Spoštovane poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 20. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena poslovnika državnega zbora. Lep pozdrav na prvi popočitniški seji! Upam, da bomo to jesen preživeli v kar najbolj učinkoviti zasedbi. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Feri Horvat, Zmago Jelinčič, Aurelio Juri, Mojca Kucler Dolinar, Breda Pečan in Srečko Prijatelj. Na sejo sem vabil predsednika vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janšo k 1. točki, predstavnike vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda ter predstavnika urada predsednika Republike Slovenije, predstavnika sodnega sveta in predstavnika sveta fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij v Republiki Sloveniji k 33. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 20. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno z 59. členom poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje dne 15. septembra 2006. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Prehajamo na predlog za umik točke z dnevnega reda. Poslanska skupina Socialnih demokratov predlaga, da se z dnevnega reda umakne predlog zakona o spremembi zakona o volilni kampanji, skrajšani postopek [[predlog za umik ste prejeli]] . Želi besedo predstavnik predlagateljev? Izvolite, gospod Potrč.
Hvala lepa. Gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi, lep pozdrav na prvi jesenski seji! V našem pisnem predlogu za umik predloga zakona o spremembi zakona o volilni kampanji smo našteli naslednje razloge: Prvič. Zakon bi po predlogu programa obravnave prišel na dnevni red jutri, 26. septembra 2006. Upoštevaje nujnost in pravico, ki jo ima državni svet, da eventualno izreče suspenzivni veto in objavo v Uradnem listu, bi lahko stopil v veljavo najprej 6. oktobra. To je točno sredi volilne kampanje za volitve v občinske svete in za župane, ki so že v teku. Menimo, da to ni dobra in korektna odločitev in tudi ni v skladu z načeli pravne države, ko naj bi zakoni ne začeli posegati v tok nekih dogodkov, ki so že sproženi, ampak naj bi veljali za naprej. Zato imamo tudi običajno "vacatio legis", ne pa sprožitev oziroma uveljavitev zakona za naslednji dan. Poleg tega gre pa še za dvoje vsebinskih vprašanj, ki bi jih bilo prav upoštevati. Prvo, državni svet nas je opozoril, da je ustavno sodišče, kar zadeva plačilo takse - to pa se šteje kot eden od pomembnih razlogov za sprejetje zakona -, nepotrebno, ker plačilo takse je že z odločbo ustavnega sodišča za primere, ki so vsebina tega zakona in ki zadevajo plakatiranje na privatnih površinah, onemogočeno. Se pravi, obveznosti plačila ni več, ne glede na to, ali bo zakon uveljavljen ali ne bo. Nas pa nekateri [[trije]] župani iz večjih slovenskih občin opozarjajo, da praviloma so plakatna mesta zagotovljena in da je prav tudi zagotoviti nekaj reda v naseljih in mestih ter da bi lahko nenadzorovano plakatiranje brez vsakega dovoljenja imelo tudi možnost za zmanjšanje varnosti v prometu. Po mojem so to vsi razlogi, zaradi katerih bi bilo pametno in prav, da ta zakon sprejmemo ne prej kot po opravljenih lokalnih volitvah, zato predlagamo, da se s te seje umakne na eno od naslednjih sej, predvidoma recimo v novembru mesecu. Pričakujemo, da bomo cenili željo po uveljavljanju pravne države in bomo ta predlog podprli. Hvala.
Hvala. Želi besedo predstavnik predlagateljev zakona? Izvolite, gospod Grill.
Hvala za besedo. Jaz bi tukaj želel opozoriti, da sam osebno predvidevam, da zakone ne sprejemamo za neke posamezne dogodke, tako tudi ta zakon ni namenjen samo letošnjim lokalnim volitvam, ki so pred nami. 14. člen ustave povsem jasno določa enakost pred zakonom, dosedanji zakon o volilni kampanji te enakosti žal ni omogočal. Kljub temu da je ta zakon kratek, je pomemben, in to enakost pred zakonom tudi sedaj povsem jasno določa. Državni svet je temu zakonu na odboru, ki je ta predlog zakona tudi obravnaval, potrdil, zato sam ne razumem teh razlag, ki jih je kolega Potrč tukaj tudi posredoval. Glede na to, kot sem že omenil, da se zakon ne sprejema samo za neke posamezne dogodke, lahko tukaj komentiram tudi to, da v demokratični državi imamo lahko vedno kakršnekoli predčasne volitve, imamo lahko tudi referendum, zato ni nobenega utemeljenega razloga, da tega zakona na tej seji tudi ne bi obravnavali. Zato prosim in tudi sam vztrajam kot prvopodpisani pri predlagateljih, da ta zakon tukaj ostaja na točki dnevnega reda, da ga tudi sprejmemo, da omogočamo vse volilne kampanje, ki bodo pred nami, da se izvajajo na povem korekten in enakopraven način. In še, kar je tudi pomembno v tem predlogu zakona, je to, da v primeru, da po volilni kampanji posamezni organizator ne odstrani plakatov oziroma vseh propagandnih materialov, lahko sedaj na stroške tega organizatorja to stori tudi upravitelj teh plakatnih mest. Hvala lepa.
Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin. Gospod Peče, izvolite.
Spoštovani prisotni, plakatiranje je eno izmed volilnih opravil. Plakatiranje je tista vrsta volilnega opravila skozi katerega kandidati nekaj sporočajo in skozi katerega potencialne volivke in volivci nekaj dojemajo oziroma je naš namen, da bi nekaj dojemali. Enostavno sodišče Republike Slovenije je izdalo navodilo, naj se volilna opravila v volilnem letu v obdobju pred volitvami ne spreminjajo predvsem zaradi integritete vsakega slehernega kandidata, prav tako pa zaradi integritete vsake sleherne volivke oziroma vsakega volivca. Iz tega naslova je minimalno sporno politično gledano, predvsem sporno v obliki politične etike, da bomo spreminjali volilna opravila v volilnem obdobju, po naši oceni ne samo zaradi odločbe ustavnega sodišča, ki nam je to odsvetovalo, temveč predvsem zaradi zaščite tistih potencialnih volivcev in volivk ter zaradi zaščite kandidatov in kandidatk, volilnih opravil sistema volilne kampanje ne spreminjati med volilno kampanjo, torej v času teh tridesetih dni. Celo več, ustavno sodišče je v svoji vsebini reklo, ne celo v volilnem letu in ne zdaj doseči oziroma ne zahtevati od državnega zbora, da če je vlada Republike Slovenije zamudila predpočitniški rok, da bi s tem zakonom prišla ali pa predlagatelj, kolikor pač jemljemo, v narekovajih, dejstvo, kdo je predlagatelj, da bomo s tem postavljali vse kandidate in pa seveda volivke in volivce v tovrsten položaj, do katerega se je negativno opredelilo celo ustavno sodišče. V Nacionalni stranki bomo seveda spoštovali odločbo, predvsem pa bomo spoštovali politično etiko in volilnih opravil v volilnem obdobju ne bomo spreminjali. Hvala.
Hvala. Gospod Sok.
Hvala za besedo, spoštovane kolegice poslanke in poslanci. V Novi Sloveniji predloga SD-ja ne bomo podprli. Smo mu nasprotovali že na samem kolegiju, in sicer iz tega razloga, ker smo v Novi Sloveniji prepričani, da so takšne rešitve, da bi občine z odloki zaračunavale nekakšne pristojbine za plakatiranje na zasebnih objektih, protiustavne. To ne more biti. Občine lahko zaračunavajo, če imajo svoje objekte, ne morejo pa predpisovati takse za plakatiranje na objektih, ki niso last občine. In že sama razprava o tem zakonu bo dala vedeti vsem tistim, ki še tega ne vedo, da jim občine nimajo pravice zaračunavati za plakatiranje na zasebnih objektih. To se je marsikateri občini dogajalo in prav je, da se to z zakonom spremeni. Kar se pa tiče volilnega leta, mi smo pravzaprav vedno v volilnem letu, enkrat so lokalne volitve, pa volitve v državni zbor, pa volitve v Evropski parlament, pa volitve predsednika države. Če bi gledali striktno na to, potem pravzaprav nobenega zakona nikoli ne bi mogli spremeniti. Ta zakon za te volitve še ne bo deloval in ne bo uzakonjen do teh volitev, je pa prav, da se to v tem državnem zboru spremeni in zato bomo glasovali proti predlogu Social demokratov. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bajc.
Hvala, gospod predsednik. Kot sem prejšnji teden na kolegiju pri vas podal stališče Slovenske ljudske stranke, bom sedaj ponovil. Tudi v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne bomo podprli predloga, da se umakne ta točka dnevnega reda. In kolegu Pečetu, ne gre za spreminjanje volilnih opravil. Ta zakon ima dva člena. V 1. členu sta dva odstavka. Eden pravi, da občine ne smejo zaračunavati dodatno komunalnih taks in drugi odstavek tega člena pravi, da če nekdo brez soglasja lastnika zemljišč postavi tablo, se lahko na stroške organizatorjev volilne kampanje odstrani ta tabla. Ne posega ta zakon v nikakršna volilna opravila, ampak izenačuje vse državljane, pa na katerihkoli volitvah, da so enako podvrženi, bom rekel, zakonodaji in da se ne dogaja to, kot sem seznanjen, se je dogajalo v nekaterih občinah, da so iz nagajanja bodisi referenti ali kdo drugi zaračunavali komunalno takso za dodatno postavljanje tabel izven tistih uradno določenih plakatnih mest. V poslanski skupini ne bomo podprli predloga za umik te točke dnevnega reda.
Hvala. Gospod Peče, v fazi predstavitve stališč poslanskih skupin ni replik. Gospod Žnidaršič.
Lepa hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, poslanci! Mi bomo glede na dejstvo, da bo zakon sprejet sredi volilne kampanje, predlog za umik podprli. Pri tem naj poudarim, da nismo nasprotovali vsebini oziroma je bila vsebina zakona z nami dogovorjena v času priprave in smo soglašali z rešitvami, ki jih zakon ponuja. Ampak kakorkoli že kdo misli, da zadeva ni povezana z volitvami, je treba priznati, da je in v tem duhu dejansko ne kaže vztrajati pri tem. Ni pa naša krivda, da je prišlo v obravnavo tako pozno, tako da nimamo glede tega, da bomo podprli umik, nobene slabe vesti. Hvala.
Hvala. Zdi se mi, da je gospa Darja Lavtižar dvignila roko. V imenu LDS? Proceduralni predlog, izvolite.
Spoštovani predsednik. Glede na to, da je danes prva popočitniška seja in glede na to, da ste sami v uvodu te seje dejali, da si želite, da bi državni zbor delal čim bolj korektno, bi jaz tudi prosil za čim bolj korektno vodenje s strani vseh. Dejstvo je, da je kolega Bajc prekršil pravila, ki mu gredo iz naslova obrazložitve stališč poslanskih skupin in izpostavil debato [[...]]
Gospod Peče, proceduralni predlog.
[[...]]poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke [[...]]
[[...]]se glasi [[...]]
[[...]]da poslovnik državnega zbora velja tako za kolega Bajca, kot za vse ostale v tem državnem zboru. Vaša praksa, ki ste jo pred nekaj minutami začeli izvajati, žalostno je, da po počitniškem delu, je, da je kolega Bajc lahko prekoračil določbe poslovnika, meni tega niste dovolili. Naj veljajo pravila za vse. To je proceduralni predlog. Hvala.
Gospod Peče, zlorabili ste poslovnik. Gospa Lavtižar Bebler, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. V imenu poslanskega kluba LDS poročam, da poslanci LDS bomo podprli predlog za umik tega zakona z dnevnega reda. Pri tem se sklicujemo tako na stališče, da je sprejemati zakon sredi dejanskega poteka volilne kampanje ne samo nehigienično, ampak je tudi v nasprotju s stališčem uveljavljanja pravne države. Torej, podprli bomo ta predlog. Hvala.
Hvala. Gospod Grill, v imenu poslanske, izvolite.
V imenu poslanske skupine. Še enkrat bi vse razpravljavce opozoril, da ta zakon, vsi tisti, ki ste ga prebrali, boste to tudi sami razumeli, v ničemer ne posega v kakršnekoli spreminjanje volilnih opravil. Tukaj samo izenačuje tiste neenakosti, ki so jih posamezne občine v dosedanji praksi tudi nekje vgrajevale. Zato v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ta zakon podpiramo oziroma ne bomo podprli tega predloga, ki ga je predlagal gospod Potrč. Bi opozoril tudi na te datume, ki jih je on navedel v svoji obrazložitvi, in sicer v septembru, mislim, da ni zaključek volilne kampanje in tudi še ne volilni molk, ampak se šele volilna kampanja začenja. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Potrč, želite dodatno obrazložitev? Izvolite.
Hvala lepa.
Ali boste v imenu poslanske ali kot predlagatelj umika? Imate obe možnosti. Kot predlagatelj.
Hvala lepa. Mene je razprava kolegov posebej iz vrst predlagateljev zakona in koalicije prepričala, da sami niso sigurni v vsebini, ki so jo predložili. V obrazložitvi zakona je glavna vsebina utemeljena z vprašanji plačevanja pristojbin za plakatiranje na privatnem zemljišču. Sporočil sem vam, da je z odločitvijo ustavnega sodišča zaračunavanje nezakonito. Iz tega razloga ni nobene potrebe, da bi moral zakon biti sploh uveljavljen, posebej ne takoj. Drugo. Govorili so o volilnih opravilih. Jaz soglašam z vami, volilna opravila bodo predvsem na dan samih volitev. V zvezi z vlaganjem kandidatnih list ne prihaja to v poštev, ampak ne gre za volilna opravila. Gre za volilno kampanjo in za dejanja, ki so v okviru volilne kampanje mogoča ali ne. Doslej ni bilo mogoče plakatiranje na privatnih mestih brez pisnega soglasja. Če je šlo za vprašanje javne varnosti ali pa prometne varnosti, je bilo potrebno dovoljenje pristojnega organa. To dovoljenje pristojnega organa, kolega Grill, ste vi sedaj črtali iz zakona, dovoljenja pristojnega organa ni več. To je pomembna sprememba, ki ima lahko tudi vsebinsko neutemeljene posledice. Tretje. Trdim, da vaša zavzemanja, da mora biti zakon sprejet danes, imajo neposredno zvezo z lokalnimi volitvami, ker vsi vemo, da nobenih izrednih volitev v roku enega meseca ne bo, tudi referenduma ne bo v roku enega meseca, ker bi že odločitve morale biti sprejete in bi bilo normalno dovolj časa, da v novembru mesecu vsebinsko ta zakon sprejmemo. Vendar ne, vi želite, da je ta zakon sprejet danes, da bi lahko veljal tudi za opravila volilne kampanje, ki so neposredno povezana z lokalnimi volitvami, in to od sprejema naprej, pri čemer se sklicujete na enakopravnost, ali ne. Gospe in gospodje, neenakopravnost bo s tem povzročena zaradi tega, ker mnogi smo bili le mnenja, da bo prevladal razum, da bo prevladalo načelo pravne varnosti in da v teku izvajanja volilne kampanje pogojev te volilne kampanje ne bomo spreminjali. Vi pa to na vsak način želite, zato bo prišlo do spremenjenih razmer in neenakopravnosti, ker ste prav gotovo že dogovorjeni, kje vse boste to počeli. Jaz se vsebinsko ne čudim takšnim odločitvam, ker pri večini odločitev na pravno državo in na poštenost daste relativno malo, vendar izberite kakšne argumente, ki bodo vsebinsko vzdržali. Vse to kar ste danes vsebinsko govorili, govori v prid našega predloga, da se danes zakon ne sprejme, ne pa obratno. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na odločanje o predlogu za umik navedene točke dnevnega reda. Prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje glasovalne naprave. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 41. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlog za umik ni sprejet. Predlogov za širitev dnevnega reda nisem prejel, zato prehajamo na določitev dnevnega reda. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, ki ste ga prejeli s sklicem. Proceduralni predlog, izvolite. Gospod Anderlič.
Glede na to, da smo prejeli na klop neko navodilo za prijavo k razpravi, in ker bomo sedaj določili dnevni red, me zanima, čemu je to namenjeno. Namreč, vsaj ena zelo huda napaka ali pa spregled je tukaj narejen. Preprosto gre za to, da ko govorite o tem, da bo predsedujoči pritisnil gumb, podpiram, da se čim bolj avtomatizira to delo, in da uporabljamo te pripomočke, ki so na voljo. Ampak tukaj notri, ko govorite vi o 10 sekundah da se prijavi h glasovanju pri razpravi pri amandmajih. V 10 sekundah, kdor je v tistem trenutku v dvorani, pritisne, se razvrsti, prav. Kaj pa, če je po 10 sekundah nekdo zainteresiran, da bo razpravljal o amandmajih? Sploh ne gre za to, to je to prostaštvo, ki ga izvaja gospod Rupar stalno in zlorablja poslovnik, pa ga nikoli ne opozorite. Tudi če si v dvorani, pa ko nekdo razpravlja o amandmaju, neki drugi poslanec, imaš ti potrebo, željo, voljo, da se prijaviš ponovno k razpravi. Dokler teh drugih razprav ni bilo, mogoče te potrebe po razpravi ni bilo. Ko pa nekdo razpravlja, pa je, ampak iz tega papirja je razvidno, da bo predsedujoči enkrat pritisnil, zbral prijavljene poslance in poslanke, mimogrede, bi bilo prav, da v tej hiši uporabljate, če že imamo moški in ženski spol, tudi v zakonodaji in vsepovsod in smo se za to zavzemali, zato bi bilo prav, da se tudi poslanke lahko prijavijo, ne samo poslanci, ampak to mimogrede. Sprašujem, kako je s potekom prijave v konkretnem primeru.
Gospod Anderlič, o tem bomo govorili po prekinitvi, po glasovanju o dnevnem redu in po prekinitvi, zaradi tega ste dobili to gradivo na mizo.
Ampak da ne bi kasneje rekli, ste na mizo dobili, dnevni red smo sprejeli, potem, imate navodilo [[...]]
To ne sodi v to fazo.
Tukaj lahko pričakuješ vse zares.
Gospod Zagorac, imate proceduralni predlog? Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani prisotni. Sam sem pred približno eno uro na klop dobil pregled poslanskih vprašanj za 1. točko dnevnega reda. Mislim, da se tiče dnevnega reda in verjamem, da me ne boste prekinjali, ker imam tri minute, da oblikujem proceduralni predlog. Na tem dnevnem redu sem z začudenjem ugotovil, da mojega imena ni na njem. Je pa res, da so me iz vaše službe, sklicujoč se na vas, v petek 16.38 popoldne in danes ob 11.15 dopoldne obvestili, češ, da po vaši razlagi, da se moje poslansko vprašanje tiče nekih lokalnih zadev, da gre zgolj za lokalno vprašanje. Po mojih informacijah se je gospod minister za okolje in prostor opredelil kot tisti, ki je odgovoren za to vprašanje, ki je pripravljen odgovarjati na moje poslansko vprašanje, vi pa ste rekli, da gre za lokalni nivo, kljub temu da je ministrstvo za okolje in prostor bilo tisto, ki je izvajalo razpis za izvajanje del gudronske jame v občini Pesnica, Šentilj in pa Kungota. In ministrstvo za okolje je tisto, ki bo [[...]]
Gospod Zagorac, imamo dnevni red na glasovanju.
Verjamem, saj o dnevnem redu govorim, o 1. točki dnevnega reda, vam ravnokar razlagam.
Prosim, bodite nekoliko bolj resni.
Zelo resen sem, ker vam zelo resno to tudi razlagam.
Ne me prisiliti, da bom jemal mikrofon, prosim.
Glejte, potem pa bom oblikoval proceduralni predlog. Če se pri zadevi s strani poslancev vladajoče koalicije, s strani vodstva državnega zbora dogajajo kakršnekoli nepravilnosti, o katerih vas je strah razpravljati na seji državnega zbora - sam bi seveda pričakoval, glede na to, da iz teh treh občin prihajava dva poslanca, eden iz opozicije in drugi iz koalicije, da bi moj poslanski kolega iz koalicije z vso svojo poslansko vladno avtoriteto želel, da k reševanju tega problema pristopi konstruktivno in se o tem pogovarja -, pričakujem od vas, da mi pisno do začetka 1. točke dnevnega reda obrazložite, kje gre za lokalni pomen. Povedal sem že, da je ministrstvo za okolje in prostor dalo razpis, da se stvari iz te jame vozijo v tujino, torej gre za mednarodni projekt, ne samo lokalnega. Če bi pa radi povedali, da katera od teh treh občin ni več v Republiki Sloveniji oziroma ne gre za predmet države, Republike Slovenije, mi, prosim, to napišite v svoji pisni obrazložitvi, zakaj ne smem postaviti poslanskega vprašanja, kljub temu, da se je minister za okolje in prostor opredelil kot pristojen in v želji, da bi mi odgovoril na moje poslansko vprašanje. Hvala.
Prehajamo na glasovanje o dnevnem redu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 4. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je dnevni red sprejet. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.00 uri.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo sejo državnega zbora. Preden preidemo na 1. točko, bi prosil gospoda Petka, da obrazloži najavljen proceduralni predlog, da bomo o njem takoj odločali. Prosim, gospod Petek.
Hvala, gospod predsednik. Čast imam, da povem svoj proceduralni predlog pred celim ministrskim zborom. V skladu s 65. členom poslovnika prosim državni zbor, da potrdi zamenjavo dveh točk na tej seji. Sam sem predlagatelj 16. točke, to je predlog zakona o dohodnini, pri čemer predlagam, da se zaradi moje nujne zadržanosti - v četrtek žal ne morem biti v državnem zboru, sem pa prvopodpisani predlagatelj - ta točka zamenja z 20. točko, to pa je predlog zakona o občinskem redarstvu. Obe točki sta približno enaki po minutaži oziroma je ta moja točka celo nekoliko daljša, kar pomeni, da bi povzročilo izenačenje časa za glasovanje. In lepo prosim državni zbor, da to zamenjavo tudi potrdi. Hvala.
Hvala. Slišali ste predlog, da se zamenjata 16. in 20. točka dnevnega reda. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala tretjina poslancev. O proceduralnem predlogu glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 28. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. V dnevnem redu torej zamenjajte številki 16 in 20. Se opravičujem, napaka! Proceduralni predlog ni sprejet, žal, gospod Petek, ker mu je nasprotovala več kot ena tretjina poslancev. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 27 poslank in poslancev, od katerih je pri poslanskih vprašanjih Marie Pozsonec, Boštjana Zagorca in Ivana Jelena razvidno, da gre za poslanska vprašanja lokalnega pomena. V skladu z 243. členom poslovnika bodo ta poslanska vprašanja posredovana ministrom, ki bodo nanje odgovorili pisno. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena in 247. členom poslovnika državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik vlade. V nadaljevanju bodo minister za notranje zadeve, minister za gospodarstvo in minister za finance odgovorili na poslanska vprašanja postavljena na 17. in 19. seji zbora, na katera zaradi odsotnosti niso odgovorili. Poslanec mag. Milan M. Cvikl, ki je prijavil dve vprašanji, bo drugo vprašanje postavil, ko bodo vsi prijavljeni poslanci postavili po eno vprašanje. Poslanci imajo za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednik vlade in minister odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah, enako tudi, če je vprašanje postavljeno večim ministrom. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Prosim poslanke in poslance, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah. Dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. V zvezi s to točko so se za danes opravičili naslednji minister: ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospa Marija Lukačič; minister za zunanje zadeve, dr. Dimitrij Rupel; minister za pravosodje, dr. Lovro Šturm in minister za finance, dr. Andrej Bajuk od 16.30 ure dalje. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morata predsednik vlade ali minister v 30-ih dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo državnega zbora. Na klop prejemate pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Gospod Zagorac, ali je isto proceduralno vprašanje, ki smo ga že razčistili, ali je drugo? Drugo proceduralno vprašanje, gospod Zagorac, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Sicer ne vem, kdaj ste vi to razčiščevali o prvem proceduralnem predlogu, ampak je drugi proceduralni predlog. Glede na to, da ste vzeli kot predsedujoči, bom rekel, temu spoštovanemu zboru to avtoriteto in niste dovolili postavitev poslanskega vprašanja, ne da bi dali poslancu državnega zbora obrazložitev, zakaj, čemu in kje vidite to lokalnost in lokalno naperjenost posameznega vprašanja, bi zahteval prekinitev seje tako dolgo, dokler poslanci oziroma vsi poslanci ne dobimo na klop, kje je pa ta lokalnost razvidna iz mojega poslanskega vprašanja. Kot sem že dejal na začetku oziroma pri obravnavi dnevnega reda, je ministrstvo za okolje in prostor tisto, ki je pripravilo razpis za sanacijo gudronske jame v občini Pesnica. Ministrstvo za okolje in prostor je prav tako pristojno, če se bodo pojavili kakršnikoli zahtevki ne glede iz kakršnegakoli naslova po odškodnini za morebitno povzročeno škodo pri sanaciji te gudronske jame. Ko ste omenili lokalno, sem vam že prej povedal, kolikor je meni znano in prav je, da se v institutu poslanskih vprašanj takšne zadeve razčistijo, se material iz te jame odvaža v tujino. To pomeni, da ne gre za lokalni problem, temveč celo za mednarodni problem. Če pa se s strani vlade Republike Slovenije dogajajo kakršnekoli nepravilnosti, na kar me vaša, bom rekel, ignoranca mojega poslanskega vprašanja insinuira, da pa neke nepravilnosti se dogajajo, da se odškodnine ne izplačujejo, da vlada, da ne bom še bolj direkten in rekel, celo se okorišča na račun te gudronske jame, pa prosim, institut poslanskega vprašanja je pravi naslov za razčiščenje takšnih zadev. V tem primeru, če gre za utemeljen sum, ki sem ga navedel, je tudi utemeljen vaš strah in vaša prepoved, da vlada Republike Slovenije ne odgovori na moje poslansko vprašanje. Vsi smo prepričani in vsi vemo, da pri sanaciji takšne zadeve gre za milijonske zneske. Če gre za kakršnokoli izkoriščanje teh milijonskih zneskov s strani vladajoče koalicije ali pa posameznikov s strani vladajočih strank, potem, spoštovani gospod predsednik, ste te moje sume samo še podkrepili in ne zavrgli. Hvala lepa.
Gospod Zagorac, to smo že slišali v prejšnji varianti, ste ponovili proceduralno zadevo. Še enkrat vsem tistim, ki smo vam zavrnili poslanska vprašanja v skladu z 243. členom poslovnika, kar nekaj poslancev je bilo takih. Ta člen pravi, če je iz pisne prijave razvidno, da gre očitno za poslansko vprašanje o zadevah, ki so lokalnega pomena, ga predsednik državnega zbora pošlje vladi ali ministru, da pripravi pisni odgovor. Spoštovani poslanci! Sava teče skozi celo Slovenijo, vsaka čistilna naprava na Gorenjskem ima po vaši oziroma po logiki gospoda Zagorca republiški pomen, vsaka čistilna naprava na Gorenjskem, torej bi [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]seveda ga ima, ampak gre za očitno lokalno zadevo v smislu poslovnika, zaradi tega bom vedno jaz to pravico, ki mi jo daje poslovnik, tudi uporabljal v državnem zboru. Tako prosim, upoštevajte poslovnik, gospod Zagorac, dobili boste pisni odgovor od ministra in boste lahko potem tudi nadaljevali to zgodbo. Prvi bo poslansko vprašanje postavil dr. Matej Lahovnik. Izvolite, gospod Lahovnik. [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]Ste ga že imeli. Gospod Lahovnik, imate besedo. Zagorac, prosim, da se umirite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik vlade: Zanima me, kako poteka uresničevanje plačne politike v zadnjih dveh letih. To vas sprašujem zato, ker potem, ko ste v zadnjih dveh letih imenovali v nadzorne svete in uprave slovenskih podjetij celo vrsto prepoznavnih političnih kadrov, članov vaše stranke, ste jim hkrati povečali prejemke tistih, ki so v nadzornih svetih za skoraj štirikrat. Če vam dam konkretne primere. V Luki Koper so znašale prej sejnine okoli 8 milijonov za celoten nadzorni svet, po novem znašajo preko 30 milijonov tolarjev in ta nadzorni svet vodi viden politični funkcionar vaše vlade, državni sekretar. Drug takšen v nebo vpijajoč primer je primer državne zavarovalnice Triglav, kjer denimo predsednik nadzornega sveta dobi iz pavšala na mesec v višini 580 tisoč tolarjev, hkrati pa za vsako udeležbo na seji prejme dodatno še 156 tisočakov. Če se torej ta isti nadzornik, viden političen predstavnik, 12-krat na leto udeleži seje nadzornega sveta, dobi 9 milijonov tolarjev s strani državne zavarovalnice, čeprav tam sploh ni zaposlen. Cela vrsta drugih primerov je, državnih sekretarjev, ki na ta način prejmejo še več kot eno dodatno plačo. Primeri so značilni tudi v nekaterih drugih upravah, kjer ste kadrirali, na čelu Petrola, kjer ste imenovali vašega političnega predstavnika kot predsednika uprave, recimo prejme 4 milijone bruto na mesec, plus ima možnost dobiti še 10 mesečnih plač kot nagrado, kar znese okrog 88 milijonov tolarjev na letni ravni. Z davčno reformo, ki jo pa izvaja vaš minister Bajuk, ste jim pa dali še dodatna darila. Tako bo ta isti predsednik uprave denimo kot posledica davčne reforme dobil dodatno še na letni ravni 5 milijonov 200 tisoč, kar je en zelo soliden avtomobil, nekdo ki ima pa 100 tisoč tolarjev mesečne plače, 140 tisoč bruto, bo pa na letni ravni dodatno kot posledico reforme dobil 10 tisoč 200 tolarjev. Na eni strani za delavce tri vreče krompirja, za predsednike uprave, ki zaslužijo po 80 milijonov tolarjev in več, pa dodaten avtomobil. Zanima me: Kakšno plačno politiko sploh vodite v teh podjetjih? Ali se vam to zdi pravično in zakaj jo uresničujete v štirih korakih? Prvič, imenovali ste predsednike uprav in člane nadzornih svetov po političnih kriterijih, drugič, na stroške davkoplačevalcev ste jih poslali na šolanje, ker niso imeli ustreznih znanj, tretjič, dodatno ste jih razbremenili z davčno reformo, pri čemer ste jim poklonili zelo veliko denarja na letni ravni, in četrtič, povišali ste jim prejemke tudi do 4-krat. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje. Tudi če bi vse to, kar smo slišali, držalo, razprava bolj spominja na leto 1976 kot na leto 2006. Kar se tiče pa plačne politike, pa je ta vlada mislim, da prva v času samostojne Slovenije, ki se je plačne politike, še posebej v javnem sektorju, ker je za to odgovorna, lotila organizirano in sistemsko in tudi sprejela praktično vse tiste odloke in ukrepe, ki so bili potrebni za to, da se sistem plač v javnem sektorju uredi. Ker pa je bilo vprašanje drugačno, kot je bilo napovedno pisno, kar je tako pravilo v tem mandatu in v nasprotju s poslovnikom, naj najprej rečem, da to, kar je bilo rečeno, ne drži. V tistih podjetjih, kjer je država večinski lastnik, kot so Telekom, Holding Slovenskih elektrarn in še nekaterih drugih, kjer imamo pač večinsko moč odločanja, dokler ne pride do privatizacije, so se tako plače kot nagrade nadzornikom bistveno zmanjšale glede na prejšnji mandat, bistveno zmanjšale v gospodarskih družbah. Kjer je država manjšinski lastnik, nima tega vpliva in spominjam se teh razprav še iz preteklosti v tej isti dvorani, kako je bilo, iz teh istih vrst velikokrat povedano, da se vlada ne sme vtikati v politiko plač v gospodarstvu. Jaz ne izključujem možnosti, da so kje te sejnine tudi v podjetjih, kjer je država še vedno solastnik, previsoke, da so tukaj anomalije, trdim pa pri polni zavesti, da jih je bistveno manj, kot jih je bilo doslej in da se te stvari urejajo. Tudi sicer, kot sem dejal na začetku, gre za napredek pri urejanju oziroma pri določanju politike plač. Letos se je prvič zgodilo, da so predstavniki delodajalcev in sindikatov sklenili bipartitno pogodbo brez vmešavanja vlade, ko gre za plače v privatnem sektorju, zasebnem sektorju. In to je zelo pohvalno. Ko gre za javni sektor je bil sprejet odlok, ki po dolgih, dolgih letih prvič ureja plače direktorjev v javnem sektorju, kjer so bile prej največje anomalije, ker so bili izplačani dodatki tudi v višini 50% do 60% mesečne plače, in to praviloma redno. Kot veste, je bil sprejet v tem državnem zboru tudi odlok o plačah funkcionarjev. Moral bi tako kot odlok o plačah direktorjev začeti veljati 1. marca letos, ustavno sodišče ga je zadržalo in je stvar trenutno zamrznjena. Upamo da bo v čim krajšem času prišlo do končne odločitve ustavnega sodišča in da se bo situacija uredila. Vlada bo vsekakor vztrajala, da je tudi v javnem sektorju plača odvisna od učinkovitosti in prizadevnosti, ne pa od funkcije same. Ko gre za plače javnih uslužbencev, potekajo pogajanja s sindikati javnega sektorja, kjer upam, da jih bomo kmalu končali in zadeve za obdobje do leta 2009 tudi uredili. Na sploh pa glede plač lahko povem, da bo po vseh napovedih letošnje leto leto, ko se bodo plače v Sloveniji realno povečale, nominalna rast plač bo preko 5%, po napovedih UMAR-ja ob nekaj več kot 2% inflaciji lahko pričakujemo za več kot 2% realno rast plač, to je v primerjavi s prejšnjimi leti zelo dober podatek, še posebej, če upoštevamo tudi podatek o povečani produktivnosti dela v Sloveniji v letošnjem letu, ki naj bi se povečala za 3.8%, kar pomeni, da je ta realna rast plač na dejanski realni podlagi in da Slovenija napreduje.
Hvala. Gospod Lahovnik, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Seveda. Spoštovani gospod predsednik, hvala. V ničemer niste odgovorili na zelo konkretne primere. V Luki Koper so se prejemniki nadzornikov povečali za skoraj štirikrat in ga vodi državni sekretar vaše vlade. Cela vrsto drugih primerov je - Inter Evropa, Petrol, državna sekretarka, pooblaščenka za specialne posege v gospodarstvo gospa Starina Kosem je članica kar treh nadzornih svetov, Triglav finančne naložbe, Slovenske železnice, Kapitalska družba. Zraven zaslužijo še več kot eno mesečno plačo. Zakaj se sprenevedate?! O čem vi govorite? Gospod Dremelj, ki ste ga imenovali na čelo Telekoma ima 3,6 milijonov tolarjev bruto plače. Kje so še nagrade? Na letni ravni to znese lahko tudi do 80 milijonov tolarjev. In vas samo sprašujem: Kakšno plačno politiko se greste? In to ni razprava iz leta 1976, to je razprava iz leta 2003, ko ste vi sedeli približno na tem mestu, kjer sedaj sedim jaz, in ste vi sprožili ta vprašanja. Vendar ko ste postali predsednik vlade, je bila prva stvar, ki ste jo naredili, da ste sejnine povišali svojim politično imenovanim nadzornikom tam nekje za štirikrat, pavšale, sejnine, nagrade. To se da empirično preveriti in o tem ni nobenega dvoma, podatki tu so jasni. In naredili ste štiri korake: prvič, politično ste jih imenovali v uprave in nadzorne svete, v drugem koraku ste jih morali šolati na stroške davkoplačevalcev in v tretjem koraku ste jim povišali sejnine do štirikrat, v četrtem ste jih dodatno z davčno reformo razbremenili. In dajte objaviti podatke, če si upate, koliko bodo zdaj privarčevali tisti državni sekretarji, ki so v treh nadzornih svetih na letni ravni v primerjavi z delavci, ki zaslužijo 100 tisoč tolarjev letno. In o tem govorim. Prosim, da mi odgovorite na te zelo konkretne primere, jaz vas zelo konkretno sprašujem. Hvala.
Gospod predsednik, izvolite.
Torej, prvič, v vseh tržnih gospodarstvih - in Slovenija je tržno gospodarstvo - člani uprav podjetij, še posebej velikih, zaslužijo več kot delavci, ki delajo za tekočim trakom. Če komu ni všeč ta sistem, si lahko pogleda kakšnega drugega, lahko pogleda tudi v zgodovino; takšen sistem smo imeli tudi pri nas in nas ni daleč pripeljal. Kar se tiče članstva v nadzornih svetih, je ta vlada ob nasprotovanju številnih nekdanjih ljudi na pozicijah zmanjšala število nadzornih svetov, v katerih je lahko posameznik član, prej je bilo to omejeno na pet, zdaj je to omejeno na tri. Ne bom našteval imen ljudi, ki so bili v času vašega mandata tudi državni sekretarji in različni funkcionarji, pa niso sedeli v treh, ampak v štirih ali petih nadzornih svetih. Podatke, ki ste jih navajali glede posamičnih podjetij, bi lahko preverili, če bi vprašanje korektno napovedali. Jaz ne vem, koliko znašajo sejnine v Petrolu ali v Luki Koper, ker jih ni določila ta vlada, določali so jih nadzorni sveti. V Petrolu ima država manj kot 30% deleža, če se ne motim. To je gospodarska družba, ki se pač ravna v skladu s pogoji na trgu in z rezultati gospodarjenja. Za vas to nikoli doslej ni bilo sporno, zdaj pač naenkrat je. Vprašanje, ki ste ga postavili, se je glasilo: uresničevanje plačne politike v gospodarstvu in negospodarstvu. To je bilo vaše vprašanje. Če bi najavili vprašanje glede sejnin v nadzornih svetih, tam, kjer je država večinski lastnik, bi vam korektno postregli s temi podatki. Sicer so pa običajno tudi javno objavljeni in kolikor vem, ne odstopajo od prakse v primerljivih državah in še manj odstopajo od tega, kar je bilo doslej. Zato se mi zdi zelo nenavadno tako hitro menjati ploščo pri teh stvareh. Z uresničevanjem vladne politike umika iz gospodarstva, ki bo v veliki meri zaključen do konca tega mandata, teh problemov absolutno ne bo več. Večina podjetij bo privatiziranih, privatni lastniki bodo določali plače, sejnine in tako naprej, v celoti, čeprav se že zdaj to v veliki meri dogaja. Kar se pa tiče davčne zakonodaje, ki je predlagana. Predlagan je dvig splošne osebne olajšave pri dohodnini za 11%. To bo razbremenilo vse, tudi tiste za najnižjimi plačami. Zagotovo tudi ostali premiki v davčni politiki so takšni, da bodo povečali plače vsem v letu, ki prihaja, se pravi v letu 2007 bo kljub temu, da imamo visoko rast, se bodo plače že zaradi tega realno povečevale ob nizki inflaciji in ob večji produktivnosti dela bo prišlo tudi do manjših [[...]]
Hvala. Gospod Lahovnik, preden vam dam besedo za najavo in obrazložitev predloga, naj o odgovoru predsednika razpravlja državni zbor, bi vas želel opozoriti, da v tej fazi ni mogoče postavljati novih vprašanj in očitkov, ker nanje predsednik nima več možnosti odgovarjati. V parlamentarni demokraciji je mogoče postavljati vsakršna vprašanja in očitke, vendar le takrat in le tako, da ima obdolženi možnost nanje odgovoriti. Zaradi neprijetnih izkušenj prejšnjih sej, ko so nekateri poslanci prav v tej fazi postavljali nove in najbolj neutemeljene očitke, obdolženi pa se zaradi poslovniških določb ni mogel braniti vas že sedaj opozarjam, da takih zlorab poslovnika ne bom mogel več dovoljevati, zato vas vljudno prosim, da to upoštevate. Izvolite, gospod Lahkovnik.
Hvala, gospod predsednik državnega zbora, ker ste prebrali tisto, kar ste imeli napisano. Jaz ravno zato skladno z drugim odstavkom 246. člena poslovnika zahtevam razpravo odgovorov predsednika vlade, ker mu želim omogočiti, da odgovori na vsa tista vprašanja, na katera sedaj sploh ni odgovarjal. To je ravno namen tega člena in jaz upam, da mi boste dovolili, da obrazložim in me ne boste prekinjali oziroma me poskušali utišati. Razlog za to, da to razpravo zahtevam, je prvič dejstvo, da ima država zelo velik lastniški delež v gospodarstvu. Jaz sem navajal samo tista podjetja, v katerih ima država prevladujoči delež. Drugi razlog, jaz sem se skliceval zelo konkretno na dva državna sekretarja, predsednika nadzornega sveta Luke Koper in na znamenito gospo državno sekretarko Andrijano Starina Kosem, ki je članica kar v treh nadzornih svetih. Mogoče predsednik vlade pravi, da to niso plače, da to ni plačna politika, ampak če nekdo dobi 15 milijonov tolarjev na letni ravni, veste, je vseeno, kako temu rečete, o tem je treba razpravljati. In dodatni argument je seveda ta, da se je predsednik vlade skliceval, da vlada v teh družbah nima pomembnih lastniških deležev. To utemeljujem s tem, da je res, da ima država v Petrolu 30% lastniški delež, ampak predsednik nadzornega sveta Petrola je sošolec in osebni prijatelj gospoda predsednika vlade, državna sekretarka Andrijana Starina Kosem je vplivala na sestavo nadzornega sveta v celoti in tretji razlog je, da je dejstvo, če pogledamo primer Petrola, da je pred kratkim podpredsednik SDS-a v Kranju in predsednik regijske koordinacije SDS-a za Gorenjsko dobil podarjeno v najem najbolj donosno bencinsko črpalko ob avtocestnem križu. Jaz enostavno ne verjamem, da SDS pa res v Petrolu nima vpliva, zato res prosim, da omogočite razpravo o teh zadevah, ker ne gre samo že več za plačno politiko, iz tega kar je bilo odgovorjeno, temveč tudi za širša vprašanja klientelizma in korupcije. Predvsem pa, spoštovani, utemeljujem svojo razpravo s tem, da dejansko gre za vidne politične funkcionarje, ki so člani v nadzornih svetih. To ni kdorkoli. Državni sekretarji vlade so politični funkcionarji in če se sejnine ravno v tistem primeru podjetja Luke Koper, kjer je viden politični funkcionar vaše vlade, gospod Janša, državni sekretar predsednik nadzornega sveta povečajo iz 8 milijonov na preko 30 milijonov tolarjev, je to, mislim, da vredno nekega poštenega odgovora. Zato prosim, da omogočite razpravo o neodgovoru predsednika vlade in da se pogovorimo. Nikar mi pa ne govorite, da ti dohodki niso plače. To pa, mislim, da je žaljivo do delavcev. Hvala.
O predlogu poslanca Lahovnika, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje o plačni politiki bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku vlade postavil gospod Bojan Kontič. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predsednik vlade, tisti, od katerega želimo dobiti odgovor in v našem primeru, ne obdolženec, ministrski zbor, kolegice in kolegi! Za načrtovani nadaljnji razvoj slovenskega gospodarstva in družbe je vsekakor zelo pomembna kvalitetna in cenovno ugodna oskrba z električno energijo. Pred nami so novi izzivi, sprejemajo se odločitve za nadaljnje investicije na področju energetike, s ciljem zagotavljanja samozadostne oskrbe. Zavedajoč se dejstva, da se tudi na tem področju slovenski trg odpira in da je na tem področju še veliko neznank, vas, spoštovani predsednik vlade, sprašujem o stališčih vlade do privatizacije elektrogospodarstva oziroma o iskanjih možnih, morebitnih strateških partnerjev za nove investicije. Pri tem so za nas v socialni demokraciji vsekakor pomembna tudi delovna mesta, predvsem kvalitetna delovna mesta in nadaljnji regionalni razvoj tistih področij, kjer objekti danes stojijo in kjer bodo stali novi načrtovani objekti na področju energetike. Prosim vas tudi za stališče vlade oziroma vaše osebno stališče glede reorganizacije Holdinga slovenske elektrarne - vemo, da se načrtuje - in nas zanima poleg tega tudi posledično vaše stališče do tako imenovanega drugega stebra.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Vlada je julija letos sprejela model privatizacije slovenskega elektrogospodarstva. Deloma ste že sami povedali, kaj se načrtuje. Želimo vzpostaviti takšne razmere na trgu, da bo tudi konkurenca vplivala na oblikovanje cene, hkrati pa seveda zagotoviti odjemalcem električne energije v Sloveniji stabilno, varno in ekonomsko vodno oskrbo. Po tem konceptu bi imeli dva ponudnika celovitih storitev, ki bi bila izenačena, kar se tiče dostopa do infrastrukture. Holding Slovenskih elektrarn kot prvi ponudnik se bo po tem načrtu konsolidiral v enotno družbo, ta bo vsebovala Dravske in Soške elektrarne, potem Termoelektrarno Šoštanj, Premogovnik Velenje, Holding Slovenskih elektrarn Invest d.o.o. in Termoelektrarno Trbovlje. Prišlo bo tudi do povezav s tržnim delom elektrogospodarstva, se pravi z Elektro Ljubljana, Primorska in Gorenjska, in potem ko bo družba konsolidirana, se izvede privatizacija po modelu, po katerem država v prvi fazi ohrani 51% lastniški delež in ostali delež pač proda na trgu, deloma domačim ponudnikom, deloma kapitalskim investitorjem, deloma pa strateškemu partnerju, ki bi zagotovil tudi sodelovanje pri aktivnem upravljanju in vodenju poslovne politike podjetja. Po zaključeni prvi fazi, če bo uspešna, ki naj bi trajal od tri do pet let, se izvede druga faza privatizacije, po kateri država ohrani kontrolni delež 26-ih odstotkov, zato da ohrani vpliv na strateške odločitve v zvezi z poslovanjem Holdinga. Drugi ponudnik oziroma drugi steber, kot ste ga poimenovali Eles Gen, ostane v državni lasti, sestavlja ga slovenski del lastništva Nuklearne elektrarne Krško, Brestanica in Savske elektrarne. Ta del zagotavlja na trgu drugega ponudnika, ki seveda omogoča, da imajo rudniki na slovenskem trgu izbiro. Takšen je načrt, kot že rečeno, se bo na drugo fazo privatizacije Holdinga Slovenskih elektrarn počakalo tri do pet let, da se izmerijo učinki v praksi prve faze in tudi, seveda, ekonomski rezultati.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora, gospod Kontič? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, za ta prvi del odgovora, vendar v poslanski skupini Socialnih demokratov delimo zaskrbljenost s predstavniki zaposlenih v energetiki, ki so iz vseh dopisov, ki so bili posredovani tudi vladi Republike Slovenije, skeptični do napovedane privatizacije. Ne vidijo namreč potrebe po tem, da bi iskali sodelovanje zunanjih strateških partnerjev pri načrtovanju in izvajanju domačih investicij. Predvsem se bojijo, da bo to pomenilo selitev dobička, zmanjšanje števila domačih izvajalcev in na koncu seveda škodo za sedaj zaposlene v energetiki. Nekako bi še bilo sprejemljivo, če bi poiskali strateškega partnerja za iskanje novih priložnosti in možnosti na tujih trgih, vsekakor pa, vsaj strokovna razprava o tem kaže, da v Sloveniji zunanjih strateških partnerjev na področju energetike, na področju investicij ni potrebno iskati. Prav tako niso prepričljivi argumenti za ustanavljanje tako imenovanega drugega stebra in s tem na nek način ustvarjanje umetne konkurence. Pri tem je sporno tudi dejstvo, da postopek vodi minister, ki je hkrati tudi prvi nadzornik Holdinga Slovenskih elektrarn. Zaposleni vsekakor želijo sodelovati pri tako pomembnih odločitvah, kot je reorganizacija Holdinga in privatizacija energetike. Predlagamo, da zaživi v tem mandatu še nesklicani ekonomsko-socialni odbor in se na podlagi dialoga v njem opredelijo nadaljnje aktivnosti na tem področju. Sprašujem vas, gospod predsednik: Ali boste prispevali k temu, da bodo tudi zaposleni lahko vplivali na nadaljnje preoblikovanje elektro podjetij [[..]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala. Gospod predsednik.
Hvala tudi za to dodatno vprašanje. Skrb zaposlenih v elektro podjetjih bi bila upravičena v nasprotnem primeru, če se ne bi nič zgodilo, kajti razmere so se spremenile in se še spreminjajo. Za podjetja se je trg električne energije v Evropi že liberaliziral, z naslednjim letom se bo tudi za gospodinjstva. Kdorkoli bo lahko prišel na slovenski trg in ponudil električno energijo, pod pogoji, ki bodo seveda konkurenčni, in v kolikor mi sami nič ne naredimo, bodo dejansko delovna mesta v teh podjetjih ogrožena. Se pravi, to, kar je sprejeto, je ukrep, ki je tudi reakcija na spremenjene pogoje - upamo, da še prav pravočasna - in to ne ogroža, ampak nasprotno, rešuje delovna mesta. Prav tako omogoča, da tisto znanje, ki ga je v tem sektorju dovolj, stopi tudi v funkcijo širitve na ponudbe za tuje trge, možnosti obstajajo, vendar pa znotraj sedanjih kapacitet zagotovo ni dovolj kapitalske moči tako za naložbe doma kot tudi za prodor na tuje trge. Zato si od partnerja, ki bo vstopil v procesu privatizacije v Holding Slovenskih elektrarn, obetamo seveda tudi nove kapacitete oziroma podporo pri širitvi na tuje trge. To je eden od strateških ciljev, ki je tudi zapisan v program privatizacije.
Hvala. Gospod Kontič, želite predlagati razpravo? Izvolite.
Hvala lepa. Pri tem seveda ne bom izkoristil poslovnika oziroma zlorabo, kot je tukaj večkrat opozorjeno. Mislim, da je potrebno o zadevi privatizacije elektroenergetskih sistemov v Sloveniji, o preoblikovanju Holdinga Slovenskih elektrarn resno in temeljito spregovoriti. To nam omogoča razprava, ki bi jo lahko vodili na naslednji seji. Ko govorimo o tem, da ustanavljamo tako imenovani drugi steber, je nadvse pomembna porazdelitev oziroma prerazporeditev družb oziroma subjektov, ki bodo sedaj na eni strani ostali v Holdingu Slovenske elektrarne, in tisti drugi, ki bodo v tako imenovanem drugem stebru. Na prvi pogled se lahko opazi neenak položaj obeh subjektov v prihodnji slovenski elektroenergetski politiki in tudi strategiji. Zato sem prepričan tudi na podlagi temeljitih analiz, ki so jih pripravili zaposleni tudi znotraj Holdinga Slovenskih elektrarn in predstavniki zaposlenih znotraj vseh teh elektroenergetskih družb v Sloveniji, da je potrebno o tem dejansko temeljito vsebinsko spregovoriti. Spregovoriti na način, da bomo tudi tisti, ki nismo v neposrednem stiku s predstavniki vlade, dobili določene odgovore na naša vprašanja, pa morebiti tudi odpravili posamezne bojazni, ki so sedaj prisotne tako med zaposlenimi, in kot sem dejal, v poslanski skupini Socialnih demokratov delimo to bojazen z zaposlenimi. Morda je že res, kar ste dejali, predsednik vlade, da če ne bi prišlo do predvidenih sprememb, da bi lahko bila ogrožena delovna mesta. Ampak iz sedanje situacije lahko ugotovimo, da je sedanja oskrba z električno energijo kvalitetna, da večjih težav ni, kaj pa bo jutri, pa je vprašanje in to veliko vprašanje. Zato na podlagi 246. člena poslovnika, njegovega drugega odstavka, predlagam, da državni zbor sklene, da bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Kontiča, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje o privatizaciji elektrogospodarstva, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku vlade postavil gospod Sašo Peče. Prosim.
Spoštovani prisotni! Dovolite, da moje poslansko vprašanje začnem s citatom drugega razdelka Temeljen ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije: "Državne meje Republike Slovenije so mednarodno priznane državne meje dosedanje SFRJ z Republiko Avstrijo, z Republiko Italijo in Republiko Madžarsko v delu, v katerem te države mejijo na Republiko Slovenijo" - ter tisto, kar je najpomembnejše - "ter meja med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško v okviru dosedanje SFRJ". Gospodje in gospe, tako v vladi Republike Slovenije, tako predsednik vlade, kot ne nazadnje vse poslanke in poslanci, razen poslanke in poslancev Slovenske nacionalne stranke, obnašate se tako, kot da zadnjega odstavka ne bi bilo; kot da Slovenija še zmeraj nima dorečene meje, kot da nima svojega ozemlja in s tem ne izpolnjuje pogojev suverenosti države. Kot verjetno veste, je pred dnevi bil ponovno izveden incident na ozemlju Republike Slovenije, in sicer na področju Hotize. Republika Hrvaška je s svojo oboroženo silo zasedla del našega ozemlja. Vlada gospoda Janeza Janše se je tudi tokrat odzvala tako, kot so se odzvale vse prejšnje v okviru Republike Slovenije, torej milo in sama sebe brani s terminom "diplomatsko". Ta diplomacija, vemo, da vseh 10 in nekaj let samostojnosti, ni pripeljala do tistega, kar bi Slovenijo postavilo ob bok suverene države, kar pomeni, da bi imeli tudi po mnenju vlade Republike Slovenije jasno mejo in s tem jasno ozemlje. Žal je ta jasnost samo v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke. Če pogledamo zgodovino in če pogledamo obdobje, ko je Slovenija vstopala v Evropsko unijo, vidimo, da so bila naša pota pogojena z dveh strani. Prvič, pogojena s strani inštitucije Evropske unije v obliki različnih poglavij, ki jih je morala naša država, vlada in državni zbor izpolniti; ter drugič, da je bila naša pot pogojena z zahtevki sosednje Avstrije in zahtevki sosedne Italije. Republika Slovenija je vse zahtevke, ki so prihajale individualno s strani Avstrije in Italije, izpolnjevala v vsem in to vedno pod taktirko oziroma pod vsebino prihodnje priložnosti. Enako se je dogajalo v okviru vstopanja v vojaško organizacijo NATO. Vlada je vedno govorila, ko bomo o Evropski uniji, takrat se nimamo ničesar bati. Zato vas, gospod predsednik vlade, sprašujem: Kaj je z ozemeljsko celovitostjo in kdaj jo boste v okviru vlade Republike Slovenije začeli tudi spoštovati in, kar je pomembneje, varovati? Torej, varovanje ozemlja Republike Slovenije. Prosim za odgovor. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Vlada Republike Slovenije vsaj v tem mandatu izvaja določilo Temeljne ustavne listine, ki ste ga citirali. Ni bil v tem mandatu podpisan noben sporazum, noben dogovor s sosednjo državo, ki ne bi izhajali iz stanja, kar se mene tiče, na dan 25.6.1991. Tudi ko gre za to zadnje vprašanje v zvezi s temi zadnjimi dogodki ob Hotizi, je v izjavi, ki je bila sprejeta na obeh vladah, kot izhodišče za mejo na tem območju postavljen datum 25. junij 1991. Za razliko od tega, kar se je dogajalo prej, če bi obveljal sporazum Drnovšek-Račan, ki ga je podpisala Drnovškova vlada, potem meja ne bi šla po Muri, tako kot je šla 25.6.1991, ampak ob nasipih globoko po slovenski strani. Če bi obveljal sporazum, ki je bil podpisan leta 2002, potem bi daleč na slovensko ozemlje hrvaška policija izvajala nadzor nad tem ozemlju kot na državnem ozemlju Republike Hrvaške. To piše v dogovorih, ki so bili podpisani v času prejšnjih vlad, ki so jih vodili ljudje,ki so bili ob teh zadnjih dogodkih na Hotizi zelo glasni o tem, kako se ta vlada pogaja. Jaz sem vesel, da smo zadeve vrnili na izhodiščno stanje in da so glede tega vse možnosti odprte.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Gospod predsednik vlade, v svojem odgovoru ste dejali "zadnji dogodki v Hotizi" in dovolite, da vas tu popravim in rečem: pretekli dogodki. Iz tega sledi, da vsi vemo, tako vi, kot celotna vlada, kot državni zbor, da bo tovrstnih dogodkov na slovenskem ozemlju, torej hrvaške agresije, v prihodnje še veliko. Iz tega naslova, gospod predsednik, ste vi osebno prejeli stališče poslanske skupine s petimi sklepi. V zvezi s temi dogodki je tako vaš zunanji minister prejel pet identičnih sklepov s strani Slovenske nacionalne stranke in ne nazadnje v povezavi s temi dogodki je imel možnost odločati tudi državni zbor na izredni seji, a nihče od 90-ih poslank in poslancev, razen seveda poslanske skupine Nacionalne stranke, se ni strinjal, da bi upali spregovoriti o odnosih s sosednjo državo Hrvaško na glas. Zato na vas apeliram oziroma vas sprašujem: Kako to, da vi kot predsednik vlade še zmeraj zagovarjate brezpogojno podporo Republiki Hrvaški pri njenem vstopanju v Evropsko unijo? Ali nas ni zgodovina in izsiljevanje Avstrije in Italije na poti slovenskega pridruževanja Evropski uniji dovolj naučila, da bi izbrali drugačno pot, ne pa, da nadaljujete s potjo prejšnjih vlad, ki vidite, da ni zaprla niti enega vprašanja z Republiko Hrvaško? Mar vam je slovensko ozemlje in državljani in državljanke, ki živijo v bližini ali neposredni bližini omenjenih slovenskih ozemelj, ki so pod vedno večjo agresijo Republike Hrvaške dovolj velik razlog, da bi umaknili to brezpogojno podporo Republiki Hrvaški? Po naši oceni bi bilo smiselno, da vašim poslancem, torej poslancem vladajoče večine, dovolite, da o tej zadevi spregovorijo na seji državnega zbora, kjer bi se sprejelo tistih pet izjemno pomembnih in izjemno kvalitetnih sklepov, ki smo jih predlagali, torej s podpisom Slovenske nacionalne stranke.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Torej, o vsaki novi članici Evropske unije bo na koncu glasoval tudi ta parlament. Takrat bo priložnost za takšne razprave, ali si neka država zasluži podporo ali ne. Mahati s tem prej, preden se o teh stvareh odločajo, je običajno strel v prazno. V interesu Slovenije je, da se Evropska unija širi, da se širi tudi na našo soseščino, tudi na sosednjo državo Hrvaško. S tem, ko države, ki so v naši soseščini, prevzemajo evropske standarde in evropsko zakonodajo, se tudi okvir, v katerem rešujemo bilateralna vprašanja, izboljšuje in te strateške prednosti Slovenije se je treba zavedati. Strategija ravnanja vlade, zdaj s temi vprašanji sem vam podrobneje pojasnil na sestanku predsednikov parlamentarnih strank in sem vesel, da je to strategijo tam podprla tudi Slovenska nacionalna stranka.
Hvala. Želite predlagati razpravo o odgovoru predsednik? Izvolite.
Torej, uveljavljam pravico iz drugega odstavka 246. člena poslovnika in predlagam, da jutri državni zbor opravi glasovanje o odgovoru predsednika vlade. In dovolite kratko pojasnilo. Če smo maloprej slišali, da bi bilo neke vrste pogojevanje Republike Slovenije Republiki Hrvaški ob njenem vstopanju v evroatlantske povezave strel v prazno, potem z gotovostjo lahko rečem, da je bil odgovor predsednika vlade Republike Slovenije strel v prazno. Dejstvo je, da je Slovenija, kot vse ostale države, ki poskušajo postati pridružene oziroma članice Evropske unije, bila deležna pogojevanja in je vse te pogoje izpolnila. Torej tu ne moremo govoriti o strelih v prazno. Tudi Slovenija je izpolnila vse tiste pogoje, ki so nam jih posamezne države članice pošiljale v sprejem. In, dovolite, zakaj mislim, da bi bila razprava nujno potrebna. Prvič zaradi tega, ker se bojim, da bo sporočilo ali pa "message", kakor je moderno v zadnjem obdobju, današnjega odgovora s strani predsednika vlade napačno razumljeno. Iskreno upam, da on osebno ne misli tako, kot je rekel, torej, da naj Slovenija tudi v nadalje brezpogojno podpira sosednjo Hrvaško pri vstopanju v Evropsko unijo. Prav tako pa bi bilo smiselno, da bi vsaj s tem pokrili tisto blamažo, torej z razširjeno razpravo, ko ni bil noben izmed poslancev, razen seveda poslancev Nacionalne stranke, pripravljen dati svojega podpisa za izredno sejo državnega zbora na temo omenjenih zadev. Mislim, da bi s tovrstno razpravo o odgovoru predsednika vlade dali vsaj neko sporočilo slovenski javnosti, ne nazadnje tudi mednarodni javnosti, da se bo Slovenija začela drugače, konkretneje boriti za svojo ozemeljsko celovitost. Gospe in gospodje, kakorkoli se bo mogoče komu zdelo smešno, ampak čisti računi - dobri prijatelji. Z Republiko Hrvaško bomo ostali sosedje tudi naprej, zato bi bilo pametno, da prekinemo s tovrstno politično diplomatsko farso, kot jo izvaja ta in prejšnja vlad, in končno vzpostavimo tako mejo, ki bo mogoče prvi trenutek nepopularna za sosednjo Republiko Hrvaško, ampak dolgoročno gledano rabimo čiste račune. Najslabše, kar je, je, da se nadaljuje ta agonija, kot sem že rekel, slovenske diplomatske farse. Temu je treba reči stop! Določimo mejo, kot jo Republika Slovenija ima! Ni nobenega spornega ozemlja in Hrvatom je pač treba pokazati po eni strani, kdo so in kam želijo in da tja lahko pridejo izključno s podporo slovenske države; ne jim brezpogojno odpirati ta vrata. Ocenjujem in pričakujem, da bo državni zbor našel toliko modrosti in podprl predlog za razpravo. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca, gospoda Pečeta, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika vlade na njegovo poslansko vprašanje o reševanju mejnih vprašanj pri Hotizi, bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. S tem zaključujem postavljanje vprašanj predsedniku vlade. Oprostite, še zadnji bo postavil poslansko vprašanje predsedniku vlade gospod Sok. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani predsednik vlade, spoštovani ministri! Moram povedati, da se danes v Ormožu začenja predelava sladkorne pese, česar smo po eni strani veseli, po drugi strani pa tudi zaskrbljeni. Večinski lastnik tovarne sladkorja je nizozemsko podjetje Cosun in to podjetje, kot je splošno znano, je 22. junija na svoji skupščini sprejelo sklep o zaprtju in prenehanju predelave sladkorja, se pravi, s tem tudi pridelave sladkorne pese v Republiki Sloveniji. Taka odločitev je posledica spremenjenega tržnega reda za sladkor, ki je močno zmanjšal ceno sladkorja na evropskem tržišču, s tem pa se je zmanjšala tudi cena sladkorne pese kot surovine. Zaprtje bi se seveda lahko zgodilo že lani, ker je tržni red bil spremenjen že lani, ampak je vlada s svojimi napori in pa sklepi dosegla dogovor in se je ta proizvodnja podaljšala v leto 2006. Taka odločitev je botrovala večim sklepom, ki jih je vlada sprejela, in bi se vam s tega mesta rad tudi za to zahvalil. Toda, sedaj smo v situaciji, da če bo ta odločitev obveljala, bo 25 kot 25-letna proizvodnja in pa zgodba o proizvodnji sladkorja v Ormožu nekako prišla k svojemu koncu. Zaprtje tovarne bi nedvomno imelo velike gospodarske in pa socialnega posledice za severovzhodni del Slovenije, ki pa že itak v tem smislu zaostaja za ostalimi deli Republike Slovenije. Mislim, da je bila napaka v tej smeri seveda narejena leta 1996, ko se je takratna vlada odločila, da je preko KAD-a in pa SOD-a pristala na odprodajo svojih deležev tujcem, moram pa povedati, da so takrat tudi deleže prodale kmetijske zadruge. Že takrat je namreč bilo jasno in vedelo se je, da tržni red takšen, kot je bil v Evropi, ne bo vzdržal, da bo spremenjen, in bile so tudi seveda že takrat znane posledice takšne spremembe tržnega reda. Kljub sklep o zaprtju pa se sedaj kažejo neke možnosti, da bi prišlo mogoče do odkupa in do prenosa tovarne sladkorja, pojavljajo se neki določeni kupci, ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano se zelo trudi v tej smeri. Lokalni časopis poroča, kot da je to že dejstvo. Jaz sprašujem vas, spoštovani predsednik vlade: Kaj lahko vlada sploh naredi v tej situaciji? Kako lahko pomaga, da bi obdržalo delo teh 190, 200 delavcev in pa seveda več kot 2200 do 2300 kmetov, ki so se navadili pridelovati sladkorno peso? Hvala za odgovor.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Tako kot ste dejali, je država leta 1996, če se ne motim, prodala večinski delež oziroma praktično celoten delež tovarne sladkorja, obdržala je manj kot 1% lastništva, kar ne predstavlja nikakršnega vpliva, in vse, kar je tukaj možno narediti, je možno narediti po dogovoru z lastniki ob njihovem strinjanju. Dogovor za enoletno podaljšanje smo z veliko truda in muke dosegli, vendar pa dolgoročno na istih osnovah lastniki niso pripravljeni nadaljevati proizvodnje sladkorja, ker se jim ne splača po tem spremenjenem tržnem redu, ki sedaj velja v Evropski uniji, tako da so praktično ali pa bolj teoretično na voljo tri možnosti: zaprtje, nadaljevanje, ob tem da sedanji lastniki prodajo nekomu, ki je pripravljen še naprej proizvajati sladkor, ali pa prestrukturiranje. Zaprtje - vsi vemo, kaj pomeni. Mislim pa, da se temu v celoti ni možno izogniti, v kolikor sedanji lastniki ne bi pristali na nobeno drugo opcijo, to je treba vedeti, odločitev oziroma vzvod za to, da bi se tukaj strateško poseglo, je bil prodan leta 1996, pred 10-imi leti. Nadaljevanje sedanje proizvodnje ob drugem večinskem lastniku je teoretična možnost, obstaja ponudba tujega podjetja, ki je pripravljeno odkupiti deleže in nadaljevati s proizvodnjo, vendar za vse investicije pa tudi za tveganje na trgu zahteva državno garancijo in državna poroštva, ki pa so za proizvodnjo sladkorja striktno prepovedana. V okviru Evropske unije takšne državne pomoči Slovenija ne more dati pod temi pogoji, kot jih ta potencialni kupec zahteva. Torej, tretja možnost je prestrukturiranje proizvodnje. O tem smo se s sedanjimi lastniki veliko pogovarjali, ko je prišlo do tega podaljšanja za eno leto. Gre za prestrukturiranje v smislu proizvodnje bioetanola. Slovenija je v tem času vzpostavila pogoje za, recimo temu, tržne pogoje za to proizvodnjo. Sprejeli smo uredbo v skladu z evropskimi direktivami, ki zahteva mešanje bioetanola v mineralna goriva, hkrati smo znižali trošarine na tovrstna goriva, da je ta uporaba in proizvodnja ekonomska. Za prestrukturiranje proizvodnje iz sladkorne pese na koruzo, in če se ne motim, pšenico, iz katerih bi se proizvajal bioetanol, je možno dobiti sredstva iz evropskega sklada za prestrukturiranje, seveda pod pogojem, da proizvodnja ni v ničemer konkurenčna proizvodnji sladkorja in ta ni. Se pravi, pogoj za pridobitev teh sredstev je popolna prekinitev proizvodnje sladkorja in popolno prestrukturiranje. Vladi se zdi ta možnost najbolj realna. Omogočila bi, da zaposleni v tovarni obdržijo delo, omogočilo bi, da tisti, ki sedaj proizvajajo oziroma pridelujejo sladkorno peso, pridelujejo na istih površinah nekaj drugega, ni potrebno bistveno doinvestirati za takšno pridelavo, vendar pa tudi ta rešitev v veliki meri v rokah ali pa v veliki meri odvisna od dobre volje sedanjih lastnikov, bodisi da sami gredo v ta projekt bodisi da prodajo to nekomu, ki bi se šel to prestrukturiranje. Naše ministrstvo za kmetijstvo je tukaj v intenzivnem dialogu, kakšna bo končna rešitev, pa v tem trenutku ni možno napovedati.
Hvala gospodu predsedniku. S tem res zaključujem vprašanja zastavljena gospodu predsedniku vlade. In prehajamo na poslanska vprašanja. Na 17. in 19. seji državnega zbora so poslanci Vili Trofenik, Josip Bajc, Samo Bevk, mag. Borut Sajovic, Bojan Kontič, Srečko Prijatelj, mag. Milan M. Cvikl in poslanka Maria Pozsonec postavili poslanska vprašanja ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano gospe Mariji Lukačič, ministru za zunanje zadeve dr. Dimitriju Ruplu, ministru za notranje zadeve gospodu Dragutinu Mateju, ministru za gospodarstvo mag. Andreju Vizjaku in ministru za finance dr. Andreju Bajuku. Ker ministrica in ministri na seji niso bili prisotni, so poslanci zahtevali ustni odgovor na naslednji seji zbor. Ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter minister za zunanje zadeve sta tudi danes odsotna. Zato bosta na vprašanje poslanca Vilija Trofenika in poslanke Marie Pozsonec odgovorila na naslednji seji. Besedo dajem ministru za notranje zadeve [[...]]Gospod Trofenik, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim. Žalosten sem, da je odšel predsednik vlade. Moram najodločneje protestirati proti odnosu ministrice za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano proti mojemu postavljenemu vprašanju v mesecu maju. Ni odgovarjala, se je opravičila. Junija ni odgovarjala ustno, je ni bilo. Julija ste mi poslali pisno odgovor proti določilom poslovnika. Ko sem protestiral, ste se mi opravičili, da je prišlo do napake v pisanju zapisnika in priložili vse mogoče izjave zaposlenih, ki so baje zagrešili in preslišali zahtevo po ustnem odgovoru in sem dobil pisnega. To kaže tudi prejšnje vprašanje, je sestavni del te farse, da nekdo ne upa pred slovensko javnostjo, pred slovenskim parlamentom se soočiti z dejanskim problemom v vsej svoji širini zapiranja Tovarne sladkorja v Ormožu. Tudi na žalost je avtoriteta predsednika vlade bila zlorabljena in je bil predsednik zaveden z neresničnimi podatki in seveda na račun tega je bil tudi takšen odgovor. Zato najodločnejše protestiram proti takemu odnosu in proti takemu načinu, s tem da s tem ne morete na žalost skriti škodljivega sporazuma, ki je bila sklenjen v korist lastniku tovarne. In seveda, ni res, da je to izključna odločitev lastnikov, ampak je sokrivda Republike Slovenije, zato ker ni znala oceniti stroškov zapiranja oziroma je nasedla lastnikom, ki so te stroške, zlasti z vidika ekologije ocenili, preden je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije direktiva, kako se to opravi in kako se to izračuna. Zato najodločnejše protestiram, posledice bodo pa največje za naš del Slovenije. In seveda, še tukaj odgovorno dodajam, da se bo ta farsa danes tukaj zgodila, sem bil obveščen danes dopoldne po telefonu iz tujine, kar še daje poseben čar tem dogodkom. Hvala lepa.
Gospod Trofenik, proceduralnega predloga nismo slišali. Lotili ste se razprave. Jaz upam, da boste imeli priložnost postaviti ta vprašanja, ko bo ministrica prisotna. Besedo dajem ministru za notranje zadeve, gospodu Dragutinu Mateju, ki bo odgovoril na vprašanje gospoda Josipa Bajca o problematiki varstva mladoletnikov. Prosim, gospod minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala za vprašanje. Se še enkrat se opravičujem, na žalost sem zadnjič imel obveznosti na nivoju Evropske unije, zato me ni bilo na zasedanju parlamenta. Glede vprašanja, ki je bilo zadnjič zastavljeno, pa sledeče. Moram reči, da je policija začela po sprejetju zakona izvajati tudi 21. člen zakona, v katerem je policija prvič dobila celovito pooblastila, kjer lahko nadzira uporabo oziroma točenje alkoholnih pijač in neprisotnost in nemožnost oziroma prepoved obiskovanja lokalov, ki točijo alkoholne pijače, med polnočjo in peto uro zjutraj. Tukaj je policija v preteklih letih, če tako statistično pogledam, od leta 2004 do 2005, obravnavala iz svoje pristojnosti, ki jo je takrat imela, skoraj 2 tisoč kršitev povezanih z omejevanjem porabe alkohola. Pri tem je treba povedati, da tudi druge inšpekcijske službe so opravljale svoje delo. Lahko tudi povem, da odkar policija izvaja nova pooblastila v zvezi z 21. členom za mladoletnike, mlajše od 16 let, smo zaznali 6 kršitev, ki smo jih obravnavali in so bile povezane z javnimi prireditvami oziroma lokali, kjer se točijo alkoholne pijače in prepovedjo zadrževanja v teh lokalih v omenjenih urah. Pri tem, ko policija izvaja svoje delo, zelo striktno pazi na nekatere zadeve, trenutno delo izvajamo tako, izvajamo 21. člen tako, da z rednimi aktivnostmi beležimo aktivnosti, ki so na terenu, nekoliko so povečane aktivnosti v določenih krajih ob določenih urah, ki so bile že omenjene. Pri tem pa seveda načrtujemo tudi povezano delo z zdravstvenim inšpektoratom, tržnim inšpektoratom in inšpektoratom za šolstvo in šport in takoj, ko zabeležimo večje število določenih prestopkov, povežemo, prenašamo najprej kršitve na te inšpektorate, ki jih prikličemo, da opravijo svoj del dela, hkrati pa izvajamo aktivnosti skupaj z njimi. Zaenkrat nismo planirali nekih večjih aktivnosti, ki bi bile vnaprej planirane in bi hkrati nastopali vsi, to pa preprosto zato ne, ker nismo beležili v tem trenutku še nekih večjih kršitev. V trenutku, ko bomo zaznali takšne večje kršitve, bomo skupaj z ostalimi inšpektorati izvajali organizirane akcije v zvezi s preprečevanjem tega. Hkrati pa ne smemo pozabiti, da samo izvrševanje 21. člena zakona o javnem redu in miru je v izključni pristojnosti policije in zato bo policija z vsemi svojimi sredstvi in silami ta člen zakona v popolnosti izvajala in bo ostale službe vključevala samo takrat, ko bomo zabeležili, da gre za množičnejše pojave teh kršitev. Hvala.
Hvala. Ministra za gospodarstvo mag. Andreja Vizjak, prosim, da odgovori na vprašanje gospoda Sama Bevka glede izvajanja zakona o preprečevanju posledic rudarjenja v Rudniku živega srebra Idrija. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslance. Vlada Republike Slovenije je za leti 2006 in 2007 v proračunu zagotovila potrebna sredstva za dokončanje programa zapiranja rudnika Idrija in ta sredstva so po potrjenem programu zapiranja. Res pa je, da je vodstvo rudnika Idrija pripravilo novelacijo programa oziroma program potrebnih del za vzdrževanje nezalitega dela jame in monitoringa po končanih zapiralnih delih. Program je v maju tega leta obravnaval tudi nadzorni svet, ki je zahteval od uprave, da se progam na določenih točkah dopolni. Vlada še ni dobila v sprejem vse potrebne dodatne dokumentacije, da bi se opredelila do tega noveliranega programa, zato tudi ni mogla upoštevati vseh teh sredstev v pripravi proračunskih dokumentov za prihodnje leto. Vsekakor pa bomo tudi v pripravi proračunskih dokumentov upoštevali nova dejstva, v kolikor bo do njih prišlo.
Hvala. Želi gospod Bevk dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Jaz sem to ustno poslansko vprašanje gospodu ministru, ki je bil odsoten takrat, postavil 10. julija. Če bi si gospod minister prebral magnetogram teh mojih vprašanj, bi videl, da je odgovoril komaj na eno podvprašanje od petih navedenih. Zato bi gospoda ministra prosil, da njegove službe proučijo vsa ta moja podvprašanja iz 10. julija in mi pisno odgovorijo na moje ustno vprašanje, kajti ta odgovor je bil zelo skop in pomanjkljiv. Jaz sem zadovoljen, da planirate sredstva tudi za leto 2007, vendar zakon o preprečevanju posledic rudarjenja v Rudniku živega srebra Idrija oziroma novela tega zakona, ki je bila na moj predlog sprejeta v državnem zboru leta 2004 predvideva, da je potrebno novelirati program zapiranja rudnika. Ta dokument pripravi vlada tudi za obdobje po letu 2006, ko bo jamski del rudnika zaprt, kajti 12. člen noveliranega zakona jasno pravi, ki govori o preoblikovanju podjetja, da je treba po letu 2006 spremeniti dejavnost rudnika zaradi vzdrževanja nezalitega dela jame, monitoringa in vzdrževanja muzejskega rudnika. Zato bi prosil, da novelirate ta dokument, ki ga imam tukaj v roki, in to čim prej, kajti do konca letošnjega leta je samo še par mesecev. Poleg tega pa bi vas rad, spoštovani gospod minister, vprašal: Kdaj boste povrnili rudarsko škodo v višini 800 milijonov tolarjev, kot izhaja iz tega dokumenta [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Seveda sem odgovarjal na poslansko vprašanje, ki je bilo posredovano ministrstvu za gospodarstvo, in bomo z veseljem preučili še magnetogram, ker je bilo verjetno to poslansko vprašanje razdeljeno še na nekatere podsklope. In normalno, odgovarjamo na vprašanje in na vsa podvprašanja, ki so bila izpostavljena, če so bila, in bomo to preučili. Prav gotovo ni nobenega problema, da vam odgovorimo podrobno, kajti mislimo, da gre za pomembno zadevo. Še enkrat pa poudarjam: osnova je seveda program, ki ga na nek način tudi predvideva pravna podlaga za kakršnokoli izplačilo. Program še ni bil noveliran in vsled tega tudi ni pravne podlage za planiranje drugačnih sredstev, kot smo jih planirali v proračunih 2006 in 2007, in bomo po novelaciji to tudi storili. Hvala lepa za opozorila, kaj vse je potrebno pri tem upoštevati.
Hvala. Gospoda ministra prosim, da sedaj odgovori na vprašanje mag. Boruta Sajovica glede razreševanja problematike nekaterih gorenjskih podjetij z državnim lastniškim deležem. Prosim.
Po proučitvi tega poslanskega vprašanja smatram, da se je vprašanje nanašalo predvsem na Iskraemeco, podjetje, ki je na državo naslovilo vlogo za državno pomoč za reševanje podjetij v težavah na osnovi posebnega zakona, ki ga je ta parlament sprejel. Moram reči, da tudi vsa ostala podjetja, bodisi gorenjska bodisi iz drugih regij, lahko na tej pravni osnovi zaprosijo državo za državno pomoč, ki se potem po proceduri tudi obravnava. Zato je medresorska strokovna komisija ocenila, da je program prestrukturiranja Iskraemeca dober, in je to pomoč tudi pozitivno ocenila. Glede na to, da gre v primeru Iskraemeca za podjetje, ki po predpisih Evropske skupnosti velja za veliko podjetje, smo dolžni po evropski zakonodaji pridobiti tudi soglasje komisije k tej pomoči. Postopki so pravzaprav v sklepni fazi in pričakujemo odgovor. Za nekatere družbe, ki niso velike družbe, to ni potrebno, v tem primeru je pa potrebno. Podjetje je v svoji vlogi navedlo, da zaprošeno pomoč v višini 300 milijonov tolarjev potrebuje za pripravo programa prestrukturiranja, in smatramo, da je do te pomoči upravičeno. Zavedamo se pa, da so razmere v podjetju zelo kompleksne in tudi kritične. Vendar je tu pomembno poudariti, da je razplet razmer predvsem v rokah uprave, njegovih upravljavcev, kakor tudi lastnikov, delničarjev, kot tudi pooblaščencev ter upnikov podjetij, ki bodo po našem prepričanju delovali v korist in v dobro podjetja. Seveda država neposredno, to ni v primeru Iskraemeca, kakor tudi ne v marsikaterem drugem primeru, je seveda v strukturi preko paradržavnih skladov KAD-a in SOD-a, in zaradi tega je v kompletni pristojnosti teh družb in uprav teh družb, da se v skladu s poslovno logiko, v skladu z obnašanjem dobrega gospodarja opredeljujejo tudi do raznoraznih programov in na tak način delujejo v korist družbe. Zato, če nas sprašujete, kaj lahko ministrstvo za gospodarstvo naredi, vam lahko povem samo to: da se seveda trudimo, da bi te probleme reševali v korist in razvoj podjetij, da bi tudi podjetja čim prej in čim učinkoviteje prejela državno pomoč, če so do nje upravičena, in vse to se v primeru podjetja Iskraemeco, kot tudi ostalih podjetij v Sloveniji, dogaja.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Sajovic.
Hvala lepa, gospod spoštovani minister, za odgovor. V vašem odgovoru ste se, žal, dotaknili samo odgovora na polovico vprašanja. Vprašanje se je nanašalo na družbo Iskraemeco in pa društvo PGP, hčerinsko družbo Peka, ki je v 95% lasti države. Kar se tiče Iskraemeca, veliko govorimo o umiku države iz gospodarstva in žal mi je, da ste zavrnili pomembnega strateškega partnerja, na drugi strani sem pa vesel, da se je s situacijo in pa dokapitalizacijo, ki je zdaj v tej fazi, ta zgodba vsaj začasno rešila. Mene veseli toliko, da so 100% poplačane banke. Žal mi je, ker so dobavitelji poplačani samo 80%, žal pa bo kratko, najbrž na dolgi rok, potegnilo 3 tisoč malih delničarjev in pa zaposlili. Za nas kot zgornje Gorenjce in Tržičane, pa se mi zdi zelo pomembno tudi reševalna zgodba PGP-ja. Zanima me: Kakšni so cilji prodaje? Država namreč to družbo v težavah prodaja. Ali zagotavljate s prodajo ohranitev vseh delovnih mest? In: Ali bodo mogoče odprta tudi še kakšna drugačna delovna mesta? Ali veste, da v tej družbi PGP delavec, ki ima opravljenih 8 nočnih delovnikov na mesec, zasluži komaj 103 tisočake, delajo pa v izredno težkih in pa težavnih delovnih razmerjih? In pa: Kako je možno, da je bil del nepremičnin te tovarne PGP prenesen s pogodbo brezplačno v upravljanje občini, kljub temu da je v teh stavbah uprava pomembnega podjetja tega in pa da je del teh stavb namenjen tudi proizvodnji? Mislim, da ta odločitev ni bila najbolj na mestu in da se v smislu ohranitve delovnih mest, v ohranitvi boljših pogojev delavcev za delo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in pa boljših plač da tukaj še marsikaj storiti in pa spremeniti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat želim poudariti, da se ministrstvo za gospodarstvo, kakor tudi vlada in verjamem, da tudi vse finančne institucije, ki so v državni lasti, obnašajo do svojih podjetij oziroma do tistih podjetij, kjer imajo večinske deleže, v luči dobrega gospodarja, z željo nadaljnjega razvoja teh podjetij in tudi ohranitve ali pa razvoja delovnih mest. Tako je to vedno v ospredju in prav tako je bila tudi zavrnitev oziroma nezavrnitev opcij, ki so bile povezane z Iskraemecom, presojena predvsem s plati. KAD in SOD sta se odločila v primeru Iskraemeca, po moji oceni, v optimalni možni meri, glede na vso kompleksnost problema. Še enkrat pa poudarjam, da sta onadva sama odgovora za te naložbe in tukaj je nedopustno, da bi ministrstvo ali vlada kakorkoli posegala v to avtonomijo odločanja. Sami ocenjujete, da je razplet, ki se je zgodil, dober in da po moji oceni lahko nakazuje tudi še boljši konec. Drugo vprašanje je pa bilo seveda povezano z družbo PGP. Kot ste že sami ugotovili, je večinski delež podjetja PGP v lasti Peka d.d. In res je, da ima država oziroma Republika Slovenija večinski delež v družbi Peko, vendar to seveda ne pomeni, da se lahko tudi država vpleta v Pekove poslovne odločitve, saj ima uprava Peka glede svojih naložb po sedaj veljavnih aktih družbe povsem proste roke.
Hvala. Gospoda ministra prosim, da sedaj odgovori na poslanska vprašanja gospoda Kontiča. Oprostite, gospod Sajovic, imate predlog za razpravo? Izvolite, drugič, prosim, malo prej dvignite roko. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Se opravičujem, mogoče sva bila kakšno sekundico vsak sebi. Hvala lepa za vaše razumevanje. Zgodba PGP-ja in pa tržiškega Peka je zame kot Tržičana izredno pomembna in zato bi prosil, če v skladu z drugim odstavkom 246. člena lahko opravimo razpravo o odgovoru ministra gospoda Vizjaka, ki gre mogoče v pravo smer, vendar 130 ljudi, ki dela v težkih pogojih, za slabo plačo, na vsak način zasluži več pozornosti, več skrbi. Zato predlagam, da se ta odgovor na zasedanju državnega zbora še dopolni. Hvala lepa.
O predlogu poslanca gospoda Sajovica, da državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra na njegovo poslansko vprašanje o reševanju problematike nekaterih gorenjskih podjetij z državnim lastniškim deležem bo državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Sedaj gospoda Vizjaka prosim, da odgovori na poslansko vprašanje Bojana Kontiča v zvezi s predvideno investicijo izgradnje bloka 6 Termoelektrarne Šoštanj. Prosim.
Hvala lepa. Ministrstvo za gospodarstvo se je pozitivno opredelilo do vseh predlogov lastnika Termoelektrarne Šoštanj, to je Holdinga Slovenske elektrarne, glede vlaganj. Tako je v aprilu letošnjega leta izdalo energetsko dovoljenje za 600-megavatni blok in gre po naši oceni za nujno in pomembno investicijo v posodobitev proizvodenj v Termoelektrarni Šoštanj, podvezanim s koriščenjem domačega velenjskega premoga. V prvi meri se sliši 600 megavatov veliko, vendar če vemo, da ugasne pri tem nerentabilna proizvodnja, ki posluje z zelo nizkimi izkoristki. Gre za pravzaprav nekaj manj kot 200 megavatov pribitka moči na obstoječo proizvodnjo. Pozitivno ocenjujemo to investicijo zlasti v treh smereh: prva zelo pomembna smer je ta, da se z novo naložbo zmanjšuje energetska oziroma elektroenergetska odvisnost Slovenije, saj kot veste, nam primanjkuje približno 20% proizvodnih virov glede na porabo v Sloveniji, če govorimo o električni energiji. Gre tudi v smeri izboljšanja vplivov proizvodnih objektov na okolje, saj bo pravzaprav 600-megavatni blok koristil za bistveno višjo proizvodnjo podobne količine premoga, hkrati bo tudi spuščal v okolje manj emisij. Zelo pomemben se mi zdi pa tudi ta socialni efekt in učinek, kajti ta proizvodnja bo na eni strani izkoriščena na domačem primarnem viru, s tem zmanjševala energetsko odvisnost Slovenije, hkrati pa bo dolgoročno lahko zaposlovala veliko ljudi šaleške regije, tako pri pridobivanju premoga kakor tudi pri njegovi uporabi za proizvodnjo električne energije. Skratka, opredelili smo se pozitivno na podlagi tudi nekaterih ocen. Moram povedati eno ključnih dilem. Pri tako velikem bloku je bila rezerva, kako zagotoviti ob izpadu takšnega bloka ustrezno rezervo, kajti kot vemo, imamo že en tak objekt v Sloveniji, nuklearno elektrarno, ki ima 700 megavatov moči in v primeru izpada, nekega nenadnega, nepredvidenega izpada je potrebno takoj zagotoviti ustrezno rezervo. In v primeru izpada še takšnega 600 megavatnega bloka se lahko ta problem rezultira v nezaželene posledice tako za gospodarstvo kot za gospodinjstvo. Vsled tega smo nekaj časa potrebovali, da smo dobili vsa ustrezna pozitivna stališča pristojnih agencij in služb, tako tudi med drugim Javne agencije Republike Slovenije za energijo, katere odgovor smo prejeli 7. julija, in mislim, da je na podlagi vseh teh dokumentov in izdanega energetskega dovoljenja moč sklepati o zelo pozitivnem stališču vlade in ministrstva do tega konkretnega projekta.
Hvala. Gospod Kontič, izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za ta optimistični odgovor. Naj pa komentiram zgolj izpad. Saj v bistvu ni tako pomemben izpad ali pa trajen tuji vir. Tudi tukaj, če je trajen tuji vir, lahko pride do izpada in ga je potrebno reševati. Zanima me sedaj kot dopolnilno vprašanje: Ali ta investicija tudi dejansko bo? Ali so za to potrebni tuji partnerji, strateški partnerji, ali bo to Holding počel sam? Glede pozitivnega odnosa ministrstva do odločitve lastnika je seveda dobro, ampak še enkrat povem, da tudi v imenu vlade ste vi prvi nadzornik Holdinga Slovenske elektrarne, tako da tudi lahko govorite v imenu lastnika, ne samo kot minister. Naslednja zadeva je glede tega vprašanja: Ali ta investicija, če se bo ta investicija dejansko tudi zgodila, ali bo v njej izključno velenjski lignit, ali se morda načrtuje trgovanje s premogom od kje drugje? To je naslednje vprašanje, ki je s tem povezano. In še to, ko smo pred časom poslušali predstavitev resolucije v nacionalnih projektih, je bilo rečeno, da je to še vedno alternativa. Če bi našli alternativne vire energije, ni nujno, da bi gradili 6. blok termoelektrarne Šoštanj, zato me zanima, ali se bo ta investicija izvajala ali ne, ali je še od česa odvisna? Kajti znotraj te resolucije v nacionalnih razvojnih programih Velenja ni kot gospodarskega središča, ni kot visokošolskega središča, skozi očala te vlade Velenja v bistvu skoraj ni in Šaleške doline. Je pa dobro to, kar ste prej omenil, govorite o Šaleški regiji, če temu daste še Savinjsko, ste dobili pravo regijo, Savinjsko Šaleško regijo, ki bo tudi sama znotraj sebe uspešno poskrbela za nadaljnji razvoj.
Hvala lepa. Lep pozdrav tudi z moje strani. Besedo dajem gospodu ministru, mag. Vizjaku.
Hvala lepa. Najprej seveda samo informacija glede resolucije. Resolucija je dokument, ki ga vlada še ni sprejela, in zato je težko komentirati vaše navedbe. Moram povedati, da je alternativa povezana z blokom 2 nuklearne elektrarne Krško in ne z vlaganji v termoelektrarno Šoštanj, kolikor je seveda pač meni znano. Jaz imam pozitivno stališče do te posodobitve termoelektrarne Šoštanj, seveda jo je potrebno izpeljati z vsem spoštovanjem do ekonomske logike in ekonomske upravičenosti, in za enkrat podatki, ki so mi na voljo, kažejo v tej smeri. Seveda, potekajo intenzivne priprave na to investicijo. Nikogar ni, ki bi jim danes rekel, da je ta investicija nepotrebna, da je tako, kot je zastavljena, slaba. Zaradi tega smo na dobri poti in potekajo priprave na njo optimalno hitro in menim, da je lahko po informacijah, ki jih imam, koristna in dobra in nujna. Še glede financiranja. Vsaka taka velika investicija se seveda financira glede na velikost, gre za približno 600 milijonov evrov, taka je ocena. Menim, da je moč ta denar zbrati na več načinov, prav gotovo tudi z dokapitalizacijo same matere holdinga, o tem je nekaj povedal že predsednik vlade, kakšni so načrti vlade pri tej reorganizaciji energetskega sektorja; in pri dokapitalizaciji enovitega podjetja oziroma Holdinga Slovenske elektrarne je moč najti tudi finančne vire za tako velike investicije. Namreč moram le povedati, da se ponudba in tudi trgovanje z električno energijo na debelo znotraj evropske skupnosti bistveno bolj liberalizira, vsaj na dolgi rok in na kratek rok. Želim s tem poudariti, da bo konkurenca prisotna in da bo ta konkurenca tudi zmanjševala pričakovane dobičke podjetij. Zaradi tega se ni za zanašati na zelo optimistične podatke preteklih let glede finančne zmožnosti Holdinga, tudi za v prihodnje. Zato menim, da je bolje iskati eksterne finančne vire, kot pa se precej zanašati na obstoječe podatke o prihodnjih dobičkih in seveda popolnoma financirati z dolžniškim kapitalom. Zaradi tega menim, da je primerna možnost financiranja tega projekta preko privatizacije z dokapitalizacijo.
Hvala lepa. Ponovno dajem besedo ministru Vizjaku, ki bo tokrat odgovoril na vprašanje kolega poslanca Srečka Prijatelja o nadzoru delovanja slovenskega podjetniškega sklada. Prosim.
Hvala lepa. Vidim, da gospoda poslanca ni v dvorani - ali se motim? Kakorkoli. Vprašanje se je nanašalo na pravne podlage za delovanje slovenskega podjetniškega sklada in na podlagi katerih odločitev lahko po končanem razpisu dvigne kriterije za prejem finančnih sredstev ter katere institucije nadzorujejo zakonitost poslovanja sklada. Najprej naj povem, da smo na ministrstvu za gospodarstvo, pod okrilje katerega sodi slovenski podjetniški sklad, pri delovanju končno dosegli in našli tiste ukrepe, da se mala in srednje velika podjetja zanimajo za ponujene pomoči, za ponujen denar tega slovenskega podjetniškega sklada. Še enkrat bom na tem mestu opozoril na številke, da je bilo v letu 2004 preko slovenskega podjetniškega sklada razpisanih zgolj približno 200 milijonov subvencij, da je bilo v letu 2005 po rebalansu proračuna te vlade teh subvencij 3,2 milijarde in da je bilo v letu 2006 subvencij za podjetja preko 5 milijard tolarjev. To vam govori o rasti, in seveda, ker so ukrepi naravnani na potrebe zlasti malih in srednje velikih podjetij, se je v letošnjem letu prijavilo za 15 milijard povpraševanja. Zato je slovenski podjetniški sklad že v fazi razpisa opredelil mejo in kasneje tudi na upravi sklada predlog, da se v primeru, da sredstva ne bodo zadoščala za financiranje vseh ustreznih investicij, imajo prednost podjetja, ki dosežejo večje število točk, in v primeru, da imata dve podjetji enako število točk, imajo podjetja, ki so pridobila več točk po merilu sodobne tehnologije, nato po merilu izvoza oziroma prodaje izven trga Republike Slovenije in še v primeru merila donosnosti poslovanja, da imajo torej ta podjetja prednost. Prišlo je torej zaradi večjega povpraševanja do uporabe tega kriterija, da so se podjetja, ki so presegla 50 točk, kar je bilo dovolj za pozitivno mnenje, da vsa podjetja s temi točkami niso dobila, temveč smo žal morali poseči kljub tako povečanim sredstvom po omejitvah, ker je bilo torej enostavno povpraševanja po teh sredstvih več, kot pa je bilo sredstev na razpolago.
Hvala lepa, gospod minister. Mislim, da je tudi korektno, da ponovno povem, da je gospod Prijatelj opravičeno odsoten z današnje seje in da si bo lahko vaš odgovor prebral iz magnetograma. Zdaj pa vabim ministra dr. Bajuka, da odgovori na vprašanje poslanca mag. Cvikla. Prosim lepo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Odgovarjam na vprašanje, ki je bilo zastavljeno na 19. redni seji, kjer nisem bil prisoten. Rad bi pa odgovoril potem gospodu poslancu mag. Milanu Cviklu, in sicer sledeče. Vladna fiskalna politika in prioritete upravljanja javnih financ so zelo jasne, zajemajo prvič - postopno zniževanje primanjkljaja, ki bo pripomoglo še vnaprej, kot je že pripomoglo do sedaj, zagotavljanju uspešne integracije v monetarno unijo. Drugič. Znižanje domačih izdatkov v deležu BDP-ja in povečanja fleksibilnosti izdatkov in končno znižanje davčnega bremena in poenostavitev davčnega sistema. Vladna fiskalna politika je popolna v skladu z reformiranim paktom stabilnosti in rasti, saj, kot je dobro znano, v skladu s paktom stabilnosti in rasti države, z relativno višjo gospodarsko rastjo in nizko ravnijo dolga lahko določijo svoje srednjeročne cilje bolj fleksibilno. Srednjeročni cilj vlade za obdobje 2005 do 2008 je doseči deficit na ravni 1% bruto domačega proizvoda, kar je mnogo bolj ambiciozno od deficita na ravni 1,9% BDP, ki bi že sam po sebi zagotovil, da maastrichtski fiskalni kriteriji ne bi bili preseženi. Hitrost postopne fiskalne konsolidacije je konsistentna z odgovorno fiskalno politiko, ki hkrati znižuje fiskalna bremena z ukinjanjem davka na izplačane plače, z zniževanjem progresivnosti davka na prihodek fizičnih oseb ali dohodnine. Vsem tem ciljem sledimo v pripravah, sedaj že dokončnih pripravah v proračunu za leto 2007 in 2008. Vlada bo v teh dveh proračunih odločala še ta teden in državni zbor bo to imel na razpolago v prihodnjih dneh za neko temeljito razpravo. Rad bi pa opozoril, da mešanje in pometanje izdatkov iz sektorja države in izdaje državnih garancij v isti lonec je vsebinsko in metodološko napačno; in to tako po metodologiji GFS kakor tudi o metodologiji ESA 95. Ravno tako je napačno mešanje stanja dolga sektorja države in državne garancije. Dolg sektorja države, tako imenovani "general goverment", je bil konec leta 2005 pod 30 odstotkov, kar je med najnižjimi državami EU, in bo, kot je predvideno v konvergenčnem programu, ostal na takšni ravni do leta 2008. Kar se pa tiče črpanja evropskih sredstev, bi rad informiral, da do konca meseca avgusta je bilo realiziranih 48,6 milijard tolarjev prihodkov iz evropskega proračuna v državni proračun Republike Slovenije. Vplačila v evropski proračun pa do konca istega meseca znaša 47,3; kar je pozitivna razlika za 1,3 milijarde tolarjev. Prav gotovo nismo zadovoljni, kako to poteka, čeprav so znatna izboljševanja, kar se tiče črpanja. Bi pa rad tudi poudaril, da je Republika Slovenija od vseh držav članic na tem področju, sicer nam še veliko manjka, najbolj uspešna kar se tiče črpanja samega. Hvala lepa.
Kolega Cvikl, dopolnilno vprašanje. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Seveda gospoda ministra nisem vprašal za neko splošno označevanje situacije, ampak sem ga želel zelo konkretno vprašati, kaj so prioritete vlade, kaj so njegove prioritete pri upravljanju javnih financ. Namreč, ne morem mimo dejstva, da bomo na tej seji državnega zbora popravljali napako ministra za finance in za skoraj za 70 milijard povečali obseg zadolževanja, da bi lahko nekateri projekti bili izpeljani še v letošnjem letu. Ne morem mimo tega, da skupaj s primanjkljajem, zadolževanjem države in izdanimi garancijami v tem državnem zboru, ne nazadnje tudi s tem, kar bomo še obravnavali v zvezi z napovedanim programom zadolževanja za potrebe vojske, se bo slovensko državo, slovenske davkoplačevalce v manj kot dveh letih zadolžilo za dodatnih 1.150 milijard ali skoraj milijon tolarjev na vsakega dohodninskega zavezanca; in zato bi res rad slišal, gospod minister, kaj je z obljubami vlade o varčevanju. V vseh dokumentih, od vaših koalicijskih pogodb, do strategije razvoja, ste zapisali, da boste za 2 odstotni točki, za 150 do 160 milijard zmanjšali javnofinančne odhodke, vendar od vsega tega ni nič, država res raste po 5% stopnji, vendar tako raste celotno svetovno gospodarstvo. Nemčija je podvojila gospodarsko rast, očitno imamo pri nas rast zgolj zaradi zadolževanja in država ni izpolnila in kot je vidno iz dokumentov, ki so na voljo, da bi v letih 2006, 2007, 2008 bistveno prerazdelila in prerazporedila javnofinančno situacijo, zato bi vas prosil, gospod minister, če pojasnite, kako boste preprečili zadolževanje, da ne bomo po koncu vašega mandata predvsem sanirali slabo javnofinančno situacijo.
Hvala vam, kolega Cvikl, za dopolnilno vprašanje. Minister Bajuk, izvolite, prosim.
Hvala lepa. Kar se tiče, da je gospodarska rast povprečna svetovni, mislim, da bo treba to oceno še enkrat pregledati, in vam svetujem, da to tudi napravite. 5% gospodarska rast, kot je bila že dokazana v prvi polovici leta 2006, očitno ni na svetovni ravni, ampak znatno večja in primerjate jo tudi z gospodarsko rastjo Nemčije, je tudi napaka strokovne narave. Kar se pa tiče zadolževanja in kje so, kje je varčevanje te vlade. Jaz bi rad opomnil vse, ki ste tukaj navzoči in ste tudi bili navzoči, ko smo obravnavali rebalans proračuna za leto 2005, da je vlada Republike Slovenije v tem mandatu morala soočati tudi z določenimi vprašanji, ki so bili zakriti očem javnosti, in sicer zadolževanje tako ZPIZ-a kot zdravstvene zavarovalnice; in to seveda v višini 41 milijard, da smo morali v letu 2005 prevzeti določene odgovornosti v višini 70 milijard, ki niso bile pripravile tako, kot se spodobi. Sicer bi pa rad zagotovil državnemu zboru, da so fiskalna situacija in javne finance v zelo dobrem in stabilnem stanju, da tako tudi ocenjujejo tuje ustanove, ki pregledujejo te stvari; da dejansko primanjkljaj - in če vzamemo ne samo proračun, ZPIZ, zdravstveno zavarovanje, občine, ampak celotno, državni sektor - dejansko se izboljšuje in znatno izboljšuje. Po zadnjih podatkih na podlagi Statističnega urada Republike Slovenije, ki so bili 30.8. posredovani javnosti, smo od 2,8% bruto domačega proizvoda, kot je bil primanjkljaj v letu 2003, če vzamemo celotno vse, prišli na minus 2,3 v letu 2004 in zdaj že dokazano na minus 1,4 v letu 2005. Za leto 2006 na žalost še ne razpolagam z dokončnimi podatki, a vendar lahko zagotavljam temu državnemu zboru, da ta primanjkljaj se ne bo znatno večal. Vsi govori o neki katastrofi nimajo nikakršne podlage; dejstvo je, da je vlada v tem obdobju napravila zelo veliko, da je očistila stvari, ki so bile napačno napravljene v preteklosti, ampak bolj kot o tem gledamo v prihodnost in kar se tiče prihodnosti, smo prepričani [[..]] [[Znak za konec razprave.]] [[..]]speljali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Cvikl, boste uveljavljali poslovniško pravico? Izvolite.
Seveda. Prosim, če lahko v času glasovanja odločamo o mojem proceduralnem sklepu, da v skladu z drugim odstavkom 216. člena opravimo razpravo o neustreznem odgovoru ministra za finance. Predlagam, da to naredimo že kar na izredni seji, to bo najlepša prilika, ko bomo obravnavali davčno zakonodajo. Gospod minister pozablja, kaj pravi mednarodni denarni sklad. Ta pravi, da je gospodarska preobrazba v zadnjih 12-ih letih uspešna, zaostajamo pa pri strukturnih reformah; še posebej odkar se je v času njegove oblasti izvedlo nekaj antireform in zaostajamo pri večji učinkovitosti javne porabe. Gospod minister, zanima me, ali ste s primopredajo, ki ste jo izvedli z gospodom ministrom za finance, Mramorjem, se kaj naučili, ali ste poiskali in skozi selektivno analizo posameznih programov proračunske porabe izvedli ustrezno racionalizacijo? Očitno tega niste naredili. Zato nisem dobil odgovora na to, kako boste preprečili zadolževanje. Zgolj visoko zadolževanje sedaj, ko smo uspeli skočiti v evroobmočje, ni način upravljanja javnih financ. Če bi to počeli gospodje Mramor, Rop, Gaspari in tudi gospod Kranjec, bi bili, če bi se tako zadolževali, zelo popularni med evropskimi bankirji, ampak to ni cilj upravljanja javnih financ. Gospod Božič ne more izvajati programa, ne da bi v tem državnem zboru zadolžili, omogočili zadolževanje Darsa za več kot milijardo evrov. In to so največji krediti, ki ste jih predlagali v času vaše vlade. Ko pa pogledamo ekonomsko strukturo odhodkov, je očitno jasno, da so prioritete vlade za leti 2007 in 2008 samo na teh postavkah; se povečuje poraba, financiranje vojske, južna meja, vladna palača, kongresno-protokolarni center in predsedovanje Evropski uniji. In zato, gospod minister, jaz res upam, da bomo imeli priliko na naslednji seji državnega zbora, preden bomo sklepali o davčnih olajšavah, davčnih olajšavah, ki niti za tolar ne zmanjšujejo davčnega bremena, vendarle se vprašati, ali je dobro, da razbremenimo nekatere za 35 do 40 milijard, sami pa ne zagotavljate dovolj denarja za socialne transferje. Želite spremeniti indeksacijo socialnih transferjev oziroma boste zagotavljali vedno manj denarja za šolo, zdravstvo in podobno. In zato menimo, da odgovor ni bil ustrezen. Odgovor je predvsem povedal, da se vlada namerava zadolževati, da ni izpolnila svojih predvolilnih obljub in da bo treba v letu 2008 sanirati Bajukovo obdobje vladavine v javnih financah. Hvala lepa.
Hvala vam. Prosim za mir v dvorani. Javne finance oziroma fiskalna politika so po moji oceni zelo pomembna tema in dokler vodim jaz sejo državnega zbora, bomo o njej tudi govorili. Kolega Cvikl je izkoristil poslovniško možnost, ki mu jo daje poslovnik, in obrazložil svoje nestrinjanje z odgovorom ter zahteval razpravo v okviru jutrišnjega glasovanja. Sejo, pa dovolite, da vodim jaz. Torej, na 19. in 17. seji državnega zbora so nekateri poslanci ostali brez odgovora. Danes smo dobili odgovore s strani ministra Dragutina Mateja, mag. Andreja Vizjaka in ministra dr. Andreja Bajuka. Mi pa prehajamo na prvi krog vprašanj poslank in poslancev iz omenjene aktualne seje. 13. oziroma prvi po vrsti je dr. Marko Pavliha, ki bo poslansko vprašanje zastavil ministru za promet. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, gospod kolega podpredsednik, in srečna številka, pa upam, da srečen razplet celotne dogodivščine glede petega koridorja. Hvala tudi za prijazno nadomeščanje in lep pozdrav gospodom ministrom in kolegicam poslankam in poslancem, ker se prvič javljam na tej jesenski seji. Gotovo se bo cenjeni kolega, minister Božič, strinjal z menoj, da je bil eden od pomembnejših dosežkov Ropove vlade v aprilu 2004 umestitev dela petega koridorja, ki teče po slovenskem ozemlju, med prioritetne projekte Evropske unije, vključno z drugim tirom na relaciji Koper-Divača. Tedanja vlada, tudi z menoj vred, je ta projekt dokaj uspešno zagovarjala na različnih ravneh ministrskih srečanj. Naj omenim samo srečanje evropskih ministrov v Ljubljani pa nekaj zasedanj Sveta Evropske unije pa še kaj. Potem se je dogodila nova vlada in dokaj logično takoj nadaljevala s projektom. V mesecu aprilu leta 2005 je sprejela lokacijski načrt o tem projektu, potem se ji je pa začelo dozdevati, da je celotna zadeva malce zaspala. Pa upam, da se motim. Naj omenim samo nekaj argumentov za to. Namreč, do začetka poletja 2006 ni bil porabljen tako rekoč niti belič evropskih kohezijskih sredstev. Iz proračuna izhaja, da je minimalno lastnih sredstev namenjeno temu projektu tako rekoč nič. Potem je na obveznosti Republike Slovenije na področju izgradnje petega koridorja opozoril sam predsednik oziroma podpredsednik komisije Jacques Barrot, ki je odgovoren za področje transporta. Podobno skeptično opozorilo smo lahko slišali tule, v tem državnem zboru, od predsednika komisije, gospoda Barrosa, precej negativnega lobiranja je bilo v zadnjem času s strani italijanskega ministra Lunardija. No, pika na i pa je bilo zadnje poročilo bivše evropske komisarke za transport, Loyole de Palacio, in sedanje koordinatorke petega koridorja, iz katerega izhaja, da Slovenija menda zaostaja na tem področju in da se kaj lahko zgodi, da nas bo peti koridor, vsaj v železniškem delu, zaobšel, torej da ne bo potekal od Kopra pa vse do madžarske meje, ampak da bo potekal po italijanski strani, torej po zahodni strani Slovenije, potem prek Avstrije in naprej prek Madžarske in Ukrajine. Seveda ministra sprašujem: Kaj konkretno bo v zvezi s tem naredil? Prepričan pa sem, da je to v nacionalnem interesu, ne glede na politično opcijo trenutne vlade. Hvala lepa.
Hvala vam za zastavljeno vprašanje. Ministra Božiča prosim za odgovore. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Hvala tudi dr. Marku Pavlihi za postavljeno vprašanje. Ker gre v poročilu gospe Loyole de Palacio, evropske koordinatorke za šesti prednostni projekt iz avgusta tega leta za njena osebna stališča [[to piše na začetni strani]] , se bom v svojem odgovoru bolj osredotočil na uradno sporočilo evropske komisije, ki smo ga prejeli prejšnji teden in ga ocenjujem kot pozitivnega za Slovenijo. Natančneje bom s poročilom seznanil tudi vlado Republike Slovenije, torej z obema poročiloma. V tem poročilu, o katerem govorim, ki smo ga dobili prejšnji teden, evropska komisija ne navaja nikakršnih obvoznih železniških prog, ki bi naj obšle Slovenijo, temveč se iz poročila kaže jasna opredelitev in podpora komisije pri finančnih sredstvih, še zlasti za omogočanje izvedbe čezmejnih projektov. Tako ugotavlja, da bi se finančna podpora skupnosti dodelila zlasti za čezmejne odseke, tako da bi se državam članicam omogočilo, da se odločijo o prihodnosti teh odsekov. Kajti če bo stopnja podpore skupnosti premajhna, se lahko zgodi, da nekateri projekti ne bodo izvedeni kratkoročno ali da bodo izvedeni z zamudo. Da komisija ostaja na sprejetih prioritetnih projektih, potrjuje tudi dejstvo, da koordinator Karel Vinck za projekt evropski sistem za vodenje železniškega prometa ali s kratico ERTMS, kar pomeni "European Railway Transport Management System", vključuje med šest glavnih koridorjev tudi koridor D, ki poteka od Valencie preko Liona do Ljubljane. S tem je jasno ponovno omenjena prioritetna smer bodočih železniških prioritet skozi slovensko ozemlje. Prizadevanja v zvezi s pospešitvijo sodelovanja na področju izdelave študije in pridobivanje finančnih sredstev za povezavo Italija-Slovenija, ki jo je gospa Loyola de Palacio ocenila kot pozitivno, se kaže tudi v letos podpisani izjavi o nameri za izgradnjo železniške povezave z odločbo številka 884/2004EC Trst-Divača-Koper-Divača, ki sva jo v začetku leta podpisala z italijanskim ministrom za promet, gospodom Lunardijem. Ob tem bi še poudaril, da gre za prvo poročilo, ki ne vsebuje zaključkov, in mu bo sledilo še več poročil ter končno poročilo, predvidoma najkasneje po preteku štirih let. Že zdaj pa je pričakovati dvoletno podaljšanje. To gre pripisati predvsem zamudam, ki jih na šestem prednostnem projektu zaznava koordinatorka od skupno 13 odsekov kar na dvanajstih. Še zlasti je v njenem poročilu poudarjena problematika predorske povezave med Italijo in Francijo, ki je po oceni gospe de Palacio prestavljen v najboljšem primeru v leto 2019-2020, 2020, saj ni pripravljena niti osnovna dokumentacija. Predstavniki ministrstva za promet se bodo v najkrajšem možnem času sestali in pogovorili s svetovalcem gospe de Palacio, gospodom Barrotom, o predmetnem poročilu in tudi z gospo de Palacio pogovorili in razčistili nejasnosti vsebine letnega poročila, ki ga je ona predstavila. S tem mislim tudi na nepravilna navajanja v zvezi s polpraznimi vagoni iz smeri Koper. 16. oktobra letos se bom v italijanskem Vidmu udeležil srečanja petih ministrov Italije, Francije, Madžarske, Ukrajine in Slovenije ter evropskega prometnega komisarja, ki je izrazil tudi željo po bilateralnem kratkem srečanju z mano. Ob tej priliki bom tudi predstavil stališča Slovenije do predmetnih vprašanj. Še to bi dodal, da bomo skladno z obravnavo poročila ministra za promet na naši vladi, upam, da že na naslednji, pred srečanjem obvestil s pismom tudi gospoda podpredsednika evropske komisije oziroma komisarja za promet, gospoda Barrota, o pripravah na izvedbo projektov modernizacije železniškega omrežja s poudarkom na petem evropskem koridorju. Hvala lepa.
Hvala za odgovor. Poslanec Pavliha, dopolnilno vprašanje, izvolite.
Najlepša hvala, pa ne kar tako, da bi izkoristil še nekaj minut. Zadovoljen sem s prometnim vidikom odgovora, seveda pa oba z ministrom veva, da je ta zadeva silno kočljiva z vidika zunanje politike, kar pomeni, da se nanaša tudi na vlado oziroma na zunanje ministrstvo; namreč zakaj? Dejstvo je, da je že nekaj časa prisotno zelo intenzivno, če že ne grobo in podtalno, italijansko lobiranje, da se tovor preusmeri iz Slovenije na Italijo in seveda potem obide Slovenijo. Vsi vemo zakaj; če že en sam tolar v Luki Koper ustvari 7 dodatnih tolarjev, si lahko predstavljate, koliko denarja za Slovenijo, za slovensko gospodarstvo bi pomenil peti koridor po našem ozemlju, od logističnih, distribucijskih centrov in tako naprej. Zato me zanima, kako bo minister s pomočjo svojih kolegov dosegal tako pri Loyoli de Palacio, ki je nekdaj delala pod poveljstvom, če lahko tako rečem, sedanjega predsednika italijanske vlade, gospoda Prodija, ki seveda govori politično zelo identični jezik kot gospod Illy v regiji. Kako bomo dosegli, da se bomo končno otresli teh podtikovanj, teh oviranj, saj smo za božjo voljo vsi v isti, v narekovanjih, državi, torej v Evropski uniji, in nobeden, niti gospod Illy niti gospod Prodi, še manj pa gospa Loyola de Palacio, lahko spreminja acquis communautaire, torej odločbo Evropske unije, v kateri je nedvomno zapisano, da je 6. projekt prioritetni projekt, vključno z železniškim delom, ki poteka po Sloveniji. Morda nekaj besed o tem, ampak da ne bi kratil dragocenega časa, predlagam, da mi mogoče minister pisno malce več napiše za našo evidenco, in seveda tudi priporočam, če je le možno, da se v ta projekt, ki je tako tipično, nacionalne narave, mogoče malo bolj intenzivno vključi tudi opozicija. Hvala lepa.
Hvala vam za dopolnilno vprašanje in dopolnilni odgovor, minister Božič, izvolite.
Hvala lepa za možnost dodatnega pojasnila. Jaz bom gospodu dr. Pavlihi z veseljem tudi odgovoril na še mogoče nekatera druga vprašanja, ki so povezana s konkretnimi aktivnostmi, vezanih na pripravo o modernizaciji petega koridorja. Tisto, kar se mi zdi pa zelo pomembno, je to, da je pri prometnih tokovih približno tako, ubirajo najkrajšo pot, tako kot voda, ki pride, torej čim hitreje do svojega cilja, to je do izliva v morje. Upam, da bo tudi v tem primeru, in sem prepričan, tudi tako, kajti prometni tokovi, tudi če bi na koncu koncev zaobšli Slovenijo s tako imenovanim bypassom, se bodo slej kot prej regulirali, če bomo ponudili ustrezno prometno infrastrukturo, torej v tem primeru železniško, z zadostno kapacitivnostjo, zadostno propustnostjo, potem bo zagotovo najkrajša pot proti vzhodu šla preko slovenskega ozemlja. Hvala lepa.
Minister, hvala vam za odgovor. Prehajamo na poslansko vprašanje poslanskega kolega Mirana Potrča. Poslansko vprašanje bo zastavil ministru za notranje zadeve. Izvolite, kolega Potrč.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister! Najmanj troje vprašanj je bilo v zadnjih mesecih aktualnih v zvezi z delovanjem policije. Prvič. Ocenjevali smo angažiranje slovenske policije v zadevi kazenskega postopka zoper Silva Pluta. Predvsem smo razpravljali, ali bi slovenska policija z večjo usmeritvijo na aktivnosti, ki jih lahko opravlja na podlagi pooblastil v predkazenskem postopku, imela možnost preprečiti tragedijo na Jančah. Dejanski odgovori niso bili enoznačni. In če bi bolj sledili opozorilom stroke in deloma tudi državnega tožilstva, bi morali ugotoviti, da bi lahko bilo delovanje organov pregona v tem primeru tudi učinkovitejše. Drugič. Ugotovili smo na podlagi poročila policije, da je bila slovenska policija pri preprečevanju, odkrivanju in preiskovanju kriminalitete v letu 2005 manj uspešna kot preteklo leto. Odkrila je 6,3% manj kaznivih dejanj, poslabšala se je za 0,5% preiskanost kaznivih dejanj, posebej se je zmanjšalo število odkritih težkih oblik gospodarskega kriminala in korupcijskih kaznivih dejanj. Pa tudi v okviru splošne kriminalitete je bilo preiskanih za 0,9% manj kaznivih dejanj. Tudi ta dejstva niso rezultirala v neke konkretne sklepe. In tretjič. Pred nekaj dnevi smo izvedeli za delne rezultate v policiji izvedene ankete, ki gotovo zahtevajo celovito oceno in pojasnila, saj posamično kažejo, da obstojajo v policiji resni problemi. Policija je za varnost državljank in državljanov, za javni red in mir tako pomembna institucija, da vsak signal o problemih v njenih vrstah povsem upravičeno vzbudi zanimanje in skrb javnosti. Ali bodo odprta vprašanja delovanja in odnosov v policiji obravnavana dobronamerno in z željo spodbuditi njihovo reševanje, je v prvi vrsti odvisno od pravočasnih in iskrenih odgovorov najodgovornejših za stanje v policiji, vas, gospod minister, in gospoda generalnega sekretarja. In ker se vi kot najbolj odgovoren za stanje v policiji na to temo še niste oglasili, vas prosim, da državnemu zboru in slovenski javnosti sporočite vaše ocene odgovorov na anketo, izvedeno med policisti, in predstavite svoje zamisli za reševanje vprašanj, ki jih ta anketa kaže. Hvala.
Hvala lepa. Minister, beseda je vaša.
Hvala, gospod podpredsednik. Ponavadi se ne želim posluževati takšnih stavkov, vendar na žalost se ga moram. Vprašanje, ki sem ga danes tu dobil, je bistveno drugačno in dopolnjeno, kot je bilo posredovano pred tem. Verjetno je prav, da se pove slovenski javnosti, da dobimo ustna vprašanja vnaprej postavljena dva dneva prej, oziroma 24 ur prej se postavljajo, in seveda tu dobivamo popolnoma drugačna vprašanja. Tudi sam sem danes v takšni situaciji, vendar bom odgovoril na vse tri točke, ki ste mi jih zastavili, ne glede na to, da ste v vprašanju najavili samo zadnjo, tretjo točko kot vprašanje. Kar se tiče zadeve Plut, mislim, da smo jo obravnavali zelo podrobno, natančno. Sam sem nekajkrat pojasnjeval na različnih sestankih in še enkrat bom ponovil neizpodbitno dejstvo. Imenovani gospod, ki je bil priprt takoj po umoru na Jančah in je od takrat v priporu v zaporih v Sloveniji, še vedno ni obtožen kaznivega dejanja, ki bi ga naj bremenilo za predvideno njegovo dejanje na območju Republike Srbije, v Aleksincu. Kljub vsem prizadevanjem še vedno niso slovenski organi pridobili nobenih dokumentov, s katerimi bi lahko spisali obtožnico, kljub prizadevanjem tako tožilstva, policije, ministrstva za pravosodje. Mislim, da ni prav, da se vsakič znova govori o tem, da je policija delala nekorektno, ne dobro. Jaz sem takrat podal poročilo, kjer sem izrazil mnenje, da je morda šlo za napake. Sedaj, po tolikih mesecih lahko ugotovimo, da policija ni mogla sestaviti obtožnice v tej zadevi in je še vedno ne more. In ta zadeva je na tak način tudi nekako zaključena. Glede preiskanosti kaznivih dejanj, kot druga točka, ki ni bila zastavljena v prvotnem vprašanju, moram reči, da bi bilo zelo korektno, če bi govorili o tem, da se je prvič javno obravnavalo poročilo o delu policije. V preteklih obdobjih tega poročila nikoli ni obravnavala niti vlada, ampak je ostalo zaprto za zidovi ministrstva za notranje zadeve. Če pa gremo gledat ta poročila za nazaj, lahko ugotovimo nekaj dejstev: poročilo je popolnoma nepregledno za leto 2004, za 2003 in za nazaj, ne da se razbrati kupa dejstev, ki so v poročilih napisana. In še nekaj, v letu 2005 se je zaustavil drastičen upad raziskanosti. Res je, da je raziskanost za 0,5% nižja, to je dejstvo, vendar se je ustalil oziroma zajezil drastičen upad nekaj odstotnega upada, ki se je beležil v prehodnih letih. Seveda so bila poročila sistematsko narejena v preteklem obdobju tako, da je bilo to zelo, zelo težko razbrati iz dokumentov in potem tudi o njih nihče ni razpravljal ali se ni mogel niti dokopati do teh odstotkov. Če se ustavimo pri zadnji točki, ki mi je bila postavljena kot ustno vprašanje, ki sem ga prejel vnaprej, moram povedati, da se je ministrstvo za notranje zadeve srečalo z nekaterimi odprtimi vprašanji in težavami, ki so nas pestile. Ena teh težav so odškodninski zahtevki zaradi uporabe prisilnih sredstev. Zaradi tega je ministrstvo za notranje zadeve želelo ugotoviti, kako bi lahko bolj učinkovito delovalo na tem področju. Skupaj z ekonomsko fakulteto, pravno fakulteto, fakulteto za upravo in fakulteto za policijske varnostne vede smo tako pripravili ciljni raziskovalni projekt, ki bi naj deloval kot pilotni projekt. Če bi namreč iz tega projekta dobili ven primerne rezultate, bi lahko tudi ostala državna uprava koristila rezultate tega ciljnega raziskovalnega projekta za namene zmanjševanja odškodninskih zahtevkov za različna področja. Pač, v ministrstvu za notranje zadeve so se zaznali nekateri problemi, ki sem jih prej navedel. Izsledki ankete, ki so se pojavili v javnosti, sem z njimi osebno seznanjen toliko kot vi. Ministrstvo je naročilo projekt, ga je dalo v delo in če jaz vzamem kot nekoga, ki vodi to ministrstvo, v tem trenutku še nisem seznanjen z nobenimi izsledki te ankete, nimam nobenih rezultatov in zato jih seveda zelo, zelo težko tudi komentiram. Projekt bo predvidoma zaključen v pričetku naslednjega leta. Ko bomo seveda dobili poročilo tega projekta, bomo lahko videli, kakšno je seveda stanje in kaj lahko naredimo na vseh tistih področjih, ki jih bomo s tem projektom seveda imeli. Pri tem je seveda potrebno poudariti, da je treba pri analizi [[..]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala lepa. Kolega Potrč, želite dopolnitev odgovora?
Hvala lepa. Gospod minister, najprej nama dvema v pojasnilo. Moje vprašanje je točno takšno, kot sem ga pisno najavil, in tudi glavna utemeljitev, res pa je, da sem k temu navedel dvoje dejstev, ki smo jih skupaj z vami obravnavali v zadnjem času in ki so povezana, zelo pomembno povezana z delovanjem policije. Rad bi vas prepričal, da vprašanja nisem postavil, kot tudi prejšnjih trditev ne, na podlagi česarkoli drugega kot dejstev, ki smo jih skupaj ugotavljali, proučili in zapisnikov, ki jih imam in s katerimi razpolagam. Želel sem jih navesti samo zato, ker sem prepričan, da ni dobro, če jih lahkotno obravnavamo zgolj z željo, da so to majčkeni problemi, ki jih ni treba, da jih resno jemljemo. Enako priznam, da sem razočaran nad odgovorom na vaše zadnje, kot pravite, edino konkretno vprašanje zakaj. Gospod generalni direktor policije je javno izjavil, da je vse odgovore na postavljena vprašanja dobil, da je z njimi seznanjen resda preko elektronske pošte in ne še brez pisnih ocen in medsebojnih zvez, vendar je dobil odgovore in je z njimi seznanjen. Prosim, da mi pojasnite, ali to pomeni, da komunikacija med vama teče na ta način, da vi odgovorov nimate, da jih niste želel povedati, da jih imate in da v policiji niste sposobni že na podlagi odgovorov brez zaključka morda le pospešiti celotno aktivnost, da se brez potrebe ne bi v javnosti ustvarjali občutki slabih odnosov, ki prav gotovo vam, predvsem pa policiji in vsem nam prej škodujejo, kot če se z odgovori [[..]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala lepa. Ponovno, gospod minister.
Hvala za dopolnilno vprašanje, da bi lahko še razjasnil nekatere stvari, ki sem jih želel, pa zaradi vseh treh sklopov nisem uspel v prvem času. Ministrstvo je močno zainteresirano, da ugotovi, če so kakšne nepravilnosti znotraj policije. In zato uporabljamo vsa sredstva, ki jih imamo na razpolago, z vsemi vzvodi, ki jih imamo v različnih direktoratih, ki nam omogočajo zakonit nadzor in tudi usmerjanje dela policije; in tega se bomo posluževali tudi naprej. S tem namenom je tudi ta ciljni raziskovalni projekt bil zastavljen. Želimo ugotoviti določene stvari, kako jih izboljšati, in rezultati tega, če tako rečem, bodo pokazali tudi na nekatere odnose, ki so znotraj policije vzpostavljeni. Mi se želimo o tem pogovarjati, želimo tudi javno o tem govoriti. Vendar ne moremo govoriti samo o enem vprašanju ali dveh, ampak moramo govoriti o celovitosti projekta, projekt je celovit, potrebno je predstavljati metodologijo, zakaj so bila določena vprašanja postavljena. Iz stotih vprašanj potegniti dve vprašanji ven in iz njih delati zaključke je včasih lahko zelo težko in tudi relativno neodgovorno. Kolikor jaz vem, je direktor bil z delnimi rezultati teh seznanjen, ne na takšen način, kot so bili medijsko predstavljeni, ampak pod predstavitvijo projekta, v kateri fazi je, so bile predstavljene tudi nekatere ocene, ki so se vrstile od ena do pet, in ne v procentih. Če je stanje takšno, kot so ga mediji predstavili, potem bo treba drastično ukrepati in videti, kaj je narobe. Če pa stanje ni takšno, bomo pa seveda ukrepali tako, da bomo izboljšali stanje. Jaz osebno sem zelo močno zainteresiran, da je stanje v policiji dobro, ker samo na takšen način lahko potem učinkovito in dobro izvajamo vse naloge, ki jih ima tako ministrstvo kot tudi policija pred seboj. In seveda, da izvajamo prvotno nalogo in glavno nalogo, ki jo policija ima, to je zagotavljanje varnosti državljanov. Jaz ne bežim pred nobeno javno razpravo o tem in tudi ko bosta raziskava in projekt končana, ju bomo tudi javno predstavili z vso metodologijo in z vsemi odprtimi vprašanji, ki se nam bodo pri tem porajala, in hkrati bomo začeli, če bo to potrebno, izvajati določene ukrepe, da stanje izboljšamo. Glede pospešitve samega projekta vam pa lahko zelo načelno rečem, da je zelo težko projekt, ki se vodi leto in več, skoraj dve leti, praktično spreminjati in mu določati nek drugi tempo, tukaj je veliko izvajalcev, potrebna je cela analitska služba in [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]dodaten denar in dodatna sredstva, kar pa seveda ne moremo hipno narediti, tudi čas do poteka projekta je zelo kratek in sedaj so ravno v fazi, ko proučujejo vse te vprašalnike [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Naslednji bo postavil vprašanje kolega poslanec Ziherl, in sicer dvema ministroma, ministru za okolje in prostor ter ministru za gospodarstvo. Prosim lepo.
Hvala, gospod predsedujoči. Gospodje ministri, kolegice in kolegi. V času dopustov smo v časopisih zasledili poročilo o poplavi manj kvalitetnih izdelkov iz vzhodnoevropskih držav, novink v Evropski uniji, ki pa nosijo zahodnoevropske oznake matičnih firm. Kupci so prevarani, saj kupujejo le embalažo in zveneče ime z okrnjeno vsebino. Zlasti je bil izpostavljen primer pralnega praška, ki izdelan na Češkem, vsebuje 15% do 30% fosfatov ter samo do 10% aktivne substance. Pralni prašek matične firme iz Nemčije pa ima do trikrat več aktivne substance ter je brez fosfatov. Analizo so opravili na Vseučiliščvu v Zagrebu, povzeli pa so jo tudi naši mediji. Baje tudi naš proizvajalec pralnih praškov uporablja v proizvodnji nek cenejši vzhodnoevropski recept. Zavod za varstvo potrošnikov se ni odzval, ker baje nima denarja za drage analize, čeprav bi lahko uporabil izsledke zagrebškega laboratorija, ki ima status laboratorija z dobro prakso. Navedene so bile še podobne ugotovitve za lešnikov namaz italijanskega proizvajalca, ki daje na trg še osiromašeni izdelek iz Poljske. Poleg obeh omenjenih so bili še omenjeni kozmetični preparati, margarine ter še nekateri drugi izdelki široke potrošnje. Na izdelkih ni bilo možno razbrati porekla blaga, kar bi bila lahko dobra informacija za potrošnika. Poreklo blaga pa je pomemben podatek za carino, torej bi bil lahko tudi na razpolago za informiranje zainteresiranih potrošnikov oziroma kupcev. Na podlagi navedenega postavljam vprašanja. Ali bodo izvedeni kakšni ukrepi v zvezi s pralnimi praški, ki vsebujejo za vode neprijazne fosfate? Kako bomo zaščitili potrošnike, da ne bodo kupovali le imena in embalaže, ampak tudi kakovostno vsebino? Kako bo izboljšano delo Zavoda za varstvo potrošnikov, da bi preprečili škodljive vplive na okolje, ter zagotovili pravico potrošnikov do kakovostne izbire blaga? Hvala lepa.
Hvala za vprašanje. Prvi bo odgovarjal minister Vizjak, potem pa minister Podobnik. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani poslanec, za vprašanje. V primeru, ki ga navajate, gre za vprašanje tržnega nadzora pri prostem pretoku blaga in storitev. Bolj natančno gre za dve vprašanji. Prvo je, ali izdelki, ki se pojavljajo na policah, ustrezajo zahtevam veljavnih predpisov, drugo pa je, ali so ti ustrezno označeni. Oba vidika sta pri izdelkih, katere navajate v svojem vprašanju, urejena v posameznih predpisih, ki večinoma so povzemanje direktiv. Sestavo in označevanje detergentov ureja evropska uredba 648/2004 EC, ki jo izvaja tudi vlada Republike Slovenije. V delu zakonodaje, ki ni urejena s pravom skupnosti, pa država članica uvede svoja določila. V zvezi z uporabo fosfatov in njihovimi vplivi na okolje trenutno v Evropski skupnosti že poteka celovita ocena tveganja, ki jo izvaja evropska komisija na podlagi evropske uredbe, ki ureja promet z detergenti. Glede na rezultate te ocene bo tudi uporaba fosfatov urejena s skupno evropsko zakonodajo. Vse navedeno, kar sem povedal, ne sodi v pristojnost ministrstva za gospodarstvo, sodi pa zaščita potrošniških interesov preko ustreznega informiranja potrošnikov; pa vam lahko odgovorim, da to ministrstvo za gospodarstvo zagotavlja preko Urada za varstvo potrošnikov. Vlada je 2003. naredila razpis za izvajanje javne službe obveščanja. Mi smo pravzaprav sredstva kar krepko povečali Uradu za varstvo potrošnikov, predvsem za izvajanje javne službe primerjalnih ocen blaga in storitev. V ta namen se izdaja tudi posebna revija Vip in v reviji Vip se med drugim objavljajo tudi rezultati primerjalnih ocenjevanj blaga. V januarski številki je bil objavljen test univerzalnih pralnih praškov, med merili za kakovost je bila tudi ocena varovanja okolja. Poleg tega pa imamo celo kopico nekih sofinanciranj, raznih publikacij, tako da kar se tega tiče, seveda je obveščenost potrošnikov preko teh ukrepov. Pa še kolega Podobnik.
Hvala lepa, hvala kolegu mag. Vizjaku, da mi je še nekaj časa pustil. Omenil je uredbo, ki velja v Republiki Sloveniji. Kot zanimivost, pristojni organ za izvajanje le-te je pa ministrstvo, ki je pristojno za kemikalije, to se pravi zdravje. Pa ne glede na to, je že kolega Vizjak nekaj odgovoril. Imamo še drugo uredbo. To pa je uredba, ki govori o predpisih minimalnih pogojev, ki jim morajo zadostiti detergenti za dajanje na trg v Evropski uniji; za ozaveščanje potrošnikov o okolju bolj prijaznih proizvodih pa je Evropska unija vzpostavila sistem podeljevanja znaka EU za okolje. Slovenija je ta sistem v naš pravni red sprejela avtomatično z dnem, ko smo vstopili v Evropsko unijo, in ker imajo detergenti velik vpliv na okolje, smo tudi postavili merila za podeljevanje tega znaka za več vrst detergentov. Do danes, gre za prostovoljni sistem, je agencija za okolje podelila dva taka znaka dvema proizvajalcema papirja. Do danes se nobeden od slovenskih proizvajalcev detergentov še ni odločil za to pot, jih pa pozivamo, da to storijo. Sedaj pa še nekaj okoljskih informacij glede osebnosti detergentov in fosfatov v Sloveniji. V okviru monitoringa kakovosti voda spremljamo osebnost detergentov v rekah, v podzemnih vodah pa tega parametra ne spremljamo, ker, hvala bogu, ni problematičen. Vsebnost detergentov je povišana v Ščavnici, Lendavi, Logaščici, Paki in v Korenu v Novi Gorici. To so tiste reke, ki so močno obremenjene z neprečiščenimi komunalnimi odpadnimi vodami. To potrjujejo tudi drugi parametri, če omenim kemijsko potrebo po kisiku ali pa biokemijsko potrebo po kisiku ali pa tudi osebnost amonia in nitrita. Med vsebnostjo detergentov in ortofosfata pa ni direktne korelacije, kajti fosfati onesnažujejo vode tudi iz drugih virov, če omenim farmacevtsko oziroma prehrambeno industrijo ali pa farme prašičev, pa tudi pivovarne. In ena od konkretnih preventivnih oblik, na katero lahko tukaj opozorim, pa je ta, da bomo delno ta problem rešili tudi s tem, da bomo prav ob rekah, ki sem jih prej omenil, v naslednji finančni perspektivi, uspešno izgradili čistilne naprave; še posebej bi omenil čistilno napravo v Novi Gorici, kajti to mesto je še nima. In še podatek glede vsebnosti fosfatov v nekaterih drugih rekah. Povišana je tudi Savi, [[...]] [[nerazumljivo.]] [[...]]od Hrastnika, Kamniški Bistrici, Pivki, Sotli in Riži. Povišana vsebnost fosfatov pa je zaskrbljujoča predvsem v spodnjem delu Save, ker zaradi gradnje akumulacij lahko pričakujemo, da se bodo tukaj pojavili problemi, povišana osebnost fosforjevih spojin je še posebej v času nizkih pritokov in visokih temperatur v poletnih mesecih, bi lahko povzročila prekomerni razvoj alg, to bi se pokazalo s cvetenjem vode. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Ziherl, dopolnitev odgovora.
Hvala za izčrpna odgovora obeh ministrov, čeprav bi morda sam kot potrošnik še vedno rad videl na zelo vidno in jasno napisano na tisti znameniti italijanski lešnikovi kremi, da je bila narejena na Poljskem, ker bi jo potem z malo več dvoma kupil in bi morda začel iskati originalno. Tudi ne bom zlorabljal poslovnika in [[...]] [[Nerazumljivo.]] in se zahvaljujem obema ministroma za odgovore.
Hvala lepa. No, med tem časom so se nam na tribuni pridružile obiskovalke in obiskovalci, ki jih prisrčno pozdravljam, dobrodošli v slovenskem parlamentu. Mi smo pri poslanskih vprašanjih, ki jih tradicionalno poslanke in poslanci enkrat mesečno postavljajo članom vlade. Na vrsti je kolega Milan Petek, ki bo postavil vprašanje ministru za kulturo. Prosim lepo.
Hvala, podpredsednik. Spoštovani gospod minister, pred časom, spomnite se, sem vas spraševal o tem, kdaj bo prišlo na vrsto financiranje lutkovnega gledališča v Mariboru. Takrat ste mi dogovorili, da je prioriteta predsedovanje Evropski uniji in da vas pač lutkovno v tistem trenutku ne zanima. Kasneje ste v dopolnilnem odgovoru nekoliko popravili ta odgovor in povedali, da si boste skušali pridobiti skupaj z mestom evropska sredstva, torej preko sklada Evropske unije. Vendar po dogodku, ki sem ga sam doživel na seji mestnega sveta v Mariboru, dvomim, da ste bili takrat iskreni oziroma mislim, da ste zavajali, da ne uporabim besede - tudi morda zlagali. Kaj je k temu me navedlo? Torej, gospod svetnik mestne občine Maribor, dr. Križman, je na 40. seji mestnega sveta mestne občine Maribora dejal, citiram njegovo izjavo: "Torej vse te spremembe, ki se dogajajo, velja isto za lutkovno gledališče, bom jaz napovedal danes tukaj, meni je minister jasno povedal, gospodu Soviču denarja za lutkovno gledališče ne bomo dali tako dolgo, dokler je gospod Sovič župan." Kasneje citira nekaj drugega, nadaljujem pri lutkovnem: "Pri lutkovnem sem pa izrazito kritičen, izrazito kritično in ker je to namenska poteza te vlade, predvsem SDS-ja, in to proti, ne toliko proti Mariboru, ampak proti županu Soviču in to vam moram odkrito danes povedati in to bom še tudi javno objavil; take zadeve, da se reče, "to bomo pa prišparali za našega bodočega župana," to je škandal, ampak pustimo te zadeve, gremo k samemu odloku. To je citat besed dr. Križmana. Meni se seveda iz teh besed, gospod minister, ustvarja vtis, da ste predvsem vi s svojimi odgovori in s svojimi ravnanji spolitizirali takšno plemenito stvar, kot je financiranje lutkovnega gledališča. Meni se zdi, da ste s tem pokazali, da vam ni mar za razvoj Maribora, da vam ni mar za odnos do otrok in staršev, ki čakajo to gledališče, in da ste Maribor razdelili na naše, tisti, ki smo danes pravzaprav v poziciji, da imamo, pogojno rečeno, oblast v Mariboru; in na druge, tisti drugi, ki menda prihajajo po oblast v Maribor. Zato vas, gospod minister, sprašujem, kaj je torej za to vašo obljubo in temi vašimi zagotovili in kako komentirate te besede dr. Križmana, ali menite, da ni govoril resnice, ali je pa ta vaša izjava njemu dejansko bila podlaga za njegovo trditev. Upam, da boste v tem odgovoru iskreni.
Hvala lepa. Minister, dr. Simoniti, prosim.
Hvala lepa. Hvala za vprašanje. Vprašanje, ki je bilo naslovljeno na mene, se glasi takole: "Sprašujem vas, kako potekajo prizadevanja za pridobitev dodatnih virov financiranja za izgradnjo lutkovnega gledališča Maribor oziroma sredstev iz evropskih skladov, s pomočjo katerih naj bi ministrstvo zaprlo finančno konstrukcijo projekta, kar je tudi pogoj za sofinanciranje investicij po zakonu o kulturnem tolarju?" To je vprašanje, ki ga je poslanec uradno naslovil. Sedaj pa, da bi malo odgovoril na tisto prej, kar je govoril, kar mi niti ni treba odgovoriti, ampak vendarle bom, ker so bile hude obtožbe in besede torej povsem neprimerne. Govorili ste, da naj bi zavajal ali celo lagal, to je stvar politične kulture, da Soviču ne bomo dali, ker je on z druge opcije in da je to škandal ter da ne morem razumeti plemenite stvari in da mi ni mar za otroke v Mariboru. To je seveda neprimerno govorjenje in gospod Križman naj to dokaže, če lahko. Drugič. V zvezi s tem bi vam odgovoril tole. Ustanovitelj in lastnik lutkovnega gledališča Maribor je mestna občina Maribor, ki je s tem tudi zadolžena, da zagotovi prostore za njegovo delovanje. Za zaprtje finančne konstrukcije, za gradnjo novega lutkovnega gledališča, kjer so sredstva iz kulturnega tolarja le del potrebnih sredstev, mora poskrbeti občina in je vprašanje potrebno nasloviti seveda na občino. Občinska javna kulturna infrastruktura se vključuje v sklop financiranja regionalnih razvojnih programov, ki so ena od prioritet financiranja v sklopu regionalnega strukturnega sklada, zato menimo, da se projekt prenove lutkovnega gledališča vpne v pripravo regionalnega razvojnega programa Podravja, ki se bo v veliki meri sofinanciral iz regionalnega strukturnega sklada Evropske unije. Tudi za to mora poskrbeti občina. Poleg tega bi rad povedal še to, da bi bili do občine Maribor mačehovski, se mi zdi, da je to zelo neprimerna ugotovitev, kajti v Mariboru je bilo doslej praktično zelo veliko storjenega in je iz kulturnega tolarja ostalo le lutkovno gledališče Maribor tisto gledališče, ki je še ostalo nerealizirano. Vse ostale stvari so bile realizirane. Ob tem bi rad povedal, da je recimo Ljubljana v pol stoletja bila deležna manj investicij in vlaganj v tiste objekte kulturne infrastrukture, ki so že bili, kot so Prirodoslovni muzej, SNG Drama in Opera, balet pa Moderna galerija, skratka, nekje se je mesto Ljubljana v popolnosti zanemarjalo. Druga stvar je pa tudi ta, da je mestna občina Maribor forsirala izgradnjo lutkovnega gledališča v tem trenutku, čeprav je bila ta obveza že iz leta 1998 do 2003 leta, ko je bilo to v programu, pa vendar ste to vedeli, pa ste vključili v program, čeprav je bila prioriteta, da se iz prve tranše najprej uresničijo vse stvari, ste forsirali namesto lutkovnega gledališča seveda mariborski grad in obnovo mariborskega gradu, za potrebe pokrajinskega muzeja, za kar je ministrstvo seveda pokazalo voljo. Poleg tega bi rekel, da je v zadnjem letu tudi z voljo in željo ministra prišlo tudi do obnove SNG Opera v Mariboru, kjer smo onemogočili tisto nemarnost, ki je obstajala 10 let, to je, da je bila slaba akustika.
Hvala lepa. Kolega Petek želi dopolnitev odgovora? Prosim.
Minister, seveda nimam časa polemizirati z vami o vsem tem, kar ste vi izrekli. Jaz sem vas seveda spraševal o lutkovnem gledališču, za katerega ne morete negirati, da je umeščeno v kulturni tolar, torej v zakon, ki ga vi kot minister ne morete spreminjati in ste dolžni realizirati to obvezo iz kulturnega tolarja, ne glede na to, kaj vi mislite, kaj je Maribor dobil, česa Ljubljana ni dobila. Ne gre za ta antagonizem med dvema mestoma. Gre za vašo obvezo kot ministra, da ste dolžni zagotoviti sredstva o planirani investiciji. Pravzaprav pa ste mi sami potrdili moje vprašanje ali pa pričakovan odgovor. Ne zagovarjate torej tega projekta, če prav razumem, Mariborčanom ne zagotavljate, da bo država sofinancirala po zakonu o kulturnem tolarju ta projekt, umeščate ga v regionalne razvojne programe, kamor nesporno tudi sodi, vendar seveda ima to pozicijo šele, ko bo regionalni razvojni program sprejet. Kar se pa tiče dr. Križmana. Dr. Križman je ugleden meščan Maribora, bivši rektor univerze, bivši župan Maribora, sedaj mestni svetnik, sedaj tudi član državnega sveta. Izjave, ki jih tako eminentna oseba da, bi vas vsaj morale zaskrbeti. Vi ste ga pač povprašali oziroma o njegovih trditvah dvomite. Takšne smo mi slišali. In zaradi sem pričakoval, ali lahko zagotovite, da tega niste izjavili. Če mi tega ne morete zagotoviti, smatram, da je le bilo izrečeno nekaj podobnega ali pa nekaj slišanega.
Hvala. Gospod minister.
Hvala lepa. Da ste me spraševali o lutkovnem gledališču, je res. Samo ste v svojem uvodu navrgli celo vrsto drugih stvari, ki se na lutkovno gledališče ne nanaša. Govorili ste o županu Soviču, o zavajanju, laganju in podobnih stvareh. Če je on ugleden meščan, jaz ne dvomim, da je ugleden meščan, samo mislim, da je tudi en minister, težko rečem zdaj, da bi sam sebe hvalil, ampak mislim, da toliko spoštovanja čutite kot jaz do vas. Upam, da smo ugledni državljani in meščani. In na univerzi sem bil morda ravno toliko let kot on. Dolžni smo realizirati po kulturnem tolarju. Gotovo, saj je obligacija kulturni tolar. Zakon ste sprejeli vi v parlamentu leta 1998 in 2002 ali 2003. Saj to ni problem, problem je to, da je iz prve tranše kulturnega tolarja še ni bilo vse realizirano. Zdaj vas pa jaz sprašujem, nikoli ni bilo dovolj denarja za kulturni tolar izglasovano, niti dano. Cela vrsta projektov iz prve tranše za uresničitev kulturnega tolarja in druge tranše, je še vedno v procesu in seveda se je potrebno za določene stvari odločiti, kako in kaj in treba je tako odločitev sprejeti.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod poslanec Kumer, ki naj bi postavil vprašanje odsotnemu ministru za finance. Boste to kljub vsemu storili? Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Vprašanje bom postavil zaradi tega, da bo imel minister mesec dni časa pripraviti se na odgovor, da ne bo tu problema. Res je, ukrepi racionalizacije porabe javnega davkoplačevalskega denarja, kot je napovedala vlada v lanskem letu, so že vidni. Toda nekateri učinki so povsem nasprotni od tistega, kar je napovedovala. Naj spomnim, kaj je rekel eden od ministrov v lanskem letu [[citiram]] : "Z varčevanjem mislimo resno. Zato znižujemo plače funkcionarjem, da s tem pokažemo odgovoren odnos do proračuna in davkoplačevalskega denarja. Zato funkcije, ki jih opravljamo, delamo v javno korist in ne za svojo osebno korist." [[Konec citata.]] No, in tu se za trenutek ustavimo, kajti več kot očitno je, da so si nekateri izbrani funkcionarji, ki so izkazali svojo politično kompatibilnost z vladno politiko, v zadnjem letu mošnjičke izdatno odebelili. Ob ne tako nizki državni funkcionarski plači in dodatku za prizadevnost [[beri: politično zvestobo]] ti vsak mesec kani v mošnjiček še nekaj tisoč evrov za članstvo v nadzornih svetih gospodarskih družb na račun funkcije, ki jo opravljaš v državni upravi. Torej gre za ilustrativen dokaz, da trenutna oblastna nomenklatura funkcije opravlja v prvi vrsti za osebno in ne javno korist, tako kot je zagotavljal minister Virant v lanskem letu. In še nekaj, državni nadzorniki so imenovani tudi prek KAD in SOD, kjer je nekaj sto dobro plačanih nadzornih funkcij rezerviranih za strankarske aparatčike vladne koalicije. S tem je neposredno podkrepljen in zagotovljen vpliv aktualne politike na gospodarstvo. Torej, aktualna izvršna oblast se je odločila, da vzdržuje in neguje klientelizem na višji ravni ali pa na višji stopnji, kot je to veljalo za preteklo obdobje. Vedno bolj očitno je, da se je klientelizem znašel na plačilni listi države, kar pomeni, da ga tudi materialno podpiramo, namesto da bi ga odpravljali. Zato ministra Bajuka sprašujem: Koliko in kateri funkcionarji, državni sekretarji in visoki državni uradniki, ki jih je vladna kadrovska komisija imenovala za predstavnike državnega kapitala v nadzorne svete gospodarskih družb, bank in zavarovalnic, prejemajo mesečno več kot tisoč evrov iz naslova članstva v teh nadzornih svetih ob redni mesečni plači in nagradi za uspešnost, za funkcijo, ki jo opravljajo? Kaj bo vlada storila, da tudi na tem področju osvojimo nekatere evropske standarde, ki veljajo? In ne nazadnje: Kaj pomeni takšno stanje glede na rušenje razmerij med samimi visokimi državnimi uradniki in funkcionarji glede na plačni sistem, ki ga uvaja minister Virant?
Hvala lepa. Mag. Sajovic bo postavil vprašanje ministru za promet. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik za besedo. Spoštovani gospod minister! Moje vprašanje se nanaša na javni potniški promet. Mislim, da imamo z njim v Sloveniji kar nekaj težav, predvsem pa so z njim prizadete kategorije, ki se drugih načinov prevoza težko privoščijo. To so pa predvsem dijaki, študentje in pa starejše osebe. Dejstvo je, da se nam ta problematika v Sloveniji poslabšuje. Ta negativni trend je pogojen z večjim številom avtomobilov, s spreminjanjem sistema vrednot ter z odsotnostjo ustrezne prometne politike. Povzroča pa številne socialne, ekološke in pa tudi težave s parkirišči. Nedavno sprejeta resolucija o prometni politiki Republike Slovenije predvideva sprejetje posebnega zakona, ki bo opredelil uvedbo usklajenega voznega reda, enotnega tarifnega sistema ter enotnega informacijskega sistema za vse nosilce javnih prevoznih storitev. Cilj tega je na koncu uvedba enotne vozovnice ter s tem poenostavitev uporabe javnega prevoza z vidika nakupa vozovnice z ustreznim financiranjem, pa tudi cenovno dostopno storitev javnega potniškega prevoza vsem prebivalcem Slovenije. Zato vas v zvezi s to problematiko kot ministra sprašujem: Kako namerava ministrstvo za promet na kratek rok stimulirati uporabo javnega prevoznega avtomobilskega prevoza in pa kako se to sklada z resolucijo o prometni politiki, ki ima konec koncev za cilj tudi uvedbo enotne vozovnice? Če rečem, da je ohlapnost te prometne politike, ali ta politika naprej določa kakšne posebne konkretne projekte in pa roke, v katerih bi izvedli te načrtovane projekte? Ali mogoče razmišljate, to ni v vprašanju, predlagati poseben zakon o javnem potniškem prometu, ki bi celovito uredil pričujočo problematiko? In pa mogoče še korak naprej v pozitivni smeri rešitve tega problema. Ali je še vedno aktualna posebna agencija za javni potniški promet, ki bi združila lahko na enem mestu tudi številne vire financiranja? Cilj pa bi moral biti, da tistim najbolj ranljivim delom, ki potrebuje potniški promet, to so otroci, dijaki, študentje in pa starejše osebe, zagotovimo čim bolj pravočasen, čim bolj enostaven in pa čimbolj cenen potniški promet. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister mag. Božič, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Hvala za vprašanje. Pred začetkom letošnjega prometnega leta je ministrstvo za promet vložilo izjemno veliko napora za uskladitev avtobusnih in železniških voznih redov, kar pomeni za potnike boljšo usklajenost ponudbe javnih prevoznih storitev in krajše potovalne čase. Prav tako smo začeli intenzivneje sodelovati z lokalnimi skupnostmi pri zagotavljanju boljše povezanosti linijskega avtobusnega prometa z mestnim prometom in na ta način ponudili potnikom boljše avtobusne povezave. Vzporedno s pripravo zakona o prevozih v cestnem prometu, ki bo neposredna pravna podlaga za uvedbo enotne vozovnice, smo v ministrstvu začeli s pripravo projekta integrirani sistem elektronske enotne vozovnice in sistem obveščanja potnikov v javnem potniškem prometu v Sloveniji, ki je namenjen ustvarjanju nujnih pogojev za izvajanje nalog zagotavljanja trajnostne mobilnosti. V okviru tega projekta želimo vzpostaviti enotni tarifni sistem, enotno vozovnico, enotni način informiranja potnikov ter enotni način upravljanja s sistemom javnega potniškega prevoza v Sloveniji. Vizija je usmerjena k uvedbi celovitega sistema javnega potniškega prometa, ki bo temeljil na učinkoviti povezanosti posameznih podsistemov. Projekt, ki je izredno kompleksen in ga po težavnosti lahko primerjamo z uvedbo elektronskega cestninskega sistema, bomo začeli izvajati v letu 2007 ter končali predvidoma v letu 2010. Seveda pa se bomo tudi s kratkoročnimi ukrepi trudili zagotavljati boljšo dostopnost v do javnega potniškega prevoza. Med te ukrepe sodi nadalje usklajevanje voznorednih sistemov, uvajanje kombiniranih vozovnic med avtobusnimi in železniškimi prevozniki, boljše informiranje potnikov o storitvah javnega potniškega prometa in pa njegova večja atraktivizacija. Podal bi še ta odgovor, da ne mislimo ustanavljati nove agencije, ki pomeni ustvarjanje novega birokratskega aparata, ampak smo v sklopu ministrstva za promet organizirali direktorat za promet, ki vodi vse te aktivnosti, vezane na pripravo zakonodaje in pa tudi vse konkretne aktivnosti, nekaj pa jih upravlja tudi direkcija Republike Slovenije za ceste. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Sajovic, dopolnilni odgovor.
Hvala lepa, gospod minister za vaš izčrpen in pa hiter odgovor. Upam, da ga bodo naši gledalci in pa gledalke razumeli. Da pa bi bila ta zadeva še bolj plastična in pa v smislu, da pridemo do neke rešitve, vam povem primer z Gorenjske, kjer so dijaki ostali brez avtobusne skupne vozovnice, kajti žal se nosilci javnega potniškega prometa zaradi ekonomskih razlogov tudi po sprejetju omenjene resolucije obnašajo predvsem podjetniško in pa racionalno, ker se pri svojih poslovnih potezah ne ozirajo na te naše visokoleteče politične cilje. Navedem lahko zadnji primer, ko sta z letošnjim 1. septembrom podjetji Integral Tržič in pa Alpetour Kranj ukinili skupno avtobusno vozovnico, ki je do sedaj vzorno delovala več kot 5 let. S tem so pa najbolj prizadeti dijaki in študentje, ki morajo ponovno, to se pravi na mrazu, vetru in pa dežju čakati, kdaj bo prišel naslednji avtobus za njihovo vas, kljub temu da jim je pa avtobus nekega drugega podjetja in pa neke druge barve odpeljal že pred nosom in jim je tako vsaj za kakšne pol ure odložil njihovo težko pričakovano in pa zasluženo kosilo. Zato vas sprašujem: Kaj lahko stori ministrstvo za promet v primeru ukinitve skupne vozovnice podjetij Integral Tržič in Alpetur Kranj na linijah med Tržičem, Kranjem in Ljubljano, da bi bili predvsem dijaki in študentje deležni enakih storitev, kot so jih bili v zadnjih petih letih? Ali imate mogoče kakšne pobude, ideje in pa konkretne rešitve, kaj lahko v prid rešitve tega problema storimo mi v lokalnih skupnostih, ki jih ta problem zadeva? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Božič, prosim.
Hvala lepa za dodatno vprašanje. Najprej bi želel odgovoriti na zadnji del vprašanja. Seveda se mi trudimo, da bi dejansko prišlo do sinergije med prevozniki in pa predvsem v kombinaciji tudi z železniškim prometom, če govorimo o avtobusnem potniškem prometu. Imamo in imeli smo že več pogovorov na to temo, imamo posebno delavno skupino, medresorsko skupino, ki obravnava ta vprašanja in to področje, te probleme. V nadaljevanju skozi tudi ustrezno pravno podlago želimo regulatorno urediti to področje. Tisto, kar se pa da na hitrico narediti je pa predvsem to, da dajemo pobude preko direkcije in pa vplivamo na tisti del, kjer so sklenjene pogodbe za opravljanje te službe, kjer so tako zvane subvencije, ki jih je bivši minister dr. Marko Pavliha podpisal takrat v tistem času kot stimulacijo, da se ti prevozi tudi opravljajo. Verjamem, da je potnikom, študentom, dijakom težko stati na mrazu, da so tudi včasih slabi pogoji, da niso neposredne povezave, pa vendar mislim, da je v nadaljevanju skozi tisto, kar sem že v prvem delu vprašanja, ki sem ga dobil, tudi odgovoril, skozi te ukrepe možno izboljšati to situacijo. Seveda ta situacija zagotovo ne bo idealna, je pa res, da je to projekt, ki ga je potrebno skozi daljše obdobje strpno in pa predvsem v sinergiji s prevozniki in pa tudi tistimi, ki so vezani na pogodbo na državo, tako ali drugače usklajevati in pripeljati do tega, da bodo dejansko potniki imeli prave linije, da bodo imeli tudi termine, ki bodo njim najbolj ustrezni in da se bo tudi v nadaljevanju čim več vlagalo v javni potniški promet, tako železniški kot avtobusni. V tej smeri pripravljamo kar niz aktivnosti.
Hvala lepa. Na vrsti je kolegica Barbar Žgajner Tavš, ki bo postavila vprašanje dvema ministroma, in sicer ministru za delo, družino in socialne zadeve ter ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Ob nedavnem obisku vlade v osrednji slovenski regiji je premier Janez Janša obetavno napovedal drugi krog vladnih obiskov po Sloveniji v prihodnjem letu, kjer bomo, vsaj tako je bilo razbrati iz njegovih besed, lahko videli in evalvirali realizacijo stvari, na katere je bila vlada opozorjena v prvem krogu svojih obiskov po celi Sloveniji. Konkretno v Ljubljani je bilo izpostavljeno tudi vprašanje v povezavi s stanovanjsko problematiko. Dejstvo je, da tega, pa bom rekla, perečega problema ne gre pripisati zgolj in samo odgovornosti lokalnih skupnosti oziroma mestnih oblasti, ampak v prvi vrsti vladi, ki se je že v koalicijski pogodbi zavezala, pa mi dovolite, bom citirala: "Koalicija bo vodila pronatalno usmerjeno družinsko politiko z izboljšanjem možnosti za usklajevanje poklicnega in družinskega življenja ter družinam naklonjeno davčno in stanovanjsko politiko." - konec citata. Od vsega tega je po dveh letih zelo malo, če sploh kaj, realiziranega. Vlada v koalicijski pogodbi nadalje obljublja celovito medresorsko usklajeno družinsko politiko, kjer bo proučila možnosti zlasti za zagotovitev ukrepov, ki zagotavljajo pogoje za ustvarjanje in razvoj mladih družin, zaposlitev, stanovanja in nenazadnje tudi izvedbe projekta prvo stanovanje, namenjeno mladim parom, katerega cilj naj bi bil zagotoviti cenovno dostopno prvo stanovanje za mlade pare oziroma mlade družine. Navedla sem zgolj nekaj ukrepov, ki so povezani zgolj s stanovanjsko politiko. Glede na to, da se je vlada zavzela, da bo pozitivno stanovanjsko politiko reševala celovito, omenila sem že z medresorskim usklajevanjem, je pravzaprav moje vprašanje namenjeno obema pristojnima ministroma. Sprašujem konkretno: Kaj je vlada v dveh letih storila na področju stanovanjske problematike? Dovolite mi zgolj en primer. Mlada družina za rešitev stanovanjskega problema, najsi bo nakup stanovanja v Ljubljani ali hiše nekje zunaj Ljubljane, plača približno 30 milijonov slovenskih tolarjev. Malo kdo zmore tak znesek. Zato ponavadi mlade družine najamejo kredit, 30 milijonov za dobo 30 let. V tem obdobju ta ista družina preplača kredit za ceno še enega stanovanja, skoraj še enega stanovanja. Sprašujem oziroma prepričana sem, da to vsekakor ni odraz pozitivne, mladim naklonjene, stanovanjske politike. Konkretno sprašujem oba ministra: Na kakšen način nameravata oba pristojna ministra oziroma vlada v sklopu vladne strategije mladim zagotoviti lažji dostop do stanovanja?
Hvala lepa. Najprej vabim k besedi mag. Drobniča, potem pa gospoda Podobnika. Prosim.
Hvala lepa, za vprašanje. Vlada se zaveda vprašanja večje rodnosti in zato je tudi pripravila že nekaj ukrepov na teh področjih, tudi na stanovanjskem se pripravljajo. Pa vendarle, kaj je bilo uveljavljeno? Glede usklajevanje poklicnega in družinskega življenja, je vlada predlagala v okviru Evropske unije predlog, da se umesti v direktivo o delovnem času, kar so evropske članice tudi podpre. To je tudi moj konkretni predlog na evropski ravni. Drugo. Odpravila je davek na dodatek za veliko družino, kar je bil tudi sprejeto v državnem zboru. Priznanje zaposlitve za polni delovni čas staršem, ki imajo štiri ali več otrok. To je bilo tudi sprejeto v državnem zboru - polovični delovni čas za dva otroka, stara do 6 let, tudi sprejeto v državnem zboru. Tudi za samozaposlene in kmete enak pogoj za uveljavljanje teh ukrepov. Vlada je sprejela in je bilo tudi sprejeto v državnem zboru, ravno tako priznavanje delovnega časa za otroke s prizadetostjo. Glede zaposlovanja se tudi šteje v to, da bi se lažje odločali za otroka, subvencije za tiste, ki nadomeščajo mater na porodniškem dopustu, in subvencije za mlajše, ki prvič sklepajo delovno razmerje, do 28. leta starosti. To je del ukrepov. Širši del ukrepov pripravljamo v strategiji za večjo rodnost, kjer bodo med drugimi tudi zdravstveno področje, šolsko področje in stanovanjsko področje. Za stanovanjsko področje v Sloveniji velja, ker je trg nepremičnin tog in je premalo ponudbe, to vpliva na visoke cene. Zato je treba to bistveno sprostiti, kar lahko pripomore k nižji ceni nepremičnin po celotni Sloveniji. Drugo vprašanje se nanaša na to, kaj lahko naredimo za posamezne družine. Treba je sprostiti pogoje za najem stanovanja, nižji odpovedni rok in zagotoviti večjo izrabo razpoložljivega stanovanjskega fonda. Stanovanjski fond praktično v Sloveniji pokriva potrebe, le kapacitete so nezasedene. Drugič, nacionalna stanovanjska varčevalna shema. O tem bo več spregovoril kolega, gospod Podobnik, in sicer, da to nacionalno stanovanjsko varčevalno shemo preoblikujemo v pomemben instrument družinske politike. Mlade družine bi pridobile možnost zelo poceni najemniškega stanovanja za določen čas, za prvo obdobje, potem pa vstopajo na trg. Potem pa še pospeševanje vlog za zazidljivost, ker ugotavljamo, da izhodiščna cena in problem pri zazidljivosti vpliva na visoke cene stanovanj in tudi na možnost gradnje, sicer pa tudi večjo možnost pridobitve ugodnih stanovanjskih kreditov. Zdaj bi pa prepustil besedo še kolegu, gospodu Podobniku.
Hvala vam, minister Drobnič. Besedo dajem ministru Podobniku. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka! Skozi tri segmente bom na kratko odgovoril, in sicer z vidika delovanja stanovanjskega sklada, z vidika okolja in prostora, to je resorja, ki ga vodim, in pa z vidika aktivne zemljiške politike. Trenutno javni stanovanjski sklad v okviru svojih razpisov, na katerih daje prednost mladim oziroma mladim družinam, ima v gradnji 877 stanovanj za prodajo na trgu, ki bodo šla prav v to smer. Prav tako pa ima sklad v pripravi še dodatnih 2.000 stanovanj, prav tako s področja tržne in neprofitne gradnje, kjer bo prav tako, upam, da čim prej pridobil pravnomočna gradbena dovoljenja in pričel z gradnjo. Drugo področje je področje delovanja ministrstva. Kot je že kolega Drobnič omenil, smo letos prenovili in nadgradili veljavni zakon o nacionalni stanovanjski varčevalni shemi in vanj dodali subvencije mladim družinam za prvo reševanje stanovanjskega vprašanja. Vsaka mlada družina, ki prvič rešuje svoje stanovanjsko vprašanje z nakupom stanovanja na trgu ali z gradnjo svoje lastne stanovanjske hiše, bo upravičena do nepovratne subvencije. Zakon tudi določa, kdaj in kdo je mlada družina z enim ali več otroki. Ta razpis je že v proračunu oziroma v pripravi in bo v letošnjem letu tudi prvič izveden. In še tretje področje, aktivna zemljiška politika. Gre za ceno stanovanj. Cene stanovanj v Sloveniji so, vemo, kakšne, previsoke, zato zelo intenzivno nadaljujemo s prenosom zemljišč v državni in javni lasti na stanovanjski sklad. V prvi rundi so nam uspele tri parcele v Ljubljani, Trnovsko predmestje, Bizovik, Dobrunje, prav tako pa smo začeli z dogovorom obljubljanskih občin, 30 občin v ljubljanski regiji, da bi skupaj z njimi našli ali tudi preko državnega lokacijskega načrta namenili ta območja za gradnjo stanovanj.
Hvala. Dopolnilno vprašanje poslanke Žgajner. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, jaz sem želela izpostaviti v tem delu zgolj in samo stanovanjsko problematiko, ker je bila izpostavljena tudi ob vašem obisku v osrednji slovenski regiji oziroma konkretno v Ljubljani. Omenili ste ugodne stanovanjske kredite. Želela bi, da konkretizirate to zadevo, kje so mladim družinam na voljo ti ugodni stanovanjski krediti. Omenili ste ne nazadnje spodbujanje rodnosti, kar je tudi cilj vaše vlade, pa mi dovolite, omenila bom še en konkreten primer, ki izhaja iz prakse na podlagi zakona, ki je popolnoma neživljenjski. Zakon o upravnih taksah sicer določa, da so mlade družine upravičene plačila določenih taks. Gre za gradbene takse. Za mlade družine pa se šteje družina z vsaj enim otrokom, v kateri nobeden od staršev ni star več kot 30 let oziroma 35 let, s pogojem, da še noben otrok ni šoloobvezen. Potemtakem družina s tremi otroki, pri čemer je mati stara 27 let, oče 31 in je eden od teh treh otrok že šoloobvezen, po tem zakonu nima možnosti do olajšave pri plačilu takse, pa čeprav gre, pa bom rekla, po vsej logiki, po letih gledano, za mlado družino, ki je bila ob rojstvo prvega otroka še posebej mlada in ki ima danes tri otroke. Takšni neživljenjski zakoni pač ne ustvarjajo vzdušja, ki bi bilo zelo naklonjeno mladim družinam z več otroki. In tukaj imam črno na belem, da se je minister za okolje in prostor s tovrstno problematiko že srečal. Edino kar je razbrati iz odgovora ministrstva, je pravzaprav zgolj in samo citiranje obstoječega zakona. Dlje od tega ni prišlo. Jaz dajem ne nazadnje tudi v okviru tega poslanskega vprašanja pobudo, da pa pride do spremembe, ki bo ne nazadnje prispevala več in omogočila mladim družinam z več otroki lažji dostop do stanovanja.
Hvala lepa. Minister Drobnič.
Skupaj z ministrstvom za finance bomo pripravili predlog, kako zagotoviti v Sloveniji takšno shemo kreditov, ki bodo na dolgi rok, vsaj 20 let, da bi bila pač ta anuiteta čim manjša in da bi si lahko privoščili stanovanje zlasti po pogojih, ko ni več visokih obresti. To je eno. Drugo je vprašanje glede taks. To je seveda zakon, ki je bil sprejet v nekem obdobju, jaz ne bom navajal. Sedaj v tem trenutku pripravljamo strategijo za večjo rodnost in pregledujemo vse te dokumente, tiste, ki govorijo v nasprotju, in iščemo ukrepe, ki bodo to povečali. Seveda se pa ne morem strinjati s tistimi, ki pravijo, da bo morda zaradi ukinitve nekih taks v Sloveniji bistveno več otrok. V zadnjih 15-ih letih je bila sprejeta vrsta ukrepov v Sloveniji v korist družine, v korist staršev, v korist otrok, ampak rodnost nam je strahovito padla. To pomeni, da je potrebno na tem področju ravnati nekoliko drugače, izven tega vzorca, ki se je sedaj pojavljal. In to mislimo tudi narediti, pripraviti takšno strategijo, ki bo naklonjena družinam, ki bo spodbujala, ki bo motivirala in ki bo hrabrila in nagovarjala, da bo v Sloveniji nasmeh novemu življenju.
Hvala lepa. Še minister Podobnik.
Hvala lepa. Delno bi dodal oziroma dopolnil kolega mag. Drobniča glede kreditov. Vemo, da je državni zbor na predlog finančnega ministrstva pred kratkim sprejel nov zakon o hipotekarnem bančništvu. Tega Slovenija do sedaj še ni imela. Znano je, izkušnje Republike Avstrije so tukaj bile dobro proučene, da prav zakon o hipotekarni obveznici oziroma hipotekarnem bančništvu omogoča, da lahko mladi kmalu po dokončanem študiju vzamejo kredit kar na daljše časovno obdobje, tudi do 30 let. In seveda zraven tudi ob pomoči države, v Avstriji gre za regijo oziroma za pokrajino, potem lažje v tem najboljši občutljivi fazi, ko pač načrtuje družino, se izobražuje, gradi kariero, tudi odplačuje te kredite. To je eno vprašanje. Drugo pa je vprašanje mlade družine. Moram povedati, da nam je morda, ko smo šli v spremembo nacionalne stanovanjske varčevalne sheme ušla ena podrobnost, ko smo določali, kaj je mlada družina. Rekli smo, da je to vsaka družina z enim ali več otroki, pri čemer mora biti vsaj en otrok še ne šoloobvezen, pa še socialni dohodkovni pogoj smo dali. To je v redu. Kaj pa v tem primeru, ko dva še nimata otrok? Ta rešitev nam je takrat ušla. Nihče v razpravi ni predlagal, to pomanjkljivost bomo pa poskušali odpraviti.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti koleg Testen, ki bo postavil vprašanje, če ga bo, odsotnemu ministru za finance. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav predsedujoči, poslanke in poslanci, ministri. Poslansko vprašanje postavljam ministru dr. Andreju Bajuku. Prepričan sem, da bo na naslednjem zasedanju problematika, ki jo bom izpostavil, še vedno aktualna in pričakujem na naslednji seji ustni odgovor. Gospod minister, pripravlja se rebalans proračuna za leto 2007 in tudi proračuna za leto 2008. V neposredni povezavi z omenjenima dokumentoma je davčna reforma, ki jo je vlada poslala v državni zbor in bo bistveno vplivala na zmanjšanje proračunskih prihodkov. Prav tako bo na zmanjšanje prihodkov vplivala tudi postopna ukinitev davka na izplačane plače. Pred nekaj dnevi pa smo v javnosti lahko tudi spremljali polemiko o višini proračunskega primanjkljaja, ki bi lahko po nekaterih ocenah dosegel tudi 110 milijard tolarjev. Zanima me: Kako bo vlada nadomestila izpad proračunskih prihodkov, ki bo nastal kot posledica ukinjanja davka na izplačane plače, nižje dohodnine in tudi znižanja nekaterih drugih davkov? V javnosti se veliko manipulira z oceno, da bo že v letu 2007 zaradi davčne reforme potrebno povišati DDV. Zanima me vaša ocena. Zanima me tudi vaše stališče do napovedanega proračunskega primanjkljaja v višini 110 milijard, ki ga je izpostavil UMAR. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti kolegica Zalokar Oražem, ki bo postavila vprašanje ministru za kulturo. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Lansko leto, prav v tem tednu praznujemo obletnico, je vladajoča koalicija, gospod minister, z uveljavitvijo zakona o RTV-ju prevzela popolno oblast in tudi odgovornost poleg drugih medijev tudi za nacionalno televizijo. Na vodilna mesta ste postavili svoje ljudi. Programski svet vodi človek, ki deklarirano nastopa kot vodja Zbora za Ljubljano in javno podpira kandidata koalicijskih strank Pomladi za župana Ljubljane in je s svojim političnim delovanjem že močo presegel prejšnjega predsednika sveta RTV. Pred sprejetjem zakona smo imeli referendum. V kampanji za sprejem zakona ste ljudem obljubljali med drugim že večkrat očitano znižano članarino in predvsem boljši program. In kaj imamo danes? Naročnina je še vedno enaka, glede programa pa se gledalke in gledalci lahko sami prepričajo, da se ta ni niti izboljšal, niti ostal enak, tako kot naročnina, pač pa postal bistveno slabši s številnimi ponavljanji, z odmevi, kjer so ukinjena vedno z zanimanjem sprejeta soočanja predstavnikov vlade in opozicije, ter s cenzuriranimi in samocenzuriranimi informacijami vse bolj prestrašenih novinarjev in novinark, ki se bojijo kritično pisati. Med najbolj razočaranimi gledalci pa so ljubitelji športa, še posebej nogometa. Tako smo bili še večkrat prikrajšani za nekatere zanimive neposredne prenose športnih dogodkov zaradi uredniške politike, ki je dala prednost prenosu verskih obredov. Letošnjo jesen pa smo bili gledalci še bolj neprijetno presenečeni, ko smo izvedeli, da nacionalka ne bo več spremljala niti tekem nogometne lige prvakov niti tedenskega pregleda dogajanja v zvezi z njo. Liga prvakov je najkvalitetnejše klubsko nogometno tekmovanje v Evropi in ker smo tudi mi postali del Evrope je popolnoma nedoumljivo, da gre to dogajanje mimo nas. S tem pa televizija škoduje tudi popularizaciji športa, še posebej pa je znan njen mačehovski odnos do nogometa. Vse skupaj se je preselilo na Prvo TV, s tem pa je bilo onemogočeno, da bi si tekme sploh lahko ogledali, saj signal ne doseže njih. Zato vas minister sprašujem: Kaj boste naredili, da bodo ljubitelji športa in predvsem nogometa lahko ponovno spremljali tekme lige prvakov na nacionalni televiziji? Kdo je po vašem mnenju odgovoren, da nacionalka razvija tako mačehovski odnos do nekaterih športnih panog, saj so bili v lanskem letu, zaradi ignorance nacionalne televizije slovenski nogometni klubi prisiljeni, da sami pripravljajo in financirajo produkcijo pregleda prve nogometne lige? [[..]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Čas je žal potekel. Tehnologija je neusmiljena. Prosim, dr. Simonitija, da odgovori na vprašanje.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Jaz ne vem, vprašanje je zelo težko, zelo težko, to je neverjetno. Torej vprašanje, gospa poslanka, je bilo takole, ki sem ga dobil: "Pred sprejetjem zakona o RTV Slovenija ste med drugim obljubljali izboljšanje razmer in programa RTV Slovenija. Kako ocenjujete izvrševanje zakona in delovanje RTV Slovenija?" Sedaj gospa pravi, da je program še vedno enak, da je bistveno slabši, da se cenzurira, ne cenzurira tudi in da so vsi prestrašeni in vse take hecne stvari, da smo vse postavili. Gospa, torej, preberite zakon, kaj piše. Zakon je sprejel ta parlament. Na referendumu je bil potrjen z večino glasov in tako govorjenje je verjetno malo žalitev za državljane in državljanke, ki so ga sprejeli na referendumu z večino in potrdili ta zakon. Spravljate me v zadrego, ampak vam bom vseeno skušal odgovoriti. Zakon je bil sprejet 12. novembra 2005. Procedura, da se je vzpostavil programski svet in nadzorni svet in da so se izvolili organi, kar je vse v pristojnosti RTV-ja in nikogar drugega. Torej je tekel ta proces toliko mesecev. Novo vodstvo je štiri mesece v sedlu, da tako rečem, torej šele štiri mesece je dejansko generalni direktor in ostali direktorji. Pripravlja se statut, ki bo dal organizacijsko shemo. Organizacijske sheme se ponavadi delajo tako kot vsa leta do sedaj, jeseni, in verjamem, ko bo organizacijska shema postavljena, pardon, ko bo organigram v statutu postavljen in bodo organizacijske sheme, bodo seveda dober program, ki je, verjetno tudi izboljšali. Vaše ocene, da je program še slabši, da so cenzure itd. Poslušajte, tu ste politiki, to je vaše politično stališče. Nič drugega. To ne temelji na nobenih strokovnih argumentih. Konec koncev videli smo pri RTV zakonu, koliko vedo o evropski zakonodaji in kako so tiste hiše urejene v Evropi, torej nihče ni nič vedel dosti o tem. Mi smo nenazadnje naredili tudi eno dobro ekspertizo, javno smo jo predstavili, objavljena je tudi na internetu, tudi tiskovno konferenco smo imeli o tem, kakšna je ta medijska struktura predvsem za tiskane medije. Za televizije pa moram povedati, da je težko karkoli reči, ker je to vse izključno v okviru RTV javnega zavoda. Upam, da se strinjamo, da je to javni zavod in ima svoj programski svet in bo v zvezi z nogometom verjetno najbolje, če se obrnete na njih. Ministrstvo za kulturo se vsekakor ne misli vtikati v programske oblike RTV javnega zavoda. Bi pa povedal glede tistega, kar je pa dostopno, da je program boljši v tem smislu, da je bilo po podatkih E-buja [[?]] so bile nekatere oddaje med najbolj gledanimi oddajami javnih televizij v Evropi, Tistega lepega popoldneva, recimo, najbolj gledana razvedrilna oddaja javnih televizij v Evropi, Tarča med najbolj gledanimi informativnimi oddajami v Evropi na javnih televizijah. Finančno poslovanje prve polovice leta je pozitivno, je 269 milijonov dobička, števila zaposlenih niso zmanjšali veliko, ampak so zmanjšali vendarle za nekaj ljudi. Tako mislim kot opazovalec in kot tisti, ki se lahko seznani kot minister za kulturo s podatki, ki jih dobivamo in poročili, da RTV dela zelo v redu.
Hvala. Kolegica poslanka, prosim.
Hvala lepa. Upam, da se tudi slovenski gledalci in gledalke nacionalne televizije sedajle tako smejejo, kot ste se vi pred nekaj minutami, na vaš odgovor. Kajti spoštovani minister, vi ste temu parlamentu predložili zakon o RTV-ju in vaša koalicija, upam, da ste še del te koalicije, je ta zakon sprejela. Tukaj nosite polno odgovornost, tudi zato, ker smo bili v času sprejemanja zakona in referenduma večkrat tudi s strani številnih evropskih institucij opozorjeni, da ta zakon pomeni prevzem, vladni prevzem nacionalne televizije. In ta prevzem je bil izveden in postavljeni so novi direktorji, postavljeni so novi uredniki v tem smislu, postavljen je nov programski svet in v njem vidimo številne eminentne predstavnike, v večini predstavnike vladajoče koalicije. Zato bo za kvaliteto programa tudi ta koalicija nosila odgovornost in se ne bo treba smejati, ampak bo treba slovenski javnosti dati odgovore. Jaz sem postavila, lahko da je prišlo do kakšnega nesporazumu o vprašanju, jasno tudi vprašanje predvsem o ligi prvakov, kajti to, kar se je zgodilo tukaj, je nedoumljivo. Slovenske gledalce silimo, da gledajo hrvaško televizijo ali pa Prvo TV, ki ne pokriva niti polovice slovenskega prostora. In sedaj govoriti, da so vsi državljani krivi, ker je sprejel ta zakon parlament in ker so glasovali na referendumu tako, kot so, je sprenevedanje skrajne vrste. Naštevali ste oddaje, ki so bile že prej v programski shemi in niso del programskih shem te nove televizijske oblasti. Ampak to, da je pa liga prvakov šla iz programa, pa je del te oblasti, ki je štiri mesece na televiziji in ki to odgovornost tudi v polni meri nosi. Očitno je zmanjkalo denarja. Ob enaki naročnini gledamo bistveno slabši program. In če se ne boste s tem strinjali vi, se bo pa z menoj strinjala javnost.
Hvala lepa, gospa poslanka. To je bil sicer bolj komentar kot zahteva po dopolnitvi odgovora v skladu z 246. členom. Vseeno dajem besedo ministru, če je razbral iz tega komentarja dodatno vprašanje. Prosim.
Hvala lepa. Torej, "številne evropske institucije so dale pripombe". Prosim, naštejte mi, katere in kakšne so bile tiste institucije, kdo jih je obveščal in kaj se je obveščalo na portalu evropskega sveta. So tudi umaknili tisto, ker je bilo napačno. Ne bom neprimernih besed uporabil, ker kot naj bi bil častni meščan nekdo drug, mislim, da sem tudi jaz časten mož. Ne vem, katere pomembne evropske institucije so to delale, tiste, ki pa so, so bile pa zavedene in so tudi umaknile vse tisto, kar je bilo. Novih urednikov, gospa poslanka, ni nihče nastavil; ne vem, katere urednike je kdo nastavil. Programski svet je avtonomno telo, ki seveda dela. Sem pa zelo vesel, da veliko gledate javno televizijo in da spremljate, vendar se z vami seveda absolutno ne strinjam in še enkrat ponavljam, da je to zgolj vaše politično stališče, kaj je to dober ali slab program. [[Oglašanje v ozadju.]]
Hvala lepa. Če dovolite, bi vseeno jaz vodil sejo. Prosim! Prosim lepo, da se umirite v dvorani, če ne, bom sejo prekinil. Na vrsti je kolega Bevk, ki bo vprašanje postavil ministru za promet. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! O križih in težavah prometne infrastrukture, posebej pa še o problematiki posodobitve državne cestne mreže, sem v svojem desetletnem poslanskem delu postavil vrsto vprašanj, pobud in predlogov. Uveljavil sem več cestnih amandmajev v državnem proračunu, v strategiji prostorskega razvoja Slovenije in v resoluciji o prometni politiki Republike Slovenije. Največ teh predlogov se je nanašalo na posodobitev keltike, cestne povezave od Bovca preko Kobarida in Tolmina, Idrije in Kalc do avtoceste v Logatcu. V zadnjem obdobju sem ta vprašanja razširil na problematiko tako imenovane četrte razvojne osi, ki poleg prejšnjega odseka vključuje še odcep od Želina preko Cerkna in po Poljanski dolini do Škofje Loke in avtocestnega omrežja. Četrta razvojna os je dobila svoje mesto v prej omenjeni strategiji prostorskega razvoja in pred kratkim tudi v državni prometni resoluciji. Pogrešam pa četrto razvojno os v zadnjih tednih tako popularni resoluciji o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007-2023. Sprašujem vas, spoštovani gospod minister mag. Božič: Na podlagi katerega dokumenta je nastal nabor projektov za modernizacijo prioritetne mreže državnih cest v okviru predloga prej omenjene resolucije? Prav zaradi tega me zanima; kdaj boste v državni zbor poslali predlog nacionalnega programa posodobitve državne cestne mreže, ki bi po mojem mnenju moral biti podlaga za oblikovanje nabora projektov v resoluciji. Nacionalni program ste seveda v svojih nastopih, pa tudi na odgovore na moja vprašanja že večkrat obljubili. Sprašujem vas tudi: Kateri projekti so v okviru četrte razvojno prometne osi vključeni v resolucijo 2007, 2023? Koliko so ovrednoteni po posameznih odsekih? V resoluciji namreč niso navedeni posamezni odseki državnih cest, je pa iz objavljenega zemljevida v tem dokumentu razvidno, da je zelo skopo odmerjen nabor projektov na relaciji Želin-Spodnja Idrija, Idrija-Logatec. Gospod minister že vnaprej se vam zahvaljujem za vaš odgovor.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru Božiču. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Hvala lepa za vprašanje. Skladno s programom dela smo na našem ministrstvu že v prvi polovici leta 2005 pripravili osnutek nacionalnega programa razvoja in vzdrževanja državnih cest v Republiki Sloveniji, in sicer za obdobje naslednjih 20-ih let, to je od 2005 do 2025. Program je v letih 2005 do 2016 obsegal obdobje intenzivnega investiranja, v katerem bi bilo državnocestno omrežje v celoti obnovljeno, posodobljeno in dograjeno na ustrezen nivo kvalitete in je obsegal vse potrebne evidentirane ukrepe na omrežju glavnih in regionalnih cest. Ker pa so ceste oziroma cestna infrastruktura le eno izmed področij, ki so v pristojnosti našega ministrstva, smo do konca leta 2005 pripravili tudi predlog usklajenega plana razvoja prometa in pa prometne infrastrukture, v katerem se odraža celovit pregled potrebnih vlaganj na vseh področjih prometa in prometne infrastrukture. Ta dokument je bil poslan na službo vlade Republike Slovenije za razvoj v finančno uskladitev z razvojnimi projekti drugih resorjev. Vlada Republike Slovenije je namreč odločila, da sistematično pristopi k obravnavanju vseh za Slovenijo pomembnih razvojnih projektov oziroma da najprej pripravi resolucijo o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007-2023 in nato na njeni podlagi ustrezne nacionalne programe za posamezna področja. Na področju prometa sta bila torej prav omenjena dva dokumenta, osnutek nacionalnega programa razvoja in vzdrževanja državnih cest v Republiki Sloveniji ter predlog usklajenega plana razvoja prometa in prometne infrastrukture podlaga za pripravo nabora prioritetnih projektov v okviru resolucije o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007 do 2023. Kot že rečeno, so bili v osnutek nacionalnega programa razvoja in vzdrževanja državnih cest v Republiki Sloveniji vključeni vsi, do tedaj evidentirani potrebni ukrepi na celotnem, okoli 6 tisoč kilometrov dolgem, omrežju državnih cest. Vključene so bile tudi pobude občin in vaše pobude, spoštovane poslanke in poslanci, torej tudi ukrepi, na tako imenovani četrti razvojni osi, ki povezuje severno Primorsko z osrednjo Slovenijo. Ureditve na cestni povezavi, ki sega od Robiča na meji z Republiko Italijo in vodi preko Kobarida, Tolmina, Cerknega, Gorenje vasi in Škofje Loke do Jeprce, obsegajo različne ukrepe, od najmanjših do najbolj zahtevnih, v skupni ocenjeni vrednosti okoli 30 milijard tolarjev. Med pomembnejšimi naj omenim obvoznice krajev Tolmin-Gorenja vas in Škofja Loka ter novo gradbeno območje med Cerknim in Gorenjo vasjo. Največja vlaganja so predvidena na povezavi Želin-Jeprca, okoli 20 milijard tolarjev, investicije na povezavi Robec-Želin pa so ocenjene na okoli 10 milijard tolarjev. Osnutek nacionalnega programa razvoja in vzdrževanja državnih cest pa enakovredno obravnava tudi cestno povezavo Želin-Idrija-Logatec, za posodobitev katere namenja preko 10 milijard tolarjev. Z ozirom na stanje cest na tej osi ter glede na pomen te povezave, tako z vidika notranje povezanosti regij kot tudi z vidika čezmejnega pomena, sta dva od zgoraj omenjenih treh projektov vključena tudi v operativni program razvoja okoljske in prometne infrastrukture, torej v enega izmed operativnih delov nacionalnega strateškega referenčnega okvirja, na podlagi katerega Slovenija kandidira za sredstva evropske kohezijske politike. Razloge za vključitev posodobitve cestnih povezav od Robiča do Želina in od Želina do Jeprce v operativni program smo navedli tudi že na poslansko vprašanje, ki ste ga postavili gospod Bevk na 15. izredni seji 27.3. letošnjega leta. Spoštovane poslanke in poslanci, naj zaključim še enkrat in poudarim, da nabor projektov za modernizacijo prioritetne mreže državnih cest temelji na osnutku nacionalnega programa razvoja in vzdrževanja državnih cest v Republiki Sloveniji in njegovih strokovnih podlagah, v katerih so zdaj vsi potrebni ukrepi na skoraj 6 tisoč kilometrov dolgem državnem cestnem omrežju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Bevk želi dopolnitev odgovora, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz se gospodu ministru Božiču res lepo zahvaljujem za izčrpen odgovor na moje vprašanje, vendar bi lahko dejal, da je dejansko večja pozornost dana tistemu delu povezave, ki gre preko Poljanske doline, kot tistemu delu povezave, ki gre po dolini Idrijci in naprej proti Logatcu. Mislim, da bi bilo potrebno ta projekt uravnotežiti, zato predlagam in tudi prosim, če bi lahko dobili tudi konkretne podatke o naboru projektov, ki so vključeni v resolucijo. Poleg tega me pa zanima: Kako boste planirali zagotavljanje teh sredstev? Mislim, da je od 2,7 milijarde evrov za ta projekt posodobitve prioritetnih odsekov državne cestne mreže samo 255 milijonov zagotovljenih iz virov Evropske unije, da je pa vse ostalo predvideno, da se financira iz državnega proračuna, zato me zanima: Kako planirate pridobiti ta sredstva iz državnega proračuna v teh zneskih in koliko ste planirali za prvi naslednji dve leti državnega proračuna, ki ga sedaj pripravljate? Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister Božič.
Hvala lepa. Na dodatno vprašanje zelo na kratko. Za mene kot ministra je treba enakovredno obravnavati vse možne poteze oziroma poteke tras cestnih povezav. In tudi v tem primeru zagotavljam, da bo v tej smeri tudi v študiji variant, ki mora izkazati tisto, ki se na koncu izbere. In verjamem, da bo stroka v tej smeri tudi delala in tudi korektno odločila ter predlagala ministrstvu, ministru odločitev glede nadaljnjih korakov, tudi pri umeščanju v prostor in tako naprej, kar seveda dela in je zadolženo ministrstvo za okolje in prostor. Bomo posredovali konkretne podlage za ta konec, ker ni nobena skrivnost, kajti za to so izdelane zelo podrobne ocene potrebnih vlaganj in mislim, da ni noben problem, da ne bi teh podatkov dobili in jih na koncu koncev tudi lahko skupaj prediskutirali. Mogoče bi rekel še to - kot sem tudi že v prvem delu vprašanja odgovoril -, da sledijo koraki usklajevanja zagotavljanja financiranja. Zelo dobro ste ocenili, da so državne ceste tiste, ki v principu padejo na pleča državnega proračuna. Verjetno tudi tu ne bo drugače, kajti iščemo za druge segmente prometnega resorja vire financiranja v kombinaciji za zasebno-javno partnerstvo, kar se mi zdi, da je edina ali pa skoraj edina realna predpostavka. Torej, državne ceste bodo morale skozi to obdobje, ki sem ga danes večkrat omenjal, iti skozi zagotovljeno dinamiko, ki bo na koncu koncev izkazana skozi nacionalni program modernizacije državnega cestnega omrežja. Še to bi rekel, da je dinamika tudi za naslednje proračune nekako usmerjena v to smer, čeprav bi si kot prometni minister želel, da bi bil znesek iz proračuna za državne ceste bistveno višji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega poslanec Jazbec bo postavil vprašanje ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister za okolje in prostor, sprašujem vas sledeče. Skladno z uredbo o okoljski dajatvi za onesnaževanje okolja zaradi odvajanja odpadnih voda, objavljeni v Uradnem listu št. 123/2004, 68/2005 in 77/2006, je zavezanec za plačilo okoljske dajatve, zavezanec za komunalno odpadno vodo, dolžan porazdeliti plačilo okoljske dajatve med vse tiste, pri katerih nastaja odpadna voda na celotnem območju občine, ne glede na to, ali so priklopljeni na javno vodovodno omrežje ali se oskrbujejo iz lastnih vodnih virov. V praksi se dogaja, da del zavezancev za komunalno odpadno vodo zaračunava okoljsko dajatev skladno z uredbo, preostali pa zaračunavajo okoljsko dajatev le uporabnikom, priključenim na javno vodovodno omrežje. Ta različen pristop povzroča zmedo in negodovanje med ljudmi. Sprašuje vas, spoštovani minister za okolje in prostor: Kako bo ministrstvo oziroma Agencija Republike Slovenije za okolje, ki skladno s 16. členom uredbe opravlja nadzor nad plačili okoljske dajatve, ukrepala do zavezancev za komunalno odpadno vodo, ki ne pobirajo okoljske dajatve skladno z uredbo, in kaj namerava narediti, da se na republiški ravni poenoti pristop pobiranja okoljske dajatve? Skratka, sprašujem sledeče: Večina slovenskih občin ne pobira te okoljske dajatve, pred kratkim je bila popravljena vladna uredba, ki tako rekoč ne nagrajuje teh, ki ne plačujejo te okoljskih dajatev, ampak daje neke vrste kazen tistim, ki smo zakonodajo upoštevali že dve leti nazaj. Sprašujem po ukrepih: Kaj se bo zgodilo tistim, ki v zadnjih dve letih niso pobirali in državi odvajali teh okoljskih dajatev? Hvala.
Hvala. Minister Podobnik, prosim.
Hvala lepa. Hvala na vprašanju spoštovanemu poslancu. Najprej bi rad povedal, da je podlaga za uredbo in spremembo uredbe, o kateri je govoril gospod poslanec Jazbec, zakon o varstvu okolja, ki določa odvajanje in čiščenje komunalne in padavinske odpadne vode kot obvezno občinsko gospodarsko javno službo varstva okolja. In zakon uveljavlja eno temeljnih načel, in to je načelo plačila za obremenjevanje. In okoljska dajatev je predpisana za onesnaževanje okolja z odpadno komunalno vodo in jo je dolžan plačevali povzročitelj onesnaženja. Nato pa sledi uredba, o kateri ste govorili, in lahko vam povem, da morajo, kot ste sami ugotovili, na podlagi veljavne uredbe do njene spremembe, občine za storitev obvezne javne službe odvajanja in čiščenja komunalne odpadne vode zagotoviti izvajanje teh storitev na celotnem območju občin, razen na 1500 metrov nadmorske višine, kar pa vemo, da praktično to ne pride v poštev. Način izvajanja in obseg storitev je lahko različen za različna območja občin glede na zahteve predpisov, omenjam vsebino pravilnika o odvajanju, in pa operativnega programa. Mi smo seznanjeni bili na ministrstvu s tem problemom, o katerem govorite, da se določila uredbe o okoljski dajatvi glede porazdelitve okoljske dajatve v nekaterih občinah ne izvajajo v celoti. Problem je nastal predvsem zato, ker nekatere občine na svojih območjih obvezne javne službe nimajo urejene na predpisan način oziroma izvajalci javne službe ne izvajajo vseh predpisanih storitev ali pa jih niso oziroma jih ne izvajajo na celotnem območju občin. Ko sem bil na terenu, sem dobil številne pripombe na to temo, seveda s strani tistih občin, ki niso v celoti pobirale te dajatve, prav tako pa tudi vprašanja tistih, podobna, kot je vaše, ki ste v celoti izvrševali določbe uredbe. Mi smo se odločili za spremembo uredbe o okoljski dajatvi, in sicer na ta način, opredelili smo, da se okoljska dajatev plačuje za komunalno odpadno vodo, ki se odvaja v javno kanalizacijo, greznice in male čistilne naprave, in da mora izvajalec javne službe za vse te tri skupine izvajati predpisane storitve javne službe. Če sem še bolj konkreten, s to spremembo uredbe, do katere vi nimate najbolj pozitivnega odnosa, ker pravite, da ni naredila tiste, ki so od začetka uredbe v celoti le-to izvrševali, smo omogočili občinam, da oprostijo plačila okoljske dajatve za tiste stavbe, ki do leta 2015 ne bodo priključene na javno kanalizacijo in torej za njih ureditev odvajanja in čiščenja komunalno odpadne vode ne bo mogla biti sofinancirana iz sredstev zbrane okoljske dajatve, kajti okoljska dajatev je namenjena in se namenja za gradnjo javne komunalne infrastrukture. Lastniki tistih stavb, iz katerih se bo odvajanje in čiščenje komunalne odpadne vode reševalo z gradnjo javnega kanalizacijskega omrežja v okviru veljavnega operativnega programa, pa nikakor ne morejo biti oproščeni plačila okoljske dajatve. Poznavajoč geografsko strukturo Slovenije in slovenskih občin, vemo, v katerih primerih, za katere primere bo lahko občina s posebnim postopkom dosegla to izjemo. To se pravi, sprememba uredbe je omogočila možnost oprostitve okoljske dajatve, istočasno pa mora ob tem biti javna služba odvajanje in čiščenje komunalno-odpadne in padavinske vode urejena in organizirana na tak način, kot je bil predpisan, in to je naloga občine. Zagotovljena mora biti tudi izvedba takih ukrepov in ureditev odvajanja in čiščenja, ki bodo preprečevali odvajanje neočiščene ali neustrezno očiščene komunalne odpadne vode. Za zagotovitvijo le-tega pa mora občina pripraviti ustrezen program ureditev odvajanja in čiščenja komunalno-odpadne vode na območjih, kjer take stavbe ležijo ali pa zagotoviti njihovo izvajanje. V zaključnem delu bi vam odgovoril še na eno vprašanje - kako je veljalo do sedaj, preden je bila spremenjena uredba. Tiste občine, ki izvajanja obvezne javne službe odvajanja in čiščenja komunalne vode niso uredile na predpisan način, tudi ne morejo biti upravičene do sredstev za investicije iz državnega proračuna iz postavke okoljske dajatve. To je ena od neposrednih posledic bila, če niso v celoti veljavne uredbe izvajane. Mi se zavedamo, da je izvajanje predpisov s tega področja, če sem zelo odkrit, bilo delno pomanjkljivo, zato pričakujemo, da bomo na podlagi tudi spremenjene uredbe še okrepili sodelovanje tako z našim ministrstvom, ARSO-jem, ki je neposredni organ, ki izvaja, in pa tudi našega inšpektorata za okolje, ki je neposredno pristojen, da omenjeno uredbo tudi kontrolira oziroma jo nadzira. Hvala lepa.
Hvala gospodu ministru. Gospod Jazbec, prosim.
Hvala. Minister, če sem pravilno razumel, nobenih sankcij za tiste, ki tega do sedaj niso izvajali, v bodoče samo ne bodo mogle dobiti občine teh sredstev, ki so zbrana iz naslova okoljske dajatve, kot investicije za razširjeno kanalizacijsko omrežja. Če je to pravilen odgovor, potem smo tisti dejansko, ki smo to pobirali, kaznovani.
Hvala lepa. Gospod minister.
Hvala lepa. Pričakujem, da bodo občine v celoti sledile sedaj veljavni uredbi, ki je bila tudi spremenjena. Spremenjena je bila predvsem v tem smislu, da v tistih predelih, kjer vemo, da imajo veliko število ali samostojnih stanovanjskih hiš in objektov in je bilo res oteženo opravljanje te službe, da se to uredi na način, kot sem prej povedal. Občinski svet pa bo moral na predlog župana tako izjemo predlagati ministrstvu za okolje in prostor. To bo tudi pregledalo in če so ostale službe urejene, jim bo tako izjemo omogočilo. In na ta način tudi pomeni, da bodo vse slovenske občine v celoti izvajale omenjeno uredbo. Pričakujem, da bo ta spremenjena uredba omogočila, da ne bo več spornega ravnanja nekaterih slovenskih občin.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Na vrsti je kolega Džuban, ki bo postavil vprašanje ministru brez listnice, zadolženemu za lokalno samoupravo in regionalno politiko. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovan gospod minister, dr. Žagar. Služba vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo izvaja tudi razpise za določena področja, ki jih pokriva. Mi smo vam v tem poslanskem vprašanju navedli tudi primer tako imenovanega sosedskega programa Slovenija-Madžarska-Hrvaška 2004-2006 kot primer dogodkov, ki se dogajajo na vašem ministrstvu, po naši oceni neprimernih. Takrat, ko vi razpišete neka sredstva za določeni program, pogoje, ki jih morajo interesenti izpolnjevati, vključno v elektronski obliki, interesenti se prijavijo, potem je pa konec dogodkov za nek čas. Odgovorov ni, odgovore dobijo naknadno; v kolikor je negativni odgovor, potem morajo tudi osebno oziroma sami zahtevati sklepe, v katerih so navedeni negativni odgovori, pride do časovne stiske oziroma to, kar se je v tem primeru zgodilo, da ostanejo brez sredstev, ki bi jih morali biti deležni. Zgodi se tudi to, da kljub kompletni dokumentaciji tudi v elektronski obliki ali priloga CD, po domače povedano, v tej službi trdijo, da CD-ja ni bilo, kar je tudi dodaten razlog za neuspešno kandidaturo na razpisu. Moje vprašanje se glasi: Sami ste pogosto obljubljali in zagotavljali pomoč službe vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko pri pripravi in izdelavi vlog pri raznih razpisih za sredstva EU takšna in drugačna. Vprašanje je v naslednjih delih: Zakaj služba vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko ne upošteva navodil za pripravo in predložitev projektnih predlogov, in sicer v delu, kjer je zagotovljeno, da vloge, katerim ne bodo predložene elektronske različice, ne bodo avtomatsko zavržene, temveč da bodo prijavitelji pozvani k dopolnitvi vlog? Nam se je zgodilo prav obratno. Ali dopuščate možnost, da se CD izgubi v postopku obdelave vlog? Postopek je dokaj zbirokratiziran - kako boste skrajšali in kaj boste storili za to? Ali se vam ne zdi, da bi morale državne institucije po svojih najboljših močeh upravičencem pomagati pri črpanju evropskih sredstev, ne pa z neživljenjskimi in birokratskimi ovirami, zavlačevanji, izgovori ter vzvišenim odnosom počnejo prav obratno? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Dr. Žagar.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod poslanec, vaše vprašanje se v bistvu nanaša na črpanje strukturnih skladov. Jaz moram povedati, da potem, ko je praktično to črpanje na pričetku lanskega leta bilo na ničli, smo naredili v tem vmesnem obdobju bistveni napredek in smo v tem trenutku med vodilnimi državami. To pa seveda ne pomeni, da še ni potrebno se intenzivno naprej s tem ukvarjati. Sedaj, kar zadeva vse številne probleme, ki so se tukaj pojavljali, moram povedati, da smo lahko sistem optimizirali, izboljševali; skratka, izvajali vse ukrepe znotraj možnega sistema. Ta sistem je bil pravzaprav na nek način naša zapuščina. Enoten programski dokument, veste, da je že bil pred tem izpogajan in je v bistvu bilo v tem časovnem okviru, ki je na voljo, praktično nemogoče globalno poseči v sam sistem, ker bi lahko to imelo posledico, da bi v celoti ta sredstva izgubljali. Kar zadeva vaše vprašanje, se nanaša na problematiko sredstev iz naslova prekomejnega sodelovanja, torej naslova Interreg. Tukaj je zadrega še toliko večja, ker so se vse aktivnosti vodile pred tem na agenciji, ki smo jo šele ukinili s 1.1 oziroma jo je državni zbor ukinil s sprejetjem zakona o skladnem regionalnem razvoju, in smo mi tudi ta konkreten razpis, ki ga vi omenjate, v bistvu podedovali. Na načelni ravni se jaz z vami absolutno strinjam in v tej smeri tudi potekajo vse aktivnosti. Vendar, žal v tem trenutku nismo mogli narediti drugo kot to, da striktno izvajamo v skladu z vsemi pogoji, tudi razpisa, vse aktivnosti in skrbimo za to, da bi stvari čim bolj aktivno tekle. In konkretno, recimo ta projekt, ki je iz naslova projekta trilaterale, torej Slovenija, Hrvaška, Madžarska, je ta drugi razpis, ki se je pričel že v lanskem letu, tokrat tudi še na agenciji, je bil pač narejen podobno, kot so bili narejeni vsi prejšnji. Ko smo mi nasledili, je bil praktično že sredi tega, ni bilo nikakršne možnosti, da bi razpis ustavili, poenostavili postopke in na novo zagnali zaradi tega, ker bi pravzaprav lahko ogrozili črpanje in realizacijo vseh projektov. Zdaj, posledica tega razpisa je ta, konkretno, da smo mi dobili 176 vlog in da jih bomo lahko odobrili oziroma smo jih do sedaj 29, imamo še nekaj preostalih sredstev, kar pa zadostuje še za dve dodatni oziroma tri vloge in nič več. Kar pomeni, da je praktično bilo šestkrat več, vlog kot je bilo sredstev na voljo, s tem da v bistvu ta vprašanja, ki ste nam jih vi zastavili, dobivam praktično vsak dan od vseh tistih, ki na razpisu niso uspeli. V prihodnje mi tukaj načrtujemo bistveno poenostavljanje postopkov, delitev razpisov na posamezne meje, te stvari se zdaj že pripravljajo, in tudi sam implementacijski postopek bo bistveno bolj poenostavljen. Šli bomo v tako imenovano iskanje projektne ideje kot neko izhodišče in potem se bomo na podlagi projekte ideje odločili za tiste projekte, ki bi naj šli od začetka do konca. Zdaj kar zadeva sam razpis in tudi vseh postopkov, ki so bili vodeni konkretno tudi v tem konkretnem projektu, se jaz lahko strinjam, da so bili vodeni dokaj birokratsko, vendar so bili ravno to, kar ste rekli: vodeni natančno birokratsko. Namreč, služba je potem, ko je pač morala izpeljati celoten postopek, striktno morala upoštevati tudi vsa navodila, kar zadeva razpis, ker v nasprotnem primeru bi lahko prišlo do ene pritožbe, nam razpis pade in pade lahko celoten program. In recimo v tem vašem primeru oziroma v tem primeru konkretnega projekta dejansko po informacijah, ki sem jih dobil iz ustreznih služb, ki vodijo vse postopke, sta bila potrebna dva CD-ja, če je že to vprašanje. In ravno tisti CD, ki je bil potreben za tiskano vlogo, ravno tega CD-ja prijavitelj ni posredoval. Posredoval je drugega. Če bi tisti drugi manjkal, bi ga lahko pozvali v skladu z razpisnimi pogoji, ponavljam še enkrat, k dopolnitvi vloge, v tem primeru pa to ni bilo možno. Jaz ne bi želel komentirati zgodb v zvezi z raznimi CD-ji, ki so se že v preteklosti dogajale. Vendar nimamo nikakršne možnosti, da ne bi v skladu s pogoji, ki so že bili nastavljeni, bojim se, da v preteklem obdobju in ne nazadnje usklajeni tudi z partnerji preko obeh [[...]] [[opozorilni znak za konec.]] [[...]]kakorkoli posebej v ta razpis. In še, kar zadeva izobraževanje. Moram reči, da v sklopu vseh postopkov, ki so vodili tudi k bistveno izboljšani situaciji, kar zadeva črpanje evropskih sredstev, so bili številni programi tudi na nivoju izobraževanja že narejeni, številni se še načrtujejo. Ne nazadnje, recimo, ravno prejšnji teden je bila v vašem okolju, v Radencih, delavnica na temo črpanja strukturnih skladov, na konkretnih primerih, ker to je pomembno, da imajo ljudje občutek za konkretne primere. Vendar v tem primeru gre očitno tudi za to [[opozorilni znak za konec]] , da tisti prijavitelj ni striktno pregledal in upošteval določil potrebne dokumentacije. Žal, to so pač ugotovitve naše službe in mimo teh stvari pač ni mogoče iti. V prihodnje [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa ministru. Kolega Džuban, prosim.
Hvala lepa, gospod minister. Verjamem v vašo dobro voljo in da se bo morda res kaj zgodilo, tako na eni in drugi strani. S tem mislim to, da če veljajo pogoji za tiste, ki kandidirajo, morajo veljati tudi neki roki in pogoji za tiste, ki odločajo o tem na drugi strani, vključno z birokrati, ki te zadeve pripeljejo do konca. Tu pa vidimo, da smo imeli opravka na eni strani morda res z neko pomanjkljivostjo, ki bi se jo po pogojih, ki veljajo, dalo dopolniti z drugim cd-jem. To se ni zgodilo, nihče ni zahteval, tudi ni bilo možnosti. Tistim, ki smo daleč od Ljubljane, je to tudi fizično težje posredovati, kot tistim, ki gredo v Ljubljani čez ulico. In seveda, da se potem pripeljejo stvari na korekten način do konca. Morda je to moj osebni problem, ker doživljam na več ministrstvih, da nekateri birokrati, ki imajo, izgleda, določeno moč, enostavno ne odgovarjajo na vloge ali na pritožbe, in ljudje ne vedo, pri čem so. Istočasno, ko sem vas to spraševal, je bila tudi moja bojazen, da se tudi pri vas ne bi kaj takega dogajalo, da namerno nekaterim prosilcem ne bi odgovarjali in da bi potem pač zamudili vse roke in bi bila zgodba izgubljena, kot je v tem najinem primeru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, ste razbrali dopolnilno vprašanje oziroma odgovor? Prosim.
Še enkrat hvala za besedo. Rad bi ponovno poudaril, da v tem primeru in tudi v primeru izvedbe tega programa v tem delu, ko smo ga mi prevzeli na službo po ukinitvi agencije, vstopili smo pa v zgodbo sredi razpisa, je bilo treba striktno upoštevati pogoje razpisa. In po zagotovilih službe je bilo to upoštevano v vseh primerih, tudi kar zadeva odgovore in roke. Jaz lahko seveda službi verjamem, sem pa pripravljen, da še enkrat pogledamo, v kolikor je res prišlo do kakršnekoli napake konkretne pri tej zgodbi. Vendar meni v službi zagotavljajo, da se to ni zgodilo. Ponavljam pa še enkrat, tudi kar mene osebno zadeva, je način s stališča pristopa po moji oceni bistveno, bistveno preveč zbirokratiziran. Tudi na vseh drugih segmentih črpanja evropskih sredstev smo imeli in imamo še vedno podobno zgodbo. V tem obdobju, se pravi, v tem času, ki se nam pravzaprav že izteka, v letošnjem letu, je bilo nemogoče sistemsko stvari spreminjati, ker bi bila pogajanja za spremembo tako s partnerji preko meja kot tudi s komisijo skoraj nemogoča in bi lahko v celoti ogrozili črpanje teh sredstev. Za prihodnje pa, kot sem že omenil, ravno v tem trenutku načrtujemo bistvene poenostavitve sistema, seveda do te mere, kot nam jih dopušča tako regulativa Evropske unije kot tudi naša zakonodaja, to vam pa lahko zagotovim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega poslanec Janc bo postavil vprašanje odsotni ministrici za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Gospodje ministri, poslanke in poslanci! Skoraj je več ministrov kot poslancev, ampak tudi to je že ta ura verjetno. Imam vprašanje, bi prosil za ustni odgovor ministrice na naslednji seji, če bo to mogoče. In sicer, vsako leto morajo kmetje izpolnjevati vlogo za neposredna plačila iz naslova ukrepa kmetijske politike. Na osnovi danih vlog Agencija Republike Slovenije za kmetijske trge in razvoj podeželja odobri sredstva po posameznih ukrepih. Nakazila sredstev kmetom se izvaja proti koncu leta ali pa celo v naslednjem letu. Generalni direktor, gospod Franc Kebe, je v intervjuju za Kmečki glas dne 23. avgusta 2006 izjavil, da se bodo vsa plačila, namenjena za letošnje leto, prenesla v naslednje leto. Kmeti bodo tako oškodovani za del sredstev, kajti v primeru letošnjega izplačila bi se ta sredstva upoštevala v dohodninski osnovi v višini 50%, drugo pa leto bi šli na 75%. Leta 2004 je Republika Slovenija razpisala ukrepe za izpolnjevanje EU standardov v kmetijstvu. Eden izmed teh standardov je tudi nitratna direktiva. Na podlagi tega so morali kmetje veliko investirati v skladišče kapacitete za gnoj in gnojevko ter jih zaključili do konca leta 2005. Nekatere investicije so bile tudi večmilijonske. Veliko kmetov se je obrnilo na mene, da kljub posredovanim zahtevkom in poročilom o končani investiciji še niso dobili niti pripadajočih sredstev niti odgovore s strani Agencije Republike Slovenije za kmetijske trge in razvoj podeželja. Imam dve kratki vprašanji. Prvo: Zanima me, na podlagi katerega sklepa ali uredbe vlade Republike Slovenije je generalni direktor Agencije Republike Slovenije za kmetijske trge in razvoj podeželja podal to izjavo? Ter: Ali se bodo sredstva res izplačala šel v naslednjem letu? In drugo vprašanje: Kolikim kmetom so bila do sedaj že izplačana sredstva iz naslova EU standardov v kmetijstvu ter v kakšni višini? Koliko je še upravičencev do teh sredstev? Ter: Kakšna je višina teh sredstev? Zanima me še: Ali bodo ta sredstva izplačana v letu 2006 ali v letu 2007? Se zahvaljujem za odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vrsti je kolegica Darja Lavtižar Bebler, ki bo postavila vprašanje ministru za notranje zadeve. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister. Na spletni strani ministrstva za notranje zadeve lahko preberemo, da želi ministrstvo zmanjšati odškodninske zahtevke zaradi uporabe prisilnih sredstev policije. Da je vedno več policistov osumljenih kršitev človekovih pravic, beremo tudi v letnih poročilih o delu policije. Leta 2003 je bilo 51 policistov osumljenih kaznivega dejanja zoper človekove pravice in temeljne svoboščine, leta 2004 63, lani 68. Letošnje polletno poročilo pa ne kaže, da bi trend upadal, saj jih je bilo samo v prvem polletju osumljenih že 35. Zato vas, gospod minister, sprašujem: Kakšni in kako obsežni so izobraževalni programi oziroma vsebine, za kandidatke in kandidate za policistke in policiste, na področju policijskih pooblastil in človekovih pravic? Hvala.
Hvala lepa. Minister Mate, prosim.
Hvala lepa. Hvala, gospa poslanka, za to vprašanje. Res je, da v tako velikem sistemu so tudi napake, do katerih prihaja in jaz sem v bistvu zelo vesel, da policija se tako učinkovito bori znotraj sistema proti vsem tistim policistom, ki ne ravnajo pravilno ali ki celo storijo pri svojem ravnanju kazniva dejanja ali se zapletejo v kazniva dejanja in pri takšnih kaznivih dejanjih sodelujemo. In res je, da smo tudi letos precej policistov ovadili za takšna kazniva dejanja in jih dali iz sistema, če tako poenostavljeno rečem in mislim, da je prav, da se policija na tak način bori proti takšnim dejanjem. Drugače pa vam lahko na kratko opišem, kako poteka izobraževalni program policistov. Namreč, kandidati za policiste se po končani srednješolski izobrazbi lahko prijavijo na razpise, ko so ti objavljeni, in se izobražujejo po posebnem programu za policista. Ta program traja, kot veste, 18 mesecev, približno 2190 ur je v tem času izvedenih in če se ustavim pri določenih programih, ki so posebej pomembni za učinkovitost strokovnega dela, lahko rečem, da ob strokovno-tehničnih predmetih je za predmet policijska pooblastila namenjeno 100 učnih ur, za predmet socialne veščine prav tako 100 učnih ur in za predmet poklicna etika 20 učnih ur. Posebej pomembno je pri predmetu poklicna etika omeniti to, da v popoldanskih seminarjih, ki jih imajo, sodeluje tudi Amnesty International Slovenija, ki jim podaja določene teme, prav tako tudi varuh človekovih pravic in z Inštituta za narodnostna vprašanja vključujemo posamezne strokovnjake posebej z vidika etničnih skupin in varovanja pravic takšnih skupin ljudi, ki so mogoče nekoliko bolj marginalni v družbi in je to posebej pomembno. Pri predmetu socialne veščine je posebej velik poudarek dan - večina ljudi mogoče niti ne ve, kaj se tam dogaja - področju komuniciranja z ljudmi, ki so v postopku, in predvsem obvladovanju konflikta. Seveda policisti to delo in to šolanje izvajajo tako na policijski akademiji kot tudi na policijskih postajah, kjer je dobršen del usposabljanja praktičen, policisti po določeni fazi usposabljanja gredo na policijsko postajo in ob mentorjih izvajajo neke vrste prakso, kjer ne delujejo samostojno, in moram reči, da to praktično izobraževanje obsega približno 270 ur v sami šoli, potem pa imamo še šolanje v policijskih postajah. Če se dotaknem še nekoliko usposabljanja, ki ga izvajamo v policiji za policiste, ki so že zaposleni v policijskih enotah, moram reči, da se posebna oblika usposabljanja glede policijskih pooblastil in praktičnih postopkov izvaja v sistemu notranjega ministrstva in policije od leta 1996, vsako leto so dani posebni poudarki glede na izkušnje iz predhodnih let, policistom je pa namenjeno na letnem nivoju - se pravi policistom, ki delajo na terenu, če tako rečem, ki izvajajo praktična pooblastila - 80 ur v enem letu in za policiste, ki ne delujejo na terenu in ne izvajajo policijskih pooblastil dnevno, 60 ur. Pri tem posebej skrbimo za to, da se prenaša praksa, tako dobra kot slaba, pomočniki komandirjev policijskih postaj so zadolženi za izvajanje tega programa in na nivoju uprav imamo tudi inšpektorje, ki se ukvarjajo tudi s praktičnim delom izvajanja tistih pooblastil, pri katerih se uporabljajo prisilna sredstva. Če mogoče samo še dodam, kaj so glavne točke v letošnjem programu, verjetno bo to zanimivo. Letos so s področja teoretičnih vsebin s področja človekovih pravic naslednje vsebine zajete: varovanje človekovih pravic in svoboščin v policijskih postopkih pri odvzemih prostosti in uporabi prisilnih sredstev; pravila komuniciranja in odnos do strank v policijskih postopkih; seznanitev z novim pravilnikom o policijskih pooblastilih; policijsko pridržanje in kako se to počne tako, da je čim manj stresno za tiste, ki so v postopku, in pa ustavna načela in zakonski pogoji glede uporabe kakršnihkoli prisilnih sredstev. Toliko na kratko.
Hvala lepa. Gospa poslanka.
Zahvaljujem se vam, gospod minister, za ta del odgovora. 14. junija letos je bila v Tacnu slovesnost ob zaključku izobraževanja, med drugim tudi prve skupine kandidatk in kandidatov za policistke in policiste za nadzor državne meje. Prva generacija je šolanje začela marca 2006, zaključila pa, kot sem že rekla, julija 2006, torej letos. Izobraževanje teh policistov ni potekalo po enakih vsebinah kot policistov, ki delajo v notranjosti države, čeprav imajo enake nazive in vas zato sprašujem: Kaj se bo zgodilo s temi policisti glede na to, da se je širitev schengenskega območja odmaknila v prihodnost? Kako bodo ti policisti zagotavljali višji standard varovanja človekovih pravic in svoboščin? Ali bodo oni deležni kakšnih dodatnih in posebnih usposabljanj za področje človekovih pravic in temeljnih svoboščin? Ali pa se lahko nadejamo še naprej naraščanje števila tožb in zahtevkov za odškodnine? Hvala.
Hvala lepa. Ponovno gospod minister.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ja, z veseljem vam bom odgovoril tudi na ta del vprašanja. Kot veste, je bil tudi sprejet v državnem zboru zakon, ki je omogočil takšen način izobraževanja. Pri tem je treba zelo jasno povedati, da je šlo za skrajšano šolanje teh policistov, ki niso usposobljeni za vsa opravila, ki jih izvajajo policisti, zato so napoteni samo v enote, ki so namenjene izvajanju schengenskega nadzora meje. Se pravi, gre za 5-kilometrski pas, v katerem so ti policisti usposobljeni za izvajanje tistih nalog, ki jih policisti v teh situacijah izvajajo. Njihova življenjska doba, če tako rečem, v policiji je omejena na največ 5 let in se lahko podaljša za enkrat 5 let. Če bi želeli ti policisti ostati dalj časa v policiji, bodo morali opraviti dodatna usposabljanja do dolžine usposabljanja 18 mesecev. So pa po tistem, ko pridejo v enote, ravno tako vključeni v vse tiste teme rednega usposabljanja, v katerih so določene enote. Glede Schengena, zamika Schengena itd., pa lahko rečem, da potekajo sedaj zelo intenzivni razgovori in iskanja drugih možnih tehničnih rešitev, da bi vendarle mogoče lahko dosegli datum 2007, oktober. Jaz sem bil ravno sedaj na neformalnem svetu v Tantrah, kjer smo zelo veliko govorili o tem, in sedaj v naslednjem tednu bomo za nekatere tehnične rešitve izvedeli in potem na formalnem svetu v Luksemburgu že vedeli bolj natančno, ali se ta stvar zamika. Seveda, od tega, kako bo ta stvar potekala, bodo odvisne nadaljnje odločitve. Če bi do tega prihajalo, da bo prihajalo do daljših časovnih zamikov, bo seveda treba temeljito premisliti, kako te policistke in policiste dousposobiti in jim dati vsa tista znanja, da bodo lahko opravljali tudi druge naloge. Če pa ne bo prihajalo do zamikov, pa bodo ti policisti - seveda s tem, ko so opravili to izobraževanje, so šli praktično skozi izobraževanje, ki ga opravijo druge osebe, ki ne izvajajo na terenu pooblastil, so pa s tem uradne pooblaščene osebe in dobijo vsa tista znanja, ki so potrebna. Treba je pa povedati tudi to, da je v teh enotah drugače večja količina, če tako rečem, 250 ljudi približno je prišlo na novo, imamo pa približno 1.600, 1.700 ljudi, ki delajo na terenu to delo že od prej. Skratka, predvidevamo, da nikoli ti policisti ne bodo sami opravljali dela, ampak bodo s starejšimi kolegi in tudi bolje usposobljenimi opravljali delo. Zato računamo, da ne bi prihajalo zaradi tega do dodatnih kršitev in dodatnih zapletov.
Hvala lepa. Pred nami je še šest vprašanj, in sicer bo naslednjega postavil kolega Han ministru za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani ministri! Usklajevanje sprememb zakona o delovnih razmerjih na ekonomsko-socialnem svetu je že kar nekaj časa ena glavnih tem s področja pravic zaposlenih. V poslanski skupini Socialnih demokratov smo vas, gospod minister, in predsednika vlade že večkrat vprašali, kaj se dogaja s socialnim dialogom v Sloveniji. Vse pogosteje se namreč dogaja, da se vlada, bi lahko rekel, požvižga na stališče socialnih partnerjev, še posebej na mnenje delojemalske strani oziroma sindikatov. Ves čas zagotavljate, da socialni dialog poteka normalno in brez posebnosti, hkrati pa smo ves čas priče različnim protestom sindikatov, negodovanju nad vašim načinom dela v ekonomsko-socialnem svetu, nestrinjanju z rešitvami, ki jih izsiljujete, in ogorčenosti nad nekaterimi vašimi izjavami. Vsi imamo še vedno v spominu vašo izjavo, da boste namesto njih, delavcev, izvoljenih predstavnikov, kar sami zastopali delavce. Pred kratkim ste predstavili predlog paketne rešitve s področja odpovednih rokov, odpravnin in nadomestil za brezposelne in tako naprej. Sindikati so predlog že ocenili kot krčenje pravic zaposlenih. Posebej problematičen pa je vaš predlog, ker ne prinaša bistvenih novosti na strani zaposlovanja, ampak zgolj zmanjšuje zaščito pred odpuščanjem. Zakon o delovnih razmerjih zaposleni razumejo kot delavsko ustavo, kot plod kompromisa med socialnimi partnerji. Čeprav imamo relativno nov zakon, ki po vaših statistikah odlično deluje, pa ga vi za vsako ceno, zanimivo, želite spremeniti in zmanjšati nekatere delavske pravice. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Katere spremembe zakona o delovnih razmerjih so po vašem mnenju tako nujne, da ste jih pripravljeni posredovati v nadaljnjo obravnavo, tudi če ne bodo usklajene med socialnimi partnerji? Zakaj ste glede na vaše izjave za vsako ceno - da na rečem z glavo skozi zid - pripravljeni vztrajati na spremembah, ki so za del socialnih partnerjev nesprejemljive? In na koncu, spoštovani minister: Ali boste prevzeli odgovornost za gospodarsko škodo, če se bodo zaposleni odločili braniti svoje pravice tudi z legitimnimi oblikami socialnega boja? Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem ministru. Prosim.
Hvala lepa za vprašanje. No, v dveh letih svojega mandata lahko poudarim, da nismo zmanjšali nobenih pravic, smo pa povečali pravice za invalide. Najprej smo pa izpolnili volilno obljubo in smo zaustavili padanje pokojnin, kar je bilo sprejeto v okviru prejšnjega mandata. Tudi mlade mamice oziroma starši so dobili dodatne stimulacije v okviru sprememb starševskega varstva, pa še druge kategorije oseb, recimo, družinski pomočnik in tako naprej in tako naprej. Skrajšana ni bila pa nobena pravica, tako da kar se tega tiče, imamo povsem mirno vest. Da se požvižgam na socialni dialog - poglejte, koliko zakonov je bilo sprejetih s soglasjem, na ekonomsko-socialnem svetu potrjenih, edino en samcat od 18 zakonov, samo z enim členom se socialni partnerji niso strinjali, in ta je bil sestava sveta Zavoda za zaposlovanje Republike Slovenije. Ampak veste, zakon o zavodih jasno pravi, da mora imeti ustanovitelj večino, tako da smo imeli, kar se tega tiče, prav. Glede zakona o delovnih razmerjih - kakšen je? 8 let približno so ga prejšnje koalicije usklajevale in potem smo dobili to, kar smo dobili: nesodoben zakon, ki ne podpira lizbonske strategije. In cela Evropa se zdaj srečuje s problematiko, kako uveljaviti tako imenovani "flexicurity", varno prožnost, in tudi mi kot Slovenija smo nekako zavezani k temu, kajti to pomeni, da bo v Sloveniji več delavnih mest. Tukaj sprašujete, katere spremembe v zakonu o delavnih razmerju so po vašem mnenju tako nujne, da ste jih pripravljeni posredovati v nadaljnjo obravnavo. Dva tipa sprememb, in sicer kar se tiče varstva in zdravja pri delu in prepovedi diskriminacije. To se nanaša na dve direktivi in to bomo vsekakor posredovali v državni zbor, v nasprotnem primeru bi kršili direktive, zmanjšali varnost in zdravje pri delu in seveda onemogočili tisto, kar moramo: da se izvaja v nekaterih segmentih tudi diskriminacija. Za to sem kot minister za delo še posebej zainteresiran, če pa seveda vaša grupacija ni za to pač, se morate sami vprašati. Seveda pa smo poudarili tudi potrebne spremembe glede varnosti in prožnosti. Omenjate zmanjševanje brezposelnosti in zakaj potem spremembe. Da, vesel sem tega, da se zmanjšuje brezposelnost, vesela je vlada in vesela je tudi Slovenija. Nismo pa zadosti veseli zato, ker še vedno pa težje dobijo zaposlitev mladi, starejši in ženske in zaradi teh oseb moramo tudi pripraviti potrebne spremembe zakona o delavnih razmerjih in smo trdno odločeni, da bomo tudi naredili. Kot minister za delo sem predlagal nekatere izboljšave, in sicer dopust za starše šoloobveznih otrok, da ga lahko koristijo v času počitnic, vključitev republiškega zavoda za zaposlovanje v pomoč iskanju zaposlitve že v času odpovednega roka. Ta zakonodaja tega ne omogoča, da bi koristili tudi programe aktivne politike zaposlovanja, da pa delodajalci imajo na ta način tudi obveznost, da krijejo nadomestilo za čas iskanja. To pomeni, da bi vsak prevzel neke obveznosti s ciljem, da si osebe čim prej najdejo zaposlitev. Hkrati sem pa ponudil tudi povišanje, kot vlada smo ponudili povišanje denarnega nadomestila za čas brezposelnosti. Želimo namreč uveljaviti skandinavski model, pomeni prožnost, spodbude za nove zaposlitve, manj pa tistih ukrepov, ki pomenijo ohranjanje nekakšnih starih zaposlitev, to je namreč tudi svet obrnjen. Z ukrepi, ki so namenjeni ohranjevanju delovnih mest, se je v Sloveniji presneto malo naredilo dobrega, se pa je porabilo ogromno proračunskega denarja. Mimogrede vam lahko tudi omenim, da je državni zbor Republike Slovenije v enih prejšnjih mandatih sprejel sklep, da se odobri 15 milijard za sanacijo, šlo pa je - vemo, iz tistega ni bilo ohranjenih nič delovnih mest. Torej imamo sodobne evropske usmeritve in v tem kontekstu tudi zakon o delovnih razmerjih. Sicer pa tisto, kar je javnost govorila glede zmanjšanja pravic, to so predlagali delodajalci, legitimno. Predstavili so veliko projektov, veliko sprememb, ampak sindikati na drugi strani pa ne, to je pa dejstvo, niso se dobro pripravili. Da pa sem povedal, da bom zastopal delavce v primerih, ko pač sindikatov odnosno predstavnikov delavcev ni bilo na pogajanjih, v tem primeru pa se čutim dolžan, obvezen, da zaščitim delavce. Tega pa mi [[..]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala lepa. Han.
Hvala lepa. Spoštovani minister, z vašim odgovorom sicer ne morem biti zadovoljen; sicer je samohvala ena lepa čednost. Vendar pa, spoštovani minister, odkar ste vi na položaju ministra za delo, socialo in družino se je v Sloveniji naredilo že marsikaj - ljudje so bili na cestah. Če pogledamo še zadnji predlog vašega zakona o azbestu, so pred našo lepo dvorano, parlamentom bili ljudje zopet pred parlamentom in nasprotovali vašim odločitvam, tako da me vaša samohvala resnično čudi. Vas bi pa vseeno vprašal na tretji del mojega vprašanja, na katerega mi vendar niste dali odgovora: Ali boste prevzeli odgovornost za gospodarsko škodo, če se bodo zaposleni odločili braniti svoje pravice tudi z legitimnimi oblikami socialnega boja? Jaz vam priporočam, da je vendar treba malo nekatere stvar spustiti, pa če bi rekel športno, "žogo spustiti na poden" in potem tako samohvalno govoriti. Hvala lepa.
Hvala. Minister Drobnič.
Dobro blago se samo hvali, tako je. Da brezposelnost pada, je dejstvo, ampak s tem seveda še nismo v zadostni meri zadovoljni, ker nekatere kategorije oseb pa vendar težje najdejo zaposlitve. Tisto, kar sem na začetku povedal, je morda tudi nekoliko - ne drugi ton, ampak konkretno vam pa v tem smislu odgovarjam, da zaradi teh ukrepov ne bo nobene gospodarske škode. Vsak resen analitik trga dela ve, da se z večjo prožnostjo trga dela, z večjimi spodbudami pridobi več delovnih mest, zato ker so delodajalci bolj naklonjeni zaposlovanju. Torej, kvečjemu od tega gospodarska korist in večja socialna varnost. Socialno varnost pa mi kot vlada utemeljujemo predvsem na zaposlitvi, da je to temelj socialne varnosti, zato ker hkrati omogoča tudi socialno integracijo in to je najpomembnejše, zlasti za tiste kategorije, ki si težko najdejo zaposlitve. Tudi ta sprememba o zaposlovanju invalidov, ki je bila sicer zasnovana že veliko prej, pa jo je vlada načeloma, prejšnja vlada, uzakonila, mi pa implementirali, je naredila velike koristi. Zadovoljni so delodajalci in delojemalci. Zaposlovanje invalidov se je povečalo za več kot 40%, ampak smo naredili prožnost tukaj. In na ta način gremo tudi z drugimi kategorijami, to bodo zagotovo pozitivni učinki. In ta ukrep, zakonsko določilo, ki ga je sprejela prejšnja vlada, je dobro določilo, ga nisem kritiziral, zato ker daje učinke. Dajmo pa pogledati tiste ukrepe, ki ne dajo dobrih učinkov, in tiste mi poudarite, in takrat, mislim, če boste to predlagali, se bom z vami gotovo strinjal in jih bomo tudi uveljavili. Konec koncev se tudi pogovorimo v okviru partnerstva za razvoj in prisluhnimo dobrim predlogom.
Hvala lepa. Nadaljujemo z vprašanji. Na vrsti je mag. Cvikl, ki bo postavil vprašanje dr. Žagarju. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister, poslanki in poslanci. Moje vprašanje ministru, odgovornemu za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, se glasi: Kakšna je uspešnost črpanja finančnih sredstev iz Evropske unije in kako to vpliva na financiranje oziroma finančni položaj lokalnih skupnosti? Seveda, ne morem brez tega, ne da bi hvalil kakršenkoli [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]], ampak podatki kažejo, gospod minister za lokalno samoupravo, da ste ob polletju realizirali le 7,8 ali slabo dvanajstino proračuna leta 2006. Sprašujem vas: Kaj delate na vladni službi, če ste uspeli od predvidenih 17,2 milijarde počrpati zgolj 1,3 milijarde? Vendar, ker ste tudi minister, odgovoren za regionalno politiko, ali pa če hočete najpomembnejši, najbolj žlahtni del evropskih politik, me seveda zanima, zakaj nekateri drugi ministri - minister za gospodarstvo uspeva črpati zgolj 25% predvidenih sredstev, okolje in prostor 32,1 in samo zaradi uveljavljanja kmetijske politike imamo na tem področju nekoliko uspešnejše črpanje evropskih sredstev. Posebej je zaskrbljujoče, da področje predpristopnih sredstev Evropske unije, za katere je bilo letos predvideno 8 milijard, imate - predpostavljam, da je to vse v vaši pristojnosti - zgolj milijardo sto ali 12% črpanja. Sprašujem vas, kot ministra, odgovornega za področje lokalne samouprave in regionalne politike: Ali ste v sodelovanju z ministrom za finance že popravili projekcije črpanja evropskih sredstev? [[Saj bi hitra analiza pokazala, da bomo imeli ob koncu leta najmanj za 30 milijard tolarjev izpada.]] Ker smo pred začetkom leta 2007, je seveda zelo pomembno, kako bo to izgledalo v letu 2007. V letu 2007 bo najprej seveda finančni položaj regij, občin, toliko težji, ker verjetno tega denarja ne bo, hkrati pa ste se na vladi z davčno reformo odločili, da boste občinam vzeli nekih 12 do 15 milijard tolarjev zaradi znižanja stopenj dohodnine. Ali se bodo torej občine le bolj zadolževale? Zanima me torej, gospod minister, če nam pojasnite: Kakšno je črpanje evropskih sredstev, kako to vpliva na finančni položaj slovenskih občin in kako nameravate spreminjati finančno strukturo, finančne pogoje poslovanja slovenskih občin? Da bi seveda lahko razumeli, kako vi kot minister za lokalno samoupravo in regionalni razvoj dejansko uveljavljate regionalni razvoj v Sloveniji.
Hvala. Minister dr. Žagar. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod poslanec, vaša vprašanja pravzaprav posegajo na celotno vsebino naše službe. V prvem delu je naša služba zavezana kot organ upravljanja za upravljanje s strukturnimi skladi. Potem seveda, ko je črpanje sredstev na tem nivoju bilo v začetku lanskega leta praktično na ničli, smo mi naredili kar precejšen korak naprej v tem obdobju. Res je, da to pomeni na nek način sanacijo celotnega sistema v izjemno oteženih okoliščinah, ker pravzaprav ni mogoče spreminjati enotnega programskega dokumenta, ker bi to še dodatno verjetno vplivalo na poslabšanje stanja, kar zadeva samo črpanje. Tako smo mi izpeljali številne ukrepe, ki so intenzivirali same postopke črpanje in, recimo, na današnji dan je situacija približno takšna, kar zadeva številk, ker mi mesečno spremljamo črpanje skupaj s finančnim ministrstvom oziroma tedensko, in sicer na petih nivojih v naši službi. In sicer imamo v tem trenutku razpisanih 108% sredstev. To se mogoče sliši nekoliko nenavadno, vendar smo povečali pravice posameznim nosilcem proračunskih postavk iz tega razloga, ker vemo, da če želimo doseči optimum, je potrebno zagotoviti nekoliko več sredstev in povečan obseg pravic je približno 15%. Tako je v tem trenutku razpisanih več, kot je na voljo teh sredstev, če bo prišlo do prekoračitve na posameznih programih, bo možno takoj tekoče stopiti v naslednjo finančno perspektivo. Dodeljenih je v tem trenutku 101% teh sredstev s sklepi in v tem trenutku je že podpisanih 84% pogodb. Govorim seveda o celotnem obsegu sredstev, s tem da pričakujemo, da bomo v roku tega in naslednjega meseca podpisali praktično vse pogodbe in sem prepričan, da ni razloga, da jih ne bi podpisali za teh 108%, kot so dodeljeni oziroma celo za 115%. Posledično in normalno je zamik, kar zadeva izplačana sredstva na 44% in povračila v tem trenutku so približno na 34,1%. S tem je treba zelo jasno povedati, da letos je potrebno v principu podpisati vse pogodbe, samo črpanje pa v skladu s finančno perspektivo traja še naslednji dve leti zaradi pravila M+2 oziroma izvajanja investicij in pri sami dinamiki tudi koriščenja proračuna je samo izvajanje investicij izjemnega pomena. In mogoče še en podatek. Če je lani Slovenija bila na začetku letu na zadnjem mestu, potem je v tem trenutku Slovenija, kar se tiče črpanja strukturnih skladov, na prvem mestu. Je pa res in jaz to tudi vedno poudarjam, da naš namen ni, da smo po športno prvi, ampak da počrpano vsa sredstva in to za cilje in namene, za katere so namenjena in ki bodo prinašale Sloveniji dodaten razmah v razvoju. V drugem delu, kot ste omenili občine, moram reči, da v obstoječi finančni perspektivi praktično ta sredstva bistveno ne vplivajo na same občine, ker so imele občine možnost kandidirati samo na dveh ali pa biti nosilec izvajanja projekta samo na dveh segmentih, vsaj direktno, in sicer na okoljevarstvenem programu, kjer je nosilec projektov ministrstvo za okolje in prostor iz kohezijskega sklada, kjer so prav tako dodeljene vse pravice, in pa na območju con, kjer pa je nosilec proračunske postave ministrstvo za gospodarstvo, agencija za regionalni razvoj izvaja te ukrepe in tam so praktično podpisane vse pogodbe in računamo, da se bodo te stvari vse izpeljane. Ko ste govorili o realizaciji naše službe, je potrebno povedati, da s tem nima kaj dosti skupnega naša služba oziroma [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]naše službe, ampak je realizacija naše službe povezana s tako imenovanimi neposrednimi spodbudami, razen v tistem delu, kjer smo nosilci prekomejnega sodelovanja pa Pharovih programov. Torej, predpristopne pomoči, ki bi že davno morala biti urejena, pa je še zdaj moramo urejevati. Kar zadeva ta del, pa je služba nosilec petih proračunskih postavk, in to so izključno investicije, ki jih izvajajo praktično občine, in sicer tako imenovane izvedbeni deli RRP-ja, prestrukturiranje zasavske regije, regionalna infrastruktura, to so tiste 6,3 milijarde, ki smo jih v letošnjem letu dodatno pripeljali za sredstva občin, razvojna pomoč Posočju, ublažitev gospodarskih posledic spremembe mejnih režimov in infrastruktura na območjih, kjer živijo romske etične skupnosti. To so naša domača sredstva. Lahko vam povem, da narava investicije oziroma realizacija teh sredstev zahteva velik del postopkov v prvi polovici letošnjega leta, da potem lahko se investicije v drugi polovici leta izpeljejo. Še enkrat ponavljam, da so nosilci teh investicij posamezne občine, podpisanih je praktično več kot 95% vseh pogodb, torej so po pogodbah vsa ta sredstva razdeljena in jaz sem prepričan, da bodo občine te projekte tudi realizirale in bo na koncu leta slika, kar zadeva realizacijo našega ministrstva, bistveno boljša. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Cvikl.
Gospod minister, hvala za odgovor. Ampak, poglejte, najprej bomo imeli eno zelo resno diskusijo, kdo vam je dovolil povečati pravice črpanja, ne da ste o tem obvestili državni zbor, ker ste si v bistvu vzeli [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]], ker minister Bajuk pravi, da predsedniku države ne sme povečati pravico črpanja brez tega, da bi nekdo o tem nekaj odločil. Ampak to pustiva za stran. Jaz sem vas vprašal: Ali boste popravili napoved za leto 2006? Ker oba se strinjava: če boste do konca leta podpisali še ostalih 17% točk pogodb, to gotovo ne bo črpanje v letošnjem letu. In zato bo v letošnjem letu na strani prihodkov prišlo vsaj za približno 35, 30, 35 milijard izpada in boste to peljali v leto 2007 in 2008 po principu plačane realizacije. To je napaka, ki jo vlečete že dve leti, lani ste ob tem času govorili nekaj zelo podobnega oziroma gospod minister, na koncu pa smo videli: namesto 100 milijard smo imeli samo približno 70 milijard realizacije v letu 2005. In podobna bo zgodba v letu 2006. Gospa komisarka za proračun opozarja države članice, da v letu 2007 je zadnje leto, ko boste lahko črpali denar oziroma ne boste več mogli črpati denarja iz programov za leto 2004. Če v letu 2006 ne boste uspeli počrpati 8 milijard predpristopnih sredstev Evropske unije, ki so v vašem proračunu, bo denar izpuhtel v zrak. In zato še enkrat: Kako to vpliva na posamezne občine oziroma ali boste kaj naredili, da bi glede na spremembe zakona o financiranju občin, o katerem veliko že govorite, zagotovili tem občinam resne vire? Evropska unija to očitno ni, jemljete jim druge vire. Kaj boste naredili, da bodo lahko župani, ki se zdaj borijo na lokalnih volitvah, dejansko vstopili v zdrava proračunska leta? Prosim za odgovor.
Hvala. Ponovno.
Ja, hvala, gospod poslanec, jaz se opravičujem, ampak jaz mislim, da sem te že stvari pojasnil, še vam lahko enkrat pojasnim. Seveda, če vi govorite o 100 milijardah, potem je treba povedati, da so to pravzaprav vsa sredstva. In zelo jasno je treba povedati, da samo črpanje zaradi pravila M+2 še poteka v letih 2007 in 2008, vsaj koliko je meni poznano v skladu z enotnim programskim dokumentom, ki ga je podpisala prejšnja vlada, torej tista, v kateri ste bili vi, in ker pač črpanje ni bilo zagotovljeno v tistem obdobju. In v skladu z zagotovili in nosilci proračunskih postavk, to so pa posamezna ministrstva, stvari, kar zadeva črpanje, tekoče potekajo po načrtih in tudi po planih, kot so zapisani v državnem proračunu. Se pa strinjam z vami, da bo potrebno zaradi številnih administrativnih ovir, zaradi sistema, ki je bil popolnoma nemogoče postavljen, še kar precej naporov narediti, da bomo stvari tekoče speljali. Kar zadeva same občine, sem že tudi pojasnil. Občine v tej zgodbi nastopajo samo na dveh postavkah, vsa sredstva so na teh dveh postavkah praktično dodeljena in jaz tu ne vidim nikakršne ovire in težave kar zadeva občine. Sicer pa kar zadeva občine, financiranja občin, če se dotaknemo tega vprašanja, je pa treba povedati to, da je v prejšnjih 15 ali pa 12 letih, če hočete, so občine dobile številne naloge iz naslova obremenitev brez ustreznih finančnih virov. To že mi permanentno zdaj drugo leto popravljamo z različnimi ukrepi tudi zaradi tega, da lažje zagotavljajo lastno udeležbo v tistih primerih, ko so pač udeležek [[?]] na teh sredstev, in to popravljanje tega sistema in bolj enakomernega sistema financiranja pa je bilo zapisano oziroma je zapisano in so usmeritve tudi novega zakona o financiranju občin in tudi nov zakon o financiranju občin, tudi v povezavi s spremembo davčne zakonodaje, odpira občinam večji in boljši manevrski prostor kar zadeva trenutnega stanja. V prihodnje je pa res, da v naslednji finančni perspektivi mi načrtujemo, tudi iz naslova strukturnih skladov, bistveno več sredstev za projekte. Govorimo o investicijskih projektih katere bodo lahko občine realizirale, praktično pa zdaj, v tem mandatnem obdobju občina iz tega naslova, razen iz naslova prekomejnega sodelovanja, pa še tam niso bile občine velikokrat nosilci posameznih projektov in niso imele dostopa, razen posredno preko ministrstva za okolje in prostor, na kohezijski sklad, in preko ministrstva za gospodarstvo na področje obrtnih proizvodnih con, kjer so pa projekti praktično v veliki meri že zaključeni. Kar zadeva seveda ta del zgodbe, ki je povezan s strukturnimi skladi, s kohezijsko politiko peljemo v danih okvirih, v danih možnostih - s problematiko, ki smo jo podedovali in jo je potrebno odpravljati, to pomeni s sanacijo sistema z velikimi napori stvari v pozitivno smer in jaz sem prepričan, da bodo stvari realizirane 100% na koncu finančnega obdobja, to pa je seveda šele čez 2 leti, kar zadeva zdajšnjo finančno perspektivo. Je pa res, da se drugo leto že obe finančni perspektivi prekrivata in to je seveda poznano dejstvo.
Hvala lepa. Mag. Cvikl. Predvidevam, da je postopkovno.
Ja, proceduralno predlagam, da državni zbor jutri v času glasovanja sprejme sklep, da o odgovoru gospoda ministra opravimo razpravo. Ta razprava je potrebna zaradi več razlogov. Eden od razlogov je, gospod minister, dve leti ste že minister in v dveh letih bi lahko sistem že trikrat spremenili, če bi želeli. Gospoda ministra, v letu 2005 ste napovedovali za 90 milijard realizacije. Realizirali ste 62,5% in potem ste vse to prenesli v leto 2006. V letu 2007 imate predvideno 107 milijard realizacije, do sedaj vam je uspelo počrpati 38 milijard. In seveda je to napačna številka tu notri. Jaz sem ministra vprašal, ali bo pripravil rebalans za leto 2006, ker te številke ne držijo. Problem leta 2007, gospod minister, je pa ta, da v letu 2007 nimate več tako imenovanih pavšalnih povračil. In vi imate res, kot je minister za finance danes že govoril, trenutno milijardo plusa, ampak milijardo plusa imate zato, ker v letošnjem letu dobivate 14 milijard pavšalnih povračil. Drugo leto tega ne bo. In če bo situacija, ker ne nameravate spreminjati sistema, boste šli še zmeraj na M + 2, bo "ceteris paribus" situacija vsaj 15 milijard minusa. Čez eno leto vas bom z istega sedeža - in upam, da boste vi še vedno tam - spraševal in bova seveda o tem diskutirala - kako velika luknja bo, ker vam bodo stvari padle. Zato predlagam, da opravimo razpravo v državnem zboru, ker je tudi med ministri, da ne rečem poslanci, veliko različnih ali pa neustreznih informacij. In zdaj še k občinam. Jaz razumem, da je v proceduri nek zakon o financiranju občin. Ta zakon o financiranju občin, mimogrede, je po mojem ena najbolj ključnih, ampak nepoznanih tem za lokalne volitve. Gospod minister se je odločil, da bo po 15-ih letih samostojnosti lokalne samouprave vzel občinam davčni vir. Minister je o tem seveda govoril, da bo razmislil o spremembah. In je rekel - kaj? To bom pa zamenjal s tem, da bom zagotovil občinam denar iz Evropske unije. Vzamem jim torej dohodnino, 35% dohodnine gre slovenskim občinam, to je 12 do 15 milijard izpada samo zaradi davčnih reform, ki ste jih predlagali, ne da bi se o tem posvetovali z občinami. In občinam boste rekli, namesto tega boste pa dobili denar iz Evropske unije, iz naslednje finančne perspektive za obdobje 2007-2013. Zato je seveda logično, da vas, tako kot vse druge države novinke, četudi smo prvi med novinkami, Evropska unija opozarja. [[Opozorilni znak za konec.]] In predlagam, gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, ki ste še tukaj, da opravimo razpravo o tem vprašanju, da nam gospod Žagar, gospod Bajuk, gospod Janša predstavijo javnofinančno situacijo v obdobju [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa, kolega Cvikl. Tudi vam sem dopustil malce širšo obrazložitev, kot je to sicer v navadi, ker se strinjam s kolegom Pečetom, da so javne finance in evropska sredstva tako pomembno poglavje tudi našega dela, da tu razprave ne smemo omejevati. O vašem predlogu bomo v skladu s poslovnikom odločali jutri zvečer v okviru glasovanj, tako kot o nekaterih drugih predlogih. Zdaj je na vrsti kolega dr. Slavinec, ki bo postavil vprašanje najprej ministru za zunanje zadeve, ki je upravičeno odsoten, nato pa ministru za okolje in prostor. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani tu prisoten minister Podobnik, dr. Rupel v odsotnosti [[vsak naj se pač najde v svojih vprašanjih in mi potem odgovori]] ! Nedavni zapleti ob reki Muri pri Hotizi okrog vzdrževanja protipoplavnih nasipov in hrvaškega enostranskega pričetka gradnje sporne ceste proti zaselku Mirišče so ponovno potrdili, da sosednja država nadaljuje s politiko izvršenih dejstev in pri tem uspešno uporablja načelo efektivitete v mednarodnem pravu, ki pa ga žal Republika Slovenija očitno ne razume dobro in tudi ga ne zna uporabljati. Lani julija je bila sprejeta brionska izjava o izogibanju incidentov, s katero sta se obe državi med drugim obvezali, da velja stanje na dan osamosvojitve. V primeru Hotize je bilo nesporno dejstvo takrat meja po sredini reke Mure in kljub temu, da katastrska meja v celoti ne sledi toku reke Mure, pa je nesporno dejstvo, da je bila leva stran v celotnem tem območju pod jurisdikcijo slovenske policije in oblasti, desna pa hrvaških. In glede na izjave, da je brionska izjava bistveno bolj ambiciozen korak od sporazuma Drnovšek-Račan, saj uveljavlja stanje na dan 21. junija 1991, ki kot načelo mednarodnega prava, osnovno pogajalsko izhodišče daje stanje na 21., torej ob osamosvojitvi. V zadnjem času po incidentu na Hotizi lahko slišimo, da je Slovenija branila načela Badinterjeve komisije, zato vas sprašujem naslednje. Kdaj se bosta vaši ministrstvi in tudi vlada Republike Slovenije začeli obnašati v skladu s stanjem na dan osamosvojitve? In zakaj interes Republike Slovenije, da se po novem pri sanaciji nasipov na naši strani vključi tudi hrvaška podjetja, saj vemo, da pred osamosvojitvijo in tudi vse do lani to ni bilo tako, ampak je vzdrževala le slovenska stran. In nedavno sprejeti dogovor o skupni obnovi nasipov ne prejudicira tudi poteka meje oziroma uveljavlja tako imenovani katastrski princip v demitaciji. In zakaj je Republika Slovenije glede na stanje na dan osamosvojitve pristala na omenjen dogovor? Kako bo vlada zaščitila pravni red Republike Slovenije, interese lastnikov spornih zemljišč glede neupravičenega posega v prostor pri gradnji sporne ceste proti Mirišču in ali po vašem mnenju glede na stanje po osamosvojitvi v primeru sprejetja dogovorov o skupni obnovi nasipov ne gre za enega izmed dokumentov, ki bo oslabil naša pogajalska izhodišča [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima minister Podobnik.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec dr. Slavinec. Nekatera vprašanja, ki ste mi jih postavil, so zelo identična vprašanjem, ki jih je vaš poslanski kolega dr. Gantar postavil tudi na odboru za okolje in prostor, in smo v prvem delu nanj že odgovorili in se skupaj z njim dogovorili, da bi imeli posebno sejo odbora, ki bo posvečena prav tem vprašanjem. Dovolite pa mi, da se nekaterih vaših vprašanj nekoliko bolj detajlneje dotaknem, še posebej tistih, ki so vezana na delo resorja, ki ga vodim, in najbolj - kar konkretno. Na vaše vprašanje, kdaj se bosta vaši ministrstvi in vlada začeli obnašati v skladu s stanjem na dan 25.6.1991, bi vam pet točk naštel, kjer sem trdno prepričan, da sem kot minister ravnal v skladu s to odločitvijo, da je izhodiščno stanje na dan 25.6.1991. Spomnil bi na zakon o ekološki coni in epikontinentalnem pasu, ki uveljavlja stanje na morju kot ob osamosvojitvi v novem evropskem kontekstu. Konkretizacijo naših pristojnosti uveljavljamo na morju, uveljavljamo pa tudi v okviru mednarodnih organizacij za varstvo morja. Zelo aktivni smo na številnih multi in bilateralnih srečanjih na to temo. Drugo področje. Geodetska uprava je v okviru mojih pristojnosti vpisala katastrsko občino morje za celotno teritorialno morje Republike Slovenije, ki vključuje celoten Piranski zaliv do točke T5. Prav tako je Republika Slovenija vpisana kot lastnik na morskem telesu v zemljiško knjigo Republike Slovenije. Tretje področje. Inšpekcija za okolje in prostor in geodetske zadeve je zaslišala in uveljavila jurisdikcijo na levem bregu Dragonje v katastrski občini Sečovlje. Krajinski park Sečovlje ureja vodnogospodarske zadeve na spodnjem toku Dragonje tudi, za to smo namenili ustrezna sredstva. Četrto področje. Pri Metliki, natančneje v katastrski občini Bušinja vas, je inšpektorat Republike Slovenije za okolje in prostor izdal odločbo, kjer je ugotovil črno gradnjo in tudi izrekel ukrep prepovedi gradnje širitve celotnega telesa, ki jo je izvedla Županijska uprava za ceste Karlovec. Odločbo je vročilo ministrstvo za zunanje zadeve. Peto področje, ki se dotika še posebej vprašanj, vezanih na Hotizo. Na osmem zasedanju stalne slovensko-hrvaške komisije za vodno gospodarstvo februarja letos smo prav tudi izhajajoč tako iz koalicijske zaveze, kjer govorimo o novem začetku z Republiko Hrvaško, in tudi skupne izjave o izogibanju incidentov iz Brioni zelo jasno postavili se na stališče, da je statut ob osamosvojitvi tisti status torej, kar pričakujemo od Republike Hrvaške tudi na reki Muri. Če citiram torej, na tem srečanju, osmem zasebno-stalnem slovensko-hrvaške komisije: "Slovenska stran je poudarila, da kakršnikoli sklepi oziroma izhodišča za delo te komisije ali njej podrejenih podkomisij, ki ne izhaja iz temeljev na dan 25.6.1991, ne more biti predmet obravnave v okviru pogodbe med vlado Republike Slovenije in vlado Republike Hrvaške o urejanju vodnogospodarskih razmerij. Predmet pogodbe je le strokovno in tehnično reševanje vsebinskih vprašanj, ne pa opredeljevan do vprašanj pristojnosti, saj pogodba izrecno predvideva, da kakršnakoli dejanja v skupno korist, v čemer ne prejudicirajo državne meje. Dosedanje usklajevanje aktivnosti za upravljanje vodnega režima na Muri se je pokazalo kot neučinkovito, "to citiram torej iz tega zapisnika", na to pa kaže tudi nastala situacija ob poplavah avgusta 2005, na kar sta pa tudi izredno opozorila državna sekretarja Biščević in dr. Cerar v zaključkih svojega sestanka. Torej, jaz sem vam odgovoril, kdaj je pač naše ministrstvo ravnalo v skladu s stanjem na dan 25.6.1991. Na nekaj drugih vaših vprašanj pa zelo na kratko. Pretežni del nasipov na odseku Benica - Petišovci je bil že izveden, ne vsi, pretežno. V pomladnem času na odseku Kot - Hotiza pa je bil slovenski investitor pripravljen za pričetek dela, bil je pripravljen v mesecu juliju, imel je vsa potrebna dovoljenja z naše strani, finančno konstrukcijo pa tudi vsa lastniško-pravna soglasja lastnikov. Iz dogovora med predsednikoma vlad, poudarjam, iz dogovora med predsednikoma vlad, ki sta ga potrdili vladi in so tudi konkretizirani v sklepu slovensko-hrvaške komisije za vodno gospodarstvo, pa izhaja nekaj temeljnih principov, ki se pa tako že konkretizirajo. Projekt, ki je osnova za skupno delo, je pripravil institut za vode, bil je pripravljen marca letos. Rad bo povedal še to, da edina cesta, ki je predvidena v tem projektu, je pristopna cesta na tako imenovani zračni strani nasipa in je potrebna za vzdrževanje nasipa. Bistveno bolj detajlneje tako s strani vodarskih in nekaterih drugih vprašanj pa danes ne bo časa, najverjetneje na seji odbora za okolje in prostor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Slavinec, prosim.
Hvala lepa. Poglejte, spoštovani gospod minister. Jaz s takim odgovorom seveda ne morem biti zadovoljen, saj ste mi večino časa odgovarjali o morju, jaz vas pa sprašujem o Muri. Tudi konkretno sprašujem: "Kdaj bo meja na sredi reke Mure?" Tako je bilo leta 1991, da bom bolje jasen? To, da mi take zadeve od Hrvaške pričakujemo, je seveda ena stvar, vendar zanima me, kako jih bomo dosegli in kaj bo ministrstvo naredilo tudi konkretno, kako bo ministrstvo zaščitilo lastnike ozemlja, kjer je Hrvaška samovoljno zgradila cesto proti zaselku Mirišče, tam, na njihovem ozemlju posekala gozdove, navozila gramoz in začela izvajati dela, ki niso v skladu z nobeno zakonodajo, še najmanj pa je kdo lastnike o tem kaj povprašal. Tukaj gre za poseg v privatno lastnino teh ljudi in tudi za poseg v okolje in prostor mimo ustreznih dovoljenj. In glede nasipov sedaj še enkrat sprašujem: V čem je interes, zakaj je interes Republike Slovenije, da po novem, od letošnjega leta te nasipe tudi na naši strani gradijo Hrvati? Ker temu do lani ni bilo tako, ne gradijo, obnavljajo, popravljajo. In tudi ob lanskih poplavah, sam osebno sem bil tam in vam to lahko iz prve roke zagotovim, Hrvatov ni bilo, da bi pomagali utrjevati, ampak jih je zaradi slabih nasipov na njihovi strani vse poplavilo. Kako naj potem računamo, da bodo oni s svojo pomočjo lahko utrdili naše nasipe tako, da bodo bolj trdni, oziroma v čem je interes? Upam, da ne gre za kakšne zamenjave ozemlja ob Hotizi za morje, o katerem ste uvodoma toliko govorili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, prosim.
Hvala lepa. Za nobene zamenjave ne gre. Kot že prej rečeno, sem se sam dotikal vprašanj, ki so vezana na resor, ki ga vodim, in ker je bilo prvo vprašanje, kdaj se bo vaše ministrstvo začelo obnašati v skladu s stanjem 25.6., sem nekaj konkretnih primerov naštel. Jasno, v treh minutah ne moreš na vsa vprašanja odgovoriti. Naslednja zadeva, ko omenjate gradnjo hrvaške strani posebne ceste do naselja Mirišče. Jaz sem trdno prepričan, da je šlo za nezakonit poseg, za poseg, ki je tudi v nasprotju z dogovorom na Brionih kot tudi v nasprotju z dogovorom obeh predsednikov vlad 2. septembra letos. In tudi zato je po našem mnenju, po mojem mnenju slovenska stran pravilno ravnala, da je ustrezno zaščitila državni interes na tem območju. Sprašujete me, kdaj bo meja po sredini reke Mure? To je vprašanje, ki presega moj resor, ki ga vodim. Ampak moram vam povedati, da so bile nekatere poteze, nekateri akti, nekateri podpisi naših predhodnikov v predhodnih vladah taki, ki so tudi mojim predhodnikom na področju vzdrževanja teh visokovodnih nasipov dobesedno vzeli iz roke mandat, da bi slovenska stran preko slovenskih aktov in slovenskih upravnih postopkov pripravila vse potrebno, da bi visokovodne nasipe gradili. Hvala bogu, sedaj ne upoštevamo tistih takratnih njihovih stališč, ki so bili za Republiko Slovenijo napačni. Jaz sem trdno prepričan, mislim, da veva, o čem govoriva. Moj odgovor je pravzaprav enak, kot sem začel. Vsak organ, minister, državni sekretar, inšpektor, morda tudi kakšen sodnik ali tožilec ali kdorkoli naj ravna v skladu s pristojnostmi, ki jih ima, in pri tem naj upošteva stanje na dan 25.6.1991. Če bomo vsi tako ravnali, enotno, potem sem prepričan, da bomo dosegli, da se bodo zgodile potrebne spremembe. Še nekaj bi rad povedal. Kadar gre za vprašanje poplavne varnosti, zaščite premoženja, zaščite varnosti ljudi, velja tudi evropska praksa, ki je zapisana tudi v nekaterih evropskih direktivah, da ima taka rešitev prednost in mora veljati nenapisano pravilo, da se državi dogovorita in da to vprašanje rešita. Še na vaše vprašanje. V dogovoru obeh predsednikov vlad, pa tudi ob konzorcijski pogodbi ni predviden noben akt javne oblasti na tem območju. Strokovne rešitve tako z vidika tehnične ustreznosti kot tudi varstva okolja so zagotovljene s potrditvijo rešitve na stalni slovensko-hrvaški komisiji za vodno gospodarstvo in potem iz tega izhajajočem nadzoru, ki ga bo izvajala paritetno sestavljena operativna skupina, sestavljena iz treh članov iz vsake države. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Slavinec, verjetno postopkovno.
Hvala lepa. Ja, seveda. V skladu z drugim odstavkom 246. člena predlagam, da o tem opravimo na eni prihodnjih sej javno razpravo, še toliko bolj zaradi tega, ker se oba z ministrom strinjava, da je odmerjen čas prekratek, da bi lahko res perečo problematiko na pravi način obdelali in skupaj poiskali tiste rešitve, ki bodo zaščitile interese Republike Slovenije in ki bodo tudi zagotovile varovanje interesov lastnikov in ljudi, ki tam, ob meji, ob Muri živijo. Vsekakor težko sprejmem dejstvo in naiven je vsak, ki verjame v to, da je interes Hrvaške pri sodelovanju obnavljanja naših nasipov - poudarjam - naših nasipov na levi strani reke Mure v tem, da bi pomagali zaščititi imetje naših ljudi, temveč gre za izrazito ozemeljske težnje, saj se je še vedno do sedaj tako pokazalo. Tudi ne moremo verjeti izjavi premiera oziroma obeh, da ta dogovor ne prejudicira meje, saj vidimo, kaj se je zgodilo v dveh letih - dogovor o skupni gradnji mostu se je sprevrgel v gradnjo mostu s strani samo Hrvaške; in tu je most, ki ga prej ni bilo, tu je sedaj cesta, ki je prej ni bilo. In kot sem že uvodoma povedal, politika izvršenih dejstev, ki jo sosednja Hrvaška izvaja, in ne samo na tem področju, sigurno zahteva, da vlada Republike Slovenije zaščiti interese. Državni interes, se strinjam, je bil, vendar samo delno zaščiten, kajti policija se je postavila na nasip. Policija bi interes Republike Slovenije zaščitila, če bi varovala levi breg reke Mure, kajti po nobenem drugem dogovoru, veljavnem dogovoru ali sporazumu, namreč ne kaže, da bi bila meja kjerkoli drugje. In še veliko več je [[opozorilni znak za konec]] odprtih vprašanj, nenazadnje tudi na področju narodnosti; v bližini, v Kotu živi tudi madžarska manjšina. Zaradi tega še toliko bolj predlagam, da zares na eni izmed naslednjih sej opravimo splošno razpravo, kjer bo lahko prisoten tudi zunanji minister dr. Rupel, ki ga danes zaradi odsotnosti žal ni med nami; in prepričan sem, da bomo potem vsi skupaj lahko korak bližje k taki rešitvi, ki bo zaščitila interese Republike Slovenije, zato seveda predlagam s tem, da ta predlog podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa, dr. Slavinec. Tako kot v drugih podobnih predlogih bomo tudi o vašem glasovali jutri v okviru glasovanja. Nadaljujemo z vprašanji, še 3 imamo. Na vrsti je mag. Potrata, ki bo postavila vprašanje ministru za kulturo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, spoštovana gospa poslanka, poslanici, ministra. V predgovoru k resoluciji o nacionalnem programu za kulturo v letih 2004 do 2007 je zapisano, da je, navajam, "Kulturna politika dolžna s posebno pozornostjo in trajno skrbjo se posvečati bistvenemu elementu naše kulturne identitete, ki je hkrati temelj naše nacionalne identitete - slovenskemu jeziku". Konec navedka. Ker se skupni slovenski kulturni prostor ne prekriva z državnimi mejami, ampak s kulturnimi in predvsem jezikovnimi, ker se z globalizacijo in integracijo manjši nacionalni jeziki odrinjajo na obrobje, mora skrb za slovenski jezik ostati prva naloga kulturne politike. To, da je prva naloga, piše tudi v nacionalnem programu. Slovenščina ni samo sredstvo za vsakodnevno sporazumevanje, izražanje duhovnih in umetniških sporočil, ampak je tudi zakladnica kulture in eden glavnih simbolov nacije in države, zato mora skrb zanjo potekati na vseh ravneh, ne le v šolstvu in javnemu komuniciranju, delavnih in tehnoloških procesih, v tehniki in v znanstveni terminologiji, tudi to je iz resolucije. In resolucija navaja 10 ukrepov, izmed katerih sta prva dva koordiniranje jezikovne politike in sprejetje zakona o javni rabi slovenskega jezika in skrb za njegovo udejanjanje. In z 20. avgustom leta 2004 je začel veljati omenjeni zakon. Ta v 28. členu državnemu zboru Republike Slovenije nalaga, da, zopet navajam, "Na predlog vlade sprejme nacionalni program za jezikovno politiko, v katerem določi ukrepe za izvajanje nalog iz 4. člena tega zakona za naslednje petletno obdobje ter predvidi potrebna sredstva in način njegovega zagotavljanja. 35. člen tudi nalaga, da mora to biti storjeno v dveh letih po uveljavitvi zakona. Rok je potekel, zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kdaj bo vlada izpolnila svojo zakonsko obveznost in državnemu zboru v sprejem posredovala nacionalni program za jezikovno politiko? Se zahvaljujem za odgovor.
Hvala lepa. Besedo ima minister, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Hvala lepa za vprašanje. Torej, strinjam se popolnoma s tem, kar je gospa poslanka citirala iz nacionalnega programa za kulturo. Res je, da sta dve leti pretekli od 20. avgusta. Ugotovim lahko samo to, da je dejansko priprava glede tega nacionalnega programa potekala zelo počasi in šele letos, ne bom rekel na čigavo iniciativo, se je vendarle pospešilo, da se v tem letu intenzivneje pristopi k temu oblikovanju te resolucije, tako da je besedilo s statusom delovnega gradiva oziroma osnutka nacionalnega programa bilo dokončano v avgustu leta 2006. Vendar je to gradivo, kot sem rekel, v osnutku, v mesecu septembru se je skušalo v širši strokovni skupini, komisiji v okviru sektorja za slovenski jezik, to se je pregledalo in dalo temu pozitivno mnenje, da gre v nadaljnjo razpravo. Mi želimo predvsem pridobiti mnenje tudi širše strokovne javnosti in dati to v javno razpravo; in pred tem smatramo, da je prav, da damo takšno resolucijo tudi v potrditev ali premislek nacionalnemu svetu za kulturo. Nimam pravega opravičila. Se bo sedaj z nekaj mesečno zamudo zaradi vsega tega postopka, ki sem ga povedal, podaljšalo, vendar verjamem, da bomo v letošnjem letu to resolucijo dali tudi na vlado in v državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Potrata, ponovno, prosim.
Hvala lepa, gospod minister, da bo nacionalni program pripravljen. Če bi prejšnji teden ob obravnavi poročila o uresničevanju nacionalnega programa za kulturo v letih 2004 in 2005 dobila tak odgovor, potem bi vam morebiti še prizanesla danes s tem vprašanjem, ki je zame pomembno zaradi tega, ker opozarjam, da tudi nekaterih drugih poročil ali pa odgovorov v zvezi z uresničevanjem ne dobivamo pravočasno; recimo tudi drugega poročila o uresničevanju določil zakona o javni rabi slovenščine ni. Moja zaskrbljenost pa je toliko večja, ker je ministrstvu za kulturo naložena koordinativna vloga, je pa iz nekaterih ukrepov in nekaterih zapisov mogoče ugotavljati, da vedno ni dovolj uslišano, ko skuša izpolnjevati prav to svojo funkcijo, da mora pri pripravi zakonodaje v skladu s 4. členom zagotoviti pravne podlage za rabo slovenščine. Mislim na zakonodajo, ki določa status slovenščine v šoli, zlasti v visokem šolstvu, mislim na to, da zasledimo v uradnem listu objavljene razpise, ki so v slovenščini objavljeni, pa zahtevajo dokumentacijo v angleščini; in še bi lahko naštevala primere, iz katerih je mogoče posneti, da je za rabo slovenščine v okoliščinah, v kakršnih smo, v resnici treba zagotoviti dovolj poglobljene strateške dokumente in jezikovno načrtovanje, ki bo na vsa ta vprašanja ustrezno odgovorilo. Hvala.
Hvala lepa. Minister.
Hvala lepa. Torej glede naših poročil o izvajanju nacionalnega programa za kulturo za 2004 je bilo res zamuda, za leto 2005 se mi zdi, da smo ga oddali junija, do datuma, ki je za to potreben, seveda na vlado, in kot vem, je odbor za kulturo to že obravnaval. Skrb, da se zagotovi poglobljene strateške študije in razmisleke o tem. Z vami delim to mnenje in mislim, da bo v obravnavo te resolucije vendarle vključen tudi širši krog strokovnjakov, tako da bo v zadovoljstvo vseh pravočasno, torej da bo še v letošnjem letu sprejeta. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še poslednje vprašanje v zadnjem krogu, dr. Gabra, ministru za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. Prosim.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Gospod minister, verjetno se strinjava, da znanost lahko doseže resen napredek le, če se politika v njo ne vmešava. Ob imenovanju dr. Pavloviča oziroma njegovem neimenovanju na mesto direktorja Pedagoškega inštituta v Ljubljani pa se je po mojem in ne samo mojem prepričanju zgodilo prav to, o političnem vmešavanju v to imenovanje pišejo vsi časopisi po Sloveniji. To je jasno celo slovenski radioteleviziji, le da objavi tega ne. Sprašujem vas, gospod minister: Ali si upate po nedavnih dogodkih na Pedagoškem inštitutu javnosti še naprej zagotavljati, da je vaše podržavljenje upravnih odborov raziskovalnih institutov v tej državi zmanjšalo vpliv politike na kadrovanje v institutih, in da se tudi tukaj, tako kot je popoldne na pamet o tem govoril predsednik vlade, politika umika iz področja znanosti, tako kot on pravi, da se umika tudi s področja gospodarstva? Ko v medijih prebiramo zapise o poteku iz spraševanja dr. Pavloviča, ki se je edini prijavil na razpis, o katerem govorim, imam občutek, da je šlo pri njegovi zavrnitvi za čisti primer politične kuhinje in bedne kreature, ki so se dale imenovati v upravni odbor, so opravile umazan posel za slovensko politiko. Ob dejstvih, ki so dostopna vsem, tudi vam, namreč ni mogoče razumeti, zakaj, na podlagi katerih kriterijev je bil kandidat za direktorja zavrnjen. Znanstveni svet tega istega instituta vam je namreč črko za črko pokazal, kakšna je vrednost vaše obrazložitve, zavrnitve; pokazal je namreč, da je ta vrednost nikakršna, da gre za bolj ali manj čisto sprenevedanje in da so organi, ki so blizu ministrstvu, na primer agencija sama, ugotovili, da inštitut dobro dela in da zato ni razloga za to, da bivši direktor ne bi bil ponovno imenovan. Celo vaši ljudje so ob 40. obletnici Pedagoškega inštituta nizali besede pohval na račun dela inštituta. Mestna občina Ljubljana je inštitut posebej nagradila. Zakaj se je vam zdelo vredno inštitut kaznovati in ga dati v čudno luč pred slovensko javnostjo, namesto da bi kot minister zaščitili dobro ime inštituta in svojih dobrih direktorjev.
Hvala lepa. Minister dr. Zupan.
Hvala lepa za vprašanje. Raziskovalno-razvojna dejavnost ne sme biti sama sebi namen, kot vemo, prepuščena osebnim interesom posameznih raziskovalcev, kar dobro vemo, temveč je v okviru javne službe, poudarjam, javne službe opredeljena v resoluciji nacionalnega raziskovalnega programa, in ta je bila sprejeta lani decembra v državnem zboru. Ta raziskovalna resolucija je bila oblikovana na izhodiščih, ki so bila izpostavljena še pod vašim ministrovanjem. Tam je eksplicitno povedano, da mora biti raziskovalno razvojna dejavnost, ki je v javni službi, učinkovita, odgovorna, pregledna, predvsem pa znanstveno odlična, če se strinjamo. In vlada Republike Slovenije kot ustanoviteljica javnih raziskovalnih zavodov želi in mora uporabljati svojo odgovornost za razvoj vseh znanstvenih disciplin v Sloveniji. Pri tem je zavezana tudi lizbonskim smernicam, kar v prvi vrsti pomeni, da morajo biti v JRZ-jih, kjer ima v upravnih odborih vlada večino - to smo naredili, ker če ima vlada večino, ima potem tudi odgovornost, da se te smernice uresničujejo. Zaradi tega mora ta upravni odbor to voditi oziroma dajati taka navodila, da se uresničujejo smernice lizbonske strategije in smernice nacionalnega raziskovalnega programa, ki eksplicitno govorijo o znanstveni odličnosti, o mladih raziskovalcih in podobno. In v primeru pedagoškega inštituta - bom pa zdaj konkretno povedal, gospod Gaber - v tem mandatu te smernice niso bile dosežene. Pri tem pa je treba še posebej povedati, da so pedagogika, antropologija in kulturologija resne znanosti, kar pa pomeni, da morajo biti izvrševane v resnem znanstvenem mehanizmu, z resnimi znanstvenimi kazalci in kot take dokazljive. In če sedaj pogledamo samo eno od teh dejavnosti, ki jih je direktor dolžan pospeševati in opravljati, na kar smo v Sloveniji najbolj pozorni, to pa je delo z mladimi ljudmi, z napredovanjem in s celotnim - to je kazalec, ki odraža skrb za lastne kadre na lastnem inštitutu. In potem lahko ugotovimo naslednje, to lahko preverite, lahko vam damo številke, če želite. Ko greste skozi vseh 21 raziskovalcev, boste ugotovili, da je bilo pri vseh potrebno za to, da so magistrirali, 6,1 leta; da so doktorirali - 13,8 leta in med magisterijem in doktoratom 8 let. Zdaj vam bom pa povedal številke, ki so normalne v slovenskem prostoru, in sicer je do magisterija, ko normalno delamo za mlade raziskovalce, 1,5 do 2 leti, torej tam delajo 4-krat več, do doktorata 3 do 4 leta, 3-krat več na Pedagoškem inštitutu, med magisterijem in doktoratom je normalno ena in pol do dve leti. Torej, v vseh kriterijih tam dosegajo to po štirikrat daljšem času. Po našem mnenju to ni najboljše. In zaradi tega menimo, da je skrb za kadre ena od reči in to naj bi direktor, ki je, seveda opazil in to delal. Žal bom zdaj citiral njegove besede, ki so v poročilu napisane, v poročilu za leto 2005, kjer pravi dobesedno, bom kar citiral, "v prihodnosti upamo", torej upajo, "tudi na krepitev znanstvene kompetence našega dela, ki se mora razvijati v skladu s pomenom, ki ga ima institut za naročnike in javnost", torej se šele mora, se očitno ne. In potem pa posebej, "število znanstvenih svetnikov se ni spremenilo že vrsto let, podobno tudi tistih z višjimi znanstvenimi nazivi". Torej, če nek direktor ugotavlja, da se ni spremenilo ne število znanstvenih svetnikov ne število ljudi s tem, višjim znanstvenim nazivom, torej tistih vodilnih raziskovalcev, in če to opazimo, potem se nam zdi smiselno, da menimo, da bomo pač dali nekoga drugega. Če mene osebno vprašate, pa menim, da bi morali biti v Sloveniji kot direktorji javnih raziskovalnih zavodov maksimalno po dve leti, se za vse menjavati in s tem dati seveda možnost ljudem, da pridejo na takšno mesto, da poskusijo to, ker nek raziskovalec, nek direktor javnega raziskovalnega zavoda mora seveda skrbeti za koordinacijo, za tisto spodbudo za mlade ljudi, da bodo dosegali svoje stopnje. Ne pa, da dosegajo svoje stopnje po tolikšnem času. Kaj to v bistvu pomeni? V bistvu to pomeni, da mladi ljudje tam dolgo časa delajo za starejše, ne dosegajo stopenj, ker so to povprečja [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ljudi. In to menimo, da za tak institut, ki ga zelo zelo potrebujemo v tem svetu, ni primerno. Kar se pa tiče ARS-a, ravno zaradi tega smo letos popolnoma [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Tehnika se je izklopila. Dr. Gaber, prosim.
Poglejte, gospod minister. Jaz upam sicer, da ne boste ob nepotrebnem in škodljivem spreminjanju upravnih odborov res uvedli še dvoletni mandat direktorjev, to je pač toliko mimo, da o tem sploh ne kaže razpravljati. Upam pa, da ne razlagate tukaj nam, ki smo še prisotni, in tistim, ki nas gledajo po televiziji, da je dr. Pavlovič kriv za to, da je nekdo 13 let študiral, njegov mandat je pa bil zadnji mandat tukaj. Tisto, kar me zelo zabava, je, ko poslušam vedno nove bolj in bolj očitno inventivne odgovore, zakaj ste ga zamenjali. Jaz vas sprašujem in upam, da mi boste znali odgovoriti. Kdaj, datum in številko dopisa, ste institutu naročili to, kar sedaj od njega zahtevate? Zakaj v vašem sistemu stvari niso narejene tako, ko ocenjujete in zamenjujete direktorje na osnovi nečesa, kar je očitno poljubno izbrano, da bi lahko to naredili utemeljeno, tako kot se pač spodobi. Jaz mislim, da poznam odgovor. Šlo je za tipično politično zamenjavo. Zakaj, gospod minister, ne zapišete pač preprosto, da želite imeti ljudi, ki bodo na teh mestih, ki morajo izpolnjevati naslednje pogoje. Najprej je najbolje, da so teologi, potem so člani SDS, morda pod razno so lahko tudi člani NSi; če pa ne, če nič od tega pa še niso, potem se pa naj odpravijo na procesije "alla izolska" in naj tam klečeplazijo in potem bodo ustrezni za vodenje institutov. Ta direktor ni bil član nobene stranke in ni član nobene stranke in morda vas to preprosto moti. Ne razumem, kako je mogoče, da ravnate z znanostjo na ta način neodgovorno, na to mi, prosim, odgovorite?
Dr. Zupan.
Hvala lepa. To, kar ste povedali, je bil res en primer političnega pamfeta. Jaz se na to ne spuščam. Poglejte, vsak direktor, kakršenkoli je, skrbi za to, da se stvari popravijo. In če nekdo napiše, da se to v njegovem mandatu ni popravilo, potem gledamo, če je morda kakšen boljši. Dejstvo pa je, da mi ne dajemo direktiv, kot vi mislite, ne dajemo direktiv, kaj je nekdo naredil, ker za to ni vlada. Vlada lahko postavi upravni odbor, zato smo ga postavili, in upravni odbor je pač svoje naredil. Poglejte, preprosto vi želite, da bi stalno dajali neka navodila, neke dopise. Ne, mi tega ne želimo, ker se ne mešamo v to, in tukaj je ena od stvari, ki se tako močno razbremeni. Mi smo samo odgovorni za to, da želimo, da na institutih začnejo prosperirati mlajši, da se bo to skrajšalo, da se bo njihovo delo skrajšalo, skratka - da bodo začeli dejansko gledati na kazalce, ki so za mednarodno znanstveno in temeljne raziskave pomembni. Jaz imam tukaj, kar se tiče znanosti, kompletno bibliografijo za vsa leta, za vse raziskovalce in verjemite mi, da sem jo pregledal natančno. In če želite enkrat, se lahko usedeva skupaj pa bova videla natančno, potem boste lahko rekli, ali je bilo to upravičeno ali ne. Mi želimo, da se pedagoška znanost, ki je resna znanost, za katero imamo tudi mi v Sloveniji odgovornost, in vlada želi, da se izpopolnjuje, da se bo to raziskovalo na visoki znanstveni ravni. Lahko bi vam seveda primerjal, katere citate in kakšne citate imajo nekateri tukaj, jih lahko pogledate, tukaj jih imam napisane, in boste videli, da to ni v tistem, kar imenujemo znanstvena odličnost. Ni treba za to direktive, za to mora vedeti vsak direktor sam, če je dober raziskovalec, če to potem daje naprej, je to v redu, sicer pa bo raziskoval in tukaj ni nobene težave. Jaz menim, da je gospod Pavlovič izredno dober raziskovalec. V tistem delu je dober, v tistem okolju, kot je, dejstvo pa je, da je to treba tudi, ko ste direktor, prenesti na tiste, ki so v tistem okolju, da seveda ostali sodelavci tudi delajo tako; in to je eden od problemov v naši znanosti. V naši znanosti imamo popolnoma premalo dobre samoevalvacije. Samoevalvacija je tista, ko moramo enkrat reči, kaj je znanost in kaj ni znanost.
Hvala lepa ministru. Dr. Gaber, prosim. Minister, če lahko izklopite mikrofon, prosim.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Na osnovi drugega odstavka 246. člena bi želel predlagati, da se opravi razprava o odgovoru ministra. Razlogov za to, da to razpravo opravimo, je več kot zadostno. Dodatno me je v to potrebo prepričalo ministrovo vehementno razlaganje o moči in nemoči znanosti, na katero se prav nič ne spozna. On je očitno še eden od tistih znanstvenikov, ki verjamejo, da če poznajo svoje področje, potem lahko vehementno govorijo kar o vseh drugih znanstvenih področjih. Ne bi škodilo, če opravimo pogovor tudi o tem vprašanju, še posebej pa se mi zdi, da bi bilo pametno opraviti pogovor o kadrovanju na področju znanosti v Sloveniji v tej točki, ki kaže na simptom nečesa, kar se zna nadaljevati. Zdi se, da sta se ministrstvo in minister na njegovem čelu odločila, da ne šteje to, kar pravijo kriteriji agencije; če ugotovi, da kriteriji agencije ne dajo rezultatov, ki so njemu po godu, bodo zamenjali takoj kriterije. Če ugotovi, da na čelu kakšnega inštituta niso pravi, njemu po volji ljudje, potem bo tja poslal ekipo, ki je pripravljena ne glede na to, da je nihče v akademskem svetu ne sprejema in je ne bo nikoli več sprejel, ti ljudje, ki tam opravljajo umazane posle za oblast, so si zaprli vsa vrata, da bo ne glede na to izpeljal svojo politiko. Jaz, gospod minister, upognjencev, ki opravljajo te umazane posle, ne razumem, kot sem rekel, v akademskih krogih so se onemogočili za vedno. Vsi, ki kaj dajo nase, z njimi ne bodo imeli več resnega opravka. Tistim, ki so se mladi odločili klečeplaziti, se bo življenje zdelo še zelo zelo dolgo; midva veva, da je v znanstvenih krogih pač temu tako. Ne razumem pa, gospod minister, vas, vi ste ugledno ime s področja znanosti, kako je mogoče, da uporabljate isto brutalno oficirsko logiko na tem področju. In ker tega ne razumem, bi želel, da se o tem tukaj odkrito pogovorimo, ne gre samo za vas, ne gre za vaše ministrstvo, gre za usodo Slovenije, klečeplazna znanost ne bo te države pripeljala nikamor in čas je, da si glede tega nalijemo čistega vina.
Hvala lepa. Žal zdaj ni možno replike, čeprav je ta razprava do neke mere to vzpodbudila. Kakorkoli že, tudi o tem predlogu dr. Gabra bomo glasovali jutri v okviru glasovanj. S tem smo opravili prvi krog poslanskih vprašanj. Na vrsti je še drugi krog in z enim samim samcatim vprašanjem mag. Cvikla odsotnemu ministru za finance. Prosim, mag. Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Nekdo pač mora zaključiti današnjo sejo in ker so javne finance preveč resna stvar, bi ne glede na to, da se je minister za finance odločil, da odide iz državnega zbora, vendarle želel postaviti ustno vprašanje in pričakujem njegov odgovor na naslednji seji, mogoče na izredni seji, tako bom proceduralno tudi predlagal. Gre za vprašanje: Kako namerava zapolniti proračunsko luknjo v luči nove davčne zakonodaje? Mogoče ministra ni danes tukaj, ker je šel iskat denar za zapiranje te luknje. Če je šel iskat denar za zapiranje te luknje evropskim bankirjem, verjamem, da bo postal Evropejec leta, kot je že postal najbolj "često" obiskovan minister s strani bankirjev, vendar seveda ne bo dober minister za finance. Pred zaključkom proračunskih pogajanj se pojavljajo v javnosti, gospod predsedujoči in Slovenke in Slovenci, zelo različne številke v javnofinančnem primanjkljaju. Minister govori, vlada je sklenila, da bo 73 milijard; hkrati pa seveda neupognjeni, še neupognjeni direktor urada za makroekonomske analize in razvoj in državni sekretar na še obstoječi službi za razvoj opozarjata ministra za finance, da gre vsaj za 110 milijard dodatnih neznanih virov. Gre za to, da je vlada upoštevala že v proračunu za 2007 višji DDV, približno 1% točko, kar bi seveda pomenilo 30 milijard. Jasno je, da javnofinančni okvir predvideva 20 dodatnih milijard zaradi raznoraznih zadev, kot je steklena palača, plačilo računov, kongresni center, protokolarni center na Brdu in ne vem, kaj si bodo še izmislili v kvartu Gregorčičeve. Prav tako je znano, da bo več denarja namenjeno za represivne organe in pričakovani izpad iz naslova dohodnine in davka od dohodka pravnih oseb ali vsaj dohodnine je nekje med tam do 58 milijard plus še davek na izplačane plače, torej skupaj 110 milijard neznanih virov. Vprašanje je, kaj je res. Ali je napovedan primanjkljaj 73 milijard ali 183 milijard? Pri tem to ne vpliva samo na državni proračun. Na ravni občin bo izpada vsaj za 12 do 15 milijard, kar pomeni, da bi občine v letu 2007 prvič bile v deficitu. Zato prosim, če minister na naslednji seji odgovori na vprašanje: "Ali bo zaradi tega izpada preprosto bolj obdavčil gospodarstvo in se bo efektivna odločitev gospodarstva povečala za več kot 100% glede na obdobje Mramorjevega ministrovanja; ali bo seveda lahko dal besedo, da ne bo dvignil DDV in da bo proračunski primanjkljaj samo 73 milijard?" Želim odgovor na naslednji seji.
Hvala lepa. Najlepša hvala vsem predstavnikom vlade in kolegicam in kolegom, še zlasti pa hvala vam, drage dame in kolegi, da ste vztrajali toliko časa. Lahko noč. Prekinjam 20. sejo državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.