, to je Iztok Čop, ki je v imenu Komisije športnikov za OKS poudaril predvsem to, kako pomembno je, da se športnik tudi izobražuje. In ker vem tudi sama iz lastnih izkušenj, kako težko je združiti vse obveznosti v šoli in treninge, priprave in tekmovanja, pozdravljam ta predlog komisije, da se v program napiše in je tudi zapisana, in da se ga tudi potem izvede seveda, ustanovitev univerzitetnega športnega centra po vzoru tujine, ki bi močno olajšal študij oziroma treninge športnikom študentom. Zelo dobro je povedal stališče tudi še aktivni atlet Rožle Prezelj, ki je zelo nazorno povedal in opisal, s čim vse se vrhunski športniki soočamo v svoji karieri in pa tudi takrat, ko jo končamo oziroma zaključimo. Lahko vam povem tudi iz lastnih izkušenj. Sama mislim, da je sistem zaposlovanja vrhunskih športnikov, kot ga imamo danes, dober sistem. Kot vrhunska športnica sem bila sama zaposlena več let na Policiji. Ta zaposlitev mi je omogočala, da sem lahko nemoteno izvajala svoj program treningov, priprav in tekmovanj. Ta gotovost, ta socialna varnost in nekaj malega tudi dohodka je meni veliko pomenilo. Tako sem lahko bila udeleženka treh olimpijskih iger, bila sem tudi finalistka svetovnih in evropskih prvenstev, državna prvakinja in rekorderka, obenem pa sem z vmesno pavzo sicer zaključila tudi višjo šolo. Torej, ta zaposlitev mi je pomenila neko varnost, neko sigurnost, vendar sem jo morala ves čas dokazovati. Ni bilo samoumevno, da enkrat, ko sem bila v tem sistemu, da sem pa potem neprestano tam. Vsako leto sem se morala znova dokazovati, potrjevati ustrezne kriterije in dosegati ustrezne rezultate. Kljub temu, da sem se ves čas zavedala, da bo tega enkrat konec, je bilo tudi, ko enkrat končaš kariero, velik šok in ni enostavno. Govoriti o karieri po karieri je lažje, kot pa to izvajati. Nekako še gre, ko se pripravljaš na to. Velikokrat pa nekateri vrhunski športniki končajo kariero nenadoma, nepričakovano, recimo zaradi poškodbe. Zato bi predlog, ki ga podpira tudi Komisija športnikov pri OKS, da bi športnikom omogočili, da delovne izkušnje začnejo pridobivati še v teku aktivne kariere, preden zaključijo športno pot, zato, da bi jim bilo potem lažje se vključiti in tudi kandidirati za razpis za službo. Kajti kaj se zgodi? Končaš kariero, se prijaviš na nek razpis in potem pod delovne izkušnje napišeš, ne vem, trikratni olimpijec, dobitnik medalj na svetovnem prvenstvu. Torej predlog, da bi bilo smiselno razmisliti tudi o tem, kako konkretno to izvajati v povezavi ne samo z javno upravo, ampak tudi z gospodarskimi družbami. Če lahko, bi samo še dodala, da je zelo pomembno, da pri izvajanju tega dokumenta sodelujejo med seboj vsa zainteresirana ministrstva, od gospodarskega, zdravstvenega, infrastrukture, okolja, turizma, da o finančnem sploh ne govorimo, ker brez njega tako ali tako skoraj nič ni. Dotaknila bi se še novega poglavja, ki govori o športnem turizmu. To se mi zdi zelo pomembno in bi ga morali znati dobro udejanjiti. Tukaj bi lahko zelo dobro šli z roko v roki z vrhunskimi športniki kot največjimi promotorji Slovenije v svetu in doma. Se mi zdi, da njihovih uspehov nekako ne znamo ali pa jih premalo znamo "izkoristiti" na način, da bi Slovenijo še bolje predstavili svetu. Dejstvo je, da so ravno športniki tisti, ki ustvarjajo pozitivno podobo Slovenije v svetu. Če lahko še kot nekdanja športnica nekako prenesem nekaj misli, kaj bi si športniki želeli. Sigurno ne samo tistega trepljanja po ramenih in promocijskih slikanj politikov takrat, ko je to aktualno. Tukaj bi mogoče citirala selektorja hokejske reprezentance na zadnjih olimpijskih igrah v Sočiju, ki pravi: "Vsi nas trepljajo po rami, a naj raje na račun tega dosežka zgradijo pet hokejskih dvoran. Če smo kot država že tako zadolženi, bomo pa še za pet milijonov evrov več za dvorane. Ampak otroci se bodo ukvarjali s športom in bomo imeli v slovenskem športu trikrat več uspehov, kot jih imamo doslej." Jaz bi se s tem čisto strinjala. Sama bi si tudi želela, da bi se enkrat presekalo in bi se ustrezno lotili tudi davčne olajšave ne samo za športnike, ampak tudi mogoče za podjetja, ki pomagajo tem športnikom. Lepo bi bilo tudi, če bi se spomnili na vrhunske športnike po končani karieri. Nekaj v tej smeri smo že naredili in se dogaja, pa vendar. Za konec bi še enkrat rada poudarila, kar sem že večkrat rekla. Če se bodo ljudje več ukvarjali s športom, bo več zdravih ljudi, manj zdravstvenih težav in investicija se državi vsekakor povrne. Hvala lepa. A seveda, ko smo že pri amandmajih. Seveda bom podprla koalicijske amandmaje in amandma Pozitivne Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kurnjek, potem pa gospod Brulc.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Samo na kratko bi se dopolnil še glede prvega amandmaja in tudi v skladu s tem, kar so ostali predhodniki govorili. Seveda se otroci v času elektronskih komunikacijskih naprav premalo gibljejo in bi morda bilo smiselno razmišljati o tem, da bi v šolski sistem uvedli dodatne ure športne vzgoje. Vendar pa – bom povedal svoj primer. V času, ko sem obiskoval srednjo tehniško šolo, je bila moja redna tedenska šolska obveznost 38 šolskih ur, v te sta bili vključeni dve šolski uri športne vzgoje. Če bi torej dodal še tri ure športne vzgoje, bi to pomenilo 41 šolskih ur obveznosti dijaka. Pa malenkost primerjajmo, recimo, z obveznostmi srednješolskega učitelja, koliko mora pa on v enem tednu opraviti svojih obveznosti. Želim samo povedati to, da ko se razmišlja o takih stvareh, je treba celostno gledati, in če bomo nekaj dodali, bo treba morda kaj tudi odvzeti od obveznosti, ki jih imajo učenci in dijaki. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Brulc.
Hvala lepa.
Samo trenutek. Sedaj imamo eno repliko. Gospod Kavtičnik, izvolite.
Hvala lepa. Poglejte, šport bi naj bil način življenja. In ko ti enkrat spodbudiš otroke, da jim je to način življenja, je to prijeten način življenja, in prijetne stvari lahko v življenju delaš več ur, več časa. Ko to postane prijetno, potem to ni teža. Hvala.
Hvala lepa. Še gospod Jerovšek replika.
S tem, kar je gospod Kurnjek rekel glede obremenitev dijakov, se strinjam, so preveč obremenjeni. Preveč je, vendar je rešitev. Če bi bila od teh 38 ur, kaj jaz vem, ena ura šaha in logike, potem bi bila potrebna tedenska obremenitev 31 ur za dijake, pa bi bolj pametni na koncu ven prišli in bi več logike imeli. Vendar v šolskih oblasteh je premalo takih, ki večpotezno razmišljajo, ki so se v mladosti s šahom okužili. Tega še ni. Računam pa, da bodo po zgledu drugih do tega prišli in da bo šah res tista popularna zadeva, ki bo omogočila na nek način tudi razbremenitev, več časa za športne aktivnosti, tiste klasične športne aktivnosti in na koncu boljši rezultat. Dijak z maturo bo boljši proizvod glede usposobljenosti za življenje, glede tega formata, ki ga lahko da družbi in državi. Vsesplošni pozitivni rezultati bodo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Brulc, izvolite.
Hvala lepa. Zanimiva razprava. Jaz podpišem vse, kar ste rekli. [[oglašanje iz dvorane]] Ne me zdaj loviti za besede, ampak poglejte, dajmo biti realni. Če sem pripeljemo zdaj profesorja tehničnega pouka, gospodinjstva in tako dalje – premalo. Otroci ne znajo skuhati, si ne znajo nogavic oprati. Če pripeljemo glasbenike – veste, koliko v življenju pomeni petje, zborovsko petje in tako dalje. Če pripeljemo druge, matematike, bog ne daj, fizike, kemike, napnemo situacijo. To, kar je rekel Kurnjek, je res. Sedaj pa mi poglejmo sebe. Danes je Virant rekel: ni govora, DDV ne bomo dvignili. Vse to, kar danes govorimo, pomeni večji strošek, večji strošek iz državnega proračuna. Sramota je, da slovenski otrok še ni videl morja. Koliko je takih? Veste? Ne more iti v šolo v naravi, kot je bilo rečeno. Ne zna plavati. Smučanje – to ni danes nek nadstandard, to je življenjsko opravilo, ki bi ga moral vsak znati. Ampak če hočemo to imeti brezplačno, potem nehajmo jokati in delati ZUJF-e in ne vem kaj in zahtevati varčevalne ukrepe na tem področju. Danes tistih zmajev, gospodarstvenikov in teh ni, da ne govorimo, kaj pa bomo zdaj vlagali v športno vzgojo, nimamo pa tehnikov, inženirjev, elektrotehnikov in ne vem koga vse. Bodimo realni. Še enkrat pravim: takoj podpišem, s tem, da nisem za povečano obremenitev otrok. Pojdite gledati, jaz grem zjutraj ob pol osmih mimo šole Ledina in masa gre notri. Če grem ob treh, štirih domov, gre pa masa ven. Imajo drugačen urnik kot mi. Jaz lahko grem zdaj ven in grem na kosilo, se sprehajam po hodnikih in ne vem kaj. Otrok je pa napet, obremenjen s predmeti in tako dalje. Glejte, pet hokejskih dvoran – okej, koliko pa imamo danes košarkarskih dvoran? Pa evropsko prvenstvo smo imeli in kakšne težave imamo zdaj s košarko. Najmanj, kar je, pa imam rad nogomet, je, da imamo take ogromne stadione po Sloveniji. Rabili bi enega takega, kot so Stožice ali pa mariborski, in smo vlagali v to sfero športa ogromno. Ko sem bil ravnatelj, prvi razred otrok – moj otrok bo igral nogomet, ker je dobil tam dres in je dobil torbo in ne vem kaj. Če pa je šel v TVD Partizan, kjer pa so mu razvijali vse funkcije, in potem se je izkazalo, da bo ta dober košarkar, on je atlet, ta pa nek drug športnik, in so ga usmerjali v to. Ne, mi že za dojenčka rečemo: ta bo nogometaš. To so zgrešene stvari. Tako da podpiram to, da je treba dati veliko sredstev za športno udejstvovanje, razvijati šport – brez zdravega telesa ni zdravega duha –, tudi šah. Jerovšek, res ti še enkrat čestitam za vse tvoje izjave. Včasih, ko o politiki pleteničiš, te bom spomnil, da govori o šahu, ker si bil perfekten. Z vsem se strinjam, ampak za to je treba dati denar. Brezplačno šolo v naravi, brezplačne športne – veste, da otroci nimajo, da bi se peljali z vlakom na športne dneve nekam, na neko dejavnost. To stane. Ko bomo govorili o varčevalnih ukrepih, ko bo nekdo drug rekel: nič DDV, ne davek na premoženje, bog ne daj, tisti, ki je bogat, naj bo in naj ne plačuje nič – takrat se spomnimo na današnjo razpravo. Brez nič ni nič. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Bikar, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi čisto eno kratko repliko kolegu Brulcu. Mogoče se pa tukaj res strinjava. Ne potrebujemo petih hokejskih dvoran, bi bila dovolj ena atletska, ki je nimamo. Po vseh teh odličnih rezultatih je še danes nimamo. Ena dobra gimnastična dvorana in kakšen olimpijski bazen bi tudi še pasal, pa ga tudi nimamo. Tako da tukaj se pa res strinjava. Samo toliko.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Kolegici Bikar. Prave atletske dvorane res nimamo, ampak gotovo pa kot bivša šprinterka ve, da imamo v Slovenski Bistrici za šprinte in mete zimsko dvorano pod tribunami stadiona. Tako da smo se v nekaterih krajih potrudili tudi za športno infrastrukturo. Saj ste verjetno tekmovali že tam. Hvala.
Hvala lepa. Če lahko gospe Bikar dam besedo, najbrž je v obliki replike. Potem pa še gospa Majda Potrata. Izvolite, gospa Bikar.
Hvala. Ja, spet čisto en majhen del. Res je, tudi v Ljubljani je ena taka dvorana. Pokrite tribune so in lahko velik del treninga tam narediš. Ampak prave atletske dvorane, ki pa ne bi bila samo atletska, ampak večnamenska, ki jo lahko še mnogo drugih športov koristi, se pravi, da bi bila res širokemu krogu športnikov namenjena – take krožne dvorane pa v Sloveniji ni. Najbližja je sicer v Linzu, kamor smo hodili na treninge, in na Dunaju in tako naprej. Tako da poznam to dvorano, ampak to niti približno ni to, kar sem imela jaz v mislih. Hvala.
Mag. Potrata, izvolite.
Slišati je bilo: športni pedagogi v prvo triletje. Že res, ampak imamo omejitev zaposlovanja. Ne vem, kako boste to izpeljali. Moje izkušnje s športno vzgojo v osnovni šoli so take, da se tisti, ki bi bili športne vzgoje najbolj potrebni zaradi tega, ker imajo slabo razvite gibalne spretnosti, športni vzgoji izogibajo, in je treba poskrbeti za to, da se bodo vključili in aktivirali tisti, ki so potrebni tega. Se čudimo, če reče kdo, da ima najraje matematiko ali pa slovenščino, ker vsi pričakujemo, da bo vsak otrok rekel, da ima najraje šport. Ampak so tudi taki, ki nimajo najraje športa, in tu je velika odgovornost, da pridobimo te. Podatki o tem, kako bo pa pričakovana življenjska doba rastla, so pa taki, da napovedujejo, da se bo počasi krajšala. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kavtičnik, pa potem gospa Bikar.
Hvala lepa. Veliko je otrok, ki imajo radi določen predmet zaradi učitelja. In kadar je športni pedagog dober, strokoven, zna prisluhniti otrokovim potrebam in željam, potem se ni za bati, da otrok ne bi vzljubil športa, kakršnegakoli že. Danes ne govorimo o športu kot neki panogi, ampak govorimo nasploh o zadovoljevanju potrebe po gibanju. To imajo otroci že od vsega začetka, že od rojstva, potem pa ta potreba nekako izgine zaradi drugih potreb. Danes živimo v nekem svetu, ki je tržno naravnan in ki otroke lahko zmami na nek drug mamljiv način pred televizor, pred računalnik, z določenimi igricami in tako naprej. Za učitelje in športne pedagoge, pa tu govorim tudi o učiteljicah razrednega pouka, ki gredo skozi proces izobraževanja in ki znajo na prijeten in dober način prikazati šport in otroke nekako pripraviti za športno gibanje, se pa ni treba bati, da otroci ne bi imeli radi športa. Jaz vam lahko povem za en projekt, ki ga izvajamo že 9 let, kjer gredo vsi otroci skozi nek proces učenja smučanja. Ni otroka, ki ne bi šel skozi ta proces. Če jim na primeren način to pokažeš, potem otroci to z veseljem sprejmejo. Ravno zaradi tega je 4. amandma tako pomemben, da otrokom damo poleg tistih obveznih vsebin, ki jih imajo pri pouku športne vzgoje, še dodatne vsebine – ples, smučanje, vse to, kar je tam zapisano. Zato je ta amandma izredno pomemben, še posebej v tej situaciji, ko starši niso sposobni plačati vsega tega, kar bi sicer morali plačati. Hvala.
Gospa Bikar, izvolite.
Hvala lepa, saj ni potrebno, je Jožef čisto natančno, še stokrat boljše povedal, kot bi sama povedala. Samo to bi dodala, da je od 3. do 7. leta najpomembnejše in takrat se lahko tudi navdušijo in še nimajo časa za to, da bi se izogibali temu. Samo toliko.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati v tem delu? Sicer imamo še podpoglavje 6.3.2.2 in poglavje 7. K podpoglavju 6.3.2.2 imamo amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, SD, Državljanske liste in DeSUS. Želi kdo razpravljati o tem amandmaju oziroma o tej vsebini? Gospod Jerovšek, izvolite.
Govori o nacionalnem programu spremljanja pripravljenosti športnikov. Imam prav, kajne? Ja. Dikcija, ki bo šla, izglasovana, govori o nacionalni strategiji spremljanja pripravljenosti športnikov. Jaz moram tu reči v zvezi z letošnjimi aktualnimi dogodki na olimpijskih igrah, da se strinjam s tem, ampak naši športniki, zimski, so to uresničili. Tu so dosegli vrhunsko znanost in so bili vrhunski v tem, da so na olimpijskih igrah, na največjem tekmovanju, bili najbolj vrhunski. To doslej pri slovenskih športnikih ni bila praksa. Dostikrat so odpovedali na velikih tekmovanjih, ne vsi, letos se je pa utrgal plaz in so skoraj vsi dosegli najboljše rezultate. Jaz sem zelo intenzivno spremljal šport, ampak moram reči, da enega športnika, ki je tekmoval, pa je bil 8. na koncu, en Mariborčan, pa ne Flisar – ne morem se spomniti priimka –, praktično nisem registriral prej. Letos so naši športniki dosegli tisto, kar je bilo doslej značilno za ameriške športnike, ki jim je bilo vrhunsko tekmovanje na olimpijskih igrah takšna motivacija, da so takrat eksplodirali. Ne vem, ali je bila samo Tina Maze tak stimulans, ker je dejansko športnica za velika tekmovanja, in Prevc tudi na velikih tekmovanjih ne odpove, ampak tokrat so se jima pridružili tudi drugi športniki. Jaz pravim, da se jim je razvil ameriški sindrom. Spomnimo se ali pa vsaj jaz se spomnim ameriškega metalca diska Ala Oerterja. Štirikrat zapored je bil olimpijski prvak, potem skoraj ni tekmoval več. V olimpijskem letu je začel tekmovati in zopet zmagal na olimpijskih igrah. Ob pravem trenutku zmaga. Takšne športnike mi danes že imamo, tako da to, kar je zapisano, je pravzaprav posledica, in sem za to, da to tehnologijo, ki so jo zdaj razvili naši športniki, in to znanje prenesemo tudi v dokumente. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? [[oglašanje iz dvorane]] Prosim? SD je potekel čas. Delitve časa ne bo. Prehajamo na zadnji amandma oziroma na poglavje številka 7, kjer je vložen amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, SD, Državljanske liste in DeSUS. Želi tu kdo razpravljati? Gre za vsebino programa športa. Če ne želi nihče razpravljati, bomo zaključili tudi to razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali čez pol ure, to se pravi nekaj minut pred 17. uro. Sejo začenjamo ob 17. uri z glasovanjem.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Prosim vas, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o osnovnem bivanju v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o osnovnem bivanju ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o voznikih v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas tudi, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o državnem geodetskem referenčnem sistemu v okviru rednega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas tudi, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti nihče. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prevzemih v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas tudi, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 17. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma je primeren za nadaljnjo obravnavo. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani kolegi in kolegice! V Slovenski demokratski stranki smo ugotovili, da je ogromno transakcij, ki lahko pomenijo, da gre za pranje denarja in posledično tudi za financiranje terorizma. Zato smo predlagali, da uradu, ki je za to zadolžen, damo preiskovalna pooblastila. Preiskovalna pooblastila bi pomenila, da bi urad učinkoviteje deloval in s tem seveda tudi uspešneje preprečeval transakcije, ki pomenijo pranje denarja. Zaradi tega v Slovenski demokratski stranki menimo, da naj se glede na številne transakcije, glede na to, da se transakcije od leta 2007 do leta 2013 tudi po podatkih tega urada povečujejo, da je več transakcij, da so večji zneski, odpre ta razparava in da se zakon lahko dopolni tudi s tem, da bo urad imel tudi inšpekcijska pooblastila in bo s tem učinkoviteje preprečeval pranje denarja v tej državi. Po nekaterih podatkih, ki so bili prezentirani, ki so bili podani tudi v Državnem svetu, je bilo v Sloveniji prenesenih v davčne oaze 52 milijard evrov. To je vsota, ki je zaskrbljujoča. Pomeni 5 državnih proračunov, pomeni to, da če bi omejili te transakcije, ne bi bilo treba zviševati davkov, ne bi se bilo treba zadolževati, in državljani in državljanke bi živeli v drugačnem okolju. Zato v Slovenski demokratski stranki predlagamo, da podprete to, da gre zakon v nadaljnjo obravnavo, da se ga morebiti dopolni in da se dejansko omeji transakcije denarja, tudi nelegalne, v številne države in tudi davčne oaze ter s tem zagotovi stabilnost javnih financ. S tega zornega kota smo v sami razpravi obrazložili vse elemente tega zakona, vse posledice nesprejetja tega zakona in vse posledice, kaj se zgodi, če se ta zakon dejansko sprejme. Zato predlagam, da tudi ostale stranke, tudi koalicijski partnerji podprete to, da gre zakon v nadaljnjo obravnavo.
Hvala. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije, gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanski demokrati bo podprla ta zakon oziroma želimo, da se omogoči nadaljnja obravnava tega predloga zakona, ki so ga pripravili kolegice in kolegi v Slovenski demokratski stranki. Ukvarjamo se s problemom pranja denarja. To je akuten problem ne samo v Republiki Sloveniji, ne samo v Evropski uniji, ampak tudi na globalni ravni. Organizacija združenih narodov je postregla s podatkom, da je bilo v letu 2009 za tisoč 600 milijard ameriških dolarjev opranega denarja. To je približno 2,7 % bruto družbenega produkta. Fantastične številke! Pri nas obseg opranega denarja vsako leto narašča, se skoraj podvoji. In mislimo, da je treba uradu, ki ga imamo, Uradu za preprečevanje pranja denarja, spremeniti status. Treba mu je dati večja pooblastila, morda je celo potreben razmislek, ali je smiselno, da je ta urad organ v sestavi Ministrstva za finance. Ne vem sicer, kako imajo to druge države članice EU urejeno, morda bi bilo pa dobro, da je ta urad bližje policiji, da bi mu dali na nek način tudi zobe. Ker danes je to urad, ki sicer objavlja neke finančne transakcije na spletni strani, kot sem prej postregel s podatki. Obstajajo natančne preglednice finančnih transakcij v države, za katere sam urad pravi, da pomenijo in dajo nek status, ki pomeni večje tveganje na področju pranja denarja. Mislim, da je ključno, da o tem razmislimo, da spustimo to novelo zakona naprej v drugo obravnavo, po potrebi tudi z vladno pomočjo, in seveda tudi s pomočjo koalicijskih poslank in poslancev to besedilo zakona še izboljšamo, in da naredimo končno nek korak naprej pri preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma. Torej, z naše strani je podpora temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Zakon, ki daje Uradu za preprečevanje pranja denarja pooblastila in pristojnosti, je nujno potreben. Prej so se vsi strinjali, da je bil to doslej brezzobi tiger oziroma papirnati tiger. Zaradi akutne situacije izjemnega pranja denarja v naši državi in s tem ropanja države je iz te hiše treba poslati sporočilo, da se poslanci tega zavedajo in da bodo poskušali temu narediti konec. Kolegice in kolegi, dve možnosti imate, kakšno sporočilo boste poslali iz koalicije, kajti vi odločate večinsko. Ali bomo našim ljudem sporočili, da bomo ustavili in preprečili te procese ropanja, ki so v naših bankah, podjetjih in bomo dali našim državljanom in otrokom bodočnost, možnost šolanja, možnost vrtca, ali bodo pa vse to izgubili. Kajti če bo oblast podpirala pranje denarja, ki se tudi sedaj vrši, je s tem izropala državo do konca. Za opozicijo sta obe sporočili politično sicer dobri, kajti v drugem slučaju vas bo ljudstvo množično zavrglo, se bo obrnilo proti vam, bo spoznalo, da ste na strani tistih, ki ropajo to državo, ki niso pripravljeni storiti nič za to, da ustavimo te katastrofalne procese, to pretakanje denarja v davčne oaze in ropanje bodočnosti naših mladih ljudi. Ampak predlagam vam, da jim sporočimo skupaj pozitivno sporočilo – da bomo to preprečili. Hvala lepa.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 47. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o prenehanju veljavnosti Zakona o biocidnih proizvodih v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas tudi, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o nacionalnem programu na področju prepovedanih drog 2014–2020. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu resolucije niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu resolucije. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog resolucije neusklajen. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 4. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga resolucije o Nacionalnem programu športa v Republiki Sloveniji za obdobje 2014–2023. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 1. 4. 2014. Najprej prehajamo k poglavju 1. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k poglavju 1. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k podpoglavju 6.1.1 Pod točko 1 odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k podpoglavju 6.1.1 Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 1. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Pod točko 2 odločamo o amandmaju poslanskih skupin Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS k podpoglavju 6.1.1. Tukaj vas moram opozoriti, da če bo ta amandma sprejet, postane amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija pod številko 4 brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija, gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. Spoštovani! Ta amandma, prvi amandma treh koalicijskih poslanskih skupin, sploh ni potreben zaradi tega, ker se te vsebine sedaj v šolah že izvajajo. Plavanje in kolesarski izpit oziroma kolesarjenje se že izvajata. Ker pa smo dejali, da je resolucija nacionalnega programa športa ambiciozna, da mora biti tudi nekoliko drzna, je prav, da dodamo še nekaj dodatnih vsebin, in to so vsebine smučanja in plesa. Ples lahko izvajamo pri obveznih interesnih dejavnostih, tako da ni nobenega stroška, smučanje pa lahko izvajamo v centrih šolskih, obšolskih dejavnosti. Centri šolskih, obšolskih dejavnosti se sofinancirajo oziroma financirajo s strani države. In če bi morali plačati, sem prepričan, da je tukaj še nekaj rezerv, da ni potrebnih dodatnih stroškov. Če bi pa bilo treba plačati to, kar sedaj plačujejo tudi otroci, ko hodijo v te šole v naravi, katerih se ne morejo vsi udeležiti, ker starši nimajo denarja, bi pa za 17 tisoč 600 otrok potrebovali približno 700 tisoč evrov. Prepričan sem, da si to naši otroci zaslužijo, predvsem tisti, ki jim starši drugače tega ne morejo plačati. Zato tega amandmaja pod številko 2 v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija ne bomo podprli, da bomo lahko podprli amandma, ki sem ga omenil. Hvala.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 24. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Pod točko 3 odločamo o amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k podpoglavju 6.1.1. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 44. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. V nadaljevanju vas obveščam, da ker je bil amandma poslanskih skupin Socialnih demokratov, Državljanske liste in DeSUS pod točko 2 sprejet, je postal amandma Poslanske skupine Pozitivna Slovenija pod točko 4 brezpredmeten. Prehajamo k podpoglavju 6.3.2.2. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k podpoglavju 6.3.2.2. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k poglavju 7. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k poglavju 7. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu resolucije v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu in na seji Državnega zbora, predlog resolucije neusklajen. Lahko odločimo? Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Kavtičnik.
Hvala lepa. Resolucijo o Nacionalnem programu športa v Republiki Sloveniji za obdobje 2014–2023 bom podprl. Meni je samo žal, da niste glasovali za amandma, ki bi otrokom omogočil, da se v času obveznega šolanja naučijo, in to vsem otrokom, smučati in plesati. Smučanje kot nacionalni šport bo spet postal privilegij tistih, ki si lahko to privoščijo. Starši otrok, ki si želijo smučati, pa teh sredstev nimajo, bodo s kislim obrazom pogledali na vse vas, ki ste danes glasovali proti temu amandmaju. Škoda, kajti to ne bi stalo nič. Hvala lepa.
Hvala. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je resolucija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 23. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Nasvidenje do jutri.