Spoštovane kolegice poslanke, spoštovani kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 15. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Jurij Lep, Gregor Perič do 14. ure, Predrag Baković do 14. ure, mag. Andrej Šircelj, Suzana Lep Šimenko, Tadeja Šuštar in tudi sam bom odsoten med 18.00 in 20.30. Na sejo sem vabil predsednika Vlade, ministrice in ministre ter generalnega sekretarja Vlade k 1. točki dnevnega reda, gospo Majdo Marolt in gospoda Sebastjana Zupanca, predstavnika 5 tisoč volivk in volivcev k 6. točki dnevnega reda, predstavnika Državnega sveta k 10. točki dnevnega reda, predstavnika Sodnega sveta k 12. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne še enkrat lepo pozdravljam! Spoštovane in spoštovani! Dovolite mi, da ob mednarodnem dnevu spomina na žrtve holokavsta pred nadaljevanjem seje spregovorim nekaj besed. Spoštovane državljanke, spoštovani državljani, drage poslanke, dragi poslanci, predstavniki Vlade, gospe in gospodje! Na današnji dan, 27. januarja, je svet združen v obeleževanju spomina na žrtve holokavsta. Ta dan nosi letos posebno težo, saj obeležujemo 75. obletnico osvoboditve koncentracijskega taborišča Auschwitz-Birkenau. Malo je krajev na svetu, ki tako globoko pretresajo posameznikovo vest in te prisilijo razumeti, kakšnih nesmiselnih grozot je zmožno človeštvo. Več kot milijon ljudi je tam umrlo, preden je v taborišče vkorakala sovjetska zavezniška vojska. Skupaj je v holokavstu izginilo kar nepojmljivih 6 milijonov življenjskih usod. Sin ali hči nekomu, sestra, žena, drugemu oče ali mož, pravzaprav ne bomo nikoli niti vedeli, na koga vse je padla temna senca grozot holokavsta. Koliko ljudi je bilo prizadetih zaradi smrti svojih staršev, starih staršev, celotne družine ali skupnosti. Temni madeži so razprostranjeni po celotnem zemljevidu Evrope. Ne smemo jih brisati stran zaradi lastnega sramu ali, še huje, zaradi rehabilitacije, spreminjanja preteklosti ali pisanja alternativne zgodovine. Ostati morajo vidni, kakor so vidne temne številke na koži preživelih, ki so se vrnili iz koncentracijskih taborišč, vtisnjeni v našo identiteto in kolektivni spomin, da opominjajo, da učijo o krhkosti in spremenljivosti miru. Besedi »nikoli več« izrekamo vsako leto na današnji dan. Izrečemo ju z upanjem, da se dogodki najbolj temačnega obdobja evropske zgodovine ne ponovijo. A z zaskrbljenostjo opažam, kako ponovno narašča surovost tega sveta. Kot mednarodna skupnost, žal, še vedno nismo zmožni preprečiti številnih grozot in množičnih zločinov, ki se prav danes dogajajo po vsem svetu. V našem vsakdanu se ponovno krepijo ideje, srhljivo podobne tistim, ki so se nekoč že razpasle po Evropi in prežijo na nove žrtve. Netenje strahu pred drugačnostjo, spodkopavanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, sovražni govor, netoleranca, rasizem in največji porast antisemitizma po drugi svetovni vojni. »Zgodilo se je, torej se lahko zgodi spet,« so bile besede enega od preživelih taboriščnikov. Minevanje časa ima svoj davek in kmalu med nami ne bo več teh živih pričevalcev spomina na skoraj 80 let oddaljeni čas. Zato moramo mi, katerih besede sežejo v javni prostor, stopiti iz svoje prepogoste ravnodušnosti in nemega opazovanja ter spomine preteklosti povezati z dogodki današnjih dni. Spoštovane in spoštovani, prosim vas, da izrazimo naše spoštovanje in hvaležnost ter se spominu žrtvam holokavsta ter posameznicam in posameznikom, ki so prispevali k osvoboditvi, poklonimo z minuto molka. [[molk]] Hvala. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prehajamo na določitev dnevnega reda 15. redne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 17. januarja 2020, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda oziroma predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Ker prehajamo na odločanje, vas prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Hvala. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 15. redne seje določen. S tem prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda, sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 55 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslanke in poslancev opozicije ter na vprašanja poslancev vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik Vlade, ministrice in ministri odgovorijo na vprašanje v največ 5 minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave in obrazložitve glasu. Ob tem vas še posebej poudarjam, da je treba takšen predlog izrecno podati in se pri tem osredotočiti le na njegovo obrazložitev, ne pa postopkovnega predloga uporabiti za vsebinsko razpravo v zvezi s postavljenim vprašanjem. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko sta se za danes opravičila minister za obrambo Karl Erjavec in od 18. ure dalje ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ter minister za finance dr. Andrej Bertoncelj. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade gospod Marjan Šarec. Poslansko vprašanje mu bo prvi postavil gospod Luka Mesec. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala za besedo in lep pozdrav. Gospod premier, v demokracijah naj bi vlade bile izvoljene od ljudi, delovale v imenu ljudi in za ljudi. Prebivalke in prebivalci Slovenije upravičeno pričakujejo, da bo vsakokratna vlada razreševala ključne probleme, s katerimi se ta država sooča, od poprave pokojnin, ureditve dolgotrajne oskrbe, izgradnje deset tisoč javnih najemnih stanovanj, modernizacije železnic, priprave na razvojni in zeleni preboj. Vse te politike je ta vlada obljubila v svoji koalicijski pogodbi. Kot se je že pokazalo pri izvajanju sporazuma z Levico lani, se je zataknilo že pri najbolj enostavnih. Zato, gospod premier, dovolite mi, da najprej izrazim razumevanje za vaš današnji odstop, razumemo, da ste spoznali, da z obstoječo konstelacijo teh politik ne morete izvesti, in ocenjujemo, da je prav, da ste dali možnost, da se na predčasnih oblikuje vlada, ki bo te stvari sposobna izpeljati. Stvar, o kateri sem vas hotel danes vprašati, je nepremičninski davek, ki bi ga prav tako uvrstil v enega od ključnih razvojnih izzivov Slovenije. Vlade ga obljubljajo že več kot desetletje, tudi ta ga je, a vi ste sami v jeseni dejali že v naprej, da ga ta vlada ni sposobna izpeljati. Zato sem vas danes želel vprašati, zakaj ne, če imamo pred seboj še več kot dve leti mandata, a glede na vaš odstop, je to vprašanje brezpredmetno. Bi vas pa vprašal nekaj drugega: Ali ste pripravljeni tak davek izpeljati v naslednjem mandatu po volitvah? V Levici smo namreč prepričani, da ga potrebujemo, in to iz dveh razlogov. Prvi razlog je koncentracija premoženja. V Slovenji je nepremičnega premoženja za 123 milijard evrov, obdavčeno je praktično nično, dve desetinki odstotka se vsako leto zbere od tega v proračun, premoženje pa se koncentrira. Najbogatejših 10 % si lasti skoraj polovico tega premoženja, zgornja desetinka najbogatejšega odstotka pa si lasti 10 milijard evrov, v povprečju ima vsak od njih skoraj 6 stanovanj v skupni vrednosti dveh milijonov in pol in so obdavčeni praktično po ničelni stopnji. Drugi razlog, zakaj ta davek potrebujemo, pa je, da so vse zadeve, ki sem jih prej našteval, od pokojnin, zdravstva, železnic, razvoja povezane s tem, da ni denarja. Če bi zbrali samo eno odstotek davka od davkov na premoženje, bi v proračun vsako leto dobili 1,2 milijarde evrov oziroma vsako leto za en drugi tir. Zato me zanima, gospod premier, kako gledate na to vprašanje.
Hvala, gospod poslanec. Gospod predsednik Vlade, izvolite.
Hvala za vprašanje. Strinjam se z vami, da je govora o tem davku že precej dolgo, tako kot še o kakšni drugi stvari. Davek na nepremičnine je zagotovo pereča točka. Ko se bo pripravljal ta zakon, bomo zagotovo deležni, katera koli vlada že bo, pritiskov lobistov takšnih in drugačnih. Tak davek lahko izpelje samo močna vlada, to je res, ob predpostavki, da so evidence takšne, kot morajo biti, da so vsi predpogoji izpolnjeni. Je pa še nekaj v Sloveniji značilno, da so ljudje v času socializma veliko sami gradili, zato v časih težko razumejo, da bodo zdaj morali plačati. Ampak se strinjam z vami, da ta davek na nepremičnine v prihodnosti, če se bomo želeli posloviti od sedanjega nadomestila za uporabo stavbnih zemljišč, bo treba izvesti. Ampak, kot se rekel, to lahko naredi samo močna večinska vlada. Hvala.
Hvala, gospod predsednik. Gospod poslanec, izvolite.
Hvala. Eno stvar bi želel razglasiti. Se strijam z vami, ljudje so sami gradili v Sloveniji in še vedno sami gradijo in mi smo absolutno proti, da se obdavči te ljudi. Zavzemamo se za tak davek, kot smo ga konec koncev zapisali pred dobrim letom in pol v koalicijsko pogodbo, torej pravičen davek na nepremičnine, po katerem bi bili bolj obremenjeni tisti z več in večjimi nepremičninami. Poudarek je na tistih z več, ker tisti, ki imajo več nepremičnin, jih po navadi tudi oddajo, se pravi, jih ne uporabljajo kot stanovanje, ampak jih uporabljajo za plemenitenje svojega premoženja. V tem smislu bi bil davek uperjen predvsem proti koncentraciji bogastva. Ni pravično, da nekdo, ki si lasti majhno stanovanje ali pa hišo na podeželju, je obdavčen po enaki stopnji kot nekdo v tisti zgornji desetinski odstotka najbogatejših, ki ima, kot sem prej povedal, v povprečju dva milijona in pol kar šest stanovanj, od katerih jih verjetno večino oddaja in od tega dodatno služi. Ni pravično, da so obdavčeni po enakih gabaritih. Davek mora biti takšen, da bodo prispevali tisti, ki imajo več, bistveno več, da bo premoženje pravičnejše razdeljeno. Po drugi strani bi s takim davkom, če samo 1 % na leto zberemo, pa poudarjam, tukaj se uvrščamo na rep Evrope, bi dobili 1 milijardo 200 milijonov evrov vsako leto, s čimer bi lahko financirali vse te dejavnosti, ki zdaj vsako leto izpadejo iz proračuna, od pokojnin, železnic stanovanj, dolgotrajne oskrbe in tako naprej. Hvala.
Hvala. Želite, predsednik Vlade, odgovoriti? Izvolite.
Ja, ko se bo to pripravljalo, bo treba razmisliti o pravičnosti. To ste prav ugotovili. Zato pa pravim, da je to vprašanje, ki bo terjalo usmerjenost v eno smer in enotnost, da se bo to lahko izvedlo. Ker potem se bo pojavilo vprašanje izjem in drugih stvari, tako da bo to kar velik zalogaj.
Hvala. Gospod poslanec, imate možnost za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala. Ne glede na to, da sem premierju postavljal vprašanje, ki je na nek način že uperjeno v prihodnji mandat, mislim, da je dobro, da se še znotraj tega mandata o vprašanju davka na nepremičnine in na sploh davkov na premoženje pogovorimo. Kot sem rekel, vlade že več kot deset let te davke pripravljajo, podlage zanje so urejene, od Zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin, opravljeni so bili strokovni posveti, stroka se načeloma z njimi strinja. K njemu nas pozivajo tudi mednarodne inštitucije, kot sta AMF in OECD. Po vseh mednarodnih kazalcih se po davkih na premoženje uvrščamo na rep Evrope, kar ima dve posledici. Prvo je, da se premoženje v Sloveniji koncentrira, kljub temu da je neenakost, če jo merimo po neenakosti po dohodkih, majhna, je neenakost po premoženju velika. Kot sem prej povedal, zgornjih 10 % si lasti skoraj 50 % premoženja, zgornja desetinka najbogatejšega odstotka kar 7 milijard evrov premoženja. Ker so ti ljudje nezadostno obdavčeni, nam zmanjkuje denarja za ključne razvojne projekte, od poprave pokojnin, modernizacije železnic, dolgotrajne oskrbe, priprave na razvojni in zeleni preboj. Da bi lahko vse te projekte uresničili, se moramo pogovoriti o uvedbi pravičnih davkov na nepremičnine, pravičnih davkov na premoženje, ki bodo bolj obremenili tiste, ki imajo več, tako kot je bilo to zapisano tudi v obstoječi koalicijski pogodbi in lahko bi Državni zbor postavil jasne smernice naslednji vladi, da to razvojno prioriteto tudi izvede. Zato vas prosim, da uvrstite to vprašanje na dnevni red državnega zbora.
Hvala, gospod poslanec. O vašem predlogu bomo glasovali v sredo v okviru glasovanju. Sedaj prehajamo na drugo poslansko vprašanje. Gospa Iva Dimic, beseda je vaša. Izvolite.
Spoštovani predsednik Vlade, če ste pred mesecem dni s svojim odgovorom na moje poslansko vprašanje glede razmer v zdravstvu mislili, da ste svojo nalogo opravili, ste se, predsednik Vlade, zmotili. Vaš odgovor glede pomanjkanja števila zdravnikov in medicinskih sester je naslednji dan zanikala Zdravniška zbornica, ki ima točen in natančen pregled nad njihovim številom. Presenečena sem nad vašimi zelo samozavestnimi trditvami, kako je stanje v zdravstvu dobro urejeno in kakšne rešitve lahko pričakujemo. Žalostna resnica pa je, da so razmere hujše in časa za dogovarjanje ni več. Sedaj se bom osredotočila na problem, ki sem ga izpostavila že pretekli mesec, in sicer glede razmer na gastroenterološki kliniki UKC Ljubljana. S kolegom Trčkom iz Levice sva obiskala to kliniko in se z vodstvom o razmerah pogovorila. Predsednik Vlade, zagotavljam vam, da so razmere za bolnike na tej kliniki katastrofalne, še posebej pa za rakave bolnike. Bolniki na hodniku še vedno prejemajo kemoterapijo, nekateri celo stoje, celo do 8 ur. Poglejte si to sliko. Če imajo srečo, dobijo neoblazinjeno leseno klop. Se vam zdi to sprejemljivo? Je to vredno človekovega dostojanstva v 21. stoletju ob takšnem rekordnem proračunu? Se od 10 milijard, ki jih ima slovenski proračun, res ne da v Ljubljani ali njeni okolici najti primeren prostor, kjer bodo tem bolnikom zagotovljene dostojne razmere za zdravljenje? Gospe in gospodje, vsak od nas je lahko jutri na tem hodniku. Zamislimo se. Poglejte še drugo fotografijo, ki prikazuje hospitaliziranega bolnika, ki ima posteljo na hodniku, kjer spi, se prehranjuje in prejema tudi terapijo, ob vseh mimoidočih, vozičkih s čistili, s smetmi brez kakršnekoli zasebnosti. To je nesprejemljivo. Pretekli mesec ste mi dejali, citiram: »Poteka investicija na drugi lokaciji za razbremenitev teh postopkov. Rok za končanje je april 2020.« Konec citata. Predsednik, zanima me: Kje je ta lokacija in kdaj bo selitev te klinike? Vodstvo in zaposleni so mi v pogovoru zagotovili, da ne vedo, kam, kdaj in kako naj bi selitev potekala. Govori se o domnevni selitve brez konkretnih podatkov.
Hvala, gospa poslanka. Gospod predsednik Vlade, izvolite.
Hvala lepa za vaše vprašanje. Govoril sem o teh podatkih, ki sem jih imel na voljo. Za čakalne dobe in te zadeve nam je seveda vsem znano. Vem, da ste tudi vložili predlog zakona na to temo, ki pa po mojem mnenju ne rešuje teh vprašanj. Če ste omenili, da je Zdravniška zbornica negirala moje trditve, se tudi spominjate, da smo potem podali odgovor in je bilo zajeto drugačno časovno obdobje, ker podatki jasno kažejo, da se je število zaposlenih povečalo, Zdravniška zbornica je pa vzela drugo obdobje. Ne glede na to bo ta problem čakalnih dob, ki je vsesplošen, ni samo na eni stvari, je pa treba jasno povedati, da ta problem čakalnih dob imamo tudi zato, recimo pri operaciji nožnega palca je tako, da je v Novem mestu čakalna doba en dan, vendar se ljudje ne odločajo, ker želijo iti v Klinični center. Veliko se bo dalo narediti tudi z drugačno organizacijo. Ljudje imajo možnost izbrati tudi drugo ustanovo pri določenih operacijah. To je problem, ki ga je treba reševati na organizacijski ravni oziroma ljudem jasno povedati, da gredo lahko tudi v drugo ustanovo in bodo prej na vrsti. V javnosti je bil prikazan recimo primer 13-letne čakalne dobe za operacijo nožnega palca. Ja, ampak ta gospa, ki čaka, ki je zdaj dobila čakalno dobo 13 let, ima možnost iti tudi v drugo ustanovo, ne v tisto, kamor želi, mislim da je v Mariboru čakalna doba 90 dni, v Novem mestu pa en dan. In to lahko prenesemo tudi na druga področja v zdravstvu. Tako da ni vse čisto tako. Vendar glede na to, da sem danes tudi podal odstopno izjavo, če mi dovolite, bom povedal, da je to vprašanje danes nekoliko, kako bi rekel, zastarelo. Če ste me hoteli napasti spet zaradi zdravstva, potem vam povem, da se bo s tem morala ukvarjati druga vlada, katera koli že bo. Tako da se vam zahvaljujem za vsa vaša dosedanja vprašanja. Zaključujem s tem, da stanje v zdravstvu ni čisto takšno, kot ga predstavljate. So organizacijski problemi. Bi pa povedal tudi to, da vaš zakon vodi v privatizacijo zdravstva, kajti organizacijsko se da marsikaj drugače rešiti in popoldne so kapacitete prazne. Vendar zdravniki delajo tudi popoldne na drugih lokacijah. To je eden izmed problemov. Hvala.
Hvala, gospod predsednik Vlade. Gospa poslanka, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Spoštovani predsednik Vlade, pričakovala bi, da se vas bodo razmere na tej kliniki, ki sem jo omenila že en mesec nazaj, ko ste imeli še vsa polna pooblastila in ste bili še zelo delujoč predsednik Vlade, dotaknile, da si boste šli nenapovedano ogledat te nečloveške razmere in boste prisluhnili bolnikom in zdravnikom, ki zdravijo v takšnih težkih pogojih. Zakaj rečem nenapovedano? Zato ker če se napoveste, potem teh bolnikov tam ne bo, ker bodo počakali na IPP ali pa kje drugje. Treba je iti nenapovedano, pa boste videli, v kakšnih razmerah so. Razmere so boleče, veste, tudi za zdravnike, ki tam v takšnih okolju zdravijo, in za zdravstveno osebje. Zagotavljam vam, da bi zasebno kliniko v takšnem stanju že zdavnaj zaprli. In veste kaj še? Nova Slovenija bo vsak mesec opozarjala na težke prostorske razmere na gastroenterološki kliniki, ker že en mesec dobivamo informacije iz drugih klinik, kjer razmere niso dosti boljše. Lahko omenim tukaj hematološko kliniko. Spoštovani predsednik vlade, niste se zavedali moči in odgovornosti, ki vam je bila zaupana. V letu in pol vladanja se niste zavzeli za bolnike in odpravo čakalnih vrst. Imeli ste priložnost, da bi ad hoc sklicali interventno skupino za takojšnjo odpravo najbolj perečih stisk, kot je ta recimo na gastrokliniki, in od odgovornih zahtevali predloge rešitev v nekaj dneh. V nekaj dneh. In še nekaj. Vaša veličina bi se s tem pokazala, ko bi s svojimi konkretnimi dejanji poskrbeli za naše bolnike. V Novi Sloveniji smo vedno tukaj poudarjali in še vedno smo pripravljeni ponuditi roko in rešitve. In še nekaj, predsednik Vlade, dobre rešitve nimajo politične barve.
Hvala, gospa poslanka. Gospod predsednik, izvolite.
Gospa Dimic, seveda verjamem, da morate malce bolj dramatično povedati. Veste, vem, kakšne so razmere, sem imel doma dva onkološka bolnika in sem dal vse to skozi. Vem, kako so te stvari in sem bil tudi zraven pri umiranju in tako naprej. Tako da mi ni treba z nekimi čustvenimi prijemi zbujati slabe vesti na ta račun, ker imam lastne izkušnje. Kot prvo. Kot drugo pa, koliko sem si prizadeval za slovensko zdravstvo, vem sam. In verjemite mi, da sem si. Tudi ko sem videl, da je potrebna menjava ministra, ko zadeve niso šle v pravo smer, sem tudi to opravil takoj, nisem čakal cel mandat. Tako me ni treba tu obtoževati brezčutnosti, to bi vam toplo položil na srce. Če boste pa zdaj sestavili vlado, boste pa lahko prevzeli kakšno funkcijo, pa boste, verjamem, rešili zadeve v enem mesecu. Tako vam želim veliko sreče in uspeha! Hvala.
Hvala, gospod predsednik Vlade, za vaš odgovor. Gospa poslanka, imate možnost za postopkovni predlog. Izvolite, gospa Iva Dimic.
Hvala lepa. V skladu s poslovnikom predlagam, da Državni zbor Republike Slovenije opravi razpravo glede razmer v zdravstvu. Spoštovani predsednik, verjamem, sočustvujem z vami, ob taki, kot ste omenili, lastni izkušnji v krogu svojih bližnjih, vendar se mi ravno zato zdi, da tisti, ki imamo tako izkušnjo, smo še bolj poklicani k temu, da se zavzamemo za vzpostavitev razmer, ki so dostojne človeka. In lahko rečem, da gastroenterološka klinika, oddelek za rakava obolenja, v kleti ni ustrezen in bi ga bilo treba čim prej sanirati oziroma nekaj ukreniti. Mi tu govorimo, kdo je zdaj odgovoren, kdo bo sestavljal vlado. Bolnikov ne zanima, kdo bo sestavljal vlado, njih zanima, ali bodo prejeli terapijo na dostojen način. Predsednik Vlade, jaz res računam na vas, da boste takoj, še kot predsednik Vlade v vedejevstvu, vendarle nekaj ukrenili. Ne samo čakati na naslednjo vlado in volitve, imate še možnost, da se zadeve uredijo, in to čim prej. Mislim, da vsi državljanke in državljani od vas to pričakujemo.
Postopkovnega predloga nisem najbolje razumel. Ali je bil? Okej. Spoštovana poslanka, o vašem postopkovnem predlogu bomo glasovali v sredo v okviru glasovanj. Prehajamo na tretje poslansko vprašanje. Gospod Dušan Šiško, beseda je vaša, izvolite.
Predsednik, hvala za besedo. Pozdravljeni vsi skupaj! Spoštovani predsednik Vlade! V sprejetem proračunu za leto 2021 bo za KPK namenjenih že 2 milijona evrov. Sredstva se vsako leto povečujejo, učinka pa ni. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo dali ministrici za pravosodje argumentirano pobudo za ukinitev KPK. Odgovor ministrice je bil,citiram: »Predlagana ukinitev KPK ni ustrezen pristop.« V svojem vprašanju se bom osredotočil zgolj na področje nadzora nad premoženjskim stanjem. Zakonsko določene osebe, ministri, župani, poslanci, so dolžne prijaviti premoženjsko stanje. Med njimi so celo osebe, ki so kot člani komisije sodelovale samo pri enem javnem razpisu v preteklem letu. Gospod predsednik Vlade, verjamem, da tudi vam ni ravno v veselje izpolnjevati teh obrazcev za KPK. Med podatki o premoženjskem stanju se poroča tudi o podatkih, ki so razvidni iz javnih evidenc, oziroma podatkih, s katerimi že razpolagajo drugi državni organi. Lastništvo in deleži v poslovnih subjektih so razvidni iz poslovnega registra, podatki o nepremičninah so razvidni iz zemljiške knjige, podatki o vozilih so razvidni iz registra motornih vozil, podatki o delnicah in drugih vrednostnih papirjih so razvidni pri KDD. Furs ima vse svoje podatke o dohodkih in tudi o denarnih sredstvih pri finančnih institucijah. Zdaj si države izmenjujejo celo podatke med bankami. Edino, česar država ne ve, je, koliko gotovine ima zavezanec v žepu ali pod povštrom. Tudi če napišem, da imam 10 tisoč evrov gotovine doma, KPK ne more preveriti, Furs pa takšno gotovino celo obdavči, če jo položiš na račun. Zato imajo ljudje še vedno veliko gotovine doma in jo hranijo v štumfih. Zanima me: Zakaj moramo vsako leto poročati o premoženjskem stanju, če imajo državni organi že na razpolago vse podatke o dohodkih in premoženju? V zakonu je sicer navedeno, da lahko KPK podatke pridobi iz uradnih evidenc ne zato, da bi nas razbremenili, ampak da preverijo resničnost naših navedb. Koliko oseb, ki morajo po zakonu poročati o premoženjskem stanju, je bilo v Sloveniji obsojenih za koruptivna dejanja od osamosvojitve do danes? Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospod predsednik Vlade, izvolite.
Hvala lepa. Kar se tiče Komisije za preprečevanje korupcije, je problematika znana. Mislim, da smo v zgodovini te komisije imeli kar nekaj različnih predsednikov te komisije. Zadnji, ki ta hip odhaja, je bil zadnjih šest let tarča polemik, takšnih in drugačnih. Nekateri so celo trdili, da je imel predsednik republike nesrečno roko pri izbiri. Tudi v zadnjem času, pred iztekom njegovega mandata se je število, kako bi rekel, odločb, nekoliko povečalo, tako da sem to povezal tudi s pričakovanjem o reelekciji. Zdaj je zunaj postopek za imenovanje novega. Upam, da bo imel predsednik republike srečno roko pri tej izbiri. Kar se pa tiče vašega, ne toliko vprašanja, ampak bolj, lahko rečem, utemeljenega opažanja. V današnji dobi digitalizacije, v dobi, ko so evidence povsod, ko je vse jasno izraženo, se tudi sam strinjam, da je to oddajanje poročil zagotovo nepotrebno, ker bi lahko komisija ob ustrezni zakonodaji imela avtomatični vpogled, kot ste pravilno ugotovili. Tudi za gotovino komisija ne more ugotoviti, vse druge podatke ima. In če nekdo pozabi izpolniti ta formular, se potem v javnosti predstavi že kot da je ne vem kaj skrival. Zato je zagotovo v prihodnosti treba narediti sistem takšen, da bo komisija sama pregledala in če se pokaže kakšna napaka ali neustreznost, bi potem zavezanec lahko sam predstavil drugačna dejstva, in to bi bilo veliko bolj primerno današnjemu času in današnji digitalni dobi. Tako je ta predlog precej utemeljen, upam pa, da bomo v bodoče Komisijo za preprečevanje korupcije naredili takšno, da ji bodo ljudje zaupali in da bo imela tudi kakšna pooblastila, ker res, če je nekaj na pol narejeno, take ustanove dejansko ne potrebujemo. Zato je treba razmisliti v prihodnje v to smer, da bo Komisija za preprečevanje korupcije bodisi učinkovita ali pa je bolje, da je ni. Tako da se strinjam z vami. Hvala lepa.
Hvala, gospod predsednik. Gospod poslanec, izvolite.
Predsednik, glejte, sem zelo zadovoljen, skoraj, z vašim odgovorom. Vendar je Vlada na eno izmed mojih številnih poslanskih vprašanj odgovorila, da organ od stranke ne sme zahtevati podatkov, ki se nahajajo v uradnih evidencah državnih organov. Verjamem, da niste vi tega pripravljali, ampak nekdo tam zadaj. Državnim organom je naloženo, da si v postopku po uradni dolžnosti pridobijo podatke iz uradnih evidenc, kar a contrario pomeni prepoved, da bi tovrstne podatke zahtevali od strank. Zakaj delamo pri KPK izjemo od tega splošnega pravila? Zakon ureja tudi dolžnost sporočanja sprememb premoženjskega stanja. Zavezanec mora vsako spremembo v premoženjskem stanju sporočiti komisiji do 31. januarja tekočega leta za preteklo leto. Pa vam bom povedal svoj primer. V lanskem letu sem kupil novo vozilo. Prijavil sem KPK, izpolnil obrazec in – ne boste verjeli – odgovorili so mi po mailu, da tega ne sprejmejo, vendar da naj prijavim od 1. 1. do 31. januarja za prejšnje leto. In tukaj se sprašujem, ali oni delajo samo en mesec in preverjajo vse in koliko časa bomo še delali take zadeve. Mogoče se bom tudi tukaj spomnil katerega od poslancev, ker smo danes 27. 1., da do konca tega meseca še prijavi oziroma izpolni te podatke. In me zanima: Kako je lahko sprememba sporočena prehitro? Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospod predsednik vlade, izvolite.
Ja, tudi meni se je podobno zgodilo, ko sem enkrat v preteklosti želel sporočiti neko spremembo, so mi isto napisali. Ugotovili ste prej, da ste dobili odgovor od Vlade. Vi danes sprašujete predsednika Vlade in kot predsednik Vlade vam povem, da se strinjam z vami in da bo v bodoče treba sprejeti takšno zakonodajo, ki bo takšne zadeve preprečevala. Če ne moreš poslati takrat, zagotovo čez nekaj mesecev človek nehote pozabi in potem se lahko začnejo problemi. To so praktični problemi, ki so čisto življenjski. In kaj naj rečem? Se strinjam z vami, nimam drugega tukaj povedati. V prihodnosti bo treba zakonodajo tako narediti, da bo Komisija za preprečevanje korupcije učinkovita. Predvsem pa, da se bo tudi življenjsko gledalo na stvari. Hvala.
Hvala. Gospod poslanec, imate še možnost za postopkovni predlog. Dvignili ste roko. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Saj mogoče je to zadnjič, ne vemo, kakšna bo situacija. Ampak poglejte, na KPK je zaposlenih 40 oseb. Povprečna izplačana mesečna bruto plača zaposlenih na KPK je 2 tisoč evrov v letu 2018. Za plače zaposlenih se tako porabi kar 80 % vseh sredstev. V letnem poročilu za leto 2018 pa piše, da si je KPK privoščil nakup novega službenega avtomobila v višini 19 tisoč 426 evrov. A je to investicija, ki je nujno potrebna za KPK? Jaz osebno mislim, da ne. V malo bolj naprednih državah imajo evidence o dohodkih in premoženju posameznikov povezane med seboj in združene na enem mestu. Pri nas ima primerljivo aplikacijo center za socialno delo, za kar jih želim pohvaliti. Tudi nadzor nad povečanjem dohodkov oziroma premoženja poteka elektronsko, avtomatsko. Vsako bistveno odstopanje v dohodkih in premoženju se preveri popolnoma enostavno. Pri nas pa vsako leto poročamo, s čimer imamo samo delo, učinka pa nobenega. Pri vseh naštetih, kar sem danes povedal in kar ste mi odgovorili, se sploh sprašujem, ali KPK potrebujemo. V skladu z drugim odstavkom 246. člena poslovnika Državnega zbora predlagam, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade. Upam, da se bomo še kaj videli tukaj notri. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Glasovali bomo o vašem predlogu v sredo. Če bo izglasovan, se bomo v tej sestavi videli v marcu v vsakem primeru. Sedaj imate besedo mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Spoštovani predsednik Vlade! Politiki moramo misliti na mlajše generacije. Seveda govorimo o podnebnih spremembah in o potrebnih vlaganjih v železniško infrastrukturo, ki bi izboljšala javni potniški promet ter omogočila prenos tovora s cest na železnice in tako pomagala ublažiti te negativne vplive. Državni proračun kljub rekordnemu znesku namenja investicijam v železniško infrastrukturo in cestno infrastrukturo 70 milijonov manj kot pretekla leta. Pa ne glede na to, vsi si moramo skupaj prizadevati, da z omejeno količino razpoložljivega denarja zgradimo in obnovimo čim več. Torej pomembno je, koliko kilometrov prog in cest bomo zgradili in obnovili. Eden od projektov, ki v proračunu za leti 2020 in leta 2021 ni bil umeščen, je obnova in nadgradnja gorenjske železniške proge, ki bi jo bilo smiselno obnoviti sočasno z obnovo karavanškega tunela, saj bo le-ta zaprta v času obnove le-tega. Gre za skoraj 140 milijonov vreden projekt. Proga pa je trenutno 90 % zasičena in kliče po obnovi. Ob sprejetju proračuna smo poslanci dobili zagotovilo, da se bo šlo v obnovo. Dodatno upanje pa dajejo tudi besede ministra za okolje in prostor, ki je obljubil, da se bo del zadeve financiral tudi iz podnebnega sklada. Spoštovani minister, mene zanima: Ali lahko razumemo, da bodo vsa potrebna sredstva zagotovljena iz tega podnebnega sklada v celoti ali deloma? Moramo pa se zavedati, da je pripravljena projekta dokumentacija za bistveno večji obseg del, kot so trenutna razpoložljiva sredstva. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Besedo dobi prvi minister Vlade oziroma premier. Izvolite.
Hvala za vprašanje. Gorenjska proga in tudi druge proge so zagotovo pomembne, bi pa predlagal, da glede na to, da je ministrica iz vaše stranke, da vprašate kar njo. Hvala lepa.
Hvala, gospod predsednik Vlade. Gospod poslanec, izvolite.
Hvala lepa za odgovor. Moje vprašanje je bilo dobronamerno. Soočamo se s podnebnimi spremembami, promet se povečuje. Jaz mislim, da bi morali storiti vse, da se dela izvajajo sočasno in čim bolj racionalno. Gorenjci to progo rabijo in jaz vseeno predlagam, da se premisli in pogleda, če je možno sredstva iz podnebnega sklada, ki mirujejo, ki se ne uporabljajo dovolj intenzivno, preusmeriti v obnovo in nadgradnjo te železniške proge. Hvala lepa.
Hvala, gospod poslanec. Gospod predsednik Vlade, izvolite.
Vzeto na znanje. Hvala.
Dobili ste še krajši odgovor, gospod poslanec. Ugotavljam, da ni želje za postopkovni predlog. S tem, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, se predsedniku Vlade zahvaljujem za podane odgovore. Hkrati vas obveščam, da v skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslanska vprašanja postavljena na 13. in 14. seji Državnega zbora. Ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano dr. Aleksandra Pivec bo odgovorila na štiri poslanska vprašanja. Prvo je vprašanje gospe Lidije Ivanuša. Izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovana gospa Ivanuša! Dovolite, da odgovorim na vaša vprašanja. Potrudila se bom jih čim bolj zajeti, glede na to da jih je kar veliko. Varna hrana predstavlja izraz za skupek pravil, katerih izvajanje v največji možni meri zagotavlja našim potrošnikom informacije o tem in varnost pred tem, da ta živila niso škodljiva za zdravje, vključno z dolgoročnimi učinki teh živih, in predvsem garantira, da so ustrezna za prehrano ljudi. Koliko inšpekcijskih nadzorov opravimo v enem letu in katere inšpekcije vse to hrano in pa vsa živila nadzirajo? Inšpekcije nadzorujejo predvsem in v pretežni meri uradni veterinarji, potem inšpektorji za hrano in fitosanitarni inšpektorji. Pri tem delujejo v skladu s svojimi pristojnostmi na več področjih, in sicer varnost in kakovost ter pravilno označevanje živil, zdravje in dobrobit živali, zdravje rastlin, dajanje na trg in pravilna uporaba fitofarmacevtskih sredstev, proizvodnja in označevanje ekoloških proizvodov in zaščitenih proizvodov, nadzorujejo uvoz živali in pa blaga, nadzorujejo z uporabo povezano sledljivost veterinarskih zdravil in pa rastlinski semenski material. Na vseh področjih skupaj je bilo v letu 2019 izvedenih skupaj 318 tisoč 248 pregledov. V letu 2019 je bilo skupaj 4 tisoč 68 prekrškovnih postopkov in izrečenih za 1 milijon 396 tisoč 546 evrov glob. Katera živila so najbolj pogosto predmet inšpekcijskega nadzora? Že evropska zakonodaja predpisuje, da je največ obveznih predpisanih pregledov vedno usmerjenih v živila živalskega izbora. Na tem področju se določene dejavnosti smejo izvajati le v odobrenih obratih v skladu z zakonodajo. Tako uradni veterinarji Uprave za varno hrani izvajajo v klavnicah stalni nadzor in zagotavljanje ante in post mortem pregledov vsake živali, ki stopi v prehransko verigo. Letno tako pregledajo okrog 375 tisoč govedi, konjev, prašičev, drobnice ter pošiljke, ki skupaj predstavljajo okrog 40 milijonov perutnine. Zakaj je v primeru uporabe sulfitov v mesnih pripravkih inšpekcija potrebovala tri mesece, da je začela s posebnim poostrenim nadzorom? Mi smo na to temo opravili tudi sejo Odbora za kmetijstvo, kjer so bila podana določena pojasnila in določena želim ponoviti tudi zdaj. V Sloveniji imamo registriranih tisoč 833 živilskih obratov, v katerih se vršijo kontrole pri pripravi mesa in mesnih pripravkov. Glede omenjenega nadzora smo 6. 6. dobili prvo informacijo o tem, da je mesar v eni od mesnic uporabil žveplov dioksid. 13. 6. je bila uprava s strani laboratorija seznanjena s pozitivnim izvidom. Tekom polletja je bilo skupaj pregledanih skupaj z vzorčenjem 41 obratov, od tega je bila pridobljena še dodatna informacija o uporabi nedovoljenega aditiva, kar pomeni skupaj 42 obratov, in to predstavlja 2,2 % od vseh obratov. Žveplov dioksid je bil odkrit v petih primerih, kar pomeni 0,2 % teh obratov. Inšpekcija se je na podlagi tveganja, ki je bilo ugotovljeno po teh pregledih, odločila za poseben nadzor, ki ga je potem konec meseca tudi izvedla. Zakaj ni bilo obveščanja javnosti? Odgovor je ta, da gre za pripravek, ki je sicer pri uporabi kot aditiv živilom dovoljen, in sicer se ga sme dodajati v suho sadje in belo vino. Pri pripravi mesa pa ni dovoljen. Zaradi tega je seveda omejen, glede na škodljivost tistim, ki imajo alergijo na tovrstni pripravek. Jaz sem po tem vprašanju odredila izredni nadzor, kot ste seznanjeni in tudi popravljalne ukrepe. Tudi sama menim, da bi moralo biti obveščanje v tem primeru bolj dosledno, ne glede na to, da gre za manjše tveganje v določeni skupini ljudi, ki imajo alergijo na ta pripravek.
Hvala, gospa ministrica. Gospa poslanka, se opravičujem, ker sem v enem trenutku vaš priimek napačno izgovoril, ampak se učim. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik, ni problema. Je v redu. Gospa ministrica, kot ste rekli, uradni nadzor živil med drugim vključuje inšpekcijski pregled označevanja, predstavitev in oglaševanja. Zanima me: Koliko kršitev v zvezi z zavajanjem potrošnikov o lokalnem poreklu je bilo ugotovljenih v letu 2019? Država se do kmetov vede zelo mačehovsko. Živinoreja in svinjereja drastično upadata. Samooskrba se manjša. Zanimam me: Na kakšen način bo država bo spodbujala razvoj podeželja? Vsi vemo, da je lokalno pridelana hrana bolj kvalitetna, saj je rok dobave najkrajši. Žalostno pa je, da imajo lokalni kmetje tudi težave z viškom pridelkov. Ali država spodbuja sistem zadružništva in če, na kakšen način? Hvala.
Hvala gospa poslanka. Gospa ministrica, izvolite.
Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano prav gotovo usmerja vse svoje strateške poglede v naprej, torej tudi razvojne usmeritve v čim večji obseg, se pravi povečanje lokalne prehrane. Da nam samooskrba pada na področjih preskrbe z mesom, ne drži popolnoma, je res, da nam pada število obratov, se pravi kmetijskih gospodarstev, ki se ukvarjajo z govedorejo. Res je, da se dogajajo tudi neke vrste strukturne spremembe, pri katerih se ta živinoreja koncentrira sploh na področju govedoreje v večja kmetijska gospodarstva in, kar je zaskrbljujoče, nekoliko pada na hribovitih območjih, na območjih z omejenimi dejavniki, kjer pa je edino ta oblika kmetovanja možna. Zaznavamo ta problem, zelo podobno smo ga zaznali tudi na področju prašičereje in zato usmerjamo tudi vse aktivnosti in tudi pomoč pri tem, da je te verige na področju preskrbe s prašičjim mesom okrepimo in zagotovimo tudi takšne ukrepe, ki jim bodo v prihodnje v pomoč. Je pa tudi dejstvo, da želimo okrepiti pridelavo na področju sadja in pa zelenjave, kjer pa smo izrazito nizko samooskrbni in ta področja v prihodnje velja okrepiti. Jaz se opravičujem, ker nimam podatka o številu izrečenih sankcij za nepravilno označevanje lokalno pridelanih izdelkov oziroma tistih, ki so v tem kontekstu označeni z oznakami »v Sloveniji pridelano«, ampak na te kršitve prav gotovo zelo resno reagiramo in se predvsem želimo osredotočiti in spodbuditi čim večje število pridelovalcev in predelovalcev k uporabi znaka »izbrana kakovost Slovenije«, ki je certificiran in ki ga tudi z vmesnimi postopki želimo narediti vedno bolj ambicioznega in vedno bolj dvigniti kriterije, da bi čim bolj ustrezali temu, da je ta hrana ne samo v Sloveniji pridelana, ampak da je tudi pridelana in predelana po zelo visokih standardih, ki potrošniku zagotavljajo tudi varnost.
Hvala, gospa ministrica. Gospa poslanka, imate možnost za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Ker je ta tematika zelo pomembna za naše kmete, ki se ukvarjajo z živinorejo ali poljedelstvom v Sloveniji, pa večkrat ne vedo, kam s pridelkom oziroma večino domačega mesa gre v sosednje države, namesto da bi ga porabili doma in uvažamo sporno in manj kvalitetno hrano v našo državo, predlagam, da opravimo širšo razpravo na to temo. Hvala.
Hvala, gospa poslanka. O vašem predlogu bomo glasovali v sredo. S tem prehajamo na vprašanje gospoda Luke Meseca. Povezano pa je z zaščito živali. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala za vprašanje. Spoštovani poslanec! Ga ni. Okej. Odgovarjam potem vsem ostalim prisotnim. Skrb za dobrobit živali je v Sloveniji urejena z Zakonom o zaščiti živali. Le-ta nalaga vsem pravnim in fizičnim osebam, ki so v kakršnekoli odnosu do živali, odgovorno skrb in zaščito dobrobiti, zdravja in življenja živali. Izvajanje politike in regulacije za zagotavljanje izboljševanja dobrobiti živali v Sloveniji temelji in mi tudi v nadaljevanju želimo te postopke voditi tako, da bodo utemeljene na znanstveno podprtih ugotovitvah, ki bodo resnično tiste, ki bodo preverjeno dobre za živali, ne glede na to, ali govorimo o domačih ali pa o rejnih živalih. Zato ministrstvo podpira raziskovanje na tem področju dobrobiti živali in na ta način tudi vedno znova odpiramo nova področja, na katerih ugotavljamo vse tiste dejavnike, ki bi lahko tudi v prihodnje prispevali k izboljšanju dobrobiti na tem področju. V tem trenutku izvajamo projekte, ki bi odgovorili tudi na vprašanja tistih izboljšanj postopkov, ki so zapisani v koalicijski pogodbi in ki opredeljujejo način prireje mesa v konvencionalnih in tudi vseh možnih alternativnih oblikah reje. Te projekte zaključujemo z letom 2020, ko se bodo skladno z ugotovitvami popravili tudi vsi pravilniki, ki govorijo o dobrobiti, postopki priprave več predpisov, ki so bili opredeljeni z zaključki projektov ciljnoraziskovalnih programov, ki so bili izvajani z namenom izboljšanja dobrobiti. V usklajevanju so spremembe in dopolnitve Zakona o zaščiti živali, prav tako pa so pripravljeni podzakonski akti s področja zaščite in dobrobiti rejnih, hišnih živali, zavetišč in prevoza. Ker so se vmes zgodile posodobitve nacionalnih pravil na področju zaščite živali, s tem želimo urediti vse te tudi v omenjenem zakonu in vseh podzakonskih aktih. Poleg naštetega na ministrstvu in upravi ves čas izvajamo akcije ozaveščanja splošne javnosti o odgovornem lastništvu hišnih živali. Pripravljen je in se trenutno usklajuje akcijski načrt Slovenije za opustitev rutinskega krajšanja repov prašičem in v teku so na tem področju tudi sestanki z vsemi deležniki, ki bodo morali v nadaljevanju pri svojih rejah to upoštevati. Kar se tiče omenjenega primera, o katerem je bilo poročano tudi v oddaji Svet na Kanalu A, in sicer je govorila o prevozu telet iz Litve preko Luke Koper. Dejstvo je, da Uredba Sveta o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njimi, regulira način, na katerega se živali smejo prevažati, in tega je treba znotraj celotnega ozemlja Evropske unije spoštovati. V vmesnem delu so bile ugotovljene, in sicer na Poljskem, določene nepravilnosti, ki so bile, skladno z ugotovitvami inšpekcije, tudi odpravljene, zato je bilo izdano dovoljenje, da se s prevozom od Poljske naprej sme nadaljevati. V Luki Koper je tako kot vsako drugo žival, ki prispe na mejno kontrolo, uradni veterinar pogledal in ocenil sposobnost teh živali za nadaljnji prevoz. Če te živali za nadaljnji prevoz niso sposobne, mora veterinar odrediti njihovo usmrtitev ali pa primerne nadaljnje postopke. Pred vsakim nalaganjem živali na plovilo je skladno z zakonodajo le-to pregledano in potem izdano tudi dovoljenje za nadaljnji prevoz. Kot vemo, je Luka Koper zgolj vmesna izhodna točka za živali iz Evropske unije do njihovih končnih destinacij. Za ta namen moramo imeti in tudi imamo urejene primerne prostore za bivanje živali ter njihovo oskrbo do trenutka, ko so spet napotene na nadaljnji prevoz. Slovenija je ena redkih držav, ki precej pogosto zavrača natovarjanje živali za plovbo – zadnje takšno se je zgodilo v aprilu leta 2018 – ko ugotovimo, da živali, ki so v tranzitu, niso primerne za nadaljnji prevoz. V tem primeru, kot rečeno, je do teh napak prišlo na Poljskem in v vmesnem času je bilo ugotovljeno, da so bile odpravljene.
Hvala, gospa ministrica. Gospod poslanec, izvolite.
Hvala, gospa ministrica, za to poročilo. Moje vprašanje je bilo deloma utemeljeno na tem primeru, ko so pripeljali bike s Poljske v Luko Koper, nekaj jih je poginilo že med potjo, potem pa so jih naložili na ladje in ni znano, koliko jih je na ladjah to pot sploh preživelo. Deloma je pa bilo potem vprašanje splošno. Ampak mi dovolite, da se najprej dotaknem tega konkretnega primera. Razložili ste, ampak ostaja dejstvo, nekaj bikov je poginilo zaradi neprimernih razmer na poti že med potjo in ni jasno, kaj se potem z njimi dogaja na ladijskem prevozu. Zato me zanima: Zakaj enostavno ne bi na slovenskem teritoriju prepovedali ladijskega prevoza živali? To je pač takšno, kot je, lahko si ogledate na internetu posnetke. Dobršen del živali vsakič tega ne preživi, ker nekaj dni ali pa celo tednov potujejo v nemogočih razmerah, v popolnoma neprimernih za živali, ki živijo v lastnih iztrebkih, med trupli in tako naprej. Jaz se zavzemam konkretno za to, da se to enostavno prepove. Zanima me vaše mnenje. Ko govorimo o zavezah iz koalicijske pogodbe glede živali, bi vam pa postavil nekaj konkretnih vprašanj. Zakon o zaščiti živali ste omenili, da ga prenavljate. Zanima pa me: Kdaj ga lahko pričakujemo v Državnem zboru? Rečeno je bilo, da v začetku tega leta. Leto se je začelo, ne vemo pa, kje je ta zakon. Tako bi vas prosil za konkretnejše podatke. Kdaj lahko pričakujemo prenovo teh podzakonskih aktov o rejnih živalih, ki jih omenjate? Ali ste naredili kakšen premik na vprašanju poskusov na živalih, ki jih omenja koalicijska pogodba? Prepovedali naj bi se poskusi na nekaterih, vsaj na nekaterih vrstah živali, sicer pa čim bolj. Koalicijska pogodba govori tudi o prepovedi baterijske reje, zato me zanima, kje smo s tem. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospa ministrica, izvolite.
Najlepša hvala. Jaz v bistvu prav tako z zaskrbljenostjo sprejemam vse te informacije in tudi redno se seznanjam z vsemi nepravilnostmi, ki se dogajajo pri ladijskih prevozih. Tudi s strani naših zaposlenih v Luki Koper. Ker smo o vseh nepravilnostih tudi redno obveščali organe na evropski ravni, je bila na podlagi ugotovitve, ki sem jo omenila iz leta 2018, ko smo nazadnje prepovedali nadaljnji prevoz, in sicer ta govori o pomanjkljivem izvajanju določil, ki so v uredbi Sveta 1/2005, je bila oblikovana delovna skupina na nivoju Evropske unije, ki bo pripravila nov omrežni dokument o določilih, povezanih s prevozom živali po morju. Zaenkrat pobude, da bi popolnoma prekinili, ni. Lahko pa povem, da prevoz živali v bistvu poteka večinoma iz drugih držav, predvsem Madžarske, Hrvaške, Poljske, Češke, Nemčije, Francije, Nizozemske, Litve, Italije. Slovenija je izjemno redko ali nikoli med tistimi, ki svoje živali natovarja. Prejemnice so pa po večini Libanon, Izrael, Sirija in Egipt. Gre seveda za popolnoma gospodarske interese drugih večjih evropskih držav, zato zelo dvomim, tudi če bi Slovenija to pobudo podala, da bi do tega prišlo, ker njihov interes, morate razumeti, je pa velik. Smo pa zelo opozorili na to in ta skupina se bo ukvarjala s tem. Zakon o zaščiti živali je že v postopkih obravnave. Kot veste, smo v vmesnem času doživeli še spremembe zakonodaje na drugem področju – vpis živali kot čutečih bitij v Stvarnopravni zakonik. Iz tega za nas sledi, da bo treba določene zadeve urediti oziroma jih razširiti v Zakonu o zaščiti živali in v podzakonskih aktih, zato smo se v tem trenutku odločili, da bi predlagali sprejetje dveh različnih zakonov v postopek. Prvi bi bil tisti, ki govori o opominu Evropske unije glede implementacije evropske uredbe v naš pravni red in ki na nek način že predvideva kazni za neupoštevanje, ravno o poskusih na živalih. Tam bi uredili potem tudi prepoved usmrtitve po 30 dnevih za zdrave živali v zavetiščih. Tega bi sprejeli prednostno, da se izognemo kaznovanju. Potem sledi zakon o zaščiti živali, ki ga bomo razširili in podkrepili tudi s spremenjenimi podzakonskimi akti v smeri dobrobiti. Predvidevamo, da bi takšnega razširjenega lahko že obravnavali v Državnem zboru do prve polovice leta, torej do junija.
Hvala, gospa ministrica. Gospod poslanec, imate možnost za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala za odgovor. Jaz bi vseeno podal pobudo za splošno razpravo. Ministrico sem namreč vprašal po široki temi, o kateri se premalo govori v Državnem zboru, namreč o zagotavljanju pravic in dobrobiti živali. Živali bodo v kratkem v Sloveniji, za kar sem si tudi sam dlje časa prizadeval, v Stvarnopravnem zakoniku končno opredeljene ne kot predmeti, ampak kot živa in čuteča bitja. Glede na to da se njihova zakonska definicija v temelju spreminja, bi temu morala slediti tudi praksa v zakonskih in podzakonskih aktih. Morali se bomo začeti kot družba zavedati, da živali pač niso neki predmeti, neki stroji za golo človeško izkoriščanje, s katerimi se lahko ravna, kot se hoče, s katerimi lahko industrija počne, kar hoče, samo da je njihov izkoristek mesa, mleka, jajc in tako naprej največji. Treba bo priti do zavedanja, da so živali, kot bo zdaj pisalo v zakonu, živa in čuteča bitja, in da je treba tako z njimi tudi ravnati. Zato predlagam Državnemu zboru, da se pogovorimo o tem, kako to novo zakonsko določilo udejanjiti v praksi, in da se pogovorimo o tem, kako v najkrajšem možnem času izpeljati vsaj tiste minimalne ukrepe, ki jih predvideva trenutna koalicijska pogodba na čelu s prepovedjo baterijske reje, poizkusov na živalih. Predlagam tudi, da se pogovorimo o popolni prepovedi ladijskega prevoza živali itn. Prosim, da uvrstite to razpravo na dnevni red.
Hvala, gospod poslanec. O vašem postopkovnem predlogu bomo glasovali v sredo. Sedmo vprašanje je od mag. Meire Hot, povezano pa je s pripravo in noveliranjem zakona o zaščiti živali. Gospa ministrica, izvolite.
Najlepša hvala. Vprašanje je delno podobno že prejšnjemu zato bom skušala odgovoriti kar konkretno s podatki. Zakon je bil v obravnavo na Vlado Republike Slovenije poslan 5. decembra 2019. Predlagano je bilo sprejetje zakona po skrajšanem postopku, a je Slovenija zaradi neizpolnitve obveznosti iz uradnega opomina 11. oktobra s strani Evropske komisije prejela obrazloženo mnenje. V zvezi s sprejetjem zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaščiti živali, ki bi se naj zgodilo do konca marca 2019 in potem nadaljevalo s pravilnikom o pogojih za izvajanje postopkov na živalih do konca aprila 2020, sedaj predlagamo, da se ga izvzame iz širšega Zakona o zaščiti živali in se tega obravnava ločeno, da bi potem lahko v Zakonu o zaščiti živali v čim širšem kontekstu obravnavali vse to, kar je poslanec Luka Mesec že povedal in seveda posledično urejali tudi spremembe podzakonskih aktov. Te spremembe bodo obsežne, zato bodo zahtevale tudi več časa. Besedilo zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zaščiti živali je medresorsko usklajeno, razen z Ministrstvom za okolje in prostor, ki je dalo predvsem takšna dopolnitve, ki jih bo sedaj v luči daljšega časa in širšega spreminjanja zakona tudi možno upoštevati in urediti še tista področja, za katera Ministrstvo za okolje meni, da jih je treba še urediti. Zakon je bil 12. 12. že v prvem koalicijskem usklajevanju in smo se dogovorili, tudi skladno s koalicijsko pogodbo, da ga razširimo in poskušamo v nadaljevanju upoštevati čim več koalicijskih zavez in predlogov. Kar se tiče vprašanja, ki izvira iz definicije za živali, je to v bistvu že urejeno v Stvarnopravnem zakoniku. Kot rečeno, mi ga implementiramo v Zakon o zaščiti živali in v vse podzakonske akte. Kakšne spremembe so predvidene na področju evtanaziranja zdravih živali? To urejamo v Zakonu o zaščiti živali, in sicer to opredeljuje člen, ki govori o mučenju živali, to je 4. člen. Ampak da skrajšam, usmrtitev zdravih živali ni dovoljena, razen za prehrano ljudi in zaradi odstranjevanja odvečnih enodnevnih piščancev. To je tisto, kar je omejitev. Kot rečeno, predlagano besedilo novele zdaj črta prvi dve alineji 26. člena in tako imetnikom zavetišč ne omogoča več usmrtitve zdrave zapuščene živali po preteku 30 dni od namestitve v zavetišče. To seveda ostaja zapisano v spremembi zakona. Kot je bilo že povedano, zakon v bistvu sedaj delimo na dva dela. Prvega uredimo po skrajšanem postopku prednostno in potem v drugem zajamemo vse tiste spremembe, ki so bile s strani različnih predlagateljev v času javne obravnave in pa tudi v dosedanjem usklajevanju dogovorjene. Glede predloga, da se v klavnice uvedejo nadzorne kamere. Te prakse po nekaterih evropskih državah že veljajo. Kot sem odgovarjala v prvem vprašanju, v Sloveniji ta nadzor poteka v klavnicah zelo dobro. Konstantna je prisotnost uradnih veterinarjev in za enkrat ni bilo zaznanih takšnih pomembnejših ali pa večjih kršitev, ki bi nas navajale k temu, da bi te kamere bilo smiselno v naše klavnice tudi namestiti. Če bi se to začelo dogajati ali bi na to bile usmerjene pobude v večji meri, pa to zahteva tudi spremembo nekaterih zakonodajnih okvirov in bi k temu veljalo pristopiti in to najprej zakonsko urediti in potem tudi kamere v te obrate nameščati.
Hvala, gospa ministrica. Gospa poslanka, izvolite.
Hvala, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, najprej hvala za izčrpen odgovor. Hvala tudi za vaš trud, ker mi je jasno, da ste aktivno pristopili k reševanju zadevne problematike. Kljub temu moram izraziti svoje obžalovanje, ker ko sem postavila pobudo za spremembo definicije živali in stvari v čuteča živa bitja junija, je bila pobuda usmerjena tako na Ministrstvo za pravosodje kot tudi na Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Morda mi je žal, da niste že takrat delali vzporedno in bi danes bilo veliko lažje usklajevanje zakonodaje v Stvarnopravnem zakoniku, ki sicer še ni sprejet, upajmo, da bo. Amandma smo vložili, 6. februarja bo na Odboru za pravosodje in upam, da bodo vse politične stranke sledile in sprejele novo definicijo. Vseeno pa sem se dotaknila v osnovnem poslanskem vprašanju tudi drugih zadev, ki, upam, bodo vnesene v novelo Zakona o zaščiti živali, in sicer v zvezi s prepovedjo verig, v zvezi s prepovedjo zapiranja psov v premajhne pesjake, kar je v nekaterih državah že urejeno, in s čimer v zvezi ste prejeli tudi peticijo, prav tako spremembo pravne terminologije lastnika, ker mislim, če bo prišlo do spremembe Stvarnopravnega zakonika, potem termin lastnik več ni primeren oziroma že zdaj ni primeren v praksi. Res bi bilo nujno, da se uvedejo višje kazni za mučitelje in uvedba izrecne določbe da je vsakršno malomarno ravnanje z živalmi in zanemarjanje opredeljeno kot prekršek in sankcionirano. Upam, da boste tudi te predloge vnesli v novelo. Za konec bi samo povedala, da določeni primeri mučenja, zlorab in malomarnosti, ki smo jim bili priče v preteklih letih, kažejo, da je treba poskrbeti tudi za učinkovitejši nadzor na terenu. Absolutno je nujen konstanten pregled nad stanjem ravnanja z živalmi, še posebej pri tistih, pri katerih je že bila ugotovljena določena odgovornost. Hvala.
Hvala, gospa poslanka. Gospa ministrica, izvolite.
Najlepša hvala. Se opravičujem, ker na vse te dodatne predloge še nisem odgovorila. Kar se tiče spremembe in dopolnitve Pravilnika o zaščiti hišnih živali, ta opredeljuje privezovanje hišnih ljubljenčkov, v tem primeru kužkov. Seveda ta sprememba ne gre v Zakon o zaščiti živali, ampak se uredi s pravilnikom. Na tem področju je bila v obdobju od prejete peticije izvedena tudi obširnejša analiza SWOT in na podlagi te analize SWOT, ki je pokazala stanje na terenu, bo to tudi spremenjeno. Prav gotovo pa zahteva prilagoditveno obdobje. Pokazali so se rezultati, če bi ta prepoved bila takojšnja, bi se lahko tudi na tem področju bistveno poslabšalo stanje kužkov, če bi jih začeli zapirati v premajhne pesjake. To je treba urediti skladno s tem, da se tudi potem predpiše socialna obravnava kužkov, se pravi, pogostost sprehodov in vse drugo, kar vpliva na njihovo dobro počutje in dobrobit, kar bi enoznačna prepoved verig lahko poslabšala. Zato se to v pravilniku že spreminja, se dopolnjuje in jaz verjamem, da bo v najkrajšem možnem času tudi ta pravilnik predlagan v sprejetje. Prav tako se ob tem noveliranju pravilnika ureja tudi vprašanje glede spremembe terminologije lastništva ter termina lastnik, ki v tem primeru res ni več primeren. Ta sprememba je že upoštevana pri noveliranju zakona in tudi v nadaljnjih pravilnikih. Kar se tiče tega, da nismo takoj pristopili. Največja sprememba sledi sprejetju te terminologije v Stvarnopravnem zakoniku ravno na našem področju. Verjemite, da zahteva kopico spremenjenih zakonodajnih aktov in pravilnikov, ki pa niso problematični, kadar govorimo o hišnih ljubljenčkih in živalih, do katerih se že mi kot ljudje vedemo čuteče. Prav gotovo je pa to veliko težje, ko govorimo o prehrani ljudem, in je treba ta pravila potem uskladiti z industrijo, ki se s tem ukvarja. Te spremembe niso tako zelo enostavne, enoznačne in jih tudi ni možno izvesti v zelo kratkem času. Ampak pristopili smo, pripravljamo jih in jaz verjamem, da jih bomo čim prej lahko tudi sprejeli.
Hvala, gospa ministrica. Imate še zadnje poslansko vprašanje iz preteklosti, in sicer gospoda Franca Breznika, povezano pa je s socialnim statusom starejšega kmečkega prebivalstva. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani poslanec, tudi za to vprašanje. Jaz mislim, da je vprašanje resnično izjemno aktualno in predvsem zaskrbljujoči podatki na terenu govorijo tudi o tem, kako hitro in odločno je k reševanju tega vprašanja treba pristopiti. Problematika, ki je izpostavljena, se nanaša na tiste kmete, ki so v preteklosti bili zavarovani za ožji obseg pravic, ki ga je zakonodaja dopuščala. Posledice teh odločitev zavarovanja za ožji obseg se kažejo v izjemno nizkih prejemkih, ki jih danes iz teh pravic prejemajo upokojeni kmetje. Izjemno zaskrbljujoč je podatek, da ta prejemek znaša 223 evrov mesečno in te pokojnine so nekako primerne temu, kar trenutno zakonski okviri dovoljujejo, in to 26 % najnižje pokojninske osnove, o čemer seveda govori znesek, ki sem ga omenila.
Spoštovana ministrica, nekdo vas je odklopil, pa ne vemo, kdo. Ja. Časovnica je bila? Bila je napačno postavljena. Se opravičujem v imenu tehničnega osebja. Izvolite. .
V vmesnem času je bil ta odstotek sicer dvignjen na 29 % in sedaj ta pokojnina znaša 253 evrov. MKGP je sicer predlagala veliko višji odstotek v usklajevanje – mi smo predlagali 45,5 %, kar bi zavarovancem, ki so pretežni del zavarovalne dobe bili zavarovani za ožji obseg pravic, dvignilo pokojnino na nivo osnovnega zneska minimalnega dohodka, ki od 1. 1. 2019 znaša 392 evrov. Zavarovanje za ožji obseg pravic vključuje le pravico do starostne, invalidske, vdovske in družinske pokojnine, niso pa upravičeni do dodatka za pomoč in postrežbo. Uživalcev pokojnin za ožji obseg pravic, ki so bili v katerem koli obdobju pred upokojitvijo zavarovani iz naslova kmetijske dejavnosti, je v tem trenutku približno 4 tisoč 600. Zgodovinsko gledano so kmetje v skupnem sistemu obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja vedno veljali za posebno ranljivo skupino. Nekako je veljalo pravilo, da mora sistem zavarovanja upoštevati omejene ekonomske zmožnosti kmetov in jim ne sme nalagati obveznosti, ki jih ne bi zmogli. Zato v vsem obdobju, ko so vključeni v enoten sistem pokojninskega invalidskega zavarovanja, kmetje plačujejo le prispevke zavarovanca. Prispevek delodajalca se zanje plačuje iz proračuna. V letu 2018 je skupni znesek za 12 tisoč 370 zavarovancev znašal 8 milijonov 158 tisoč 259 evrov. Iz proračuna se plačuje tudi prispevek zavarovanca in delodajalca za kmete in člane kmetijskih gospodarstev v primeru elementarnih nesreč, kot so različne naravne ujme – toča in neurje, pozeb in pa žled. V letu 2018 je tako za 466 zavarovancev proračun plačal približno 505 tisoč evrov, kar je vsaj dvojni znesek, če ga primerjamo z letom 2017. Res je tudi, da je stanje ozaveščenosti med kmeti in kmeticami do njihovih pravic precej nizko, zato se konstantno trudimo vsaj pomagati in jih pri tem informirati, da so seznanjeni s tistimi pravicami, ki jim pripadajo. Naše zadnje delo je bilo opravljeno skupaj z Ministrstvom za delo, družino, socialne zadeve, kjer smo tudi na pobudo Zveze kmetic Slovenije izdali brošuro z informacijami o socialnih transferjih, ki jih po zakonodaji lahko uveljavlja kmečko prebivalstvo. Poudariti želim, da so lahko vsi socialno ogroženi kmetje in tudi kmečki upokojenci upravičenci do pravic iz javnih sredstev, če za pridobitev teh pravic izpolnjujejo zakonsko predpisane pogoje. Sistem socialnih varnosti se namreč veže tudi na socialno stisko oseb oziroma družine, pridobivanje pravic pa, drugače kot pri socialnem zavarovanju, ni odvisno od predhodne vključitve v zavarovanje oziroma obliko le-tega. Na ministrstvu si prizadevamo, da bi uredili status varstva starejših na kmetijah. Zato se je v preteklosti pristopilo k projektu, kjer lahko v okviru dopolnilnih dejavnosti na kmetijah vršijo tudi socialno varstvo starejšega prebivalstva. Moram reči, da tudi za to obliko vlada izjemno zanimanje, zato si bomo prizadevali, da ga v nadaljevanju skušamo tudi sistemsko urediti. Prizadevamo pa si tudi, da bi kmetom, predvsem pa kmeticam, ki so v večji meri bile tiste, ki niso bile zavarovane in so stare več kot 65 let, znova priznali status državne pokojnine, kot je veljal v preteklosti, zaradi vseh tistih njihovih prispevkov in pa zaslug, ki verjamem, da jih ni treba naštevati in so lahko razlog za to, da za to ponovno zaprosimo. Hvala.
Hvala, gospa ministrica. Gospod poslanec, beseda je vaša. Izvolite.
Najlepša hvala, gospa ministrica. Naj povem, da sem leta 2017 v mesecu juniju Vladi Republike Slovenije, takrat še pod vodstvom gospoda Cerarja, postavil poslansko vprašanje glede statusa kmečkih upokojencev. Oba prihajava iz nekega ruralnega okolja. Jaz mislim, da ste seznanjeni s situacijo. Naj povem, da v statistiki in tudi zgodovinsko gledano so ugotovili dve kategoriji. Prva so tisti, ki so se ukvarjali kompletno svoje obdobje s kmetijsko dejavnostjo, druga pa tisti, ki so se samo del svojega aktivnega obdobja ukvarjali in plačevali prispevke za kmetijske dejavnosti. Tisti, ki so se ves čas ukvarjali s kmetijsko dejavnostjo imajo pokojnino med 150 in 200 evrov, in to je 543 upokojencev; med 200 in 250 evrov jih je 586; med 250 in 300 evrov jih je 226 in od 300 do 350 evrov 193. Niti enega nimamo, ki bi imel več kot 750 ali pa 800 evrov. Mislim, da imamo samo enega. Tisti, ki so se pa samo del svoje kariere aktivno ukvarjali s kmetijsko dejavnostjo, imajo pokojnine nekoliko višje. Ampak lahko ugotavljamo, da tistih upokojencev, ki so se ukvarjali samo s kmetijsko dejavnostjo, je samo 2 tisoč 194. To je podatek iz leta 2017. Po vsej verjetnosti jih je danes še nekaj manj, vse skupaj pa jih je približno 13 tisoč. Tistih vseh skupaj, ki so se samo del kariere ukvarjali torej z kmetijsko dejavnostjo. Treba se je tudi zavedati zgodovinskega trenutka, da je šlo za diskriminacijo vsaj v 70. letih, kjer si nekateri niso mogli plačevati prispevkov. Jaz mislim, ministrica, da je o tem treba razmisliti, ne nazadnje ste zdaj tudi predsednica stranke Desus, vam čestitam, stopimo aktivno, ker gre za relativno zelo majhen odstotek [[izklop mikrofona]]
Hvala, gospod poslanec. Vaš čas se je iztekel. Gospa ministrica, želite dopolniti svoj odgovor? Ni želje po dopolnitvi. Gospod poslanec, imate možnost za postopkovni predlog. Izvolite.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, jaz mislim, da moramo opraviti razpravo, da ljudje v Sloveniji vidijo, da gre za kategorijo upokojencev, ki si je ves čas prizadevala, da bi plačevala, ampak bivši režim v nekaj obdobjih, lahko rečem, da skoraj več kot 20 let sploh ni dopuščal, da si plačujejo prispevke. To pa prav zaradi tega, da diskriminira slovenskega kmeta, da ga uniči do konca. Ko pa je že nastopila kriza bivšega socialističnega sistema, so jim deloma opravičevali in so si lahko plačevali prispevke z omejenimi pravicami. Ampak morate se zavedati, da marsikateri kmet je plačal približno enako število, govorim o prejšnji državi, če bi povedal v denarju, kot nek delavec, imel pa je iz tega samo polovico pravic. Kot veste, je šla ta diskriminacija tako daleč, da je kmet, ki je prišel do zdravnika, imel celo zeleno zdravstveno knjižico, za razliko od vseh tistih ostalih, ki smo imeli, mislim da, zdravstveno knjižico oranžne barve. Šlo je za diskriminacijo in nova država je leta 1991 to celo ugotovila. Zaradi tega je v sistemu poprave krivic uvedla državne pokojnine, ker se je tega zavedala. Vlada pod vodstvom SD, minister je bil takrat Svetlik, je državne pokojnine ukinila in rekla, da ti dobijo neke socialne transfere v okviru tega. V okviru socialnih transferjev pa se je usedla na številne kmetije. Imamo družinske kmetije, imamo celo vrsto kmetij, ki so preživele ne nazadnje tudi socializem in danes umirajo na obroke. Zakaj je tako pomembno, ministrica? Oba se zavedava, da v kmetijstvu prihaja do številnih tehnoloških sprememb, oba se zavedava, imava skupni cilj, bi lahko rekel, tudi generacijske prenove slovenskega kmetijstva. Ne moremo govoriti o digitalizaciji, če ne uvedemo nove strukture slovenskih kmetov in kmetic. poglejte, Če želijo ti stopiti v kmetijstvo, če želi kmet postati nek ambiciozen cilj mladih ljudi ali pa nek ambiciozen poklic, kakšne posnemovalce imamo danes, če vidijo, da kategorije ljudi, ki so se 40, 50 let ukvarjali z kmetijstvom, danes dobesedno umirajo na obroke? Zaradi tega predlagam, da opravimo eno temeljito razpravo brez nekih velikih ideoloških tem. Jaz mislim, da vsaj tem 2 tisoč ljudem v Sloveniji, ki danes dobesedno umirajo na obroke, zagotovimo povečanje teh pokojnin morda na višino minimalne pokojnine. Gre za relativno izredno majhen znesek, bi pa morda ta znesek, ministrica, vplival na neke poglede na kmetijstvo, da ta država vidi kmetijstvo v neki drugi luči in da nismo, kot bi rekli Američani, v tem boju, če lahko govorim v narekovajih, pozabili na vse te ljudi, ki so slovenskemu kmetijstvu dali ogromno. Lahko bi rekel, da so mu posvetili celo svoje življenje. In to je tudi njihov način življenja. Naj bo ta pravica zagotovljena. Najlepša hvala.
Hvala, gospod poslanec. O vašem predlogu bomo glasovali v sredo v okviru glasovanj. S tem prehajamo na vprašanja za ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo gospoda Zdravka Počivalška Vprašanja so štiri. Prvo je vprašanje gospe Suzane Lep Šimenko v zvezi z obmejnimi problemskimi območji. Izvolite.
Spoštovana poslanka Suzana Lep Šimenko, poslanke, poslanci. Vlada Republike Slovenije je 18. julija 2019 sprejela Uredbo o dopolnitvah Uredbe o izvajanju ukrepov endogene regionalne politike. Omenjena uredba v svojem 11. členu določa pristojna ministrstva in področja ukrepanja na obmejnih problemskih območjih. Glede na število vključenih ministrstev in število predvidenih ukrepov ocenjujemo, da bo medresorsko usklajevanje potekalo več mesecev. Usklajevanje smo začeli, in sicer prvi delovni sestanek je bil v Lipici 10. 12. 2019, drugi v Osilnici 7. 1. 2020 in danes poteka tretje usklajevanje v Ljubljani. Za izvedbo vseh načrtovanih ukrepov bo treba spremeniti tudi zakonodajo. Načrtujemo, da bo vse pripravljalne aktivnosti možno končati do konca leta 2020 in začetek izvajanja ukrepov načrtujemo v letu 2021. Uredba o izvajanju ukrepov endogene regionalne politike določa, da so proračunski uporabniki, ki pri dodeljevanju sredstev upoštevajo obmejna problemska območja po različnih področjih Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Ministrstvo za infrastrukturo, Ministrstvo za okolje in prostor, Ministrstvo za zdravje, Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport, Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, Ministrstvo za javno upravo, Ministrstvo za kulturo in Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo. Pri nas po uredbi izvajamo ukrepe na področju ohranjanja in odpiranja delovnih mest, na področju spodbujanje turizma, zlasti aktivnosti za razvoj infrastrukture in turističnih produktov. Moje ministrstvo že izvaja ukrepe in ima zanje ustrezno namenjena sredstva za leti 2020 in 2021. Na razpisih našega ministrstva se projektom iz omejenih problemskih območij določijo dodatne točke pri izboru. V letih 2020, 2021 tako razpisujemo subvencije za spodbujanje investicij, opremljanje poslovnih con za znanega investitorja na obmejnih območjih, subvencije za zagon podjetij na problemskih območjih preko slovenskega podjetniškega sklada, ugodne razvojne kredite za investicije preko Slovenskega regionalno razvojnega sklada, objavljen imamo tudi javni razpis Podpora mikro, malim in srednje velikim podjetjem s področja turizma za povečanje snovne in energetske učinkovitosti. Ker se v kohezijski regiji Vzhodna Slovenija lahko prijavijo vsi, upravičena območja v kohezijski regiji Zahodna Slovenija po tem javnem razpisu pa so občine v obmejnem problemskem območju. Za vse sedaj navedene in načrtovane ukrepe imamo v našem ministrstvu ustrezno načrtovana in zagotovljena sredstva za leti 2020 in 2021. Hvala.
Hvala, gospod minister. S tem prehajamo na deseto vprašanje. To je vprašanje gospe Violete Tomić, vezano pa je na škodljivo privatizacijo Adrie Airways. Izvolite.
Spoštovana poslanka Violeta Tomić, spoštovani Državni zbor, predsednik Državnega zbora. Poslovni model Adrie Airways je temeljil na ponavljajočih se državnih pomočeh. V obdobju od osamosvojitve do leta 2012 je podjetje prejelo preko 100 milijonov javnih sredstev. Tak model je bil ob izredno ostri mednarodni konkurenci na področju letalskih prevozov dolgoročno ekonomsko nevzdržen. Vlada Republike Slovenije je v tem procesu Adrii Airways večkrat priskočila na pomoč, nazadnje pa v letu 2011, ko je bilo s strani Vlade ter bank upnic izvedena dokapitalizacija v višini 69,7 milijonov evrov. Žal družba kljub izdatnim ukrepom, finančnemu prestrukturiranju v tem obdobju ni izvedla uspešnega poslovnega prestrukturiranja. Evropska komisija je v ex post postopku verifikacije ter zadnje dokapitalizacije odločila, da je bila pomoč izvedena v skladu z evropskimi pravili državnih pomoči na področju reševanja in prestrukturiranja podjetij v težavah, ki je v pristojnosti našega ministrstva. Vsaka nadaljnja aktivnost v tem oziru je bila od takrat do leta 2022 onemogočena. Družba Adria Airways je v začetku 2015 ponovno zašla v izredno težko likvidnostno situacijo. Naj poudarim, da je postopek prodaje vodil SDH, za katerega je pristojno Ministrstvo za finance. V nadaljevanju vseeno podajam pojasnilo glede poteka prodaje. SDH je pripravil več možnih scenarijev. Iz analiz je izhajalo, da je najboljša možna rešitev za Adrio in za Republiko Slovenijo prodaja podjetja. V teh razmerah je takratna vlada Republike Slovenije v sodelovanju s SDH na podlagi sklepa Državnega zbora z junija 2013 v okviru soglasja za privatizacijo 15 gospodarskih družb začela s postopki za privatizacijo slovenskega letalskega prevoznika, ki ga je vodil SDH. Strateških investitorjev, ki delujejo v letalski industriji, nakup ni zanimal. Temeljni cilj prodaje je tako bil, da se v prvi fazi izvede finančna konsolidacija in stabilizacija, da v naslednji fazi lahko postane zanimiva predvsem s strani strateških investitorjev, ki bi lahko zagotovili dolgoročen obstoj in razvoj. S tem dejanjem so bili takrat vzpostavljeni pogoji za ohranitev slovenskega letalskega prevoznika. Lastnik 4K Invest je ob nakupu podjetja v letu 2016 tudi napovedal, da bo družbo prestrukturiral, ohranil slovenskega letalskega prevoznika in ga tudi razvijal v prihodnje. S tem bi omogočil dolgoročne pozitivne učinke za proračun, slovensko gospodarstvo, razvoj stroke in vse deležnike družbe. 4K Invest ni uresničil svojih napovedi. Adria Airways je danes v stečaju, ki je v zadnjem obdobju v naši okolici kot posledica izjemno konkurenčnega trga doletel kar nekaj regionalnih letalskih prevoznikov – nemški Air Berlin, islandski Wow Air, francoski Aigle Azur in britanski Thomas Cooke. Iz meni znanega poteka postopka prodaje lahko zaključim, da je bil le-ta vseskozi voden na konkurenčen, transparenten ter v okviru danih okoliščin optimalen način. Vseskozi tudi ob sodelovanju mednarodnih finančnih pravnih svetovalcev KPMG. Vodilo lastnikov in prodajalcev takrat je bilo, da v okviru takratnih razmer sprejmejo najbolj gospodarno odločitev za Republiko Slovenijo. Hvala.
Hvala, gospod minister. Ali želite besedo? Nisem opazil roke. Izvolite.
Hvala. Spoštovani minister Počivalšek, malo me pravzaprav boli ta vaš odgovor, ki ga berete kot da bi brala o mojih podplatih čevlja, ki jih nisem pravočasno popravila. Vi bi morali vedeti, da je 4K Invest mrhovinarski sklad, ki je potopil vsako firmo do zdaj, jo odpeljal v stečaj in ljudi poslal na cesto. Družbo Adrio Airways smo mi vendarle podobno kot banke dokapitalizirali, zdaj na koncu s tremi milijoni evrov, potem pa jo je seveda SDH – se strinjam, ne vi – prodala nemškemu skladu 4K Invest, točneje AA International Aviation Holding, ki je bila v bistvu ustanovljena z namenom tega prevzema in registrirana na Malti, ki pa je znana davčna oaza. Kumu tukaj kaj ni jasno? Se pravi, da ste zavestno, če ste vedeli, potem ste zavestno oškodovali oziroma ste delovali v nasprotju s strateškimi interesi države. Če pa niste vedeli, pa, oprostite, potem niste opravili svoje domače naloge, kajti prodati špekulantu in govoriti o nekem prestrukturiranju, je popolnoma nedopustno. Medtem ko so naši piloti, naše osebje, stevardese izgorevali, je Adria beležila minuse. Jasno, da je beležila minuse, če je vse pristalo v davčnih oazah, preko svetovalnih pogodb so šla milijonska nakazila v tujino in neki lastniki so si nakazovali bajne zneske. Zato me zanima tudi: Ali ste pripravljeni sprejeti to odgovornost za ogromno oškodovanje državnega premoženja davkoplačevalcev in tudi interesov države Slovenije? Zakaj traja toliko časa, da rešite problem, ki je v zvezi s tem nastal, kajti vsi drugi letalski prevozniki, ki so prišli v podobno situacijo, so imeli plan B? Kaj ste počeli vi s tem v zvezi? Prosim za odgovor.
Hvala, gospa poslanka. Gospod minister, izvolite.
Spoštovana gospa poslanka! Dobro veste, kdo je v Vladi odgovoren in tudi povedal sem, kam spada SDH in katero ministrstvo je odgovorno za izvedbo te privatizacije. Jaz sem kljub vsemu odgovoril na vaše vprašanje, čeprav bi lahko rekel, da nisem pristojen za odgovor na to vprašanje. Me pa tako kot vas boli vse to, kar se je zgodilo. In tudi danes še enkrat povem, da menim, da bo Slovenija slabše povezana brez svojega novega letalskega prevoznika, in da bi bilo treba najti vzdržen model za rešitev naše povezanosti s svetom. Komunikacija, infrastruktura Slovenije s svetom je pomembna na cesti, na železnici in v zraku. S stečajem Adrie Airways smo prišli v situacijo, da na ta najbolj hitro razvijajoči se komunikacijski način nimamo dobre povezave v Sloveniji. Jaz sem vedno pripravljen prevzeti odgovornost za zadeve, ki sem jih počel in za katere odgovarjam. Za tiste, na katere pa nisem imel vpliva, pa ne morem prevzeti odgovornosti. Si pa še vedno prizadevam, da najdemo rešitev znotraj tega, na kakšen način Slovenijo bolje povezati s svetom. Hvala.
Hvala, gospod minister. Gospod poslanka, možnost imate za postopkovni predlog. Izvolite.
Absolutno predlagam, da se o tej zadevi opravi razprava na naslednji seji, kajti, minister Počivalšek, vi ste del te vlade, seveda bom pozvala tudi Ministrstvo za finance. Zanima me pa, ko pravite, da še vedno iščete rešitev, kako bi Slovenijo povezali s svetom: Koliko časa še mislite iskati to rešitev, kajti niste imeli plana B? Na MGRT ste se zelo hvalili, kaj boste vse naredili, niste ohranili delovna mesta. Poglejte, ko je bankrotiral Swiss Air leta 2002, čez noč so zagnali Swiss International. Ko je bankrotirala belgijska Sabena 2001, so takoj ustanovili Brussels Airlines z nekaj manj letali in linijami, ampak vendarle s strateškimi povezavami. Slovenija bo predsedovala Evropski uniji, mi ne bomo mogli nikamor, če ne bodo, ne vem, sosednje države dovolj prijazne do nas. 23. septembra sem bila na zadnjem letu Adria For Ever in moram reči, da je bilo zelo čustveno nabito, kajti vsi ti vrhunski piloti so pravzaprav ostali brez dela in vse naše osebje. Izgubili bomo licence, spet, ne vem, trgovci z bananami ali kdo kupujejo. Bodite že enkrat resni, država ima strateške interese in s temi se res ne gre hecati. Jasno pa mora biti Vladi, kaj je strateški interes države in kaj mora imeti. Že prodajo takemu mrhovinarskemu špekulativnemu skladu, na katero so vas opozarjali mediji, stroka, ste ignorirali. Ta aroganca oblasti, ki nikogar ne posluša, je zares potrebna debate. Glede na izjemno in nepopravljivo škodo, ki se je s ponesrečeno privatizacijo našega edinega letalskega prevoznika naredila državi in državljanom in davkoplačevalcem, bi rada, da se o napačnih odločitvah zadnjih vlad, predvsem pa o odgovornosti vseh vpletenih pri izgubi naših paradnih konjev gospodarstva in infrastrukture opravi resna razprava v Državnem zboru. Občutek, da če bomo dali pa vse iz rok, da potem bo država bolje funkcionirala, je poguben za našo državo in za naše strateške interese. Zato prosim, da se o tem resna razprava opravi. Hvala.
Hvala, gospa poslanka za vaš predlog. O vašem predlog bomo glasovali v sredo. Gospod minister, prosim, da odgovorite na vprašanje gospoda Vojka Starovića, prav tako vezano na državnega letalskega prevoznika. Izvolite.
Cenjeni zbor, spoštovani poslanec gospod Vojko Starović, hvala za vprašanje. Na našem ministrstvu smo v do sedaj izvedenih aktivnosti, kljub dejstvu da nismo resorno ministrstvo za pokrivanje področja letalske povezljivosti Slovenje s preostalim svetom, budno spremljali poslovanje Adrie Airways kot pomembnega gospodarskega subjekta. Ob sprožitvi stečajnega postopka smo se zavedali resnosti nastalega položaja, saj je bila Adria Airways pomemben regionalni linijski in čarterski prevoznik, ki je zagotavljal povezljivost slovenskega gospodarstva v okviru mednarodnih gospodarskih tokov, še posebej to velja za turistični sektor, ki v zadnjem obdobju beleži izredno spodbudne rezultate na področju rasti prenočitvenih kapacitet in dviga dodane vrednosti. V okviru možnih rešitev nastale situacije so se proučevale različne alternative, ki bi tudi v prihodnje zagotavljale povezljivost Slovenije kot poslovno investicijske destinacije s preostalim svetom, od tega, da prevzamejo linije Adrie Airways druge letalske družbe, do tega, da bi Republika Slovenija ustanovila lastno letalsko družbo bodisi kot edina družbenica ali v obliki javno- zasebnega partnerstva s strategom iz panoge. Pogoj za uveljavitev možnosti ustanovitve lastne letalske družbe je vsekakor bil zagotovitev pozitivnih ekonomskih kazalcev poslovanja bodočega novega letalskega prevoznika. Vse razen tega bi bilo glede na pretekle izkušnje neodgovorno do gospodarnega upravljanja z javnim denarjem in do davkoplačevalcev. Kot je bilo rečeno večkrat s strani ministra za finance, je predsednik Vlade podal izjavo, da je ustanovitev lastne družbe malo verjetna. Kot je za STA navajal glavni izvršni direktor DUTB Matej Pirc, se ustanovitev novega prevoznika ni izkazala za ekonomsko smiselno. Kot alternativni scenarij vidijo, da bi le-te izvajal regionalni prevoznik. Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologije pa s strani DUTB ni prejelo konkretnih izračunov. Kljub temu da kaže, da ustanovitev lastne letalske družbe ni gospodarsko smotrna, je povezljivost Slovenije s preostalim svetom v smislu zagotavljanja konkurenčne poslovne investicijske in turistično atraktivne destinacije za naše ministrstvo še vedno izrednega pomena. Hvala.
Hvala, gospod minister. Gospod poslanec, imate možnost zahtevati dopolnitev odgovora. Izvolite.
Bojim se, da tudi na področju letalstva, kjer smo bili Slovenci na samem začetku letalstva v svetu in kjer smo imeli dobre kompetence in kjer je bila tudi Adria v svojem času proglašena za najboljšo družbo v prejšnjem sistemu, da smo mi tako enostavno izgubili vrh te kompetence. To znanje tako izgubljamo na mnogih področjih, kar pomeni bistveno slabitev Slovenije. Ponavljam, gre za kompetence v letalstvu. Izgubili smo edinega prevoznika. Ostala nam je Agencija za letalstvo, ki ne vem, čemu bo služila. Aerodrome smo dali drugim v roke, ne vem, čemu to služi. Mislim, da ta smer ni prava. Mi moramo skrbeti v tem narodu, če se hočemo ohraniti, razvijati naprej, moramo za svoje kompetence skrbeti. Zato mi je bilo od vas dejansko prijetno slišati, da še vedno razmišljate in da hočete to ostati. Jaz mislim, da tudi na drugih področjih gospodarstva, kjer smo razvili kompetence, ne smemo jih tako zlahka izgubljati. S tem izgubljamo gospodarsko moč, izgubljamo svojo suverenost. Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospod minister, želite dogovoriti? Izvolite.
Veseli me, da se zavedate pomena letalske povezanosti Slovenije s svetom. Problem je problem Slovenije kot države, slovenskega gospodarstva, turizma in je problem Vlade Slovenije. Ta problem moramo skupaj nasloviti in poskušati najti rešitev za to. Če smo v stanju investirati v avtobusne prevoze v Sloveniji, če smo v stanju vsako leto investirati s strani države v železniško povezanost znotraj Slovenije, potem verjamem, da moramo najti tudi podlago, in obstaja, da v sodelovanju s privatno iniciativo pripeljemo do tega, da bo Slovenija v bodoče spet letalsko povezana s svetom na nivoju, kot je to že bila. Hvala.
S tem prehajamo na zadnje vprašanje za vas, gospod minister, v tem sklopu. To je vprašanje gospoda Jožeta Lenarta, vezano na rast slovenskega gospodarstva. Izvolite.
Cenjeni zbor, predsedujoči! Spoštovani poslanec gospod Jože Lenart, hvala za vprašanje. Na našem ministrstvu namenjamo posebno pozornost prav povečanju rasti gospodarstva in večji konkurenčnosti. Pri pripravi inovativnih ukrepov sledimo mega trendom: podnebne spremembe in prehod v nizkoogljično krožno gospodarstvo, staranje prebivalstva in prestrukturiranje gospodarstva v visoko produktivne in tehnološke panoge. Za doseganje večje konkurenčnosti mora biti najprej poslovno okolje stabilno, konkurenčno in predvidljivo. Za namen vlaganja v raziskave in inovacije ter tehnološki razvoj smo od leta 2016 objavili že 11 razpisov na prioritetnih področjih pametne specializacije v vrednosti 238 milijonov evrov, kjer se trenutno izvaja preko 400 projektov, spodbujamo privabljanje investicij ter nastope slovenskih podjetij v tujini. Izvajamo tudi spodbude za enakomeren razvoj regij, več o tem sem danes odgovoril poslanki Lep Šimenko. Podprli smo preko tisoč malih in srednje velikih podjetij letno v obdobju od leta 2016 dalje, ohranili okoli 20 tisoč delovnih mest in ustvarili 2 tisoč novih. V podprtih podjetjih se je povečala dodana vrednost v povprečju več kot 4 % na leto. Z ukrepi pa smo spodbudili tudi približno 200 milijonov dodatnih investicij. Spodbujamo podjetja v vseh fazah življenjskega cikla, za podjetja v začetni fazi razvoja so na voljo subvencije in semenski kapital, prav tako so na razpolago sredstva za mikro kredite, za kasnejše faze pa SID banka in Slovenski podjetniški sklad nudita ugodne finančne vire v obliki posojil in garancij za bančne kredite, subvencije, obrestne mere. Ključno je tudi učinkovito podporno okolje z brezplačnimi storitvami v obliki informacij, usposabljanj in mentoriranj za podjetja prek subjektov inovativnega okolja in točk SPOT. Na področju internacionalizacije je bil sprejet akcijski načrt Mednarodni izzivi 2019–2020. Moje ministrstvo prek svojih ukrepov spodbuja tudi partnerstva na tujih trgih, uvajanje digitalizacije in digitalne transformacije, krepi blagovne znamke slovenskih podjetij preko showroomov, spodbuja procesne izboljšave v podjetjih. Naj izpostavim še nekaj ukrepov: MSP test, ki zmanjšuje bremena gospodarstva, vavčerje za spodbude malih vrednosti brez zapletenih postopkov za pridobitev teh sredstev, akcijski načrt za startupe, ki odpravlja ovire in razbremenjuje podjetnike na startup področju. Še naprej ohranjamo tudi davčne olajšave za raziskave, razvoj in inovacije, kar finančno razbremenjuje podjetja in gospodarstvo. Ministrstvo bo v prihodnje dodatno naslavljalo predvsem vrzeli z namenom večje dodane vrednosti in produktivnosti, višjega izvoza in s tem tudi višjih plač zaposlenih. Pri tem bi rad poudaril, da stremimo k temu, da se vse panoge, tudi tiste, ki jih morda tradicionalno štejemo za delovno intenzivno, posodabljajo, prestrukturirajo v visoko produktivne panoge. Tudi na primer v tekstilni ali lesni panogi imamo danes uspešna podjetja, ki dokazujejo, da je to možno – Predilnica Litija, Aquafil in druge. Analize in stanje na trgu kažejo, da se je treba še bolj usmeriti v vlaganja na področju raziskav, razvoja in inovativnosti, krepitev digitalizacije in digitalne transformacije podjetij, spodbujanje internacionalizacije, spodbude za prehod v nizkoogljično krožno gospodarstva – več o tem bom kasneje v odgovoru na še eno vprašanje . Z vsemi ukrepi, ki jih izvajamo, načrtujemo in želimo, da gospodarstvo dobro opremljeno pričaka izzive prihodnosti, želimo zagotoviti slovenskemu gospodarstvu konkurenčnost na dolgi rok. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani minister, zahvaljujem se vam za vaše konkretne odgovore, želim pa in pa apeliram na vas, da glede na današnjo situacijo, ki je nastala, nadaljujete z vsemi aktivnostmi, da gospodarstvo tega ne bi čutilo, da dokler se ne sestavi nova vlada, vse aktivnosti tečejo, kajti gospodarski razvoj mora naprej, politika ga ne sme zaustavljati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec, vsekakor se bo vse to, kar je zastavljeno, izvajalo, neodvisno od delovanja vlade. V svetu je pa bilo večkrat dokazano tudi v praksi, da se gospodarstvo razvija v pozitivni smeri, v neodvisnosti od takih ali drugačnih težav znotraj politike ali pa vladnih struktur. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Ministrica za infrastrukturo mag. Alenka Bratušek bo odgovorila na dve vprašanji, in sicer najprej gospodu Tomažu Liscu v zvezi z energetskim konceptom Slovenije. Izvolite, gospa ministrica.
Najlepša hvala, lep pozdrav vsem, ki smo tukaj, na žalost nas je bolj malo, ampak tako pač je očitno, danes. Kar se tiče energetskega koncepta Slovenija. Ko sem bila na zaslišanju za ministrico za infrastrukturo, sem na nek način, pa ne dala zavezo, ampak povedala, da mislim, da bi ta energetski koncept moral bit sprejet do začetka leta 2020. Ko sem prevzela funkcijo ministrice, sem ugotovila, da je pred energetskim konceptom na mizi še en dokument, ki pravzaprav gre v isto smer – to je Nacionalni energetski in podnebni načrt, s tem da je ta nacionalni energetski in podnebni načrt nekoliko bolj kratkoročen, čeprav je, bom rekla, tudi ne tako kratkoročen – do leta 2030, s pogledom do leta 2040. Energetski koncept Slovenije bo pa opredelil našo energetiko do nekako leta 2060. V tem trenutku na našem ministrstvu vse sile usmerjamo v Nacionalni in energetski podnebni načrt, pri dokumentu, kjer teče javna razgrnitev od 17. januarja. Jutri imamo v okviru te javne razgrnitve tudi javno obravnavo. Na tej javni obravnavi bova sodelovala oba z ministrom za okolje in prostor, ker dodaten dokument NEPN je tudi okoljsko poročilo. Skratka, ukrepi, ki so navedeni v tem Nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu, so pregledani že tudi z okoljskega vidika, da v nadaljevanju ne bi imeli težav. Takoj ko bo ta NEPN sprejet, naš cilj pa je, da bi bil sprejet do konca februarja, moja želja je, da kljub temu da ni zaveza, potrdi ga samo Vlada, je moja želja, da ga pridem predstavit tudi v Državni zbor, ker gre za strateški dokument, ki začrtuje našo slovensko energetiko in bo imel vpliv na vse: državo, gospodarstvo, ljudi. Takoj zatem začnemo pa tudi z energetskim konceptom za našo državo, ki pa, kot sem rekla, bo neko nadaljevanje tega NEPN – NEPN do leta 2030 s pogledom do 2040, EKS, energetski koncept Slovenije pa potem še bolj dolgoročno.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora, izvolite.
Hvala, spoštovana ministrica za vse odgovore. Ja, tudi jaz imam pred sabo magnetogram, ko sem vas aprila lanskega leta spraševal in ste obljubili, da bo konec leta 2019 energetski koncept sprejet. Ampak danes, 27. 1. 2020, vemo, kaj se je zgodilo. Zato bi imel samo eno dopolnilno vprašanje, glede na to, da sem tudi vaše predhodnike spraševal, kako je z energetskim konceptom, pa se je govorilo konec 2017, konec 2018, konec 2019, in zdaj ste rekli, da takoj, ko bo NEPN sprejet, februarja. Jaz verjamem in upam, da ste mislili februarja 2020. Hvala za ta del odgovora. Me pa malo bega, ker kljub temu da sem sam prebral ta NEPN oziroma vsaj preletel, ker je dokaj obsežno gradivo, me bolj kot to motijo članki v medijih, kot na primer tale: Šli bi v brezogljično družbo, a ni jasno, kako. Zato bi s tega mesta prosil za vaše stališče, dokler ste še ministrica v aktualni Vladi: Kakšne so v tem času prioritete vašega ministrstva? Kako doseči te zadeve tako v NEPN kot energetskem konceptu, da se ne bo zgodilo tisto, kar ste rekli, citiram: »Zavedati se moramo, in to bomo lahko čutili že zdaj, ko ne bomo dosegli ciljev do leta 2020, da nas bo to kar konkretno veliko stalo. Zato je treba biti pri določanju ciljev ambiciozen, ampak hkrati tudi realen.«? Spoštovana ministrica, zanima me: Kakšne so ocenjene vrednosti primanjkljaja nesprejetja energetskega koncepta? Kakšna je vaša ambiciozna, a hkrati tudi realna energetska politika, morda tudi v poduk prihodnji vladi? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Najlepša hvala še enkrat. NEPN naj bi bil sprejet februarja 2020. Kot rečeno, takoj za tem začnemo tudi z energetskim konceptom Slovenije, ki je na nek način nadaljevanje energetske politike po letu 2030 oziroma 2040. Kot rečeno, NEPN še ni sprejet, jaz bom govorila o številkah, ki so v tem trenutku v dokumentu. Če pravilno razumem, vas pravzaprav najbolj zanimajo obnovljivi viri energije, na kar se nanašajo tudi stroški, kazni ali kakorkoli želite, zato jaz vedno poudarjam, ja, bodimo ambiciozni, ampak hkrati realni. V tem trenutku je v NEPN predvideno, da bo do leta 2030 v Sloveniji doseženega 27 % skupnega cilja za delež obnovljivih virov energije, pri čemer bi bil dosežen 43-odstotni delež OVE v sektorju elektrika. Za leto 2030 NEPN načrtuje, da bo skupno v Sloveniji obratovalo za tisoč 650 megavatov sončnih elektrarn, 150 megavatov vetrnih elektrarn, tisoč 199 megavatov hidroelektrarn, 90 megavatov elektrarn na lesno biomaso in 34 megavatov bioplinskih elektrarn. Vem, da bomo deležni kritike, da smo mogoče premalo ambiciozni, ampak za tem dokumentom stoji kar lepo število strokovnjakov, ki so izračunali, kako, kaj se da, do kdaj se da. In, ja, v tem trenutku nad našo državo preži grožnja kazni, da bi že v naslednjem letu plačali, ker ne dosegamo ciljev, ne tisoč, 10 tisoč, 100 tisoč evrov, ampak nekaj milijonov. Tudi do 9 milijonov evrov naj bi po teh izračunih, ki jih zdaj delamo, lahko znašala kazen, ki bi jo morali plačati iz državnega proračuna v evropski sklad. Zato, ja, ambicioznost, ampak je treba hkrati povedati kako. Kot sem rekla, kljub temu da ni obveza, da se Državni zbor seznani s tem NEPN, bo moj predlog, da ko ga Vlada potrdi, ko ga pošljemo v Bruselj, ga pridemo predstavit tudi v Državni zbor.
Hvala lepa. Nadaljujemo še z vprašanjem gospoda Ivana Hrška v zvezi s procesom katalitične depolimerizacije, ki omogoča predelavo odpadkov v sintetično dizelsko gorivo. Gospa ministrica, izvolite.
Omenjeno področje vsekakor je del sistemske obravnave celovitega nacionalnega energetskega in podnebnega načrta, v njegovem okviru so navedeni tudi cilji Slovenije za bodoče desetletje. Konkretno se lahko pri odpadkih navežem na cilje zmanjšanja emisij toplogrednih plinov do leta 2030 za vsaj 20 % glede na leto 2005, pri čemer smo si zastavili indikativni sektorski cilj zmanjšanja na področju ravnanja z odpadki za vsaj 65 %. Dokument NEPN zato predvideva ukrepe na področju ravnanja z odpadki. Poleg že obstoječih ukrepov, ki so v pristojnosti MOP – spodbujanje ponovne uporabe ter recikliranja, izgradnja manjkajoče infrastrukture, izboljšanje sistema zbiranja odpadne embalaže, zajema ta dokument, povedala sem že, da je ravno zdaj v javni razpravi, tudi dodatne ukrepe na področju odpadkov, med katerimi lahko navedem podporo in izvedbo vsaj dveh pilotnih projektov predelave odpadkov v sintetična goriva. Kot časovnica za ta ukrep je navedena izvedba razpisa v letu 2020 ter izvedba razpisa v letu 2021. Preostali dodatni ukrepi na področju odpadkov so še: izdelava podrobnejše energetske bilance odpadkov v Sloveniji in njihovega energetskega potenciala ter izdelava vizije razvoja in uporabe novih tehnologij za proizvodnjo sintetičnih recikliranih ogljičnih goriv, proizvodnjo sintetičnih goriv, vodika in sintetičnega plina iz odpadkov. NEPN predvideva tudi krepitev sposobnosti na področju konkurenčnosti in tehnološkega razvoja v energetiki in obsežno podporo razvoju novih izdelkov, proizvodnih procesov, storitev in rešitev, ki bodo primerni za prenos v gospodarstvo. Med ostalimi se bo spodbujala tudi tehnologija predelave odpadkov v energetske namene. Kot sem že povedala, pa potem v nadaljevanju še enkrat sledi vprašanje glede NEPN, jutri imava skupaj z ministrom za okolje v okviru javne razgrnitve javno predstavitev. Tudi tam bodo prav gotovo še podane dodatne obrazložitve, verjetno pa tudi kar nekaj vprašanj, kaj se dogaja, zakaj se dogaja. Ampak jaz si želim, da Slovenija sprejme dokument, kjer znamo, seveda smo ambiciozni, ampak znamo tudi povedati, kako bomo to našo ambicioznost realizirali. Da ne bomo spet na podlagi sprejetih dokumentov tik pred tem, da plačujemo kazni. Prej sem povedala, da nam grozi, to so izračuni, no, bomo videli, ampak do 9 milijonov evrov. Jaz upam, da se zavedamo, kaj pomeni za slovenski proračun 9 milijonov evrov.
Hvala lepa. Nadaljujemo in prehajamo na vprašanja poslank in poslancev v prvem krogu. Prva ima besedo gospa Jelka Godec, ki bo postavila vprašanje ministrici za infrastrukturo mag. Alenki Bratušek. Izvolite.
Najlepša hvala. Gospa ministrica, jaz sem glede na temo cesnte infrastrukture občine Šentjur že večkrat postavljala vprašanja, in sicer pisna, bilo pa je tudi kar nekaj pogovorov na direkciji za ceste, DRSI. Pa bi se osredotočila predvsem na rekonstrukcijo ceste RC III 687, to je Dole–Ponikva–Dolga gora–Loče. Gre za državno cesto, ki je bila leta 2008 sprejeta v NRP in v proračun Republike Slovenije. To je obvozna cesta za primer nesreč na avtocesti A1, hkrati pa je bila ta cesta zelo obremenjena, ko se je gradila železniška proga na relaciji Celje–Maribor. In ne samo obremenjena, ampak tudi zelo uničena. Verjamem, da ste s tem seznanjeni. Ceste si verjetno še niste ogledali, sem pa objavila tudi kar nekaj zadnjih slik, ko je recimo sredi ceste kar ogromna luknja itn. Ne bi zdaj o tem, ampak cesta je bila tudi ocenjena s strani AMZS kot ena izmed najnevarnejših cest v Sloveniji. Obljube, kdaj se bo rekonstrukcija začela, so bile dane z več strani, tudi ministrstev, tudi bivšega ministra. Tudi vi ste mi v mesecu marcu 2019 pisali, da če ne bo prišlo do večjih težav, se bodo dela na trasi začela predvidoma konec leta 2019. Jaz sem konec leta 2018 sklicala poslanski večer na to temo. Bili so prisotni zaposleni iz direkcije in tam obljubili, da bo javni razpis, da se bo začel odkup zemljišč in bo javni razpis za rekonstrukcijo vsaj ene faze, tiste najbolj nujne, konec leta oziroma bilo je obljubljeno v začetku leta 2019, potem konec leta 2019, tudi v juniju sem dobila dopis, da z ozirom na potek odkupov in vremenskih razmer se bo začela gradnja predvidoma pomladi 2020. Stanje je takšno, da niti še razpisa ni bilo, odkupi so že. Rečeno mi je bilo tudi konec leta na direkciji, da večjih problemov ni, da tisti, ki so, se bodo rešili. Zdaj mene zanima, glede na to, da so bile dane obljube državljanom, da se bo vsaj en del, tisti najhujši, rekonstrukcije začel: Kdaj na ministrstvu predvidevate javni razpis vsaj za eno etapo, to je od naselja Ponikva pa do železniške proge v Ostrožnem? Jaz bi prosila za vaš odgovor, obljube pa poslušamo že ulala let. Hvala.
Gospa ministrica, izvolite.
Hvala za vprašanje. Moj odgovor bo relativno kratek. Res je, še vedno na podlagi pravnomočnih odločb po parcelaciji potekajo v tem trenutku odkupi potrebnih zemljišč. Po pridobitvi potrebnih dokazil o razpolaganju z zemljišči bo Direkcija republike Slovenije za infrastrukturo prioritetno začela z gradnjo obeh, se pravi dveh odsekov, in sicer skozi Ponikvo v dolžini 780 metrov in čez Klanec v dolžini 670 metrov. Za odsek skozi Ponikvo je bil že pripravljen osnutek sporazuma o sofinanciranju, ki je trenutno v usklajevanju z občino. Prav tako je direkcija že pridobila inženirja za pripravo razpisa in nadzora gradenj. Na direkciji, jaz pa lahko rečem, da tudi sama sem še vedno prepričana, da bo razpis za obnovo objavljen še v letošnjem letu. Moja želja bi bila v prvi polovici leta 2020. Seveda je pa treba prej speljati vse potrebne postopke, od parcelacije in tudi razpis potem uspešno zaključiti. Ker tudi tukaj vemo, da velikokrat ni prav enostavno postopkov pripeljati h koncu.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev odgovora? Izvolite.
Gospa ministrica, zdaj jaz ne vem kakšne informacije imate, ampak parcelacija je bila že narejena leta 2018, odkupi potekajo in meni je bilo rečeno na direkciji, da kjerkoli se zatakne, recimo če človek ne želi prodati, da potem se pač naredi nacionalizacija oziroma se sprožijo vsi postopki, in da to ni neka ovira za javni razpis. Tako je bilo rečeno. Če narobe razumem, potem me boste popravili. Govorite o dveh etapah skozi naselje Ponikva in Klanec. Jaz vam moram povedati, da Klanec je bil preplasten leta 2018 in ljudje pravijo, da popolni nesmisel, da je prav smešno, da bi zdaj direkcija tisti del, ki je bil preplasten, bom rekla po domače, vrgli ven ta asfalt in delali novega. Bolj potrebno je od naselja Ponikva, tista naslednja etapa, do železniške proge v Ostrožnem, ki je res tako uničena, da ponekod niti ni več metra celega asfalta, ampak imate skoraj da že makadam. Ljudje se vsak dan vozijo po teh cestah, uničujejo se jim avtomobili, še hvala bogu, da ne pride do nesreč. Obljube za ta razpis se vlečejo že od leta 2018. Vse je že narejeno, ampak še ni razpisa. Tako da pravim, parcelacija je, odkupi se vršijo in kolikor jaz vem, samo dve nista v bistvu rešeni. Jaz bi vas prosila, gospa ministrica, da pogledate te zadeve in mogoče pospešite v tej smeri, da se res rekonstruira tisti del, etapa – saj to projektanti oziroma tisti, ki vodijo projekt, vedo – v tistem delu, ki je res nujno potreben. To je od naselja Ponikva do železniške postaje.Tak je bil tudi dogovor na direkciji, češ, da bodo to tudi pisno dali. Do danes, žal, tega še nisem dobila. Zato tudi ljudi bolijo te obljube, ker konec koncev tudi poslanci damo neke obljube oziroma podatke, ki jih dobimo z ministrstva in direkcije.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Spoštovana poslanka, to, kar ste povedali za odsek čez Klanec, ki sem ga omenila, vsekakor bom preverila, ali je preplastitev bila narejena in zakaj bi potem bilo treba še enkrat. Tako vam ta odgovor zagotovim pisno. Kar se tiče ostalih vprašanj. Še enkrat, pravnomočne odločbe o parcelaciji so že, treba je zagotoviti odkup zemljišč. Najdlje trajajo postopki razlastitve, zato je interes našega ministrstva, da čim več stvari rešimo z dogovorom in ne z nacionalizacijo oziroma razlastitvijo, kot ste omenili. Tu vedno prosimo za pomoč občine, ker one bolje poznajo svoje ljudi. Tako bom tudi tu še enkrat apelirala na svoje sodelavce, da stvari skušamo čim prej zapreti, pa na župana, da nam skuša pri teh postopkih pomagati. Česa drugega kot še enkrat povedati, da si tudi sama želim, da bi ta razpis bil objavljen čim prej, vam v tem trenutku, na žalost, težko povem. ker sem tudi človek, ki nerad daje obljube, ker te obljube niso odvisne samo od mene. Seveda je cel kup postopkov, ki jih je treba izpeljati. Nedvomno pa je to odsek, ki je nujno potreben obnove.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Dr. Franc Trček bo postavil vprašanje ministrici brez resorja, pristojni za razvoj, strateške projekte in kohezijo dr. Angeliki Mlinar.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani dober ducat poslancev in poslank, ki ste v dvorani! Ne glede na to, ali vlada prihaja ali se vlada rekonstruira ali vlada odhaja, v nekih družbah, ki mislijo same sebe, moramo imeti to, kar se v angleščini imenuje civil servants, in neke ustrezno delujoče sisteme. Nek tak delujoči sistem, s katerim imamo več kot preveč težav – v decembru smo se kar dosti pogovarjali o tem – je to, kar običajno imenujemo evropska kohezija. Evropska kohezija res niso naši edini penezi, kot jaz rečem, za družbeno prostorski razvoj, so pa dejansko največji del kolača tovrstnih javnih financ. Onkraj tega, gospa ministrica, nekako v Bruslju izjavljate, da nadpovprečno črpamo kohezijo, da smo zadovoljni s tistim malo manj kot proračunom Maribora za zeleni del, obstaja dejstvo, da je ogromno težav na informatiki. Prvi minister iz sklica te vlade je tudi na zadnjem odboru zelo odkrito o tem govoril. Še vedno v bistvu ne mine teden, da se tista famozna Ema ne bi vsaj enkrat sesula. Navsezadnje ljudje, ki so se naučili delati evropsko kohezijo, izgubljajo živce s tem, izgubljajo živce z iskanjem nekih ljudi v službah na ministrstvih, namesto da bi se ukvarjali z vsebinami. Zato je prvi del mojega vprašanja, ki ga mora oddelati ta vlada, tudi če bomo imeli aprila volitve: Kdaj in kako bomo kratkoročno stabilizirali delovanje tega sistema? Saj se zgodijo včasih tovrstne zadeve, ampak da bodo ti izpadi mogoče zaradi neke višje sile, komunikacijskega šuma enkrat na mesec, ne pa dvakrat, trikrat tedensko. Drugi del tega vprašanja se pa nanaša na neko rekonstruirano vlado ali na vlado po volitvah: Kako srednjeročno urediti informacijsko infrastrukturo na SVRK, da ne bo to eno ključno ozko grlo, ki jemlje čisto preveč časa ljudem, ki se potem v praksi, niti ne tako blazno dobro plačani, ukvarjajo s celo vrsto izvedbe evropske kohezije in preveč časa izgubljajo za te zadevnosti, namesto da bi se resno posvečali vsebinam? To je moje dvodelno vprašanje in upam, da mi boste ponudili ustrezne odgovore. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Iskrena hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani navzoči, spoštovani gospod poslanec! Hvala za vaše v bistvu ponovno vprašanje glede informacijskega sistema. Poskušala vam bom čim bolj v detajle odgovoriti. Informacijski sistem e-MA, ki podpira izvajanje evropske kohezijske politike v Republiki Sloveniji, deluje in zagotavlja nemoteno izvajanje v vseh fazah, ki morajo biti podprte z informacijskim sistemom. Sistem omogoča podeljevanje sredstev, potrjevanje projektov, predlaganje zahtevkov za izplačilo za izvedene aktivnosti na pogodbah, kar je podlaga za izplačilo iz državnega proračuna in omogoča potrjevanje izdatkov in rezultatov Evropski komisiji. Sistem je stabilen, strinjam pa se, da je počasen in morda ni najbolj prijazen uporabnikom. Vendar menim, da je tako pri večini kompleksnih informacijskih sistemov, in informacijski sistem, ki podpira izvajanje kohezijske politike, je dejansko zelo kompleksen, saj evropsko kohezijsko politiko ureja obsežna zakonodajna podlaga na evropskem in na nacionalnem nivoju, kar se odraža tudi v informacijskem sistemu. V Sloveniji gre tozadevno pravzaprav za testno povezavo med tremi informacijskimi sistemi. To so: sistem za izvajanje operativnega programa, tako imenovana e-MA, sistem za izvajanje slovenskega proračuna MFERAC in v okviru tega posebni modul za potrjevanje izdatkov Evropski komisiji, tako imenovana eCA. Zaradi kompleksnega sistema prihaja do občasnih težav in verjetno se temu tudi v bodoče ne bo možno v celoti izogniti. Ker je bilo v preteklosti veliko povedanega o težavah z informacijskim sistemom za izvajanje kohezijske politike, marsikdo povezuje slabo izvajanje programa ravno s tem. Zato je potrebno poudariti, da informacijski sistem ne predstavlja več ovire za črpanje. V zadnjem letu je bil na tem področju dejansko narejen bistven napredek. To so potrdili tudi revizorji, ki so ugotovili, da so bile izvedene znatne izboljšave na informacijskem sistemu e-MA, ki sedaj omogoča zanesljivo zbiranje, beleženje in hrambo podatkov, potrebnih za spremljanje, vrednotenje, finančno upravljanje, preverjanje in revidiranje smotrnosti porabe sredstev evropske kohezijske politike. Ponavljam, da sistem deluje in omogoča tekoče izvajanje. Ostaja nam pa definitivno še nekaj izzivov z urejanjem stanja podatkov iz preteklih let, ko informacijski sistem ni bil ustrezen. V povezavi z informacijskim sistemom nam je Evropska komisija poslala opozorilno pismo o ustavitvi plačil. Nacionalni revizijski organ je po izvedenih dodatnih preverjanjih sistema komisijo v novembru 2019 obvestil o odpravi teh pomanjkljivosti. V času mojega obiska pri komisarki za kohezijo gospe Ferreira prejšnji teden pa me je le-ta seznanila tudi z odločitvijo komisije, da je sistemska pomanjkljivost ustrezno odpravljena. Kljub temu aktivnosti v povezavi z izboljšanjem delovanja informacijskega sistema še naprej intenzivno izvajamo in ostajajo pomembna prioriteta Službe Vlade za razvoj in kohezijsko politiko v tem letu. Poleg tega smo na SVRK že pričeli s pripravo strokovnih podlag in drugih potrebnih investicijskih dokumentov za pripravo in objavo javnega naročila za prilagoditev obstoječega informacijskega sistema e-MA zahtevam novega programskega obdobja 2021–2027. Višina sredstev, ki bo potrebna za izvedbo, bo znana ob zaključku analize in priprave potrebne dokumentacije ter po prejetju ponudb s strani ponudnikov. Želimo, da bi postopek izbire izvajalca lahko zaključili v prvi polovici tega leta. Izgradnja obstoječega informacijskega sistema nas je do zdaj stala okvirno 2,6 milijona evrov. Iz tega in že znanih potreb po prilagoditvah, ki izhajajo iz osnutka evropske zakonodaje za programsko obdobje 2021–2027, smo v SVRK naredili prvo oceno, po kateri naj bi prilagoditev stala okvirno 3 milijone evrov. Če bomo sistem nadgradili še s funkcionalnostmi, ki jih sedaj ne omogoča, kot so na primer javni razpisi, pa bo ta znesek najbrž višji. Hvala.
Hvala lepa, gospa ministrica. Gospod poslanec, izvolite, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
V bistvu moram imeti zahtevo za dopolnitev odgovora, ker mi je gospa ministrica odgovarjala na tisti del vprašanja, ali nam Evropska komisija potrdi, da je sistem ustrezen, kar zadeva njih, tako imenovano claimanje, če uporabim to besedo, ki jo razumemo tisti, ki smo se s tem ukvarjali in se ukvarjamo. Veste, na drugi strani imamo pa banalno praktičen vidik, da nekdo pol dneva nekaj vnaša, pa se mu sistem sesuje. In jaz sem bolj spraševal o tem drugem vidiku. Takrat smo imeli 13. decembra, pa petek je bil, sejo, gospod Krpan je preveril pa je dobil SMS od svoje partnerice na projektu, da se je zopet sistem sesul. Pa se ni sesul zaradi tega, ker je bil petek 13., ampak ker je dejansko sistem tako zelo nestabilen. To, da imamo v bistvu, ja, kot ste pravilno rekli, dva sistema plus en modul, da je ta zadeva, če uporabim profesorski jezik, perpleksna, ni izgovor, da bi ta zadeva ne bila na čisto vsakdanji, operativni ravni delujoča, kar trenutno še ni. In če sem prav razumel vaš odgovor, bo to, če bo, bolj ustrezno delujoče na začetku naslednjega leta. Upam, da se glede tega motim. Ker pa ni ravno dobra popotnica za vse ljudi, ki delajo na tem in ki se dejansko na dnevni osnovi bodejo s temi zadevami. Ne bom zahteval javne razprave o tem, ker se mi zdi, da smo se v zadnjem mesecu že preveč pogovarjali, mogoče ne preveč, dovolj pogovarjali o tem. Ampak dejansko bi si želel odgovor s strani teh številnih ljudi, tudi mojih strokovnih znancev, ki na teh projektih delajo, kdaj se bodo lahko v miru ukvarjali z vsebinami, netrepetajoč, da se jim bo vsak drugi, tretji dan sesul sistem. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospa ministrica, se želite odzvati? Izvolite.
Jaz se strinjam z vami, da je to absolutna prioriteta, ker brez tega črpanja ne bomo zaključili tako optimalno, kot si želimo. In je zaradi tega, kot sem podala prej v prvem delu svojega odgovora, to prioriteta moje službe in bo to tudi naprej ostala prioriteta, dokler to ne bo delovalo tako, da bo čim bolj optimalno.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Naslednja je na vrsti gospa Lidija Divjak Mirnik, ki bo postavila vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica, za besedo. Lep pozdrav, spoštovani predstavniki vlade, kolegice, kolegi! Spoštovani gospod minister, krožno gospodarstvo se je razvilo kot odgovor na linearni model gospodarstva, ki ni več ustrezal potrebam modernih družb v globaliziranem svetu. Da bi zagotovili trajnostno rast, moramo seveda svoje vire uporabljati pametneje in bolj racionalno, zato se je Slovenija in tudi celotna Evropska unija zavezala h krožnemu gospodarstvu in sprejela to kot strateško usmeritev. Zavezali smo se torej k uresničevanju celovitega strateškega projekta razogljičenja Slovenije preko prehoda v krožno gospodarstvo s sodelovanjem Evropske komisije in Evropskega inštituta za inovacije in tehnologijo. S tem namenom bo ustanovljen tudi center za prehod v pametno in krožno družbo, katerega naloga bo koordiniranje vsebin programa in povezovanje vseh relevantnih pobud in projektov s tega področja. Tako bomo začeli sistematično delovati v smeri dviga produktivnosti gospodarstva, kjer Slovenija žal zaostaja za evropskim povprečjem, in prispevali k izboljšanju konkurenčnosti in stabilnemu poslovanju podjetij. Maribor je v zadnjih nekaj letih dokazal, da je na področju krožnega gospodarstva – na primer Inštitut WCYCLE, sedež SRIP za krožno gospodarstvo je tudi v Mariboru, in pa številni drugi projekti v izvajanju – najbolj proaktivno mesto in s tem center trajnostnega načina umnega gospodarjenja z viri, zato bi seveda bilo smiselno, da je sedež centra ustanovljen v Mariboru. S tem dejanjem bi pokazali, da se država zaveda, kako pomembna je decentralizacija na osnovi vsebin in pa znanja, ki jih imajo posamezna področja, saj je le-ta potrebna predvsem zaradi učinkovitejšega reševanja notranjih razvojnih problemov in predstavlja podlago za hitrejši in tudi skladnejši razvoj. Ne želimo si, da bi razvojno napredovala samo osrednjeslovenska regija, in ni prav, da bomo razmišljali samo o tem, da širimo avtocesto proti Ljubljani, namesto da bi se osredotočili na decentralizacijo države in s tem zmanjšali razvojni zaostanek vzhodne kohezijske regije. Naš cilj mora biti zagotavljanje enakomernega gospodarstva, kulturnega in socialnega razvoja v vseh regijah v državi, ker bo seveda to prispevalo k zadovoljstvu prebivalcev celotne Slovenije in celotno Slovenijo tudi okrepilo. Spoštovani gospod minister, glede na vse navedeno vas sprašujem: Ali je lokacija, kjer se bo nahajal novoustanovljeni center za prehod v pametno in krožno družbo, že določena? Če ni, vas vljudno prosim, da je le-ta v Mariboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Cenjeni zbor, spoštovana poslanka Lidija Divjak Mirnik, predsedujoča! Hvala za vprašanje. Prehod v nizkoogljično krožno gospodarstvo je ena izmed strateških prioritet razvoja Slovenije. Gre za enega izmed ključnih instrumentov za dosego razogljičenja zaradi podnebnih sprememb. Je tudi eden od ključnih elementov zelenega dogovora, ki je prioriteta nove evropske komisije. Vlada Republike Slovenije na tem področju krepi svoje aktivnosti. Krožno gospodarstvo je ena izmed prioritet Slovenske strategije pametne specializacije, kamor so usmerjena sredstva za raziskave, razvoj in inovacije. Krožno gospodarstvo bo eden izmed ključnih stebrov prihodnje slovenske industrijske politike, ki jo pripravljamo v okviru našega ministrstva. Za namen posodabljanja v smeri krožnega gospodarstva nameravamo izkoristiti tudi sredstva podnebnega sklada v sodelovanju z Evropsko komisijo in Evropskim inštitutom za inovacije in tehnologijo oziroma z njegovimi izvajalskimi inštitucijami pripravljamo celovit projekt sistematičnega prehoda v krožno gospodarstvo. Vlada Republike Slovenije se je z informacijo o pripravi tega projekta seznanila 7. novembra 2019. Pri celovitem projektu prehoda v krožno gospodarstvo gre namreč za projekt, ki ga skupaj pripravljamo Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, Ministrstvo za okolje in prostor, Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport, Služba Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, Ministrstvo za infrastrukturo ter Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. V ta namen je bila oblikovala medresorska delovna skupina na ravni generalnih direktorjev pod vodstvom Ministrstva za okolje in prostor, ki bo skupaj s partnerji iz Evrope pripravila konkreten predlog strateškega projekta z ukrepi, terminskim načrtom in finančnimi viri. Naveden predlog za izvedbo projekta bo med drugim vseboval tudi organizacijsko rešitev glede oblikovanja centra, ki bo zagotavljal usklajene in celovite aktivnosti za prehod v nizkoogljično krožno gospodarstvo tudi po zaključku obdobja trajanja tega projekta. Prej navedena medresorska delovna skupina se je na Ministrstvu za okolje in prostor prvič sestala 10. januarja letos, kjer so določili način dela in nadaljnje korake. Najprej je potrebno doreči vsebine projekta in potrebne aktivnosti, tudi te, ki bi jih izvajal načrtovani center za prehod v pametno in krožno gospodarstvo oziroma krožno družbo. Glede vzpostavitve samega centra tako v tem trenutku še ne moremo podati konkretnih odgovorov, saj so odprte še vse možnosti, tako glede organizacijske oblike kot tudi glede same lokacije in sedeža. Prepričan sem pa, da nam bo uspelo najti takšno rešitev, ki bo ustrezala vsem deležnikom. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gospa Alenka Jeraj bo postavila vprašanje ministrici za pravosodje gospe Andreji Katič. Izvolite, gospa poslanka.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav! Pred časom smo se že veliko pogovarjali o novem zaporu, moškem zaporu v Ljubljani v Dobrunjah, in pa tudi o spremembi oziroma dograditvi novega ženskega zapora na Igu. Zanima me, kje so stvari. Kolikor vem, je bil prostorski plan s strani Mestne občine Ljubljana potrjen. Zanima me: Kako potekajo dela oziroma kakšni so postopki, katere stvari, vezane na gradnjo novega moškega zapora v Ljubljani, so še pred nami? Rečeno je bilo tudi, da bomo morda šli celo v javno-zasebno partnerstvo. Ker na spletu beremo različne stvari, me zanima: Ali še drži, da bomo šli v javno-zasebno partnerstvo, ali se je medtem kaj spremenilo? Predvsem pa me zanima: Ali je ocena, da bo nov moški zapor zgrajen do leta 2024, realna? Kaj se dogaja na Igu oziroma kako načrtujete izgradnjo ženskega zapora? Predvidevam, da po tem, ko bo zgrajen moški zapor v Ljubljani, in se pač tudi odprti oddelek, ki je ta trenutek na Igu, verjetno prenaša v ljubljanski del. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala, podpredsednica. Spoštovana poslanka, hvala za vprašanje. Kot ste sami že povedali, smo v tem času velikokrat že govorili o teh dveh projektih. Stanje je danes tako, da so bila izhodišča, kot smo rekli, postavljena v letu 2016. Rešitve smo dobili na javnih arhitekturno krajinskih natečajih v 2017. V 2018 smo začeli z umeščanjem objektov v prostor in s pripravo dokumentacije. Kar se tiče ženskega zapora, kar vi najboljše veste, je bil na občinskem svetu sprejet prostorski akt že poleti 2018 in dokončno potrjena ta lokacija, kar se tiče pa Ljubljane, je bil pa občinski podrobni prostorski načrt, ki rešuje problematiko umeščanja v Dobrunjah, sprejet na mestnem svetu Mestne občine Ljubljana konec novembra 2019. Tako da so postopki umeščanja obeh zaporov končani in tukaj tudi zahvala obema lokalnima skupnostma za sodelovanje. Kar se tiče Iga. Trenutno za ženski zapor pridobivamo gradbeno dovoljenje, vloga je bila na upravno enoto že oddana in je v postopku dopolnjevanja. Prav tako je v teku javno naročilo za arheološke raziskave v skladu z zahtevami Zavoda za varstvo kulturne dediščine, ki bodo zaključene v jeseni 2020. In če bo vse potekalo po planu, odvisno seveda tudi od arheoloških raziskav, bi bil začetek gradnje ženskega zapora v 2021. Kot ste povedali tudi glede javno-zasebnega partnerstva, veste, da zakonodaja zahteva, da moramo pri vsakem večjem projektu narediti tudi preizkus možnosti javno-zasebnega partnerstva. V teh postopkih zaenkrat nimamo nobene povratne informacije, da bi bil kakršenkoli interes s strani zasebnih vlagateljev. Kar se tiče Ljubljane. Izdelana je dokumentacija za gradbeno dovoljenje in je v fazi pridobivanja mnenj, skladno z gradbeno zakonodajo. Glede na zahtevno lokacijo pa tudi velikost projekta je v izdelavi presoja vplivov na okolje, ki bo sestavni del. V skladu s terminskim planom bomo vlogo za gradbeno dovoljenje vložili poleti 2020. Začetek gradnje načrtujemo v drugi polovici 2021, seveda zopet pod postavko, da se ne bi na terenu karkoli ugotovilo, ko bomo začeli z izkopavanjem. Kot sem že večkrat povedala tudi na seji Odbora za pravosodje, vseskozi smo iskali rešitve, tudi v razgovoru z lokalnimi skupnostmi in tudi na podlagi zahtev strokovne javnosti, tako tuje kot domače, kar se tiče tega, kako morajo biti zgrajeni zapori, pa seveda na drugi strani tudi optimizacije, tako da smo ocenjeno vrednost projekta na Igu znižali za skoraj 20 %, v Dobrunjah pa več kot 10 %. Zavedamo se pa, da bodo končne finančne posledice odvisne tudi od tega, kakšen bo rezultat na javnem razpisu. Ampak kot je rečeno, zaenkrat še vse poteka v skladu s terminskimi plani, tako da bi Republika Slovenija v letu 2024 imela rešeno problematiko neustreznosti obeh zaporov.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za povedano. Če prav razumem, za Ig se že pridobiva gradbeno dovoljenje, medtem ko za Ljubljano še ne, šele pripravljate dokumentacijo, da boste vložili. Zanima me: Kaj se načrtuje s tistimi objekti, ki so na Igu spodaj, se pravi odprti oddelek? Ali boste to koristili naprej, ali se bo tam kaj dogajalo ali gre to potem v nov zapor v Ljubljani? To so pač prometni prekrški in te manjše zadeve. Na koncu koncev tudi ne vem, če je najbolj optimalno, ljudje gredo vsak dan v službo, potem pa gredo prespat na Ig. Mislim, to je – smo tudi ena dobra država, da nudimo hotel potem za tiste ljudi. Vprašanje, ali ima tak zapor v resnici smisel. Sprašujem se, ali v zvezi s tem načrtujete kakšne spremembe ali bo ostalo tako, kot je.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Verjetno vam je znana prostorska problematika vseh zavodov za prestajanje kazni zapora v Sloveniji, tako da trenutno iščemo različne variante ob premeščanju zapornikov, predvsem imamo največjo problematiko v Kopru, kjer ne dobimo zadostnega števila pravosodnih policistov. V sklopu tega bo še kar nekaj let, predvsem do izgradnje obeh zaporov, potrebno iskati različne rešitve tako, da bo na eni strani poskrbljeno za varnost pa da bomo imeli tudi ustrezne kapacitete za nameščanje zapornikov. Predvsem je problem pripor. Tako da se sedaj nekako po dogovoru vsi zavodi dogovarjajo in tudi prestavljamo zaprte osebe po Sloveniji. Tako da bo kar nekaj časa aktualno še vse, ampak kar se tiče samega Iga, vse obstoječe prostore bo zavod za reševanje kazenskih sankcij koristil tudi v prihodnje. Se pravi, ko bomo dogradili en del, to vam je bilo tako ali tako predstavljeno tudi na seji vašega občinskega sveta, se bo potem prestavilo. Mogoče en del, kar sem želela vnaprej tudi s pobudami, ki so prišle iz vaše občine, da bi se dogovorili, da bi lahko bil del gradu tako ali drugače po posebnem režimu dostopen tudi javnosti. Tukaj bomo še iskali različne rešitve, ampak kaj vse bo, končne vsebine tega pa, dokler zapor ne bo dograjen, še ne znam napovedati.
Hvala, gospa ministrica. Gospa poslanka, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Predlagam, da skladno s poslovnikom opravimo razpravo o tem, ker se mogoče tudi skozi razpravo da najti kakšne rešitve v smislu mogoče bolj optimalnega reševanja problemov. Jaz razumem, da je prostorov premalo in tako, ne razumem pa ali pa manj razumem to, da ohranjamo zapor v gradu, ki bi moral biti nek kulturni spomenik. Ižanska občina je od leta 2011 na seznamu Unescove dediščine zaradi kolišča, ampak mi bomo imeli v gradu, v kulturnem spomeniku zapor. To je neka stvar, ki je zelo nelogična, in mislim, da bi se našle tudi boljše rešitve. Predlagam, da opravimo razpravo o odgovoru ministrice.
Hvala lepa. O vaši pobudi bomo odločali v sredo v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Gospod Blaž Pavlin bo postavil vprašanje ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala za besedo. Spoštovani minister za izobraževanje, znanost in šport, na sveti večer je državni sekretar na vašem ministrstvu dr. Jernej Štromajer na omrežju Twitter objavil provokacijo, s katero je vsem, ki praznujemo božič, voščil tako, da nas je označil za umazane živali. Božič je v samostojni Sloveniji dela prost dan. Božič je za veliko večino ljudi največji družinski praznik. Božič nas torej med seboj povezuje in zato si ob tem prazniku voščimo miru, veselja, blagoslova in zdravja. Dr. Jernej Štromajer je v preteklost že dokazal, da ima velike težave z dostojnim izražanjem, je pa tokrat potrebno posebej izpostaviti, da je to storil tudi kot član vaše vladne ekipe oziroma kot predstavnik izvršilne veje oblasti. S svojo žaljivo objavo je prizadel mnoge državljane. Gre za šolski primer sovražnega govora, ki ljudi diskriminira na podlagi verske pripadnosti. Takšna komunikacija dr. Štromajerja na sveti večer ne prispeva k povezanosti in razumevanju v naši družbi, kaj šele k strpnosti, spoštovanju in sprejemanju različnosti. Spoštovani minister, v imenu vseh ljudi, ki praznujemo božič, vas zato sprašujem: Kako to, da državni sekretar dr. Jernej Štromajer še vedno uživa vaše zaupanje?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Prav lep pozdrav vsem! Jaz sem na to vprašanje medijem – ne pa seveda tule – že večkrat odgovoril, zato bom z veseljem ponovil svoje lastno stališče. Prvič. Kar se tiče primernosti in neprimernosti, naj bo kristalno jasno, zadeva je neprimerna. To sem drugi dan, ko je bilo to objavljeno, tudi zelo jasno in eksplicitno zapisal in je bilo objavljeno v vseh slovenskih medijih. Če je lahko neka stvar v kontekstu fikcije, torej v kontekstu fiktivnega filma, zabavna, nikakor ni zabavna v realnosti, sploh pa ne za tiste, ki božič praznujejo ali praznujemo, na tak večer. Torej, zadeva je absolutno neprimerna, in to je bilo tudi moje stališče vseskozi. Tule jaz stališča nisem spremenil. Kar pa se tiče drugih stvari, veste, je pa tako. Jaz svoje sodelavce ocenjujem – je res, in še enkrat poudarjam, neprimeren tvit, ampak jih ocenjujem – po njihovem delu. Veste, na ministrstvu je, vsaj za 2020, do danes – pa upam, da ali bomo mi ali pa bo kdorkoli drug za nami naprej – ogromno izzivov, od bele knjige na področju vzgoje in izobraževanja, skratka za osnovne šole, nacionalnega programa za razvoj visokega šolstva do raziskovalne in inovacijske strategije, če se ustavim samo pri strategijah. Zakonodaja, ki je narejena danes, je zakon o znanstveni in raziskovalni dejavnosti, ki je v medresorskem usklajevanju, zakon o vedenjskih in čustvenih težavah mladostnikov, Zakon o vrtcih in tako naprej in tako naprej. Tako da, veste, ko jaz ocenjujem, kako kdo dela, mu seveda za takšne neprimernosti, nedostojnosti in še kaj svoje tudi povem. Mislim, da je bilo pet klicev tisto popoldne na to temo. Tako da moje stališče je jasno, ampak obenem pa cenim delo kolega državnega sekretarja, zato ker koordinira marsikatero od delovnih skupin, Zakon o raziskovalni in razvojni dejavnosti, Zakon o visokem šolstvu in še kaj. Na ministrstvu nam v tem smislu dela ne bo zmanjkalo. Če smo pa že pri pozivih k raznim, recimo temu, prispevkom za skupnost in kako jih ne plačevati v obliki davkov, potem pa vidimo tudi kje drugje takšne pozive. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, gospod minister, za vaš odgovor, ki sem ga v bistvu pričakoval. Naj še enkrat opozorim, da je dr. Jernej Štromajer državni sekretar na ministrstvu za šolstvo in izobraževanje. Se pravi, da je drugi človek ministrstva in vaš namestnik in kot tak tudi član Vlade. Mnogi državljani smo razočarani nad nivojem njegovega izražanja, ki bi moral biti tudi zgled za vse ostale v tej državi. Državni sekretar se je večkrat opravičil za to, kar je povedal. Njegovo opravičilo lahko tudi sprejmem, vendar pa o njegovi iskrenosti lahko upravičeno dvomim, saj je take zapise že v preteklosti večkrat ponavljal, tokrat v nekoliko drugačni obliki, obliki državnega sekretarja. Naj tukaj še enkrat poudarim, da je tudi važno, kdo kaj reče. Opozoril bi tudi na mnenje oziroma prepričanje predsednika Vlade, ki je prepričan, da je bila, tako kot ste rekli vi sami, objava državnega sekretarja na ministrstvu za šolstvo ob božiču skrajno neprimerna za visokega državnega uslužbenca, in bi po njegovem mnenju moral biti razrešen. Očitno pa za vas in vašo stranko veljajo drugačna merila, zato vas ponovno sprašujem, zakaj niste ukrepali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, želite besedo? [[Da.]] Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Na žalost ta politika, tako kot je bila pri Aristotelu ali pri kom drugem, pač ni več visoka pesem. Polno je populizmov. Poglejte si Twitter, polno je neprimernega, da ne rečem še česa drugega, izražanja, zavržnega do konca. Populizmi so postali vsakdanja stvar. In tu se moramo vsi, ki smo tako ali drugače v tem političnem prostoru, ne samo ministri in državni sekretarji, se strinjam, seveda, ampak vsi, ki smo v Državnem zboru, in sicer v slovenski politiki, vprašati, kaj s tem pravzaprav delamo svoji politični skupnosti – z dovtipi, s populizmi, z neodgovornim verbalnim izražanjem in še čim. Ni čudno, da se potem to prenaša na našo skupnost. In če smo pri tem, sem že prej rekel, tudi pozivanje, vsakršno pozivanje k državljanski nepokorščini v smislu plačevanja davkov je ravno tako problematično, da ne rečem česa drugega. Zato ker jih vsak od nas mora, zato ker je tako prav, zato ker smo se za to demokratično odločili. In če smo se za to demokratično odločili, potem naj vsak te davke tudi plača. O tem govorimo. Torej govorimo o generalno neprimernem izražanju. In res bi rad, zato ker se to zelo slabo prenaša na naše državljane, da tudi tule mi, ki smo del te politike, med sabo uporabljamo primerno govorico – že prej sem označil tisto od kolega državnega sekretarja kot neprimerno – in s tem napetosti, ki so med nami, ne prenašamo med ljudi in na ta način širimo sovraštvo in še kaj drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Pavlin, imate postopkovni predlog.
Spoštovani minister, s takim stališčem ste vsekakor prevzeli nase veliko odgovornost. Vsaj zase vem, da zelo izbiram, kar rečem, in če se da, nisem žaljiv. Na naslednji seji Državnega zbora naj bi v Stvarnopravni zakonik zapisali, da so živali čuteča bitja, državni sekretar na vašem ministrstvu pa vse, ki praznujemo božič, poimenuje umazane živali, kar je zame še za poimenovanje živali neprimerno izrazoslovje. Ker z vašim odgovorom nisem zadovoljen, v skladu s poslovnikom predlagam, da Državni zbor opravi razpravo o neprimernem božičnem voščilu državnega sekretarja. Hvala.
Hvala lepa. O vašem postopkovnem predlogu bomo odločali v sredo v okviru glasovanj. Naslednji bo vprašanje postavil gospod Samo Bevk, in sicer ministru za kulturo mag. Zoranu Pozniču. Izvolite, gospod poslanec.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Oktobra leta 2017 je bila sprejeta novela Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo s ciljem, da se del sredstev, namenjenih za gradnjo ali obnovo objektov v javni lasti, nameni za opremo teh objektov ali njihove okolice z umetniškimi deli. Z izvajanjem tega ukrepa se bogati javne prostore z umetniškimi deli. Ukrep umetniškega deleža v javnih investicijskih projektih je v javnem interesu, ki se določa v skladu s kulturnim, vzgojnim, razvojnim, turistično-gospodarskim, simbolnim in identifikacijskim pomenom za državo, občine in naselja. Novela zakona predvideva 1,25-odstotni delež za naložbe v likovna dela za prenove ali novogradnje v vrednosti do 10 milijonov evrov oziroma 1-odstotni delež za višje vrednosti. Med pozitivne učinke tega ukrepa sodijo: vzpostavitev aktivnejšega trga slovenskih likovnih del, stabilnejše razmere za delo in življenje likovnih ustvarjalcev, še posebej samostojnih kulturnih ustvarjalcev, večja kultiviranost javnega prostora in višja vrednost javnih objektov. Spoštovani gospod minister mag. Zoran Poznič, zaradi navedenega vas sprašujem: Kako se v omenjenem delu izvaja novela Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo? Že vnaprej najlepša hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani gospod poslanec! Hvala za vprašanja. Skušal bom odgovoriti čim bolj na kratko. Takole nekako. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo je na začetku leta 2018 uzakonil instrument, ki ponuja samostojnim ustvarjalcem v kulturi možnost dodatnega razvoja svojih umetniških potencialov. Z umetniškimi deli in dostopnostjo le-teh bomo kot družba dolgoročno prispevali k dvigu kvalitete življenja vseh prebivalcev Republike Slovenije, kar je, jaz v to res verjamem, v interesu tako politike kot tudi države. Danes na Ministrstvu za kulturo ugotavljamo, da so bili v obdobju, ki sledi od sprejetja tega zakona, uresničeni vsi ukrepi, ki jih nalagajo določbe dopolnjenega predmetnega zakona in so v pristojnosti ministrstva. Seznam gre takole nekako. Pripravljen, sprejet in objavljen je bil Pravilnik o izvedbi javnega natečaja za izbiro umetniških del v javnih investicijskih projektih. Prijavljen in objavljen je bil javni poziv k predlaganjem kandidatov za uvrstitev na seznam strokovnjakov, ki bodo sodelovali v strokovnih komisijah investitorjev za izbiro umetniških del v javnih investicijskih projektih. Prijavljeno in posredovano vsem državnim organom je bilo obvestilo o uzakonjenju predmetnega kulturnopolitičnega ukrepa umetniškega dela že v javnih investicijskih projektih z navodili, kako naj ga le-ti izvajajo. Potekalo je že zbiranje, urejanje in preverjanje ustreznosti prijav kandidatov, ki so se odzvali na javni poziv. Prijavljen in na spletnih straneh ministrstva objavljen je seznam preverjeno ustreznih strokovnjakov, ki bodo pri izbiri investitorjev sodelovali v strokovnih komisijah, ki so jih ti zakonsko obvezani imenovati za izbiro umetniških del v javnih projektih. Ker je javni poziv odprt vse do morebitne spremembe zakonskih določb, ki uzakonjajo predmetne ukrepe, se ta seznam z novimi prijavami ali umikom posameznih strokovnjakov z njega sproti dopolnjuje in spreminja. Skladno s pravili varstva osebnih podatkov je bila pripravljena interna evidenca ministrstva s tistimi osebnimi podatki potrjenih strokovnjakov, ki jih bodo investitorji potrebovali, ko bodo navezovali stik z njimi. Torej, na Ministrstvu za kulturo smo pripravili vse potrebne podlage za pričetek operativnega izvajanja tega kulturnopolitičnega ukrepa, da se to res začne izvajati, ko bo prvi investitor javnega investicijskega projekta pričel z njim ter bo zato moral izvesti vse aktivnosti, ki jih le-ta predvideva. Se pravi, ta zakon pride v implementacijo takoj, ko bo javni investicijski projekt večjih razsežnosti v izvedbi. Takole nekako. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa za odgovor, gospod minister. Kot je razvidno iz vašega odgovora, so vsi pripravljalni ukrepi sprejeti. Za začetek izvajanja me pa zanima: Ali je bil že realiziran kakšen konkreten projekt in v kakšni višini? Ali ima mogoče te podatke minister za finance ali minister za javno upravo oziroma koliko jih imate vi na Ministrstvu za kulturo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. 15. 7. in 21. 10. prejšnje leto, se pravi, 2019, je minister za kulturo kolegom ministrom poslal pismo, v katerem ugotavljam, da se v že več kot enoletnem obdobju veljavnosti novele zakona njene določbe še ne izvršujejo. Zato smo jih vljudno naprosili, da na ministrstvih, ki jih vodijo, ter v službah, za katere so pristojni, spodbujajo implementacijo tega zakona. Do sedaj, do današnjega dne, se je na moje pismo pisno odzvalo več ministrov, Ministrstvo za notranje zadeve, Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, Ministrstvo za obrambo, Ministrstvo za pravosodje, Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport, Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Ministrstvo za zdravje, Ministrstvo za finance ter Služba Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politik. Ministrstvo za notranje zadeve je odgovorilo, da bo v sklopu načrtovanih večjih obnovitvenih del poslovnih projektov, kot je projekt obnove strelišča v letu 2020, namenilo del sredstev za nakup umetniških del. Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti pa si želi sestanka z nami, da bi skupaj pregledali odprta vprašanja in dileme. Nismo pa še prejeli odgovora od Ministrstva za okolje in prostor. Pri tem smo pa tudi ugotovili, da bo potrebno v prvi vrsti naslavljati Ministrstvo za finance, ker je to ministrstvo ključno pri vodenju vseh postopkov, povezanih z investicijami, financiranimi iz javnih sredstev, ter ima pregled nad vsemi javnimi investicijami v državi. Zato bi bilo potrebno z njimi medresorsko doreči način spremljanja in izvajanja predmetnih zakonskih določb. Zato namerava Ministrstvo za kulturo v kratkem predlagati Ministrstvu za finance skupni sestanek, na katerem bomo dorekli optimalni način spremljanja javnih investicij. Obenem se seveda na ministrstvu zavedamo, da bo potrebno proaktivno spremljati tudi priprave druge zakonodaje, ki zadeva izvedbo javnih investicij, še posebej morebiti odpiranje Gradbenega zakona. Pri njegovem spreminjanju si bo ministrstvo prizadevalo, da bo pridobitev gradbenega dovoljenja pri investicijah pogojena z ugotovitvami o uresničevanju zakonskih določb o obveznem deležu pri izvedbi same investicije. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Naslednji bo vprašanje postavil mag. Marko Pogačnik, in sicer ministru za finance dr. Andreju Bertonclju, ki je odsoten. Zato poslanca prosim, da se izjasni o načinu odgovora.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Glede na odsotnost ministra za finance predlagam, da mi minister v 30 dneh odgovori na vprašanje pisno. Ministru bi rad zastavil vprašanje v zvezi z ustanovitvijo demografskega sklada. Dejstvo je, da Zakon o Slovenskem državnem holdingu predvideva preoblikovanje kapitalske družbe v demografski sklad že ob koncu leta 2015. Danes je začetek leta 2020, Slovenija še nima demografskega sklada, ki bi bil tako za obstoječe kot za bodoče upokojence več kot potreben. Minister za finance mi je na enako vprašanje odgovarjal že pred enim letom. Odgovoril je, da bo koalicija naredila vse v smeri, da bo ta demografski sklad zaživel čim prej. Dejstvo je, da ta vlada, ta koalicija do danes ni bila sposobna narediti demografskega sklada, s čimer se dela škoda predvsem za vse obstoječe in pa bodoče upokojence. Ministra za finance še enkrat pozivam oziroma ga sprašujem: Kateri so razlogi, da Slovenija še vedno nima demografskega sklada? Kdaj bo po njegovem mnenju ta demografski sklad v Sloveniji ustanovljen? Hvala.
Hvala lepa, gospod poslanec. Naslednji je na vrsti gospod Jožef Lenart, postavil bo vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Lep pozdrav vsem gostom! Gospodje ministri, spoštovani kolegice in kolegi! Gospod minister Počivalšek, skrbi me uresničevanje vizije uspešne turistične Slovenije, in sicer z vidika pomanjkanja kadrov v turizmu, predvsem poklicev natakar in kuhar, zaradi česar bo v Sloveniji turizem začel stagnirati ne glede na to, da spada med najbolj perspektivne panoge. Naša domovina je polna naravnih lepot in kulturnih znamenitosti. Število nočitev tujih turistov se iz leta v leto povečuje, kar je spodbudno. Vprašanje, ki se nam poraja, je, kdo bo znal vse te lepote predstaviti vsem domačim in tujim gostom brez zadostnega števila izobraženih delavcev v gostinstvu in turizmu. V letu 2019 je v Sloveniji manjkalo 5 tisoč turističnih in gostinskih delavcev, zlasti kuharjev, natakarjev, hotelskih gospodinj in receptorjev. Manjkajo nam tudi sposobni turistični menedžerji, in sicer je v zadnjih desetih letih vsako leto tudi manj vpisa v srednje šole za gostinstvo in turizem, čeprav vsak hotel, restavracija in gostilna, pa tudi izletniške kmetije ter zdravilišča, potrebuje kuharje in natakarje, in to več takšnih kadrov. V letu 2015/2016 sta bila ta dva poklica na seznamu deficitarnih poklicev, v zadnjih letih sta nekako izginila s tega seznama, vsi pa vemo – in tako pravijo tudi na srednjih šolah za gostinstvo in turizem – da se stanje ni izboljšalo, kadrov ni. Nekaj let nazaj so bile na osnovi deficitov dijakom podeljene štipendije za deficitarni poklic. Vpis se je s tako obliko stimulacije povečeval. S tistimi 100 evri štipendije so predvsem dijaki s periferije lažje zaključili izbrano srednjo šolo. Zanima me: Zakaj ne štipendiramo dijakov deficitarnih poklicev kuhar, natakar? Zakaj v gostinstvu in turizmu ne omejimo števila delavcev, ki delajo prek študentskega servisa, da bi dosegli večjo kvaliteto storitev z redno zaposlenimi? Kakšna je vizija Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo ter Direktorata za turizem, da bi se stanje na področju teh kadrovskih primanjkljajev izboljšalo ter da bi Slovenija še naprej rasla v cilju uspešne turistične države?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovane poslanke, poslanci, predsedujoča! Spoštovani poslanec Jožef Lenart, hvala za vprašanje. V Sloveniji se soočamo s pomanjkanjem kadrov na splošno, ne samo v turizmu. Dejstvo je, da gre v turizmu za specifičen poklic in za specifične pogoje dela, vendar je eden od razlogov za takšno stanje tudi neustrezno ravnanje s kadri. Posledično je ugled poklica pri ljudeh nizek, zaradi česar je v gostinstvo in turizem težko pritegniti nove kadre. Opažamo tudi upad vpisa v srednje in višje šole za gostinstvo in turizem ter kasnejšo preusmeritev diplomantov v druge dejavnosti. Področje razvoja kadrov je primarno v pristojnosti resorja MDDSZ in MIZŠ, ki izvajata različne ukrepe in aktivnosti. Tudi naše ministrstvo prispeva svoj delež k izboljšanju razmer. Vlada je oktobra 2018 sprejela Strategijo trajnostne rasti slovenskega turizma 2017–2021, kjer smo si smelo zastavili številne kvantitativne in kvalitativne cilje, ki jih želimo skupaj uresničiti do leta 2021. Ena izmed ključnih politik strategije je politika razvoja kadrov. Ustrezen razvoj kadrov je torej ključnega pomena za uspešno poslovanje turističnih podjetij in konkurenčnost slovenskega turizma v mednarodnem prostoru. Zavedamo se namreč, da so zaposleni v gostinstvu in turizmu tisti, ki ustvarjajo dodano vrednost in zagotavljajo visoko kakovost turističnih storitev. Vlaganja v razvoj človeških virov so zato nujna za zagotovitev dolgoročnega in trajnostnega razvoja ne samo v turističnih podjetjih, ampak tudi na ravni destinacij. Temeljno izhodišče izvajanja politike razvoja kadrov je tesno sodelovanje javnega sektorja, turističnega gospodarstva in vseh socialnih partnerjev s področja gostinstva in turizma. Prvo ključno področje ukrepov je poklicno izobraževanje v gostinstvu in v turizmu, kjer cilje uresničujemo s pobudami o uvajanju novih šolskih hotelov, posodobitvijo poklicnih standardov in posledično šolskih in študijskih programov v sodelovanju s Centrom za poklicno izobraževanje. V izdelavi je ciljni raziskovalni projekt, identifikacija potrebnih znanj in veščin kadrov za uspešen in konkurenčen slovenski turizem v skladu s sodobnimi trendi, ki bo zaključen v tem letu. Drugo ključno področje ukrepov je promocija poklicnega izobraževanja na področju turizma, kjer si skupaj z resornimi ministrstvi želimo izboljšati ugled gostinskih in turističnih poklicev s promocijo. Tretje ključno področje ukrepov je zagotavljanje izobraževanja in usposabljanja na delovnem mestu v turizmu, kjer cilje skupaj z MIZŠ uresničujemo s postavljanjem medpodjetniških izobraževalnih centrov za poklicno in terciarno izobraževanje. Ker se na ministrstvu tudi širše zavedamo pomena ustrezno izobraženega in usposobljenega kadra, prek Gospodarske zbornice Slovenije, Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije že vrsto leto izvajamo ukrep sofinanciranja poklicnega in strokovnega izobraževanja, za katerega letno namenimo 400 tisoč evrov. S tem ukrepom dajemo dijakom iz različnih poklicev možnost konkretnega dela v delovnem okolju in jim omogočamo pridobivanje potrebnih poklicnih kompetenc. Delodajalci pa lahko na ta način sooblikujejo in spoznavajo svoj bodoči kader. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod poslanec, izvolite, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala še enkrat za besedo. Gospod minister, hvala lepa za odgovore. Kot ste rekli, politika razvoja kadrov, sodelovanje vseh in usposabljanja, pa tudi sofinanciranja. Dobro, se pravi, zadeve se izboljšujejo. Jaz bi se pa morda še vseeno dotaknil tega, da nas je le nekaj let nazaj mednarodna organizacija Green Destinations oziroma organizacija Zelene destinacije razglasila za prvo zeleno turistično državo na svetu. Vemo tudi, da veliko tujih, pa tudi domačih, gostov strašansko stremi k dopustom v naravi, zaradi tega tudi vedno bolj prihajajo. Govorimo o cirka 2 milijonih nočitev. In iz tega naslova seveda pride do prihodkov v znesku 2,5 oziroma 2,7 milijarde evrov. V glavnem, v strategiji o razvoju turizma 2017–2021 ste nekako izrazili željo, da bi se s temi številkami približali 4 milijonom. Tega ta še moment ni. Obiski rastejo, zato me zanima: Obstaja morda še kakšna vaša vizija za naprej, kako bi dosegli potem tudi večje prihodke? Kaj bi lahko naredili na področju smučarskega turizma, kjer nismo tako strašansko spretni, in na drugih področjih? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala za dopolnjeno vprašanje. Dejstvo je, da če hočemo priti do številke 4 milijarde evrov prihodkov od turizma, tujskega turizma, je potrebno narediti še ostale ukrepe iz strategije. Eden od ključnih je izvedba privatizacije turističnih hotelskih kapacitet, ki jih je 70 % še vedno v državni lasti. Ampak o tem ne bi danes. Nadaljeval bi s kadrovskimi zadevami, ker so kadri ključna osnova za to, da tukaj pridemo nekam naprej. Zavzemamo se za to, da bi na Ministrstvu za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti prisluhnili potrebam turističnega gospodarstva ter omogočili čim lažje in hitrejše pridobivanje kadrov za turizem tudi s pomočjo priznavanja deficitarnosti nekaterim poklicem v gostinstvu in turizmu. Predlagali smo, da se med upravičence za štipendije za deficitarne poklice že v lanskem in letošnjem šolskem letu uvrstijo tudi poklici s področja gostinstva in hotelirstva, predvsem kuhar, natakar, receptor, sobarica, oziroma izobraževalna programa gastronomske in hotelske storitve ter gastronomija in turizem. Ključni ukrep strategije za izboljšanje stanja na področju kadrov turizma je oblikovanje novega modela in sheme certificiranja ustrezne kadrovske politike, ki bi spodbujala uspešno zaposlovalno politiko in uspešno upravljanje s kadri v slovenskem turizmu. Med prednostnimi nalogi mojega ministrstva je tudi oblikovanje nove nacionalne sheme za spodbujanje ustreznega upravljanja s kadri v turizmu. Gre za vzpostavitev tako imenovane modre sheme tretjega stebra trajnosti za slovenski turizem. Z modro shemo želimo doseči izboljšanje obsega razpoložljivih in kakovostnih kadrov za turizem ter izboljšanje problematike na tem področju. Prve rezultate lahko pričakujemo konec letošnjega leta, bistven prispevek pa bodo primeri dobrih praks upravljanja s kadri. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Naslednja je na vrsti gospa Nataša Sukič. Postavila bo vprašanje ministru za kulturo mag. Zoranu Pozniču ter ministru za okolje in prostor gospodu Simonu Zajcu. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Lep pozdrav, spoštovana ministra! Leta 2009 je padel znameniti Kolizej, zavarovan kulturni spomenik. Ministrstvo za kulturo je padec tega spomenika oziroma rušitev tega spomenika pogojevalo z izgradnjo večnamenske kulturne dvorane. To je bil tako imenovani izravnalni ukrep, poleg še dveh, eden je bil, da je ob pol milijona sredstev moral investitor plačati za pripravo dokumentacije za obnovo Cukrarne, pa še 250 tisoč evrov za delno obnovo strehe Cukrarne. Na tak način naj bi se zadeva izravnala. Žal pa Ministrstvo za kulturo v tem svojem soglasju ni opredelilo velikosti te večnamenske dvorane in tako je pač v OPPN zdaj predvideno, da naj bi ta večnamenska kulturna dvorana obsegala najmanj 400 kvadratnih metrov uporabne površine, karje daleč od tega, da bi recimo taka dvorana sprejela tisoč 500 gledalcev. Ampak to še niti ni najslabše. Najhuje je to, da sedaj investitor zaproša Mestno občino Ljubljana za spremembo OPPN, in sicer na način, da bi se ga odvezalo tega, da naj bi zgradil to večnamensko kulturno dvorano. Kar je pa najbolj žalostno, je pa to, da naj bi po novem, po tej ideji investitorja, poleg luksuznih stanovanj tam nastal še nek luksuzni hotel, dvorane pa kar ne bi bilo več. Občinski oddelek Mestne občine Ljubljana za urejanje prostora je o pobudi vlagatelja že obvestil kulturno ministrstvo in zaprosil za vaše mnenje. Spoštovani minister Poznič, zanima me: Kakšno je vaše stališče glede porušenega Kolizeja in prošnje investitorja, da se lahko namesto večnamenske kulturne dvorane zgradijo luksuzna stanovanja in hotel? Ali se boste zahtevi po gradnji večnamenske dvorane odrekli? Če se ne boste, kakšne so sankcije za investitorja, če se pogodbe z vami ne bo držal? Ker domnevam, da ste ta izravnalni ukrep verjetno vpisali v pogodbo. Vsaj domnevam, upam. Zanima me tudi: Ali bodo ob vsaki novogradnji kapitalskih mogotcev tako padali naši kulturni spomeniki? Minister Zajc, tudi vas sprašujem glede Kolizeja. Na oddelku za urejanje prostora MOL naj bi s postopkom lokacijske preveritve že začeli. Trenutno naj bi pridobivali mnenja pristojnih nosilcev urejanja prostora. Minister Zajc, sprašujem vas: Kaj se v resnici ta trenutek dogaja v zvezi s Kolizejem? Hvala zaenkrat.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovana gospa poslanka, hvala za to vprašanje. Od začetka. V povezavi s porušenim Kolizejem je bilo v Državnem zboru že večkrat bolj ali manj glasno povedano, da sta bila strokovno stališče spomeniškovarstvene službe in predlog primerne namembnosti večkrat na različne načine preglašena z raznimi pritiski, in to predvsem političnimi. Takratna politika na oblasti je to dosegla prek različnih kanalov in našo spomeniškovarstveno službo v resnici povozila. Od tu naprej je sledilo nekakšno vodeno zanemarjanje spomenika do trenutka, ko je bilo njegovo stanje takšno, da je leta 2009 naše ministrstvo izdalo kulturnovarstveno soglasje za raziskavo in odstranitev dediščine. S tem soglasjem je bila dovoljena odstranitev kulturnega spomenika, palače Kolizej. Seveda pa so bili ob tej odločbi naloženi tudi izravnavalni ukrepi, in sicer da mora, kot ste že pravilno navedli, osrednji prostor v novem objektu, ki ga namerava graditi na mestu odstranjene enote kulturne dediščine, nameniti kulturni dejavnosti. Kot drugi takšni izravnalni ukrep je bilo določeno, da mora financer financirati izdelavo projektne dokumentacije za spomenik Ljubljana Cukrarna v vrednosti pol milijona evrov, kar je bilo tudi potem plačano v roku 30 dni od prejema računa, in da mora financirati obnovo strehe Cukrarne v vrednosti 250 tisoč evrov, kar je tudi že izvedeno. Tako da je kulturnovarstveno soglasje pravnomočno. Tako da tu zdaj za nazaj ni nič za postoriti in ta izravnalni ukrep, prvi in po mojem tudi najpomembnejši, da je potrebno v palači nameniti prostor kulturni dejavnosti, dvorano, kot ste rekli, seveda še velja. Oba druga izravnalna ukrepa iz druge in tretje alineje pa sta bila, kot sem že dejal, izvedena. Izravnalni ukrep iz prve alineje, ki določa, da mora biti osredji prostor v novem objektu, ki se namerava graditi namesto odstranjenega spomenika, namenjen kulturnim dejavnostim, se pa nadzoruje prek naših služb, prek veljavnega OPPN, v katerem je ta obveznost navedena, in zaenkrat ostane takšna, kot je. Toliko.
Hvala lepa. Še gospod minister ima besedo. Gospod Zajc, izvolite.
Hvala. Na večino je minister že odgovoril. Glede samega postopka v tem trenutku ne morem dati podatkov, ker jih nimam točno, ampak tudi oni so mnenjedajalci. Torej če bodo vztrajali pri tem mnenju, se bo to upoštevalo. Drugače pa nasploh velja, da za samo rušitev po Gradbenem zakonu ne potrebuješ gradbenega dovoljenja, potrebuješ pa vsakič, ko kakorkoli posegaš v nepremičnino, ki je kulturno zaščitena, mnenje Zavoda za varstvo kulturne dediščine. Brez tega ne moreš niti najmanjše stvari spreminjati. Enako velja tukaj. Torej, v tem primeru bo ministrstvo pozvano k mnenju.
Hvala lepa. Zahteva za dopolnitev odgovora, gospa Sukič. Izvolite.
Hvala lepa. Zdaj bom navezala to temo Kolizeja še na nekaj drugega, namreč te zadeve se povezujejo. Vemo, da smo že 25 let priča manku stanovanjske strategije in ustreznih stanovanjskih politik, ki bi zagotovile stanovanja vsem, da je podivjana privatizacija tako rekoč spodkopala, dobesedno spodkopala temelje javne stanovanjske politike. In zdaj je na žalost tukaj še gentrifikacija, ki izrazito negativno vpliva na lokalno skupnost, na družbeno kohezijo, na dostopnost ugodnih stanovanj za lokalno skupnost in tako naprej. Gentrifikacija je tista, ki transformira ulice ali pa mestne predele v neke prostore višjih razredov in s tem povzroča vse večje razredne razlike. Problem niso več samo dražje storitve, problem so izjemno visoke najemnine in izjemno, dobesedno astronomske cene za kvadratni meter novih stanovanj. Ljudje pa so se seveda zaradi teh dejstev prisiljeni umikati na obronke mesta ali pa v degradirane predele mesta. Seveda, s tem razpadajo lokalne skupnosti, razpadajo solidarnostne mreže in s tem se tudi slabša kvaliteta njihovega življenja na neki novi lokaciji. Eden najbolj v nebo vpijajočih primerov gentrifikacije je prav ta zgodba, žalostna zgodba o novogradnji na mestu Kolizeja. Namreč, tukaj bo zgrajenih 127 luksuznih stanovanj po ceni od 5 tisoč do 7 tisoč evrov na kvadratni meter. Spoštovani minister Zajc, zanima me: Ali morda razpolagate s kakšno študijo, ki bi analizirala škodljive učinke gentrifikacije? Kako boste stopili na prste tem nepremičninskim baronom? Ali nameravate kaj ukrepati? Spoštovani minister Poznič, zanima me: Koliko objektov s statusom kulturnega spomenika je bilo porušenih v Sloveniji in v Ljubljani zaradi novogradenj? Ali je to način, ali se tako varuje naša kulturna dediščina, da to dopuščamo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Poznič, izvolite.
Hvala. Seveda Ministrstvo za kulturo tega ne dovoli in v resnici postopamo na način, da čim bolj zavarujemo snovno in nesnovno kulturno dediščino. Moram opozoriti, da je v Republiki Sloveniji približno 30 tisoč enot, ki so pod različnimi stopnjami zaščite in varstva. Moram tudi povedati, da mi v skoraj 20 letih vsega skupaj spustimo zaščito s približno 0,9 % teh enot. Recimo za primerjavo, Norveška, ki je ena najbolj znanih, najbolj rigoroznih držav s področja varstva snovne kulturne dediščine, ima ta procent tam okrog ena, ena ali več, kar v resnici pomeni, da v Sloveniji s temi malimi sredstvi, ki jih ima naše ministrstvo na voljo, tudi v vseh teh letih krize zelo zelo restriktivno delujemo na tem področju. Moram reči, da kolikor je meni znano, noben objekt pod zaščito Zavoda za varstvo kulturne dediščine ni bil uničen, podrt, razen seveda Kolizeja, za katerega še enkrat pravim, da je bila to v resnici politična odločitev, ni bil uničen ali podrt. Prav tako se pa moramo zavedati, da tudi tega 0,9 % objektov v resnici ne propade samo zaradi degradiranega okolja, v katerem se nahajajo, ampak predvsem zaradi zoba časa. Ne zanalašč, ampak ker je marsikaj tudi v lokalni skupnosti prepuščeno zobu časa. Kar se tiče gentrifikacije. Seveda tudi mi zaznavamo ta problem, ki je pa veliko širši, kot je samo dejavnost naših služb in našega zavoda na Ministrstvu za kulturo. To je globlji sociološki problem, globlji nasploh družbeni problem, če hočete, ki posega v dejavnosti še drugih odločevalcev v tej državi. Hvala.
Hvala lepa. Minister Zajc, še nekaj sekund vam je ostalo.
Hvala. Gentrifikacija je v bistvu preslikava razkoraka med bogatimi in revnimi v prostor. Jaz sem, že ko sem odgovarjal na vprašanje poslanca Möderndorferja in Rajića glede ograjevanja sosesk, jasno povedal, že v tistem odgovoru, da čeprav formalno tega ne morem prepovedati, mislim, da ni primerno za našo družbo, da se take soseske gradijo. Imamo pa pri nas v bistvu srečo v nesreči v tem, da je glede na to, da imamo visoko stopnjo lastniških stanovanj, tudi ko pride do tega procesa, učinek v resnici manjši, kot v recimo zahodnem svetu [[izklop mikrofona]]
Gospod Zajc, čas se vam je iztekel. Gospa Sukič ima postopkovni predlog. Izvolite.
Ja, imam postopkovni predlog. Danes so pred parlamentom potekale demonstracije, ne vem, če še potekajo. Protesti proti ignoranci politike pri reševanju stanovanjske krize. Tako da dajmo se že končno soočit. Mi imamo pred sabo resen problem, in to je manko ustreznih stanovanjskih politik zadnjega četrt stoletja. K temu se pa zdaj pridružujeta še poblazneli, dobesedno ponoreli turistifikacija in gentrifikacija. Od tukaj izvirajo vse te vedno večje razredne razlike, od tukaj je vse več tistih, ki nimajo niti za hrano in niti za streho nad glavo, kar je pravzaprav grozljivo. Seveda, gentrifikacije kot take v nekdanjih socialističnih mestih nismo poznali. Tudi po osamosvojitvi v devetdesetih nismo govorili o tem. Prišla je pozneje, ker se je tudi industrija relativno pozno umaknila iz mest in je za seboj pustila degradirana območja. Zdaj pa nas je na žalost preplavil val te gentrifikacije, ki se na žalost ne ustavi pred ničemer. Kot rečeno, kulturne spomenike najvišjega ranga se najprej privatizira in potem se jih ruši, kot je primer Kolizej. Ali pa se jih privatizira in pusti propadati, če investitor ne doseže želenih kapitalskih učinkov, kot je recimo Plečnikov stadion za Bežigradom. Lokalnemu prebivalstvu pa se vse bolj jemlje tako imenovana pravica do mesta. Zato moramo tukaj v Državnem zboru enkrat resno spregovoriti o tem, kako zaščititi naše kulturne spomenike pred kapitalskimi apetiti. To je eno. Drugo pa je, kako zaščititi ljudi pred poraznimi učinki gentrifikacije in turistifikacije. Kako torej zajeziti te učinke na nepremičninskem trgu, na trgu stanovanj. Tukaj bi morale biti ustrezne, odločne politike in seveda bi morala biti tudi sredstva, ki jih pa na žalost v tem proračunu za naslednji dve leti ni dovolj, da bi mi lahko, minister, saj sami veste, zgradili dovolj neprofitnih stanovanj, da bi začeli s tem nekako regulirati trg. Po drugi strani imamo tudi dobre primere praks iz tujine, recimo berlinsko prakso, kako so oni zajezili oziroma regulirali kratkotrajni najem – preprosto tako, da so omejili število stanovanj, ki se oddajajo za turistične namene. Mi se moramo tukaj v tem zboru vprašati, kakšna je cena kakovostnega stanovanja, ki si ga lahko privošči nekdo na minimalni plači, minimalni pokojnini, ne vem, na socialni pomoči, na minimalni študentski urni postavki. To so naši ljudje, njih je treba zaščititi, ne pa vedno znova razmišljati, kako bo trg rešil vse. Zato predlagam, da opravimo razpravo, da ne bomo kot v primeru podnebne krize prelagali teh ključnih politik na leto 2050, nekam v futuristično prihodnost. Res predlagam, da se dajmo resno pogovorit o tem v Državnem zboru [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospa poslanka. Čas se vam je iztekel. O vašem predlogu bo Državni zbor odločal v sredo v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Gospod Franc Kramar bo postavil vprašanje ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Spoštovani gospod minister! Žal mi je, da sem bil danes priča temu, kar se je zgodilo v Državnem zboru. Moja pobuda oziroma ideja ali pa vprašanje se je nanašalo na projekt, ki zahteva veliko politično podporo. Ker v tem trenutku tega ni, Vlada ostaja brez predsednika, mislim, da tudi to vprašanje danes ne bi bilo umestno. Zato sem se odločil, da vam ga ne postavim, vam bom pa predal tri študije, ki se nanašajo na to vprašanje, in vas prosim, da jih pregledate in da ob priliki spregovoriva mogoče na štiri oči o sami ideji. Tako da vas danes razrešujem odgovora.
Hvala lepa, gospod poslanec. Gospod minister, se morda želite vseeno odzvati? [[Da.]]
Jaz se bom samo zahvalil gospodu poslancu – hvala lepa. Gre za vprašanje izvedbe zimskih olimpijskih iger. To, o čemer smo se nekoč že pogovarjali. In res je, to je prvovrsten politični in predvsem športni dogodek, ki pa zahteva polno podporo, več kot polno podporo. Tako da res hvala za to, z veseljem bom pogledal in tudi tistim, ki bodo prišli za mano, to predal kot del paketa. Tako da res najlepša hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Nadaljujemo. Mag. Dejan Kaloh bo postavil vprašanje ministrici za pravosodje gospe Andreji Katič. Izvolite, gospod poslanec.
Podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica Katič! V Zagrebu ste prejšnji teden skupaj z drugimi pravosodnimi ministri izpostavili pomen krepitve skupnih vrednot EU, med njimi je tudi vladavina prava. S tem se je seveda strinjati. Zdaj bi pa rad izpostavil, da v kontekst vladavine prava spada tudi 24. člen Ustave Republike Slovenije. Vam je seveda znan. Gre za to, da določa, da so sojenja in izreki sodb javni. Pred kratkim smo videli, da pa niso vse sodbe temu podvržene oziroma da prihaja, da ne rečem, do nekega skrivanja, namenskega ali narekovanega. Govorim o tej odmevni sodni skrivalnici v primeru Maročana Alija Safinija, ki je že bil pravnomočno obsojen za nasilje in rop žensk. Ta sodba še vedno ni v celoti dostopna javnosti, pa gre za en rop, se pravi, ne gre za nobene omejitve. Tukaj se javnost upravičeno sprašuje, če so ilegalni migranti v teh sodnih postopkih drugače obravnavani kot naši slovenski državljani, zakaj takšen pokroviteljski odnos do teh obsojenih. Eksplicitno me zanima: Kako boste kot ministrica za pravosodje zagotovili dosledno spoštovanje 24. člena Ustave Republike Slovenije, da bodo sojenja in izreki sodb dejansko javni, se pravi, da ima javnost pravico vpogledati v te sodbe? Še enkrat bi rad poudaril, da govorim samo o tej sodbi ropanja slovenskih državljanov, ne o tistem, ko je potem ta ista oseba storila še spolno nasilje nad dvema študentkama. Se pravi, ostajamo samo tukaj in tukaj ni, poudarjam, nobenih zakonskih omejitev niti po Zakonu o varstvu osebnih podatkov niti po Splošni uredbi o varstvu podatkov. Se pravi, nobenih omejitev ni, da se taka sodba ne bi javno objavila. To so problematizirali novinarji, problematizirali so tudi pisci v Pravni praksi. Očitno gre za neko temo, ki je zelo pereča, se pravi, da se krši ta člen ustave in da sama sodišča na nek način preprečujejo objavo teh sodb. Zanima me tudi: Kako boste omogočili, da bodo sodbe, ki imajo podlago v ustavi, vendarle javne? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala, gospod poslanec, za to vprašanje. Mogoče samo tole. 24. člen Ustave govori, da so sodne obravnave javne in da se sodbe izrekajo javno. Na vseh sodiščih imate razpored aktualnih obravnav, kjer natančno piše, kateri postopki so, v kateri zadevi potekajo in kdo je tožena stranka. Razen v tistih primerih, kjer je zakonodajalec, se pravi Državni zbor, po Zakonu o kazenskem postopku, Zakonu o pravdnem postopku, Zakonu o upravnem sporu določil, da se javnost lahko izključi. Se pravi, sojenje je javno. Ne piše, da se sodbe objavijo javno. Sodbe se morajo tudi zaradi pravic žrtev anonimizirati. Na višjih sodiščih to poteka, ne moremo pa tega zagotoviti na najnižjem, na prvostopenjskem nivoju, tudi zaradi tega, ker imamo okoli 50 tisoč odločitev letno. V sklopu tega je bilo za pravosodni Supervizor mogoče prehitro napovedano, da se bo algoritem učil tako hitro, da bo zmožen to v relativno kratkem času anonimizirati in da jih bomo lahko tudi predstavili javnosti. Ampak ne zaradi tega, da bi javnost polemizirala o posamezni odločitvi, ampak z namenom poenotenja sodne prakse. Zagotovo pa tudi sami vidimo – v sklopu tega je bil prejšnji teden že sestanek na sodiščih skupaj z informacijsko pooblaščenko, tudi s sodelavci z Ministrstva za pravosodje – da je potrebno narediti tukaj še en korak naprej v vidiku predstavljanja sodstva javnosti. Vi sami veste, da sem velikokrat pozvala vse pravosodne deležnike, da vse svoje odločitve javnosti predstavijo na razumljiv način, se pravi, zakaj je bila kakšna odločitev sprejeta. Pri razglasitvi sodbe se recimo v kazenskem postopku javno prebere izrek sodbe, na kratko se pojasnijo razlogi za tako odločitev in izrek sodbe se vselej prebere na zasedanju, ki je javno. Tudi če je bila javnost v postopku samem izključena. Lahko pa se potem za podrobnejšo obrazložitev tudi izključi prisotnost javnosti. Zagotovo je ta pobuda, da je potrebno – sedaj je v zakonodaji tako, različna so mnenja informacijske pooblaščenke, drugih postopkov – da bo sprejeta odločitev, da ob prenovi Zakona o sodiščih naslovimo tudi to. Pobudo že imamo. Sami veste, da se v okviru spremembe pravosodne mreže, uvedbe enovitega sodnika, pogovarjamo tudi o tem, in jaz verjamem, da bomo z delom nadaljevali. Prav v sredo imamo sestanek s predstavniki sodstva, s Sodnim svetom, mislim, da se bo pridružilo tudi sodniško društvo, kjer bomo obravnavali te spremembe. Zagotovo bo pa del teh sprememb v novem Zakonu o sodiščih tudi, kar se tiče tega, kako moramo imeti v Sloveniji zagotovljeno javnost sodb kot takih. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kaloh, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, podpredsednica. Gospa ministrica, vsi se strinjamo s tem, da so tudi na področju javnosti sojenja, izreka sodb ter samega plasiranja sodb v javnost še potrebne nujne izboljšave. V Avstriji recimo nimajo problema niti na nižjestopenjskih sodiščih. Celo v brskalnikih okrajnih in okrožnih sodišč je dejansko možno dobiti sodbe, ki jih zainteresirana javnost, novinarji pa tudi udeleženci postopka, potrebuje. Ni nobenih problemov, razen v tistih primerih, o katerih ste sami govorili, kjer se zaradi delikatnosti potemnijo, ne vem, dostikrat priimki, se pravi ostane ime in zgolj inicialka priimka, tako da v tujini je dejansko tako in ne vidijo nobenih problemov s to javnostjo sodb. Me pa vendarle zanima, jaz se vseeno nisem mogel izogniti občutkom, da se gredo v tem konkretnem primeru zaradi nekih političnih razlogov na Okrožnem sodišču v Ljubljani skrivalnice, ker vseeno je šlo za ilegalnega migranta. Mogoče ravno zaradi tega, ker se je politika – ne vem, če rečem v navednicah – welcome immigrants pokazala za zgrešeno. Ker potem smo videli, da ti migranti tudi v naši družbi niso čutili, da bi se jim tu vendarle izplačalo integrirati, če so že prišli k nam pa zaprosili za azil, pa so potem rajši izvrševali kazniva dejanja. Se pravi, tukaj se jaz bojim, da vseeno gre za politične skrivalnice. V tem konkretnem primeru, kjer je bila sodba pravnomočno zaključena, pri tem ropu dveh slovenskih državljank, me zanima: Ali boste vi v okviru svoje pristojnosti predsednika okrožnega sodišča vendarle kaj vprašali? Ali boste mogoče, tako kot ste rekli prej, v naboru nadaljnjih korakov šli po tej bolj ohlapni poti ali boste vendarle tudi kaj eksplicitno vprašali predsednika okrožnega sodišča? Hvala.
Hvala, gospod poslanec. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala. Sama zelo spoštujem neodvisnost sodišč. To sem velikokrat že povedala. Včasih se je kakšen minister za pravosodje pošalil, da ob sredah telefonira sodstvu, kako naj odločijo v kakšni zadevi – jaz se tudi šaliti ne upam v zvezi s tem. Kakorkoli, zagotovo mora biti vsak primer, vsaka anomalija, ki se pojavi v praksi, meni kot aktualni ministrici za pravosodje znak, da je potrebno pogledati, ali imamo zakonodajo primerno urejeno ali ne. Kar se tiče pa konkretnih primerov, je naša praksa vedno takšna: če dobimo na Ministrstvo za pravosodje kakršnokoli vprašanje, ki ne sodi v našo pristojnost, ga odstopimo pristojnemu organu. Na takšen način kontaktiramo tudi z mediji. Povedala pa sem, da ko ugotovimo – in tukaj pobudo že imamo in zakonodajo že spreminjamo – se bomo tega tudi lotili. Tudi z vaše strani, mislim da, smo dobili nekatera vprašanja. Ta vprašanja bomo odstopili tudi Vrhovnemu sodišču, ki bo pripravilo vse tisto, kar bo potem podlaga za naš odgovor oziroma odgovor Vlade vam. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala, ministrica, za vaše odgovore. Vendarle bom izkoristil poslovniško možnost. Predlagam, da se na naslednji seji opravi splošna razprava o odgovoru ministrice, ker mislim, da je vladavina prava v tem kontekstu, o katerem sem govoril, načeta. Prosim za splošno razpravo na naslednji seji. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bomo odločali v sredo v okviru glasovanj. Nadaljujemo. Gospod Jožef Horvat bo postavil vprašanje ministru za zdravje gospodu Alešu Šabedru. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani minister za zdravje gospod Aleš Šabeder, lepo vas pozdravljam! Naj spomnim. Septembra 2017 je Državni zbor sprejel Zakon o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija. Govoriva, oba veva, o približno 136 milijonih evrov za finančno sanacijo bolnišnic oziroma zdravstvenih zavodov. Nova Slovenija takrat tega zakona ni podprla zaradi tega, ker je bilo odprtih preveč vprašanj, na katera še danes nimamo odgovorov. Zdaj se je zapletlo. Ljudje, javnost ve, da bi morale nekatere bolnišnice denar vračati. Gospod minister, razpolagam z navodili, ki so jih od Ministrstva za zdravje dobile bolnice oziroma zdravstveni zavodi v letu 2017, torej tiste institucije, ki so bile po zakonu upravičene do sredstev za sanacijo. V teh navodilih tudi izrecno piše, da bi moral Urad Republike Slovenije za nadzor proračuna revidirati porabo do maja 2018. Do maja 2018 so bolnice oziroma zavodi v skladu z navodili Ministrstva za zdravje izvedli tudi zunanjo revizijo, ki po mojih informacijah v večini primerov ni pokazala nepravilnosti. Urad pa je z nadzori pričel šele jeseni 2018, nadaljeval pa z določenimi bolnicami šele lansko leto poleti. Razpolagam tudi z novimi navodili Ministrstva za finance oziroma Urada za nadzor proračuna iz lanskega poletja, ki so po mojem unikum v tej državi. Zakaj unikum? Ker gre za navodila, ki naj bi veljala za dve leti nazaj. Direktor zavoda oziroma bolnice, ki je torej upošteval navodila prejšnje vlade, je sedaj zato lahko sankcioniran z visoko denarno kaznijo, celo do 10 tisoč evrov. In to samo zato, ker se je vlada zamenjala. Res unikum, ne le v državi, ampak najbrž tudi v Evropski uniji ali celo širše. Tistim bolnicam, ki so se držale pravil in navodil, pa naj bi sedaj vzeli denar nazaj. In v zameno ste, vlada ali kdorkoli pač, nimam informacij, tem bolnicam ponudili le kredit, pa še to menda skomunicirali preko medijev. To ni niti približno enako kot nepovratna finančna pomoč. Kakšen signal s strani vlade je to? Signal je zelo jasen in se glasi: slabši ko si, več denarja dobiš. Gospod minister, prosim, da meni, predvsem pa slovenski javnosti pojasnite: Kako boste rešili zagato v zvezi s sredstvi za finančno sanacijo bolnišnic oziroma zdravstvenih zavodov? Vem, da ste to podedovali, ni vam najlažje, ampak gre za javni davkoplačevalski denar. Vnaprej se vam zahvaljujem za vaša pojasnila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Res je, 2017 je bil sprejet Zakon o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija, iz naslova katerega so slovenske bolnišnice prejele skoraj 136 milijonov evrov za poplačilo zapadlih obveznosti. Tako se je glasilo. Služba Vlade Republike Slovenije za zakonodajo je 13. 1. 2020 pritrdila stališčem Ministrstva za finance in Ministrstva za zdravje, da se med obveznosti štejejo vse terjatve, ki so zapadle do 30. 11. 2017, torej do prejema sredstev. Kljub temu smo na sestanku pri ministru za finance dne 14. 1. letošnjega leta izpostavili problematiko glede vračila sredstev bolnišnic, ki jih omenjate, kjer so inšpektorji glede na Zakon o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, katerih ustanovitelj je Republika Slovenija, ugotovili nenamensko porabo sredstev. Poudaril sem tudi takrat, da bo vračilo sredstev poslabšalo likvidnostno situacijo bolnišnic in bo seveda potrebno za teh pet bolnišnic, ki morajo vrniti sredstva, najti novo rešitev. Ministrstvo za finance oziroma sam minister je takrat povedal, da bodo v zvezi s tem proučili, kakšne so opcije, da se reši ta likvidnostna situacija. Seveda so takrat bolnišnice dobile tudi navodilo, ali če rečem temu dopis, da se, če pridejo v likvidnostne težave, zadolžijo pri zakladnici do trenutka, da se najde rešitev. Zavedam se te problematike. V bistvu je bila takrat pri samem interventnem zakonu pravna praznina. Težko rečem, kdo je zdaj kriv. Resda smo ta zakon podedovali in dejansko ni bilo opredeljeno, kateri del terjatev pade v interventni zakon. Zato je bilo potrebno postaviti tudi datum in datum je bil 30. 11. To je bil skrajni ali pa najkasnejši datum, ki je še imel – kako naj rečem temu? – pravno podlago, tako da smo v obdobje spravili čim več teh terjatev. Seveda je pa ostalo nekaj obveznosti, ki so jih bolnišnice poravnavale po tem zakonu, in to je zdaj problem vračila teh petih bolnišnic. Tako da ta trenutek rešitve še ni, se pa zavedam, da moram za teh pet bolnišnic najti to rešitev. Hvala.
Hvala lepa, gospod minister. Gospod Horvat, izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za ta pojasnila. Če vas prav razumem, bo teh pet bolnišnic denar moralo vračati. Oziroma glede tega bi vas prosil, da nam to zelo jasno poveste. To poslušajo te bolnišnice, posluša slovenska javnost, gre skratka za velik, za izjemno velik davkoplačevalski denar. Z vami se strinjam, omenjali ste pravno praznino. Med drugim tudi zaradi te pravne praznine – kar nekaj je bilo teh praznin – mi, Nova Slovenija, zakona nismo podprli. Gospod minister, konec leta 2019, se pravi konec lanskega leta, so menda, po mojih informacijah, štiri bolnice, ki so bile zelo nelikvidne, ponovno dobile dodatna sredstva za pokrivanje likvidnosti kot izredni prihodek, in to kar s sklepom Vlade. Zanima me: Ali je res, da so štiri zelo nelikvidne bolnišnice ponovno dobile dodatna sredstva za pokrivanje likvidnosti kot izredni prihodek, in sicer s sklepom Vlade? To je potem bolnišnicam seveda bistveno izboljšalo poslovni rezultat za leto 2019. Osnove za to dodatno finančno injekcijo nihče ne pozna. Logično je, da bodo tudi druge bolnice prosile za dodatno finančno pomoč, in tako je logično, da mora minister za finance enkrat stopiti na zavoro, kot je to naredil v zadnjih nekaj urah, ko je dejansko zelo jasno pokazal, da proračunska vreča ni vreča brez dna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, se želite odzvati? [[Da.]] Izvolite.
Res je. V lanskem letu je nekaj bolnišnic dobilo sredstva za izboljšavo oziroma zagotavljanje stabilne likvidnostne situacije. Ta sredstva so bila bistveno manjša, vam bomo tudi pisno podali natančne podatke, katere bolnišnice so to bile in koliko sredstev je bilo. Bilo jih je bistveno manj, kot so bile takrat zapadle terjatve teh bolnišnic. Ministrstvo za zdravje ima v svojem proračunu vsako leto tudi konto, na podlagi katerega razpolaga s sredstvi zazagotavljanje likvidnostne situacije bolnišnic. Ta sredstva so prišla iz tega konta, tudi v proračunskem letu 2020 in 2021 so predvidena ta sredstva, ki so, še enkrat moram poudariti, bistveno bistveno manjša, kot so bila sredstva, ki jih je za zagotavljanje likvidnostne situacije namenil interventni zakon. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa vam, gospa podpredsednica, za besedo in tudi vam, gospod minister, za jasna pojasnila. Sicer teh vaših informacij bolnišnice gotovo ne bodo vesele, je pa to gotovo en šolski primer, kako mora tudi zakonodajalec, ta institucija, paziti, ko sprejema zakonodajo. Ciljam seveda na zakon, o katerem bomo razpravljali in o njem glasovali v sredo v tem tednu. Izkoriščam poslovniško priložnost, da predlagam Državnemu zboru proceduralni sklep, da opravimo razpravo o relativno visokih sredstvih davkoplačevalcev. Naj pa tukaj samo omenim, kaj smo mi, Nova Slovenija, problematizirali, takrat ko se je ta zakon, v jeseni 2017, sprejemal. Opazno je namreč bilo, da si je takratna ministrica za zdravje uzakonjala ekstra pristojnosti, ki so presegale njen mandat, in da so bile določbe o kadrovskih kriterijih, finančnih posledicah in želenih učinkih sanacije preohlapne. Drznili smo si celo napovedati prihodnost. Sanacija bolnišnic bo verjetno spet zgolj finančna, ne pa tudi vsebinska, in tu je naš ključni problem v tem podsistemu, ki mu rečemo zdravstvo. Zelo smo dvomili, da bodo iste vodstvene ekipe bolnišnic, ki že do takrat ob veljavni zakonodaji niso mogle, znale ali pa bile sposobne izboljšati poslovanja, bolje organizirati dela, optimizirati stroškov, znižati napihnjenih cen materialov in zdravil, ustaviti korupcije ter postaviti in uresničiti zahtev, koliko in kaj ter kako dobro morajo zdravniki in drugi zaposleni delati v službi, zdaj kar na lepem vse to zmogle. To je pesek v oči slovenski javnosti, smo rekli. Tega, kar javnost želi in pričakuje, če že da za zdravstvo 100 ali 200 milijonov evrov več – to pa je občutno skrajšanje čakalnih dob in vrst v zdravstvu – spet ne bo. Dejansko se zdaj od leta 2017 do začetka leta 2020 vidi, da smo takrat imeli prav. Zato je še kako umestno predlagati, da Državni zbor o tej problematiki, o kateri sva z ministrom razpravljala, opravi razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod poslanec. O vašem predlogu bomo odločali v sredo v okviru glasovanj. Naslednji je na vrsti gospod Ivan Hršak. Postavil bo vprašanje ministrici za infrastrukturo mag. Alenki Bratušek. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovana ministrica! Neizpodbitno dejstvo je, da Slovenija ne izpolnjuje in ne bo dosegla določenih ciljev glede zelene energije, torej pridobivanja električne energije iz obnovljivih virov energije. Kot podpisniki mednarodnega kjotskega protokola smo se zavezali, da bomo imeli do leta 2020 v bilanci do 20 % električne energije oziroma 25 % bruto končno porabo energije iz OVE. Ob tem se nam do leta 2035 obeta tudi zaprtje TEŠ, kar pomeni, da se bomo poleg nedoseganja zastavljenih ciljev glede deleža obnovljivih virov energije soočili še s kar eno tretjino manj proizvedene energije. Ta izpad bi v večini drugih držav nadomestili z obnovljivimi viri energije, mi pa bomo pri tem več kot očitno neuspešni. Za nadomestitev tako velike energijske luknje in dosego zastavljenih okoljskih ciljev smo v naši državi načrtovali izgradnjo več hidroelektrarn na srednji Savi, izgradnjo vetrnih elektrarn, postavitev sončnih elektrarn, pa tudi nov blok NEK. Naj na tem mestu dodam, da bi lahko nov blok jedrske elektrarne sam v celoti nadomestil izpad proizvodnje iz TEŠ. Vendar pa se tisti, ki že izvajajo oziroma še želijo izvesti projekte za pridobivanje energije iz obnovljivih virov, srečujejo z ovirami, ki jih predstavljajo različne nevladne okoljevarstvene organizacije in društva, ki namreč z vsemi možnimi sredstvi zadržujejo projekte, ki bi nam pomagali doseči zastavljene okoljske cilje. Kot primer naj navedem hidroelektrarno Mokrice, ki je še zadnja hidroelektrarna na spodnji Savi, vendar pa je njeno dokončanje – upam sicer, da začasno – zastavilo neko marginalno okoljevarstveno društvo, ki za svoje delovanje dobiva državna sredstva, čeprav je njihovo delovanje nedržavotvorno, v škodo države, državljank in državljanov Republike Slovenije. Kot pristojni ministrici za področje energije vam je seveda poznano neizpodbitno dejstvo, da imamo v Sloveniji izjemno velik problem, ki ga povzročajo raznorazne, kot sem že rekel, nevladne organizacije, in imamo društva, ki nasprotujejo praktično vsem načinom proizvodnje električne energije iz OVE, kar je svojevrsten absurd. Želijo zeleno energijo, hkrati pa jo zaustavljajo. Premier Marjan Šarec je lansko leto dejal, da bo potrebno pregledati spisek nevladnih organizacij, ki delujejo, in ugotoviti, katere pravzaprav delujejo v nasprotju z interesi države in državljanov, in seveda v skladu s tem ukrepati. S tem se jaz osebno strinjam. Zanima me: Kako vi gledate na vprašanje nevladnih organizacij in društev, ki ne delujejo državotvorno, predvsem v zvezi s proizvajanjem električne energije? Kako daleč je izdelava nacionalnega energetskega podnebnega načrta? Kaj konkretno je v njem zapisano, torej na kakšen način naj bi Slovenija poskušala doseči potrebne cilje glede proizvodnje električne energije iz OVE? Še posebej me zanimajo vetrne elektrarne in izgradnja hidroelektrarn na srednji Savi. Zanima me tudi: Kakšna je konkretna časovnica glede obravnave in sprejetja NEPN? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Najlepša hvala. Danes bom v tej dvorani že tretjič, ampak z veseljem, povedala, da je NEPN, nacionalni energetski podnebni načrt, prav v tem trenutku javno razgrnjen. Od 17. januarja poteka ta javna razgrnitev, jutri imava pa skupaj z ministrom Zajcem javno predstavitev oziroma sodelovala bova na javni predstavitvi in soočenju mnenj. Cilj je, da se NEPN na Vladi potrdi do konca februarja. Časovnica zdaj kaže, da bi lahko bilo tako. Dejstvo je, da je pri odločitvah, ki se nanašajo na energetiko, treba biti pozoren. Dejstvo je, da je energetika, naša slovenskega energetika, v tem trenutku v zelo dobrem stanju, v zelo dobri situaciji. Verjetno tudi zaradi odločitev, ki so bile sprejete dolgo nazaj. Sama vedno poudarjam, da je treba biti pri načrtovanju – in tukaj gre za dolgoročno, srednjeročno, dolgoročno načrtovanje, ker bomo začrtali pot slovenske energetike do leta 2030 oziroma z nekim pogledom celo do leta 2040 – ambiciozen, ampak hkrati realen. Kot ste že povedali, gospod poslanec, določenih ciljev, ki si jih je naša država zadala, ne bomo dosegli. To je danes tako rekoč že dejstvo, in zaradi tega bomo deležni konkretne finančne kazni. In tukaj govorimo res o konkretni finančni kazni. Ni še vse izgubljeno, še vedno se trudimo, ker konec koncev imamo zdaj izračune do konca leta 2017, lahko se še določene stvari spremenijo, ampak ko pripravljamo dokumente, ko si zapišemo cilje, konkretne cilje, je seveda treba povedati kako. Jaz bom zdaj povedala, kaj piše v tem dokumentu, ki je javno razgrnjen, predvsem kar se tiče OVE oziroma obnovljivih virov energije. NEPN predvideva, da bo leta 2030 v Sloveniji dosežen 27-odstotni skupni cilj za delež obnovljivih virov energije, pri čemer bi bil dosežen 43-odstotni delež OVE v sektorju elektrika. Za leto 2030 NEPN načrtuje, da bo skupno v Slovenji obratovalo za tisoč 650 megavatov sončnih elektrarn, 150 megavatov vetrnih elektrarn, tisoč 199 megavatov hidroelektrarn, 90 megavatov elektrarn na lesno biomaso in 34 megavatov bioplinskih elektrarn. Mislim, da je v obravnavi četrta različica tega dokumenta. Dejstvo je, da so med posameznimi različicami spremembe. Ogromno strokovnjakov je sodelovalo pri pripravi tega dokumenta, za ta dokument je bilo pripravljeno tudi okoljevarstveno poročilo, kar pomeni, da smo vse stvari, ki so notri zapisane, preverili tudi z vidika okolja, ali so sprejemljive ali niso sprejemljive. In ker je okoljsko poročilo za hidroelektrarne na srednji Savi določilo oznako D, kar pomeni, da niso sprejemljive za okolje v takšni obliki, v tem trenutku niso vključene v izračune obnovljivih virov energije do leta 2030. Kar pa seveda ne pomeni, da mi svojih aktivnosti na tem področju ne bomo nadaljevali. Naša naloga je, da poiščemo, s katerimi ukrepi bomo lahko zagotovili, da bo škoda na okolju čim manjša. Ta dokument se bo tako ali tako spreminjal in dopolnjeval. Že danes je predvideno, da se bo leta 2023 delala dopolnitev, in verjamem, da do takrat lahko zagotovimo izravnalne ukrepe v takšni obliki, da bo tudi okoljsko poročilo ugotovilo, da so hidroelektrarne na srednji Savi za našo državo sprejemljive. Kar se tiče društev v javnem interesu, pa lahko rečem, spoštovani poslanec, da se zelo strinjam z vami, da bi bilo treba definirati, katera so tista društva, ki res delajo v javnem interesu. Imeli smo primer predsednika društva, ki je enkrat delal na eni strani, drugič na drugi strani. Ampak s to zakonodajo pa jaz kot ministrica za infrastrukturo nisem zadovoljna. Predsednik Vlade je večkrat rekel, da bomo to uredili, ampak zaenkrat na žalost teh stvari še nismo uredili.
Hvala lepa, gospa ministrica. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Samo eno kratko vprašanje, ministrica. Hidroelektrarne na srednji Savi. Jaz mislim, da tam ne moremo dati vsega v isti koš. Hidroelektrarne Suhadol, Trbovlje, Renke z vidika Nature 2000 niso sporne, kolikor jaz vem, gorvodno pa ja. Zdaj je pa v bistvu na vse pravzaprav dano to. Če lahko tole obrazložite, ker jaz sem bil prepričan, da prve tri, in še vedno sem prepričan, niso sporne z okoljskega vidika, preostale pa ja in tam bi pa bilo treba kaj narediti. Prosim za odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala še za to možnost. Že v osnovi so bile v nacionalnem energetskem in podnebnem načrtu predvidene samo te tri, ker do leta 2030 jih tako ne bi mogli narediti več. Tako da tudi te tri so z vidika okolja oziroma okoljskega poročila sporne. In tudi za te tri bomo morali najti – in jaz verjamem, da bomo našli, tako kot smo našli pri Brežicah pa tako kot bomo našli pri Mokricah – izravnalne ukrepe, ki bodo zagotovili, da bodo te hidroelektrarne sprejemljive za okolje. Ampak to bo sledilo v nadaljevanju.
Hvala lepa. Franci Kepa bo postavil poslansko vprašanje ministrici za infrastrukturo mag. Alenki Bratušek. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lepo pozdravljam ministre, ministrico, vse druge! Povečanje prometa, tako tovornega kakor osebnega, po avtocestah in drugih državnih cestah opažamo vsi, ki se vsakodnevno vozimo po njih. V konicah vožnje v službo zjutraj in nato ob povratku je stanje nevzdržno, med čakanjem v kolonah pa marsikdaj pomislimo na ministrico za infrastrukturo in njene pomočnike. Tovorni promet se zelo povečuje zaradi večje proizvodnje v firmah, pa tudi zaradi tranzitnega prometa. Z modernizacijo železnic bi se lahko zmanjšal tovorni, predvsem pa osebni promet po avtocestah. Leta 2000 je bilo na najbolj obremenjenih odsekih 2 tisoč težkih vozil, leta 2010 od 7 do 8 tisoč, danes pa močno presegajo 10 tisoč. Ciklusi obnove vozišč so bili nekdaj od 15 do 20 let od izgradnje novih, sedaj pa bi morali ti ciklusi biti krajši. Med vožnjo opažamo, da je na avtocestah čedalje več bitumenskih črtic, pa tudi zaradi kolesnic, predvsem težkih vozil, se čutijo obrabe vozišča. Dolga leta so gradbinci opozarjali, da naj bi se sprejelo pravilo, tisto zlato pravilo, šest let za porabo sredstev, vsako leto približno enako v šestih letih, da bi lahko načrtovali proizvodnjo in bi bilo delo bolj kontinuirano. Po prošnji gradbincev se je leta 2017 le sprejelo šestletno pravilo, da se bo za vzdrževanje obnove državnih cest namenilo od 280 do 290 milijonov vsako leto. To pravilo je zdržalo tri leta, z lanskim proračunom za letos in drugo leto pa je to zmanjšano na okoli 210 oziroma nekaj več drugo leto. Strokovnjaki svetujejo, dabi se moralo v celoti ali delno letno obnoviti cirka 250 kilometrov državnih cest. Seveda k obrabi in uničevanju cest nekaj pripomorejo tudi klimatske razmere, od visoke vročine poleti, ko se asfalt delno mehča, do nizkih zimskih temperatur pozimi. Obljube so bile okoli novega leta, da se bo ta dodatni denar zagotovil tudi za obnovo cest, vendar smo bili ob proračunu skoraj vsi razočarani zaradi zmanjšanja sredstev za novogradnje in obnovo in vzdrževanje cest. Zanima me: Kaj boste storili na področju obnove in vzdrževanja cest? Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite, imate besedo za odgovor.
Najlepša hvala, spoštovani poslanec. Glede na dogajanje današnjega dne jaz osebno verjetno težko prav veliko. Lahko povem, da se strinjam z vami, da bi bilo treba zagotoviti nek konstanten vir financiranja, ki se ne bi spreminjal iz leta v leto in ne bi bil odvisen od vsakoletne politike. Pa to ne zaradi želje gradbincev – posebej poudarjam, čeprav ste vi rekli, da je bil na željo gradbincev pripravljen šestletni plan – nikakor ne, ampak zato, ker je po tem potreba. Na žalost tudi ob sprejemanju proračunov za leti 2020 in 2021 nisem bila uslišana. Ampak jaz povem, da bomo s tem, kar imamo, s tem, kar je Državni zbor določil, naredili maksimalno, kolikor lahko. Pripravljen imam, sem ga tudi že poslala v vladno proceduro, zakon o tako imenovanem infrastrukturnem skladu, ki bi natančno določil vire in ne bi bilo tega namenskega prenašanja denarja iz leta v leto. Kar se zdaj dogaja in se ga prenese, se ga ne prenese. Skratka, to bi bil prvi korak, ki bi zagotovil konstanten vir, in verjetno bi bilo treba pogledati, da te vire, ki so že danes namenjeni, to so takse pri registraciji cestnine, uporabnine in tako naprej, mogoče v nadaljevanju še nadgradimo s kakšnim konstantnim stalnim virom za ta del. Želela bi opozoriti na še eno stvar. Tudi v tem državnem zboru večkrat govorimo o tem, da bi morali, in jaz se strinjam, še večjo pozornost dati železniški infrastrukturi, ker bi lahko na ta način ceste razbremenili. Železniški projekti se načrtujejo še bolj dolgoročno in so še dražji, kar pomeni, da je pot do teh projektov še bolj zapletena, ampak to nas ne sme ustaviti. Jaz pričakujem – v sredo imam sestanek z delovno skupino, ki sem jo imenovala za nek strateški pogled na razvoj slovenskih železnic – da ta predlog dobim, da ga bom lahko predstavila mogoče tudi tukaj v Državnem zboru, da vidimo, kako naprej s slovensko infrastrukturo. Vsekakor se strinjam z vami, da je stabilen vir financiranja za infrastrukturne projekte pomemben, ker to niso projekti od danes do jutri. To so projekti, ki se načrtujejo dolgoročno. Pot do cilja je dolga, treba je projekt pripraviti, treba je odkupiti zemljišča, treba je narediti razpise za izvajalce, kar tudi ni prav lahka pot, v naši državi priti do konca. Upam, da vam bom lahko v kratkem, tudi vaši poslanski skupini, prišla predstavit ta zakon pa da mogoče skupaj naredimo kaj dobrega za prihodnost naše države.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala za odgovor. Se popravljam, ni to samo za gradbince, to je v bistvu plan vseh, in gradbincev in vladni plan kontinuirane obnove. Hvala za odgovor, vendar, kakor ste tudi sami omenili, če bi se železnica modernizirala sproti ali pa bi se kakšen ovinek zravnal pa elektrificiral že kdaj prej, bi se tovor prenesel na železnico in bi razbremenil ceste. Ampak danes govorimo o cestah in je tudi to zelo pereče. Zanima me, kar ste tudi sami omenili, pa če boste kdaj prišli k nam razložit zadevo: Kakšen je terminski plan za dosego višjih ciljev in tudi obnove železnice? Hvala lepa.
Gospa ministrica, izvolite.
Kot sem povedala, če govoriva o železniškem omrežju in o tej delovni skupini, ki sem jo imenovala, v sredo naj bi mi ta delovna skupina predstavila, jaz domnevam, neke rezultate, do katerih so prišli, kaj, do kdaj, koliko denarja bi bilo za to potrebno. Seveda pa je Državni zbor tisti, ki na koncu o tem odloča, ker ti projekti so povezani z denarjem. In kot sem že rekla, železniški projekti, obnova ali pa novogradnja železnic, so še bistveno dražji, kot je gradnja cest. Ampak kakorkoli, za prihodnost bodo tudi zaradi podnebnih sprememb ali pa okoljskih ciljev, ki si jih postavljamo, to vedno bolj pomembni projekti. Jaz sem vesela, da bo letos jeseni dokončno narejena povezava Maribor–Ljubljana. Z novim vlakom naj bi pot iz Maribora v Ljubljano trajala približno uro in pol, kar je že zelo primerljivo s cestno povezavo, sploh če je malo gneče. Tako da jaz mislim, da se stvari premikajo v pravo smer. Verjetno pa se lahko strinjam z vami, da bi si želeli, da bi se stvari mogoče še nekoliko hitreje premikale tja. Res je, da je letošnji sprejeti proračun zgodovinsko visok. Nimam kaj drugega, kot da se strinjam z vami, da bi lahko bilo v tem zgodovinskem sprejetem proračunu več denarja za infrastrukturne projekte, ker bi bilo to dobro za vse nas.
Hvala lepa. Imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Hvala za odgovor. Vseeno bi izkoristil priložnost, da Državni zbor opravi razpravo na to temo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 29. januarja, v okviru glasovanj. Poslanec Jani Ivanuša bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor Simonu Zajcu. Gospod poslanec, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Ministri in ministrice, spoštovani prisotni v dvorani! Vprašanje bom postavil gospodu ministru za okolje. Direktorica Agencije za okolje trdi, da bi Arso potreboval 15 delovnih mest za učinkovitejše delovanje. Arso naj bi pokrival kar 600 predpisov, česar s 85 uslužbenci, ki imajo 6 tisoč postopkov na leto, skoraj ne morejo obvladovati. Zanima me: Ali bo ministrstvo ugodilo prošnji Arsa za nove zaposlitve in kdaj? V postopkih Agencije za okolje se pojavljajo številni stranski udeleženci, nekaj smo o tem že slišali predhodno. Obstajajo trije tipi takih stranskih udeležencev. Eni so tisti, ki se vključijo v postopke, da bi dobili plačilo, drugi se vključijo v postopke zaradi lastne promocije, tretji, ki so najmanj številni, pa so konstruktivni stranski udeleženci, se pravi, niso ne za denar in ne za lastno promocijo. Zanima me tudi: Kako in kdaj bo ministrstvo omejilo udeležbo stranskih udeležencev? Ali bi lahko iz postopka izločili stranske udeležence, ki so v preteklih postopkih navajali neresnične oziroma zavajajoče podatke? Zakaj se škodljivih stranskih udeležencev enostavno ne kaznuje denarno? Zakaj država financira nevladne organizacije, ki potem ovirajo državo pri izvedbi infrastrukturnih projektov državnega pomena? Čeprav gospa ministrica za infrastrukturo trdi, da ja za dolgotrajno izvedbo infrastrukturnih projektov kriv Arso, ni čisto tako. Seznanjeni smo bili, da investitorji vlagajo nepopolne vloge, da investitorji pogosto zaprošajo za podaljševanje rokov, da investitorji svojih trditev ne dokažejo, da so pooblaščenci investitorjev pogosto na dopustu. Sprašujem vas: Zakaj ministrstvo ne spremeni zakona tako, da rokov ne bo možno podaljševati v nedogled? Če investitor nima vse dokumentacije, naj se njegova vloga enostavno zavrže kot nepopolna. Sprašujem vas tudi: Ali lahko ministrstvo javno objavi najpogostejše pomanjkljivosti vlog in zahtevkov, ki pridejo v Arso? Če je investitor Dars ali Direkcija za infrastrukturo, naj se objavijo tudi osebna imena tistih, ki ne znajo izpolnjevati vlog. Baje lahko presojo vplivov na okolje napiše kdorkoli. Takšen način dela ni strokoven, možne so zlorabe, zato bi moralo ministrstvo to urediti. V zvezi s tem me zanima: Kdaj bo ministrstvo zakon spremenilo tako, da bodo lahko poročila o vplivih na okolje pripravljali samo za to usposobljeni strokovnjaki? Prosim za odgovore. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo in hvala za vprašanje. Ena širša slika. Katerikoli moj direktor ali organa v sestavi ali pa znotraj hiše, ko se pogovarja z mano, ko imamo letne razgovore, vsi mi povedo najprej isto – da imajo premalo kadra. Čisto vsak od njih. V večini primerov to tudi drži ali pa vsaj do določene mere drži, potem je pa tukaj še rezerva v tem, da bolje organiziraš delo, in pa v tem, da malo pogledamo, kje imamo kakšno zakonodajo tako napisano, da res po nepotrebnem podaljšujemo postopke. Ampak Arso je pa eden od tistih organov v sestavi Ministrstva za okolje in prostor, ki je pa res preobremenjen, takoj za njim je inšpekcija, ki ji tudi manjka veliko kadra. Inšpekcija je pomembna tudi v tem smislu, da imaš ti lahko najboljšo možno zakonodajo, če potem nimaš ljudi, ki to nadzirajo, je, kot da je praktično ne bi imel. Ampak če se vrnemo na Arso. Arso bo tako moja prioriteta številka ena. Najožje grlo na Arsu smo prepoznali pri predhodnih postopkih. To so tisti postopki, kjer Arso presoja, ali je za določen poseg v okolje za gradnjo potrebno narediti presojo vplivov na okolje ali ne. In ker je bilo tukaj toliko premalo ljudi, so se ti postopki vlekli po šest, osem mesecev, eno leto, celo več kot eno leto, zato da je Arso sploh odločil, ali bo potrebna presoja vplivov na okolje. In če je odgovor da, je potem še presoja vplivov na okolje, kar spet podaljšuje, in to je nočna mora za investitorje in za državo nasploh. Zato sem se odločil, da se najprej lotimo predhodnih postopkov, zato sem dal nekaj ljudi z ministrstva na predhodne postopke na Arso, potem smo dobili nekaj kadra z Inštituta za vode, prosil sem še ostale ministre, če imajo kaj ljudi, ki bi jih to zanimalo pa bi znali to početi, da nam jih posodijo, in res sem dobil, mislim da, od treh pozitivne odzive in ti ljudje tudi dobro delajo. Danes smo na tem, da minister, ki bo prišel sem za mano, ne bo imel več nobenega zaostanka na predhodnih postopkih. Ti ukrepi, ta okrepitev se pozna v tem, da bomo sredi februarja že v dvomesečnem roku, ko moramo zaključiti predhodni postopek, kar se mi zdi zelo pomembna stvar, še predvsem zaradi tega, ker v okrog 95 % primerov predhodnih postopkov na koncu ugotovimo, da PVO ni potreben. Torej je res pomembno, da te predhodne postopke čim hitreje izpeljemo. Sama kadrovska okrepitev ni moja odločitev, to je odločitev Vlade, ko se dela kadrovski načrt. Saj veste, kako je. Kadarkoli se omenja število zaposlenih v državni upravi, smo hitro deležni očitka, da jih je preveč. Verjamem, da jih marsikje je, da se marsikje ljudje dobro skrijejo za drugo, ampak kot sem že povedal, za Arso glede na število predpisov, glede na to, kakšen je zdaj investicijski cikel, res potrebujemo več ljudi. Jaz vsakič, ko je čas za to, in tudi ko ni, pošiljam prošnje in zahteve za to, da se odobri ta povečani kadrovski načrt za Arso, inšpekcijo, pa potem za Direkcijo za vode, ki je tudi pomembna, ko daje soglasje za razne investicije. Glede samih strank v postopkih pa glede vprašanj, kdaj bomo to spremenili, glede na današnjo situacijo mislim, da zdaj v tem trenutku ni važno, kaj rečem. Se mi pa zdi pomembno vedeti dvoje. Nevladne organizacije, ki delujejo v interesu zaščite okolja, mi potrebujemo, jih rabimo. To je dejstvo. Res pa je tudi, da prihaja do zlorab in da bo potrebno mehanizme selekcioniranja boljše vgraditi v zakonodajo. S tem se strinjam. Kako? Mi smo dali pogledat tuje ureditve in mislim, da bo treba malo pokopirati, da ko pride do takšnih zlorab, se ali nekako kaznuje ali se odvzame status ali ne. Ampak še enkrat poudarjam, te organizacije potrebujemo, ker drugače gre lahko tudi v zelo zelo napačno smer. Jaz z njimi dobro sodelujem, imam svet nevladnih organizacij na našem ministrstvu in moram reči, da se da s tistimi ta pravimi korektno delati. V bistvu podpiram takšen dialog in mislim, da jih potrebujemo. Za tiste ta slabe pa bo treba najti način, da se jim zaviranje projektov prepreči. Glede samih napak pa pomanjkljivosti pri vlogah. Mi se tega zavedamo. To je pa en drugi del, ki ga tudi na Arsu že delamo, to je pa to, da smo že objavili, kako je treba te vloge pravilno pripraviti, katere so najbolj pogoste napake. To smo poslali Gospodarski zbornici, ki je tudi v svojem glasilu to objavila. Hkrati delamo izobraževanja za mnenjedajalce, to je pa tisti del, kjer lahko organizacijsko ti popraviš to, da bodo vloge čim prej popolne in da se potem to ne vleče v nedogled in da so tako pripravljene, da se lahko hitro odloči. Ker to je pa tisti velik manko, kjer se potem zahteva [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate zahtevo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala, gospod minister, za pojasnila. Verjamem, da smo vsi danes z istim odgovorom, pa se je neka nenavadna situacija danes zgodila, da bo mogoče vse skupaj nekje zastalo spet, ne samo na tem delu Vlade, ampak na celem, kompletnem. Težko sprejmem dejstvo, da se je lani državna uprava povečala za 3 tisoč 668 delovnih mest, tu pa gre za 15 ljudi, ki so res potrebni, da se potem ta zgodba na Arsu malo premakne v neko pozitivno smer. Recimo tudi na upravi za varno hrano potrebujejo 50 inšpektorjev za nadzor hrane, ki prihaja v Slovenijo, enostavno Vlada ne zagotovi teh strokovnjakov. Na drugi strani pa slišimo, koliko se jih zaposli, pa ne vem, za kaj vse se jih zaposli, ta državni aparat se širi kot gobe po dežju. Ne vem. Slišali smo, urad za ptice, 22 zaposlenih. Ne vem, kaj ti delajo, to bi tudi rad videl, ampak pustimo to. V glavnem, kot veste, je Arso izredno pomemben organ pri izvedbi vseh infrastrukturnih projektov v državi. Infrastruktura pa je zelo pomembna za tuje in domače investitorje, ki prinašajo nova delovna mesta. To je še posebej pomembno pri nas v severovzhodni Sloveniji, kjer vemo, da gre za degradirani del Slovenije. Druga zadeva. Na Agenciji za okolje nam niso želeli povedati ničesar v zvezi z gradnjo povezovalnega kanala C0 v Mestni občini Ljubljana. Minister, zanima me: Zakaj si nihče ne upa javno govoriti o problematiki izgradnje kanala C0 oziroma o okoljskih problemih okoli tega projekta? Pa še to. Arso je podal 11 predlogov za spremembo Zakona o varstvu okolja. Zanima me tudi: Zakaj se na ministrstvu upirate vključitvi teh sprememb v zakon oziroma ne pripravite novega zakona o varstvu okolja? Ali je uslužbencem na ministrstvu res težko nekaj narediti? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala. Zakon o varstvu okolja je pripravljen. Res je, to sem jaz ugotovil takoj, ko sem stopil na ministrstvu v vlogo ministra, opazil sem, da se je v preteklosti mogoče premalo komuniciralo med organi v sestavi, pa potem med direktorati na ministrstvu. In so se sprejemali predpisi, so se sprejemali zakoni, ki so bili potem težko izvedljivi v praksi. Ugotovili smo, da inšpektorji tega sploh ne morejo nadzirati ali da imajo premalo ljudi. In to sem spremenil. Odkar sem jaz tukaj, imamo tudi poseben pravilnik, zato da se morajo ti organi v takih primerih usesti in uskladiti. Skličemo jih jaz ali moja dva državna sekretarja. Zaradi tega, ker hočem, da smo, ko pridemo z zakonom v parlament, vsi znotraj ministrstva in z organi v sestavi na isti strani, da vemo, kaj bo pomenilo, ko se takšen predpis, takšen zakon sprejme, potem v praksi, da ne podremo vsega, kar se je v preteklosti dogajalo. Tako da odkar sem jaz na tem ministrstvu, lahko trdim, da se je ta praksa popravila, da se vsak dan trudimo za to, da je ta komunikacija čim boljša, in komunikacija se je popravila, kar se mi zdi pomembno. Če se vrnem še na prejšnja vprašanja, kjer sem se ustavil. Torej, mi smo ugotovili, da ni dovolj samo, da kadrovsko povečamo. Se pa strinjam, kadrovsko bo potrebno povečati, ampak veste, ko se z vsemi ministri pogovarjamo, predvsem s tistimi, ki imajo pod seboj inšpekcije – povsod manjka inšpektorjev. Na delu manjka inšpektorjev, potem na varni hrana manjka inšpektorjev, pri nas manjka inšpektorjev, tja bo treba še dati ljudi, se strinjam, in pa na Arso. Hkrati recimo meni na ministrstvu manjkajo ljudje, ki izdajajo odločbe o vodovarstvenih območjih, in potem se to vleče in vleče. To so nekatera področja, ki so kadrovsko podhranjena in jih bo v prihodnosti treba okrepiti. Glede samih dopolnitev in tega, kako naj se vloge vlagajo. To je pa tisti drugi del, kjer Arso že intenzivno dela. Izobražujemo mnenjedajalce, izobražujemo vlagatelje. Se pa strinjam, da bo treba v prihodnosti tudi glede pripravljavcev narediti neko licenco ali nekaj takšnega, da bodo te vloge pripravljene tako, kot je treba. Ker ravno te nepopolne, slabo pripravljene vloge podaljšujejo vse te postopke. Po zakonu o upravnem postopku pa moramo podaljšati, če je takšna zahteva. Predstavljajte pa si, da Arso reče, ne bomo vam več podaljšali, in da gre za en velik projekt, da gre za neko železnico, za neko cesto. Saj bi mene odnesli, pa najbrž tudi direktorico Arsa, zakaj preprečujem razvoj. Torej, odvisno, kako gledaš na kakšno stvar, ko se odgovarja na to, zakaj dovoljujemo podaljševanje roka, če vloga ni popolna. Eno je tudi to, da mi želimo, da vseeno projekti pridejo do konca, in da jih ne ustavimo zaradi takšnih primerov.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Seveda ga imam. Še prej bi pa rekel, ker me je še edino to zmotilo pri vas, minister, ko ste rekli, ja, o tem pa odloča Vlada. Saj ste vi del Vlade, vi ste tisti, ki mora – sicer danes več ne – predsedniku Vlade reči, tako, po mizi udariti, zdaj pa potrebujem to pa to. Dobro, pustimo, to bo minilo. Bi pa samo povedal, da smo mi, Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke, ki je sicer res najmanjša v parlamentu, ampak vseeno, obiskali omenjeno agencijo, Arso. Jaz sem se osebno šel pozanimat, kje je okoljska presoja drugega dela hitre ceste Ormož–Ptuj. Seveda smo jih presenetili s tem vprašanjem, ampak upam, da bomo tudi ta odgovor dobili v najkrajšem času. Do danes še ni prišel. Mi smo bili tam prejšnji teden in vam povem, da smo veliko zanimivega slišali. Agencija pač deluje tako, kot deluje. Korektno smo spraševali, korektne odgovore smo dobili. Treba jim je pa omogočiti tisto, kar rabijo, da se ne bodo te stvari vlekle v nedogled. Je pa zanimiv odgovor, da smo bili v tem letu pa pol edina poslanska skupina, ki jih je obiskala. Toliko. Kar se tiče razprave, bi po našem poslovniku predlagal, da se opravi širša razprava na to temo, kajti problemov je veliko, pa dilem in tako naprej. Pa tudi odgovorov. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Poslanka Anja Bah Žibert bo postavila vprašanje ministru za notranje zadeve Boštjanu Poklukarju. Izvolite, poslanka.
Hvala lepa, predsedujoči. Ministrica, ministra, lepo pozdravljeni, kolegice in kolegi prav tako! Na začetku moram povedati, da me danes pri vprašanjih, ki jih poslušam, zelo moti, ko poslušamo »glede na situacijo danes«. Situacija danes ni prav v ničemer drugačna in ministri morajo svoje delo opraviti do konca. Upam, da bomo tudi odgovore prejemali v skladu s tem. Zato ministru za notranje zadeve postavljam naslednje vprašanje. Nekje konec leta je odjeknila novica, kako so policisti na domovih obiskovali državljanke in državljane, zgolj zato ker so všečkali neko domnevno sporno objavo. Niti se ne ve, ali gre za neko predrugačeno sliko. Skratka, šlo je za domnevno žalitev evropske poslanke Tanje Fajon. Policisti so ljudi obiskovali na domovih, pri tem pa jim niso znali povedati, za katero objavo gre in kdaj naj bi bila ta objava objavljena. Še huje je to, da ti ljudje teh objav niso objavili, ampak naj bi šlo zgolj za všečkanje. Na drugi strani pa imamo, danes smo o tem že govorili, znano izjavo Jerneja Štromajerja, ki je božične praznike voščil z: »Vesel božič, ve umazane živali«. Tu pa je šlo za izjavo, ki spodbuja sovraštvo, nasilje in nestrpnost. In ko sem vas, minister, vprašala o tem v pisnem poslanskem vprašanju, sem dobila nenavadne odgovore. Pravzaprav iz njih sledi, da se gredo policisti dvojna merila, to pa je nevaren teren. Namreč ko sem vprašala, koliko ljudi se je obiskalo zaradi všečkanja strani, je bil odgovor, da nobenega. Ljudje pa jasno povedo, kaj so jih vprašali policisti. Na drugi strani potem v odgovoru vendarle priznate, da se je določene ljudi obiskovalo, vendar za čisto drugačno reč. Se pravi, ljudje potem niti niso vedeli, zakaj točno so bili obiskani. Res je, da so bili policisti zelo korektni, prijazni, ampak na nek način je bilo baje čutiti, kot da sami ne vedo najbolj, zakaj so tam. Prav tako sem vprašala, ali se je policija že lotila obiskov tistih, ki so všečkali stran oziroma objavo Jerneja Štromajerja, ker med njimi so aktualni poslanci, bivši poslanci, pa policija do takrat ni obiskala še nikogar. Zato me res zanima to dvojno merilo – na eni strani obiski državljanov, dobesedno tudi pred prazniki, na drugi strani pa javna objava državnega sekretarja, širjenje nestrpnosti, pa še nobenega obiska. Povejte mi, prosim, minister: Ali se na tem področju kaj dogaja? Kaj je bilo s tistimi všečki? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovana gospa poslanka, spoštovani gospod podpredsednik, hvala za besedo. Veseli me, da ste izpostavili odgovornost nas, ministrov. In seveda, minister za notranje zadeve je odgovoren za varnost v tej državi in varnost je naša skupna dobrina od vseh nas. In seveda, za varnost tudi vsi skupaj, tudi vi, poslanke in poslanci v Državnem zboru, pripomorete. Tako bo še naprej seveda. Kot minister za notranje zadeve moram naprej povedati, da se v konkretne policijske postopke ne morem, ne smem in se ne vmešavam. Tako da, kaj je na področju vprašanj v zvezi z državnim sekretarjem Štromajerjem z Ministrstva za šolstvo, kakšne naloge policisti izvajajo, ne vem. Pravzaprav me tudi ne zanima, kajti policija bo o tem naredila vse, kar ji nalaga zakon in seveda njihova stroka. V konkretnem primeru evropske poslanke gospe Tanje Fajon sem vam že odgovarjal na poslansko vprašanje. Prav je, da tukaj še enkrat pojasnim, da v tem konkretnem primeru je policija zbirala obvestila na podlagi Zakona o kazenskem postopku, in sicer od oseb, ki jih je predhodno identificirala kot uporabnike Facebooka oziroma avtorjev spornih komentarjev predrugačenja fotografij evropske poslanke. Ker gre za izvajanje policijskega pooblastila v okviru policijske naloge iz druge alineje prvega odstavka 4. člena Zakona o nalogah in pooblastilih policije, omenjeno dejanje policije, ki ima podlago v zakonu, ne predstavlja nikakršnega ustrahovanja. V konkretnem primeru je policija ob prijemu naznanila kaznivega dejanja 2. 7. 2018 pristopila k preiskovanju kaznivega dejanja oziroma je začela s preverjanjem navedb. O zbranih obvestilih je 9. 8. 2018, skladno z desetim odstavkom 148. člena Zakona o kazenskem postopku, s sporočilom obvestila Okrožno državno tožilstvo v Ljubljani. Na podlagi zahteve istega tožilstva pa je policija zbrala še dodatna obvestila in o ugotovitvah s sporočilom ponovno obvestila okrožno državno tožilstvo, ki pa je 17. 12. 2018 zadevo zavrglo. Ker je policija 13. 11. 2019 od Okrožnega državnega tožilstva prejela nov zahtevek, iz katerega je izhajalo, da gre za uradno pregonljivo kaznivo dejanje, katerega pregon se skladno z določilo drugega odstavka 148. člena, je pravzaprav policija začela izvajati svojo nalogo v skladu s tem, kar je pravzaprav tožilstvo tudi usmerilo, da mora narediti. Tako ne verjamem, da policija ne deluje zakonito, da ne deluje v skladu s svojimi pristojnostmi. Mislim, da tudi v konkretnem primeru, katerega ste navedli, policija svoje delo dela. Je pa res, da ni na ministru tisto, da posega v konkretne postopke. Jaz tudi ne želim in nikoli ne bom. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanka, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Tudi hvala za odgovor. Kar se tiče ustrahovanja, veste, to je težko tako, kar na pamet reči, da ustrahovanja ni bilo. Morate vedeti, da če nek navaden državljan, ki živi po vseh pravilih v tej državi, tam nekje med prazniki dobi na dom policiste, ne ve, za kaj je pravzaprav prišel, ne zna mu niti policist točno povedati, za katero objavo gre, kdaj jo je všečkal, so to neprijetni občutki. So to neprijetni občutki in lahko jih nekdo dojame kot ustrahovanje. Jaz bi jih zagotovo. Jaz bi jih zagotovo in tudi ti državljani so jih. Še enkrat – policisti so bili korektni, prijazni, ampak vseeno, veste, so to eni občutki. Vi ste dnevno s policisti, nekateri pač se z njimi ne srečujejo in tudi v tem smislu ne želijo imeti opravka. Na drugi strani pa ste mi povedali v odgovoru na poslansko vprašanje, da se tudi glede zapisa Jerneja Štromajerja zbirajo obvestila in dokazi. Zato sprašujem: Ali se je že obiskalo ljudi, ki so všečkali to objavo? To se je pri prej imenovani Tanji Fajon dogajalo. In me zanima, ali se tudi tukaj. Jaz nisem rekla, ali policija opravlja svoje delo ali ne, jaz samo govorim, da dokler ne bo obiskov tudi pri teh ljudeh, ima policija dvojna merila. To je pa nevarno in slabo in zato vas samo vprašam, če morda veste, glede na to, da ste mi neke odgovore pa vendarle podali, se pravi, da spremljate stvar. Zanima me: Ali so že obiskovali tudi te ljudi na domovih? Vi pravite, da tu ne gre za nobeno ustrahovanje, torej ne bi smel biti nobeden problem, da bi danes že imeli podatke, koliko ljudi je v tem primeru, ko je šlo za izjavo Štromajerja, policija že obiskala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Ne vem, spoštovana gospa poslanka, kaj policija počne v konkretni operativni zadevi. Vsekakor je odgovor na ministrstvu delno pripravljala tudi policija in so tudi to navedli, tako da to je podatek v skladu z zakonom. Vsekakor imajo pristojnosti v skladu s svojim zakonom, z Zakonom o nalogah in pooblastilih policije, ki nalaga policiji, da lahko pravzaprav izvaja svoje naloge. Ne nazadnje lahko policija tudi zbira obvestila v skladu z Zakonom o kazenskem postopku. Tudi to ji nalaga. Verjamem, da so policisti taktni, strokovni. Je pa res, da verjamem, da svojo nalogo delajo, opravljajo v skladu s svojimi pooblastili. Če smatrate drugače – in pa seveda sami državljani – za to je pritožbeni postopek v policiji izredno kvaliteten, tudi pri nas na Ministrstvu za notranje zadeve. Vse zadeve se raziščejo, postopki so transparentni, spoštujejo se človekove pravice in tudi to možnost državljani imajo. Tako verjamem, da vsi tisti, ki se bodo počutili prizadete, da so bila zbirana obvestila s strani policije narejena na načine, kateri ljudem niso blizu oziroma niso bili v skladu z zakonom in pooblastili, ki jih policija ima, oziroma so bila na drugačen, nedovoljen, celo prepovedan način – verjamem, da se bodo vsi ti ljudje pritožili. Ne nazadnje teh pritožb imamo na Ministrstvu za notranje zadeve zelo veliko, tudi v policiji in jih tudi obravnavamo. Mnoge se reši v samem pomiritvenem postopku, kajti vemo, da včasih so glave malo prevroče, včasih se je pa treba samo pogovoriti in državljanom pojasniti, kaj policija počne. Verjamem pa, da to ljudje tudi že zelo dobro vejo in če je prišlo do kakršnihkoli kršitev, verjamem, da bodo ljudje tudi uporabili ta pritožbeni postopek in se seveda na delo in na postopke policije tudi pritožili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ta trenutek bom izkoristila tisto, kar lahko izkoristim kot poslanka, in sicer da se o tem pogovorimo in da opravimo razpravo. Poglejte, minister, jaz kot verujoča oseba pa ne nazadnje tudi kot državljanka Republike Slovenije sem bila ob zapisu »ve umazane svinje« – ne samo prizadeta, ampak se je name vršila nestrpnost in sovraštvo. Pričakujem, da bom izvedela, kaj se je v konkretnem primeru dogodilo. Dejstvo je, da postopki tečejo in fino bi bilo, da vemo, ali res policija ne uporablja dvojnih meril. Istočasno se je na drugi strani dogajalo, da se je zaradi nekega všečkanja strani obiskovalo s strani policistov ljudi na domovih. To so zame dvojna merila. Če pa bi mi danes povedali, da so v zadevi Štromajer in tega zapisa policisti že obiskovali te ljudi na domovih, bi pa rekla: »Tako je pravilno. Policija deluje na vse strani enako.« Tukaj pa se kažejo dvojna merila in če imamo v državi dvojna merila in to še na strani policistov, potem je nekaj zelo narobe. Zato res predlagam, da na naslednji seji Državnega zbora opravimo vendarle razpravo o tem, ker prihajamo na nevarno polje, spoštovani. To je nevarno polje in takšnih stvari si ne sme represivni organ nikoli privoščiti. Nikoli in nikdar! In živimo v neki demokratični družbi, vsaj pravimo, da smo demokratična država, potem moramo biti pri teh stvareh še toliko bolj pozorni. Tukaj imajo ljudje slabe občutke, mešane občutke in občutek, da niso enaki v tej državi. Da na eni strani lahko nekateri počnejo vse, pišejo, kar hočejo, se jim ne zgodi nič, na drugi strani pa zaradi všečka, domevne, domnevne užaljenosti, pa pride na dom pred prazniki policist, ki niti natančno ne ve, zakaj je tam. Čeprav je korekten. Spoštovani, tako res upam, da bomo opravili to razpravo in da se ne bomo izognili temu, kar je v tem trenutku problem. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Mag. Karmen Furman bo postavila vprašanje ministrici za infrastrukturo mag. Alenki Bratušek ter ministru za okolje in prostor Simonu Zajcu. Poslanka, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana ministrica, minister! Na junijski seji v lanskem letu sem že opozorila na problematiko predolgih postopkov pridobivanja okoljevarstvenih soglasij, ki seveda posledično zavira investicije v naši državi pa tudi črpanje evropskih sredstev. Takrat je bilo z vaše strani, spoštovani minister, rečeno, da se na Arso zavedate tega problema in da v tej smeri pripravljate zakonodajne spremembe ter reorganizacijo kadra. Dejali ste, da boste tako do konec lanskega leta izpeljali spremembo Zakona o varstvu okolja, ki naj bi bilo po vaših besedah takrat že v javni obravnavi, da boste do konca prejšnjega leta izpeljali spremembe vladnih uredb za pospešitev postopkov in z dodatnimi kadri na Agenciji za okolje zagotovili premik v smeri, da zmanjšate zaostanke. Moram povedati, da spremembe zakona do danes – torej, ki bi pospešila te postopke – v Državnem zboru še nismo obravnavali. Kako je s kadri in pa vladnimi uredbami pa tudi, žal, nimam konkretnih podatkov oziroma nekaj je že bilo povedanega kolegu Ivanuši, pa vendarle. Problem dolgotrajnih postopkov izdaje okoljevarstvenih soglasij ostaja in posledično so ogroženi projekti. Tukaj pa bi še posebej izpostavila tiste, katerih izvedba oziroma sofinanciranje je odvisno tudi od črpanja trenutne finančne perspektive Evropske unije, ki se pa počasi zaključuje. Eden takšnih projektov je tudi nadgradnja vozlišča Pragersko. Prva vloga za izdajo okoljevarstvenega soglasja za ta projekt je bila na Arso vložena maja 2017 in od takrat naprej, torej dve leti in pol, ta projekt dobesedno stoji. Direkcija za infrastrukturo kot investitor tega projekta v dveh letih in pol ni uspela pridobiti vašega soglasja, ki je podlaga za izdajo gradbenega dovoljenja, in sicer potem in ob tej podlagi tudi za izvedbo projekta. Spoštovani minister, sprašujem vas: Kako je s spremembo zakonodaje, ki bi pospešila pridobivanje okoljevarstvenih soglasij? Kaj boste storili pri projektu Nadgradnja vozlišča Pragersko, da bo le-ta v celoti izveden in da ne bo prišlo do izpada ali prerazporeditve evropskih sredstev iz trenutne finančne perspektive v drug projekt? Ali bo Arso za ta projekt Nadgradnja vozišča Pragersko prednostno pospešil postopek izdaje okoljevarstvenega soglasja? Spoštovana ministrica, glede na to, da gre za vaš projekt, ki je ogrožen, me zanima: Zakaj pri projektu Nadgradnja vozišča Pragersko v dveh letih in pol še niste uspeli pridobiti okoljevarstvenega soglasja? Ali so za ta projekt ogrožena evropska sredstva v višini 40 milijonov evrov? Hvala.
Hvala lepa. Predlagam, da najprej odgovarja minister. Izvolite.
Hvala za vprašanje. Me veseli, da ste bili že prej, ko sem odgovarjal glede Arsa, v dvorani, tako da vsega ne bom ponavljal. ZVO-1, ko sem ga napovedal konec lanskega leta, ampak je bilo potem kar nekaj usklajevanj tudi znotraj hiše glede Arsa in našega ministrstva, tako da se je zavleklo do danes, ko imamo zakon pripravljen za ponovno javno obravnavo in medresorsko usklajevanje. Zdaj bomo videli, kako bo šlo to naprej. Glede kadrov sem povedal, da kar sem imel na razpolago glede kadrov znotraj ministrstva, sem jih že predstavil na Arsu. Nekaj smo jih dobili od ostalih ministrstev, ampak ti ljudje delajo naprej na predhodnih postopkih, kar seveda ni isto kot postopki okoljevarstvenega soglasja. Nadaljeval bi s tem, da na Arsu vse projekte, ki jih ima Dars ali pa DRSI, obravnava Arso prednostno. Trenutno Arso vodi 20 postopkov za izdajo okoljevarstvenega soglasja, od tega pa štiri postopke za projekte transportne infrastrukture. Je pa treba povedati, da vsi infrastrukturni projekti so izjemno zahtevni. Zame je, recimo, tudi sprejeti DPN. Poleg tega smo v Sloveniji ponosni na to, da smo zelena destinacija, zelena država, da imamo skoraj 40 % našega območja pod zaščito Natura 2000, kar potem še dodatno oteži ali pa podaljša vse postopke. Sam postopek OVS, če gre brez najmanjših ovir naprej, torej, da je vse popolno vloženo, tako kot mora biti, traja po zakonodaji šest mesecev, torej če je vse okej. Ampak seveda ni vedno vse okej in se ti postopki tudi zavlečejo. Najbolj pogosti razlogi, zakaj so ti postopki dlje časa trajajoči, je, da je formalno in vsebinsko vložena dokumentacija nepopolna. Tudi iz razloga, ker gre pri tovrstnih posegih za posege linijske narave, ki potekajo čez precejšnje število zemljišč in varstvenih režimov, ki terjajo, vsak izmed njih, ustrezno strokovno obravnavo. Potem je v Sloveniji veliko poplavno ogroženih območij, kjer je tudi treba potem pripraviti še posebno dokumentacijo. Podelitev statusa stranskega udeleženca osebam, ki podajo zahtevo za vstop in izkažejo pravni interes – v tem primeru je organ dolžan razpisati ustno obravnavo, kar podaljša sam postopek za najmanj tri tedne. Če pa tega ne stori, to se pravi, da pa zavrnemo ta status stranskega udeleženca, pa je lahko posledica tudi vložitev pritožbe na sklep o nepriznanju, potem se pa čaka odločilo druge stopnje, da o tej pritožbi odloči, in v tem času, ko se ta odločitev sprejema, izdaja OVS ni mogoča. Sprememba veljavne zakonodaje tekom postopka se nam tudi zgodi. Postopek teče, vmes se spremeni uredba, vmes se spremeni zakon in to potem spet podaljša status. Mi imamo primere, dobre primere, ko je bil postopek okoljevarstvenega soglasja zaključen v šestih mesecih, ampak to predvsem na račun ustrezno pripravljene dokumentacije in na račun neudeležbe stranskih udeležencev v postopku in brez pripomb s strani javnosti. To je bilo, recimo, v primeru postopka za širitev proizvodne hale Adria Mobil v Novem mestu in postopka okoljevarstvenega soglasja izgradnje logističnega centra na območju OPPN v občini Cerklje na Gorenjskem. Kar se tiče samega primera Pragerskega, je pa ponovno tako, da čakamo dopolnitve. In dokler čakamo dopolnitve, ta postopek teče. Ko bodo te dopolnitve ustrezne predložene, bo postopek zaključen.
Hvala lepa. Še ministrica, izvolite.
Bom zelo na kratko dodala. Evropska sredstva, dokler niso počrpana, so pravzaprav ogrožena, ampak glede na to, da je dinamika črpanja lahko do leta 2023, sem prepričana, da bodo pri tem projektu počrpana v višini 40 milijonov, kot je predvideno. Mogoče bi veljalo ob spremembi zakonodaje razmisliti v smeri, da Arso enkrat da pripombe in mi potem stvari dopolnimo, ne pa, da najprej da eno pripombo, pa dopolniš, pa potem drugo pripombo, pa dopolniš in zato se to vleče dve in več let. Tako verjamem, da pa bomo pri tem konkretnem primeru kmalu lahko naredili piko. Seveda pa je treba pogledati sistemsko, kako naprej.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Želite dopolniti vprašanje? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za vaše odgovora, spoštovana minister in ministrica. Pa vendarle moram reči, da usklajevanje za ta projekt med Arsom in Direkcijo za izdajo okoljevarstvenega soglasja traja dve leti in pol. Na moje zadnje poslansko vprašanje je bilo tudi s strani Direkcije jasno zapisano, da je glede na časovno dinamiko, kakršna je trenutno, počasi že pod vprašajem teh 40 milijonov evropskih sredstev, ki naj bi se počrpalo. Pogodba z izvajalcem je bila pred cirka pol leta podpisana. Denar imamo zagotovljen in čaka se zgolj izdaja okoljevarstvenega soglasja, ki torej traja nerazumno dolgo – dve leti in pol. Spoštovani minister, povedali ste primere dobre prakse, kjer ste lahko, če ima država interes, izdali okoljevarstveno soglasje v šestih mesecih. Tukaj pa nerazumno dolgo, dve leti in pol. Moram vam tudi povedati, da se ustanavlja civilna iniciativa na Pragerskem, ki bo začela budno bdeti nad realizacijo projekta. Danes ste dobili pismi s strani Občine Slovenska Bistrica in Krajevne skupnosti Pragersko, v katerih prav tako zahtevajo, da se projekt čim prej realizira. Zato vas ponovno sprašujem: Kdaj bo izdano okoljevarstveno soglasje? Kaj boste storili v tem primeru, da bo to soglasje čim prej izdano in da bodo sredstva počrpana, teh 40 milijonov evrov, in da bo projekt realiziran v naravi? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo. [[oglašanje iz dvorane]] Ali boste najprej ministrica? Izvolite, ministrica.
Bom zelo na kratko. Verjemite, da če kdo, imam jaz prva interes, da bo ta projekt izveden. Kot sem že povedala, mogoče je rešitev v tem, da pač enkrat organ zahteva dopolnitev vsega, ne točko za točko, za točko. Še vedno sem prepričana, da bo ta denar počrpan, dokler pa ni počrpan, pa lahko vi meni pravite – in imate prav – da je to lahko pod vprašajem. Skratka, naš cilj je, ne počrpati evropska sredstva, ampak izvesti projekt z evropskimi sredstvi, in to čim prej.
Hvala lepa. Še minister, izvolite.
Samo to bi želel dopolniti, da ni bilo v šestih mesecih zato, ker je država imela interes. Država ima vedno interes, da se hitro zaključi. V šestih mesecih, v teh primerih, ki sem jih navedel, je prišlo zaradi tega, ker ni bilo stranskih udeležencev, pa ker je bila dokumentacija dobro pripravljena. Vloge so bile hitro popolne. Midva z ministrico že od starta zelo dobro sodelujeva. Na ravni državnih sekretarjev se redno dobivamo, redno se pa dobiva tudi Arso z DRSI in Darsom. Redne sestanke ravno zaradi tega, da se pomaga pri teh projektih, ki so pomembni, zato da pridemo čim prej do popolne vloge. Takrat ko bo, se potem da tak postopek zaključiti. Se oba z ministrico tega dobro zavedava, da so to pomembne stvari in tudi mislim, da je prišlo do takih sprememb, kjer smo tudi že pokazali, da znamo stvari pripeljati do konca. Je pa treba vse v skladu z zakonodajo uskladiti oziroma tako pripraviti, da nam potem kdaj, kje, na kakšnem sodišču ne pade. To smo že doživel in je to neprijetno. Zato je pomembno, da se upošteva zakonodaja in da se sodeluje operativno, da ne prihaja do tega, da so nepopolne vloge oziroma da se da jasno vedeti, kaj je še potrebno, da bo takšna vloga popolna.
Hvala lepa. Poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Moram žal reči, da me danes s svojimi odgovori ne ministrica ne minister nista prepričala, da projekt ni resno ogrožen. Navsezadnje, kot je razvidno tudi iz vladnega poročila o črpanju evropskih kohezijskih sredstev iz finančne perspektiva 2014—2020, kjer je med drugim zapisano, da je ta investicija uvrščena med tiste operacije, pri katerih so zaznani večji odstopi od načrtovane časovnice v izvedbenem načrtu in slednja lahko torej tudi v končni fazi pripelje do prerazporeditve evropskih sredstev s tega projekta za nek drug namen. Nič tudi nisem slišala, kako dejansko se boste aktivirali za ta projekt, za čimprejšnjo izdajo tega okoljevarstvenega soglasja. Navsezadnje gre za pomemben projekt tako za lokalno prebivalstvo kot za gospodarstvo, za varovanje okolja; torej za zelo aktualno vprašanje. Po drugi strani, bom rekla, tiči v zraku teh 40 milijonov evropskih sredstev za njegovo realizacijo, zato bom v okviru poslovnika izkoristila možnost in predlagam razširjeno razpravo na eni izmed naslednjih sej. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, v okviru glasovanj. Aleksander Reberšek bo postavil vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti mag. Kseniji Klampfer. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovana ministrica, zadnja sprejeta novela Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je imela sicer pravi cilj, in sicer povišanje odmernih odstotkov in posledično pokojnin: starostnih, invalidskih in vdovskih. Žal pa sprejeti zakon vsebuje tudi sistemsko napako: povišanje pokojnin samo za tiste, ki se bodo upokojili po uveljavitvi zakona. Pa tudi to povišanje se bo uveljavljalo počasi, postopoma, 6 let. Pozabljeni in prikrajšani bodo uživalci pokojnin, ki so se upokojili od uveljavitve ZPIZ-2 do uveljavitve tega zakona z nižjim odmernim odstotkom in imajo zaradi tega nižje pokojnine od uživalcev na primerljivih delovnih mestih s primerljivimi vplačanimi prispevki. Še posebej zadnji dve leti so moški v neenakem položaju. Poleg tega pa bodo v neenakem položaju in prikrajšani tudi tisti moški, ki se bodo upokojili tekom šestletnega prehodnega obdobja. Poslanci Nove Slovenije smo med obravnavo dvakrat vložili amandmaje, ki bi tem uživalcem omogočili izenačitev višine pokojnin s temi, ki se bodo odmerile po novem, povišanem odmernem odstotku. Na pristojnem odboru so, žal, bili tesno zavrnjeni. Spoštovana gospa ministrica, sprašujem vas: Kaj boste storili, da se odpravi prikrajšanost in krivica vsem omenjenim uživalcem starostnih, invalidskih in vdovskih pokojnin? Za vaš odgovor se vam zahvaljujem.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala za besedo in hvala za vprašanje. Naj uvodoma pojasnim, da so bile vse rešitve v zadnji noveli ZPIZ-2G pripravljene premišljeno, usklajeno med socialnimi partnerji ter oblikovane na način, ki ne bo poslabšal finančne vzdržnosti pokojninske blagajne do te mere, da bi bilo navsezadnje ogroženo izplačevanje pravic iz sistema tako sedanjih kot tudi prihodnjih upravičencev. V zvezi z določitvijo višjega odmernega odstotka tudi za posameznike, ki so se že upokojili, izpostavljamo, da položaj upokojencev ne moremo enačiti s položajem zavarovancev. Treba je namreč upoštevati, da so se posamezniki, ki so se že upokojili, upokojili pod drugačnimi pogoji, kot se bodo upokojevali prihodnji zavarovanci. Upokojitveni pogoji so bili blažji ali pa se je v pokojninsko osnovo štelo krajše obdobje, zaradi česar so bile pokojninske osnove ugodnejše in posledično tako višje pokojnine. Izpostavila bi rada, da se posamezniki pravilo upokojujejo v skladu s pravili, ki so veljali na dan upokojevanja, kar pomeni, da se tako pogoji za upokojitev kot tudi sama višina pokojnine določijo po pravilih, ki veljajo v času nastanka zavarovalnega rizika. Pokojninski sistem pa je dolgoročen sistem, ki se mora prilagajati družbenoekonomskim okoliščinam. Zakonodajalec ne samo da lahko, temveč mora zakonodajo prilagajati tem okoliščinam. V vašem vprašanju posebej izpostavljate moške, ki so se upokojili v preteklih dveh letih z odmernimi odstotki v višini 57,25 %. V zvezi s tem bi rada poudarila, da so bili deležni – in tudi bodo v prihodnje, če bo do njih prišlo – izrednih uskladitev v zadnjih letih, čeprav niso nosili bremena neusklajevanja pokojnin v leti 2012–2016, tako imenovanih varčevalnih ukrepov, pa se jim kljub temu izredno usklajujejo pokojnine. Glede na to, da obstajajo različne skupine zavarovancev, na katere bi zvišanje odmernih odstotkov ter uskladitve pokojnin lahko imele negativen vpliv, bo na ministrstvu pripravljena analiza uživalcev pokojnin in višine njihovih pokojnin, pri čemer bo mogoče primerjati vplive zakonodaje, ki je veljala v določenem obdobju, na višino odmerjenih pokojnin. V tej analizi bo ključnega pomena pridobiti prav podatke o morebitnem manj ugodnem položaju posameznih skupin upokojevalcev na račun zakonskih pogojev, ki so veljali v določenem času. Če se bo ugotovilo, da so bile posamezne kategorije uživalcev starostnih pokojnin nesorazmerno prikrajšane, bo na tej podlagi mogoče pripraviti ukrepe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate pravico do dopolnitve vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Ugotavljam, da kot marsikaj drugega, je tudi pri nas pokojninski sistem popolnoma zgrešen. Naši državljani so celo svoje življenje trdo delali pa garali, pa imajo na koncu sramotno nizke pokojnine, kar je zelo narobe. Hkrati pa je socialna pomoč nekoga, ki ni nikoli delal, nima enega dneva delovne dobe, večja kakor pokojnina nekoga, ki je 30 let delal v proizvodnji za trakom. Z usklajevanjem pokojnin pa se te razlike samo še povečujejo. Tisti, ki imajo že sedaj višje pokojnine, dobijo veliko večje zneske kot tisti, ki imajo nižje pokojnine, kar je zoper narobe. Pri rekordnem proračunu preko 10 milijonov evrov pa upokojencem povečujejo pokojnine za 3 evre. Socialna pomoč pa se je v zadnjem letu povečala za slabih 30 evrov, kar je zelo narobe. In tisto, kar je najbolj narobe, ustvarjajo se razlike med upokojenci. Današnji upokojenec bo prejemal manjšo pokojnino, kot jo bo prejel bodoči upokojenec v šestih letih. Če povem zelo nazorno, nekdo, ki je prejemal tisoč evrov plače, bo pred uveljavitvijo tega zakona prejemal 570 evrov pokojnine. Nekdo, ki se bo upokojil po šestletnem prehodnem obdobju, pa bo prejel 635 evrov pokojnine. To je nepošteno do vseh zdajšnjih upokojencev, ki bodo ob istih pogojih prejemali dobrih 60 evrov manj – nedopustno in pa tudi narobe! Vprašanje, ki bi si ga morali vsi zastaviti, je: Kaj bo z današnjo mladino, ki nima niti enega delovnega dneva delovne dobe pri svojih tridesetih letih? Kakšne pokojnine bodo imeli ti naši mladi državljani?
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala lepa za dopolnitev. Na tem mestu bi najprej želela poudariti, da je veliko govora o tem, da so bile v skladu z zakonodajo določene skupine upokojencev zaradi različnih pogojev upokojevanja prikrajšane, spet pa nekatere privilegirane. Ravno s tem namenom, ker je veliko govora o tem [[…]]Tudi na primer, če konkretno rečem, da za nekatere skupine velja, da so se upokojevale pri odmernih odstotkih 83 %, hkrati se pa pozabi povedati, da so takrat veljali določeni korekcijski količniki, ki so te odmerne odstotke zniževali. Skratka, veliko je tega špekuliranja o teh skupinah. V izogib temu smo na ministrstvu naročili poglobljeno analizo o vseh posameznih skupinah, preračunano in pregledano na pogoje, ki so se upokojevali, da bi videli, ali so bile dejansko katere skupine prikrajšane. Če se slučajno ugotovi, če se to potrdi, bo mogoče na tej podlagi tudi pripraviti ukrepe. Kot rečeno, konkretno to, kar izpostavljate, so te skupine, ki so se upokojevale v zadnjih treh letih, ko je res odmerni odstotek padel na 57,25 %, deležne izrednih usklajevanj, kljub temu da niso bile deležne tako imenovanih varčevalnih ukrepov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Kot vse kaže, so pred nami volitve, predčasne volitve, in verjamem, da bo o upokojencih veliko besed. Pa vendar si želim, da se o tej temi, o tem mojem poslanskem vprašanju opravi razprava na eni izmed naslednjih sej. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Mag. Marko Koprivc bo postavil vprašanje ministru za zdravje Alešu Šabedru. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, spoštovani minister! Vse več je ljudi, ki imajo težave pri izbiri osebnega zdravnika. Ob že tako majhnem številu razpoložljivih osebnih zdravnikov se situacija še dodatno poslabša za paciente ob upokojitvah oziroma odhodih družinskih zdravnikov na druga delovna mesta. Na to problematiko je pred kratkim opozorila tudi zastopnica pacientovih pravic v Ljubljani gospa Duša Hlade Zore, ki poziva k takojšnjemu ukrepanju. Opozarja, da ljudje, ki ostanejo brez osebnega zdravnika, ne dobijo napotnic, ne dobijo bolniških listov in receptov za zdravila. Naj ponazorim problematiko na primeru Ljubljane, kjer se je od leta 2014 število ljudi, ki imajo izbranega osebnega zdravnika v ljubljanskem zdravstvenem domu, povečalo za več kot 15 tisoč. Poleg vedno večjega števila prebivalcev Ljubljane je med pacientov Zdravstvenega doma Ljubljana še okoli 150 tisoč ljudi, ki so v Ljubljani zaposleni. Vse to pomeni, da lahko ljudje, ki so v Ljubljani, ostanejo brez svojega izbranega osebnega zdravnika, novega izberejo le med koncesionarji. Navajam sicer podatke za Ljubljano, vendar sem prepričan, da je stanje podobno tudi drugod, predvsem tam, kjer se število prebivalcev povečuje, in v krajih, ki so cilj vsakodnevnih delovnih migracij. Dodatno omejitev sprejemanja novih pacientov predstavlja tudi znižanje normativa obremenjenosti oziroma glavarinskega količnika. Naj poudarim, da ima zdravstveno varstvo v Ljubljani združeno pod okriljem Zdravstvenega doma Ljubljana z razvejano mrežo zdravstvenih domov svoj namen. Kvaliteto zdravstvene oskrbe občanom zagotavlja predvsem z zagotavljanjem široke ponudbe zdravstvenih storitev na enem mestu, česar samostojni koncesionarji ne morejo ponuditi. Kot opozarja direktor Zdravstvenega doma Ljubljana Rudi Dolšak, se bo v naslednjih nekaj letih predvsem zaradi sprememb normativov povpraševanje po zdravnikih povečalo za 30 %. To je posebej očitno prav v Ljubljani, ki zagotavlja zdravstvene storitve za širšo regijo, pri tem pa trpi tudi kvaliteta in dostopnost zdravstvenih storitev predvsem za Ljubljančanke in Ljubljančane. Zanje med drugim ni ustrezno urejena sekundarna zdravstvena oskrba, čakalne vrste pa so ravno tukaj najdaljše. Lepo bi prosil, da se to upošteva pri nadaljnjem ukrepanju. V luči opisane problematike bi vas, spoštovani minister, želel vprašati, najprej: Ali ste s to problematiko seznanjeni? Potem pa me zanima: Kakšne ukrepe ministrstvo pripravlja za ureditev razmer in zagotovitev ustrezno dostopne zdravstvene oskrbe? Kako bo ministrstvo pristopilo k reševanju razmer na področju zdravstvene oskrbe v Ljubljani in drugod, kjer zaradi izvajanja zdravstvenih storitev za širšo regijo trpi dostopnost do zdravstvenih storitev?
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Hvala za vprašanje. Spoštovani gospod poslanec! Uvodoma bi želel pojasniti, da imamo v Republiki Sloveniji v primerjavi z drugimi državami Evropske unije dobro delujoč sistem primarne ravni zdravstvene dejavnosti. V skladu s prvim odstavkom 5. člena mrežo javne zdravstvene službe na primarni ravni določa in zagotavlja občina. Primarna raven zdravstvene dejavnosti je v Sloveniji ohranila osrednjo vlogo v zdravstvenem sistemu. Druge države Evropske unije, kjer na primarni ravni zdravstvene dejavnosti deluje zdravnik splošne oziroma družinske medicine, zdravnik specialist pediatrije in zdravnik specialist ginekologije, ne poznajo. Večina tudi ne pozna instituta osebnega izbranega zdravnika, ki predstavlja tako imenovanega vratarja oziroma gatekeeperja v sistemu zdravstvenega varstva. Primarna raven predstavlja temelj uspešnega zdravstvenega sistema in ponuja najbolj celovit odgovor na zahteve po enaki dostopnosti, cenovni učinkovitost, celovitosti obravnave in vključenosti uporabnika. Na ministrstvu smo s problematiko na področju družinske medicine, ki ste jo tudi sami v svojem nagovoru omenili, seznanjeni, ne samo v Ljubljani, ampak tudi drugod v Sloveniji, in se s problematiko ukvarjamo že od začetka tega mandata. Na ministrstvu pripravljamo niz ukrepov za zagotavljanje zdravstvene oskrbe na primarni ravni, ki je sicer ni mogoče rešiti na kratek rok, sprejeli smo pa tudi že kar nekaj ukrepov na primarni ravni. Tako smo v Aneksu številka 2 k Splošnemu dogovoru za pogodbeno leto 2019 na podlagi določb Aneksa številka 1 k Splošnemu dogovoru za pogodbeno leto 2019 opredelili nov obračunski model za ambulante družinske medicine in pediatrije na primarni ravni. Podlaga za to je bil Sporazum o začasni prekinitvi stavkovnih aktivnosti iz leta 2016, torej 22. 11. 2016, ki je predvidel zmanjševanje glavarinskih količnikov po letih, vsako leto za 5 odstotnih točk do končnih tisoč 500 glavarinskih količnikov. Tako imamo osnovo v tem podpisanem sporazumu prejšnje vlade s sindikatom FIDES. Obračunski model predvideva nov mehanizem za nagrajevanje timov, ki presegajo mejo za možnost odklanjanja novih zavarovanih oseb v letu 2019, to je tisoč 895 glavarinskih količnikov, in hkrati tudi uporabo dodatka za povečan obseg dela za time, ki presegajo prej navedeno republiško povprečje. Nov obračunski model je začel veljati 1. 8. 2019 in velja tudi v letu 2020. Finančni učinki novega obračunskega modela znašajo na letni ravni 11, 7 milijona evrov. Prav tako je ministrstvo posredovalo prošnjo obema medicinskima fakultetama za povečanje vpisa na študijski program medicine in mentalne medicine. Skupaj z Ministrstvom za izobraževanje, znanost in šport, s fakultetami in univerzami smo, upam, da našli to rešitev za povečanje števila mest za študente na medicinski fakulteti za šolsko leto 2020/2021, in sicer je Medicinska fakulteta v Mariboru povečala vpis za 20 študentov medicine in pa Medicinska fakulteta v Ljubljani za 10. Torej imamo v naslednjem šolskem letu 30 več vpisnih mest na obeh medicinskih fakultetah skupaj. Z odredbo o zgornji meji ponudb za delo v Republiki Sloveniji za leto 2020 so odprte tudi možnosti za zaposlovanje tujih zdravnikov. Sprejeli smo tudi ukrepe za spodbujanje zaposlovanja novih zdravnikov splošne medicine in pediatrov na primarni ravni, omogočili smo več časa, da novi zdravnik pridobi minimalno število pacientov, štiri leta od začetka dela, prej je bilo dve leti od začetka dela. Že v letu 2018 smo omogočili, da lahko specializant družinske medicine v zadnjem letu specializacije opredeljuje zavarovane osebe in dela kot osebni zdravnik pod nadzorstvom mentorja. Na primarno raven zdravstvene dejavnosti smo usmerili tudi več finančnih sredstev. V letu 2019 smo s sprejetjem Splošnega dogovora za pogodbeno leto 2019 opredelili širitev za družinske zdravnike za 32 dodatnih timov, od tega za Ljubljano in širšo regijo 11 timov, in pediatre na primarni ravni za 21 timov na državnem nivoju. Od tega za Ljubljano in širšo regijo 9 timov. Za leto 2020 smo opredelili širitve za družinske zdravnike za 32 timov in pediatre na primarni ravni za 17 timov. Tako smo tako za pediatre kot tudi za družinske zdravnike namenili dodatna sredstva tako leta 2019 kot tudi za leto 2020. Hvala.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo? Bojan Podkrajšek bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor Simonu Zajcu. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, hvala za dano besedo. Cenjena ministrica, ministri, kolegice in kolegi! Moje vprašanje se nanaša na ministra za okolje in prostor gospoda Simona Zajca. Ni veliko narodov po svetu, kateri so lahko ponosni na dobrino, to je zdrava pitna voda, predvsem pitna voda, ki jo točimo iz pip. Predvsem se moje vprašanje danes nanaša na vode, ki tečejo po naših rekah. Seveda smo v preteklosti prav gotovo vsi mi naredili kar nekaj napak, da še te vode niso v dosti boljšem stanju. Živim v občini, v kateri smo v preteklosti zgradili čistilno napravo, zgradili v obrtnih conah tudi sekundarno kanalizacijo, ampak na žalost že vrsto let prihaja, da posamezniki kršijo ta načela, da vseeno spuščajo v našo reko Dravinjo umazane vode. To je verjetno posameznik, ki to počenja, predvidevam, takrat ko je večja količina dežja, ko je reka umazana, ko pa dežja več časa ni, pa se to zgodi, ko je reka manjša pa čista. Občina, komunalno podjetje, pa mnogi prebivalci ob tej reki nenehno opozarjajo policijo, inšpekcijske službe, da bi ugotovile, kaj se na tem področju dogaja, predvsem pa z namenom, da bi lahko to preprečili. To spada sicer v območno enoto Celje. Vem, da je mnogo inšpekcijskih služb v Sloveniji, ki delajo zelo pozitivno, jih moram pohvaliti. V tem primeru me pa, spoštovani minister, zanima: Kaj se dogaja na tem območju, da ljudje, občani, ki živijo ob tej reki, kljub temu da so občina, država in evropska sredstva omogočila, da smo zgradili čistilno napravo, zgradili tudi sekundarno kanalizacijo, še vseeno živimo ob umazani reki? Hvala za vaš odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite. Imate besedo.
Hvala za besedo, tudi za vprašanje. Preden greva na Dravinjo. Nadzor obremenjevanja okolja z odpadnimi vodami se izvaja v okviru rednega nadzora na podlagi programa dela okoljske inšpekcije, potem na pogladi obvestila Arsa o čezmejnih obremenitvah z odpadnimi vodami in drugimi kršitvami in na podlagi prijav onesnaženj. Torej, tako sistem teče. Ta vaš primer je pa že dlje časa problematičen in do onesnaženja prihaja ne samo ob večjem deževju, ampak med vikendi, ko inšpektorji ne delajo. Ker smo bili na to opozorjeni, smo odobrili delo čez vikend in 18. 1. je inšpektorica ugotovila, iz kje prihaja do onesnaženja, postopek teče in zato zdaj o tem postopku ne morem več povedati. Ampak za Dravinjo, za ta primer, o katerem vi govorite, se je ugotovilo, kdo onesnažuje, kdaj, kako, zakaj. Ko bo postopek končan, pa lahko več o tem.
Hvala lepa. Imate dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala, spoštovani minister. Na eni strani sem žalosten, ko moram to v Državnem zboru spraševati, na drugi strani sem pa vesel prvega dela tega vašega odgovora. Če je temu tako, potem je to neka spodbuda, da bodo ljudje oziroma vsi mi, ki živimo ob tej reki Dravinji, kmalu lahko živeli ob reki, ki je čista. Prav gotovo je to nek inšpektor oziroma inšpektorica reševala vrsto let. Vesel sem, da se je to zgodilo na ta datum, ki ste ga omenili, tudi ne želim zdaj, da razpredava o tem primeru, preden je zaključen. Bi pa vseeno želel kot poslanec Državnega zbora izvedeti, kako delujejo inšpekcije službe v takšnih primerih. Predvsem me pa zanima ta primer, kajti ljudje, veste, živijo v neposredni bližini te reke. So tudi kmetje. Ko je bil nazadnje izpust te umazane tekočine, so me celo peljali k reki pa mi tudi pokazali, ker so kmetijsko zemljišče očistili, so podrli neka drevesa in jih morajo zdaj nazaj saditi. To, bom rekel, nekako razumem, seveda oni pa ne razumejo nas kot državo, da pa nekdo lahko spušča v reko te umazane vode. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister izvolite, imate besedo.
Se pridružujem tej vaši skrbi za to, da poskrbimo, da so naše reke čiste. Mi, znotraj našega ministrstva, pripravljamo in skrbimo za zakonodajo, je pa potem vedno to, kar sem danes že povedal: kako se potem ta zakonodaja izvaja, kakšno imamo možnost nadzora, torej tako kadrovsko kot glede tega, koliko smo fleksibilni glede dela. V tem primeru bi bilo treba inšpekciji naložiti neko večjo fleksibilnost, zato da delajo takrat, ko do tega prihaja – če se ve, da prihaja do onesnaženj takrat, ko je vikend, ko inšpektorji niso v službi –, da se potem temu prilagodi in se kršitelja potem tudi zaloti. In še enkrat; glede samega postopka, ker še teče, res ne smem več povedati. Ampak v skladu z zakonodajo bo takšen kaznovan in pričakujem, da potem pri vas glede tega ne bo več prihajalo do tega onesnaženja. Povsod drugje, kjer bo pa prihajalo do teh primerov, bo pa treba kopirati ta način organizacije dela Inšpektorata – in to od inšpekcije tudi pričakujem –, če ugotovi, da se dogajajo kršitve zunaj delovnega časa, da se temu odzovejo in da se osvobodijo nekako tega vkalupljenja v svoj delovni čas, ampak, da gredo po sledi tega in z namenom, da kršitelja odkrijejo, predvsem pa, da je posledica tega odkritja to, da do takšnih onesnaženj, kot je v tem vašem primeru prihajalo, v prihodnje več ne pride.
Hvala lepa. Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za kulturo mag. Zoranu Pozniču. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Minister, v zadnjem času smo priča zaskrbljujočemu trendu političnega kadrovanja v nacionalnih kulturnih institucijah. Kot predsednica Odbora za kulturo prejemam mnoga opozorila in pozive zaposlenih in strokovnih sodelavcev v nacionalnih institucijah, kajti politično kadrovanje v širši javnosti vzbuja zaskrbljenost in krepi nezaupanje v delovanje javnih zavodov, pa tudi dvom v javne razpise. Muzeji in galerije ter drugi javni zavodi v kulturi izvajajo javno službo, delujejo v javnem interesu, v javno dobro, prav tako se financirajo z javnim denarjem in zato ne smejo biti fevd trenutne koalicije ali pa še huje, ene same stranke, ki je v tem primeru vaša stranka Socialnih demokratov. Zato v prihodnje resno pričakujemo bolj odgovorno ravnanje, kajti vsakokratni minister za kulturo ali politična stranka, ki ji pripada, ne more uporabljati ministrstva kot svoj privatni bazen za odlaganje kadrov. O čem govorim? Na primer za direktorico Tehniškega muzeja v Bistri ste imenovali gospo Barbaro Juršič, ki pa, sodeč po njenem javno objavljenem življenjepisu, nima ustreznih kvalifikacij. Ne izpolnjuje niti formalno določenih razpisnih pogojev, kot so ustrezna univerzitetna izobrazba ene izmed strok, zastopane v dejavnosti muzeja, hkrati pa minister ni upošteval mnenja sveta zavoda. Vsaj v še dveh primerih so jasni obrisi političnega kadrovanja. Na primer, direktorica Slovenske filharmonije Marjetica Mahne je za Dnevnik opisala politične pritiske in kadrovanja, ki ga Stranka socialnih demokratov izvaja v želji menjave direktorice in namestitvi nekdanjega kulturnega ministra Dejana Prašička na njeno mesto. V odmevnem intervjuju je opisala politične igre zaposlenih na Ministrstvu za kulturo, ki lobirajo za njeno odstavitev. V teku je tudi postopek imenovanja direktorice Moderne galerije in ena od kandidatk je Jadranka Plut, ki je redno zaposlena v kabinetu ministra za kulturo. Minister je pa tisti, ki avtonomno odloča o imenovanja in pri tem ni vezan na mnenje ne komisije, ne sveta zavoda, ne strokovnega sveta zavoda. Poleg tega obstaja tvegaje dostopa do informacij v času postopka imenovanja, saj ima Plutova kot zaposlena v kabinetu privilegirano pozicijo. Po naših informacijah pa se je za namen tega kadrovanja včlanila v Stranko socialnih demokratov. Zato me zanima: Kako odgovarjate na očitke političnega kadrovanja, strankarskega klientelizma, navzkrižja interesov in zlorabe uradnega položaja, ki naj bi bil v ozadju teh imenovanj? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Spoštovana gospa poslanka, hvala za vprašanje. Seveda zavračam te insinuacije o ne vem kakšnem politične kadrovanju. Lahko gremo kar po vrsti, kako te stvari potekajo. Seveda pa moram tukaj opozoriti, da sem sedaj na tem mestu približno. 10 mesecev. V teh desetih mesecih nisem v resnici nikogar zamenjal, nikogar odstavil – še! Zato je velik del tega vašega vprašanja v resnici, kar se mene tiče, strel v prazno. Kar se tiče pa rednih zamenjav vodij, direktorjev različnih javnih zavodov s področja kulture, pa vsi postopki potekajo v skladu z veljavno zakonodajo, tako da koga zdaj minister odstavlja, zato da bo koga nastavil in uporabljati tukaj in opletati z imeni pri tako važnih institucijah, kot so Moderna galerija ali kot je Slovenska filharmonija, seveda vsaj po mojem mnenju ne priliči. Kar se tiče nove direktorice, izbrane direktorice Tehničnega muzeja v Bistri, pa moram opozoriti na to, da je Tehnični muzej v Bistri do sedaj bil izredno podhranjen, kar se tiče razmišljanja, razmisleka, vodenja zavoda v smislu proti implementaciji vseh pojmov kulturnega turizma, kar s seboj pelje tudi razmislek o tem, da Tehnični muzej v Bistri ni samo muzej v resnici naše tehnične snovne dediščine, ampak mora pripravljati in zbirati zbirke s področja informatike, s področja tiskarstva, s področja pismenih tehnologij in tako naprej. Tako da tu tudi ta očitek o nestrokovnosti, o neizpolnjevanju nekaterih zahtevanih pogojev, seveda ne drži vode. Nisem pa jaz tisti minister, ki bi sam sebi privoščil, da mu zaposleni na ministrstvu ali v kabinetu določajo, kdo bo vodja, kdo bo direktor določenega tako pomembnega javnega zavoda, kot je Slovenska filharmonija. Seveda si ne moremo privoščiti, da bi sedaj vse tisto, kar nekateri v svojo obrambo zdaj vedno ponovno objavljajo v nekaterih njim naklonjenih medijih, preko nekaterih njim naklonjenih novinarjem – ne vzdrži, ne pije vode. Seveda imam jaz na ta način tu zavezane roke, ker teh stvari zdaj trenutno, dokler postopek ni končan – in postopki še niso končani v nobenem izmed primerov, ki jih vi navajate –, v resnici ne morem komentirati. Vam pa zagotavljam, da to ni nikakršno strankarsko kadriranje. Niste, recimo, omenili slovenske opere in baleta, kjer je ravno tako novo vodstvo, ki je tudi prišlo iz ministrstva. Ampak po več kot polletnem vedejevstvu na splošno zadovoljstvo kolektiva! Tako so meni in stroka in vse druge razmere narekovale, da človeka, strokovnjaka s tega področja, ki je potegnil na en način ves ta ogromen kompleksen javni zavod iz prepada, v katerega je drvel, tam tudi ohranim in na splošno zadovoljstvo smo tudi storili. Predvsem še enkrat: v interesu nam je delovanje; to so nacionalne institucije tako izrednega pomena, da se takšnih političnih igric, kot se jih nekateri tam v javnosti gredo, preprosto ne smemo in ne moremo privoščiti. Hvala.
Hvala lepa. Imate besedo za dopolnitev vprašanja? Izvolite.
Spoštovani minister, rekli ste, da vam je bistveno zadovoljstvo kolektiva, vendar vi gladko ignorirate vsa pisma, ki vam jih pošiljajo zaposleni. Interes je delovanje. Ali Moderna galerija ne deluje zadovoljivo? Ali Slovenska filharmonija, ki se je izkopala iz rdečih številk, po vaše ne deluje zadovoljivo? Pa mi povejte: Kako lahko prevajalka, ki nima nobenih izkušenj vodenja in ne pozna sploh tehniške dediščine, postane nacionalni direktor za varstvo te kulturne dediščine? Povejte mi: Kako pravite, da je stroka kriterij, ki mu sledite, če so to res same čudne odločitve? Pravite, da opletam z imeni! Ti ljudje so javni uslužbenci, oni so zavezani javnosti, kajti upravljajo z javnim denarjem, z javnimi institucijami, ki so naše, ne vaše in ne stranke Socialnih demokratov. In veste, to niso njim naklonjeni mediji. Jaz sem se opirala na pisma zaposlenih, ker sem predsednica Odbora za kulturo, in nekaterih medijev. To niso njim naklonjeni novinarji, ampak so ljudje, ki želijo javnost opozoriti, kako se dela z javnim denarjem, kajti tukaj je konflikt interesov, če zaposlujete zaposlene na ministrstvu in jih kadrujete za direktorje nekih javnih institucij, ki pa delujejo dobro, ki pa vam zaposleni pišejo, da so zadovoljni z vodstvom. Ljudi, ki nimajo popolnoma nobenih izkušenj, boste postavljali na zelo odgovorna mesta, zraven mi boste pa trdili, da to ne pije vode. Veste, mi vam bomo, ne glede na to, da je vlada odstopila, krepko gledali pod prste pri vseh teh kadrovanjih in nikakor ne bomo dovolili političnega klientelizma. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Politično je to, kar zdaj vi zopet trdite. In če mislite, da so ti javni zavodi popolnoma urejeni, da je vse v redu, da je program super, da so zaposleni zadovoljni, potem očitno berete samo del vsega tistega, kar v javnosti pišejo – recimo, o Slovenski filharmoniji. Daleč od tega, da bi bilo vse v redu! Upam, da res tega ne mislite. Še enkrat, ponavljam: ne bom o imenih, ne bom o stvareh, o postopkih, ki v resnici sploh še niso končani, nekateri so šele na sredini. Ne morem zdaj komentirati pisem – jaz sicer ne vem, koliko jih je, do mene jih pride zelo malo. Ampak to je po analogiji tistega, kar piše v medijih, da zaposleni na ministrstvu preprečujejo meni dostop do teh informacij – ali kaj? Tako preprosto pa vseeno vse skupaj tudi ni. Bodite prepričani, da se sedanji minister za kulturo še kako hudičevo drži vseh postopkov in regul, ki so za kakršnokoli novo namestitev, novo izbiro na podlagi strokovnih komisij in tako naprej tudi potrebni. Še enkrat, postopki niso končani, minister za kulturo ni odstavil še nikogar, nikogar ni politično kadroval kamorkoli. Hvala.
Hvala lepa. Poslanka imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Seveda v skladu s poslovnikom zahtevam razpravo na naslednji seji na to temo. Postopki res niso končani, vendar se jasno vidi, v katero smer gredo kadrovanja in kako se vse to odvija. Kultura že tako trpi podhranjenost, zdaj pa naj bi še vodilne kadre izbirali po strankarskih, namesto po strokovnih kriterijih. Tega res ne moremo dovoliti. Politično kadrovanje v kulturi pomeni tudi netransparentno in nesmotrno porabo javnega denarja. Tudi šibi neko zaupanje v pravni sistem, škodi ugledu kulturnih institucij in tako naprej. Še več, politično kadrovanje vsebuje koruptivne elemente in odpira sum na zlorabe uradnega položaja. Zato še enkrat poudarjam, da javni zavodi ne smejo in ne morejo biti tarča vsakokratne koalicije in tiste stranke, ki ima trenutni resor pod sabo. Gre za javni interes, zato je nedopustno, da se kriteriji strokovnosti zamenjajo s kriteriji članstva pri SD. Pričakujem, da me boste podprli in da bomo na naslednji seji opravili razpravo o teh nedopustnih praksah. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, v okviru glasovanj. Vojko Starović bo postavil vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti mag. Kseniji Klampfer. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovana ministrica Ksenija Klampfer! Konec decembra so upokojenci na račun izrednega usklajevanja pokojnin dobili zraven ena pa pol procenta. To pomeni 8 evrov, dodatnih. S tem se je dvignila tudi zagotovljena pokojnina, ki jo nekdo dobi za polno delovno dobo – poudarjam, polno delovno dobo – to je 538 evrov. Ne glede na to, da se bo ta pokojnina še dvignila z rednim usklajevanjem z naslednjim mesecem, s februarjem, po sistemskem zakonu, to še vedno ostaja izpod minimalnih življenjskih stroškov. Inštitut za ekonomska raziskovanja je minimalne življenjske stroške v letu 2016 ocenil na 613 evrov. Torej, minimalna pokojnina danes znaša 538, minimalni življenjski stroški pa 613 evrov. Sedanja pokojninska reforma, kar smo sprejeli v novembru, še vedno, kljub dvigu odmernega odstotka – kar zdaj prihaja in še druge stvari, kar smo dosegli –, še vedno ne zagotavljajo teh minimalnih življenjskih sredstev za upokojence, ki so pa napolnil 40 let delovne dobe s polno pokojninsko dobo in starostno dobo. Sprašujem vas, ministrica: Ali za naprej načrtujete kake ukrepe (razmišljanja, načrte, videnje, neko vizijo), kako bodo upokojenci prišli na to mejo – ti z najnižjimi pokojninami in s polno pokojninsko dobo? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite. Prosim, če se izklopite [[…]]
Hvala lepa za besedo in hvala za vprašanje. Uvodoma bi želela pojasniti, da kot pristojna ministrica želim poudariti oziroma se strinjam z vami, da so pokojnine v Sloveniji prenizke. Prav tako se zavedam socialne stiske, v kateri so se znašli nekateri upokojenci. Vendar pa se je treba tudi zavedati, da je sistem pokojninskega in invalidskega zavarovanja zavarovalniški sistem, kjer se pravice priznavajo na podlagi dopolnjene pokojninske dobe, ki jo je dopolnil posameznik, ter predvsem od višine plače oziroma osnove, od katere je posameznik plačeval prispevke. Rada bi poudarila, da je Vlada v zadnjih letih znotraj dovoljenih okvirjev zagotavljala več sredstev za upokojence. Varčevalni ukrepi, ki so bili začasne narave, so bili odpravljeni v letu 2016. Vse od tedaj so se pokojnine usklajevale celo ugodneje, kot bi se usklajevale v skladu s sistemsko zakonodajo. Tako so se pokojnine, poleg rednih uskladitev v zadnjih letih, tudi izredno usklajevale, in sicer 0,6 v letu 2016, za 1,1 v letu 2018 in 1,5 v letu 2019. Enako kot pokojnine se usklajuje tudi najnižji znesek zagotovljene pokojnine in se bo tudi v februarju 2020 na račun redne uskladitve pokojnin dvignil na približno 555 evrov. Naj povem, da se je zagotovljena pokojnina od leta 2017 dalje, ko je bil ta institut tudi uveden, povišala za 11,3 %. Želela bi izpostaviti, da je bil eden od primarnih ciljev zadnjih sprememb pokojninske zakonodaje, ki jih je prinesla novela ZPIZ-2G, prav v tem, da se z dvigom odmernih odstotkov zagotovi primernejši dohodek za varno starost. Pri tem je potrebna pozornost posvečena tudi prejemnikov najnižje starostne, invalidske, družinske pokojnine ter nadomestil iz invalidskega zavarovanja. V zvezi z vašim konkretnim vprašanjem naj povem, da bi za dvig najnižje zagotovljene pokojnine na raven minimalnih življenjskih stroškov, torej na 613,41 evra, morali v pokojninsko blagajno zagotoviti preko dodatnih 60 milijonov evrov na letni ravni. Pri tem naj opozorim, da bi nastale tudi nesorazmerne razlike med zavarovanci, ki so dopolnili manj kot 40 let, in s tistimi s polno pokojninsko dobo. Nekdo, ki je imel 39 let pokojninske dobe brez dokupa, bi imel odmerjeno pokojnino v višini 541, nekdo, ki pa ima 40 let pokojninske dobe, pa 614 evrov. Zato opozarjam, da je treba vse spremembe v pokojninskem sistemu delati premišljeno, usklajeno s ciljem, da ne naredimo neustreznih razlik med upravičenci. Pri sprejemanju ukrepov na področju pokojninskega sistema je potrebno upoštevati tudi vidik finančne vzdržnosti pokojninskega sistema na dolgi rok. V bližnji prihodnosti bo tako potreben širši družbeni konsenz glede ukrepov, ki bodo na eni strani zagotavljali dolgoročno javnofinančno vzdržnost pokojninskega sistema, obenem pa tudi ustrezno raven dohodka v starosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Poslanec Franc Breznik bo postavil vprašanje ministru za javno upravo Rudiju Medvedu. Poslanec, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Moje vprašanje se širi na krog, ki sem ga naredil v tem mandatu; torej krog, ki povezuje visoke tehnološke spremembe v svetu, krog, ki ga imenujemo četrta industrijska revolucija in za katerega velik del obstaja besedna zveza digitalizacija. Sam sem napovedal, da s to novo tehnološko revolucijo dobiva Slovenija novo veliko priložnost, da se postavi v okvir najbolj razvitih držav, da postane lahko celo evropski Singapur, če bomo naredili nekatere domače naloge, ki so nujno potrebne. Torej, še bolj kot tiste infrastruktura, o kateri govorimo, kot je cesta, železnica, je potrebna informacijska infrastruktura in super hitra omrežja, ki jih imenujemo s skupno besedo 5G. To je nujno potrebna infrastruktura za to, da Slovenijo uvrstimo med digitalne države, da postavimo z njimi okolje, ki bo osnova za to, da lahko Slovenija razvija pametne vasi, pametna mesta, zato da lahko razvija industrijo 4.0, zato da lahko razvija samovozna vozila, zato da lahko razvija pametno logistiko ali pa lahko tudi rečemo logistiko Just in time druge ali pa celo tretje generacije. Zato je 5G nujno potrebna. V teh zgodbah 5G imamo zgodbo 20 vaških posebnežev, ki jih je strah, da ta tehnologija povzroča nekatere zdravstvene težave. Na tem področju lahko rečem samo nekaj: 5G tehnologija lahko deluje tudi na 700 megahertzov, torej na približno istih frekvencah, kot danes deluje 4G ali pa 3G – kot veste, imamo 4G tehnologijo na treh različnih frekvencah, 800 megahertzov, 900 megahertzov in tisoč 800 megahertzov. Lahko deluje tudi na 3,5 gigahertza, kar je relativno frekvenčen spekter, na katerih je bilo narejenih veliko študij. Če tega ni, bo Slovenija zaostala popolnoma. 5G omrežje je prvi predstavil švicarski Swisscom, predstavil jo je Telekom, predstavila ga je celo Velika Britanija. Postavitve tečejo v Španiji, Italiji in Nemčiji, torej v velikih državah. Kot mala država bi pa Slovenija morala med prvimi vstopiti na ta trg. Naj povem, da samo vaša indukcijska plošča, ki jo imate doma, seva približno 50-krat močneje kot kakršenkoli oddajnik 5G na razdalji enega metra. Lahko pa gremo tudi v zgodovino, o tem nimam časa, bom pa povedal, kakšni ljudje so obstajali tudi takrat, ko je Nikola Tesla govoril o izmeničnem toku, in kakšni pomisleki so bili glede uvedbe izmeničnega toka pred približno 130 leti. Toliko z moje strani. Torej, minister: Kaj boste naredili, da bo Slovenija med prvimi dobila 5G omrežje in da bomo lahko začeli številne pilotne projekte na tem področju? O d vas je odvisno, tudi je zraven minister za gospodarstvo, in velik del Slovenije, slovenskega gospodarstva [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovani gospod poslanec! Ministrstvo za javno upravo ne uvaja v praksi tehnologij, tudi tehnologije 5G seveda ne uvaja samo Ministrstvo za javno upravo. Podlaga za dražbo radiofrekvenčnih spektrov pa, kot veste, je Strategija upravljanja z radiofrekvenčnim spektrom. Strategijo je dolžna pripraviti Agencija za komunikacijska omrežja in storitve. Več let je trajalo, da je na koncu ta, bom rekel, poskus strategije priromal na Ministrstvo za javno upravo, vendar smo odgovorno presodili, da takšna, kot je bila pripravljena, vsebinsko ne ustreza kriterijem, na podlagi katerih bi Vlada Republike Slovenije dajala soglasje k tej strategiji. Mi smo bili obveščeni, ko se je ta strategija pripravljala, da teče javna razprava na najrazličnejših področjih, da jo pač agencija za pripravo te strategije tudi vodi. Zato nas je toliko bolj presenetilo, da ko smo predlog strategije, ki naj bi šel na Vlado oziroma da bi Vlada dala soglasje k temu, naletel na izreden odpor pri gospodarstvu, da smo dobili cel nabor kritik Gospodarske zbornice in operaterjev – ne glede na to, da je prav z njimi menda tekla zelo široka javna razprava in da je bila Agencija za komunikacijska omrežja z njimi v celoti usklajena. Očitno temu ni bilo tako. Drugo, kar nas je pravzaprav zmotilo v tem besedilu, pa je na strani 7, kjer je med drugim zapisano, »trenutna uredba o elektromagnetnem sevanju v Sloveniji ne omogoča vzpostavitve 5G tehnologije« – ta uredba je sicer iz leta 1996 –, kar nas je, milo rečeno, začudilo, ker je bila agencija pač dolžna ta vprašanja uskladiti z Ministrstvom za okolje in prostor, ki je pristojno in je nekako skrbnik te uredbe. Torej, pojavilo se je vprašanje, kaj to pomeni. Ali je treba uredbo spremeniti oziroma standarde, ki jih ima Slovenija za približno 10-krat strožje od mednarodnih priporočil, ali je to predlog, da se ti standardi razrahljajo oziroma, kaj naj sploh se s temi standardi zgodi? To je bilo dvoje vprašanj, ki nas je navedlo na to, da Vlada ne more sprejeti odgovornosti za takšno strategijo in dati k njej soglasja. Zato smo zdaj v fazi priprave dodatnih strateških usmeritev agenciji. Te dodatne strateške usmeritve bodo pripravljene v roku približno 14 dni in na podlagi tega pričakujemo, da bo agencija popravila samo besedilo strategije – tudi skozi ponovno javno razpravo, seveda tudi z gospodarstvom, ki je imelo največje pripombe – in da računamo, da bo potem, seveda po tej 30-dnevni razpravi, ta strategija vendarle vsebinsko primerna, da bi lahko dala k njej soglasje tudi Vlada. Moram povedati, da pri tem ne zamujamo, kar zadeva tudi evropsko direktivo in da bomo ta akcijski načrt, ki ga je lansko leto sprejela Vlada, delno modificirali, tako da bodo ustvarjeni pogoji za dražbo radiofrekvenčnega spektra v letošnjem letu, kot je bilo načrtovano. Morda mesec ali dva pozneje, kot je bilo to najprej predvideno, pa vendarle se bo letos to tudi zgodilo.
Hvala lepa. Želite dopolniti vprašanje? Gospod Breznik, Izvolite.
Gospod minister, zdaj pa tako. Uredba je seveda vladni dokument. Mi ga ne moremo sprejeti tukaj v Državnem zboru, je podzakonski akt. Navadno ga sprejme Vlada, lahko ga sprejmete – ne nazadnje se zmenite na seji Vlade skupaj z ministrom za okolje, ugotovite neka neskladja, pa poskušate to prilagoditi. Verjamem, da so bili operaterji ali pa morebitni operaterji zaskrbljeni, zaradi tega ker po vsej verjetnosti teh baznih postaj ne bi mogli v skladu s to uredbo postavljati na mestih, kjer bi bile komercialno zanimive. Torej, leto pa pol je spet minilo, zdaj se bomo začeli pogovarjati. Lahko vam povem, da že 2017, v času, ko je Cerarjeva vlada sklenila veliko digitalno koalicijo, lahko rečem, ko sem celo tudi sam to podpiral, od takrat se ni zgodilo čisto nič na področju digitalizacije. Ministrstvo, ki ga podpirate, ki ima pogled na kompletno javno in državno upravo, glejte, v zadnjih štirih letih je zaposlilo 120 tisoč ljudi v javnem sektorju. Vsi govorimo: digitalizacije, cela Evropa digitalizira, zmanjšuje zaposlene v javnem sektorju, dela javni sektor bolj učinkovit. Glejte, pri nas delamo ravno obratno, kot da smo v kameni dobi. Poglejte, kaj se nam dogaja. Bomo, tudi če boste uvedli, ampak, če bomo mi med zadnjimi državami uvedli 5G omrežje, predvsem med temi manjšimi, mi med tem časom ne bomo mogli participirati pri nobenem resnem evropskemu projektu. Mi imamo izredne možnosti, kot sem vam povedal, za samovozna vozila. Mi imamo za e-medicino, kjer se delajo operacije v just-in-time času, torej v nekem realnem času, da nekdo participira, dela, recimo, neko operacijo in pomaga mu nek kolega iz Amerike, zato da to na desetinke sekunde teče. Torej vsi ti projekti, ki bi šli v smer digitalizacije, kjer bi slovenski strokovnjaki, slovenske raziskovalne zadeve lahko dobile ogromno denarja, vse to bo zamujalo in vse to bo padlo skozi. Zaradi tega je takšen, za mene pomemben trenutek, da bi mi to v najkrajšem času uvedli. Poglejte, gospa Muha. To vam bom potem povedal v tem nadaljevanju. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Seveda se ne morem strinjati, da zdaj v zadnjem obdobju se ni nič zgodilo na področju digitalizacije v Sloveniji. Ni samo uvajanje tehnologije 5G digitalizacija. Pa ne bom našteval vseh zadev, ki so bile v zadnjem letu digitalizirane. Pa če omenim zdaj morda samo e-bolniški list, kar je bila zadnja zadeva, pa še cel kup drugih je, o tem govorimo ves čas. Kot sem vam rekel, res je, da so nekatere evropske države pri uvajanju 5G tehnologije pred nami. Imajo pa tudi obilo težav s tem – ko govorimo o nekaj, kot pravite, vaških posebnežih. Po celotni Evropi imajo velike težave; v Angliji se ljudje priklepajo na bazne postaje med drugim. Pa ni bila ovira ta, da bi morda to zavrlo sprejemanje te strategije. Če imajo nekateri ljudje skrbi okrog zdravstvenih in pa še drugih vprašanj, strokovnjaki znajo to zelo dobro pojasniti. Res je, da je morda pri tem tudi veliko nepotrebnega strašenja ljudi, kaj vse bo prinesla ta nova tehnologija. Ravno zato je pomembno, da strokovnjaki čim bolj nazorno in čim bolj natančno pojasnijo, kaj je s temi vrednostmi sevanja. Tako ne bomo nič bistvenega zamudili, to vam zagotavljam. Kot sem rekel, je časovnica sprejemanja te strategije, ki pa je nujna, ki pa je podlaga za dražbo radiofrekvenčnega spektra, da bo to v relativno kratkem času tudi potrjeno. Kar zadeva vodstvo same Agencije za komunikacijska omrežja in storitve, pa tudi na tem mestu se bom raje vzdržal komentarja, ker kadarkoli doslej sem rekel karkoli na račun delovanja vodstva agencije, smo bili takoj iz Bruslja direktno opozorjeni, da posegamo v neodvisnost, strokovnost in kdo ve kaj še vse tega neodvisnega regulatorja. Tako ima tukaj, verjemite mi, tudi Ministrstvo za javno upravo, precej zvezane roke.
Hvala lepa. Lahko nadaljujemo. Jernej Vrtovec bo [[…]]Potem dvignite roko. Gospod Breznik, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Rekel bom samo, da sem imel enkrat stik z gospo Tanjo Muha na eni seji. Glejte, ni znala niti prevesti AKOS agencije, kaj to pomeni. Govorila je o nekih elektronskih komunikacijah. Niti ni znala te kratice obrazložiti, kaj šele pristojnosti. Niti tega ni znala. Že takrat, po tistem, če bi bila Vlada – ali pa predsednik Vlade – normalen, bi preko svojih organov, preko sveta agencije lahko gospo Muho takoj zamenjal, ker je popolnoma nekompetentna. Že ob tem, da je bila tista afera s tisto podelitvijo, in afera s Koprivnikarjem, s podelitvijo 5G pilotnih frekvenc. Že takrat gospe Muhe na tej funkciji ne bi smela več imeti nobena normalna država. V teh zgodbah tistih, ki dvomijo – jaz nisem v teh zgodbah videl nobenih inženirjev. Nobenih resnih inženirjev s področja visokih frekvenc, torej specializiranih inženirjev, ki so povezani z visokimi frekvencami. Vidim samo neko kvazicivilno družbo, kjer je nekaj ljudi, ki nimajo zveze z elektroniko, s poznavanjem naprav tudi, ki danes sevajo. Poglejte, prva industrijska revolucija, da ne razlagam, kaj so naši predniki, recimo tisti, ki so s Ptuja, govorili leta 1840, kake nevarnosti povzroča železnica. Kje je Ptuj ostal, potem ko je južna železnica šla mimo Ptuja, torej šla je skozi Maribor? Ptuj je popolnoma zastal. Bila je druga industrijska revolucija, sem omenil. Če bi vi videli, kaj se je dogajalo v New Yorku, boj med Edisonom in Teslo; kakšno nevarnost povzroča izmenični tok in vse ostalo, kaj bo naredil izmenični tok. Poglejte, kje bi bili danes, če ne bi bilo izmeničnega toka Nikole Tesle? Da ne razlagam o vseh njegovih iznajdbah, kar se tiče prenosa preko visokofrekvenčnih spektrov elektrike na daljavo, kjer so bila 10-tisočkrat večja sevanja, pa so nekatere stvari že danes delovale ali pa še niso popolnoma razvite. Da ne razlagam potem še več teh nadaljevanj. Seveda je vedno skepsa. Ampak če na drugi strani pogledamo, da bo ta narod lahko več živel, da bo ta narod lahko imel v naslednjih 10 letih morda imel bruto družbeni produkt, naslednji cilj, 100 milijard bruto družbenega produkta, zato da bodo lahko high-tech podjetja [[…]]Da bo prihajalo vedno več takih podjetij sem, da bodo tu imeli osnovno infrastrukturo, da bomo na račun tega lahko dali več denarja v socialo, v zdravstvo in vse ostalo. Potem, če to tehtamo s tem, da nekdo dvomi v neka sevanja – vedno so sevanja, ampak, oprostite, pračlovek je živel povprečno 28 let, približno 40 let so najstarejši dočakali. V času Prešerna je bilo približno 50 let, še manj ko 50 let, povprečna doba, pa so imeli samo biohrano, imeli so samo biomeso, brez hladilnikov, pa je vse bilo bio, pa so ljudje živeli 40 do 50 let. Pa ni bilo nobenih sevanj, ne? Danes pa imamo ne vem kakšno število stoletnikov, pa vse baje skrajšuje našo življenjsko pričakovano dobo. Torej, s tem se popolnoma ne strinjam. Zato vedno moramo gledati korist in korist je v tem trenutku, glejte, na vaši strani. Želim, da o tem naredimo eno kvalitetno razpravo v tem času te vladne krize. In zato, da damo dober signal politiki, predvsem pa tistim, ki so izvrševalci, da koncesijo dobimo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo v okviru glasovanj. Jernej Vrtovec bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Andreju Bertonclju. Minister je odsoten. Poslanec prav tako. Gremo naprej. Poslanec Branko Simonović bo postavil vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti mag. Kseniji Klampfer. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem. Spoštovana gospa ministrica, s spremljanjem statističnih poročil Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije lahko ugotovimo, da se razmerje med povprečno starostno pokojnino in neto plačo zmanjšuje. Delež povprečnih starostnih pokojnin v odstotkih povprečne plače v primeroma navedenih letih je znašal: leta 1990 – 89,2 %, leta 2000 – 75,3 %, leta 2010 – 74,7 % in leta 2019 – 59 %. Razmerje se je zmanjševalo zaradi odmernega odstotka, zajema različnega števila let, ki se upoštevajo pri izračunu pokojnin in neusklajevanja pokojnin. S sprejetjem novele Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je stopil v veljavo s 1. 1. leta 2020, se odmerni odstotek za moške v naslednjih petih letih postopno dviguje na 63,5 %, za ženske pa se ne znižuje. Seveda to velja za vse tiste, ki so se ali pa se bodo upokojevali po 1. 1. 2020. Gotovo soglašate z mano, da imajo upokojenci, ki so se upokojevali do 31. 12. 2019, zaradi nižjega odmernega odstotka nižje pokojnine kot tisti, ki se upokojujejo zdaj. Zanima me: Za koliko odstotkov so pokojnine nižje zaradi odmernega odstotka? Koliko je takih upokojencev, ki so zaradi tega bili prikrajšani? Kateri so ukrepi, ki jih boste pripravili za odpravo anomalij, ki jih je nižji odmerni odstotek povzročil vsem upokojencem, ki so se upokojili do 31. 12. 2019? Kakšna je časovnica teh ukrepov? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospa ministrica, izvolite.
Hvala lepa za besedo in hvala za vprašanje. Uvodoma bi želela izpostaviti, da se na podlagi zadnjih statističnih podatkov Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje razmerje med povprečno starostno pokojnino in povprečno plačo celo zvišuje, in sicer s 65,4 v letu 2017 na 65,7 v letu 2018. Podobno rast pa pričakujemo tudi za leto 2019. Iz navedenih podatkov torej izhaja, da so pokojnine od leta 2017 naraščale hitreje kot plače, kar je predvsem posledica izrednih uskladitev. Prav tako se ne morem popolnoma strinjati z vašo ugotovitvijo glede višine starostnih pokojnin upokojencev, ki so se upokojili pred 31. 12. 2019, in tistih, ki se bodo upokojili po tem datumu. Na tem mestu bi rada opozorila na višino starostnih pokojnin za ženske, ki so imele v prehodnem obdobju določen celo višji odmerni odstotek za 40 let pokojninske dobe. Do leta 2016 je znašal 64,25 %, od leta 2017 dalje pa 63,5 %. Tako pri ženskah ne moremo govoriti o tem, da so bile v preteklosti oškodovane glede na sedaj določene odmerne odstotke. Pri odmernih odstotkih pri moških, ki pa se skladno z zadnjo sprejeto novelo vse od leta 2025 zvišujejo za okrog eno odstotno točko na leto, pa bi želela pojasniti, da na samo višino starostne pokojnine poleg odmernega odstotka vpliva v večji meri tudi način izračuna pokojninske osnove. Poudariti moram, da se je z Zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je začel veljati 1. 1. 2013, določilo petletno prehodno obdobje, po katerem se je zviševalo število let za izračun pokojninske osnove. Tako je bila starostna pokojnina odmerjene v leti 2013 na podlagi 19-letnega povprečja, leta 2017, torej v zadnjem letu prehodnega obdobja, pa na podlagi 23-letnega povprečja, sedaj je določeno 24-letno povprečje. Za vse upokojence, ki so se upokojili v teh letih, ni mogoče trditi, da imajo zaradi nižjega odmernega odstotka tudi nižje odmerjene pokojnine, kot jih bodo imeli upokojenci, ki se bodo upokojili po letu 2020, saj jim je bila pokojnina priznana pod drugačnimi pogoji. Glede na to, da obstajajo različne skupine zavarovancev, na katere bi zvišanje odmernih odstotkov ter uskladitve pokojnin lahko imele negativen vpliv, na ministrstvu pripravljamo analizo uživalcev pokojnin in višine njihovih pokojnin, pri čemer bomo morali primerjati vplive zakonodaje, ki je veljala v določenem obdobju, na višino odmerjenih pokojnin. V tej analizi bo ključnega pomena pridobitev prav podatke o morebitnem manj ugodnem položaju posameznih skupin upokojencev na račun zakonskih pogojev, ki so veljavi ob določenem času. Če se bo ugotovilo, da so bile posamezne kategorije uživalcev starostnih pokojnin nesorazmerno prikrajšane, bodo lahko predlagani ustrezni ukrepi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev vprašanja. Izvolite.
Hvala lepa. Gospa ministrica, govorim o povprečnih starostnih pokojninah. Podatke sem zbiral iz letnega poročila Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje za 2018 in tem uradnim podatkom verjamem. Prosil bi, da preverite te podatke, in boste ugotovili, kako razmerje povprečnih starostnih pokojnin, jaz govorim o povprečjih, v odnosu do povprečno neto plače se zmanjšuje tako, kot sem tudi prebral. Resnično prosim: preglejte si te podatke in mi pisno odgovorite, ker očitno tukaj je nastal nek šum, pri teh podatkih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministrica, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za dopolnitev. Tudi jaz sem vam prebrala uradne podatke s strani Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Če samo pogledamo rast povprečne pokojnine, minimalne zagotovljene pokojnine od leta 2017 do leta 2019, se je ta samo z usklajevanjem povišala za približno 11,3 %, kar je hitreje, kot so rastle tudi plače. Bomo pa, kot ste tudi sami predlagali, vam te podatke dali tudi pisno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poslanec Marijan Pojbič bo postavil vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti mag. Kseniji Klampfer. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministrica, vem, da nas zapuščate, kar seveda nič ni narobe, boste mi pač naslednjič odgovorili pisno, tako da ni nobenega problema. Spoštovani podpredsednik, seveda pa bom kljub temu vprašanje postavil. Srečno. Z januarjem 2020 so se v nekaterih domovih za starejše zvišale cene oskrbe predvsem zaradi obračunavanja in dviga minimalne plače. Skupnost socialnih zavodov Slovenije je že decembra napovedala, da se bodo cene oskrbnin dvignile za 2 do 3 %, ministrstvo te napovedi zanika in ocenjuje, da bo dvig največ 1,5-odstoten. Ne glede na to, ostaja eno dejstvo – cene domov za starejše, ki so že sedaj mnogim nedostopne, so se ali pa se še bodo dvignile. Morda se komu dvig mesečne položnice za 5 ali 10 evrov ne zdi veliko, toda za naše starostnike in njihove družine, je to ogromno dodatno breme. Povprečna pokojnina v Sloveniji znaša 740 evrov in običajno ne zadošča niti za pokrivanje mesečnega plačila doma za starejše. Še bolj zaskrbljujoče pa je, da skoraj polovica upokojencev prejema manj kot 600 evrov mesečno in s pokojnino niti ne presega praga revščine. Kako naj tak starostnik preživlja dostojno starost? Naj finančno bremeni svoje otroke, ki pogosto komaj preživljajo svoje družine, ali naj preprosto hira? To ni življenjsko, ni humano in ni prav. Že več kot 10 let se sprašujemo, kdaj bo država uredila sistem dolgotrajne oskrbe, še posebno glede na to, da Vlada v proračunu za to ni predvidela sredstev. Računsko sodišče je v zadnjem revizijskem poročilu o zagotavljanju dostopnosti storitev socialnega varstva ugotovilo, da Vlada v domovih za starejše ni zagotovila enake obravnave, neustrezno pa je bilo tudi načrtovanje novega sistema dolgotrajne oskrbe. Če povzamem, sistema dolgotrajne oskrbe ni. Institucionalno varstvo starejših je dostopno le delu populacije. Finančni pritisk na varovance in njihove družine se veča, slovenska družba pa se pospešeno stara. Spoštovana ministrica: Kdaj bomo na mizo prejeli Zakon o dolgotrajni oskrbi? Kako bo izboljšal opisano situacijo? Kako bo ministrstvo poskrbelo za zmanjšanje finančnega bremena varovancev in njihovih družin za potrebe varstva starostnikov? Hvala lepa.
Hvala lepa. Z ozirom da je ministrica odstotna, želite ustni odgovor? Se opravičujem. Okej. Hvala lepa. Naslednji je na vrsti Boris Doblekar, ki bo postavil vprašanje ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Zdravku Počivalšku. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister za gospodarstvo, gospod Počivalšek! Danes vam bom v ustnem poslanskem vprašanju izpostavil eno temo, ki je zelo pereča predvsem za male podjetnike, obrtnike, torej mikro podjetja in tako naprej. Vprašanje se nanaša na problematiko absurdno visokih ter s prekrškom nesorazmernih glob, ki so jim izpostavljeni podjetniki, ki ga naslavljam na vas kot ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo. Poseg s temi globami in kaznimi je v bistvu dopusten takrat, kadar so kazni sorazmerne. Veliko je primerov, jaz sem jih tudi konkretno precej dobil, ko kazni niso sorazmerne prekršku. Praksa kaže, da je zelo veliko glob določenih absurdno visoko in nesorazmerno storjenemu prekršku. Takim globam s številnih področij so izpostavljeni predvsem podjetniki. Za marsikaterega podjetnika pomeni izrečena globa bankrot in konec podjetniške poti. Mene zanima, spoštovani minister, ali imate namen, da v medresorskem usklajevanju in s pogovorom z ostalimi ministrstvi narediti kaj na tem, da bi omilili absurdno visoke ter storjenemu prekršku nesorazmerne globe, ki so jim izpostavljeni podjetniki. V bistvu upam, da se vnaprej takšne globe ne bodo več sprejemale z zakonodajo, so pa seveda za nazaj še vedno vpisane in se tudi dosledno spoštujejo in upoštevajo. Imam kar nekaj primerov, za katere nimam časa razlagati v tej minuti, ki jo imam še na voljo, ampak kljub temu: obrtnik na primer, ki je vpisal svoje podjetje pri prenosu lastništva v poslovni register, pa kasneje zaradi nevedenja morda ni vpisal podjetja še v register dejanskih lastnikov, čeprav so mu vse urejali na vstopni točki Vem, vse na enem mestu, torej z zagotovilom, da bo vse urejeno, da bo vse štimalo in tako naprej. Podjetnik potem naprej dela, deluje v dobri veri, da je vse urejeno. Delavci so zaposleni, plačuje prispevke, plačuje davke v proračun državni in lokalni in na koncu dobi izrečeno globo zato, ker ni bil opravljen vpis pravočasno, torej 400 evrov za fizično osebo, pa 6 tisoč evrov za podjetje. Sprašujem vas: Do kdaj bo še takšno stanje? Ali boste storili kaj na tem, da se te globe, ki so dejansko nesorazmerne, tudi zmanjšajo? Predvsem za takšne manjše prekrške oziroma nenaklepne prekrške. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Cenjeni zbor, predsedujoči! Spoštovani gospod poslanec Boris Doblekar, hvala za vprašanje. Sistem prekrškov in višina glob temelji na Zakonu o prekrških kot krovnem zakonu. V področnih zakonih so globe urejene upoštevajoč krovni zakon in vsakokrat v posvetu z Ministrstvom za pravosodje. Globa je v splošnem lahko predpisana v fiksnem znesku ali razponu, izjemoma tudi v odstotku, tako fiksne višine kot tudi meje razponov pa so določene v odvisnosti od subjekta prekrška. Zakon o prekrških določa, da se v primeru, da je globa predpisana v razponu, kršitelju za storjeni prekršek izreče najnižja predpisana globa, razen če zakon določa drugače. Namesto globe se lahko izreče opomin ali opozorilo, če so za to izpolnjeni pogoj. Razlogi za oblikovanje različnih okvirjev za predpisovanje globe izhajajo iz načela sorazmernosti, v skladu s katerimi naj storilce podobnih kršitev globa enako prizadene. Če pojasnim na primeru Zakona o gospodarskih družbah. Določenih je sedem prekrškov, višina globe je za prekršek različna, odvisna je od velikosti podjetnika. Globe so določene za mikro podjetnike s prometom do 700 tisoč evrov v razponu med 200 in 800 evri, za majhne podjetnike s prometom do 8 milijonov evrov v razponu med 600 in 2000 evri, za srednje velike podjetnike s prometom do 40 milijonov evrov v razponu med tisoč 300 in tri tisoč 500 evri in največje podjetnike z letnim prometom nad 40 milijonov evrov v razponu med dva tisoč do pet tisoč evrov. Namen in cilj, ki se ga ob pregledih zasleduje, je urejenost trga in ne izrekanje glob. Le nekateri zakoni iz pristojnosti nadzora ministrstva določajo, da se lahko za storjeni prekršek izreče tudi višja globa od najnižje določene, tako na primer določa Zakon o varstvu potrošnikov, Zakon o tehničnih zadevah za proizvode in o ugotavljanju skladnosti, Zakon o potrošniških kreditih, Zakon o preprečevanju dela in zaposlovanju na črno. Kar se tiče predpisanih glob v posameznem materialnem postopku, predpisu, inšpektor kot pooblaščena uradna oseba v prekrškovnem postopku ne more izreči nižje globe od predpisane. Nižje predpisane globe lahko izreče le, če sodišče v primeru vložene zahteve za sodno varstvo tako odloči. Inšpektor lahko namesto globe izreče opomin ali opozorilo, če so izpolnjeni zakonski pogoji. Pogoji so izpolnjeni takrat, ko zavezanec odpravi ugotovljene kršitve in v času inšpekcijskega pregleda oziroma pred izdajo odločbe. Statistika kaže, da je izdanih mnogo več opozoril in opominov kot glob. Če navedem statistiko za leto 2019, je v 32 odstotkih pregledov bil izrečen prekrškovni ukrep. Od teh 32 odstotkov je bila prekrškarjem samo v 9 odstotkih izrečena globa, pri 18 odstotkih je bil izdan opomin in pri 74 odstotkih je bilo izdano opozorilo. Dodatno pa naj povem še, da odstotek izrečenih glob na vse ugotovljene prekrške v zadnjih štirih letih pada. Kot sem že poudaril, je osnovni cilj urejenost trga. Ko ste slišali iz navedenih odstotkov je tudi jasno, da se izrekajo sorazmerne kazni, kot tudi, da je sorazmernost upoštevana že pri določanju samega razpona globe. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani minister, hvala lepa za odgovor. Tudi mene in tudi podjetnike, predvsem tiste, ki ne dosegajo takšnih številk poslovanja, kot ste jih vi zdaj omenili v teh lestvica, bi vsekakor navdušilo, če bi bile za takšne prekrške, ki niso naklepni, če pride do neke manjše pomote, zmote ali da se nekaj pozabi, pa da to podjetje še nikoli ni bilo v nobenem prekršku, je normalno poslovalo, dobro delalo, zaposlovalo ljudi, plačevalo davke, da bi takšnemu podjetju izrekli opomin. Jaz pa imamo nekaj takšnih primerov pri sebi, ki govorijo ravno obratno oziroma je bila izrečena zelo zelo visoka globa za prekršek, kot sem ga že omenil, vpis v register dejanskih lastnikov. Na točki Vem je bilo v bistvu vse narejeno; z upanjem, da bo šla zadeva skozi, so seveda oni naprej delali, nakar se je ugotovilo, da naj ne bi bilo podjetje vpisano v vpis dejanskih lastnikov, ker so smatrali, da je to enoosebna družba z omejeno odgovornostjo, kar tudi dejansko naj bi bilo, ampak kljub temu so dobili tako visoko izrečeno globo, ki v bistvu lahko to podjetje pahne dobesedno v stečaj oziroma ne bo več moglo poslovati, zaposlovati ljudi in plačevati davkov. Kljub temu me zanima: Ali se boste zavzeli za to, da se izreče čim več opominov in da se tistim, ki stalno ne kršijo, pomaga, se jih opozori, se jim svetuje, da bodo pravilno izpolnjevali te velikokrat zapletene birokratske dokumente? To me zanima, prosim še enkrat, če mi lahko odgovorite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec! To je praksa, ki se zasleduje. Še enkrat poudarjam, da je odstotek izrečenih glob blede na vse ugotovljene prekrške v zadnjih dveh oziroma v zadnjih letih upadel, odstotek izrečenih opozoril pa je, obratno, v zadnjih štirih letih naraščal. Še enkrat za primerjavo. Leta 2016 je bilo 44 % vseh pregledov zaključenih s prekrškom, medtem ko je bilo leta 2019 teh prekrškov samo še 32 %. Pri pripravi novih predpisov ali pri spremembi obstoječih si prizadevamo, da bi bile globe določene v teh predpisih še vedno sorazmerne glede na težo kršitve in istočasno tudi odvračalne. Zagotovo pa v nekaterih primerih pride tudi do situacije, ko je podjetnik zaradi izreče globe resnično v težavah, kot verjetno v navedenem primeru, ki ste ga omenili, ki ga pa v tem trenutku ne morem komentirati, vendar pa ima, kot sem že povedal, tak podjetnik še vedno možnost, da pravočasno odpravi kršitev in s tem izpolni zakonsko določilo, da se mu lahko izreče zgolj opomin ali opozorilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Spoštovani minister, še enkrat hvala za odgovor, za dodatna pojasnila. Seveda me zelo veseli, da dejansko prehaja do tega, da se po opozorilu o dopolnitvi vlog ali karkoli, da se po odpravi tega izreče samo opomin. Upam in si želim, da je dejansko to tudi res. Ampak, kot mi ta primer dokazuje pa kot sem jih še nekaj drugih dobil, ker so se podjetniki obrnili name, iz tega ven ne vidim, da bi to bilo tako, kot ste vi to povedali. Vse drugo piše potem tam, kako bo treba izterjati, kako zaporna kazen, delo v javno korist in tako naprej. Veste, taki obrtniki pa privatniki, zasebniki, gospodarstveniki morajo delati, saj tega se vi dobro zavedate, in vsak dan morajo dobro delati in tudi gospodarno delati in nimajo časa hoditi po zaporih pa opravljati javna dela zato, če so naredili neko majhno napako v birokratskih postopkih. Zato se mi zdi prav, ker je ta tema dejansko tako široka – na hitro bom poskušal še nekaj primerov našteti, ki so tudi iz te kvote –, da opravimo v skladu s poslovnikom tudi širšo razpravo v Državnem zboru in morda tudi za naprej pri pripravi novih predpisov morda že pripravimo neko podlago, da ne bo prihajalo do tako visokih glob oziroma kazni, nesorazmernih. Recimo, vpis v poslovni register sem že omenil, potem davčno potrjevanje računov mikro podjetja; skupni promet niti 50 tisoč evrov, neka napaka, nenaklep – visoke globe. Davčne blagajne imamo, naredimo poenostavitve in naredimo vstopne in izstopne račune. Globa za napake voznikov, na primer v postopku cestninjenja. Nenamerna napaka voznika v postopku cestninjenja. Lahko bi bil tudi primer, da se samo prijavi – tega pri nas ni –, do roka za odpravo napake, kazni so neprimerljivo višje kot v Avstriji in Nemčiji. Bolj življenjski nadzor pri gostincih, na primer, kjer ni objektivnega nadzora, je subjektivna presoja inšpektorja. Recimo, en inšpektor gre na teren in kar naenkrat oglobi deset gostinskih lokalov, prej so pa hodili neki inšpektorji okrog pa jih dolgo niso. Skratka, tukaj je precej teh glob, ki bi se jih lahko dotaknili v tej splošni razpravi. V Sloveniji smo spremljali milijonske odpise dolgov, pranje milijard denarja, desetine milijard je šlo iz Slovenije, kraje družbenega premoženja, plačilna nedisciplina, ki jo morajo ti mali obrtniki potem financirati, ta podjetja, predvsem državna, ki z javnim denarjem gradijo projekte in tako naprej. Tukaj je kup stvari in težav. Recimo, pri teh visokih prekrških, teh, o katerih sem zdaj govoril, ki so tudi kazniva dejanja, so globe ali pa kazni dobesedno take kot pri teh majhnih. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod poslanec. Nisem slišal vašega postopkovnega predloga. [[oglašanje iz dvorane]] Ah, se opravičujem. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 29. januarja, v okviru glasovanj. Boštjan Koražija bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor, Simonu Zajcu. Izvolite.
Spoštovani, hvala za besedo! V zadnjih desetih letih je reka Drava večkrat prestopila svoje bregove ter poplavila območje Spodnjega Podravja, ptujsko območje pa ormoško območje. Ob teh poplavah pride do trajnih posledic, poškodovane so stanovanjske hiše, poslovni objekti, predvsem pa tudi pride do uničenja obdelovalnih rodovitnih kmetijskih površin. Glede na to, da je tam ogromno kmetovalcev, ki so odvisni od tega, se pravi, potem ostanejo brez prihodka, pa tudi prehrambena samooskrba je potem slabša. Dejansko prebivalci na tem območju so se obrnili na mene in so zelo, zelo obupani, ker ne vejo, kaj jih čaka. Tudi sam, moram priznati, sem se lansko leto novembra zjutraj zbudil, pa je bil alarm za naravno nesrečo. In ko ta sirena zatuli, se človek res strese in zdrzne, sem se pa odpravljal ravno takrat v Državni zbor na sejo. Res greš z neprijetnim občutkom od doma, ker ne veš, kaj se bo zgodilo oziroma kaj te čaka, ko se boš vrnil nazaj. Ker vem, da je Slovenija članica oziroma sodeluje v teh projektih FRISCO-1 in FRISCO-2, ki sta meddržavna projekta med Hrvaško in Slovenijo, kjer se raziskuje, kako bi čim boljše sanirali oziroma tudi obvarovali in zgradili zaščito na teh protipoplavnih območjih. Zanima me sledeče. Ker sem pač tip človeka, ki je bolj doer, se pravi, da gre na teren pa pogleda stvari pa se malo pozanima, sem bil na terenu in sem naredil zelo zanimivo fotografijo – lahko še enkrat pokažem tudi ministru. Moram priznati, da sem bil zelo vesel, da se res nekaj dogaja, da se dela nasip in te zadeve, ampak slaba novica tega je, da se ta nasip dela oziroma se ureja na hrvaški strani, ne v Sloveniji, in to za projekt FRISCO-2. Zato me zanimajo podatki o projektu FRISCO-2: Kakšna je njegova časovnica, skupni finančni okvir in načrtovani cilji, sploh za slovenski del? Znotraj tega projekta me specifično tudi zanima: Koliko sredstev odpade na ureditev protipoplavne zaščite na Dravi sploh? Rad bi tudi opozoril na dejstvo, da je bil FRISCO-1 bolj namenjen birokratskim zadevam, FRISCO-2 pa je namenjen bolj projektom, ki bojo dejansko v fizični obliki obvarovali ljudi pred poplavami. Potem pa me še tudi zanima: Kateri projekti na ministrstvu še potekajo z namenom protipoplavne zaščite na reki Dravi, zlasti za območje Ptuja in Ormoža? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala. Mogoče za start, poplavna ogroženost je v Sloveniji močno prisotna, v resnici in to se s časom ne bo izboljšalo oziroma problem, ki ga prinašajo podnebne spremembe, je takšen, da sicer količina padavin bo na območju Slovenije ostala enaka po modelih in predvidevanjih Agencije Republike Slovenije za okolje, ampak se bo pa zmanjšalo število dni, v katerih bodo te padavine padle. Kar pomeni, da takrat, ko bo padalo, bo ta količina tako velika, da bo prihajalo do prestopanja rek in da bodo poplave vedno bolj pogoste. Zato so ti ukrepi, ki jih izvajamo, tako zelo pomembni. Pa ne samo protipoplavni ukrepi, ampak tudi to, kjer se nam velikokrat očita, da delamo poplavne karte tam, kjer ne bi bilo treba, in zakaj to počnemo, ljudje bi radi gradili, proti rekam bi se širili. Ampak se je treba zavedati, da poplavna ogroženost obstaja, je verjetno tudi, da bo vedno večja in se je tega treba držati. FRISCO 1 je lanskega avgusta bil zaključen. FRISCO 1 so bili negradbeni projekti in so bili v bistvu priprava za FRISCO 2, ki pa sedaj tudi že poteka. FRISCO 2 je razdeljen v več faz. Prva, se pravi 2.1 na Vonarjih, je že zaključena, mislim, da smo novembra tisto pregrado tudi otvorili skupaj s hrvaško stranjo. Fazi 2.2 na Muri in 2.3 na Dravi pa sta že v teku. Gradbena dela, če gremo na to, kar ste me spraševali – 2.3. Na hrvaški strani res že potekajo, in sicer tam gre za rekonstrukcijo oziroma višanje obstoječega protipoplavnega zidu Otok Virje–Brezje. Hrvaška stran pa bo iz naslova LIFE projekta tudi izvedla izravnalne ukrepe na sami strugi. Mi pa čakamo, namreč zaradi tega, ker na naši strani je pa Natura 2000 in bomo začeli avgusta zaradi tega, ker takrat bo vpliv na habitate na tistem delu najmanjši in takrat šele lahko začnemo z našim delom. Tako predvidevamo časovnico zdaj, da bomo med 15. avgustom in 30. novembrom tudi na naši strani te posege izvedli. Gre pa za to, ker je tam obrežni gozd na območju in je v neposredni bližini posega ter struge reke Drave, ki prestavlja habitat znotraj številnih kvalifikacijskih vrst in habitatnih tipov. Zato pred 15. avgustom naša stran tam ne more začeti z gradbenimi deli. Ukrepi so pa namenjeni povečanju pretočnosti struge Drave z ureditvijo rokava Mala vas na desnem bregu Drave. Namen investicije je razbremenitev erozije desne konkavne reke Drave z ureditvijo rokava reke Drave na obstoječi zaraščeni sipini, po katerem bo pri visokih vodah Drave odtekal del pretoka. Predvideno je, da bo zaradi preusmeritve matice toka desna konkavna brežina manj obremenjena in da bo nadaljnji razvoj rečne morfologije potekal v formiranju struge z večjim odmikom od regionalne ceste Ptuj–Zavrč. To pomeni, da bo obravnavani ukrep pozitivno vplival na širše območje in bližnjo obstoječo cestno infrastrukturo. V skladu s Poplavno direktivo, zaščito pred poplavnimi in optimalnimi ukrepi je doseganje ciljev mogoče samo ob upoštevanju celotnega porečja, ki se v dotičnem primeru razteza čez Slovenijo in čez Hrvaško. Mogoče še glede poplavljanja kmetijskih površin. Država skrbi za celovito upravljanje z vodami. Zato smo prisluhnili tudi pozivom kmetov ob Dravi, ki so ustanovili delovno skupino Poplave ob reki Dravi. Ta se ukvarja s problematiko poplavljanja kmetijskih zemljišč, z iskanjem rešitev za zmanjšanje škode na kmetijskih zemljiščih ob poplavnih dogodkih. Naše ministrstvo se je kot aktivni član te skupine zavezalo k pripravi podrobnejšega načrta upravljanja z Dravo. Ta načrt bo pripravila naša Direkcija za vode.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani, še enkrat hvala za besedo. Bi se kar navezal na to, kar je gospod minister omenil glede te iniciative, ki je bila organizirana in se ukvarja ravno s tem, kako rešiti ta problematična poplavljena območja. Ker dejansko na ta poplavljena območja potem prinese tudi mulj, ki je zelo strupen, ker vsebuje težke kovine. Dejansko potem v resnici ne moreš kaj pametnega pridelovati oziroma se ne sme niti pridelovati potem na tistih območjih. Rad bi pa opozoril na eno zadevo, na katero so me tudi ljudje, ko sem se z njimi pogovarjal, ko sem bil med njimi, pa sem spraševal, kakšne probleme imajo. Vsi se bojijo ene zelo pomembne zadeve. Avstrijci so že poskrbeli za te protipoplavne zaščite, bolj ali manj končujejo te stvari na reki Dravi. Pa tudi zdaj, glede na to, da so Hrvati malo pred nami, pač se pravi Hrvaška, in so opozorili na to, da se bojijo, da bo nastal ravno na tem območju Spodnjega Podravja, Ptuja in Ormoža neke vrste še bolj močen poplavni žep in se bo še večja škoda potem zgodila. Se pravi, še več škode bo na poslovnih objektih, na stanovanjskih objektih in na pridelovalnih površinah. Zanima me pa tudi sledeče. Vem tudi, da ogromno denarja za sanacijo struge reke Drave daje tudi Dravske elektrarne Maribor. Zanima me: Koliko denarja nameni DEM za sanacijo struge reke Drave in poplavnih območij ob reki Dravi? Glede na to, da je sanacija v polovici Ormoškega jezera zadolžena Hrvatska Elektroprivreda, me zanima: Koliko denarja oni vložijo v sanacijo jezera in za zmanjšanje poplavne ogroženosti tega območja? Zanima me tudi: Kaj konkretno se je naredilo za rešitev problema poplavljene struge reke Drave v zadnjih petih letih na njenem celotnem toku, po celem delu, ki teče po Sloveniji? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Glede samih številk finančnih sredstev – tega nimam v glavi niti nimam pripravljenega. Bi pa izpostavil nekaj pomembnih stvari. Ko govorimo o protipoplavni zaščiti in upravljanju rek in skrbi za to, da se zmanjša škodljivo delovanje voda, je zelo pomembno gledati res ne samo consko, ampak celotno porečje. Omenili ste sodelovanje z drugimi državami, tako z Avstrijo, kot Hrvaško. Za Hrvaško sem povedal, da oni že lahko delajo, mi pač čakamo zaradi habitatov na 15. avgust. Ampak po poplavah 2012, če se jih spomnite, takrat so bile tiste obširne poplave, posledično tudi zaradi avstrijskih elektrarn. No, od takrat naprej se je pa ta sistem sodelovanja z avstrijsko stranjo izrazito izboljšal in zdaj, ko prihaja do podobnih vremenskih ekstremov, nimamo več teh težav, kot smo jih imeli 2012. In to je že posledica tega boljšega meddržavnega sodelovanja tudi na podlagi teh neprijetnih izkušenj iz leta 2012. Glede samih financ pa bi bilo najboljše, če mi pošljete oziroma zastavite pisno, pa vam bomo to posredovali. Ker teh številk, koliko kaj stane, pa res ne vem.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Tu moram pohvaliti gospoda ministra, ker res na vsa vprašanja, ki sem jih postavil ustno, ste potem še pisno odgovorili, pa še detajlno. Potem mi tudi napisali, pa s številkami predstavili rezultate. Tako pohvala vašemu ministrstvu. Vem, da ste vi kot minister še najmanj osebno odgovorni za to, ste pa odgovorni za to, da se te zadeve izboljšujejo in nisem zato tukaj, da bi vas s svojimi vprašanju spravljal v obup, ampak v bistvu, da bi vam poskušal pomagati. Mislim, da bi tudi vsi v Državnem zboru, sploh poslanci, morali biti namenjeni temu, da si pomagamo, da smo konstruktivni, ne pa destruktivni oziroma da ne iščemo samo točk, nekega nevedenja. Bom pa tudi rekel glede na to, da ima Slovenija ogromno problemov s temi poplavnimi območji. Bi prosil, da v Državnem zboru kljub temu opravimo razpravo na to temo in tudi pomagamo in ministru in ministrstvu, pa tudi naši državi sami. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 29. januarja 2020, v okviru glasovanj. Besedo ima mag. Bojana Muršič, ki bo postavila vprašanje ministru za finance dr. Andreju Bertonclju, ki pa je odsoten. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovana ministra, spoštovana ministrica! Ker minister danes ni prisoten, bi želela njegov pisni odgovor. V zvezi s kreditiranjem je bilo veliko že povedanega. Pozorno sem tudi spremljala vse odgovore. Razumem tudi vidik pristojnega ministra za izrekanje ukrepov s področja makrobonitetnega nadzora finančnega sistema, a kljub temu prvi podatki v zadnjem tromesečju preteklega leta kažejo upravičeno zaskrbljenost, kam pelje ukrep Banke Slovenije v zvezi s kreditiranjem. Zadnji podatki izkazujejo, da so se potrošniški krediti zmanjšali od oktobra 2019 do decembra 2019 za več kot tretjino, prav tako se beleži upad pri stanovanjskih kreditih za slabo polovico. Razumem – in tudi to potrebno –, da je treba preprečevati prekomerno rast kreditiranja in zadolževanja prebivalstva, a ob tem ne gre spregledati dejstva, da so prizadeti najšibkejši potrošniki, danes, ki so prepuščeni samemu sebi in tovrstno situacijo rešujejo predvsem individualno bistveno manj ugodno, kot jo ponujajo banke. V poslanski pisarni na terenu sem se v zadnjih mesecih srečevala s takšnimi ljudmi, ki so opozarjali, da si ne morejo najeti potrošniškega kredita za nakup olja, nujnega popravila v stanovanju, drv, celo za urejanje zobovja si ne morejo najeti kredita. Pri tem ne govorimo o velikih zneskih, govorim o tisoč, največ 2 tisoč evrih, ki so jih v preteklosti lahko najeli, mesečno odplačevali in pri ogrevanju do nove jeseni tudi poplačali. Danes tega več ni mogoče. Zato so se soočili s tem, da so bogati posamezniki pričeli ponujati izjemno neugodna posojila oziroma špekulativne kredite z oderuškimi obrestmi, ki so se jih morali najšibkejši posamezniki tudi poslužiti, da so danes sploh lahko na toplem. To je absolutno nedopustno, da imamo v Sloveniji banke, ki že tako ali tako pobirajo izredno visoka nadomestila za vodenje računov in tudi obresti za kredite niso majhne. Danes pa, ko posameznik potrebuje pomoč v obliki denarja, le-tega ne more dobiti. Zato so res krediti danes namenjeni zgolj populaciji ljudi, ki kreditov sploh ne potrebuje oziroma se lahko celo zgodi, da bodo bogatejši še bogatejši, saj bodo oni najeli kredit ter ga pod bistveno manj ugodnimi, bolj zaostrenimi pogoji, ponujali najšibkejšim potrošnikom. Kljub vsemu me, spoštovani minister, zanima: Kako takšen ukrep Banke Slovenije vpliva na prihodke v državni proračun glede na to, da bo manjša potrošnja prebivalstva za blago in storitve? Ali vas kot ministra za finance skrbi, da se bodo ljudje zaradi neodobrenih kreditov na naših bankah obračali na posamezne špekulativne z oderuškimi obrestmi? Ali bo tudi ta ukrep vplival na prodajo stanovanj, ki so v tem teku na trgu oziroma so v zaključni fazi pred prodajo?
Hvala lepa. Mojca Žnidarič bo postavila vprašanje ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu ter ministrici za infrastrukturo mag. Alenki Bratušek. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Moje vprašanje se nanaša na pogoje za prevoze skupin otrok. Vozila in vozniki za prevoz skupine otrok v šolo morajo izpolnjevati več posebnih pogojev. Želim pa vaju seznaniti, da ti strogi pogoji ne veljajo zgolj za prevoze otrok v šolo in iz nje, ampak jih morajo izpolnjevati tako vozila kot tudi vozniki, ki vozijo otroke na treninge, tekmovanja oziroma na njihove prostočasne interesne dejavnosti. Skupina otrok je po določbah Zakona o pravilih cestnega prometa skupina najmanj petih predšolskih otrok ali otrok, ki obiskujejo osnovno šolo in ki predstavljajo večino potnikov v motornem vozilu. Motorno vozilo, s katerim se v cestnem prometu prevaža skupina otrok, mora imeti med drugimi pogoji tudi zapisovalno opremo oziroma tako imenovani tahograf. V zadnjem času smo prejeli kar nekaj pozivov članov različnih športnih in gasilskih društev, ki se nanašajo na določila Zakona o varnosti cestnega prometa in pravilnika o posebnih pogojih za vozila, s katerimi se prevažajo skupine otrok. Glede na omenjena določila zakona in pravilnika so namreč prevozi, ki jih za svoje potrebe opravljajo društva, izenačeni s poklicno prevozno dejavnostjo. Ali kot pristojna resorna ministra za šport in cestni promet res menita, da so tako stroga pravila potrebna tudi za prostočasne interesne dejavnosti otrok, saj mora motorno vozilo imeti tahograf in s tem tudi kartico voznika ter voznik temeljno poklicno kvalifikacijo, voznik pa v delovnem dnevu, v katerem prevaža skupino otrok, ne sme opravljati drugega dela, kot je na primer vodenje ali sodelovanje pri športni, gasilski vadbi ali treningu. Navedena določila so za društva zelo rigorozna in je opravljanje prevozov otrok, čeprav za lastne potrebe, za njih precej oteženo. Zanašati se morajo na pomoč staršev, ki poleg njih opravljajo prevoz tako svojih kot tudi tujih otrok, ali pa morajo zraven lastnih kombijev društev najemati prevoze drugih poklicnih prevoznikov. Še posebej pa je nerazumljivo, da v svojih vozilih lahko prevažajo večjo skupino otrok, če se nekateri od njih starejši od 15 let. Slednja razlika je nerazumljiva, saj so tudi ti še vedno otroci. Poleg tega v tujini takšnih rigoroznih pravil ne poznajo niti jih ne zahteva zakonodaja EU. Glede na navedeno vas sprašujem: Ali boste proučili navedena določila zakona in pravilnika ter predlagali ustrezne spremembe, da bodo športna, gasilska in druga društva prevoze otrok lahko opravljala pod bolj sprejemljivimi pogoji, na primer vsaj brez tahografov in posebne usposobljenosti, ki se zahteva za prevoze v šolo v linijskem prometu, torej za gospodarske dejavnosti prevozov v cestnem prometu? Hvala.
Hvala lepa. Ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala. Hvala tudi za vprašanje, spoštovana poslanka. Prometna varnost je zame ena od ključnih točk mojega ministrovanja. Ko gre za otroke in varnost otrok, sem še bolj neizprosna in ta določba v zakonu, o kateri vi govorite, je prišla ravno po eni hudi nesreči, kjer je na žalost umrlo preveč – vsak je preveč, ampak tukaj je pa bila skupina. In kakršnokoli odstopanje od tega, kar danes velja, bi poslabšalo prometno varnost. Kot drugo. Ne da se narediti izjeme, da na primer samo za gasilska vozila ali pa samo za neka druga vozila te stvari ne veljajo. Tudi sama sem na mizo dobila to pobudo, veliko sem se ukvarjala s tem, lahko je všečna, lahko je populistična, ampak še enkrat, pri meni vedno je na prvem mestu varnost, prometna varnost, če gre za otroke, pa zame odstopanja ni. Tako ne razmišljam, da bi to določbo kakorkoli spreminjali.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport ima podobno mnenje kot Ministrstvo za infrastrukturo. Vsi vemo, zakaj so te določbe v ta zakon prišle. Torej zaradi zelo zelo hude nesreče otrok, ki so se vračali s smučarskega – mislim, da skakalnega – tekmovanja. Poglejte, to so stvari, kjer moramo narediti vse, da se nam ne zgodijo take ali podobne nesreče. In tukaj z ministrico imava identično mnenje. Skratka, varnost otrok v takih ali drugačnih prevozih naj se ne zmanjšuje in to mora biti jasno. Vse tisto, kar piše, kar tudi vi naštevate v vašem vprašanju, pravzaprav vsako sodobno vozilo že ima, kar piše v samem zakonu, tako da, bolj ko gre ta tehnologija avtomobilov naprej, so seveda varnejši tudi. In prav je, da gre naprej in prav je, da so za otroke varni. Če bi prišla – pa sedaj po ministričinem odgovoru vidim, da ne bo prišla taka pobuda na Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport –, bi lahko razmišljali. Ampak res mislim, da pri varnosti otrok ne smemo delati nobenih kompromisov. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospa poslanka, imate besedo.
Kljub temu bi, čeprav ste rekli, da ste zadevo dobili tudi na mizo, predstavila še nekaj argumentov, in sicer dodatna obrazložitev glede tahografov na primeru ravno teh gasilskih društev. Vsi vemo, da je osnovni namen tahografov v bistvu nadzirati in omejevati čas vožnje voznikov in spremljati njihove obvezne počitke. Vsa ta društva res opravljajo kratke prevoze znotraj občin in regij, opozarjajo pa na to, da v bistvu ti kombiji 8+1 tahografov nimajo vgrajenih, in gasilska društva opozarjajo, da imajo tisoč 300 gasilskih društev in tisoč 500 takih vozil. Ali bodo zdaj kar s temi vozili prevažali tudi gasilsko mladino? Ali bodo morali v teh tisoč 500 vozil vgraditi potem tahografe? Ključen, mislim da je ravno problem predvsem v tahografih, za vse ostalo se tudi sami strinjajo, da vsi ostali strogi pogoji naj ostanejo, ampak problem je s temi tahografi, ker je treba tisoč 500 tahografov vstaviti. Če imaš vstavljene tahografe, rabi voznik potem tudi kartico, da lahko vozi. Na podlagi kartice lahko dobi, če ima kodo oziroma opravljeno temeljno poklicno kvalifikacijo. Te prevoze običajno opravljajo trenerji ali pa gasilci, častniki, ki usposabljajo to mladino. Oni trdijo, da pri njih čas omejevanja vožnje ni potreben, ker gre tu za res kratke občinske, regijske prevoze. Nikjer ne gre za neke dolge prevoze. In kot rečeno, pravijo tudi na primer na obmejnih območjih, da ko se pripelje mladina iz sosednjih držav, bi vozila morala imeti vgrajen tahograf, ampak ga nimajo, ker druge države in tudi Evropska unija tega ne zahtevajo. Seveda pa se gasilci, druga športna društva in tudi mi sami zavedamo, da se ne sme zmanjševati standarda varnosti prevozov, ampak ne vem, kaj bi s samim tahografom potem lahko spremenili. Je pa še druga dilema [[izklop mikrofona]]
Žal. Tehnologija dela. Gospa ministrica, boste odgovorili? Da. Imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala. Še enkrat. Zame, ko gre za varnost, še posebej ko gre za otroke, ni odstopanja. In spoštovana poslanka, verjemite, da se z vsemi tisoč 500 vozili, ki jih imajo gasilci, ne prevažajo otroci. To je prva stvar. Ko sem dobila pobudo na mizo, sem preverila, kakšni so stroški tega tahografa – nekaj deset evrov. Zame tukaj ni odstopanja. Leta 2007, po tisti težki nesreči, ki je bila, je bila stvar spremenjena v luči čim boljše, čim večje prometne varnosti za otroke. Jaz vam povem, da svojega otroka nisem zaupala komurkoli v avto, in verjamem, da večina staršev razmišlja tako. Tahograf pa nima samo funkcije beleženja aktivnosti voznika, ampak tudi spremljanja načina vožnje. Na primer beleženje hitrosti v danem trenutku. To vsekakor omogoča natančnejšo raziskavo vzrokov morebitne prometne nesreče z vidika dveh pomembnih elementov varnosti v cestnem prometu, in sicer utrujenost voznika ter hitrost vozila v trenutku prometne nesreče in pred prometno nesrečo, če na žalost do te nesreče pride. Tako kot sem povedala, pri varnosti, še posebej pri varnosti otrok ne odstopam od tega, kar danes velja.
Hvala lepa. Lidija Ivanuša bo postavila vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti mag. Kseniji Klampfer, ki je odstotna. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani ministrici bi rada postavila nekaj vprašanj v zvezi z zelo nizko razliko med plačo in denarno socialno pomočjo, ki lahko z drugimi socialnimi transferji celo presega znesek minimalne plače. Čeprav Vlada trdi, da znižuje obremenitev dela, je med ljudmi še vedno veliko nezadovoljstva zaradi nizkih plač. Vse več ljudi tarna nad stresom, izgorelostjo, odnosi na delovnih mestih so napeti, delajo veliko ur, po produktivnosti pa zaostajamo za drugimi državami OECD. Slovenci veljamo za priden in delaven narod in nas je načeloma sram zaprositi za socialno pomoč. Zato niti ne razumem, zakaj imamo tako visoke proračunske izdatke za socialne transferje oziroma zakaj smo tako radodarni s podeljevanjem tistim, ki bi se lahko in ki bi se morali preživljati z delom. Zavod za zaposlovanje bi moral ljudem zagotoviti službo. Ko se oseba prijavi v evidenco iskalca zaposlitve, bi zavod moral poiskati primernega delodajalca. Zavod bi moral biti most med delodajalcem in delavcem vse do zaposlitve. Ni dovolj, da se nekoga zgolj pošlje na razgovor. Cilj zavoda bi moral biti zaposlitev brezposelne osebe. Ministrstvo je v odgovorih že večkrat priznalo, da zaznava nepravilnosti pri uveljavljanju socialnih transferjev, meni pa se zdi sporno to, da so do socialnih transferjev upravičeni tujci – tujci, ki sploh ne živijo v Sloveniji in jih nadzor ne sankcionira. Otroški dodatki so namenjeni otrokom, ki živijo v Sloveniji. Glede na navedeno vas sprašujem: Katere ukrepe bo mogoče letos sprejelo ministrstvo, da bi se preprečilo izkoriščanje socialnih transferjev? Zakaj je delo v Sloveniji tako nizko vrednoteno? Zakaj je razlika med minimalno plačo in denarno socialno pomočjo z dodatkom za delovno aktivnost tako nizka? Želela bi ustni odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Željko Cigler bo postavil vprašanje ministrici za infrastrukturo mag. Alenki Bratušek. Izvolite.
Spoštovana gospa ministrica, postavljam vam poslansko vprašanje v zvezi z nenormalno nizko uporabnino za tire na slovenskih železnicah, torej na viru, iz katerega naj bi se zagotavljali vzdrževanje in investicije v železnico. To zadevo v Sloveniji urejajo 15.d člen Zakona o železniškem prometu, različne evropske direktive in evropsko pravo. Dejstvo pa je, da ta člen nalaga ukrepanje Vladi Republike Slovenije za določanje višine uporabnine. In zdaj pridemo do problema. V Sloveniji uporabnino za tire zaračunava država oziroma v njenem imenu upravljavec železniške infrastrukture in ustvari okroglih 9 milijonov evrov letno, morda kakšnih 100 tisoč več, ob tem da država iz državnega proračuna vlaga v vzdrževalne investicije in v investicijo razširitev železniške infrastrukture, do sedaj 200 in še nekaj milijonov, v zadnjih letih so se te investicije povečale na preko 400 milijonov in bodo še naraščale. Od vlaganj v železniško infrastrukturo je večina namenjena za izboljšavo tranzita v smeri iz Luke Koper v zaledne države, skratka v Avstrijo, na Madžarsko, na Slovaško. Tranzit v zaledne države predstavlja kar 70 % vsega železniškega transportnega prometa v državi. Iz navedenega sledi, da z nezaračunavanjem ekonomske uporabnine Slovenija iz naslova javnih financ, iz katerega bi morali financirati dopolnilno zdravstveno zavarovanje, domove za upokojence in tako naprej, izdatno subvencionira tranzit v korist gospodarstev zalednih držav in torej vhodne stroške njihovih gospodarstev, na Madžarskem in v Avstriji. Spoštovana gospa ministrica, zanima me: Kakšni so razlogi, da Vlada Republike Slovenije podpira subvencioniranje gospodarstev zalednih držav z nezaračunavanjem ustrezne uporabnine tirov za investicije in vzdrževanje prevoznikom na železniški infrastrukturi? Na takšen način praktično manjša razpoložljiva sredstva državnega proračuna, skratka javne finance, za namene, o katerih večkrat tukaj notri govorimo, in se tudi midva skupaj strinjava, da so iz tega vira potrebna sredstva za gradnjo domov upokojencev, za dolgotrajno oskrbo in še mnoge druge vire. Prosim.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Najlepša hvala. Spoštovani gospod poslanec, redkokdaj se midva strinjava. Tudi danes bo tako, ker moje skromno mnenje pa je, da bi se mi morali potruditi in čim več tovora spraviti na železnice. Če to pomeni ukinitev uporabnine, sem jaz pripravljena predlagati tudi to. Skratka, ne dražiti in s tem še dodatno zmanjševati konkurenčnost našim železnicam, ampak zagotoviti čim boljše železnice, zato da bo čim več tovora šlo po železnicah, ker bo to imelo nešteto plusov – manj prometa, manj izpustov, bolj čisto okolje, manj stresna vožnja za ljudi, manj nesreč, večja varnost cestnega prometa. Tako da jaz tukaj ne delim vašega mnenja, da bi bilo treba to podražiti, ampak sem prepričana, da moramo narediti vse, da čim več tovora, čim več tovora spravimo na železnice.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Ne, to je dodatno. Dodatno vprašanje je pred tem. Poglejte, spoštovana gospa ministrica, všeč mi je, da se strinjava, zlasti po tej plati, da ste mi vi sami priznali, da mi, s tem ko iz državnega proračuna tam, kjer ni denarja za domove upokojence, za vlaganje v izobraževanje, v znanje [[…]]Škoda, da je šel ven gospod Pikalo, ki ni mogel dobiti – aha, se opravičujem – v državnem proračunu denarja za sofinanciranje šol in vrtcev po slovenskih občinah. Država pa, s tem ko ne zaračunava uporabe tirov za tuja gospodarstva, financira ta gospodarstva. Jemlje denar od osnovnih namenov, za kar je proračun namenjen, zato da praktično vzpostavlja nepregledne kolone tovornega prometa. Prometa, ki po drugi plati, in o tem še nismo govorili, onemogoča skorajda potniški promet na slovenskih železnicah. Ker več ko imamo tovornega prometa, manj je možnosti in prostora za izvajanje potniškega prometa. Še posebej se to pozna Ljubljani in težko ob takem intenzivnem tovornem prometu vzpostavljamo mestni oziroma regijski promet, tudi okoli mojega Celja. Vprašanje je bilo, zakaj mi kot država financiramo tuje korporacije in tuja gospodarstva, da so nam še konkurenčnejša, in zakaj za to jemljemo denar od tistih namenov, za katere bi ga morali dati: vlaganje v znanje, v izobraževanje, v socialo, predvsem pa v starejše generacije. In ko se govori, da ni denarja za ukinitev dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja – oprostite, zato ga ni, ker skozi nizko tirnino, ki je praktično zanemarjenja vredna, financiramo tuje države. Spoštovana gospa ministrica, leta 2018 je inženirska zveza s kupom strokovnjakov v sodelovanju z Državnim svetom to zadevo jasno predstavila. Zakaj se tega ne sliši? Zakaj se ravna negospodarno [[izklop mikrofona]]
Žal. Tehnologija funkcionira tudi za Levico. Gospa ministrica, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Gospod poslanec, če pogledate proračun, mislim, da [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, saj sem ga vklopila. Tako. Če pogledate proračun, mislim, da ima ministrstvo za šolstvo kakšnih 100 milijonov evrov več, kot jih je imelo v lanskem letu, tako da težko rečete, da ta vlada ne da za izobraževanje, za znanje in ne vem kaj še vse. Seveda se lahko vprašamo, ali je ta denar namenjen tudi v proračunu za vse tisto, kar mislimo, da je prav, ali še kaj manjka. Še enkrat vam povem, zakaj je moje mnenje pri tej uporabnini drugačno od vašega. Zato, ker si želim, da bi se po železnicah prepeljalo še več tovora, kot se ga prepelje danes. Zato gradimo dvotirno progo Divača–Koper, zato bo letos septembra na novo obnovljena in na polno vzpostavljena proga od Maribora do Ljubljane. V uri pa pol se boste lahko pripeljali z novim vlakom iz Maribora do Ljubljane. In še cel kup drugih projektov na železniškem omrežju bi vam lahko naštevala. Skratka, naš cilj je čim več tovora na vlake. Naš cilj ni z železnice spraviti tovornjake nazaj na ceste. Kaj vpliva na konkurenčnost slovenskega gospodarstva, se bova pa tudi verjetno zelo težko strinjala oziroma bova težko našla skupen jezik. Še enkrat, mi delamo veliko. Infrastrukturne projekte, dva velika infrastrukturna projekta smo uspeli premakniti z mrtve točke. Obnavljamo, pospešeno obnavljamo železniško infrastrukturo. Jaz bi si želela, da bi denarja bilo še več, ampak ga ni. Tak proračun, kot je, je bil sprejet tukaj v Državnem zboru. S tem bomo maksimalno, racionalno naredili čim več projektov in zelo si želim, da bi enkrat v prihodnosti – da ne rečem vse, kar je nemogoče, ampak – ogromno ogromno tovora z naših cest spravili na železnice. Verjemite, da boste na koncu s tem zadovoljni tudi vi.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o dogovoru. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, strinjam se z vašim predlogom, da Državni zbor – to je tudi moj – na prihodnji seji opravi razgovor o obravnavani temi. Sigurno pa ne razumem tega, kar mi je spoštovana ministrica gospa Bratuškova odgovorila – da naj tuje države pod čim nižjimi stroški, skoraj zastonj, preko Slovenije opravljajo transport tovora, železniški transport – ker ne vem, kaj ima Slovenija od tega. Praktično postajamo tranzitna država z vsemi negativnimi posledicami, kar nam ekološke nesreče tudi potrjujejo. Prosim za obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 29. januarja 2020, v okviru glasovanj. Besedo ima Žan Mahnič, ki bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor Simonu Zajcu ter ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Kolegice in kolegi, spoštovana ministra! Približno leto dni se že občine Gorenja vas - Poljane, Železniki in Cerkno soočajo s problemi napadov volkov. Trenutno se po podatkih, ki smo jih zbrali na terenu, tam gibljejo približno trije tropi, zaradi tega so ogroženi tudi ljudje. Otroci si ne upajo več v šolo niti jih starši ne pustijo več. Zaradi tega je 17. avgusta v Davči lansko leto minister za okolje in prostor Simon Zajc obljubil, da se bo sofinanciralo dodatne trase šolskih prevozov. Na podlagi tega je 28. avgusta Občina Gorenja vas - Poljane na pristojno ministrstvo poslala vlogo za subvencijo podaljšanjih tras šolskih prevozov, 11. septembra je bila tudi e-vloga, na podlagi e-vloge zaprosilo, naj s pomočjo Zavoda za gozdove ugotovimo območje ogroženosti otrok. 24. septembra je Zavod za gozdove ugotovil, da se volkovi pri nas pojavljajo pogosteje že v najmanj dveh tropih in da se obnašanje volkov razlikuje od vedenja volkov v južnem delu Slovenije, kjer je stalno prisoten, in da nimajo nobenih dokazov, da prisotnost volkov v takšnih razmerah v določenih situacijah ne bi mogla ogroziti tudi človeka. Potem je bil 7. oktobra poziv Osnovne šole Gorenja vas, 23. oktobra Osnovne šole Poljane. Kaj se zgodi potem? Imamo sejo občinskega sveta, proračun, poveča se postavka prevozi šolskih otrok. In jaz vprašam župana: »Ali ni minister zagotovil, da se bo to sofinanciralo?« Je rekel: »Ja, zagotovil je, ampak denarja ni, niti odločbe ni.« Potem pa 20. decembra pride mnenje, en dan prej, Biotehniške fakultete, pravi: »Verjetnost, da bi se napad volka na otroka zgodil v Sloveniji, je torej izjemno majhna, praktično blizu nič. Zato izvedba in financiranje predlaganih zaščitnih ukrepov v obliki urejenega prevoza otrok v šole in nazaj, vsaj zaradi varstva pred napadi volkov, po naši oceni nikakor ni potrebno in ni upravičeno.« Biotehniška fakulteta, na čelu z Mihom Kroflom, je imela projekt SloWolf. Tam so mastno zaslužili, zato da so preučevali volkove. So proti odstrelu vokov, menijo, da ne ogrožajo nikogar. Gledali smo zakon, gledali smo statut Biotehniške fakultete, nikjer ne piše, da je Biotehniška fakulteta pristojna za dajanje strokovnih mnenj. Potem pa sem sam prosil ministra, da naj zadevo uredi, pojasni, in je dejal, da se na podlagi 81. člena Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja zagotovijo sredstva. Še do danes občine Cerkno, Železniki in Gorenja vas - Poljane nimamo potrebne odločbe, da se ti podaljšani prevozi subvencionirajo. Spoštovana ministra, za okolje in prostor in za izobraževanje, zanima me: Kdaj bo odločba, da se subvencionirajo podaljšani prevozi? Kdaj bodo finančna sredstva za to?
Hvala lepa. Kateri bo prvi? Minister, izvolite, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Prva stvar, ki bi jo rad razčistil, je, da tega nisem obljubil, ampak sem povedal [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, saj ravno zaradi tega sem pa tudi jaz ta zapisnik pogledal. Tam sem povedal, da je eden od ukrepov tudi financiranje šolskih poti v primerih, ko gre za ogroženost zaradi velikih zveri, župana je to zanimalo in sem rekel, da bomo poslali gradivo. To je bilo to. Potem pa sem, ko je prišel k nam poziv ministrstva za izobraževanje, da se opredelimo do tega, jaz v dopisu napisal, da čeprav volkovi ne napadajo ljudi in čeprav je takih primerov zelo malo, pa zaradi same prepletenosti pašnikov in poti, zaradi takšne naseljenosti in ker so volkove tolikokrat opazili v bližini naselji, vseeno priporočamo, da kljub mnenju Biotehniške fakultete to pot financirajo. Od tod naprej bo pa minister podal odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Da nismo okrog in dolgi in tako naprej, zelo preprosto. Kar se nas tiče, bomo financirali, torej Cerkno, Gorenja vas - Poljane, Železniki, samo primerno podlago potrebujemo. Tako kot je minister že rekel in kot je tudi 8. 1. napisal, je Zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja tisti, ki nam daje to podlago. Če sem jaz prav razumel, pa potrebujemo strategije ter akcijske načrte za upravljanje populacije volka v Sloveniji, saj so bili zadnji načrti, če jaz prav vem, iz leta 2009. Ampak kar se nas tiče, bomo financirali tem občinam, tako kot financiramo že 21 drugim, kjer gre predvsem za ogroženost pred rjavim medvedom. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za odgovor, da boste financirali. Zdaj pa prosim še za odgovor, kdaj boste začeli delati. Mnenje Biotehniške fakultete, gospod minister, ni strokovno mnenje. Vlada Republike Slovenije je za strokovna mnenja, za strokovne podlage ustanovila Zavod za gozdove Republike Slovenije. In še enkrat bom prebral. Zavod za gozdove Republike Slovenije je izdal mnenje, ki se glasi: »Volkovi se v teh koncih,« se pravi Poljanska in Selška dolina, tudi cerkljanski del, »pojavljajo že v najmanj dveh tropih, obnašanje volkov se tukaj razlikuje od vedenja volkov v južnem delu Slovenije, kjer je stalno prisoten, in nimamo nobenih dokazov, da prisotnost volkov v takšnih razmerah v določenih situacijah ne bi mogla ogroziti tudi človeka.« Se pravi, slišali smo, da potrebujete neko podlago. Ta podlaga je lahko oziroma mora biti 81. člen, kakor je dejal minister za izobraževanje, vi ste omenjali mnenje Biotehniške fakultete, skratka tistih, ki so žal tudi v lovskih vrstah, ampak jih to malo briga, njim je važno, da s projektom SloWolf dobro služijo. Gospod minister, zanima me: Kje je podlaga, da upoštevate mnenje Biotehniške fakultete? Za strokovno mnenje ja na podlagi naše zakonodaje zadolžen izključno Zavod za gozdove Republike Slovenije, ne pa neki zaslužkarji na zavodu za gozdove. In še več, 21. januarja, se pravi prejšnji teden, je bil sestanek z EU-komisijo, kjer je direktorica direktorata gospa Tanja Bolte – ki tukaj dela izjemno škodo, ta gospa je za to področje izjemno škodljiva – prekinila našega župana gospoda Čadeža in je dejala, saj se pri vas te trase že financirajo. Pa se ne. Prosim za odgovor: Kdaj boste začeli financirati dodatne trase za prevoz osnovnošolskih otrok?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Mogoče nisem bil dovolj jasen. Nisem rekel, da se morajo zanašati na mnenje Biotehnične fakultete. V mojem dopisu sem celo napisal, da ne glede na mnenje naše ministrstvo predlaga, da se te poti financirajo.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Saj pravim, kar se nas tiče, gre očitno samo za tehnikalijo. Mi, kot rečeno, občinam že sofinanciramo za rjavega medveda. Samo da imamo prave podlage in bomo to zadevo izpeljali.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Mislim, to je res noro. Poglejte, imamo dva ministra, ki se med sabo ne moreta zmeniti in ne moreta odgovoriti na preprosto vprašanje, kdaj. Eden pravi, smo imeli mnenje Biotehniške fakultete, ki ni zavezujoče, ni potrebno. Okej. To je v redu. Na ministrstvu za šolstvo je, da to financira. Minister reče, imamo ta 81. člen, ampak potrebne so še neke tehnikalije. Kakšne tehnikalije? Kako se ne moreta dva ministra zmeniti o eni simpl zadevi?! To je, kako se bo subvencioniralo – ne vem, koliko je – približno 2 tisoč evrov več, kolikor gre za šolske prevoze na poti oziroma na neko obdobje. Danes je odstopil predsednik Vlade. Mislim, saj verjamem, da nihče ne želi biti predsednik Vlade, kjer se dva ministra ne moreta zmeniti, kako bosta zadevo financirala. Kje je podlaga, kakšne tehnikalije so problem? Še leto in pol nazaj so ti strokovnjaki z Biotehniške fakultete trdili, da sta na območju Gorenjske prisotna dva volka oziroma trije volkovi. 31. januarja nam poteče odločba za izredni odstrel petih volkov. Včeraj se nas je zbralo približno 140 lovcev, imeli smo pogon. Trije volkovi so bili v pogonu. Žal so imeli več sreče kot lovci, ampak to dokazuje, kakšno stroko imamo mi. Nekdo trdi, da sta na določenem območju dva volka, trije volkovi, na koncu se izkaže, da so trije tropi, ki hodijo na dvorišče, napadajo domače pse, ki hodijo v bližino otrok. In samo vprašanje je, kdaj se bo kaj zgodilo. Zaradi tega se je govorilo, in to piše v zapisniku, gospod minister, da ste takrat v Davči dejali, da je tudi možnost in da se bo sofinanciralo prevoze. Resnično ne razumem tega, da se oba strinjata s tem in da se bo to zgodilo, ne znata pa mi odgovoriti, kdaj. To je samo še dodaten dokaz, da je birokracija tista, ki duši to našo državo, da ministri očitno nimate nadzora nad tistimi brezzveznimi tretjerazrednimi birokrati, ki tam iz pisarn – verjetno živijo kje v Ljubljani – odločajo o tem, kako bodo živeli ljudje, kako bomo živeli ljudje na podeželju. Tako da prosim, opravimo o tem razpravo. Predvsem pa prosim, da se čim prej izda odločba o sofinanciranju dodatnih prevozov šolskih otrok v šolo. Ker ko bo enkrat prišlo do napada volka na otroka – strokovno mnenje Zavoda za gozdove to mnenje dopušča – takrat bo že prepozno.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 29. januarja 2020, v okviru glasovanj. Gregor Židan bo postavil vprašanje ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister za izobraževanje in znanost! Slovenke in Slovenci se radi veselimo uspehov naših športnikov. Vsake toliko časa v kateri izmed športnih panog poskrbimo za evforijo, ki se ji radi pridružimo tudi politiki. Dejstvo je namreč, da takšni dogodki povežejo Slovence. To so trenutki, ko se pozablja na to, kdo je kdo, iz katere politične stranke izhajamo, in to so trenutki, ko se zavemo, kako lepo bi lahko bilo, če bi tako enotno nastopali povsod in vedno. Zavedam se, da je to iluzija, ki je verjetno nikoli ne bo mogoče doseči, pa vendar, slovenski športniki v nas vedno znova izvabljajo drugo plat. In ta plat, priznajmo si, je veliko bolj človeška, v končni fazi tudi bližje našim volivkam in volivcem, kot pa plat politikov v kravatah. Prav zato, spoštovani in spoštovane, danes nosim navijaški šal namesto kravate. Tudi zato, ker bi želel spomniti na to, da slovenski šport ni samo takrat, ko se dosegajo uspehi, ampak tudi takrat, ko šport, športni objekti in športniki potrebujejo našo pomoč v smislu financiranja. Kot primer bi rad navedel prenovo zahodne tribune Ljudskega vrta v Mariboru in celotno obnovo in prenovo stadiona za Bežigradom. Problem je namreč v tem, da se taki objekti gradijo za dolgoletna obdobja javne uporabe, pri čemer jih ne bi smeli opredeljevati ozko, le v interesu ene športne panoge. Kot bivšemu profesionalnemu nogometašu mi seveda zelo godi, da se denar namenja za prenovo in izgradnjo objektov, namenjenih nogometu. Pa vendar, so tudi drugi športi in drugi športni objekti. Zakaj vedno pozabljamo na ostale športe in tudi društva, ki bi v takšnih objektih z nekaj več vložka gotovo našla svoj prostor? Zakaj se na nogometnih stadionih ne gradijo atletske steze? Zakaj niso prirejeni tudi tako, da bi se na njih lahko izvajala atletika v celoti? Smo res tako bogati, da za vsako panogo zgradimo svoj objekt? Mislim, da ne. Seveda država takšnih objektov v veliki meri ne financira, lahko pa bi z različnimi finančnimi spodbudami pritegnili investitorje v takšni obliki, da razmislijo širše in pomislijo tudi na ostale športne panoge. Moje vprašanje se glasi: Ali država ob izgradnji in prenovi športnih objektov že namenja kakšna finančna sredstva, ki spodbujajo širjenje namembnosti objekta? Če ne, je na mestu pobuda, da se o tem razmisli. Zanima me tudi: Kakšne ukrepe v zvezi s tem načrtujete? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa. Hvala tudi za to vprašanje. Prav imate, ja. Seveda niso samo športni uspehi, ampak je tudi infrastruktura, ki privede k temu, da do teh športnih uspehov sploh lahko pride. Kar se tiče širjenja namembnosti, je tako, da je odvisno tudi od arhitekture, pa še od česa drugega, kako take stvari gredo glede športnih objektov. Smo pa, jaz mislim da, zelo dobro zastavili, ko smo v 90. zastavili s športnimi telovadnicami, torej s pokritimi površinami, ki služijo tej večnamenskosti športnih dvoran. Kar se tiče denarja, je pravzaprav tako kot drugod pri nas na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport, kar se tiče investicij. Do leta 2010 je bilo približno 4 milijone evrov na leto za vzdrževanje ali pa nadgradnjo športnih objektov. Športni objekti so bili v letih med 2004 in 2006 približno v višini malo manj kot 12 milijonov, tudi vključeni v Evropski sklad za regionalni razvoj. V obdobju 2007–2013 je bilo pa tega, mislim da, okrog 86 milijonov. Med letoma 2013 in 2016 država zaradi pomanjkanja sredstev ni sofinancirala športnih objektov. Ko govorim o sofinanciranju, govorim zaradi tega, ker so športni objekti v veliki veliki večini, razen Nordijskega centra Planica, v lasti občin, torej lokalnih skupnosti, in država jih samo sofinancira. Po letu 2016 se je ta zadeva spremenila in se je pripravil javni razpis, tako da smo že v letu 2016 imeli javni razpis za sofinanciranje investicij v posodabljanje športnih objektov in v gradnjo športne opreme. Podobno, z nekoliko spremenjenimi propozicijami, se je zgodilo v letu 2017 ter v letu 2018. Pri letu 2018 je ena pomembnost, ki ste jo mogoče tudi vi izpostavili. Takrat so bile v razpisu posebej izpostavljene atletske steze s tartanom. Torej kot čisto poseben del, in je bil tudi poseben del temu namenjen. V letu 2019 smo dali poudarek na osvetlitev površin nepokritih športnih objektov, in to je bilo narejeno v skladu s kategorizacijo OKS, in vse tisto, kar je s tem povezano. Na te naše javne razpise se po navadi prijavijo občine, ki imajo v lasti ali zemljišče ali že obstoječo športno infrastrukturo, namen teh razpisov pa je, da pridemo – točno to, kar ste vi rekli – do boljše, bolj funkcionalne, če hočete nadgrajene, tehnološko posodobljene športne infrastrukture. Pri tem je pomembno, da sledimo logiki. Pa ne samo logiki, tudi prioritetam, ki so zapisane v Nacionalnem programu športa v Republiki Sloveniji 2014–2023. Mogoče je tule še ena pomembna stvar, in sicer: vsi taki športni objekti so na eni strani seveda namenjeni vrhunskemu športu, ampak na drugi strani tudi, kot temu po domače rečemo, rekreaciji, ali če želite, športu za vse. In tako mora biti. Biti morajo široko dostopni, zato da take objekte lahko uporabljajo vsi drugi – izven časa, ki je namenjen vrhunskim športnikom – če so sicer varni za njihovo uporabo. Ker pač, težko si je predstavljati za letalnico v Planici, da bi bila varna za netekmovalce – in seveda morajo biti dostopni vsem, ker to je ideja tega množičnega športa. Mi tudi spodbujamo, to moram reči, investitorje, zato da bi pristopili h gradnji športne infrastrukture, ki je namenjena več panogam. Torej ne enopanožnim, ampak več panogam. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Mislim, da je danes tudi priložnost, da naši rokometni reprezentanci čestitamo za osvojeno četrto mesto na evropskem prvenstvu. Škoda, ker nismo bili tretji. Mislim, da bi se potem vsi majčkeno nižje doli pokazali, ampak vsa čast jim. Strinjava se, da je tisti projekt za izgradnjo šolskih telovadnic za zunanjo uporabo zelo dobra stvar. S tem smo dobili neke sodobne objekte, kjer so lahko trenirali in otroci v šoli, oziroma se je izvajal pouk, in klubi. Za kakšne velike dogodke pa to ni. Jaz upam, da smo toliko ambiciozni, da si bomo privoščili tudi kakšno veliko tekmovanje. Saj pravim, v šolski telovadnici tega ne moremo izvajati, na žalost. Jaz sem mogoče malo prehitel stvar pa bom rekel, na začetku, ne vem, če ste opazili, da vas nisem poimenoval tudi za ministra za šport. Oproščam se za to zadevo, to je bilo malo provokativno. Moj namen je, da bi mogoče enkrat v bližnji prihodnosti, kakor imamo ministrstvo za kulturo, ki si zasluži to, tudi šport imel svoje posebno ministrstvo. Saj pravim, ti veliki dogodki so mogoče že v bližnji prihodnosti. Vemo, da bo v Mariboru kmalu evropsko prvenstvo za mlade nogometaše. Mogoče že takrat malo pomagamo, pomagate, ne samo z denarjem, tudi z navijanjem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa. Zadnja obnova, midva veva, teh zares velikih dvoran, je bila za evropsko košarkarsko prvenstvo. Takrat je bilo obnovljeno, kar je bilo obnovljeno, in mariborska je takrat dejansko izpadla. Zavedam se tega problema glede dvorane na Taboru, da res ni, in kolikor je meni znano – to govorim na pamet – menda celo ni dokončana, kot bi morala biti po načrtih. Ampak to je ne vem koliko desetletij nazaj. Kar se tiče našega sodelovanja pri evropskem mladinskem ali tudi pri olimpijskem festivalu mladih, ki se tudi napoveduje leta 2023 v Mariboru, smo opravili prve pogovore. Sledijo tripartitni pogovori z mestno občino, OKS in tako naprej, zato da lahko vidimo, kje z infrastrukturo, ki je na eni strani športna in na drugi strani nastanitvena infrastruktura – govorim o dijaških domovih, študentskih domovih in tako naprej – pridemo zraven, zato da bi lahko bil tak projekt, ki mislim, da zahteva okrog 7 tisoč nastanitev, uspešno izpeljan. Tako da tu moramo sodelovati. Kar pa se tiče evropskega prvenstva. V tem trenutku nimam podatkov o tem, kaj vse teče. Vemo pa, in tega se zavedamo, da je dvorano na Taboru v neki najbližji možni prihodnosti treba obnoviti. Ker Maribor si zasluži takšno veliko sodobno športno dvorano. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na naslednjo. Janja Sluga bo postavila vprašanje ministru za zdravje Alešu Šabedru. Izvolite.
Hvala lepa. Vem, minister, da veste, da v Celju v Splošni bolnišnici Celje že poteka gradnja nadomestne novogradnje pri splošni bolnišnici. To je nekaj, za kar smo se v prejšnjem mandatu izrazito trudili, nekaj, kar pacienti in zaposleni v bolnišnici že dolgo vrsto let pričakujejo, ker delajo v nemogočih pogojih. Vendarle se je gradbišče v tem mesecu končno vzpostavilo in dela so se začela, pa se je zgodilo nekaj, kar je mene povsem vrglo iz tira. Kaj se je zgodilo? Ministrstvo je nepričakovano, nenapovedano enostransko odpovedalo pogodbo za sodelovanje nadzornika pri tej novogradnji. In sicer kar z dopisom z dne 16. januarja, ki ga je poslalo obstoječemu nadzorniku. Odstop od pogodbe in odstop velja z dnem vročitve odstopa. Nadzornik je ta odstop prejel 22. januarja in od 22. januarja večmilijonski projekt bolnišnične novogradnje nima nadzornika. Vsi dobro veste, kaj to pomeni. Če ni nadzornika, dela ne morejo potekali, gradbišče je treba zapreti. Če gradbišče zapremo, dela stojijo, nastaja škoda, nastajajo tudi morebitni stroški za dodatna dela, poslabša se kvaliteta, obstaja tudi možnost, da bo nadzornik zaradi tega protizakonitega enostranskega posega iztožil odškodnino, in to je zelo neodgovorno ravnanje. Ker je na tem dopisu podpisan vaš državni sekretar in ne vi, vas najprej sprašujem: Ali je državni sekretar imel pooblastilo od vas za takšno enostransko dejanje, enostransko odpoved pogodbe za sodelovanje nadzornika pri nadomestni novogradnji pri Splošni bolnišnici Celje? Povedati je treba nekaj – to je nadzornik, ki je edina oseba pri tem projektu, ki je ves čas od leta 2011 sodelovala pri pripravljalnih delih, pri nulti fazi, tudi pri izgradnji urgentnega centra, in je edina oseba, ki do obisti, do vsake male podrobnosti pozna projekt. Nihče drug pri tem projektu ni zraven že od vsega začetka. Zanima me tudi: Zakaj ste enostransko odpovedali pogodbo za sodelovanje nadzornika pri novogradnji pri Splošni bolnišnici Celje, ker ni nobene argumentacije zraven? Zakaj niste obveščali vodstva bolnišnice? Kako mislite zdaj s projektom nadaljevati?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Hvala za vprašanje, spoštovana gospa poslanka. Res je, investicija v bolnišnico Celje je zelo pomembna investicija, saj vemo, da imamo v bolnišnici Celje tako prostorsko stisko kot tudi stisko v samih objektih in je dejansko bila investicija nujno potrebna. Pa da ne bova toliko o investiciji, vam bom poskušal zelo konkretno odgovoriti na zadeve, o katerih govorite. Najprej bi vas samo popravil, da po mojih informacijah nobeno gradbišče ne stoji in tudi ne bo stalo. Ministrstvo za zdravje ima že od leta 2015 z družbo DRI upravljanje investicij, Družba za razvoj infrastrukture, d. o. o., ki je v izključni lasti Republike Slovenije, sklenjeno pogodbo za izvajanje svetovalnih in inženirskih storitev pri investicijah v zdravstveno infrastrukturo v Republiki Sloveniji. Gre za tako imenovano horizontalno in-house sodelovanje, javno-javno sodelovanje, ko se javni organi lahko združijo z namenom zagotavljanja izvajanja javnih storitev, ne da bi bili v zvezi s tem zavezani k vzpostavitvi posebne pravne oblike za skupno izvajanje nalog javnih storitev. Pomembno pri tovrstnem sodelovanju je dejstvo, da v sodelujočih subjektih ne obstajajo kakršnikoli zasebni lastniški interesi. Takšno sodelovanje je eksplicitno predvideno v Direktivi 2014/24/EU ter v aktualnem Zakonu o javnem naročanju, ZJN-3. Šesti odstavek 28. člena ZJN-3 opredeljuje pogoje, ki morajo biti kumulativno izpolnjeni, da se lahko uporabi izjema za tako imenovani horizontalni in-house. In sicer: pogodba o izvedbi javnega naročila določa ali vzpostavlja sodelovanje med sodelujočimi naročniki z namenom zagotoviti, da se javne storitve, ki jih morajo opraviti, izvajajo ob uresničevanju ciljev, ki so jim skupni. Pri tem sodelovanju se upoštevajo le vidiki javnega interesa, sodelujoči naročniki na trgu izvajajo manj kot 20 % dejavnosti, ki jih zajema sodelovanje. Vrednost predmeta naročanja je enaka ali nižja od cene za ta predmet na trgu. Vsi zgoraj navedeni pogoji so v konkretnem primeru izpolnjeni. V zvezi s tem je Ministrstvo za zdravje že novembra 2019 pridobilo ponudbo DRI za izvajanje storitve inženirskega nadzora v okviru projekta izvedbe prve etape nadomestne novogradnje v Splošni bolnišnici Celje. Iz navedene ponudbe izhaja, da je strošek izvajanja bistveno manjši kot strošek izvajalca, ki je v preteklih fazah že izvajal projektantski nadzor. Ministrstvo za zdravje zato za izvajanje inženirskega nadzora ni pristopilo k podpisu aneksa številka 4 k projektantskemu nadzoru, temveč je za inženirski nadzor angažiralo državno družbo DRI za bistveno nižjo ceno. Podpis pogodbe z DRI tudi sledi strategiji Ministrstva za zdravje po konsolidaciji investicij in njihovem nadzoru na enem mestu. Kot se zavedate in je bilo tudi s strani Ministrstva za zdravje že ničkolikokrat navedeno, je v proračunu Republike Slovenije za investicije v zdravstvo, torej v opremo in gradnje, namenjeno odločno premalo sredstev. Zavedajoč se tega, moramo posebno pozornost nameniti racionalizaciji in ustreznemu nadzoru nad porabo tistih sredstev, ki so na razpolago. Tudi angažiranje državne družbe DRI sledi temu cilju. Ministrstvo za zdravje bo na ta način in z angažmajem družbe v državni lasti, ki kot ministrstvo za zdravje skrbi za javni interes, lažje in bolj učinkovito nadziralo porabo sredstev za investicije v zdravstvo oziroma z omenjenimi sredstvi doseglo največji možni učinek. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani minister, niste mi odgovorili na vprašanje. Niste mi odgovorili na vprašanje, ali je bil državni sekretar pooblaščen za ta korak, niste mi odgovorili na vprašanje, ali imate novega nadzornika, kdo v tem trenutku nadzoruje. Jaz imam tule v rokah pravno mnenje, v katerem piše, Odvetniška pisarna Turk ga je izdala, da mora investitor nemudoma poskrbeti za imenovanje novega nadzornika ali pa gradnjo ustaviti. O novem nadzorniku ni obveščen nihče. Po pogodbi bi moralo ministrstvo v 42 dneh imenovati novega nadzornika, ne pa z danes na jutri razrešiti starega. Možno, ja, da gradbišče še vedno obratuje, ampak obratuje, pa ne bi smelo. 22. januarja je bil nadzornik razrešen in stari nadzornik ne more priti zapret gradbišča, če ni novega nadzornika. Nikogar niste obvestili o tem, da ste imenovali novega nadzornika. Nikogar, ne predhodno pa ne zdaj. Nobenih informacij nima vodstvo bolnišnice o tem, da ste novega nadzornika imenovali, torej velja, da nadzornika ni. Če pride inšpekcija, bo gradbišče zaprla. Pravno mnenje sem vam zdaj prebrala. To je v nasprotju s tem, kar piše v pogodbi, kjer piše: 42 dni je časa za zamenjavo. Vi ste pa poslali dopis: odstop velja z dnem vročitve odstopa. Zanima me: Kdo bo nosil stroške za to, kar se je zgodilo in kar se bo še dogajalo na tem gradbišču, če ne boste nemudoma imenovali novega nadzornika?
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Državni sekretar podpisuje dokumente skladno s svojimi pooblastili. Tudi pri tem dokumentu je bilo tako. Kar se tiče pravnega mnenja, o katerem ste govorili oziroma ste ga ravnokar delno prebrali, bi vas prosil, da ga tudi dobimo. Sam ne razpolagam s tem pravnim mnenjem odvetniške pisarne, ki ste jo omenili, nisem si zapomnil imena, se opravičujem. Tako da vas prosim, če nam lahko posredujete tudi to pravno mnenje. Po mojem vedenju pa je bilo vodstvo bolnišnice o tem obveščeno. Tudi to vam lahko pisno podam, če to ni tako. Hvala.
Hvala lepa. Imate besedo za postopkovni predlog, izvolite.
Ne bom sicer predlagala postopkovnega predloga, bom pa ministru povedala, da ne drži, vodstvo ni bilo obveščeno. Ni bilo. In če bi vi z vodstvom komunicirali, bi tudi to pravno mnenje imeli.
Potem pa ne morete razpravljati. Meni je žal, gospa poslanka, ne morete razpravljati. Prehajamo v drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Žan Mahnič bo postavil vprašanje ministru za notranje zadeve Boštjanu Poklukarju. Poslanca ni v dvorani, tako da gremo naprej. Boštjan Koražija bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor Simonu Zajcu. Izvolite.
Spoštovani, hvala za besedo. Svoje vprašanje bom začel kar s konkretnim primerom, ko sem 7. julija lani gledal skozi svoje okno, ko se je zgodila zelo huda naravna nesreča na Ptuju. Zgodila se je dobesedno naravna ujma. Prišel je neke vrste, ja, skoraj že tornado in je odnesel s sosednjega bloka celo streho in jo potem dobesedno vrgel proti našemu bloku oziroma potem se je streha vrtela še naprej dol po ulici. Bila je povzročena ogromna škoda. Cena te škode, se pravi sama sanacija strehe, je stala okoli 35 tisoč evrov. Nekateri lastniki teh 25 etažnih enot so imeli sklenjene individualne zavarovalne police, ki so pokrivale tudi skupne dele. Drugi takih zavarovanj niso imeli sklenjenih. Skupno zavarovanje stavbe ni bilo urejeno. Se pravi, povprečen strošek na stanovanje se je tako gibal pri okoli tisoč 400 evrih. Zato da so lahko sploh pristopili k sanaciji, so morali lastniki zbrati polovico ocenjene vrednosti, kar v vsakem primeru ni bil majhen zalogaj. Problem etažnih lastnikov pri obeh stavbah je bil podoben – zaradi nesklenjenega skupnega zavarovanja je do sanacije te večstanovanjske stavbe prišlo šele po daljšem času, saj so posamezni lastniki morali zagotoviti sredstva za obnovo sami. Obstoječi Stanovanjski zakon namreč zavarovanje skupnih prostorov predpisuje kot obvezno le za neprofitna stanovanja, za vse ostale večstanovanjske stavbe je to samo možnost. Nekateri upravniki sami dajo pobudi stanovalcem, da zavarujejo skupne dele stavb, drugi pa tega žal ne naredijo. Zato me zanima: Ali imate mogoče kakšne podatke o nastali škodi, ki je bila posledica naravnih nesreč, na večstanovanjskih stavbah v preteklih letih? Ali imate mogoče podatke o številu zavarovanj večstanovanjskih stavb kot celote na območju Republike Slovenije in o deležu teh zavarovanj v fondu vseh večstanovanjskih stavb na območju Republike Slovenije? Glede na osnutek novega stanovanjskega zakona, katerega javna obravnava je bila zaključena konec novembra, me zanima: Ali nameravate do predloga novega zakona posegati tudi na področje zavarovanj večstanovanjskih stavb kot celote? Če nameravate, me zanima, v katero smer iščete nove rešitve in ali bi na primer nižali višino potrebnega soglasja lastnikov s 75 % na 50 %? Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Stanovanjski zakon je že končal z javno obravnavo. Mi zdajle v tem tednu končujemo še sestanke z različnimi skupinami, ki so podale svoje pripombe. Naš plan je bil, da 1. 2. 2020 damo zakon v ponovno krajšo javno obravnavo, hkrati pa v medresorsko usklajevanje. Po mojem mnenju je zakon, ki smo ga pripravili, zelo dober. Za ta zakon mi bo najbolj žal, da se je zdaj zgodilo, kar se je zgodilo. Ampak dobro, prihodnji minister, ki bo prišel, bo imel zakon pripravljen za medresorsko in ga lahko samo naprej izpelje. Zakon bo pripeljal to, da bomo dali dobro podlago za to, da končno povečamo fond javnih najemniških stanovanj, kar je bil do sedaj glavni problem naše stanovanjske politike. Res pa je, da se v našem predlogu tega dela nismo dotikali, to se pravi 75-procentnega soglasja pri zavarovanjih, vendar smo tekom javne razprave dobili veliko pobud, da bi bilo to smiselno drugače urediti, in smo se za to že odločili. Torej, ta zakon, ki bo zdaj pač počakal naslednjega, bo imel znižano stopnjo s 75 na 50 % za zavarovanje skupnih stavb oziroma stavb z več lastniki. In ta stopnja bo obveljala v primeru spreminjanja police. Natančnih podatkov, koliko je zavarovanih stavb, mi nimamo. Po nekih ocenah jih okrog 10 % ni zavarovanih, ampak to vzemite z nekoliko rezerve, ker mi teh podatkov ne zbiramo. To so neki podatki, ki smo jih dobili tekom javne razprave, ne vem pa, koliko so zares točni. Ampak še enkrat, na podlagi pripomb, ki smo jih dobili tekom javne obravnave, itak tudi na ostalih področjih, bomo zakon – ki je bil po mojem mnenju že v originalu zelo dobro pripravljen, ampak tekom javne obravnave smo bili opozorjeni še na nekatere stvari, za katere se strinjamo, da jih je potrebno spremeniti. Ena od teh je ta, da znižamo s 75 na 50 %. Kar pa še razmišljamo, je, ali bi se to zavarovanje plačevalo iz rezervnega sklada ali ne. To se moramo še notranje in z deležniki uskladiti, kaj je bolj primerno in bolj smiselno. Je pa za nas pomembno, da zakon v tem delu pripravimo tako, da bo čim več stavb – tudi zaradi takih primerov, kot ste jih vi imeli, taki primeri bodo na žalost bolj pogosti – zavarovanih. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo. Kot ste že omenili, kadar etažni lastniki ne dosežejo soglasja v višini 75 % za sklenitev skupnega zavarovanja večstanovanjske stavbe kot celote, v primeru nastale škode potem sami nosijo težo sanacije, kar ste tudi v bistvu delno že omenili. Tu jaz vidim največji problem – da v bistvu vsak etažni lastnik individualno odloča, ali bo in kako bo ter pri kateri zavarovalnici bo zavaroval svoj delež v skupnih delih večstanovanjske stavbe. Tu me zanima: Ali bi se strinjali z mojo pobudo, ki sem jo malo prej že predstavil, da se uvede obvezno zavarovanje večstanovanjske stavbe kot celote? Se pravi, da bi bilo to kot obvezno in tudi mogoče kot del pogodbe med upravljavcem in lastniki etažnih večstanovanjskih stavb, da bi mogoče tudi upravljavci prevzeli del odgovornosti in bi morali urediti to zavarovanje večstanovanjskih stavb. Glede na to, da so, kot ste prej že omenili, podnebne spremembe zmeraj hujše, neurja zmeraj hujša, nesreče zmeraj hujše, se mi zdi primerno – v bistvu nesreče to tudi narekujejo – da bi zavarovalnice spremenile neke svoje zavarovalne police in bolj detajlno dodale v svoje zavarovalne police naravne nesreče, ki so žal, sploh v mojih krajih, pa tudi v Sloveniji na splošno, pa tudi po svetu, zmeraj bolj pogoste. Tako. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Da bi šli v to smer, da uvedemo obvezno zavarovanje stavb, je z mojega gledišča – jaz sem vseeno liberalec, se mi zdi bolj pravilno, da toliko pa zaupamo, to so lastniki, ki so polnoletne osebe, njihovi presoji, da se sami za to odločijo. Ampak se pa strinjam s temi predlogi, ki so prišli, tudi z vašim, da se to mejo zniža na 50 %, ker je potem veliko lažje pridobiti dovolj veliko število soglasij za to, da se takšno zavarovanje sklene. Mislim pa, da moramo res pustiti ljudem to možnost pa jim toliko zaupati, da se znajo sami kot polnoletne osebe, ko se govori o njihovi lastni lastnini, pravilno odločiti. Na nas kot državi pa je, da jim ta postopek čim bolj olajšamo. Če pa se bo pokazalo, da tudi ta 50-procentna stopnja ne zadošča pa da imamo resne težave s tem, da prihaja množično do takšnih primerov, da stavbe niso zavarovane ali pa so slabo zavarovane, potem pa bo najbrž potrebno razmisliti tudi o takšnem koraku, kot je obvezno zavarovanje. Ampak v tem trenutku tudi iz javne razprave, iz predlogov te potrebe nismo zaznali in mislim, da bo ta meja, ki bo spuščena na 50, če bo v takšni obliki zakon sprejet, zadostovala temu, da se število stavb, ki so zavarovane, čim bolj približa 100 %. Bo pa neka splošna zavest nasploh potrebna, da je glede na vedno bolj nepredvidljivo vreme in na vedno večjo pogostost ekstremnih vremenskih pojavov pametno svoje premoženje zavarovati za takšne primere.
Hvala lepa. Gospod poslanec, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Spoštovani minister, tu se pač žal ne strinjava. Saj vemo, jaz sem zaprisežen socialist, jaz sem pač mnenja, da je skupno dobro oziroma skupna lastnina zelo pomembna, ampak spoštujem vaše mnenje in te zadeve. Bi pa omenil v luči teh podnebnih sprememb in tudi evropskega zelenega dogovora, ki je zdaj na mizi oziroma bo šel konkretno v diskurz in potem tudi v realizacijo. Predlagam, da se v Državnem zboru kljub temu na temo zavarovanja večstanovanjskih stavb in tudi skupne lastnine zavarovanja opravi razprava. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 29. Januarja 2020, v okviru glasovanj. Mag. Bojana Muršič bo postavila vprašanje ministru za zdravje Alešu Šabedru. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovani ministri! Zobozdravstvena dejavnost v Sloveniji je, kljub temu da so zobozdravstvene storitve pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, pomanjkljivo urejena. Še posebej zaznavam te težave v Mariboru in njegovi okolici, kjer je dostopnost do specialističnih storitev izjemno omejena. Bolezni ustne votline pa so zelo pomembne in so velik javnozdravstveni problem. Slabo ustno zdravje namreč pomembno vpliva tudi na splošno zdravje prebivalstva. Nekatere bolezni ustne votline so povezane tudi s kroničnimi boleznimi, posledice slabega ustnega zdravja pa vplivajo tudi na kakovost življenja in produktivnost prebivalstva. Zato je toliko bolj pomembno, da se pacientom omogoči hitro, kvalitetno in učinkovito zdravljenje ustnih bolezni. Potrebe prebivalstva so izjemno izjemno velike. Treba je izboljšati dostopnost do najosnovnejših specialističnih posegov, protetičnih nadomestkov ter omogočiti pacientom z zmanjšanimi možnostmi in posebnimi potrebami enakopravno obravnavo. Čakalna doba za endodontski pregled v Zdravstvenem domu dr. Adolfa Drolca za redni pregled je na dan 22. 1. 800 dni, za diagnozo »hitro« 707 dni, za prvi paradontološki pregled po rednem postopku 633 dni in 269 dni za hitro obravnavo. Ob tem pa bi opozorila, da so bili posamezni pacienti opozorjeni, da zaradi odhoda specializantke v javnem zdravstvenem sistemu ne sprejemajo več novih napotnic za endodontski pregled. Postavlja se mi vprašanje, kam to pelje, kje je enaka obravnava, kje bodo pacienti iskali te storitve. Ob takšnih čakalnih dobah se marsikateremu poraja, da ob terminu na te storitve sploh ne bo potreboval več te storitve. Paradoksalno lahko rečem, da lahko odnesejo posameznemu specialistu zgolj še takrat, ko pridejo na vrsto, protezo. Da ne govorim o travmah, ki jih lahko takšen pacient doživlja. Si želimo, si zaslužimo takšno zobozdravstvo? Absolutno mislim, da ne. Zato me, spoštovani minister, zanima: Ali Ministrstvo za zdravje skupaj s strokovno zdravstveno sfero na področju zobozdravstva ter specialističnega zobozdravstva išče rešitve? Kakšne ukrepe na tem področju s strani Ministrstva za zdravje lahko pričakujejo pacienti, da se bodo čakalne dobe v zobozdravstvu skrajšale in bodo storitve dosegljive vsem pod enakimi pogoji? Hvala za prvi del odgovora.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Hvala za vprašanje, spoštovana gospa poslanka. Ministrstvo za zdravje je konec leta 2018 imenovalo delovno skupino za pripravo strategije ustnega zdravja za obdobje 2020–2029. Delovna skupina je sestavljena iz predstavnikov Ministrstva za zdravje, Zdravniške zbornice Slovenije, Nacionalnega inštituta za javno zdravje, Medicinske fakultete, Stomatološke klinike UKC Ljubljana in predstavnikov Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije. V okviru priprav strategije je bila tudi s strani Zdravniške zbornice Slovenije imenovana delovna skupina, kjer so potekali dodatni sestanki za pripravo usklajenih mnenj in gradiv. Naloga delovne skupine je bila pripraviti strategijo zobozdravstva, ki vključuje seznanitev z obstoječo dokumentacijo in določitev poglavitnih domen določitve indikatorja zdravstvenega sistema na področju zobozdravstva, analizo stanja indikatorjev zdravstvenega sistema na področju zobozdravstva v državi ter določitev strategije razvoja področja oziroma indikatorjev, vključno z določitvijo področij, ki jih je oziroma jih bo treba razvijati. Delovna skupina je izvedla aktivnosti, rezultat dela pa je pripravljen predlog strategije ustnega zdravja za obdobje 2020–2029. Namen strategije ustnega zdravja v Sloveniji je ohranjanje in krepitev ustnega zdravja za vse populacijske skupine skozi vsa življenjska obdobja. Cilji strategije ustnega zdravja pa so usmerjeni v tri ključne segmente: prvi je zakonodajni, drugi materialni in kadrovski viri ter tretji je spremljanje ustnega zdravja. Strategijo ustnega zdravja za obdobje 2020–2029 je potrdil tudi že razširjen strokovni kolegij za zobozdravstvo. Sedaj ga mora obravnavati samo še Zdravstveni svet, predvidoma na svoji seji v mesecu februarju. Po sprejetju strategije se bo takoj pristopilo še k akcijskemu načrtu za samo implementacijo in pa izvedbo strategije. Problem, ki ga navajate glede čakalnih dob za endodontski pregled in paradontološki pregled, je poleg nezadostnega števila specialistov za navedeni specializaciji tudi to, da gre pri endondontiji za novejšo specializacijo od leta 2010. Prav tako se specializacije zdravnikov in zobozdravnikov lahko izvajajo le pri izvajalcih, ki izpolnjujejo organizacijske, kadrovske, materialne in druge pogoje in so pooblaščeni za izvajanje specializacij. Če pri teh izvajalcih ni prostih delovnih mest za izobraževanje specializantov, razpis specializacij ni možen. Zato sta bili v letu 2019 razpisani le dve specializaciji za paradontologijo, za specializacijo iz zobnih bolezni in endondontije pa zaradi zasedenosti specializantskih delovnih mest v letu 2019 ni bilo razpisanih mest. Ministrstvo za zdravje je že večkrat dalo pobudo na Zdravniško zbornico Slovenije za povečanje števila pooblaščenih zavodov, kjer se lahko izvajajo specializacije iz endondontije, zobnih bolezni. Zdravniška zbornica Slovenije pripravlja spremembe na tem področju. S tem bo omogočen tudi razpis večjega števila specializacij. Prav tako pa je Ministrstvo za zdravje v odredbi o zgornji meji števila ponudb za delo za leto 2020 prvič po letu 2019 določilo kvoto tudi za specialiste doktorje dentalne medicine kljub nasprotovanju Zdravniške zbornice Slovenije. Na Ministrstvu za zdravje se zavedamo tega problema in problema predolgih in nedopustno dolgih čakalnih dob, zato izvajamo ukrepe, ki sem jih tudi navedel. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod minister za vašo obrazložitev oziroma to strategijo. Fino, da je strategija napisana, da jo je RSK že potrdil. Glede na program, ki je v letu 2019, za endodonte ni bilo razpisanih specializacij, je tudi povsem jasno. Res je tudi, da je trenutno v Sloveniji več zobozdravnikov in so ti le nad povprečjem, vendar v zelo kratkem času se jih bo veliko tudi upokojilo, zato bo v zelo kratkem času prišlo do pomanjkanja zobozdravnikov. Zanima me: Ali podpirate program dentalne medicine na mariborski fakulteti, ki ima že več kot dve leti vse pogoje za razvoj tega programa? Vsekakor pa moram izraziti obžalovanje, da z odstopom vlade to pomeni, da fakulteta v tem letu po vsem verjetnosti ne bo mogla razpisati novih programov, kajti treba je zagotoviti novih 126 tisoč evrov. Po vsej verjetnosti je leto izgubljeno, leto izgubljenih priložnosti, in to me izjemno izjemno žalosti, kar pa bodo na dolgi rok občutili vsi pacienti. S programom dentalne medicine bi se lahko usposobilo novih 30 zobozdravnikov, posledično pa bi se s tem tudi izboljšalo zobozdravstveno stanje prebivalk in prebivalcev. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo. Izvolite.
Mogoče samo na kratko pojasnim, gospa poslanka, da Ministrstvo za zdravje podpira nov program dentalne medicine na Medicinski fakulteti v Mariboru. Pravzaprav smo veliko v stiku z vodstvom fakultete, prisluhnemo njihovim željam in pa potrebam. Skupaj odlično sodelujemo, tudi z ministrstvom za izobraževanje poskušamo najti rešitve tako za nove programe kot tudi za financiranje teh novih programov. Tako da, odgovor je da. Hvala.
Hvala lepa. Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministrici za pravosodje Andreji Katič. Izvolite.
Hvala za besedo. Ravno danes obeležujemo svetovni dan spomina na žrtve holokavsta, saj so pred 75 leti so zavezniki osvobodili taborišče Auschwitz - Birkenau. Ravno v teh dnevih Slovenijo močno pretresa dejstvo, da je Višje sodišče razveljavilo sodbo proti vojnemu zločincu, antisemitu, okupatorjevemu sodelavcu in poveljniku slovenskih domobrancev generalu Leonu Rupniku. Nad to sramotno odločitvijo se zgražajo in protestirajo različne organizacije tako zveza Združenj borcev za vrednote NOB Slovenije, Ljubljanski judovski kulturni center, Center Simona Wiesenthala, tudi v Levici smo ostro obsodili to dejanje, kajti Leon Rupnik je bil kot simbol kolaboracije na Slovenskem, med drugo svetovno vojne nedvomno odgovoren za številne zločine nad civilnim prebivalstvom ter zakonito partizansko vojsko, ki so jo med vojno priznale zavezniške sile na Teheranski konferenci leta 1943. Bil je soodgovoren za deportacijo številnih slovenskih Judov, ki so končali v nemških koncentracijskih taboriščih smrti, da ne govorim o zločinih nad simpatizerji osvobodilnega gibanja. Ne nazadnje je bil odgovoren tudi za povojno tragedijo domobranskih vojakov, kar se ne bi nikoli zgodilo, če bi upoštevali navodila vlade v izgnanstvu in številne pozive zaveznikov naj prenehajo služiti nemškemu okupatorju. Poleg vsega je na sodnem procesu leta 1946, za razliko od ostalih soobtoženih, svojo krivdo priznal in je sodbo sprejel. Razveljavitev sodnega procesa proti Rupniku odpira številna boleča vprašanja. Ne samo da je načeto dostojanstvo preštevilnim žrtvam okupatorjevega nasilja, ki so ga izvajali tudi njegovi hlapčevski sodelavci domobranci in bela garda, temveč so z razveljavitvijo na široko odprta vrata zgodovinskemu revizionizmu, rehabilitaciji kolaboracije in fašizma v Sloveniji, kar obsoja ves civiliziran svet. Tudi vaša stranka Socialnih demokratov je menda ostro obsodila to razveljavitev sodbe, zato vas sprašujem: Zakaj kot SD-jeva ministrica za pravosodje niste storili ničesar, da bi pravočasno spremenili zakonodajo, ki omogoča razveljavitve sodb vojnim zločincem? Kako komentirate dejstvo, da je Rupnik krivdo na sodišču priznal, torej mu leta 1946 ni bilo treba pojasnjevati vseh točk obtožbe, zaradi česar so na podlagi tako imenovanih procesnih napak razveljavili to sodbo? Prosim za vaše odgovore. Hvala.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Kolega minister, spoštovana poslanka. Šlo je za sodbo Vrhovnega sodišča, ne Višjega sodišča. In res, tudi sama sem bila šokirana, ko sem to sodbo videla. Vendar je bila izdana na podlagi sprememb oziroma člena zakona o kazenskem postopku, ki je bil sprejet in na podlagi katerega danes ni možno več vlagati tovrstnih zahtev, saj je Socialni demokrati, ko je bilo prejšnjič z prejšnjim zakonom o kazenskem postopku zopet poskus, da bi se vnesla ta določba, tudi zaradi naše odločitve potem zakon ni bil sprejet, kljub temu da je prinašal vrsto drugih dobrih določb za žrtve. Tudi v tem mojem mandatu, ko smo pripravljali in sprejemali zakon o kazenskem postopku v noveli N, je bil ponovno podan ta isti amandma, ki smo ga takrat zavrnili. Tako da danes to ni mogoče. Nazaj pa je, žal, nemogoče posegati. Ampak ne glede na to, karkoli se je zgodilo, ta razveljavitev ne zanika zgodovinske resnice, da je Rupnik izvajal nedopustno in vsega obsojanja vredno kolaboracijo s fašističnimi, nacističnimi okupatorji. In to je del zgodovinske resnice, ki je nihče ne more spremeniti. To priznava stroka, zgodovinska stroka tako v Sloveniji kot tudi izven. Da je šlo za nedopustno kolaboracijo v zelo veliko škodo slovenskega naroda in drugih žrtev 2. svetovne vojne v Sloveniji, izhaja tudi iz same sodbe Vrhovnega sodišča Republike Slovenije. Tako kot je naša stranka takoj reagirala in sporočila, tako kot tudi drugi pravite, to nedvoumno izhaja tudi iz stališč vseh, da cenimo pridobitve narodnoosvobodilnega boja in da brez tega Slovenije danes kot samostojne države ne bi bilo, verjetno tudi nas kot posameznikov oziroma kot naroda ne bi bilo. Kot sem rekla, sama sodba me je presenetila. Sodbe, ki zadevajo obdobje polpretekle zgodovine, vedno razburkajo javnost. Če se spomnite, leta 2017 je v primeru zahteve, ki so se nanašale na tako imenovane kočevske procese iz leta 1943, je sodišče očitke iz zahteve zavrnilo kot neutemeljene in se postavilo na stališče, da je bilo tedanje izredno vojaško sodišče po načinu formiranja, sestavi senata, tipa obravnavanih primerov in pravilih delovanja primerljivo z ureditvijo drugih sodišč med vojno. Kot pravosodna ministrica ne smem zavrniti sodbe Vrhovnega sodišča. Sodba je izdana in velja. In tudi to, da imamo sedaj neodvisno sodstvo, je pridobitev, ki smo jo pridobili po vojni na račun vrednot, ki smo jih postavili tudi z narodnoosvobodilnim bojem. Načela pravne države, delitve oblasti zahtevajo, da smo kdaj soočeni tudi s sodnimi odločitvami, ki jih nismo pričakovali, novih zahtev, kot sem rekla, za varstvo zakonitosti zoper tovrstne zgodovinske sodbe po Zakonu o kazenskem postopku ni več možno vlagati, saj se je zakonski rok iztekel in preprečili smo, da bi se ponovno podaljšal. Naj pa na koncu povem, da sem dolgoletna članica Zveze združenj borcev za vrednote narodnoosvobodilnega boja Slovenije in da nikakor ne bom nikoli pristala na to, ne glede na kakršnekoli sodbo, ne glede na vsebino odločitev, da bi bilo to podlaga za kakršnokoli relativizacijo jasnih zgodovinskih dejstev, da je bila kolaboracija z okupatorjem vsega obsojanja vredno in zavržno dejanje in da je bilo to zagotovo v zgodovini Slovenije eno najbolj zavržnih dejanj. In verjamem, tako je tudi povedala širša stroka, tako zgodovinska kot to izhaja tudi iz same sodbe, da ena procesna napaka tega dejstva nikoli ne bo mogla zbrisati.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovana ministrica, jaz dobro vem, da je dosodilo to razveljavitev Vrhovno sodišče. Tudi vem, da danes ni več možno vlagati teh zahtev, da je prišlo do določenih sprememb, vendar očitno za mnoge prepozno. To obžalujem. Tudi navajate primer in bom navedla trditev, da je pravzaprav razveljavitev te sodbe celo protiustavna. Če vas spomnim, da je Ustavno sodišče v 90. letih na podobni podlagi že odgovorilo, da določbe Zakona o kaznivih dejanjih zoper ljudstvo in državo niso bile v skladu s splošnimi pravnimi načeli, ki so jih v času njihove uveljavitve priznavali civilizirani narodi, mislim, da ste o tem govorili v vašem odgovoru. Glede na dejstvo, da je sodno varstvo zahteval eden od Rupnikovih vnukov, pa me zanima: Kako nameravate preprečiti, da bi Rupnikovi potomci dobili vojno odškodnino? Kako nameravate preprečiti, da ne bi tudi drugi zločinci in okupatorjevi sodelavci ali celo okupatorji sami zahtevali, da jim priznamo vojno odškodnino? Kako se je lahko zgodila ta razveljavitev sodbe glede na dejstvo, da vojni zločini ne zastarajo? Vemo, da so sodišča po vojni delala po svojih najboljših močeh, da bi preprečila osebna maščevanja, ker je bilo veliko različnih čustev. Vodjo taborišča Ausschwitz - Birkenau so, ko se je pojavil, ko so ga našli, obesili s pogledom na krematorij. Še dobro, da ni del slovenskega pravosodnega sistema, kajti ne vem, kaj bi danes naredili s takim človekom. Jaz mislim, ministrica, da te stvari moramo nujno preprečiti tudi v bodoče. Bolečine žrtev so tako hude, in s toleriranjem in z razveljavljenjem sodbe največjim vojnim zločincem odpiramo vrata nečemu, kar lahko vodi samo še v ponavljanje najbolj mračnih delov zgodovine.
Hvala lepa. Gospa ministrica, imate besedo.
Zagotovo. Glede na to, da je Vrhovno sodišče zdaj sodbo razveljavilo in jo vrnil nazaj na prvostopenjsko sodišče, bodo tu neki postopki naprej izvedeni in možna je tudi presoja na Ustavno sodišče. Kar pa bi bila moja pobuda in želela sem, da bi jo danes Socialni demokrati tudi sprožili, je bila to, da bi Državni zbor kot tak sprejel resolucijo, da je bil partizanski narodnoosvobodilni boj eden izmed temeljev za našo samostojno Slovenijo, za našo državo, da smo se ohranili kot narod. Ne glede na to, kaj se je zgodilo tudi na podlagi tega, da smo tukaj v Državnem zboru oziroma da so tukaj v Državnem zboru sprejeli takšno zakonodajo, ki je omogočila potem tudi vse te procese, nedvoumno tudi Državni zbor kot najvišja institucija obstoja kolaboracijo in zgodovinski spomin je, da je partizanski narodnoosvobodilni boj tisti temelj za našo državnost in da je sodelovanje z okupatorjem izdajstvo, da so zaradi tega trpele družine, Slovenija kot taka, da bi nas okupator želel izbrisati z obličja zemlje, zato je to vsega obsojanja vredno dejanje. Mislim, da bi bil to tisti velik korak, žal so danes dogodki prinesli drugačen razplet, verjamem pa, da bo v prihodnosti to tudi tisto, o čemer bi lahko Državni zbor kot tak razmislil in takšno resolucijo tudi sprejel. Imamo vrsto drugih pobud za izdajo resolucij. Zagotovo mislim, da bi bila to takšna, ki bi bilo potrebna, sploh v luči vseh obletnic, sploh v luči tega, da se danes ponovno, žal, pojavljajo oblike fašizma, nacizma in da je treba tudi mlajše generacije nekako spomniti in opomniti, da se te zgodbe nikoli več ne zgodijo. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, imate besedo za postopkovni predlog. Izvolite.
Najlepša hvala. Glede na to pobudo ministrice, imam možnost dati proceduralni predlog, da na naslednji seji Državnega zbora opravimo razpravo o mojem predlogu oziroma vašem predlogu, da se končno jasno opredeli, kaj je fašizem in nacizem, ter da je narodnoosvobodilni boj tisti, ki je pomagal Sloveniji do samostojnosti in do tega, da imamo sploh svoj jezik in svojo državo. Vemo, da nas je okupator hotel zbrisati z obličja Zemlje in vsi, ki so mu pomagali pri tem, so pač vredni vse obtožbe in obsodbe. Zato mislim tudi ob dejstvu, da je ogromno okupatorjevih sodelavcev živelo še daleč naprej, po Argentini in povsod drugje, celo Vuk, sin Leona Rupnika je, ko govorijo o povojnih pobojih na Koroškem, pobil en cel bataljon partizanov. Ker se te ljudi slavi in glede na to, da mladi ljudje danes v Sloveniji ne vedo, kdo je bil napadalec in kdo je branil, da celo partizane imenujejo banditi, tako kot so jih imenovali naši napadalci in zavojevalci, je zadeva zelo pereča. Kako se bodo mladi ljudje odločali v prihodnosti, če ne poznajo preteklosti in če je ne znajo ovrednotiti? Mislim, da je skrajni čas, da končno povemo, kaj je prav, kaj je narobe, kdo je bil na pravi strani, kdo napačni, kajti sprava je bila dosežena že leta 1945. To, kar smo počeli po letu 1990, pa ni dobro za Slovenijo, razkraja jo v njenem bistvu, in to obsoja cela Evropa. Vemo, da je Evropa nastala na osnovi antifašizma, zato je 9. maj praznik Evrope, ni pa, tako kot danes govorijo, nastala na krščanskih vrednotah, ker ji govori že sam praznik Evrope. Zato moramo, če hočemo ohranit vrednote, ki jih imamo, če hočemo ohraniti mir, ki ga imamo, demokratično ureditev in prihodnost za bodoče rodove, je treba opraviti razpravo o predlogu, ki ste ga vi spodbudili, jaz ga po poslovniku lahko podam, o tem, da se končno obsodi kolaboracija. Hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v sredo, 29. januarja 2020, v okviru glasovanj. Mag. Andrej Rajh bo postavil vprašanje ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovani minister! Na območju severovzhodne Slovenije te dni ponovno poteka živahna razprava, v katero je potisnjen Center za sluh in govor v Mariboru. Gre za osrednjo inštitucijo na območju severovzhodne Slovenije, ki obravnava gluhe in naglušne otroke in odrasle, otroke in odrasle z govorno-jezikovnimi motnjami ter otroke z avtističnimi motnjami. Zavod od leta 2002 domuje na lokaciji na Vetrinjski ulici. Takrat je imel 44 učencev. Danes izvaja program na dveh lokacijah, izvaja pa program vrtca, osnovne šole, zdravstveno dejavnost in mobilno enoto. Vrtec in osnovno šolo obiskuje okoli 270 otrok, mobilna služba oskrbuje cca 300 otrok, zdravstveni dispanzer pa obravnava več kot 5 tisoč različnih otrok in odraslih. Delež gluhih otrok je relativno majhen, medtem ko se med varovanci povečuje delež otrok in mladostnikov ter odraslih z govorno-jezikovnimi motnjami in avtizmom. Tako ni nič neobičajnega, da pri posamezniku obravnavajo od 3 do 6 motenj hkrati. Kot sem že prej povedal, zavod zaradi utesnjenosti deluje na dveh lokacijah. Prvi objekt predstavlja nekdanjo otroško bolnišnico, v drugem pa si prostore delijo z dijaki v dijaškem domu. Leta 2010 je bila pripravljena projektna dokumentacija na nivoju idejne zasnove. Od takrat se je število varovancev in zaposlenih več kot podvojilo – v šoli s 100 na 200. Omenjeni projekt tako ni več ustrezen. Tudi sam sem dobro seznanjen z razmerami v zavodu, saj sem si razmere ogledal na terenu. Majhne igralnice, površine 20 kvadratnih metrov, v katerih biva 6 otrok s posebnimi potrebami, niso primerno okolje za njihov razvoj in njihovo delo. Prav tako ni primerno, da zunanji pacienti – teh je več kot 5 tisoč na leto, ki prihajajo na zdravstveno, logopedsko in specialnopedagoško obravnavo – niso fizično ločeni od prostorov, ki jih uporabljata vrtec in šola. Spoštovani minister! Že v preteklosti, natančneje leta 2009 je na vašem ministrstvu bilo naslovljeno enako vprašanje. Od takrat se glede reševanja prostorske stiske ni nič bistveno premaknilo. Zato vas ponovno sprašujem: Ali je ministrstvo seznanjeno z razmerami v zavodu? Ali pripravlja kakšno časovnico za razreševanje teh zadev? Ne glede na to, kaj boste povedali, bi pozval, da začnete skupaj v sodelovanju z ministrstvom v medresorskem sodelovanju z Mestno občino Maribor iskati lokacijo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ja, ministrstvo se zaveda. Moram reči, da tudi spremlja situacijo. Na žalost se več kot s tem ne moremo pohvaliti. Obiski na terenu, sestanki, tako kot ste tudi sami opisali, v preteklih dneh in tednih malo bolj intenzivni ravno zaradi dogajanja okrog Dijaškega doma Maribor. V Dijaškem domu Maribor Center za sluh in govor Maribor že zdaj gostuje. Potrebuje pa center 52 učilnic, potrebuje telovadnico za 61 ur športa, 8 ur obveznih in neobveznih izbirnih vsebin in tako naprej in tako naprej. Če bi, govorim o tem, da odločitev ni sprejeta, ampak če bi intenzivirali naša prizadevanja v smeri preureditve in vsega tistega, kar je v dijaškem domu sedaj, da bi bilo še več namenjeno centru za sluh in govor, potem bi vsaj delno lahko omilili to situacijo. Ne bomo je rešili, na ta način jo bomo zelo težko rešili. Imate pa prav, da tule ni samo Ministrstvo za izobraževanje, ampak je tudi Mestna občina Maribor in verjetno tudi Ministrstvo za zdravje, zato moramo v tem trikotniku sodelovati. Obenem bi tule rad tudi poudaril, da se nam obetajo iz evropskih sredstev sredstva za tako imenovane referenčne centre za otroke s posebnimi potrebami. Center za sluh in govor Maribor bi lahko postal eden od teh oziroma je že ta referenčni center. Potem bi ta denar lahko bil namenjen za reševanje te problematike. Ampak če mene vprašate, jaz mislim, da je najbližja rešitev okrog Dijaškega doma Maribor – tu pa moramo priti skupaj Mestna občina Maribor, Ministrstvo za zdravje in Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ne želite dopolniti? Dobro. Potem prehajamo na naslednje vprašanje. Poslanec Branko Simonovič bo postavil ustno vprašanje ministru za finance dr. Andreju Bertonclju, ki pa je odsoten. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani gospod minister! Regres za delovno aktivno prebivalstvo je od lanskega leta dalje razbremenjen obdavčitve. Za tiste, ki so bili delovno aktivno in so se upokojili skladno z Zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, pa pri tem letnem dodatku davčna razbremenitev ne velja. Velik del upokojenk in upokojencev letni dodatek nameni predvsem za poplačilo rednih mesečnih obveznosti, saj so pokojnine, zlasti v razmerju do dohodkov aktivnega prebivalstva, torej v odnosu do plač, precej nižje. Sam tudi ne vidim razloga po različni obdavčitvi aktivnega in upokojenega prebivalstva v zvezi s tema dvema dohodkoma. Razbremenitev obdavčitve se lahko izvede v paketu davčnih sprememb, v zvezi s tem vas sprašujem: Kdaj boste izvedli še to davčno spremembo in razbremenili letni dodatek za upokojence, ki bi bila za upokojence in upokojenke z nizko pokojnino zelo dobrodošla? Hvala za odgovor. Na podlagi 247. člena Poslovnika Državnega zbora prosim za ustni odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Dobili boste ustni odgovor na naslednji seji. Poslanec Simonovič je bil zadnji, ki je postavil poslansko vprašanje. S tem zaključujem oziroma prekinjam 1. točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v sredo, 29. januarja 2020, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 15. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Lahko noč!