Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 1. izredne seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospod Aleksander Ravnikar, gospod Janez Janša, gospod Franc Pukšič in gospod France Cukjati. Kot vidite, je z nami tudi nova generalna sekretarka gospa Mojca Prelesnik. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O BANČNIŠTVU, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, gospod predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci ter vsi ostali, ki sodelujete na današnji seji Državnega zbora! Predlog novele zakona o bančništvu je Vlada Republike Slovenije potrdila na svoji seji dne 14. oktobra 2008 in ga posredovala v Državni zbor v obravnavo po nujnem postopku. Dovolite mi, da v nadaljevanju predstavim bistvene rešitve iz tega predloga zakona. Predlog zakona predstavlja preventivni odziv na trenutno nepredvidljivost finančnih trgov in sledi sklepom, sprejetim na Ecofinu finančnih ministrov držav Evropske unije v Luksemburgu 7. 10. 2008, ko je potekala podrobna razprava o kratkoročnih odzivih na krizo na finančnih trgih in je bil sprejet dogovor, da bodo države članice za obdobje najmanj enega leta povečale obseg jamstva za vloge varčevalcev na minimalno 50.000 evrov oziroma tudi na več, če bo potrebno. Razvoj dogodkov je nedvoumno dokazal, da je z vidika stabilnosti našega bančnega sistema treba ukrepati takoj. V zadnjih dneh meseca septembra je irska vlada uvedla časovno omejeno 100% jamstvo za depozite v domačih bankah na svojem ozemlju. Sledili so popravki, med katerimi je najbolj pomemben ta, da so takšno jamstvo razširili na vse bančne ustanove na svojem teritoriju. V nedeljo, 5. oktobra 2008, je nemška vlada oznanila enak pristop. Na sejah finančnih ministrov Evroskupine in Ecofina 6. in 7. oktobra v Luksemburgu so bili sprejeti že omenjeni sklepi. Nemška vlada pa je 7. oktobra pozno popoldan potrdila svoje že napovedano stališče. Naslednji dan, 8. oktobra, je v dopoldanskih urah avstrijska vlada sprejela sklep, ki je bil v naslednjih dneh tudi uzakonjen, in sicer 100% jamstva vseh bančnih depozitov na njenem ozemlju. Taistega dne ob 20. uri pa sva z gospodom guvernerjem Banke Slovenije po podrobnem in neposrednem posvetovanju s predsednikom Vlade napovedala enak ukrep tudi na Slovenskem. Podatki nedvoumno kažejo, da do potencialnih sprememb v strukturi depozitov pri nas ni prišlo in da je sama napoved delovala nadvse učinkovito. V prihodnjih dneh je Vlada sprejela predlog zakona, ki je danes predmet vaše obravnave. Cilj predloga zakona je okrepiti nivo varovanja varčevalcev in zagotoviti primerne konkurenčne pogoje za poslovanje bank s sedežem v Republiki Sloveniji. Glavni namen sprejetja zakona je izogniti se padcu zaupanja varčevalcev v slovenski bančni sistem. Predlog zakona tudi sledi ukrepom, ki so jih sprejele sosednje države, in sicer tudi z namenom izenačenja oziroma izboljšanja konkurenčnih pogojev poslovanja bank s sedežem v Republiki Sloveniji nasproti podružnicam bank držav članic EU. Predlog zakona je včeraj obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko, ki je sprejel določene predloge amandmajev. Čeprav se ohranja dosedanja obveznost bank, da jamčijo za izplačilo posamezne zajamčene vloge do neto višine do 22 tisoč evrov, predlog predvideva, da Republika Slovenija jamči tudi v primeru, če banke s sedežem v Republiki Sloveniji ne morejo zagotoviti zadostnih sredstev za izplačilo zajamčenih vlog, pri čemer takšno situacijo ugotovi Banka Slovenije, ki poda predlog, da v tem primeru jamči Republika Slovenija. Bistveni del predloga pa je uvedba neomejenega jamstva za neto bančne vloge upravičencem po 310. členu Zakona o bančništvu. Predlog zakona določa, da se za preostanek zajamčene vloge pri banki, nad katero je bil začet stečajni postopek, v kolikor neto stanje vloga upravičenca iz 310. člena tega zakona presega 22 tisoč evrov, jamči Republika Slovenija. Izrecno se določa tudi, da spremenjeni način jamstva za bančne vloge velja do 31. 12. 2010. Ministrstvo za finance pa se zavezuje, da v letih 2009 in 2010 v sodelovanju z Banko Slovenijo preuči razmere na finančnem trgu. Na podlagi ugotovljenih razmer lahko Vlada Republike Slovenije nato predlaga spremembo zakona, s katerim se na ustrezen način spremeni višina jamstva oziroma obdobje veljavnosti tega jamstva. O stanju na finančnem trgu in morebitnih sprejetih ukrepih bo Vlada Republike Slovenije poročala Državnemu zboru, in sicer najmanj enkrat vsake tri mesece. Menimo, da je zakon dobra podlaga za primerljivo raven zaščite varčevalcev in da bo tudi pripomogel k ohranjanju in krepitvi zaupanja v slovenski bančni sistem. Zato predlagam, da Državni zbor novelo zakona sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku mag. Antonu Ropu za predstavitev poročila odbora.
Spoštovane poslanke, poslanci. Odbor za finance in monetarno politiko je v okviru 1. nujen seje dne 10. 11. 2008 obravnaval Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o bančništvu, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Osnovni cilj predloga zakona je, da kljub zaostrenim globalnim finančnim razmeram zagotovimo zadostni nivo varovanja varčevalcev ob sočasni zagotovitvi primernih konkurenčnih pogojev za poslovanje bank s sedežem v Republiki Sloveniji in s tem krepitev zaupanja varčevalcev v slovenski bančni sistem. Ob tem predlogu zakona nastopa osnovno načelo zagotavljanja neomejenega, neomejenega varstva za bančne vloge, zagotavljanje konkurenčnih pogojev poslovanju bank in hranilnic s sedežem v Republiki Sloveniji, ohranjanje in krepitve zaupanja v slovenski bančni sistem. Upoštevajo sklep Ecofina in sprejete vložene amandmaje. Dopolnjen predlog zakona, ki je pred vami, predvideva veljavnost neomejenega jamstva najmanj do 31. 12. 2010. Ministrstvo pristojno za finance, bo po predlogu zakona v letu 2009 in 2010 v sodelovanju z Banko Slovenijo preučilo razmere na finančnem trgu in bo na podlagi ugotovljenih razmer predlagalo ustrezne spremembe zakona, v kolikor bo to potrebno in smiselno. O stanju na finančnem trgu in morebitnih sprejetih ukrepih bo sicer Vlada Republike Slovenije po predlogu tega zakona poročala Državnemu zboru Republike Slovenije, najmanj enkrat na vsake tri mesece po uveljavitvi tega predloga zakona. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je predloženo besedilo preučila s stališča skladnosti z Ustavo, pravnim sistemom in v zakonodajno-tehničnem pogledu. V okviru splošnih pripomb ZPS, poleg omembe potrebne korekcije naslova, izpostavlja nejasnost oziroma vsebinsko nedoločenost uvedenih rešitev in predlaganih rešitev. Na tej podlagi je odbor na pobudo koalicijskih poslanskih skupin SD, Zares, LDS in DeSUS v dodatnem delovnem gradivu obravnaval predloge za amandmaje odbora k 1., 2., 3., in 4. členu zakonskega predloga in jih tudi sprejet. Izmed kvalificiranih predlagateljev je dne 10. 11. Poslanska skupina SDS vložila amandma k 2. členu zakonskega predloga in Odbor je amandma sprejel. Glede na sprejete amandmaje, je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerem so sprejeti amandmaji vključeni. Dopolnjeni predlog zakona je sicer sestavni del tega poročila. Spoštovane poslanke, poslanci. Ocenjujem, da je Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o bančništvu, ki je pred nami, ustrezen in dober začasni sistemski odgovor na izzive in probleme, s katerimi se v tem času soočajo slovenske banke. Odgovor, ki slovenskim varčevalcem, slovenskim državljankam in državljanom jasna sporoča. Sporoča, da so njihove vloge varne in da za njih v neomejenem obsegu jamči država. Slovenija se s tem pridružuje večini članic Evropske unije, ki so se nemudoma in ustrezno odzvale na globalno krizo finančnega sistema. Predlagam, da predlog zakona podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima dr. Matej Lahovnik v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani gospod predsednik! V Poslanski skupini Zares bomo predlog omenjenega zakona podprli. Menimo, da so razmere takšne, posebej na mednarodnih finančnih trgih, da je potrebno, da slovenska država pošlje jasno sporočilo, da so bančne vloge v slovenskih bankah popolnoma varne. Tudi zato podpiramo predlog zakona, ki uvaja popolno jamstvo države nad bančnimi vlogami, pozitivno ocenjujemo tudi stališče oziroma sklep odbora, ki je zadolžil Ministrstvo za finance, da bo v letih 2009 in 2010 skupaj z Banko Slovenije preučilo razmere in po potrebi ukrepalo, kajti trenutno velja veljavnost zakona do konca leta 2010. Podoben zakon so sprejele tudi nekatere druge države, sosednje države, in če želimo, da bančne vloge ne odtekajo v tujino in da ima prebivalstvo zaupanje v slovenski bančni sistem, potem je takšno jamstvo nujno in verjamem, da bo pripomoglo k še večji stabilnosti slovenskega finančnega sistema, zato bomo v Poslanski skupini Zares predlog omenjenega zakona tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem. Naj še jaz sporočim kratko stališče Poslanske skupine DeSUS, ki podpira vladno namero, da z nujnim postopkom čim prej pridemo do ukrepov, ki bodo olajšali sedanje razmere in ki bodo zagotavljali tisto, kar je osnovni namen. Osnovni namen je, da se zagotovi čim večja varnost teh vlog in hkrati s tem zaupanje vlagateljev v bančni sistem in sicerjšnji sistem in da se omogoči ustrezna konkurenčnost bankam s sedežem v naši državi. Pri tem je treba reči ali opomniti, da je to, kar se predvideva, v resnici preventivno ukrepanje, ki sledi nekaterim drugim ukrepom, kakor je bilo povedano že v naši soseščini, zato da bi se preprečilo morebitno poglabljanje krize, zato, da bi se preprečilo morebitno vzpostavljanje nezaupanja in tudi zato, da bi zagotovilo večjo varnost in konkurenčnost našega okolja, kakor je bilo nekajkrat danes že povedano. Presečno stanje, kakršnega danes poznamo, je takšno, da pri nas ni nekega velikega nezaupanja v sistem, o katerem govorimo. Da pri nas ni bilo prebega vlog, da torej ni bilo odliva in da ker gre v principu za občutek naših vlagateljev, za neko relativno varnost in zaupanje v sistem, kakršnega pri nas imamo. Treba se je potruditi, da ne bi morebiti mi s kakšnimi napačnimi ukrepi povzročali hektičnosti, vročičnosti naših vlagateljev in jih navajali k temu, da bi začeli razmišljati o tem, ali so doslej, ko so verjeli v naš sistem in ko niso pretakali sredstev, ravnali prav. V poslanski skupini bomo zagotovo podprli ta predlog zakona, tudi potem, ko je bil dopolnjen z nekaterimi predlogi na matičnem delovnem telesu, predvsem zavoljo tega, da se zagotovi to neomejeno jamstvo, od nič do neskončnega, ker vmes je samo še zahteva, da se od 22.000 evrov naprej odloča o tem na osnovi predloga Banke Slovenije. Torej, ocenjujemo, da je naš sistem ustrezen, da so vloge zajamčene in varne, da se ravnanje naših varčevalcev ob teh dejstvih ne bo spremenilo in da bomo torej ohranjali varčnost vlog in konkurenčnost našega okolja. Poslanska skupina DeSUS torej podpira ta zakon.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič, v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Danes sta pred nami dva pomembna zakona, prvi je Predlog zakona o spremembi Zakona o bančništvu in drugi o javnih financah. Pri tem bomo več ali manj, kot kaže, vsi enotni; no, pri drugem najbrž ne. Pri tem zakonu, o katerem zdaj govorimo, torej spremembi Zakona o bančništvu, je zgodba popolnoma jasna. Po domače povedano: "Ljudje, ki nas spremljate ali berete poročilo o delu iz Državnega zbora, država prvič deluje preventivno." Naj bo jasno, nobene krize še ni in mi delujemo preventivno. In prav je tako, da preventivno delujemo pravočasno. Drugič, zakon, o katerem govorimo, za katerega sem prepričan - govorim o Zakonu o bančništvu -, da ga bomo vsi podprli, predvsem ščiti vas, vse varčevalke in varčevalce v tej državi, na dva načina. Prvič tako, da ta zakon zahteva od bank, ki jim vi zaupate - vemo, da imamo Slovenci v povprečju 8.000 evrov na osebo privarčevanega denarja na bankah -, da je ta denar varen, bil in bo. In drugič; čeprav mi je na matičnem delovnem telesu malce čudilo, da predstavnik bank niso bili ravno navdušeni. Pa je ta zakon pomemben za to, da ni, če se slučajno zgodi kolaps katerekoli banke, tistega "Ja, sedaj pa nihče ni nič kriv, kaj bomo pa sedaj, kako bodo pa ljudje dobili denar nazaj." Ne. Popolnoma jasno je, da v kolikor se karkoli zgodi, verjamem, da se ne bo, v nadaljevanju jamči država, ta zakon to zahteva, v tem zakonu je to jasno zapisano in prav je tako. Vendar v pričakovanju - govorim v imenu Slovenske nacionalne stranke -, da banke tega seveda ne bodo izkoriščale, ker sem prepričan, da bodo vloge varne, ostajale na varnem tako kot so do sedaj, da ljudje še vedno zaupajo našim bankam, da bodo te gospodarno ravnale z vašim denarjem. V kolikor pa bi se karkoli zgodilo, pa država jamči. Bankam pa seveda še en poziv, tako kot sem povedal včeraj v imenu Slovenske nacionalne stranke, upam in želim, da tega ne izkoriščajo. Slovenska nacionalna stranka bo nedvoumno Predlog zakona o spremembi zakona o bančništvu podprla.
hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav, v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Poslanci Slovenske ljudske stranke smo v petek podprli kandidata za mandatarja z razlogom, da se Vlada čim prej oblikuje in sooči z globalno finančno krizo ali pa bolje rečeno, z gospodarsko krizo, ki že učinkuje tudi v Sloveniji. V kontekstu reševanja težav te krize sprejemamo tudi ta zakon, ki je sedaj pred nami in ga je pripravila že vlada v odhajanju. Predlog zakona predstavlja odziv na trenutno nepredvidljivost finančnih trgov in sledi sklepom sprejetim na Ecofinu, sestanku finančnih ministrov Evropske unije, dober mesec dni nazaj. Predlog zakona je pomemben iz več razlogov. V tej negotovi finančni situaciji ohranja in krepi zaupanje v slovenski bančni sistem, ki pravzaprav živi od dveh virov in eden ključnih so bančni depoziti Slovenk in Slovencev. Če s tem zakonom ne bi uvedli neomejenega jamstva Republike Slovenije za neto vloge prebivalstva, bi obstajala velika nevarnost, da bi se depoziti iz našega bančnega sistema začeli prelivati v sisteme, ki zagotavljajo boljša poroštva, kot ga ima Slovenija. Ne bi tekli prav daleč, glede na to, da sta Avstrija in tudi Nemčija že sprejeli enako načelo neomejenega poroštva. V Slovenski ljudski stranki podpiramo rešitev, da se zaščiti interes slovenskih varčevalcev in slovenskih bank in bomo ta začasni dvig jamstev za bančne vloge prebivalstva v neomejeno višino soglasno podprli. Sporočilo danes torej mora biti: Vloge Slovenk in Slovencev v slovenskih bankah so varne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Katarina Kresal v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsedujoči! Kolegice in kolegi! V Liberalni demokraciji Slovenije bomo podprli predlagane spremembe Zakona o bančništvu, saj gre po naši oceni za spremembe, ki so nujne za zavarovanje stabilnosti in ohranjanje zaupanja v naš finančni sistem, še posebej v naše banke. Svet se sooča z veliko gospodarsko krizo, z veliko finančno krizo, ki se zelo hitro seli tudi v realni sektor. In prav je, da ljudje zaupajo, da so njihovi prihranki v naših bankah na varnem. Zaupanje je eden najpomembnejših elementov nemotenega delovanja finančnih trgov in finančnih inštitucij. Danes že cel svet rešuje finančne težave z usklajenimi ukrepi, ki zagotavljajo tako likvidnost kot tudi ohranjajo zaupanje v finančni sistem. K takim ukrepom so ne nazadnje pristopile tudi druge evropske države, tudi tiste, ki so pomembne poslovne partnerice Slovenije. Predlagana rešitev Zakona o bančništvu o neomejenem jamstvu za vse vloge je potrebna. Po sprejetju sprememb bodo banke lahko normalno nadaljevale s kreditiranjem prebivalstva, še posebej pa je pomembno, da tudi s kreditiranjem gospodarstva. Za preprečevanje gospodarske krize je namreč ključnega pomena, da ustvarimo takšno zaupanje v celotnem gospodarstvu. Takšno zaupanje, ki bo podjetjem zopet omogočilo pridobivanje kreditov za njihovo nemoteno poslovanje. V tej krizi so se podjetja znašla pred zmanjšanim povpraševanjem po njihovi proizvodnji. Dodaten pritisk na podjetja, preko tega, da nimajo likvidnih sredstev za poslovanje, bi jih pripeljal v še večje težave. To bi se odrazilo v padcu njihove poslovne aktivnosti in posledično v povečanju brezposelnosti v Sloveniji. Izrednega pomena je pa, da se ti ukrepi hitro in učinkovito izvajajo tudi v praksi. To velja predvsem za tisti del določb, ki se bodo sicer sprejemale v spremembi Zakona o javnih financah, ker pri morebitnih ukrepih sodelujejo s področja bank Banka Slovenija, za zavarovalnice in pozavarovalnice Agencija za zavarovalni nadzor in pa za pokojninske sklade Agencija za trg vrednostnih papirjev. Koordinacija vseh teh inštitucij je zelo pomembna, prav za Ministrstvo za finance, zato ker te inštitucije dobro poznajo delo teh subjektov. Prav tako poudarjamo, da je izjemno pomembno, da so ukrepi čim prej drugače operacionalizirani. Tako, da bi morebitna uporaba nekaterih, predvsem jamstev za vir bank v tujini lahko tako iztekla. To ne bo dovolj, to je prvi korak in v obdobju tudi poglabljanja krize, ki je pred nami, je treba narediti več tudi za sistem kot tak. Treba je spodbujati gospodarsko rast, treba je še naprej davčno razbremeniti tako prebivalstvo kot gospodarstvo in pa pripraviti strukturne ukrepe za povečanje konkurenčnosti gospodarstva, to so pravi izidi, ki so pred to vlado. Ker meni, da so predlagani ukrepi v Zakonu o bančništvu nujni za ohranitev zaupanja v naš bančni sistem, bo Poslanski klub Liberalne demokracije, predlog zakona podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, dr. Franc Križanič. Prosim.
Poslanska skupina Socialdemokratov bo Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o bančništvu podprla. Jaz bi izkoristil ta uvod, da vam povem kontekst v katerem ta zakon sprejemamo, deloma tudi zato, ker se bo ta diskusija nadaljevala pri naslednjem zakonu, Zakonu o javnih financah. Gre za tipičen pojav sistemskega tveganja v sodobnem svetu, to je tveganje, ki izhaja iz prepletenosti gospodarskih subjektov po celem svetu. In ta prepletenost poteka deloma preko kapitalskih povezav, preko kreditov in plasmajev. Deloma pa neposredno prek vpliva na pričakovanja in potem v tem hiper avtomatiziranem svetu vpliv pričakovanj nazaj na aktivnost gospodarskih subjektov, ki morda sploh nimajo kakšne direktne medsebojne povezave. Tako se finančne krize sodobnega sveta praktično širijo in poglabljajo, brez ustrezne akcije ekonomske politike, pa tudi koordinirane akcije ekonomske politike lahko take krize povzročijo zelo dolgotrajen in globok gospodarski zastoj. Prvi primer takšne krize smo videli leta 1929. Sodobne krize, ki smo jih imeli že kar nekaj, recimo leta 1987, potem 1998, pa ta sedanja, so pa po svoji naravi še nevarnejše, vendar je bil odziv ekonomske politike na njih bolj kombiniran, močnejši in zato jih je hitreje odpravila. Lahko si postavimo vprašanje, zakaj pa nismo odpravili te krize, gledano svet v celoti, tako hitro kot smo tisto 1987 ali pa 1998. Vzrok je bil v specifični naravi gospodarskega cikla, lahko rečemo srednjeročnega. Od 2001 do 2008 je potekala izjemno hitra gospodarska rast, v kateri se je del gospodarskih subjektov preveč zadolžil. Prišlo je do inflacijskih pritiskov na področju hrane in nafte. To je povzročilo odziv centralnih bank z dvigom obrestnih mer in po zlomu hipotekarnega trga, ko določeni ljudje niso bili sposobni poravnavati višjih obrestnih mer, je sledil prvi val finančne krize. In na to krizo so se države sicer dovolj hitro odzvale, da so preprečile stečaje bank, ki so bile prizadete, ne pa dovolj hitro, da bi preprečile oženje kreditne aktivnosti bank. Temu pojavu rečemo "credit crunch", banke so na povečano tveganje reagirale s povečanjem rezervacij, z zmanjšanjem svoje kreditne aktivnosti in to je potem že januarja, februarja tega leta vplivalo na padec vrednosti delnic na svetovnih trgih, nato na padec bogastva in se zdaj prenaša že v tretjem valu na realni sektor, na padec naročil, o čemer je prej govorila gospa Katarina Kresal. Se pravi, nekoliko prepozna reakcija ali pa premajhna reakcija ob pravem času je povzročila podaljšanje te krize. V zadnjem valu se pa ta kriza podaljšuje, se pravi v tej jeseni je prišlo do dodatne poglobitve, zato ker se ekonomska politika ni pravilno odzvala na zlom ene od bank Lemans Brothers. Te banka so začele padati, ker so napak plasirale svoj kapital. In, ker se ni odzvala na zlom Lemans brother je sledil nov val finančne krize, ki smo mu ravnokar priča. Odziv slovenske ekonomske politike na finančno krizo je pač eden od odzivov ekonomske politike. Samo koordinirana akcija v svetu in Evropski unijo bo njene posledice preprečila. In to je prvi zakon, ki smo ga pripravili skupaj - odhajajoča vlada in kandidati ali Pahorjev tim za novo vlado. Jaz mislim, da so dopolnitve zakona dobre. Predhodniki so že povedali čemu služijo - služijo varnostni našega bančnega sistema, varnosti vlog, preprečujejo kakršnokoli paniko na tem področju in s tem zadržujejo kolikor toliko normalno delovanje našega kapitalskega trga, vsaj na tistem delu, ki temelji na plasmajih v banke in naprej na plasiranju teh prihrankov v gospodarstvo. Potrebni bodo tudi drugi ukrepi, tudi drugi zakon je neizogiben, tako da jaz pričakujem, da boste podprli tudi drugi zakon. Vmes smo pripravili še nekaj amandmajev, zato bom v drugem delu diskusije razpravljal predvsem o amandmajih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Černač v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Vsi ostali prisotni. Potresi na svetovnih in evropskih finančnih trgih, ki smo jim bili priča pred dobrim mesecem dni, so resno pretili tudi slovenskemu finančnemu oziroma bančnemu sistemu. Vsaj kar se slednjega tiče je v takšnih razmerah najpomembnejši hiter odziv in preprečitev panike. Vlada oziroma predsednik gospod Janez Janša in finančni minister gospod Andrej Bajuk sta se odzvala hitro in odgovorno - z javnim zagotovilom, ki je bilo dano v začetku oktobra, o neomejenem jamstvu za bančne hranilne vloge in ne le v višini 22 tisoč evrov, kot to določa veljavni zakon. Ustvarjen je bil tisti minimum zaupanja, ki je preprečil nenadzorovane in panične reakcije varčevalcev, ki smo jih gledali v nekaterih drugih državah. Zato se morda sliši paradoksalno, vendar se boste strinjali z menoj, da drži - učinki zakona, ki ga sprejemamo danes, so v največji meri že konzumirani, čeprav še ni sprejet. Seveda pa za preprečitev oziroma nevtralizacijo posledic svetovne finančne krize, ki se vedno bolj prenaša v realni sektor, samo sprememba tega zakona ne bo dovolj. Danes imamo v zakonodajni proceduri še spremembo Zakona o javnih financah, vlada Janeza Janše pa je sprejela in v zakonodajno proceduro že vložila tudi spremembo Zakona o dohodnini in spremembo Zakona o davku od dohodka pravnih oseb. Cilj obeh zakonov je davčna razbremenitev prebivalstva in podjetij ter podjetnikov, s ciljem podpore vlaganjem v tehnološki razvoj in posodobitev proizvodnje in s tem nevtraliziranje posledic gospodarske krize, ki se odraža v manjših naročilih in zmanjšani porabi. Vse te spremembe pa predstavljajo le najbolj osnovne ukrepe, ki jih je treba sprejeti čim prej. V teh razmerah, spoštovani, se ne pričakuje, da bi nam tisti, ki jim je bil zaupan prevzem odgovornosti za vodenje države, govorili, da imajo več vprašanj kot odgovorov nanje. Pričakuje se, da bodo čim prej podali zelo jasne odgovore in zelo konkretne ukrepe, ki bodo preprečili negativne učinke svetovne krize na naše gospodarstvo in s tem na položaj naših državljank in državljanov. Vlada Janeza Janše namreč deluje z omejenimi pooblastili, to vemo vsi. Tudi ni prav, da bi Vlada, ki ima mandat samo še do sestave nove vlade, predlagala ukrepe, ki bodo imeli vpliv na izvajanje politik na številnih področjih v novem mandatu. To je stvar tistih, ki jim je bilo na volitvah 21. septembra dano zaupanje volivcev za uveljavitev odgovornosti za vodenje države. Iz tega razloga sedaj tudi ni primeren čas za spremembo zakonov, ki širijo privilegije nekaterih skupin v tej državi. Takšen zakon je Zakon o spremembi zakona o poslancih, ki ga imamo danes na mizi, katerega sprejem predlagajo poslanske skupine nove koalicije s Socialnimi demokrati na čelu. Čas je za vlaganje zakonov, ki bodo preprečili oziroma maksimalno omejili vpliv svetovne gospodarske krize pri nas. Slovenija ima namreč v primerjavi s številnimi državami, ki jih je kriza zajela, kar nekaj prednosti. Finančna kriza ne pušča takih posledic na bančnem področju kot v ostalih državah, imamo relativno nizek javni dolg per capita v primerjavi z drugimi državami, stabilne javne finance in že drugo leto javnofinančni presežek. Izjemno visoka gospodarska rast v zadnjih letih, bistveno povečano število zaposlenih in malo brezposelnih so tisti temelji, na katerih lahko nova vlada gradi učinkovito politiko ukrepov, ki bodo v največji meri nevtralizirali vpliv svetovnih razmer na našem območju. Vendar pa so takšni ukrepi nujni, saj smo del evropskega in svetovnega gospodarskega ter finančnega sistema. Zato je, spoštovani gospe in gospodje iz vladajoče koalicije, skrajni čas za prevzem odgovornosti. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo novelo Zakona o bančništvu podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi amandmaji, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 7. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O JAVNIH FINANCAH, NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Bajuk, minister za finance, izvolite.
Hvala lepa gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je Predlog sprememb in dopolnitev zakona o javnih financah, ki pomeni odziv na trenutno nepredvidljivost finančnih trgov in sledi sklepom, prav tako kot prejšnji, sprejetim na sestanku finančnih ministrov držav članic Evropske unije Ecofin v Luksemburgu 7. 10. in izjavi o usklajenem načrtu ukrepov za reševanje finančne krize, sprejete na vrhu držav Evropske monetarne unije 12. 10. v Parizu, potrjen tudi s sklepi Evropskega sveta v Bruslju 15. in 16. 10. 2008. Naj tudi obrazložim, da je ta predlog posledica sodelovanja in dela na podlagi sestanka, ki ga je sklical gospod predsednik Vlade Janez Janša, ko je povabil takrat še najverjetnejšega kandidata, danes že mandatarja, gospoda Boruta Pahorja, s svojimi sodelavci na sestanek, kjer so obrazložili vse te sklepe in razvoj dogodkov, tako kot jih je dojemala in razumela Vlada. Na podlagi vseh teh sestankov in snidenj na evropskem nivoju smo potem tudi pripravili ta predlog, ki je bil včeraj obravnavan na izredni seji Odbora za finance. Izredne razmere na finančnih trgih narekujejo izvajanje izrednih ukrepov, usklajenih na ravni držav članic Evropske unije. Ukrepi pa zajemajo možnosti za povečanje kapitalskih naložb države, dajanje posojil države bankam in drugim finančnim ustanovam in izdajo državnih poroštev. Poroštev bodo deležne v skladu s tem zakonom izključno kreditne institucije, skladno z določili Zakona o bančništvu, s sedežev v Republiki Sloveniji. Upravičenci do posojil in kapitalskih naložb pa bodo poleg teh kreditnih institucij tudi zavarovalnice, pozavarovalnice in pokojninske družbe s sedežem v Republiki Sloveniji, v kolikor se bo to izkazalo kot potrebno. Upravičencem po tem zakonu naj bi omogočili dostop do likvidnosti in pripomogli k vzpostavitvi medbančnega trga. Glede na splošno volatilnost finančnih trgov in v izogib nepotrebnim, neopravičenim dvomom o stabilnosti, učinkovitosti slovenskega finančnega sistema je treba tudi v Republiki Sloveniji zagotoviti možnost za uporabo ukrepov, s katerimi bi lahko po potrebi hitro in učinkovito zagotovili, da se ohrani stabilnost slovenskega finančnega sistema. Predpostavka za učinkovitost teh ukrepov je tudi možnost za njihovo hitro izvedbo. Za tako izvedbo ukrepov je treba zagotoviti zakonsko podlago za dodatno namensko zadolževanje in izdajo poroštev na do sedaj predvidenem obsegu, določenim z Zakonom o javnih financah in Zakonom o izvrševanju državnega proračuna, brez predhodnega sprejetja rebalansa. Ukrepi bodo temeljili na podlagi nenadomestljive in obvezne presoje primernosti in potrebnosti teh ukrepov s strani nadzornih institucij. Podpisnik poroštev bo v imenu Republike Slovenije minister, pristojen za finance. Poroštva bodo izdana za namen zadolževanja na finančnem ali medbančnem trgu, kamor se štejejo vse obveznosti do drugih finančnih družb, razen obveznosti iz naslova strukturiranih finančnih inštrumentov, podrejenih obveznosti kreditne institucije in obveznosti do nadrejene osebe. Poroštva bodo izdana za obveznosti od treh mesecev do pet let. Nadomestila za izdajo poroštva bodo zaračunana na podlagi priporočil Evropske centralne banke, Ministrstvo za finance bo imelo dolžnost vsakih šest mesecev novelirati cenik. Če Ministrstvo za finance na podlagi dokumentacije iz prejšnjega odstavka in na podlagi ocene nadzorne institucije določi, da kreditna institucija izpolnjuje pogoje za pridobitev poroštva, lahko predlaga Vladi, da lahko s sklepom odloči o izdaji poroštva. Vlada lahko odvisno od vrste ukrepa, obsega pomoči in razlogov za ukrepanje sprejme omejitve glede prejemkov vodilnih oseb v družbi, vključno z opcijami na delnice družbe, omejitve v zvezi z izplačilom dividend in omejitve drugih pravic delničarjev ter druge omejitve v poslovanju, ki se na podlagi tega zakona določajo z uredbami. Omejitve trajajo do preklica oziroma najkasneje do odprodaje kapitalskih naložb oziroma odplačila kreditov po 1. členu. Poročanje Državnemu zboru bo enako kot v Zakonu o bančništvu, ki je bil ravnokar obravnavan. Na podlagi komunikacij z Evropsko centralno banko in Evropsko komisijo bodo določbe učinkovale do 31. decembra 2010. Zakon, ki je pred vami, je rezultat, kot sem omenil, sodelovanja udeleženih strani, njegovi ukrepi bodo blažili finančno krizo in pripomogli k zvišanju ravni financiranja gospodarstva ter posledično tudi gospodarske rasti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zakon je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku, mag. Antonu Ropu, za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala gospod predsednik. Spoštovani poslanke, poslanci! Odbor za finance in monetarno politiko je na 1. nujni seji 10. 11. 2008 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada, s predlogom za obravnavo in sprejetje predloženega zakona po nujnem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon preučila iz vidika skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika. Služba je v okviru splošnih pripomb, priloženih k zakonu, opozarjala na tisti del zakona, ki je povezan z izvajanjem ustave. Služba te navedbe podrobneje opredeljuje v okviru konkretnih pripomb določbam 2., 3., 4. in 5. člena. Služba ocenjuje, da bi bilo iz sistemskega vidika obravnavano materijo, ki ima nedvomno interventni značaj, primerneje urediti v zaključeni celoti, morda kot posebno poglavje veljavnega zakona ali kot poseben zakon. K predloženem zakonu sta v poslovniškem roku amandmaje vložili Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke in Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Odboru so bili v obravnavo podani in predlagani tudi predlogi poslanskih skupin Socialnih demokratov, Zares, Demokratične stranke upokojencev in Liberalne demokracije Slovenije, in sicer k določbam 2., 3., 4. in 6. člena predloga zakona. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah je izjemnega pomena. Če predlog Zakona o spremembah Zakona o bančništvu zagotavlja nujno potrebno varnost in stabilnost bančnih vlog v Sloveniji, potem zagotavljajo spremembe Zakona o javnih financah nujno potreben nabor ukrepov slovenske države, s katerimi bo ta lahko zagotavljala slovenskim bankam dostop na mednarodni bančni trg, njihovo konkurenčnost in varnost njihovega poslovanja. Pomembno je, kot je bilo danes že povedano, da je zakon, ki je pred nami, rezultat predhodnega usklajevanja med predstavniki Ministrstva za finance, sedanje, prihodnje vlade in tudi Banke Slovenije. Pomembno je, da je pred nami kompromis, konsenz in da smo se poenotili glede ključnih ukrepov, ki jih je treba izvajati v teh časih. Naj posebej poudarim, da je na seji odbora predstavnik Banke Slovenije opozoril na pomen predlaganih rešitev in nujnost njihovega čimprejšnjega sprejetja. Zaradi zadolževanja bank v tujini so posledice dogajanja na mednarodnih finančnih trgih, ki jih spremljata recesija in negotovost, vplivale namreč tudi na slovenski finančni sistem. Banke bi brez predvidenih ukrepov vedno težje kreditirale gospodarstvo, zato je treba izpade teh virov takoj, nemudoma nadomestiti. Predvideni ukrepi pa bodo po oceni Banke Slovenije učinkoviti le, če bodo komplementarni, konsistentni in le, če jih bo možno takoj, nemudoma začeti izvajati. V razpravi o posameznih predlaganih rešitvah so člani odbora sicer največ pozornosti namenili 2. in 3. členu ter predlaganim amandmajskim rešitvam v zvezi s temi členi. Še zlasti veliko razprave je bilo v okviru 3. člena predloga zakona, ko so posamezni razpravljavci opozorili na korektnost in pomembnost opozoril ustavnosti predlagane rešitve, glede izvajanja rešitev s strani Vlade oziroma Ministrstva za finance, na katere v svojem mnenju opozarja Zakonodajno-pravna služba. Ob teh vprašanjih je bilo na odboru na eni strani izraženo prepričanje nekaterih razpravljavcev, da je poroštvo države v skladu z Ustavo možno pridobiti le na podlagi odločitve Državnega zbora. Po drugi strani pa je bila med zagovorniki rešitve, da lahko poroštvo izvaja Vlada oziroma Ministrstvo za finance, v prvi vrsti izpostavljena nujnost interventnosti učinkovanja predlaganih ukrepov, ki zaradi resnosti oziroma izjemnosti situacije, v kateri smo, narekuje potrebo po operativnejših začasnih rešitvah. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o bančništvu pomeni varnost. Zakon o javnih financah pa pomeni nujno potrebne inštrumente Vlade Republike Slovenije, ki jih je potrebno sprejeti, ki jih je potrebno izvajati in ki lahko edini zagotovijo stabilnost in seveda tudi varnost slovenskega finančnega sistema. Upam, da bodo sprejeti še nekateri amandmaji, ki bodo to tudi dejansko omogočili, da bomo lahko ta zakon sprejeli v takšni obliki kot je potrebno in da se bo dejansko lahko tudi izvajal. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa še enkrat. Če smo pri prejšnjem zakonu ugotavljali, da so se varčevalci umirjeno odzvali na težke razmere, potem smemo zdaj reči, da pa gospodarstvo nima tako zelo veliko časa, da bi čakalo na signal, ki ga bo dobilo iz Državnega zbora. Ta zakon namreč sprejemamo v posebnih okoliščinah - posebne okoliščine, pravzaprav evfemističen izraz, nekateri raje uporabljajo izraz kriza ali težave, in te zagotovo nastopajo, morebiti bolj v svetu oziroma zagotovo bolj v svetu kot pri nas. Pa tudi pri nas se že dogaja odblesk tega, kar se je najprej zgodilo nekje drugje. Najbrž ni čisto odveč, če se spomnimo nekaterih misli, ki morebiti dramatično zvenijo in ki smo jih lahko brali in ki so govorile o tem in se spraševale ali gre morebiti za zaton zahoda oziroma čikaškega vzorca. Morebiti ni čisto odveč zamisliti se ob nekaterih, ki nas opozarjajo na to, da prihaja obdobje po Ameriki. Ali pa, težko bi rekli, da je napaka v misli, ki je bila pred približno 30. leti izrečena oziroma da ni bila napačna tista ocena, da države ne morejo pomagati pri razreševanju problemov oziroma da so države vzrok za probleme. Danes se takšne misli ne pojavljajo več. Tudi pri nas v Sloveniji ne. In naša vlada je v tem smislu, smislu zanikanja te prevelike vere v neoliberalne modele, pripravila ukrepe. Torej, država ukrepa, predlaga, da ukrepa in da ne čaka, kako bo nevidna roka vse uredila. In mi v Poslanski skupini DeSUS te ukrepe, ki so predlagani, tudi podpiramo. Treba je pošteno povedati, da smo imeli pomisleke v zvezi s predlogom pa tudi z amandmaji tako SDS-a kot štirih poslanskih skupin, ki so nekako skušali zaobiti Ustavo ali suspendirati njene posamične norme, ampak v matičnem delovnem telesu je prišlo do tega, da se je ta hiba, na katero je opozarjala tudi Zakonodajno-pravna služba, sanirala. Domnevam, da so amandmaji, ki so pravkar prišli na mizo in ki jih nismo uspeli še dobro prebrati, tudi usmerjeni v to smer, da bodo pri tem pomagali. Mi pa ocenjujemo, da je prav, da Vlada predlaga, da se sprejmejo ukrepi, ki bodo omogočali večji obseg kreditiranja, večji obseg poroštev, več kapitalskih naložb, da bi se ohladitev tega investicijskega ciklusa, finančnega ciklusa, finančnega ciklusa tudi gospodarstva v realnem sektorju in zaposlovanja vendarle umirila, da torej ta negativna spirala ne bi segla prenizko. Če bodo ti ukrepi ustrezni ali ne, bo potrdila prihodnost, ko bodo implementirani, mi pa v Poslanski skupini DeSUS menimo, da so predlogi Vlade korektni in jih bomo iz tega razloga tudi podprli, zato, da bi dali jasen signal gospodarstvu in zato, da bi se ti negativni trendi, ki smo jim priča, ustavili.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala, gospod predsednik. Tako enostavno pa ni, kot smo do zdaj slišali. Pri tem zakonu gre za tri vprašanja, tri bistvene elemente. Prvi ukrep, gre za podelitev državnih jamstev domačim bankam pri najemu novih kreditov v tujini. Štiri milijarde evrov po zadnjih podatkih imajo naše banke obveznosti do tujine. Zakaj? Zato, ker so gospodje menedžerji, vam jih lahko naštejem, Mercator, Istrabenz, šli, najeli kredite pri bankah, kupili lastniške deleže in jih zdaj prodajajo po trikratni ceni, ampak ti ukrepi, ta prvi ukrep je pa zato, da bomo mi, davkoplačevalci, mi, država, reševali tajkune, ki so kupovali, najemali kredite, s krediti kupovali lastniške deleže. To je resnica, to je po domače povedano vse tisto, kar je tako lepo napisano v tem zakonu in v to smo prepričani v Slovenski nacionalni stranki. Z drugimi besedami, s temi ukrepi rešujemo banke, ki so delile ugodne kredite nekaterim gospodom, ki sem jih že omenil, da jih ne bom navajal z imeni in priimki. 8 milijard evrov predvideva prvi ukrep, 8 milijard evrov, kar pomeni 20% slovenskega bruto družbenega produkta in včeraj smo na financah slišali, kako je Amerika to počela malo pred nami in zdaj se mi seveda obračamo po Ameriki, saj ni res, Amerika je naredila enake ukrepe, ampak je samo 10% njihov bruto družbeni produkt obremenjen s takšnim ukrepom, naš pa 20, mimogrede. Tretjič, pri vseh teh treh ukrepih, ki so predvideni, je zgodba popolnoma enostavna: Bremena prevzemite davkoplačevalci, če jih ne boste, bo finančna kriza, bo kolaps, nastradali boste pa tako ali pa tako vi. Če jih pa boste, pa pomeni, dajte nam denar, ne, dajte nam kredit, plačajte zdaj vse tisto, kar so gospodje "pokasirali", dali v lastniške deleže, polastninili in zdaj prodajajo po trikratni ceni. Zdaj bomo mi po tem zakonu, mi, po tem zakonu dali. Lepo vas prosim, kje ste pa še to videli. Če pa ne boste dali, bomo pa propadli in kaj nam ostane, seveda, da rečemo, ja, moramo dati. Ampak ne bomo dali, kvečjemu pod pogojem, da kreditiramo zdaj po vseh treh ukrepih tega zakona, da damo mi, ki bomo zdaj dajali, osem milijard in tako naprej vseh jamstev iz treh ukrepov, da damo to kot kredit, ki naj se vrne in kako se naj vrne - tako kolegice in kolegi, kot vam piše ali pa vam bo pisalo v amandmaju, ki smo ga vložili že včeraj, pa je bil spregledan na odboru, in tako kot piše danes v amandmaju, ki ga boste ali ste ga pa že dobili na mizi, amandmaju Slovenske nacionalne stranke k 2. členu. Amandma jasno pravi, ja, če bomo sprejeli ta zakon, je seveda to samo kredit, ki ga boste vi vrnili nam in mi bomo postali solastniki deleža. Mi vsi, ki ga bomo dali. To je bistvo tega zakona. V kolikor ne bo ta amandma sprejet, bo Slovenska nacionalna stranka strogo proti temu zakonu, pa še marsikaj drugega bo jasno povedala kot je že ta trenutek. Mi bomo s tem zakonom plačevali kredite vsem gospodom, ki so jih, še enkrat poudarjam, načrtno in načelno in zanalašč najeli zato, da so si kupili lastniške deleže, ki jih danes prodajajo po tri, štirikratni ceni. Ko bo treba plačati "puf", pa denarja ne bodo imeli, ga bo dala pa država, ne država, davkoplačevalec, vsak delavec, ki dela. Če pa ne boš dal, piše v tem zakonu med vrsticami, delavec, če pa ne boš dal, boš pa propadel. A takšne zakone mi sprejemamo? Včeraj, še enkrat pravim, naš amandma, ki zahteva, da ta denar vrne nazaj, da ga ima država v lasti, naj se ga da v nek sklad, kamorkoli že, in da bomo vsi tisti, ki smo ga dali, tudi deležni pri dobičku iz tega denarja. Naj ga vrnejo vsi, ki ga bodo dobili, ne pa, da ga bomo spet samo dali, izgubili, vuššš šel bo v zrak. In še enkrat, 20% pomeni tisto, kar piše v tem zakonu, bruto družbenega produkta države Republike Slovenije. Amerika, ki je v bistvu povzročila to krizo, velika, lepa država, ta je dala pa samo 10% svojega denarja, ob tem se je potrebno zamisliti. Slovenska nacionalna stranka bo ta zakon sprejela, če boste sprejeli njen amandma. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Radovan Žerjav, v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa gospod predsednik. Še enkrat, spoštovane kolegice in kolegi! Kot že rečeno, slovenski bančni sistem živi od dveh ključnih virov. Prvega predstavljajo depoziti prebivalstva, o čemer smo dejansko govorili in odločali v predhodnem predlogu zakona, drugega pa medbančni krediti. V trenutni situaciji medbančni trg ne deluje, je v kolapsu. Banke ne vedo, katera banka je v težavah, zato nihče nikomur ne zaupa in se pravzaprav na tem področju nič ne premika. Da presežemo to stanje, kar je ključno za delovanje našega bančnega sistema, je potrebno omogočiti, da država zagotovi garancijo za te transakcije na mednarodnem bančnem trgu. Posojila oziroma garancije so ključnega pomena, poleg tega pa zakon omogoča tudi povečanje kapitalskih naložb države, v kolikor bo to potrebno. Učinki finančne krize so načeli zaupanje deponentov, vlagateljev, gospodarskih družb v zmožnost finančnega sistema, da še naprej opravlja svojo pomembno vlogo. Namen tega zakona je torej, da se gospodarstvo ohrani, dostop do financiranja, poslovanja in predvsem naložb, kar je ključno. Ukrepi predvideni v tem zakonu torej pomenijo odziv na trenutno nepredvidljivost finančnih trgov in skupaj s predhodnim zakonom nudijo ustrezno osnovo za reševanje morebitnih kriznih situacij v Republiki Sloveniji. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo tudi ta predlog zakona podprli. Na koncu naj povem, da smo pa lahko izredno veseli, da so ključne slovenske banke še vedno v slovenski lasti, za kar se je vedno zavzemala tudi Slovenska ljudska stranka. Sedaj šele vidimo kako dobre, v narekovajih, so nekatere druge tuje banke. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic, Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Lep pozdrav tudi gospodu ministru s sodelavcem. Kolegice in kolegi! Seveda takrat kadar je pred vrati zima, se dober gospodar nanjo pripravi tako kot je treba in ukrepi, ki jih sprejemata odhajajoča in prihajajoča vlada, so na mestu, ustrezni, nujni za življenje, predvsem pa pričakovani. To seveda ni trenutek za širjenje alarmantnih zgodb, ki ne zdržijo in pa za nabiranje političnih točk. Za kaj gre? Gre za trenutek, ko je potrebno, da država reče, da stoji za gospodarstvom, za bankami in za našim sistemom. In v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo prepričani, da imamo ta sistem stabilen. Zato, da mu bo šlo pa bolje in pa lažje, je pa potrebno, da za njim s poroštvi stoji tudi država. Predlagani ukrepi za omejitev učinkov finančne krize so potrebno predvsem zato, da bomo zagotovili dodatne vire financiranja bank. To pa se mora v pozitivnem učinku odraziti tudi naprej, seveda, na posojilnicah, hranilnicah, gospodarstvu in ne nazadnje dotaknilo se bo lahko vsakega izmed naših občank in občanov, ki bo potreboval pomoč. Zakon omogoča tudi zagotavljanje sredstev s posojili države in s kapitalskimi naložbami državi v obliki zunanje dokapitalizacije. Tudi to je pomembno. S tem bodo banke dobile zadostno likvidnost za upravljanje svoje dejavnosti. Če pa hočemo, da bo sistem razumljiv tudi vsakemu izmed naših državljank in državljanov, ga lahko ponazorimo s praktičnim primerom družine, ki bi se za nujno rešitev, recimo, prvega stanovanjskega primera, morala zadolžiti pri neki od naših bank, recimo, tam nekje po 7,8 odstotni obrestni meri. In če bi seveda bila ta obrestna mera fleksibilna in če banka tega sama ne more servisirati, bi se bila za to prisiljena zadolžiti na zunanjem bančnem meddržavnem trgu, potem bi bila lahko tam obrestna mera dvakrat ali trikrat večja. Če pa bo seveda za tem stalo poroštvo, jamstvo države Slovenije, za našimi bankami, pa bomo taki družini omogočili kredit pod normalnimi razmerami, ki omogočajo vsem preživetje. In za to gre. Te rešitve za katere smo vsi v Sloveniji v večinski meri, prejšnji in sedanji oblastniki, našli konsenz na sporazumen, sprejemljiv, normalen način bodo s strani vseh petih poslancev in poslanke Liberalne demokracije Slovenije podprti, ker so dobri za to državo, ker so dobri za te ljudi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Križanič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani! Poslanska skupina Socialdemokratov bo dopolnjeni predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih financah podprla z amandmaji, ki smo jih dobili na mizo. Sicer se moramo odločiti katerega, vendar vsaj dva bomo zanesljivo podprli. Toliko bi povedal, ne gre za sanacijski zakon, ne gre za zakon, ki bi omogočal nekomu, ki se je zainvestiral, ki je investiral napačno, prebroditi gospodarsko krizo in preživeti. Gre za zakon, ki omogoča zdravemu delu, konkurenčnemu delu gospodarstva, da preživi finančno krizo, da preživi nenadno prekinitev kapitalskih tokov. Jasno je, da se pričakovanje, in izkušnje iz preteklosti nas učijo, da se ti kapitalski tokovi po poteku krize vzpostavijo nazaj. To lahko traja nekaj mesecev, lahko traja dlje, če pride vmes do nekih napak ekonomske politike, zlasti tistih iz največjih držav. In še enkrat poudarjam, tukaj ne gre za to, da bi se reševalo nekoga, ki ima neustrezen izdelek, neustrezno storitev, ki ne najde trga za svoje storitve in izdelke, tukaj gre za to, da se zagotovi normalno delovanje finančnega sistema v času njegove velike krize, ki prihaja iz razmer na svetovnem trgu, orisal sem jih pa že v uvodu k predlaganim spremembam Zakona o bankah. Gre za dva ukrepa. Prvi ukrep omogoča državi, da reagira direktno s kapitalskimi vlogami. To nam omogoča sorazmerno majhna zadolženost Slovenije, mi mislimo, da je možno en del financiranja prenesti preko zadolžitve države v tisti del finančnega sistema, navedene so upravičene inštitucije kreditne, to se pravi tiste, ki jih kontrolira Banka Slovenije, zavarovalnice in pokojninske družbe, da ne pride do njihovih resnih likvidnostih težav. Rešujemo likvidnost ne solventnost. Pričakovati je, da bo ta prvi ukrep pod 81.a členom uporabljen zlasti za manjše inštitucije, ki težje nastopajo na kapitalskem trgu, tudi če imajo za seboj državno garancijo. Večje, bolj uveljavljene nacionalne inštitucije bodo uporabile 2. člen, to je spremembe 86.a člena oziroma 3. člen tega našega amandmaja. Tu pa je potem skupina Socialnih demokratov dala tudi amandma k temu amandmaju, o katerem bomo razpravljali kasneje, ki bi nekoliko poenostavil postopek, pa ga vendarle zelo natančno specificiral, se pravi, da bi bil ta postopek že v tem zakonu natančneje opredeljen. Več o tem bi pa diskutiral potem, ko bomo govorili o predlogu. Mi bomo ta dopolnjeni predlog podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani predsednik, spoštovani minister s sodelavci! V Slovenski demokratski stranki bomo zakon podprli. Cel finančni sektor, finančna industrija se nahaja v krču. Od vsepovsod dobivam informacije, da je praktično nemogoče najeti kredite tudi za dobre projekte, tudi dobra podjetja z najboljšimi bonitetami so zaradi tega krča finančnega sektorja pred resnimi težavami. Ne da se normalno poslovati, vemo, da je logika poslovanja podjetij zelo odvisna od dolžniškega kapitala, tako kratkoročnega kot tudi dolgoročnega, kratkoročnega za obratna sredstva, za neke kratkoročne potrebe, dolgoročnega za nujne razvojne projekte. In če bomo nemo gledali in čakali, potem bo ta krč puščal čedalje hujše in globlje posledice v gospodarstvu, v realnem sektorju in tega si ne smemo privoščiti. Zato je vlada na predlog Ministrstva za finance kljub razmeroma omejenim pristojnostim zaradi povolilnega časa sprejela te ukrepe in jih predlagala parlamentu, ob sodelovanju tudi s sedaj koalicijskimi poslanskimi skupinami. Škoda pa je, spoštovani, da so ti ukrepi osamljeni, da ni nadgradnje teh ukrepov z novimi in novimi ukrepi, ki jih potrebuje slovenski gospodarski in finančni sistem, da bo pariral izzivom krize, ki se hočeš-nočeš zaradi odprtosti slovenske ekonomije seli tudi k nam. Moram reči in izraziti tudi neke vrste zaskrbljenost in nezadovoljstvo, da tudi ko beremo prihajajoče nove koalicije in vlade, ne zasledimo nobenih konkretnih predlogov, kako iz te krize in kako omogočiti slovenskemu gospodarstvu razvoj. Če je kaj in če je kje potrebno biti konkreten v koalicijski pogodbi, bi veljalo biti zelo konkreten na tem področju. Predlagam torej, da se prihajajoči, ki nosite vso odgovornost za prihodnost, tudi s tem resno, resno soočite. Mi bomo s predlogi prihajali, ker mislimo, da je tudi to naše poslanstvo, vendar menim, da je v prvenstveni meri vaše. To je gotovo eden izmed dobrodošlih sporočil slovenskemu finančnemu sektorju, da ima hrbet ščiten, da bo država skočila z raznimi ukrepi, inštrumenti, če bo finančni sektor to potreboval v okviru svojih nalog, to je servisiranja slovenskega gospodarstva. Ampak ta ukrep je zgolj pozitivno sporočilo, ki pa ni zadosti. Če bodo slovenski bankirji, tako kot doslej, čepeli na kupih denarja in ga ne posojali pod ustreznimi pogoji slovenskemu gospodarstvu, če torej namen zakona ne bo dosegel realnega sektorja in slovenske ekonomije oziroma slovenskega gospodarstva, potem smo storili žal premalo. Naj bo ta zakon tudi sporočilo slovenskim bankam, da so odprti do slovenskih gospodarskih subjektov, da posojajo denar po ustaljenih metodah. Spomnite se še pol leta nazaj, nekaj mesecev je bilo denarja na slovenskem finančnem trgu, kolikor ste ga hoteli. Gospodarstvo ga je imelo na voljo, danes pa ima isti gospodarski subjekt z istimi bilancami, istimi bonitetami zaprta vrata. In to ni prav. In namen tega zakona je, da se te zadeve tudi presekajo. Samo še eno stvar. Veliko je bilo na Odboru za finance govora o tem, ali dati bianco pooblastilo Vladi pri odobritvi teh poroštev. Tukaj smo naleteli pravzaprav na ustavno omejitev. Ustava pravi, da je poroštvo možno dodeliti zgolj z zakonom, torej v tem parlamentu, vendar mislim, da se ob neki ekspeditivnosti Vlade, regulatorjev in politike, da to storiti izjemno hitro, tudi v enem dnevu. Hvala lepa. Mi bomo ta zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Matej Lahovnik v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci. V Poslanski skupini Zares bomo predlog omenjenega zakona seveda podprli, ker menimo, da ustrezno odgovarja na trenutne razmere na mednarodnih finančnih trgih. Dejstvo je, da se slovenske banke tudi v precejšnji zadolžujejo na mednarodnih finančnih trgih in da je dostopnost do teh virov pogojena s tem, ali država jamči poroštva ali pa ne. Zato menimo, da je ta zakon, kakršen je, nujen, da bo zagotovil bankam ustrezne vire. Seveda pa tudi sami pričakujemo, da se bodo banke na podlagi tega v večji meri ponovno vključile v kreditiranje realnega sektorja, ker trenutna težava je v tem, da dejansko denar ne kroži na medbančnem kreditnem trgu in da posledično tudi banke ne zagotavljajo novih virov, virov za nove investicije podjetjem. Če pa ni novih investicij, pa vemo, da to slabo vpliva na gospodarsko rast in vse druge kazalce, ki so s tem povezani. Tako bomo mi ta zakon podprli in verjamemo, da bo v precejšni meri pripomogel k izboljšanju likvidnosti tudi v slovenskem realnem sektorju. To je na nek način tudi sporočilo bankam, da so dobile ustrezna poroštva za vire. Seveda pa se morajo sedaj tudi same bolj aktivno vključevati v krizne razmere v realnem sektorju. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 2. člen in amandmaje skupine poslancev s prvopodpisanim Matejem Lahovnikom, potem amandma k 2. členu, prav tako s prvopodpisanim Francem Križaničem in amandma Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Odpiram razpravo. [[...]] [[Oglašanje v ozadju.]] [[...]] Hvala lepa. Besedo ima Franco Juri.
Spoštovani predsednik, spoštovana Vlada, spoštovani zbor. Ko sem danes poslušal utemeljitve teh dveh zakonov, sem se spomnil, da v ljudski govorici interventni zakon lahko pomeni tudi gašenje požara. Torej gasilska akcija. In za to gre. In zato je tudi nujno, da izglasujemo oba zakona, kajti drugače bomo podvrženi takim ali drugačnim pritiskom in bi postali soodgovorni za morebitne posledice finančne krize. Ampak pri tem gre povedati tudi naslednje. Ta finančna kriza ni nastala sama od sebe. Finančna kriza je posledica določenega modela razvoja in iz teh posledic, ki so se začele v Združenih državah Amerike in so nato prešle in prestopile veliko lužo, se moramo tudi nekaj naučiti. Neomejeno jamstvo, ki ga ponujamo finančnim institucijam, je pravzaprav psihološka intervencija, rekli smo, preventivna, ki vsekakor ustvarja ugodno okolje za nadaljevanje finančnih tokov brez travm in brez nepotrebnih turbulenc. Vendar se strinjam tudi s tistimi pomisleki, ki razmišljajo v smeri večjega angažiranja in večjega nadzora javnih okvirov, torej tudi države, v teh finančnih operacijah. Strinjam se s tistimi amandmaji, ki zelo jasno določajo, na kakšen način, če pride ne le do psihološkega učinka, ampak če pride do dejanskih intervencij, ki so namenjene saniranju teh terjatev oziroma zadolževanja, je treba tudi opredeliti status javnih intervencij in javnega denarja, ki se bo za to uporabljal. Gre navsezadnje za jasne odgovornosti slabega finančnega modela. Ko poslušam, kaj si bodo v Washingtonu 20. decembra oziroma 15. decembra povedali člani skupine G-20, sem celo malce zaskrbljen. Kajti gre za iskanje rešitev, ki potencirajo vlogo svetovnega monetarnega sklada, torej vlogo tistega, ki je pravzaprav del, in to pomemben del nastalega problema. Želel bi raje slišati besede o temeljiti reformi takih svetovnih finančnih institucij. Ampak zaenkrat zgleda, da se opredeljujemo za gašenje požara. Glasoval bom za oba zakona in glasoval bom tudi za tiste amandmaje, ki zakon pojasnjujejo oziroma v tem zakonu ponujajo jasen okvir udeležbe in odgovornosti države na relaciji med državo in zasebnimi ter ostalimi finančnimi institucijami. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Luka Juri.
Hvala lepa. Predsednik in spoštovani kolegi, kolegice, poslanci in poslanke! Seveda je Zakon o javnih financah in Zakon o bančništvu potrebno sprejeti zaradi številnih odločitev tudi drugih držav znotraj Evropske unije. In če tudi mi podobnih odločitev ne bi sprejeli, bi prišlo do relativne nestabilnosti našega sistema tudi tako, kot je že na začetku minister predstavil. V tej razpravi me pa preseneča da, kot je sicer človeška narava, skačemo iz enega ekstrema na drugega. Včeraj ali predvčerajšnjim ali pa pred nekaj meseci je bil finančni trg takšen, kot je bil, izredno dinamičen, izredno kompleksen, vendar delujoč, odličen instrument za ustvarjanje gospodarske rasti in konec koncev bogastva. Danes je to veliko zlo in morali bi v eno totalno in popolno reorganizacijo. Mislim, da je modrost nekje v sredini. Tudi ko slišim napade in kritike, da je tudi ukrep, ki ga predvideva zakon o javnih financah, posledica prevelikega zadolževanja za slovenskem trgu in servisiranja samo določenih kreditojemalcev, se mi zdi to ceneni populizem. S tem zakonom ne bomo reševali nekaterih kreditojemalcev, s tem zakonom bomo zagotovili določeno medbančno likvidnost, ki bo omogočila predvsem manjšim in mikro podjetjem na slovenskem prostoru, da normalno delujejo, da izvajajo svoje investicije in da lahko rastejo naprej. Torej govoriti o tem, da je ta zakon slab, ker bi servisiral samo določene kreditojemalce, večje kreditojemalce, je po mojem mnenju poceni populizem. Gre za to, da moramo našim malim in srednjim podjetjem omogočiti, da dihajo naprej, da živijo. Živijo lahko s krediti. Gre za obratna kratkoročna sredstva za investicije v nepremičnine, za investicije v opremo. In to je mogoče le z dobrimi in seveda relativno poceni krediti. Zato je takšen zakon dober, ker bo to omogočil. In tudi vse te razmisleke in vabila o popolni reorganizaciji finančnega sistema bi jaz zavrnil z zavedanjem, da je finančni sistem doslej dobro deloval, edino, kar je bilo tukaj problematično, je, da so bili regulatorji, torej tisti, ki bi morali finančni sistem regulirati, preveč tolerantni in niso izvajali svoje vloge. Finančnemu sistemu moramo omogočati naprej, da se razvija, moramo pa se ob tem zavedati, da nima vedno prav in da mora tudi regulator imeti svojo vlogo. Da bi pa sedaj izvajali eno popolno revolucijo v stilu neke socialistične reorganizacije, se mi pa zdi nesmiselno. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in poslanci! Sedaj smo dobili kar nekaj amandmajev k 2. členu. S tistim redakcijskim, ki so ga vložili poslanci, s prvopodpisanim Francem Križaničem, nimam nobenih težav. Nasprotno pa imam z ostalima dvema, bolj, kako bi rekel, kam ciljata. Prvič, amandma, ki govori o tem, da se med inštrumente uvrščajo tudi odkupi terjatev kreditnih inštitucij s sedežem v Republiki Sloveniji. Jaz načeloma nimam problema, če so to terjatve med kreditnimi inštitucijami. Če pa so to terjatve kreditnih inštitucij do realnega sektorja, se mi pa postavlja vprašanje, ker potem postane upnik namesto banke, do nekega konkretnega podjetja država. To je pravzaprav čisto tipična državna pomoč podjetjem. Kajti država lahko z državnimi pomočmi pomaga in to je nek by pass. To se pravi, ta novela zakona in ta določba je nek by pass obstoječim postopkom in načinom dodeljevanja državnih pomoči gospodarstvu in podjetjem. Normalno se lahko za pomoč podjetjem v težavah podjetje priglasi k neki pomoči, mora zato imeti nek program prestrukturiranja, potem ena komisija ta program prestrukturiranja oceni, ali je v redu ali ni v redu, in potem se določita tudi obseg in višina državne pomoči temu istemu podjetju. Če prav razumem, je pa s tem amandmajem pripeljano to okoli, mimo tega postopka, in sicer, če je banka firmi posodila denar in ta firma tega sedaj ne more vračati, drugače nima smisla odkupovati terjatev, odkupuješ terjatev takrat, kadar je ta terjatev problem, se pravi, se ne vrača, namesto da podjetje ne bo vračalo denarja banki, ga ne bo vračalo državi. Sprašujem, ali je to cilj in intenca tega predloga, ker se mi zdi, prvič - da je to zaobitje sistema državnih pomoči, ki so mimogrede v Evropski uniji izredno podrobno regulirane. To je bolj vprašanje, preden se dokončno odločimo, ali in kako to podpreti. Drugo je pa amandma Slovenske nacionalne stranke, katerega namen je pravzaprav zelo dober in pravi. To se pravi, zakaj bi z nekimi instrumenti dajali potuho, podpirali te, recimo, NBO-je, ki so za najetje kreditov zastavljali tiste delnice ciljne družbe, ki jih pravzaprav sploh nismo imeli v lasti. Ampak kaj pomeni ta amandma? To pomeni, na primer, če je neka banka v večinski državni lasti posodila podjetju X denar za nakup delnic podjetja X, to pomeni, da bo sedaj država postala delničar podjetja X in dala za to delnice te banke. Se mi zdi, da celo s tem namenoma podpiramo to. Država bo dala iz rok delnice - recimo, lahko tudi o konkretnih bankah govorimo, ampak bolje, da ne -, torej, država bo izpustila iz lastništva neko finančno institucijo in v zameno za to finančno institucijo dobila delnice tistega gospodarskega subjekta, ki je pravzaprav v nekem prevzemu ali kako drugače zastavil te lastne delnice za najem kredita pri tej finančni instituciji. Mislim, da je namen dober, kar sem slišal, je dobro, ampak ne vem, če je sledeno skozi ta konkretni amandma, ki je tu povezan. Zato bi tudi morebiti - ne vem, predsednik, kako je to proceduralno možno, ker smo pri razpravah o amandmaju, da bi nam predlagatelji podrobno tudi obrazložili, kako so si to zamislili na podlagi te dikcije, ki je tu opredeljena.
Hvala. Seveda poteka razprava in jo bom omogočil še naprej. Pred tem bi pa želel opozoriti predvsem nove poslanke in poslance, da se k razpravi prijavijo tako, da pritisnejo eno od treh tipk, "za", "proti" ali "kvorum". Odpiram prijave za razpravo. Prosim. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Država se mora obnašati v prvi vrsti pošteno, v drugi vrsti pa odgovorno. In mislim, da s tem zakonom, ki ga imamo pred sabo, ni v igri ne eno ne drugo. In lepo vas prosim, vsem tistim, ki ste govorili, da je to dobro, samo en podatek: v 90. letih smo tudi pomagali s posojili, obe banki sta pomagali, v večinski državni lasti, podjetjem, ki so imela likvidnostne probleme. Ampak takrat se je pomagalo znanemu lastniku in dejansko se je vedelo, komu se pomaga. Danes imamo drug primer. Danes pomagamo dejansko menedžerskim prevzemnikom, ki imajo lastniško strukturo privatno, in zopet bi dajali neka poroštva, ki bi pa pomagala izključno tistim, ki so že nekoč in nekdaj profitirali velike vsote denarja na račun davkoplačevalcev, torej državljank in državljanov. Jaz mislim, da gre predvsem tu za ponavljanje nepoštene igre. In če pogledamo lastniško strukturo teh podjetij, čigava je Pivovarna Laško, čigav je bil, jaz bom govoril kar Istrabenz, ker ga ni danes več in tako naprej, in kdo so ti gospodje, potem lahko vidimo, za kaj gre. Gre za pomoč dolžnikom, ki so nekoč že mogoče komu kaj pomagali pa tudi kateri stranki kaj primaknili. Če je kaj poštenja v vas in državljanke in državljani v teh časih gospodarske negotovosti in finančne krize to prav gotovo od vas pričakujejo, potem boste sprejeli danes naš amandma. Naš amandma pa govori o tem, da če že bomo nekaj dajali oziroma nekomu neka poroštva izdajali, da je to v obliki kredita, kot je že gospod Barovič pred menoj dejal, da se država tu na nek način tudi zavaruje in da ima neko garancijo, da to, kar dajemo, da bo nekoč tudi vrnjeno. Jaz vas pozivam, da podprete amandma k 2. členu. In če bo narejeno to v nasprotnem, s tem imate rezervno varianto, katere podpisniki amandmaja smo tudi mi, predlagala ga je pa stranka Zares, v tej varianti gre v bistvu za tako imenovani polovični izhod iz tega. Ampak v prvi vrsti vam na srce polagam, da bodite načelni, principialni in pošteni. To boste pa našli v 2. členu našega amandmaja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Franc Križanič.
Hvala lepa. Social demokrati bomo podprli predlog amandmaja, ki so ga dali poslanci s prvopodpisanim Matejem Lahovnikom. Gre za predlog možnosti direktnega vstopa v kreditno razmerje tudi z neko gospodarsko družbo. Strinjamo pa se, da bo tak vstop treba natančno opredeliti in potem tudi donosno izvajati. Se pravi negativnih javnofinančnih posledic po mojem mnenju tak ukrep ne bi smel imeti. V tem primeru ne gre za državno pomoč, pač pa za obliko vzdrževanja likvidnosti finančne inštitucije. In to je eden od možnih ukrepov in v tem smislu je legitimen. Se pravi, gre za prevzem zelo kakovostnih terjatev in ne v 100% vrednosti, ampak v 50%, kar bo opredelila potem podzakonska ureditev, se pravi uredba. Hvala.
Hvala lepa. Besedo želi minister dr. Andrej Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kar se tiče teh dveh amandmajev. Rad bi se najprej obrnil na ta amandma, kjer je prvopodpisani gospod Matej Lahovnik, in to je vključitev v 2. členu neke nove alineje, ki bi pa vključila tudi odkup terjatev kreditnih institucij s sedežem v Republiki Sloveniji, torej da poleg posojil in pa mogoče dokapitalizacije kakšne bančne ustanove bi tudi vključili možnost, da se ta sredstva, ki bi jih ta zakon zdaj omogočil, tudi uporabljajo za odkup terjatev, recimo, bank s sedežem v Republiki Sloveniji. Osebno mislim, da to nima velike dodane vrednosti. Kaj se pa dejansko lahko zgodi? Ena banka ima bodisi dobre ali pa slabe terjatve. Najprej naredimo še eno drugo razliko. Od oktobra lani, ko je gospod guverner Banke Slovenije javno povedal, da po oceni Banke Slovenije naše bančne ustanove nimajo tako imenovanih zastrupljenih naložb ali tako kot se danes govori "toxic assets", da tega v Sloveniji ni, ker naše banke niso teh dokumentov kupovale, ker vemo, da te slabe terjatve, recimo, če obstajajo, so resnično malenkost, tam nekje med eno do ena in pol procenta vseh njihovih naložb. To so podatki Banke Slovenije. Torej, pri nas nimamo takšnega problema, kot ga imajo banke drugih držav članic EU, na primer v Nemčiji, kjer so morali te stvari reševati ravno zato, ker so banke vlagale v neke določene dokumente, pa so se izkazali ti instrumenti kot skoraj nič vredni. To je njihov bistveni problem. In zato tudi vse njihove odločitve, kako naj se država tega reši, vključujejo tudi možnost, da to odkupujejo in bo država pač prevzela odgovornost in bo te brezvredne papirje na nek način vnovčila čez eno generacijo ali bog ve kdaj. Pri nas tega problema ni. Koncept terjatev je tudi ta. Kaj bi pa s tem dosegli? Prav gotovo predlagatelji nimajo v mislih takšnih terjatev, da teh terjatev ni. Govorijo torej o kreditih, ki so jih banke dale določenim kreditojemalcem v Sloveniji. To pa so slovenska podjetja, takšna ali drugačna, to se pravi dobra ali pa slaba. Če je dobra naložba, dobra terjatev, je ni banke, ki bi to prodala. Zakaj pa bi prodala, če bi sama sebi škodo delala v svoji lastni bilanci, če prodaja dobre terjatve. Saj to je njihove posel. Zakaj bi dobre terjatve prodajala? Zakaj pa bi država kupovala slabe terjatve? Tukaj pa pridemo do drugega vprašanja. To stvar pa je treba reševati na drugačen način. Ne moremo uporabiti, vsaj to je moje mnenje, te zakonodaje in tega pristopa za reševanje posledic globalne finančne krize, da bomo tudi reševali osebna ali neka določena konkretna podjetja. Če bo to pomembno, bo treba to reševati na drugačen način, ne pa preko te zakonodaje in vse sistemske probleme financiranja bank in sistemska vprašanja pomešati z vprašanji slabih naložb, ki jih imajo prav gotovo tudi naše banke, da so dajale kredite, ki niso tako dobri, kot je zgledalo ali pa kot bi same želele. In se sedaj kaže, da niso tako dobri krediti, kot so bili. Mislim, da ni najbolj primerno, da se to meša. Terjatve, če imajo predlagatelji v mislih terjatve tako imenovane "toxic assets", teh v Sloveniji praktično ni, potem je nepotreben. Če pa govorimo, da bomo kupovali slabe terjatve, pa to ni pravi instrument. Če Državni zbor smatra, ali pa oceni, da je potrebno Vladi dajati neke konkretne inštrumente na razpolago, da bo reševala probleme kompletnih podjetij, potem naj to naredi preko drugega zakona, ne pa preko zakonodaje javnih financ. To je moje mnenje in to je tudi naš predlog. V imenu odhajajoče vlade jaz tega ne bi podprl in vam tudi priporočam, da tega ne sprejmete. Kar pa se tiče amandmaja Slovenske nacionalne stranke, s prvopodpisanim gospodom Barovičem, tukaj pa je nekaj, kar je težko razumeti, zakaj bi sploh to država naredila. Če pravilno razumem, kaj se hoče s tem amandmajem, je, da če bi prišlo do neke dokapitalizacije bančne ustanove, recimo, potem država postane lastnica delnic. Torej nismo nikomur nič dali ter postanemo lastniki tega kapitala ali tega deleža kapitala, ki smo ga pomagali ustvariti ravno s temi sredstvi. Predlog pa je, da bi ta delež spremenili v deleže v podjetjih, ki so nastavila svoje lastne delnice kot garancijo, da so dobila kredite. To se pravi, zdaj pa govorimo o menedžerskih odkupih, da bomo odprto govorili, za kaj pravzaprav tu gre. In lahko odpremo razpravo o slovenskih tajkunih, pa še čem drugem, če je to volja Državnega zbora. A vendar ne vidim razloga, zakaj bi država se zavzela za to, da bi delež, kapitalski delež, ki ga bo pridobila pri dokapitalizaciji na podlagi teh sredstev, dejansko spremenila v kapitalski delež v podjetjih, ki so prišla do svojega lastninjenja preko teh kreditov in jih zajamčili s svojimi lastnimi delnicami. Kot finančni minister tega predloga ne bi podprl. To vprašanje je treba reševati na drugačen način. To je vprašanje pravne države, če je pa legitimno, se je pa treba lotiti zakonodaje in v prihodnosti to tudi preprečiti. To smo ravno preprečili v Državnem zboru v prejšnji sestavi, in to januarja leta 2008, ko smo spremenili pogoje v Zakonu o bančništvu in zahtevali, da vsi tisti, ki prosijo za kredit in hočejo garantirati s takšnimi delnicami, morajo veliko več zastaviti, kot pa je bilo do takrat. To je dejansko virtualno onemogočilo katerokoli nadaljnje kreditiranje s takšno garancijo v Republiki Sloveniji. S tem je bila sistemska rešitev za naprej seveda tudi dosežena, za nazaj je pa treba pregledati. Ne moremo pa reševati vseh problemov in mešati problemov, naših sistemskih problemov bančnega sistema v tej globalni krizi s temi odprtimi vprašanji naše družbe, ki pa zahtevajo - in pričakujem, da bomo tudi dosegli vašo pozornost in da boste lahko rešili, morda na boljši način, kot smo do sedaj. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič.
Hvala lepa. Ob obrazložitvi našega amandmaja bi želel spoštovanemu ministru tudi odgovoriti. Poglejte, država bo na nek način pomagala kriti neko izgubo. Pa vzemimo primer podjetja, ki sem ga prej imenoval, saj je vseeno, Mercator ali pa Istrabenz ali pa katerokoli. Zgodba bo končana, izguba bo pokrita, kdo bo kasiral dobičke, ko bo tekel posel naprej? Država sigurno ne. Država bo pomagala s temi krediti, dobičke naprej bodo kasirali pa oni. Še drugače bom povedal, kaj govori naš amandma. S tem zakonom država jamči za refinanciranje slabih kreditov domačih bank. Upam, da se s tem strinjamo. Te kredite, ki so bili slabi krediti domačih bank, je država celo sama odobrila. Zato imamo, država kot taka, pravico, da od bank zahtevamo, da konvertira v kapitalske deleže. Pa če želite, z drugimi besedami pa bom povedal izraz, ki ga ne marate slišati: vračamo se nazaj v nacionalizacijo. Ja. Nacionalizirati tisto, kar je bila sama država kriva, da je bilo slabo. Če tega ne naredimo, pomeni, da smo spet nekaj dali, dobili pa nič. Samo za to gre. In to je čisto jasno zapisano v tem amandmaju k 4. členu. Še enkrat. Če mi pomagamo nekaj reševati, nekaj damo eni banki, želimo mi, država - mi vsi smo država, od tega nazaj tudi imeti. Ne samo dati, zadevo rešiti in ko posel teče, bodo ljudje, X, Y, Z, na čelu podjetij Pivovarne Laško, Mercator, Istrabenz in tako naprej spet kasirali dobičke. Koliko pa bo imela država dobička od tega, ko bo pomagala rešiti problem?! To me zanima. Nič! Nič! Mi bomo pomagali rešiti problem, rešiti z denarjem, ki ga daje vsak Slovenec, vsak Slovenec! In pravzaprav bomo reševali problem, ki smo ga mi povzročili, ker je ta država, ne samo v tem, tudi v prejšnjem mandatu je ta država dajala slabe kredite nekaterim bankam in dovoljevala te slabe kredite. In zdaj se bomo reševali iz tega, reševali vse druge, drugi bodo potem naprej normalno poslovali in kasirali dobičke. Mi pa ne bomo od tega imeli nič. Mi - govorim mi, ne govorim samo država, Državni zbor in Vlada. Ta denar bo šel od vseh varčevalcev iz vseh bank. In pravzaprav od vseh varčevalcev, davkoplačevalcev. Na kakšen način bomo mi dobili kaj nazaj? Samo na način, da sprejmemo ta amandma. To je bistvo našega problema. Če pomagamo rešiti problem, imamo tudi pravico da nekaj od tega, ko rešimo problem, nazaj dobimo. Ali drugače povedano: banka, ki mi da kredit od mene ne zahteva, da ga samo vrnem, ampak zahteva od mene, da ji plačam visoke obresti. Na daljšo dobo mi ga da več in ga moram plačati. Enaka zgodba. Čisto preprosto.
Besedo ima minister dr. Andrej Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz se opravičujem. V svojih uvodnih besedah, to je tudi problem Poslovnika, da ima predlagatelj 5 minut časa, nisem mogel še razširiti na določene stvari, ki so silno pomembne, da se lahko osredotočimo, zakaj je sploh ta razprava in zakaj je ta predlog zakona. Ne smemo mešati situacijo in položaj v drugih državah članicah s tem, kar je v Sloveniji. Danes vemo na podlagi podatkov - Ministrstvo za finance s tem ne razpolaga, s tem razpolaga Banka Slovenije - nadzornik, ki pozna natančno, kaj se dogaja v teh bančnih ustanovah. Vemo, da niso nalagali, kot sem že prej omenil, v takšne finančne instrumente, ki so se izkazali za ničvredne. To ni problem. Kje pa je potem problem v slovenskih bankah? Depozite imajo in smo jih tudi zavarovali v tem smislu, da so ljudje verjeli od 8. oktobra naprej, da dejansko ta obljuba, ki sva jo dala, jaz v imenu Vlade kot minister za finance in Banka Slovenije, ko smo rekli Sloveniji: Mi vam bomo zagotovili, da so vaše naložbe v slovenskih bankah 100% zajamčene. In smo opazili, ko smo sledili zadevi, da ni bilo nikakršnih premikov ali pa večjih premikov, kar se tiče depozitov v slovenskih bankah. In to bomo tudi zdaj zagotovili in zaključili s tem, da bo zakon o bančništvu sprejet. Kje pa je potem problem? Problem so še drugi dodatni viri, ki jih slovenske banke v zadnjih petih letih ali pa šestih, skoraj bi rekel desetih letih imajo. Od česa pa? Kako pa posojajo slovenske banke? Tako, da se tudi zadolžujejo, in sicer srednjeročno, na tako imenovanem medbančnem trgu. Kaj pa so to? To so krediti, ki jih najame recimo bodisi mariborska banka ali pa nova ljubljanska banka, vse banke imajo določene kredite, ki se vključijo kot podlaga za to, da lahko posojajo. In to pomeni 30% finančne vsote bank. 30% tega je odvisno od posojil, ki prihajajo z medbančnega trga. In ta medbančni trg je trenutno zamrznil, ne deluje. Zakaj? Kot smo že večkrat slišali danes, nekateri ste sami tudi to že ugotovili in tudi danes izrazil, ker si banke med seboj ne zaupajo. Ne vedo, kdo je grešnik in kdo ne, kdo je kaj kupoval ali pa ni kupoval. In dejansko je stvar zamrznjena. Zdaj pa je treba ta sistem na nek način omogočiti, da zaživi. Kaj pa bodo banke delale? Pa ne, da se bodo dodatno zadolževale! Da bodo lahko obnavljale, po potrebi pa morda tudi povečale svoje kreditiranje v tujini. Da bodo lahko obnavljale. Ker to so določene zapadlosti. Kako pa mislite, da smo prišli do določbe, koliko sredstev potrebujemo? Ker na podlagi podatkov, ki jih tudi nima Ministrstvo za finance, jih tudi nima Vlada, edina, ki ima podatke, je Banka Slovenije. In tudi ona ne more iti konkretno, ker so to bančne skrivnosti, s katerimi Vlada ne razpolaga. Ne sedanja, tudi prihodnja ne bo s tem razpolagala. Kaj vemo? Vemo, da so zapadlosti do konca 31. decembra 2009 tam nekje nad 7 milijard evrov. Če naše banke ne bodo mogle obnoviti teh kreditov, ker bodo zapadli, ali pa jih po potrebi tudi morda malenkostno povečati, potem ne bodo mogle posojati. In če ne bodo mogle posojati, je pa naše gospodarstvo v težavah. Zato je bil ta sklep sprejet na podlagi sveta finančnih ministrov celotne Evropske unije, da vse države gremo v to, da zajamčimo kreditiranje bank na medbančnem trgu, in sicer z državnim poroštvom. Začasno. Dokler je pač situacija takšna, kot je. Da ne bodo banke posojale sosednji banki, ki ji ne zaupajo, ampak posodijo državi, ki ima še vedno verodostojnost na finančnih trgih. To je jedro tega predloga. In to je tudi ključni problem v našem finančnem bančnem sistemu, kako zagotoviti, da bomo ponovno odprli vrata našim bankam na medbančnem trgu. To je ključni problem. Lahko se nam pa tudi zgodi, to je pa na podlagi izkušenj drugih finančnih ministrstev evropskih držav, da bo prišlo do kakšne težave, kjer bo pa treba kapitalsko podpreti kakšno ustanovo, zato je tudi ta druga alineja v 2. členu, naj se tudi dajo sredstva, da se dokapitalizira, če je to potrebno. Zdaj je pa še tretji predlog ali pa en dodatek tretje alineje, da poleg sredstev za zajamčenje posojila in poleg sredstev za dokapitalizacijo naj bi pa še uporabljali za odkupovanje terjatev. Tukaj pa jaz ne bom ponavljal, kar sem prej povedal, mislim, da je to nepotrebno, da je to treba reševati na drugačen način. Dajmo se osredotočiti na tisto, kar je ključen problem našega bančnega sistema, in to je: preko državnega jamstva omogočiti, da se ponovno odprejo vrata medbančnega trga, da bodo naše banke lahko naprej delovale. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Bogdan Barovič.
Hvala lepa. Poglejte, gospod minister, dejansko vem, da najbrž že iz izkušenj veliko več veste, ampak ves čas ste govorili o dajanju poroštev. Že, že, ampak ta zakon ima tri ukrepe. Prvi ukrep govori o dejanju poroštev. Mi imamo pa še dva ukrepa, in sicer drugi ukrep, ki govori o dajanju posojil kreditnim inštitucijam ter zavarovalnicam, in tretji ukrep, ki govori o kapitalskih naložbah Republike Slovenije v kreditne inštitucije. To je treba pogledati. Eno je poroštvo za refinanciranje, ampak trije ukrepi so, dajanje posojil, kapitalske naložbe. O tem pa tudi besede nismo slišali danes. Dajmo ljudem povedati, kaj to pomeni: da nekaj damo, dobimo pa nič. To je to. Zaradi tega imamo mi ta amandma, zaradi tega želimo zaščititi. Ni samo poroštvo vsebina tega zakona. Trije ukrepi so: poroštvo, drugič, poudarjam, dajanje posojil kreditnim inštitucijam in zavarovalnicam, pozavarovalnicam in pokojninskim družbam, in tretjič so kapitalske naložbe te države. Vse to troje je v tem zakonu in vse skupaj bomo danes sprejeli in jamčili, da bomo dajali, govorim o točki 2 in 3, ukrepu dve in tri, dali bomo posojilo, dali bomo kapitalsko naložbo, od tega bomo pa imeli "figo".
Hvala lepa. Gospod minister, vi imate besedo, kadar želite v okviru časa, ki ga imate na razpolago. Vendar bi prosil, da so tudi drugi razpravljavci. Izvolite, gospod minister.
Razumem. Hvala lepa. Samo nekaj bi rad pojasnil. Ne da nič ne dobimo. Jaz mislim, da je to tudi treba imeti jasno pred očmi. Če pride do neke kapitalske naložbe, potem je država lastnik delnic. To je jasno. Če da določeno jamstvo, potem je cenik in tudi določena obremenitev pride na ta račun in so tudi neka dodatna sredstva od tega. Če pa ne more banka vrniti, je pa tudi predvideno, postanemo pa spet lastniki delnic. Torej ni tako, da damo in ne dobimo nič. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Matej Lahovnik.
Hvala lepa. Amandma, kjer sem sam prvopodpisani, v bistvu določa oziroma dodatno vsebuje odkup terjatev kreditnih institucij s sedežem v Republiki Sloveniji. S tem v bistvu zakon uvaja samo dodaten instrument za reševanje finančne krize, ki omogoča tudi odkup terjatev z namenom povečanja likvidnosti kreditnih institucij. Res je tu zdaj mogoče razpravljati, ali gre tu za nedovoljeno državno pomoč ali dovoljeno državno pomoč. Ampak saj kaj pa počnemo cel dan danes že tukaj? Govorimo o državnih pomočeh finančnim institucijam. In zdaj tu nasprotovati temu, kar je pravzaprav že storila tudi Nemčija, kar so nekatere druge države, je vprašanje, ali potem vsi ostali v Evropski uniji tudi kršijo na nek način pravila o državnih pomočeh. Saj pravim, mogoče je o tem razpravljati. Ampak to, kar danes tu počnemo, tudi ni nič drugega, kot dajanje na nek način pomoči finančnim institucijam. Še nekaj bi želel izrecno povedati. To ne pomeni, da bo država to serijsko počela ali da bo sploh počela. To je možnost, ki se lahko izkoristi v razmerah, če se stvari še bistveno poslabšajo. Mi ne vemo, kaj bo. Še nekaj tednov nazaj so vsi zagotavljali, da banke ne potrebujejo nobenih ukrepov, nobenih pomoči, skratka, situacija je bila stabilna. Danes vidimo, da je situacija precej drugačna. Tudi zneski, o katerih govorimo, so precej relativni. Še nekaj dni nazaj sem imel informacije, da je tako ali tako vprašanje, če bo banke to sploh zanimalo, še posebej, ko smo povedali, da se bodo ta poroštva zaračunala. Danes pa vidimo, da je situacija precej drugačna. Zato govorim, razmere so nestabilne, nepredvidljive, negotove in zato je to samo dodaten instrument, dodatna možnost. Ne pomeni pa, da bo kdorkoli to sedaj serijsko počel. In jasno je, da imajo poslanke in poslanci vzvod, s katerim lahko preprečijo, če gre minister tu predaleč, ali če ocenijo, da prihaja do neke zlorabe namena nekega zakona. In sploh ne dvomim, da se bo tisti vzvod izkoristil, če bo do tega prišlo. Ampak ne vidim razloga, zakaj ne bi tu povečali fleksibilnosti tega zakona, zakaj ne bi omogočili resornemu ministru, Vladi, da ima dodaten vzvod, ker so razmere dejansko zelo nepredvidljive. Se pa strinjam, da lahko zdaj razpravljamo o tem, ali je to dovoljena ali nedovoljena državna pomoč. Ampak v luči današnje razprave se spuščamo po moje na tanek led, ker to, kar danes tu počnemo, pa je definitivno državna pomoč finančnemu, posredno, upamo, tudi realnemu sektorju. Tako da bom sam omenjeni amandma podprl, čeprav ni nujno, da se bo sploh izkoristila možnost, ki jo tu uvajamo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak. Prosim.
Povsem na kratko, ker imam malo časa. Ta novi instrument tangira nek drug nivo, za katerega ni predviden ta zakon. Še enkrat, kot je minister povedal, je ta zakon namenjen za sprostitev delovanja na finančnem trgu medbančnih posojil. Ta ukrep pa tangira nivo nižje, to se pravi, ko banka na nek način ima neko slabo terjatev, ko očitno bo šlo samo za odkup slabih terjatev, ne dobrih, in bo to slabo terjatev namesto banke servisirala sedaj po novem država. To je direktna državna pomoč in ni ciljan ta ukrep s tem zakonom. Zanima me potem tudi, kako bo država servisirala naprej ta poroštva, te prevzete terjatve pravzaprav. Ali bo za to imela posebno proračunsko postavko? Če neka firma banki odplačuje redno, je to dobra terjatev in potem ni problema. Potem bo banka vesela, da jo ima. Če pa tega ne odplačuje, pa nastaja minus. In če prav razumem, bo namesto banke sedaj ta minus pokrivala država, če bo odkupila to terjatev. To je sigurno državna pomoč. Sedaj, ali je dovoljena ali ne, sigurno ni dovoljena, če gre za veliko podjetje, pa če to ni bilo predhodno priglašeno. In tudi cilj tega zakona ni to. Jaz se strinjam, če bomo prišli do teh problemov, bomo morali biti verjetno soočeni tudi z novimi zakonskimi rešitvami, ki bodo servisirale takšne težave. Vendar še enkrat, to je pač zopet nek državni intervencionizem do posameznega gospodarskega subjekta, brez kriterijev, ne vem, kdo bo to počel sicer, ali bo to zopet počela država, ali bo kar minister odkupil terjatev ene banke do enega podjetja. Mislim, da je ta procedura nerazdelana in mislim, da takšne ni mogoče sprejeti.
Želi še kdo razpravljati k 2. členu? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti.
Hvala lepa, gospod predsednik. Slovenska nacionalna stranka je vložila tu svoje amandmaje in če amandmaji ne bodo sprejeti, bomo mi glasovali proti zakonu. Zakon kot tak, brez tega amandmaja, je slab in bedast, razen za tiste gospode, ki so svoje firme spravili pod vodo in bi sedaj radi na račun države izplavali, po možnosti še enkrat pobrali denar, jih zopet potopili, država, kar pomeni davkoplačevalci, bi odplačevali dolgove, gospodje bi pa na Kajmanskih otokih na jahtah lovili mečarice. Jaz mislim, da je skrajni čas, da nehamo s tem. Res je, da država mora pomagati finančnim institucijam. V redu, vse lepo in prav, vendar na kakšen način. Ne na tak način, da se enostavno da nekomu denar. Zato smo mi predlagali amandma, da se doda nov sedmi odstavek, ki bi, na kratko povedano in enostavno rečeno, če da banka nekemu podjetju kredit in ker bomo ta kredit po bančni liniji zavarovali pravzaprav preko Vlade davkoplačevalci z lastnim denarjem, zahtevamo, da Vlada, to se pravi vsi ljudje postanejo v določenem deležu lastniki tega podjetja. Ne pa kot je zdaj predvideno, da se bo enostavno denar dal, potem pa se bo pozabilo. Ampak ko se bo denar dajal, bo pa Slovenska izvozna in razvojna banka, ki jo vodi prijatelj gospoda Bajuka gospod Sibil Svilan, če se ne motim, bo pa seveda za to, da bo izvedla eno nit, tukaj zaračunala še nekaj: izvajanje storitev, nadomestila, opravnine za izvajanje storitev ter poročanje in tako naprej. Ali smo bedasta država ali smo se odločili, da bomo "nategovali" slovenske ljudi še nadaljnjih 16 let ali kaj se gremo tukaj?! Vendarle smo nek parlament. Baje. In ta parlament naj bi bil tisti, ki naj bi skrbel za dobrobit ljudi, ki so nas izvolili. Zdaj pa se bomo tukaj šli neko prerivanje, kdo je pametnejši, kdo ni pametnejši. Cela vrsta modrih besed o tem, kakšen je ključni problem našega bančnega sistema, o vsem tem in vse nekako zavito. V bistvu je ključni problem našega bančnega sistema, prvič, da je slab, da ima slabe kadre, da smo imeli slabe finančne ministre. V treh točkah. Potem pa se to lahko razgrajuje, da vidimo, kakšen je ta naš finančni sistem. Če bi bilo to v Italiji, bi že marsikakšen gospod ali gospa iz finančnega ministrstva odgovarjala kakšni specialni italijanski enoti na vprašanje, kam je kaj šlo, kje je denar, zakaj je šel tja, zakaj ni šel drugam in zakaj je bil sploh poslan na kakšen naslov. In kaj je od tega? Nič! V tej naši preljubi Sloveniji se nič ne zgodi. Nikomur se nič ne zgodi! Zadeva gre naprej, država tone v vedno večje dolgove, mi pa tukaj razpravljamo, ali bo kakšen gospod, ki je zdaj hotel prodati recimo delnice dvakrat višje, kot jih je kupil, v krizni situaciji prodal državi za neskončne denarje, se še bolj obogatil, kot se je obogatil, in nikomur nič. O delavcu niti besede. O študentih niti besede. O tem, da zdravstvo nima denarja tudi zaradi tega, niti besede. Pa kaj se gremo tukaj?! Bile so volitve, zdaj lepo prosim naredite nekaj. Pa dajmo skupaj narediti nekaj. Jaz sem vedno za to, da bomo skupaj naredili. Ampak to pomeni, da se je treba poslušati in potrebno, kadar je zakon dober, ga je treba sprejeti, kadar je pa kilav, ga je pa treba dodelati s tistimi točkami, da bomo tisto svinjarijo ven vrgli. Ali bomo pa še naprej "futrali" ene gospode, ki bodo potem vsake toliko časa nakazali na kakšno politično stranko kakšen denar, da bodo utišali tiste, ki so tukaj notri v parlamentu dvignili roko za kakšen zakon? Mislim, da je že enkrat potreben konec, da se nehamo igrati s slovenskim narodom. Res je, da slovenski narod na žalost ni najbolj pameten. To kažejo volitve. Ampak, lepo vas prosim! Dajmo nekaj narediti pa dajmo jim vsaj zdaj popraviti nekatere stvari, ne pa, da samo prekladamo z enega konca na drugi konec. Jaz ne vem. Vsi so neki strahotni strokovnjaki, vsi so [[...]]Imamo ne vem koliko strokovnjakov. Strokovnjaki so naši študentje, ki so dobili nagrado zato, ker so cepivo odkrili sedaj. V Ameriki so dobili nagrado. To so strokovnjaki. Ampak za te strokovnjake seveda naša država tudi denarja nima. To pa tudi ne zaradi tega, ker "futramo" in rešujemo razne povzpetniške nove bogataše, namesto da bi dajali denar tja, kamor bi bilo treba. Toliko zaenkrat. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Anton Rop.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Jaz bi rad posebej poudaril, da je amandma, ki je bil vložen s strani skupine poslancev s prvopodpisanim gospodom Matejem Lahovnikom, amandma, ki dopolnjuje tisto, kar je sicer opredeljeno v preostalih delih predloga sprememb zakona o javnih financah. Kot sem že prej uvodoma poudaril, je lahko ta zakon učinkovit, lahko deluje samo in če bodo nekateri amandmaji sprejeti. Eden od teh amandmajev je nedvomno tudi ta amandma k 2. členu, ki uvaja tudi možnost odkupa terjatev kreditnih institucij s sedežem v Republiki Sloveniji. Prej smo že slišali uvodoma poziv, željo, zahtevo, da slovenska vlada začne čim prej delovati, da začne ukrepati, da deluje in da naredi vse za to, da bo slovenski finančni sistem funkcioniral. Ampak seveda, slovenski finančni sistem mora funkcionirati in je treba storiti vse za to, da bo funkcioniral, zato da bo na koncu realni sektor funkcioniral, zato da bodo na koncu delovna mesta ohranjena, zato da bo Slovenija, njeno gospodarstvo in mi vsi skupaj šli skozi te čase, v katerih se nahaja svetovno gospodarstvo. Nam ni treba odkrivati tople vode. Ta ukrep je samo eden od tistih ukrepov, ki jih tudi ostale, Sloveniji konkurenčne države uvajajo, so jih uvedli in jih tudi izvajajo znotraj Evropske unije. Ne samo v Nemčiji, tudi v Belgiji, tudi v Franciji imajo podobne in takšne ukrepe in jaz ne vem, zakaj bi morali reči, da slovenska vlada, od katere se zahteva učinkovitost, pa ne sme uporabljati vseh tistih inštrumentov, ki jih sicer uporabljajo sodobne zahodnoevropske države. Tukaj je bilo že prej govora o državnih pomočeh. Vsaka državna pomoč finančnemu sektorju je seveda posredno tudi državna pomoč realnemu sektorju. In cela Evropska unija znotraj interventne zakonodaje dela zakonodajo, povezano z državnimi pomočmi. Jaz vidim ta ukrep kot enega tistih dodatnih ukrepov, ki jih bo Vlada, če jih bo, uvedla in jih tudi pripravila, ko bo ugotovila, da v nekaterih primerih je treba pomagati realnemu sektorju, je treba ohraniti delovna mesta. In takrat bo morala odgovarjati pred Državnim zborom. Prej smo sprejeli amandma, ki je govoril o tem, da mora Vlada vsake tri mesece poročati Državnemu zboru o vsakem poroštvu, vsakem ukrepu, tudi o takšni terjatvi. Torej bo tu polagala račune za to, kar bo storila, naredila. In sem prepričan, da bodoči minister za finance in Vlada ne bosta šla v takšne rabote, da bi tu potem na koncu odgovarjala ali pa celo slabo končala. In še nekaj, ni nujno, da gre samo za slabe terjatve. Obstajata dve možnosti odkupa terjatev, dobrih in slabih terjatev. O slabih terjatvah je bilo prej govora. Pri slabih terjatvah se pravzaprav zapira problem na dveh koncih: pri finančnem sektorju, pri banki in v realnem sektorju hkrati. Hkrati se razbremeni banke slabih terjatev in se lahko reši začasno in na drugačen način problem realnega sektorja. Prej je bilo rečeno, kdo bo pa to servisiral, država ali ne. Če pogledamo natančno zakon, potem vidimo, da zakon že sedaj predvideva, da se določene posle, določene stvari, ki so bolj strokovne narave in težje izvedljive, prenese na druge institucije. Ena takih je Slovenska investicijska družba, ki je lahko poklicana, če se bo Vlada za to odločila, da bo to izvedla. Vprašanje je bilo tudi, pod kakšnimi kriteriji. Če bi pogledali zakon natančno, ta govori, da mora Vlada za vsak ukrep, ki ga sprejme, pripraviti posebno uredbo, jo sprejeti in v njej natančno predpisati posamezne ukrepe. Torej, tudi to ni prav nič sporno. Tisto, kar pa je dodatna možnost, pa je, da bi lahko v drugi fazi država odkupovala terjatve od bank, namesto da bi sanirala posamezne banke tako, da bi jim dajala posojila, tako da bi avkcijo naredila, na primer, dobrih terjatev. In bi tiste banke dobile posojilo, kredit ali dokapitalizacijo, ki bi dale boljše terjatve, če že hočejo od države posojilo. In bi na ta način maksimalno lahko zaščitili interese slovenskih davkoplačevalcev. Torej, želim predvsem povedati, da je ta ukrep lahko koristen, lahko je dober, ima številne variante in bo tudi transparenten. Zato pozivam vse, da ta ukrep, ki je bil tu predlagan, podpremo in damo slovenski vladi vse možnosti za to, da se spopade z izzivi, ki so pred njo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič.
Hvala lepa. Prvi stavek: niso volitve in ni zdaj tu političnih "prepucavanj", ampak dajmo biti enkrat pošteni do ljudi, no. Poglejte, kaj vse danes poslušamo. Prvi ukrep, bodimo zdaj decidirano natančni, prvi ukrep: gre za podelitev državnih jamstev državnim bankam pri najemu novih kreditov v tujini, s katerim bi lahko refinancirale najete kredite v tujini. Ampak pojdimo k bistvu. Kdo je te kredite dobil? Eden od predgovornikov je govoril, da moramo to kot primerjavo vzeti, ne vem, kot stanovanjsko [[...]]Ali res? Ali so te kredite dobile mogoče mlade družine za stanovanja? Ne da bi vedel! Ali so mogoče te kredite dobili investitorji v študentske domove? Ne da bi vedel! Ali so mogoče te kredite dobili investitorji v izgradnjo novih bolnišnic? Ne da bi vedel! Ali damo zdaj naprej, kdo je te kredite dobil? Ali želite vedeti, kdo? Poglejte, koliko se je država zadolžila pretekli dve leti in poglejte, na kakšen način. Kdo jih je dobil? Menedžerji in potrošniki, ki so v zadnjem letu ali dveh najeli ugodne kredite pri domačih bankah iz te mase in jih ne bodo mogli več odplačevati, banke se bodo znašle v težavah, mi jih bomo pa reševali. To je resnica. Če mi pa dokažete, da država s tem zakonom rešuje banke, ki so dale kredite, še enkrat ponavljam, mladim družinam, študentom, Institutu Jožef Stefan, ne vem komu še, potem bom prvi dvignil roko pa bom z zastavo naprej hodil. Ni res! S tem plačujemo menedžerje in jim bomo plačali, oni bodo vse fino pokasirali v žep, mi bomo pa - jaz sem osem let v Odboru za finance pa osem let v tem parlamentu. Ničkoliko poroštev sem že sprejel. Vedno pod pretvezo, da država pomaga realnemu sektorju, da pomaga pri nadaljnjem razvoju naše države Republike Slovenije. In na katerem znesku smo danes s temi poroštvi? To je tako, veste, kot doma. Poskusite, pa boste videli, kako to gre. Jaz sem že, pa sem se naučil. Kredit poplačati s kreditom in potem kredit vzeti zato, da potem kredit s kreditom plačaš za kredit. Ne gre. To delamo mi. Še enkrat pravim. Če bi mi to naredili za študente, za vse kredite, ki smo jih dali za takšne namene - ja. Ne pa za menedžerje, ki so kredite najeli zato, da so po deset enot nekaj kupili, prodajajo danes za 100 enot tej isti državi. Mi njih rešujemo, ker je banka propadla zato, ker jim je dala preveč kredita in je nezmožna ta kredit, ki ga je najela v tuji banki, plačati. To je resnica! In zdaj bomo mi temu gospodu menedžerju, ki je zafrknil banko, ki nima toliko denarja, da bi v tujini drugi banki plačala, mi plačevali ta kredit! Kje pa!
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmajih k 3. členu? Prijava teče. K 2. členu, oprostite. O amandmajih k 2. členu. Besedo ima gospod Jelinčič plemeniti. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Imam močen občutek, da so si nekateri zastavili nalogo, da naj bi bilo protitajkunskega boja danes konec in s tem zakonom, s takim, ki je vložen in v kolikor bo takšen sprejet, kot je, potem ga bo res konec. Gospodje bodo lahko že danes na Martinovo močno praznovali, se veselili dodatnih prilivov denarja, slovenski davkoplačevalci pa tako ali tako ne bodo razumeli, za kaj gre. Nekateri poslanci bodo veseli in srečni, morda jim padem kakšna drobtinica z bogate mize, nekateri bomo jezni in besni, ampak svet bo šel naprej. In Slovenija bo spet bolj revna, nekateri pa še bolj bogati, glede na to, da denar vlačijo v tujino, bo bogata tudi tujina in bo tudi Slovenija ne samo kot prebivalstvo, ampak tudi kot država revnejša. Rečeno je bilo, da se bodo odkupovale slabe terjatve iz bank. Kdo pa pravi, da banka namerno ne vloži kakšnega finančnega kapitala v slabo naložbo že z namenom, da si potem določeni gospodje delijo kakšno finančno injekcijo in si zelo dobro popravijo lastno finančno stanje čez nekaj časa? Poglejte, recimo, govorilo se je o NLB, Novi Ljubljanski banki. Še danes nimamo spiska tega, kdo je dobil kredite za sumljive in čudne naložbe, ki se danes krhajo in rušijo. In to se še skriva pod nekim pokrovom tajnosti! Plačevali bomo mi kredite, gospodje se režijo in so prepričani, to so meni rekli: "Zdaj smo zmagali, zdaj bomo lahko delali naprej, kot nam bo 'pasalo'" In so se smejali. Lahko povem tistemu, ki je zainteresiran, tudi na katerem druženju je to bilo in da so to povedali gospodje in nekatere gospe v trenutku, ko so že nekaj spili. Mene je to zabolelo, ampak kot kaže enih ne boli, enim je vseeno in kot kaže bomo res v Sloveniji še bolj zabredli v gospodarsko krizo. Lahko bi se izvlekli s pametjo, znanja imamo dovolj, samo pri nas je značilno, da kdor ima znanje in hotenje, da bi kaj dobrega naredil, tega je treba povoziti, uničiti, zrezati in vse skupaj in odstraniti, ker je moteč element, moteč element tistim, ki so pripravljeni služiti in si delati koristi iz vsega skupaj. Ne vem, saj slovenski narod bo to pozabil, zgodovinski spomin v Sloveniji je tri dni, do naslednjih volitev bodo pozabili, zopet bodo verjeli, da se da čez noč "zrihtati" penzije za 1000 evrov za vsakogar, mogoče bo kdo spet obljubil, tako kot so že kdaj obljubljali, 100.000 novih delovnih mest, pa so tudi na to ljudje pozabili, pa mogoče bodo rekli, da vsak slovenski delavec bo imel 5000 evrov plače, pa bodo spet verjeli, pa se bo spet vrtelo vse skupaj naprej. Še enkrat: jaz mislim, da zakon ni dober, deloma, vsaj do neke mere, se ga da popraviti z amandmajem Slovenske nacionalne stranke in pa s skupnim amandmajem skupine poslancev, kjer je kot prvopodpisani gospod Matej Lahovnik, če pa tega ne sprejema, se bomo pa mi zahvalili za ta zakon.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmajih k 3. členu? Menim, da ne. Zato prehajamo naprej, in sicer [[..]] [[oglašanje iz klopi.]] [[..]]Prosim? Ja, gospod Tanko, proceduralno.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Rad bi vas samo seznanil, da preden preidemo na razpravo o amandmaju k 3. členu, da bomo vložili amandma na amandma k 3. členu na predlog, ki so ga vložili poslanci s prvopodpisanim gospodom Križaničem, in sicer: v četrtem odstavku se drugi stavek, se za prvim stavkom da besedilo, kot je predlagano z amandmajem. Tako da besedilo prvega stavka ostane in da se besedilo, ki je predlagano, upošteva od drugega stavka naprej oziroma se nadaljuje za prvim stavkom. Smo razumeli? Če preberem, kako bi se potem amandma glasil v četrtem odstavku: "Poroštvo se izda na osnovi, na podlagi zakona", potem pa gre besedilo, kot so predlagali poslanci s prvopodpisanim gospodom Križaničem. Pogodbo o poroštvu, to se pravi tehnika, "Pogodbo o poroštvu podpiše v imenu in za račun Republike Slovenije minister, pristojen za finance. Poroštva se lahko izda za zadolžitve na finančnem ali medbančnem trgu" in tako naprej. Hvala lepa.
Kljub temu da tega amandmaja na amandma nismo dobili na klop, ampak ga je gospod Tanko prebral, bi jaz bil za to, da začnemo z razpravo o amandmaju k 3. členu. Če pa želite, da še enkrat prebere, pa prosim, ampak z razpravo o amandmaju k 3. členu bi začeli. Vključno s tem, kar je tudi gospod Tanko predlagal. Ugotavlja, da [[...]]Ja, gospod Tanko, želite besedo? Oprostite, bom odprl prijavo, prijava teče. Besedo ima gospod Jože Tanko, prosim.
Hvala lepa. Sedaj ko ni kolega Vizjaka, bom poskušal to sam na kratko obrazložiti. Ustava Republike Slovenije v 149. členu določa naslednje: Krediti v breme države in poroštvo države za kredite so dovoljeni le na podlagi zakona. S tem amandmajem na amandma v poslanski skupini predlagamo, da se ta ustavna določba v tem besedilu zakona ohrani. Prvi stavek v bistvu rešuje način izdaje poroštvenega zakona, ki v ničemer ne odstopa od dosedanje prakse. Amandma, ki so ga pa vložili poslanci s prvopodpisanim gospodom Križaničem, pa obdeluje tehnologijo obravnave in izvajanje poroštvenega zakona. In mislim, da je to distinkcijo treba ohraniti, sicer, če se ta prvi stavek umakne, se potem tudi lahko razume to nekoliko narobe - da lahko nek poroštveni zakon nastane kar nekje na neki instituciji, ali vladi ali katerikoli drugi instituciji, in se to na nek čuden način tudi izvaja. Če je treba karkoli na tem področju narediti v smislu zavarovanja interesa, lahko tak zakon sprejmemo tudi na zaprti seji Državnega zbora, lahko tudi po hitrem, skrajšanem ali kakšnem drugem postopku. Tako da kar zadeva tehnologijo in postopke, pristope do reševanja teh problemov, ne vidim nobenih problemov, ker Državni zbor ima na tem področju predpisano prakso. Kar pa zadeva izvajanje ustavne določbe, pa mislim, da je tako rešitev, kot sem jo predlagal, treba ohraniti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Križanič. Prosim.
Hvala lepa. Torej, spoštovani, gre za zakon, ki opredeljuje poroštva, enako kot opredeljuje v 81.a členu kredite, in oba prihajata pod 149. člen Ustave. Se pravi, na osnovi 149. člena Ustave smo opredelili možnost države, da reagira kot deponent, kot nekdo, ki kreditira finančne institucije, da prepreči finančno krizo. Po drugi strani pa večjim institucijam, kot sem omenil v uvodu, daje možnost, da najamejo same kredite, in sicer, da s poroštvom do teh kreditov sploh pridejo v sedanjem zelo kompleksnem času. Razprava v zvezi s tem, kako natančno mora biti opredeljeno to poroštvo za zakon, je rodila ta amandma, skupaj s tem, da smo razširili še na drugo, naslednje leto. Tudi ta številka 12 je pomembna. In ne gre več za 8, ampak za 12 milijard, ker gre za dvoletni paket, in sicer je Banka Slovenije izdelala oceno, koliko je te zadolžitve, koliko kreditov zapade, in na osnovi tega je opredeljena ta številka. Ministrstvo za finance je napisalo ta odstavek "Pogodbo o poroštvu podpiše v imenu in za račun Slovenije minister, pristojen za finance, poroštvo pa se lahko izdaja po teh različnih pogojih." In sicer je opredeljeno, kdo, koliko, kako, komu, po kakšni ceni in v kakšnem roku. Služba Ministrstva za finance mi je zatrdila, da gre za podoben pristop, kot ga sprejemate tudi, ko dajete poroštva Darsu. Se pravi, vi ne potrjujete nekih konkretnih poslov s konkretnimi bankami, ampak dovolj natančno opredelite. In mi ocenjujemo, da je ta odstavek dovolj natančna opredelitev, da bodo lahko večje kreditne institucije najele kredite v tujini in s tem razbremenile državo. Je pa tu zahtevana tudi odplačnost, se pravi, po enaki ceni kot se take kredite pridobiva oziroma poroštvo daje Republika Slovenija oziroma za poroštva Republike Slovenije zaračunajo druge kreditne institucije. Mi bomo seveda ta amandma podprli, amandmaja na amandma pa ne, ker je potem dodatna komplikacija v teh težkih časih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Tanko, prosim.
Hvala lepa za besedo. Poglejte, mi nimamo težav s tistim, kar vi povečujete z 8 na 12. Tista stvar je operativna oziroma potrebna zato, ker se je pač podaljšal za eno proračunsko leto ali za eno koledarsko leto obseg teh ukrepov. Vendar se nam pojavlja vprašanje, kako se bo to izvajalo. Dejstvo je, da rešitev, ki jo vi zagovarjate, lahko navaja na to, da se bodo ti ukrepi, ki imajo za posledico 1,5 državnega proračuna v teh dveh proračunskih letih kot pač neko poroštvo, sprejemali brez zakonske podlage. Poznamo in vemo za obseg tega. Vemo, da ni veliko koristnikov tega, to nam je vse jasno, ali boste sprejeli to na podlagi zakona ali kako drugače. Vendar Ustava je na tem področju eksplicitna. Ustava je na tem področju eksplicitna: zelo jasno navaja, na kakšen način je to možno izvesti. In predlagam, da se ti ukrepi oziroma te stvari delajo izključno na podlagi Ustave. Sicer se lahko pojavi tudi vprašanje zaupanja v ustavni in pravni red. Mislim, da koalicija, ki je dobila mandat, ne more na tak način si vzeti državo in njenih ukrepov kakorkoli v last in posest, tako kot ste vedno govorili. S tem amandmajem delate ravno to. To se pravi, odmikate odločanje od tam, kjer bi se to moralo zgoditi na neke institucije [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa, gospod Tanko. Dr. Križanič, izvolite.
Jaz bi dodal. Še enkrat opozarjam, enako velja za 81.a člen. Ali je cel zakon premalo specificiran ali pa je sedaj s to dopolnitvijo dovolj specificiran, da lahko na tej osnovi opredelite ta poroštva. Se pravi, znan je namen, znano je, komu se daje, po kakšni ceni in v kakšnem roku. Rekel bi, da je 81.a člen, tam, kjer se daje direktno kredite, nekoliko manj specificiran, kot je sedaj ta, ki je bil dopolnjen pod tisto razpravo, ki jo je sprožil gospod Trofenik. Hvala.
Hvala lepa. Še mag. Rop.
Najlepša hvala, gospod predsedujoči. Jaz bi rad povedal, da podpiram ta amandma, ki je bil vložen s strani prvopodpisanega Francija Križaniča. Podpiram ga v takšni obliki, kot je. Samo v takšni obliki sprejet amandma omogoča učinkovito izvajanje Zakona o javnih financah. Samo v takšni obliki dejansko daje Vladi tiste inštrumente, ki jih nujno potrebuje - in to takoj, takoj, to so nam včeraj povedali predstavniki Banke Slovenije. Jaz bi prosil tudi predstavnike Vlade danes tukaj, da nam povedo, kakšno je njihovo stališče v zvezi s tem amandmajem, saj navsezadnje so njihove strokovne službe pripravljale ta amandma, pa tudi s tem amandmajem na amandma. Tisto, kar je nenavadno, je to, da je pravzaprav včeraj prvoten amandma Poslanske skupine SDS bil takšen, kot je ta, pa z manj kriteriji. In moram reči, da sem jaz včeraj podpiral ta vaš amandma, vi ste v vmesnem času svoje stališče spremenili, kar ni nič nenavadnega na osnovi diskusije, ki je bila, jaz to popolnoma rešpektiram, zlasti glede na opozorilo Zakonodajno-pravne službe, ki nam je jasno povedala, da je treba kriterije dodatno opredeliti in povedati, pod kakšnimi pogoji se bodo ta poroštva izdajala. In na osnovi tega, diskusije, ki smo jo imeli, pa tudi predloga strokovnih služb Ministrstva za finance, se je s tem amandmajem te kriterije dodatno določilo ravno zaradi tega, da bi zadostili pogojem iz Ustave. In še to bom povedal. Republika Slovenija je izdajala relativno veliko poroštev, ne samo v primeru Darsa. Kot veste, se je v zadnjih štirih letih Dars dodatno zadolžil skoraj za dve milijardi evrov, pa nismo določali za vsak posamezen odsek, v vsakem posameznem primeru koliko, ampak smo v kvoti določili. Mi nismo določali za vsako posamezno hišo v primeru potresa z zakonom, za vsakega s priimkom in imenom, koliko kredita bo dobil ali pa morda garancije. Tudi v primeru drugih naravnih nesreč tega nismo mogli narediti, ker to praktično ni mogoče, mi ne moremo glede na naravo dogodka, ki se je zgodil v teh primerih, v vsakem posameznem primeru določati, kako in na kakšen način. Lahko bi sicer to naredili, ampak bo šlo to na račun učinkovitosti, bo šlo to na račun solventnosti bank in bo to dejansko negativno vplivalo na poslovanje, po moji oceni, bank in pa tudi finančnega sistema. Torej, jaz ocenjujem, da tako kot je sedaj amandma pripravljen, je dober, je primeren, zadosti tudi zahtevam Zakonodajno-pravne službe, bi pa prosil, gospod predsedujoči, če je možno tudi proceduralno, da dobimo stališče Vlade Republike Slovenije v zvezi z amandmajem, ki smo ga podpisniki predlagali, pa tudi v zvezi z amandmajem, ki ga predlaga Poslanska skupina SDS. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Lavrič. Prosim. Pred tem še proceduralno. Prosim.
Hvala lepa. Čisto na kratko. Jaz s tem amandmajem nimam nobenih težav, če je v skladu s slovenskim pravnim redom in ustavo. Zato bi prosil, da preden odločamo o tem konkretnem amandmaju glede izdaje poroštev, da se do tega opredeli Zakonodajno-pravna služba parlamenta.
Hvala lepa. O tem se bo gotovo opredelila Zakonodajno-pravna služba, obenem bi pa tudi rad povedal, da če lahko dostavite ta amandma na amandma nam, da ga tudi razmnožimo in potem, da bi ga imeli tudi v obdobju glasovanja vsi poslanci na mizi. Besedo ima gospod mag. Lavrič. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Mi menimo, da ta amandma k 3. členu zadošča glede na 149. člen Ustave, ki zahteva zakon. Skratka, to je zdaj ta zakon, ki tukaj natančno opredeljuje komu, koliko, pogoje, za kaj in kako, tako kot je bilo poudarjeno in to je to in to v bistvu zadošča temu pogoju iz 149. člena. Rad bi še poudaril, da je bil ta amandma pripravljen skupaj s sodelovanjem z Zakonodajno-pravno službo Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima [[...]]Gospod Radovan Žerjav, oprostite, se zgodi.
Hvala lepa, predsedujoči. Skratka. Rad bi se samo odzval, glede na to, da je, mislim da, dvakrat bil omenjen Dars in poroštva Darsu. Kot dobro veste, se vsako leto pride za Dars v to hišo po soglasje za letni plan izgradnje avtocest. In tam je vsaka postavka zelo natančno definirana. To pomeni, da je neka osnova, da ni čisto tako po dolgem in počez. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Oprostite.
Ali lahko dodam? Vendarle pa ni opredeljen vsak posamezen posel tam, kot tudi tu ne bo. Ker je zahteva Banke Slovenije, da se ne opredelijo posamezni posli. Posamezna banka za posamezno vsoto, ampak da je to "en gros". Isto je pri Darsu. Analogijo je Ministrstvo za finance tu naredilo. Ja, ja. Nimate, za odsek dobite pač toliko in toliko. Tukaj pa za rešitev finančne krize toliko in toliko.
Hvala lepa. To je bila bolj replika. Zaključujem razpravo o amandmajih k 3. členu. Prehajamo na amandma k 4. členu. Želi kdo razpravljati? Prijava teče. Besedo ima dr. Križanič. Prosim.
Torej, mi smo tukaj vzpostavili nekoliko bolj eksplicitno zahtevo, da se najmanj enkrat na tri mesece poroča in da se lahko parlament potem odloča v zvezi s tem, kako ti ukrepi tečejo, ali so potrebne kakšne dodatne zakonske omejitve oziroma kakšne dodatne razširitve - odvisno od razpleta krize. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo o amandmajih. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 7. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O VLADI, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Bojanom Kontičem. Besedo dajem predstavniku predlagateljev zakona gospodu Bojanu Kontiču. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Pri dopolnitvah Zakona o Vladi Republike Slovenije ne gre za korenite posege v ta zakon. Predlagatelji teh dopolnitev namreč ocenjujemo, da je sedanja sestava vlade ustrezna in da bo nova vlada v okviru obstoječe sestave lahko uspešno izpeljala vladni program. Smo pa pripravili spremembo, ki temelji na tem, da je treba Zakon o Vladi Republike Slovenije dopolniti, ker je bil aprila leta 2006 sprejet Zakon o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja in v tem zakonu je zapisano to, kar zdaj umeščamo v dopolnitev Zakona o Vladi Republike Slovenije. Mi smo skladno z mnenjem Zakonodajno-pravne službe tudi pripravili amandma. Amandma je bil vložen in tudi na seji matičnega delovnega telesa sprejet, tako da je sestavni del dopolnjenega Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o Vladi Republike Slovenije. Torej, uvajamo ministra brez resorja za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu. Torej, dodajamo, ne posegamo pa v obstoječe stanje oziroma število ministrstev, ki so bila do sedaj v Vladi Republike Slovenije, na način, da bi karkoli spreminjali, ampak zgolj dodajamo še ministra brez resorja za področje, ki sem ga omenil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku dr. Vinku Gorenaku za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje se je sestal danes na nujni seji ob 9.00 uri. Kot matično delovno telo je obravnaval Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o Vladi, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Kontičem. Kolegij predsednika Državnega zbora pa je že na 2. seji 6.11.2008 sklenil, da bomo zakon obravnavali po skrajšanem postopku. Članice in člani odbora so prejeli vse potrebne dokumente, tako predlog zakona, mnenje Zakonodajno-pravne službe, kot tudi mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev, pa seveda amandma skupine poslancev. Predstavnik predlagatelja, gospod Kontič, je v dopolnilni obrazložitvi jasno poudaril, da ne gre za pomembne posege v zakon, saj predlagatelji zakona ocenjujejo, da je sedanja sestava Vlade v preteklem mandatu ustrezna, medtem ko se predlagana rešitev nanaša v bistvu samo na področje ministra brez resorja, zadolženega za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah in s Slovenci po svetu. Dopolnitev je potrebna zaradi omenjenega zakona, ki v 14. členu določa, da Urad Vlade Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu vodi minister brez listnice. V predlaganem amandmaju pa so poslanci upoštevali mnenje Zakonodajno-pravne službe. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala oziroma ugotovila, da iz obrazložitve, da naj bi iz določb Zakona o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja izhajala obveznost Vlade, da oblikuje ministrstvo brez listnice. Pojasnila je tudi, da Urad Vlade Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu deluje kot vladna služba, ki naj bi v skladu s 14. členu navedenega zakona jo lahko vodil ali minister ali državni sekretar ali pa direktor. V nadaljevanju lahko povzamem, da smo obravnavali amandma k 1. členu in ugotovili, da ta amandma povzema ugotovitve Zakonodajno-pravne službe. Seznanili smo se odnosno poslušali tudi mnenje predstavnika Državnega sveta, gospoda Vnučeca, ki je poročal, da je Državni svet predlog zakona podprl. Odbor je tako soglasno sprejel amandma skupine poslancev k 1. členu, kot tudi soglasno sprejel besedilo zakona v obeh členih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o Vladi je nekako nujen, če povzamemo dejstvo, da Ustava Republike Slovenije določa sestavo in delovanje vlade in da pač do sedaj to ni bilo zamejstvo, če lahko temu tako rečem, pokrito posebej z ministrstvom. In minister brez listnice je na tem področju kar neka nuja, če vzamemo v obzir, da se Slovencev in Slovenk spomnimo praviloma samo takrat, kadar so volitve. Jaz bi si želel, da bi Slovenci, živeči zunaj naših meja, imeli vsaj iste pravice, kot jih imajo manjšine pri nas, tako v Italiji, Avstriji ali pa tudi drugod po svetu. Vendar temu lahko, če na hitro pogledamo razmere in pravice, ki so v boju Slovencev po svetu minimalne, je ta zadeva problematična. Tudi vlade se do sedaj niso ukvarjale s to problematiko na odprt način, kajti vemo, da Avstrija, recimo, ne spoštuje 7. člena Državne pogodbe in da se tudi v Italiji bije bitka, da bi manjšinski zakon bil spoštovan, čeprav je sprejet - vemo, da ga Italija ne spoštuje. Da ne govorimo za druge Slovence, živeče po svetu, onkraj luže. Ti pa so po vsej verjetnosti še bolj razočarani nad matično Slovenijo, kajti, kot rečeno, njih se spomnimo samo takrat, kadar jim je treba poslati glasovne lističe za glasovanje. Če pogledamo pristojnost tega ministra, ki tudi na finančnem področju oziroma proračunskem področju ne bo povzročal luknje, lahko rečemo, da bo - če bo seveda deloval bolje, kot je do sedaj za to pristojen državni sekretar - lahko imel kar polne roke dela. Želim mu v njegovem delu čim bolj uspešno delo in želim, da bi začel reševati problematiko od velikega problema proti manjšemu. Upam, da se vidimo tudi v zamejstvu, na mojem koncu, in pričakujem, da bo problem sosednjih Slovencev prvi rešen. In rad bi videl to sliko, da bodo imeli moji sosedje, lahko jim rečem sosedje, ker živim zelo blizu meje, v Italiji, vsaj takšne pravice, kot jih imajo Italijani v Sloveniji. To bi seveda konec tega mandata želel videti od tega ministra, to naj bi bil njegov rezultat, pa še kaj drugega. Zakon Slovenska nacionalna stranka podpira.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj meja, ki je bil sprejet aprila leta 2006, določa, da je Urad Vlade Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu centralni organ državne uprave za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodnostno skupnost v sosednjih državah ter s Slovenci po svetu. Določeno je tudi, da ta centralni organ vodi minister brez resorja. In v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagamo odločitev in podpiramo odločitev in upamo, da bo poslej obravnavanje raznovrstne problematike slovenskih narodnih skupnosti, ki živijo izven meja Republike Slovenije, še na višji ravni. Kot vemo, problemov na tem področju ni malo. Nedavno smo bili priča ponovnim pritiskom v Italiji, nenehno prihaja do nespoštovanja pravic naše manjšine na avstrijskem Koroškem, konec koncev pa imamo Slovenci sami nekakšno zgrešeno mnenje do Slovencev, ki živijo po svetu. Zavedati bi se morali, da kjerkoli po svetu so se Slovenci naselili in zaradi kateregakoli razloga že, so še vedno Slovenci, del našega naroda, ki po svetu širi naš jezik, našo kulturo. Mačehovsko obnašanje do izseljencev in zamejcev se bo slej ko prej pokazalo kot slabo. Smo majhen narod in razna izključevanja nas delajo samo še manjše. Nadejamo se, da si bo bodoča vlada zares prizadevala za ohranitev slovenske identitete, jezika, kulture, kulturne dediščine in kulturne rasti med Slovenci zunaj državnih meja. V aktualni koalicijski pogodbi je Slovencem po svetu namenjenih zgolj par stavkov. Upamo pa, da bodo aktivnosti na tem področju mnogo več. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je bistvenega pomena tudi gospodarsko sodelovanje oziroma vključevanje Slovencev v zamejstvu in po svetu v enoten slovenski intelektualni, kulturni in gospodarski prostor. Ena izmed dobrodošlih rešitev bi bila, da bi lahko zamejske organizacije enakopravno sodelovale na ustreznih razpisih v Republiki Sloveniji. V duhu vsega naštetega, in zaskrbljujočih demografskih kazalcev pa bi se morali zavzemati tudi za vračanje slovenskih izseljencev in zdomcev oziroma za priselitev njihovih potomcev. Na koncu naj poudarim le še to, da se nam zdi pomembno, da Republika Slovenija tudi finančno spodbuja osnovno delovanje ključnih struktur slovenskih manjšin v zamejstvu na političnem, kulturnem, gospodarskem, izobraževalnem, športnem, znanstvenem in medijskem področju. V upanju, da bo Vlada dejansko vzpostavila vzajemen partnerski odnos s Slovenci po zamejstvu in po svetu, bomo v poslanski skupini predlagani zakon podprli, želimo pa, da se kadrovska popolnitev ministrstva izvede racionalno, s kadri, ki so že do sedaj delali na tem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Vsem skupaj še enkrat prijazen pozdrav. "Kadar čez gozdove viharji rjovejo, takrat se drevesa koren in zavedo." In za to v tej zgodbi gre, zato bomo v Liberalni demokraciji Slovenije predlog stališča o dopolnitvi Zakona o Vladi z veseljem in ponosom podprli. Predlagana novela je seveda posledica odločitve Državnega zbora iz aprila 2006, ki je sprejel Zakon o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja. S tem zakonom je Državni zbor v prejšnji sestavi določil, da Urad Vlade Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu vodi minister brez listnice. Urad kot centralni organ državne uprave skrbi za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu. Že omenjen zakon o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja pa tudi ta dopolnitev Zakona o Vladi pomeni pomembno uresničevanje odločbe Ustave Republike Slovenije. Ta v 5. členu določa, da država, torej naša Republika Slovenija, skrbi za avtohtone slovenske narodne manjšine v sosednjih državah, za slovenske izseljence in zdomce ter pospešuje njihove stike z domovino. V Liberalni demokraciji Slovenije smo in bomo prisegali na ustavo Republike Slovenije, zato bomo novelo zakona tudi podprli, pri čemer pa smo prepričani, da je to mogoče eden prvih korakov, ki jih moramo postoriti v skrbi za Slovence zunaj matične domovine. Lahko bi ta trenutek rekli, da imamo dober temelj ali dober okvir; vsi skupaj se potrudimo in tej zgodbi, še kako pomembni za Slovenijo in vse Slovence dodajmo še pravo, pozitivno vsebino. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Miran Potrč, imate besedo v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Hvala lepa. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov soglašamo, da se Zakon o Vladi dopolni tako, da ima Vlada tudi ministra brez resorja za področje odnosov med Republiko Slovenijo in avtohtono slovensko narodno skupnostjo v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu. Tako rešitev je uzakonil že Zakon o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja, ki ga je sprejel Državni zbor prejšnjega sklica. Soglašamo torej, da se poudari pomen našega sodelovanja s Slovenci po svetu tudi s tem, da pristojni urad Vlade kot centralni organ državne uprave za področje odnosov države s Slovenci po svetu vodi oseba v rangu ministra, ne pa državnega sekretarja ali direktorja urada, kakor je bilo doslej. Ko smo ocenjevali, kako udejanjiti take rešitve, smo dobili o ureditvi tega vprašanja različna strokovna mnenja: od tega, da posebna ureditev v Zakonu o Vladi ni potrebna, saj novega ministra predvideva že navedeni zakon; nadalje, da je ureditev tega ministrstva v Zakonu o Vladi potrebna, saj sicer ne bo jasno, ali je ta minister zaobsežen v kvoti dveh ministrov brez resorja ali kot tretji minister; bila so tudi mnenja, da Zakon o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja določa le, da mora ustrezni urad voditi minister brez listnice, da pa ni treba, da je pristojen samo za to področje in da torej nima drugih nalog. Ob teh različnih mnenjih in v prepričanju, da je treba poudariti pomen sodelovanja s Slovenci po svetu in spoštovanja že uzakonjenih rešitev, soglašamo, da se imenovanje ministra brez resorja za Slovence v zamejstvu in po svetu predvidi tudi v Zakonu o Vladi, tako da ne bi glede tega vprašanja moglo biti nobenih različnih razlag. S tem, ko to poudarjamo, pojasnjujemo tudi naš odnos do tistega mnenja Zakonodajno-pravne službe, da bi glede določitve novega ministra morda zadoščala že ureditev v sedanjem posebnem zakonu. Sledimo pa mnenju ZPS, da je sklicevanje na zakon treba precizirati z navedbo Uradnega lista in datumom objave zakona ter navesti tudi člen zakona, na katerega se sklicujemo. Poleg tega pa, da je prav popraviti tudi napačno navedbo, ki je neskladna v dveh zakonih, da gre za ministra brez resorja, ne pa za ministra brez listnice, kar navaja poseben zakon. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov bomo podprli predlagani amandma in zakon v celoti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod podpredsednik! Spoštovane poslanke in poslanci! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke ugotavlja, da sprememba Zakona o Vladi sledi določilom Zakona o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja, ki je bil sprejet že aprila 2006. Omenjeni zakon v svojem 13. členu določa, da Urad Vlade Repbulike Slovenije za Slovence v zamejstvu in v svetu kot centralni organ državne uprave za področje odnosov med Republiko Slovenijo in Slovenci v sosednjih državah ter med Republiko Slovenijo in Slovenci po svetu. Zakon tudi določa, da urad vodi minister. V 99. členu pa določa, da ta določba stopi v veljavo z naslednjim mandatom, to je s tem mandatom. V Slovenski demokratski stranki ugotavljamo, da imajo podobne rešitve številne države tudi v svetu. Menimo, da smo sami v stranki vselej posvečali ustrezno pozornost, zlasti zato, ker menimo oziroma smo ocenili, da so Slovenci zunaj naših meja tudi pomembno doprinesli k nekaterim dogodkom v naši polpretekli zgodovini, zlasti seveda mislim na stvari okoli mednarodnega priznanja naše države. Tudi zato smo ne nazadnje v preteklem obdobju pripravili celovit zakon s tega področja, ki bo v polni meri, po naši oceni, lahko zaživel šele sedaj s tem, ko uvajamo ministra, ki bo to področje pokrival. Zato ima amandma in zakon v Slovenski demokratski stranki v celoti podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod mag. Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani gospod podpredsednik! Kolegice in kolegi! Naša poslanska skupine bo predlagani zakon o dopolnitvi Zakona o Vladi enotno podprla. Cilj tega zakona je uresničitev sprejema Zakona o odnosih Republike Slovenije s Slovenci zunaj njenih meja v letu 2006, ki napoveduje ministra za to področje. Moram povedati, da je za nas stvar v tem, da upamo, da bo z ministrskega položaja storjeno nekaj več, kot je bilo do sedaj, čeprav je vsaka dosedanja vlada v svojem mandatu poskušala nekaj več storiti za naše zamejske Slovence in tiste po svetu na ostalih kontinentih mimo Evrope. In v tem smislu moram reči, da sem kot član Komisije za Slovence po svetu videl, na primer, razmere, da je prišla komisija na obisk k našim rojakom, pa smo nujno potrebovali tolmača za angleški jezik, da smo se s svojimi rojaki, Slovenci, lahko pogovarjali. To je dokaz, da je treba nekaj več storiti, kot je bilo doslej storjenega, in da je to pravzaprav posledica nekoč neopravljenega dela, takrat, ko je bilo še mogoče in potrebno, da bi majhni otroci imeli osnovne možnosti za učenje slovenskega jezika, ne glede na to, da so ponekod Slovenci, denimo v Avstraliji, strahovito razpršeni in da imajo nekateri tudi 200 in več kilometrov do šole, ki jo organizirajo tako, da so vsi razredi v enem razredu in je tam, recimo, 10, 15 otrok. Povedano na kratko, mislimo, da je morda prav to, da je iz nekega vladnega urada tekla zadeva v okviru prizadevanj za sodelovanje, pomoč in odgovorno spodbujanje narodove identitete pri naših zamejcih, premalo. In bo sedaj z ministrskega nivoja to mogoče uresničiti v večjem obsegu in na način, ki bo skozi določen čas, se razume, prinesel večje rezultate. Moram pa povedati, da je prav in potrebno, da bi tudi v Državnem zboru v okviru komisije, ki deluje na tem področju, morali določene stvari spremeniti, kajti ni mogoče sprejeti dejstva, da Komisija za Slovence po svetu, denimo, Slovence po svetu, v Avstraliji, obišče samo enkrat v mandatu in še takrat samo z nekaj člani oziroma poslanci, na način, da nekatere poslanske skupine leta dolgo, lahko dva, tri mandate čakajo, da bodo samo enkrat videle, kako živijo naši Slovenci, na eni strani, in da na drugi strani Slovenci ob nobeni priložnosti teh obiskov ne vidijo parlamentarne sestave vseh strank, ki imajo lahko različne poglede, pa tudi različne predloge pri reševanju te problematike. Tako mislim, da te komisije ne bi smeli ukalupiti v okvir vseh drugih potovanj, ki jih je morda preveč, ki so morda predraga, prepogosta in ne prinašajo potrebnih učinkov. To samo tako, mimogrede. Ne nazadnje je ta zakon in to spremembo treba podpreti tudi zato, da bo naš predsednik Vlade lahko tudi za to ministrstvo brez resorja v roku, ki si ga je začrtal, izbral ustrezno zasedbo z odgovornim ministrom. In potem pričakujemo vsi skupaj, da bo stvar stekla. Naša poslanska skupina to spremembo zakona seveda zaradi tega in zaradi morda tudi še ne povedanega, pa bi bilo potrebno, odločno in z veseljem podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 7. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na obravnavo PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O POSLANCIH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Bojanom Kontičem. Besedo dajem predstavniku predlagatelja zakona. Gospod Bojan Kontič, imate besedo za dopolnilno obrazložitev predloga zakona.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Še enkrat lepo pozdravljeni! Pred 4 leti smo ta zakon o poslancih dopolnili tako, da smo pravico mirovanja razširili z ministrov, poslancev in predsednika ter podpredsednika Vlade še na državne sekretarje. Takrat je dejansko šlo za korenit poseg v vsebino tega zakona in v korenito širitev tistih, ki bi lahko to pravico mirovanja dejansko tudi izkoristili. Torej, vsi poslanci, ki bi bili imenovani v vlado, ministrstva in v vlado za državne sekretarje, bi upoštevajoč vsebino zakona, ki je bila takrat spremenjena, lahko izkoristili pravico mirovanja mandata in se v primerih, ki jih navaja zakon, lahko vrnili nazaj v poslanske klopi. 15 je bilo ministrstev in še dodatni državni sekretarji. Torej, takrat je šlo resnično za poseg, ki je širil nabor tistih, ki so do te pravice bili upravičeni. Danes se s tem našim posegom državnim sekretarjem dodaja še enega potencialnega upravičenca, generalnega sekretarja vlade. Mi menimo, da ga je treba izenačiti s statusom državnega sekretarja. Torej, če je poslanec imenovan na mesto generalnega sekretarja Vlade, mu mandat poslanca miruje in se lahko na mesto poslanca tekom mandata tudi vrne. To je edina sprememba, ki jo prinaša naša dopolnitev zakona. Ko govorimo o pravici, ki jo lahko potencialni kandidat izkoristi, govorimo seveda o pravici, ki jo je ta poslanec pridobil z dnem izvolitve v ta Državni zbor, ne takrat, ko je zapustil mesto poslanca, odšel na pomembno nalogo v Vlado in se morda potem vrnil. To je pravica, ki mu je bila dodeljena s strani volivk in volivcev, ko je bil izvoljen v Državni zbor. Seveda je vprašanje potem nadomestni poslanec, ki pa koristi nekatere pravice, ki so skladne s pravicami poslancev. In zakaj nismo že štiri leta nazaj, ko se je opravil ta korenit poseg v Zakon o poslancih, to rešitev zapisali? Ne morem mimo ugotovitve, da tega ni zapisanega zato, ker takrat ni bilo konkretnega primera. Če bi bil poslanec, ki bi bil imenovan na mesto generalnega sekretarja Vlade, takrat iz vrst takratne koalicije, bi koalicija takrat zanesljivo to zapisala v zakon, kot je to naredila za vse državne sekretarje, ker v tistem trenutku ni vedela, kdo bo odšel na mesto državnega sekretarja, in mu je treba zagotoviti mirovanje mandata poslanca. In, tudi ta pravica je bila v preteklem mandatu izkoriščena. Danes pa vidim, da tisti, ki so predlagali, aktivno podpirali in na koncu izglasovali razširitev na državne sekretarje, predlagajo, da se ta črta iz zakona. Da se črtajo iz zakona, poleg podpredsednika Vlade, kar predlagamo mi, tudi državni sekretarji - tisti, ki so jih oni vpeljali v zakon. Zanimivo pri tem je predvsem to, da so potrebovali natančno štiri leta. Štiri leta, ko so tvorili vladno koalicijo, te potrebe niso zaznali, sedaj, ko se jim je vlada izmuznila iz rok, pa ta interes kažejo z amandmajem, ki je vložen. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo. Prosim predsednika gospoda Dušana Kumra za predstavitev poročila komisije.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Mandatno-volilna komisija je na današnji nujni seji obravnavala predlog zakona o spremembi, ki ga je predsedniku Državnega zbora poslala v obravnavo in sprejem po skrajšanem postopku skupina poslancev s prvopodpisanim Bojanom Kontičem. Kolegij predsednika Državnega zbora je sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Zakonodajno-pravna služba je z vidika skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika podala k predlogu zakona svoje mnenje, iz katerega izhaja, da je treba ustrezno popraviti predlagano rešitev, ki se nanaša na mirovanje funkcije poslanca, imenovanega za ministra, saj je minister v skladu z Ustavo Republike Slovenije imenovan in ne izvoljen. Predlog Zakonodajno-pravne službe pa je tudi, da se v besedi "na položaj" opredeljuje delovno z vodstvenimi pooblastili in odgovornostmi, na katere se imenuje tako imenovane položajne uradnike, med katere generalni sekretar Vlade ne sodi. Vlada k predlogu zakona ni podala svojega mnenja. Mnenje je podala tudi Komisija za državno ureditev Državnega sveta, ki podpira predlog zakona. K predlogu zakona so bili v poslovniškem roku vloženi trije amandmaji k 1. členu, in sicer s strani Poslanske skupine SLS, Poslanske skupine SDS in skupine poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem. V razpravi je bilo s strani predlagateljev sprememb dodatno obrazloženo, da so predlagatelji pri odločitvi sledili predvsem primerjavi funkcije in pooblastil državnega sekretarja in generalnega sekretarja Vlade in ugotovili, da ima slednji najmanj takšna pooblastila, kot jih ima državni sekretar. V nadaljnji razpravi pa so bila izražena različna mnenja v zvezi s predlagano spremembo zakona, vendar je bil na koncu z večino glasov sprejet amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem, amandma Poslanske skupine SLS je bil zavrnjen, amandma Poslanske skupine SDS pa je postal brezpredmeten, ko je bil sprejet amandma skupine poslancev s prvopodpisanim Miranom Potrčem. Komisija je na koncu glasovala tudi o obeh členih, ki se spreminjata, in ju sprejela. Prav tako je bil sprejet Predlog zakona o spremembi Zakona o poslancih v celoti. Glede na sprejeti amandma je tako na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljen dopolnjen predlog zakona za drugo obravnavo na današnji seji Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS. Gospod Jakob Presečnik, izvolite, čeprav nimam zabeležene spremembe.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Se opravičujem, očitno smo naredili napako, da smo javili napačno ime, in se tudi kolegu Gvidu opravičujem. Ampak jaz sem član Mandatno-volilne komisije in zaradi tega tudi nameravam podati to mnenje. Torej, naj začnem s tem, da se strinjam s predstavnikom predlagatelja spremembe tega zakona, da je šlo tudi pred štirimi leti za korenit poseg v zakon in da je seveda potrebna in možna primerjava državnih sekretarjev z generalnim sektretarjem Vlade. Pa ne samo to, tudi v današnji razpravi na Mandatno-volilni komisiji se je pokazalo, da če že to, potem je najmanj, kar bi bilo treba uvesti oziroma dodati, še generalnega sekretarja ali generalno sekretarko Državnega zbora, ker menimo tudi mi, da sta to funkciji, ki sta med seboj primerljivi. Torej, pred 4 leti mi sicer nismo bili predlagastelji teh sprememb, smo pa podprli takrat te spremembe na začetku mandata. Vendar se je pokazalo v času trajanja mandata, da ni bilo niti dovolj utemeljenih razlogov, predvsem pa se je pokazalo, da ni bilo dobrih izkušenj v prejšnjih mandatih, da to niso bile izkušnje neke dobre prakse, ampak kvečjemu obratno. Danes dopoldan se je operiralo s številkami 20, pa samo en dodatni. Ja res je, sedaj v tem predlogu gre samo za eno dodatno funkcijo, takrat je šlo teoretično za 15 plus še nekaj državnih sekretarjev eventualnih v kabinetu predsednika Vlade, to se pravi, rekli smo 20. Strinjam se tudi s tem. Ravno zaradi tega smo predlagali, da gremo nazaj na ureditev, ki je bila dobra, ki je bila v vseh mandatih do leta 2004 dobra, sprememba pa, kot rečeno, se je pokazala za slabo in so bile izkušnje iz tega mandata slabe. Zaradi tega smo predlagali to spremembo. Me pa čudi, jaz bi rekel takole, da je obrazložitev za ta zakon, razlogi za pripravo teh sprememb tega zakona so praktično točno enake tistim izpred štirih let, vendar tokrat za zakon, takrat pa proti zakonu. In če preberete, jaz ne bom citiral vseh teh izjav, ki so bile takrat dane s strani takratne opozicije, s strani takratnih opozicijskih poslancev, predlagam, da si preberemo izjave takratnih poslancev iz opozicije. Če bi danes upoštevali te izjave, potem takih sprememb zakona ne bi pripravili in danes ne bi bilo diskusije v Državnem zboru. Torej, glede na to, da ni bilo utemeljenih razlogov, po mojem, po našem mišljenju, po mišljenju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke že takrat, leta 2004, in da je praksa pokazala, da je bila to slaba rešitev, zaradi tega predlagamo, ne zaradi tega, ker zakon širimo še za enega človeka, kljub temu da je tudi ta, ker se je operiralo s konkretnim imenom in priimkom, takrat korenito nasprotoval, jasno nasprotoval spremembam tega zakona - ampak pustimo to. Torej, predlagamo, da se z našim amandmajem vrnemo nazaj v leto 2004. Torej, na mandatna obdobja do leta 2004, v katerih je bila ta rešitev dobra. Pomeni, da so bili tisti, ki se jih je dotikal ta zakon, samo ministri in predsednik Vlade. Zato bomo podprli amandma, ki smo ga pripravili v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke in ki ga je podprla in podpisala tudi Poslanska skupina SDS. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, predsedujoči. Še enkrat prijazen pozdrav vsem skupaj. V Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo predlog novele Zakona o poslanci. Soglašamo s spremembo zakona o poslancih, na podlagi katere se pravica generalnega sekretarja Vlade izenačuje s položajem državnega sekretarja. Zakon o poslancih namreč ureja pravico poslanca, ki je izvoljen za predsednika Vlade oziroma imenovan za podpredsednika Vlade ali ministra ali državnega sekretarja, da mu v času, ko opravlja to funkcijo, funkcija poslanca miruje. Po zakonu o poslancih ta pravica pripada tudi poslancu ali poslanki, ki je imenovan za državnega sekretarja. Upoštevajoč položaj, pravice in odgovornost državnega sekretarja in generalnega sekretarja Vlade je predlagana sprememba na ta način zagotovo utemeljena, zato smo v LDS prepričani, da opozicija ni navedla še nobenih tehtnih argumentov ali razlogov, zakaj bi temu ne bilo tako, seveda če smo leta nazaj storili tako, kot je bil storjen izvirni greh, potem seveda zagotovo ni nobenega tehtnega argumenta, da se tudi v tem položaju generalnega sekretarja Vlade to ne spremeni. Več kot očitno pa je, da imamo tu na mizi druge, bolj politične kot vsebinske razloge in argumente. Ker pa v Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije prisegamo predvsem na moč argumentov, smo prepričani, da v tem primeru obstajajo argumentirani razlogi za to spremembo in bomo novelo zakona o poslancih podprli.
Hvala lepa. Gospod Miran Potrč v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa. Poslanke in poslanci Socialnih demokratov soglašamo, da se sprejmejo spremembe in dopolnitve Zakona o poslancih, ki poleg predsedniku Vlade, ministrom in generalnemu sekretarju omogočajo, da je iz funkcije poslanke ali poslanca imenovan tudi generalni sekretar Vlade in da se v primeru prenehanja te dolžnosti lahko v funkcijo poslanke ali poslanca povrne. Po našem prepričanju gre za manjšo dopolnitev rešitev, ki so vsebovane v veljavnem zakonu. Pomembnejše spremembe pa so bile v tem zakonu opravljene pred štirimi leti, ko je takratna vladajoča koalicija menila, da je prav, da se razen na predsednika vlade in ministrov razširi ta možnost tudi na državne sekretarje. S tem se je ta možnost razširila za približno 20 možnosti potencialnih sprememb. Mi tokrat dodajamo le eno samo. Kar zadeva primerljivost funkcij, smo trdno prepričani, da je primerljivost nalog, ki jih ima generalni sekretar Vlade v primerjavi z državnimi sekretarji v njegovo korist. Državni sekretarji namreč opravljajo svoje naloge samo v okviru pooblastil ministra, generalni sekretar pa po navodilih predsednika Vlade skrbi za pripravo sej, za izvrševanje odločitev, vodi Generalni sekretariat Vlade, v okviru katerega praviloma delujejo tudi vladne službe, na čelu katerih so lahko tudi državni sekretarji. Generalni sekretariat vlade, ki ga vodi generalni sekretar ima razčlenjeno notranjo organizacijo z 12 sektorji pomembnih strokovnih, analitičnih, kadrovskih, finančnih in administrativnih opravil, ki niso vsebina dela državnih sekretarjev. In končno ima generalni sekretar Vlade drugačen položaj kot državni sekretarji tudi do dela v Državnem zboru. Ne le, da ima generalni sekretar Vlade poseben sektor za sodelovanje z Državnim zborom in z evropsko, in mednarodno sodelovanje. Generalnemu sekretarju lahko poslanke in poslanci v skladu z našim poslovnikom postavljamo tudi ustna in pisna poslanska vprašanja. Ni torej dvoma, da sta ti dve funkciji neprimerljivi, ampak da so naloge, ki jih ima generalni sekretar Vlade, mnogo obsežnejše in zato utemeljujejo razlog, da se lahko tudi generalnega sekretarja Vlade imenuje iz vrst poslank in poslancev, s tem da se mu v tem primeru ohrani funkcija, če se na to funkcijo vrne. Predlagamo torej, da se ta predlog zakona podpre. Tudi Zakonodajno-pravna služba s sistemskih vidikov na predlagane spremembe in dopolnitve ni imela pripomb. Pripombe, ki jih je imela zakonodajno-tehnično, pa smo z amandmajem na seji matičnega delovnega telesa vgradili v zakon. Ne podpiramo pa amandmaja, ki sta ga pripravili poslanski skupini Slovenske ljudske stranke in Slovenskih demokratov, ker če bi ga sprejeli, bi pač pristali na to, da sprejemamo odločitev, da velja neka rešitev samo, dokler so oni na oblasti in v vladi, kasneje pa predsednik vlade enakih možnosti, kot so jih oni izborili svojemu, ne sme imeti. Da torej velja tudi pri tem primeru latinski pregovor "anod licet Jovi, non licet bovi", se pravi, kar lahko Jupiter, ne sme vol, se pravi, za njih se ta pravica zagotavlja, drugi je pa ne smejo imeti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Ta pregovor velja tudi za Poslansko skupino Socialnih demokratov. V prejšnjem mandatu ste pravzaprav z istimi argumenti kot sedaj podpirate predlog, predlogu prejšnje koalicije nasprotovali. In pokazalo se je, da pač želite ta predlog, za katerega smo ugotovili na Mandatno-volilni komisiji, več ali manj vse poslanske skupine, da ni dober, ga vi še naprej podpirate. Najprej pa še mogoče beseda o poročilu Mandatno-volilne komisije, ki smo ga dobili na mizo. Dvomim, da so na tej komisiji razpravljali samo trije razpravljavci: gospod Potrč, predstavnika Državnega sveta in Zakonodajno-pravna služba. Mislim, da je poročilo nekorektno, saj ne povzema nobene razprave na Mandatno-volilni komisiji. Tudi sicer je današnji dan zelo zanimiv. Na eni strani obravnavamo ukrepe Vlade za preprečitev posledic gospodarske krize, se pravi, Vlade v odhajanju, na drugi strani pa koalicijski poslanci prihajajo s predlogom spremembe Zakona o poslancih, s katerim se razširjajo upravičenci do statusa poslanca po prenehanju uradniške funkcije ali pa funkcionarske funkcije v izvršni oblasti. Pričakovali bi ravno nasprotno. Predlog Zakona o poslancih, ki smo ga sprejeli v prejšnjem mandatu, omogoča poslancem, ki so sprejeli funkcijo državnega sekretarja, da se po prekinitvi te funkcije vrnejo v status poslanca. Mi smo ugotovili, da ta predlog, ta rešitev ni dobra in zato je tudi v temu mandatu ne podpiramo. Tudi izkušnje ostalih poslanskih skupin so podobne in namesto da bi nova koalicija ta svoj predlog dopolnila oziroma črtala ta krog, je s svojim predlogom upravičence samo še razširila na generalnega sekretarja Vlade. Predlog koalicijskih poslancev je po mojem mnenju tudi diskriminatoren do generalnega sekretarja Državnega zbora, to se pravi do sekretarja, ki je v tej hiši, saj ga povsem izključuje oziroma je povsem pozabljen. Gre pa za popolnoma primerljivo funkcijo. Koalicija je s tem predlogom tudi pokazala, da je povsem servilna do interesa posameznika iz svojega kroga, ki sprejema uradniško funkcijo v mandatu v kabinetu predsednika Vlade in se enostavno temu interesu povsem podreja in dejansko so minila pravzaprav natanko štiri leta od tega, ko ste temu tudi oporekali in zdaj, ko imate priložnost, bi to rešitev lahko tudi popravili. Tu ponovno naletimo na razmere, na katere opozarjamo že dlje časa, in sicer na razliko med besedami in dejanji. Doživele smo že odločanje o tem glede strokovnosti že v Državnemu zboru, dobili smo oziroma doživeli smo problem glede ženskih kvot tudi v Državnemu zboru in ta problem se bo potem nadaljeval tudi v Vladi. In sedaj doživljamo tudi še to kolizijo med izjavami predsednika oziroma kandidata za mandatarja oziroma sedaj mandatarja gospoda Pahorja in odločitvijo poslanske skupine. Gospod Pahor je na Odmevih v začetku oktobra dejal: "Jaz sem rekel, da bom nekatere nepopularne ukrepe vezal na zaupnico. In ker bodo poslanci odločali - če se bo predsednik Republike odločil, da ni poveri mandat - o moji izvolitvi, bo prvi predlog, ki bo takšne narave nepopularen za politično elito, moj predlog, da dobi politika tisto, kar mora, da skupaj sorazmerno prenesemo bremena te krize tako, da bomo izšli kot zmagovalci. To pomeni, da bom predlagal, da se torej čas, ko poslanci prejemajo nadomestilo po izteku mandata s sedanjih dvanajst mesecev skrajša na šest mesecev." Tega predloga ni. Namesto tega predloga, ki bi dejansko realizirala ta javni poziv mandatarja, dobimo predlog, ko pravice celo razširja. Če amandma Ljudske stranke in Slovenske demokratske stranke ne bo sprejet, se bodo sprožila upravičena pričakovanja tudi drugih posameznikov in drugih skupin, to pa za čas, ki je pred nami, ni dobro. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi. Slovenska zakonodaja predvideva nezdružljivost funkcij v zakonodajni in izvršni veji oblasti. Tako poslancu, ki je bil izvoljen za predsednika Vlade ali imenovan za ministra ali državnega sekretarja, dokler opravlja to funkcijo, funkcija poslanca miruje in je ne more opravljati. Se pa lahko nanjo vrne, če njegova funkcija preneha. Menimo, da je primerno, da se tudi za generalnega sekretarja Vlade, imenovanega iz vrst poslancev, zakonsko določijo enaki pogoji in enake pravice, kot je to že določeno na primer za ministre, državne sekretarje iz vrst poslancev. Slednjim namreč funkcija poslanca miruje, kar konkretno pomeni, da se lahko odstavljeni vrne v poslanske klopi ter nadaljuje funkcijo, za katero je dobil mandat na volitvah. Razlog za enako rešitev tudi za generalnega sekretarja poslanci DeSUS-a najdemo predvsem v njegovi funkciji, saj poleg tega, da za Vlado opravlja koordinacijske in strokovne naloge, skrbi tudi za sodelovanje pri delu Državnega zbora Republike Slovenije, za sodelovanje s predsednikom Republike Slovenije, z drugimi organi in organizacijami v državi ter drugimi državami ter mednarodnimi organizacijami. Po sedaj veljavni zakonodaji izvoljenemu poslancu, imenovanemu na to funkcijo, njegove pravice niso mirovale in mu tako v primeru odstopa ni bila dana možnost opravljati funkcije, na katero je bil izvoljen s strani volivcev. S predlaganim zakonom se mu te pravice omogočijo in poslanci DeSUS-a temu ne moremo nasprotovati. Glede na to, kar generalni sekretar Vlade v resnici počne in naj bi delal, mislimo, da je predlagana sprememba zakona o poslancih upravičena. Tudi sicer so pravice drugod po svetu podobno urejene, z izjemo Italije. Poslanci DeSUS-a smatramo obravnavano novelo zakona zaradi tega za primerno, saj menimo, da ni razloga, da ne bi izenačili funkcije generalnega sekretarja z drugimi, denimo državnimi sekretarji, poslanci ali pa ministri. Moram povedati, da bomo mi to edino spremembo Zakona o poslancih podprli, hkrati pa menimo, da bi bil Zakon o poslancih tako ali tako potreben širše obravnave in širše predelave in dopolnitve in sprememb, kajti žalostno je, da je Zakon o poslancih zreduciral nivo poslanca na javnega uslužbenca, brez pravic javnih uslužbencev, seveda izpostavljen mandatu za štiri leta, brez stalne zaposlitve in tako naprej. Tam je marsikaj še za narediti in mi bomo tudi v tej smeri vedno za to, da se stvari, ki niso dobro rešene, tudi uredijo v drugih točkah, ne samo v tej, ki je danes pred nami. Skratka, to spremembo DeSUS podpira. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa. Danes smo govorili o Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o poslancih, pa vendar ne govorimo o poslancih, govorimo o nekih ljudeh, ki niso postali poslanci, ki bi radi bili poslanci in ki računajo na to, kako bodo prišli sem in šli na drugo delovno mesto, prišli nazaj in bodo zopet poslanci. Skratka, govori se o enih čudnih zadevah, ki mečejo na vse skupaj, še posebej pa na te predlagatelje današnjega sedanjega zakona, zelo čudno luč. Danes sem že rekel, da slovenski zgodovinski spomin traja tri dni, ampak dajmo ga malo osvežiti, pa se obrnimo na dan 10. novembra 2004 na nadaljevanje 1. izredne seje Državnega zbora, ko je skupina poslancev vložila pravzaprav ravno tako Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o poslancih. Takrat je nekdo rekel tako: "Zakon je v predlaganem besedilu nesprejemljiv in nepotreben. Zakon uvaja nove kadrovske privilegije za potencialne državne sekretarje. Zakon daje nova pooblastila predsedniku Vlade. Zakon zato povečuje vlogo izvršilne oblasti nasproti Državnemu zboru. Zakon krepi politično vlogo Vlade." In dalje. "Vse to predlaga vladajoča koalicija, ki je včeraj donela proti privilegijem, proti klientelizmu in proti kadrovanju po političnih kriterijih. Koalicija torej ni mogla pri lepih obljubah obstati niti 24 ur, takoj je pokazala svoj pravi obraz, želi si zagotoviti neomejen vpliv na politično kadrovanje in privilegije. Ta zakon je po našem prepričanju nepotreben in sramoten." To je povedal kolega gospod Miran Potrč. Gospa Majda Širca je rekla to: "Skratka, ni ne etično ne moralno in niti ne smiselno, da zaradi tako imenovanega enega posamičnega primera na hitroroki način sprejemamo zakonodajo brez premislekov, utemeljitev in primerjav." Hvala, gospa Širca. Gospod Matej Lahovnik je rekel tako: "Lahko seveda govorimo marsikaj, vendar dejstvo je, da ta zakon povečuje stroške državne administracije, povečuje javno porabo. Vsi smo se zavzemali za to, da bo državni aparat deloval bolj racionalno. Širijo se pravice funkcionarjev." Gospod bodoči minister za gospodarstvo, upam, da bo premislil tudi o tem svojem predlogu, ki ga zdaj podpira v okviru koalicije. Glavna oseba te zgodbe, zaradi te osebe je bil zakon sploh pisan, je rekla tako: "Jaz tega zakona ne bom podprl! Podprl ga ne bom tudi zato, ker je včeraj seveda bilo povedano nekaj, kar danes že ni spoštovano." To je rekel gospod Cvikl. Mislim, da gre v tem primeru za hudo dvoličnost. Da gre za nekaj, kar je nam dovoljeno in kar nekaterim drugim ni. Zdaj se točno kaže, kdo je tisti, ki sebe "smatra za bogove" in kdo smo mi ostali, ki nas "smatra za vole". Mislim, da je latinščina ena krasna zadeva, ki lahko v kratko pove marsikaj samo tistim, ki to zadevo razumejo. Mi zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo o vloženem amandmaju, in sicer o vloženem amandmaju k 1. členu poslanskih skupin SLS, SDS. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Jakob Presečnik. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Saj jaz sem že prej utemeljil, zakaj vlagamo ta amandma. Jaz sem prej rekel, da ni neutemeljenih razlogov in da so slabe izkušnje iz preteklega mandata. Mogoče je treba samo še to doreči, zakaj so tudi slabe izkušnje. Zaradi tega, ker ostale funkcionarje, ne ministre in predsednika Vlade, torej ministre in predsednika Vlade imenuje seveda Državni zbor, medtem ko ostale funkcionarje imenuje Vlada Republike Slovenije. In Vlada Republike Slovenije lahko imenuje in razrešuje in državne sekretarje in generalnega sekretarja in še koga tako rekoč teoretično po tekočem traku. Teoretično tudi vsak teden. In kaj bi to pomenilo za poslance v Državnem zboru - torej enostavno mešanje sem in tja, privedba, če se grdo izrazim, novih nadomestnih poslancev za čas opravljanja funkcije poslanca, funkcije državnega sekretarja oziroma generalnega sekretarja vlade in bila bi ena splošna zmešnjava. Zaradi tega, zaradi te slabe izkušnje iz preteklih let smo predlagali amandma, da zakonodajo vrnemo v obdobje do leta 2004. Večkrat rečemo, da se je treba na izkušnjah tudi naučiti, mi smo se pač naučili na tej slabi izkušnji in smo zato predlagali ta amandma in predlagam, da ga tudi drugi podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Janja Klasinc. Prosim.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Sama bom novelo zakona podprla. Podprla jo bom pa na osnovi svojih desetletnih izkušenj v delu v državni upravi. Namreč, rada bi nekaj več spregovorila o tej funkciji generalnega sekretarja vlade. Že nekaj naših kolegov prej je povedalo kako pomembne naloge opravlja generalni sekretar. Ta novela zakona pa ga postavlja v enakopraven položaj z državnimi sekretarji in z ministri v državni upravi, torej z drugimi funkcionarji v državni upravi. Poglejmo. Generalni sekretar vlade je po vseh dosedanjih zakonih o vladi imel približno enak status kot minister in državni sekretar na več pravicah in dolžnostih, ki jih omogoča zakon o vladi. Recimo, pri prenehanju funkcije, pri plačah in drugih prejemkih, pri dopustih in pri socialnem zavarovanju. Edina razlika z drugimi funkcionarji je bila v tem, da poslanec, ki je bil imenovan na funkcijo državnega sekretarja - v tem primeru, v zadnjih primerih tega ni bilo, ampak v možnosti, da če nekdo, ki je izvoljen za poslanca, postane generalni sekretar Vlade, možnosti vrnitve v poslanske klopi ni imel. Zato mislim, da mu moramo to možnost omogočiti. Pa ne zato, veste, ker nekateri aludirajo, da gre to, za kakšnega našega kolega ali kolegico, mislim, da je to kar počnemo na obeh straneh Socialni demokrati in mogoče Slovenski demokrati nesmiselno, to podajanje žogic. Jaz sama nisem bila v prejšnjem mandatu poslanka, vam pa povem, da če bi bila, bi vas podprla pri predlogu, da imajo to pravico tudi državni sekretarji. Zakaj? Ker državni sekretarji so bili v prejšnjih mandatih strokovci. To so bili strokovni delavci, ki so vodili današnje direktorate. Danes so to generalni direktorji direktoratov. Državni sekretar je danes namestnik ministra, z vsemi odgovornostmi. Torej, predvidevam, da mora imeti enake možnosti, kot jih ima tudi minister. To je del argumentacije. Rada bi pa še opozorila na drugi del, ker nekateri od današnjih razpravljavcev so aludirali na finančno krizo, v kateri smo se znašli in kaj bi vse to lahko pomenilo. Za tiste, ki ne vedo, kaj bi to res pomenilo, naj povem: generalni sekretar, državni sekretarji imajo bistveno boljšo plačo kot mi, poslanci. Torej, če se nekdo vrne v poslanske klopi državni proračun razbremeni, ne pa obremeni. Najlepša hvala.
Besedo ima gospod Dušan Kumer.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bom začel takole. Ne počutim se dobro, ko moram kolege na drugi strani opozoriti, in dobro bi bilo, da bi danes nekdo prebral tudi več kot uro in pol dolg magnetogram še drugih razpravljavcev, predvsem iz sedanje koalicije. Namreč, tu sedijo tudi kolegi, ki so 15 minut takrat razpravljali in glavni in osnovni argument za spremembo Zakona o poslancih je takrat, 10. novembra 2004, bil, da se je politična vloga državnega sekretarja korenito spremenila od preteklega obdobja, da zmanjšujemo število državnih sekretarjev z 48, 52, 56 na 15 plus tisti, ki so v kabinetu predsednika Vlade in da je državni sekretar izrazito politična funkcija, ki nadomešča ministra v njegovi odsotnosti. In na tem mestu so potrebni ljudje, ki imajo veliko strokovnih, političnih in tako dalje izkušenj in lahko se zgodi, da bo tudi veliko poslancev ali pa tistih, ki so jim ljudje zaupali na volitvah, sedelo v vladnih kabinetih namesto državnih sekretarjev. Poglejte si magnetogram in to je bil osnovni in temeljni argument takrat za spremembo. Današnji predlog pa v bistvu samo korigira, bom rekel po štajersko, "šlamparijo" ali površnost, da ste pri tem izpustili najpomembnejšega državnega sekretarja, to pa je generalni sekretar Vlade. In zato že danes zjutraj sem čutil, da gre za neke vrste nekakšno zmedo malo v sedanjih opozicijskih vrstah. Pa da povem v, čem je "štos" te zmede: pred štirimi leti ste predlagali to, kar sem zdaj povedal, in argumentirali. Pred štirimi dnevi ste vložili amandma na sedanjo spremembo zakona, ki ne nasprotuje spremembi zakona, ampak ga dopolnjuje, da ga dela bolj jasnega. In danes, po seji Mandatno-volilne komisije ste skupaj z SLS vložili amandma, ki popolnoma izniči tisto, kar ste sprejeli pred štirimi leti, in tisto, kar ste vložili pred štirimi leti z amandmajem. To se pravi, da gre še za eno vašo inovativnost, na katero smo bili v preteklih štirih letih navajeni, predvsem pri teh kadrovnikih zadevah. In ko govorite o privilegijih, naj naštejem samo štiri, pet privilegijev, ki ste jih vi kot vlada v odhajanju zadnjih dveh mesecih storili ali pa podarili nekaterim visokim državnim uradnikom. Kar nekaj državnih sekretarjev je postalo direktorjev direktoratov ali pa agencij. Zaradi kadrovskega primanjkljaja ste izdatno skozi javne razpise okrepili posamezna ministrstva zadnji mesec pred odhodom. Prej štiri mesece tega kadrovskega manjka niste ugotavljali. Po končanju predsedovanja Evropski uniji ste z zaposlitvijo nekaj več kot štirideset ljudi naredili veliko krivico tistim nekim desetim, ki so ravno tako v času predsedovanja garali in delali in ste na podlagi strankarsko političnih kriterijev zaposlili te ljudi na pomembnih visokih uradniških ali pa nižjih uradniških mestih v Vladi in javni upravi. In ne nazadnje, tudi nekatere, ki so bili na mandatu v kabinetih ministrov, recimo piarovce ste zaposlili za nedoločen čas in to na boljših delovnih mestih, z višjo plačo in tako dalje. Tako da kolegi in kolegica, ko govorite o privilegijih, poglejte si spisek privilegijev zadnjih dveh mesecev, ki ste jih vi postorili in bodo imeli v bodoče posledice. Poglejte si seje Vlade, kadrovsko točko: dvajset, trideset točk je vezanih na kadrovske zadeve v zadnjih dveh mesecih in pol. Jaz sem si vzel čas in ker obstajajo spletne strani, si te stvari ogledal, tako da ne govorim na pamet.
Besedo ima gospod mag. Grims.
Vsem prav lep pozdrav. Še posebej lep pozdrav pa vsem štirideset opozicijskim statistom pri snemanju najnovejše vladne oziroma koalicijske tragikomedije "Reševanje rdečega vojaka Cvikla", če parafraziram tisti naslov znane uspešnice. Namreč, več kot očitno je, da se dogaja nekaj, kar se v pravu naj načeloma ne bi dogajalo. Kajti, tukaj ni mogoče reči, da gre za pet funkcij, za pet mest, ampak gre natanko za eno samo mesto. Natanko eno. In za to eno samo mesto je mandatar te nove vladne koalicije že vnaprej napovedal, celo dvakrat je to povedal, da želi na tem mestu videti gospoda Cvikla. To se pravi, je kristalno jasno, da se je v tem primeru šlo v pisanje zakona za en sam primer, in kar je še huje - za primer, kjer je že vnaprej znano tudi, za koga gre. Torej, za pisanje zakona "ad personem", kar pa vsa pravna teorija uči, da naj se v principu res ne bi dogajalo. Toliko glede tega, kar pa seveda pomeni, da ob vseh teh velikih in bombastičnih besedah s strani spoštovane nove koalicije za vsemi temi velikimi besedami stoji to, da je ta predlog tudi s pravnega vidika nestrokoven. In to tudi v resnici je. Gre za zgolj nek političen namen, ki rešuje en konkreten problem ene konkretne ambicije. Kako velike so, da posežejo tudi po lažeh, celo po blatenju Slovenije, naše domovine v tujini, smo se lahko prepričali na lastne oči v Državnem zboru in zakaj pravzaprav je treba tako prevelikim ambicijam pač ustrezati tudi na tak način, ne vem. Ampak tisti, ki to počnete, že veste. Vsekakor pa vas prosim, ne mešati stvari, kot so državni sekretarji na ministrstvih, ki pri sodelovanju vlade, ko nadomeščajo ministra, tudi sodelujejo, tudi odločajo, tudi glasujejo, in vlogo generalnega sekretarja, katerega pomena seveda ne znižujem, on je vodja služb, ampak je uslužbenec vlade. In v nobenem primeru ne sodeluje neposredno pri teh stvareh in je torej to očitno še dodaten argument za neustreznost vaše predlagane rešitve. No, ampak čisto za konec moram reči še nekaj, da pri tem, ko sem tudi sam porinjen v vlogo statista pri snemanju te vaše tragikomedije "Reševanje rdečega vojaka Cvikla", pa pogrešam nastope tistih vaših prvih napadalcev iz minulega mandata. Ali veste, tako od srca bi, recimo, rad slišal, kako bi gospod Potrč danes polemiziral z gospodom Potrčem iz leta 2004 in kako bi pobijal enega za drugim njegove argumente in jih razglašal za demagogijo. Če nič drugega bi se vsaj malo nasmejali, tako prisrčno bi bilo. In tega v Državnem zboru manjka.
Besedo ima gospod mag [[....]]Ja, izvolite.
Hvala lepa. Gospod Grims, priznam, da bi bilo zabavno. Popolnoma enako zabavno bi bilo pa, če bi pa gospod Grims poslušal razprave, ki jih je imel pred štirimi leti, in bi danes z istimi argumenti govoril drugače, kot je govoril pred štirimi leti. Situacija se je spremenila. Eni in drugi zagovarjamo različna stališča. Nič niste boljši od nas, za to se ne delajte lepega.
Gospod mag. Vizjak imate besedo.
Hvala lepa. Kako idealna iztočnica za moj nastop! [[Smeh.]] Ampak ljudje niso vas volili zaradi tega, ker smo mi boljši, ampak ker mislijo, da ste vi boljši. In zaradi tega, ker ste jim natrosili celo kopico obljub. Med drugim so bile to obljube o samoomejevanju, o umiku privilegijev, o klesanju pravic politični eliti in tako naprej. Pred štirimi leti smo bili vsi skromnejši oziroma manj bogati za štiriletne izkušnje, tudi vi. Vendar zdaj vidim, da ste se v teh štirih letih okrepili v prepričanju, da smo mi imeli takrat prav, mi pa smo pravzaprav na nek način spoznali, da ste imeli vi prav. In tu je problem. Prepričan sem, da je tudi sedanji mandatar oziroma gospod Borut Pahor v številnih nastopih govoril, da je tudi eno izmed pomembnih sporočil volivkam in volivcem to, da se ob neki zaostrenih gospodarskih, finančnih pogojih začne samoomejevati in začne striči krila politični eliti. In še več, napovedal je neke nove in nove ukrepe, ki bi zmanjševali obseg pravic ali pa neke bonitete - ali kakorkoli temu rečemo - politični eliti. Zdaj pa imamo na mizi predlog, ki gre v drugo smer. Strinjam se z vami, da ni bistven v javnofinančnem smislu, da tangira res samo enega človeka, to je skoraj malo problem, vendar gre za specifično sporočilo: kadar je v igri interes enega, vam všečnega politika, je treba zato spreminjati zakon, zakon o poslancih; kadar pa gre za celo kopico, recimo, drugih, pa bomo morali razumeti problem, ki je nastal zaradi zaostrenih gospodarskih in finančnih razmer. Tako tudi razumem mehčanje in, kako bi rekel, gnetenje tistega predloga, ki je šel v smislu popravka, ko govorimo o upokojencih - ko se je začelo postavljati pod vprašaj roke in termine teh usklajevanj oziroma izplačil nekih dodatkov. Torej, spoštovani, problem imam samo v tem, da so vas podprli ljudje zato, ker mislijo, da ste boljši. Vi nam očitate, da smo bili mi isti. Ljudje niso vas podprli, da boste isti, ampak da boste boljši. In lepo bi bilo, da bi se dejanja odsevala skozi predloge, ki jih podpirate, ne pa, da jih prirejate nekim trenutnim potrebam; in še huje, potrebam posameznih ljudi, ki imajo take in drugačne ambicije znotraj izvršilne veje oblasti.
Želi še kdo razpravljati? Besedo ima gospod Srečko Prijatelj. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Da ne bo pomote, nekateri, vidim, da imajo problem s tem, ker ne vedo, kaj govorijo. Zakon, veljavni zakon o poslancih, ki je bil sprejet leta 2005, v svojem 14. členu ureja pravico poslanca, ki je izvoljen za predsednika Vlade oziroma imenovan za podpredsednika Vlade ali ministra ali državnega sekretarja. Toliko o državnih sekretarjih - ste porabili kar nekaj minut. Seveda ne ureja pa posebnih pravic za sekretarja Vlade, ki je poslanec, pa ta niti poslanec ni, ker je še rezervist za nekaj časa. Zdaj bomo imenovali ministre, potem pa poklicali rezerviste. Tako delamo v bistvu mi spremembo zakona za rezervista, ki bo šele prišel za poslanca. Ja, pripravljeni smo prevzeti odgovornost za prihodnost. To je že res lepo geslo, lepo se sliši, ampak s takim geslom ne boste dokazali tega, kar ste govorili med volitvami, spoštovani kolegi in kolegice na levi strani. Tudi to, da se izmikate načelnosti, principilnosti in resnici: na isto tematiko ste glasovali gospod Milan M. Cvikl takrat proti, Kotič proti, Lahovnik proti, Lavtižar Bebler proti, Breda Pečan proti, Potrata proti, Potrč proti. Še pomnite, tovariši, list? Ali so potrebe res takšne, da v nujni postopek pošiljate ta zakon in ali bo res ta zakon prvi, tisti, ki bo rešil vse slovenske probleme? Ne! Jaz trdim, da v bistvu bomo samo še malo globlje segli v žep in da to ne bo rešilo ne prihajajoče gospodarske krize, pa mislim, da bi moral biti tak zakon danes na dnevnem redu pa tudi kak zakon o tem, ki bi reševal prihajajočo finančno krizo. Tudi sindikati vas pozivajo, spoštovani Socialni demokrati, da se lotite tega, kar je pereče in seveda odprto; to pa je delavska zakonodaja oziroma prihajajoči val nezaposlenosti, ki bo kmalu pljusknil tudi v Slovenijo oziroma se že pozna, da nekatera podjetja razmišljajo o masovnih odpuščanjih. S takimi, na hitro spremenjenimi zakoni ne boste povečali svojega ugleda, kvečjemu lahko rečemo, da mi v Slovenski nacionalni stranki ne bomo čakali 90 dni, ker nam čas tega ne dopušča. Ne bomo vam dali te priložnosti in opozarjali vas bomo na to, da ste prezgodaj pozabili na to, kar ste obljubljali. Skratka, ali takšen zakon res potrebujemo ali je to res takšna nuja, da gori, da po skrajšanem postopku moramo to sprejemati, ali pa je to mogoče samo zahteva gospoda Cvikla, ki je gospodu Pahorju dejal: "Ja, grem za sekretarja, če mi boš omogočil, da če slučajno padeš s stolčka, da grem nazaj tja, kamor sem kod rezervist prišel." Jaz mislim, da je to drugo predvsem tisto, kar bo obdržalo in veljalo. Spoštovane gospe in gospodje, mi pri teh svinjarijah ne bomo sodelovali. Naše podpore k tej spremembi zakona ne boste dobili. Hvala.
Besedo ima gospa mag. Potrata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. No, da mi ne bo treba kasneje replicirati, spoštovani član stranke brez dlake na jeziku, tudi vi bi lahko o sebi prebrali, kako ste takrat glasovali, zakonu niste nasprotovali in na kvorum ste stisnili. Samo toliko. Zdaj pa k stvarem. V nekem televizijskem soočenju pred volitvami je eden od članov največje opozicijske stranke jadikoval, kako nimajo poslanci privilegijev in kako imajo njegovi kolegi v drugih službah bistveno večje plače in boljše privilegije. No, jaz sem imela takrat malo drugačno stališče od njega, ampak ta član stranke se bo zagotovo spomnil svojih besed zaradi tega, ker imam vse prepogosto občutek, da ima največja opozicijska stranka velike težave z natančnim poimenovanjem stvari. Pravijo, da so slabe izkušnje preteklih štirih let pokazale, da je bil predlog zakona zgrešena poteza. Zelo sem se trudila spomniti, kateri državni sekretarji, ki so bili prej poslanci, so bili zamenjani in so se vrnili. Zdaj, če se prav spomnim, če že vi z imeni operirate, bom še jaz povedala, da se spomnim samo kolega Pukšiča in poslanca Lucija, ki je šel potem na veleposlaniško mesto v Beograd. Drugih se ne spomnim. Zdaj pa se vi z njimi zmenite, kakšne so bile te slabe izkušnje. Jaz sem poslušala, kako vi samo dobre zakone sprejemate, kako samo dobro delate in po časopisju ste kandidirali za dobre ministre, smo izbirali in morali povedati, katere so lastnosti dobrih ministrov, same uspehe ste nizali, zdaj pa kar naenkrat slišimo, da imate tudi slabe izkušnje. Kdo bi si mislil - hitra sprememb! Nas bi lahko vprašali, mi smo pred štirimi leti povedali, da je zadeva, ki jo predlagate, slaba! Ampak, zdaj k tistemu, kar želim pravzaprav povedati. Zakon o poslancih bi bil zdaj potreben spremembe, ne glede na to, ali gre za to spremembo, ki ji vi posvečate toliko pozornosti, ali ne, zaradi tega ker se je tudi vprašanje z ministri spremenilo, niso več voljeni, so imenovani v Vladi, gre tudi za pozabljenega podpredsednika Vlade, ki je ostal. Ampak, zdaj k bistvu stvari. Vodja Poslanske skupine SDS je nihal med oznako uradnik ali funkcionar, ko je bilo govora o generalnem sekretarju Vlade, pa se nekako ni mogel odločiti. Stvar pa ni tako nedolžna, ker če govorimo o uradnikih je teh po poročilu Ministrstva za javno upravo, državnih uradnikov, tistih civilnih, na dan 31. 12. 2007: civilni del organov državne uprave 17.640, pa so po tem še policija in Slovenska vojska, tako da je vseh skupaj nekaj čez štiriintrideset tisoč. Ko pa govorimo o funkcionarjih, je v istem poročilu istega ministrstva številka nekoliko drugačna, in sicer je funkcionarjev skupaj sto petnajst, ampak tistih, o katerih je zdaj govora, jih je skupaj triinštirideset. In glej ga kljukca, med funkcionarji je tudi generalni sekretar vlade. Torej ni težav, vi ste takrat sprejeli, pred štirimi leti, zakon, ki je veljal za državne sekretarje, teh je bilo konec decembra lani triinštirideset, ampak izpustili ste pa iz vsega tega nabora enega samega človeka, generalnega sekretarja, ki je imel, mimogrede, dolgo časa še številne druge funkcije, s katerimi je dobro služil, ampak to je že druga zgodba. Tu zdaj kaže pa res na dvoličnost. Na tisto, na katero smo pretekla štiri leta pogosto opozarjali in s čimer smo si bogate izkušnje nabrali, da ste mojstri v tem, da polresnice govorite: nekaj je, nekaj ni. Ampak takrat, ko ste spreminjali zakon, smo nasprotovali temu, kar pomeni številka triindvajset, in ste po nemarnem izpustili enega, ki je tudi funkcionar na podobnem. Zdaj pa seveda hočete stvar obrniti tako, da gre samo za enega, ki vam je že tako ali tako cel prejšnji mandat šel zelo, zelo do srca in ste si to ob sleherni priložnosti tudi potrudili dokazati. Sama torej, moram reči, štejem ta zakon kot popravek nečesa, kar je bilo sprejeto pred štirimi leti, pa površno sprejeto. To je zdaj samo popravek. Zdaj pa boste, ko gre za druge državne sekretarje, stvari spreminjali. S Pukšičem pa Lucijem pa sami opravite. Hvala.
Besedo ima dr. Gorenak. Prosim.
Hvala lepa. Jaz moram reči, da sem tekom včerajšnjega dne za eno od televizijske hiše rekel, da se podpišem na 80% izjav gospoda Pahorja. Tisto, kar pa je problematično, je pa tisto, kar je okoli njega. In to sem ponavljal tudi v predvolilni kampanji, ko so me ljudje spraševali, kaj pa imaš ti proti izjavam gospoda Pahorja. Nič! Kar se tiče zadeve okoli zaposlitve 40 ljudi, to je seveda strašna zgodba. Pri predsedovanju Republike Slovenije EU so sodelovali ljudje, ki niso imeli stalne zaposlitve, ampak so bili zaposleni za določen čas, več 100 ljudi, kot vemo. Vlada je zaposlila 40 ljudi po nobenem strankarskem kriteriju, po nobenih merilih, o kakršnih govorite, ampak izključno najboljše med njimi, zato ker bi bila prava škoda za to državno upravo odpustiti ljudi, ki so si nabrali pri predsedovanju EU bogate izkušnje, nihče drug jih nima, razen teh ljudi. Kar se tiče zaposlovanja po ministrstvih ob prenehanju tega, tistega ali onega mandata, jaz sem to zgodbo dal dvakrat skozi. Ko sem prišel leta 2000 na Ministrstvo za notranje zadeve kot državni sekretar, moram reči, sva s takratnim ministrom Jambrekom porabila približno tri četrt ure, ker sva vsepovsod tam, kjer je pisalo Kabinet ministra, potrkala po vratih in gledala, kdo v kabinetu dela. Nobenega ni bilo. Zakaj ni bilo nobenega? Ker jih je pač Vlada pred takoimenovano Bajukovo vlado spravila na delovna mesta, kjer so imeli stalno zaposlitev. Podobna ista zgodba se je ponovila leta 2004, ko sem v isti vlogi prišel na Ministrstvo za notranje zadeve in po pol ure iskanja sem našel vašo kolegico Janjo Klasinčevo, ki je tam ostala. Več ali manj je vse ostalo odšlo. Tako, da danes to očitati, je približno tako, kot meni gledati mojega soseda, ko prazno slamo mlati. Sicer pa spreminjanje zakona, pisanega eni osebi na kožo, v konkretnem primeru izumiteljev znane stavčne besedne zveze "steklena palača" - kaj naj rečem. Preprosto to, da to boste izglasovali in da mu lahko želim prijetno bivanje v tako opevani "stekleni palači", o kateri je tako veliko govora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Gospod predsedujoči, kolegice in kolegi! Ko sem videl ta predlog za spremembo zakona o poslancih in tudi ko se je povedalo, na katero ime, na katerega bodočega poslanca in bodočega generalnega sekretarja se to nanaša, sem seveda dobil asociacijo, da obstajajo neki posebni razlogi, glede na to, da pravzaprav poslanca, ki sta v prejšnjem mandatu odšla iz parlamenta na mesta državnih sekretarjev, se v tej vlogi nista videla do konca in mislim, da je ta potreba na nek način presahnila. Danes dejansko smatram, da je za poslanca, ki je izvoljen od ljudstva, dostojno ali pravilno, če gre za ministra, drugače pa je pravilno, da ostaja predstavnik ljudstva tukaj, v parlamentu, čeprav dopuščam tudi izjeme. Ampak, ko sem pa videl, za kakšno spremembo, pa sem razmišljal verjetno o dveh smereh, ali se bistveno povečujejo pristojnosti generalnega sekretarja vlade in s tem tudi viša, verjetno, rang predsednika vlade. Pričakoval sem, pravzaprav sem se začudil, da pri spremembah Zakona o Vladi niste predlagali, da se za predsednika Vlade spremeni ime v kancler, kjer gre pri takšni vlogi, ki jo predvidevate, za neko posebno vlogo generalnega sekretarja, v Nemčiji je znan Kanzleravit s posebnim - to je v bistvu nadminister na nek način, čeprav je generalni sekretar vlade. In tu je ogromno simbolike v tem, kar se tu predlaga. Ne gre toliko za vračilo ali mirovanje, ampak gre za statusno vprašanje. Mislim, da se dejansko pripravlja to, da bodo nekateri ministri, bodoči, nadzirani od generalnega sekretarja vlade. Vsa ta dogajanja, ki smo jim bili priča ob sestavljanju vlade, ob dvornem puču znotraj DeSUS-a, ko legitimno izvoljen predsednik stranke znotraj stranke, ki je podaljšal življenje DeSUS-u in povečal število njenih poslancev, ki je fantastično nastopal v volilni kampanji, treba mu je priznati, naenkrat ni imel več pravice se pogajati, ko so mu začeli ukazovati poslanci, ki niso člani stranke, ko so poslanci, ki niso člani stranke, napovedovali, kaj bodo organi stranke v naslednji etapi storili. Zanimivo je, da je tisti poslanec, ki ga sedaj ni tukaj, ki je to predvsem delal, kolikor je meni poznano, je bil nekoč pisec govorov na centralnem komiteju in je ta sistem demokratičnega centralizma prenesel v Državni zbor, kar je sramotno za demokracijo. To, kar se je dogajalo, je bilo dejansko sramotno za slovensko demokracijo. Predsednik neke stranke se je moral podrejati centrom moči izven parlamenta, ampak ne v lastni stranki, izven lastne stranke. In žal so slovenski mediji govorili samo o predsedniku stranke, ki ima nenavadne zahteve, čeprav je samo klin zabil visoko, da bi se lahko dobro pogajal, kar je za vsako stranko nekaj najbolj normalnega v času pogajanj. In seveda domnevam, da se ni posrečil manever, da se Erjavec sam umakne iz stranke in da ga je treba nadzirati še tudi naprej. In izpopolnjen sistem nadzora je treba imeti. Tako da v tej luči vidim. Seveda pa verjamem, da se gospod Pahor tudi na nek način boji bodočega generalnega sekretarja, čeprav so od zunaj določili, da naj bo tako. Kajti bodoči generalni sekretar nikjer ni zdržal štiri leta ali pa cel mandat; vsakokrat je prišel v spor z okolico, ki ga je obdajala. In gospod Pahor se tega verjetno zaveda in je kot možnost, da se ga v bodočnosti na bolj eleganten način znebi, predvidel in tudi odobril ta manever, to spremembo zakona, da se bo lahko to zgodilo. Pred štirimi leti sem dejansko smatral, da se bo s tem inštitutom digniteta in ugled parlamenta povečal, ampak ker se tisti, ki so se za to odločili, pravzaprav niso niti tako počutili, mislim, da je ta možnost preživela, da dejansko absolutno ni potrebe po širitvi tega inštituta. Absolutno ni potrebe. Je pa treba, kot sem rekel, za skrite namene te centralne stranke, ki očitno vzvode političnega vodenja vleče iz svoje preteklosti in po sistemu Dolomitske izjave kontrolira popolnoma vse okrog sebe. Vodilna vloga je s tem predvidena, vse se podreja tej logiki Dolomitske izjave, in to je dejansko strašljivo za slovensko demokracijo. Slovenska demokracija je ogrožena, kajti na tak način, ko se takšna pooblastila in takšne stvari predvidevajo, ob znani zgodovini, zgodovinski hipoteki, ki jo imate, mislim, da bi morali vaši ukrepi in vaši predlogi iti v povsem drugo smer, da se ne bi porajalo to vprašanje, ki se je ob dogajanjih, ki ste jih diktirali znotraj DeSUS-a, ob tem, še enkrat bom rekel, dvornem puču, ki se je dogajal, pa so kapitalsko kontrolirani mediji vse to podpirali. To je nezaslišano. Kaj takšnega se v Evropi še ni zgodilo, kar se je dogajalo tu. In jaz sem pravzaprav vesel teh vaših predlogov. Tu ste transparentno pokazali, kaj je v ozadju. Ampak meni je žal za gospoda Pahorja, ker bo na koncu tudi on žrtev. Njemu jaz verjamem, da je on po duši demokrat, ker sem ga tudi spoznal, ampak se je moral tolikokrat ukloniti diktatu od drugod. Zadnjič je obljubil da bo te vojne zakone, spravne zakone, da so ti njegova prioriteta, da njega ne zanima, kot se je izrazil, preštevanje zgodovine, ampak zanima ga gradnja prihodnosti. Jaz se s tem strinjam. Ampak ko je on predložil 1998. leta, 1999. leta, deklaracijo o tej zadevi, ki mu jo je napisala Spomenka Hribar, pa je na konferenci vaše stranke, na najvišjem organu je dobil 5 glasov od 85. 80 jih je bilo proti. Gospod Lukšič verjetno to lahko potrdi, je enkrat v enem intervjuju govoril o tem. In to je katastrofalna hipoteka, ki jo kažete tudi s tem predlogom zakona. In zaradi tega se jaz tega bojim, slovenska javnost se mora tega bati, kajti ne vračajo se samo časi Mirka Bandlja in vseh deformacij v času Mirka Bandlja, ko je bil generalni sekretar vlade, ampak hočete te deformacije nadgraditi. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Sprašujem, ali želi o amandmaju še kdo razpravljati. Odpiram čas za razpravo. Prosim, kdor želi, naj se prijavi. Prijavljeni so štirje poslanke in poslanci. Prvi ima besedo gospod Ivan Grill.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Ko ste dali v obravnavo ta zakon, je bila obrazložitev povsem napačna. Razlagali ste, kako je ta funkcija generalnega sekretarja Vlade pomembna. In ta zakon dejansko ne obravnava sistematizacije tega delovnega mesta. Jaz verjamem, da je pomembna, izredno pomembna je. Vendar to v tem zakonu zagotovo ne more biti predmet te razprave. Bi pa verjel, da imate tukaj nek dober namen, če bi v nek drug zakon, ali o vladi ali o javnih uslužbencih, napisali, da mora biti generalni sekretar Vlade predhodno poslanec Državnega zbora, da je to nek pogoj. Potem bi ta zadeva bila nekoliko bolj razumljiva. Ampak tukaj sedaj dejansko omalovaževati Državni zbor, predvsem pa poslanke in poslance, mislim, da je do naših volivk in volivcev zelo nepošteno. Na ta način omogočate, da bo v Državnem zboru sedelo veliko nadomestnih poslank in poslancev, ki so na volitvah dobili zelo malo podpore ravno na ta način. In to je do naših volivcev nepošteno. Sicer to je bilo v prejšnjem mandatu značilno, da je veliko poslancev prestopalo iz ene skupine v drugo, kjer so bili ravno tako volivci izigrani. Je bilo danes v razpravi tukaj slišati, da je bil predhodni zakon iz leta 2004, kjer smo dopolnjevali državnega sekretarja, slab. A sedaj, ko pa poleg tistega dodajate še nekaj novega, je ta zadeva pa zdaj boljša? Smešite se resnično pred javnostjo, da ne govorim, da tudi pred nami. Ta zakon in ta rešitev zagotovo ne zasluži podpore in je seveda tudi ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Grill. Besedo ima gospa Janja Klasinc.
Spoštovane kolegice in kolegi! Res nisem želela biti osebna, ampak glede na to, da me je moj dragi kolega Vinko Gorenak poimenoval, pa sem se odločila, da vendarle povem. Ko sva bila z gospodom Gorenakom sodelavca v prejšnjem mandatu, ko je bil minister za notranje zadeve naš kolega, član naše stranke, dr. Rado Bohinc, je imel dr. Rado Bohinc gospoda Gorenaka v svojem kabinetu. Poleg tega je bil državni sekretar takrat za javno upravo v Ministrstvu za notranje zadeve vaš dosedanji minister gospod Gregor Virant. Generalni direktor Policije je bil Marko Pogorelc, vse prej kot levičar ali pa somišljenik naše stranke. Delitev na naše in vaše je bila kar primerna, kot vidite, v glavnem je bilo kar precej vaših v naših vrstah. Ker pa je gospod Gorenak mene videl na Ministrstvu za notranje zadeve, seveda me je videl, ampak v kabinetu sem bila kratek čas, v kabinetu mi je bilo prepovedano delati karkoli, vsakodnevno sem hodila k šefici kabineta in prosila, da bi dobila kakšno delo, potem sem bila končno imenovana za urednico interne revije, z mesta katere sem bila čez noč premeščena brez vsake obrazložitve in premeščena v sektor za azil, s katerim s svojo izobrazbo, s svojimi izkušnjami nisem imela popolnoma nič skupnega. Veseli me, da sem lahko tudi tam kakšne stvari prispevala, vendar bi zraven dodala, da je bila znižana plača, kot veste, Zakon o javnih uslužbencih to preprečuje. Da bi bilo to mogoče, se je ukinilo moje delovno mesto in postavilo drugo. Jaz sem samo ena od tisočih, dragi kolegi, ki se jim je to zgodilo. V Ministrstvu za notranje zadeve so bili v vašem mandatu, ko je bil minister minister Mate, zamenjani vsi vodje, ne samo sektorjev, ampak vseh služb. Samo dva človeka sta od, recimo, 50 vodij raznoraznih služb v ministrstvu in v policiji ostala na svojem delovnem mestu. Razmislite malce o tem. Potem pa še o kadrovanju v zadnjem času. Kot veste, se je vaša vlada potrudila kadrovati tudi ljudi, ki jih bo imel sedaj naš premier, gospod Pahor. Razpisali ste delovna mesta v kabinetu predsednika Vlade. In naj vam povem, kako se to kadruje. Na ta mesta visokih strokovnih sodelavcev se imenujejo ljudje, ki so bili funkcionarji v dosedanjem mandatu. Ko se je na eno od teh delovnih mest prijavila - vem za konkreten primer - gospa, ki je doktorica znanosti, zelo visoko strokovno podkovana delavka, državna uslužbenka na najvišjem rangu državnih uslužbencev, z znanjem nekaj tujih jezikov, je bila zavrnjena kot neprimerna, v ožji izbor pa je prišla pripravnica. Torej, ne se slepiti. Hvala.
Hvala lepa, gospa Janja Klasinc. Sicer bom pa vsem vam hvaležen, če bomo bolj koncentrirali svojo razpravo na amandma, ker bomo tako lažje povedali svoja stališča. Besedo ima gospod Dušan Kumer.
Hvala za besedo. Ker je prej eden od kolegov repliciral ali diskutiral o mojih izvajanjih, ki sem jih imel, bi rad zaradi korektnosti in verodostojnosti povedal naslednje. Ko sem govoril o 40, ki so po predsedovanju dobili zaposlitev na zunanjem ministrstvu ali pa znotraj državne uprave, moram reči, da je bil ta spisek širši in malo daljši ali pa mnogo daljši. In mnogi od teh - imam tudi njihove zapise -, ki so se o tem izrekli, niso bili povabljeni niti na pogovor o tem, ali bodo v bodoče dobili zaposlitev ali ne. Bili so pa mladi ljudje, ki so se v času predsedovanja zadnje leto in pol izkazali. Še več, celo nosečnice ste postavili na cesto, ki so sicer prejšnji teden rodile in so ostale brez eksistence. Tudi to sem ministru Virantu že povedal. In še ena, zaradi korektnosti. Tisti, ki ste se s kadrovskimi križankami ukvarjali v kabinetu predsednika Vlade 14. oktobra, veste, da smo imeli 15. oktobra konstitutivno sejo, ko je pretekel mandat poslancem bivšega mandata. 14. oktobra, ste na zadnji seji Vlade imenovali dva poslanca v nadzorne svete, kolega Zamernika in kolega Pajka, iz prejšnjega mandata. Ampak argumentacija za razrešitev kolega Francija Križaniča je pa bila ta, da gre za kolizijo interesov, ker je bil izvoljen za poslanca in ste ga zato razrešili v nadzornem svetu. Samo toliko o korektnosti, verodostojnosti. Ne bom govoril o zakonitosti ali nezakonitosti. Govorim samo o tem, kako se je to počelo. In jaz nisem govoril za štiri leta nazaj, ampak za zadnja dva meseca in pol.
Hvala lepa, gospod Kumer. Besedo ima mag. Branko Grims.
Najprej moram reči, da je bilo res prav neprijetno poslušati, kako izjemno grdo in grobo so ravnali s spoštovano poslanko SD, gospo Klasinc, na ministrstvu ministra SD, gospoda Bohinca, in da žal njena zgodba očitno samo potrjuje staro dejstvo, da partija žre lastne otroke. Očitno tudi hčerke. Žal mi je, ker je bilo tako, ampak to nas samo oddaljuje od današnje teme. Kajti spomnil bi, da je geslo, pod katerim ste šli na volitve, bilo "odgovornost za prihodnost". In danes vam ni treba, da vam je nerodno. Danes že na eni prvih sej uresničujete svoje geslo. Danes SD z glasovanjem za ta zakon uresničuje odgovornost za prihodnost gospoda Cvikla. Res je sicer, da so ljudje mislili, da gre za njihovo prihodnost. V tem primeru bodo pa to prihodnost plačali oni. Ampak dobro. To je vaše povolilno presenečenje. To domnevam, da je tista nova kultura, politična kultura, ki jo je napovedal vaš predsednik gospod Pahor. Je pa vsekakor to neko simbolno dejanje, tako da bodite ponosni nanj in naredite ga z nasmehov na ustih. Vsekakor pa sam osebno bom glasoval proti.
Hvala lepa, gospod Grims. Gospa Janja Klasinc je prosila za repliko.
Samo malo. Jasno in glasno sem povedala, da je šlo za drugi mandat, ko je bil minister Mate. In o tem primeru sem govorila. Medtem ko sem prej govorila o vašem kolegu, gospodu Gorenaku, in drugih vaših kolegih, ki so bili pa v mandatu gospoda Bohinca.
Hvala lepa. Šlo je za pojasnilo nesporazuma, gospod Grims. Ali želi o amandmaju še kdo razpravljati? Odpiram čas za prijavo. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa še enkrat. Prej se mi je porodila misel, da spoštovana kolegica Janja Klasinc očitno ne spoštuje svojega predsednika stranke, gospoda Pahorja. Mislim, da mu povzroča težave ali pa srbečico. Ker mislim, da je pred nedavnim rekel, da ga zasrbi, da dobi izpuščaje na koži, če kdo začne govoriti o naših in vaših. In ona je govorila samo o naših in vaših. Jaz sem pričakoval, da boste vsaj na prvi seji zdržali brez, kot sem prej rekel, logike Dolomitske izjave. To se mi dejansko ne zdi v redu. Zaradi tega pač vidimo tabore in frakcije znotraj vas. To želim reči. Po drugi strani, čeprav tega zakona ne bom podprl, pa se mi zdi še dobro, ko se govori o odgovornosti za prihodnost tega bodočega poslanca in posledično še potem generalnega sekretarja Vlade, da niste zapisali, da je njegova pravica, ko se vrne, če se vrne v poslanske klopi, da je redni udeleženec kraljevskih večerij s svojo trenutno spremljevalko. Hvala lepa.
Hvala lepa gospod Jerovšek. Besedo ima gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, kako grozne so bolečine tistih, ki niso bili povabljeni na večerjo. To je res grozno, gospod Grims, tudi vi pridete na vrsto. Glede tega, da so nas ljudje volili zato, ker so pričakovali da bomo boljši, to niti ne bo tako težko. Vi pravite, da mi govorimo o vaših in naših. Res je, vi tokrat govorite samo o naših, o svojih pa pozabljate. In to je pomanjkljivost na katero so vas želeli moji kolegi poslanci tudi opozoriti. Pa ne zato, da bi se ponovno delili, ampak zato, da merimo z enakimi merami tako v opoziciji kot v koaliciji. Posebna poslastica mi je pa seveda citirati, kaj je kolega, ki je govoril, da je to, kar počnemo mi, tragikomično, dejal na seji Državnega zbora pred štirimi leti, takrat ko ste dejansko širili to tako imenovano pravico na vse državne sekretarje in, citiram: "Gre pa za preprosto dejstvo, da mu omogočimo, poslancu, ki je bil skladno z veljavno zakonodajo, z odločitvijo volivk in volivcev na volitvah izvoljen v Državni zbor, da pa vse tisto, kar izvira iz te funkcije obdrži tudi v primeru, da postane del izvršilne veje oblasti." Nič več in nič manj. To se pravi, nikomur ne dajemo s tem nobene nove bonitete in samega sistema nikakor ne spreminjamo. Nasprotno, zaradi okoliščine, ki sem jo omenil na začetku, to se pravi, da bo šlo zdaj za funkcijo namestnika ministra, s tem samo usklajujemo pravni red tako, da bo pošten in pravičen za vse. Žal mi je, da vas nismo povabili k obrazložitvi našega predloga zakona.
Hvala lepa gospod Bojan Kontič. Gospod Grims, se počutite prizadeti za razpravo? Izvolite, potem imate besedo.
Samo gospod Kontič, nerodna stvar z vaše strani je v tem, da vi danes vaše izjave postavljate na glavo. Jaz sem pa danes, če greste gledat magnetogram, govoril točno isto kot tedaj. Da so državni sekretarji namestniki ministra in da celo na sejah Vlade nadomeščajo in celo glasujejo v odsotnosti ministra. Imajo torej ta pooblastila. Gospod generalni sekretar Vlade pa seveda te pravice in te odgovornosti, ki iz te izhaja, nima. Zato je vaš predlog v tem delu še bistveno slabši od tiste zgodbe od tedaj. Ta zgodba pa smo že dovolj jasno povedali, se je izkazala kot nedodelana. Namreč tudi ta Državni zbor je ob glasovanju o nekaterih kasnejših zakonih, na primer o zakonu o funkcionarjih, šel v drugo smer in ni povsem izenačil funkcije ministra in funkcije državnega sekretarja. Že iz načela doslednosti bi bilo prav, da se, če torej nismo šli več naprej v tej smeri, ki je bila sicer prvotno zastavljena, potem stori tudi ustrezen korak in se to črta iz zakona. Vsekakor pa je ta rešitev neprimerljivo manj sporna, kot pa da to uvajate za generalnega sekretarja Vlade, in še enkrat povem, ne glasuje in ne nosi te odgovornosti, kot jo sicer nosi vsak od članov Vlade ali pa državni sekretar takrat, ko ministra nadomešča. In to, še enkrat povem, sem tudi danes tukaj govoril, za razliko od vas.
Hvala lepa gospod Grims. Besedo ima gospod Miran Györek.
Spoštovani zbor, spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani predsedujoči. Oglašam se prvič. Sem novinec in v svojem imenu in verjetno tudi v imenu še katerega novinca bi vseeno nekaj k tej razpravi imel povedati. Sam položaj, kot sedimo tukaj, izgleda, kot da je to prizorišče pink ponk igre. Še dobro, da smo kot sodniki tukaj, pa vas opazujemo iz desne in leve, kako žogica gre sem pa tja, kako gredo obtožbe sem ter tja. Ne vidim pa vsebinsko tukaj dejansko kakšnega pravega smisla. Jasno mi je, da se je koalicija odločila za to, jasno mi je tudi to, da se je bivša koalicija morala s tem sprijazniti. Ampak poslušamo pa to zadevo zdaj že kakšno uro ali pa še kaj več. Glasovanje bo tako ali tako prineslo, že vnaprej vemo, kaj. Ampak recimo, prišlo je tukaj tudi že do nekaterih izpod pasa obtožb, ki ne prispevajo k nivoju, niti k ugledu tega spoštovanega Državnega zbora. Zato bi vas mimogrede vprašal kot novinec, ali naj se novinci psihično pripravimo za vsa nadaljnja štiri leta na takšne pink ponk igrice, da bomo potem vedeli, ali sedeti tukaj, ali iti vmes na kavo, ali pa se pogovarjati o kakšnih drugih stvareh. Prosil bi, da zadevo vzamemo resno. Vseeno smo odgovorna inštitucija in bi prosil, da se spravimo h glasovanju ali kaj jaz vem kako. Je to smiselno? V imenu novincev vas prosim. Hvala za razumevanje.
Hvala lepa. Jaz sem kolega Györeka razumel, upam, da vsi ostali, da je trikratno odpiranje časa in trikratna prijava k razpravi o amandmaju dovolj in vas sprašujem, ali lahko razpravo o amandmajih sklenem? Hvala lepa. Ker ne želi nihče o amandmaju več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali čez pol ure, to je ob 18. uri, ko nadaljujemo sejo. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo z delom. Prehajamo k prekinjeni 4. točki dnevnega reda, to je obravnavi Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o bančništvu, nujni postopek. Ker v drugi obravnavi amandmaji niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Poslanke in poslance prosim, da pred glasovanjem še enkrat preverimo glasovalne naprave, in sicer tako, da mora na desni strani poleg vložene kartice goreti oranžna lučka. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na naslednjo 5. točko dnevnega reda, to je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah, nujni postopek. K predlogu zakona so bili vloženi amandmaji, ki jih imate v pregledu. Amandmaji so vloženi k 2., 3. in 4. členu. Prehajamo na odločanje o amandmaju številka 1 k 2. členu, ki ga je vložil poslanec dr. Matej Lahovnik v imenu skupine poslancev. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Če dovolite, ali želi še kakšna poslanska skupina obrazložiti svoj glas? Obrazložiti želi svoj glas gospod Franc Jurša. Pomota. Obrazložitev glasu ima mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister! Intenca tega zakona oziroma dopolnitve zakona o javnih financah je bila, kako sprostiti ta krč na finančnih trgih med finančnimi inštitucijami, kako se torej država postavi ob bok, ali pa recimo za hrbet slovenskim bankam oziroma bankam, s sedežem v Republiki Sloveniji, da dobijo na medbančnem trgu posojila in da lahko potem s temi posojili, pod seveda ekonomskimi kriteriji in pogoji, razdelijo ta sredstva gospodarstvu. S tem lahko banke dobijo posojila, kajti danes, ker država ne stoji za njimi, jih ne more dobiti. To je bil namen tega zakona. In to je namen vseh ukrepov, ki so predlagani, da se hitro, učinkovito pridobijo bodisi državna poroštva s strani finančnih inštitucij, bodisi se jih dokapitalizira ali karkoli drugega. Ta predlog pa gre na en nivo nižje, in to je problem. Ta predlog pa pravi, da lahko država od finančne inštitucije odkupi slabo terjatev. Ker dobre terjatve finančna inštitucija ne bo prodala, slabo terjatev pa bo prodala. In s tem si seveda država nakoplje ta problem, ki ga ima banka. To, ni bil namen zakona. To kar je, je individualna pomoč banki za individualni problem. Se pravi, banka ima neko slabo terjatev do ene gospodarske družbe, ta gospodarska družba tega ne more vračati, banka je zaradi tega v težavi, in sedaj se prenese ta težava na državo. In to je vse. To ni bil namen tega zakona. To je morebiti lahko namen kakšnega novega zakona, ko se bodo sanirala tista podjetja, ki imajo slabe terjatve oziroma take, ki imajo obveznosti do bank, pa jih ne morejo poravnavati. Zato se mi zdi, da je tak amandma, to je sicer samo možnost, to je res, kar je predlagatelj povedal - da se s tem odpira možnost, vendar jaz mislim, da je s tem povsem zgrešen namen tega zakona, ki je bil narejen. Se pravi, sprostiti krč na medbančnem trgu, da se država postavi za finančne inštitucije, da lahko dobijo kredite in financirajo. Zato seveda tega amandmaja ne moremo podpreti.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine? V svojem imenu. Želi še kdo v svojem imenu? [[Nihče.]] Gospod Lahovnik, izvolite.
Hvala lepa. Sam kot prvopodpisani pod amandma, ki so ga sicer podpisali poslanke in poslanci iz vrste poslanskih skupin, tako iz Zares, kot SD-ja, LDS-a in Slovenske nacionalne stranke. Bistvo tega amandmaja je, da se omogoči tudi odkup terjatev kreditnih institucij, s sedežem v Republiki Sloveniji. Res je, da zdaj lahko kdo reče, da je to nedovoljena državna pomoč. O tem lahko razpravljamo. Ampak kot sem že dejal, danes tukaj govorimo cel dan o državni pomoči finančnim institucijam, ki jih posredno prejme tudi realni sektor podjetja. To je samo ena od opcij, ena od možnosti. Lahko da je vlada sploh ne bo izkoristila, lahko da ne bo potrebe za to, je pa prav, da se v zakonu pusti odprta tudi ta možnost. Mi nenazadnje ne vemo, kaj se bo dogajalo v prihodnjih tednih, mesecih. Še nekaj tednov, mesecev nazaj so govorili o bankah, da takšnega zakona, kot ga danes sprejemamo, sploh ne bodo potrebovali. Vse je bilo v najlepšem redu, pa vidimo, da vendarle vse države, tudi Slovenija je morala intervenirati, da je zagotovila stabilnost finančnega sistema. In kdo pravi, da se kaj takega ne bo dogajalo tudi v naslednjih mesecih. Ne vemo, mogoče ne bo treba uporabiti te opcije in bo ostala samo kot možnost. Če pa do tega pride, je pa prav, da imamo enako možnost, kot jo imajo tudi v Nemčiji in nekaterih drugih državah, kjer so to vgradili v enak zakon. In če je to dovoljeno znotraj Evropske unije, v Nemčiji, potem ne vem, zakaj je prepovedano za Slovenijo. Se pa strinjam, da je o tem mogoče diskutirati, ampak ne pozabimo, danes govorimo tu o državnih pomočeh. In to je ena od možnosti, ki poveča fleksibilnost, ni pa nujno, da jo bo Vlada kadarkoli sploh izkoristila. Hvala.
Hvala lepa. Ker je zaključena obrazložitev glasu, prehajamo na glasovanje o amandmaju. Glasujemo. Glasovalo je 82 poslank in poslancev, 51 je glasovalo za, 31 proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k drugemu amandmaju, ki ga je v imenu skupine poslancev vložil dr. Franc Križanič. Glasujemo. Glasovalo je 82 poslank in poslancev, 81 je bilo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k tretjemu amandmaju, ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke. Gospod Jelinčič, izvolite, obrazložitev glasu, v imenu poslanske skupine? [[V svojem imenu.]] Ali želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Zgolj da pojasnim, zakaj smo vložili ta amandma. Zaradi tega, ker ne želimo, da bi slovenski davkoplačevalci plačevali razne finančne špekulacije in transakcije določenim gospodom. Ali krajše povedano, da se ne bi ponovila oziroma da se ne bi ponavljale NKBM in podobne zadeve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ugotavljam, da ni več želje po obrazložitve glasu in dajem na glasovanje amandma pod točko 3, ki ga je vložila Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 7, proti 65. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 65.]] Ugotavljam, da amandma Slovenske nacionalne stranke ni sprejet. Prehajamo k dvema amandmajema k 3. členu. Najprej gre za amandma na amandma, ki so ga k amandmaju skupine poslancev s prvopodpisanim dr. Francem Križaničem vložili v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke. Prehajamo na odločanje o amandmaju Slovenske demokratske stranke. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 41. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma na amandma Slovenske demokratske stranke ni sprejet. Prehajamo k amandmaju pod številko 2, ki ga je vložila skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Francetom Križaničem. Obrazložitev glasu. V imenu poslanske skupine? Izvolite, gospod mag. Vizjak.
Hvala lepa. Z nadomestilom številke 8 z 12 seveda nimamo nobenih težav. Verjetno je to posledica več let, se pravi do konca leta 2010 in verjetno je ta vsota potem rezultat te uskladitve. Imamo pa velik problem s tem, če prav berem ta amandma, čeprav je, kako bi rekel, nejasen, če prav berem, se s tem daje bianca pooblastilo Ministrstvu za finance, da v okviru vsote 12 milijard evrov odobri poroštva in minister za finance podpiše ta poroštva brez zakona, brez parlamenta. To je po moji oceni v nasprotju z ustavo. Skrbi me tudi to, da nekateri, ki so to branili v razpravi in so govorili, da je to podobno, kot so drugi poroštveni zakoni, imamo tukaj celo kopico poroštvenih zakonov Darsu, kjer točno piše, za kateri konkreten odsek konkretne avtoceste je dano poroštvo, komu je dano poroštvo, v kateri višini je dano poroštvo. V tem zakonu s tem amandmajem pa na široko odpiramo možnost za poroštva. Ne vemo, komu. Ali je to banka, ali je to zavarovalnica, ali je to nekdo drug. Ne vemo, komu dajemo poroštvo. Ne vemo, komu. Vemo, da je to finančna inštitucija. Katera, konkretno ne vemo. Ne vemo za koliko. Ali je to 100 milijonov, ali je to ena milijarda evrov, ali sta to celo dve milijardi evrov. Spoštovani, tako to piše tu notri. Jaz ne znam drugače povedati. Jaz mislim, da je to prehuda reč in je posledica želje po fleksibilnosti in operativnosti, če prav razumem. To se pravi, ne v parlament, ker to traja. Ni res. To lahko traja eno popoldne, če je zadeve operativna in če je res nujna. Če je nujna, je lahko takoj za sejo Vlade, tudi izredna seja, nujna, pardon, seja parlamenta, lahko se skliče v roku ene ure, če seveda situacija to terja in je ta zadeva sprejeta. Tu pa se čez zadnja vrata pripelje ena razmeroma problematična rešitev in ji bomo nasprotovali.
Hvala lepa, gospod Vizjak. V imenu poslanske skupine? Gospod Križanič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Jaz bi dodal, da tudi pri poroštvih, ker vzemimo precedens, poroštva, ki jih je dal parlament Darsu, so neke vrste precedens pravne regulative poroštev, ki jih dajemo po tem zakonu in ta poroštva tudi niso, tudi Dars potem vzame kredite pri različnih bankah in tisto poroštvo skupaj velja potem za več kreditnih razmerij. Tukaj smo natančneje opredelili, v skladu z zahtevo Zakonodajno-pravne službe parlamenta smo natančneje opredelili, kakšen je postopek, kdo je upravičen. Upravičene niso vse finančne inštitucije, samo kreditne inštitucije, ki jih regulira Banka Slovenije, se pravi tiste, ki so po zakonu o bančništvu priznane kot take. Opredeljen je rok in opredeljena je odplačnost tega. Se pravi, da je podobno kot pri Darsu. Gre za poroštvo, ki je dano za določena razmerja, za kredite na medbančnem trgu, ne za vse kredite. Še nekoliko bolj bo pa opredeljeno v amandmaju, ki jih je zakonodajna služba napisala in ga bomo podali potem, ko bo ta zakon sprejet, če bo sprejet. Hvala.
Hvala lepa. Da se ne bi samo sproti prijavljali, ker se je že prijavil gospod Jelinčič, sprašujem, kdo se želi v imenu poslanske skupine še prijaviti za razpravo. Odpiram čas za prijavo. Prvi se je prijavil gospod Zmago Jelinčič v imenu Slovenske nacionalne stranke. Najbrž gre pri gospodu Baroviču za pomoto. Gospod Jelinčič, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V tem primeru se strinjam z razlago gospod Vizjaka. Dejstvo je, da se tukaj hoče na majhna vrata dobiti denar za razne variante in na to nikakor ne moremo pristati. V bistvu gre za zelo čuden in zelo perfiden način, kako Državni zbor dovoli določenim finančnim in drugim firmam, da bodo na lahek način, zgolj z dogovorom z Vlado prišle do finančnih sredstev. Poroštvo bo dala država, plačevali bodo davkoplačevalci, profitiral bo tisti, ki bo dobil kredit, ampak samo tisti, ki bo v dobrih odnosih z Vlado, političnih seveda. Meni je žal, da nihče ni podprl pravzaprav, razen dveh poleg naše poslanske skupine, našega amandmaja, kajti to kaže, da so tajkuni v vseh poslanskih skupinah oziroma povezani z vsemi političnimi strankami. Res pa je, da navkljub temu bomo mi glasovali proti temu amandmaju. Kajti če smo prej poskušali vsaj do neke mere omejiti določene lopovščine, pa jih tam ne bomo mogli omejiti, jih bomo poskusili vsaj tukaj. Jaz sem prepričan, da Slovenija potrebuje vsaj še tri mandate, da bo gledala na svojo državo in na koristi države, ne pa na osebne koristi. Bojim pa se, da bomo glede na to, kako delamo s to državo, do takrat državo že zapravili. Nekateri se od leta 1992 intenzivno trudijo, da bi uničili in zapravili Slovenijo. Do zdaj jim je to uspelo v veliki meri, pa vendar nam še nekaj ostaja. Dajmo vsaj to obdržati v rokah ljudi, ne pa da se bodo nekateri odebelili tudi na račun države, tudi na račun političnih strank in tudi na račun takšnih zakonov. Takšnega amandmaja pri nas zagotovo ne bomo podrli.
Hvala lepa. Ker ni več prijavljenih k razpravi prehajamo na glasovanje o amandmaju pod številko dva k 3. členu, ki ga je vložila skupina s prvopodpisanim dr. Francem Križaničem. Glasujemo. Glasovalo je 81 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti 36. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k amandmaju k 4. členu, ki ga je vložila skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Francem Križaničem. Odpiram prijavo za začetek v imenu poslanske skupine. Prijavljen je gospod Zmago Jelinčič v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa. Ta amandma kaže vso perfidnost prejšnjega amandmaja, ki je bil sprejet. Zdaj bomo pa lepo zamazali oči Državnemu zboru s tem, da bomo rekli, da se namesto "nemudoma" napiše "najmanj enkrat na vsake tri mesece po uveljavitvi tega zakona." To se pravi, najmanj na vsake tri mesece bomo v Državni zbor potihem prinesli nek papirček pa rekli, fantje, tule smo še dolžni, pa še tukaj smo dolžni, pa še tukaj smo dolžni, pa še tukaj smo dolžni, zdaj bomo pa naredili rebalans proračuna, da bomo nekako to zakrili. Potem pa spet čez tri mesece, tukaj smo dolžni, pa tukaj smo dolžni, pa ta družba cveti, pa ona družba cveti, država gre k "hudiču v rit", ampak bomo naredili pa še en rebalans proračuna. In tako dalje "ad Calendas Graecas". Mislim, da je ta zakon nekaj grozljivega. Jaz se čudim, kako imamo take gospodarske strokovnjake, da pišejo take zakone, razen če ne gre za zelo zvit določen namen, drugega si ne morem misliti. V Nemčiji bi tak zakon padel, mislim, da ga sploh na mizo ne bi dobili v parlamentu, ker bi ga že prej raztrgali in tak profesor zagotovo ne bi več predaval o tej temi svojim študentom. Zagotovo ne. Razen če jih uči tistega tipičnega zahodnoevropskega začetno kapitalističnega menedžerstva; v tem primeru pa aplavdiram. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rado Likar, je pomota. Ni več prijavljenih za obrazložitev glasu. Amandma k 4. členu dajem na glasovanje. Glasujemo. Glasovalo je 80 poslank in poslancev, za 67, proti 4. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem smo izčrpali glasovanje o amandmajih, vloženih v drugi obravnavi. Sprašujem, ali želi kdo od poslank ali poslancev vložiti amandma v tretji obravnavi. Ja, gospod Bojan Kontič, v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, ali soglašate, da damo poslanski skupini 10 minut, je dovolj? 10 minut časa za vložitev amandmaja. Ali v tem času naredimo odmor ali nadaljujemo z ostalimi točkami. Lahko nadaljujemo? [[Da.]] S tem to točko prekinjam. Prehajamo k naslednji točki dnevnega reda, to je 6. točka - Predlog zakona o vladi. K predlogu zakona o vladi niso bili vloženi amandmaji, zato predlagam, da o predlogu zakona tako, kot je vložen s strani matičnega delovnega telesa, glasujemo. Prehajam na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti nihče. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti nihče.]] Pri tem vas hkrati obveščam, da zakon ni bil neusklajen in me o tem nista obvestila niti Zakonodajno-pravna služba, niti Vlada. Zakon je torej sprejet. Prehajamo na 7. točko dnevnega reda, to je Predlog zakona o poslancih. K predlogu zakona so vložili amandma iz Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke in Slovenske demokratske stranke. Dajem na glasovanje vloženi amandma. Želite razpravo? Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Želi še katera poslanska skupina obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Gospod Presečnik v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz sem danes že nekajkrat obrazložil, zakaj smo ta predlog dali. Moram tudi pojasniti, da smo ga dali takoj ko je bil predlog sprememb zakona objavljen oziroma takoj, ko je bil na mreži. Prej sem poslušal neke pripombe, da smo kasneje to začeli delati. S to utemeljitvijo želim še enkrat poudariti, da želimo zakon vrniti na nivo, torej na rešitve, ki so bile pred štirimi leti, ker se je izkazalo, da ni bilo utemeljenih razlogov in ker je bila slaba izkušnja v preteklem mandatu. In ne govorimo o eni funkciji, govorimo o približno 20-ih funkcijah. Kot rečeno, želimo vrniti zakon v prejšnje stanje, v leto 2004, ker je to pokazala tudi praksa. Jaz mislim, da je pozitivno to, da če ugotovimo, da neka zadeva ne funkcionira, da so bile spremembe slabo pripravljene in da niso bile umestne, da je dobro, da to napako priznamo in jo tudi poskušamo popraviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ni več prijavljenih za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 83poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 35. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 35.]] Amandma je sprejet. Glede na to, da je bil sprejet amandma v drugi obravnavi, sprašujem, ali želi katera poslanska skupina oziroma poslanec vložiti amandma k zakonu v tretji obravnavi. [[Ne želi.]] Glasujemo o zakonu v celoti. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je [[....]] [[Nemir v dvorani.]] Navzočih je 70 [[....]] [[Nemir v dvorani.]] Spoštovane kolegice in kolegi! Ali lahko razglasim rezultat, sicer ne bo ugotovljeno, kaj je z zakonom. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 18. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 18.]] Zakon, kot je bil s sprejetim amandmajem oblikovan, je sprejet. Proceduralno? Gospod Žnidaršič.
Zakon je bil sprejet, ampak, gospod podpredsednik, večina poslancev ni vedela, o čem glasuje. [[...]] [[Smeh v dvorani.]] Zadeva je za vas smešna. V resnici pa smo mi dobili za eno drugo točko na mizo amandma in marsikdo je mislil, da glasujemo o tem amandmaju, ne pa o tem, ki je bil na tapeti. Jaz bom mirno spal, ker nisem sploh glasoval v tej dilemi, ampak marsikdo ni vedel, o čem glasujemo. To glasovanje je bilo več kot problematično.
Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz mislim, da pri vodenju seje nisem hitel, sporočal sem o čem glasujemo in dopustil možnost, da bi se tudi kdo prijavil za obrazložitev glasu. Na žalost smo bili ali pa ste bili nekateri nepozorni, vendar zakon je sprejet. Amandma, ki je bil ravnokar vložen je bil vložen, oziroma dan na klop kot amandma poslanske skupine koalicijskih strank v tretji obravnavi k Predlogu zakona o javnih financah. Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi [[...]]
Proceduralno?
Ja, proceduralno. Ko se ta amandma dobi na mizo, predlagam 20 minut pavze, da to pogledamo, da vidimo in se potem odločimo, kako bomo glasovali.
Poslanska skupina predlaga 20 minut odmora pred glasovanjem. Amandma se deli, gospod Tanko. Lahko računamo zdaj? Se pravi, poslanska skupina predlaga 20 minut odmora pred glasovanjem o vloženem amandmaju štirih poslanskih skupin. Sejo bomo nadaljevali ob 18.50.
Kolegice in kolegi, prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljujemo s sejo. Prehajamo na tretjo obravnavo zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih financah in razpravljamo o amandmaju k 3. členu, ki so ga vložile poslanske skupine Socialnih demokratov, Zares, DeSUS in LDS. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Pardon. Odpiram začetek prijave za razpravo. Kdor želi razpravljati, naj se prijavi. Besedo ima gospod mag. Andrej Vizjak.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke načeloma s tem nimamo težav, ker gre za neko bolj precizno dikcijo. Vendar se mi zdi, da je ena napaka. Ta amandma pravi, da v četrtem odstavku, se v drugem stavku doda besedilo in v tretjem stavku za besedama "finančnih trgih" se doda besedilo. Jaz mislim, da je tukaj mišljeno v četrtem stavku. V tretjem stavku, če znam jaz to dobro prebrati, tega sploh ni, te besedne zveze "finančnih trgih". Jaz mislim, da je to napaka in verjetno je potem s tem popravkom tako. Razen, če ni spet kaj drugače.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Križanič.
Spoštovani! Ta amandma je, koncipirala Zakonodajno-pravna služba, ki s tem potrjuje zakonitost in ustavnost te rešitve tega zakona. S tem, da je še dodatno specificirala, se pravi dopolnila klasifikacijo, ki jo je želela in ki je mene zaposlovala cel današnji dan, tudi s precej čustvenimi vložki. Naj obrazložim, kako to zgleda in bom prebral. Tretji odstavek 3. člena se zdaj glasi: "Poroštva države, izdana na podlagi prvega odstavka tega člena za obveznosti iz naslova kreditnih institucij, lahko država izdaja samo kreditnim institucijam do skupne višine 12 milijard evrov." Četrti odstavek pa se zdaj glasi tako, kot je bil predložen. Bom pa prebral samo zadnji stavek, da ne obremenjujem časa tega pomembnega zbora, se pa glasi: "Pogoji posojilnih pogodb, zavarovanih s poroštvom države, ne smejo bistveno odstopati od pogojev, ki jih v času izdaje poroštva na finančnih trgih ob zadolžitvi dosega RS." Hvala lepa.
Hvala lepa. Ugotavljam, da predlagatelji menite, da je amandma korektno vložen in je o njem mogoče glasovati. Gospod Vizjak, obrazložitev v svojem imenu?
Spoštovani, mislim, da je treba to razčistiti, da vidimo, ali imamo konsistenten amandma ali ga nimamo. Poglejte, v četrtem odstavku smo z amandmajem v drugem branju spremenili prvi stavek oziroma smo prvi stavek nadomestili z besedilom štirih stavkov. To smo naredili v drugem branju. In sedaj v tretjem branju želimo v tem istem četrtem odstavku v tretjem stavku spremeniti oziroma dodati besedicama "finančnih trgih" besedilo "ob zadolžitvi". Ampak jaz v tretjem stavku tega četrtega odstavka ne najdem besedne zveze "finančnih trgih", pač pa jo najdem v četrtem stavku. Mislim, če bomo sprejeli amandma, ki je totalno nekonsistenten, verjetno bomo imeli vsi težave. In upam, da dobronamerno jemljete to, kar govorim.
Hvala lepa. Gospod Križanič, ali predlagamo nekaj minut odmora za pregled besedila? [[Ne.]] Gospod Vizjak ima prav, sprejemati tekst, ki bi bil [[...]]
Ne, ne, če je možno, je treba samo tretjega spremeniti v četrtega.
Prosim, da se vključite.
Potem je pa potreben odmor.
Ali razumem prav, gospod Križanič, saj lahko do konca razprave popravite ali dopolnite amandma. Proceduralno, gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Skladno s poslovnikom prosim za 10 minut odmora pred odločanjem.
Gospod Jelinčič, želite?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Glede na to farso, ki se dogaja v Državnem zboru, bomo v naši poslanski skupini od zdaj naprej to sejo obstruirali. Vi se pa med tem časom usedite, zmenite, najdite prave besede, črke in morda razmislite o nekem nemškem pregovoru, ki pravi: "Drei Professoren Stadt verloren." Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlagam 10 minut odmora, do 19.10. Hkrati sporočam, da je razprava še odprta. Če bo kdo želel razpravljati, bo še dobil besedo. Hvala.
Nadaljujemo z delom. Predlagatelji so ugotovili, da je treba vloženi amandma popraviti, zato dajem besedo gospodu Kontiču v imenu predlagatelja.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. K amandmaju, ki je bil prej vložen, smo vložili spremembo, in sicer smo zapisali v drugem odstavku tako: V četrtem odstavku se v drugem stavku za besedama "izdajajo za" doda besedilo "obveznosti iz naslova". V tretjem stavku se za besedama "finančnih trgih" doda besedilo "ob zadolžitvi"." Torej gre za spremembo ne v četrtem stavku, ne v tretjem stavku, ampak v četrtem stavku.
Gospod Vizjak, izvolite.
Jaz sem sicer elektrotehnik. Tudi v tehniki so detajli zelo pomembni, v financah so pa še bolj. Če je kje kakšna vejica narobe ali pa kje kakšna pika narobe stoji ali pa sploh, če je kakšna nula preveč ali premalo, je to lahko zelo zelo pomembno. Zato je tukaj treba biti precizen in če prav razumem vodjo Poslanske skupine SD-ja, so zdaj zamenjali v svojem amandmaju besedico "tretjem" z besedico "četrtem". To je edina sprememba, ki ste jo naredili. Ni dovolj gospodje. Kajti prvi stavek drugega odstavka tega vašega amandmaja, ki je vložen v tretjem branju, nikjer jaz ne najdem, da bi vseboval 3. člen v četrtem odstavku besedno zvezo ali pa besedice "izdajajo za". "Izdajo za." Te besedice ni. Jaz je ne vidim. [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] [[...]]Ja ampak potem boste morali še enkrat popravljati amandma. Prej sem vas vprašal, ali je v četrtem edina sprememba [[...]]
Gospod Kontič [[...]]
Hvala lepa. Ravno zaradi tega, gospod Vizjak, sem jaz cel tekst tega odstaveka pebral. V četrtem odstavku se v drugem stavku za besedama "izdajajo za" doda besedilo "obveznost iz naslova". V četrtem stavku se za besedama "finančni trgi" doda besedilo "ob zadolžitvi".
Gospod Vizjak, je v redu? Ali lahko še jaz ponovim. Jaz razumem, da so predlagatelji popravili amandma k 3. členu, in sicer v drugem odstavku. Popravek je naslednji: v prvi vrsti se namesto besedo "izdajo" napiše beseda "izdajajo" in v drugi vrsti se namesto "v tretjem stavku" napiše "v četrtem stavku." Je vsebina amandmaja jasna? Želi o njem kdo razpravljati? Gospod Tanko.
Hvala lepa. Ne bom razpravljal, ampak bi vseeno predlagal, da se počaka z glasovanjem toliko časa, da dobimo amandma na mizo, da ga lahko v miru preberemo in prekontroliramo, ali zadeva dejansko stoji. In ni nobenega problema, da po razdelitvi amandmaja dobimo deset minut časa, da ponovno pregledamo. Hvala lepa.
Gospod Tanko, koliko časa rabite?
Gospod predsedujoči, predlagam deset minut potem, ko bomo dobili amandma na mizo. Nič več. Samo rabimo pa toliko časa, da to prekontroliramo, pa se lahko jezite ali ne jezite, to ni nastalo po naši krivdi.
Gospod Kontič, ali lahko še enkrat vložite popravljeni tekst amandmaja?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Amandma smo že vložili in ga bodo zdaj razmnožili in seveda razdelili.
Potem predlagam gospod Tanko [[...]]Čez koliko časa bo razdeljen? Predlagam, da potem damo nekaj pavze, nadaljujemo ob 19.30. Gospod Tanko, je v redu?
Nadaljujemo. Popravljeni amandma s strani štirih poslanskih skupin je predložen. Želi o predloženem amandmaju še kdo razpravljati? Zaključujem razpravo in dajem na glasovanje predloženi amandma. Glasujemo. Glasovalo je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 75 in nihče proti. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti po opravljeni tretji obravnavi. Glasujemo. Glasovalo je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Nisem pred glasovanjem sporočil, da je zakon usklajen. S sprejetjem zakona smo zaključili to točko dnevnega reda in tudi današnjo sejo Državnega zbora. Hvala lepa. Na svidenje.