Spoštovane kolegice in kolegi, poslanke in poslanci. Dober dan, dobro jutro! Pričenjamo nadaljevanje 11. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani oziroma se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Sonja Areh Lavrič, Milan Kopušar, dr. Slavko Gaber, Marko Diaci, Zmago Jelinčič za popoldanski del, Jurij Malovrh od 11.45 do 12.30, Igor Štemberger za popoldanski del, Alojz Sok od 15.00 ure dalje. Prosim, da ugotovimo navzočnost v dvorani. Vstavite prosim kartice. Ugotavljamo navzočnost, prosim, pritisnitena "kvorum". Ugotavljam, da je prisotnih 52 poslank in poslancev, tako je zbor sklepčen in lahko odloča. Preden preidemo na uradni del seje, mi dovolite, da vas obvestim še o tem, da je včeraj, to je bilo 18. decembra, poslanec Roman Jakič od predsednika parlamentarne skupščine sveta Evrope, lorda Russel Johnstona, v zahvalo za vse zasluge in dobro opravljeno delo, kot tudi za vodenje delegacije PSSE za Makedonijo in na Kosovu prejel posebno priznanje parlamentarne skupščine Sveta Evrope in s tem prinesel priznanje tudi državnemu zboru Republike Slovenije. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Medalja je na ogled, prosim, tam pri gospodu Jakiču. Današnje nadaljevanje 11. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 2. točke dnevnega reda - spremembe poročila o gospodarskih družbah, podjetjih ali zavodih, za katere v skladu s prvim odstavkom 20. člena zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo velja prepoved poslovanja z državo, javnimi podjetji in javnimi zavodi. Zatem bo zbor prešel na obravnavo 3. točke - predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju; ter nato po vrstnem redu naprej. Torej smo pri 2. TOČKI DNEVNEGA REDA. Spremembo poročila je v obravnavo zboru predložila komisija po zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo in sprašujem poročevalca komisije, če želi besedo. [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ni videti.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav nimam, zato bom vsako nadaljnjo razpravo omejil na 5 minut. Želi kdo besedo od poslank in poslancev? Ne vidim interesa za razpravo. Zaključujem razpravo in prehajamo na razpravo o sklepu. Matično delovno telo predlaga zboru, da sprejme naslednji sklep. Dovolite, da ga preberem. Državni zbor Republike Slovenije sprejme spremembo poročila o gospodarskih družbah, podjetjih ali zavodih, za katere v skladu s prvim odstavkom 20. člena zakona o nezdružljivosti opravljanja javnefunkcije s pridobitno dejavnostjo velja prepoved poslovanja z državo, javnimi podjetji in javnimi zavodi. Sprememba poročila se objavi v Uradnem listu Republike Slovenije. Odpiram razpravo o predlogu sklepa. Kdo želi besedo? Nihče. Ker nihče ne želi razpravljati, zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o prebranem sklepu. Glasujmo, prosim! Ugotavljam, da je od 61 prisotnih za glasovalo 56 poslank in poslancev. Nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem tudi zaključujem to točko dnevnega reda Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POKOJNINSKEM IN INVALIDSKEM ZAVAROVANJU, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Prehajam na prvo obravnavo. Ob tej priliki pozdravljam in sprašujem predstavnico oziroma državno sekretarko gospo Belopavlovič iz ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, če želi besedo. Prosim. Izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je začel veljati 1. januarja 2000. Z zakonom je bila izvedena celovita pokojninska reforma. Po uveljavitvi zakona so se v praksi pri izvajanju začeli izpostavljati nekateri problemi, izpostavila so se pa tudi neka druga vprašanja, predvsem tehnične narave, ki so zaradi odprtih oziroma nenatančnih dikcij posameznih določb v praksi privedla do težav. Besedilo zakona je bilo dvakrat novelirano. Ob zadnji noveli pa je državni zbor sprejel sklep, s katerim je naložil vladi, da pripravi analizo dosedanjega izvajanja zakona. Vlada je analizo po obravnavi in sprejemu na seji 7. junija posredovala državnemu zboru. Matični odbor državnega zbora pa jo je obravnaval 9.10.2001. Po obravnavi analize je odbor predlagatelju, vladi naročil, da na podlagi izdelane analize v najkrajšem času pripravi celovit predlog sprememb in dopolnitev zakona ter ga predloži državnemu zboru. Ta predlog zakona je v taki obliki danes pred vami Če navedem samo najpomembnejše razloge za spremembo, so le-ti odprava nekaterih nejasnosti in težav, na katere so opozarjali izvajalci zakona, na eni strani zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje kot izvajalec na področju obveznega zavarovanja, na drugi strani pokojninske družbe, zavarovalnice, kot izvajalci na področju prostovoljnega dodatnega zavarovanja. Drugi razlog so pobude, ki so jih posamezniki podali pred ustavnim sodiščem, naslednji pobude, ki so jih za spremembo zakona podali nekateriposlanci že v obliki novel zakona, gospod Rokavec v zvezi z 18. in 156. členom ter gospod Kebrič v zvezi s 150. členom zakona. Pomemben razlog je tudi usklajevanje z nekaterimi drugimi, kasneje sprejetimi zakoni. Poudariti moram, da načel, na katerih temelji sistem obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter obveznega prostovoljnega dodatnega zavarovanja, z novelo ne spreminjamo. Predlagane so tiste odprave težav, na katere je bilo opozorjeno že v omenjeni analizi. Odprava le-teh po našem mnenju pomeni premik k večji preciznosti oziroma nedvoumnosti nekaterih določb, s čimer se zasleduje predvsem načelo zakonitosti, saj morajo biti pravne norme oblikovane tako, da omogočajo nedvoumno pravno razlago, še posebej pa to velja v sistemu, v katerem se v veliki meri odloča o pravicah posameznikov. Če zelo na hitro povzamem nekatere bistvene spremembe, se nanašajo predvsem na popravljanje položaja samozaposlenih glede možnosti izvzema iz zavarovanja, na določanje osnov za plačilo prispevkov, odločanje o odpisu, odlogu oziroma obročnem odplačevanju. Spremembe med drugim prinašajo tudi odložitev uporabe določil o znižanju pokojnin uživalcev pokojnine, ki pred polno starostno prejemajo dohodke, ter določb o invalidskem zavarovanju. Novost je pri usklajevanju pokojnin, kjer je spremenjena in dopolnjena ureditev 150. člena. Pomeni ohranitev obstoječega načela, po katerem se pokojnine tudi v prihodnje usklajujejo z gibanji plač na zaposlenega v državi, obenem pa je dopolnjen z dvema novima varovalkama. Njuno uresničevanje naj bi zagotovilo gibanje pokojnin v mejah gibanja plač, v primeru višje rasti cen življenjskih potrebščin pa tudi ohranjevanje njihove realne vrednosti. Na področju dodatnega zavarovanja se spremembe nanašajo predvsem na preglednejšo ločitev med kolektivnim in individualnim dodatnim zavarovanjem, jasnejšo določitev davčnih olajšav, pa tudi spremembe, ki so potrebne zaradi uskladitve s kasneje sprejetimi zakoni. Pričakujemo, da bodo te spremembe omogočile hitrejši razvoj prostovoljnega dodatnega zavarovanja. Glede na to, da gre za manj zahtevne spremembe in dopolnitve zakona ter glede na sklep državnega zbora, s katerim je le-ta naložil vladi, da v najkrajšem času pripravi predlog zakona na podlagi analize, predlagamo, da državni zbor predlog sprememb in dopolnitev zakona podpre.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, gospoda Brenčiča, da predstavi mnenje odbora.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljam vse kolegice in kolege poslance in predstavnike vlade! No, matično delovno telo, to je odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide je v nadaljevanju svoje 14. redne seje obravnaval predlog zakona in ga tudi pripravil za plenarno odločanje, ki je danes. Naj uvodoma povem, da se je z materijo, ki jo prinaša ta zakon, odbor ukvarjal že prej, ob obravnavi analize, ki je bila izdelana s strani predlagatelja tega zakona, o izvajanju zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Tako, da je bila v tem smislu tudi materija, ki jo zakon prinaša, pričakovana in v tem smislu je tudi razprava na odboru izredno konstruktivna in tudi poskušala razjasniti ali upoštevati vse tiste dobre vsebinske predloge, ki so prihajali na odbor s strani zainteresirane javnosti in institucij, ki jih izvajanje zakona neposredno zadeva. Jaz bi se naslonil predvsem na mnenje sekretariata, glede na to, da je vam predhodno predstavnica vlade, gospa državna sekretarka obrazložila predlog zakona, tako kot je bil vložen tudi članom in članicam odbora. Sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve v svojem mnenju ugotavlja, da je predlog zakona pripravljen skladno z zahtevami poslovnika državnega zbora in da vsebuje vse elemente, ki jih mora vsebovati vsak zakonski predlog, ki je predložen v zakonodajni postopek. V zvezi s predlaganim postopkom pa sekretariat meni, da je navajanje razlogov iz prve in tretje alinee prvega odstavka 204.a člena poslovnika državnega zbora lahko le formalne narave. Problematika pa je take narave, ki bi jo naj razrešile le predlagane spremembe in dopolnitve zakona. Predvsem pa bi bilo obsežnost in zahtevnost zakonske materije mogoče uvrstiti med citirane razloge. Iz uvoda in obrazložitve predloga zakona pa je moč razbrati,da predlog zakona sledi določenim že opravljenim vsebinskim obravnavam v okviru državnega zbora in je tak postopek tudi pričakovan oziroma zaželen s strani predlagatelja. Z ustavnega vidika sekretariat nima izrecnih pripomb. S pravnosistemskega in tehničnega vidika pa ugotavlja, da bi bilo, upoštevaje nomotehnična pravila, potrebno v 18., 28., 41., 74., 75. in 76. členu nekatere dikcije členov natančneje precizirati. V razpravi so nekateri člani odbora polemično razpravljali, posebej glede predlaganega postopka. Ta pa je skrajšani. V vsebinski razpravi, pa so posebej izpostavili način usklajevanja pokojnin, vprašanje zavarovalnih osnov samozaposlenih, prenehanje dejavnosti in ponovno vključevanje v pokojninski sistem. Večina članov se je strinjala, da je nujno potrebno vnesti redakcijske popravke nekaterih določb osnovnega zakona ter uskladiti posamezne določbe zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju z drugimi področnimi zakoni. Nekateri razpravljavci so izpostavili tudi vprašanje konfliktnosti interesov med delodajalcem in upravljalcem, vprašanje uporabe zavarovalniških načel, vprašanje dela pokojninskih skladov, ki po mnenju nekaterih ne sodijo v zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Opozorjeno je bilo tudi na to, da je potrebno čimprej razrešiti oziroma stabilizirati stanje vzajemnega sklada obrtnikov. Ponovno pa je bilo poudarjeno, da bo v nadaljevanju sprememb in dopolnitev potrebno v zakon čimprej vnesti tudi uvedbo obveznega drugega stebra naložbenega sistema zavarovanja. Kljub izraženim pomislekom in nekaterim vsebinskim pripombam je odbor predlog postopka, to se pravi predlog skrajšanega postopka podprl z osmimi glasovi za in štirimi proti. Odbor je po dolgi in konstruktivni razpravi sprejel tudi amandmaje k 39. členu, k 41. členu, k 49. členu, k 65. členu, k 73. členu in kot ste prejeli v dopolnjenem gradivu k poročilu odbora, tudi k 51. in 52. členu. Odbor predlaga tudi državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: "Odbor državnega zbora Republike Slovenije za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide predlaga državnemu zboru Republike Slovenije, da predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pokojninsko-invalidskem zavarovanju obravnava in sprejme skupaj z amandmaji odbora po skrajšanem postopku." Na osnovi konstruktivne vsebinske razprave pa je odbor predlagal v sprejetje državnemu zboru tudi dva dodatna sklepa, in sicer prvi: "Državni zbor Republike Slovenije predlaga vladi Republike Slovenije, da v roku treh mesecev od sprejetja tega zakona na podlagi skupnega pristopa ministrstva za delo, družino in socialne zadeve in ministrstva za finance ter na podlagi zakona o pokojninskem invalidskem zavarovanju in zakona o poračunavanju finančnih obveznosti Republike Slovenije iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja dokončno izvede sanacijo zavarovanj skladov obrtnikov, ki so temeljila na dokladnih principih, ter s tem omogoči obstoj in pa tudi vzpostavitev dolgoročnega in stabilnega delovanja sklada." In drugi dodatni sklep: "Državni zbor Republike Slovenije naproša vlado Republike Slovenije, da v treh mesecih pripravi poročilo v zvezi s položajem žensk v dodatnem prostovoljnem pokojninskem zavarovanju, glede na višino odmerjene pokojnine iz tega naslova." Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim, gospod Drobnič. Gospod Drobnič v imenu Nove Slovenije, izvolite, prosim.
Lep pozdrav in lep dan vsem prisotnim, kolegicam in kolegom, predstavnikom vlade, predstavnikom medijev. Natančno pred enim letom smo obravnavali spremembo in dopolnitev zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Tokrat ga spet obravnavamo. Leto je minilo od takrat, ko je sprejeta, ko je vladna koalicija sprejela škandalozno ureditev usklajevanja plač. Potrebovali smo leto dni oziroma, potrebovali ste leto dni, da ste ugotovili, kam ste stvar zapeljali. Mi smo že ob sprejetju tega zakona, ki smo mu seveda nasprotovali, povedali, kaj se bo zgodilo. Naše napovedi so bile točne. Najprej moram poudariti to, da smo proti sprejemanju zakona po skrajšanem postopku. Čas je bil, da bi se vložil normalen zakon. Dobili ste tudi pravočasno, tukaj govorimo vladi, podatke, kaj se dogaja z izplačevanjem pokojnin, kaj se dogaja z izvajanjem posameznih določb, ki so nejasne. Sekretariat je jasno povedal: "Predlog materije ni takšne narave, po obsežnosti in zahtevnosti, da bi jo bilo možno, glede na poslovnik, obravnavati po skrajšanem postopku." Kršitev, vlada je torej predlagala nekaj, za kar je vnaprej predvidevala, da ni pravilno. Seveda, če bi šli zavračat ta predlog, bi nam oporekali: "Ste proti ureditvi tistega, kar je bilo lansko leto sprejeto". Tiste "šlamastike". Prejšnja novela je bila torej sprejeta z ovacijo z vladne strani. Šele čez dolgo časa je ugotovila, kaj se je zgodilo. Lahko preberete magnetograme, da smo točno napovedovali. Vlada sedaj razlaga, nekateri predstavniki vlade razlagajo, da so se pač v napovedih zmotili, da so jim državni inštituti, institucije izračunali narobe. Gospe in gospodje iz vladajoče koalicije! Če ti inštituti dobro ne opravljajo dela, zamenjajte direktorje. Kajti, na začetku ste zamenjali vse direktorje, da bi vam dobro služili. Očitno vam dobro ne služijo. Niso vredni zaupanja. Mar bi bili poslušali naše napovedi. Tudi skozi to se kaže resnost in strokovnost nekoga, koliko lahko točno napove dogodke. In mi smo jih. V času od oktobra 2000 do oktobra 2001 so plače povprečno narasle za 12,5%. Rast povprečnih starostnih pokojnin pa za 6,7%. Rezultat je na dlani. Če ne bi voluntaristično v septembru dvignili pokojnin, namesto za 2,4%, kakor bi sledilo iz zakona, za 7,2%, bi bila katastrofa še večja. To bi pomenilo še dodatno zmanjšanje za 1,1%. To bi pomenilo skupaj skoraj 7% odstopanje od rasti plač. V zakonu o pokojninskem in invalidskem zavarovanju jasno piše, da se pokojnine usklajujejo z rastjo plač. Torej, ta sprememba je bila kontradiktorna z ostalimi določbami v pokojninskem zakonu. V tem letu je bila pravzaprav opravljena največja pokojninska reforma. V tem sporazumu, medgeneracijskem in socialnem, so se dogovorili takrat, da bodo pokojnine zaostajale vsako leto povprečno za 0,5% v naslednjih 25 letih. Torej, naj bi se v 25 letih znižala osnova za 12,5%. V letu dni, torej v tem letu, pa je bil dosežen tak rezultat. To je bila najbolj radikalna pokojninska reforma. S tem ste pravzaprav, tudi z vložitvijo tega zakona in spremembo teh določb ste pravzaprav priznali to napako in priznali ste še nekaj, da slabo napovedujete, da si ne zaslužite, da vladate. Spremembe, ki jih ta zakon prinaša, lahko razdelimo na dopolnitev tistih določb, ki so nejasne, jih je težko izvajati in zato potrebujemo dopolnitev. S temi dopolnitvami - tudi mi smo vložili oziroma vlagamo dve ali tri pripombe, zato da bi izvajalci imeli jasno tolmačenje in bi lahko izvajali te zakone ter pravice. Z dopolnitvijo in spremembo sistema usklajevanja pokojnin, s takšno, kot ste jo sedaj predlagali, se ne strinjamo. To je samo skupek zapletenih formul, to so nekorelacijske enačbe, v matematiki rečeno, to niso odvisnostne enačbe. S tem se ne strinjamo. Glede spremembe zavarovalnih osnov, to, kar so predlagali tudi v obrtni zbornici, te spremembe načeloma podpiramo in se z njimi strinjamo, tudi glede izvzetka iz zavarovanja, izstopa iz zavarovanja. V predlogu tega zakona podpiramo tudi tiste spremembe, ki so nujne zaradi sprejetja drugih zakonov. V tem primeru navajam zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. To je potrebno spremeniti in to je potrebno tudi spremeniti po hitrem oziroma skrajšanem postopku. Predlagamo tudi, da se izvzamejo iz zavarovanja tisti, ki opravljajo domačo ali umetno obrt, pa tudi tisti sobodajalce, bodisi upokojenci ali drugi, saj jih tukaj notri ne vključuje. Tam naj se obdavčijo po zakonu o davku na dodano vrednost oziroma drugih finančnih predpisih, ne pa jih tlačiti v zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Verjetno Ribničanom, predvsem tistim, ki na roko še delajo suho robo, tistim nekaj bi se lahko dodelila možnost, da opravljajo to brez obvezne vključitve v zavarovanje. Če jim je cesarica Marija Terezija pred, ne vem, 200 leti omogočala svobodno trgovanje po avstroogrskem ozemlju, bi lahko tudi mi kaj takšnega dodelili. Zanima me seveda na koncu vsega, kaj bodo tudi pisali novinarji o tem dogodku, ali bodo samo povzeli aplavze tako, kot lansko leto - spet nova zmaga - ali se bodo poglobili v številke, kaj to dejansko pomeni, in napisali takšno poročilo, kot je stvarno. Ne vsiljujem mnenja, da morate to, kar vam povem, ampak preberite si statistične podatke in vam bo stvar jasna. Zakon bomo podprli v Novi Sloveniji, če bodo sprejeti naši amandmaji. Če se to ne bo zgodilo, potem zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vnučec, stranka mladih. Prosim. Potem je še gospod Kebrič v imenu DeSUS-a in potem gospod Brenčič v imenu [[...]]Ne še sedaj, gospod Kebrič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi. Reforma pokojninskega sistema je še vedno eden od bistvenih problemov, pri katerem žal tudi Slovenija ni nobena izjema. Razprave o novem medgeneracijskem sporazumu za bodoči sistem zagotavljanja materialne in socialne varnosti za starost še niso končane in tudi še ne bodo tako kmalu. Pokojninski sistem, takšen kot je, ne bo vzdržal in nismo čisto prepričani, da se tega vsi v Sloveniji zavedajo. Zakon, ki je danes pred nami, je bolj kot nek tehnični zakon za odpravo pomanjkljivosti do sedaj reformiranega pokojninskega sistema in vsebuje tudi nujne uskladitve z ostalimi zakoni s tega področja. Do tu je vse lepo in prav in za te zadeve je tudi upravičen skrajšani postopek. Te spremembe predloga v Stranki mladih Slovenije podpiramo. V oči pa bode določba 150.b člena, k ureja tematiko, kjer je reforma izgubila zalet in obstala na polovici. Govorimo o načinu usklajevanja višine pokojnin in ohranjanju realne vrednosti pokojnin. Predlagana določila sicer ne pomenijo veliko, dajejo pa napačen signal, da upokojenci ne bodo delili usode zaposlenih in da je stvar zaključena. V stranki mladih menimo, da je potrebno nadaljevati tam, kjer je reforma obstala. Cilj je isti, takrat in sedaj, in v bodoče mora ostati isti. Cilj je pokojninski in invalidski sistem, ki bo zagotovil socialno sprejemljivo in učinkovito ekonomsko varnost za starost vsem generacijam. Poudarek je vsem generacijam, tudi mladim in srednjim generacijam, ki jih je in jih bo reforma še najbolj prizadela. Zvišuje se starostna meja, pričakovane pokojnine bodo manjše, kot današnji dan, za isto delovno dobo. Vendar nekje je potrebno postaviti meje, nikakor pa ne premikati iz slabšega na slabše. Rast življenjskih stroškovin rast povprečnih plač bi morala biti bistvena sestavina člena, ki ureja usklajevanje pokojnin, vendar ne v tej kombinaciji, ki je v današnjem predlogu. Po mnenju stranke mladih bi bil pravi način vsaj kombiniranje teh dveh elementov po predlogu iz leta 1998, žal pa predlagano takrat ni bilo sprejeto. Včeraj je predstavnica predlagateljev zakona povedala, da glede usklajevanja pokojnin ne delajo nič bistvenega, da precizirajo metodologijo usklajevanja, kot jo je zapovedalo ustavno sodišče. Torej gre za postopkovno zadevo. Ustavno sodišče pa ni ničesar reklo in ne more reči o vsebini in načinu usklajevanja, ki je po mnenju stranke mladih neprimeren in potreben spremembe. Menimo, da so členi glede usklajevanja pokojnin v predlogu le posledica slabo pisanega zakona, ne pa zaradi odločitve ustavnega sodišča. Prepričani smo tudi, da bomo že v bližnji prihodnosti ta člen korenito preoblikovali in poskrbeli, da bo pokojninski sistem sploh zaživel. Nedvomno je potrebno poskrbeti za najnižje pokojnine, ki ne omogočajo dostojnega preživetja. V Stranki mladih Slovenije smo za povečanje najnižjih pokojnin, da bo pa to uresničljivo, pa bo treba poskrbeti tudi za tiste, ki delajo danes, in za gospodarstvo, v katerem delajo, drugače ne bo dosti ostalo od pokojninskega sistema. Zaradi naštetega in zaradi časovne stiske, ki jo je namenoma ali nenamenoma povzročil predlagatelj, podpiramo ta zakon, saj ne želimo očitkov, da smo krivi za zamudo in nezmožnost izvajanja veljavnega zakona. Rabimo pa boljši in predvsem bolj pošten zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju za vse generacije. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kebrič. Prosim.
Gospod predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Pred nami je pomembna sprememba pokojninsko-invalidskega zakona. Več členov bi naj po tem predlogu bilo spremenjenih. V naši poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije smo se temeljito poglobili ne samo v spremembe, ampak predvsem v potrebno teh sprememb. Imamo statistiko in preučevanje, študijsko zavezo, še od osvoboditve naprej in tudi še pred osvoboditvijo. Tako smo si zadali napraviti popoln pregled skozi vse obdobje in smo ugotovili, da so pokojnine, razen, ker sem vedno pošten in odkrit in govorim resnico, razen v letu 1999, ko je povprečje pokojnin prehitevalo plače, drugače pa so v vsakem letu, v prejšnjem in sedaj, v letošnjem letu, pokojnine zaostajale za plačami. Menim, da smo s to formulo, s spremembo tega zakona uspeli uskladiti, da ostanejo pokojnine v sorazmerju z gibanjem plač. Zato je v predlogu bistveno naslednje: Prvič, da se pokojnine usklajujejo v mesecu februarju in da se primerja daljše obdobje, se pravi vsaj dvanajst mesecev oziroma eno leto. Če se zavedamo pomembnosti zamika dveh mesecev, se pravi, da vsako usklajevanje, ki bi bilo v mesecu januarju kot prvo, ne bi ustrezalo povprečju celoletnih preiteklih plač, kajti decembrske plače so znane šele v mesecu februarju. Nujno je, in ugotovljeno ter zagotovljeno - upam vsaj, da boste, kolegice in kolegi, glasovali za ta zakon - da so v 150. in v 150.a in b členu zagotovljena tista osnovna načela usklajevanja pokojnin, da bi se le-te usklajevale, kot sem dejal, s povprečjem gibanja plač. To gibanje plač je v Sloveniji zelo dinamično, zato smo želeli in hoteli, in je v zakonu tudi zapisano, da se morajo pokojnine usklajevati dvakrat na leto. Kdaj je to drugo usklajevanje, je odvisno seveda od dinamike porasta plač, bodisi do vključno meseca julija, takrat bi lahko bila uskladitev septembra, če pa gibanje plač, povprečje, v tem času še ne bo poraslo, ampak mogoče kumulativno komaj avgusta ali septembra, bo zagotovljena uskladitev prav tako s tem zamikom, o katerem sem govoril, dveh mesecev. Druga stvar je, da smo uspeli zagotoviti obvezno pokojninsko zavarovanje, kar je sistem dokladnega načina, medtem ko je drugi steber, kot ga imenujemo, naložbeni sistem in od tega naložbenega sistema ne bo današnja generacija upokojencev niti tisti, ki se bodo v naslednjih letih upokojevali, imeli ničesar. Zato nasprotujemo temu, da bi se karkoli drugega vzelo za merilo usklajevanja pokojnin, kot je bil predlog, recimo inflacija. Za inflacijo govorijo ljudje, in sam pritrjujem temu mnenju, inflacija ni nobeno merilo. Če se helikopter poceni za 10% kruh, mleko, meso in ostalo, tega državljani ne priznavajo za neko pocenitev, se pravi znižanje inflacije. Za državljane, predvsem pa tudi za upokojence je najpomembneje gibanje življenjskih stroškov. Zato je v tem zakonu tudi zagotovljeno, kakršnokoli bi bilo minimalno gibanje, eventualno minimalno gibanje plač, zagotovljeno tudi, da ne morejo pokojnine realno pasti, to se pravi, da morajo ostati vsaj realno v takem zvišanju, kot je to potrebno za uskladitev z inflacijo, in to je tudi zapisano. Menim, da bi vam lahko s statističnimi podatki za leta nazaj, kot sem povedal, da z njimi razpolagam, dokazoval, da je potrebno, da ta zakon še čimprej, v letošnjem letu, sprejmemo, in jaz upam, da se bo to danes zgodilo. Kajti drugače pomeni, da tisti, ki bodo ali bi glasovali in ovrgli ta zakon, pomeni, da so proti zviševanju pokojnin in bodo nosili vso odgovornost, da bodo drugo leto pokojnine prav tako zaostajale, kot so zaostajale v letošnjem letu. Mi smo obdržali medgeneracijski sporazum. To je osnova, da sedaj zaposlene, ampak ne samo zaposlene, ampak pravilen izraz je sedaj zavarovanci, ki plačujejo pokojninsko-invalidsko zavarovanje, to je tisto število, ki na srečo pri nas zopet raste, in razmerje med upokojenci in zaposlenimi je že zadnja štiri leta dokaj stabilno, saj je priliv upokojencev, okroglo rečeno, povprečno samo en odstotek in ni več tistega, kar se je dogajalo in kar se tu in tam še želi, da bi se dogodilo s predčasnim upokojevanjem, s čimer bi se število nenormalno povečalo, upokojencev, zavarovancev pa bi stagniralo. Zato vas lepo prosim in apeliram na vas, drage kolegice in kolegi, glasujmo za ta zakon, da bodo drugo leto določene stvari, ne samo transparentne, tudi v pravem smislu jasne in da bomo popravili s temi popravki, ki so predloženi, vse tisto, kar je bilo v dosedanjem zakonu ne dovolj jasno dorečeno, predvsem pa glede 150. in 150.a in b člena, usklajevanje pokojnin, da ne bodo te več tako zaostajale. Zaključujem s tem, da so upokojenci, upokojenke vedno izpostavljali, da želijo deliti usodo zaposlenih, svojih sinov, hčera, vnukov itn. in da ni potrebe niti zahteve, da bi pokojnine morale prehitevati plače, ampak da tudi ne smejo zaostajati. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Brenčič, SLS + SKD. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. No, v naši poslanski skupini, se pravi, v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, smo si enotni, da je to, kar prinaša ta zakon, nujno in potrebno. Daleč od tega, da je ta novela v odvisnosti od neke škandalozne ali šlamastične odločitve lanskega decembra. Za to odločitev trdimo povsem odgovorno, da je bila napravljena v skladu z odgovornim ravnanjem vsakega, ki pozna situacijo, v kateri smo kot družba, in pozna situacijo, v kateri je državni proračun, ki je obvezen po zakonu pokrivati vse tisto, kar v pokojninski blagajni zmanjka za zagotavljanje pravic, ki so pač dosežene in ustaljene. V tem smislu tudi ugotavljamo, da je to, kar prinaša ta predlog zakona po skrajšanem postopku, samo tisto, kar je mogoče v tem trenutku tudi po skrajšanem postopku sprejeti. To so tiste spremembe, za katere smo nekako že v izhodišču, ko je bil osnovni zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju v nastajanju, ugotovili, da jih bo potrebno napraviti. Ko smo osnovni zakon sprejemali na podlagi strategije ali, bi rekel, projekta reforme pokojninskega sistema, lahko ugotovimo, da kot družba v celoti nismo bili dovolj zreli, da bi zakon sprejeli v taki vsebini, kot smo si jo zastavili v projektu reforme. Prav zaradi tega danes tudi prihaja do nekaterih pomanjkljivosti, ki pa jih je treba zaradi učinkovitega izvajanja ali, bi rekel, konkretne možnosti uporabe obstoječega zakona napraviti. Lahko rečem tudi to, da se v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zavedamo, da se z novelo, ki je pred nami, odpravlja to, kar so posamezniki že hoteli s posameznimi predlogi sprememb tega zakona, ki so bili tudi v dobro tega, da stopimo z nekoliko celovitejšo spremembo zakona, umaknjeni, ter da je ta predlog zakona tudi neke vrste posledica številnih poskusov pred ustavnim sodiščem, da se nekatere zadeve spremenijo in popravijo. Zato ga kot takega podpiramo. Želel bi pa opozoriti predvsem na dve stvari, ki ju morda v tem predlogu zakona vsaj v osnovi nismo razrešili, je pa tudi v okviru skrajšanega postopka in vsebine, namena tega predloga to mogoče napraviti. To je predvsem vprašanje odmere zavarovalnih osnov za samozaposlene, na osnovi 209. člena osnovnega zakona. S to zahtevo je že predhodno prišla skupina poslancev, s predlogom zakona, ki bi to materijo popravil, vendar se je potem ta zakon umaknil, kot sem že prej povedal, v korist celovitejšega pristopa, ki ga obravnava ta novela. Menim, da smo takrat, ko smo zastavljali zakon na osnovi projekta pokojninske reforme, to področje nekoliko pretrdo zajeli. Posledica tega je, da je odmerna osnova predvsem za samozaposlene, za obrtnike, tako visoka, da je posledično vzpostavljen proces, ki ni dober za to državo; da se statusi zamenjajo oziroma spreminjajo, prehajajo v družbe. Iz samostojnega podjetnika v družbo in na osnovi tega tudi v zavarovalni sistem iz delovnega razmerja. Posledica tega bo, da bo priliv za državni proračun oziroma za pokojninsko blagajno prej ko slej imel negativni predznak. Menim, da se bo potrebno s to temo soočiti ob predlogu amandmaja, ki ga je vložila naša poslanska skupina, ki je neke vrste sorazmerno dober kompromis med tem, kar bi nekateri radi in med tem, kar pričakujemo v smislu priliva v pokojninsko blagajno, tem, karje mogoče realno doseči. Potem bi se ustavili v poslanski skupini še pri naslednjem. Mi smo se z osnovnim zakonom zavezali, ko je zakon opravljal tudi zadeve, ki jih je bilo potrebno postoriti iz naslova dokladnega sistema, bi rekel iz rok v usta, iz obdobij nazaj. Predvsem v smislu statusa in obstoja vzajemnega sklada obrtnikov. Jaz vem, da je to materijo v vsej vsebini nemogoče danes v tej noveli rešiti, ker je tako vsebinska, da tudi navsezadnje, če se opredeljujemo v skladu s poslovnikom do postopka, zahteva najbrž tudi širšo in drugačno obravnavo, kot jo omogoča zdaj skrajšani postopek, vendar bo to potrebno rešiti. Zato je edino dobro, da zavestno vsi sprejmemo dodatni sklep, s katerim bo potem nekako zaprošeno pri predlagatelju zakona, da čimprej pristopimo k sanaciji obstoječega stanja, ki je prisotno v vzajemnem skladu obrtnikov. Kot rečeno, mi novelo podpiramo. Tako postopek kot samo vsebino. Vemo pa, da bo predvsem potrebno o področju dokladnega sistema, ki je sedaj vgrajen v celotno materijo zakona, v bodoče še veliko reči, kako urejevati tako prostovoljno dodatno zavarovanje, ali s posebnim zakonom ali tudi poiskati vse možnosti, da prostovoljno dodatno zavarovanje čimprej dobi v tako vsebino, kot smo si jo zastavili na začetku v projektu prenove pokojninskega sistema, da se uvede obvezen naložbeni drugi steber. Polno dilem, ki jih zdaj nekako razrešujemo v tem zakonu, v poglavju prostovoljnega dodatnega zavarovanja, bi s tem odpadlo in bi se v bistvu dolgoročno stabiliziral sistem pokojninske blagajne in tudi v tem naslovu omogočil sorazmerno velik investicijski zalogaj za gospodarstvo naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Črnugelj, združena lista. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Lepo pozdravljeni predstavniki vlade! Dragi kolegi in kolegice! V poslanski skupini združene liste bomo predlog sprememb in dopolnitev zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju podprli, čeprav se zavedamo, da je spreminjanje enega temeljnih zakonov, ki ureja socialne pravice velikega števila ljudi, po skrajšanem postopku problematično. Prepričani smo namreč, da so spremembe, ki so predlagane v zakonu, takega značaja, da jih je potrebno sprejeti še pred pričetkom leta 2002, da bi se zakon lahko izvajal bolje in v korist aktivnih zavarovancev in upokojencev. Dveletno izvajanje zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je pokazalo, da je bila izvedena reforma, ki jo je vlada pripravljala precej časa, v določenih segmentih pomanjkljiva. Zato imamo danes pred sabo zakon, ki spreminja številne člene veljavnega zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, v razpravi o njem pa se je pokazalo, da bi morali v določenem času temeljito preveriti tudi nekatere druge rešitve v pokojninskem zakonu Tu gre predvsem za ponovno oceno nekaterih pravic, ki so bile v zakon vnesene po koalicijskih kupčijah v prejšnjem mandatu. Gotovo za vprašanje delovanja obrtniškega sklada pokojninskega in invalidskega zavarovanja, vprašanje državne pokojnine, izenačenosti pravic med spoloma, plačevanje prispevkov in njihovo odpisovanje, delovanje drugega pokojninskega stebra in podobno. Kljub temu se nam zdi, da predlagani zakon vsebuje tiste najnujnejše potrebne spremembe in dopolnitve, ki jih je seveda potrebno sprejeti, da se odpravijo tako prepogoste težave pri izvajanju sedanjega zakona v praksi. Zato smo tudi podprli skrajšani postopek sprejemanja tega zakona, s čimer se strinjamo tudi, in strinjajo se tudi prizadete skupine državljank in državljanov. Poslancem Združene liste socialdemokratov se zdi najpomembnejša odprava nejasnosti, ki so se uveljavile v praksi okoli valorizacije pokojnin. Predlagana rešitev sprememb 150. člena zakona, ki je kompromis med stabilizacijo javnih financ in pričakovanjem upokojencev odpravlja tudi možnost, da bi se izven zakona z vladnimi akti in z akti organov zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje določala valorizacija pokojnin. Predlog 150. člena je jasen in upamo, da bo vprašanje valorizacije pokojnin rešil za daljše obdobje in ne začasno, kot dosedanje rešitve. Prav tako se nam zdi pomembno imeti tiste določbe, ki odpravljajo nejasnosti okoli plačevanja prispevkov, ter določbe, ki urejajo najnovejše spremembe za delovanje skladov prostovoljnega dodatnega zavarovanja. Pri tem bomo v poslanski skupini podprli tudi skupni amandma koalicijskih strank k 301. in k 350. členu. Seveda, pomembno je pa poudariti in posebej bi rada poudarila, in dobro je vedeti, da je Združena lista socialdemokratov v preteklem mandatu, ko je zakon bil obravnavan in ko je tekla široka razprava, ravno opozarjala z vsemi svojimi diskusijami na te člene, ki se sedaj spreminjajo in dopolnjujejo. Da zaključim. V poslanski skupini združene liste se zavedamo, da bo potrebno v prihodnosti še obravnavati zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju in najti ustreznejše rešitve za nekatera še odprta vprašanja. Kljub temu bomo predlagani zakon podprli, čeprav ne nudi vseh odgovorov, ki se zastavljajo v razpravah, in ne odpravlja vseh problemov, na katere nas opozarjajo prizadete skupine prebivalstva, saj menimo, da so predlagane spremembe resnično nujne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Cukjati, Socialdemokratska stranka.
Hvala za besedo. Spoštovani! Rad bi se dotaknil dveh točk, nekako osrednjih v tem zakonu, in sicer usklajevanja pokojnin. Vesel sem, in naša poslanska skupina je vesela, da se po enem letu vendarle ugotavlja napaka prejšnjega sprejemanja oziroma da odkrivamo Ameriko, ki je že bila odkrita in na katero smo opozicijske stranke opozarjale že pred enim letom. To je delno popravek te napake, seveda z zamikom in z mnogo nejevolje ter težav, ki so bile po nepotrebnem sprožene. Drugo vprašanje, ki je vredno naše pozornosti v tem zakonu, je seveda 209. člen oziroma 28. člen, in sicer odnos do samozaposlenih in kmetov. Namreč, že takrat smo opozarjali na napako in diskriminatoren odnos do samostojnih podjetnikov, obrtnikov, kmetov. In sicer, po tej sedanji logiki, kjer je tudi še razširitev predlagana, plačuje samostojni podjetnik socialne prispevke v višini 38% od celotnih prihodkov, in sicer od dobička, v katerega je pri zasebniku vključena neto plača in dejanski dobiček; v primeru pravne osebe je dobiček nekaj, čemur se pravzaprav že odšteje celotna bruto plača in seveda vse dajatve. Mi pa vemo, čemu je dobiček namenjen. Dobiček je namenjen novim investicijam, razširitvi dejavnosti, investicijam torej, ki jih Slovenija tako krvavo potrebuje. Obrtnik mora od tega dobička, ki bi ga moralnekako po dobri državni politiki nameniti za investicije in razširitev dejavnosti, plačati prispevke in potem še vso dohodnino ter dajatve. Mislimo, da je to zelo krivičen odnos do vsega tega. V odboru so bili podani pomisleki glede tega. Podan je bil predlog, ki je bil v skladu s pripombami obrtne zbornice, kjer je obrtna zbornica jasno pokazala na dilemo, da v sedanjih situacijah plača obrtnik tudi po 100% ali 150% več dajatev od prihodkov kot v primeru, če ima prijavljeno delovno organizacijo. In seveda, posluha ni bilo. Imamo že pripravljen predlog oziroma amandma s strani ljudske stranke. Naša poslanska skupina ga podpira, ker menimo, da je to edini način, da se odpravi, vsaj delno odpravi napaka, pred katero stojimo. Napaka, ki se kaže tudi v tem, da je v letošnjem letu v dobre pol leta 3.000 obrtnikov vrnilo status samostojnega podjetnika in že prijavilo status delovne organizacije. Če bo šlo tako naprej seveda, se bo ta trend nadaljeval. In če je država preveč požrešna, ne dobi tistega, kar želi, nič ne dobi s tega naslova, nič.
Ali vas lahko prosim, debatni klub tam na levi strani, da stopi iz dvorane. Oprostite, gospod Cukjati. Ali lahko prosim, če ste nekoliko tišji tam, prosim. Izvolite, gospod Cukjati.
Pa ne samo to. Skrbi nas mačehovski odnos do podjetništva, obrtništva, za katerega vemo, da je marsikatero deželo, marsikatero državo, naj omenim le Italijo v 50. in 60. letih, potegnili z velike gospodarske krize. Želel bi opozoriti, da če ne bomo spremenili tega, bomo čez eno leto verjetno zopet pred isto situacijo, kot smo danes, in bomo zopet popravljali veliko napako z enoletnim zamikom. Napako, katere posledic se ne bo dalo kar tako, čez noč odpraviti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Cveta Zalokar Oražem. Prosim. Liberalna demokracija.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj. Poslanska skupina liberalne demokracije bo novelo zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju podprla. Analiza o izvajanju zakona o invalidskem in pokojninskem zavarovanju je pokazala, da so spremembe zakona nujne, po naši oceni pa to tudi niso zadnje spremembe, ki bodo potrebne, čeprav sodimo, da tokratna sprememba odpravlja nekatere večje nejasnostiin pomanjkljivosti, ki so se pokazale v praksi pri izvrševanju omenjenega zakona. Potrebe po spremembi so nujne tako v segmentu obveznega zavarovanja kot tudi segmentu prostovoljnega dodatnega zavarovanja, pri čemer sodimo, da je predlagatelj primerno upošteval tudi večino opozoril, ki so prihajale od zainteresirane javnosti, tako zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, izvajalcev prostovoljnega dodatnega zavarovanja ter tudi različnih združenj in da seveda dopolnila tudi odpravljajo nekatere nejasnosti, zaradi katerih so bili sprožena, ali pa so še v postopku pred ustavnim sodiščem. V zvezi z noveliranim načinom usklajevanja pokojnin je naše stališče, da se mora ohraniti načelo po katerem se pokojnine usklajujejo s povprečnim gibanjem plač in sprejemamo tudi tisto kar uvaja 50.b člen - to je, da pa ne manj, kot je dosežena rast cen življenjskih potrebščin. S tem menimo, da se mora in se bo ohranjala realna vrednost pokojnin, tudi v tako imenovanih izrednih razmerah, in pa na ta način pravzaprav uvedel v nekem smislu draginski dodatek, ki bo preprečil zaostajanje pokojnin za rastjo življenjskih stroškov. Upamo, seveda, da bo formula, ki je sedaj vgrajena v novelo zakona, ustrezna, in bodo varovala zadostno, da bo ta novi način postal in ostal dolgoročnejši in trajnejši način in ga ne bo potrebno zaradi določenih globalnih ali pa trenutnih ekonomskih gibanj vsako leto znova spreminjati. Skratka, upamo, da je ta formula ustrezna in pomeni dolgoročno rešitev. V zvezi z omenjenimi spremembami zakona pa se zavedamo, da ostajata in sta ostala na pol poti dva problema, in sicer problem in sanacija starih zavarovanj sklada obrtnikov. Stališče naše poslanske skupine je, da te materije v tem trenutku ne bi še vgrajevali v zakonske spremembe, pač pa smo bili predlagatelji dodatnega sklepa, ki ga naj bi sprejel v zvezi s tem državni zbor, in po katerem naj bi vlada poskrbela, da se omenjeni problem razreši v roku treh mesecev od sprejema sprememb tega zakona. Mislimo, da je poti dovolj in da bi se te spremembe v doglednem času morale zgoditi oziroma ta sanacija, ki pomeni lahko velike težave za obrtnike in njihove pokojnine. Prav tako smo tudi zelo natančno pregledali opozorila, ki so prišla s strani Zveze svobodnih sindikatov Slovenije, o diskriminatornem dodatnem pokojninskem zavarovanju za ženske. Toliko, kot smo uspeli sami pridobiti določenih analiz in podatkov, sodimo, da to opozorilo nima svoje realne osnove in teže. Vendar pa smatramo, da je potrebno vsak dvom, kajti govori se o diskriminatornosti, v zvezi s tem ovreči in v tem smislu smo tudi predlagali, da sprejme državni zbor dodatni sklep, ki naloži vladi, da prav tako v roku treh mesecev preuči in naredi analizo v zvezi z omenjenim opozorilom in, seveda, v kolikor bi se pri tej analizi izkazalo, da ima kakšno težo, bi bile nujne tudi spremembe zakona v tej smeri. To opozorilo je prišlo po naši oceni vendarle nekoliko prepozno, kajti zahteva natančen pregled podatkov in analiz. Seveda ga bomo pa budno spremljali, v kolikor bi se ugotovilo, da v zvezi s tem kakšni problemi obstajajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo zaključili predstavitve stališč poslanskih skupin. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pismenih prijav k razpravi ni bilo, zato bom vsako nadaljnjo posamezno razpravo omejil na pet minut. Kdo želi besedo? Poslanke in poslanci ne želijo besede, zato zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na odločanje o posameznih členih zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih ter členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagan sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Glasujmo, prosim, o navedenem predlogu. Prisotnih je 43 poslank in poslancev, torej nismo sklepčni. Očitno je v dvorani več poslank in poslancev, tako da ponavljamo glasovanje, drugič. Glasujmo, prosim. V dvorani nas je blizu 60, tako da si bom še enkrat dovolil - vem, da je to proceduralno problematično, ampak [[...]]Ne vem, kaj se sicer dogaja, ker nas je približno 60 v dvorani. Ali kdo nasprotuje temu, da še enkrat glasujemo? Kdo nasprotuje, prosim? Eden nasprotuje. V redu, deset minut odmora.
Nadaljujemo. Prehajamo na glasovanje o prej prebranem proceduralnem sklepu. To bo sedaj tretjič. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 49 poslank in poslancev, 4 proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 4.]] Sklep je sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev - to je ta osnovni tekst, ki ga imamo, z datumom 19.12.2001 in desno zgoraj številka tri. Potem smo pa danes dobili še tri gradiva, amandmaji. Seveda, skušali bomo sedaj to razpravo o amandmajih izvesti pač na ta bolj pregleden način. Začeli bomo z amandmajem k 6. členu - to je v, če lahko kar tako rečem: Mag. Janez Drobnič je vložil amandmaje k predlogu zakona na šestih straneh. No, tu imamo najprej 6. člen, amandma k 6. členu. Mag. Drobniča ta hip ne vidim v dvorani. Odpiram razpravo k temu členu in seveda amandmaju. Kdo želi besedo? Oprostite, gospa Belopavlovičeva.
Torej, moram reči, da tega amandmaja ne podpiramo iz razloga, ker dejansko želimo, ne samo dataširane delavce tujce, ki so zunaj zavarovani, vključiti, možnosti izvzema iz zavarovanja, ampak tudi ostale v primeru, da so te stvari bazirajo na mednarodnih pogodbah. Tisto, kar je v obrazložitvi rečeno, da pokriva tudi državljane oziroma tujce, ki so zaposleni pri našem delodajalcu, imamo v 13. členu pokrito in se morajo ti obvezno zavarovati, razen v izjemnih primerih. Tako, da mislimo, da je zadeva konsistentno izpeljana in ne podpiramo amandmaja.
Kdo želi še besedo, prosim? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o amandmaju k 6. členu in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 6. členu. Glasujmo, prosim. Od 63 prisotnih je za glasovalo 15 poslank in poslancev, 46 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 46.]] Amandma ni sprejet. Glasujemo še o 6. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 58 prisotnih je za glasovalo 46 poslank in poslancev, 8 je bilo proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 8.]] 6. člen je sprejet. Smo pri 11. členu. Tudi ta člen - mislim, amandmaju k 11. členu - je pripravil mag. Janez Drobnič. Odpiram razpravo k 11. členu, k amandmaju in členu v celoti. Kdo želi besedo? Vlada, gospa Belopavlovičeva, prosim.
Moram reči, da smo načrtno v 11. členu spremenili dikcijo dosedanjega zakona tako, da v bistvu se vežemo na prijavo stalnega prebivališča osebe, ki pridobi pravico do državne pokojnine. Namreč dejstvo je, da samo prebivanje, ko bomo postali članica Evropske unije, pomeni izenačitev prebivanja bodisi v Sloveniji, bodisi v katerikoli članici države Evropske unije. To pomeni, da praktično pod temi pogoji pridobi tudi vsak tujec, ki pride v Slovenijo, pod pogojem, da je pačprebival kjerkoli drugje, lahko pridobi pravico do državne pokojnine - tega pa na tak način ne bi želeli širiti. Če pa gre za prijavljeno stalno prebivališče, to, kar spreminjamo, pa potem seveda zožimo v bistvu to na tiste državljane, za katere smo praktično to želeli, pri čemer se izognemo dikciji državljanstva.
Hvala. Kdo želi še besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o amandmaju k 11. členu in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 11. členu. Glasujmo, prosim. Od 61 prisotnih je za glasovalo 11 poslank in poslancev, 47 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 47.]] Amandma ni sprejet. Glasujemo še o 11. členu. Glasujmo, prosim. Od 58 prisotnih je za glasovalo 51 poslank in poslancev, 5 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 5.]] Člen je sprejet. Smo pri 15. členu, predlagatelj je mag. Janez Drobnič. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Prosim, gospa Belopavlovič.
Moram reči, da nasprotujemo temu amandmaju, praktično pa pomeni čisto isto kot tisto, kar smo predlagali. Tako da tu se ne opredeljujemo, možno je tak amandma sprejeti, s tem vsebinsko ne bo nobene razlike.
Hvala. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 15. členu. Glasujmo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 24 poslank in poslancev, 32 je bilo proti. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. In še 15. člen v celoti. Glasujmo, prosim. Od 58 prisotnih je za glasovalo 53 poslank in poslancev, eden proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 15. člen sprejet. Pri 18. členu imamo najprej v gradivu amandma mag. Janeza Drobniča, kot vidite, torej da se 18. člen v celoti nadomesti z novim besedilom, potem imamo pa še amandma gospoda Petra Leviča, in sicer se ta amandma glasi, da se črta 150.b člen. Tako da bomo pravilno ločili stvari. Najprej bomo odprli razpravo o obeh amandmajih k 18. členu, torej o amandmaju, ki ga predlagata gospod Drobnič in gospod Levič. Kdo želi besedo, prosim? Gospod Sok, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Ko sem prej poslušal predstavitve predstavnikov poslanskih skupin, mi je bilo všeč to, da so vsi po vrsti priznavali, da je pač lani, nekje ravno v tem času, bila sprejeta sprememba zakona o pokojninah, pokojninskega zakona, ki ni prinesla rešitev, ki ni dobra in jo je treba letos nekako spet popraviti. Ker to delamo ponovno po skrajšanem postopku, po izredno hitrem postopku, najhitrejšem, kar jih ta državni zbor pozna, sem prepričan, da tudi ta, ki jo danes sprejemamo, ne bo tista prava in jo bo, seveda, treba zopet spremeniti. Upam samo, da ne bo prišlo temu državnemu zboru v navado, da bo pred vsakim božičem spreminjal ravno, bi rekel, eno od najbolj perečih vprašanj, to je vprašanje pokojninske zakonodaje. V zvezi z amandmajem k temu členu sem sicer upal, da bo gospod Drobnič tu in bo sam obrazložil ta amandma, ne vem, kako to, da ga ni. Vseeno pa bi rad povedal, da to, kar je sedaj zapisano v zakonu kot 150.a člen in 150.b člen, se meni osebno zdi ta zapis izredno nejasen. Torej, prepričan sem, da bi moral ta parlament, predvsem pa predlagatelj, v tem primeru vlada, predložiti takšno besedilo, ki biga lahko potem, ko bo sprejeto, upokojenci razumeli in iz zakona tudi sami razbrali, kaj jim pravzaprav to prinaša. Formulacija v 150.a in 150.b členu pa je v bistvu tako zapletena, tako zavita, da - ne vem, sam sem zdaj že to približno petkrat prebral, pa še vedno ne razumem; mogoče res bolj počasi razumem te zadeve, ampak ne razumem, zakaj mora biti tako zavito in zapleteno to napisano. In ravno ta amandma, ki ga je vložil mag. Drobnič, bi rekel, povzema to, kar ste vi predlagali, vendar je zapisano povsem enostavno in si iz tega amandmaja lahko vsak upokojenec izračuna, kakšna bo pravzaprav uskladitev pokojnin in koliko lahko iz te uskladitve pričakuje. To, kar ste pa vi zapisali, to je pa preračunavanje, najprej za leto, v katerem živi, potem primerjava eno leto za nazaj, potem deli tisto z 20, pa pomnoži z neko 50% razliko, in tako naprej. Torej, ne vem, ali je to res potrebno ali pa je to namenjeno temu, tistemu reku, ki pravi, ko želiš, da ne bi ničesar spremenil, naredi tako, da se ne bo nič spremenilo. Tudi zadnji stavek 150.b člena prinaša to, o tem so razpravljali predvsem mladi, ki jih ta problematika tudi skrbi in je prav, da se za to zanimajo, kajti njih bo še najbolj tangiralo to vprašanje, da tisti, ki dobijo velike pokojnine, bodo pri izračunu dobili veliko, tisti, ki dobijo majhne pokojnine, bodo pri izračunu dobili malo. Ravno lani smo o tem debatirali. Če že usklajujemo te pokojnine, naredimo vendar enkrat to usklajevanje tako, da bodo tisti, ki imajo majhne pokojnine, pri tem usklajevanju deležni višjih zneskov od tistih, ki imajo že tako in tako po samem zakonu velike pokojnine. Tako da predlagam, da bi vlada, ki predlaga ta zakon po skrajšanem postopku, ta amandma tehtno proučila. Ne vem sicer, koliko se da v takih razpravah narediti, ko potekajo takole ad hoc, po skrajšanem postopku, gotovo pa tu največkrat argumenti [[...]] [[opozorilni znak za konec]] [[...]]bom takoj končal - argumenti ne pridejo do veljave, pač pa na koncu zmaga predvsem število rok in sprejmemo, kar sprejmemo, tako ali tako z zavestjo, če ne bo dobro, bomo pa drugo leto v približno takem času ponovno popravili, in upokojenci bodo zopet zadovoljni, kot je govoril gospod Kebrič. Ne bi rad z vami polemiziral, vendar je bil vaš nastop pravzaprav enak tistemu, kar ste povedali lani; mislim, da imate napisano in da boste drugo leto lahko isto prebrali. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Vnučec. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! V stranki mladih predlagamo, da se cel člen črta, in sicer iz razloga, ker je tu dopuščena pravna možnost, da pokojnine rastejo hitreje od plač, in to vse pokojnine, najvišje in najnižje. Če bi bila tu neka delitev na najnižje, kot smo že uvodoma povedali, da mi smo za povečanje najnižjih pokojnin, ne pa neka splošna možnost. Razumemo tudi, da je mogoče do sedaj taka možnost, razlaga, kot je bila v praksi do sedaj, slaba, ker je bila prepuščena vsakemu ministru posebej. Vendar pa menimo, glede na to, da se pripravljajo druge spremembe,da naj vlada temeljito prouči in pripravi boljši predlog, kajti ne moremo si predstavljati, da bi se vse pokojnine lahko povečevale, medtem ko bi bile plače, bom rekel, na neki skoraj mezdni osnovi v proizvodnji. Zato vam predlagamo, spoštovane kolegice in kolegi, da ta člen črtamo, in je obstoječa možnost še zmeraj boljša kot ta. Hvala.
Še kdo od poslank in poslancev želi besedo? [[Ne.]] Potem prosim gospoda ministra, ki ga ob tej priložnosti tudi lepo pozdravljam, da prevzame besedo.
Hvala lepa. Glede na diskusijo poslanca Soka bi lahko rekel, da je pravzaprav predlog, ki ga je vlada pripravila, pripravljala daljše časovno obdobje in to v okviru komisije oziroma strokovne skupine, ki se je posebej ukvarjala z vprašanjem uskladitve pokojnin in plač, in to zapisala potem tudi v prvem delu oziroma v 150. členu, kjer pravimo, da pokojnine smejo rasti hitreje, kot rastejo plače, in ne smejo rasti počasneje, kot je indeks življenjskih stroškov. S tem je zagotovljeno neko osnovno načelo, ki je načelo, ki pravzaprav velja v večini praks in tudi pravnih ureditev držav Evropske unije. Zato mislim, da tudi to, kar ste vi govorili, je pravzaprav v skladu s tem, kar je zapisano v tem prvem delu oziroma v 150. členu.Razlike nastanejo potem v 150a. in 150.b členu. Poglejte, tukaj gre pravzaprav za eno metodološko stvar, ki morebiti izgleda na papirju napisana nekoliko komplicirano, sicer pa je metodološko relativno enostavna. Pa če mi dovolite, da jo na kratko simuliram, zaradi tega, ker se mi zdi, da če bi jo napisali v formulah, bi jo zelo hitro pravzaprav lahko tudi predstavili. Gre namreč za naslednjo situacijo. V kolikor rast pokojnin oziroma rast plač v nekem določenem časovnem obdobju, potem se v februarju opravi uskladitev glede na neko določeno rast v prej preteklem obdobju. Ker pa je popolna uskladitev potem plač in pa pokojnin nemogoča, smo zdaj v prvem odstavku 150.a člena omogočili še razliko, ki nastane recimo med dvema indeksoma, indeksom rasti plač in indeksi rasti pokojnin. Recimo, da je to enoodstotna točka. To se pomnoži potem krat 50 procentov oziroma 0,5 in se s tem pravzaprav potem poveča še dodatno uskladitev pokojnin do plač. Kar pomeni, da se pokojnine uskladijo še za ta odstotek, ki je nastal kot razlika, ki jo recimo ta formula v celoti ni mogla zaobseči. In moram reči, da je bila okoli tega vodena zelo dolga diskusija, tudi s predstavniki upokojencev, tudi s predstavniki DeSUS-a in da je bila to na koncu solucija, ki je na nek način zadovoljevala tudi strokovne kriterije, to se pravi, da smo ostali znotraj javnofinančnih okvirjev, ki jih pač, ki jih je pač ta parlament v okviru proračuna že sprejel. To je, kar se tega tiče. Tako, da tukaj je v bistvu omogočena večja stopnja uskladitve pokojnin in pa plač. Potem je pa seveda možnost naslednje uskladitve, ki je dana načeloma v septembru, v kolikor pa plače potem ne dosegajo oziroma pokojnine še vedno so na nivoju plač ali celo nad plačami, če govorimo neki dinamiki, se pa uskladitev ne vrši septembra, ampak šele oktobra oziroma novembra oziroma decembra. Skratka, da se v koledarskem letu potem ta uskladitev izvrši. In s tem se nam zdi, da je v bistvu zelo natančno omogočena izpeljava tistega osnovnega načela med usklajevanjem plač in pa pokojnin. Pri 150.b členu, kar je predlagal poslanec Vnučec, pa ne gre za usklajevanje, ampak za posebne primere in gre za v bistvu posamezne primere, ker se izplača enkratni znesek. To se pravi, da ne gre za nek sistemski primer, ko gre za usklajevanje, ampak lahko bi rekli, za nek primer, ko pokojnine pravzaprav padejo pod indeks življenjskih stroškov. To se pravi, da bi realno padle, kar je pa seveda onemogočeno tudi s prvim delom 150. člena. Če bi pa realistično situacijo pogledali, potem bi pa videli, da je že sam makrofiskalni scenarij, ne predvideva padanja indeksa življenjskih stroškov, vsaj ne do leta 2006 oziroma 2005, za kar je bil sprejet makrofiskalni scenarij in da v tem obdobju pač taka situacija pravzaprav praktično ni mogoča. To sta dva odgovora na kratko, kar se diskusije poslanca Soka in poslanca Vnučeca tiče.
Hvala lepa. Imamo dve repliki. Najprej gospod Jerovšek, potem gospod Vnučec in potem gospod Sok. Tri.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Moram se odzvati na nekatere razprave prej in pa na izvajanje ministra, gospoda Dimovskega. Namreč, v svojem nastopu ste omenili, da so bila v 150. členu široka usklajevanja z društvom upokojencev oziroma upokojenci in DeSUS-om. Kerje bilo to tu danes v uvodnem nastopu predstavnika DeSUS-a ogromno populizma in demagogije, moram protestirati. Namreč, gospod minister! Pomeni to, da vi podpirate to demagogijo in populizem, ki je popolnoma neupravičena in neusklajena. Vse stranke v tem državnem zboru so zelo zainteresirane. Moram reči, da so bistveno več doprinesle k temu, da imajo danes upokojenci plače in da se borimo za plače upokojencev. Vendar prihaja do zlorabe. Ravno me je opozoril neki upokojenec, da v glasilu društva upokojencev piše: "Mi upokojenci imamo preko DeSUS-a premalo poslancev." In pride do skrajnega poistovetenja. Preko glasila upokojencev se neprestano vrši neka demagogija, zloraba glasila. Predsednik društva upokojencev, gospod Godec, nastopa na skupih DeSUS-a, kot da je to eno in isto. In vi ste sedaj, gospod minister, podprli takšno demagogijo, takšno zavajanje upokojencev v Sloveniji, in moram reči, da je to nedopustno. Druge stranke so bistveno več naredile na reformi pokojninskega sistema. Bistveno več zato, da bi se pokojnine usklajevale. Da bi male pokojnine rasle. Slovenska javnost bi morala vedeti, da tu ni neke poverjene stranke. Te demagogije in tega populizma in tega zavajanja upokojenske populacije si ne moremo dovoliti, gospod minister in morate biti na tem področju tisti, ki bo posegel v to, na kakšen način se zlorabljajo društva upokojencev v prid upokojenske stranke, ki je seveda transmisjia nekih interesov v tej državi. Drugače pa moram reči, da se strinjam z amandmajem gospoda Drobniča, da mislim, da bi na ta način najbolj enostavno to zadevo rešili. Hvala lepa.
Hvala. Najprej ima besedo gospod Delak, proceduralno. Prosim.
Prosil bi, da gospoda poslanca opozorite, da nima pravice polemizirati s predstavnikom poslanske skupine.
Hvala za to opozorilo, vendar poslanec ima to pravico. Zdaj pa po vrsti. Replika je bila, če sem prav razumel, gospod Vnučec najprej. Več replik bo zdaj, predvidevam.
Hvala za besedo. Jaz bi samo komentiral, čisto na koncu je gospod minister povedal, glede makrofiskalnega scenarija in pa realne slike. Vendar glejte, realna slika. Tukaj govorimo o povprečne plače. Iz česa je pa sestavljena povprečna plača? Iz najnižjih in najvišjih plač. In zdaj, katere pa rastejo? Ja, rastejo samo najvijše, najnižje ne rastejo. Oziroma teh najnižjih je zmeraj manj. Ker, čeje stečaj, recimo, podjetja, največ je tistih, ki imajo najnižjo plačo, ki so izgubili delo. Se pravi, povprečna plača se nam samo veča. Tako, da zato mi predlagamo črtanje tega člena, ker menimo, da cenimo prizadevanja, skupne napore, sestanke, ki so bili na to temo, vendar še zmeraj premalo. Mislim, da ni prava slika, taka kot je. Hvala.
Hvala. Naslednja replika, gospod Sok.
Hvala lepa. Moram reči, da nas je sedaj gospod minister nujno spravil v politično debato. Ne da bi želel, vendar ko je izjavil, da se DeSUS s tem strinja, te mora nekje spreleteti - kaj pa ima, konec koncev, DeSUS kot privilegirana stranka s tem zakonom? Saj se zakon tiče celotne države, ne pa DeSUS-a. In če so tam napisali to zapleteno formulacijo, so jo zato, da potem lahko vsi upokojenci hodijo njih spraševati in da oni potem to razlagajo na terenu, kaj zdaj to pomeni. Zato je amandma, ki ga je vložil mag. Drobnič, izredno jasno napisan in ta amandma ne omogoča, da bi pokojnine rasle hitreje od plač, se pravi, ostaja v okviru tega zakonskega določila. Pravi pa, če preberete četrti odstavek: "Uskladitev pokojnin po prejšnjem odstavku velja od 1. januarja tekočega leta." In to se mi zdi bistveno in ključno v tem amandmaju. Res je tudi to, kar pravi poslanski kolega Vnučec, glede usklajevanja v 150.b členu. Vi ste to zapisali tako, in vem, zakaj je to tako zapisano, da bodo tisti, ki imajo velike pokojnine, dobivali še več, tisti, ki pa imajo nizke pokojnine, pa manj. Zadnji odstavek 150.b člena: "Osnova za izračun zneska za posameznega upravičenca je njegova povprečna mesečna pokojnina v preteklem letu." Jasno, ker je imel veliko, bo imel veliko povprečje, bo za nazaj dvanajst mesecev dobil veliko vsoto, tisti, ki pa je imel majhno pokojnino pa bo dobil malo. Hvala lepa za takšno, bi rekel, socialno enakost in za takšne popravke zakona, pa četudi se DeSUS z njimi strinja, ti gospodje vedo, zakaj se s tem strinjajo. Hvala lepa.
Hvala. Replika, gospod Kebrič.
Hvala za besedo. Repliciram obema kolegoma, gospodu Jerovšku in gospodu Soku, pa ne na tisti del, ko je napadal poslansko izvajanje, ker nima pravice do tega in ga v bodoče opozorite, pač na to, da mi podtika demagogijo. Gospod Sok, če ne razumete, bi pač lahko koga povprašali, pa bi vam s formulo, z izračuni, s simulacijo lepo na papirju izračunal in prikazal; ljudje so pač taki, eden nekaj hitreje razume, drugi malo bolj počasi, ampak nič hudega, sam sem tudi hodil v šolo, pa je eden bil odličnjak, drugi pa samo prav dober ali pa zadosten. Ampak pustimo to. Drugi problem je naslednji. Gospod Jerovšek, koalicija pomeni, da se tiste stranke, ki so v koaliciji, usklajujejo in poskušajo doseči konsenz in enotno nastopajo, pa če je to vam prav ali pa vam ni prav. Druga stvar pa je, gospod Sok, naslednja. Če bi sprejeli ta amandma gospoda Drobniča, kaj bi se zgodilo? Ali se je kdo poglobil v to, da sedanji predlog 150.a člena pravi, da se usklajujejo pokojnine še drugič v septembru oziroma tudi kasneje, oktobra, novembra, decembra, če so izpolnjeni pogoji, da so plače rasle hitreje od pokojnin. Če se to ni zgodilo, seveda ne more biti uskladitve in upokojenci, ne samo DeSUS, ampak večina upokojencev, ki realno, objektivno gledajo na zadeve, se stem seveda strinjajo. Druga stvar pa je, če preberem ta vaš predlog amandmaja, da se septembra sicer nekaj ugotavlja, plača se pa to komaj drugo leto januarja. Kaj pa tisti, ko januarja niti ne bojo doživeli. Hvala lepa.
Hvala. Replika, gospod Petan.
Hvala za besedo. Torej, tudi mene je zbodlo izvajanje gospoda ministra, ko je še posebej omenil DeSUS, jaz nimam nič proti DeSUS-u, samo mislim, da je tudi DeSUS član vladajoče koalicije in verjetno se mora najprej v koaliciji uskladiti, če zadeve "špilajo" tako kot za vsako drugo, potem ne vem zakaj se je gospod minister ni, ali pa službe, še posebej posvetoval z združeno listo, pa s slovensko ljudsko stranko, pa še posebej mogoče z LDS-om, da je samo DeSUS omenil kot najmanjšo stranko pri tem. Govorim splošno, enakopravno za vse, tako da ne bo kakšnega napačnega razumevanja. In to mislim, da ni v redu. Zdaj pa poglejte, kaj se mi zdi še tu pri celi zadevi bolj bistveno. Gospod minister je dejal, da je bil ta predlog dolgo pripravljan od skupine strokovnjakov in verjetno potem ta stvar stoji. Pa bi samo čisto laično postavil vprašanje, kaj pa o predlogu, ki pa zdaj velja, ki smo ga lani sprejeli, ali ga ni skupina, neka skupina strokovno pripravljala dolgo časa, da tisti predlogi potem niso bili tako strokovni, zdaj se je pokazalo, da niso. Zdaj se je pokazalo, da ni. Upam, da ni ista skupina to strokovno pripravljala, ki je pripravila tudi predlog, ki smo ga prejšnje leto, konec leta, za božič pripravili našim upokojencem. To bi tudi bilo dobro vedeti. In pa če se vrnem zopet na tisto zadevo, kar se mi zdi bolj pomembno v zvezi z DeSUS-om. Namreč, kolikor se spomnim, so predstavniki DeSUS-a ali DeSUS kot stranka zagovarjali rešitve, ki so sedaj veljavne. In sedaj vsi priznavamo. Tudi vlada priznava, da so te rešitve, ne vem, pomanjkljive, slabe ali kakorkoli, niso dobre. In sedaj se še pa vlada posebej pogovarja s to stranko, ki je lani tako vneto zagovarjala ta stališča. Zakaj pa se recimo z opozicijo niste pogovarjali pri teh spremembah, ki je opozarjala na te napake, ki jih zdaj seveda vi spreminjate. To me je zbodlo pri DeSUS-u, ne zato, da ste se z njimi pogovarjali, to me sploh ne moti. Ampak zakaj se niste pogovarjali s tistimi, ki smo že takrat vedeli, da je nekaj narobe. To je bilo moje bistvo, tega mojega vprašanja. In ne polimiziram z nobeno poslansko skupino. Ampak s splošnim pristopom, ki ga je podal minister kot predstavnik tega ministrstva, ki pokriva to področje. In še ena zadeva. Če je to neka formula, zakaj pa navsezadnje v zakonu ni predstavljena formula, saj tako kot je spoštovani gospod Kebrič dejal, smo verjetno nekateri tudi, ki kako formulo razumemo. Verjetno bi tudi razumeli tisto formulo, pa bi mogoče vso to govorjenje bilo odveč. Zakaj pani tu formula predstavljena, pa tisti, ki bi mogoče razumeli formulo, bi jo takoj razumeli, drugi bi pa mogoče vprašali. Se ne opredeljujem, kam bi jaz spadal, to ni pomembno. Ampak govorim na splošno. Če je tak način obračuna, bi morala biti stvar čim bolj jasna, ker drugače ima človek čuden občutek, da pripravljamo takšne dikcije zakona in pa sprememb zakona, da bi jih čim manj ljudi razumelo, da bi potem morali ljudje, ki bi se želeli, informirati in vedeti, kaj jih čaka, iti izrecno samo na določeno mesto vprašati, kaj pa dejansko to pomeni. Za to gre. Drugače pa jaz nimam nič pripomb na to, če se vi še posebej posvetujete s kakšno poslansko skupino, ampak povedal sem pa, kaj bi se mi zdelo bolj logično. Hvala.
Hvala. Še dve repliki. Najprej gospod Sok, potem gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Jaz sem, gospod spoštovani, poslanski kolega Kebrič, začel pač svojo obrazložitev oziroma svojo razpravo s tem, da je ta formulacija izredno zapletena. Lahko bi vam, ne glede na to, če sem bil odličen ali pa ne, bi vam lahko razložil, da je izredno konfuzna in da bi jo bilo možno bolj enostavno napisati. Recimo, vi tukaj pišete, v drugem odstavku 150.a člena "pomnoži z 12 ter zmnožek deli s število preostalih mesecev od meseca uskladitve pokojnin do konca koledarskega leta". Saj bi lahko napisali, številko 3. Saj vsi vemo, da gre za tri mesece. Ampak, če bi vse to bilo, kar vi tu pišete in da bi lahko ta uskladitev bila tudi večja, bi to uskladitev porezali s prvim odstavkom 150 člena, ki pravi, da stopnja rasti pokojnin ne more presegati stopnje rasti povprečnih plač. Se pravi, to ste izredno zapleteno in komplicirano zapisali. In ker večina upokojencev ni odličnjakov, po vaše, če se spustim na ta nivo, kot ste ga vi meni replicirali, ali zaključujem, da ni, se pravi, tega tudi ne bodo razumeli, če samo odlični učenci razumete, kaj ste napisali. Jaz tudi lanskoletne uskladitve nisem razumel, verjetno zato, ker nisem odličnjak. Letos, eno leto pozneje, ste sami priznali, da ste uzakonili določene pomanjkljivosti, ki jih je treba popraviti. Ampak, na tak način, kot jih sedaj tukaj popravljate, ne bodo zdržale. In zato je pač tak amandma napisan čisto enostavno, jasno, logično in lahko vsak upokojenec s tega vidi, kaj dejansko mu ta sprememba prinaša. S tega, kar pa vi imate tukaj danes v predlogu, pa je zelo komplicirano prebrati in vedeti, kaj bo to prineslo. Hvala lepa.
Replika, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Gospodu Kebriču bi rekel to. Absolutno nimamo nič proti, da se koalicija usklajuje, in vse stranke. Vendar, glede tega, kar je bilo prezentirano s strani ministra Dimovskega. Ni šlo za to, da se je ministrstvo usklajevalo s koalicijo, ampak je bila "ekstra" poudarjena vloga DeSUSa in jaz sem pa protestiral proti stalni zlorabi DeSUS-a kot borca za pravice upokojencev. In zlorabe Zveze društev upokojencev, kot da je to ena in ista stvar, v povezavi z DeSUS-om. In zlorabe njihovega glasila. Vam bom potem, predočil, na kakšen način.V tem glasilu piše, da imamo mi preko DeSUS-a premalo poslancev. In mislim, da bi tudi gospod minister, vi morali na take stvari v glasilu upokojencev protestirati in jih demantirati. Tega zavajanja je več in preveč. Me pa zanima, naj pa predstavniki DeSUS-a povejo, kako so se angažirali recimo v nekih stvareh, ki se jih niso izredno tikale. Recimo, glede razjasnitev povojnih pobojev, ki tudi spadajo v vaše ministrstvo. Ker, po nekih podatkih imajo največ članov, ki bi lahko kaj povedali na to temo.
To ni več replika.
Tam pa nimamo nobenega, še nikjer nismo prebrali, da so se pa na tem področju angažirali in da bi to rano in to travmo in to delitev Slovencev poskušali zmanjšati in da bi tu nekaj naredili. Tam bi pa lahko največ prispevali, pa še nismo slišali, da so se kdaj angažirali, pa kljub temu, da tudi predsednik države sedaj poziva, da je treba nekaj narediti. Hvala.
Ta del, zadnji del razprave ni bil replike in nanj ne bom dovolil replik. Prosim, gospod Kebrič, replika.
Hvala za besedo. Gospod kolega Sok, zakaj je napisano s številom mesecev, ki preostajajo do konec leta. Če vam razložim zelo enostavno. Če bi bila uskladitev septembra, je od septembra do konca leta štiri mesece in se deli s štiri, če je oktobra, se deli s tri, če je novembra, se deli z dva, če je decembra pa z ena. To je tako enostavna matematika, če samo malo dobro pogledaš, pa ni treba biti odličnjak pa veš, kaj se s tem misli. Drugo je pa stvar - kalimerstvo. V prejšnjem mandatu, drage kolegice in kolegi, so določeni nastopali, to ni nobena reforma, to ni tako. Napako priznati je odlika. Kalimerstvo pa je slabo.
Hvala. Sedaj bi pa gospodu ministru dali besedo, ker že en čas [[...]]Oprostite, gospod minister. Ali je to replika, gospod Brenčič? Razprava. Sedaj, če odpremo novo. A mogoče bi bilo dobro, da končamo najprej s poslanci, kaj pravite, gospod minister? Prosim, gospod Brenčič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Bom zelo kratek. Jaz samo vem, da tukaj ima poslanska skupina mladih prav. 150.b člen v bistvu daje neko pravno možnost, neko negotovost, da se bodo določila 150. člena dosledno izvajala. Zame je pomembno samo to, ne kar tako navsezadnje pravi ta 150.b člen, da se eksplicitno določila 150. člena izvajajo dobesedno. Samo v tem je pomembna vsa včlenitev usklajevanja pokojnin. Tako, da imajo pa predlagatelji za črtanje 150.b člena prav.
Hvala. Sedaj pa gospod minister. Prosim.
Hvala lepa. Če dovolite, bi odgovoril na nekaj replik, ki so bile tukaj izrečene. Sedaj, kar se tiče zapisa, alinee zapisa v posameznih členih, kar se usklajevanja tiče. Če se spomnite, dosedanja dikcija je bila, da metodologijo predpiše zavod. Veliko pobud je bilo, da bi se to, kakšna je metodologija, eksplicitno zapisalo v sam zakon. In to smo pravzaprav s to novelo, s tem 150. členom, tudi zapisali. To je pravzaprav povzeto, da tako rečem, iz metodologije, ki je bil strokovno pripravljena in tudi strokovno utemeljena. Drugo, kar bi rad povedal, je vprašanje, zakaj sem omenil to strokovno delo, ki je bilo opravljeno. Namreč, ta člen je še posebej pripravila strokovna komisija, in tak, kot je zapisan, jerezultat nekega strokovnega usklajevanja, večmesečnega, s podrobnimi simulacijami, kjer so različni strokovnjaki, tudi zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, sodelovali. Osnovni vprašanji, ki smo si ju tu zastavili, sta bili pravzaprav dve. Prvič, čim bolj usklajeno gibanje plač in pokojnin - in mislim, da tako, kot je sedaj zapisano v 150. členu, še posebej v prvem odstavku, kjer praktično eliminiramo oziroma odstranjujemo tisto razliko, ki bi lahko nastala med dvema indeksoma, je s tem, da takorečem, 0,5 oziroma 50% usklajevanja razlike v indeksu, onemogočeno. To se pravi, da se bodo upokojencem zaradi tega za ta odstotek pokojnine v februarju povečale, kar se sicer ne bi. To je zdaj pomembno določilo in mislim, da je to pomemben prispevek k tej metodologiji. Drugo, kar bi rad povedal, je zdaj ta možnost uskladitve tudi v septembru. S prejšnjo novelo je bilo to, lahko bi rekel, enkratno, se pravi, v januarju, z nekim prehodnim obdobjem, ki je omogočil usklajevanje v februarju, dolgoročno pa je bilo seveda usklajevanje januarja. Ker smo ugotovili, da je pravzaprav gibanje plač tako, da naj bi usklajevanje pokojnin vključevalo tudi december, je predlog sedaj tak, da je pravzaprav uskladitev v februarju. Možnost, in to je zakonsko dana možnost, jepa tudi možnost usklajevanja v septembru oziroma oktobru oziroma novembru oziroma decembru, kar v vašem predlogu ni tako in bi se lahko zgodilo - to, kar je že bilo povedano - da je lahko spet samo enkratna letna uskladitev. Drugo, zakaj sem omenil določeno poslansko skupino. Ne zato, da bi sprožil kakršnokoli demagogijo ali karkoli drugega, izključno zaradi proceduralnih razlogov, ker je določena poslanska skupina imela vložen zakon in je moralo priti do neke uskladitve, kar se tega tiče, da je ta poslanska skupina zakon umaknila in da lahko pravzaprav ta zakon, to novelo sedaj obravnavamo. Še tretje, kar bi rad povedal, da so pa te spremembe danes in tudi spremembe tega 150. člena rezultat v bistvu neke analize, ki smo jo pripravili in zelo dolgo pripravljali in je bila državnemu zboru posredovana v mesecu juliju. Na tej osnovi nas je v bistvu odbor zadolžil, da pripravimo spremembe posameznih členov, in to smo tudi storili. Še četrto, kar bi rad odgovoril, kar se tiče plač in usklajevanja plač in tako naprej. Lahko, da gre za nerazumevanje, vendar v Sloveniji imamo mehanizem minimalne plače. Minimalna plača se usklajuje tako, da se usklajuje z indeksom življenjskih stroškov [[inflacija]] in določenim odstotkom bruto domačega proizvoda. Kar pomeni, da vnobenem primeru posameznik - tudi to, kar ste omenili, poslanec Vnučec - z najnižjo plačo ne more imeti plače, ki bi realno padala, ravno zaradi sistema uskladitve, ki jo imamo z minimalno plačo. Mi sicer imamo pojem izhodiščne plače, vendar pri izplačilune more delodajalec izplačevati plač, ki so nižje od minimalne plače. In ta v tem trenutku znaša 92.000 in še nekaj.
Hvala lepa. Gospod Petan, replika.
Hvala za besedo. Mislim, da je gospod minister zdaj marsikaj kar pošteno in korektno obrazložil. Vendar bi rekel, da to pa vseeno dokazuje nekaj. Namreč, če je neka strokovna skupina dolgo pripravljala predlog in, kot smo slišali, sredi letošnjega leta prišla do nekih rezultatov, me še toliko bolj čudi, zakaj je bilo treba na vrat na nos lani konec leta spremeniti zakon, ki je zmanjšal pokojnine; to nam je verjetno vsem jasno in smo tudi danes slišali. Zdaj bom malce hudoben. Priznam, da bo to malce hudobna pripomba. Ne vem, ali je bila to nagrada za takšen volilni rezultat, ali kaj podobnega. Ob tem si lahko tudi marsikaj predstavljaš. Ampak dobro, rekel sem, da je to malce tako. Dejal bi to, da smo mi na to, kar se je sedaj zgodilo, opozarjali lani. Torej, nismo, kot se temu reče, generali po bitki, ampak smo pred bitko opozarjali, kaj se bo v tej bitki zgodilo, da bodo upokojenci izgubili. To smo opozarjali. Tega nam nihče ne more očitati in nihče tega ne more zanikati, medtem, ko so drugi zagovarjali, seveda, ta predlog. Mogoče tisti, ki bi morali najboljproti biti, ampak to je seveda že druga zgodba. Glede na rečeno, recimo, v Socialdemokratski stranki ali pa v opoziciji pričakujemo, da bomo v bodoče na tem segmentu zakonodaje, če bomo opozorili prej na slabe strani, pa se bo potem čez eno leto moral zakon popravljati, da boste tudi nas vprašali, če bomo te stvari videli že naprej, tako kot je bilo v tem primeru. V tej luči tudi razumite mojo razpravo prej in pa sedaj. Računamo, da nas boste vprašali, zato ker smo vedeli, kaj se bo zgodilo. In ne samo tiste, ki tega ali niso videli, niso zmogli videti ali niso hoteli, konec koncev ni pomembno. Računam na to, gospod minister. Hvala.
Hvala. Ali lahko zaključimo razpravo o amandmajih k 150. členu? Lahko. Najprej bomo [[...]]Samo, da pojasnim, kako bomo glasovali, ker imamo dva amandmaja k 150. členu. K 18. členu, oprostite. Najprej bomo glasovali o amandmaju mag. Drobniča in potem o amandmaju gospoda Leviča. Se izključujeta. Torej prosim, najprej glasujemo [[...]] [[Glas iz ozadja.]] Proceduralno. Prosim.
V imenu poslanske skupine zahtevam pred odločitvijo, torej pred glasovanjem o 150. členu 15 minut odmora.
15 minut odmora. 12.28. Hvala.
No prosim, ugotovimo najprej koliko nas je v dvorani. Pritisnimo "kvorum". 55 prisotnih. Torej smo sklepčni. Sprašujem gospoda Drobniča, če želi besedo. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Torej poslanska skupina Nove Slovenije se je posvetovala v zvezi z odločitvijo, glasovanjem o 150. členu. Menimo in trdno smo prepričani, da je naš predlog bolj jasen, bolj utemeljen, ustrezneje rešuje problem usklajevanja pokojnin, tako da ni ne velikih padcev, ne naraščanj, skratka zasleduje osnovni namen tega zakona in pokojnin, da se pokojnine usklajujejo z rastjo plač. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko preidemo na glasovanje. Lahko. Torej najprej glasujemo o amandmaju mag. Drobniča k 18. členu. Glasujmo, prosim. Od 66 prisotnih, je za glasovalo 17 poslank in poslancev, 49 je bilo proti. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 49.]] Amandma ni sprejet. Glasujmo še o amandmaju gospoda Leviča, poslanska skupina mladih. Glasujmo, prosim. Od 64 prisotnih, je za glasovalo 21 poslank in poslancev, 43 je bilo proti. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 43.]] Amandma ni sprejet. Glasujemo še o 18. členu. Glasujmo, prosim. Od 61 prisotnih, je za glasovalo 48 poslank in poslancev, 11 je bilo proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 11.]] Člen je sprejet. Nadaljujemo z amandmaji. Smo pri 20. členu. Predlagatelj amandmaja je mag. Drobnič. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Prosim, gospa Belopavlovičeva.
To je redakcija. In podpiramo.
Vlada podpira amandma. Kdo želi še besedo? [[Nihče več.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje k 20. členu. Glasujmo. Od 62 prisotnih, je za glasovalo 60 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o 20. členu. Glasujmo, prosim. Od 57 prisotnih, je za glasovalo 55, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Tako, da je 20. člen sprejet. Sedaj, pri 28. členu imamo v pregledu amandmajev besedilo, torej amandma k 28. členu, kjer gre, kot vidite, za to, da se 28. člen spremeni. Prav tako pa imamo tudi v gradivu mag. Drobniča amandma k 28. členu. Odpiram razpravo k amandmajem k 28. členu. Prvi se je prijavil gospod Brenčič. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Želim razpravljati o amandmaju, ki ga imamo kot prvi amandma v pregledu. To je amandma poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. S tem amandmajem želimo napraviti to, kar mislim, da bi v tem zakonu napraviti morali. Tudi s tega naslova, da moramo ta zakon jemati kot celoto interesov, tako tistim, ki jim že daje pravice, kot tistim, ki materialne pravice zagotavljajo, s tem da prispevke vplačujejo. O vsebini je že veliko povedal poslanski kolega dr. Cukjati v nastopu poslanskih skupin. Jaz želim temu dodati sledeče. Že ko smo ta zakon, kot ga danes spreminjamo, zastavili pred skoraj dvema letoma, smo ugotavljali, da je določitev odmernih osnov za samozaposlene v tistem trenutku najbrž da prezahtevno oziroma da odmerne osnove predstavljajo za samozaposlene preveliko izhodišče za izplačevanje prispevkov, glede na način kot je samozaposleni, obrtnik s.p. recimo, zajeman v naslovu čistega dobička. S tem amandmajem ne želimo tudi posegati v to, da se na ta način odpravi neenakopraven položaj tistih, ki so zavarovani iz naslova samozaposlenosti s.p.-ja, v primeru tistih, ki so zavarovani kot družbeniki, lastniki družbe in so v delovnem razmerju. Ampak s tem amandmajem želimo odpraviti to, kar je evidentno z argumenti tudi podprto. Da je argument močan, je vzrok tudi številnim pobudam oziroma vlagateljem zahteve ustavnemu sodišču, da se ta položaj, ta neenakopraven položaj odpravi. Dejstvo je, da se pričakuje, seveda glede na nazivno odmero, ki jo zakon prinaša - prispevne stopnje oziroma osnove - zmanjšanje preliva v pokojninsko blagajno. Ampak to je samo navidezno. V zadnjem letu lahko beležimo spremembo statusa, ki je konstanten ta proces s.p.-ja v družbenika, v katerem ima seveda ta lastnik družbe tudi status delovnega razmerja, ali je prehod v neko drugo obliko, kjer ima zopet status delovnega razmerja, da je ta proces tako številčen, da v končni fazi pomeni negativen prihodek za državni proračun oziroma za pokojninsko in invalidsko blagajno, v primeru, kot če bi bilo potrebno zmanjšati nek limit ali obseg prispevne stopnje oziroma odmerne osnove za te samozaposlene. Trdno sem prepričan, da bo do tega prišlo, ker bo moralo priti. Samo škoda bo, če se bo ta proces nadaljeval, ki je pa za državo kot takšen nedober. Ni dober. Mi smo o tem široko razpravljali tudi na odboru, ker so bili tehtni argumenti s strani obrtne zbornice, ampak nekako amandmaja tam nismo podprli: bilo je poravnano število "za" in "proti". S tem pa, da je ta amandma, ki smo ga predlagali, da bi ga že tam odbor argumentiral in tudi podprl, bil nekoliko v vsebini premočan ali je odmerne osnove nižal premočno. S tem smo mi tudi potem v predlogu, ki ga imamo zdaj tu v naslovu poslanske skupine, pripravili odmerne osnove tako, da so neke vrste realni kompromis med tem, kar zakon ima, ki je takšen, da vodi v nek status, ki ni v redu, in med tem, kar bi seveda nazivno želeli tudi obrtniki ali samozaposleni sami. Tako vas v bistvu naprošam, da napravimo to, kar bimorali napraviti. O tej noveli je treba povedati to, da je pred to novelo bila tudi vložena pobuda oziroma predlog sprememb zakona, ki so 209. člen spreminjali; spreminjali sicer bolj, kot ga mi z amandmajem in smo to novelo - v korist tem, da je predlagatelj, vlada, celoviteje obravnavala potrebne spremembe v zakonu - tudi umaknili. Tako ne bi razpravljal naprej. Vem pa, da če se ne naslanjam naprej na tehtne argumente, ki pa so podani, bi bilo dobro, da bi pri odločanju sicer imeli to, kar bi moral predlagatelj napraviti - ne amandmaja, ampak predlagatelj novele - zelo jasen podatek, kaj to predstavlja sedaj, ko je prehod, recimo, prek 3.000 s.p. v drug status za državno blagajno oziroma kaj realno predstavlja tako visoka odmerna osnova za samozaposlene vprimeru z drugimi statusi, ki jih podjetnih lahko ima. Tako bi se v tem primeru mi lažje odločali. Vendar pa imamo nekatere evidentne podatke, ki se jih ne da ovreči, lahko do neke mere, vendar držijo. Treba je navsezadnje tudi imeti v vidu to, da so možne v naslovu s.p.-ja tudi neke vrste, ne bom rekel zlorabe, ampak koriščenje možnosti, da v naslov čistega ostanka vgradi mnogo stvari, ki ne sodijo tja, in si s tem v bistvu zmanjša odmerno osnovo. Ampak, je to mogoče! Je pa tudi mogoče, da toliko in toliko teh subjektov tega niti ne more in niti ne počne. Navsezadnje moramo tudi povedati, da je sorazmerno intenziven finančni nadzor nad s.p.-ji. Če lahko poudarim še to, da je amandma, ki sem ga sedajle obrazlagal, tako za prihodek v državni proračun bistveno bolj sprejemljiv, je nekoliko manj ugoden za tiste, ki jih zadeva, to je za samozaposlene, kot je amandma, ki ga imamo v pregledu oziroma v sklopu amandmajev, ki jih je predlagal poslanec, kolega Drobnič. Tako bi bilo dobro, da ta amandma podpremo, s tem razrešimo to, kar bi morali razrešiti, pa razrešimo to, kar bomo razreševali v zelo kratkem času. Hvala.
Hvala lepa. Kdo želi še besedo? Gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Ta amandma smo predlagali na osnovi strokovne presoje. Menimo tudi, da je bila sugestija s strani obrtne zbornice utemeljena. Seveda, gre pa za presojo o tem, kako bi ta dva zgornja razreda primerno opredelili. Mi smo ju tako, da po našem mišljenju to najbolj ustreza kriteriju nevtralnosti oziroma sorazmernosti. Tako da predlagam ostalim poslancem, da naš amandma podprejo, tudi zato, da bi samozaposleni, obrtniki in osebne družbe imele primerno ureditev, in zato, da bi bila prosperiteta teh, te oblike dejavnosti takšna, kot mora biti v nekem gospodarstvu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kavčič.
Spoštovani! Mislim, da je kolega Brenčič s predlogom tega amandmaja odprl pomembne dileme, in pričakujem, da nam bo vlada na nekatera od zelo dobro argumentiranih vprašanj tudi odgovorila in nam pomagala razrešiti neko dilemo. Namreč osebno, kot koalicijski poslanec, seveda močno podpiram ukrepe te vlade, ki gredo v krepitev dotokov v državni proračun. Istočasno seveda mislim, da delimo vsi skupaj mnenje, da naj bodo obremenitve gospodarstva na taki ravni, da jih to gospodarstvo še vzdrži. Tu so podani določeni argumenti v smeri, da je en določen segment našega gospodarstva - oziroma širše tudi - samozaposlenih obremenjen nadsorazmerno močno. Osebno sicer menim, da samostojni podjetniki so segment podjetništva, za katerega je logično, da je obremenjen bolj kot ljudje, ki so v klasičnih zaposlitvah. Vendar ti argumenti kažejo, da je ta obremenitev morda nesorazmerno visoka. Še nekaj drugega me zaskrbljuje. Velikokrat zasledim v nastopih raznih predstavnikov, odgovornih predstavnikov posameznih resorjev - morda napačno razumem, ampak zasledim neko stopnjo averzije do kategorij samostojnih podjetnikov obrtnikov in to menim, da ni dobro.Saj je res, to so zelo iznajdljive, običajno, pretežno gre za zelo iznajdljive osebnosti, ki v pomembnem številu tudi sami sebi zmanjšujejo neko kredibilnost nastopanja v družbi s tem, ko se izmikajo izplačilu realnega obsega davkov in prispevkov, ko se na primer nek bogat obrtnik z mercedezom pripelje v otroški vrtec, kjer dobiva pa, recimo, ugodnosti najnižje plačanih ljudi. Skratka, je veliko nespretnosti in verjetno tudi nekorektnosti v tem segmentu. Vendar menim, da ko stehtamo pluse in minuse, bi se morali izogniti temu, da bi izpad fiktivnih pritokov državnega proračuna nadomestili z neko rešitvijo, ki bi pretirano destimulativno obremenila obrtniški del in del samozaposlenih. Ta trenutek se težko odločam dokončno. Menim, da je v predlogih, da je v elaboraciji kolega Brenčiča veliko tehtnih argumentov in pričakujem, da nam bo pred odločanjem vlada pomagala te dileme tudi celoviteje videti in pretehtati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo od poslank in poslancev želi besedo, preden damo besedo vladi, mislim? [[Ne.]] Prvim trem, prosim, za odgovore. Gospa Belopavlovič, prosim.
Torej, določitev zavarovalnih osnov za samozaposlene je bila vedno in je še vedno težava. Samozaposleni nimajo plače, imajo dobiček. Ko govorimo o enakomernih ali pa o neenakomernih obremenitvah, mislim, da je prvo, kar moramo vzeti v poštev, obremenitev tistih, ki so zaposleni, ki prejemajo plače, ki plačujejo prispevke od teh bruto plač, in ti prispevki so določeni - pravzaprav ni možnosti nobene izbire. Na drugi strani govorimo o tistih, ki nimajo plače, imajo dobiček, kar pomeni: tisto, kar jim potem, ko plačajo določene stroške, dejansko ostane in od tega dobička so zavezani plačevati prispevek. Če delamo to primerjavo, bi mogoče samo primera radi dejansko poskušala vzeti nekoga, ki ima 383 tisoč in nekaj dobička, in ima iz tega naslova 338 tisoč pokojninske osnove in plača 82.523 prispevkov. Če vzamemo nekoga, ki ima isto, kot ima ta samozaposlena oseba, o kateri sem govorila, plače, bruto plače; nekdo ima 383 tisoč dobička, drugi ima 383 tisoč bruto plače, kar pomeni plačo v neto nekje okoli 220 tisoč. Ta ima za plačati 93 tisoč 343 tisoč prispevka. To se pravi, 10 tisoč 800 tolarjev več kot tisti, ki je zaposlen in ki to plača iz dobička, to se pravi iz tistega, kar mu pravzaprav ostane. In če gledamo zdaj primerjavo, ker te izračune smo delali na predlog amandmajev, ki jih je predstavljal gospod Brenčič, bi bila razlika med samozaposlenim in zaposlenim ne več 10 tisoč - pravzaprav več plačila za zaposlene - ampak bi bila ta razlika 35 tisoč. Te primere smo mi, moram reči, dosti natančno delali za različne dohodke samozaposlenih in plač, pri čemer moram še nekaj reči. Pri samozaposlenih se limit plačevanja neha pri nekom,ki ima 575 tisoč dobička na mesečni ravni. Pri zaposlenih ni nobenega limita. Veste, da toliko kot ima nekdo bruto plače, od toliko plačuje prispevek. In ni torej nikjer zgornje meje. Plača se prispevek za socialno zavarovanje od celotne bruto plače, torej neomejeno. Toliko, ko govorimo pravzaprav o teh enakomernih obremenitvah. Mislim, da ne moramo samo vzeti status s.p., pa status družbenika, kjer je možno nekaj, moram reči, nekaj tujih špekulacij, ki jih poslušamo mimogrede s tem zakonom tudi zapreti zaradi tega - vsaj do neke mere, v celoti težko - zato, ker družbenikom od sedanje osnove minimalne plače dvigamo osnovno na najnižjo zavarovalno osnovo, kar je približno 40 tisoč več, kot je bilo v preteklosti. Tako mislim, da je pomembna primerjava zaposleni: samozaposleni. Drugo, kar se mi zdi pa pomembno, da vemo, v kakšnem obsegu, o kakšnih sredstvih se pogovarjamo. Na letni ravni pomeni ta amandma, ki je pred nami, 4 milijarde. In sicer 4 milijarde za vse prispevke za socialno zavarovanje, ne samo za ZPIZ, ampak tudi za zdravstveno zavarovanje, za zaposlovanje. Od tega odpade 64 procentov na zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, to pomeni pa približno 2 milijardi 560 tisoč manj sredstev na letni ravni za zavod za zaposlovanje. Za vse zavarovanje, torej vključno z zdravstvom, so pa to 4 milijarde. In mislim, da stvari niso zanemarljive in da jih je treba seveda pogledati s tega vidika. Mi tako natančnih ocen nismo naredili na amandma gospoda Drobniča, kar smo ga pač danes dobili na mizo. Moram pa reči, da pomeni njegov amandma pravzaprav še večji izpad. Natančne številke mu zdaj ne morem reči, zaradi tega, ker - saj pravim - izračuna, na tak način kot smo delali za amandma, ki so ga pred tem dobili, nismo delali. Je pa res, da je ta amandma finančno še težji, glede na to, da ne razbija samo teh posameznih razredov na več razredov, ampak da v bistvu konča tudi precej nižje kot to, kar je bilo predlagano, oziroma to, kjer se končajo amandmaji ljudske stranke. In sicer, konča pri 3,5-kratni najnižji pokojninski osnovi. Mi končujemo zgornji razred pri 4 kratniku. Tako bi bila finančna ocena tega amandmaja verjetno še višja oziroma sigurno še višja kot 4 milijarde. Moram še enkrat povedati: mi smo sledili delno tem zahtevam tudi samozaposlenih, zato smo 209. člen sploh popravljali, in sicer smo še en razred vnesli med najnižji in tisti razred, ki je bil po sedanjem zakonu najvišji, in med tistega, ki je pod tem razredom. Skratka, med temi najvišjimi, z dobičkom, uvajamo novi razred in s tem delno dejansko razbremenjujemo in sledimo tistemu, kar je bilo že nekajkrat dano tudi v razpravah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo želi? Prosim, gospod Brenčič in potem gospod Drobnič.
Hvala lepa. Treba je povedati najprej to, da tudi predlog amandmaja razrešuje povsem isto vsebino kot predlog vlade v predlogu zakona. Uvaja še dve alineji, določitev osnov in tudi konča se z najvišjo, štirikratno, najnižjo osnovo, enako kot vladni predlog. Sicer ne poznam teh številk, kot nam jih je posredovala gospa Belopavlovičeva. Zelo dobro bi bilo, da bi jih imel, da bi jih v živo videl. Vendar mislim, da zadeva ne stoji tako, glede na to, kar sem si sam lahko v praksi pridobil teh podatkov. Nič niste, gospa Belopavlovičeva, odgovorili, kakšno je razmerje oziroma kaj prinaša prehod statusa s.p.-ja v status družbenika ali v neko drugo obliko, v kateri se zavaruje iz delovnega razmerja, v primeru, da bi ostal. To je veliko število. Mi imamo zdaj še okoli 13.000 takih s.p.-jev, za katere se bo v prihodnjem letu dogajalo isto, kot ko se je ta proces letos začel. Mislim, da je treba to upoštevati. Lahko rečem samo to, da v 208. členu zakona zdaj sicer spreminjamo, da nekaj dvigamo to osnovo za družbenike lastnike. Ampak, to razmerje bo še vedno tako v korist slednjih, da bo ta proces neminovno nadaljeval svojo pot. In mislim, da bo to najbrž odločilo ustavno sodišče, v kolikor se bo poglobilo v evidentnost nesorazmerja, ali bi rekel, v neke vrste diskriminatorni odnos takega ali drugega statusa do obveznosti iz zakona.
Hvala. Besedo ima gospod Drobnič, repliko.
Hvala lepa za besedo. Teh vaših številk nimam pri roki. Lahko vam pa povem iz izkušenj oziroma iz tega, kar se dogaja na trgu. Če se s.p.-ji spreminjajo v družbe z omejeno odgovornostjo, potem pomeni, da je finančno poslovanje v okviru take družbe, torej omejene družbe, za tega producenta cenejše. Pri čemer se moramo zavedati, da osebne družbe so z vidika poslovanja na trgu zanesljivejše za upnike in za pogodbene partnerje zato, ker je večja možnost garantiranja. Vsak tisti, ki je plačevalec davkov ali prispevkov, je največji poznavalec tega, kaj to pomeni. In če je s svojimi dejanji prehoda iz osebne družbe v neosebno družbo to izkazal, potem je zagotovo treba njemu verjeti. V celoti, če še upoštevamo seveda druge dajatve. Namreč, eno je moj osebni dohodek, drugo je pa dohodek iz naslova poslovanja kot samostojnega podjetnika oziroma obrtnika. To je tisto, kar nas je navedlo ktemu, drugo bi pa seveda lahko tudi dalo končno mnenje ustavno sodišče, ali gre za ukrep sorazmernosti in pravičnosti. Tako bo končna instanca lahko tudi ustavno sodišče. Hvala lepa.
Hvala lepa. Razprave [[...]]Da, prosim, še gospod Cukjati.
Hvala za besedo. Poslušajoč tudi obrazložitve ministrstva menim, da morda ne bi bilo dobro, da bi sprejeli amandma Nove Slovenije pa tudi ne amandma Ljudske stranke, naj v naslednjem letu še kakih 3, 5, 8 tisoč obrtnikov zapusti ta status. Namreč, tisti, ki naj bi po tem predlogu prišli v nekak višji rang in so tako nesorazmerno, tako kritično obremenjeni, tisti zagotovo bodo imeli toliko sredstev, da bodo šli v status d.o.o.-ja in potem seveda bo stvar urejena; imeli bomosamo še nekaj revnih obrtnikov, tiste pa ta zakon toliko ne prizadene. Ponovno pravim, morda je celo dobro, da potrdite predlog vlade in tako pravzaprav stvari speljemo v tisto, da bomo čez eno leto morda pa vendar prisiljeni radikalno spremeniti naša krivična stališča do obrtnikov.
Hvala. Še kdo od poslank in poslancev? Želi vlada k temu kaj dodati? Prosim, gospa Belopavlovič.
Hvala lepa. Rekla bi, da nikakor ne moremo govoriti, da je izključni razlog za spreminjanje statusa iz s.p.-ja v družbenika ravno pokojninsko-invalidsko zavarovanje in da bo zaradi tega nastala taka katastrofa, kot jo želite napovedati, gospod Cukjati. Dejstvo je, da je zasebni sektor imel več možnosti izbire. Velikokrat je imel več možnosti in seveda je bil topogledno tudi bolj fleksibilen in bolj prilagodljiv in da mu je bilo v tem delu lažje kot tistim, ki smo zaposleni. Dejstvo je, da tudi nekdo, ki se preoblikuje, se kot družbenik zaposli, se mora zaposliti na nekem delovnem mestu, da si mora izplačati neko normalno plačo, v skladu s kolektivno pogodbo, in da tu nadzor obstoja. In če bi se pojavili vsi ti problemi oziroma uresničile bojazni, na katere opozarjate, potem bo pač treba ta nadzor poostriti, tudi prek inšpekcije za delo, ali si ti ljudje izplačujejo tisto plačo, kot si jo dejansko morajo, ali si prikazujejo nekaj drugega, kar je v bistvu neka fiktivna plača, fiktiven osebni dohodek. Zato bi rada opozorila, da je treba stvari le gledati bolj realno, da se te stvari lahko preprečujejo tudi na drug način in da vsekakor mislimo, da izključni razlog ta prehod ali pa spremembe statusov niso; statusi so tudi v obratni smeri, včasih tudi iz družbenika v samostojnega podjetnika in podobno. Tako so spremembe statusov dostiobičajne, ne samo pri nas, tudi drugje.
Hvala lepa. Lahko zaključimo razpravo? Prosim, proceduralno, gospod Podobnik.
Hvala, gospod podpredsednik. Prepričan sem, da se vsi strinjamo, da je pred nami zelo pomembna in odgovorna odločitev. V naši poslanski skupini bi želeli zelo pozorno proučiti podatek, ki ga je dala državna sekretarka, glede finančnih posledic sprejetega enega ali drugega amandmaja. Prosili bomo, če nam lahko daste tudi v pisni obliki ali pa bomo to iz magnetograma povzeli, in bi proceduralno predlagal, da bi z odločanjem o tem amandmaju nadaljevali ob 14.30 uri. Hvala lepa.
Jaz bi pravzaprav razpravo zdaj zaključil, ker nisem videl nobenih interesov za to, in bi potem po odmoru, se pravi, ob 14.30, nadaljevali z glasovanje o obeh amandmajih. Torej, zaključujem razpravo in dopoldanski del seje. Nadaljujemo ob 14.30 uri. Hvala lepa.
Kolegice in kolegi poslanci. Nadaljujemo s 3. točko dnevnega reda. Dodatno opravičeni za nadaljevanje 11. seje so še: Miran Jerič za popoldanski del seje, Dorijan Maršič za popoldanski del seje, Cveta Zalokar Oražem za popoldanski del seje, Jože Avšič od 16.00 ure dalje, Leopold Kremžar od 18.00 ure dalje in Vili Trofenik za popoldanski del seje. Prosim, da ugotovimo sklepčnost v dvorani. Kvorum. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Zbor je sklepčen in lahko nadaljuje z delom. Končali smo z obravnavo 28. člena. Kot je v materialu razvidno, imamo dva predloga k 28. členu, amandmaja. Najprej bomo glasovali o predlogu, ki je naveden v pregledu amandmajev. Če bo ta sprejet, bo amandma k 28. členu poslanca Drobniča brezpredmeten. Glasujemo o amandmaju k 28. členu iz pregleda amandmajev. Glasujemo, prosim. Glasovalo je 58 poslank in poslancev, za 23, proti 32. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 32.]] Amandma ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju k 28. členu poslanca mag. Janeza Drobniča. Glasujemo, prosim. 57 poslank in poslancev, za 20, proti 34. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 34.]] Amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 58 poslank in poslancev, 47 za, 5 proti. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 5.]] Člen je bil sprejet. Razpravljamo o 39. členu iz pregleda. Želi kdo razpravljati? To je amandma odbora. Ne želi. Zaključujem. Pardon, moment. Predstavnica vlade, državna sekretarka. Prosim.
Želela bi samo povedati, da vlada podpira ta amandma.
Glasujmo, prosim! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 39. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za 44, proti 1. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo k 41. členu amandma odbora za zdravstvo, delo in družino. Želi kdo razpravljati? Ne želi. Zaključujem glasovanje. Glasujmo, prosim. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za 50, 1 proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo k 49. členu. Dva amandmaja. Prvega predlaga odbor za zdravstvo, delo in družino in drugega poslanske skupine DeSUS, LDS, Slovenska ljudska stranka in Združena lista socialnih demokratov. Želi kdo razpravljati? Prosim, gospa sekretarka.
Zato ker ni v pregledu mnenja vlade, vlada oba amandmaja podpira.
Hvala lepa. Zaključujem. Glasujmo, prosim, o prvem amandmaju. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujmo še o drugem amandmaju. Glasujmo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Člen je bil sprejet. Prehajamo k 51. členu - en amandma odbora za zdravstvo, delo in družino. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo, prosim. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za 48, proti 1. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Člen je bil sprejet. Prehajamo k 52. členu - amandma odbora za zdravstvo, delo, družino. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujemo, prosim. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Člen je bil sprejet. Prehajamo k 58. členu, štirih poslanskih skupin. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]]
Vlada podpira ta amandma.
Hvala. Zaključujem. Glasujemo o amandmaju. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za 49, proti 2. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Člen je bil v celoti spremenjen. Prehajamo k 64. členu. Poseben papir, vložitev amandmajev, skupina poslancev, Kavčič Blaž. Prosim, poslanec Kavčič.
Predlagatelji tega amandmaja smo ta amandma vložili z nekoliko mešanimi občutki, ne zaradi vsebinskih pomislekov, ker naš namen je bil zaostriti, natančneje opredeliti zavezo, ki jo je vlada že sprejela z zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Vendar so se v praksi pokazale velike težave in nedorečenosti, ki so okoli delovanja tega sklada, okoli poravnavanja obveznosti države do tega sklada, ki je prevzel analogne obveznosti kot zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, v določenem delu tudi razreševanje generacij, ki so prispevke za svojo pokojnino vplačevale po dokladnem principu. No, skratka, v praksi je prišlo do zelo neljubega, slabega stanja, ko sklad obrtnikov in podjetnikov ni mogel začeti z delom. Resnici na ljubo je tako ministrstvo za delo, kot so tudi drugi resorji pokazali precej visoko stopnjo pripravljenosti za razreševanje te problematike. Tudi pristojni odbor državnega zbora je sprejel sklep, ki načelno napoveduje hitrejše razreševanje te problematike, vendar se nam je zdelo, zaradi težav, ki so se napovedovale z začetkom prihodnjega leta, da je treba napraviti vsaj poskus, da se problematika uredi učinkoviteje. S predlogom tega amandmaja smo poskušali natančneje zavezati dve resorni ministrstvi, da pripravita ustrezen podzakonski predpis, ki bi ne dovolj dorečeno problematiko v dovolj kratkem roku ustrezno razrešil. Seveda, zavedamo se, da ne bi bilo dobro s posamičnimi amandmaji posegati v sistemsko materijo na ne dovolj urejen in sistematičen način, zato bomo tudi skrbno prisluhnili argumentaciji vlade, ali se z navedenim amandmajem strinja [[...]]
Prosim, da ne telefoniramo na glas! Izvolite.
[[...]]ali ima v zvezi s predlaganim amandmajem pomisleke. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnici vlade.
Hvala. 382. člen, na katerega se nanaša 64. člen predloga, ureja status sklada obrtnikov. Z našim predlogom ga dopolnjujemo samo v tem, da v veljavni zakon dodajamo, da se ta sklad vpiše v sodni register. Z vpisom - tisti, ki ste se s to problematiko kaj več ukvarjali, veste, da so bile težave zaradi tega, ker ni bilo ustrezne pravne podlaga. Torej, s to dopolnitvijo se omogoča vpis v register. Zagotavljanje proračunskih sredstev je v bistvu zagotovljeno prek 232. člena. Če bi bil potreben kakršenkoli izvršilni predpis, bi pooblastilo za tak predpis lahko dali kvečjemu v ta 232. člen, zato ker s sistemskega vidika v 382. člen nikakor ne sodi. Skratka, materija, ki jo urejamo v tem 64. členu, ne pokriva pravzaprav tega, kar bi z amandmajem in z dopolnitvijo želeli, in mislimo, da ne sodi v ta člen, zato mu tudi nasprotujemo. Dejstvo pa je, da se zavedamo, da bo treba v zvezi s skladom obrtnikov določene stvari doreči, da bo treba nekaj problemov celovito rešiti. Na to je bilo opozorjeno že v razpravi na matičnem delovnem telesu in tak je tudi bil dodatni sklep matičnega delovnega telesa, ki je bil danes s strani poslanca, gospoda Brenčiča, oziroma predsednika tega odbora citiran. Kar pomeni, da se bomo morali celovito lotiti problematike in rešiti problematiko tega sklada, ne pa tako po delčkih, in zaradi tega seveda nasprotujemo taki dopolnitvi oziroma temu amandmaju.
Hvala. Prosim, poslanec Kavčič.
Glede na izvedene argumente umikam predlagani amandma, s tem postaja brezpredmeten tudi amandma k 75. členu.
Da, sprašujem samo - se vsi podpisniki strinjajo s tem? [[Se.]] Dobro. Umaknjen. Sem razumel prav, da tudi amandma k 75. členu? Hvala. Prehajamo k 65. členu - iz pregleda amandmajev - en amandma odbora za zdravstvo, delo, družino. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo, prosim.
Vlada ne nasprotuje temu amandmaju.
Navzočih je 46 poslank in poslancev, za 40, proti 1. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Člen je bil sprejet. Prehajamo k 66. členu, amandma gospoda mag. Drobniča. Želi kdo razpravljati? Prosim, predstavnica vlade.
Mi temu amandmaju nasprotujemo, in sicer s tega stališča, da je 66. člen povezan z novim 18. členom, v katerem pa smo spremenili dosedanji 18. člen, in sicer tako, da ne govorimo več o izvzemu iz zavarovanja, ampak govorimo v bistvu o pogojih, pod katerimi zavarovanje ni več obvezno. Zato tudi ni mogoče izpeljati tega člena tako, kot je tu zapisano, da se v prehodnem obdobju uveljavi pri zavodu izvzema iz zavarovanja, ker tega instituta izvzema na tak način zakon ne pozna več.
Hvala lepa. Zaključujem. Glasujemo še o amandmaju k 66. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za 9, proti 40. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim! Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za 49, proti 1. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo k amandmaju k 68. členu mag. Janeza Drobniča. Želi kdo razpravljati? Ne želi. Zaključujem. Glasujmo, prosim! 68 člen. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za 15, proti 38. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Glasujmo še o 68. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za 47, proti 3. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je 68. člen sprejet. Vračamo se na pregled amandmajev. Obravnavamo 73. člen, amandma odbora za delo, družino in tako dalje. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujmo, prosim! Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za 45, proti 1. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim! Navzočih je 49 poslank in poslancev, za 46, proti 1. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? Prosim, poslanec Lavrinc.
Hvala za besedo. Moja diskusija bo prepozna, zaradi tega, ker je praktično obravnava po amandmajih skozi in na žalost sem to prepozno opazil. Bi pa vseeno rad slišal mnenje predlagatelja, zakaj je ignoriral opombo sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve glede 42. člena. Mislim, da je predlagatelju znano, gre za to, kdo lahko zastopa pred sodišči. In glede na to, da imamo celo sklicevanje na pravdni postopek in da, prmejdun, meni ni znano, da bi pravniki brez pravosodnega izpita lahko zastopali v kakršnihkoli drugih zadevah pred sodišči, me zanima, zakaj se je odločil za tako rešitev.
Sicer ni običajno, da se vračamo nazaj, ampak kljub temu prosim predstavnika vlade, če bi dal kratko pojasnilo.
Hvala. Moram reči, da so razlogi, ki so nas vodili za ta 42. člen, dokaj pragmatični pravzaprav oziroma praktične narave. Pred socialnim sodiščem v sporih zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje zastopajo pravniki, zaposleni v tem zavodu. Precej pravnikov iz tega zavoda, ki ga zastopajo pred sodiščem, nimajo pravniškega državnega izpita oziroma pravosodnega izpita. Mislim pa, da se ti ljudje spoznajo na te postopke bolj kot marsikdo, ki ta izpit ima, in kot marsikdo, ki je odvetnik, zato ker odvetniki, vemo, da imajo zelo širok diapazon zastopanja, od kazenskega do civilnega prava, medtem ko ljudje, ki hodijo na socialno sodišče zastopati ZPIZ, se ukvarjajo samo s temi problemi in tudi zastopajosamo v teh okvirih svojo stranko, torej zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Če tega ne bi naredili, bi seveda ZPIZ moral glede na novi ZPP stvari peljati, s tem da bi najemal odvetnike za zastopanje, kar bi seveda te postopke precej podražilo. Strinjamo se, da je smotrno, in bi bilo bolj smotrno te stvari urediti v zakonu o delovnih in socialnih sodiščih. Ta predlog z naše strani tudi obstoja in ko bo noveliran zakon o delovnih in socialnih sodiščih, bodo te stvari rešene v tistem zakonu, kjer jim je mesto, in potem se lahko tudi ta določba razveljavi.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo, prosim. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 40, proti 9. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o naslovu zakona. Glasujmo, prosim. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prosim za malo miru. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k naslednjim členom: 20, 39, 41, 49, 51, 52, 58 in 73. Če želijo k tem členom kvalificiran predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, če želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. Ne eno, ne drugo. Ker ne želinihče več razpravljati, prehajamo [[...]] Pardon, moram najprej še vprašati, kako je z usklajenostjo. Prosim predstavnika. Torej, zakon je usklajen. Ker je zakon medsebojno usklajen, prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za 49, proti 4. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 4.]] Zakon je bil v celoti sprejet. Odbor predlaga še dva dodatna sklepa, ki jih imamo v poročilu od dne 5.12. Želi kdo razpravljati o dodatnih sklepih? [[Ne želi.]] Zaključujem, glasujemo o predlogu sklepa pod številko ena. Glasujmo, prosim. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 42, proti 2. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] Prvi dodatni sklep je bil sprejet. Glasujemo še o dodatnem sklepu pod številko dve. Glasujmo, prosim. Prosim za majhno koncentracijo. Glasujmo še enkrat. Glasujmo, prosim, drugič. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Drugi dodatni sklep je bil sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in se zahvaljujem ministru in sodelavcem za sodelovanje v državne zboru. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - Prosim za mir. - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPONLITVAH ZAKONA O PREDPISANI OBRESTNI MERI ZAMUDNIH OBRESTI IN TEMELJNI OBRESTNI MERI - hitri postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije in pozdravljam predstavnike vlade. Želi predstavnik vlade besedo? [[Želi.]] Državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Ministrstvo za finance in v nadaljevanju vlado je pri oblikovanju predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o obrestni meri zamudnih obresti in temeljni obrestni meri vodila vrsta razlogov, od katerih, mi dovolite, da naštejem samo tri najpomembnejše. Prvi razlog je v zadnjih pripombah o neustreznem gibanju zamudne obrestne mere, ki je po mnenju nekaterih združenj s področja gospodarstva previsoka. Drugi razlog so spremenjeni slovenski računovodski standardi, ki bodo stopili v veljavo s pričetkom prihodnjega leta. Tretji razlog je specifičnost Slovenije, ki edina še med vsemi desetimi članicami kandidatkami za vstop v Evropsko skupnost uporablja indeksacijo kot način zagotavljanja ohranjanja realne vrednosti terjatev oziroma obveznosti v gospodarstvu. Po sedaj veljavnem zakonu, ki je bil sprejet v državnem zboru leta 1995, se zamudna obrestna mera izračuna tako, da se temeljni obrestni meri prišteje 1,8-kratnik veljavne eskontne obrestne mere Banke Slovenije. Glede na dejstvo, da se v letu 2001 znižuje stopnja inflacije in da je ob tem seveda TOM kot temeljna obrestna mera, kot merilo pravzaprav 12-mesečnega povprečja rasti cen življenjskih stroškov, nekoliko višja, kot je dejanska letna stopnja inflacije, je posledično seveda pričela tudi zamudna obrestna mera vse bolj odstopati od temeljne obrestne mere. Naj navedem samo nekaj ilustrativnih podatkov. V letu 1995 je bila povprečna obrestna mera TOM 8,19, zamudna obrestna mera pa 31,54-odstotna. Zamudna obrestna mera je bila torej leta 1995 3,85-krat višja kot temeljna obrestna mera. Konec leta 2000 je bila zamudna obrestna mera po tej isti metodologiji samo še 2,7-krat višja kot temeljna obrestna mera, vendar pa je bila že v decembru tega istega leta že višja za 2,8-krat. V januarju letošnjega leta je zamudna obrestna mera, ki je dosegla 28% in 56 stotinov, dosegla že trikratnik temeljne obrestne mere, in v oktobru, zadnji oficialni podatki, uradni podatki Banke Slovenije, je zamudna obrestna mera z višino 27,10 stotinov odstotka za 3,7-krat že presegala TOM, ki je v oktobru dosegel 7,3%. Predvsem opombe in predlogi obrtne zbornice, pa tudi iz ostalega gospodarstva, so vodili vlado k temu, da predlaga v novem tekstu dopolnitve oziroma spremembe zakona drugačno metodo in način izračunavanja zamudne obrestne mere. Zamudna obrestna mera naj bi se izračunala tako, da bi se temeljni obrestni meri, ki jo vsak mesec izračuna Banka Slovenije, prištevalo 15-odstotnih točk obresti. Takšen je predlog vlade. V tem primeru bi ob nespremenjenih drugih pogojih bila zamudna obrestna mera v oktobru ne več 27%, ampak 22% pri istem TOM-u. Drugi razlog za dopolnitev in spremembo zakona so navedeni spremenjeni računovodski standardi, ki naj bi se spremenili v Sloveniji oziroma ki se bodo spremenili. Slovenski računovodski standardi so do sedaj v pogledu revalorizacije oziroma indeksacije v celoti odstopali od mednarodnih računovodskih standardov. S spremembami, ki veljajo predvsem za finančni sistem, se slovenski računovodski standardi že približujejo mednarodnim, vendar se bodo še vedno razlikovali od njih v tem, da je za slovenska podjetja tudi od prihodnjega leta naprej še obvezna revalorizacija kapitala, ne pa več revalorizacija terjatev in obveznosti. Opustitev obvezne revalorizacije pa omogoča tudi bankam, hranilnicam, kakor tudi hranilno-kreditnim službam, da odstopijo od do sedaj običajnega sestavljanja, prikazovanja inobjavljanja revalorizacijskih podbilanc. Nedvomno je to prihranek za banke, še pomembnejše za celoten finančni sistem pa je dejstvo, da je s tem odprta pot, da se tudi banke Slovenije, vlada predlaga s 1.7. prihodnje leto, na trgu povpraševanja in ponudbepo depozitih in ponudbe kreditov do enega leta pojavijo z nominalnimi obrestnimi merami. S tem se bodo banke priključile državni zakladnici in Banki Slovenije, ki že nekaj časa svojo ponudbo vrednostnih papirjev z rokom zapadlosti do enega leta pomagata z nominalnimi obrestnimi merami. Nominalne obrestne mere ali nominalizem pa je tisto, kar seveda potrebujemo, preden bomo stopili v Evropsko skupnost. Tretji razlog pa je naša specifika, ki jo je treba postopoma nadomestiti s tržnimi instrumenti, s pravnimi pokazatelji o vrednosti denarja, o njegovi ceni, za rok od enega dneva pa nad eno leto, za različna obdobja različna, seveda, obrestna mera. Ne samo londonske, ne samo frankfurtske denarne institucije, ampak tudi češke finančne institucije, češki finančni sistem, poljski, madžarski, poznajo že vrsto let tako imenovane referenčne obrestne mere za trg denarja, ki se oblikujejo na temelju medbančnih obrestnih mer, za katere v Sloveniji do sedaj nismo imeli pravega instrumentarija. Zato z zakonom pooblašča vlada Republike Slovenije in seveda istočasno zadolžuje Združenje bank Slovenije, da pričenja s prvim delovnim dnem v prihodnjem letu objavljati medbančne obrestne mere, in sicer tiste, ki jih banke pri svoje vsakodnevnem poslovanju med seboj kotirajo, kar pomeni, da po teh obrestnih merah ponujajo sredstva oziroma so pripravljene po teh obrestnih merah tudi sredstva najeti. Namen, seveda, te obveznosti in tega pooblastila Združenju bank Slovenije, ki bo dnevno vsak delovni dan objavljala te obrestne mere, izračunavala in objavljala po metodologiji, ki jo mora predhodno objaviti v Uradnem listu in mora biti s tem dana na razpolago vsej javnosti, da jo preverja in spremlja - njeno uresničevanje - je, da bi se te obrestne mere, ki bodo izračunavane in objavljane, za ceno denarja od enega dneva pa do devetih mesecev - en dan, en teden, dva tedna, en mesec, dva meseca, trije meseci, šest mesecev, devet mesecev - postopoma uveljavile v realnem sektorju in v medsebojnih finančnih odnosih med partnerji kot referenčne obrestne mere, ki naj bi, še preden bo Slovenija stopila v Evropsko skupnost, v celoti nadomestile sedanji instrument - to je temeljno obrestno mero. Temeljna obrestna mera, ki je globoko zakoreninjena v vrsti pogodb in pri oblikovanju, seveda, cene denarja na trgu, v naši državi ostaja v veljavi še naprej. To, kar vlada predlaga s spremembami in dopolnitvami, je postopno odpiranje prostora uveljavljanju tržno primernejšega in boljšega instrumenta za oblikovanje in upoštevanje realne cene denarja. Vozadju nadomeščanja TOM-a pa je spremenjena filozofija odnosa do inflacije. TOM predstavlja 12-mesečno preteklo povprečje rasti življenjskih stroškov in torej pomeni preteklo inflacijo. Vključevanje TOM-a v pogodbe vnaprej seveda pomeni, da glede na preteklo inflacijo, v primerih sploh, ko inflacija pada, pomeni popolno varnost. Ne samo, da predstavlja za obe dve pogodbeni stranki popolno varnost, ampak predstavlja istočasno tudi generator povečane stopnje inflacije, saj je izraz pretekle višje stopnje inflacije. Seveda, v pogojih dolgoročnejšega trenda zniževanj inflacij. Referenčne obrestne mere pa temeljijo na pričakovani, na prihodnji stopnji inflacij. Referenčne obrestne mere torej vsebujejo riziko, ki ga zavestno prevzemata oba pogodbena partnerja, ponudnik in povpraševalec, ali se bo resnično stopnja inflacije ravnala tako, kot je načrtovana, ali pa bo nekoliko drugačna. Riziko, kakršnega poznajo pri vseh finančnih pogodbah v vseh razvitih tržnih sistemih. V ozadju torej gre za bistveno spremembo v filozofiji vrednosti in pomena inflacij. Ne samo odpiranje prostora, ker se nam seveda skrajšuje še razpoložljivi čas, da se v celoti pripravimo na pogoje, predvsem pa seveda naši gospodarski subjekti, kakršni bodo veljali v konkurenčnem boju v Evropski skupnosti, ko bomo vanjo sprejeti, ampak tudi opozorila Mednarodnega monetarnega sklada so vlado Republike Slovenije napotile na oblikovanje teksta tega dokumenta. Mednarodni monetarni sklad je v svojem pregledu sposobnosti, usposobljenosti slovenskega finančnega sistema, ki jo je opravil leta 1999, ugotovil, da je visoka stopnja inflacije in indeksacija eden izmed elementov, ki ne samo, kot sem že rekel, generira inflacijo tudi v prihodnost, ampak ki v celoti s svojim pojavom ne ustreza pogojem, katerim bi se želeli približati. Indeksacija, takšna kot je, in uporaba TOM-a seveda tudi siromašita učinkovitost instrumentov, ki jih ima in ki jih mora imeti na razpolago centralna banka vsake države pri uresničevanju njenega temeljnega cilja, to je cilj stabilnih cen oziroma v primeru naše države, cilj zniževanja stopnje inflacije, ciljane inflacije. Tudi predstavniki Evropske skupnosti pri svojem pregledu, kako delujejo naše finančne institucije in njihove nadzorne institucije, ugotavljajo v poročilu, ki so nam ga predložili, da je visoka stopnja inflacije z indeksacijo element, seveda, v okviru finančnega sistema, ki se mu mora Slovenija takoj, ko ustvari pogoje za nekaj boljšega, čim prej odpovedati. Tudi sicer zelo ugodno novembrsko poročilo Evropske skupnosti o napredku Slovenije v preteklem letu na šestih mestih izrecno poudarja, da visoka stopnja inflacije, generirana in povezana z indeksacijo, predstavlja še vedno prisotno skrb, ali bo Slovenija pravočasno usposobljena za vstop v Evropsko skupnost. Vlada torej s predlogom sprememb in dopolnitev tega zakona poskuša znižati stroške nerednim plačnikom, zato torej znižuje in spreminja metodologijo izračunavanja zamudne obrestne mere, in na drugi strani želi odpreti pot za uveljavitev sistema nominalizma in sistema tržnih obrestnih mer, ki edine lahko prinesejo v celoti izboljšanje konkurenčnosti slovenskega bančnega sistema in s tem seveda tudi gospodarstva, znižanje njenih aktivnih obrestnih mer in ki naj bi v prehodnem obdobju zagotovile čim večjo usposobljenostSlovenije za povečano stopnjo konkurenčnosti, kakršna nas čaka v Evropski skupnosti. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, hvala lepa.
Gospod mag. Tolar, hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Prosim, gospod predsednik odbora. Besedo ima Ciril Pucko.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi, predstavniki vlade. Matično delovno telo je obravnavalo navedeni predlog zakona, ki je bil vložen s strani vlade v proceduro po hitrem postopku. V dokaj burni in vsebinsko bogati razprave na kratek predlog zakona je bilo največ pozornosti namenjeno vsebini 2. člena - to je členu, ki opredeljuje višino predpisane obrestne mere zamudnih obresti. In po, kot sem že povedal, precej vsebinsko bogati razpravi je odbor sprejel tudi predlog amandmaja o tem, da se višina teh obresti s TOM + 15 zniža na TOM + 12. Prav tako je bilo opozorjeno na tehtnost nekaterih pripomb sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve in v tem smislu je odbor prav tako sprejel ustrezne amandmaje, da bi sledili pripombam sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve našega državnega zbora, in sicer k 3., 5. in 7 členu. Odbor je na koncu sprejel sklep, da podpira predlog vlade, da se navedeni zakon obravnava in sprejme po hitrem postopku, skupaj z amandmaji odbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Pisno se je prijavil mag. Andrej Vizjak, socialdemokratska stranka. Prosim, gospod Vizjak.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Ob sprejemu sprememb in dopolnitev zakona o zamudni obrestni meri je treba poudariti, da sedanji zakon ne ureja in ne rešuje problema oblikovanja bančnih obrestnih mer in drugih pogodbenih obrestnih mer. Te so namreč stvar pogodbenih razmerij in banke bi lahko brez teh sprememb že pristopile k spremembi sedanjega sistema, to je postopnega opuščanja temeljne obrestne mere oziroma njegovemu nadomeščanju z oblikovanjem neke druge realne obrestne mere z vključeno stopnjo inflacije. Po našem mnenju izgleda, da je za bančni menedžment, zlasti v največjih državnih bankah, dosedanje ravnanje pri oblikovanju obrestnih mer enostavnejše z vidika odgovornosti za uspešno upravljanje s sredstvi bank in jih je zdaj pač zgolj s spremembo in novelo zakona treba prisiliti, da začnejo z nujnimi spremembami. Zakon bo namreč določil, da združenje bank kot privatna institucija izračunava in objavlja medbančne obrestne mere kot eno izmed vrst tržnih obrestnih mer, te pa se v normalnih finančnih sistemih oblikujejo na trgu. Menimo, da bi cilje sprememb sistema oblikovanja obrestnih mer lahko dosegli brez dopolnitev tega zakona oziroma brez 4.a in 4.b člena, če bi Banka Slovenije bila aktivnejša pri opravljanju svoje funkcije. Banka Slovenije bi oblikovanje temeljne obrestne mere s svojimi sklepi prilagajala spremembam in dejanski inflaciji. Problem pri ukinjanju temeljne obrestne mere oziroma zniževanju enotne obrestne mere do enega leta pa zagotovo povzroča tudi zakladnica ministrstva za finance, ki z relativno visokim zadolževanjem za potrebe državnega proračuna ne vpliva oziroma premalo vpliva na znižanje obrestnih mer. Zavedamo se, da je odprava temeljne obrestne mere eden najzahtevnejših projektov te države z vidika ohranjanja stabilnosti bančnega sistema in istočasnega izpolnjevanja pogojev za vstop v Evropsko skupnost. V opoziciji se bojimo, da je napoved Banke Slovenije, da bo država v tem velikem projektu oziroma da bo k temu velikemu projektu pristopila šele po 1.7.2002, da je to zelo nevarno oziroma prepozno za tako zahtevne spremembe. Prav tako opozarjamo, da bi bilo k temu projektu treba pristopiti prej oziroma najkasneje 1.4.2002. Druga zelo pomembna zadeva je zniževanja zamudnih obrestnih mer. Prepričani smo in tudi praksa je pokazala, da zniževanje zamudnih obrestnih mer ne vpliva oziroma premalo vpliva oziroma ni učinkovita pri zagotavljanju finančne discipline. Menimo, da je zniževanje obrestnih mer potrebno, kajti te zamudne obrestne mere so oderuške in ne vplivajo k finančni disciplini, temveč povzročajo težave v slovenskem gospodarstvu in seveda zaradi nezmožnosti plačevanja tako visokih oderuških obrestnih mer praktično propadajo nekateri finančni, zlasti manjši, finančni subjekti in gospodarski subjekti naše države. Menimo, da bi bilo bistveno več treba posvetiti pozornost ustreznejšemu, učinkovitejšemu postopku izterjave neplačanih obveznosti in s tem v kombinaciji, seveda, z zamudnimi obrestnimi merami, ki so usklajene z zahtevami Evropske skupnosti, narediti učinkovito sistemskorešitev pri, seveda, zagotavljanju finančne discipline te države. V Socialdemokratski stranki bomo zakon podprli, kajti temelji in gre po poti, po kateri, mislimo, da Slovenija mora iti - tako v smislu približevanja Evropski skupnosti kot tudi, seveda, oblikovanja zamudnih obrestnih mer. Poudarjamo pa, da samo ta zakon ne bo nič vplival in prispeval k finančni disciplini. Zlasti je tu treba poudariti tudi finančno nedisciplino države kot ene največjih naročnikov v Sloveniji in menimo, da je tudi ta zakonprimerna vsebina in primerna tema, da bi se vlada zavedala problema finančne nediscipline in propada nekaterih manjših gospodarskih subjektov prav zaradi te nedorečenosti v Sloveniji. Poudarjam. Treba bi bilo pospešiti in narediti učinkovitejši sistem izvršbe in seveda tudi sodni postopek na tem področju in ki bi v kombinaciji z ustrezno visoko zamudno obrestno mero, seveda, nekako peljal k zaželenemu cilju. Podpiramo tudi amandma odbora za finance, ki je sledil razpravi na samem odboru, in predvideva ta procent, dodan k TOM-u, 12 in ne 15%. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem dr. Jožefu Berniku, Nova Slovenija. Izvolite, prosim.
Podpredsednik, gospodje in gospe iz vlade, kolegice in kolegi. Na kratko bom spregovoril o tem predlogu, zakonskem predlogu, in sicer bi najprej omenil to, da je ta predlog prišel na našo mizo relativno kasno. Razlog za to naj bi bil, da bodo s 1. januarjem naslednjega leta stopile v veljavo spremembe slovenskih računovodskih standardov. Ugotavlja se, kot je naš odbor za finance in monetarno politiko ugotovil, da bi vse to povzročilo: prvič, znižanje splošnega nivoja tržnih obrestnih mer, večjo konkurenčnost slovenskega bančništva in pospešitev procesa zniževanja inflacije kot enega izmed prednostnih ciljev vlade Slovenije. Če je vse to res in če bo to držalo, potem se človek čudi, kako to, da ta zakon ni prišel v državni zbor precej prej. Kot lahko ugotovimo, je ta predlog sicer kratek, vendar vsebinsko izredno pomemben. Na ta predlog se je oglasilo tudi več interesnih strank, med njimi Obrtna zbornica in Združenje bank Slovenije. Naj rečem, da je Obrtna zbornica prišla z zelo argumentiranimi argumenti in je med drugim tudi ugotovila, da je do sedaj zamudna obrestna mera bila mačehovska ali oderuška. Na odboru sem sam priznal, da nisem dosti vedel o tej materiji, vendar sem kmalu dobil precej zanimivo vzgojo pri tem. Namreč, doslej se še nikjer nisem srečal s tako pošastno zamudno obrestno mero, kot smo jo imeli do sedaj Slovenci, inponekod, kjer je resnično tržno gospodarstvo, se to ureja na tržen način, torej s pogodbami med banko in klienti. Nikjer nisem zasledil informacije, kaj je ta obrestna mera povzročila slovenskemu gospodarstvu. Na eni strani naj bi bila zniževala inflacijoin druge stvari, na drugi strani pa je bilo ne vem koliko škode narejene predvsem malemu gospodarstvu, čeprav mi je bilo na vprašanje, ki sem ga zastavil na odboru, odgovorjeno, da je to pač kazen za neplačnike, ne pa tiste, ki redno plačujejo. Vprašanje je, koliko rednih plačnikov se je premaknilo v kategorijo tistih, ki niso mogli več teh visokih obresti plačevati. No, gospodarska zbornica oziroma, pardon, Obrtna zbornica je predlaga znižanje zamudne obrestne mere, in sicer je predlagala to, kar je kasneje odbor za finance sprejel, torej TOM + 12% odstotnih točk, namesto 15, kot je bilo do začetka predlagano s strani vlade. Torej, druga ugotovitev, ki je bila tudi zanimiva, je, da je med tranzicijskimi vladami edino Slovenija še obdržala sistem indeksacije, medtem ko so vse druge tranzicijske države takoj prešle na mehanizem, na drug mehanizem določanja, izračunavanja in oblikovanja referenčnih obrestnih mer in tako, kot je to bilo že vpeljano v Evropski skupnosti oziroma Evropski uniji. Slovenska država tudi predlaga, da bi se sedanji sistem spremenil - to se pravi ukinitev TOM-a - in sicer ta sprememba naj bi postala veljavna 1. julija, kar se nam, v naši stranki zdi, da je to veliko prepozno. Naj omenim še to, da je sicer to dobrodošlo, vendar neka stvar me nekoliko moti, kajti slišimo, da varčevalci že premišljujejo, ali se sploh še izplača varčevati v našem denarju. O tem nisem slišal nobene razprave in upam, da bo kdo pojasnil to zadevo. Na drugi strani so prišli od našega sekretariata za zakonodajo izredno dobri komentarji in jim k temu čestitam, ker so bili zelo prodorni. Med drugim je tudi bil nek pomislek proti pooblastilu Združenju bank Slovenije za določanje metodologije za izračunavanje slovenskih medbančnih obrestnih mer kot vrste tržnih obrestnih mer, kot tudi za izračunavanje teh obrestnih mer. Kar je zanimivo, da tega argumenta pa odbor ni sprejel. Mislim, da je bila to napaka, kajti združenje je le interesno združenje, ki ima v mislih svoje lastne koristi, čeprav, če bo Banka Slovenije zadosti čuječa, se ne bi smelo zgoditi ničesar, kar bi škodovalo slovenskim financam. Mi v Novi Sloveniji bomo ta predlog podprli, čeprav se nam zdi, da v nekaterih stvareh je pomanjkljiv, ker pač enostavno nimamo nobene druge možnosti, kot da se soočimo z realnostjo, ki nas pritiska. Vendar bi pa ponovno rad rekel, da je to eden od tistih zakonov, ki so prišli na našo mizo relativno kasno in nas preganja, zato ker imamo termin, da se ta predlog uzakoni pred koncem tega leta. Hvala lepa.
Hvala. Želi besedo predstavnik še kakšne druge poslanske skupine? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker se nihče ni pisno prijavil, razpravo omejujem na 5 minut. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo ter odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Prosim za malo potrpljenja in pozivam poslance, ki se nahajajo izven dvorane, da se nam pridružijo. Glasujmo, prosim! Čez nekaj trenutkov bomo glasovali drugič. Glasujmo drugič, prosim! Žal, tudi to pot nismo sklepčni. Odrejam 10 minut odmora. Nadaljujemo do 15.55.
Prosim poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta, ker bomo tretjič glasovali. Glasujemo tretjič. Glasujemo tretjič. 54 poslank in poslancev, 43 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da so preostali členi in amandmaji sprejeti. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi poročila odbora za finance in monetarno politiko z dne 18.12.2001, in dodatno amandma na amandma poslanca Blaža Kavčiča. V razpravo dajem 2. člen, en amandma. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Glasujemo. En moment prosim, državni sekretar, gospod Končan.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Kot vidite, je prišlo do tega, da vlada predlaga v prvotnem besedilu obrestno mero za zakonske zamudne obresti v višini TOM + 15, da je odbor za finance predlagal, tudi podkrepljen s tem, da je Obrtna zbornica predlagala znižanje te zakonske zamudne obresti, predlog, da bi bila zakonska zamudna obrestna mera TOM + 12 in da ste se temu praktično, vsaj v uvodnih razpravah, tudi vsi nagibali. Vendar pred odločanjem o tem zelo pomemben členu želim dodatno osvetliti nekatere stvari, zakaj je vlada zelo skrbno preučila najprej sploh to, da noveliramo ta zakon z vidika zakonskih zamudnih obresti, in drugo z vidika predlagane stopnje zamudnih obresti. Poglejte. Gre za dve razmerji. Največ je bilo govora o davčnih obveznosti davčnih zavezancev do države, vendar bi želel najprej na drugo stvar opozoriti. Zakonske zamudne obresti veljajo za vsa pogodbena razmerja. V dosedanjem zakonu so bile zakonske zamudne obresti predpisane kot tiste najvišje, preko katerih se potem v bistvu dogajajo oderuške stvari oziroma oderuške obresti. Se pravi, zakon je predpisal, od kod naprej so oderuške obresti. To je malo drugače, kot je v praksi ostalih držav v Evropi, kjer je seveda nedvomno višja finančna disciplina, če hočete, tudi davčna in finančna kultura, kjer je evropska direktiva predpisala minimalni prag, od tu naprej navzgor pa celo neomejeno. Torej, to je velika vsebinska razlika. In ker je predpisala, da je minimalna zamudna obrestna mera v vseh razmerjih referenčna obrestna mera plus minimalno sedem dodatnih točk. Prevedeno v naše razmere, je vlada skrbno proučila te zadeve, prevedeno na naše inflacijske razmere, prevedeno na našo kulturo v teh finančnih odnosih, predvsem z vidika, da se tudi v gospodarstvu izredno povečuje finančna nedisciplina, se pravi, med pogodbenimi partnerji, in če se ta finančna nedisciplina še dodatno poveča zaradi tega, ker bi se, recimo, zamudne obresti, ki so edine sankcijske obresti, kot sankcija dolžniku, ki je prišel zaradi neizpolnitve svoje plačilne obveze v to zamudo, bi se finančna nedisciplina torej povečala. Povečalo bi se bistveno število sodnih postopkov, zaradi tega, ker bi se torej zamude kot take kopičile. Torej, to je en vidik, da se hkrati s tem, ko bi zelo nekritično zniževali nivo zakonskih zamudnih obresti, v teh pogodbenih razmerjih tudi zviševala finančna nedisciplina. Drugo je pa ta davčni vidik. Bilo je rečeno, da država oderuško obira vse tiste davčne zavezance, ki ne izpolnijo svoje temeljne obveze, to je plačilo davka, ki mu je bil pravilno odmerjen in v davčnem postopku tudi pravnomočno naložen z odmero. Zelo čudna je ta zadeva, da bi podpirali ta način v bistvu neplačevanja davčnih obveznosti. Res je, nekdo lahko reče: ja, saj s tem, ko bomo znižali - tisti, ki do zdaj niso plačevali, tako ali tako ne bodo plačevali. Nihče se ni vprašal, tudi Obrtna zbornica, ko je predlagala v mnogih pogovorih kar nekritično zniževanje, ali je davčni zavezanec kakorkoli drugače, bi rekel, onesposobljen oziroma nima moči, da bi, recimo, najel pri banki, če so res na trgu nižje obresti, kredit, s katerim bi poravnal davčne obveznosti in sploh ne bi prišel v davčno zamudo, v zamudo pri plačilu davčnega dolga. Vendar bi rad povedal in utemeljil čisto natančno, zakaj je vlada predlagala TOM + 15. Poglejte, evropska direktiva, ki govori, "referenčne obrestne mere Evropske centralne banke", ta je 3,25 plus minimalno 7 dodatnih točk, to je v razmerju te referenčne obrestne mere, 1 proti 2,15, torej teh 7 dodatnih točk nasproti 3,25 je 1 proti 2,15. Mi imamo predlog TOM, ki je trenutno v višini 7,3 nasproti 15, to je 1,1 proti 2,05. Se pravi, je že nižje, kot je evropska direktiva minimalno predpisala nivo zamudnih obresti. Naslednje, poglejmo, kakšne so naše tržne obrestne mere ali redne, kakršnekoli izraze že pri tem uporabljamo. Iz biltena Banke Slovenije, kjer je objavljeno povprečje za boljše komitente za kratkoročna in dolgoročna posojila, so te obresti v nominali v višini 14 do 15%. Mi smo sledili principu, ki je v našem obligacijskem zakoniku napisan, [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Prosim za mir v dvorani!
[[...]]da se oderuške obresti tretirajo, če so 50% višje od nekih veljavnih predpisanih ali na trgu uveljavljenih, če hočemo malo prosto ta obligacijski zakonik na to področje prenesti, kajti mi še nimamo te referenčne obrestne mere, o kateri je kolega državni sekretar prej v uvodu več povedal. Če torej na teh 14 do 15% pribijemo 50%, smo tu, kjer vlada predlaga TOM + 15, kar v nominali pomeni okoli 22% na letnem nivoju. To so razlogi, zaradi katerih v bistvu predlagamo TOM + 15. Ko je bilo govora, ko je predstavnik poslanske skupine Nove Slovenije, gospod Bernik, govoril, da nikjer po svetu ni videl takšnih oderuških obresti za davčne dolžnike. Poglejte, direktno bom citiral, kaj ima nemška davčna uprava v svojih zakonih izrecno zapisano za davčne dolžnike. Ne pozabimo, da mi imamo edino sankcijo za davčne dolžnike zapisano oziroma oblikovano v tej zamudni obrestni meri. In tudi nasprotno, država v primeru plačilne zamude plačuje, ali če je preveč pobrala davka in ga mora vrniti, ravno tako iste obresti, po isti obrestni meri torej plačuje davčnim zavezancem. Nemška davčna uprava na primer postavi princip, da vsak mesec, torej začne mesec z 1% zamudnih obresti na ta mesec, vsak naslednji pa dodatne točke poviša, kar pomeni na letnem nivoju minimalno 18%. Poleg tega, da imajo vsi ostali evropski fiskalni sistemi davčne finančne kazni. Mi jih nimamo. Mi jih na to, da - recimo - ne plačaš pravočasno svojega davka, nimamo predpisane kazni, razen zamudnih obresti. Pri njih je ponavadi večkratnik utajenega ali neplačanega davka plus obresti na plačilno zamudo. Pri nas je to edina mera, s katero mi v bistvu rigorozno nastopamo ali sankcioniramo plačilno zamudo tudi pri davčnih obveznostih. Opozarjam, da torej tudi država plačuje in mi smo imeli kar nekaj primerov v letošnjem letu, ko je je država po pravnomočno dosojenih sodbah vrhovnega sodišča dolžnikom ali tistim, ki jim je preveč odmerjen davek tudi izterjala ali rubila, če hočete, morala povrniti z istimi zakonskimi zamudnimi obrestmi. Torej, to so razlogi, zaradi česar je vlada zelo temeljito proučila in predlagala, bila je takoj za to, da znižamo nek nivo, vendar ne prenizko in naenkrat, da ne bi prišlo do povečane finančne nediscipline, kot tudi do povečanega neplačevanja davčnih obveznosti. To so osnovni razlogi, zaradi česar vlada seveda nasprotuje takšnemu predlogu, ki je vsebovan v tem amandmaju odbora, in predlaga državnemu zboru, da sprejme prvotno predlagani tekst. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o 2. členu in glasujmo o amandmaju. Glasujmo, prosim! 49 poslank in poslancev. 23 za, 22 proti. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujmo, prosim! Navzočih je 46 poslank in poslancev. 39 za, proti 4. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo k 3. členu. En amandma. Želi kdo razpravljati? Ne želi. Zaključujem. Glasujmo! V dvorani nas je sicer več. Prosim, da glasujmo drugič! Glasujmo, prosim! Meni je žal, da glasujemo na takšen način. Ne ostane mi kaj drugega, kot da odredim 10 minut odmora. Ob 16.17 nadaljujemo.
Prosim, da zasedete svoja mesta, da bomo lahko nadaljevali s sejo. Še enkrat prosim poslanke in poslance, da zasedejo svoja mesta. Tretjič glasujemo o amandmaju k 3. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 49 poslank in poslancev, 43 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o 3. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 47 poslank in poslancev, 39 za, proti 2. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 2.]] 3. člen je bil sprejet. Prehajamo k 5. členu in amandmaju k 5. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo, prosim. Navzočih je 52 poslank in poslancev, 43 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Amandma je bil sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo, prosim. Navzočih je 46 poslank in poslancev, 39 za, 2 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 2.]] 5. člen je bil sprejet. Prehajamo na 7. člen. Najprej bomo glasovali o amandmaju na amandma k 7. členu, Blaž Kavčič. Želi kdo razpravljati? Kavčič, prosim.
Hvala. Amandma je zgolj, logično, redakcijske narave. S sprejemom tega amandmaja bomo dosegli, da bo zakon v celoti začel veljati s 1. januarjem 2002, 4. člen tega zakona pa bo začel veljati 1. julija 2002. Da bi bila veljavnost in različna časovna veljavnost teh dveh elementov popolnoma jasna, je treba podpreti ta amandma. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem. Glasujemo, prosim, o amandmaju na amandma. Navzočih je 45. Prosim za zbranost. Glasujemo ponovno, drugič. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za 39, proti eden. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je bil amandma na amandma sprejet. Glasujemo še o osnovnem amandmaju k 7. členu. Glasujemo, prosim. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet; ker je člen spremenjen, glasovanje o členu v celoti ni potrebno. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih in prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujemo, prosim. Navzočih je 47 poslank in poslancev, 38 za, eden proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na razpravo o naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo. Glasujemo o naslovu zakona. Glasujemo, prosim. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za 43, eden proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k 2., 3., 5. in 7. členu. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. Prosim, Ciril Pucko.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. V imenu kvalificiranih predlagateljev prosim za 15-minutni odmor, da bomo vložili amandma. Hvala.
Hvala. Imam predlog, da bi mogoče prešli na naslednjo, 5. točko, in da bi med tem časom vložili amandma. Torej, prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O PREVZEMU OBVEZNOSTI SLOVENSKIH ŽELEZARN, HITRI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? Ja, prosim. Izvolite, gospod Kušar, državni sekretar.
Spoštovani! Razlog za izdajo zakona o prevzemu obveznic Slovenskih železarn je izpolnjevanje protokola št. 2, ki ga je Republika Slovenija podpisala z Evropsko unijo k pridružitvenem sporazumu. Ta protokol vsebuje prepoved dajanja pomoči jeklarstvu v Republiki Sloveniji po 1.1. leta 2002. Kakšno je stanje pred sprejetjem tega zakona v odnosu med Republiko Slovenijo oziroma državo in Slovenskimi železarnami? Država je porok za obveznosti Slovenskih železarn v višini 38,7 milijard slovenskih tolarjev. In sicer: za obveznosti, ki so nastale z izdajo obveznic Slovenskih železarn, in za obveznosti, ki so jih Slovenske železarne pridobile z najetjem kratkoročnih kreditov za obratna sredstva. Država plačuje oziroma servisira obresti za obveznice v višini približno 2 milijardi slovenskih tolarjev letno. Ker gre za pomoč, torej servisiranje teh obresti je tretirano kot pomoč, in ker te pomoči ni več moč izvajati po 1.1., Slovenske železarne pa ne morejo same servisirati teh obveznosti, je edini način, da se ta pomoč ukine, ta, da se obveznosti, za katere smo bili do sedaj porok, prevzamejo v neposredno obveznost države. Kakšen bo učinek potem, ko se bo ta zakon sprejel? Država bo postala dolžnik za 29,2 milijarde slovenskih tolarjev, torej za 9,5 milijarde manj, kot je danes porok. Za teh 9,5 milijarde tolarjev bi morala država v decembru, torej konec letošnjega leta, plačati zapadla poroštva. Torej, plačati vseh 9,5 milijard, za katere je porok bankam upnikom in za ta znesek se prevzem obveznosti zmanjšuje. Do unovčitve teh 9,5 milijard ne bo prišlo iz dveh razlogov: prvič, za približno 5 milijard od tega zneska so poslovne banke pristale, da se namesto s poroštvom države ti krediti, ki bodo obstajali naprej, zavarujejo na premoženju Slovenskih železarn; in drugič, za 4,5 milijarde - to je za razliko do 9 - pa je aktiviran stanovanjski fond kot premoženje Slovenskih železarn, ki ga bo Stanovanjski sklad unovčil tako, da bodo ta stanovanja prodana v naslednjih letih, kupnino za ta stanovanja pa bodo Slovenske železarne prejele takoj in s to kupnino poplačale obveznosti v tej isti višini kot znaša kupnina. Vsebinsko bi želel na koncu opozoriti na dve stvari. Po vsebini se dolg države v resnici ne spreminja. Dejstvo, da je bila država porok na prvi poziv in da Slovenske železarne teh obveznosti niso servisirale, je praktično pomenilo, da je država poplačala, in bi tudi sicer poplačala, te obveznosti. Torej, dolg postaja bolj pregleden in neposredno prehaja v kompetenco države, po vsebini in po višini pa se ne spreminja, razen po velikosti bo po sprejetju tega zakona manjši za 9,5 milijarde in v resnici je država na način, kot sem ga povedal prej, del privatizacijskega učinka že realizirala. Država ima namreč praktično edini vir za poplačilo obveznosti, ki bi jih prevzela v tej isti višini, ta vir je privatizacijska kupnina, s katere se bodo za ta navedeni znesek poplačale banke, ko bo do te kupnine prišlo. Naša ocena je, da se bodo zaradi tega pospešili tudi privatizacijski procesi, ki so začeti in ta hipi intenzivno potekajo. Hvala lepa.
Gospod državni sekretar, hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona.
Da, sedaj pa imamo, seveda imamo. Odrejam pet minut odmora - 16.38.
Poslanke in poslanci, prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljujemo s predlogom zakona o prevzemu obveznosti Slovenskih železarn, hitri postopek. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Pred tem bom prosil, da ugotovimo prisotnost v dvorani. Prosim poslanke in poslance, da se nam pridružijo. Počakajmo še nekaj trenutkov. Ponovno ugotavljamo sklepčnost. Prosim, da pritisnete na tipko "kvorum". Navzočih je 46 poslank in poslancev; smo sklepčni in lahko nadaljujemo delo. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Besedo ima predsednik odbora Ciril Pucko.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi ter predstavniki vlade! Da gre za zelo pomembno vprašanje, govori že dejstvo, da je odbor začel obravnavo predlaganega zakona na svoji seji dne 15. novembra in da je bila v tistem delu razprave izpostavljena vrsta vprašanj ter zahtevano določeno dodatno gradivo o samem problemu reševanja oziroma sanaciji Slovenskih železarn. V tem smislu je odbor zahteval naslednje dokumente, in sicer poročilo o sanaciji Slovenskih železarn od 1991 do 2000, s prilogami, odgovor na mnenje sekretariata državnegazbora za zakonodajo in pravne zadeve, preglednico plačil Republike Slovenije iz naslova unovčenih jamstev za obveznice - gre za obresti od obveznic in kredita LBS New York v obdobju 1993-2001 - preglednico kratkoročnih kreditnih obveznosti Slovenskih železarn, zavarovanih s poroštvom države, preglednico obveznosti Slovenskih železarn, ki naj bi jih država prevzela z zakonom, odplačilni načrt za obveznice Slovenskih železarn, za katere je Republika Slovenija dala jamstvo, potem obrazložitev preglednic v zvezi s prevzemanjem dolga po predlogu zakona o prevzemu obveznosti Slovenskih železarn in pa dodatno dokumentacijo v zvezi s posameznimi vprašanji. Na prvem nadaljevanju obravnavane točke, dne 5. decembra, so bila s strani posameznih članov odbora postavljena nekatera dodatna vprašanja, in sicer posebej je bilo opozorjeno na morebitno napako pri izračunu odstotka izgube v osnovnem kapitalu na osnovi posredovanega tabelaričnega prikaza in izraženo mnenje, da je zlasti pri naravnih nesrečah evidentno dodeljevanje precej nižjih sredstev, kot so bila dodeljena za pospeševanje razvoja na gospodarskih področjih, tudi na področju železarstva oziroma kolikšen delež denarja za regionalne spodbude je iz tega naslova odšel v posamezne pokrajine. Drugič. Glede na finančno zahtevnost zastavljenega projekta sanacije Slovenskih železarn, kjer gre za milijardo in 80 milijonov nemških mark finančne ekspozicije do leta 2023, bi bil umesten odgovor predstavnikov vlade, zlasti z vidika gospodarnosti tovrstnih odločitev. Posebej je bila ob tem poudarjena medresorska komponenta izvedene ocene posledic predmetnega zakona ob upoštevanju oziroma ob izjemnem pomenu tako za slovensko jeklarstvo kot za skladen razvoj celotnega gospodarstva, zlasti v zvezi s predvidenimi velikimi obveznostmi za državo in v izogib možnim različnim tolmačenjem po sprejetju zakonskega besedila. Na vlado je bilo tudi naslovljeno konkretno vprašanje, koliko delovnih mest se je na podlagi izvedenih ukrepov po posameznih regijah v smislu zagotovitve skladnega regionalnega razvoja ohranilo in ali zaradi predvidene obveznosti ne bo trpel osnovni program slovenskega stanovanjskega sklada oziroma kolikšen je delež obveznosti, ki jih je država prevzela iz preteklosti, glede na vrednost ocene družbenega premoženja. Prav tako je bilo postavljeno vprašanje, v kolikšni meri so realizirani 5., 6., 7., 8. in 9. člen zakona o privatizaciji Slovenskih železarn, zlasti stališča konverzije delnic za poslovne dele v družbah pooblaščenkah. V nadaljevanju razprave na 2. nadaljevanju te seje, in sicer včeraj, so bili podani odgovori na nekatera izmed prej naštetih vprašanj, čeprav se je iz teh dalo razbrati, da na vsa vprašanja niso bili podani zadovoljivi odgovori, kar je tudi po svoje glede na rizičnost celotnega posla razumljivo. Na srečo smo prišli v tej razpravi na odboru tako daleč, da je vladi v tem vmesnem času enega meseca uspelo z dodatnimi amandmaji spremeniti tudi samo vsebino zakona in razširiti to vsebino tudi na nekatere obveznosti iz preteklosti, ki niso bile navedene v osnovnem besedilu zakona, kar tudi govori o tem, da je bilo najbrž v predhodni fazi premalo usklajenega delovanja med posameznimi resorji. Zaradi tega odbor ni mogel prej pripraviti dokončnega poročila o sami obravnavi oziroma o odločitvah o amandmajih, ki jih je predlagala v tej proceduri vlada. Po dokaj obširni razpravi je potem odbor podprl vse amandmaje vlade in oblikoval nekaj svojih amandmajev, predvsem sledeč mnenju sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, da bi se posamezne določbe zakonskega besedila jasneje opredelile. V imenu odbora predlagam, da zbor po obravnavi v okviru hitrega postopka podpre amandmaje vlade in amandmaje odbora k navedenemu zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Sekretariat je ob obravnavi predlaganega zakona na matičnem delovnem telesu tako pri prvi kot pri drugi seji opozoril na pravnosistemsko spornost predlaganih rešitev, ki jih je predlagatelj ponudil s svojimi amandmaji, in sicer je opozoril na rešitev, ki je predlagana za dograditev prvega odstavka 4. člena, to je bilo z amandmaji, ki jih je predlagatelj ponudil 8.11. tega leta, in pa na spornost rešitev, ki so predlagane za novi 7. člen in so vsebovane v predlaganih amandmajih predlagatelja, ki jih je ponudil 17.12. Glede prve predlagane dopolnitve, torej dopolnitve za prvi odstavek 4. člena, ki sicer govori o načinu porabe kupnine, ki se iztrži ob prodaji odvisnih družb v sistemu slovenskih železarn, in v tem sklopu naj bi bile zajete tudi odvisne družbe, ki upravljajo s stanovanjskim fondom, te družbe pa naj bi bile prodane stanovanjskemu skladu. Ta rešitev je v svojem osnovnem konceptu po naši oceni pravnosistemsko sporna, če upoštevamo zakon o javnih skladih, in sicer tako z vidika dejavnosti, dalje uporabe namenskega premoženja, kot tudi možnosti zadolževanja, upoštevaje status stanovanjskega sklada kot nepremičninskega sklada. Glede predlagane dopolnitve z novim 7. členom pa ocenjujemo, da so te rešitve v bistvu neizčiščene. Prvi odstavek je zlasti sporen z vidika zakona, ki ureja jamstveni in preživninski sklad. Znotraj predlaganih rešitev v tem členu pa menimo, da so te rešitve med seboj neizčiščene, zlasti menimo to glede na predlagano rešitev prvega in pa četrtega odstavka. Namreč pri teh rešitvah menimo, da bi bilo potrebno povsem jasno povedati, da gre za predvideno programirano rešitev, in sicer za stečaje teh invalidskih podjetij, ki so bili seveda, to, kar je bilo najprej programirano, niso pa bile najdene seveda ustrezne rešitve oziroma odgovori glede reševanja invalidov in morebiti tudi nekaterih drugih delavcev. Na te rešitve ponovno opozarjamo. Hvala lepa.
Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Pisno se je prijavila gospa Irma Pavlinič Krebs, LDS. Prosim.
Spoštovani! Dovolite, da predstavim mnenje poslanske skupine LDS in razloge, ki so narekovali sprejem odločitve poslanske skupine, da sprejme predlog zakona skupaj z amandmaji vlade Republike Slovenije in amandmaji odbora k temu zakonu. Kot je že povedal predlagatelj, se je v skladu z obvezo po protokolu II k pridružitvenemu sporazumu in v skladu s sprejetim programom prestrukturiranja jeklarstva v Sloveniji Republika Slovenija zavezala sprejeti zakon, ki bo določal obseg in način prevzema obveznosti Slovenskih železarn d.d. s strani Republike Slovenije, in torej časovno premaknil prenehanje vseh oblik državnih pomoči Slovenskim železarnam na dan 31.12.2001. Evropski predpisi za državno pomoč v jeklarstvu so zelo strogi. Evropski sporazum za premog in jeklo dovoljuje sprejem posameznih, časovno omejenih predpisov, ki so kot ukrepi države šteti kot državna pomoč, nanašajo pa se na pomoč pri privatizaciji državnega premoženja, na pomoč pri odpuščanju zaposlenih itn. Ukrepi države v programu prestrukturiranja jeklarstva v preteklosti in do 31.12.2001 so šteti kot državna pomoč, po tem datumu državne pomoči niso več dovoljene. Proces sanacije jeklarstva sega v 90. leta, ko je slovensko jeklarstvo doživelo eno največjih kriz. Poleg tega, da so slovenske železarne izgubile trg in terjatve v republikah bivše države, so v tem obdobju pričeli zapadati tudi krediti, s katerimi so bilefinancirane velike investicije konec 80. let. Zadolženost družb v sistemu slovenskih železarn je naraščala in povzročala velike motnje v poslovanju, ogrožala pa je tudi banke in finančno stabilnost v Sloveniji. Železarstvo, ki je takrat zaposlovalo 14.000ljudi, je v gorenjski, koroški in savinjski regiji, kjer je bilo edini nosilec gospodarske moči, povzročilo izgubo razvojne moči teh regij in naraščanje brezposelnosti. Zaradi navedenega se je vlada Republike Slovenije na osnovi vrste analiz odločila, da na podlagi zahodnoevropskih vzorcev - podržavljenje, sanacija, privatizacija - pristopi k reševanju slovenskega jeklarstva in k njegovi usposobitvi za nastope na tujih trgih. V letu 1991 je vlada Republike Slovenije tako podržavila Slovenske železarne, d.d. Sledile so sanacije, ki so temeljile na naslednjih osnovah: finančna, kadrovska, tehnično-tehnološka in tržno-poslovna sanacija. Ključno vlogo v procesu sanacije slovenskih železarn je imela Republika Slovenija, ki je omogočila pokrivanje obveznosti slovenskih železarn do bank, javnih podjetij in države. Pravna podlaga za dodeljevanje državnih pomoči so bili zakoni, ki s sprejemom zakona, ki je pred nami, prenehajo veljati. Iz poročila o izvajanju sanacije slovenskih železarn v obdobju 1991-2000 je razvidno, da je višina državnih pomoči, upoštevajoč obdobje do leta 2022, okoli 1.023 milijonov nemških mark, in da so rezultati sanacije naslednji: sistem slovenskih železarn se je poslovno-programsko prestrukturiral v smeri proizvodnje specialnih in zahtevnejših proizvodov; večina družb izkazuje sposobnost doseganja kriterijev preživetja po normativih Evropske unije in sistem danes zaposluje 4.758 ljudi, vštevši zaposlene v privatiziranih dejavnostih in družbah pa skupaj okoli 7.000 ljudi. Potek dosedanjih sanacij nazorno prikazuje statični značaj le-teh, saj je le manjši del sredstev porabljenih za investicije oziroma dokapitalizacijo, velika večina pa za sanacijo upnikov. Sistem slovenskih železarn tako še vedno bremenijo obveznosti iz obdobja 1991-1992ter nerešeno vprašanje invalidov, ki jih je v sistemu 690 oziroma 14,8% vseh zaposlenih, kar krepko presega slovensko povprečje. Rešitev teh problemov predstavlja enega osnovnih pogojev za doseganje ciljev, opredeljenih v programu prestrukturiranja slovenskega jeklarstva. Cilj zakona o prevzemu obveznosti Slovenskih železarn, ki je pred nami in je pravzaprav izvedbeni akt programa prestrukturiranja jeklarstva, je celovito pravno urediti prevzem obveznosti Slovenskih železarn d.d. s strani Republike Slovenije. V svoji vsebini delno formalizira ukrepe, ki so predlagani v programu in ki pomenijo nujno osnovo za uspešno dokončanje finančnega in kadrovskega prestrukturiranja, in vzpostavlja pogoje za čim hitrejšo privatizacijo. Izvedba programa prestrukturiranja je za prihodnje poslovanje jeklarstva v Republiki Sloveniji ključna. In v okviru postopka vključitve Republike Slovenije v Evropsko unijo predstavlja zadnji možen celovit državni ukrep za vzpostavitev temeljev enakopravnega tržnega nastopa slovenskih poslovnih subjektov na tem področju. Brez sprejetja zakona, ki je danes pred nami, bi sistem Slovenskih železarn prišel v položaj, ko bi zaradi solidarnostnih zavez potisnil v nelikvidnost in stečaj tudi aktivne družbe sistema, vključno z jedrnimi družbami,ki so nosilke jeklarstva v Sloveniji. V taki situaciji bi Republika Slovenija prek plačila iz naslova že vzpostavljenih poroštvenih obveznosti še naprej povečevala terjatve do Slovenskih železarn s hkratnim povečevanjem obveznosti iz naslova socialne varnosti. Zaradi zaveze z 31.12.2001 pa bi Republika Slovenija izgubila možnosti za poseganje v nadaljnji potek dogodkov v tej dejavnosti, kot nedvomno eni od strateško pomembnejših ter tradicionalnih slovenskih gospodarskih dejavnosti. Hvala lepa.
Hvala. Želi svoje mnenje predstaviti še kakšen drug predstavnik poslanske skupine? Gospod Kelemina, v imenu Socialdemokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Cenjeni vsi skupaj! Poslanska skupina Socialdemokratske stranke ugotavlja, da se je vlada v tem primeru zopet nekako oziroma oblast poslužila sistema izsiljevanja. Namreč, predlog zakona pošlje v državni zbor tik pred koncem leta oziroma tik pred rokom, s katerim ugotavlja, da je neki predlog zakona nujno sprejeti, kajti v nasprotnem primeru, če se to ne bo zgodilo, bodo takšne in takšne posledice oziroma namesto problema določenega dela oziroma nekih 27 milijard obveznosti, bodo te obveznosti prešle čez 30 milijard in tako naprej.
Prosim za mir v dvorani!
Skratka, zelo zanimive obrazložitve. In še enkrat protestiramo proti hitremu postopku in pa izsiljevanju na tak način, da se predlog zakona pošlje v državni zbor v zadnjem trenutku zato, da se izsili sprejem predloga zakona. Tukaj moram absolutno v imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke protestirati tudi pri samem načinu sprejemanju tega zakona. Namreč predlagatelj tega zakona, oblast, vlada, je v predlogu zakona navedla, kar je seveda razprava v kasnejšem obdobju potrdila, izredno pomanjkljive podatke in seveda z obrazložitvijo, češ ne želimo poslancev preveč obremenjevati z določenimi podatki, kar sprejmite ta predlog za prevzem obveznosti 27 milijard, kolikor je pač potrebno in da bo zadeva čimprej pometena pod preprogo. Potem se je seveda na sami seji ugotovilo, kar je tudi že bilo povedano, da stvari je potrebno razjasniti in potem smo v štirih nadaljevanjih ugotavljali, da vlada ni odgovorila na številna vprašanja. Enostavno odgovorov ni bilo. Čudim se sploh, kako je lahko odbor potem zaključil to razpravo in upam, da bo seveda danes odgovor na številna vprašanja, ki se bodo v razpravi še pojavljala. Ob vsem tem se seveda sprašujemo tudi, kako je sploh mogoče, da je prišlo do takšnih ogromnih sredstev, zapadlih. Namreč, mislim, da je gospod Kušar povedal, imam tukaj magnetogram, da prevzema Slovenija 248 milijard obveznosti iz naslova izdanih obveznic Slovenskih železarn, ki imajo obrestno mero: nemška marka + 8%. Ko človek viditako številko, se mu lahko samo zvrti. Namreč ugotavljali smo vseskozi, da v državnem proračunu razpravljamo včasih o 10 milijonih, 20 milijonih, kako še razporediti na neko nujno področje, da bi, ne vem, zgradili ali dogradili kakšen delček zdravstvenegadoma ali vrtca ali šolo, tukaj pa 248 milijard prevzema država kar tako z levo roko. Upamo, seveda, da bomo dobili odgovor na to, kaj vse je v teh 248 milijardah zajeto. Namreč tega odgovora natančno, kolikor se spominjam, nismo dobili. Absolutno moramo tukaj poudariti, da ugotavljamo, da v tem procesu sanacije Slovenskih železarn in teh obveznosti, ki jih je država prevzela, ni šlo leta 1992 za sanacijo Slovenskih železarn kot takšnih, ampak je šlo za sanacijo bank, za obveznosti, ki so jih Slovenske železarne povzročile, seveda, z določenimi investicijami itn. Človek se sprašuje, kako je mogoče, da je tržna cena vseh teh objektov danes nekje okoli 9 milijard oziroma celo predvideva se, da bo mogoče manj - ne vem, če je sedaj tu mišljeno samo 80% od prodaje. Kakorkoli že, zelo majhna vrednost, današnja, na trgu, vse skupaj je pa bilo vloženo stotine milijard sredstev v zadnjih 10, 20 letih. In seveda so danes banke, ki so prevzele tudi te obveznice s tako ugodno obrestno mero, ki zagotavlja ogromne dobičke, v privatnih rokah in s tem dobičkom, z velikimi kapitali lahko kupujejo druga podjetja, delajo prevzeme in tako naprej, skratka, gredo se veliko privatizacijo, in to seveda vse na račun slovenskih davkoplačevalcev. Vse te stvari, ki jih danes mi prevzemamo in ki jih še bomo prevzemali na račun slovenskih železarn, bodo šle v javni dolg, kakor je bilo predstavljeno, in vse to bodo plačali naši otroci - kako, je seveda veliko vprašanje. Seveda, zdaj so se pa spomnili, da bi bilo pametno, da bi te stvari nekako prekrili, in so začeli brenkati na socialno noto, na delavske pravice, na invalide in tako naprej. Naša stranka, socialdemokratska stranka prav gotovo izredno podpira programe, ki bodo nekako ublažili te posledice pri teh delavskih slojih, če tako rečemo, invalidih, posledice vse te privatizacije in vseh teh obveznosti, ki so na teh železarnah. Mi to prav gotovo podpiramo, vendar je to zdaj nekako kot glavna tema, da ja ne bi kdo slučajno bil proti sprejemu tega zakona, zato da bomo pač rešili nekajsocialnih problemov. Skratka, izredno pametne oziroma dobre strategije na tem področju, ampak žal je treba povedati, da bomo vse te obveznosti plačali mi sami, naši delavci in naši otroci. Tu se vedno postavlja vprašanje, in samo eden, če se ne motim, v celotni razpravi ni postavil vprašanja odgovornosti, kdo je tisti, ki je odobril vsa ta sredstva, kdo je tisti, ki je podpisal te dokumente in kdo jih je naročil. Tega ni nihče povedal in prav bi bilo, da bi na te stvari odgovorili. Namreč, trdno smo prepričani, da še danes tisti ljudje, ki so naredili tako drastične poteze in oškodovali slovensko družbo za desetine milijard tolarjev, zasedajo pomembna delovna mesta in še danes odločajo prav gotovo tudi v negativni smeri za Slovenijo in za slovenske koristi, trdno smo prepričani. In prav bi bilo, da se ti ljudje napišejo, odkrijejo, razkrinkajo in da nikdar več ne zasedajo nobenih pomembnih mest, tako kot se je to dogajalo in se še verjetno prav gotovo danes dogaja. Ta primer je prav gotovo eden tistih, ki bi bil zelo primeren za preiskovalno komisijo, ki bi raziskala ozadja in vzroke, zakaj je prišlo do tako velikih obveznosti in zadolžitev, v končni fazi slovenske države. Mi smo predlagali tudi nekaj amandmajev, za katere upam, da bodo sprejeti, ker so zelo pozitivni in pozitivno rešujejo določena vprašanja, da se zmanjšajo te obresti, da ima država, če prevzame te obveznosti, neko možnost, neko pravico, da škodo, ki je bila povzročena, na najbolj ustrezen način sanira. Hvala lepa.
Hvala. Želi predstaviti svoje poglede še kakšna druga poslanska skupina? Prosim, dr. Bernik. V imenu Nove Slovenije.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi, gospe in gospodje iz vlade! Bom zelo kratek. Zakon posega v izredno občutljivo materijo in bi potrebovali ure in ure, kot smo jih na odboru za finance, da bi razčlenili stvari, ki so narobe s to stvarjo. Rekel bi, da je ta predlog zakona nekako zgodba o uspehu ali neuspehu. Namreč, zgodba o uspehu vlade, da je prvič pripeljala ta zakon oziroma predlog zakona tako kasno v državni zbor in jo moramo sprejeti do 1. januarja, ker drugače bi bili v neskladju z zahtevmi Evropske zveze. Seveda, to smo videli že dolgo časa in ni bilo potrebno zavlačevati tako, kot se je zavlačevalo. Spada v ta zakon tudi vrsta, recimo, primerov, ki bi bili sijajni, in celo ozadje Slovenskih železarn, ki bi bilo izredno primerno za študij, "case study", če hočete po angleško, v poslovnih šolah, kajti s tem bi se resnično lahko študentje spoprijeli in uvideli vse, kar je bilo narobe v dolgem obdobju Slovenskih železarn. In morda bi tudi kakšen od teh študentov prišel na dan s kakšno boljšo rešitvijo, kot je naša vlada. Mi v Novi Sloveniji ne bomo glasovali za ta zakon. Jaz tudi osebno nisem glasoval v odboru za finance. To pa čisto enostavno zaradi tega, ker se mi zdi, da bi rešitve lahko bile drugačne, kot so. Namreč, če gledamo Slovenske železarne in zgodovino teh podjetij, lahko rečemo, da so Slovenske železarne bile paradni konj v preteklemrežimu. To je bilo v času, ko je bilo povsod po svetu znano, da prihaja železarska industrija v veliko krizo. In dejansko, ni bilo treba biti posebno prodoren, razen če je imel človek očala s političnimi barvami, da se bo to tudi zgodilo. In dejansko se je to zgodilo po celem svetu in se še dogaja. Mislim, da bi morali mi že pred leti in leti predvidevati, kaj se bo zgodilo. Namreč, če bi človek pogledal, koliko je vlada vložila, oziroma slovenske oblasti od vsega začetka vložile v Slovenske železarne, bi verjetno prišel do gromozanskih številk. Vendar, vprašanje je, če so te številke na razpolago. Razpolagamo pa zato s slabimi številkami za leta od 1992. do danes. Dobro, če govorimo o sedanjosti, bi lahko rekli, da država hoče ponovno naprtiti slovenskim državljanom dosedanje obveznice Slovenskih železarn. Če pogledamo številke, bomo videli, da je država vložila med 1992. letom in letos 409 milijonov nemških mark, po tem zakonu naj bi pa prevzela obveznosti Slovenskih železarn, ki so 680 milijonov nemških mark, kar znese skupno eno milijardo 89 milijonov nemških mark. Kljub temu, da vlada želi obdržati nekatera podjetja in jih sanirati, je še vedno vprašanje, ali bodo ta podjetja zmogla to, kar bo zahteval od njih trg, tržna ekonomija in tržno gospodarstvo, v državah kamor eksportiramo. Tu dejansko ni pravzaprav dobrega odgovora, posebno ker so vse napovedi izredno optimistične, kot so navadno pri državnih napovedih. Kajti če bi tukaj šlo za privatna podjetja, bi verjetno bile ocene veliko bolj pesimistične, kot v resnici so. No, ne bom šel predaleč več v to stvar, vendar bi opozoril na nekaj stvari, kot je bilo že tudi na odboru za finance večkrat rečeno, da je vlada diskriminirala s tem, da je podpirala Slovenske železarne skozi vsa dolga desetletja, diskriminirala gotove regije, druge regije, in je favorizirala v glavnem tri ali štiri. No, lahko se vprašamo, kaj je iz tega prišlo, koliko so te regije resnično dobile in koliko so druge regije zgubile, in mislim, da je en od poslancev na odboru zelo dobro govoril o tej stvari, recimo kaj pa Posočje, ki čaka že dolgo leto, oziroma že kakšno leto ali že več, na to, da se jim uredi to, kar so povzročile naravne katastrofe. Seveda, vlada tudi predvideva, da bo dobila neko protiutež s tem, da bo prodala nekatere družbe. Seveda, to je tudi vedno vprašljivo, zlasti danes, ko se ekonomija upočasnjuje tudi v drugih državah in je vprašanje, koliko se bo tisto, kar je država računala, da bo dobila iz te prodaje, v resnici dogodilo. Ko človek razmišlja o vseh ljudeh, ki so tam zaposleni, mu gre nekako do srca. Seveda, govori se zelo lepo, vendar bi človek mislil, da pri tej industriji in tem, kar vlada namerava s to industrijo narediti oziroma s tem, kar je ostalo od te industrije, bi bilo ceneje verjetno ta denar uporabiti za to, da da tem ljudem dobro pokojnino, drugim pa nudi prekvalifikacijo za panoge, ki danes prosperirajo. Ne vem, če je vlada o tej stvari razmišljala, ampak bi bila morala razmišljati o tem, kajti bojim se, da ne tako daleč v prihodnosti se bo treba verjetno s tem spoprijeti in gledati, kako bomo tem ljudem pomagali. No, še kar se tiče začetnega vlaganja v tem desetletju v slovenske železarne. Kot razumem, je vlada s tem poskušala rešiti banke in jih je rešila prav dobro, kar je lepo in prav, vendar so se te banke pošteno in dobro redile na obrestih, ki so jih prinašale te obveznice, in to bo trajalo še tudi kar nekaj časa naprej. Kaj naj rečem? Čeprav ta zakon ima za vsebino izredno komplicirano materijo oziroma industrijo, se mi zdi, da človek pri vsej odgovornosti tega zakona ne more podpreti, kajti gotovo to ni edina možnost, ki jo je vlada imela, in vlada bi lahko predvidela druge možnosti v več kot enem letu, ne pa da sedaj na vrat na nos sili ta državni zbor, da glasuje o tako spornem predlogu. Hvala lepa.
Hvala. Želi še katera poslanska skupina besedo? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo razpravljati? Ne vem, ali je gospod Kelemina samo v imenu poslanske skupine ali tudi še kot posameznik? Izvolite. Pismeno se je prijavil gospod Kelemina.
Hvala lepa za besedo. V bistvu verjetno ne bom potreboval veliko časa, ampak vseeno želim odgovore na določena vprašanja, upam, da jih bo več. Za začetek bi rad vprašal naslednje, in upam, da bom dobil odgovor. Oblast, vlada, prav gotovo to situacijo pozna že nekaj časa, že od takrat, ko so bili ti osnovni zakoni sprejeti, in iz teh podatkov je razvidno, pa tudi iz državnih proračunov, da smo vsako leto plačevali približno 2 milijardiiz naslova obresti, če se ne motim, to boste potrdili, spoštovani predstavniki vlade. Me zanima, vedeli ste, da gre vsako leto dve milijardi denarja za obresti tem bankam v privatni lasti z ogromnimi obrestnimi merami in niste v tem obdobju, v vseh teh letih, storili ničesar, oziroma povejte, kaj ste storili, zakaj niste prej ukrepali, zakaj niste prej prišli v državni zbor s predlogom, da se znižajo te obrestne mere itn. na podlagi neke normalne obrestne mere ali pa evropske obrestne mere. Zakaj ste pustili, da smo mi dejansko v teh letih - povejte, koliko milijard je šlo za te obresti. To je šlo čez 10 milijard po moji oceni, mogoče 16, ne vem. Povejte, koliko denarja je v teh letih šlo za obresti iz tega naslova in zakaj niste prej ukrepali. To je prvo vprašanje. Potem drugo vprašanje. Kako in kdaj bomo mi dejansko dokončno potem sanirali vse te obveznosti? Namreč na to vprašanje niste odgovorili v vsej razpravi na odboru. Kdaj se bodo dejansko vse obveznosti iz tega naslova iz teh obveznosti do Slovenskih železarn prevzele in kdaj bo tega konec in koliko nas še čaka sedaj, ko bomo prevzeli te obveznosti, ki so sedaj, ali je to konec vseh obveznosti? Sedaj namreč vi pravite tam nekje, da če bomo prevzeli teh 27 milijard, da potem je to konec, v nasprotnemprimeru bomo pač morali prevzeti 38 milijard. Torej, povejte sedaj, mi še na to vprašanje poskušajte odgovoriti. Kaj še vse sedaj sledi v naslednjih letih, da bodo potem vse obveznosti iz naslova Slovenskih železarn poplačane in da ne bo več bremenjen javni dolg ali pa državni proračun ali kakorkoli že? Potem pa bi prosil, seveda, če lahko odgovorite, če imate vi te podatke mogoče. Kdo je takrat vodil te institucije in kdo je odobril vsa ta posojila in kdo je naročil te transakcije, kdo je podpisal te dokumente? Če je to možno, jaz bi prosil ta imena, da danes tukaj poveste. Samo toliko mogoče za začetek. Hvala lepa.
Želi še kdo od poslancev razpravljati? Sicer se noben drug ni pisno prijavil, zato omejujem razpravo na pet minut. [[Ne želi.]] Želi mogoče odgovoriti predstavnik vlade? Prosim, državni sekretar Kušar.
Hvala lepa za besedo. Najprej bi rad povedal, da je ekonomsko bistvo tega zakona v tem, da ta država prihrani 9,5 milijard. Bistvo ni v tem, da prevzemamo obveznosti, ki jih je ta država tako ali tako imela, sicer kot porok, ne kot osnovni dolžnik, ampak jih je imela in bi jih seveda morala kot porok plačati. S tem zakonom zmanjšujemo neposredno javni dolg za 9,5 milijarde. To je po našem mnenju kvaliteta tega zakona. To je tudi razlog, če lahko komentiram prejšnje vprašanje oziroma pripombo, zakaj se je zakon zamaknil tako proti koncu leta in zakaj ga nismo sprejeli že prej. Osnovni predlog zakona je vseboval idejo, da se prevzamejo vse obveznosti. Mi smo porabili kar nekaj časa, da smo se uspeli z bankami dogovoriti, da namesto državnih poroštev poiščejo ustrezna zavarovanja na premoženju železarn in da smo izdvojili kompleks, ki mu rečemo tri stanovanjska podjetja, ki se bo porabil za odplačilo tehdolgov. To smo v zadnjih štirih mesecih intenzivno počeli. Konkretno odgovor na vprašanje, koliko denarja je šlo za obresti in zakaj vlada ni prej ukrepala. V obdobju od leta 1993 do 2001 je Republika Slovenija plačala obresti iz naslova izdanih obveznic Slovenskih železarn v višini 150 milijonov nemških mark. Obresti iz drugih naslovov znašajo obresti na dolgoročni kredit v višini 53 milijonov mark. To je bil denar, ki je bil doslej plačan iz naslova teh obveznosti, ki jih sedaj država prevzema. Zakaj država ni reagirala prej? Res je to, da so izdane obveznice zelo ugodne za upnika in seveda neugodne za dolžnika, saj je obrestna na marko, danes 8%, zelo ugodna. Eden od namenov, da država prevzame obveznosti direktno, kot izdajateljica, je bil seveda tudi ta, da kot originalna dolžnica te obveznosti poplača. In sicer tako, da najame kredit pod ugodnejšimi pogoji in s tem seveda zmanjša strošek servisiranja. Dokler država ni imetnik teh obveznosti, jih seveda ne more poplačati. Tudi jih ne more poplačati enostransko, tako, da se sama odloči za predčasno poplačilo. Edina točka, oporna točka za tako poplačilo je 7.a člen zakona o - ne najdem imena zakona - ki pravi, da Republika Slovenija takšno pravico ima. Dejstvo je, da je bila ta pravica zakonsko utelešenakasneje - to pomeni ne takrat, ko so bile obveznice z vsemi pravicami in obveznostmi izdane. Torej je veljavnost zakonska osnova, ki jo imamo v tem členu zakona, relativno šibka, vendar pa obstaja, zato tudi mi predlagamo, da se ohrani tudi naprej in ne tako, kot je predlagano sedaj, da se črta. Ko bo vlada postala lastnik tega dolga, bo poskušala izkoristi ta 7.a člen tako, da bo zahtevala predčasno odplačilo, s seveda pravnimi omejitvami, ki sem jih navedel. Kdaj bo vlada dokončno sanirala vse obveznosti? Vlada po prevzemu obveznosti, ki jih z zakonom, ki jih v razpravi sedaj prevzema, ne bo imela nobenih obveznosti do Slovenskih železarn več. Kdo je odobraval posojila? Vsa posojila oziroma poroštva, do sedaj so bila to poroštva na izdajo vrednostnih papirjev, ki so jih izdale same železarne, oziroma poroštva na kratkoročne kredite, vsa poroštva imajo zakonsko osnovo in jih je v zakonski obliki v različnih letih sprejel parlament. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala za obrazložitev. Poglejte. V zakonu o jamstvu Republike Slovenije za obveznice, izdane zaradi sanacije Slovenskih železarn, katerega ste vi hoteli navesti, pa ga niste trenutno našli, razen tega 7.a člena oziroma ta 7.a člen, ki pravite, da je bil sprejet kasneje, ta zakon je seveda iz leta 1992, potem je bila neka sprememba 1997 in 2000, če se ne motim - tako tukaj piše. Jaz sicer ne vem, da je bil, vi pravite, da je 7.a člen bil sprejet kasneje. Jaz ne vem, jaz nisem kriv, da je bil sprejet kasneje. Zakaj niste teh stvari poštudirali prej, zakaj niste leta 1994 že ugotovili, da je treba na tem področju nekaj narediti in da bi že takrat začeli te stvari reševati? Zakaj ne? Zakaj se je pustilo, da je sedaj od leta 1992 pa do danes šlo 22, več kot 22 milijard, verjetno tolarjev, za obresti? To je dejansko že skoraj tista glavnica. V teh sedmih letih je dejansko šlo skoraj 100%, če je 27 milijard bilo izdanih oziroma tukaj imamo podatke, 27 milijard, to se pravi, že skoraj toliko, kot je bila glavnica v teh letih, je že šlo za obresti. In zdaj, do leta, koliko let je tukaj predvideno, za dobo 30 let so bile obveznice izdane. To se pravi, da bi mi, če bi to šlo naprej, to bi plačali enormne zneske. Obresti in potem [[...]]Sicer je zdaj v nekem obdobju to rešeno. Ampak, zakaj se ni to rešilo prej? Jaz sicer ne vem, če mi lahko poveste, kdaj je bil 7.a člen sprejet, s katero novelo. Ali leta 1997 ali komaj leta 2000. Ne vem, to morate vi vedeti, ker ste pripravljali te dokumente. In zakaj seveda ni bilo to že sprejeto leta 1994. Seveda se spretno izogibate tudi odgovoru na vprašanja, kdo so tisti, ki so pač odobrili te kredite. Poglejte, banke so dajale kredite, na podlagi kakšnih dokumentov in kakšnih prepozicij so lahko odobravali tako visoke kredite pred davnimi leti, če niso te stvari bile že takrat zavarovane in že takrat se ni vedelo, kdo jih bo vrnil in na kakšen način jih bo vrnil. Kako je bilo mogoče tako neodgovorno ravnati? Seveda, to se je delalo politično. Jaz tako lahko tudi gradim. Veste, jaz tudi lahko gradim, če mi nekdo posodi kar tako 20, 50, 100 milijard in jaz lahko grem v velike investicije in bom odprl tisoče in tisoče delovnih mest, tisoče in tisoče ljudi bom zaposlil. Vprašanje je, če bo to produktivno, čebom jaz povrnil te obveznosti, ki so nastale s tem. Na tak način ni problem odpirati delovna mesta, pa se prsiti in medalje pripenjati. To je dejstvo. To je dejstvo in na tak način smo mi vzdrževali to državo in jo gradili. Zdaj pa moramo te stvari plačevati. To je absurd. Še danes se tako dela. Še danes se tako dela, da nekateri dobivajo ogromne desetine milijard obresti in pač gradijo zato, ker gre za politično direktivo. Še danes. Upajmo, seveda, tudi to lahko vse pade. V končni fazi, če ne bodo ta podjetja uspešna, tudi to lahko pade še nekoč na ramena davkoplačevalcev. Meni se zdi izredno neodgovorno, da lahko nekdo odobri kredite, pa zato nima nekega jamstva. Zakaj niso ta jamstva bila takrat tako napisana, da če so neke banke dale kredit neki instituciji, da bi imele tudi garancijo za vrnitev. Ali je že takrat država, Jugoslavija ali katera, garantirala s poroštvom za te kredite? Tega zdaj ne vem. Ker, mi smo te obveznosti prevzeli s temi zakoni leta 1992 in tako naprej. Če lahko odgovorite še na ta vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kušar, želite odgovoriti na postavljena vprašanja? Izvolite.
Hvala za besedo. Ne, ne da ne bi želel, bom poskušal. Poskušal sem odgovoriti že prej, zakaj je leta 1997 bil sprejet tak zakon o jamstvu Republike Slovenije za obveznice oziroma, pardon, leta 1992, izdane zaradi sanacije slovenskih železarn. Ne morem komentirati, zakaj je bil sprejet tak, kot je bil, rad bi samo dodal podatek, ki ga prej nisem uspel dodati, da je ta dodatna opcija za možen odkup bila sprejeta leta 1997, se pravi, pet let kasneje, po tem, ko je bil originalen vrednostni papir izdan. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo, to je na razpravo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 19.12.2001. V razpravo in odločanje dajem 1. člen, ki ga v pregledu amandmajev ni, nahaja se v osnovnem predlogu zakona. Ker k temu ni bil vložen noben amandma, dajem v razpravo in odločanje 1. člen. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o 1. členu v celoti. Glasujemo. Navzočnost, ki nam jo je pokazal ekran, je 39. Mislim, da ne izkazuje stanja v dvorani, v dvorani nas je več, zato prosim za pozornost, spoštovane kolege v bližini pa vabim, da se nam pridružijo, ker smo v drugi obravnavi predloga zakona in smo v fazi glasovanja. Drugič dajem na glasovanje 1. člen v celoti. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 3. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je 1. člen sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 2. členu. K 2. členu so bili vloženi trije amandmaji, in sicer pod zaporedno številko 1 je amandma poslanskih skupin Socialdemokratske stranke Slovenije in Nove Slovenije, ki je povezan z amandmajem istega predlagatelja za novi 2.a člen; če je sprejet, je glasovanje o amandmaju pod točko 2 brezpredmetno. Pod zaporedno številko dve iz pregleda amandmajev k 2. členu pa je amandma odbora za finance in monetarno politiko, pod tri pa amandma vlade, ki ga matično delovno telo ne podpira, z opombo, da je rešitev, ki jo predlaga vlada, povzeta v predlaganem besedilu amandmaja k 3. členu, ki ga je predlagal odbor za finance in monetarno politiko. Vse tri predloge amandmajev k 2. členu dajem v razpravo. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje najprej o amandmaju pod zaporedno številko ena. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 36. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Ker je povezan z amandmajem istega predlagatelja za novi 2.a člen, postavlja ta tudi brezpredmeten, to je na strani dve pregleda za novi 2.a člen. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko dve k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 4. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma pod dve sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko tri, ki je, kot sem povedala, povzet v naslednjem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 46 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 33. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da amandma pod tri ni bil sprejet. Smo na strani tri pregleda. Da, 2. člen v celoti. Odločamo še o 2. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 45. Mislim, da nas je več, zato prosim za malo pozornosti. Drugič bomo opravili glasovanje o 2. členu v celoti. Glasujemo. Ker tudi drugič nismo opravili veljavno glasovanja o 2. členu v celoti, v skladu s poslovnikom prekinjam zasedanje za 10 minut. Nadaljujemo ob 17.52, ko bomo tretjič glasovali o 2. členu v celoti.
Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke, ker bomo tretjič opravili glasovanje o 2. členu v celoti in s tem posredno ugotavljali navzočnost v dvorani, vas lepo prosim za pozornost. Hvala lepa. Tretjič torej glasujemo o 2. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 34, proti 5. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je 2. člen v celoti sprejet. Amandma za novi 2.a člen je brezpredmeten. Izvolite, gospod Kelemina.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Zdajle bi pa jaz seveda rad zelo strokovno obrazložitev na podlagi česa je zdajle postal 2.a člen brezpredmeten. Ne vidim popolnoma nobenega razloga za to in bi prosil temeljito obrazložitev. Prosim lepo.
Spoštovani gospod Kelemina, razlog, da je amandma za 2.a člen brezpredmeten je ta, kot je bilo že obrazloženo, da ni bil sprejet prvi amandma, katerega predlagatelj sta bili poslanska skupina SDS in Nove Slovenije, k 2. členu in ker je bil sprejet amandma pod zaporedno številko 2, katerega predlagatelj je odbor. Če dovolite, bi prosila strokovno službo, gospo Ogrinc, če nam pri tem pomaga. Mislim, da je moje tolmačenje pravilno. Izvolite, gospa Ogrinc, prosim lepo.
Hvala lepa. Po naši oceni je dejansko s sprejetjem spremenjenega tretjega odstavka 2. člena, postal 2.a, predlog za 2.a člen, brezpredmeten. Namreč zakaj. Tako kot je zapisano sedaj v tretjem odstavku, da Republika Slovenija prevzame obveznosti z izdajo svojih obveznic, seveda bo pa obveznice izdala pod temi pogoji, kot so bile izdane s strani slovenskih železarn in ne pod drugimi pogoji. Edina dodatna rešitev je, da ima možnost Republika Slovenija, da tudi predčasno odkupi te obveznice, vendarle pa pod splošnimi pogoji, ki veljajo sicer za tovrstna razmerja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, če tudi vi mislite, vendarle morate sprejeti oceno predsedujočega in predstavnice sekretariata glede pravne razlage vloženih amandmajev. Prehajamo, smo na tretji strani pregleda amandmajev. K 3. členu so bili vloženi trije amandmaji. Pod 1 je amandma odbora za finance in monetarno politiko, z opombo, če bo sprejet ta amandma, je glasovanje o amandmajih pod točkama 2 in 3, brezpredmetno. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 6. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. S tem je besedilo 3. člena v celoti spremenjeno in glasovanje o amandmajih pod 2 in 3 brezpredmetno. Prehajamo na razpravo in odločanje o 4. členu in o štirih amandmajih k temu členu. Pod 1 je amandma odbora za finance in monetarno politiko. Z opombo, če je sprejet amandma, je glasovanje o amandmajih pod točkami 2, 3 in 4 brezpredmetno. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Najprej o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 6. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Besedilo 4. člena je tako spremenjeno in glasovanje o amandmajih pod 2, 3 in 4 je postalo brezpredmetno. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju za novi 4.a člen, katerega predlagatelj je Vlada Republike Slovenije. Matično delovno telo ga podpira. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 11. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 5. členu. Izvolite, gospod Trček.
Hvala, gospa predsedujoča. Spoštovani zbor! Zaradi vsebine in pravilne umestitve dveh amandmajev, ki se sedaj glasita "amandma za nov 6. člen" in "amandma za nov 7. člen" predlagam popravek nazivov v "amandma za nov 4.b člen" in pa "v amandma za nov 4.c člen". Hvala lepa.
Hvala lepa. Glede na popravek državnega sekretarja, gospoda Trčka, prehajamo torej [[...]]Na strani 7 je amandma za novi 6. člen, ki se zdaj glasi amandma za novi 4.b člen. Le-tega dajem v razpravo. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 34, proti 9. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma za novi 4.b člen sprejet. V pregledu na strani 8 je amandma za novi 7. člen, ki ga po popravku predlagateljev imenujemo torej amandma za novi 4.c člen, predlagatelj je vlada. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 48 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 6. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na stran 7 pregleda, kjer se nahaja amandma k 5. členu. V razpravo in odločanje dajem 5. člen in amandma k 5. členu, katerega predlagatelj je odbor za finance. Želi kdo razpravljati? Gospod Kušar, izvolite.
Hvala za besedo. Rad bi opozoril, da je bil predlog vlade obraten od predloga, ki ga je dal matični odbor, in sicer, da se besedilo, kot je navedeno tukaj, ohrani in ne črta. Govorimo o 7.a členu iz zakona o jamstvu Republike Slovenije za obveznice, izdane zaradi sanacije slovenskih železarn. Ta 7.a člen omogoča Republiki Sloveniji, da lahko kadarkoli odkupi obveznice, izdane s strani slovenskih železarn, pred njihovim dospetjem. Ocenjujemo, da je opcija predčasnega poplačila obveznic značilnost vrednostnega papirja, ki jo je ta vrednostni papir dobil s tem 7.a členom, in je ne glede na njegovo pravno kvaliteto primerno, da se ta 7.a člen iz zakona, ki sicer preneha veljati s sprejemom današnjega zakona, vendarle ohrani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospa Ogrinčeva, izvolite.
Hvala lepa za besedo. No, tako kot je sekretariat opozoril, glede na osnovno rešitev, ki jo je predlagatelj ponudil za spremembo v 5. členu, moram ponovno poudariti, da je ta 7.a člen vgrajen v besedilo zakona o jamstvu Republike Slovenije za izdajo obveznic slovenskih železarn, za sanacijo le-teh. Skratka, gre za vlogo države kot poroka v teh razmerjih. Slovenske železarne so izdajateljice obveznic. In ta možnost, ki je dana za predčasen odkup pod določenimi pogoji, tako kot določa 7.a člen, ta možnost je dana državi kot poroku, obveznice pa so izdale Slovenske železarne. Ob spremembniku, tu imamo v drugem členu, to se pravi, da Republika Slovenija vstopa v to razmerje, kot izdajateljica obveznic, novih obveznic za prevzem tega dolga. Ne moremo spravno-sistemskega vidika ohraniti tega prvega in tretjega odstavka 7.a člena, kakorkoli bi bila ta rešitev zelo dobrodošla za izvajanje siceršnjih določb 2. člena oziroma za izvajanje načina možnega odkupa teh obveznic od sedanjih imetnikov. Tako da seveda podobna rešitev ali pa prav takšna bi bila možna v tretjem odstavku sedanjega 2. člena. Torej, za to ne bi bilo nobenih pomislekov, ni pa mogoče, kot sem rekla, ohraniti ob novi rešitvi, kot jo imamo, rešitev dosedanjega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o amandmaju odbora k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 41. Mislim, da nas je v dvorani več. To je zadnji amandma, tako da prosim za malo pozornosti. Odločamo o amandmaju odbora k 5. členu. Drugič glasujemo. Tudi drugo glasovanje ni bilo uspešno. Prekinjam delo za 10 minut, nadaljujemo ob 18.17 uri. Dogovor je bil, da v sredo in četrtek delamo do 19.00 ure. Hvala lepa. V dvorani nas je, samo za intermezzo, mislim, da 60.
Prosim za pozornost, ker bomo tretjič glasovali o amandmaju odbora za finance in monetarno politiko k 5. členu in s tem posredno ugotovili tudi navzočnost v dvorani. Glasujemo torej o amandmaju k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 27, proti 12. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma odbora sprejet. Odločamo še o 5. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti 7. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je 5. člen v celoti sprejet. Opraviti moramo še odločanje in razpravo o 6. členu, ki ni amandmiran, zato ga v pregledu ni, ureja pa rok veljavnosti zakona naslednji dan po objavi v Uradnem listu. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 5. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je 6. člen v celoti sprejet. V pregledu se nahaja tudi amandma k naslovu zakona. Prehajamo torej na razpravo o amandmaju k naslovu zakona. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 49 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti 3. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma k naslovu zakona sprejet in s tem naslov zakona v celoti spremenjen. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k členom 2, 3, 4, 4.a, 4.b, 4.b, 4.c, 5 in k naslovu zakona. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem pa sprašujem, ali želi kdo razpravljati o zakonskem predlogu v celoti? Izvolite, gospod Kelemina.
Hvala lepa. Jaz bi v imenu poslanske skupine proceduralno predlagal, da vzamemo eno uro odmora, da pripravimo amandmaje.
Na predlog kvalificiranega [[...]]Amandmaje boste pripravili, tako da je verjetno pametno, da v tej fazi prekinemo obravnavo in nadaljujemo jutri in nadaljujemo z delom, z naslednjo točko dnevnega reda. Imamo še pol ure časa, oziroma lahko dokončamo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o predpisani obrestni meri v tem času. Torej na predlog poslanske skupine socialdemokratske stranke, ki se je kot kvalificiran predlagatelj prijavila, priglasila k temu, da bo v tretji obravnavi predloga zakona o prevzemu obveznosti slovenskih železarn, pripravila amandmaje, to točko prekinjam. Nadaljevali jo bomo jutri ob 10. uri. Mi pa prehajamo oziroma se vračamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, V TRETJO OBRAVNAVO, kjer so štiri poslanske skupine, Liberalna demokracija Slovenije, Združena lista socialnih demokratov, SLS+SKD Slovenska ljudska stranka in poslanska skupina DeSUS vložile amandma k 2. členu. Amandma imate na klopi. Glasi pa se, da se številka 12 nadomesti s številko 13,5. Želi kdo razpravljati? Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj. Ne bi osebno želel ovirati delo državnega zbora kot takšnega, vendar si dejansko drugega ne zasluži, kot da bi zdajle začel komplicirati in bi najprej na dolgo in široko ponovil vse tisto, kar sem ponovil na odboru ali pa še nekaj zraven, eno uro ali pa dve, potem pa še vzel kakšno uro odmora, pred odločanjem. Vendar mislim, da ne bom tega naredil, zato da mi ne boste očitali demagogije in zavlačevanja. Moral bi pa to narediti, glede na to, da smo o tem predlogu zakona naodboru temeljito razpravljati in da smo poslanci iz različnih političnih skupin nekako prišli do zaključka, da bi bilo pravilno, da je zamudna obrestna mera takšna kot smo se tam odločili. Torej 12 točk + temeljna obresetna mera. Mislim, da je bilo to v razpravi dovolj argumentirano, vendar ste se seveda zdajle pač, ker so pritisnili na gospoda Končarja v vladi in ga poslali sem, da v bistvu tako vehementno nastopil in poskušal prepričati državni zbor, da je to seveda totalno zgrešeno in da je potrebno postaviti neko visoko zamudno obrestno mero. Mi smo navedli na odboru za finance celo vrsto argumentov, tudi predlagatelj, zdaj kdo je že bil tam, je predstavil in povedal, da se bo ta obrestna mera, zamudna obrestna mera verjetno v naslednjih letih, znižala in da bomo spet, mogoče že drugo leto, naredili ponovno spremembo tega zakona. Celo sam je tako priznal. Ne vem, če, mislim, imam magnetogram, lahko ga potegnem ven. In prav na osnovi tega smo si mi odločili, da bomo tisti predlog 15 točk povečanja zamudne obrestne mere, zmanjšali na 12. Dobro, zdajle ste pač dali 13 pa pol, saj zahvaljujem se gospodu Puckotu, da je vsaj malo zmanjšal, da ni vse ostalo, tako je vlada predlagala. Ampak vlada pač zagovarja neke ukrepe in tisti, ki si jih zamisli, en resor, ki si jih zamisli in en predstavnik, ki si jih zamisli, pač mora tako biti in konec. Pa vsi ostali v vladi nimajo kaj govoriti. Tako delate vi. Namesto da bi se uskladili, pa ne morem razumeti, če je neka terjatev, nek račun overjen, potrjen, nesporen, panekdo ima denar na žiro računu ali kjerkoli, da ne more priti do plačila takega računa, da lahko nekdo tak račun zavrača, zato da bi mogoče špekuliral, ima pa, ne vem, mogoče milijardne dobičke celo ali kaj takega - ko pravite o špekulativnem kapitalu, dače je prenizka zamudna obrestna mera, da bo nekdo špekuliral in bo dajal denar v naložbe, ki bodo imele večji donos in tako naprej. Kakšna je to država, ki ni sposobna narediti izvršbe, če nekdo ima na žiro računu toliko denarja? To zakonodajo si naprej uredite! Saj to je absurd, kar počnete! Tistim, ki pa država sama ne plačuje, ne dobijo plačano, morajo prispevke plačevati, morajo vse davke plačevati [[...]]Kako jih naj plačujejo? Seveda, v nekem krogu, vi ne plačujete dobavitelju, drugi drugemu in tako naprej, in ta krog neplačnikov se vrti v začaranem krogu. So pa tudi taki, ki mogoče dejansko niso upravičeni do nekih zamudnih obresti. Mislim, da je tam nekje okrog 22,5 oziroma 20,5 zamudna obrestna mera za današnje razmere popolnoma normalna. Ne vem, če jev Evropski skupnosti, vi sicer trdite, da ne, da mora biti 15 točk nad realno obrestno mero ali TOM-om ali kakorkoli že imajo kje pri nas, to je nerealno po moji oceni. Prej smo imeli skoraj 28%, in če to ni oderuško, ne vem, kaj je potem še sploh oderuško. Včasih so razlogi, da ne kdo ne more plačati, in prav gotovo tisti, ki je pošten, ki je dober obrtnik, dober podjetnik, kakorkoli že, ne bo težil zdaj k temu, da ne bo plačal obveznosti, ki jih ima, predvsem do države; saj vam za druge stvari tako ne gre, vam gre samo za tisto, kar boste vi pokasirali v svojo blagajno. Kako bo pa med podjetniki, obrtniki pa med bankami šlo, to vas tako ali tako ne zanima. Vi samo, da svojo blagajno "nafilate", da lahko potem zapravljate ta denar pa z lopato mečete skozi okno. Imam take podatke, ko mi ljudje "nosijo", tam se za stotine in stotine milijonov sploh ne ve, kje so, in milijard! In danes smo videli tu s slovenskimi železarnami, 22 milijard obresti in tako naprej [[...]]
Ali lahko zaključite, prosim, gospod Kelemina?
Saj sem povedal. No, čakajte, v zvezi s temeljno obrestno mero govorim, spoštovana podpredsednica.
Pet minut je poteklo. Ob obravnavi amandmajev v tretji obravnavi je čas omejen na pet minut, v skladu s poslovnikom.
Ali ni to kot splošna obravnava, ste rekli?
Ne, ne, razprava o amandmaju k 2. členu v tretji obravnavi.
Saj to je zdajle splošna obravnava, kajne, v tretji obravnavi?
Ne, ne. Zdaj obravnavamo amandma. Pri slovenskih železarnah sem vprašala, če želi kdo razpravljati, potem ste zahtevali [[...]]
V redu, hvala lepa. Skratka, samo da zaključim, nekorektno je, da se na tak način določene stvari sprejemajo v tem državnem zboru. Prej pridite z realnimi podatki, ne delati nekih lažnih upov in tam na odboru potem nekaj sprejemati, potem je pa popolnoma drugače. Saj jaz bom pač v skladu s temi vašimi odločitvami tudi ukrepal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi kdo o amandmaju k 2. členu razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 4. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem predstavnika sekretariata, če je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona. [[Ni.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 2. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet in s tem zaključujem 4. točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITAH ZAKONA O DAVKU NA IZPLAČANE PLAČE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Državni sekretar, gospod Končan, v ministrstvu za finance, je bil malo prej še med nami. Predlog zakona je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi ni bilo. Ker ne želi nihče, zaključujem razpravo. Ker ni bil vložen noben amandma, sprašujem samo še predstavnico sekretariata, če je zakon medsebojno usklajen. [[Je.]] Hvala lepa. Prehajamo torej na glasovanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 43. Mislim, da nas je v dvorani več. Če je kdo v bližini naj se nam pridruži, ker bomo z glasovanje o zakonu v celoti lahko zaključili tudi to točko dnevnega reda. Lepo vas prosim, spoštovane kolegice in kolegi, da se nam pridružite. Drugič glasujemo o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. V dvorani nas je 52. Mislim, da pravzaprav to ni korektno. Ob 18.45 bomo v skladu s poslovnikom in v skladu z dogovorom opravili tretje glasovanje o predlogu zakona v celoti. Dogovor je bil, da se v sredo in četrtek dela do 19.00 ure. Ob 18.45 bomo tretjič glasovali o predlogu zakona v celoti.
Spoštovani, tretjič bomo opravili glasovanje o zakonu v celoti, zato prosim za malo pozornosti. Tretjič glasujemo o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti 3. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Ker ni predlagateljev, ni predstavnikov vlade, mislim, da ni korektno, da začnemo s 7. točko dnevnega reda. Tako, da prekinjam zasedanje. Nadaljujemo jutri ob 10.00 uri s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o prevzemu obveznosti Slovenskih železarn in potem s 7. točko dnevnega reda in po vrstnem redu dalje. Najlepša hvala in lahko noč.