Time smo iscrpili sve priređeno za glasovanje, a sada bismo mogli prijeći po utvrđenom dnevnom redu na raspravu o - Prijedlog zakona o obrtu, prvo čitanje, P.Z. br. 370 Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. To su odredbe članka 144.do 150. Članka Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ovih radnih tijela primili ste na sjednici. Želi li predstavnica ili predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Predstavnik, poštovani Gordan Maras, ministar poduzetništva i obrta. Molim ministra. Izvolite ministre.
Hvala lijepo, poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo drago mi je što vas mogu ovdje izvijestiti o izmjenama, odnosno ne o izmjenama nego o novom Zakonu o obrtu. I što vas vidim nakon nekog vremena. Uvijek mi je lijepo vratiti se ovdje u saborske klupe. Tako da ugodno se ovdje osjećam. Zakon o obrtu, naravno, ne nadam se da ću se brzo vratiti, ali svejedno se dobro osjećam. U Zakonu o obrtu koji obuhvaća jedan veliki dio populacije koji se bavi gospodarstvom u Republici Hrvatskoj i ono što je bitno, bitno je da u ovom trenutku imamo 83 tisuće obrtnika, negdje otprilike 83 tisuće obrtnika koje usput zapošljavaju još uz sebe 105 tisuća ljudi, znači skoro 2 stotine tisuća ljudi radi danas u obrtu. I zbog toga je ovaj Zakon vrlo bitan kako bi mogli definirati ja bih rekao što adekvatnije zakonodavstvo i zakonodavni okvir sa što manje rizika u što poticajnije mjere kako bi ljudi mogli raditi. Važeći Zakon o obrtu je donesen 93. godine i njime su regulirana temeljna pitanja obrtništva kao što su pojam i vrsta obrta, uvjeti za obavljanje poslovanja obrta, obrazovanje i osposobljavanje za obavljanje obrta, organiziranost, nadzor i upravne mjere. Zakon se više puta mijenjao i tu leži, i tu leži motivacije u tome da napišemo novi zakon jer se on mijenjao šest puta do sada. S time da je na njega vezana jedna odluka Ustavnog suda iz 2010. godine pa s obzirom da je bilo puno izmjena odlučili smo se napisati ispočetka zakon. Trajala je rasprava dosta dugo, priprema unutar Vlade, odnosno tima koje je koordinirao izradu zakona između više ministarstava 4, 5 mjeseci. I uz to smo imali javnu raspravu koja je trajala od 20. veljače do 20. ožujka, gdje smo naravno konzultirali se sa svom zainteresiranom javnošću i na kraju napravili prijedlog iza kojeg ministarstvo i Vlada Republike stoji. Ono šta obilježava obrt proteklih godina kao i gospodarstvo u cjelini je kriza, odnosno smanjenje broja obrtnika. I zbog toga smo posebno obratili pažnju na neke izmjene kako bi ljudi sa što manje rizika se upuštali u djelatnost obrta. S obzirom da kao što svi znate do sada obrtnik je odgovarao cjelokupnom imovinom i praktički za 50 tisuća kuna ili za 30 tisuća kuna duga ste mogli ostati bez kuće. I jako puno je nemilih slučajeva koje smo gledali i kroz medije gdje su ljudi zaboravili odjaviti obrt, porezni dug se ili dug za doprinose se popeo na nekoliko tisuća kuna. Kamata na kamatu, godina na godinu i na kraju je došla ovrha i ljudi su ostajali bez kuće. Ne želim sada navoditi primjere tih slučajeva ali jako puno ih je bilo i to nas je motiviralo da napravimo određene izmjene koje su nam naravno ja bih rekao usklađene i pomognute i sa drugim zakonima koji se bave sličnim tematikama. Ja bih sada prešao najosnovnije izmjene samog zakona odnosno onoga šta u cjelokupnom zakonu su najvažnije novine. Sigurno je prvenstveno novina odgovornost obrtnika za obveze nastale u obavljanju obrta. Radi se o tome da je zakonom izuzeta ovrha na nekretnini nužnoj za stanovanje i radionici ili poslovnog prostora u kojem obrtnik obavlja svoju djelatnost a koja mu je osnovni izvor prihoda. U načelu ova formulacija pokriva 99% obrtnika skoro u Hrvatskoj. Jer kada vidite, kada vidite 83 tisuće obrtnika i 100 tisuća zaposlenih pa vjerojatno nema obrtnik jednog zaposlenog a 5 radnih mjesta, odnosno radionica itd. Znači velika većina hrvatskih obrtnika u ovom slučaju će biti zaštićena, odnosno u onom dijelu da se ne desi, kažem da zbog malog duga netko je u nemogućnosti nastaviti gospodarsku djelatnost ili ne dao Bog da ostane bez krova nad glavom šta se dešavalo. I zbog čega, i koliki je to problem, dovoljno nam govori da u 2012. godini imamo provedeno 4 tisuće 784 ovrhe na nekretninama građana u Republici Hrvatskoj. I naša procjena je da je preko 3 stotine obrtnika. Znači konkretno ljudi su ostajali bez krova nad glavom i zbog ovakvih malih dugovanja koje nisu uspjeli riješiti. Naravno Vlada Republike Hrvatske je napravila još jedan iskorak kako bi ljudi lakše rješavali te dugove pogotovo kada su vezani uz dugove prema državi. Pa smo donijeli Zakon o bročnoj otplati duga, to ste imali prije nekoliko mjeseci ovdje u Saboru. I omogućili smo svim onima koji su obavljali obrt proteklih 20 godina, imali velike dugove da jednostavnije to riješe. Tu se radi o desecima, skoro 10 milijardi kuna koje se može na ovaj način reprogramirati. Znači vodimo računa o tim ljudima ali i za ubuduće za one koji žele otvoriti obrt, koji žele se upustiti u poslovnu aktivnost moramo omogućiti da to rade sa manjim rizikom, zbog toga što danas nitko još uvijek ne može sa potpunom sigurnošću reći da ukoliko da nešto isfakturira da će mu to biti plaćeno. Nažalost, naravno, početkom mandata ove Vlade nelikvidnost je bila 45 milijardi kuna, sada je to smanjeno ali još uvijek nije na onoj najzadovoljavajućoj razini koju želimo a to je da budete sigurni da će vam netko platiti za vašu uslugu ili robu koju ste mu isporučili. I to je jedna novina koja će sigurno omogućiti obrtnicima da mirnije i sigurnije žive i sigurnije rade. Naravno ne bi toga bilo da nismo napravili usuglašavanje sa Ministarstvom pravosuđa i Ovršnim zakonom koji je upravo tako također omogućuje te stvari. Što se tiče druge bitne stvari je ostvarivanje prava iz sustava socijalne sigurnosti. Šta se iza toga krije, krije se vrlo jednostavna stvar a to je da naši obrtnici koji su radili, kojima je zatvoren obrt nisu imali pravo na neke naknade koje su njihovi zaposlenici imali. I mi jednostavno smatramo da čovjek kada zatvori obrt mora imati ista prava kao njegov zaposlenik, isto tako ukoliko je trgovačko društvo jedini zaposlenik i vlasnik on također ima na Zavodu za zapošljavanje određena prava. Naravno, to povlači za sobom i to da morate uplaćivati dodatno osiguranje za zapošljavanje, odnosno ono što ide na bruto plaću, ali ste sigurni s time da ćete imati jednu sigurnost i ovo što ovdje sada poručujem, u budućnosti obrtnici kada ostanu, opet kažem nedo Bog zbog obrta će imati mogućnost ostvariti za vrijeme nezaposlenosti dok ne nađu drugi posao, prava sva ista ona kao i ostali nezaposleni koji su ostali bez posla. E sada uvijek je dobro vidjeti koliko je tih ljudi bilo u proteklom razdoblju. Nažalost, kriza koja nas je pogodila 2009.-2013. odjavljeno je preko 50 tisuća obrta, znači 50 tisuća ljudi nije moglo ostvariti to pravo, 50 tisuća ljudi je bilo nezaštićeno nakon što su morali zatvoriti obrt ne svojom krivicom zbog tržišta ili zbog onih uvjeta koji su krizom 2009., '10., '11. vladali i nisu imali ta prava koja su u tom trenutku imali njihovi zaposlenici. Procjena je i ubuduće da će se neki obrti zatvarati i otvarati jer normalno je da nekada neki posao ne uspije i procjena je da na godišnjoj razini 8000 ljudi će moći koristit ovu beneficiju, odnosno mogućnost koju dosad nije moglo koristiti. Znači nema razloga da naši obrtnici kao što uplaćuju mirovinsko, ne uplaćuju i ovo osiguranje za vrijeme nezaposlenosti, da na kraju krajeva ostvaruju prava sa HZZ-a koja imaju svi ostali zaposleni u Republici Hrvatskoj. Znači konkretno 8000 ljudi godišnje ćemo na ovaj način zaštiti. Uvođenje instituta prijenosa obrta, to je također novina koja će se desiti u zakonu, koja govori da kada ostvarite pravo na mirovinu ne morate ugasiti obrt nego ga možete prenijeti na svoju bližu rodbinu, odnosno na sina, kćer, ženu, svejedno, muža, znači bilo koga, a do sada to nije bilo moguće. Do sada ste morali kemijati, morali ste imati otvoreni obrt do kraja ili ga zagasiti pa prenositi imovinu na nekoga drugoga. Ovdje je sad to vrlo jednostavno uređeno i mi mislimo da naši ljudi koji zasluže kroz obrt svoju mirovinu imaju pravo taj obrt prenijeti, a uživati u mirovini koju su uplaćivali cijeli život po zakonima koji imaju svi ostali građani Republike Hrvatske. I opet vrlo egzaktno, to je 2500 obrtnika godišnje koji odlaze u mirovnu. I njima smo na ovaj način pomogli. Ono šta je također izmjena u ovom zakonu je ukidanje lista djelatnosti koje se mogu obavljati kao domaća radinost i sporedno zanimanje i ovdje vrlo jasno želim reći da Vlada Republike Hrvatske pod zakonskim odredbama koje vrijede za pojedine djelatnosti, najlakše je to objasniti kroz ugostiteljsku djelatnost jer imamo Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti tako da netko ne misli da se kao sporedna djelatnost netko može baviti i u kući i peći kolače ili posluživati kavu i piće, ne može jer Zakon o ugostiteljskoj djelatnosti vrlo jasno definira šta i kako morate imati da biste bili ugostitelj. Znači jednostavno smo tu htjeli napraviti mogućnost da do 10 bruto plaća godišnje netko može u sporednoj djelatnosti određene stvari obavljati, to su najjednostavniji poslovi i to su poslovi koji nisu po zahtjevima određenih posebnih zakona. Primjerice izrada suvenira primjerice izrada bilance, znači da čovjek može u Poreznoj upravi dobiti knjigu izlaznih računa i na taj način do 10 bruto plaća godišnje, znači ne kad je to pravi posao, biznis koji ima veće prihode, da se to može na taj način raditi. U praksi ako je netko zaposlen, ima obrt ili se bavi nekim drugim poslom, to nije ništa isplativije nego da ima tvrtku ili obrt zbog toga što mora uplaćivati također doprinose i prihod mu ulazi u završnu poreznu prijavu. Znači to je isključivo, ako mogu sad to pojednostavljeno reći, namijenjeno za umirovljenike, mogućnost umirovljenicima koji ne moraju uplaćivati mirovinsko osiguranje jer su već ostvarili pravo tijekom svog radnog vijeka i bit će im nešto manji troškovi nego da otvore tvrtku. Ali ne moraju ni staviti u mirovanje kad otvorite tvrtku i kad se zaposlite morate stavit mirovinu u mirovanje, ovdje nećete morat nego ćete moći raditi i bit ćete nešto, nešto će vam to bit isplativije nego kroz normalnu gospodarsku djelatnost. Znači ovo je mjera koja je više usmjerena prema onima koji su u mogućnosti još nešto odraditi, naravno to opet govorim nije posao ugostiteljstva, nije posao sa plinom, nije posao sa bilo čime šta, ne možete vaditi rudu i naftu, znači nije moguće raditi ništa šta nije definirano sa posebnim propisima kako bi na kraju mogli ljudi još nešto pored toga zaraditi. Obavljanje obrta od strane pravne osobe, prvo što ovdje moram reći, mi moramo biti svjesni da u Hrvatskoj po zakonima koje imamo na snazi je obrt način obavljanja gospodarske djelatnosti. Iako su neka zanimanja obrtnička, iako postoje vezani obrti, odnosno zanimanja koja su posebno definirana kao obrtnička zanimanja, vi možete imati obrt i za marketinške usluge. Znači vi možete komercijalne djelatnosti ukoliko to nije gospodarska djelatnost i ukoliko to nije propisano nekim posebnim zakonom da nije moguće obavljati kao obrt. I onda smo imali situaciju, evo to primjerice najjednostavnije vidjeti kod ugostiteljstva, imali smo situaciju da recimo jedno tipično obrtničko zanimanje, znači ugostiteljsko definiramo na način da ih imamo 30 tisuća u Hrvatskoj registriranih, ali 20 tisuća kao obrte i 10 tisuća kao d.o.o.-a koji nisu po starom zakonu bili u obvezi uopće imati ikakvu vezu sa prvo registrom obrta ili polaganjem majstorskih ispita, znači određenih kvalifikacija koje se stiću u okviru obrta. Znači, zakon je rekao da se djelatnost ako se ne obavlja na industrijski način, ako se obavlja na industrijski način ne mora bit u tom sustavu. E sad nitko nije znao šta znači industrijski način, jer ta definicija nigdje nije pojašnjena niti postoji u bilo kojem zakonodavstvu i praktično nitko se tog nije pridržavao. Tako da mi imamo 1500 d.o.o.-a u registru koje kao obavljaju na obrtnički način svoj posao, a u praksi ih je desetke tisuća. Znači, imali smo jedan neživotan zakon i tu smo u smislu daljnje liberalizacije poslovanja, jednostavnosti poslovanja odlučili da d.o.o.-ima ne namećemo tu ionako neprovedivo ograničenje šta opet ne znači da je to ikome konkurencija jer konkurencija je ako otvorite obrt. Znači, mi kao Vlada ne gledamo na situaciju da li je netko nekom konkurencija, nego da ljudi što jednostavnije mogu raditi, naravno pod punom odgovornošću i iskreno vam kažem. Znači, nama je interes da što više ljudi se bavi gospodarskom djelatnosti. Da li je to d.o.o., da li je to trgovačko društvo, da li je to obrt meni kao ministru nije prioritet da se u bilo kojoj od tih ja bih rekao grana odvija gospodarska djelatnost. Meni je interes da što više pokuša ljudi raditi, da zapošljavaju ljude i da to bude što jednostavnije. I zato smo išli na ovaj način to što više pojednostaviti i mislim da smo napravili dobro, jer smo sad imali zakon koji se nije u praksi provodio. I da ćemo imati mogućnost i dalje imati maksimalnu sigurnost potrošača i konkurentnost na tržištu čak veću nego što je to bila prije. Jer alternativa tome je da uvedemo obvezu za sva trgovačka društva, za sve djelatnosti vezanih obrta i onda bi imao sutra zahtjeve da 10000 ugostitelja moraju položiti majstorske ispite. Da li želimo napraviti obvezu dodatnog troška tim ljudima koji i ovako rade bez ikakvih problema i daju kvalitetnu uslugu i bilo čega. Tu govorimo i o svemu ostalome, ali opet ističem. Znači, djelatnosti koje su, ja bih rekao opasne možda za obavljanje i ljudsko zdravlje poput spajanja plina njih nije ni moguće raditi ukoliko nemate certifikate i odobrenje primjerice Plinare u Zagrebu. Ili kada govorimo o automehaničarima. Znači, nije moguće raditi legalno u garaži bez toga da imate ugovor sa Fondom za zaštitu okoliša koji vam onda, koji morate pokazati da ste odlagali sav onaj otpad koji skupljate. Znači, to nije na taj način moguće raditi bez neke kontrole, bez neke stručnosti. Tako da se ja tu uopće ne bojim da će doći u pitanje i zaštita potrošača i nestručno obavljanje usluga i isporuka roba, nego upravo suprotno olakšat ćemo ljudima da jednostavnije rade. Također ona izmjena koja je izazvala raspravu. Radi se o organiziranosti, odnosno komorskom sustavu u Republici Hrvatskoj. Znači, ono šta mi imamo kroz prijašnji zakon definirano je da kada ljudi otvore obrt automatski postaju članovi Obrtničke komore i imaju obvezu komorskog doprinosa. Znači tu nema, ne pita te nitko hoćeš, nećeš, nego si automatski član komorskog sustava. I ja bih rekao da sada sustav leži u biti na udruženjima obrtnika i to je dobro. Oni najviši posao odrađuju. Na žalost po istraživanjima koje smo radili, a uvijek je dobro vidjeti sa relevantnim kućama naravno, prof. Bagić je to istraživanje radio, Dragan, da vidimo koliko ljudi koristi usluge Obrtničke komore, Hrvatske obrtničke komore. I ispalo je da 74% ljudi ne koristi usluge Obrtničke komore. Ali postoji jedan dio djelatnosti koji se zovu javne ovlasti u dijelu obrazovanja gdje smo također definirali zakonom da u suradnji sa Obrtničkom komorom provodimo i majstorske ispite i pomoćničke ispite. Inače, Zakonom o strukovnom obrazovanju je predviđeno da dio obrazovanja z vezane obrte ide kroz Zakon o obrtu. Znači, to nije ništa neuobičajeno i nije ništa šta je u koaliziji sa drugim dijelovima zakona i drugim zakonima koji pokrivaju dio obrazovanja. Jer Zakon o strukovnom obrazovanju je donijelo Ministarstvo znanosti koje je definiralo da vezane obrte se upravo definira sustav kako se stječu kvalifikacije kroz Zakon o obrtu. Znači, da dio tih aktivnosti postoji i da to treba jednostavno na neki način koristiti. I tu je bila osnovna dilema, znači da li napraviti komorski sustav pristupačniji obrtnicima, da li na neki način ujednačiti određene standarde. Jer šta se dešava? Netko je jučer na sjednici Odbora za gospodarstvo rekao da to de facto monopol. Znači, komora može odrediti koliki god hoće doprinos i oni koji su obrtnici ga moraju plaćati. I to je istina. Ali ja mislim da nije pošteno i mi u Vladi mislimo da nije pošteno da se takav komorski doprinos razlikuje do tri puta od jednog grada do drugog grada. Znači da u jednom gradu košta odnosno košta, doprinos je 40 kuna, a u drugom gradu 150, 160, a obrtnik nit ga pita itko išta, nit ima ja bih rekao neku bolju uslugu ili nešto i nema na neki način izbora. Znači, htjeli smo postaviti određene standarde za koje procjenjujemo da će pomoći komorskom sustavu da bude efikasniji bez ambicije da se miješamo u bilo kakve interne odnose. Znači, mi ne određujemo po ovom zakonu koliko je komorski doprinos, ali se određuje da ne može biti više od određenog iznosa. Jer sada imamo užasne oscilacije. I naravno vodimo računa o tome da je to parafiskalni namet i da je ideja Vlade Republike Hrvatske da se rasterećuju obrtnici. Znači, po ovom prijedlogu to će rasterećenje biti 25 do 30% u odnosu na ono što su obrtnici plaćali do sada. Da vam kažem koliki je to problem i šta na neki način kada govorite o obrtnicima, obrtnici kako se oni na neki način odnose prema tome govorim vam to da preko 3 stotine milijuna kuna nije naplaćeno komorskog doprinosa u Hrvatskoj. Godišnje se uprihoduje nešto ispod sto milijuna i onda procijenite koliko je to. To je tri godišnja komorska doprinosa. Znači, želimo na taj način ja bih rekao ujednačiti standarde, želimo da više ljudi bude uključeno u HOK i ja ću vam isto tako reći da nije preveliki napor i vidjeli ste da smo predvidjeli ovdje da svi obrtnici imaju pravo se uključiti u izbor predsjednika i područne komore i HOK-a i na taj način želimo ljude pokušati vezati više uz komoru da bi u budućim razdobljima imali bolje rezultate od ovih 74% da nikada nije koristilo usluge Obrtničke komore. To su stvari koje smo tu definirali. Naravno, ono što je meni također posebno bitno, ja danas imam priliku raspravljati o Zakonu o obrtu i o stanju u obrtništvu i vjerujem da će se neki i u raspravama dotaknuti te situacije, ali želja je svake godine jednom s obzirom da se radi o rekli smo parafiskalnom nametu i da se radi o javnom novcu jer je on stečen po pravu zakona, da se jednom godišnje raspravlja o obrtu u Hrvatskom saboru oko o 200 tisuća hrvatskih građana. Ja mislim da to zaslužuje raspravu i zato smo predvidjeli, to je samo onih koji rade, vjerojatno kad se uzmu obitelji u obzir tu se radi i preko pola milijuna naših sugrađana koji žive od obrta, i želimo jednom godišnje o tome raspravljati. O stanju što se radi, pa to je na neki način i moja obveza i interes vas kao zastupnika da i vi date neki prijedlog da pokušamo neke stvari u tome unaprijediti. Jednom godišnje bi se po tome trebala HOK očitovati o tome na što i kako je utrošen taj novac, koje su usluge pružene i naravno voditi raspravu o okviru toga u Hrvatskom saboru. To su neke stvari za koje procjenjujemo da će pomoći da se unaprijedi sustav. Naravno alternativa je, znači vrlo jednostavna je bila alternativa, alternativa je da odemo putem Slovenije u dobrovoljno članstvo pa onda naravno s obzirom da se obrtnici onda mogu odlučivati koliko žele, koliko ne žele, koliko će plaćati, koliko će koristiti usluge onda to nema veze. I onda ja se slažem da tu ne bi trebalo biti ikakvih ja bih rekao standarda postavljenih za određene organizacije, ali pošto smo procijenili da u ovom dijelu treba vidjeti da se ipak koristi jedan dio tih udruženja obrtnika za potporne institucije jer mi kad kod tvrtki, kod trgovačkih društava imamo regionalne razvojne agencije, imamo poduzetničke centre. To su potporne institucije, u biti to su ako bi ih preveo na tvrtke udruženja obrtnika kod trgovačkih društava. I znači alternativa je da idemo na dobrovoljno i da država onda daje potpore kao što daje potpore razvojnim agencijama i poduzetničkim centrima tako da daje potpore i udruženjima obrtnika, a da članstvo onda bude na toj bazi dobrovoljnog. U ovom trenutku zbog ovih javnih ovlasti znači i zbog onoga što procjenjujemo da se koristi iz tog sustava mislimo da je ovo optimalno rješenje. Naravno ostavljamo raspravu otvorenom do drugog čitanja i naravno i kroz vaše diskusije i zainteresiranu javnost to su jedina dva modela koja ja vidim kao moguća u okviru obrtničkog udruživanja. Jedna strana dokaz da obrtnici participiraju, da žele biti uključeni ako, pošto smo predvidjeli da će biti direktni izbori sljedeći puta, ako na te izbore izađe 5% obrtnika onda mi je vrlo jednostavna odluka za sljedeći puta kod izmjene zakona što ćemo napraviti. Znači, onda ćemo napraviti da bude dobrovoljno članstvo. Ali ako vidimo da ljudi žele participirati onda procjenjujemo da je ova priča dobra. Znači dva su moguća načina, jedan je standardi, transparentnost, dostupnost svima i ujednačenost i manje parafiskalno opterećenje i drugi je način dobrovoljno pa tko želi će aktivirat se i učlaniti se u Obrtničku komoru, tko ne želi neće. Znači, to su dva načina koja jedina mogu biti. I na kraju ono što još želim reći, evo sad sam vidio da sam dvije stvari vrlo bitne propustio, radi se o tome da smo imali sezonske obrte a to je posebno zanimljivo vama koji dolazite iz Dalmacije ili iz Istre, sa mora, znači imali smo obvezu našim sezonskim obrtnicima da plaćaju cijelu godinu pomorski doprinos a de facto da rade 3, 4 mjeseca, sad smo postavili da je to 6 mjeseci. Znači, ako se radi o sezonskom obrtu koji radi manje od 6 mjeseci da nema obvezu plaćanja cijelu godinu nego samo u onom periodu dok radi, a ne manje od 6 mjeseci jer kako su naši ljudi dosjetljivi oni bi vjerojatno radili 15 dana, a u biti tko zna koliko bi radili ali hoću reći da smo stavili standard da ne moraju cijelu godinu plaćati. To je dobra vijest za one koji su u Dalmaciji i u Istri, a najviše tamo imamo sezonskih obrta, da neće cijelu godinu morati plaćati pomorski doprinos nego samo za onaj period koji rade, a ne manje od 6 mjeseci. I još jedna stvar koja nije u ovom zakonu predviđena, ali s obzirom da nema amandmana ja je mogu već odmah najaviti da ću se za nju zalagati a to je da postojećim zakonom i ovim koji je vama na klupama definirano da obitelj obrtnika može pomagati obrtniku u obavljanju djelatnosti. To je ustvari dobro ali je u biti u praksi dosta često nekorisno. Znači, uz pomoć bilo bi dobro da može netko pomoći nekome i kada nije prisutan fizički na tom mjestu, ako se radi o članu njegove obitelji. Jer se radi, de facto obrt je najčešće obiteljski posao i dosta često imamo zahtjeve da nema smisla pomoći obrtniku ako on mora biti prisutan na licu mjesta. Drugim riječima, kad pomažete obrtniku inspektorat to uvijek tumači na način da je obrtnik tu. Ali može se desiti da primjerice obrtnik mora raditi u svom lokalu, a da zamoli člana obitelji da mu odnese virmane u računovodstvo. I znači takve pomoći takvi poslovi koje obitelj može obavljati naravno uz obvezu da ukoliko se radi o određenim stručnim poslovima mora imati adekvatnu kvalifikaciju. Mi ćemo predložiti kao Vlada odnosno kao ministarstvo u sljedećem čitanju odnosno usvajanju zakona u drugom čitanju da obrtnik odnosno njegova bliža obitelj nećemo sada tu širiti na 15 koljena jer opet znamo kako su naši ljudi snalažljivi. Oni bi našli kod svakoga neki oblik roda ali na bližu obitelj da mogu pomagati bez ograničenja u obavljanju obrta. I to će našim obrtnicima jako puno pomoći. Ja procjenjujem da je to jedna komparativna prednost u odnosu na jednostavno trgovačko društvo i na trgovačko društvo uopće. Jer mi smo maksimalno liberalizirali poslovanje sa jednostavnim trgovačkim društvom. 6 tisuća trgovačkih društava je već osnovano jednostavnih u svega evo sada se zakon promijenio u nekih pola godine. to je po meni veliki uspjeh, ali želimo napraviti određen komparativne prednosti ako se radi o jednostavnosti poslovanja i kroz obrte. To ja mislim jedna od … biti ovo da obitelj obrtnika može pomagati i kada obrtnik nije prisutan, znači pomagati u obrtu, a ne pomagati obrtniku. Da, to će biti jedna izmjena i ja mislim da će to više-manje svi naši obrtnici pozdraviti. Naravno pošto je ovo zakon koji je ne samo njima, nego je nama vrlo bitan jer želimo taj trend koji je krenuo 2009., 10., 11.i to su zbilja ja bih rekao bili veliki gubici. Evo primjerice 2009.do 2011.smo izgubili skoro 35 tisuća obrta. To su velike brojke i želimo te trendove okrenuti. Ono što mogu reći što se tiče mene kao ministra poduzetništva ja sam zadovoljan iako smo prošle godine više obrta zatvorili nego otvorili taj trend se smanjio i to drastično, ali kada ukalkuliram jednostavno trgovačka društva generalno se povećao broj ljudi koji se bave poduzetništvom. I to je nešto što ova Vlada pokazuje da dobro radi uz sva ona rasterećenja i naravno uz sve one poticaje koje dajemo kroz proračun. Obrt tu nam je tu posebno bitan jer u proračunu imamo posebno sredstva izazvana i za tradicijske obrte. Želimo, netko je to također jučer na Odboru za gospodarstvo rekao, želimo da i oni obrti koji zbog tržišne utakmice i zbog industrije i svega onoga što ide prema naprijed ne mogu opstati da im pomognemo da zadržimo jedan dio naše tradicije jer ta tradicija je nešto što je dio naše i kulture i svega onoga što se u Hrvatskoj tijekom stoljeća dešavalo. I normalno da moja uloga kao ministra obrta je tu posebno bitna i ja ću o tome posebno voditi računa. I evo tempirao sam skoro na sekundu pa ću tu i završiti. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani ministre. Na vaša izlaganje prijavljen je set replika od 8 komada ali prije toga molim da zastupnicama i zastupnicima dam tri obavijesti. Prvo, poštovane kolegice i kolege predlažem da danas radimo u kontinuitetu bez stanke za ručak. Jel se to može prihvatiti? Hvala lijepa. Ocjenjujem da smo to već apsolvirali. Drugo, predsjednik Odbora za pravosuđe moli da se održi sjednica danas 5.lipnja u 11,15 sati u dvorani Jelačić centar radi glasovanja o odrađenim temama. Treće, predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora poštovani Valter Boljunčić zakazuje sjednicu danas također srijeda u 14,00 sati u dvorani Stjepana Radića 133 na 1.katu ovdje u zgradi Hrvatskog sabora. A sada idemo po redu na replike. Prva replika i poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre. Pa evo u nekim poboljšanjima koje ste donijeli u zakonu i olakšanjima i sigurnosti naših obrtnika ima i onih stvari koje niste uvažili i koje apsolutno niste pogledali. Naime, da ste vidjeli što to znači izjednačavanje sporednih djelatnosti sa obrtom zasigurno bi prihvatili prijedloge Obrtničke komore i tako i definirali taj pravni status. Međutim ovim prijedlogom zakona daje se mogućnost fizičkoj osobni obavljanje svih obrtničkih djelatnosti bez ograničenja čime se isto pravno i faktički izjednačuje sa obrtnikom a da nema status obrtnika. To je zapravo nedopustivo i to je u koliziji i sa drugim zakonima i mislimo da ovakav način rada sigurno omogućavanja neće doprinijeti ništa dobrom. Prema ovom zakonskom rješenju institut domaće radinosti i sporednog zanimanja nije ništa drugo nego obrt s ograničenim prihodima. Jedino su ograničeni prihodi ti koji onemogućavaju, sve drugo je dozvoljeno kao da je i obrtnik onaj koji radi neka zanimanja. Dosadašnjim Zakonom o obrtu daje se pravo fizičkoj osobi da u manjem opsegu i za točno utvrđeno deficitarna zanimanja tj. obrtničke djelatnosti može kao dopunsku djelatnost obavljati domaću radinost ili sporedno zanimanje čime ovaj institut nije bio izjednačen sa obrtom. Lista koja je bila napravljena sigurno definira to što su to dopunska zanimanja ili kućna radinost i tako je trebalo sigurno i ostati. Smatramo da niste dovoljno pročitali primjedbe Obrtničke komore koju ste ignorantski odbili na ovih 9 stranica koje su napisali.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo na replici. Ja ignorantski nikog ne odbijam. Ja razgovaram sa svima sa obrtnicima. Evo reći ću vam primjerice održao sam sastanke sa područnim Obrtničkim komorama iz Slavonije pa i sa Obrtničkom komorom sam bio na sastanku iz Virovitičko-podravske županije i razgovarali smo o svemu ovome. Nije bilo takvih primjedbi. Ja vam govorim o područnim obrtničkim komorama. Znači vi ste iz Virovitice pa vam govorim o područnoj komovi Virovitičko-podravske županije. Znači ja idem među ljude i razgovaram sa njima. Štoviše, recimo područna obrtnička komora Istarske županije me podržala u ovim izmjenama, tamo radi 8 tisuća obrtnika. Znači, gledajte, nemojte, uvijek je stvar u oku promatrača. Znači, gledajte tko piše, zbog čega piše i što piše. Ja sam vam rekao, meni je interes da se što jednostavnije radi uz zaštitu potrošača, uz to da ljudi ne moraju imati dodatna opterećenja. A ne znam gospodine Đakiću da li znate šta je obrt? Obrt je fizička osoba isto [[Upadica: Molim vas da se ne obraćate zastupniku.]] Znači, ne, ne, nije, ne samo sam htio [[Upadica: Molim vas da se ne obraćate zastupniku.]] Aha, ja se ispričavam gospodine predsjedniče. Htio sam samo objasniti da je obrt u biti fizička osoba. Znači mi sada za jednostavne djelatnosti omogućavamo da fizičke osobe, znači ne bi bio nikakav problem da sada recimo ti ljudi koji imaju 20, 30 hiljada prihoda otvore obrt. Znači to bi bilo u redu. I da plaćamo komorski doprinos itd.. To onda se ne bi nitko bunio, onda ne bi bilo konkurencije. Ha, bilo bi i onda konkurencije. Ili da umirovljenici ne mogu to raditi nego moraju staviti svoju mirovinu u mirovanje da bi otvorili obrt. Pa željeli smo omogućiti ljudima sa, za jednostavne poslove sa malim prihodima i malom aktivnošću da mogu raditi. U čemu je tu problem? Ja sam iza toga čvrst i mislim da tu neće biti nikakvih zloupotreba, nikakve posebne konkurencije niti ugroze potrošača.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja se iskreno nadam da mi ministar neće reći da nemam pojma. Ali članak 36. stavak 1. i stavak 2. su kontradiktorni. I mislim da je krajnje vrijeme došlo u Hrvatskoj da se jasno definira što je imovina za obavljanje obrtničke djelatnosti i da na takav način izjednačujemo obrtnike i pravne osobe. I gospodine ministre trebali bi znati a to je vrlo bitno jer ste napravili jedan veliki ekspoze o prijenosu obrtničkih djelatnosti, trebali bi znati da kada se otvara djelatnost da onda taj dio bez obzira što je to u obiteljskoj kući praktički se izdvaja, postaje poslovni prostor, ima sve priključke itd.. I vrlo je interesantno kako vi pravno mislite izvesti da nekome dozvolite da obavlja djelatnost a ne riješite problem vlasnički u prostoru i strojevima na kojima se obavlja djelatnost. Vi obavljate djelatnost na tuđim strojevima. Što je sa najmom? Niz poreznih stvari koje su jasno definirane porezom. A vi ste ovdje napisali nešto u zakonu kao da je to nekakav izdvojeni otok i ne tiče se nikakvih zakona. Dakle, otvarate niz mogućnosti za malverzacije. Jer kažete, u članku 36. da obrtnik odgovara za svoje obveze kompletnom imovinom. I onda poslije toga kažete, ovrha se ne može izvršiti na prostoru za stanovanje. E to je ono što se ovim zakonom treba razlučiti. Treba se razlučiti što je imovina obrta. Dakle, što je ono što služi za obavljanje obrta a što je nešto u čemu čovjek živi. I to je ključni problem i to je ono što vam, i obrtnici sami predlažu. I vi ako to napravite, vi ste napravili veliku stvar. I nemojte govoriti, ovdje ste rekli jednu veliku neistinu. Hrvatska država nikome nije izvršila ovrhu nad kućom da bi naplatila porez. To nešto naprosto je što ne stoji. A ako i stoji, onda vam je to sporazum onaj vaš iz 2002. godine o naplati dospjelih a nenaplaćenih potraživanja na prijedlog samog poreznog obveznika. Međutim, kažem [[Upadica: Hvala, hvala lijepa.]]
Hvala lijepa, hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Gordan Maras.
Ja sam rekao da, i u uvodnom izlaganju da je bilo određenih izmjena zakona. Među inima i jedna odluka Ustavnog suda. Znači vi ste u protekloj Vladi pokušali to izdvojiti to kao što ste sada rekli. Znači izdvojiti jedan dio imovine za obavljanje djelatnosti i to je Ustavni sud srušio. Znači ja mogu sada ponovno predložiti isto, mogu ponovno predložiti isto i opet dobiti odbijenicu Ustavnog suda i kaj smo onda napravili? Ništa. Ja sam napravio ono što sam mogao u skladu sa dogovorom i sa konzultacijom sa ministrom pravosuđa ono što nam je omogućio ovršni zakon i stavili smo to u zakon. I to je po meni osiguranje za ljude koji za male dugove mogu ostati bez svega. A nije baš točno nažalost da i zbog poreznog duga ljudi nisu ostajali bez kuće. Sjetite se samo slike iz Zadra i deložacije obitelji dole koja je zbog duga, evo kolegica mi govori, obitelj Vukić koja je zbog toga duga imala ovrhu porezne uprave iz Zadra. Evo, možda gospođa Lovrin nešto zna o tome više. Ali, znači ostajali su ljudi zbog toga, ali to više neće biti moguće. To je bio dug za doprinose, znači bio je dug. I hoću vam reći želimo takve stvari u budućnosti izbjeći. I s ovim zakonom to omogućavamo i to je dobro. Što se tiče vlasništva, odnosi se naravno samo na vlasništvo, ne možeš spriječiti da se ovrši radionica tamo ako nije tvoja, ali ako je tvoja, ako ti je to izvor prihoda, ako netko ima 20 tisuća kuna koje ti želi ovršiti na radionici a ti nisi naplatio određenu fakturu od nekoga kome si isporučio uslugu, to je elementarna zaštita da čovjek može nastaviti raditi. I mi iza toga toga stojimo. I mislim da je ovo rješenje adekvatno. I na kraju krajeva, pokrivamo preko 90% hrvatskih obrtnika.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Branko Hrg. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo gospodine ministre, vi ste rekli da je negdje oko mjesec dana bila javna rasprava o ovom zakonu što je jako dobro. Trebalo je možda biti i više jer dobro je raspravljati o obrtu o ovih 200 tisuća radnih mjesta koje ste naveli. Meni jedno nije sada jasno, obzirom da su obrtnici organizirani u komoru kako se to dogodi da nakon javne rasprave i svih tih vaših razgovara i usuglašavanja o zakonu se dogodi da Hrvatska obrtnička komora pošalje zastupnicima 8,5 stranica primjedbi na predloženi zakon. Nešto mi tu ne štima. U toj javnoj raspravi je sigurno moglo puno toga biti riješeno, usuglašeno, stavljeno u zakon na opće zadovoljstvo i obrtnika, naravno i potrošača i svih onih koji trebaju dići ruku za ovaj zakon. Evo ja vas molim jedno dodatno pojašnjenje, otkud vam sada toliko primjedbi ako ste u javnoj raspravi dobili dobru potporu i veliku potporu hrvatskih obrtnika.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Gordan Maras. Izvolite.
Kao što ste rekli, javna rasprava traje i javljaju se svi oni koji su zainteresirani. Javljaju se i obični obrtnici od kojih sam rekao kakve sam također dobivao prijedloge i kakva je intencija onih običnih obrtnika koji nas sad ovdje gledaju, oni navijaju za to da bude dobrovoljno članstvo u komori. Dobivao sam primjedbe područnih obrtničkih komora, dobivao sam i hrvatske obrtničke komore, ali isto tako imam zaključak, evo ovdje napisano, pokazat ću vam poslije, Obrtničke komore Istarske županije, 8000 obrtnika predstavljaju koji podržavaju ove stvari. Znači morate gospon Hrg, pardon zastupniče Hrg i čestitam vam na ponovnom izboru za gradonačelnika, evo koristim ovu prigodu, morate shvatiti uvijek je osim onog što napišeš bitno i tko je i zbog čega napisao. Ja sam napisao zakon zato što sam zbilja uvjeren da ćemo zaštitit dodatno obrtnike, da ćemo pojednostaviti situaciju i da ćemo omogućit ljudima da jednostavnije rade, a oni koji nemaju takav interes mogu se buniti ali nemojte misliti da ako 74% obrtnika nikad nije koristilo usluge komore da su svi oni bili konzultirani. To bi bilo malo kontradiktorno. Znači tu se radi jednostavno o različitom pogledu na određenu stvar i ja uopće nemam ambiciju da u svemu što predložim apsolutno od svih dobijem podršku, ali sam uvjeren da u ono što radim, radim najbolje što mogu i da je ovaj prijedlog najbolji i puno bolji nego onaj što je bio do sada na snazi.
Nova replika i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Pa evo vi ste zapravo najavili poštovani ministre jedan eksperiment. Rekli ste ako na sljedećim izborima koji će biti po principu jedan obrtnik-jedan glas, izađe 5%, 10% obrtnika ako glasa za predsjednika Obrtničke komore, tada ćete znati da treba biti dobrovoljno članstvo u Obrtničkoj komori. Međutim, maloprije ste isto tako u uvodu samom rekli da 74% obrtnika ne koristi usluge Hrvatske obrtničke komore. Ako 74%, ¾ obrtnika ne koristi usluge kao što većina ne koristi niti usluge Hrvatske gospodarske komore mislim da je jasna, već sada imate pokazatelje da članstvo u Hrvatskoj obrtničkoj komori, a ja se zalažem što ne govori ovaj zakon i za članstvo u Hrvatskoj gospodarskoj komori treba biti dobrovoljno. Govorili ste o tome da je 50 tisuća obrtnika zatvorilo obrt. Sasvim sigurno da su zatvorili zbog toga što imamo parafiskalnih nameta. Jedan od parafiskalnih nameta je sasvim sigurno i članarina u obrtničkoj komori. Zbog čega nametati nešto, puna usta su slobode i ovoj Vladi i svim vladama puna usta slobode, a onda propisujete da mora nešto biti obvezatno pa taman vi ne koristili. To je isto kao da kažete da morate platiti autocestu Zagreb-Rijeka ali da ju ne koristite. U prvom redu, ako obrt ne znači članstvo u nečem nego obavljanje valjda poslova i Hrvatska obrtnička komora mora biti sastavljena od onih ljudi koji žele biti članovi Hrvatske obrtničke komore.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani ministar Gordan Maras.
Hvala lijepo. Kada analiziram ovo što ste rekli na prvu se može činiti da je to tako jednostavno, ali rekao sam da postoji nešto što je vrlo bitno na tržištu, a to su potporne institucije. Kad se radi o poduzećima to su razvojne agencije, kad se radi o obrtnicima to su udruženja obrtnika, znači netko tko će biti kao dio nevladinog sektora. Nekada može to biti i komercijalno trgovačko društvo na dispoziciji da pomogne onima koji startaju jer država ne može sve pokriti jer bi onda imala administraciju još veću nego što je sad. Znači mi želimo koristiti nevladin sektor i dati im mogućnost da se razvijaju. I rekao sam vam vrlo dobro, znači ukoliko se pokaže da nema interesa za taj tip onda je to nama za razmišljanje šta napraviti u novim izmjenama, znači to je vrlo egzaktni pokazatelj. Ali u ovom trenutku postoje samo dva načina, da se ide na dobrovoljno i da u toj situaciji država omogući funkcioniranje potpornim institucijama na način na koji omogućava razvojnim agencijama itd., da se nađe određeni fond novaca za projekte koji bi onda se mogli financirati preko primjerice udruženja obrtnika. Znači mi moramo voditi računa da postoji korist u tim potpornim institucijama, moramo voditi računa da postoji dio obrazovnog sustava koji funkcionira preko komore. Drugim riječima, program naukovanja se odvija u suradnji s komorom, odnosno spajaju se obrtnici i učenici gdje oni obavljaju praktičnu nastavu, ali naravno to bi mogla obavljati i srednja škola i Agencija za strukovno obrazovanje. Znači možemo mi taj dio posla prebacit njima. To zahtijeva još jedan daljnji korak u reformi cijelog tog sustava i u ovom trenutku sam ja procijenio da je bolje ići na određeno rasterećenje jer će ovo 30% sigurno smanjiti opterećenje obrtnicima i pokušati ih ja bih rekao više uključiti u komoru. A kažem kako se mijenja sad zakon može se mijenjati i za dvije godine, ali ovo je prijedlog koji mislim da je u ovom trenutku optimalan. Naravno otvaram, rasprava još traje, javna rasprava je i ovih mjesec dana i ova sad u Saboru i do drugog čitanja će također trajati i konačni prijedlog ćemo morati … za ono što mislimo da je najbolje. Kada bi išli na dobrovoljno…
Hvala lijepa ministre.
Evo samo ovu zadnju rečenicu. Kada bi išli na dobrovoljno, onda bi morali ovaj dio obrazovni prebaciti na Ministarstvo obrazovanja, odnosno strukovne škole i Agenciju za strukovno obrazovanje.
Hvala lijepa. Nova replika i poštovani zastupnik Goran Marić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodin ministar je govorio o potrebi da država intervenira, zakonski uredi udruživanje obrtnika u obrtničku komoru i jednim člankom je čak ovim zakonom naložio što sve treba komora ta činiti i raditi, koje su njene djelatnosti i čak većina tih djelatnosti se odnosi na državu, a ne na obrtnike. Zamislite, Obrtnička komora mora raditi uslugu za državu. Jedno od zadnjih sloboda ljudskih je koja se ne smije nikada uzeti nikomu to je sloboda izbora, sloboda vlastitog izbora. Sloboda tržišnog natjecanja podrazumijeva slobodu izbora. Hoće li se netko udruživati ili neće to nije pitanje Vlade, to nije pitanje države, to je pitanje onih koji se žele udružiti ili ne. I molim vas to poštujte. Zašto bi bila želja Vlade da se obrtnici udruže? Zašto nije želja Vlade da se dionička društva udruže, da se društva sa ograničenom odgovornošću udruže, da se ugostitelji udruže. Zašto regulirati i nametati nešto što netko želi, a možda i ne želi. To isključivo mora biti na dragovoljnoj osnovi, a koliko će netko plaćati ili neće sam će odlučiti želi li biti član, ima li koristi od te udruge i koliko će platiti toj udruzi ako želi bit. A to nije pitanje države da se u to miješa. Zašto bi Vlada brinula i ministarstvo o naplati članarine nekog interesnog udruženja? Pa neka brine o naplati poreza i svih potraživanja koje država i Ministarstvo financija traži, a ne o naplati Hrvatske gospodarske komore i o naplati Obrtničke komore. To neka bude posao same Obrtničke komore, a ovim zakonom nije čak ni definirano što je obrtnička djelatnost [[Upadica predsjednik: Hvala.]] nego je samo rečeno da je to dio gospodarske djelatnosti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani Gordan Maras, ministar.
Hvala lijepo. Drago mi vas je vidjet ponovo gospodine Marić, evo i čestitam malo sa zakašnjenjem na ponovnom izboru u Sabor. Zakonski urediti komorski doprinos. Znači, htio bih vam reći jednu stvar. Rekli smo da imamo šest izmjena do sada. Znači, bivše Vlade su imale šest puta mogućnost mijenjati Zakon o obrtu i zadnje dvije izmjene su bile 2007. Pretpostavljam da znate koja je Vlada imala 2007. većinu i već se to tada moglo urediti. Ja shvaćam da vi imate taj stav i da se treba pustiti sloboda udruživanja kako se god želi. Ali svagdje u svijetu postoji funkcioniranje i neformalnog dijela, znači institucija koje pomažu u ja bih rekao pomoći gospodarskim subjektima, da li obrtnicima, da li trgovačkim društvima, pa tako i kod nas. Znači, mi se tu ne miješamo ništa posebno u uređenje komore. Mi govorimo samo vrlo jednostavno, da određeni standardi moraju postojati, da vrijede svi za sve u cijeloj Hrvatskoj, identično, jedinstveno, da ne može biti velike razlike. Mi govorimo šta komora radi, jer po toj logici onda ne bi trebalo ni pisati da ima Obrtnička komora u zakonu. Ali ako imaš takav sustav organiziran kažem od '93. godine onda bi to trebalo ići skroz na dobrovoljnu bazu i micati uopće ove odredbe, pa nek' se komora udružuje na principu udruge. Ali za to se nismo odlučili, odlučili smo se za ovaj model, odlučili smo se za model transparentnosti i manjih troškova i većeg uključenja obrtnika u cjelokupni sustav. Tako da kažem, shvaćam šta je vaš interes. Vidim da ste proširili malo priču i na Gospodarsku komoru ste proširili priču [[Upadica predsjednik: Hvala.]] To je jednostavno funkcionirao sustav koji je funkcionirao devedesetih godina. Možda ga treba djelomično mijenjati, možda ga treba cjelokupno.
Hvala lijepa. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. … [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Poštovani zastupniče niste uključeni, neće vam biti ništa zabilježeno na transkriptu u zapisniku. Možete ponovo, dat ćemo vam ponovo.
Još jedanput? Može, može dapače. Evo drago mi je, dakle da gospodin ministar se, hvala lijepo. Nisam ovaj, hvala lijepo gospodine predsjedniče, da se gospodin ministar ugodno osjeća u Hrvatskom saboru i da nas doživljava i nije dobro kada se, kada dođu kolege sa druge strane Markova trga da pljušte povrede Poslovnika itd. Ali mi je drago isto tako da je primijetio značaj u ocjeni stanja obrtnika i obrtništva. 83000 i 200000 zaposlenih, da u ovim okolnostima svako radno mjesto je neprocjenjivo i da obrtništvo zavređuje posebnu zaštitu. No, obrtnici ne misle da je to tako u naravi. Oni misle da ako se zakon ovim prihvati na ovakav način, da će, dakle obezvrijediti struku, ugroziti potrošače itd. Postoje brojni primjeri koji mogu ovo potvrditi. A meni je zapelo za uho onaj primjer gdje se kaže što se tiče pravnih osoba koje se bave djelatnošću vezanih obrta. Naime, u tom se propisuje da za razliku od obrtnika ne moraju imati stručno osposobljenu osobu. Ovime je obrtnička struka i strukovno obrazovanje direktno ugrožena, a njihovo stručno znanje obezvrijeđeno. Zbog izostanka obveze zapošljavanja stručno osposobljene osobe dovodi se u pitanje kvaliteta pruženih usluga i time zaštita potrošača o kojima je ministar u nekoliko navrata govorio. Ali postoji još jedan problem, da će u tim okolnostima ove strukovne škole koje su dosada, kojima se ponosimo, koje su izuzetno kvalitetne djelatnike dovodili na tržište rada da one će u dodatno vrijeme biti nepotrebne. Tako da upozoravam na taj, možda ja nisam dovoljno stručan za ovo područje, ali držim da je potrebno na ovom mjestu na to upozoriti. Evo, u dva navrata mislim da sam bio dovoljno i da će ministar shvatiti i da će mi moći kvalitetno odgovoriti. Zahvaljujem na upozorenju.
Hvala i vama. Ali odsada će biti pravilo tko se ne uključi snosi sam posljedice. Odgovor na repliku, poštovani ministar.
Pa moram priznati da je gotovo identično gospodin Milinković rekao. Znači, slažem se s vama neće biti ispravka netočnog navoda jer ga više u Poslovniku ne postoji jel' tako? A što se tiče svega ostaloga ja mislim da neće obezvrijediti i devastirati struku, neće biti u neravnopravnom položaju i neće ugroziti potrošače. Hvala lijepo.
Hvala i vama ministre. Sljedeća replika i poštovani zastupnik Domagoj Ivan Milošević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani ministre pa prije svega ću nas sve podsjetiti da je Hrvatska obrtnička komora prošle godine proslavila 160 godina. To garantira neku tradiciju, znači da su svašta ljudi preživjeli u proteklih 160 godina da ne nabrajam. Proteklih tjedana slušamo da se navode razne brojke raznoraznih paraporeznih nameta, parafiskalnih nameta. Međutim, na web site-u Ministarstva financija iz 2008. je zadnji registar koji broji 245. Koliko je meni poznato prvi puta u povijesti u ovih 23 godine barem imamo Ministarstvo obrta i poduzetništva pa bih ja volio znati koliko stvarno, dakle da li vaše ministarstvo zna koliko stvarno ima paraporeznih nameta? I zašto ste se od silnih stotina uhvatili na početku upravo Obrtničke komore? To je prvo pitanje. Dakle, imali ste stotine drugih koje ste mogli ukinuti u ovih godinu i pol dana, smanjit obrtnicima, malim poduzetnicima. Tu smo govorili o tome proteklih godinu dana ne znam koliko puta. I drugo, ako ste već nakanili zakonom smanjiti doprinos što je hvalevrijedan pokušaj da se ljudima rastereti, dakle da im se smanji trošak onda im treba iz Obrtničke komore i svih onih zadataka dio prenijeti valjda na vaše ministarstvo. Dakle, zanima me onda u tom slučaju koji su to zadaci kojima danas se bavi i koje obavlja Obrtnička komora koje će onda valjda za te obrtnike obavljati netko drugi? Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani ministar Gordan Maras.
Hvala lijepo. 160 godina je tradicija, ja sam uvjeren da će ona i opstati jer prije 160 godina niti je bilo zakona niti je bilo obveznih članstava nego su se ljudi udruživali jer su vidjeli korist. I to je odgovor u biti na vaše pitanje. Kad se vidi korist onda nema nikakvih strahova. A što se tiče parafiskalnih nameta problem je bio u tome, da vi ste rekli na Ministarstvu financija 245, ali činjenica je da ih ima puno više iz 2008., ali nisu ni tada bili svi pobrojani. Znači, to je problem. Nažalost, ni tada nisu bili svi pobrojani. Radi se barem o stotinjak više, a to ćemo dali smo rok do 15.06. svima da to sad istječe za tjedan dana i tada će Vlada napraviti konačni popis i pokazati što u biti jesu opterećenja i prijedloge pojedinih ministarstava što, gdje i kako da se smanji. Primjerice, to ste sigurno pratili, prošle godine za pola smanjenja doprinosa za šume i za vode ogroman iznos koji se mjeri u stotinama milijuna kuna. Vi znate da se ja zalažem da javna poduzeća kada se radi o Hrvatskim šumama nema potrebe da imaju uopće ikakav doprinos od poduzeća i od obrtnika, pogotovo ne od obrtnika. Inače Ustavni sud je prošle godine donio odluku u 6. mjesecu da i obrtnici moraju plaćati doprinos za šume pa onda imamo urara u Ilici koji plaća također doprinos za šume. To su nelogične stvari i ja sam uvjeren da će vrlo brzo ih Hrvatske iščeznuti. Znači, poduzeća kao što su Hrvatske šume moraju moći iz svojih prihoda iz upravljanja svojim ja bih rekao nacionalnim bogatstvom financirati sve i to će tako biti u budućnosti. Nažalost, dosada to tako nije bilo, a pogotovo nije bilo 2008. godine kada ih nije bilo 245 nego ih je bilo više stotina više. Hvala lijepa.
Hvala i vama ministre. Sljedeća replika i poštovana zastupnica Ana Lovrin. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa ministre Maras govoreći o Komorskom udruženju obrtnika rekli ste nešto što čvrsto vjerujem da ste se kao ministar poduzetništva i obrta zabunili, da niste tako i mislili, a rekli ste govoreći o regionalnim razvojnim agencijama i razvojnim centrima da su to potpora i svojevrsno udruženje trgovačkih društava i zato oni se tu udružuju, a ova Obrtnička komora onda treba u nju intervenirati zakonom, odrediti stroge propise itd. Nadam se da ste se zabunili jer regionalne agencije i regionalni razvojni centri … [[Govornica se ne razumije.]] gospodarstvu pa onda i obrtništvu koje spada u gospodarstvo. I zaboravili ste da trgovačka društva imaju svoju drugu komoru, a to je Gospodarska komora u kojoj je također obvezno članstvo. I zato je pravo pitanje zašto ste se baš da tako kažem obrušili na obrtnike i Obrtničku komoru da je tako detaljno zakonski regulirate, da se trudite smanjiti parafiskalne namete što je pohvalno, ali upozoravam da bi Vlada trebala djelovati jedinstveno pa onda uzeti u obzir sva komorska udruženja. Jer ne zaboravimo imamo Poljoprivrednu komoru, Gospodarsku komoru, farmaceutsku, liječničku, niz komora u kojima bi bilo zaista interesantno također provesti istraživanje koliko se članstva služi tim uslugama komora kao što ste to proveli u Obrtničkoj komori. Ali naravno da vi nećete i da se bojite odrediti da udruženje bude na dobrovoljnoj bazi zato što na ovaj način, evo tu čitamo članak 80.gdje ima preko 20 zadaća komora, pola od tih zadaća su zapravo zadaće koje su državni poslovi i državne ovlasti i one se financiraju iz komorskog doprinosa. Dakle, državne poslove zapravo plaćaju obrtnici iz svog komorskog doprinosa. I sada kada smanjujete i ograničavate komorski doprinos bilo bi zanimljivo da imamo neku procjenu koliko košta obavljanje tih poslova koji su zapravo državni poslovi prenijeti na komoru kao javne ovlasti? Hvala.
Odgovor na repliku poštovani ministar Gordan Maras.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnice Lovrin, nisam se ja ništa zabunio, ja sam samo htio pokazati šta u biti trebaju biti komorska udruženja. Potporne institucije. Znači bez obzira što HGK postoji i ovdje i ondje i HGK bi trebao po meni biti aktivniji kao potporna institucija. Ali pošto ovo nije Zakon o HGK-u nego Zakon o obrtu ne mogu vam odgovoriti na pitanje zašto sam prvo otvorio ovu priču a ne o HKU-u. Znači ovo je Zakon o obrtu pa onda o tome ovdje raspravljamo, tako da s te strane moja ambicija je prvenstveno da se zna i ovo što vi govorite koliko nešto košta i šta se sa druge strane za to dobiva. I zato idemo u tom smjeru da jednom godišnje ta rasprava bude ovdje pa ćete dobiti izvještaj vrlo jasan koliko je od ovih djelatnosti i koliko obavljeno i kolika je to vrijednost, koliko je to korisno itd. i onda ćete moći imati ja bih rekao i pravovremenu i kvalitetnu informaciju i zbog toga i predlažem ovo jednom godišnje izvješće i raspravu u Hrvatskom saboru i nadam se da ćete to podržati. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama ministre. Time smo iscrpili replike na vaše uvodno izlaganje. Da li izvjestitelji radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika IDS-a i poštovani zastupnik Valter Boljunčić. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre ministarstva, poštovane kolege zastupnice i zastupnici. Mi u klubu IDS-a i Klub zastupnika IDS-a i nezavisnih zastupnika Furia Radina smatramo da je prijedlog novog zakona korak naprijed u rješavanju problema koji je zahvaćen … obrtništvu. Međutim, smatramo da je potrebno naglasiti nekoliko prijedloga vezanih za novi prijedlog zakona koji smatramo da će ipak pridonijeti većoj zaštiti. Naime, osnovna intencija naših razmišljanja ide u smjeru da obrtnicima treba olakšati poslovanje, a ne kočiti ih naročito u teškoj gospodarskoj situaciji u kojoj se nalazimo već petu godinu. Isto tako koliko je potrebno da im se zakonom omogući lakše poslovanje mora im se omogućiti i nesmetani razvoj. Isto tako je bitno da ih se zaštiti u slučaju zapadanja u poslovne i financijske probleme s čime smo suočeni svaki dan da sve više njih nažalost da kažem mora staviti ključ u bravu obzirom na tešku gospodarsku situaciju. Smatramo da u tom smislu njima se treba pružiti ona zaštita u okviru koja imaju i ostali građani RH. Iako je novim prijedlogom Zakona nekretnina u kojoj žive izuzete iz eventualne ovrhe zbog potraživanja novčane tražbine što je svakako korak naprijed u odnosu na prijašnje stanje gdje je obrtnik odgovarao svojom cjelokupnom imovinom isto tako bi možda bilo potrebno i u toj jednoj zaštiti omogućiti i određenu zaštitu novčanog dijela primanja kao što imaju i svi građani RH. U protivnom obrtnici bi u slučaju blokade ostali bez sredstva za život, isto ostali bi bez mogućnosti daljnjeg rada što ih definitivno u odnosu na ostale građane RH stavlja u nepovoljni položaj. Znači smatramo da bi ipak i dio novčanih primanja morao se zaštititi i u slučaju kada dođe do ovrhe vezano za poslovanje. Drugi dio vezan je za majstorski ispit koji je definitivno potreban, međutim smatramo da bi on mogao postati ograničavajući faktor u tom razvoju i mislimo da bi majstorski ispit prije svega trebao biti prisutan tamo gdje obrtnik uzima naučnike na rad dakle gdje se bavi i obrazovanjem naukovanja, a ne u svakom slučaju. Smatramo da bi taj dio morao ostati vezan isključivo za naukovanje. Slične stvari imenovanja stručnog poslovođe ako dođe do toga da se kod obrta ima izdvojeni pogon da se poslovanje širi u prijedlogu zakona stoji da bi već unaprijed morao imati stručnog poslovođu. S druge strane kako vlasnik toga garantira svojom imovinom smatramo da bi obrtnici koji sami odgovaraju za poslovanje trebali biti u mogućnosti da samostalno odlučuju o tome koga će zaposliti kao poslovođu. Dosta je danas bilo govora i o obavljanju domaće radinosti sporednog zanimanja, mislimo da je u načelu prihvatljivo zato što većina samih obrtnika je i započela svoj poduzetnički put kroz takvu jednu dopunsku djelatnost. Međutim, dodatno reguliranje će svakako i smanjiti sivu ekonomiju rad na crno. Ali možda bi ipak trebalo osim jedne potpune liberalizacije vidjeti i regulirati domaću radinost i dopunska zanimanja tako da ona ne budu nelojalna konkurencija dakle obrtnicima. I da se dakle davanje dozvola ipak donekle ograniči i u registraciju o nadležnim tijelima, da se ograniči na način da se vodi računa o određenom zanimanju u kojem broju na tom prostoru, u toj lokalnoj zajednici već postoji takvih zanimanja. Jer da ne dolazi do toga da imamo dakle uz, vjerojatno možda i broj obrtnika u određenom poslu kojih ima i više nego dovoljno da se otvaraju i dopunska zanimanja iz tog istog područja. I to će sigurno dovesti do nelojalne konkurencije i rada na crno. Dakle trebalo bi uvidjeti potrebu određenog područja ovisno o broju registriranih obrta za određeno zanimanje. Jedan dio koji u biti nije u domeni ovog zakona koji definitivno je za obrtnike najbitniji, najzanimljivije i mogućnost čuli smo nekakvih najava da će se PDV u budućnosti naplaćivati prilikom izdavanja a ne naplati računa kao sada što bi definitivno bio udar i to jedan od značajnijih udara na obrt, te smatramo da u nekim drugim zakonima treba ostati PDV nakon naplate računa a ne pri izdavanju računa. Upravo ovih par zadnjih replika što ste imali bilo je govora o financiranju komora, da li se treba udružiti ili ne. Na ovaj način financiranje komora je nešto smanjeno i taj novac se dijeli na više nivoa. Ali situacija je sljedeća da sve komore, naročito regionalne nisu u istom položaju zato što nekoliko njih, recimo kod nas u Puli je prije nekog vremena izgrađena i dakle prostor za obrtnike i uložena su nekakva sredstva, kapitalne investicije i rezanje prihoda u ovom trenutku bi dakle značajno ugrozilo mogućnost vraćanja toga što je bilo napravljeno sa određenom kalkulacijom na prijašnjem doprinosu Dakle, trebalo bi ovdje vidjeti taj doprinos koji kao što ste i sami rekli nije svuda sada isti, ali isto tako i činjenica je da i usluga koje sve komore pružaju nisu iste, da se uzmu u obzir nivo usluga koje komora negdje pruža, koja su ulaganja bila, da se omogućuje opstojnost tih komora da do kraja. Bilo je i govora o izboru predsjednika, predviđa se neposredni izbor predsjednika, to dakle izgleda kao jedan korak u demokratskom odlučivanju ali pitanje je dakle prije svega koji će odziv biti, da li će se to pretvoriti u samo još jedne izbore kao što smo ih mi sada imali. Naime, onda se dolazi do pitanja i o količini novca koje će pojedini kandidat moći uložiti ili ne u svoj izbor. Te bi ipak možda trebalo ostati kao do sada da se predsjednici biraju na nivou skupština koje se biraju po pojedinim komorama. No, što se tiče dakle obrta i što se tiče konkurencije i opstojnosti, definitivno bez povezanosti sa širom gospodarskom situacijom i sa većim gospodarskim društvima obrtnici nažalost neće uspjeti sami iznijeti teret ove krize. Tako da bi u svakom slučaju trebalo vidjeti masu parafiskalnih nameta koji se sada, im se stavljaju na teret, u kojoj mjeri oni to mogu podnijeti, u kojoj mjeri ne. I definitivno tu je veliki prostor da se ti nameti smanje. I da se olakša poslovanje. Jer barem kod nas u Istri, naročito u Puli, dakle, mi imamo velike industrije kao što je brodogradilište, međutim, ono može egzistirati samo uz značajnu potporu male industrije, obrta koji rade cijeli niz poslova koje recimo brodogradilište kao takvo je prepustilo njima. Kažem, u slučaju velikih nameta to definitivno neće više biti moguće. Dakle, još jednom napominjem, mi smatramo da je ovo, između prvog i drugog čitanja da je prijedlog zakona korak naprijed. Ali ovih nekoliko na izgled možda malih prijedloga ali relativno bitnih smatramo da će pridonijeti da ovaj prijedlog zakona bude prihvatljiv i da obrtnici na taj način ipak dođu do veće sigurnosti, prije svega što, kroz zaštitu imovine kao što ste rekli stana ili nekretnine u kojoj žive, i tako ipak i kroz djela i novčanih primanja jer im je sam stan kao takav nije dovoljan za život, a i kažem kroz regulaciju ostalih činjenica da će moći i nesmetano raditi. Evo, hvala još jednom i nadam se da ćete uvažiti ove primjedbe do drugog čitanja. Hvala.
Poštovanje. Prelazimo na replike. Prvo uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo imao sam problema sa uključivanjem pa da provjerim da li funkcionira i evo u tom smislu sam se javio. Ali svakako cijenim vaše razmišljanje, kolega Boljunčić je glede stručnih kvalifikacija i u tom dijelu i edukacije. I ja sam u svojoj ranijoj replici govorio, dakle o strukovnim školama i njihovim i njihovom značenju u tom smislu. I u svakom slučaju držim da subjekt registriran za obavljanje djelatnosti ima minimum kvalifikacije za obavljanje djelatnosti. To se odnosi i na one pravne osobe što sam govorio ranije da ima za, dakle za obavljanje tih djelatnosti. Ali pojednostavljeno rečeno držim da nije normalno da npr. mesar može otvoriti frizerski salon i npr. ne mora zaposliti kvalificiranu osobu. Dakle ja se pitam da li bi netko dozvolio nekome da mu kočnice popravlja tko nije, na automobilu, koji nije za to stručno osposobljen. I u tom smislu držim da svakako treba posvetiti pozornost edukaciji, stručnoj osposobljenosti, u krajnjem slučaju što će štititi i potrošače što je cilj isto tako ovog zakona. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara Valter Boljunčić.
Pa definitivno trebaju naravno biti stručno osposobljen. Ali majstorski ispit, kao takav, kao dodatna kvalifikacija bi bio za one koji inače drže nauk za druge. Ali naravno da netko može raditi neki posao samo ako ima struku za takav posao. Nitko ne govori o tome da netko može otvoriti obrt za koji nije stručan. Prije svega većina obrta i traži da ga možete otvoriti jedino ako imate i uvjete koji su dakle u tom smislu. Što naravno, prije ste možda rekli, strukovne škole i dalje moraju biti, to nije zamjena za strukovne škole. U njima se osim samoga obrta uči i nešto drugo. Jer vi nikada ne znate da li će đak poslije srednje škole iako je išao u strukovnu ostati u obrtu ili će ići dalje gdje mu puno toga treba. Ali sigurno da je dakle strka i rad potrebno. Osim toga, u zajednicama se jako brzo zna za obrtnika koji radi dobro ili koji ne radi dobro.
Drugu repliku iznosi poštovani Zoran Vinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Valter, obzirom da dolazim iz grada koji ima bogatu obrtničku tradiciju i 150 godina organiziranog obrtništva na području Grada Đakova i u razgovoru dakle sa obrtnicima jedan od glavnih prijepora je i ova odluka Ustavnog suda Republike Hrvatske iz 2010. godine, smatram da bi ovaj zakon trebao definirati imovinu kojom obrtnik odgovara jer to je ključno pitanje, posebno evo i kod otvaranja novih obrta. Dakle kada se jedan mladi čovjek ili obitelj odluči na otvaranje obrta tada mora praktično odgovarati cjelokupnom obiteljskom imovinom, sve ono što je stekao, naslijedio, dok s druge strane imamo i gradonačelnike, ministre koji ne odgovaraju praktično ničim za loše poteze, niti direktore javnih poduzeća, ustanova, tvrtki i u privatnom vlasništvu, dok obrtnici to moraju odgovarati. Mislim da tu prije svega i zakon treba biti definitivno jasan i definirati što je to imovina kojom obrtnik odgovara.
Treća replika, Dujomir Marasović.
Štovani gospodine potpredsjedniče. Kolega, nisam se ministru javljao za repliku pa ću sad preko vas na neki način malo neke stvari izreći. Mislim da ste vi baš tipični primjer koliko me sjećanje služi mislim da ste još dio ove koalicije koja vlada, nisam siguran ali mislim da jeste i vi ste tipičan primjer kako ova Vlada vlada, pa ne znam što hoće. U vezi obrtničke komore, di je Plan 21, 21 ministarstvo, znači 1 ministarstvo je moralo u Planu 21 pisat kakav će bit stav Vlade prema obrtničkoj komori, da li je to dragovoljno ili ne. A sad ministar kaže i vi kažete, treba smanjit parafiskalne namete, a ostavili bi kao obvezno članstvo, malo ga smanjit pa da ovi ne budu nezadovoljni, a ovi bi mogli bit treći zadovoljni. Ne znate što hoćete, pa niste vjerojatni ni znali kad ste donosili Plan 21 jer njega nije ni bilo, a sad bauljate. Dakle ako mi hoćemo tražimo Vladu koja svaki dan reže britvom, koja ima svaki dan jasne stavove, koja kaže ovo članstvo obvezno po državi u Gospodarskoj komori, u Obrtničkoj komori je ništavno, ono nam više ne treba. To su neću reći štetočine, to je retorika nekih bivših vremena. Ali ja vam kažem, za mene su danas to nametnici nepotrebni niti gospodarstvenicima niti obrtnicima, niti nam treba Obrtnička komora niti Gospodarska komora. To su samo činovnici koji zloupotrebljavaju ta mjesta za političku profilaciju i trošenje državnog novca. Gospodine ministre i gospodine saborski zastupniče, to treba ukinuti i tako dalje racionalizirat poslovanje države i tako treba vladat, tako se treba ponašat. A ne sad ćemo vidjet da li će oni sudjelovat na nekoj skupštini pa će nam to biti znak trebamo li mi to ukinuti, a vi kažete da bi trebali opet birat delegatski predsjednika skupštine. To kao što su išli radnici na godišnji odmor preko sindikata, preko svojih predstavnika. To vam je više delegatski sustav, delegatski sustav izumire.
Hvala lijepa. Kolega Marasoviću hvala lijepa, vrijeme je isteklo. Na repliku odgovara poštovani Boljunčić.
Pa i mi smo ovdje delegatski sustav, donekle predstavljam ljude koji su nas birali. Dakle ja ne znam kako u Splitu to djeluje, kod nas ja mislim da je situacija drukčija, zato sam i rekao da bi se što se tiče tih sredstava trebalo prepustiti lokalnoj zajednici. Ja mislim da je situacija u kojoj se određene grupacije udruže ne zato da bi imale monopol, jako bitna zato što su zajedno jače. Ako neka komora ne funkcionira dobro onda je vjerojatno stvar u ljudima koji vode tu komoru i tu ih treba onda i mijenjati. Mislim ipak ne smijemo ići prema jednoj situaciji da je svatko prepušten sam sebi zbog mogućnosti da zajedno sudjeluje da li u nekim većim zahvatima ili na sajmovima ili tako dalje. Tako da ja kažem nije mi baš potpuno jasan smisao ovoga. Možda kažem u svakoj lokalnoj zajednici vjerojatno imaju drukčija iskustva po tome pitanju.
U ime Kluba nezavisnih zastupnika govorit će poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Ja ću reći ovako, da je ovaj zakon naprosto bio nužnost, poglavito zbog činjenice da smo samo od početka krize na ovamo izgubili negdje oko 50 tisuća obrta, da su ti ljudi naprosto odgovarali svom svojom imovinom i u tom dijelu ja se usuđujem kazati da je taj zakon dobar, da je to znatni napredak u odnosu na postojeći zakonski propis ili na postojeća rješenja ali jasno, ovaj zakon je jedan proces i on nikada kao takav neće biti idealan, to je valjda svakome jasno. Međutim što je najbitnije? Znači upravo to o čemu govorim, da obrtnici budu izjednačeni sa poduzećima, nije bitno, društvom ograničene odgovornosti, d.d. itd. Nažalost, ni ovaj puta nije učinjeno u cijelosti, do kraja, ali ono što je učinjeno je značajan napredak, znači da obrtnik ne odgovara cijelom svojom imovinom. Mi danas imamo negdje oko 4700 ovrha nad nekretninama obrtnika, a gospodin Maras aktualni ministar spominje brojku od nekih 400 ako se ne varam onih koji su ostali bez svoje imovine u ovršnim postupcima. Tu mislim na kuće, tu mislim na nekretnine, tu mislim na zgrade gdje su rođeni itd., itd. I znači to je taj ključ ovoga zakona. Treba biti isto tako pošten i priznati da u godinu i pol dana učinjeni su i neki drugi pomaci kad je riječ o obrtništvu, prije svega kad imate na umu ono povećanje iznosa za plaćanje PDV-a sa 80 tisuća na 230 tisuća kuna. Međutim, jasno gdje je to obrtništvo danas? Ono dijeli sudbinu prije svega usuđujem se reći zemlje u cjelini. Ja se čak usuđujem reći da je danas teže jednom obrtniku ili jednom malom poslodavcu nego radniku koji rade kod tog obrtnika ili tog malog poslodavca. I jasno je da radnik mora biti plaćen i tu nema nikakve dileme. Moraju mu biti plaćeni doprinosi mirovinski, zdravstveni, plaća ne smije kasniti, plaća ne smije biti upitna. Ali u jednoj zemlji sveopće nelikvidnosti permanentnog pada bruto društvenog proizvoda, nemogućnosti pronalaska posla ovo malo preostalo gospodarstvo svi se složiti sa mnom treba držati kao malo vode na dlanu, a to onda znači i to je druga ključna mjera po mom sudu ovoga zakona da ako obrt, obrtnik zatvori obrt a od početka krize to je učinilo njih gotovo 50000, onda i on mora pod navodnicima koristiti određene povlastice prije svega zbog nezaposlenosti kada je već obvezatan na plaćanje tih doprinosa. Ja stalno ističem kao i svi vjerojatno u ovoj sabornici problem nezaposlenosti, ali ima još jedan veći recimo problem od ovoga a to je gubitak radnih mjesta i to prije svega u realnom sektoru. Nije bitno da li je riječ o turizmu, nije bitno da li je riječ o industriji i obrtništvu, do poljoprivrede. Pa samo u Istri je u zadnjih pet godina u realnom sektoru izgubljeno negdje 8000 radnih mjesta. Kako to izgleda recimo kada je riječ o obrtništvu? U jednoj Puli je zatvoreno od početka krize oko 400 obrta. U Istri, znači je zatvoreno negdje oko 2000 obrta, ja ću reći prije svega zbog krize. Ako govorim da smo izgubili u realnom sektoru 8000 radnih mjesta to je kao da smo izgubili 4 Uljanika. Direktna šteta u radnim mjestima je negdje 2 milijarde kuna, indirektna ako imamo na umu plaće, doprinose, radne aktivnosti još dvije milijarde kuna. Diljem Hrvatske situacija je još i gora. Paralelno s time u javnom sektoru samo u Istri u tom periodu od početka krize zaposleno je gotovo 1000 ljudi. Koliko ih je zaposleno drugdje po Hrvatskoj ne znam, ali isto pretpostavljam otprilike toliko ali i više. Ovaj zakon ima još dobrih strana, na primjer prijenos obrta zbog ulaska u mirovinu itd. itd. I sve su to neka hrabra rješenja koja su se mogla predvidjeti i pred tri, četiri godine, pa bi situacija u obrtništvu bila bolja. Kad govorimo o tim izborima u Obrtničkoj komori da ili ne, činjenica je da obrtnici imaju rezerve, ali ja ne vidim problema u takvoj jednoj normi. Točno, slažem se sa predstavnicima kluba Liberala kada su istakli da negdje 75% obrtnika ne koristi usluge Obrtničke komore, pa je za očekivati da se oni neće pojaviti na tim izborima. Ali jasno je da naprosto te izbore bi na neki način po mom sudu trebalo sprovoditi. Ono što je potrebno možda istaknuti je i činjenica da su obrtnici Županije istarske podržali ovaj zakonski prijedlog. Čini mi se da će se danas sa njima i obrtnicima Primorsko-goranske županije naći i ministar Maras, ali oni napominju još nekoliko detalja, pa onda ovako ja ću to doslovce pročitati spominju da uz članak 2. mišljenja smo da majstorski ispit postaje ograničavajući faktor u razvoju obrtništva i pokretanju novih obrta. Sve se veći broj ljudi zbog toga odlučuje za trgovačka društva. Stoga smatramo kako se u sadašnjem prijedlogu zakona ne bi trebala uvoditi obveza polaganja majstorskog ispita za trgovačka društva, ali ni za obrte već da on ostane isključivi uvjet za obavljanje naukovanja prijem naučnika. Uz članak 23. imaju još jednu primjedbu da iz istih razloga ne slažu se sa potrebom imenovanja stručnog poslovođe kako za obrt tako i za trgovačka društva otvaranjem izdvojenih pogona širi se poslovanje, te predstavlja problem pronaći osobu koja udovoljava posebnim uvjetima. Kako mi, kako obrtnici odgovaramo za poslovanje obrta moramo biti samostalni u odluci koga ćemo zaposliti kao poslovođu. Onda navode da uz članak 36. kažu: "Svjesni smo da je ograničenje odgovornosti obrtnika neznatno u odnosu na početne najave, no ipak predstavlja pozitivan pomak od sadašnjeg stanja." Uz to ponavljamo naš prijedlog koji nije sadržan ni u tekstu prijedlogu zakona ni u primjedbama Hrvatske obrtničke komore, a to je inicijativa da se u Zakon o obrtu uvede, pardon zaštićeno novčano primanje obrtnika. Prijedlogom su od ovrhe zaštićene nekretnine, ali ne i osnovna novčana primanja obrtnika. Obrtnici koji sukladno poreznim propisima nemaju pravo na plaću, odnosno svi obveznici plaćanja poreza na dohodak u slučaju blokade doslovno ostaju bez sredstava za život. Stoga bi trebalo nadopuniti prijedlog uvođenjem zaštićenog primanja obrtnika kao što ga imaju svi građani Republike Hrvatske. Ja smatram da u tom pravcu možda bi trebala, mislim da je ovo jedna poštena sugestija, korisna sugestija i da bi u tom pravcu trebao ići zakonodavac prilikom drugog čitanja. Uz članak 50., 51. odnosno obavljanje domaće radinosti i sporednog zanimanja prihvaćamo kao u Prijedlogu zakona o obrtu, kažu mnogi obrtnici započeli su svoj poduzetnički put kroz dopunsku djelatnost tako da smatraju kako ovakva odredba može pomoći u novačenju novih obrtnika i jačanju obrtništva, omogućavanjem registriranog obavljanja domaće radinosti iz sporednog zanimanja. Očekujemo smanjenje rada na crno koji je dobio zabrinjavajuće razmjere. Uz članak 82. stavak 2. koji se odnosi na jedinstvenu osnovicu financiranja mišljenja smo da se takva odredba može prihvatiti ukoliko se udruženjima i komorama koje imaju obveze s osnova izgradnje, kupnje ili adaptacije prostora omogući dodatni doprinos za to te bude dozvoljeno pružati druge naplatne usluge kao dodatni prihod. Zašto to ističem, apostrofiram? Jer imamo recimo slučaj da je najveća možda i komorska naknada ta parafiskalna svejedno kako ćemo je nazvati komorski doprinos određena u jednome Poreču 150 i nešto kuna, međutim treba isto tako imati na umu da su se obrtnici upustili u gradnju jednog velebnog ja bih rekao pod navodnicima "hrama obrtništva" i u tom gradu i u Puli i negdje drugdje i sada to treba isfinancirati u cijelosti. U članku 88. mišljenja smo da neposredan izbor predsjednika HOK-a neće značajno utjecati na rad komore a ja mislim da je baš to za razliku od njih nešto što je sigurno dobro i što bi trebalo ovako nastaviti sa predloženim naprosto rješenjima. Činjenica je da obrtnički način poslovanja piše oduvijek obuhvaća cijelu obitelj zbog zakonom dozvoljenog pomaganja članova obitelji. Dosada je dolazilo do različitog tumačenja što to pomaganje znači. U prijedlogu zakona pozitivno je to što je proširen krug osoba koje smiju pomagati obrtnike na supružnike, djecu, zeta, nevjestu itd., itd. Ja osobno evo za kraj stvarno mislim da ovaj prijedlog Zakona o obrtništvu je nešto što treba podržati. Rekoh u samome uvodu da to je proces. Nikada sve odnose ne možemo u cijelosti naprosto regulirati, jasno pretpostaviti u kom pravcu će to naprosto ići. Treba jasno pomagati obrtnicima, gospodarstvu i sa drugim mjerama, poglavito nakon ulaska Hrvatske u EU. Treba pokušati preferirati domaće proizvode. Projektanti bi morali naručivati kada već projektiraju pojedine zgrade, objekte itd. da se u njih ugrađuju domaći artikli. Tržište nam se otvara, izvoznici će sada ući u taj sustav PDV-a, izgubit ćemo CEFTA-u, već pojedinci najavljuju seljenje recimo iz Hrvatske dijela svoje proizvodnje. Europa je isto tako u krizi, izvoz-uvoz sve manje-više znamo kako je to. Na svu sreću možda će se dogoditi da će u drugoj polovici porasti industrijska proizvodnja. U prva tri mjeseca je rasla za 1,1%, za 1,3% su porasli građevinski radovi, za 3,3% više je zaposlenih u ožujku bilo nego u veljači, ali moramo isto tako biti pošteni i priznati da je za 4% pala maloprodaja u prva tri mjeseca, da za gotovo 8% je pala vrijednost izvoza u prva tri mjeseca i da se očekuje negdje pad GDP-a u ovoj godini možda od 1% koliko je predvidjela i EU. Sve u svemu nadamo se da u ovoj drugoj polovici godine evo biti će jedna dobra turistička sezona, koliko dobra vidjet ćemo, i da će eto i na valovima možda iste i obrtništvo poglavito u onim dalmatinskim, istarskim, primorskim tim krajevima krenuti jednim uzlaznim putem. Sve u svemu mislim da je to jedna dobra osnova za drugo čitanje i da je ovaj odnos suradnje između ministarstva s jedne strane i obrtničkih komora nešto što će u konačnici uroditi još boljim zakonskim rješenjem.
Prvu repliku na ovo izlaganje iznosi poštovani Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega Kajin pa upravo ako sam vas ja dobro razumio, a vi niste svakako shvatili pitanje imovine, upravo imovina koju obrtnik unosi u svoj obrt je upravo njegova cjelokupna obiteljska imovina. I niti ovaj zakon ne definira kao što to nije ni prošli definirao, ne definira upravo tu zaštitu samog obrtnika koji ukoliko se poveže ili radi određene poslove, a imali smo takvih primjera posebno u graditeljstvu gdje velike tvrtke odu u stečaj oni su dionička društva i odgovaraju samo imovinom tvrtke obrtnik koji je bio kooperant na određenim poslovima velikim tvrtkama praktično ostaje bez ičega. Ostaje i bez svog obrta, ali ostaje i bez obiteljske kuće, stana ili svega onoga što je morao unijeti sukladno postojećem zakonu ali i prijedlogu ovog zakona kao imovinu u svoj obrt. Dakle, i ovaj zakon prije svega dobro je da ide u dva čitanja da nema oznaku europskog zakona pa da ga moramo donijeti po hitnom postupku, a smatram da je svima nama ovdje interes upravo zaštita i obrtnika ali i onih koji se u budućnosti za par mjeseci, par godina žele baviti i otvoriti posao, odnosno obrt. Dakle, mi se prije svega zalažemo da se definira imovina koja ulazi u obrt, a da to u svakom slučaju nije obiteljska kuća obrtnika ili obrtnice.
Na repliku odgovara Damir Kajin.
Ovo je kao što svi znamo i ispravno konstatiramo prvo čitanje. Ja sam i prilikom uvoda u svojoj diskusiji govorio da je taj zakon naprosto jedan proces. Ja želim isto vjerovati da će u tom dijelu baš se dogoditi one kvalitativne promjene o kojima govori i gospodin Vinković. A slažem se da je danas upravo zbog načina na koji su definirani ti obrti, upravo zbog te odgovornosti obrtnika cjelokupnom imovnom obrtnici i u težoj poziciji od samih radnika koji rade kod njih. Rekoh i prije, radnik mora biti plaćan, radniku se mora platiti doprinose, nemamo šta o tome razgovarati ali ta činjenica da obrtnik odgovora cjelokupnom svojom imovinom možda ga stavlja i u teži položaj od samog radnika. Uvjeren sam da će ministar Maras, da će nadležno ministarstvo, da će saborski klubovi, zastupnici, nije bitno prihvatiti upravo ovu sugestiju adje recimo vas gospodine Vinkoviću jel gospodin Šuker je na neki sličan način prije apelirao također da u tom dijelu dođe do izmjena onog članka 31.i 36.tog zakona o obrtu.
Priliku da iznese repliku ima sada poštovani Ivan Šuker.
Pa kolega Kajin lijepo je nakon 13, 14 godina slušati jednu vašu drugačiju saborsku raspravu. Ono što, ne ja govorim o ovom dijelu koji smo skupa na ovaj ili onaj način. Dakle oko prijenosa obrta. Ono što je ključno i možda najspornije u ovom zakonu je što se jasno ne definira što taj obrt sadrži, da li se prenosi obrt ili obrtnica. Jel ako premjestite obrt onda taj obrt ima nekakvu imovinu i ta imovina ima svoj porezni status i vi ako to ne definirate ovim zakonom kao imovinu obrtničke radnje i kada se nasljeđuje obrt onda se praktički nasljeđuje i kompletna imovina. Zašto? Zato što tijekom obavljanja djelatnosti na tu imovinu je obračunana amortizacija i na takav način je umanjivana osnovica za obračun poreza. I ta imovina nakon prestanka djelatnosti jel kada se prenosi na nekog drugog ona ima svoj porezni status … bira porezni čimbenik u svim prethodnim godinama. A mi se ovdje ponašamo kao da smo pali s nema i možda u ovom zakonu su tri ili četiri sporne stvari i mene čuti da ministar o njima ne želi raspravljati. Ne želi raspravljati na jedan kvalitetniji način zajedno donesemo bolji zakon. I mene stalno čudi da mi stalno pričamo o tome kako treba zaštiti da se nekome ne plijeni kuća, nitko ovdje ne govori o pljenidbi kuće, ali isto tako trebamo govoriti o tome da treba zaštiti one koji su vjerovnici kod nekog obrtnika. Kako se osjeća netko kome je neki obrtnik ostao dužan nekakve novce, on ih ne može naplatiti i znači mi njega ne štitimo, a istovremeno smo ovdje donijeli zakon da nekome otpišemo 5 ili 6 milijardi kamata zbog toga što ih nije platio u nekakvim prethodnim godinama. Dakle ono što je ključno i što je bilo sporno kod odluke Ustavnog suda bez obzira koji vam je organizacijski oblik da li ste trgovačko društvo ili ste obrt morate imati potpuno identične uvjete, ništa drugo. Prema tome obrt mora imati svoju imovinu jer ona je porezno tretirana. I sve što napravimo će biti suprotno od zakona, a mi možemo ovdje pričati što god hoćemo.
I na ovu repliku odgovara Damir Kajin.
Pa da ispada da se na neki način obrtnica prenosi i tu se možda u tom dijelu i slažemo. A slažem se da treba prenositi cijelu imovinu. Međutim u ovom trenutku još jedanput ću istaknuti, mislim da sam to rekao i u samoj diskusiji, a ne bježim od činjenice da vjerovnika treba zaštititi na sve moguće načine ali imamo 5 tisuća ovrha nad obrtnicima, od njih koliko ih ima negdje oko 80-ak tisuća. A negdje u ovom trenutku je 500-najk njihovih obitelji doslovce ostalo bez svoje imovine.
Treća i posljednja replika i Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Kajin na početku ste pobrkali neke stvari. Rekli ste da je predstavnik liberala govorio o 74% obrtnika koji ne koriste usluge HGK-a. Liberali i laburisti su vam dvije suprotstavljene ideološki strane pa samo inače za ubuduće. Spomenuli ste izbore. Pa mislim da Hrvatski sabor odnosno država se ne bi trebala miješati u tom na koji će način HGK-a pa onda i Gospodarska komora birati svojega predstavnika. Mi ćemo sada odrediti na koji način će to birati a navodno smo jako slobodna država, liberalna država, a sada ćemo njima odrediti jedan čovjek, jedan glas odnosno jedan obrtnik jedan glas. A država kada propisuje naše izbore onda kaže ne, nećemo tako birati. Mi ćemo birati da predsjednik partije odluči o tome tko će sjediti u Saboru, otvorene liste se ne spominju. Ali vi bi obrtnicima određivali na koji način će oni birati svojega predsjednika. Mislim da taj zakon ne bi smio se doticati načina na koji će se birati. Znači vi smatrate obrtnike nesposobnima da sami sebi urede na koji način će birati svojega predsjednika nego ćete vi to zakonima. A ono što je prije gospodin Šuker govorio i želite se samo dopasti obrtnicima i zaštititi da se ne plijene njima kuće, ali ne želite zaštititi one koji su eventualno vjerovnici kojima obrtnici duguju novac ili neki posao koji nisu izvršili. Prema tome ne govorite o pravednosti, ne govorite, sada parcijalno govorite o jednom zakonu i s tim zakonom se vi želite dopasti ljudima tih 198 tisuća ljudi kako biste rekli mi radimo evo u vašem interesu, mi ćemo napraviti sve ali sve ćemo vam odrediti kako se trebate ponašati. Mislim da je u potpunosti krivo.
Sada ćemo čuti što će u odgovoru na ovu repliku reći Damir Kajin.
Zašto bi se država miješala u izbor predsjednika Obrtničke komore? Ona treba samo reći da, vi morate jednostavno provesti izbora. A da li će biti ovaj ili onaj tko će glasati, da li će netko doći ili ne, a to je valjda autonomno pravo svakoga onoga tko je član tog, a zakonodavac će propisati da izbori se moraju dogoditi. Ja mislim da je to jedno pošteno rješenje za razliku od ovih otvorenih lista ja sam za nešto drugo što je daleko bliže toj neposrednoj demokraciji, da zastupnike neposredno biramo u izbornim jedinicama. Ja mislim da nema poštenijeg prijedloga. Svatko od nas, u svom okrugu, od ne znam koliko, neka nas bude stotinu 40 tisuća. Zašto ne. I budite uvjereni da mi ni na kraj pameti nije bilo da se bilo kome glede ovog zakona pokušavam dopadati. Dopasti. Ali sam želio apostrofirati činjenicu da upravo iz Istre obrtnici hvale predložena rješenja. I odnos recimo ministra do same obrtničke komore. I čitav niz rješenja je naprosto nešto što neću reći je revolucija u obrtništvu ali jedan dobar iskorak evolucija koja će pomoći daljnjem razvoju obrtništva u Republici Hrvatskoj.
Poslušajmo sada stavove SDP-a i kolegicu Vesnu Fabijančić-Križanić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Zakon o obrtu svi se slažemo da je temeljni zakon kojim se reguliraju statusna i druga pitanja važna za rad gospodarskih subjekata. Važeći Zakon o obrtu koji je donesen još 1993. i kao što smo čuli u dosadašnjim raspravama do ovog prijedloga imao je čak 6 izmjena uz odluku Ustavnog suda Republike Hrvatske kojim je ukinut članak 20. stavak 1. postojećeg Zakona o obrtu. Dakle, nakon višestrukog mijenjanja ovoga Zakona pa i ocjene ustavnosti dobro je da se pristupilo izradi novog zakona, dobro je da je ovaj prijedlog bio na online savjetovanju i dobro je da je u prvom čitanju kako bi u konačnici pred nas došao konačan prijedlog ovog važnog propisa nakon široke i sveobuhvatne rasprave. Koliko je to važan propis ukazuje i činjenica da je u samo mjesec dana i javnog savjetovanja Ministarstvo poduzetništva i obrta zaprimilo preko 200 prijedloga i mišljenja zainteresirane javnosti. Pitanja koja rješava ovaj prijedlog a koja doista smatramo izuzetno važnim su uređenje odgovornosti obrtnika za obveze nastale u obavljanju obrta, ostvarivanje prava i sustava socijalne sigurnosti, prijenos obrta za života obrtnika na članove obitelji, ukidanje liste djelatnosti koje se mogu obavljati kao domaća radinost i sporedno zanimanje i propisivanje uvjeta za obavljanje istih izjednačenih sa obrtom, standardi za strukovno organiziranje obrtnika. Smatramo izuzetno važnim uređenje odgovornosti obrtnika za obveze nastale u obavljanju obrta. Naime, obveza je države da svim poduzetnicima osigura jednak pravni položaj na tržištu. To zahtjeva izjednačavanje poduzetnika u njihovim pravima ali i u njihovim obavezama. Obrtnici jednako kao i trgovačka društva jesu gospodarski subjekti, nositelji su poduzetničke aktivnosti i djeluju na tržištu neovisno o tome što su prvi fizičke osobe a drugi imaju pravnu osobnost i neovisno o tome što djelatnost ne obavljaju na temelju istih propisa. Način uređenja odgovornosti obrtnika sadržan u članku 20. stavak 1. važećeg Zakona o obrtu a koji je ukinut odlukom Ustavnog suda Republike Hrvatske prijeporan je s gledišta jamstva i jednakosti svih pred zakonom kao i iz gledišta jamstva i jednakosti, pravnog položaja poduzetnika na tržištu kojeg je država dužna osigurati tj. i iz gledišta članka 14., članka 49. stavak 2. Ustava. Pri tome se naravno otvorilo pitanje opravdanosti različitog zakonskog uređenje odgovornosti za obveze svih gospodarskih subjekata koji bi načelno sukladno ustavnim jamstvima trebali biti u jednakom položaju kao i sukladno članku 14. Konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Načelo jedinstvenosti imovine i načelo odgovornosti cijelom imovinom spadaju u važna načela domaćeg pravnog poretka. Zbog toga rješenje ovog prijedloga prema kojem više neće biti moguće obrtniku za obveze koje nastanu u obavljanju obrta ovršiti nužnim prostor za stanovanje, njega i obitelji kao niti poslovni prostor u kojem obavlja obrt, svakako je dobro i otklanja mogućnost da se zbog relativno malog iznosa duga ovrši kuća i ugrozi egzistencija obrtnika i njegove obitelji. Mogućnost a koja se otvara ovim prijedlogom je prijenos obrta za života obrtnika koji odlazi u mirovinu na bračnog druga ili srodnika u pravnoj liniji, svakako je dobro rješenje u odnosu na sadašnje dugotrajne i komplicirane načine prijenosa. Nadalje, rješenje ovog prijedloga kojim se omogućava umirovljenicima ako imaju želju biti aktivni, osigurati si dodatni prihod obavljanje svih dopuštenih gospodarskih djelatnosti u smislu kućne radinosti i sporednog zanimanja uz jednake uvjete kao obrt a da ne plaćaju doprinose, komorske doprinose i slično a i dalje primaju mirovinu i dobro rješenje i radi osiguranja dodatnih prihoda ali i radi smanjenja sive ekonomije. Smatramo također potrebnim uvesti jedinstvenu stopu komorskog doprinosa jer to svakako opravdavaju razlozi veće transparentnosti u korištenju i praćenju korištenja sredstava. Današnji iznosi komorskog doprinosa su u rasponu od 60 do 160 kuna, sezonskih obrta je oko 6200 i oni prema važećem Zakonu o komorskim doprinosima plaćaju cijele godine. Stoga rješenje prema kojem će komorski doprinos plaćati samo za vrijeme trajanja sezonskog obrta ali ne kraće od 6 mjeseci je dobro rješenje. Klub SDP-a podržati će ovaj prijedlog ostavljajući naravno prostor primjedbama i prijedlozima istaknutim kako na radnim tijelima Sabora tako i onim koji će biti iznijeti u raspravi na ovoj sjednici i između prvog i drugog čitanja ovoga zakona. Hvala vam lijepo.
Za repliku se prijavio poštovani kolega Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa nesporno je da se javlja potreba za novim zakonom. Ali potreba za novim zakonom nije razlog za loš zakon. I ne smije biti razlogom za loš zakon. Zato je dobro da ide u prvo čitanje kao što je kolegica rekla i da se iskristaliziraju svi prijedlozi koji su dobri za obrtničku djelatnost. Ali se neće riješiti problem odluke Ustavnog suda sa ovakvim rješenjem. Jer odluka Ustavnog suda se odnosi na potrebu ravnopravnosti trgovca pojedinca i obrtnika, a s ovim rješenjem opet ta razlika postoji i opet će se pokazati potreba za djelovanjem Ustavnog suda. Zato treba donijeti rješenje da se izbjegne da raspravlja Ustavni sud o jednakosti statusa obrtnika i trgovca pojedinca, a on će se izbjeći jedino na način da se utvrdi koja imovina je potrebna za obavljanje obrtničke djelatnosti i za obavljanje djelatnosti trgovca pojedinca, da se ta imovina registrira, da se zna koja je i da se jamči tom imovinom jer nema logike da se jamči imovinom onom koja nije u funkciji obrtničke djelatnosti. Kao što nema ni logike da se jamči cijelom imovinom ako primjerice netko ima apartman na moru, a obrtničku djelatnost radi u garaži u Zagrebu, da apartman na moru mu se uzima kao jamstvo. Dakle, nužno je utvrditi imovinu svih onih koji obavljaju djelatnost, a koristi se za tu djelatnost jer oni koriste kao što je kolega Šuker rekao i amortizaciju na toj imovini. Znači sve što je u funkciji posla treba biti i jamstvo za taj posao, da se u ravnopravan status dovede i vjerovnik i dužnik eventualni, ali i trgovac pojedinac i obrtnik. Ovako obrtniku će se i dalje izuzima se pravo da se ovrha da na stan ili na poslovni prostor, a to trgovcu pojedincu neće. Trgovac pojedinac i dalje jamči jer to Zakon o trgovačkim društvima regulira da trgovac pojedinac jamči cijelom imovinom i opet će Ustavni sud reći da to nije ravnopravan položaj trgovca pojedinca i obrtnika. Zato molim da se na to skrene pozornost.
Na repliku odgovara poštovana kolegica Vesna Fabijančić-Križanić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Marić, drago mi je da se slažemo u tome da je potrebno donijeti novi zakon. Ne slažem se sa vašom ocjenom da se radi o lošem zakonu kada je jedan prijedlog zakona u prvom čitanju i sveobuhvatnoj raspravi ne možemo baš stavljati kvalifikacije da je nešto loše jer kao što sam i na samom kraju svoje rasprave rekla, vjerujem da će sve primjedbe i proizašle u ovoj raspravi, a i one koje su bile pa i ovog dijela o kojem ste sada govorili i na Odboru za zakonodavstvo uroditi jednim kvalitetnim, konačnim prijedlogom kada ćemo onda moći ocjenjivati da li je neki zakon loš ili dobar. Hvala lijepo.
Nastavljamo s raspravom po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Domagoj Ivan Milošević.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovani ministre sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Pa mislim prije svega da je odlično da danas zapravo svi ovdje brinemo i raspravljamo u smjeru da treba očito pomoći poziciji hrvatskih obrtnika. Međutim činjenica je vrlo jednostavna, a to je da je najveći problem hrvatskih obrtnika, kao i poduzetnika danas, a to je gospodarski pad proteklih 5 godina uz izuzetak 2011. godine, dakle ubrzano propadanje hrvatskog gospodarstva, pad kupovne moći. Samo u prvom kvartalu 2013. godine hrvatsko gospodarstvo ponovno je palo za 1,5% usprkos najavama aktualne Vlade da ćemo imat gospodarski rast. Tim više to zabrinjava s obzirom da je gospodarski pad 2012. u prvom kvartalu bio 1,3%, dakle trend je zaista izrazito loš. Izvoz, netko je već od kolega spomenuo, izvoz je pao 8,2%. Reći ću samo dvije industrije unutar tog pada izvoza, prerađivačka industrija 7,5%, prehrambena industrija pad u prvom kvartalu ove godine 21%. Posljedično broj zaposlenih u industriji smanjio se za 5,6%. Realni promet u trgovini u prvom kvartalu pao je 4,6%, broj nezaposlenih u travnju ove godine je nažalost 32000 veći nego prošle godine, 47000 veći broj nezaposlenih u odnosu na 2011. godinu. Realna neto plaća u prvom kvartalu ove godine 3,4% je manja nego u prošlom prvom kvartalu. Na to sve skupa, ministre aktualne Vlade, kažu da evo oporavak se nazire. Ne znam otkuda crpe taj lažni optimizam, a premijer hrvatski kaže da neće mijenjati smjer. Pa tako i danas dolazimo do novog Zakona o obrtu. Mislim da smo svi očekivali prije ovog Zakona o obrtu recimo da ministar obrtništva i poduzetništva predlaže recimo zakon kojim bi se smanjio broj parafiskalnih nameta za obrtnike. Vjerojatno bismo očekivali nekakva zakonska rješenja kako bi se uklonile brojne birokratske prepreke za obrtnike i poduzetnike. Nadam se ministre da ste se odlučili kad je u pitanju PDV za obrtnike. Prvo ste bili za to da obrtnici plaćaju PDV odmah, mislim da je jedan od ključnih razloga zašto bi netko želio bit obrtnik u ovakvoj situaciji upravo to što PDV može plaćati po naplati. Mi u ovoj sabornici govorimo već godinu dana da ne samo za obrtnike nego i za male poduzetnike treba uvest da plaćaju PDV po naplati jer su oni najslabiji i najranjiviji dio hrvatskog gospodarstva i treba ih očuvati. Tamo ležimo u krajnjoj liniji otvaranje novih radnih mjesta, prije svega u tom srednjem i malom sektoru. Međutim ono što treba reći, ono što bismo u svakom slučaju kad već govorimo o Zakonu o obrtu očekivali, a to je s obzirom da je dugo najavljivan, dakle govorimo o 6 mjeseci, možda i duže priprema, očekivali bismo da danas dođe pred sve nas prijedlog zakona izbrušen i usklađen sa prije svega krovnom udrugom 160 godina starom, kao što sam već rekao, Obrtničkom komorom. Međutim evo gle čuda i svi smo dobili na klupe 9 stranica gusto pisanih od strane Hrvatske obrtničke komore, neslaganja, koji puta i boljih prijedloga nego što su u zakonu. Ja neću dugo o samim člancima zakona, međutim nekoliko je, svi ste ih već spominjali, međutim nekoliko je zaista izrazito bitnih pa ću ih ja ovdje i citirati. Citirat ću također neka od zakonskih rješenja, odnosno članaka u zakonu koje upravo predlaže Hrvatska obrtnička komora. Pa recimo članak 8., obrtnici ja mislim s pravom traže da ih se izjednači sa svim ostalim zaposlenicima njihovim, ali i svim ostalim zaposlenicima i u ostatku privatnog sektora i u javnom sektoru i to predlažu jednostavnu formulaciju: radom u obrtu obrtnik ostvaruje sva prava u svezi s radnim odnosom, ako ta prava ne ostvaruje po drugoj osnovi. Da li netko može objasniti zašto se ovako jednostavan prijedlog ne bi ugradio u zakon koji predlaže resorno ministarstvo. Onda recimo članak 36. kojim resorno ministarstvo, ja mislim da je to hvale vrijedno pokušava na neki način zaštititi obrtnike, odnosno njihovu imovinu, naslijeđenu imovinu, stečenu imovinu, dakle djedovinu, imovinu u kojoj žive njihova djeca u slučaju da im propadne njihov obrt. Međutim, članak 36. prvi stavak kaže: "Za obveze koje nastaju u obavljanju obrta obrtnik odgovara cjelokupnom svojom imovinom." Ako mi netko može objasniti kako je to uvod u rješenje problema, pa onda stvarno mislim da treba promijeniti način kako pišemo zakone u Hrvatskoj. Dakle, idemo dalje. Resorno ministarstvo kao što smo danas ovdje čuli, osobno ministar će ne samo određivati kako se obrtnici trebaju organizirati, nego kako trebaju birati i kako trebaju biti birani. Ja mislim da u jednoj 160 godina staroj organizaciji koja je preživjela 2 svjetska rata, preživjela je čak i komunizam zaista ne treba određivati kako će se oni sami organizirati. Mislim da to stvarno nema potrebe. Ali istovremeno Porezna uprava će u njihov, dakle to nije napisano u ovom zakonu, ali očekivao bih od nekog tko predlaže ovako nešto i zadire u temelje organizacije obrtništva u Hrvatskoj, ali Porezna uprava će naplaćivat obrtnički doprinos. Ja mislim da to stvarno nema apsolutno nikakvog smisla niti logike. Dalje, dakle očekivali bismo, jučer smo imali zaista dugu i ja mislim da je bila svrsishodna rasprava, naravno ovisno o ishodu prije svega za resorno ministarstvo, raspravu na Odboru za gospodarstvo i raspravili smo o ovom zakonu. Međutim, ono o čem nismo raspravljali, a to je o tome što mislim da je puno potrebnije i puno hitnije a to je kako da pomognemo obrtnicima i malim poduzetnicima da prežive nakon pet godina krize i da se sačuvaju njihova radna mjesta. Podsjećam još jednom sve nas ovdje puno je lakše sačuvati radna mjesta koja postoje i jednostavnije i brže i jeftinije nego otvarati nova radna mjesta, nismo o tom raspravili. Očekivao bih naravno da raspravljamo i o tim spomenutim parafiskalnim nametima, pa da kažemo gledajte, hajde stvarno idemo izdvojit i to po hitnim postupcima donošenjem zakona kako da i koje parafiskalne namete se mogu hitno prije svega onim malim. Dakle, poduzetnicima, malim poduzetnicima i malim obrtnicima ukidati. Nismo o to raspravljali. Dakle, sve se na neki način svelo na žalost na obračun između ministra resornog i predsjednika Hrvatske obrtničke komore gdje zapravo smo čuli to kako ministar misli da bi se trebali obrtnici organizirati, kako bi trebali oni iz dana u dan živjeti i kako bi trebali oni doslovno disati. Pa ja sad ovdje svima nama postavljam pitanje, pa jel' zaista nužno da se hrvatska Vlada, aktualna Vlada bavi razaranjem, pardon kažu uvođenjem reda apsolutno u sve što je u ovoj zemlji tradicionalno. U ovom slučaju govorimo o 160 godina staroj Obrtničkoj komori i da ona propisuje kako će se obrtnici sami organizirati. Ja mislim da to stvarno nema smisla s obzirom da je prije svega, ja se nadam funkcija ove Vlade ostvarit gospodarski rast i napredak za sve nas, pa tako i za obrtnike. Dakle, ministre, poruka vama lako je rušiti, ali teško je graditi hrvatske institucije. Mislim da je Obrtnička komora jedna od tih institucija. Dakle, rezime. Odlučio je ministar Maras pomoći obrtnicima, ali odlučio im je pomoći ne na način koji to oni žele, nego kako on misli da im to treba. Ja mislim da je to iskreno pogrešno. Ako želim nekom pomoći, onda ga prije svega pitam kako on misli. Ako nisam siguran što netko s kim razgovaram misli, onda napravimo u 21. stoljeću anketu. Ima ih na žalost samo 83000. U godinu dana se doslovna mogla napravit anketa na žalost sa samo 83000 hrvatskih obrtnika i točno znat po ključnim pitanjima što oni stvarno misle i što zaista očekuju od svoje vlastite države. Eto, međutim nije ni prvi ni zadnji puta na žalost da ova Vlada s jedne pozicije sile, odnosno represije nastupa, pa tako smo vidjeli i pričamo neprekidno o poreznoj represiji koja je donijela i rezultat. Znamo i kakav je – vrlo loš za gospodarstvo i za sve nas i za kupovnu moć hrvatskih građana, represiju u zdravstvu, represiju u obrazovanju, represiju prema poduzetnicima i sindikatima. Čak u zadnje vrijeme vidimo i represiju prema vlastitim koalicijskim partnerima, pa sad ne znam šta je sljedeće od te represije. Valjda represija možda prema građanima okupljenim, obiteljskim ljudima okupljenim u građansku inicijativu "U ime obitelji". Ljudi su prikupili preko 700000 potpisa, ali kaže Vlada ne, pa to nas ne obvezuje, pa čemu referendum [[Upadica predsjednik: Zakon o obrtu.]] Evo, da se vratimo na Zakon o radu, dakle Zakon o obrtu, pardon. Zaključno. Zbog loših i dvosmislenih kvalifikacija i zbog zadiranja u same temelje organiziranja hrvatskih obrtnika, odnosno Obrtničke komore i zbog načina na koji se došlo, odnosno nije došlo do usuglašenog stava sa hrvatskim obrtnicima Hrvatska demokratska zajednica neće podržati ovaj i ovakav prijedlog zakona. Hvala.
Prelazimo na replike. Prvo poštovani Damir Mateljan.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Milošević je jedno barem pet puta spomenuo dugovječnost Hrvatske gospodarske komore 160 godina. Znači, dugovječnost neke udruge a priori ne znači njezinu uspješnost. Po meni je dakle, uspješnost te udruge prije svega se treba mjerit u ovom vremenu, a mjerilo u ovom vremenu je to da gotovo 80% obrtnika uopće nije koristilo usluge Obrtničke komore, a i koje su to usluge, koji su to alati, koje su to metode koje Obrtnička komora nudi obrtnicima osim novogodišnjeg domjenka. Stoga zalažem se za ono što su se založili i neki vaši zastupnici poput gospodina Marića, a to je da članstvo u Obrtničkoj komori bude dobrovoljno i da obrtnici jednostavno po svojoj volji, po svom interesu ulaze u tu komoru i možda će na taj način sama ta institucija bit motiviranija da pomogne obrtnicima, a ne da im odmaže. Hvala lijepa.
Pa gledajte, prije svega ja sam govorio …
Kolega Miloševiću, niste se javili dok je trajala replika. Druga replika poštovani Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Milošević, vi ste rekli da se u ovom zakonu predlaže da obrtnici nakon prestanka obrta imaju identična prava kao i svi zaposleni. I bilo bi divno i krasno kad bi ovaj zakon išao i zakon koji će definirati da obrtnici trebaju plaćati doprinos za zapošljavanje kao i svi ostali jer koliko je poznato obrtnici nemaju plaću, obrtnici imaju razliku između prihoda i rashoda to im je dohodak. I temeljem Zakona o porezu na dohodak se oporezuju. Kolika će biti osnovica doprinosa za zapošljavanje? Da li će to ona biti osnovica koju je odabrao obrtnik za mirovinsko i zdravstveno? Ona može biti minimalna, a može biti i veća ako on tako odluči i koja će to biti osnovica? Druga stvar, temeljem čega će obrtnik ostvarivati pravo na naknadu u prvim mjesecima? Dakle, niz, niz otvorenih pitanja. Ovdje su pobrojane neke stvari da će se nešto napraviti ali nisu popraćene izmjene ostalih zakona. I zato ovaj zakon i je sporan. I da ministar želi ono što cijelo vrijeme deklaratorno govori on nema puno spornih stvari u ovom zakonu, to su tri, četiri stvari. I kad bi uzeo ovu raspravu iz oporbenih klupa, kad bi uzeo raspravu obrtnika i na kraju krajeva i ono o čemu govori vrlo brzo se može napraviti miks koji će zadovoljiti obje strane. Jer ne možemo s jedne strane govoriti da želimo pomoći poduzetnicima, da ih želimo rasteretiti. Gledajte, sa doprinosom za zapošljavanje mi uvodimo novi namet. Prema tome, neko prava na burzi ne može ostvariti ako ne uplaćuje nešto. I nemojmo stvarno žmiriti pred nekim stvarima, nazovimo stvari pravim imenom. I nitko ovdje ne želi niti kontra vas gospodine ministre niti kontra bilo čega, naprosto želimo donijeti zakon koji će odgovoriti vremenu, prostoru i novim uvjetima i ništa drugo. I zato vi naprosto ne smijete stajati na nekim pozicijama na kojima se nije stajalo u najtvrđe vrijeme dogovorne ekonomije.
Evo na kojim pozicijama ne smije stajati, odgovorit će Domagoj Ivan Milošević.
Dakle hvala vam. Pa prije svega govoreći o 160 godina tradicije govorio sam o tome da postoje ljudi i iskustvo u toj organizaciji, dakle neupitno je da s njima treba razgovarati ozbiljno i uvažiti njihove argumente. Povrh toga spomenuo sam u odgovoru kolegi od maloprije, nisam stigao na vrijeme prijaviti repliku, dakle pogledajte samo [[Upadica Stazić: Kolega Miloševiću, pogledajte Poslovnik. Ne možete odgovarati na repliku za koju se niste javili na vrijeme.]] [[Upadica se ne razumije.]] Recite mi jel' ja smijem reći ono što ja mislim da i u ovom trenutku trebam reći?
Vi možete reći što god hoćete u skladu sa Poslovnikom. S obzirom da ste se javili za odgovor na repliku gospodinu Šukeru možete odgovoriti na njegovu repliku.
Pa ja i odgovaram gospodinu Šukeru, a ono što ću mu odgovoriti vjerojatno još uvijek imam pravo ja sam odlučiti jel' tako? Dakle, u odgovor gospodinu Šukeru kažem da postoji cijeli niz zadataka koje izvršava danas HOK. Za što vjerojatno treba uplatiti neki novac. Uopće nema dileme da treba unaprijediti poziciju obrtnika, ali ne na ovaj način. Dakle, ne na način da se ne uvažava stavove Obrtničke komore, spomenuo sam u krajnjoj liniji 83 tisuće obrtnika pa moglo se u 12 mjeseci napraviti anketa. Ako to nije moguće u 21. stoljeću napraviti u 6 mjeseci onda ne znam što je više moguće. Dakle, vrlo jasno se moglo imati stavove obrtnika da bi se donio kvalitetan zakon kojim će s jedne strane obrtnici biti zaštićeni, dakle njihova imovina koja nije u funkciji posla da ne ponavljam ono što je rekao maloprije kolega Šuker što se tiče svih davanja i parafiskalnih nameta o tome sam već govorio prije. Hvala.
Repliku će sada iznijeti poštovani Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Milošević prije svega bitna rečenica koju ste rekli je da je najvažnije kako pomoći, najvažniji odgovor na pitanje kako pomoći obrtnicima da prežive, to je najvažnije. Od 2009. godine do danas ukinuto je 50 tisuća obrta. Trebalo bi doživjeti sudbinu da se još 50 tisuća obrta zatvori i da ostane 30-ak tisuća obrtnika, sad je pitanje je li to moguće, netko će reći nije moguće jer je veliki period bio znači 4 godine su se zatvarali 50 tisuća obrta što je i zaslužna i vaša Vlada naročito. Moguće je, gruda se počela kotrljati jako. Prema tome, moguće je da se zatvori još 50 tisuća obrta i da ovih 180 tisuća ili 115 tisuća ljudi koje je zaposleno se prepolovi da to bude manje od 50 tisuća zaposlenih. Što je trebala Vlada učiniti? Pa Vlada je, slažem se u potpunosti, trebala maknuti sve one suvišne namete parafiskalne. Pa tko će vam puniti državnu blagajnu ako svi obrtnici zatvore obrte, ako svi odu na Burzu rada? Tko će vam onda šumske doprinose, vodne doprinose, tko će vam plaćati? Onda više nema novaca. Onda ćemo moći proglasiti bankrot. Jednostavno nećemo više moći funkcionirati kao država. I umjesto da se prihvatimo toga posla ministar prije nego što je išao zakon u saborski postupak je trebao upravo ono reći što će 15.06. biti koliko uopće obrtnici imaju nameta? Da li imaju 250, 500 nameta i koji se nameti mogu ukinuti? Jer ako nećemo to ukinuti, ukinut ćemo obrtnike.
Na ovu repliku odgovara poštovani Domagoj Ivan Milošević.
Slažem se kolega Vukšić, s tim da treba proširiti ovu zapravo vašu ili našu raspravu i na poduzetnike. Naime, za nekoliko dana doslovno ulazimo u EU, naši srednji poduzetnici su na tom tržištu mikropoduzetnici u nekim zemljama. Kad usporedite veličine prihoda pa čak i obiteljskih poduzeća. U Njemačkoj imate obiteljska poduzeća koja prihoduju milijarde eura zbog naravno veličine svog tržišta, ne znam tradicije itd., itd. Ono gdje se nikako ne mogu složiti s vama, a to je naša Vlada, jer to pokazuju brojke i činjenice, 2011. zaustavila recesiju. Drugi i treći kvartal 2011. imali smo gospodarski rast 0,6 i 0,8%, pad nezaposlenosti, rast investicija i rast kupovne moći i potrošnje. To pokazuju brojke. Što se ne bi moglo reći za proteklih godinu i pol dana ove Vlade. Hvala.
Posljednju repliku iznosi poštovana Tanja Vrbat.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Milošević začudilo me vaše neznanje da su ankete po toj temi rađene među obrtnicima barem po mojim saznanjima vezane možda za neke druge projekte, vezane za ulazak u EU itd. međutim obrtnici su pitani što misle o Obrtničkoj komori. Ja u svojoj praksi možda skromnoj u toj području u svom iskustvu nisam srela nijednog obrtnika koji je zadovoljan komorom. A kako je komora reagirala na tu anketu? Počeli su panično slati poruke obrtnicima nemojte odgovarati na anketu, ona je zlonamjerna. Ja neke od tih poruka imam ovdje i u svom telefonu zato što ne žele da dođe do nikakve direktne komunikacije s ministarstvom, žele biti isključivi posrednici, a smatram da obrtnici moraju imati direktnu komunikaciju s ministarstvom i da je dobro da je takva inicijativa išla da ih se pita što misle o komori. U mnogim zemljama i ja osobno smatram da je to najbolji model, obrtničke komore nisu obvezne, one su dobrovoljne i onda se itekako moraju potruditi da tom obrtniku daju onu uslugu za što bi oni trebali biti, a ne kako je gospodin Mateljan rekao da samo rade božićne i novogodišnje domjenke. Možda tu pretjerujemo, ali zaista moramo se svi sabrati i vidjeti koji je najbolji model pomoći obrtništvu, a ja mislim da jedna reforma možda ne najkorjenitija ali svakako jedna bar minimalna reforma Obrtničke komore je zaista nužna.
Čujmo odgovor na repliku i Domagoja Ivana Miloševića.
Pa ja sam shvatio u ovih godinu dana da ste vi odlučili promijeniti svijet ali to vam nije najbolji trenutak, znate i ovu državu. Dakle kada sam govorio o samoorganiziranju obrtnika rekao sam da ne određujemo mi izvana kako će se na skupštinama, na drugim institucijama, vijećima obrtnici sami organizirati. A što se tiče anketa koje provodite mislim da najbolje pokazuju prethodni europarlamentarni izbori i vjerodostojnost tih anketa i lokalni izbori.
Za riječ se sada javio ministar poduzetništva i obrta Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo vrlo kratko s obzirom da ima još dosta klubova da ne zaboravim šta su ovi prvih par klubova rekli i da malo komentiram. Ovako, što se tiče same konzultacije meni je žao da vi ne shvaćate da u Hrvatskoj postoji jedna Hrvatska obrtnička komora da postoji 20 područnih Obrtničkih komora, da postoji 117 udruženja i da postoji 83 tisuće obrtnika. Ja sam obavio u područnim obrtničkim komorama vjerojatno sa njih desetak direktan razgovor i nije bilo prigovora ovakvog tipa ili ako je netko prigovorio onda smo u razgovoru došli do toga i objasnio sam o čemu se radi. Znači nije istina da se ne razgovara. Ne znam jeste li slušali kolegu Kajina koji vam je čitao dopis Područne komore Istarske županije 8 tisuća obrtnika gdje oni govore suprotno od ovog dopisa koji vi imate. ali to je tako. Imate jedne koji misle ovako, druge koji misle onako, a Vlada i ministarstvo je tu da donese prijedlog zakona i Hrvatski sabor šta misli da je najbolje. Znači nije istina da se nismo konzultirali i molim vas da ako vam je to razlog zašto nećete podržati zakon da evo ja vam sada objašnjavam da to nije tako da promijenite svoj stav ako je tome razlog. Što se tiče ankete, pa ja normalno da konzultiram i poduzeća i obrtnike kroz anketu ne samo u okviru svog ministarstva, nego mi imamo jedan program koji ide u okviru Europske komisije, a zove se Poboljšanje administrativne učinkovitosti na nacionalnoj razini i danas je bila upravo press konferencija u jednom hotelu u Zagrebu od sutra je to na web stranicama ministarstva, možete vidjeti o svim preprekama koje naši poduzetnici i obrtnici imaju šta misle, a možete vidjeti po privi puta jednu anketu na tisuću je uzorak šta je relevantan i radio je prof.dr. Dragan Bagić možete vidjeti šta misle o komorskom sustavu. I u toj anketi možete vidjeti podatke koji su vezani za ovih nekoliko stvari o kojima smo ranije govorili. Znači koliko je kontaktiralo, da li je koristilo usluge, da li bi ostali u članstvu da je dobrovoljno itd. tako da mi konzultiramo ankete i to nam je vrlo bitno i na osnovu toga radimo i određene podloge za zakone. Radimo zakone ne radi sebe nego radi obrtnika i poduzetnika, tako da nemojte misliti da se sve radi ovako preko prsta. Ide se vrlo na konkretne podloge i kada meni kažu ljudi preko 70% da nije koristilo usluge onda ja znam da je tu problem i da to treba pokušati na neki način promijeniti. Također što se tiče tradicije 160 godina nadam se da ne mislite da je netko tko je tada bio u udruženju član da je još uvijek, mislim ta korelacija nisam baš shvatio šta znači. Da li ta iskustva zadnjih 160 godina treba doslovce primjenjivati i da li na neki način sugerirate da netko tko ima jako dugu tradiciju ne može nikad raditi bolje ili lošije. Mislim da to nema nikakve veze. Naravno da je tradicija bitna i naravno da je trebamo održavati i naravno da je postojala tradicija i prije nego što je postojalo obrtništvo nego što je postala Obrtnička komora i da će na neki način udruživanje obrtnika postojati i u budućnosti koja je ispred nas. Što se tiče samog toga da li treba određene odredbe stavljati ili ne treba ne znam da li ste svjesni da je upravo u Zakonu o obrtu osnovana Obrtnička komora? Danas u Hrvatskoj postoji Hrvatska obrtnička komora koja je osnovana po Zakonu o obrtu iz '93.godine. znači pa gdje bi trebali nešto napisati o Obrtničkoj komori nego u zakonu o obrtu ako je po tom zakonu i osnovana. Tako da mi nije jasno zbog čega se na te stvari uopće kada se one ne miješaju u interne odnose da li je pravilo da svatko glasa miješanje u interne odnose. Pa puno se više miješa u interne odnose kada utječete ili pokušavate utjecati na manji broj ljudi nego na 83 tisuće, pa to je najveća moguća demokracija. Tko se želi miješati u odnose? Tko može uopće predvidjeti osim tih obrtnika i onih koji se prezentiraju i koji se zalažu za njihove statuse tko će te izbore dobiti? Kada je skupština od 70 i kada vidite sastav skupštine jako puno ljudi ima tu 20-godišnju tradiciju, evo to je tradicija. Ta tradicija je po meni nekad puno zabrinjavajuća više nego ova od 160. Za nekih su 20-ak godina to je postao profi biznis. Biti predsjednik komore. Tako da s te strane nemojte i opet vam, još jedno vas molim. Pogledajte tko piše i zbog čega piše i onda ćete vidjeti u biti prave razloge. A ja komuniciram, a ja komuniciram sa svima i komunicirati ću i dalje i u četvrtak, ne danas, nego sutra idem sa Primorsko-goranskom županijom koja će također vrlo vjerojatno podržati ove izmjene razgovarati isto sa preko 10 tisuća obrtnika. U petak idem u sjever Hrvatske, obići ću sve područne komore, već sam ih 10 do sada okupio. Tako da nema veze o bilo čemu. Što se tiče ovoga i posredovanja i prava na vrijeme nezaposlenosti. Već je osnovana radna skupina i koja radi i sa Ministarstvom rada gdje ćemo definirati koja će to biti osnovica. Jer normalno da određeni zakoni, ovdje se radi o Zakonu o posredovanju pri zapošljavanju definiraju i obvezu i prava. I ja ovdje vam mogu reći da će obrtnici imati pravo na burzi isto kao što će imati pravo, odnosno obvezu uplaćivanja. To će biti, to će biti ne morate se bojati, ovo je formulacija koja pokriva cijeli sustav socijalne ja bih rekao zaštite u Hrvatskoj a u Zakonu o posredovanju pri zapošljavanju ćemo to definirati i obrtnici će imati to pravo na burzi. Tako da ne vidim zbog čega bi tu bili uopće zabrinuti. Što se tiče trgovaca pojedinaca, to je kolega Marić nešto spomenuo i kolega Šuker. Radi se o tome da trgovac pojedinac se sada, iako je definiran Zakonom o trgovačkim društvima odgovara cjelokupnom imovinom kao obrtnik, znači nema tu nikakve razlike. Usput budi rečeno, ukupno ih u Hrvatskoj ima znate koliko? Osam. Znači u cijeloj Hrvatskoj imate osam trgovaca pojedinaca a oni po Zakonu o trgovačkom društvu odgovaraju sukladno Zakonu o obrtu također cjelokupnom imovinom. Što se tiče, neću ovdje govoriti o gospodarstvu jer je tako uvodno postavio kolega Milošević tezu, činjenica je da pad usporava, on je u odnosu na zadnji kvartal 2012. manji i to 0,6% i manji je od onoga što mnogi analitičari u Hrvatskoj su procjenjivali i ja vjerujem da ćemo vrlo brzo imati pozitivni gospodarski rast u jednom kvartalu. Drago mi je da kolege iz IDS-a podržavaju i da su prepoznali da je korak naprijed što se tiče PDV-a, moj stav je poznat svima, ja sam stava da obrtnici i svi poduzetnici do 3 milijuna kuna trebaju plaćati po, naplaćenom a ne po izdanom računu. To je moj stav. Naravno, nekada u Vladi uz argumente koje drugi imaju morate doći do zajedničkog rješenja i mi smo došli. Znači obrtnici će plaćati po starom PDV i produženi rok do 2015. godine a u budućnosti što će biti vidjeti ćemo. A ja ću se i dalje zalagati da svi poduzetnici do 3 milijuna kuna plaćaju PDV po naplaćenoj fakturi a ne po izdanoj. I još jedna stvar, mislim da vrlo vjerojatno ćemo to rješenje u budućnosti u Hrvatskoj imati. U ovom trenutku kažem i drugi ministri imaju druge argumente i odlučili smo prolongirati status koji je sada do 2015. godine. Što se tiče mesara i frizera, nema kolege Milinkovića. Rekao sam to jučer na odboru i čekam da mi se prvi javi koji je otišao kod frizera i pitao imaš li majstorski ispit. Evo to je, to je, ako ima nekoga u dvorani koji je došao kod frizera i pitao je li imaš majstorski ispit onda ću priznati da je to, ta zanimanja da su ja bih rekao vezana više uz edukaciju nego uz ono kako ljudi rade. Zna se koja su zanimanja ona koja su bitna za zdravlje i za potrošače, ti su definirani posebnim zakonima i imaju tehničke uvjete koje moraju imati, sva moguća zanimanja koja jesu. Tako da ja idem u smjeru da se pojednostave stvari. I što se tiče kolege Vinkovića, da ga ovdje obavijestim ja ću biti pokrovitelj godišnjice udruženja obrtnika i organiziranja obrtnika u Đakovu ali ne 150-ta nego 200-ta godina. Tako da vidite da komuniciram i bio sam kod vas i sa tim udruženjem napravili smo jedan razgovor. Tako da konstantno sam ja u komunikaciji sa obrtnicima jer ne radim ovo radi sebe nego radi ljudi. I to je moja intencija i zato se nadam da ćete vi kolege iz HDZ-a nakon ovih mojih argumentacija promijeniti stav i podržati zakon. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Sada će se na ministra Marasa sručiti cijeli jedan mali tsunami replika. Čuti ćemo ih redom prijavljivanja. Prvo Domagoj Ivan Milošević. Izvolite.
Pa sada mi je nakon ovog vašeg ekspozea ministre Maras jasno zašto se niste mogli nikako dogovoriti, sporazumjeti sa obrtnicima, odnosno sa Hrvatskom obrtničkog komorom jer očito niste čuli ni razumjeli ono što sam ja govorio u ime Kluba. Dakle, prije svega bio sam vrlo jasan. Čak sam i članke navodio zbog čega nećemo podržati ovaj prijedlog zakona. Dakle, cijeli niz loših i dvosmislenih kvalifikacija, odnosno nejasnih rješenje u člancima. Imate čak jedan članak, jučer smo ga vidjeli, netko ga je apostrofirao na odboru gdje rečenica nije završena. No, što se tiče gospodarskog pada ne možete u ekonomiji uspoređivati pad u zadnjem kvartalu 2012. i prvi kvartal 2013. nego morate uspoređivati kvartal na kvartal. Dakle, u tom smislu 1.3% rekao sam je pad bio u prvom kvartalu 2012. Nažalost u prvom kvartalu 2013. je 1,5%. To govore brojke i statistika. A što se tiče hvale vrijednog drago mi je da ste prihvatili, dakle o tome mi ovdje u HDZ-u godinu dana već pričamo a to je da za obrtnike i male poduzetnike dakle, pa ja mislim više od 3 milijuna kuna treba biti granica za to plaćanje PDV-a. Međutim, Hrvatski obrtnici i mali poduzetnici nemaju vremena 2015.-tu dočekati. Neće dočekati radna mjesta, neće mali poduzetnici preživjeti pod ovakvim pritiskom do 2015. da bi onda im vi rekli pa, ne razumije. Dakle, koji god bili argumenti, vaši kolege, oni su neprihvatljivi, jer neizravno uništavaju radna mjesta, odnosno obrnuto. Ovo o čemu mi pričamo godinu dana bi očuvalo neka radna mjesta. A na očigled ih sustav urušava. Rekao sam vam danas u brojkama 50 tisuća i više nezaposlenih u ovoj godini u travnju ove godine, u travnju 2011. Pa šta treba čekati, 2015.-tu da nešto počnete ozbiljno poduzimati? I na kraju niste mi, niste mi odgovorili, pardon, niste mi odgovorili da li ste u godinu i pol dana vašeg ministarstva ukinuli jedan parafiskalni namet?
Na repliku odgovara ministar Gordan Maras.
Ukinuli smo puno nameta, a smanjili smo značajne namete kao što su doprinosi za Hrvatske šume, za Hrvatske vode, spomeničku rentu itd. A odgovorio sam to kada sam se javio prvi puta da mislim da neki od tih nameta poslije ove godine više neće ni postojati, a to su stotine milijuna kuna, o tome se radi, znači koje su… I kad pogledate malo ta javna poduzeća poput Hrvatskih voda i Hrvatskih šuma ostvaruju čak i bolje rezultate nego za vrijeme … Vlade. Nevjerojatno, imaju manje prihode, a ostvaruju bolje rezultate. Znači tu se da zaključiti štošta iz toga, od načina upravljanja do onoga što smo gledali kod bivših direktora Hrvatskih šuma i njihovih kajanja i ispovijedi. Ali dobro. Bitno je da se stvari mijenjaju i da će se mijenjati i u budućnosti. Što se tiče prigovora, ja sam vam sad rekao, jedan od prigovora je bio ovo za zapošljavanje, odgovorio sam, znači ne stoji ono što ste rekli da neće imat pravo. Vi ste pročitali, dobro, ja mogu prihvatiti da Hrvatska obrtnička komora ima identične stavove HDZ-u. To je možda tako, ali kad ste već čitali argumente Hrvatske obrtničke komore i prihvatili ih kao svoje to je onda nešto što samo po sebi sugerira, znači da su to stavovi u biti HDZ-a i Hrvatske obrtničke komore. Ali ako vam onda argumentiram da to nije tako, da će imat pravo ljudi na ovo na burzi, imat će. Imat će pravo na burzi kada vam argumentiram da se ne miješam jer biraju, kada vam argumentiram da sam komunicirao sa 10-tak područnih komora, sa … sam sjedio na 10-tak sastanaka jer dogovor ili ono što će vas zadovoljit da ja prihvatim ono što predloži strukovna organizacija. Pa onda ne treba ni Sabor ni Vlade ni ičega, neka Hrvatska obrtnička komora predlaže zakone, … predlažu zakona iz gospodarstva itd.
Ministre, vrijeme.
Oprostite, evo samo jednu rečenicu.
Pa bit će prilike, imate osam replika.
Komunicirao sam i komunicirat ću i molim vas da promijenite stav jer ti argumenti nisu točni.
Drugu repliku iznosi poštovani Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, vi ste ovdje spominjali ankete i vaše kontakte i razgovore sa područnim komorama obrtničkim po županijama, a ja ću ovdje reći da bi morali poštivati institucije, da je to vrlo bitno. Dakle u Hrvatskoj obrtničkoj komori u upravnim tijelima ne sjede ljudi koji su došli od nekuda sa strane. Gospodin Ranogajec je obrtnik čitav svoj život i ako on potpiše argumentirano da se Obrtnička komora ne slaže sa nizom članaka, uz dužno poštovanje vama kao ministru ja moram reći da ja više vjerujem gospodinu Ranogajcu, ne zato što vama ne vjerujem nego zato što on dolazi iz realnog sektora, dolazi iz prakse, čovjek živi taj život. On to sigurno zna bolje od nekoga od nas koji to nije probao raditi, on zna koji su problemi obrtnika i ni u jednom upravnom tijelu udruženja obrtnika, područne komore pa i HOK-a ne sjedi nitko drugi osim ljudi koji su obrtnici, oni su ti. I ako je već rađena anketa onda je bilo vjerojatno potrebno dogovoriti pitanja iz ankete, usuglasiti ih sa Obrtničkom komorom, zajedno sa ministarstvom i onda napraviti anketiranje obrtnika i dobiti prave relevantne podatke koji bi nam dali pravi put i pravi smjer. Ovako ja stječem dojam da se radi o jednoj manipulaciji, o jednom razgrađivanju sustava, o jednom namjernom pokušaju rasturanja nečega što sigurno treba poboljšati ali nije to baš tako loše. Dolazim iz grada gdje je prije 501 godinu osnovan prvi obrtnički ceh, pred 501 godinu.
Zahvaljujem. Odgovara ministar Maras.
Hvala vam lijepo. Gospodine Hrg, ja vam isto kažem, znači institucije postoje razne, postoje i udruženja obrtnika, …, sve su to institucije, to su institucije koje rade neko uspješnije, neko manje uspješno, ali na kraju kad razgovaraš sa svima moraš donijeti neku odluku. Ne možeš prihvatiti argument za koji misliš da je krivi. I nemojte molim vas misliti i podcjenjivati, nije pitanje sad mog ministarstva, u izradi zakona su sudjelovala mislim 10-tak ili 12-tak ministarstava, sudjelovao je i inspektorat i sad recite ako vjerujete gospodinu Ranogajcu kojeg ste spomenuli više da će ovo potaknut rad na crno ili državnom inspektoratu. … [[Upadica se ne razumije.]] Ha dobro, to je onda, znači vi ne vjerujete institucijama Hrvatske drave. To čak nema veze s politikom, znači to su ljudi koji su stručnjaci, koji tamo rade, to je njihov posao. Oni su također svaki dan na terenu i ako vi meni kažete da ne vjerujete državnom inspektoratu ok, onda ne možemo razgovarati na ovoj razini. Znači tu su ljudi radili, koji se s tim bave. Nisam sad ja sjeo i napisao zakon sam. Znači ljudi koji žive također i na terenu i u obrtu i u svemu su sudjelovali u izradi ovog zakona. Znači ako ja konzultiram državne institucije koje se tim bave onda valjda imam podatke na temelju kojih mogu procijeniti da li je nešto ovako ili onako, a ne jedan dio ja bih rekao samo priča, odnosno Hrvatske obrtničke komore koja by the way kažem vam niti nije ni cijela na isti način se postavila. Rekao sam vam nekoliko komora koje su drukčije postavile. A što se tiče anketa, ja ankete ne radim, ja anketu ne znam napraviti, ja se tog ne sramim priznati jer nisam završio Filozofski fakultet u Zagrebu i ne bavim se time. Moju anketu radi profesionalna agencija i prof.dr. Dragan Bagić koji je najjači ja bih rekao autoritet na tom području u Hrvatskoj. I na osnovu toga se ja postavljam, nemam šta ja postavljat pitanja …. Oni su to napravili.
Zahvaljujem ministre. Iduća replika i poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Ministre, nemojte nam imputirat neke političke sprege sa bilo kime. Dakle, mi razgovaramo ovdje o zakonu, a ne razgovaramo o tekstu i primjedbama Hrvatske obrtničke komore. Ali upravo vi nas stalno upozoravate u ovoj raspravi da gledamo tko je šta napisao i od kuda neke primjedbe dolaze, pa se recimo vama sviđa ono što je napisala područna Komora iz Istre i to stalno citirate ovdje. I čini mi se da što više govorite i što nam više odgovarate da sve više izlazi na površinu zapravo jedan osobni animozitet ili nesuglasice sa predsjednikom Hrvatske obrtničke komore. I sad iščitavajući ove novine u predloženom zakonu, dakle vidim da ostaju kao tijela Komore Skupština koja se bira delegatskim načinom, dakle sa nikakvim zakonskim odredbama od kuda, koliko da bi bila ravnomjerna zastupljenost nego se to prepušta Statutu Komore i neka to Skupština o tome odlučuje. Sastav, način odlučivanja, djelokrug tijela Komore to se sve prepušta Skupštini i njihovom Statutu. Ali zanimljivo, obrušili ste se baš na predsjednika i baš na izbor predsjednika i za njega tražite neposredne izbore. Dakle, bit će Skupština koja će bit birana delegatskim načinom od predstavnika, a napominjem da Skupština ima daleko važnije ovlasti nego predsjednik. Predsjednik je taj koji će provoditi odluke Skupštine. Prema tome, čini mi se da upravo na toj relaciji tu nešto ne štima, rekla bih. I upravo ono što prigovarate nama ili ne bih rekla prigovarate, nastojite imputirat da se to upravo događa obrnuto kod vas. Napominjem i dalje će se 70 članova Skupštine po delegatskom principu birati.
Hvala. Poslušajmo odgovor ministra Marasa.
Ja se ne miješam u interne stvari u HOK-u, niti mi je to namjera, niti ću to ikada raditi tako da ne stoji prigovor da bih ja zbog bilo kakvih internih odnosa u HOK-u bilo šta radio. Ja radim isključivo zato da se što više obrtnika uključi u sustav, a ovo zašto sam rekao, zato što sam krajičkom oka vidio kako kolega Milošević čita ove prigovore koje je HOK poslao. Evo to je, ja se ispričavam što sam slučajno krajičkom oka to vidio, pa sam zbog toga povezao i da se poklopilo baš da ti prigovori, doslovce tako obrazloženi od HOK-a budu pročitani u ime Kluba zastupnika HDZ-a. A kaj drugo da zaključim? Znači, ako identične riječi, identični prigovori Klub HDZ-a i prigovori Hrvatske obrtničke komore, odnosno predsjednika njenog kojeg ste spomenuli gospodina Ranogajeca. Znači, to je jedno logično zaključivanje, nisam ništa drugo. Ispričavam se ako to nije tako, ali onda imate nevjerojatnu podudarnost u stavovima. To je onda zbilja jedno zanimljivo rješenje. A što se tiče toga predsjednici područnih obrtničkih komora će se također birati po zakonu neposredno. Ako ste pročitali i statut i, dobro vjerojatno statut niste jer ga ovdje nema, ali Upravni odbor čine upravo predsjednici područnih Obrtničkih komora. Znači, imat ćemo malo širu ja bih rekao demokratsku priču nego što smo imali do sada. Jer šta se dešavalo? Evo vam jednog primjera. U Zagrebu imate područnu Obrtničku komoru koja ima 20-tak tisuća, nešto malo manje od 20-tak tisuća članova. Sva udruženja u Skupštini koja bira predsjednika bilo da li oni imaju sto članova ili 2000 ili 3000 ili 5000 članova kao ugostitelj imaju isto pravo glasa. Znači, želimo malo više članovima dati da dođu do izražaja. Hvala vam lijepa.
Replikom ustaje i poštovani kolega Branko Vukšić.
Poštovani ministre Maras, čini mi se da ćete vi, vaša Vlada donijeti zakon kako stranke trebaju birati svoje predsjednike i svoja tijela stranačka. Mislim da je ovo čak neumjesno način na koji vi propisujete. Međutim, ne slažem se sa kolegama, slažem se s vama u tome Hrvatska obrtnička komora nisu svi obrtnici. Hrvatska obrtnička komora to je ono, znate često su postojali, kažu ono očevi Hrvatske koji su između sebe i Hrvatske stavljali znak jednakosti, pa i stranke. Mi smo Hrvatska su govorili. Niti Hrvatska obrtnička komora nisu svi obrtnici i ne treba od toga raditi fetiš. … [[Govornik se ne razumije.]] godina ne znači da se 160 godina dobro radilo. I zbog čega se opravdavate da vi niste u zavadi sa Ranogajcem ili jeste ili niste. Pa nema veze. Zašto biste vi s njim se slagali? Ja se u mnogim stvarima s njim slažem, s nekima se slažem i uopće ne trebam se zbog toga opravdavati, ne trebate se opravdavati zbog vlastitog mišljenja. Obrtništvo je daleko jače, duže od same Hrvatske obrtničke komore. To valjda znamo. Ako radimo od Hrvatske obrtničke komore instituciju u koju se ne smije dirati onda opet nismo napravili ništa. Ali kontraverzni ste u tome što želite propisati ono što ne smijete propisati. I druga stvar, ne smijemo zanemariti da je 50000 obrta zatvoreno uz Hrvatsku obrtničku komoru koja nije djelovala na pravi način, koja nije ustala protiv takvih zakona koji su omogućavali, koja nije doprinijela tome da hrvatski obrtnici posluju bolje, da se nameti skinu. Pa prema tome, i ono što je gospodin Milošević rekao u naše vrijeme nije bilo [[Upadica Stazić: Hvala.]] 2009. se gase, a vi priznate samo jedan period HDZ-a. Pa HDZ je postojao valjda od prije nego što ste vi došli.
Na ovu repliku odgovara ministar Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Vukšić, naravno da što se tiče izbora ovo ne stoji jer nemam namjeru, niti će je hrvatska Vlada ikad propisivat kako će hrvatske stranke birat svoje predsjednike, jer također niti u jednom zakonu na primjer neće pisati ili tako da propišemo da svi članovi Hrvatskih laburista trebaju birati predsjednika Hrvatskih laburista. Normalno da to nema nikakve veze, ali isto tako ne postoji ni zakon u kojem piše da svi građani Republike Hrvatske trebaju biti članovi Hrvatskih laburista. Jel' ima takvog zakona? Nema. Hvala bogu da ga nema. Tako da s te strane neće niti biti niti ovako propisano da se bira. Mislim to je totalno neusporedivo što ste htjeli sada napraviti. Znači, mi imamo jedan ja bih rekao monopol da otvaranjem nečega vi postajete član udruge, odnosno komore. I moramo postaviti određene standarde. Što je demokratskije? Ako svi moraju participirati i plaćati doprinos da mogu svi participirati ne posredno nego neposredno u izborima za predsjednika. U čemu je tu problem? Pa to je tako najnormalnije, zbog čega? Ne vidim u čemu je problem da ljudi, pa to je puno demokratskije nego da se radi na ovaj način na koji sad maloprije sam objašnjavao da u Zagrebu imate udruženje koje ima isti broj glasova u skupštini, a 50 puta je manje od drugog. Tako da s te strane tu nije nikakvo zadiranje u autonomiju nego ja bih rekao malo pomak u načinu uključivanja obrtnika u cijeli sustav.
Sad ćemo čuti repliku poštovanog Đure Popijača.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Dakle, gospodin ministar je konstatirao u svom obraćanju da treba vidjeti tko piše, što piše i zbog čega se piše. Zbog hrvatske javnosti koja evo možda i gleda i ovih svih obrtnika za koje možda je i zanimljiva ova tema premda im neće u životu ništa pomoći, naprotiv, moram reći i pokazati da je HOK dakle pisala svim zastupnicima Hrvatskog sabora i da je to potpisao predsjednik HOK-a. Dakle, predsjednik HOK-a koji je legitimno, legalno i zakonito izabran na tijelima HOK-a po postojećem zakonu. I to je njegov posao i on to mora raditi. I što je napisao reći ću vam samo i pročitati prvu rečenicu. Hrvatska obrtnička komora oštro se protivi dijelu predloženih rješenja u pojedinim člancima prijedloga Zakona o obrtu budući da je istim ugrožena opstojnost obrtnika u RH i to devastacijom obrtničke struke, ugrožavanjem zaštite potrošača i stvaranjem nelojalne konkurencije obrtnicima. Zar naš posao kao hrvatskih zastupnika, zastupnika u Hrvatskom saboru nije da ovo konstatiramo kao važno, kao posebno bitno i kao zabrinjavajuće? Predsjednik HOK-a koji je by the way vas hvalio na početku vašeg mandata, očekivao je puno jer ste formirali novo ministarstvo, koji radi svoj posao i upozorava što će se dogoditi primjenom određenih dijelova ovog zakona. I zašto to HDZ ne bi imala pravo javno reći i s kojim pravom vi onda to optužujete da je gospodin Ranogajec nekakav satelit HDZ-a u Obrtničkoj komori? On je kao legitimni predsjednik demokratski izabran potpisao stav HOK-a. Mi nemamo niti jedan jedini drugi stav, niti jednog dijela HOK-a na koju se vi pozivate. To je između ostalog razlog zbog čega ovako i nastupam.
Odgovor, ministar Maras.
Dobro, ali valjda imate i svoj stav po tom pitanju. Pa ne morate imati stav bilo koga da bi imali svoj stav jel' tako. Znači, analizirate što je predloženo itd. Ja sam samo konstatirao da se poklopilo točno ono što je predložio HOK da ste pročitali kao vaše sugestije i primjedbe. Ništa drugo, pa što je tu sporno? Pa nije to nikakvo prozivanje, to je samo konstatacija. Ako niste imali drugačije svoje stavove sve u redu. Ja vam pokušavam objasniti da to nije baš tako. Reći ću vam još jednu stvar, evo sad želim što se tiče samih izbora. Evo u ovoj anketi, danas je možete vidjeti na web stranicama mog ministarstva, 58% obrtnika podržava direktan izbor da ne mislite da se ostali protive nemaju stava 27%, a ne podupire 9%. Znači 58% je za direktan izbor, 9% je protiv. E pa sad recite vi meni kako bi ja trebao rezonirati uz takav stav obrtnika koji nas sada i ovdje slušaju? Isto tako po pitanju plaćanja PDV-a kada sam ih pitao da li će vam to i kako će vam to utjecati na novčani tok, odnosno vaše poslovanje 44% znači, pardon krivo čitam, 48% dramatično bi pogoršalo novčani tok, 19% pogoršalo bi značajno, 11% bi pogoršalo. Znači, ukupno 68% obrtnika bi se našlo u poteškoćama da se to sad uvede i zbog toga sam ja stava da to tako ne treba biti i neće biti do 2015. smo prolongirali, a onda ćemo naći neko rješenje koje će zadovoljiti sve skupa na tržištu. Znači, ja se konzultiram sa obrtnicima, a ovo je bila čista konstatacija. Ne znam zašto ste se osjetili prozvanim.
Sad ćemo čuti repliku poštovanog Ivana Šukera.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre pa ja cijelo vrijeme pokušavam čitati ono što ste vi napisali. A vi ste napisali da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Ako se ne varam Hrvatski zavod za zapošljavanje je korisnik državnog proračuna i ako vi tvrdite da će dio obrtnika koji će nažalost prestati sa svojom djelatnošću moći ostvariti na Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje nekakva prava onda se moraju osigurati nekakva sredstva. Naprosto za provođenje ovog zakona su potrebna dodatna sredstva. Da li će ona biti u okviru postojećih, to je nebitno. Ali vi naprosto morate napraviti nekakvu procjenu i reći da ovo će koštati toliko i toliko. A da ste napravili ono što ste morali napraviti jer vi ste paralelno s ovim zakonom morali uputiti zakon koji regulira, a to je posredovanje pri zapošljavanju, uplatu doprinosa za zapošljavanje jer što će se dogodit? Ovaj zakon recimo stupi na snagu s jednim datumom a zakon koji obvezuje obrtnike za uplatu doprinosa za zapošljavanje i da oni imaju pravo na to stupi 15 dana kasnije. Što će se dogoditi s obrtnicima recimo koji u tom vakuumu ostanu, nažalost ugase obrte i oni neće imati pravo na to po postojećem zakonu, a vi ste im dali pravo po ovom zakonu. Ja vam samo govorim da vi nažalost previše teoretizirate, previše se bavite teorijom a ne bavite se realnim životom. Isto tako kada govorite o trgovcu pojedincu, pa nitko ne kaže da je sretno rješenje da je tamo rečeno da trgovac pojedinac garantira svojom cjelokupnom imovinom, ali ajmo jasno definirati. Ako sve stavljamo po nekim pravima u isti koš onda ajmo jasno definirati za obavljanje određenih djelatnosti su potrebna određena sredstva i ajmo to razlučiti od privatne imovine kao što je to razlučeno kod trgovačkih društava i onda neće biti zabune. Ali vi ne želite razgovarati o tome jer niste razumjeli u čemu je problem. Pa vi imate obrtnika …
Isteklo je vrijeme, žao mi je. Odgovor Gordan Maras.
Hvala vam lijepo. Gospodine Šuker da se ja bavim … [[Govornik nije uključen.]] i životom govorim i stoga da 50 tisuća ljudi je nažalost nije moglo ostvarivati ta prava, a moći će. Da se bavim praktičnim životom govorimo da neće biti 300 ovrha godišnje na nekretninama obrtnika zbog obavljanja obrta što je do sada bilo. Da se bavim praktičnim životom govorim da će 2500 obrta moći biti preneseno na članove obitelji. Da se bavim praktičnim životom evo nešto iz vaše domene, da sam predložio osobno i da sam podignuo prag za ulazak u sustav PDV-a sa 80 na 230 tisuća kuna čime je 25 tisuća, ma nikakvo pregovaranje, 25 tisuća. Pa zašto sami niste to napravili godinu dana ranije? 25 tisuća hrvatskih obrtnika je izašlo iz sustava PDV-a. ja se bavim realnim životom i praskom a vi teorijom. Ovo su sve živi ljudi i oni postoje i sve ovo smo napravili upravo zbog njih. Hvala vam lijepo.
Replika Goran Marić.
Hvala lijepa. Ministre Maras govorili ste o tome da je do sada po postojećem zakonu obrtnik jamčio cjelokupnom svojom imovinom i da je u Hrvatskoj samo 8 trgovaca pojedinaca. Po postojećem zakonu ne jamči obrtnik cjelokupnom svojom imovinom nego članak 20.stavak 1. "cjelokupnom unesenom imovinom koja je potrebna za obavljanje obrta" i tu je taj članak je ukinuo Ustavni sud jer je ta kategorija unesene imovine nejasna i neodređena kategorija. U usporedbi sa trgovcem pojedincem makar ih bilo samo 8 koji doslovce piše u Zakonu o trgovačkim društvima članak 9.da jamči cjelokupnom svojom imovinom. Ovim prijedlogom zakona i člankom 36.ne rješavate ovaj problem na koji je ukazao i uputio Ustavni sud. A nije ni prirodno ni životno ni logično da obrtnici jamče cjelokupnom svojom imovinom nego samo imovinom koja je u funkciji posla i obrta. I izjednačite status trgovca pojedinca da se izmijeni članak 9. Zakona o trgovačkim društvima da i trgovac pojedinac jamči samo imovinom koja je u funkciji djelatnosti. A ovaj članak 36.izmijenite na način da obrtnik jamči samo registriranom imovinom u funkciji svoje djelatnosti. Time ćete dovesti u ravnopravan položaj i otkloniti sve nejasnoće i nove odredbe Ustavnog suda i time ćete najviše pomoći obrtnicima. Zašto da samo obrtnici jamče nečim što im ne služi u djelatnosti? To im pomaže, a ne pomaže im članarina koja se propisuje da moraju davati svojoj Obrtničkoj komori. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku ministar Maras.
Hvala lijepo. Da bez obzira što ih je 8 na njih se primjenjuju odredbe Zakona o obrtu tako da će moći i oni biti izuzeti ovih ovrha. Inače rekao sam uvodno primjena ovih ovrha će obuhvatiti više od 90% hrvatskih obrtnika, znači neće morati strahovati za tu imovinu u kojoj žive, znači nemaju obrtnici 6 radionica, imaju najčešće u 99% slučajeva imaju jednu radionicu. Tako da ja mislim da smo mi adekvatno zaštitili i osgiurali im bolji status. A što se tiče problema o kojem ste govorili i Ustavnog suda prigovori i naravno uvijek u raspravi kada donosite zakon sudjeluju i ljudi koji se bave u drugim ministarstvima tim stvarima, prigovori su da nije moguće podijeliti imovinu, prigovori su također da je i fizička osoba kao poduzetnik i trgovačko društvo kao poduzetnik u istom statusu i da trgovačko društvo bez obzira što se radi o 20 hiljada kuna temeljnog kapitala također odgovara cjelokupnom imovinom, znači odgovara svojom unesenom imovinom i vlasništvom svojim. Nema veze što je njemu vlasnik još 5 kuća ali poduzetnik trgovačkog društva odgovara cjelokupnom imovinom. I zato smo, da, da, trgovačko društvo odgovara svojom imovinom kao poduzetnik. Imovinom društva.
Ja vas molim da se rasprava ne vodi dobacivanjem iz klupa.
Imovnom društva, znači ne govorim sada o vlasniku nego imovinom društva. A s druge strane fizička osoba poduzetnik također odgovara ali smo našli rješenje da im se ne može ovršiti ovo i ja mislim da je to veliki korak prema naprijed i zaštita ljudi koji su do jučer ostali bez kuća za 20, 30 tisuća kuna.
Posljednju repliku iznosi poštovani Zoran Vinković.
Uvaženi ministre lapsus lingua je bio 1813.godine đakovački majstori su zatražili od nadvojdvode austrijsko-habsburškog Franje II dozvolu da osnivanje ceha obrtnika u Đakovu. Prije Franje je bio Leopold, naslijedio ga Ferdinand I ali dosta o povijesti. Jedan od pokrovitelja 200-godišnjice je i gradonačelnik Đakova ovaj put 4.put izabran. Smatram da je prije svega osnovno pitanje ovog zakona i normalno da i Obrtnička komora i ove primjedbe proslijedila dakle njihove primjedbe proslijedila gotovo svim saborskim zastupnicima i ja vjerujem da su te primjedbe dobili svi saborski zastupnici ne samo HDZ. Ali po meni osnovni problem je upravo radi broja zaposlenih u obrtu koji je sada 166 tisuća 279, to je podatak iz ožujka, dakle to je 12,41% ukupno zaposlenih u RH. Upravo ovo pitanje vlasništva odnosno pitanje onoga što obrtnik unosi kao vlasništvo u obrt. Tu svakako treba redefinirati i zakonski treba utemeljiti. Pa ja ne bih rekao staviti van snage dakle ovu odluku Ustavnog suda nego jednostavno pomoći svim obrtnicima ali i svim zaposlenima u obrtima na način da ne izgube upravo obiteljsku kuću, stan, jer to se ne dešava u dioničkim društvima, u pravnim osobama. I na taj način ćemo prije svega omogućiti i razvoj obrta ali sasvim sigurno uz određene poticajne mjere preko određenih institucija pa i preko vašeg ministarstva omogućiti [[Upadica: Vrijeme.]] Sada, završiti ću jedna rečenica [[Upadica: Odgovor, odgovor na repliku.]] Omogućiti otvaranje novih radnih mjesta.
Odgovor na repliku ministar Maras.
Hvala vam lijepo. Evo koristim i vama priliku čestitati na izboru ponovnom. U drugom krugu sam navijao za vas, dok sam pratio rezultate.
Ministre odgovarajte na repliku.
O.K. hvala lijepo. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepo. Činjenica je da mi ovim zakonom pomažemo i da to ljudi jako dobro znaju i da na to reagiraju dobro i da će donošenje ovoga zakona se otvarati više obrta i kada, pogotovo kada uvrstimo još ovu u drugu čitanje odredbu da cijela obitelj bez obzira na prisutnost obrtnika može pomagati jer do sada je to bilo onako slabo korišteno jer je čovjek morao biti na licu mjesta. Ali će to onda biti atraktivno ljudima da otvaraju obrte. Znači ja gledam šta je ljudima lakše i da krenu otvarati obrte. Što se tiče samih zaposlenih jedna statistika, rekao je kolega Milošević da treba uspoređivati godinu za godinom. Znači prošle godine u prva četiri mjeseca je u obrtu otvoreno 650 više radnih mjesta nego zatvoreno zbog sezone, naravno dolazi. A ove godine 2850. Znači … [[Govornik se ne razumije.]] radnih mjesta plusa imamo u prva četiri mjeseca ove godine. Vjerojatno nešto doprinose i ovo što sam rekao sa 80 na 230 hiljada kuna ulazak u sustav PDV-a i sve ono što Vlada radi na olakšavanju malim poduzetnicima u protekloj godini. Znači ja sam zadovoljan, 2250 … [[Govornik se ne razumije.]] radnih mjesta više otvorenih u obrtu nego u istom periodu prošle godine. To je nešto šta mi govori da smo na pravom putu. Kada donesemo ovaj zakon biti će situacija vjerujemo još puno bolja. Hvala vam lijepo.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime Kluba HNS-a govoriti će poštovana zastupnica Natalija Martinčević. I poslije nje uvaženi kolega Petar Baranović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo prije svega željela bih naglasiti još jedanput ovdje važnost i nužnost donošenja ovoga zakona. Naime postojeći zakon iz 1993. godine svakako je trebao novo rješenje i prilagodbu postojećoj situaciji u obrtu, a ono je kao što je poznato dakle, nije dobro. Obrtništvo je svakako iznimno važan segment hrvatskog gospodarstva koji predstavlja prema podacima iz 2012. godine 42% gospodarskih subjekata, ukupne zaposlenosti sudjeluje od 14 do 17% a u bruto društvenom proizvodu sa cca. 8%. Gledajući statistiku aktivnih obrta u prosincu 2012. godine bilo ih je preko 83 tisuće i to je podatak s kojim se ovdje danas barata. Međutim, ja sam evo pripremajući se za ovu raspravu došla do podatka da je taj broj pao na 79 tisuća što pokazuje već duže vrijeme prisutan izrazito negativan trend što naravno ukazuje na nužnost provođenja mjera potpora i pomoći našem obrtništvu. Ono što je možda najvažnije reći je da upravo obrt omogućava i samozapošljavanje i zapošljavanje i to često mnogima koji bi zbog svoje ili dobi ili nekog drugog razloga ostali izvan tržišta rada a time i na teret društva. Obrtništvo je naravno i važna … [[Govornik se ne razumije.]] velikim gospodarskim subjektima osobito u djelatnostima prerađivačke industrije ali i od iznimne važnosti za razvoj turizma, odnosno nadopunjavanje turističke ponude posebno kroz tradicijske i umjetničke obrte. Upravo iz svega navedenog o ovom se dijelu našeg vrlo krhkog gospodarstva treba voditi i posebna briga a donošenje ovoga zakona jedan je od koraka u tom smjeru. I zato je iznimno važno da on bude podloga oporavku našeg obrtništva a time naravno i ukupnog gospodarstva. Danas je bilo dosta riječi ovdje o razno raznim anketama. Ja moram evo iskreno reći da je meni možda najneugodnije iznenadila anketa koju je provela obrtnička komora u kojoj je samo jedan od 10 ispitanika zadovoljan radom resornog ministarstva. Naravno da je teško da itko bude zadovoljan ičim u vrijeme ovakve teške krize. No svakako je dobar pokazatelj i obzirom da uistinu vjerujem da se ministarstvo iznimno trudi mislim da bi trebalo poboljšati i pojačati komunikaciju, o tome je danas bilo puno riječi. Jer bez neposrednog kontakta ne samo sa obrtničkom komorom kao institucijom već i direktno sa obrtnicima na terenu neće se moći ostvariti zajednički cilj a to je poboljšanje poslovanja hrvatskim obrtnika. Ja moram reći, ja sam također proučila sve primjedbe obrtničke komore ali proučila sam i primjedbe obrtničke komore Varaždinske županije, dakle područne obrtničke komore i moram reći da mi se neki od tih zahtjeva uistinu čine opravdanima. O njima je danas bilo već tu dosta, dosta riječi. Ja ću se možda samo na par njih, ostatak će kolega Baranović. Dakle, zahtjev kojim se traži da i pravne osobe koje se bave djelatnošću vezanih obrta moraju kao i obrtnici imaju zaposlenu stručno osposobljenu osobu, čini mi se sasvim realnim. Ja mislim da se to vrlo jednostavno može regulirati upravo Zakonom o obrtu na način da se propiše da i pravna osoba koja obavlja obrt mora ispunjavati sve uvjete kao i fizička osoba obrtnik. Takvim se pristupom osim zaštite građana i potrošača na dulji rok osigurava i konkurentnost svih hrvatskih poduzetnika na evo vrlo skorom jedinstvenom europskom tržištu. Isto tako opravdanim mi se čini i prijedlog da se članku 50. stavku 1. iza riječi: "izrada" doda riječ "pojedinih", odnosi se na proizvode iz djelatnosti slobodnih obrta sadržanih na listi proizvoda koje donosi resorni ministar. U protivnom domaća se radinost u svakom pogledu izjednačava sa obrtom i nema zapravo nikakve potrebe za uvođenjem dva pravna instituta. Dakle, ova se situacija odnosi na članke 49., 50., 51. i 52. jer se zapravo ovakvim definicijama daje pravo fizičkoj osobi za obavljanje svih obrtničkih djelatnosti bez ograničenja čime se zapravo i pravno i faktički izjednačuje s obrtnikom, a da nema status obrtnika. Ovdje se možda otvara jedna fronta nemogućnosti kvalitetnog nadzora i možebitnog rada na crno i neprijavljivanja prihoda što naravno sada kada se konačno vodi i uvodi red u državi nije prihvatljivo rješenje. I naravno, članak 36., obzirom da se ovdje radi o iznimno i važnoj i osjetljivoj situaciji koja će obzirom na to kakvo će se rješenje ovim zakonom formulirati imati velik utjecaj na daljnji razvoj obrtništva u Hrvatskoj, a posebno kada se uzme u obzir i odluka Ustavnog suda. Važno je da se za upravo ovaj dio zakona usuglase i stavovi obrtnika i Ministarstva, odnosno da se jasno i nedvojbeno propiše kojim dijelom imovine odgovara obrtnik u obavljanju svoje djelatnosti obrta. U protivnom, obrtnik odgovara cijelom svojom imovinom. U svojim obrazloženjima obrtnici se pozivaju i na pozitivna rješenja nekih država članica Europske unije, npr. Francuske koja je omogućila malim poduzetnicima koji su radi lošeg poslovnog okruženja došli u stečaj. Brz je oporavak i nastavak rada kroz Zakon o ograničenoj odgovornosti malih poduzetnika fizičkih osoba. Što će se s našim obrtništvom događati ovisi ponajprije naravno o izlasku iz krize, o zakonskim rješenjima ove Vlade, ovisi o gospodarskoj politici ove Vlade, ovisi nešto o jedinicama lokalne samouprave. Evo mi smo u Varaždinu napravili jedan cijeli niz mjera kojima možemo kao jedinica lokalne samouprave pomoći obrtnicima. Ja ih sve ne stignem ovdje nabrojiti, međutim to neće naravno spasiti obrtništvo, ali uz pozitivne mjere ove Vlade koje očekujem da će uslijediti može se pomoći očuvanju obrta i očuvanju radnih mjesta. Ja bih na kraju samo pozdravila napore Ministarstva da se ovim zakonom urede kompletna problematika obrtništva, zakon je ponudio neka dobra rješenja, međutim ja bih eto obzirom da ipak ovaj zakon ide na svu sreću u dva čitanja, da se još jedanput prouče sve primjedbe Obrtničke komore, područnih obrtničkih komora, zastupnika ovdje u Saboru i da se za sljedeće čitanje ipak pronađu kvalitetnija rješenja. Hvala.
Poštovana potpredsjednice Sabora, poštovani gospodine ministre sa suradnicama i suradnicima, štovane kolegice i kolege. U ime kluba HNS-a, a i u svoje osobno kao obrtnik od 19. godine pozdravljam namjeru resornog ministarstva da donese novi Zakon o obrtu, posebice o svjetlu ulaska Hrvatske u Europsku uniju na jedno novo tržište, puno šire tržište i u neki splet novih okolnosti u poslovanju, ali ću prokomentirati neke stvari koje se tiču i teksta koji je proslijeđen od strane Hrvatske obrtničke komore svih zastupnicima, a isto tako ću prokomentirati neke stvari kojih se dotakao ministar, u čemu mu dajem osobno, a i u ime kluba HNS-a punu potporu. Krenut ćemo od Hrvatske obrtničke komore i polemike ankete HOK-a ili ankete ministarstva. Tema funkcija, uloga u društvu Hrvatske obrtničke komore, njena efikasnost, stupanj korištenja usluga obrtnika u Hrvatskoj obrtničkoj komori. Gospodin ministar je potpuno u pravu što se toga tiče i to govorim iz osobnog iskustva jer sam obrt zatvorio 2011., 22 godine sam radio kao obrtnik, radio u komorskom sustavu kao aktivista, doživio ono što sam doživio zbog onog što piše u internim aktima Hrvatske obrtničke komore, područnih obrtničkih komora i udruženja obrtnika. I pisalo je to je ispod svake razine, u jednom demokratskom društvu način na koji se manipuliralo izborima u Obrtničkoj komori je ispod svake razine jednog demokratskog društva. Činjenica jest da je dolaskom gospodina Ranogajca otpočet proces reformi, ali nije proveden do kraja i intencija ministarstva da tu uvede red i da Hrvatska obrtnička komora prestane biti doživotno … nekih aktivista koje će valjda samo biologija otrgnuti od funkcije. Tu je potpuno u pravu i tu mu dajem za pravo. To znam na osobnom primjeru. Moj osobni primjer je bio čak i skandal koji se pretvorio u javni skandal, završio na HTV-u, a ishodište tog skandala je stalo u područnoj centrali jedne stranke i bilo generirano od jednog zastupnika te iste stranke, zna se koje, 2007. godine. Jako se dobro zna koje. Toliko o tome. Međutim, jednako tako kao dugogodišnji obrtnik mogu nešto suptilnije iščitati određene primjedbe i njihovu važnost koju je HOK napisao i u čemu Hrvatska obrtnička komora u ovom dijelu i u ovom slučaju pokriva svoju funkciju partnera Vladi, partnera ministarstvima i zastupa interes obrtnika. U jednom dijelu držim da ima elemenata za preispitivanje odredbi ovog zakona. Pitanje kvalifikacije za obavljanje vezanih obrta gdje je propisano majstorski ispit i stručna kvalifikacija za obavljanje takvog obrta je pitanje koje treba razmotriti u svjetlu odnosa prema trgovačkim društvima koja obavljaju istu tu djelatnost. Ne vidim razloga zbog čega ne bi preventivno razmišljali i ugradili u odredbe zakona da i ona trgovačka društva koja obavljaju identičnu djelatnosti kao i vezani obrt moraju imat stručnu kvalifikaciju i moraju imat majstorski ispit. Kratko ću obrazložiti zašto. Ne bih volio da mi instalira trgovačko društvo brodske instalacije i da mi pošalje nekog tko nema stručni ispit i tko nema majstorski ispit pa da mi za 4 ili 5 dana na moru počnu gorjeti instalacije. To je vrlo nezgodno znate, tko to nije doživio taj ne zna kako to izgleda. I nema razloga da u tome ne preispitamo i ne razmislimo o odredbi ovog zakona, odnosno o ovoj primjedbi Hrvatske obrtničke komore. Isto tako, pitanje sporedne djelatnosti i izbacivanje liste sporednih djelatnosti, obrta koji se trebaju i mogu obavljati kao sporedna djelatnost bojim se da će na području usluga, a većina obrta pliva u tom području doći do problema. Jer ako dopustimo bez ikakvih kriterija da se bilo koja fizička osoba bavi sporednom djelatnošću pitanje je koliko će obrtnici izdržati takvu konkurenciju. Pitanje je da li je normalno da svaka fizička osoba bez obzira na svoj materijalni, socijalni status, visinu dohotka u glavnoj djelatnosti može ulaziti kao konkurencija obrtnicima kojima je to jedini izvor egzistencije. I mislim da bi to također trebalo preispitati. Što se tiče Zakona o obrtu onog bivšeg on je predviđao multidisciplinarnost na jedan način, mogli ste kao obrtnik baviti se u isto vrijeme taxi prijevozom primjerice i ribarskim obrtom ili ribarskim obrtom i ugostiteljskim obrtom. Malo tko zna koliki prostor za manipulacije postoji upravo u toj varijanti. Navest ću kratko. vlasnik ugostiteljskog objekta – ugostitelj registrira se za ribarski obrt, dobije karticu za plavi dizel, vozi svoj brod za rekreaciju i ribarstvo na plavi dizel, ribu kupi u sportskog ribiča. Temeljem Zakona o morskom ribarstvu prijavi je kao svoj ulov i ostvari poticaje od 14%. Na to sam upozoravao pomoćnicu ministra Šukera još 2007. godine, ali naravno to je otišlo u vitar. Nitko to nije sluša. Dobro znam i detaljno koliko je novaca izvučeno, a ne možete to dokazati samo zato šta ste ostavili taj pravni moment i tu mogućnost da se na takav način manipulira. Taxi prijevoznik je ribar. Ima takvih slučajeva. Pogledajte koju vrstu vozila vozi takav taxi prijevoznik. Svi vozu dizel. Normalna stvar, ima karticu za plavi dizel, prijavi da je ulovija 5 kili ribe, digne plavi dizel na pumpi, ulije ga u taxi i zakida hrvatski državni proračun. Naravno, to su pojedinci koji sramote časnu obrtničku djelatnost. Ali velim da u zakonima koji se ad hoc donose, u zakonima u kojima nema sluha da se preispita i raspravi nastaju rupe. Pozdravljam napor ministarstva da konačno ispravi jednu nepravdu, a to je da izjednači u pravima zaposlenike kod obrtnika i obrtnike. U svakom slučaju za pohvalu nešto što je decenijama bolo u oči i u srce svakog obrtnika. Konkretno, moji kolege profesionalni ribari na moru, obrtnici nisu imali pravo na beneficirani radni staž, a njihovi zaposlenici jesu, a živili su i radili u potpuno istim uvjetima i topili se u istim uvjetima. Je li normalno bilo, a do danas je takvo stanje da čovjek koji je nositelj obrta radi kao profesionalni ribar ne može imati beneficirani staž i mora raditi do 65 godine što je nemoguće, a da njegov zaposlenik ima pravo na beneficirani radni staž. Dakle, to je za svaku pohvalu. Također i one izmjene odredbi oko prijenosa prava na obrt nakon što prestane obavljanje djelatnosti od određenog obrta, a da se može bez ikakvih problema obrt prenijeti na članove uže obitelji. I to je bila jedna nelogičnost. Što se tiče pozicije i uloge Hrvatske obrtničke komore. Da, Hrvatska obrtnička komora treba hrvatskim obrtnicima. Ali Hrvatska obrtnička komora mora biti usklađena sa svim pozitivnim normama funkcioniranja demokratskog društva i ne može se desiti da se interni akti poslože tako da grupa ljudi manipulira sustavom godinama. I istina je ono što piše u anketama, neosporna istina u izborni proces koji bi trebao ići od dna po načelu izvrsnosti do vrha aktivno ulazi manje obrtnika nego što je izašlo građana na izbore o Europskom parlamentu u Republici Hrvatskoj. Ako uđe aktivno u izborni proces 10 obrtnika ja svoj život dajem. Svjedočija sam tome i bilo me sram šta sam i tad mora svjedočit takvom funkcioniranju obrtničkog sustava [[Upadica Zgrebec: Privedite kraju raspravu.]] Tu je ministarstvo potpuno u pravu. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo replike. Najprije na izlaganje kolegice Martinčević. Ana Lovrin, izvolite.
Hvala lijepa. Evo kolegice Martinčević, apsolutno se slažem s vama da moraju postojati jednaki uvjeti za obrtnike fizičke osobe kao i za pravne osobe koje obavljaju poslove, koje obavljaju obrt. Premda je rekao ministar ovdje da se ne sjeća da je netko ušao u frizerski salon pa pitao frizerku ima li majstorski ispit. Nije gospodine ministre, naravno da ne pita zato što vjeruje da država kada je nekome dala obrtnicu i dozvolu za obavljanje određenog posla da onda to presumira i da ta osoba koja obavlja taj posao i zna ga obavljat, a ne da se građani prepuste nekome da učini od njih što god, pa da se onda poslije valjda žale, a znamo da i nema obveznog osiguranja za odgovornost. Dakle, apsolutno mislim da treba bit za posebne, vezane obrte kako to zakon i predviđa da mora bit odgovarajuća sprema, majstorski ispiti i da to onda mora imati pravna osoba koja se time bavi. Ono što mislim da nije dobro i da ne bi trebalo bit kod tih ispita ili svjedodžba, majstorskih ispita itd. nešto što nalazimo u programu za polaganje stručne osposobljenosti koje je donijelo ministarstvo. Evo tu piše i na prijedlog Obrtničke komore, ali negdje 2012. a to evo čitam recimo da vi ako hoćete bit majstor pečenjar ili pizza majstor, da onda imate u programu recimo jedan dio nasljedno pravo, nasljeđivanje i zakonski nasljedni redovi, pa onda zemljišne knjige, uloga zemljišnih knjiga u pravnom prometu, zemljišne knjige i javne isprave, od čega se sastoje zemljišne knjige, što je zbirka isprava da ne čitam dalje Zakona o trgovačkim društvima, stečaj trgovac pojedinac, društvo, društvo kapitala. To je sve u programu za osposobljavanje za pizza majstora za podopolagača [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] za cvjećara aranžera itd.
Molim vas kolegice Lovrin, vodite računa o vremenu. Natalija Martinčević, odgovor na repliku.
Evo vrlo kratko, naravno mislim da se većina složila da je ovo jedna odredba zakona o kojoj bi trebalo razmisliti i koju bi trebalo promijeniti. To nisu govorile samo obrtničke komore i područne obrtničke komore, udruženja obrtnika već i individualni obrtnici jer se oni uistinu ovom odredbom zakona stavljaju u jedan neravnopravan položaj. Prema tome, trebalo bi naravno uspostaviti potpuno iste uvjete i zahtjeve prema svima koji obavljaju određenu djelatnost. Karikiramo, naravno za frizerku to nije bitno. Evo ja svoju nikad nisam pitala da li ima obrtnicu jer vjerujem uistinu da ima, dobro radi, ali za recimo nekoga tko mi ugrađuje plinske instalacije mislim da bi bilo jako dobro da znam da ima certifikat i da je to nužno i važno. Prema tome, mislim da je ovo jedna od odredbi zakona koja bi se svakako trebala do sljedećeg čitanja promijeniti.
Hvala. A sada na izlaganje kolege Baranovića najprije kolega Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo samo kratko, dugo pamtim u ovom Hrvatskom saboru ali još nisam čuo ovako da netko priseže na život kao što ste vi rekli glede određenog, ali dobro to isto smo imali priliku vidjeti. Nisam se pripremao za ovu raspravu i nisam čitao ove materijale koje je poslano 9 strana od gospodina Ranogajca, samo iščitavam određene stvari a poglavito glede HOK-a kolega Baranović. Vi ste spominjali svoja iskustva itd. Pa želim upozoriti na neke okolnosti koje mogu biti vrlo opasne. Naime, prema zakonu komora je samostalna stručno poslovna organizacija obrtnika koja je osnovana radi promicanja usklađivanja i zastupanja zajedničkih interesa obrtnika. E dakle, posebno podvlačim ovo samostalna. I sad gledajte, u ovome prijedlogu zakona kaže prethodno mišljenje, mišljenje ministra na statut i akte HOK-a prethodno mišljenje, dosada je bilo da se daje da je u sukladnosti sa zakonom. Ja to iščitavam kolega Baranoviću kao jedan pokušaj ajmo reći ministarstva da stave pod kontrolu jednu gospodarsku neprofitnu organizaciju. To ja tako iščitavam koji ne znam čitati. Ali dozvolite mi da povučem i paralelu sa Hrvatskom poljoprivrednom komorom koja je isto tako na neki način evo imala i svoja tijela, ali je u određenom momentu završila kako je završila. I sad ako je tako završila, ali nisu određene ostale službe osposobljene da našega poljoprivrednika priprema da on ne može da ne uđe ležeći. On nije pripremljen za pristupanje EU, ove ostale službe koje su se zaklinjale da će one preuzeti sav dio ostalih obveza nisu osposobljene. I u tom dijelu prijeti opasnost i zato želimo upozoriti na ovom mjestu. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Milinkoviću znate zašto sam tako sigurno prisegnuo? Zato što sam svjedočio toj sramoti. Od 1900 upisanih obrtnika na području jednom od udruženja da ga sad ne imenujem, a možete pretpostaviti, svojedobno prije 8, 9 godina dolazile su šake obrtnika, mogli ste ih na prste pobrojati. I to su bili izbori. A onda se i takve izbore u idućem slučaju osporilo temeljem sramotnog statuta područne Obrtničke komore u kojem je moglo Upravno vijeće iz prethodnog saziva osporiti demokratski izraženu volju ljudi koji su birali u sekciji. To je bio jedan cirkus. Čujem da je dolaskom novog predsjednika gospodina Ranogajca otpočet niz promjena pozitivnih, ali one u ovom svemu što još uvijek iščitavam nisu dosegle dovoljnu razinu. Što se tiče ovog drugog duga je to tema i to vam ne mogu odgovoriti u replici u kojoj imam još minut. Ja se zalažem za to da komora ima svoju funkciju i ulogu u društvu, ona je u nizu zakona resornih propisana kao partner u kreiranju zakonskih akata resornim ministarstvima, Vladi i Saboru. Samim tim treba saslušati njihovo mišljenje, branio sam u ovoj raspravi neke njihove stavove za koje osobno smatram kao bivši obrtnik ali i kao čovjek koji razmišlja o problemima svojom glavom da imaju rezona i zalažem se da se neke stvari preispitaju koje HOK apostrofirala kao probleme. Ali, nisam za to da se unutar HOK-a radi što kome padne na pamet jer se to dosad događalo. To se dosad događalo. I tu sam spreman ući sa svakim u debatu pa tako i sa kompletnim vrhom HOK-a i sa bivšim predsjednicima jer naglašavam da je novi predsjednik donio određene promjene. A o uključenosti politike i uvezanosti u HOK ja mislim gospodo da vi s ove strane Parlamenta znate puno više nego što to zna ova vamo strana. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Replika, Zoran Vinković.
Pa evo ja kolega Baranović ne bih ulazio u uvezanost politike i HOK-a ali u ovom trenutku imamo negdje oko 85 tisuća aktivnih obrta, proizvodnom zanatstvu 9 229, uslužnom zanatstvu 29 tisuća, u ugostiteljstvu turizam preko 14 tisuća, u trgovini 13 tisuća, prijevoz osoba i stvari 7 710, ribarstvo, marikultura, poljodjelstvo 4 695, frizeri, kozmetičari i njega tijela, fitnes 5 366. Tako je naime raspoređeno po cehovima obrtnika. Prije svega želeći doprinijeti razvoju obrtništva, ali isto tako i pozitivnim propisima u RH ono što se i apsolutno se slažem da bude neposredan izbor, ali taj neposredan izbor bi tada trebao biti za sve komore koje postoje u RH. Na primjer mi imamo poseban Zakon o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori gdje je dobrovoljno članstvo. Ovdje ako ste obrtnik morate biti član HOK-a, ako ste gospodarstvenik morate biti član HGK-a, ako ste liječnik onda morate biti Liječničke komore, ako ste arhitekt, ako ste inženjer. I onda imate cjelokupni niz onih ljestvica da jednostavno ne možete obavljati posao ako ste npr. arhitekt jeftiniji od nivoa koje je donijela Komora arhitekata jer vam se to smatra rušenjem, prijete izbacivanjem iz komore itd. Dakle, prije svega ja se zalažem da jednako pravo i jednaki zakon bude prema svim komorama kao i prema Hrvatskoj obrtničkoj komori. Ali po meni i dalje je najveći problem upravo ovo pitanje unošenja vlasništva u obrt. Evo zamislite jednog mladog čovjeka, jedna rečenica otvoriti obrt i mora staviti na bubanj obiteljsku kuću, naslijeđenu ili kupljenu.
Imamo puno govornika i molim vas držite se vremena. Odgovor na repliku Petar Baranović.
Vrlo kratko gospođo potpredsjednice hvala vam. Poštovani kolega Vinkoviću, ono za što se zalažem to je da se ozdravi i učini efikasnijom pozicija Hrvatske obrtničke komore u zaštiti interesa obrtnika, a kada govorim o samim obrtnicima ono što smatram da Vlada mora osigurati i u tom dijelu se mogu složiti s dijelom primjedbi Hrvatske obrtničke komora koje ona obavljajući svoju načelnu dužnost proslijedila prema nama zastupnicima to je da se ne može nikakvim odredbama stvarati nelojalna konkurencija obrtnicima jel oni su danas u dovoljno teškoj poziciji čemu ponajbolje svjedoči broj zatvorenih obrta u zadnjih 4, 5 godina u čemu ste, ja slabo pamtim brojke, o čemu ste jutros u ovoj raspravi. Činjenica je da je tržište sve manje, da je potražnja za uslugama i proizvodima sve manja zbog recesije i zbog objektivnog pada kupovne moći i ako dopustimo da zbog ne loše namjere nego jednostavno propusta, nesmotrenosti donesemo zakon, uredbe odnosno odredbe i dijelove i članke koji će omogućiti stvaranje nelojalne konkurencije makar u malom dijelu napravili smo obrtnicima veliki problem. I stoga apeliram na resorno ministarstvo da u ovom međuperiodu između 1.i 2.čitanja odista bez strasti i bez bilo čega, bez bilo kakvih preduvjerenja objektivno sagledamo odnosno da sagledaju i mi zastupnici doprinesemo tome da se zakon izbrusi do u detalj. Jer na primjeru one zloupotrebe prava obrtnika da može obavljati više djelatnosti unutar jednog obrta, a to su točni i egzaktni primjeri koje sam vam iznio sa potvrdama u praksi vidi se da zakon koji se donese na brzinu u kojem se ne predvidi svaki detalj stvara prostor s jedne strane za manipulacije i izigravanje državnog proračuna, a s druge strane da otvara prostor za teško poslovanje i stvaranje nelojalne konkurencije, propast hrvatskih obrtnika koji pošteno i čestito rade svoj posao i kojima je to jedina egzistencija njima i njihovim obiteljima. Zato molim i apeliram na sve da ovaj zakon s obzirom na važnost obrtništva u hrvatskom gospodarstvo posebno detaljno sagledamo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Branko Hrg replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. … [[Govornik nije uključen.]] da će ovaj zakon omogućiti uvođenje reda u Obrtničku komoru vidimo da imate iskustva u tom poslu da imate i neki svojih osobnih i negativnih očito iskustava i da možda malo ipak sve skupa gledate iz tog aspekta. Ono što je činjenično neće to spasiti obrtnike, a to mi je argument kada vi podržavate na ovaj način zakon, argument je onome što je kazao malo prije gospodin ministar kada je rekao da su ovaj zakon pisali i u njegovoj izradi sudjelovali inspektori. Pa ako je danas išta guši obrtnike, ako išta uništava to su inspekcijske službe. Pa kako će obrtnik opstati ako mu dođe inspekcija koja nije vidjela u njegovoj radionici naljepnicu za nužni izlaz a radi se o metalskoj radionici i kada ga kažnjava sudac za prekršaje sa 2 tisuće kuna zato što nema naljepnicu, umjesto da mu je inspektor rekao daj molim te u roku od 2 dana postaviti tu naljepnicu gore. A čak i u sudnici prekršajnog suda gdje je javni prostor isto je poslovni prostor nema naljepnice za nužni izlaz. To rješava pitanja problema obrtnika. Skinimo im s vrata inspekcije, skinimo im terete, skinimo im one koji svakodnevno traže da pišu tisuće papira, izvješća i da svakodnevno plaćaju kazne. To je ono što treba riješiti. A mi da li ćemo ovdje raspravljati o tome kako će obrtnici birati predsjednika da li će na izbore izaći 5 obrtnika ili 1500 obrtnika, pa to je stvar obrtnika. Oni svi imaju pravo i mogućnosti izaći, njihova je stvar ako oni to ne žele praviti. To je njihovo pravo, to je njihova volja i pustimo im da oni o tome odlučuju. Obrtnička komora mora to odlučiti.
Hvala. Odgovor na repliku Petar Baranović.
Hvala gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Hrg, znate kada sam ispekao zanat i proučio dobro statute i shvatio na koje trikove dečki manipuliraju sustavom? U doba dok je vaš stranački kolega vodio Hrvatsku obrtničku komoru, kada je bila vaša … stranačko. Toliko o tome. A što se tiče vašeg apela da skinemo inspekcijske službe s vrata obrtnicima, ja ne znam jeste li svjesni šta ste kazali. Vi želite suspendirati pravnu državu i otvoriti mogućnost da svako radi šta komu padne na pamet. Ne, ja ću biti sretan kada inspekcijske službe budu jednako marljivo posjećivale malog obrtnika i najkrupnije tvrtke i trgovačka društva u ovoj zemlji. I kada se bude potpuno jednako tretiralo u nadzoru inspekciji najmoćnije i najslabije, a sve u smislu funkcioniranja i s ciljem funkcioniranja pravne države za zaštitu potrošača u RH i poštivanja zakona RH jer anarhiju ne možemo zagovarati. Možemo zagovarati kompletno i ravnopravno, jednakopravno funkcioniranje sustava. To je jedini princip da izađemo iz krize. Nije poštenom obrtniku problem inspekcija, inspekcija je problem onome tko krši zakone i problem u inspekciji su oni segmenti inspekcije koji ne rade kako treba i koji su podložni svim onim lošijim pojavama u hrvatskom društvu kao što su primjerice korupcija, to su problemi koji će za pare pustiti fukaru da rade dalje šta mu padne na pamet, a onda će da bi ispunio normu inzistirati na poštivanju forme kao što je ta naljepnica koju ste spomenuli, u tom dijelu ste u pravu. Jel ponekad nažalost zbog stanja u kojem mi jesmo općeg, pa tako i stanja u kojem su inspekcije u RH pojedine se ispunjavanje forme trenira na onima koji su najslabiji i naplaćuju se kazne za formalne prekršaje. A pravi razbojnici prolaze u tišini. Hvala lijepo.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom. U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Mile Horvat. Izvolite.
Gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Mi u Klubu SDSS-a podržavamo napore predlagatelja, odnosno ministra i njegovu ekipu suradnika na ovom naporu da promjene zakon, odnosno dorade Zakon o obrtništvu koji je prvi, prva verzija donesena 93. godine. I kao što vidimo ovo je njezina peta izmjena. Ja sam i lično živio sa obrtništvom gotovo cijeli život i u neko davno vrijeme kada je, kada obrtnik nije imao ni radni staž, kada obrtnik nije mogao dići kredit. I, ali je obrtništvo tada bio jedan poštovani uvaženi sistem. Članstvo u obrtničkoj komori se vješalo nekada kao uspomena na slikama kao porodična tradicija i tada su obrtnici na neki način bili stup jedne srednje građanske klase. Na sreću danas imamo povoljnije odnose u obrtništvu. Obrtnici naravno imaju i radni staž i mogu ići u banke, mogu se kreditno zaduživati, hipotekarno, dakle, mogu se ekonomski razvijati i to je naravno dobro. Iz tog razloga mislim da ovaj model je još treba doraditi i dobro je što je ovo prvo čitanje. I svi mi koji učestvujemo u ovoj raspravi imamo dobre namjere, dakle i dobre sugestije sa ciljem da se ova ozbiljna stvar u drugom čitanju prilagodi realnom životu. Statistike govore da je u obrtu i u djelatnostima slobodnih profesija u trećem mjesecu ove godine bilo zaposleno negdje oko 200 hiljada ljudi. Ako to sada, pored toga kažemo koliko ljudi radi u OPG-u, u OPG-ima, onda vidimo da je ustvari to jedan od najinteresantnijih i najvitalnijih dijelova našeg društva. 200 hiljada u obrtu, sto hiljada u OPG-u je puno više nego što radi zaposlenih ljudi u velikim trgovačkim sistemima a na kojima počiva, na kojima počiva naša strategija gospodarskog razvitka. Hoću da kažem, hoću da kažem da u nekim zemljama kao poput Švicarske, Austrije i nekim drugim zemljama zapadne Europe obrtništvo, malo poduzetništvo je osnova gospodarskog razvoja i to se čuva kao svetinja. Uostalom i prijedlozi i smjernice Europske unije u tom smjeru idu i kažu da se posebna briga mora voditi prema malim poduzetnicima sve pod gestom najprije misli na male. Pa se kaže, vjerojatno će ta obaveza i nas čekati da je jedno od načela da države članice moraju putem propisa omogućiti malim poduzetnicima koji su radi poslovnog okruženja došli u stečaj, ne svojom krivnjom, brzi oporavak i nastavak rada. Dakle, to je nešto što je postulat Europske unije u odnosu prema malim obrtnicima i nekakva obaveza koja će nas vrlo brzo početi obavezivati i pitanje jesmo li se za ovu obavezu najadekvatnije pripremili. Ja ću ovdje samo reći komparaciju između pozicije obrta i pozicije trgovačkih društava u formalno pravnom smislu. Dakle, obrti nemaju temeljni kapital. Za osnivanje trgovačkih društava je potrebno od 20 hiljada za d.o.o. do 200 hilja d.d. društva, trgovačka društva. Troškovi osnivanja su za trgovačka društva negdje oko 6 hiljada kuna a za obrte su negdje oko 240 kuna sa ovim zadnjim, sa zadnjim benefitima koji idu prema trgovačkim društvima. Kažu podaci da trgovačka društva se osnivaju za 40-ak dana u prosjeku dok se obrti osnivaju od 3 do maksimalno 15 dana. I što je najvažnija stvar, odgovornost o čemu cijelo vrijeme svi pričamo i na čega svi ukazujemo jeste da obrti odgovaraju za cjelokupnom imovinom odgovaraju za obaveze obrta. Dok trgovačka društva odgovaraju visinom temeljnoga kapitala. Dakle, to je možda odgovor na sve ovo što smo do sada pitali kako definirati ključnu stvar a to je odgovornost dakle materijalnu odgovornost obrtnika za poslovanja. Mislim da je ovim zakonskim izmjenama je predlagatelj dao nekoliko dobrih rješenja koje mi podržavamo. Prije svega kada govorim o ovom segmentu odgovornosti. Mislimo da je predloženo rješenje vrlo dobro. Da se ovrha ne može provesti nad kućom ili stanom za stanovanje u vlasništvu obrtnika. Dakle, još dodatno ukoliko u toj kući živi osoba koju obrtnik uzdržava kao ni u poslovnim prostorima u kojima se obavlja djelatnost koja mu je glavni izvor sredstava za život. Ovdje se naravno treba referirati kao što su kolege rekle i na ustavnu, presudu Ustavnoga suda gdje se mijenjao članak 20. Zakona o obrtu. Jer je potpuno nelogično bilo i nema osnove da trgovačka društva odgovaraju cjelokupnom svojom imovinom a obrtnici neutvrđenim dijelovima imovine. Dakle, neki podaci govore da je u 2012. godini ovrha provedena na 4 hiljade 784 nekretnine građana. Od čega se procjenjuje da je 3 stotine ovrha bilo na nekretninama obrtnika. To je, taj podatak ide u prilog ovoga što sam sada rekao. I potpuno se slažem i prihvatljiva je konstatacija pojedinih kolega koji kažu da se jasnije treba definirati unesena imovina u obrt. Kada budemo tu kategoriju definirali onda ćemo, a mislim da to nije problem, zato sam i rekao, komparirao kako su formalno pravno uređeni i obrti i trgovačka društva da tada onda nećemo imati više rizik, rizik toga stečaja uslijed negativnog poslovanja. Mislim da je dobro što se PDV za obrtnike naplaćuje po naplati, po realizaciji faktura, to je između ostaloga bio jedan vrlo veliki problem likvidnosti obrtnika, a isto tako je problem što dalje ostaju određeni parafiskalni nameti o kojima se danas ovdje govorilo. Ja se potpuno pridružujem takvoj ocjeni da i dalje ostaje vrlo velika količina parafiskalnih nameta koji obrtnika opterećuju. Između ostaloga, iz iskustva to znam, imate činjenicu da isto tako su i uz dužno uvažavanje, a treba poštovati sustav, inspekcijski nadzor ali je stvar za raspravu nekom drugom prilikom kako to sve funkcionira. Isto tako imate činjenicu da ukoliko niste prijavljeni ZAMP-u, a dođe inspekcija i vidi da slušate nekakav svoj mali radio, riskirate kaznu do 50000 kuna da platite to. Ukoliko nemate knjigu žalbe, a ona se može napisati i kroz običnu bilježnicu, ali mora biti naslovljena kao knjiga žalbe, vi riskirate vrlo visoku kaznu i to neki inspektori naravno u okvirima svojih zakonskih ovlaštenja tako i rade. I to je to o čemu su kolege vjerojatno htjele reći, da u tom dijelu treba povesti računa da se taj dio rada obrtnika rasteretiti sa svim tim nametima. Dakako da podržavamo i ove novosti, dakle ove novume koje ste u ovim zakonskim izmjenama predložili poput prijenosa obrta za života obrtnika, to je dobra stvar jer osim obrtnika u razvoju obrta tokom rada su uključeni članovi njihovih obitelji, prema tome logično je da po odlasku obrtnika u mirovinu da se može jednim jednostavnijim, neformalnim, manje administrativnim aktom prenijeti to na nasljednike u okviru porodice. To je sasvim dobra stvar. Jasno da podržavamo i mogućnost sezonskog obavljanja obrta, mislimo da se time povećava dinamičnost samog obrtništva. Isto tako potpuno podržavamo i činjenicu da u slučaju zatvaranja obrta vlasnik će imati ista prava na Zavodu za zapošljavanje kao i drugi zaposlenici, pri čemu je posebno bitno da on ima pravo na naknadu za nezaposlene. Ako želimo izjednačiti sve kategorije onda naravno moramo i obrtniku omogućiti da konzumira tu jednu pogodnost. O samoj komori mi mislimo načelno da bi članstvo u komorama trebalo biti dobrovoljno. Ono jeste interesno udruženje i samim time ono treba biti dobrovoljno, pitanje je samo da li je dobrovoljno članstvo samo u ovoj komori ili to možemo razgovarati o kompletnom komorskom sustavu u Republici Hrvatskoj. Naravno da takav jedan dobrovoljni koncept traži i određen, drugačiji pristup tome svemu. Po ovom modelu kakav imamo sad obaveznoga članstva sasvim je normalno da se ovdje određuju i određene naknade. Podržavamo činjenicu da se uvode sad jedinstvene stope komorskog doprinosa u paušalnom iznosu za cijelo područje Republike Hrvatske jer nije bilo dobro da se to teritorijalno naplaćuje sasvim različito. Ali kad se govori o komorama mislim da ovdje treba nešto reći. Potpuno uvažavamo činjenicu zahtjeva komora za njihovom autonomnošću, to je jedna stvar i nitko nije protiv toga. Međutim neobjašnjivo je da recimo ova naša komora o kojoj danas pričamo oprihoduje godišnje negdje oko 18 milijuna kuna i da pritom od fiskalnog doprinosa 85000 korisnika je, odnosno obveznika je toga fiskalnog nameta i da pritom javnost nema pravo da zna kud se troši 18 milijuna kuna. Pa se onda, ovdje se može govoriti o visokim doprinosima i godišnjim prihodima nekih drugih komora pa se onda špekulira preko medija o kupovini skupih i vrijednih slika, pa se onda govori o velikim i skupim uredima itd., dakle nenamjenskih komorskim trošenjem novca. Da bi se izbjeglo, ja ne prejudiciram da se to dešava, ali dakle da bi se to izbjeglo sasvim logično je očekivati da kad se radi o ovako velikom javnom novcu da se onda i polaže javni račun kud se taj javni novac troši i bilo bi dobro i u svakom slučaju je naš prijedlog da komore imaju obavezu bar jednom godišnje izaći pred ovu sabornicu, u ovoj sabornici položiti račun namjene kuda koriste ta sredstva. Izbor predsjednika Obrtničke komore, ovdje ima dosta dilema. Mi jesmo načelno za to i mislimo da je demokratičnije da se to vrši neposredno, međutim taj model neposrednog izbora treba doraditi. Mislimo da ovaj koncept ga nije do kraja doradio. Pitanje je način biranja. Ako je to neposredno po konceptu kako se biraju neki javni dužnosnici onda je pitanje opoziva. Ako smo ga birali tako na isti način ga moramo opozivati, dakle tu nastaje problem opoziva. Isto tako mislimo da je pitanje ovdje ono što je nedorečeno kod neposrednog izbora, tko ima sve aktivno biračko pravo. Po toj logici stvari aktivno biračko pravo, dakle da biraju imali bi svi 84000 obrtnika koji plaćaju komorski doprinos. Ako čovjek plaća komorski doprinos, a ide se u neposredne izbore njihovog čelnika logično je da svaki od tih ljudi onda ima pravo da izrazi svoje mišljenje, da svoj glas i bojim se da takav sustav neće profunkcionirati na željeni način. Prema tome mi jesmo načelno za neposredno biranje, ali mislimo da ovaj model u zakonu, ne znam članak o kojem se radi, treba posebno doraditi. I mi smo kao i svi klubovi dobili primjedbe o kojima se ovdje govori Obrtničke komore. Ja bih posebno rekao da za nas prihvatljive su primjedbe uz članak 56., članak 63. i članak 67., naime radi se o programu naukovanja. Mislimo da je logično da se kod programa naukovanja traži prethodno pribavljeno mišljenje Hrvatske obrtničke komore koja se i dosad bavila tim stvarima. U članku 63. mislimo da je pomoćnički ispit rješenje koje komora predlaže sasvim racionalno, da se, dakle ne polažu dva ispita nego jedan ispit i mislimo da je sasvim logično rješenje uz članak 67. gdje se kaže da prava što ih priznaje ovaj zakon osobama koji imaju majstorski ispit priznaju se i osobama koji su na dan 1. srpnja '94. imali odgovarajuće srednje strukovno obrazovanje i najmanje 5 godina radnog iskustva u obavljanju djelatnosti za koji se traži majstorski ispit. Mislim da je ovo sasma racionalna i na neki način i poštena stvar, odnosno pošteni odnos i prema ljudima koji su stekli određene kvalifikacije prije donošenja ovog zakona da se podvedu pod istu kategoriju majstorskog ispita. Majstorski ispit je nešto što je vrhunac u karijeri jednog obrtnika. Ono se kao dokument uokviruje i stoji u kući kao porodično blago. Hvala vam puno. Prema tome, mi ćemo podržati, podržat ćemo ove izmjene zakona.
Hvala lijepa. Imamo tri replike na vaše izlaganje. Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Horvat, govorili ste u uvodnom dijelu kako je pozitivno okružje za obrtničku djelatnost, da im se promijenila na bolje situacija, da im je omogućeno kreditiranje, da im mogućnost upisa staža, da im je sve bolje i bolje. Pa kad bi to bilo tako onda ne bi ih bilo sve manje i manje. Manje obrta, manje obrtnika. 30000 manje obrta, a 51000 zaposlenih u obrtima. Samo ako prošetate tradicionalno obrtničkim ulicama u Zagrebu, stara Vlaška, Ilica, Maksimirska, Zvonimirova nekada prije 30 godina, 40 ili prije 15 godina svaki treći izlog je bio natpis obrtnička radnja. Danas skoro da ih nema nikako. Od tuge ne možete proć Maksimirskom, Zvonimirovom, Ilicom ili starom Vlaškom. Pišu na izlogu gdje je zatvoreno da se ne vidi nered unutra ili je zatvoreno ili se preuređuje ili se iznajmljuje ili se prodaje. Zašto? Zato što sve pod krinkom tobože brige za obrtnike sve je gore obrtnicima u Hrvatskoj po pitanju plasmana svojih usluga i proizvoda, po pitanju naplate i ono što nitko još nije ovdje čini mi se naznačio nisu obrtnici dužnici u Hrvatskoj. Obrtnici su vjerovnici u Hrvatskoj. Sve se steklo kako njihovom imovinom jamčiti kao da su dužnici. Pa obrtnicima se duguje! Oni su vjerovnici. Oni su ti koji su nastradali najviše ili ako su koperanti ili ako su plasirali svoje proizvode, pa ne mogu naplatiti. A najmanje oni primaju kreditne aranžmane, a da ne spominjem Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja koja je po prvi puta u 20 godina rekla da su se 2 pekara dogovorila o cijeni, a veliki se dogovaraju već 20 godina i šute cijelo vrijeme.
Hvala. Odgovor na repliku, Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolega Mariću, vi ste pravilno konstatirali sadašnji položaj obrtnika. Međutim, ja sam uvodno rekao da sam ja dijete obrtnika iz davnih vremena kad nisu imali niti radni staž, niti mogućnost dizanja kredita, bili su prepušteni sami sebi jer je sistem to tako postavio. Povoljno i bolje je u odnosu na danas upravo to što danas to mogu – imamo i radni staž, imamo i kredite. O čemu ste vi sad govorili je slika jednog općeg stanja u društvu. Potpuno se slažem s vama da više nemamo pravih obrtnika. Oni jesu nekad bili stup jednog građanskog društva. Oni su bili ukras svake sredine, njihove radnje su bile ukras svake sredine, a poneki su zapošljavali i šest i sedam naučnika. Dakle, to se nekad zvali su se naučnici, mladi ljudi koji su se kod njih osposobljavali za neki svoj budući obrt. Danas toga više nema i tu se slažem sa vama. I mislim da ako ovaj zakon neće popraviti situaciju u obrtništvu, ali će postaviti nekakve okvire, dati neke osnovne elemente po kojima, u okviru kojih će se ti obrtnici moći kretati. Oni jesu najveći vjerovnici, zato sam i uporedio. Oni i mala obiteljska gospodarstva su po meni ovog trenutka najfleksibilniji, najžilaviji dio gospodarstva. Oni ne duguju porez, oni ne duguju struju, oni plaćaju obaveze svoje redovito. Pitanje kad od države naplate ono što treba da dobiju kroz poticaje i pitanje kad oni u tom sistemu obrtnici naplate svoje potraživanje ali su definitivno najvitalniji sistem. I šteta što preferiramo neke velike sisteme, velika trgovačka društva, a ovdje ne govorimo o pravom stanju stvari. Ovdje se radi o podacima par stotina hiljada ljudi koji zapošljavaju i obrtnici i obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Hvala.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Horvat, pa problem je upravo sad ste se u ovoj replici dotaknuli i u svom izlaganju mnogi obrtnici su propali upravo zbog trgovačkih lanaca. Mnogi su obrtnici propali zbog jakog uvozničkog lobija. Kad ste spomenuli, potičete iz obrtničke obitelji, znate onda dobro, pamtite ta vremena, nekad smo imali novac, ali nismo imali robu. Nismo mogli kupovati, sjećate se svih onih repova od onih repova za pelene, banane, benzin itd. Danas imamo izobilje robe koje smo uvezli a nemamo novac. 400000 ljudi nema posla, to je 400000 obitelji živi ispod ljudskog dostojanstva, jer znate da je najveća kazna ne imati posao, ne moći odgajati vlastitu djecu, ne moći priuštiti ono što druga djeca imaju. Čini mi se da svih ovih godina obrtništvo je bilo prepušteno samo sebi i da nismo marili za sudbinama ljudi nego smo, sjećate se i prvog hrvatskog predsjednika koji je rekao da više nitko neće ići u austrijska i mađarska sela kupovati, mi ćemo otvoriti trgovačke lance u svojoj državi. Jesmo otvorili trgovačke lance, upropastili smo mnogo toga na uštrb tih trgovačkih lanaca u kojima naši obrtnici ne mogu prodavati svoju robu jer je ona na najvišim policama, jer je ona nevidljiva. Prema tome, ovo je kao što sam prije rekao samo, ovaj zakon, je jedna kap u moru čini mi se onako ne strategijski. To ne znači da nema dobre volje, ali mislim da ovim zakonom samim po sebi nećemo puno toga riješiti. I slažem se s ovim da treba položiti račune za što se novac i HGK i HOK-a troši jer znate i sami da je Nadan Vidošević rekao da kad kupuje skupe slike da pomaže umjetnike što je lakrdija.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Mile Horvat.
Zahvaljujem. Ja se potpuno slažem s vama da preferirajući velike trgovačke kuće, odnosno velike trgovačke lance smo ustvari doveli do gašenja ne samo obrta nego i trgovina koje su život značile u lokalu, u malim sredinama. Ja mislim da neću pogriješiti, ali oko grada Osijeka se u jednom trenutku stvorio prsten od 18 mega marketa. Automatski su se svi ti mali dućani pogasili u našoj sredini. A u tim dućanima su ipak radili dvoje, troje ljudi u nekakvoj lokalnoj sredini, nekakva sirotinja je primala nekakvu plaću i netko je od toga nekakva obitelj je živjela. Sada toga više nema. Da se ne priča da nema više starih zanata, da nema više ništa osim onoga što se kupuje u mega centrima. Dakle, ajdemo život kanalizirati prema velikim mega centrima i onda će to biti uspješna formula kako žive ljudi na zapadu. Znam, ali mi nismo zapad po mnogo elemenata i mislim da u tom pravcu mi ne bi trebali ići strateški kad govorimo o razvoju gospodarstva. Hvala.
I kolegica Ana Lovrin, replika.
… [[Govornici isključen mikrofon, ne razumije se.]]
Uključite mikrofon.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa kolega spomenuli ste velik iznos novca, otprilike 18 milijuna kuna koji se obrću kroz Obrtničku komoru i da je stoga dobro da se podnosi izvješće o njihovom trošenju jer se tu radi o javnom novcu. Uz jedan ispravak, da se ne radi o javnom novcu jer su sredstva potrebna za rad Obrtničke komore su doprinosi samih obrtnika i prihod od imovine, prihod od izvršavanja javnih ovlasti itd. Dakle, nema tu javnog i državnoga novca. Ali, djelomično bih se složila s vama da se to može zatražiti izvješće zato što se ipak radi o jednom prisilnom članstvu i prisilnom plaćanju komorskog doprinosa. A radi se također i o naplati javnih, premda to sami obrtnici sve plaćaju, ali se radi o naplati javnih ovlasti koje je država prenijela na Obrtničku komoru pa bi vjerojatno da to radi država ubirala taj novac u proračun. Ono za što se ja zalažem to je samo na jedinstven pristup, dakle na jedinstvenu i istoznačnu zakonsku regulativu na iste društvene činjenice i druge pravne okvire. Dakle, ako ćemo podnositi izvješća o takvoj vrsti prihoda svih doprinosa na koje se građani i zakonski obvezuju onda tu postoji još niz subjekata i o tome Vlada mora cjelovito razmišljati, niz subjekata koji bi trebali podnositi izvješće. Evo primjerice HGK pa onda recimo javni bilježnici koji preuzimaju državne ovlasti, dakle država prenosi dio svojih ovlasti i daje im za to odredbu o tarifama pa bi i tu bilo mjesta podnošenju izvješća da vidimo što se napravilo itd., itd. Dakle, ono što mislim da nije dobro u ovom zakonu da se tu samo navalilo na jedan segment društva, a da bi Vlada morala promišljati cjelovito.
Hvala. Odgovor na repliku, Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolegice dakle možda se i ne radi o klasičnom karakteru javnog novca, međutim radi se o velikom novcu, radi se o velikim sumama novca za koje bi se ipak trebalo znati, dakle javnost bi trebala znati kuda se ti novci troše i onda bi, po mom mišljenju, bilo manje špekulacija u smislu natpisa da su se kupovale nekakve skupe slike, da su se kupovali skupi automobili, da se uređuju neprimjereno skupi uredi itd., itd. Prema tome, logika je a i ne vidim razloga zašto to ne bi bilo niti bi se takvim jednim godišnjim izvještajem u ovom Domu smanjila autonomnost rada komora. Ne vidim što bi se tu promijenilo osim što bi se dobilo na vjerodostojnosti trošenja tako velikih iznosa novca. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista Stranke rada kolegica Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospođo predsjedavajuća, poštovani članovi ministarstva, kolegice i kolege. Pa evo jako se puno danas govorilo o Zakonu o obrtu, ali imam blagi osjećaj da smo puno više govorili o komori, o odnosima između ministra i predsjednika komore nego što smo govorili o problemima samih obrtnika. Ovaj zakon koji je danas pred nama i o kome evo raspravljamo tek je prvi korak u rješavanju cijele jedne ogromne i velike problematike koja se tiče obrtnika i obrtništva. Stvari koje nam se otvaraju odmah u početku i oko kojih smo možda danas izgubili najviše vremena jeste HOK. I krenut ću sa ovom zadnjom rečenicom kolege Horvata koji je rekao da bi javnost trebala znati kamo se troše novci HOK-a. Ne javnost, to bi trebali znati najprije obrtnici koji to nažalost ne znaju jer se u HOK-u dešava situacija da čak ni članovi županijskih podružnica ne dobivaju na uvid financijska izvješća, godišnja financijska izvješća njihovih županijskih podružnica. I to nije dobro. To su stvari koje obrtnike odvraćaju od nekakvog suživota i kvalitetnog odnosa sa Hrvatskom obrtničkom komorom koja bi zajedno sa Ministarstvom gospodarstva, zajedno sa Ministarstvom financija i poreznim službama i inspektoratima obrtnicima trebali biti poslovni partneri. Jedino ako priču sa obrtništvom i obrtnicima postavimo na takve temelje onda možemo očekivati da će određeni rezultati s vremenom postati bolji, a ne da će se iz dana u dan sve više obrta zatvarati, a sve više obrtnika ostajati bez posla. Moramo biti iskreni i reći na temelju onoga što smo sve danas čuli, a vjerujem i veliki dio nas zna odnos između Hrvatske obrtničke komore i županijske komore pa je tako danas ministar u nekoliko navrata spominjao određene županijske komore s kojima ima vrlo dobre i korektne odnose ali isto tako svjedoci smo netrpeljivosti između ministra i predsjednika Hrvatske obrtničke komore što nam samo potvrđuje da nešto u Hrvatskoj obrtničkoj komori ne štima i da nije uredu. A ne štimaju njihovi međusobni odnosi po strukturama koje imaju po statutu i po pravilnicima. E sada, ako Ministarstvo obrta i poduzetništva ovim izmjenama i ovakvim izmjenama zakona te neke probleme žele riješiti onda bi bilo vrlo dobro da svi zajedno donesemo najpametnija rješenja, najpametnije amandmane i najpametnije zaključke koje će tim obrtnicima u konačnici donijeti dobro. Vjerujte mi obrtnika najmanje zanima da li se ministar i predsjednik Obrtničke komore slažu ili se ne slažu. Obrtniku je važno da i ministar i predsjednik Obrtničke komore ali i sve strukture koje se odnose na rad obrtnika i obrtništva donose najpametnije, najbolje, najoptimalnije zakone koji će biti lako sprovoditi. Ovakvim prijedlogom zakona dolazimo do puno nerječitosti, ostavljamo puno otvorenog prostora koji u konačnici kada se počinje zakon sam kao takav primjenjivati donose novi i nove probleme. Svjedoci smo jednog takvog problem upravo u nemogućnosti obrtnika da ostvaruje svoja prava na isti način kao što ih ostvaruje bilo koji njegov zaposlenik, a to je pravo na naknadu za vrijeme nezaposlenosti. Nama je trebalo strašno puno godina da donesemo jednu takvu izmjenu koju smo mogli donijeti po hitnom postupku vrlo, vrlo brzo. Prema tome to je problem koji trebamo rješavati. Ako obrtnici ukazuju, ako sistem detektira da problem postoji ako se taj problem odnosi na 5, 10, 20 tisuća ljudi onda je zadatak Ministarstva obrtništva i zadatak Hrvatske obrtničke komore jedan i jedini, da problem obrtnika rješavaju promptno, brzo i odmah i nikakvog drugog opravdanja nema jer mislim da čak nitko od Hrvatske obrtničke komore ni predsjednik ni nitko nije se potrudio tim obrtnicima koji su morali zatvoriti obrt zbog loše gospodarske situacije ponuditi im od primljenih doprinosa za Hrvatsku obrtničku komoru ponuditi im bilo kakvu naknadu zato što su nezaposleni. A netko je kriv zato što obrtnici nisu plaćali doprinos za zapošljavanje jer je taj netko trebao reći 1%, 2%, 3%, 5%, 10% koliko je već trebalo da bi imao određena prava. Obrtnik sam ne može rješavati zakonske regulative. Što se tiče vezanih obrta i majstorskih ispita i toga da treba imati kvalifikaciju stvar je moguće vrlo jednostavno riješiti, ali prije nego počinjemo rješavati problem moramo postaviti jedno pitanje. Zašto smo uopće počeli uvađati majstorske ispite i zašto Hrvatska obrtnička komora ima javne ovlasti? Mi imamo Ministarstvo školstva koje itekako može napraviti kurikulum, imamo agenciju koja isto tako može obaviti osposobljenost bilo kakvog majstora ili dati dozvolu za bilo kakvu položenu kvalifikaciju. Ali i bez obzira ako situacija ostane takva da se Hrvatskoj obrtničkoj komori daje ta obaveza i mogućnost u vidu kvalifikacije onda moramo imati jedno jedino pravilo, a to je da obrtnik i pravni subjekt odnosno fizička osoba i pravni subjekt u RH moraju konačno početi raditi po istim pravilima. Ne možemo tražiti od obrtnika da ima majstorski ispit, od poduzetnika da ga ne treba imati, a cijelo vrijeme govorimo o jednoj te istoj stvari, a to je zaštita potrošača i korisnika. Meni je danas bilo izuzetno teško kada je ministar rekao da ne možemo sada dozvoliti da 10 tisuća ugostitelja šaljemo na majstorski ispit i iziskivamo od njih dodatni trošak, a i onako rade dobro. Ali ako tih 10 tisuća ugostitelja koji rade u d.o.o.-ima rade dobro tko je taj tko će reći da ugostitelj koji radi u obrtu radi loše? Koja su ta mjerila koja obrtnika tjeraju da mora položiti majstorski ispit da bi radio dobro, a pravni subjekt taj majstorski ispit ne treba polagati odnosno ne treba imati određene kvalifikacije? Dakle to su stvari koje ne smijemo dozvoliti da nam se dešavaju jer nas jednostavno dovode do nekakve zakonske nesigurnosti što nije dobro. I na kraju dođemo do još jednog problema, a to su inspekcijske službe. Ako mi zakon ne decidirano do kraja, ako ga ne napišemo da bude svakome razumljiv na kraju opet stradava upravo taj obrtnik upravo taj poduzetnik od inspekcijskih službi koje u većini slučajeva provode neću reći samovolju ali zakon tumače na svoj način i upravo se vraća na problem zato što nitko u Republici Hrvatskoj ne shvaća obrtnika kao svog poslovnog partnera. Inspekcijske službe bi u prvom redu trebale djelovati preventivno a onda bi trebale djelovati represivno ukoliko se utvrdi da osnova za represiju i za kazne postoji. Postavilo se danas ovdje jedno pitanje kome vjerujem Državnom inspektoratu ili gospodinu Ranogajcu, to je rekao naš ministar i opredijelio se za Državni inspektorat. Postavlja se i otvara se pitanje zašto. Zašto ne predsjedniku Hrvatske obrtničke komore. Da li zbog nekakvih osobnih nesuglasica, da li zbog nečega što se događa između njih ili zbog toga što smatra da Hrvatska obrtnička komora njemu nema što za reći. Svi saborski zastupnici su danas dobili prijedloge Hrvatske obrtničke komore i ti su prijedlozi izuzetno dobri. Ja bih posebno naglasila članak 36. koji decidirano navodi što i kako obrtnik odgovara, odnosno što je osobna imovina, što je imovina društva, što je unesena imovina u obrt. I ovim putem stvarno apeliram na ministarstvo da do drugog čitanja, taj članak, odnosno prijedlog Hrvatske obrtničke komore, pogotovo tog članka uzmete u obzir da članak u kome se govori o takvim stvarima napišemo ako treba i na dvije stranice ali da bude decidiran, da bude jasan, da ne bude nikakvih nejasnoća i da u ni jednom trenutku ne trebamo tražiti ni mišljenje Ustavnog suda ni uspoređivati bilo što sa bilo čime da bismo znali da li obrtniku ili bilo kome u Hrvatskoj trebamo uzeti kuću ili ga trebamo useliti ili ga trebamo baciti na ulicu. Postala nam je praksa da zakone pišemo, donosimo po hitnom postupku da se o njima ne raspravlja, sada konačno imamo nakon dugo, dugo vremena priliku da jedan zakon imamo u dva čitanja. Bilo bi vrlo dobro i pametno od svih nas zajedno da ta dva čitanja maksimalno dobro iskoristimo i da ministarstvo stvarno do drugog čitanja uskladi sa svim prijedlozima koje su dobili da li od Hrvatske obrtničke komore, da li od zastupnika, da li od klubova, da li od pojedinaca, na kraju krajeva u javnoj raspravi koja se vodila da zakon bude čim, čim bolji. Vraćam se na ovo pitanje kome naš ministar vjeruje. Ne bi trebao vjerovati nikome. Mogao bi samo potruditi se od Ministarstva financija zatražiti da mu daju preslike, žalbi obrtnika, koji su na drugostupanjskom upravnom postupku i bili bi mu jako, jako puno stvari jasnije i točno bi znao što i kako treba napraviti i što je to što u sistemu nije dobro i na što obrtnici i poduzetnici godinama učestalo u kontinuitetu ukazuju ali nažalost nitko ih ne baš sluša. Dopunska djelatnost i … [[Govornik se ne razumije.]] zanimanje isto tako nije do kraja definirano. Doći ćemo u veliki, veliki problem. To ovako načelno možemo poistovjećivati sa nekakvim jednostavnim d.o.o-ima, međutim, situacija će biti puno puno kompliciranija na terenu. Javljati će se i otvarati će se jako jako velika pitanja, puno će ljudi u dopunskim djelatnostima i sporednim zanimanjima ukoliko ona ne budu točno decidirano navedena koja smiju biti koliko i kakva dolaziti u situaciju a izbjegavaju određene zakonske regulative i da otvaraju dopunsku djelatnost i sporedna zanimanja a nećemo imati sistema da to sve uredno i promptno pratimo isto onako kao što kontroliramo obrtnike svaki dan njihovog rada. Klub Hrvatskih laburista stranke rada podržava donošenje ovog Zakona ali uz uvjet evo da se stvarno na njemu još do drugog čitanja uzme u obzir sve ovo što se sada govori, sve primjedbe koje jesu na stolu, koje jesu izrečene i da se taj zakon donese na način da bude najprije jasan a onda i sprovediv. Hvala lijepo.
Prelazimo na replike. Branko Vukšić. Izvolite.
Kolegice Tireli, … [[Govornik se ne razumije.]] ste nekoliko pitanja koja su govorili o nekoliko problema koji su vrlo važni a tiče se Zakona o Hrvatskom obrtu i odnosa Hrvatske obrtničke komore ne samo sa ministarstvom nego sa obrtnicima. Jedno važno pitanje o kojem sam i ja malo prije govorio zapravo i koje ste vi problematizirali. A to je pitanje kako se Hrvatska obrtnička komora odnosila prema obrtnicima koji su morali zatvoriti obrte, na koji način je zbrinjavala njih i njihove zaposlene. Ne smijemo zaboraviti i one ljude koji su bili zaposleni kod tih obrtnika. Je li Hrvatska obrtnička komora stvarno brinula o tome da ti obrti se ne zatvore, da ti ljudi kada se već moraju obrti zatvoriti mogu preživljavati. Ili je brinula samo o svojim statusnim pitanjima unutar Hrvatske obrtničke komore. Jedno od vrlo važnih pitanja je ono što ste postavili zašto Hrvatska obrtnička komora ima javne ovlasti. Javne ovlasti su omoguće i obvezatnim članstvom. Da nema obvezatnog članstva, sasvim sigurno da te javne ovlasti Hrvatska obrtnička komora ne bi imala. Jedno od najvažnijih pitanja je to koje možda zvuči banalno a mislim da je prije toga govorio kolega Milinković o tome, hoće li nas šišati u brijačnicama pa zato ću ja imati sve dulju kosu mesari ili će nas šišati, ne znam, vodoinstalateri. Jer znate dobro da obrt od 10 kuna ne treba ništa imati. Trebate imati, [[Upadica: d.o.]] D.o.o, pardon d.o.o, ne treba ništa imati. Kažu se, pa nećete valjda, ministar stalno inzistira, pa ne idete valjda u brijačnicu pa pitate imate majstorski ispit. Toliko smo imali povjerenja do donošenja ovih zakona koji su unijeli kaos, da ćemo sada stvarno svaki puta pitati pokažite mi diplomu.
Hvala. Odgovor na repliku, Nansi Tireli.
Da kolega, otvara se puno pitanja, ali evo samo ću vam odgovorit na ovo, da li je Hrvatska obrtnička komora brinula o tome, odnosno o obrtnicima koji su evo ostali tu gdje jesu i na kraju nisu od te Hrvatske obrtničke komore imali ništa. Ne, nije brinula i to je ono što najviše zabrinjava i upravo zbog takvih i sličnih situacija danas imamo ovakvu raspravu o tome da li u komori treba ovakav izbor vodstva ili treba nekakav drugi ili što sa komorom napravit. 74% obrtnika ne koristi usluge komore, dakle to je podatak koji je itekako zabrinjavajući. S druge strane, donosili smo Zakon o poljoprivredi, odnosno Zakon o Poljoprivrednoj komori pa je sam ministar rekao kako je to protuustavno i kako se komora ne naplaćuje. Danas se svađamo ovdje između toga da li ulazit u Obrtničku komoru kao ministarstvo, mi kao saborski zastupnici ili to treba pustit na miru pa da komora sama rješava neke stvari. Osobno smatram da treba ulazit u to i da o tome treba itekako razgovarat upravo zbog tih stvari. Jer ono što je najžalosnije, ukoliko obrtnik Hrvatskoj obrtničkoj komori ne plati doprinos Hrvatska obrtnička komora ima sa Ministarstvom financija ugovor jer Ministarstvo financija naplaćuje taj isti doprinos od obrtnika i ukoliko ga on ne plati, a traži potvrdu o podmirenju svojih poreznih obveza, on ne može ukoliko je dužan za komoru dakle dobit bilo kakve beneficije koje mu u tom trenutku na temelju te potvrde trebaju. I to je prestrašno, to je znak da komora ne participira sa tim svojim obrtnicima od kojih živi, trenutak u kome ti obrtnici stvaraju, zatvaraju ili otvaraju obrte ili sve ono što obrtnik kao takav proživljava u današnje vrijeme.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolegice Tireli, suglasan sam sa većim dijelom vaše rasprave, poglavito u onom dijelu gdje ste govorili o zaštiti potrošača i potrebi stručnosti i u svakom slučaju u tom dijelu. Ali kako god bilo, većim dijelom se provlači i u vašoj raspravi o Obrtničkoj komori se govori, naravno ne umišljam si da mogu biti glasnogovornik Obrtničke komore. Ja sam rekao u onom dijelu da svakako se drastično narušava samostalnost Obrtničke komore sa onim prethodnim mišljenjem ministra na statut, a onda poslije još jedanput mišljenje o tome liči na ono kao sad vi pazite što radite, ali ako ne radite onda će se dogodit nešto drugo. Ali mene je na repliku potaklo nešto drugo, ovo vaše razmišljanje u onom financijskom dijelu, u financijskom dijelu funkcioniranja i mislim da o tome nije govoreno danas puno. Naime radi se o doprinosu, komorskom doprinosu. On će sad biti zakonski reguliran i u tom iznosu nisam zagovornik da bude visok, ali znam da se do sada taj doprinos sukladno potrebama lokalne jer su obrtnici ulagali u svoje prostorije, u edukaciju, mi imamo evo hvala Bogu u našoj Koprivničko-križevačkoj županiji obrtnički dom izgrađen sa stručnim, sa otvorenim učilištem, edukacijom itd. Naravno da su mnogi digli i kredite, imaju obveze, imaju ovlasti, imaju obveze i sada će doći, ja bojim se, izražavam sumnju da će doći neki u nepriliku da neće moći te svoje obveze izvršavati. Tu se isto jedan određeni problem ukazuje jer zasigurno su ljudi imali dobre namjere, razmišljali su i o ovom stručnom dijelu i glede edukacije i glede svega. Sada će doći u situaciju da jednostavno neće, bit će možda i prisiljeni na određene ovrhe itd. Mislim da je to problem koji treba u svakom slučaju uzeti u obzir. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Nansi Tireli.
Kolega Milinkoviću, u potpunosti se slažem s vama da bi trebalo sve uzeti u obzir, ali kada vi obrtniku povećate PDV sa 23 na 25% tko vodi računa da li on ima ili nema da bi namirio to? Kada donosimo zakon gdje poduzetniku ili obrtniku namećemo nova fiskalna ili parafiskalna davanja, da li netko vodi računa o tome kakvu si je on strategiju svog ili godišnji plan nekakvih aktivnosti napravio, koliki je obrta i njegovih sredstava i da li će taj obrtnik ili poduzetnik imat novaca da bi platio sve to što mu je sad netko rekao da mora platit? Prema tome, ja se uvijek zalažem samo za jedno, da u Hrvatskoj svi igramo po istim pravilima bez obzira koliko smo veliki ili koliko smo mali i jedino na takav način možemo doći do situacije da u ovakvim raspravama donesemo i donosimo pametna rješenja. Jer ako počinjemo dijelit na način e ovo je sad Obrtnička komora pa tu ne smijemo, a ovo je sad obrtnik ili građanin pa tu onda možemo, onda to nije dobar put kojim idemo i mislim da bismo tu trebali bit jako, jako oprezni. A samo za vašu informaciju ja ću vam reći da u Istri imamo jednu obrtničku komoru, podružnicu u jednom gradu koja na žiroračunu danas trenutno ima 4 milijuna i 200 tisuća kuna. Tako da nije jedina, novaca ima, samo je pitanje kako ih troše i da li ustvari rade upravo ono što bi trebali radit za obrtnika, od edukacija pa nadalje sve što je zamišljeno da bi trebalo odradit. Hvala.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolegice Tireli, svaki zakon morao bi biti jasan, životan i provediv. Ovaj zakon nije jasan, nije životan i neće biti ovakav provediv. Zato je ovdje i rasprava, da se sve čuje što bi se moglo poboljšati. A vi ste naznačili jednu vrlo važnu stvar, a to je razlika kad se ista djelatnost obavlja u okviru obrta i u okviru društva s ograničenom odgovornošću, da su različiti tretmani za istu djelatnost. To znači da postoji mogućnost manipulacije i prelaska iz jednog u drugi oblik iste djelatnosti, a onda i uvjeti nisu isti. To je nedopustivo. Ako netko da bi otvorio obrt mora imati stručni ispit, pa ja postavljam pitanje zašto bi netko tko će otvoriti obrt za frizerski salon baš on morao biti frizer. Može kod njega raditi u obrtu onaj tko je. Ali ako bi otvorio d.o.o. ili recimo imao ugostiteljski objekt kao obrt mora imati sve uvjete, sve stručne ispite, sve licence. Ako ima hotel, onda direktor može biti sa 4 razreda osnovne i nitko ga ne pita što ima. Zato ta nejasnoća što je uopće obrtnička djelatnost nedostaje u ovom zakonu. Nije definirana što je obrtnička djelatnost i što je smisao obrta. To ću kasnije objediniti u pojedinačnoj raspravi naznačiti da se udaljilo od osnovnog smisla obrta. Mi smo iz obrta napravili gospodarsku aktivnost u svim segmentima društva. To nije smisao obrta. Zato najviše ćemo pomoći obrtnicima ako prestanemo im komplicirati, samo da ih pustimo na miru. Više ćemo im pomoći nego što im ovako kompliciramo život, a dovoljno smo im puta zakomplicirali i zapravo uvijek obrtnici izvuku deblji kraj, a najviše kad moraju ući u nekakvu suradnju sa većima. I toliko toga se sad brine kako zaštititi vjerovnike obrtnika, a nikako se ne brini kako zaštiti obrtnika kao vjerovnika.
Hvala. Odgovor na repliku, Nansi Tireli.
Evo ja još jednom stvarno podcrtavam, nije sad problem samo o ovom Zakonu o obrtu. Mi se svaki dan susrećemo s time da su naši zakoni nejasni, da su komplicirani, da su neprovedivi ili teško provedivi i da su pogotovo rekli bismo mrtvi kao takvi kada ih počinjemo primjenjivat u našoj zbilji. Na to stalno ukazujemo, ali ovdje upravo se detektirao taj problem što je obrt. Dakle, mi smo sad od obrta napravili jednu gospodarsku djelatnost gdje želimo stavit, malo bimo htjeli da bude obrt i pravna osoba isto, pa malo možda ne bimo baš htjeli da bude isto jer je obrt malo lakše registrirat, pa računamo na to da će možda građani lakše naći tih nešto malo novaca da brže ili u 10 ili u 15 dana registriraju obrt, pa imamo jednog novog poreznog obveznika. Ali ako registrira poduzeće onda će mu trebat malo više dana. I mi stalno radimo nekakve kalkulacije što je najbolje za proračun, koliko ćemo mi u određenom trenutku u proračun sa nekakvim novim poreznim subjektom ili nesubjektom dobiti ili izgubiti. A temeljno pitanje obrta i obrtništva mi smo ovdje zapostavili. Tu se slažem s vama. Dakle, mi smo samo načelno nešto rekli šta je obrt i onda u konačnici dolazi do ovakvih situacija da nam ispada sve nedorečeno upravo zbog te prve jedne rečenice gdje nismo decidirano rekli o čemu taj zakon dalje do kraja govori i koju problematiku rješava.
I Jadranka Kosor, replika.
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice, poštovana kolegice Tireli. Spomenuli ste u raspravi nešto što je iznimno zanimljivo i za ovu ali i za mnoge druge rasprave koje ovdje vodimo o tome kome bismo trebali vjerovati. Dakle, u kontekstu kome bi ministar trebao vjerovati, Državnom inspektoratu ili HOC-u, pa onda naravno tu se može vrlo, vrlo široko i dalje elaborirati. Naravno ja se slažem sa, mislim da razumijem temeljnu vašu misao i temeljnu vašu ideju ali se nekako javljam u raspravi kako bih skrenula na pozornost na ono što zovemo hrvatske institucije. Dakle, Državni inspektorat je državna hrvatska institucija. Mi smo ionako pogotovo u političkom životu ali i u svakodnevnom životu apsolutno i definitivno srozali ugled hrvatskih institucija. Malo tko danas hrvatskim institucijama, od Hrvatskoga sabora, Vlade na dalje, pa evo do Državnoga inspektorata vjeruje a mislim da to nije dobro i mislim da i mi ovdje i prije svega, prvenstveno mi ovdje moramo raditi na jačanju povjerenja u hrvatske institucije. Jer ako kao građani i mi u Saboru, pa onda naravno i svaki drugi građanin ne bude imao minimum povjerenja u hrvatske institucije pitanje što će nam od države naravno ostati. I sad evo malo šale na kraju. Kako ste i vi spominjali frizerske salone i brijačnice i o tome trebamo li tražiti potvrdu uvijek, imaju li oni koji tamo rade sve uvjete da bi obavljali tu djelatnost mislim da to nije loša ideja s obzirom na evo iskustva proteklih dana i ovdje u Hrvatskom saboru nekih naših kolega i s obzirom na njihova iskustva mislim da to nije tako loša ideja. Hvala vam.
Odgovor na repliku Nansi Tireli.
Zahvaljujem na replici. Ma kolegice Kosor, da trebali bimo vjerovati hrvatskih institucijama. Međutim, evo situacija jeste takva kakva jeste i onda se postavlja pitanje zašto ne vjerujemo. U tim hrvatskim institucijama i te hrvatske institucije definitivno čine ljudi i ono što je najveći problem i zbog čega se povjerenje u te institucije izgubilo uvijek jeste zbog pojedinaca, zbog određenih ljudi koji naprave određene stvari koje se ne promptno, brzo i odmah sankcioniraju. I na žalost to tako ide i ljudi jednostavno više ne vjeruju jer shvaćaju da opet i tu postojimo ili jesmo različiti i da se isti zakon ne provodi, sve je na isti način prema svima i to je ono što nas dovodi korak po korak upravo tu gdje jesmo.
Nastavljamo sa raspravom po klubovima. Klub nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i zastupnika HGS-a i kolegica Jadranka Kosor.
Hvala vam lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre sa suradnicima. Mislim da možemo biti zadovoljni dosadašnjom raspravom. Vjerujem da će i pojedinačna u nastavku biti u takvome ozračju. Mislim da može biti i ministar sa suradnicima zadovoljan, jer mi se čini da smo do sada raspravljali, vjerujem da će biti tako i dalje vrlo konstruktivno. I kao što je, evo u prijepodnevnom dijelu ove rasprave istaknuo kolega Šuker, zapravo nema puno spornih pitanja u ovome zakonu i to je činjenica. Prema tome, ako ministar bude slušao, a sluša, jedno vrijeme ga doduše nije bilo, međutim puno bitnije je ako bude znao čuti, dakle ako ministarstvo bude znalo čuti sve primjedbe koje su izrečene zaista u dobroj vjeri danas ovdje i koje je uputila i HOK vjerujem da u konačnici ovo može biti dobar zakon i da on može prije svega ispuniti ono zbog čega je pretpostavljam i predložen, a to je da hrvatski obrtnici žive bolje, da budu uspješniji, da opstanu i da ih bude više. Da se obrti ne zatvaraju. To nam se čini dakle i u ime kluba o kojem govorim najvažnija poruka ovoga trenutka. Da, ja svakog dana putujem evo od Ravnica do Hrvatskoga sabora i taj potez, posebno Maksimirska i Vlaška i o tome je bilo riječi kolega Marić je to spominjao maloprije, to je svakodnevna slika u kojoj se doslovce iz dana u dan poneka vrata ili svjetlo iza vrata ugasi. Dakle, to su prazni izlozi zalijepljeni papirima i poznati obrti i dugogodišnji gdje smo kupovali kroz evo proteklih 10, 20 godina su naprosto preko noći nestali. Mnogi koje i osobno poznajem bez ikakve posebne naznake. U mojoj zgradi, dakle tik do ulaza u zgradu u kojoj stanujem, prije nekoliko mjeseci otvorio se klasični obiteljski obrt. Dakle, ljudi su evo zaposlili članove svoje obitelji i činilo se da odlično počinju, to je jedan lijepo uređeni lokal, činilo se jedan uzoran obrt i doslovce preko noći jednog dana kad sam se vraćala sam samo zatekla da se skidaju natpisi, da se iz tih prostora seli namještaj. Dakle, bio je to kraj. Zašto? Zato što taj obrtnik nije naprosto mogao odoliti svim onim zahtjevima koji su pred njim stajali, a kažem činilo se da dobro posluje. O čemu on govori? Dakle, a o tome je čini mi se danas ipak manje bilo riječi u ovoj raspravi, koncentracija je bila na same odredbe zakona, ali manje na okolnosti u kojima obrt danas u Hrvatskoj živi i radi. Dakle, ljudi su rekli da naprosto više ne mogu plaćati struju i plin. Podsjećam da je cijena struje i plina znatno porasla, a to je takav obrt koji itekako se naslanja na struju i na plin, najam prostora. I kad to sve zbrojite evo jedan obrt se ugasio i nekoliko ljudi je ostalo bez posla. Tako da i ja apeliram da u konačnom prijedlogu ovoga zakona ministarstvo zaista posluša konstruktivne primjedbe koje su i u ovoj raspravi izrečene i da to zaista bude zakon na korist obrtnicima i na korist hrvatskome obrtu. Ulazimo za doslovce nekoliko dana, već mislim da možemo govoriti i u satima za zapravo nekoliko sati u EU i mi moramo voditi računa o toj popudbini koju unosimo u EU. Svakako neki naši, neki hrvatski obrti su zapravo definitivno postali i dio svjetske baštine. Podsjećam primjerice na licitare, na sve one obrte koji se bave izradom dječjih igračaka, ali i mnoge, mnoge druge koji su jedinstveni i kojih gotovo da nema nigdje u svijetu. I to je dakako obveza ministarstva i to je obveza i ovoga zakona. Dakle, osigurati da hrvatski obrtnici opstaju. Zato Vlada u odnosu prema obrtnicima pa i kroz ovaj zakon mora biti vrlo osjetljiva, mora doslovce hodati na prstima jer nijedna Vlada, pa ni ova, ne može ljude natjerati da se bave obrtom, ne može ih natjerati da ustraju u tom teškom katkada zaista zahtjevnom poslu, a u interesu je ove i svake druge Vlade da obrtnika i obrta u Hrvatskoj bude što više. Dakle, to je apsolutno na dobro Vlade i društva općenito. Predlažem dakle da se još jedanput podrobno razmotre i primjedbe HOK-a, posebno apeliram na one odredbe koje se odnose na izbor čelnih ljudi, odnosno čelne osobe HOK-a prije svega zbog toga što je ovako predložen izbor u zakonu kad čitate pozorno stipulacije nije do kraja razrađen, ostavlja puno praznina, puno pitanja, puno otvorenih mjesta na kojih nema odgovora. Ideja nije loša, ideja je dobra. Dakle da svi kojih se to tiče biraju i odlučuju o svojoj čelnoj osobi koja ih predstavlja, koja ih zastupa i koja je naravno prva prije svega u javnosti ali i prema ministarstvu ili ministarstvima u zastupanju interesa. Međutim, sama ta ideja nije dobro razrađena. A mislim da je najbolje ostaviti zaista onima kojih se to tiče da izaberu što, kako i koga hoće. Najgore, najbolje, na najtransparentniji i na bilo kakav način, mislim da tu ideju oko izbora treba ostaviti zaista HOK-u. Doduše, naravno i u obrazloženju koje nam je došlo gdje se HOK protivi ovakvom prijedlogu zakona nije na dobar način u svim segmentima obrazloženo zašto taj neposredni izbor nije dobar gdje se govori o primjerima izbora predsjednika Republike itd. međutim se evo i u tom obrazloženju ne objašnjava na dosljedan način recimo kako se opoziva predsjednika RH, a to je sada potpuno nevažno. Dakle, važno je u ovoj raspravi još jedanput ponoviti onu važnu činjenicu da se polovina djelatnosti u hrvatskom obrtu obavlja osobnim radom i da se u obrtu zapošljavaju i članovi obitelji u velikom broju slučajeva. To je iznimno važno i o tome ovaj zakon treba voditi računa. Ono što bih ja na poseban način podcrtala jest članak 36.sve smo o tome manje-više rekli. Moja primjedba je da on ovako formuliran ovako stipuliran i ovako predložen nije u skladu sa Ustavom RH, nije u skladu ni sa člankom 14. Ustava RH koji kaže da smo svi pred zakonom jednaki i ako se u ovom obliku izglasa u Hrvatskom saboru svaka nova ustavna tužba će ga srušiti na Ustavnom sudu. Ja mislim da to ne bi bilo dobro. O ravnopravnosti sviju smo naravno govorili i svih subjekata koji sudjeluju u gospodarskom životu RH, to katkada nije praksa i nije do kraja ju katkada ni moguće. Država naravno može određenu kategoriju uvijek na određeni način potaknuti, ali kada se govori o imovini i kada se govori u konačnici o tom važnom institutu zaštite imovine i mogućnosti naplate putem ovrhe onih koji su oštećeni onda tu država mora voditi računa o usklađenosti sa Ustavom ali i o usklađenosti sa drugim zakonima. I još jedna sitna primjedba odnosno prijedlog vezan uz članak 8.gdje se kaže da se radom u obrtu obrtnik ostvaruje prava iz sustava socijalne sigurnosti, ako se ta prava ne ostvaruju odnosno ako je ne ostvaruju po drugoj osnovi. Ja se apsolutno slažem da se ovaj sustav socijalne sigurnosti je jedan jako, jako široko pojam i da ga zakon treba dodatno i vrlo precizno definirati da umjesto sustava socijalne sigurnosti bude stipulacija u vezi sa radnim odnosom. Evo gospodine ministre, dakle mislim da još jedanput u zaključku da zaista nema puno bitnih primjedaba na ovaj zakon, nema puno otvorenih pitanja. Naravno da mi ovisno o tome jesmo li u poziciji odnosno jesmo li na vlasti ili kada govorimo o političarima ili smo u opoziciji onda ćemo na različite načine govoriti i o nametima i o parafiskalnim nametima o svim nametima gospodarstvu, obrtnicima itd., ali mislim da zajednička intencija treba biti učiniti sve da i tih nameta bude što je moguće manje, da oni ne budu teret nego da oni budu obveza koju obrtnici moraju ispuniti prema državi. Dakle ako još jedanput dobro iščitate zakon prijedloge i primjedbe koje ste čuli u ovoj raspravi i naravno prijedloge i primjedbe i Hrvatske obrtničke komore s kojima ministarstvo nije i ne može biti u bilo kakvom sukobu ili ratu nego dapače oni moraju biti prvi suradnici, onda vjerujem da će ovo u konačnici biti dobar prijedlog zakona. U ovoj fazi u prvom čitanju dakle pohvaljujem još jedanput što ide u dva čitanja jer smo obasuti lavinom zakona koji idu po hitnoj proceduri, a ovo je dobar primjer jer i ovo je javna rasprava, a što drugo nego javna rasprava, dakle u ovoj fazi ćemo biti suzdržani. A ako uvažite ove temeljne primjedbe koje mogu omogućiti da ovo zaista bude provediv zakon, a to je vama u interesu onda ćemo ga u konačnici podržati. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Dražen Đurović replika.
Hvala. Vi ste zastupnice govorili kada se provezete kako vidite kako odumiru lokali u Maksimirskoj, odumiru u Vlaškoj. Pa da, odumiru i u Ilici, odumiru manje-više u središtu grada i zapravo mislim da je svima nama više-manje jasno da to nije posljedica Zakona o obrtu već da je posljedica građenja ovih velikih trgovačkih centara po obodima gradova. Odumiru ti mali lokali po većini gradova u Hrvatskoj. Dakle to je pojava o kojoj se zapravo niti država je bila sretna kada se grade ti šoping centri jel dolazi ili kao neka investicija. Lokalna zajednica je vesela da dolazi komunalna naknada a on u gubitku koji je uslijedio o odumiranju središta gradova ni država ni lokalna zajednica nisu vodile nikakvog računa. I kao što danas odumire centar Zagreba ali odumire centar Šibenika, odumire lagano i centar Požege u kojoj ja živim. Većina tih središta jednostavno ti lokali nestaju, ali ni lokalne zajednice ni država ne nalaze odgovor kako to riješiti ili nema dakle cost benefita niti jedne od tih investicija tzv. koji su u vrijeme one konjunkture kao velikih investicija zapravo gro toga 7., 8., 9.su zapravo činile investicije u te šoping centre. Ili kao što je to sada sa našom najjačom kao investicijom IKEA-om stranom koja se događa trenutno nema nijedne procjene koliko radnih mjesta zaista tamo nastaje, a koliko radnih mjesta dolaskom IKEA-e nestaje, koliko će se ugasiti obrta, koliko će se ugasiti poduzeća. I kada mi podvučemo crtu kako ćemo mi izaći kao RH i sa našim interesima sa tom tzv. investicijom.
Odgovor na repliku Jadranka Kosor.
Naravno, ja sam spomenula samo 2, 3 ulice kojima prolazim svakodnevno ali kao što i vi putujete ja putujem Hrvatskom. Takva je slika svugdje. A ono što je simptomatično takva je slika osobito vidljiva, ona je osobito vidljiva u velikom gradu kao što je Zagreb. Točno mi smo se prezatrpali, preizgradili shopping centrima, to je u jednom trenutku bio hit, sada su nažalost mnogi od njih poluprazni. Ali sve to je zatvaranje obrta i shopping centri nisu samo, dakle zatvaranje nije samo, zatvaranju nije samo prethodilo, odnosno uzrok nije otvaranje shopping centra. Jer npr. u shopping centru niti jednom, barem ja ne znam ne možete kupovati licitarska srca. Dakle, proizvod medičara i licitana a svejedno se i ti obrti gase. Opća, opća klima … [[Govornik se ne razumije.]] ja sam neke od razloga navela da za koje osobno znam, dakle povećanje cijene i struje i plina i opće nepovoljni uvjeti za gospodarstvo naravno da itekako utječu i opstanak ili propadanje obrta.
I u ime Kluba zastupnika HDSSB-a, kolega Josip Salapić.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Evo po broju suradnika koje je ministar danas poveo u Sabor vidimo da ministarstvo misli ozbiljno u rješavanju problema hrvatskog obrtništva i obrtnika. I to je za Klub HDSSB-a dobra pojava. Ono što evo to se otvorilo pitanje od jutra, dugo se raspravlja, manje-više isti problemi se otvaraju, za nas nije dobro da se na ovakav način ovaj prijedlog zakona, odnosno prvo čitanje zakona dolazi u Sabor sa brojnim kritikama i primjedbama koje smo svi dobili u pisanom obliku, ne danas nego već mjesecima od strane Hrvatske obrtničke komore. Mislim da bi bilo puno bolje i puno poštenije da se u ovom otvorenom vremenu dok ovaj prijedlog zakona nije došao u Hrvatski sabor obrtnička komora zajedno sa ministarstvom nije mogla dogovoriti o nekim ključnim pitanjima. Jer hrvatski su obrtnici prvi puta dobili u nazivu ministarstva, Ministarstvo dakle obrta, ministarstvo koje se treba brinuti o njihovim problemima i o ovim nekakvim nedaćama koje se nalaze u ovom vremenu kojem živimo za koje vidimo da nije dobro. Tako da je logično da smo i mi zastupnici i klubovi zastupnika i svi koji smo dobili materijale na svoje urede ili ovdje na stol Hrvatskoga sabora pročitali i prokomentirali i ove kritike Hrvatske obrtničke komore na ovo prvo čitanje zakona. Ono što bi po nama bilo dobro i pametno a to je da se sve te kritike shvate ozbiljno jer za nas ne bi trebao biti problem kome mi trebamo vjerovati ovdje u Hrvatskom saboru da li izjava ministra kada je u pitanju ono što je Hrvatska obrtnička komora dostavila zastupnicima ili Državnom inspektoratu vjerovati, vjerovati pojedinim klubovima zastupnika. Mislim da bismo mi prije svega trebali zakonskim prijedlogom riješiti problem hrvatskoga obrtnika i hrvatskoga obrtništva a ove nekakve osobne … [[Govornik se ne razumije.]] nerazumijevanja, svađe ili podmještanja to trebamo ostaviti postrani. Isto tako mi smo svjedoci da smo mi dobivali osim ovih mišljenja Hrvatske obrtničke komore na prijedlog zakona i nekakve anonimne ili potpisane prijave protiv aktualnog vodstva Hrvatske obrtničke komore tako da se loše i pomalo je i glupo da se ovaj ozbiljni problem svodi na nekakva podmetanja bilo područnih organizacija Hrvatske obrtničke komore, bilo koga ili nekoga kome neka osoba koja obnaša dužnost bilo u ministarstvu, bilo u obrtničkoj komori smeta. Mislim da je zajednički cilj nas zastupnika u Hrvatskom saboru a i ministarstva treba biti da donesemo jedan transparentan, jedan moderni zakon, zakon koji će prije svega služiti hrvatskim obrtnicima jer su obrtnici ti koji će po ovom zakonu trebati nastaviti raditi u Hrvatskoj, u svim gradovima Hrvatske. Tako da mi smatramo da bi se te nekakve osobne stvari trebale staviti izvan konteksta rasprava o ovome zakonu. Ono što je za nas važno to je da obrtnici prije otvaranja obrta imaju manje troškove, da se zakonskim prijedlozima u onom dijelu i parafiskalnih nameta omogući što bolji ulazak obrtnika u obrtništvo i da se dakle ova situacija koja danas imamo popravlja, ona nažalost je takva da ona ovisi o cjelokupnom stanju gospodarstva u Hrvatskoj i o stanju hrvatskog proračuna a i u svim ostalim problemima koji su vezani i ... [[Govornik se ne razumije.]] se raspravi ne može zaobići taj problem ovo što je pogodilo hrvatsko obrtništvo, vidjeli smo u prethodnim raspravama da je više od 50 tisuća obrtnika zatvorilo svoje obrte. To nije samo u onom dijelu da li je zakon koji je do sada bio dobar ili nije bio dobar, da li su onih 6 izmjena i dopuna zakona pomogle, nisu pomogle. To je jedno okvirno stanje koje nažalost se nalazi u Hrvatskoj već duže vremena. To je recesija i stanje u gospodarstvu koje sigurno utječe na ovo. Mi nismo u Klubu HDSSB-a, dakle protiv niti onog otvaranja nekakovih velikih shopping centara ili trgovačkih centara u okruženjima gradova jer i ti isti centri su zapošljavali građane i građanke Republike Hrvatske otvarajući radna mjesta. A neki su i obrtnici, to je evo slučaj i moga grada Osijeka, iz centra Osijeka prešli u nove trgovačke centra koji su okupili velik broj i obrta i manjih i većih trgovina. Jednostavno su preselili iz centra grada u te trgovačke centre. Tako da mi ne trebamo biti protiv jednoga niti drugoga nego trebamo biti za sve ono što se će otvoriti nova radna mjesta, što će u bilo kojem obliku pomoći pri zapošljavanju ljudi, bilo ovdje dakle u obrtništvu, bilo u ovim drugim zanimanjima koje su vezane za obrtništvo. Ono što je po ovom prijedlogu zakona dakle dobro. To je da se propisuje da one nekretnine koje su nužne za stanovanje i za zadovoljavanje osobnih životnih potreba obrtnika i osoba koje je obrtnik po zakonu dužan uzdržavati ne ulaze u pitanje ovrha. A ono što je ključno, nekoliko je to ključnih pitanje koje je otvoreno u ovom prijedlogu zakona to je dakle ono i odlukom, i temeljem odluke Ustavnoga suda iz 2010. godine, dakle treba dobro do drugog čitanja zakona procijeniti koja je to imovina koju obrtnik unosi u svoj obrtni biznis, da li je to dakle ona imovina koja služi samo za obavljanje biznisa ili cjelokupna imovina. Mi smatramo da to pitanje treba riješiti dakle na temelju do drugog čitanja zakona tako da se obrtništvo i obrt uskladi sa svim ostalim poduzetnicima u Republici Hrvatskoj. Što se tiče namjere predlagatelja, odnosno ministarstva u ovom prijedlogu zakona da se predloži neposredni, dakle izbor predsjednika obrtničke komore i predsjednika podružnica obrtničkih komora, tu se sada otvaraju brojna druga pitanja. Mi dakle nismo protiv toga da se na neposredan način bilo koga bira u Republici Hrvatskoj jer to možda smatramo pravednijim i poštenijim načinima izbora. No ono što ovdje ostavlja otvorenim pitanje a to je da po prijedlogu zakona to definitivno nije dobro razrađeno, način prije svega otvara i prvo problem svojevrsne diskriminacije osoba koje žele sudjelovati u izboru za predsjednika Hrvatske obrtničke komore, dakle na ovoj nacionalnoj razini jer se u isto vrijeme vrše izbori i za predsjednika nacionalne komore i za predsjednike područnih komora. Tako da oni recimo predsjednici područnih, 20-tak predsjednika područnih komora se u isto vrijeme ne mogu natjecati i za predsjednika Hrvatske obrtničke komore. Za nas bi bilo poštenije onda ako se već treba ići u ovaj neposredni izbor, ako je to definitivna namjera ministarstva da to ovako ostane i u drugom čitanju zakona, da se dakle stvari razgraniče, da sve osobe koje žele, a dolaze iz drugih krajeva Republike Hrvatske i predsjednici su područnih dakle podružnica Obrtničke komore, da oni imaju mogućnost se natjecati za predsjednika Obrtničke komore. Koliki su to troškovi, koliko je to moguće provesti na način kako to se planira ovim prijedlogom zakona mi nismo sigurni, dakle mi mislimo da je dosadašnji način izbora kada je to išlo na način skupštinskih izbora nije imao neke nedostatke pa iako je ovo možda bolje treba ga detaljnije i možda na drugačiji način riješiti do drugog čitanja zakona, ako se ostane pri tome da treba ići na neposredan izbor. Po meni i po nama ne bi trebalo se zakonom ulaziti u tu nekakvu neovisnost Obrtničke komore. Ako je komora neovisna u svom radu onda se na ovakav način ne znam koliko je to baš i ustavno utemeljeno, da se dakle nalaže da nešto mora biti neposredno izabrano, ako je to do sada funkcioniralo … vidimo da dakle nije po anketi Obrtničke komore bilo većih problema kada je u pitanju ovakav način izbora. Ono što pomalo zabrinjava, a to se da oko odlučivanja o ovome komornom doprinosu, da li on treba biti obvezni ili dobrovoljni, naravno ako ćemo gledati situaciju gospodarsku i financijsku u Republici Hrvatskoj onda svakako svi bi mi rekli da to treba biti dobrovoljni, da oni obrtnici koji žele se upisivati u komoru to učine ako im je to u interesu, ako će koristiti usluge komore i ako će to dovesti do boljeg položaja obrtnika. Ono što se dakle na drugoj strani otvara kao problem to je sam način funkcioniranja i Obrtničke komore i svih ostalih i Gospodarske komore i još nekih komora u Republici Hrvatskoj, da li će uopće tim načinom doći do gašenja komora jer vidjeli smo u Poljoprivrednoj komori da se kada se ukinuo doprinos da više od 220 i 230 tisuća ljudi nije izabralo dobrovoljni način uplate u komoru pa jednostavno doći će do propasti komora. Komora na koju su prebačene po nama javne ovlasti od strane države treba funkcionirati i treba imati način funkcioniranja, da se u tim financijskom okviru ako on zaista pomaže obrtniku i ako će obrtnici koristiti te usluge i ako će on imati smisla i svrhe onda taj doprinos koji vidimo da su i brojna druga ulaganja i u kupnju poslovnih zgrada i u infrastrukturu i u ono što se tiče naukovanja i obrazovanja dakle obrtnika financira iz tog doprinosa. To su velika i brojna financijska sredstva, tu treba procijeniti da li treba ostati na ovome obveznom doprinosu i da li je to interes obrtnika ili ne i mislim da tu treba prije svega poslušati glas samih obrtnika i samih onih ljudi koji su izravno u tom obrtu, a ne nekakvoj filozofskoj teoriji koja će u krajnjem slučaju ako dođe do gašenja komore sigurno to neće biti dobro i povoljno za obrtnike. Dakle zabrinjavajuće je da tako veliki postotak ljudi ne koristi usluge komore, a po zakonu komora dakle definira koje su to usluge i zadaće komore, koje su to javne ovlasti komore kada je u pitanju dakle pomoć obrtnicima i to je sad dakle nešto što se stavlja na teret Hrvatskoj obrtničkoj komori da u vremenu koje je pred nama dakle to učini boljim, a na temelju ovog zakona smatramo da će to biti moguće da obrtnici zaista u punom opsegu koriste usluge Hrvatske obrtničke komore i da u svakom slučaju imaju koristi od onog doprinosa koji plaćaju komori. Tu se otvorilo pitanje ove socijalne sigurnosti i mi se zalažemo za to ako obrtnik dođe u problemima da mu se omogući određena naknada, ako dođe do financijskih teškoća da ne može uplaćivat određene doprinose da samo članstvo u komori i sam taj dakle doprinos koji uplaćuje mora imati taj neki socijalni moment, a ne da Hrvatsku obrtničku komoru ili društvo u cjelini ili područne komore nije briga što se dešava sa obrtnikom i njegovom obitelji, s obzirom na sve uloženo u obrt da se nađe na ulici, da nema nikakve koristi od komore na način da je cijelo to vrijeme uplaćivao doprinos toj istoj komori. Ono što se dakle ostavlja otvorenim do drugog čitanja i dobro je da je ovo prvo čitanje, više je mjeseci rasprava provedena o ovome i ono što sam rekao žalosti to da se ovako brojni nedostaci koji su došli i komentari koje smo mi kao zastupnici dobili, što mi možemo i ne moramo prihvatiti od strane Hrvatske obrtničke komore mislim da bi to bilo bolje riješiti na razini ministra i ministarstva pa kad je došlo ovo prvo čitanje u Sabor da je bilo manje ovih nesuglasica i pitanja do kojima se mi u nekim stvarima zaista možemo složiti kad je u pitanju imovina obrtnika koju unosi u obrt, kad je u pitanju onaj majstorski ispit, kada su u pitanju prethodna mišljenja koje daju obrtnička komora, dakle ono što obrtnička komora u svojim komentarima na neke članke zakona predlaže, mi smatramo da to sigurno treba razmotriti do drugog čitanja i da tu treba naći zajednički interes, prije svega interes obrtnika, a sve ove ostale dakle nerazumijevanja u određenim situacijama i podmještanja jedni drugima treba ostaviti po strani. Smatram da je dobra namjera i Ministarstva i komore da se prije svega pomogne obrtnicima, obrtništvu u Republici Hrvatskoj, a vidimo da ta gospodarska slika stanja u kojem se trenutno obrtništvo nalazi nije dobra. Dakle zajednički, bez nekakvog stavljanja na stranu kome mi moramo kao zastupnici vjerovati, mi moramo saslušati sve one koji dolaze sa konkretnim problemima i sa konkretnim rješenjima za prijedloge zakona. Mi smo tu da zastupamo prije svega sve građane i građanke Republike Hrvatske i sve udruge i sve komore i sve one koji traže pomoć od klubova zastupnika da bi na kraju konačni tekst zakona bio što bolji za one koji trebaju ovaj zakon koristiti, a to su hrvatski obrtnici. Dakle mi predlažemo da se do drugog čitanja zakona sva otvorena pitanja, svi oni problemi koji su se našli pred nama dođu, unesu u konačni tekst zakona i da u onom zadnjem čitanju konačnome budemo, dakle svi suglasni od toga i ministarstvo i Komora i zastupnici iz Sabora, prije svega obrtnici koji će trebati ovaj zakon koristiti u svom radu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo prijavljene tri replike. Prvi Branko Vukšić, izvolite kolega.
Uvaženi kolega Salapić, vi ste isto tako govorili o Hrvatskoj obrtničkoj komori. Mislim treba reći da ne bi bilo drvlja i kamenja na Hrvatsku obrtničku komoru. Treba se pitati bi li bez Hrvatske obrtničke komore bilo bolje ili lošije? Normalno da ne možemo dati odgovor, ali sasvim sigurno da bi bilo po mom mišljenju loše, zbog toga jer Hrvatska obrtnička komora artikulira probleme hrvatskih obrtnika je li ona bila u svakom trenutku na pomoći svim hrvatskim obrtnicima. Neki su zastupnici dijelili mišljenje da nije. Vi ste na početku samo mala digresija, dakle da misle ozbiljno ima ih puno. Nadamo se da, to je i bio jedne godine slogan izborni što gospodin Vinković dobro zna "Mi mislimo ozbiljno". Nadam se da ministar misli ozbiljno i da će uvažiti sve ove primjedbe koje govorimo ovdje u Saboru. I postavili ste pitanje jedno koje se provuklo u nekoliko rasprava kome vjerovati – ministru, inspekciji, institucijama, Ranogajcu. Vi znate da hrvatski građani imaju najmanje povjerenja u institucije. To znate po svim anketama. Treba vjerovati praksi. Praksa dovoljno govori o tome da institucije nisu obavljale svoj posao. Praksa dovoljno govori o tome da su obrtnici djelovali u lošim uvjetima, da institucije nisu pomogle njima kad je trebalo, da HOC nije pomogao njima kad im je trebalo pomoći. Obrtnici se nisu na žalost pobunili. A zašto se nisu pobunili? Zato što su vjerovali u te institucije. Sad sve manje vjeruju jer su ostali na ulici, 50000 obrta zatvorenih i mnogo više radnih mjesta. Trgovački lanci, isto ste govorili o trgovačkim lancima. Oni, slažem se s vama sami po sebi nisu loši. Loša je praksa stimulacija uvoza i destimulacija izvoza. To je loše u svemu.
Hvala. Odgovor kolega Salapić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče, slažem se u potpunosti, dakle sa onim što ste rekli i pažljivo ste slušali. Ovaj problem nije samo, dakle u ovom Zakonu o obrtništvu nego u čitavom nizu zakona koji stvaraju pozitivno gospodarsko okruženje. Neće ništa ministarstvo napraviti ako ni Ministarstvo gospodarstva i ostala ministarstva ne osiguravaju uvjete za, dakle na zakonu utemeljeno funkcioniranje poduzetništva, obrtništva i svih onih koji, dakle žele pokrenuti neki biznis u Hrvatskoj. Slažemo se tu da svi koji otvaraju nova radna mjesta bilo to obrtnici, bilo to veliki poduzetnici, bilo to trgovački centri to treba podržavati jer to je jedna nova plaća u obitelji u Hrvatskoj koja sve teže živi. Ono kad sam rekao kome vjerovati rekao sam da treba vjerovati dakle prije svega samim obrtnicima jer su oni ti koji se nalaze u problemu. A što se tiče Hrvatske obrtničke komore stekao sam dojam razgovarajući dakle sa čelništvom i pitajući o ovim komentarima zakona, da po meni nije dobro da se bilo kakav lobij unutar i ministarstva i Komore stvara protiv bilo koga, jer ti lobiji onda uništavaju prave interese obrtnika. Mi smo svjedoci da nakon što smo primili ovaj tekst komentara zakona da smo dobili i nekakve brojne anonimne predstavke na rad predsjednika Obrtničke komore i da tu sve nešto u sebi smrdi a u stvari nitko ne rješava onaj pravi problem, a to je problem obrtnika. Tako da se netko, da se ne treba stajat na stranu nikoga nego na stranu obrtnika ali vjerovati onome da će ovaj zakon ako on zaista zaživi u svjetlu kako je predloženo zaista služiti u interesu hrvatskih obrtnika i obrtništva. Ako to nije tako onda nismo napravili ništa. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Salapić, vi ste spomenuli odluku Ustavnog suda. Pa odluka Ustavnog suda upravo ide na tragu onoga što želimo upozoriti danas cijelo ovo vrijeme rasprave, a to je da ni ovim zakonom na žalost imovina obrtnika nije definira. I različita je odredba od one odredbe što se može ovršiti, dakle u slučaju potraživanja u odnosu na trgovačka društva. I ono što cijelo vrijeme govorimo ministru je upravo to da se zakonom jasno definira tim više što mi stvarno se pravimo kao da ne znamo kao da ništa ne postoji. Pa prema Zakonu o porezu na dohodak vam je jasno definirano da obrtnik mora imati popis osnovnih sredstava na koje obračunava amortizaciju. Na kraju krajeva i s osnova kupovine te imovine u stvari je pao na povrat poreza na dodanu vrijednost. Znači, nije tu da nešto ne postoji, postoji samo mi jasno zakonom trebamo definirati da je to to. A kad govorim o Obrtničkoj komori opet zanemarujemo neke stvari koje su se dogodile u prošlim godinama. Pa u prošlim godinama mnogi obrtnici su zbog toga što su narasli jedan dio svoje djelatnosti prenesli na društva sa ograničenom odgovornošću. Vi sad paralelno imate vlasnika obrta i on je ili on ili njegova djeca su vlasnici društva sa ograničenom odgovornošću i praktički bavi se sa istom djelatnošću. I snaga obrtničkih komora je pala i financijska, ako hoćete i što se tiče ugleda jer mnogi ugledni obrtnici su otišli u društvo sa ograničenom odgovornošću i više nisu članovi Obrtničke komore. Ali ono što mene osobno smeta je da Vlada pa čak i Sabor dirigira nekome kako će se organizirati. Pa to je ista priča da, Vlada je donesla Zakon o financiranju o političkih strankama, o financiranju političkih stranaka i da Vlada sad i recimo ministar uprave diktira kako će pojedina politička stranka funkcionirati. Ne, donesli smo okvirni zakon, a stranka mora funkcionirati u sklopu tog okvirnog zakona. Jer ne vidim čemu fitiljit. Ja se slažem gospodine Maras, idemo vidjeti ako obrtnici odluče da Komora ne žele biti članovi Komore pa nek' oni donesu odluku o tome. Zašto bi mi donosili odluku o tome? Na kraju krajeva, oni se udružuju a ne saborski zastupnici u Obrtničku komoru.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Salapić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Šuker, slažem se s vama da se oni udružuju da mi ne bismo trebali ulaziti zakonom u ta pitanja neovisnosti udruživanja u bilo kojoj komori, pa tako i u ovoj. Očito je tu došlo do tih nekih sukoba između Obrtničke komore i ministarstva, pa se onda u tom dijelu Nacrta prijedloga zakona išlo sa ovom mjerom da se tu pokuša napraviti reda pa da se nekakva čistka napravi. Jer po meni ako je neposredni izbor to sam vam već rekao nije dobro da se ograničava bilo kome da se kandidira onda za predsjednika? Jer čemu onda neposredni izbor predsjednika ako se predsjednici podružnih komora ne mogu uključiti u tu kampanju za izbor predsjednika. To nije dobro i to sam rekao da mislim da se tu radi o nekim lobijima koji ne bi trebali biti u ovome zakonu, a ono u prvom dijelu što ste rekli što se tiče odluke Ustavnog suda ako odluka postoji, ako zakonski okvir nama omogućava da čvrsto i jasno definiramo koja je to imovina koja će ući u taj obrtni biznis onda to u ovom prijedlogu zakona trebamo učiniti jer ćemo samo dovesti do toga da će biti još jedna ustavna tužba, još jedna odluka koja će biti onakva, slična onoj koja je donijeta već u prvom slučaju. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I zadnja replika, Domagoj Hajduković. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Salapić mislim da ste tu dotakli jedno dublje možda pitanje, pitanje komorskog sustava općenito. Dakle, spomenuli ste i Poljoprivrednu komoru pa bih se htio znači osvrnuti na to, imali smo tri komore u Hrvatskoj, dakle Hrvatsku poljoprivrednu komoru, Obrtničku komoru i Gospodarsku komoru. Ako govorimo o komorskom sustavu tada moramo reći dakle da komorski sustav je obavezan. Dakle, tu nema onda izbora da li želim biti član ili ne. Identificirali ste dobra pitanja, odnosno zašto članovi komore ne koriste određene usluge komore. Ja ne bih vjerovao tome da nisu obaviješteni o tome, prije svega što obrtnici moraju dakle zakon im nalaže da imaju više kontakata sa komorom od polaganja majstorskih ispita, dobivanja obrtnica itd. Dakle, svi koji imaju doticaj sa komorom ne koriste prava na koja imaju, ali moraju plaćati doprinos. S druge strane komorske usluge određene im omogućuju neke stvari koje pogotovo mali obrtnici nikad ne bi mogli isfinancirati. Recimo zajedničke nastupe na sajmovima i slično dakle da neka djelatna pomoć komore u jednu ruku i postoji. Ali ovo je šire pitanje, dakle šire pitanje po meni da li komorski sustav u gospodarstvu, dakle ako govorimo o HGK i o HOK-u nam treba, ako treba da li će biti obavezan ili da li će biti dobrovoljan jer bojim se da ukoliko bi uveli znači dobrovoljnost sistema da bi se desilo isto kao i sa Poljoprivrednom komorom, odnosno da većina obrtnika ne bi željela biti članovi Obrtničke komore jer njima je komorski doprinos jedan parafiskalni namet. Kao što je … ovima članstvo u HGK. Prema tome, to je možda predmet za neku širu i dublju raspravu općenito o sustavu komora u RH.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Salapić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Hajdukoviću to je točno, ali da li će komorni doprinos biti obvezan ili ne to mi odlučujemo, Hrvatski sabor o tome može donijeti odluku zakonom da li je nešto dobrovoljno ili obvezno. Pitanje je jel ta dobrovoljnost vodi ka gašenju komore onda jer u ovoj situaciji u kojoj obrtnici i poduzetnici rade, ovi mali obrtnici, sigurno će se opredijeliti na to da ne plaćaju jer nemaju dovoljno sredstava i to će ugušiti onaj pravi smisao i zakona i to komorničkog udruživanja u Hrvatskoj koji postoji vidjeli smo 160 godina, a to je da oni nekakve koristi od te komore moraju imati. Sad zašto je to tako loše da je to tako veliki broj ljudi i koji su to mehanizmi i sredstva koja ovaj zakon može popraviti o tom trebamo razgovarati sad na ovoj raspravi danas i do konačnog čitanja jer moramo nešto učiniti da komora ima svoj smisao i svrhu. Ja osobno nisam protiv ukidanja komornog doprinosa nego sam za to da obrtnici od tog komornog doprinosa imaju zaista koristi, da im to služi u daljnjem napredovanju u pomaganju ali i u ovom socijalnom momentu što smo raspravljali dakle da obrtnik i kroz taj nekakav doprinos ako se nađe u problemima da stvorimo takav zakonski okvir da mu se i na temelju tog doprinosa koji je godinama uplaćivao jer čuli smo netko je 15 godina bio obrtnik, 20, pa je morao gasiti obrt, da se tu nađe neki socijalni moment da se takvim ljudima u nekakvom tom prijelaznom razdoblju i tim komornim doprinosom pomogne, a da se i dalje ulaže da obrtništvo dakle uz svoju tradiciju ima i svoju budućnost u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Za riječ se javio ministar Gordan Maras. Izvolite ministre.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo ga, javio sam se za raspravu nakon klubova moram se unaprijed ispričati ne mogu ostati sada na pojedinačnim raspravama ali će moj zamjenik ostati do kraja i saslušat ćemo sve također korisne inpute kao što su bili i ovi dosada. Evo kolega Marić mi je baš rekao ovo je jedna od zbilja konstruktivnijih rasprava što se moglo u zadnje vrijeme čuti, dosta je prijedloga kvalitetnih. Više-manje klubovi zastupnika su osim HDZ-ovog ne znam sad kakvog je HDSSB stava da li podržava ovaj prijedlog zakona, znači podržavaju svi osim HDZ-a što me posebno veseli. Nadam se da će do kraja rasprave i HDZ promijeniti svoj stav pa možda da imamo unisonu podršku ako je tako malo ja bih rekao prijepora pa da se do drugog čitanja napravi sve da zakon bude još i bolji. Ali vam unaprijed moram reći da neću moći uvažiti neke stvari koje su kao prigovori ovdje istaknuti zbog toga što ja ne razgovaram od jučer sa, i sa ovim prigovorima HOK-a kojima ste svi upoznati, ne razgovaramo od jučer. Znači ja sam iste stvari izanalizirao i donijeli smo određeni stav. Ja sam svjestan da je moguće neke stvari još doraditi, ali nemam ambiciju da sve što se predloži od nekoga da bude i prihvaćeno. To jednostavno nije moguće. Onda bi de facto mogao zamoliti nekog drugog da piše zakon. Ono u što vjerujem to ću na kraju u drugom čitanju i ja sam uvjeren Vlada prihvatiti i predložiti. I vjerujem da će biti dobro za naše obrtnike. Ono što vam želim samo kratko reći, evo prije same pojedinačne rasprave, što se tiče miješanja nema, to ću ponavljati sto puta, nema nikakvog miješanja unutar organizacije i unutar izbora. Kako svi moraju biti članovi tako svi mogu birati. Razumijete? Mislim to je elementarno pravo i ja tu ne mogu nikako povući paralelu sa strankama. Znači, to nema nikakve veze jedno sa drugim. To je organizacija gdje defaultom postaješ član organizacije. Kao što kad se rodiš u RH postaneš hrvatski državljanin. To je tako. Znači, imaju pravo ljudi birati i ja ne vidim zbog čega bi ih u tome ograničavali. Što se tiče kandidiranja to vidim da nije baš najbolje shvaćeno, gospođa Kosor i gospodin iz HDSSB-a Salapić je to rekao radi se o tome da se na isti dan bira, ali nitko ne priječi osobi da se kandidiraju za obadva mjesta. U čem je problem? Pa ako ga izaberu za predsjednika HOK-a bit će predsjednik HOK-a pa će biti ponovno izbori za predsjednika područne obrtničke komore u nekom roku koji opet propiše Statut Hrvatske obrtničke komore. Znači ja to sigurno neću propisivati, tako da tu nema nikakvog ograničavanja da se najbolji ljudi kandidiraju. Neka se kandidira svatko tko hoće i neka se kandidiraju najbolji i neka se biraju. Ja mislim da je to na kraju dobro rješenje. Što se tiče toga tko koristi tko ne koristi, s obzirom da za neke stvari morate koristiti usluge HOK-a primjerice rekli smo majstorske ispite i onda mi se 74% ili 73% ljudi kaže to nije nikad koristilo jer za sve vezane obrte ne morate imati određene kvalifikacije onda možete misliti da tih majstorskih ispita nema koliko bi ljudi koristilo usluge HOK-a. Znači poanta je i moja je logika znači ako nešto plaćamo treba vidjeti zašto i koliko plaćamo. I drago mi je da je kolegica Lovrin istaknula da je dobro da se izvještava da se vidi koliko je doduše nisam bio prisutan ali su mi prenijeli, ako je to točno da ste zadovoljni s tim da će biti izvještaj na Saboru da će se vidjeti tko, na koji način, kako se koristi na neki način ipak javan novac. Jer ja se susrećem i sa mnogim drugim zemljama i tu se netko pozvao na praksu. Ako gledam praksu jako puno zemalja čak više zemalja ima neobvezno članstvo u komorama nego obvezno članstvo i onda evo razgovarao sam prije nekolik mjeseci sa predstavnicima Britanske komore odnosno udruženja, tamo ima više takvih udruženja koja imaju stotine tisuća članova gdje ljudi žele i participiraju i jasno znaju šta će dobiti za ono što uplate. Naravno treba neko vrijeme da se razvije takav sustav kod nas ali ja sam uvjeren da će u budućnosti to tako funkcionirati i da ćemo imati također dobrovoljno članstvo, mada kažem s obzirom na raspravu danas vidim da u Hrvatskom saboru prevladava mišljenje da bi trebalo ljudima dati mogućnost da se odluče da li žele biti članovi komore ili ne i o tome ćemo još do drugog čitanja dobro razmisliti, pogotovo naravno vezano uz to da onda morate pratiti i sa ovim izmjenama usluga koje se nude kroz zakon da se ne može nešto tražiti, a da se nema sigurnog prihoda ali neki ćemo balans morati tu sve skupa naći. Što se tiče samih prihoda oni nisu mali. Kolega Horvat je rekao u ime SDSS-a da se radi o 18 milijuna kuna. Nije, to je 130 milijuna kuna godišnje, znači to je veliki novac. Sustav komore ima preko 350 zaposlenih, znači moje ministarstvo ima 90 zaposlenih, Obrtnička komora ima 350 zaposlenih. Znači da znamo o čemu pričamo, 40% novaca ode samo na plaće, da sada ne govorim druge troškove do naknada. Ja nekada nisam bio ni svjestan ali kada se održava neki sastanak čovjek ima pravo na naknadu 300 kuna za izmaknut tu dobit što nije obavljao u svom obrtu. Znači samo u HOK-u se u 2 godine 6 milijuna naknada isplatilo. Dalo bi se o tom pričati ali nisam htio tu raspravu jer ćemo takve rasprave imati i želim da ljudi vide zašto plaćaju novac. Vi ne možete dobiti na internim stranicama niti jednog udruženja niti HOK-a, raspodjelu troškova kako je potrošeno, dobijete samo izvještaj da je usvojio nadzorni odbor, barem ja nisam našao na Internet stranicama, a interesiralo me jer ja sam isto tako zainteresirana javnost. Ono što je moja želja da bude transparentnost veća, da se točno zna koliko se za što plaća jel na kraju krajeva imamo rasterećenje obrtnika s obzirom da ćemo ograničiti iznos da svi budu u istoj poziciji i na kraju da imamo jedan kvalitetniji zakon, a kažem do drugog čitanja možemo razmisliti još o nekim promjenama. Ovo se čini interesantno. I kada govorimo o izdavanju obrtnice to ne izdaje Obrtnička komora nego ured državne uprave znači Ministarstvo uprave je nadležno ono izdaje obrtnicu kada netko otvara obrt. Što se tiče obrtničke djelatnosti, još jednom samo reći znači u Hrvatskoj nema mogućnosti da definiramo i nije tako definirano da se samo određene djelatnosti mogu obavljati kao obrt. Možete raditi većinu djelatnosti kao obrtnik. Znači nema da je isključivo frizer obrtnik, a da ne može biti d.o.o. Ima i d.o.o.koji se bave frizerskim uslugama. Ima i ugostiteljskih usluga rekao sam koliko 30 tisuća, 12 tisuća d.o.o., 18 tisuća obrtnika znači to nije djelatnost to je način obavljanja gospodarske djelatnosti i o tome trebamo voditi računa, to je neki nukleus, nešto malo, mikrobiznis, obiteljski biznis nazovite to kako hoćete i u tom smjeru ćemo također ići. Rekao sam koji ćemo način mijenjati pomoć obitelji jer ja mislim da je to jako bitno. Mislim da će to biti posebno zanimljivo obrtnicima jer nemaju oni stotine zaposlenih. Tu su 1, 2 zaposlena i pomoć obitelji je nešto što je nužno i na čemu ćemo raditi. Što se tiče sporedne djelatnosti i popisa, mislim da tu imam popis ali prethodno je bilo moguće sukladno, dajte molim vas samo da pročitam da vidite koje su djelatnosti bile definirane kao sporedne djelatnosti. Vi tu niste imali gotovo pa ništa i zato se postavljalo pitanje smisla tog popisa, 36 djelatnosti i sada imate primjerice unutra izrada sjenila lutki samo ne sa ljudskim likom, branje gljiva, znači to je nešto što je neživotno. Na osnovu ovog popisa koji se vezao na prethodni zakon mi smo imali ne znam da li smo uopće imali ikoga, možda nekoliko desetaka ljudi koji su se registrirali za sporednu djelatnost. Želimo napraviti nešto što je životno, želimo da ili kaže proizvodnja tekstila od prirodnih vlakana na tradicionalan način. E sada neka meni netko objasni šta je to tradicionalan način onda ću ja reći da je ovakav popis koji je bivši ministar gospodarstva, doduše ne gospodin Popijač nego još prije njega pokojni ministar Vukelić donio da je on životan. Ja ne želim imati propise koji mi u praksi niti pomažu, niti išta znače, niti se itko sa njima koristi. Želimo napraviti to da ljudi na osnovu propisa znaju šta mogu raditi i da rade što jednostavnije. To je intencija zakona. Do drugog čitanja ćemo zbilja izanalizirati sve što ste sugerirali. Ali opet kažem, nemam ambiciju da netko kada da neki svoj prijedlog ako mislim da nije provediv, ako se konzultiram unutar Vlade da ću moći sve prihvatiti. Hvala vam na raspravi. Još jednom isprika, zamijeniti će me sada moj zamjenik. Hvala lijepo.
Hvala ministre. Ima prijavljeno jedno 8 replika. Prvi se javio Zoran vinković. Izvolite kolega.
Pa evo tradicionalan način … [[Govornik se ne razumije.]] oni šokački rekli, sada da vam ne objašnjavam tehnologiju i tehniku toga ali to je tradicionalan način. No, vezano za izbor, dakle rekli smo da nemamo ništa protiv neposrednog izbora, dapače, samo mislim da zakon mora definirati način, način te vrste izbora da ne bi bilo upravo kao sa onim eksperimentom u Hrvatskoj poljoprivrednoj komori gdje ste imali izbor koji je išao, ne znam pismima, ne znam čime dirigiran od politike da tako kažem. I dok je bilo obvezno članstvo u Hrvatskoj poljoprivrednoj komori tada je ta komora i funkcionirala. Zakon koji je donesen o poljoprivrednoj komori je ukinuo obvezno članstvo, dakle mogli ste uplatiti dobrovoljno i praktično sada Hrvatska poljoprivredna komora koja bi trebala biti komora za sve poljoprivrednike praktično ne funkcionira. Bili smo dva, tri puta u Kini kao komora, ne ja nego članovi komore, predsjednik komore i to je to. Nema više novca. Na isti način smatram dakle i to je ono pitanje koje je otvorio i moj kolega. Dakle, trebamo definirati i otvoriti jednu širu raspravu ne samo o Hrvatskoj obrtničkoj komori nego i o drugim komorama. I nema ih samo tri. Ima ih daleko više. I posebno to pitanje pitanje članstva. Ali isto tako evo obzirom da idete i sam sustav obrazovanja prilagoditi i Europskoj uniji, Zakon o tržišta, odnosno radnim mjestima koja se traže na tržištu rada. I na taj način prije svega možemo izići iz krize. Normalno fiskalnom decentralizacijom itd.. A posebno obratiti pozornost ministre upravo na ovo vlasništvo koje ulazi u obrt i čime i kojim vlasništvom obrtnik praktično garantira za uspjeh svoga obrta.
Hvala kolega. Imamo odgovor, izvolite ministre.
Dodatno ćemo doraditi jednu stvar vjerojatno oko izbora s obzirom kada tako definirate neposredne izbore onda mora biti i neki cenzus kod kandidiranja. Jer postoji mogućnost da statutom netko odredi da jedino uz podršku 20 područnih obrtničkih komora budeš kandidat za predsjednika. Pa da onda svi biraju. Naravno kada ideš na neposredni izbor mora biti i cenzus koliko potpisa moraš skupiti obrtnika da bi se kandidirao da kasnije nemaš onda ovaj sistem kao što ste rekli da se ljudi snalaze nego da svi imaju jednaku šansu. Što se tiče imovine, ja sam uvjeren da smo na ovaj način zaštitili veliku većinu obrtnika i veliku većinu njihove imovine. Problem dijeljenja imovine je ja bih rekao i u razgovorima u Vladi to smo dosta diskutirali u prvi mah sam mislio da je to moguće napraviti ali onda sa kolegama iz pravosuđa sam došao do toga da je nemoguće dijeliti imovinu fizičke osobe. Znači to je nešto šta gotovo u praksi nigdje ne funkcionira. Ja volim kada se netko poziva na stranu praksu ali to je, to je u većini, velikoj većini zemalja je vezano uz fizičku osobu i imovinu nedjeljiva. Znači to je, to je nešto zbog čega smo odustali od tog principa ali smo htjeli dodatno zaštititi ljude da im se ne ovršuju kuće i ne ovršuju radionice. Ja mislim da je to dovoljna zaštita. Jer na kraju krajeva ljudi imaju elementarnu sigurnost koja im je potrebna da bi mogli raditi svoj posao.
Hvala. Sljedeća replika Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Pa gospodine ministre kada ste me već imenovali kao i nekako tumačili moje riječi da se ja slažem sa time da bi trebalo podnositi izvješća, da ja se slažem sa time da svačije jasno djelovanje mora biti transparentno pa i ovo gdje se radi o novcima hrvatskih obrtnika ali koje zapravo moraju uplaćivati obvezno jer im je obveza nametnuta ex lege. Ali bi bilo pošteno kada spominjete iznos od 130 milijuna kuna koji prođe kroz obrtničku komoru, a to znate, na to su ljudi jako, jako osjetljivi, to je ogroman novac, onda bi bilo pošteno da se istovremeno spominje i to da ta Hrvatska obrtnička komora ima po zakonu 20 zadaća. Pola otprilike od tih zadaća su javne ovlasti, dakle nešto što je država prenijela na obrtničku komoru da radi umjesto nje. Pa to nešto i košta. Kada kažete da je toliko i toliko za plaće. Pa tko su ti ispitivači, tko organizira razne kvalifikacije, temeljenih na kompetencijama, izgradnja sustava obrazovanja, uspostavljanje sustava osiguranja kvalitete, pa to košta. To neki ljudi naravno da moraju, da moraju raditi. I te ispite održavati i sve to skupa što bi da nema ovako ustrojene obrtničke komore i da joj nisu dane te ovlasti radilo i ministarstvo. I vjerojatno bi ministarstvo iz proračuna također imalo troškove. I više zaposlenih nego ih ima sada. Kažete da vi imate 90, imali biste ih više da radite i ove poslove. Ali ste organizirano je zakonom ovako. Još nešto ministre, a o odgovornosti ću u svojoj raspravi govoriti, žao mi je da nećete biti tu, ali još nešto što ste spomenuli a to je majstorske ispite, kvalifikacije itd., molim vas odgovor, odgovorite mi zašto u programu, to sam pitala, nisam dobila odgovor u programima ispita o stručnoj osposobljenosti za podopokrivača, pizza majsora, pekača, zašto oni moraju znati sve o zemljišnim knjigama, o trgovačkim društvima u općem dijelu, o sastavu zemljišnih knjiga, o d.o.o.-u i d.d.-u i o stečaju njihovom [[Upadica: Vrijeme kolegice, shvatio je ministar.]] Dakle, čemu to služi?
Hvala. Imamo odgovor. Izvolite ministre.
Možda ne bi trebali uopće imati majstorski ispit za to, možda ne bi trebali imati majstorski ispit za to. …/Upadica se ne čuje. A ja vam kažem evo sada, javne ovlasti koje nisu by the way definirane zakonom ovo je definirano u zakonu šta komora radi. To nisu javne ovlasti nego šta ona radi. Javne ovlasti su nešto što radi u ime države i što se prizna od države. Ako me pitate što su javne ovlasti, javne ovlasti su pomoćnički ispiti i majstorski ispiti, dvije stvari. Organiziranje sustava obrazovanja je nešto što je ja bih rekao neopipljivo, znači ne može se materijalizirati i nije obveza na neki način i ne rade sve komore na isti način. Neki uopće nemaju nikakvog sustava obrazovanja unutar sebe, niti imaju kompjuterske radionice. Neki mi se javljaju na natječaj pa dobiju opremu itd., ali to nije javna ovlast. Javne ovlasti su samo dvije: pomoćnički ispit i majstorski ispit. Majstorski ispit također za ona zanimanja za koja smo mi propisali koja kvalifikacija treba i pomoćnički ispit koji se polaže nakon završetka strukovne škole kao dio praktične nastave. Inače isto u javnoj raspravi i u pripremi zakona je bilo prijedloga da pomoćnički ispit se ne treba radit na taj način nego da strukovna škola organizira također ja bih rekao ispit koji će se priznati kao pomoćnički ispit i da strukovna škola to verificira znanje praktično koje je naučnik stekao tijekom naukovanja. A bilo je i prijedloga da strukovne škole i Agencija za strukovno obrazovanje preuzmu i kontakte i spajanje između obrtnika i izradu komisija. Znači to je istina, u pravu ste, postoje tu neki troškovi i neke naknade za izborne komisije, ispitne komisije itd. Znači postoji mogućnost da to preuzme obrazovni sustav u okviru Agencije za strukovno obrazovanje i strukovnih škola. To je jedna kao od opcija, ali ovo sve što ste pročitali to nisu javne ovlasti, javne ovlasti su samo dvije.
Hvala ministre. Sljedeća replika, Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Uvaženi ministre, u svom izlaganju rekli ste evo jednu rečenicu, više zemalja ima neobavezno članstvo, više zemalja Europske unije ili u Europi. Zašto ne poštujete onda praksu onih koji duže šišaju travu i sasvim sigurno da su oni prošli ono što ćete vi eksperimentirati znači sa izborima. Rekli ste ako to na izbore se javi samo 15-tak posto ili ne znam koliko postotak ste rekli obrtnika tada ćete znati da obavezno članstvo ne pije vodu. Sasvim sigurno da obavezno članstvo umrtvljuje i HOK, Hrvatsku obrtničku komoru jer sigurnost dotoka novca umrtvljuje kreativnost, radinost. Mislim da ste spomenuli primjer Britanije, da njihove obrtničke komore imaju jako puno novca, a nije obavezno članstvo. Pa zašto ne i Hrvatskoj obrtničkoj komori reći vi možete imati članarinu, odnosno da, neka vrsta članarine, koliko god hoćete, ne limitirati, ako postignete dogovor sa obrtnicima, međutim mi idemo na sigurno, sad ćemo eksperimentirati nekoliko godina pa ćemo vidjeti hoće li to donijeti neke rezultate ili neće donijeti rezultate, a sami kažete da većina zemalja u Europi upravo ima taj način. Evo ja se zalažem, ali ne samo Hrvatska obrtnička komora, ovdje smo raspravljali u Saboru i o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori, tad je rečeno da nema smisla da bude obavezno u poljoprivrednoj, a zašto ima smisla Gospodarska komora, Obrtnička komora, zašto ne prepisati onda svim komorama koje postoje iste uvjete i izbora i članstva.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, izvolite ministre.
Dobro, dopustite da u raspravi u Saboru čujemo neke prijedloge koje možemo izanalizirati …. Zbog čega smo ovo predložili, zbog toga šta vidimo u ovom dijelu rekao sam kojih, dvije javne ovlasti korist koja se kroz taj sustav odvija. Jedino želimo imati određene standarde i dodatno rasteretiti ja bih rekao hrvatske obrtnike. Ostavljam mogućnost da do drugog kruga čitanja, odnosno do drugog čitanja vidimo kako ćemo još te sve skupa stvari posložiti. Htio sam samo još jednu stvar reći, inače za majstorske ispite to je javna ovlast i ne samo što je javna ovlast nego se i naplaćuje, znači majstorski ispit nešto košta. Od 130 milijuna kuna otprilike koliko uđe kroz sustav Obrtničke komore od doprinosa je nešto ispod 100 milijuna kuna, a razlika ide donacije itd., značajan izvor prihoda su i majstorski ispiti kojih se više tisuća napravi godišnje. Ako procjenjujete negdje da je 2500 majstorskih ispita onda znate koliko se tu prihoda. Znači mi na taj način omogućavamo komori da čak neki novac i uprihoduje. Ako moraš imat majstorski ispit za nešto možeš ih jedino kod nje polagati. Znači te javne ovlasti znaju biti i dodatni izvor prihoda. A ono šta neke zemlje imaju, a mi nemamo, neke zemlje imaju puno dužu tradiciju, ne mislim sada 160 godina tradicije Obrtničke komore nego i demokracije i svega onoga što se zove društveno uređenje tako da ne možemo baš preslikavati stvari na Hrvatsku kao da je to jednako nekim drugim zemljama, ali ja sam uvjeren da ćemo doći do najkvalitetnijeg rješenja u sljedećem čitanju.
Hvala. Sljedeća replika, Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, pa vrlo je interesantno da ćete vi s ovom odredbom o izvještavanju Hrvatskog sabora i financijskom i poslovanju komore opet se dovest u poziciju da vam netko podnese ustavnu tužbu. Imate Hrvatsku gospodarsku komoru, imate odvjetničku, imate liječničku koje funkcioniraju po potpuno istom principu, dakle obvezne, čak mnogi u ovom liječničkom dijelu ne mogu obavljat određene djelatnosti ako ne dobiju mišljenje komore. E sad jedni moraju, drugi ne moraju i sad ajmo postavit jedno hipotetičko pitanje: Što će se dogoditi ako sva tijela Obrtničke komore usvoje izvješće o radu i financijsko izvješće? Ali recimo Vlada iz ovog ili onog razloga ne usvoji to i da Vladi, da Saboru prijedlog da Sabor ne da pozitivno mišljenje na financijsko poslovanje Hrvatske gospodarske komore. Što se tada događa? Da li se tada smjenjuje predsjednik Obrtničke komore? ako se tada smjenjuje predsjednik Obrtničke komore onda budite uvjereni nakon donošenja ovog zakona više nikad ni jedno ministarstvo, a ni jedan saborski zastupnik neće dobit ovakvo pismo iz Obrtničke komore jer se naprosto netko neće usudit napravit. Ako već hoćete da Sabor dobi nekakvu informaciju onda bi bilo logično da sve ove komore nadzire Državna revizija i u nekakvom izvješću koje će Državna revizija podnest Hrvatskom saboru u svom radu između ostalog će stajati nekakvo kumulativno izvješće o tome da su obavili reviziju poslovanja Hrvatske gospodarske komore i da je situacija tu takva i takva. Jer gledajte, ja vam samo postavljam jedno pitanje. Što ako recimo na prijedlog Vlade Sabor usvoji da se to izvješće ne usvaja? Što je sljedeći korak? Koja institucija, a njih kontrolira i Porezna uprava u nekakvim redovnim kontrolama. Prema tome, ja naprosto ne vidim što želite sa ovim osim ukinuti naprosto samostalnost Obrtničke komore. Čemu to, čemu inzistiranje na tome kad kod ostalih na to ne inzistirate i automatski vam to pada na Ustavnom sudu iz razloga što nejednako postupate prema organizacijama koje su organizirane na isti način i financiraju se na isti način.
Hvala. Imamo odgovor, izvolite ministre.
Ma nije istina da su organizirana na isti način, ne financiraju se na isti način. S obzirom da je Obrtnička komora organizirana po posebnom zakonu, Zakonu o obrtu, a da Gospodarska komora ima posebni zakon koji se zove Zakon o Hrvatskoj gospodarskoj komori [[Upadica: I financira na isti način.]] Ne, ne. Znači nije točno. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Nije točno. Znači, posebni su zakoni i posebne su odredbe. To je kao da mi kažete da je netko mogao podnijeti ustavnu tužbu zbog toga šta primjerice Hrvatski olimpijski odbor podnosi izvješće Hrvatskom saboru koji se također financira iz … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Gledajte, financira se isto iz javnih novaca. Zna se točno koji su novci namijenjeni Olimpijskom odboru i ne bira ga niti Sabor, niti Vlada, niti bilo tko, podliježe Zakonu o udrugama kao organizacija, isto kao Obrtnička komora. Podliježe reviziji. Pa revizija može otići u Obrtničku komoru. Može otići revizija, nema tu nikakve zapreke kao što je otišla u Gospodarsku komoru revizija. Ne znam jeste to pratili kad je bilo po medijima. Znači, isto kao što je otišla revizija u gospodarsku, može otići i u Obrtničku komoru. Ovdje je intencija da hrvatski obrtnici, oni koji tamo rade i članovi obitelji, znači pola milijuna ljudi da godišnje jednom raspravljamo o obrtu i da se vidi kakvo je stanje što se tiče toga i koje usluge i šta i Obrtnička komora i cjelokupno ja bih rekao društvo, odnosno ministarstvo moje radi na tome da se situacija tu mijenja, odnosno da tih 130 milijuna kuna koje hrvatski građani izdvajaju, odnosno obrtnici izdvajaju da imaju na neki način. Obrtnici, u redu. Ali hrvatski obrtnici su hrvatski građani. Šta nisu? … [[Upadica Šuker, ne čuje se.]] Sve u redu. Želim da se transparentnost i vidljivost Komore poveća. Evo, to je ono što je intencija tog prijedloga.
Zahvaljujem. Sljedeća replika Nansi Tireli. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem. Ma ministre upravo evo na ovom tragu vezano za transparentnost poslovanja Hrvatske obrtničke komore ja jesam za transparentnost. Isto sam tražila i pokušavala naći nekakvo financijsko izvješće za prošlu godinu ili makar pretprošlu. Međutim, nema nigdje i to je ono što je strašno i što je zabrinjavajuće. Mi možemo ovaj problem vezano sa komorama riješiti na jedan način, a to je da sa zakonom obvežemo recimo Hrvatsku obrtničku komoru da godišnje financijsko izvješće bude javno objavljeno na njihovim recimo web stranicama jer je izuzetno važno da znamo odgovor na pitanje kome u biti Hrvatska obrtnička komora podnosi račune da li vama kao ministru obrta, da li nama kao saborskim zastupnicima ili je dužna račune o poslovanju i o trošenju, transparentnom trošenju sredstava podnositi isključivo obrtnicima koji, od kojih i namiče sva ta potrebna sredstva. Iskoristit ću priliku jer ste spomenuli u jednom dijelu i obrtnicu, ali ja ću evo iskoristiti da vas pitam zbog čega na primjer obrtnica a bilo je govora da će obrtnica bit besplatna za obrtnike u ovom prijedlogu zakona nismo to napravili, pa da evo barem taj jedan trošak obrtnicima smanjimo s obzirom da stvarno mislim da je bespotrebna. Jer ono što piše u obrtnici piše u rješenju koje svaki obrtnik dobije. I to je bilo u jednom trenutku kad je trebalo pomnožit obrtnike puta 500 kuna koliko se je onda nakupilo novaca po obrtu mislim da je vrijeme od toga prošlo i da bi ovaj izdatak za obrtnike isto nešto značio. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo odgovor, izvolite ministre.
Što se obrtnice tiče tu ste u pravu. Mi smo već prošle godine šest mjeseci suspendirali cijenu, odnosno stavili cijenu nula. To je bilo od 1.7. do kraja godine s obzirom da je to 200 kuna i s obzirom da taj posao neki odrađuju, uredi državne uprave mi nabavljamo materijal i ovo što se štampa. Mi ćemo sad u vrlo skorom vremenu ići u digitalni oblik obrtnice i onda više neće bit uopće potrebe za ikakvom cijenom, tako da to ne treba pisat u zakonu. To će biti riješeno pravilnikom. I ja vam mogu garantirati da će do kraja ove godine obrtnica ići u nula kuna i vjerojatno će se raditi ako uspijemo to ove godine napraviti u digitalnom obliku. A ako ne uspijemo sljedeće godine ide za nula kuna na naš trošak dok to ne bude tako. Evo.
Zahvaljujem. Sljedeća replika Đuro Popijač, izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Dakle, gospodine ministre rekli ste zapravo izjavili neku vrst čuđenja ili što god je to bilo da HDZ neće podržati ovaj zakon. Da samo ponovim, dakle koliko god vi osporavali vjerodostojnost vodstva ili Obrtničke komore kao institucije ponavljam ono što sam rekao i prije, ako netko u ime Obrtničke komore napiše da će ovaj zakon ugroziti opstojnost obrtnika, da to može dovesti do devastacije obrtničke struke itd. da ne nabrajam, najmanje o tome tekstu ima o samoj Obrtničkoj komori i načinu na koji će se birati predsjednik, onda mi kao odgovorni zastupnici nemamo nikakvo pravo u ovakvom obliku i ovom čitanju naravno dati podršku ovom zakonu. Bilo bi dobro da i vi uvažite ovo stajalište u ovu konstataciju. No međutim, vi si uzimate za pravo, dakle vi i vaša administracija onaj tko je to pisao taj zakon, da znadete sve više i bolje nego evo i od te 160 godina stare institucije. Bez obzira nekakva znanja, sposobnosti i iskustva su se u toj instituciji akumulirala u tim ljudima i bilo bi vjerojatno za očekivati da ako se već ovakve konstatacije napišu svim zastupnicima da uzmete to u obzir. Mi smo to uzeli u obzir, vi ne želite. I bit će vaša odgovornost što će se nakon toga dogoditi. I govorite o tome da 80 tisuća obrtnika ima pravo birati, pa biralo je i dosada samo na način kako su to sami odredili a ne na način kako to danas država želi odrediti ili vi osobno zbog ne znam kakvih osobnih razloga. To je bitna razlika. Dakle, vi i ovom činjenicom da će Sabor raspravljati o izvještaju Obrtničke komore to je zaista presedan i besmislica, oprostite! Imat ćete Obrtničku komoru koja je podržavljena očito sada i Gospodarsku komoru koja je isto to samo za drugu kategoriju gospodarstvenika koji će funkcionirati po drugom principu. Dajte molim vas, imate vremena do drugog čitanja saberite to i popravite što se da popraviti.
Hvala. Imamo odgovor, izvolite ministre.
Dobro, mislim ja sam u više navrata danas rekao pa nije, nemojte podcjenjivati ljude koji su to radili, nisam to pisao samo ja. To su pisali ljudi koji se time bave, koji sagledavaju gospodarstvo iz više kutova, koji imaju iskustvo, koji su meni argumentima rekli zbog čega nešto stoji, nešto ne stoji i na kraju je Vlada ta, odnosno ministarstvo donijelo odluku kakav će zakon predložiti. I ako netko napiše na papir kako bi vam rekao da vam da bijeli papir i kaže ovaj papir je crni pa nećete valjda i onda to shvatiti zato što je direktor tvornice papira da je to tako. Valjda imate pravo zauzeti svoj stav. I ja sam samo konstatirao da je jedino klub HDZ-a tog stava, nemojte se ljutiti ne', to je tako. Vi ste ponosni i to je dobro. Znači, mogli ste mijenjati stvari jako dugo u ovoj zemlji, a nažalost ih niste promijenili pa sad to mora raditi netko drugi. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne bi mijenjali? Pa gledajte imate situaciju koja je isto zanimljiva što se tiče komorskog doprinosa 300 milijuna kuna nenaplaćenog. Znači, to je vrlo jasna poruka što su tada obrtnici mislili na koji način je to sve skupa organizirano. Znači, treba gledati malo dublje stvari, ne treba se zadržati i svi smo uvijek jasni kad idu određene promjene da moraju postojati neki otpori. A to je tako, pa neće valjda ako ste do jučer imali neki privilegij i status vam pljeskati netko ako ga sutra više neće na taj način imati. To je tako, ali mi smo svjesni toga. Bitno da su motivi pošteni i da će situacija sutra za obrtnike biti bolja. Evo, hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Sljedeća replika, Branko Hrg. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre vi ste ustvari maloprije u svojim odgovorima dali jedan jako dobar podatak, rekli ste da Obrtnička komora je jedna velika firma, jedna velika tvrtka koja dakle iz džepova obrtnika plaća još 350 ljudi koji rade u sustavu i poslije toga ste još dodali da još plaća i 70 ljudi u Ministarstvu obrta. Moglo bi se reći da naši obrtnici još uvijek imaju dovoljno snage kad govorimo o tim odnosima da li stvarno onda tih 350 ljudi uz one 83 tisuće obrtnika nisu ljudi koji bi mogli stvarno biti saslušani i dati svoje primjedbe koje bi mi trebali uvažiti ili je jedna manja grupacija ljudi, vaših suradnika, koji su radili prijedlog zakona jača od njih. Ima jedna poštapalica koja kruži Hrvatskom ovako u gospodarskim krugovima, gdje kaže da je problem Hrvatske u napretku i razvoju taj što ministar poreznik ide šest mjeseci ispred ministara koji se bave gospodarstvom. I ono što je vrlo bitno u ovom dijelu, a povlačim tu sad usporedbu sa ovim brojem ljudi o kojima ste govorili jer ste rekli da su ljudi koji su u poreznom sustavu pomagali pisati ovaj zakon, a ne oni ljudi koji rade u sustavu koji treba čuvati obrtnike. Tako da tu postoji jedna bojazan i vezana je uz tu poštapalicu koja se upotrebljava. Ja bih samo ovdje još rekao da definitivno bi trebalo razmisliti o nekim stvarima, omogućiti obrtnicima da taj sustav funkcionira, dati možda porezne olakšice na komorski doprinos, ali u svakom slučaju postavite im jedno anketno pitanje kad govorimo o anketama, kako su zadovoljni radom ministarstva?
Hvala. Imamo odgovor, izvolite ministre.
Pa gledajte to će pitanje odgovoriti hrvatski građani 2015. godine i uvjeren sam da će biti anketno pitanje barem 10 puta veće nego za stranku koju vi predstavljate. Tako da pustimo se ankete, pustimo se ovako na prvu rečenica koje ovako zvuče kao da su provedive i nešto znače, a u biti ja sam anketiran kao i svi drugi političari na izborima. Tako da ono što radim ja očekujem da će građani ili nagraditi ili kazniti ako misle da nisam radio dobro. I to će se desiti 2015. Što se tiče ovoga niste dobro shvatili, nisam ja rekao da je 70 ljudi u ministarstvu plaćeno od obrtnika. U mom ministarstvu radi 90 ljudi i samo sam komparirao da u HOK-u radi 350 ljudi. To sam rekao, nisam rekao da još i ovi tu nešto plaćaju. Samo želim pokazati 4 puta više ljudi radi u Obrtničkoj komori, a ministarstvo ima 90 ljudi i 40% svog komorskog doprinosa se potroši na plaće. Ali opet vam govorim ne želim komentirati o internim stvarima HOK-a, to je njihova stvar. Ja želim postaviti standarde i to je jedino što me zanima. Kako će oni trošiti doprinose? To će na izborima reći obrtnici da li su s time složni ili nisu. Znači ti isti obrtnici koji će ih sljedeći puta birati pa će reći da li se slažu da potroše doprinos na Sportske igre na Lošinju gdje jedan dan plaća komora, drugi dan područna komora, treći dan plaća sam obrtnik i da se potroši veliki novac na to i npr. organizatore koji to rade da dobije još 300 kuna naknadu za izgubljeni dan u svom obrtu. Gledajte, to je biznis. Mi moramo promijeniti način rada. Ja sam uvjeren da ćemo ovim zakonom to u komori … da se ljudi moraju malo više okrenuti prema obrtnicima, pomoći njima da rade, omogućiti da im bude lakše, a ne se baviti netko je to dobro rekao domjencima i sportskim igrama. Mislim da to nije osnovna intencija komore.
Hvala. I zadnja replika Goran Marić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa. Točno je ministre Maras da sam vam kazao da dugo nisam čuo bolju raspravu sa konkretnijim prijedlozima i sa ma ni malo politiziranja, nego kod svih sam vidio želju za što kvalitetnijim zakonom jer je on bitan za obrtnike i obrt. Klub HDZ-a je rekao da nije za ovakav zakon ali ako ste pažljivo zapisali sve opaske i koje ćete još moći čuti do kraja iz pojedinačne rasprave i ako ne bude sujete i taštine kod vašeg tima i uvažite sve ono što je realno i dobro za ovaj zakon onda će ovaj zakon biti dobar i HDZ će podržati takav zakon. Kada ste govorili da je nemoguće podijeliti i odrediti što je sve aktivnost obrtnička pa vi ste to odredili člankom 2.dopuštena je svaka gospodarska djelatnost. Znači da je obrtnička djelatnost svaka gospodarska djelatnost. To znači praktički da obrtnik može biti i vlasnik tvornice i proizvoditi u tvornici. Izmiješat ćemo što će raditi društva kapitala, što će radit obrtnici. Prema tome, nužno je odrediti što je obrtnička djelatnost. Kada se govori o strukovnim školama ili komorama tko će ispite, pa strukovne škole su za to, nitko drugo. Zamislite kako bi bilo paradoksalno čitati negdje u zakonu da pravosudni ispit odvjetnici polažu pred Odvjetničkom komorom i da se izvješća Odvjetničke komore prihvaćaju ili ne prihvaćaju u Saboru, to bi doista bilo paradoksalno. I toliko ima situacija koje samo malo racionalno razmisliti, prihvatiti i zakon će biti vrlo, vrlo kvalitetan ali maknimo se od iracionalnih razloga. Hvala lijepa.
Imamo odgovor izvolite ministre.
O.k. drago mi je što ste mi ovdje spomenuli. Šta je meni jedini problem kod obrazovanja? Zato što bi nam trebalo neko vrijeme da prebacimo sustav sa ovog koji sada funkcionira na Agenciju za strukovno obrazovanje i strukovne škole znači imali bi i određeni vakuum. Ali drago mi je da ste to rekli i žao mi je što to nije recimo jedan od prijedloga Kluba zastupnika HDZ-a jer to nema u ovome papiru od Obrtničke komore, znači to nisu predložili i dobro bi bilo da su vas poslušali u klubu i da recimo kolega Milošević je recimo i takav argument dao jer ja također mislim da tu treba napraviti određene izmjene ali me brine ovaj vakuum o kome sam malo prije govorio i probat ćemo do drugog čitanja vidjeti da li se i po tom pitanju nešto može napraviti zbog toga što se ja slažem da ne treba nepotrebno raditi ja bih rekao dva sustava, a s druge strane opterećivati troškovno obrtnike za nešto treće. Tako da saslušat ćemo sve primjedbe, uvažit ćemo sve ono što mislimo da je moguće. Ja ne bi podcjenjivao opet govorim sve one koje u državnom aparatu rade na izradi zakona jer to su ljudi koji su radili i u HDZ-ovoj vladi na kraju krajeva, znači nisu to neki novi ljudi došli. I možda kod vas evo gledam vas gospođo Lovrin u Ministarstvu pravosuđa gospođa Duka je također radila tada, znači ona je radila također na ovom zakonu. To su profesionalci i stručnjaci i pokušali smo doći do najboljeg prijedloga. Ovdje nema politike, ovdje nisu političke odluke, a ako je nešto politička odluka, a to je da želimo da bude sustav standardan i transparentniji nego što je bio do jučer i to će uvjeren sam biti nakon drugog čitanja. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama ministre. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo dok je ministar još tu moram reći da u poznatoj maniri hrvatske Vlade se ne odgovara na pitanje nego se reagira tako prezirno i bahato pa sam ja na lijepo postavljeno pristojno pitanje dobila samo prezirni odgovor, a šta da uopće nemaju majstorski ispit. A pitala sam zašto podopolagač mora znati sve o zemljišnim knjigama i trgovačkim društvima ali naravno slažem se da zna sve o svojstvima podova o vrstama podova o izboru alata za to i to je dio toga ispita. Ali mi nije ministar i zato mislim da treba imati majstorski ispit ali mi ministar naravno u svojoj bahatosti nije odgovorio to o zemljišnim knjigama, jednako tako kao što i kolegi Mariću ispod pojasa odgovori. Ali to je njihova slika koju će javnost vidjeti. Obzirom na kratkoću vremena, puno je toga o ovom zakonu rečeno, ja ću se ograničiti na pitanje odgovornosti obrtnika za obveze proizašle iz poslovanja obrta. Naime možda malo radi jasnoće u javnosti malo o povijesti, dakle tamo negdje u bivšoj Jugoslaviji i u SRH bio je jedan zakon koji se zove zakon o samostalnom obavljanju privrednih djelatnosti koji je govorio ovako da radni čovjek, a to je ono što danas zovemo obrtnikom valjda da radni čovjek koji samostalno obavlja djelatnost odgovara svom svojom imovinom. Tada je to bilo tako. 93. u Hrvatskoj, Republici Hrvatskoj donijet Zakon o obrtu kojim je određeno da obrtnik odgovara cjelokupnom unesenom imovinom koja je potrebna za obavljanje obrta. I tako je to funkcioniralo sve do 2010. godine kada je Ustavni sud na vlastitu inicijativu krenuo u ocjenu ustavnosti ove odredbe, utvrdio ju nesukladnu sa Ustavom u cijelosti i ukinuo ju. Otada Zakon o obrtu nema nikakve, nikakve odredbe o odgovornosti iz razloga iz toga što je ona u 7 mjesecu 2010. ta odredba ukinuta ali se postupalo po Ovršnom zakonu koji također ima odredbe o ovrsi. Razloge za ukidanje koje navodi Ustavni sud, … [[Govornik se ne razumije.]] je odredba ta tako stipulirana da odgovara cjelokupnom unesenom imovinom koja je potrebna za obavljanje obrta da je dakle ta odredba nejasna i neodređena. Nejasna i neodređena. Stoga danas predlagatelj Zakona ovoga o obrtu pozivajući se na odluku Ustavnog suda nije trebao vratiti odredbu o odgovornosti obrtnika da odgovara cijelom svojom imovinom na ono što je bilo još onda tamo u Jugoslaviji. Dakle nije ju trebao tako vratiti već je trebao unijeti odredbu u zakon o ograničenju odgovornosti na određenu imovinu, ali ju jasno stipulirati, onako kako sugerira sud jer je ona bila nejasna na način da se imovina kojom obrtnik odgovara odredi jasno da se uredi način njezine registracija. Zašto? Da bi svim sudionicima u gospodarskom i pravnom prometu unaprijed bio poznat opseg odgovornosti osobe s kojom namjeravaju poslovati. Dakle, ono na šta ukazuje Ustavni sud jest s jedne strane nejasnoća te odredbe i nedovoljna određenost. S druge strane on govori o nejednakom definiranju opsega odgovornosti fizičkih osoba. I tu spominje i trgovaca pojedinca iz Zakona o trgovačkom društvu, navodi da oni nisu jednaki jer trgovac pojedinac i sada bez obzira koliko ih je odgovara svojom cjelokupnom imovinom. S druge strane imamo poduzetničku nejednakost u gospodarskom poslovanju između obrtnika kao poduzetnika i trgovačkih društava kao poduzetnika, dakle, njih kao društava kapitala i društava … [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, što želim reći? Ovakvim predloženim rješenjem iz članka 36. zakona kojim uvodi odredbu da obrtnik odgovara svom svojom imovinom ali ima iznimku stavka dva kojom kaže da se ovrha ne može provesti na nekretninama onima koji služe za, koje su minimalno potrebne za stanovanje njega i osoba koje je dužan uzdržavati i na onim nekretninama koje su neophodne za obavljanje djelatnosti ako je ta djelatnost glavni izvor prihoda za život. Dakle, ovo je posljedica ovaj stavak 2. kao iznimka je posljedica dakle onih medijskih slika koje smo vidjeli gdje obrtnici za neko dugovanje budu deložirani iz svojih domova itd.. Dobro je o tome se brinuti i treba, ali ne možemo zakon rješavati parcijalno po zakonima kako koju sliku na televiziji vidimo. Ja nakon tih slika koje sada spominje ministar Maras sam uputila pitanje premijeru Milanoviću hoće li promijeniti Ovršni zakon na način da se izuzmu od ovrhe nekretnine koje su nužne za stanovanje građana. On mi je vrlo tako, odrješito odgovorio znam li ja koje su moguće zlouporabe ako se to uvede i da to ne dolazi u obzir. Pa sada kada ne dolazi u obzir za sve građane u ovoj državi zašto sada za obrtnike dolazi u obzir. Dakle, ja smatram da ih treba zaštiti ali smatram da mjesto ovoj odredbi nije u Zakonu o obrtu već da mu je mjesto u ovršnom zakonu gdje treba riješiti ovakve situacije. I pitam zašto bi bilo strašnije ako je deložiran obrtnik, a slažem se da ga treba zaštiti nego kada se deložira radnik koji ne svojom krivnjom je ostao bez posla, ne može plaćati svoje obveze i dođe mu potraživanje na ovrhu. Mislim opet ćemo imati pitanje Ustavnog suda koji će te nejednakosti rješavati. Dakle, smatram da ove odredbe treba smjestiti tamo gdje treba biti ova materija a to je u Ovršnom zakonu. Naime, u Ovršnom zakonu već imamo u članku 75. stavku 2. on predviđa da osobi koja samostalno obavlja registriranu djelatnost da se ovrha na čemu se može provesti ovrha. I u pitanju novčanih sredstava dakle koja su ograničenja kao i za osobe koje ne obavljaju registriranu djelatnost ali i da se ne može ona provesti na onim stvarima koje su nužne za obavljanje djelatnosti i ako mu je to jedini izvor prihoda. Naravno Ovršni zakon kao što sam rekla izuzima nekretnine što sada ovaj zakon dozvoljava samo za obrtnike. Smatram to da nije u redu. I stoga, mislimo da ova ovakva utvrđena odredba prijedlogom zakona 36. nije dobra da dovodi do novih nejednakosti, dakle, s jedne strane pitanje opsega odgovornosti subjekata u gospodarskom poslovanju. A s druge strane jednu zaštitu za samo jednu grupu građana. Stoga predlažemo predlagatelju da pogleda ove primjedbe gospodarske, obrtničke komore kako bi članak 36. trebao glasiti. I ne to zato, kao što nam to imputira ministar da je to zato što se mi politički ili svrstavamo u njih ili oni uz nas već jednostavno zato što je taj članak tako i suštinski i nomotehnički po mom mišljenju dobro stipuliran. I da bi razriješio ove dvojbe, zaštitio obrtnika. I kao što vidite oni predlažu ovim člankom 4. iznimno kada bi obrtnik i odgovarao cijelom svojom imovinom i jednako kao što to i trgovački društvo – društvo kapitala odgovaraju njegovi vlasnici cjelokupnom imovinom ako su bili u zloj vjeri, ako su zloupotrebljavali poslovanje društva i tako onemogućavali naplatu poreza itd. Dakle, ima nekih iznimaka. I obrtnici evo predlažu da to i za njih vrijedi. Dakle, kada se maliciozno ponašaju da onda nemaju ovu zaštitu. Ako ovako ostane samo ovaj dio odgovornosti onda ja zaista ne znam zašto bi danas uopće netko još bio obrtnik. Dakle, super može osnovat trgovačko društvo za 10 kn, ne odgovara, može radit šta hoće, poslije ne odgovara sa ničim osim sa tih 10 kn da karikiram, a pogotovo u svjetlu onoga što je na prijedlog ministra Linića bilo na Vladi, dakle da se obrtnici plaćaju PDV jednako kao i drugi poduzetnici odmah po ispostavi fakture za što je i ministar obrta glasao. A ja mislim da ne samo obrtnici, nego i mali poduzetnici da bi im trebalo dopustiti i odrediti da PDV plaćaju po naplati da ne bi potpuno propali i oni mali poduzetnici da se održe. Na kraju krajeva to je bio i jedan od izbornih, u izbornom programu Hrvatske demokratske zajednice za protekle izbore. Ali evo, građani su prepoznali nešto drugo očito na svoju štetu. Hvala.
Hvala. Vrijeme. Imamo jednu repliku. Kolega Mariću, zakasnili ste. Već sam prekinuo kolegicu. Izvolite kolega Šuker, replika. Kolega Marić se javio, ali je zakasnio.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Lovrin, dakle vi ste sjajno elaborirali ono što cijeli dan želim upozorit ministra a to je da on sa ovom odredbom zakona koja je ovako jedna populistički napisana i koja se može zlorabit na tisuće načina. Međutim, on nije svjestan jedne druge činjenice, da s ovim načinom ograničava poduzetnike u njihovoj poduzetničkoj djelatnosti. Jer oni sa ovakvom odredbom članka 36. praktički ne mogu dobit nigdje kredit. Tko će njima dati kredit, ako za taj kredit njima nitko ništa ne garantira. Možete mahati s prstom koliko god hoćete, ali u ovom članku 36. piše da ne može bit njegova imovina koja mu služi za stanovanje. A šta ako netko krene friško u obrt, nema ništa osim stana, iznajmljuje radionicu. Hoće kupit stroj od 500000 kuna. Mora nešto založit da dobije kredit. Tko će njemu dat kredit ako zalaže nešto što sutra ne može bit predmet ovrhe. Ali kad bi definirali, ono što cijelo vrijeme govorimo što je imovina obrtnika i to automatski prenesti na trgovačko društvo gdje na isti način onda Ustavni sud tome neće prigovarati. Meni nije jasno zašto bježite od toga. Svaki obrtnik ima popis osnovnih sredstava jer ih mora imat. A tko će obračunat amortizaciju? On mora imati popis osnovnih sredstava. A ako hoće odbit pretporez isto ih mora stavit u knjigu popisa osnovnih sredstava. To je definirano Zakonom o porezu na dohodak. Međutim, ovo je jedna čista populistička priča. Mi sprječavamo da netko obrtnike iseli iz Hrvatske. Hajmo vidjeti koliko je to ljudi izgubilo kuću osim koji su išli u nekakve lihvarske kredite. I nemojmo se baviti da donesemo odluku koja je deset puta gora, koja će ljude onemogućit da podignu kredit, da dođu do stroja, da na kraju krajeva uđu u nekakav leasing odnosa leasing društvom da nabave nekakav stroj zbog jedne odredbe članka koja je populistička i ništa drugo. Ona obrtnicima ne pomaže, ona obrtnicima odmaže. Recimo što je to obrtnička imovina …
Hvala kolega Šukeru, vrijeme. Imamo odgovor kolegice Lovrin, izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena.]] daleko bolje, jednostavnije, pravičnije da se tako odredi ta imovina jasno i da se ona upisuje u obrtni registar, ona imovina s kojom obrtnik posluje. Tada ne bi bilo doduše stavak treći ovog članka 36. spominje da ako je vjerovnik na temelju dobrovoljnog pravnog posla s obrtnikom stekao založno pravo ili hipoteku na tu nekretninu da se onda on tome neće moći protiviti. Ali naravno tu se opet nešto stalno brka kruške, jabuke, Zakon o obrtu, Ovršni zakon itd. jer sad nećemo znat kad krene ta ovrha po kojem će ona zakonu ići, po Zakonu o obrtu ili po Ovršnom zakonu, a logika bi bila da ide po Ovršnom zakonu kao glavnom i krovnom zakonu za područje prisilne naplate. Ne bi se brkali eventualni krediti za koje je založena neka nekretnina izvan imovine koja služi za obavljanje obrta. I sve skupa bi bilo jasnije. I znao bi onaj tko stupa u pravni promet i gospodarsko poslovanje na što može računat u slučaju nepodmirenja obveza od strane obrtnika.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa raspravom. Kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa u stvari kad slušam ovu raspravu onda razmišljam i sam o tome koji je cilj u stvari ovog zakona, da li je cilj uvođenje reda u Hrvatsku obrtničku komoru ili je poboljšanje uvjeta poslovanja hrvatskih obrtnika. Ako je cilj uvođenje reda onda se sjetimo uvođenje reda ministra Jovanovića u sportu, uvođenje reda u poljoprivredi i drugdje pa ćemo vrlo lako bez ikakvih anketa doći do poražavajućih rezultata. Govori se ovdje i o komorskom doprinosu, da li komorski doprinos kao obavezan ili komorski doprinos kao dobrovoljno. Demagoška teza, demagoška rasprava u Hrvatskoj ovoga trenutka nije moguće organizirati ljude ni da im platimo, a kamoli da im omogućimo da svatko za sebe nešto radi, a mi ulazimo kako je ovdje već rečeno praktički za par sati u EU totalno neorganizirani. Moj je prijedlog i ovo kako kaže naš uvaženi ministar koji je eto na žalost morao otići sa rasprave o Zakonu o obrtu da predstavljam stranku koja je minorna i koja ustvari ništa ne znači njemu osobno, mislim da kada nestane argumenata kada nestane ideja onda kreću uvrede, ali poruka i samo malo podsjećanje da predstavljam stranku čiji je osnivač predsjednik dao život u Beogradskoj skupštini za Hrvatsku i za hrvatske seljake i za hrvatske obrtnike i za hrvatske intelektualce. Moj je prijedlog da se komorski doprinos obavezno ostavi kao obavezan i da članstvo bude obavezno ali da se taj doprinos tretira kao porezna olakšica obrtnicima. Na taj način ćemo im pomoći da budu organizirani da im to nije veliki teret i da se pripremaju za ulazak u EU da se pripremaju za tržišta koja ih čeka u EU jer će biti pometeni još i ono malo što ih ima što ih je ostalo. I zato ih moramo organizirati i pronaći načina kako to složiti i kako to organizirati. Govorim iz jednog ugla jedne prizme gledanja kao čovjek koji je na čelu grada Križevaca gdje je pred 501 godinu osnovan Ceh obrtnika i gdje dan danas imamo pravila tog ceha, čuvamo je u gradskom muzeju. Tada je to bilo dobrovoljno ali su pravila bila vrlo stroga. Danas govorimo o dobrovoljnosti obrtnika, danas više nije moguće takva stroga pravila uvesti. U ono vrijeme samo malo za primjer recimo iz tih pravila vrijedno je to znati, ako obrtnik koji je član ceha koji je udružen nije otišao na sprovod svom kolegi obrtniku koji je umro onda je bio izbačen iz ceha iz udruženja obrtnika. Takva su to bila pravila, vrlo čvrsta i vrlo jasna. Mi danas ne možemo takova pravila ni napraviti ni provesti ali nemojmo rastakati institucije demagoškim pristupima i pretvarati raspravu na raspravu o tome da li će obrtnici birati predsjednika onako jedan član jedan glas ili će ga birati na koji drugi način. Da li će biti ministarstvo to koje će određivati pravila igre ili će to biti 83 tisuće obrtnika i 350 zaposlenih u tom sektoru koje plaćaju obrtnici. Znači smanjuju nam nezaposlenost još i indirektno možemo slobodno reći nego ih pustimo da oni o tome pronađu sami svoj put, pomognimo im u tome i pomognimo im da mogu poslovati. Pomognimo im od onih i spasimo ih od onih koji ih dnevno uništavaju. Nemam ja ništa protiv sustava države koji će uvesti reda gdje će biti jasna pravila igre i gdje će svi biti pod istim uvjetima tretirani. Ali imam protiv toga ali inspektor ili inspektorica prolazi pored gradilišta gdje je stavljena tabla da to i to gradilište radi taj i taj obrt ili to i to malo poduzeće i tuda inspektor dođe i tu radi zapisnik. A pored tog gradilišta je drugo gradilište gdje nema table gdje radi obrtnik koji je do jučer bio u sustavu ali se je odjavio jer je rekao da mu se ne isplati biti obrtnik da ne može podnijeti te pritiske i terete koji mu se nameću dnevno i da jednostavno mu se bolje isplati biti u sivoj ekonomiji, raditi na crno i da će lakše preživjeti. Kao nisam to želio ali sam to morao napraviti. To je česta rečenica koja se čuje od strane obrtnika. Ne žele ljudi zatvarati obrte, prisiljeni su. Ubijamo ih sa jednom birokratskom nemani, ubijamo ih sa inspekcijama, non stop su im na vratu. Pa zašto treba nekom malom obrtniku inspekcija doći svaki mjeseci ili sva 2 ili 3? Pa neka mu dođe jedanput u tri godine, sve će otkriti, sve će znati. Ako je griješio te tri godine pa onda će ga kazniti i sankcionirati. Ali ako obrtnik danas registrira obrt, prijavi se u sustav ma samim time što nije na Zavodu za zapošljavanje već je napravio dobar posao samo ga malo usmjerimo, pomognimo mu da može preživjeti da prehrani sebe i svoju obitelj, a onda ga pokontrolirajmo neka bude u sustavu mora poštivati zakone. Al nije uredu da jedni koji se registriraju moraju sve poštivati da ih se duplo kažnjava, da duplo plaćaju, a da oni drugi koji to ne rade u principu im se smiju i kažu baš me briga ja nisam u tom sustavu pa ne trebam za to odgovarati. U nekim člancima se spominje lokalna samouprava onako sporadično, a ja ću vam reći kao čelnik lokalne samouprave dugogodišnji da je lokalna samouprava vrlo povezana sa udruženjima obrtnika, da je to često puta jedan zajednički posao. I kod mene u mom gradu se održava eto zna zamjenik ministra, nažalost ministarstvo u zadnje vrijeme ne podržava taj obrtnički-gospodarski sajam u Križevcima kojega su pokrenuli obrtnici. Dakle on nije pokrenut umjetno, on je pokrenut od strane obrtnika od ljudi koji žive od obrta. Tako da lokalne samouprave bi trebale imati nekakvu mogućnost sudjelovanja u očuvanju i formiranju i djelovanju udruženja obrtnika u onom udruživanju možda u neke sustavu se može dogoditi da zgrade koje su lokalne samouprave dale udruženjima obrtnika danas netko donese zakon u nekakvom drugom udruživanju da zgrada postane vlasništvo tamo nekoga tko zna gdje, a ona je dana ona je bila vlasništvo građana pojedine lokalne samouprave. Znači moramo malo i tu modificirati neke stvari. Što se tiče još nekih članaka, u članku 73.bi trebalo bi malo definirati. U članku 12.pravilnik o stambenim prostorima za obavljanje obrta, kaže da će ga napraviti ministarstvo nadležno za obrt, ministarstvo nadležno za graditeljstvo i ministarstvo nadležno za zaštitu okoliša. Ljudi dragi u kojem roku? Kada će taj čovjek dobiti to rješenje u kojem roku? Zašto te stvari ne svedemo na razinu lokalnih samouprava, tamo će to biti riješeno za tri dana. Ubrzajmo procese, ovako si samo stvaramo probleme i ljudi gube volju jednostavno odlaze od toga i neće se registrirati, neće ulaziti u sustav. Dakle, ono što je važno, o čemu se ovdje govori o tim trošenju sredstava tog komornog doprinosa. A u redu. Sigurnu da nije sve bajno i sjajno i ja sam često puta čuo kritike obrtnika na račun i komora i udruženja. Bilo je i takvih kritika, ima ih i biti će ih uvijek. Pa možda da nađemo rješenje da na neki način u tom dijelu napravimo određenu zakonsku kontrolu trošenja tog novca ali ne na način da mi njima određujemo kako će trošiti nego da im se odredi na koji način i za koje namjene ga mogu trošiti u kojoj mjeri. Možda je to rješenje da ih tu usmjeravamo na taj način. I da na taj način zaštitimo od eventualnih manipulacija novcima, čim su novci u pitanju jasno da može biti manipulacije i da se one mogu kao takove pojaviti. I na kraju kada smo pogledali Hrvatsku poljoprivrednu komoru onda smo dobar primjer dobili kako se vrlo lako zbog nekih političkih uskih interesa ide uništiti jedan sustav koji još nije ni počeo funkcionirati i kako danas imamo razbijenu hrvatsku poljoprivredu. Nemojmo ni pomišljati na razbijanje Hrvatskih obrtnika. Ionako su ugrožena vrsta. I onako će teško opstati. Država i ministarstvo im trebaju pomagati a ne ih tjerati da im još odmažu i da im otežavaju uvjete života.
Hvala. Imamo prijavljeno nekoliko replika. Prva se javila Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa uvaženi zastupniče Hrg. Slažem se u potpunosti sa vašom raspravom i željela bih nekoliko rečenica reći u prilog tome. A htjela bih progovoriti naravno o problemu obrtništva posebice onih starinskih obrta koji su nažalost nestali iz naših sredina pa danas je sve manje krznara, sve manje je kišobranara, klobučara, sve manje je pravih zlatara koji zaista to zlato rade ručno. Da ne govorim o drugim obrtima možda koji su bili u nekim manjim sredinama. Već je kolega Marić govorio o tome, a ja bih željela reći da zaista u Zagrebu se osjeća, Zagreb, pojedine ulice, pa recimo Ilica od Selske pa kada dođete do Frankopanske je u manjku za 70 obrtnika koji su tamo bili a nadopunjavaju se različitim kafićima i nekim pekarnicama. Jednako tako je i u Gundulićevoj u kojoj su bili poznati stari obrtnici, više tih obrtnika nema. Ja ću reći nešto a ima pravo to reći jer sam kćer obrtnika već 40 godina i moj otac od 0-24 sa 77 godina i dalje ide u svoju radionu, naslijedio ga je njegov, moj brat. Međutim, obrtništvo je na koljenu. Na koljenu. Na koljenima je, oni su, obrtnici su zaista ti koji plaćaju poreze, zaista ti koji ne mogu spavati ako ne mogu osigurati plaću svojim radnicima, radije, to su pravi, stari obrtnici, to su obrtnici koji cijene, koji su perjanice bile u stvarnosti razvoja neke lokalne samouprave ili općenito nekog mjesta u kojem su bili. Doduše, u nekim vremenima ih i nisu baš uvažavali i cijenili ali su dobro od njih živjeli. Danas obrtnici više ne spadaju ni u srednji sloj, nažalost spadaju u onaj najniži sloj jer jedva sklapaju kraj sa krajem. I potpuno ste u pravu. Svaki zakon koji se [[Upadica: Vrijeme kolegice Sumrak. Završite.]] donosi u obrtu, evo jednu rečenicu dozvolite, trebao biti afirmativan, trebao bi biti zakon koji će osigurati zaista bolji rad i bolji napredak kod obrta a nažalost već 2 godine gospodarstvo je na najnižim granama i to osjećaju i naši obrtnici. Hvala.
Hvala lijepa. Dopustio sam da malo dulje elaborirate, međutim, očekivao sam repliku, a vi ste potvrdno odgovorili na izlaganje kolege Hrga. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite kolega Hrg, odgovor na repliku. Obično je replika neslaganje sa navodom. … [[Upadica se ne čuje.]]
Ja ću, ja ću reći da taj jedan kolegice Sumrak, taj jedan štih obrtništva o kojem vi govorite se njeguje u obrazovanju i školovanju u onome kada se polaže majstorski ispit, tu se ne dobiva samo struka, tu se dobiva kultura obrtnika. Tu se dobiva način ponašanja obrtnika. To nam fali. I taj dio u našim školama nam fali. I komora bi trebala imati i jači utjecaj u određivanju i struka i profila u strukovnim školama u kojima se školuju potencijalni kadrovi kao što bi komora i obrtnici koji su dali dozvolu, koji žele uzeti na praksu djecu koja idu u strukovne škole trebali biti posebno poticani financijski i dobivati novac za to. Jer trebaju stvoriti nove majstore, i tu fulamo i tu ne idemo u dobrom pravcu. To je bit zakona. Tako ćemo stvarati neke preduvjete i nekakvu budućnost obrtništva u Hrvatskoj a na ovaj način ne. A tradicijski obrti i ostali obrti oni ginu, oni umiru jer jednostavno nema mogućnosti da se na lokalnoj razini toliko njima pomogne. Jer lokalne razine nemaju mogućnost pomaganja a obrtnici nisu ono što ste vi rekli nikada bili omiljeni kao ni seljaci. Nisu bili omiljeni ni u jednom sustavu jer sustav nije njima mogao upravljati, oni su bili nezavisni, neovisni. Bili su svoji na svome. Sami su stvarali i privređivali, nisu odgovarali sustavu jer sustav voli zavisne građane, oni koji zavise od njih. Oni koji moraju doći moliti, koji moraju doći prositi. U tome je poanta priče. Zato obrtnici i seljaci nisu omiljeni sustavima koji se stvaraju da bi se njima manipuliralo.
Hvala. Imamo sljedeća replika, Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Pa kolega Hrg, govorili ste nešto o izborima i o komorskom organiziranju. Evo reći ću samo da prijedlog ovog zakona zaista govori kao da je ministarstvo neki dušobrižnik obrtnika, brine se hoće li oni znati šta i kako izabrati. Pa onda predviđa u članku 88. stavak 3. to možda nitko nije ni vidio, kaže: kaže: "Postupak i način izbora predsjednika utvrdit će se općim aktom kojeg donosi skupština uz prethodnu suglasnost ministra nadležnog za obrt". Dakle, nije dosta da je zakon rekao da će ga, naložio im da ga moraju neposredno birati ali će im onda on još Ministarstvo obrta će njima propisati kako i na koji način će oni to provesti jer oni nisu valjda dovoljno pametni i zreli. Ali ima još nešto zanimljivo, evo a to je stavak 5. koji govori o opozivu. Dakle, izvanredni izbori se raspisuju kad predsjednik umre, da ostavku, izgubi status obrtnika i na temelju odluke skupštine o izvanrednim izborima. A sad gledajte kad skupština može donijeti odluku o izvanrednim izborima ako to izglasa 2/3, sa 2/3 glasova članova skupštine na inicijativu ¼ članova skupštine. Ako uzmemo da je toga predsjednika, ako bi ovo bilo tako biralo 83000 obrtnika koliko ih ima, pa treba on dobit natpolovičnu većinu svih onih koji su izašli na izbore tu će nekoliko tisuća, desetaka tisuća obrtnika biti. A tko može inicijativu podnijeti za njegovo tako neposredno izabranog predsjednika? Skupština. Čini mi se da sam čula tu negdje da skupština ima 70 članova. Četvrtina od 70 je 14. Dakle, nekog tko je izabran sa nekoliko desetaka tisuća glasova u nečem što se nama predlaže tu kao najdemokratskija procedura njegov opoziv će se pokretat na prijedlog 17 članova skupštine jer o tome sam govorila skupštinu ne čine svi obrtnici nego delegati obrtnika.
Hvala. Imamo odgovor, kolega Hrg. Inače 17 je, nije 14 kolegice Lovrin četvrtina. 14 ste rekli.
Poštovane kolegice Lovrin, rekli ste da se ministarstvo postavlja kao dušebrižnik. Pa ne samo ministarstvo, cijela Vlada se postavlja kao dušebrižnik i ona jako dobro zna što građani Hrvatske žele a građani jadni su glupi, oni ne znaju. Tako to ide. Ne da se ministarstvo ovdje želi u tim člancima miješat u izbore i da želi diktirati tempo u instituciji koju ne financira, koja nije u sustavu države nego ono jednostavno želi nju razbit. Ono nju želi ubit, ali nemojmo se ni tome čuditi. Pa nama se ministri i ovdje u sabornici postavljaju kao nadređeni nad zastupnicima. Pa to je vrlo često prisutno, pa kako se ne bi onda ako se već nadređenom postavljaju prema onima koji su digli ruku za njih ili nisu, kako se onda ne bi postavili nadređeni tamo, dječak ni ne traže da ljudi za njih dignu ruku. To je jedan uvriježeni način rada, jedan onako moglo bi se reći bahat način rada, jedan fenomen koji se događa i koji se ovdje dozvoljava u Hrvatskoj. Tako da se ta bahatost širi na sve strane i sada se želi rasturati sustave. Bolje bi bilo da se krene u one strukturne promjene o kojima je ovdje govoreno vrlo često i koji su bili u programima izbornim pisani, pa danas bi imali onda vjerojatno malo bolju situaciju i ne bi građani, obrtnici, poduzetnici, seljaci toliko vrištali zbog toga nego bi rekli hajde, hvala bogu Vlada je krenula u neke promjene i Vlada je konačno počela malo sužavat taj aparat koji guši Hrvatsku državu. Ali ne, ne ide se u strukturne promjene unutar sebe, nego se ide u promjene strukturne unutar institucija nad kojima nema ovlasti. Totalno pogrešno. Upravo to da bi se skrenula pozornost.
Zahvaljujem. Sljedeća replika Goran Marić, izvolite kolega.
Hvala lijepa. Kolega Hrg, govorili ste o državnim institucijama za nadzor koji više posvećuju pozornosti obrtnicima nego drugima u segmentu i zapravo vrše stalni pritisak i kontrolu skoro svakodnevnu. Pa nije to samo kod obrtnika. To je odnos između velikih i malih. Koliko sanitarni inspektori, inspektori rada, inspektori zaštite na radu, državni inspektori posvete pozornosti obrtnicima i malim tvrtkama. Ne stignu otić u velike, a u neke nisu stigli ni nakon 20 godina nikako doći, niti jedanput. A ne govorimo koliko to oduzima vremena i obrtniku i malom. Primjerice evo neki dan sam imao slučaj, jedan mi je kazivao da na jednom proizvodu je otpala cijena, a bilo je 100 proizvoda istog artikla i zbog te jedne cijene nije dobio upozorenje nego je morao platiti kaznu. A kad se vozite po autocesti ili bilo kuda, onda cijenu benzina možete vidjeti samo na displeju kilometar daleko od benzinske, ali kad dođete na benzinsku točiti vi ne možete nigdje vidjeti cijenu nije otisnuta. Nikad ni jedan inspektor na to nije upozorio. Pogledajte samo koji su dućani zatvoreni. Sve mali. U velikim hotelima, restoranima, pa čak u nekim restoranima ne da nemaju obrtnicu, nemaju uopće registraciju. Nikad inspektor nije došao, jer da je došao onda ne bi mogao raditi. 10 godina znam restorane koji rade, nemaju nikakve dozvole. Pa pola Jadrana je tako. I onda nije ni čudo da smo izgubili povjerenje što ste govorili u državne institucije, nisu ljudi krivi za to, nego institucije su krive za to što se u njih izgubilo povjerenje jer su selektivne i ciljane, a to je najlošije što se može dogoditi u jednoj državi da institucije selektivno djeluju i to od najvažnijih do niže rangiranih po važnosti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo odgovor kolega Hrg, izvolite.
Evo hvala vam tim dodatnim još argumentima koje ste dali. Upravo se radi o tome. Naime, svakodnevno razgovaramo sa ljudima, dolazimo k njima. Ima raznih zanimljivosti, ali slažem se sa vama apsolutno u ovome dijelu. Kada bi išli k velikima onda bi morali tamo dugo ostati ili bi možda vrlo brzo otišli jer bi zapisnik bio vrlo brzo gotov, a mali oni nisu, znate nikome važni. Puno malih, jednoga po jednoga izvučeš, nitko ne primijeti. Oni nisu složni, oni nisu u sustavu. Tu je greška i tu ja zamjeram Hrvatskog obrtničkoj komori. Tu se ona mora kao institucija jače suprotstaviti, to mora zaštititi obrtnike, to je onaj dio gdje je njezina uloga vrlo moćna i gdje obrtnici očekuju jer taj mali obrtnik se ne usuđuje prigovoriti inspekciji jer će mu doći sutra dvije nove i onda će ga zatvoriti i stradat će čovjek. Ali ako se sustav postavi tu onda se to može zaštititi. To je jedan dio koji Obrtnička komora po meni nije dovoljno odradila, nije ga dovoljno uredila, nije se dovoljno suprotstavila tom zmaju koji jednostavno pali i guta te naše male obrtnike i poduzetnike, jednostavno je to jedan problem koji se stalno pojavljuje i koji je prisutan. A ovo što ste rekli i ovo što ja govorim iz primjera ja bih sada ovdje mogao navesti 10 vrlo, vrlo jednostavnih primjera koji su stvarno iz prakse od toga da dođe inspektor i kaže u restoranu koji je pred par dana imao tehnički pregled, zašto nemate naljepnicu na vratima od kuhinje da je zabranjeno pušenje. Sada ćemo vam dati kaznu i idete sucu za prekršaj. Kaže ova pa imam po cijelom restoranu na ulaznim vratima. Nema veze nemate na kuhinji. Dan dva prije je dobio dozvolu za rad i platio čovjek 2 tisuće kuna kaznu, nije dobio opomenu da zalijepi naljepnicu. To su slučajevi iz prakse. Mi se možemo praviti da znamo te slučajeve i da ne znamo. možemo otvoriti oči, možemo žmiriti. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika Stjepan MIlinković. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrg govorili ste o uvođenju reda u više područja između ostalog i u obrtništvu. I na ovaj način ovakvo uvođenje reda uistinu se ukazuje bojazan onoga na koje upozoravaju obrtnici da bi se sa ovakvim uvođenjem reda moglo doći do gotovo propadanja 30% obrtnika i to zasigurno treba imati na umu. Obrtništvo je jedna vrlo ranjiva djelatnost i to treba izuzetno oprezno sa svim mogućim sadržajem o čemu vi znate dobro jer dolazite iz grada koji ima tradiciju obrta dugogodišnju gdje se održava i obrtnički sajam i gdje je napravljena izuzetno jedna lijepa obrtnička strukovna škola koja nažalost po ovome u budućnosti neće imati perspektivu. Drugu stvar koju sam primijetio govorili ste o uvođenju reda u poljoprivredi. Pa do čega je dovelo to uvođenje reda u poljoprivredi? Do smanjenja proizvodnje mlijeka, smanjenja proizvodnje mesa, svi pokazatelji su brojna obiteljska gospodarstva su propala, da ne govorimo koliko je krava završilo na prisilnom klanju. To nije red nego je to nažalost slom. Pa onda uvođenje reda u Poljoprivrednoj komori, isto tako je dovelo do toga da sada naš seljak evo nekoliko sati uoči ulaska u EU on jednostavno nije pripremljen, nije pripremljen i one ostale službe ga nisu dovoljno pripremile da on može dočekati. Neće dočekati klečeći nego ležeći. Nažalost naš seljak taj ulazak u EU i to je katastrofa, to je slom. I onda se uistinu dolazi do one misli se e nemojte nam pomagati na takav način. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo odgovor kolega Hrg izvolite.
Hvala lijepa. Kolega MIlinković u principu se radi o tome upravo su to te dvije grupacije o kojima sam malo prije govorio koje su presamostalne i na njih u principu nitko ne može utjecati, oni garantiraju i jedni i drugi svojom imovinom i na neki način mogu si priskrbiti kruha za sebe i za svoju djecu. Uvođenje reda se može raditi na više načina, najbolji je način da se najprije naprave uvjeti da bude što više obrtnika da ih što više otvore obrte pa da onda uvodimo kroz par godina red i da ih usmjeravamo u pravom pravcu jer su već prvu onu ulogu ispunili dakle samozaposlili su se. A onda drugi dio ili drugi način koji se primjenjuje u zadnjih ovih godinu i pol dana vrlo intenzivno je da se smanji broj pa će biti lakše kontrolirati još taj mali broj obrtnika u ovom slučaju, a tamo o seljacima smo jako puno raspravljali i govorili. Znači to su dva načina uvođenja reda. Ja sam za onaj prvi način, ja sam za način da omogućimo ljudima da otvore da se registriraju i da uđu u sustav a da onda mi kroz 3 do 5 godina polako uvodimo reda i da mi njih onda usmjeravamo da im damo zraka da dišu. Nek im to bude poticaj, a onda ćemo mi njih lako usmjeriti. Oni koji će kršiti njih ćemo riješiti na jedan drugi način, a ovi koji će raditi pravilno njima će se još pomoći jer na taj način treba razmišljati na taj način bi trebalo raditi.
Zahvaljujem. I zadnja replika Domagoj Hajduković. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Hrg, evo spominjali ste cehove, bogatu križevačku prošlost dakle koja je bogata i cehovskom prošlošću, ali mislim da niste baš tu potrefili jasnu poruku. Što su bili cehovi i zašto su uopće obrtnici željeli biti dio ceha? Naime, u cehovskim udrugama njegovi članovi jesu imali itekako stroga pravila, spomenuli ste ova neka o ćudoređu ali bila su puno važnija ona koja su se odnosila na poslovanje samog obrtnika, međutim imali su i koristi i to itekakve djelatne koristi od povlastica, posebnog položaja, zastupanja u gradskim vijećima, sada to ovisi od sredine do sredine. I pitanja koja postavljamo u ovoj raspravi je samo to da kada govorimo o komorama koje su vezane za gospodarstvo, a imamo ih tri odnosno sada više nemamo poljoprivrednu komoru je to da li njezini korisnici imaju koristi i koje su to koristi jer njima je članstvo u HOK-u nametnuto, dakle oni ne mogu birati žele li biti ili ne žele biti članovi. S druge strane ukoliko članstvo u komorama nije obavezno tada su komore na tržištu one se bore za svoju klijentelu. Prema tome neka logika nalaže da će im biti u interesu da budu što više na usluzi svojim članovima, da će poboljšavati uslugu i da će s time stjecati članstvo, a ne zakonom propisanom obavezom. Spominjete sivu ekonomiju, ja se slažem da sivu ekonomiju treba suzbijati maksimalno, međutim moram vas podsjetiti da obrtnici imaju jednu komparativnu prednost pred d.o.o.-ima a to je da plaćaju porez po naplaćenoj fakturi, a ne po izdanoj. Dakle jedini razlog koji mogu oni ići u sivu ekonomiju je konkurentnost na tržištu odnosno ako netko uslugu daju bez izdavanja računa. I na kraju spominjete poljoprivrednu komoru i katastrofalno stanje u poljoprivredi, tu se s vama slažem ali vas moram podsjetiti da je upravo vaša stranka imala itekako zadnjih 8 godina utjecaj na vođenje poljoprivredne politike. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor kolega Hrg izvolite.
Ovdje bih morao puno toga ispravljati ali ja vas pozivam da dođete u Križevce da malo obiđemo ovaj muzejski dio, da odemo u udruženje obrtnika da malo se i vi upoznate s time. Ja sam se dosta dobro upoznao sa … [[Govornik se ne razumije.]] bilo ih je onda 9 i sada ih je 9 u Križevcima, tako da nije to neki problem. Razumijem vam se ja u to, onako, puno sam sa obrtnicima, jako puno s njima radim i jako puno radimo zajedno. Stipendiramo učenike, zajedno sa udruženjem obrtnika i sa nekim gospodarskim subjektima za strukovna zanimanja. Potičemo još niz programa zajedno sa udruženjem obrtnika. I ne govorim ovo napamet, često radimo projekte zajedno. Ali ovo što ste vi rekli, korist, da li imaju korist. Pa sigurno da imaju korist. Ako je sada trenutno ne vide i nemaju, nisu je dovoljno iskoristili onda je na nama, ne da, ne da sada uništimo to nego je na nama da osiguramo uvjete da oni tu korist još bolje mogu osjetiti, sutra imati. Korist će imati ako su udruženi. Ponavljam, ono što se je napravilo sa Hrvatskom poljoprivrednom komorom je katastrofa. Razbili smo jedino što je moglo udružiti seljake prije ulaska u Europsku uniju. I nemojte govoriti krivo. HSS je bio četiri godine u Vladi. Od toga je dvije godine imao ministra poljoprivrede a četiri godine je imao ministra poljoprivrede od 2000. do 2003. sa, u koaliciji sa SDP-om. I dok je HSS bio u … [[Govornik se ne razumije.]] se za poljoprivredu puno više izdvajalo nego što ste vi to. Vi ste ih ubili. Milijardu i pol ste im u dvije godine, na dva proračuna skinuli dolje. Tako da o tome nemojmo puno govoriti i mogli bi se zaplesti u tu priču. Ali mi ne govorimo ovdje o tome kome, članstvo obavezno ili ne, pa u ovom prijedlogu zakona piše da je članstvo obvezno. Da li vi to imate namjeru do drugog čitanja promijeniti, izbaciti obvezno i staviti dobrovoljno? U jednoj maloj državi na 83 tisuće obrtnika.
Hvala. Sljedeći za raspravu Branko Vukšić. Izvolite kolega Vukšić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Hrg je izrazio sumnju zbog čega se donosi ovaj zakon, Zakon o obrtu. Ako se pročita pomno, razloga sumnji ima mjesta. Recimo za nekoliko dana ili tjedana doći će pred nama na stol zakon, zapravo zakon smo već primili ali ćemo raspravljati ovdje u Hrvatskom saboru o Kazališnom zakonu. Prije toga smo raspravljali o Zakonu o HRT-u. Kazališni zakon se mijenja samo zbog toga da bi se mogla smijeniti intendantica Hrvatskog narodnog kazališta. Razgovarajući ovih dana sa glumcima koji su mi dolazili, ovdje u ured, koji su rekli, nas se taj zakon uopće ne tiče, nisu ništa popravili u zakonu, kazališta ne funkcioniraju, nas zanima pravi Kazališni zakon. Kada smo govorili o Zakonu o HRT-u smo isto govorili treba smijeniti loše ali trebate donijeti zakon koji će omogućiti Hrvatskoj radioteleviziji da profunkcionira. Ovaj Zakon o obrtu, također budi sumnju da je možda i usmjeren tome da napravi reda u Hrvatskoj obrtničkoj komori. Ako treba napraviti reda, ne poznajem dovoljno situaciju u Hrvatskoj obrtničkoj komori, znam ju kao vjerojatno i svaki prosječni građani Republike Hrvatske, odnosno ovdje u Saboru kao saborski zastupnik. Pročitao sam sve ono što je Hrvatska obrtnička komora napisala, jučer sam sudjelovao nekoliko sati na raspravi na Odboru za gospodarstvo. I čini mi se da to nije dobar put zbog toga što bi zakon trebao omogućiti da obrtništvo u Hrvatskoj preživi. Međutim, ovaj zakon je kap u moru nereda i kaosa u zakonodavstvu Republike Hrvatske. I jučer na Odbor za gospodarstvo raspravljali smo o tome o nelojalnoj konkurenciji između obrtnika i između onih koji osnivaju primjerice trgovačko društvo za 10 kuna. Malo prije sam govorio o tome u replikama, pa ću se možda i ponoviti u nekim dijelovima znači obrtnik koji treba uložiti u svoje obrazovanje, koji treba zaposliti ljude, koji treba imati obrtnicu, obrtnici koji polažu i majstorske ispite su neravnopravni u poslovanju jer društvo sa ograničenom odgovornošću sve to ne treba imati a može se baviti istom djelatnošću. Kada je ministar Maras govorio o tome tada je rekao da su htjeli pojednostaviti da se što više ljudi zaposli. Ali ne može u istoj državi vrijediti nekoliko različitih principa za iste poslove, za iste djelatnosti. Valjda treba biti na djelu ista logika i zakoni trebaju dovesti do toga da imamo nekakvu pravednost na djelu. U potpunosti se slažem sa onima koji su govorili, kolegama koji su govorili da treba definirati imovinu obrtnika. Jer ako ne definiramo imovinu obrtnika članak 36. nema smisla. Neću ga ponavljati, jer mislim da su neki kolege već pročitali što piše u članku 36. naročito u stavku 2. toga članka. Taj članak je fluidan. Ili namjerno zbunjujući. I ono što je kolega Šuker prije govorio, može se dogoditi baš suprotno da se upravo zbog članka 36. onemogući poslovanje hrvatskim obrtnicima. Slažem se i sa kolegama koje su tražile da treba definirati što zapravo obrtništvo jest, što obrtništvo obuhvaća, što je obrtnička djelatnost. Koja je distinkcija upravo što sam prije rekao trgovačkog društva i obrtništva. Što je obrtništvo trgovačkim društvima. Ako možete većinu djelatnosti kao što je rekao ministar Maras obavljati kroz obrt i trgovačko društvo, odnosno društvo sa ograničenom odgovornošću za 10 kuna tada je riječ tek o organizacijskom poslovnom obliku. Sasvim sigurno zbog načina financiranja Hrvatske obrtničke komore da to na što troši Hrvatska obrtnička komora treba biti transparentno do onoga trenutka, tu se ne slažem sa gospodinom Hrgom, kada će članstvo u Hrvatskoj obrtničkoj komori biti dobrovoljno. Tada građani Republike i nemaju pravo na uvid jednog zatvorenog društva, interesnog društva koja će samo određivati na što će trošiti novac. Javne ovlasti Obrtničke komore se povezuju, zapravo u uskoj su vezi sa činjenicom, zapravo sa obveznim članstvom u Hrvatskoj obrtničkoj komori. Mislim da te javne funkcije treba preuzeti država, odnosno ministarstvo, nadležno ministarstvo. U vrijeme rasprave dobio sam jedan upit zbog čega se ne bi vratili u pogranične dijelove Republike Hrvatske i u nerazvijene krajeve tzv. paušalni obrti koji su prije postojali, danas ne postoje, pa treba do drugoga čitanja razmisliti i o tome. Sasvim sigurno da ti paušalni obrti, odnosno obrtnici koji ih imaju ne bi trebali biti čak onda po ovom zakonu, trebali bi biti izuzeti iz obaveznog članstva u Hrvatskoj obrtničkoj komori. Sasvim sigurno da treba PDV plaćati po naplati. Gospođa, netko je prije spomenuo, više se ne mogu sjetiti tko je spomenuo zbog čega krovopokrivač ili pizzaman, znači čovjek koji peče pizze mora znati sve o zemljišnim knjigama. Mislim da je gospođa Lovrin to bila, da. Zbog čega treba znati? Pa vjerojatno zbog toga ne bi bila ukusna pizza da ne zna o zemljišnim knjigama, ali ne treba znati o nekim drugim stvarima. Ali zato čovjek koji peče pizze, krovopokrivač koji radi u trgovačkom društvu ne treba ništa o tome poslu znati kao što može, kao što sam prije rekao u frizerskom salonu koji je trgovačko društvo šišati mesar. Sve ovo što smo danas govorili cijeli dan čini mi se i vjerujem bez politiziranja je bilo u interesu da se popravi status hrvatskih obrtnika, da obrtništvo stane na noge, da država pomogne obrtnicima, onima koji su opstali onih 83000 obrtnika, da im država ne zagorčava život, da im pomogne. Nadam se da će dio, barem dio prijedloga iz rasprave koje je uputila opozicija vladajuća koalicija prihvatiti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada ćemo zastati, prekinut ćemo sjednicu, u stvari raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Nastavljamo sutra u 9,30. Prvi je na redu Peđa Grbin.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo raspravu o prijedlogu Zakona o obrtu. Na redu je poštovani zastupnik Peđa Grbin u pojedinačnoj raspravi od 10 minuta. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa evo jučer smo jako puno razgovarali o Zakonu o obrtu. Bilo je i žestokih riječi, ali ja ću krenuti sa svojim razlozima zašto sam se uključio u ovu raspravu. Prije svega zbog svojeg zvanja kao pravnika i određenih odredbi Zakona o obrtu koje imaju dalekosežne posljedice po odgovornost osoba koje se bave obrtom, ali i zbog svojeg zanimanja kao odvjetnika koji je ustvari godinama obnašao posao na način koji je reguliran Zakonom o obrtu tako da sam ja po odredbama ovog zakona godinama živio i radio. Ovaj zakon osobno smatram napretkom u odnosu na prethodni. Imamo nekoliko odredbi koje su dosta bitne, konkretno tu bih govorio o odredbi o mogućnosti prijenosa obrta u slučaju kada obrtnik odlazi u mirovinu što je dosta bitno i ne zahtijeva sve one vratolomije koje su obrtnici dosada napravili kako bi obrt prešao na njihove nasljednike ulaženjem u zajednički obrt, izlaženjem iz tog obrta itd. Imam i određene primjedbe na ovaj zakon pa bih izrekao jednu vrlo konkretnu. Naime, mislim da članci 36. do 40. ne spadaju nikako u Poglavlje – Zajedničko obavljanje obrta. Članak 36., o njemu je jučer bilo najviše govora, definitivno se odnosi na sve obrte ne samo na zajednički obrt, pa bi bilo dobro razmotriti da se za te članke formira ili novo poglavlje ili da se stave u poglavlje koje se odnosi na poslovanje jer po mojem mišljenju u to poglavlje i pripadaju. Ali naravno posvetit ću se najviše onoj odredbi koja je jučer izazvala puno kontroverze, a to je odredba članka 36. predloženog teksta Zakona o obrtu. A to je odredba koja je u potpunosti usklađena sa Ustavom RH i sa pravnim poretkom po kojem obrtnik za svoje obveze odgovara čitavom svojom imovinom. A zašto? Zato što ne postoji posebna pravna osoba ili pravna osobnost obrta. Postoji samo fizička osoba koja stječe prava i obveze, a na tržištu nastupa kao obrtnik. Nekretnine koje se kupuju ne stječe nekakav entitet obrta. Stječe ih obrtnik imenom i prezimenom. To je davno i sudska praksa ustanovila, pogotovo u onom dijelu kada su i moji kolege i drugi primjerice tužitelji koji su tražili od obrtnika nekakav novac tužili obrt. I sudska praksa je lijepo rekla ne možete tužiti obrt, obrt kao takav ne postoji, nema pravnu osobnost. On postoji samo kao jedna tvrtka na temelju koje fizička osoba djeluje na tržištu. I to je to. I to je razlog zašto obrtnik mora odgovarati čitavom svojom imovinom kao što odgovaram ja, kao što odgovara bilo koji moj kolega koji sjedi ovdje, kao što odgovara bilo koji građanin RH, kao što odgovara svako trgovačko društvo u RH. Svaka osoba odgovara cijelom svojom imovinom. I upravo zato ovakva odredba kakva je u članku 36. stavku 1. mora egzistirati. A ona je dobra i za obrtnike jer da obrtnik ne odgovara cijelom svojom imovinom nego primjerice kao što je to nekad stajalo u Zakonu o obrtu samo onim što je unijeto u obrt, a što je riješeno poslije bilo i kroz odluku Ustavnog suda, kroz odredbe Ovršnog zakona, kroz odredbe Stečajnog zakona tada bi došli do situacije da s obrtnikom nitko ne želi poslovati. Jer tko će poslovati sa nekime tko je primjerice frizer i davati mu robu na dug, ako poslije zna da se ne može naplatiti ni iz čega drugoga osim iz škara i češljeva koje ima taj frizer. Upravo zato je ovakva odredba ne samo usklađena sa pravnim poretkom nego i dobra i korisna za obrtnike. Pojavile su se jučer određeni upiti vezani uz to kako će banke davati kredite kad obrtnik ne odgovara onime što je navedeno u članku 36. stavak 2., znači svojim stanom ili poslovnim prostorijama koje mu koriste za obavljanje obrta? Ali upravo zato u zakonu imamo i članak 36. stavak 3. koji vrlo jasno kaže da se odredba stavka 2. neće primjenjivati ukoliko netko dobrovoljno da založno pravo na stvarima iz stavka 2. ovog članka. Dakle, ja ili bilo tko drugi može založiti i svoju kuću i svoj poslovni prostor ako smatra da mu je to bitno, ako smatra da mu je to korisno za obavljanje obrta. Dakle, hipotekarni krediti ovakvom odredbom zakona ni na koji način nisu ugroženi. Međutim, osobno smatram da predloženo rješenje ima jedan manjak koji bi trebalo nadopuniti. Ali za to nije nadležno samo ministarstvo koje je predlagatelj ovog akta već se to mora dogovoriti sa Ministarstvom pravosuđa u sklopu izmjena Ovršnog zakona koje se najavljuju. Naime, ovu odredbu o ipak ograničenju, odnosno o izuzimanju određenih stvari iz ovrhe moramo proširiti. Prije svega na sve registrirane djelatnosti, znači na, pardon na sva slobodna zanimanja jer mislim da obrtnici ne mogu biti u povlaštenom položaju u odnosu na primjerice arhitekte, geodete, liječnike itd. I mislim da ako ćemo već, ako želimo postići jednakost svih poduzetnika na tržištu onda se ovakva odredba mora primjenjivati barem u onom dijelu koji se tiče poslovnih prostora i na trgovačka društva. Jer i trgovačka društva djeluju na tržištu i ona odgovaraju cijelom svojom imovinom za svoje obveze. U tom kontekstu da bi ova odredba zaživjela u punom smislu mora se uskladiti sa odredbama Ovršnog zakona koje govore o ograničenju odnosno izuzimanju sredstava iz ovrhe u slučaju provođenja ovrhe na imovini osoba koje obavljaju registriranu djelatnost. A tamo ćete vidjeti da postoje i druge stvari osim ovim, osim nekretnine to su konkretno alati koji služe osobama koje obavljaju registriranu djelatnost. Znači smatram da bi ovo zaživjelo da se mora uskladiti sa odredbama Ovršnog zakona. Evo tu ću dovršiti i reći ću da ovaj zakon smatram dobrim, da ovaj zakon smatram korisnim, da ovim zakonom smatram napretkom u odnosu na postojeći i ukoliko bi se ove odredbe korigirale i uskladile sa Ovršnim zakonom odnosno ako bi iste odredbe ušle u Ovršni zakon tada bi se čitav učinak predložene odredbe 36 stavak 2.mogao primijeniti ne samo na obrtnike nego na sve one koji se nalaze u istom položaju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sada ćemo najprije čuti replike. Prvo poštovani Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Grbin sa većim dijelom vaše rasprave se slažem. Međutim ono što je sporno i sada u vašem dijelu rasprave, a i u cijelom jučerašnjem danu je članak 36.stavak 2. Jer kada vi donesete ovakav zakon jedini na koga će se primjenjivati članak 36.stavak 2.je država prilikom naplate poreza. Jer uz ovakav zakon nitko u nikakav odnos sa obrtnikom neće ići ako mu ovaj ne da nekakvu garanciju. Da li je to hipoteka na kuću, hipoteka na stroj, privatna mjerica ili nešto drugo, naprosto neće ući s tim u posao jer je svjestan da temeljem odredbe članaka 36.stavak 2.on ako dođe slučajno do spora ne može to naplatiti. I to je sporno. Druga stvar, nije istina vaša pravna definicija što je obrtnik, a što je građanin, to je pravna definicija što je on, međutim imate poreznu definiciju a to je imovina koju ima obrt. Dakle vi sve što kupite u obrtu imate pravo na povrat poreza na dodanu vrijednost, ima porezni tretman. To je trošak poslovanja i umanjuje poreznu osnovicu na kraju za prijavu poreza na dohodak. Vi ne možete kupiti kroz obrt kuću, ne možete kupiti televizor u kući i da vam to bude porezni trošak. Dakle to je trošak fizičke osobe gdje on kupuje ta sredstva iz onog dohotka na koji je temeljem porezne prijave platio porez na dohodak na kraju godine. I tu se jasno razlučuje i to je ono što mi želimo reći. Ili ćemo razlučiti jasno imovinu obrtu, a ona je već nekim poreznim zakonima jasno definirana i da imaju potpuni tretman svi oni koji se bave sa nekakvom djelatnošću, da li je to profesionalna, samostalna, da li su to trgovačka društva uopće nije bitan organizacijski oblik bitno je da svi imaju jednaka prava i da su svi jednaki pred zakonom. Ali postavljam na kraju kolega pitanje na koga se osim na državu odnosi članak 36.stavak 2.? Stavite sebe u poziciju jel bi vi ušli s nekim u posao a sigurni ste da ne možete naplatiti taj posao sutra ako dođe spor a sukladno članku 36.stavaku 2.
Na repliku odgovara uvaženi Peđa Grbin. Izvolite.
Evo zahvaljujem. 36.stavak 2.se odnosi na sve vjerovnike obrtnika, ne samo na državu, na vas, na mene, na sve osim na one koji sukladno članku 36. Stavak 3.imaju ugovorno založno pravo na nekretninama koje se navode u stavku 36. Stavak 2. A što se tiče ovog što ste naveli o poreznom tretmanu, u pravu ste, dosita porezni tretman stvari koje su unijete u obrt je jedan, ali opet vraćamo se na pitanje vlasništva. Vlasnik tog primjerice traktora koji glasi na obrt nije obrt nego fizička osoba nositelj obrta. Ne, obrt ne može stjecati imovinu, obrt ne može stjecati prava i obveze. Prava i obveze stječe fizička osoba vlasnik obrta, nositelj obrta. Obrt kao takav ne postoji. Obrt ima OIB svojeg vlasnika, svojeg nositelja, fizičke osobe. Fizička osoba je stekla prava i obveze. Pitanje poreznog tretmana je nešto drugo. Vi možete biti ugostitelj u domaćinstvu, pružati usluge smještaja u domaćinstvu i dalje će vam se različito tretirati stvari koje su vezane uz pružanje usluge smještaja u domaćinstvu i one koje su vaše koje ne koristite za pružanje usluga. Ali vlasnik i jednog i drugog je fizička osoba ista. Da ja imam obrt vlasnik mojeg poslovnog prostora bio bi Peđa Grbin isto kao i vlasnik mog stana samo što bi poslovni prostor bio drugačiji porezno tretiran i to je ta kvaka i to je ono što se mora razumjeti kada se gleda članak 36.stavak 1. Hvala.
Drugu repliku iznosi uvaženi kolega Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Grbin, meni nije jasno iz ovog zakona jeli obrtnik jamči cjelokupnom svojom imovinom ili ne. Vi tvrdite da da i da treba jamčiti, ali zakon kaže da ne jamči iako piše u stavku 1. "za obveze koje nastaju u obavljanju obrta, obrtnik odgovara cjelokupnom svojom imovinom" to je nedvojbeno. Ali članak 2.kaže da ne jamči stanom, kućom za stanovanje ili poslovnim prostorom u kojem obavlja obrtničku djelatnost. Onda ne jamči cjelokupnom imovinom ako je to isključeno. I ne možete nikako zanemariti porezni aspekt u tom jer ne može obrtnik kao fizička osoba, a vlasnik je primjerice apartmana na moru, nema nikakve porezne olakšice za apartman na moru ali imaj za stroj koji kupuje u funkciji i obrta mu je i nužno je definirati imovinu koja je u funkciji obrta i samo tu imovinu jamčiti samo tom imovinom. Nemojmo pomagati obrtnicima sa načinom koji oni ne žele. A kažete da se ne može poslovati, tko će poslovati s obrtnicima ako ne jamče cjelokupnom svojom imovinom. A tko će poslovati sa trgovačkim društvima sa 10 kuna temeljnog kapitala? Zar su dužnici i najveći oni koji imaju najmanju imovinu? Pa pogledajte stečajne postupke i predstečajne nagodbe, s kim se to radi? Pa upravo s onima koji imaju najviše imovine. Prema tome, nije neplaćanje i status dužnika ne ovisi o razini imovine nego o poslovnom moralu i ponašanju u … [[Govornik se ne razumije.]] pa evo Cammeo je došao, taxi u Zagreb prije par mjeseci i napravio desetke milijuna kuna duga. I država mu oprašta. Kojemu je to obrtniku oprostila. I primjerice tako od najvećih tvrtki [[Upadica: Vrijeme.]] koje duguju čak po 5 ili 10 milijardi kuna i državi i dobavljačima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, na repliku odgovara kolega Peđa Grbin.
Sada, ponoviti ću još jednom. Članak 36. stavak 1. jasno definira, ono što u pravnom poretku već postoji da fizička osoba koja je nositelj obrta, obrtnik, ne obrt, obrtnik odgovara čitavom svojom imovinom. Stavak 2. govori o iznimkama odnosno o onoj imovini koja je zbog posebnih razloga izuzeta iz te ovrhe. Ali mi takvo što imamo primjerice i za pravne osobe. U članku 77. Ovršnog zakona imamo jasno definirane stvari, jasno definirane stvari koje su izuzete od ovrhe za pravne osobe. A i tu se radi o nekim stvarima koje su primjerice porezno tretirane i za koje će pravna osoba dobiti oslobođenje, odnosno povrat PDV-a kada ih kupi. Ali ovdje govorimo o dvije stvari. Prva je definiranje opsega odgovornosti a druga je to je recimo taj članak famozni 36. stavak 2. ili članak 77. Ovršnog zakona. Stav države da zbog zaštite drugih interesa neke stvari treba izuzeti od ovrhe i onemogućiti ovrhu nad tim stvarima. Da bi mi slušali obrtnike, konkretno, oni ne bi odgovarali ničime. Karikiram, ali otprilike to je to. Oni bi htjeli da se uvede fond nekakve odgovornosti da odgovaraju sa iznosom od 5 tisuća kuna. Ali ako želite ograničiti svoju odgovornost onda osnujte društvo sa ograničenom odgovornošću. Sa svim prednostima i svim manama takvog načina nastupa na tržištu. I to je to, ako nastupate kao obrtnik odgovarate cijelom svojom imovinom. A ako mi kao zakonodavac smatramo da vam ipak treba to nekako olakšati donijeti ćemo odredbu kao što je u članku 36. stavak 2. i taj opseg odgovornosti ograničiti za pojedine konkretno određene stvari. Hvala.
Oprostite, jedna obavijest članovima Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo, nastavak 19. sjednice Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo održati će se danas 6. lipnja u 10 sati u dvorani Stjepana Radića, to je 1. kat, soba 133. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom i riječ dajem poštovanom kolegi Borisu Blažekoviću. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. O člancima zakona se puno govorilo jučer i počelo se danas ujutro. U ime Kluba Hrvatske narodne stranke liberalnih demokrata govorili su kolegica Martinčević i kolega Petar Baranović, moja će rasprava biti malo općenitija. Obrtništvo danas je ugrožena vrsta poduzetništva koju država treba zaštiti. Svugdje u Europi, tako i u Hrvatskoj obrtništvo je dio tradicije, obično obiteljskih gospodarstava iz kojih su se nerijetko … [[Govornik se ne razumije.]] najsnažnije svjetske i hrvatske kompanije. U proteklo vrijeme, zadnjih 30-ak godina razni zakonski propisi u Hrvatskoj često su svojim krutim odnosom spram obrtništva, obrtništvo sputavali. Rigidni odnos spram obrtnika u doba komunizma ostavili su duboki trag u cjelokupnom obrtništvu i prirodan je strah obrtnika od državnih intervencija u njihov rad. U proteklih 20-ak godina država nije u cijelosti sagledala probleme obrtnika a često je iz čistog nemara i nebrigom obrtnike stavljala u pozicije građana drugog reda a njihove vrijednosti su banalizirane do krajnosti. Obrtnici su svojom žilavošću ipak uspijevali preživljavati i u mnogim slučajevima bili su primjer i uspješnog poslovanja i perjanice kreativnosti. A svakako su, nažalost nepriznati prvaci hrvatskog privatnog poduzetništva u zadnjih 77-ak godina. Danas je obrtnicima posebno teško poslovati. Gospodarska kriza snažno djeluje i na njih. Ukupno govoreći hrvatsko gospodarstvo pa tako i obrtništvo i malo poduzetništvo treba, rekli bi odčepiti i maksimalno pojednostaviti djelatnost. Jasno na način da se ne stvara kaos i … [[Govornik se ne razumije.]] i anarhija već maksimalno osloboditi uz vrlo jasnu ulogu kontrole države ali samo u smislu zakonitosti, jednakopravnosti u gospodarskoj utakmici svih gospodarskih subjekata. Država mora paziti da bez obzira na oblik gospodarske djelatnosti svi iz branše imaju ravnopravne uvjete poslovanja. Jedan od važnijih elemenata uspjeha pojedinaca a time i države jest vjera u sebe ali i međusobno povjerenje između države i pojedinca i jedno je obično uvjetovano drugom. Država mora vjerovati svojim građanima i građankama. Jedino sa punim povjerenjem i vjerom u svoje građane država može napredovati u svim područjima. Povjerenjem države spram građana same građane čini slobodnijim, kreativnijim, uspješnijim. Država mora uspostaviti takav sustav da je međusobno povjerenje prirodno i razumljivo samo po sebi. Građani isto tako moraju imati povjerenje u svoju državu, to je jedini ispravni odnos. Prvenstveno zato jer je država njihova. Slobodni pojedinci, građanke i građani su se udružili u želji da žive u uređenom društvu i zato su stvorili državu. A ona je dužna svojim institutima i institucijama, njima u zamjenu za dio građanskih sloboda, nešto poreza, osigurati im njihova naravna prava, pravo na život, pravo na slobodu, pravo na sigurnost i pravo na sreću. Država svojim zakonima treba uspostaviti odnose povjerenja u svim segmentima a posebno gospodarstvu u srednjem, malom poduzetništvu i obrtništvu naročito. Jedino hrabar poduzetnik, obrtnik može biti uspješan, hrabra poduzetna osoba u svemu pa tako i obrtništvu pomiče granice i rizicima i brojnim neuspjelim pokušajima ali i rizicima i slobodnom inovativnošću pomiče granice i zato je slobodan i siguran građanin, siguran i slobodan poduzetnik, obrtnik glavna pokretačka snaga društva. A jedino je država ta koja može odnosno smije i mora svojem građaninu, u ovom slučaju obrtniku osigurati svu slobodu i sigurnost. Država to čini obrazovanjem, poticajima, jednostavnim zakonodavstvom, osiguravanje ravnopravnosti za sve, učinkovitim sudstvom, da nabrojim samo neke od mjera. Povjerenje se postiže priznanjima i društvenom verifikacijom najuspješnijih izvrsnih. Povjerenje se uspostavlja i dijalogom koji je neophodan posebno pri donošenju raznih propisa, ali i oslobađanjima od raznih parafiskalnih i fiskalnih nameta te kod značajnih promjena u određenim granama obrtničkog gospodarenja. Promjenama u društvu, razvojem tehnologija, nastajanjem novih zanimanja te gašenjem drugih i obrtništvu se desile i stalno se dešavaju brojne promjene. I Obrtnička komora trebala bi doživjeti određene suvremenije promjene. Gospodarske i obrtničke komore nastale su u svijetu, a i kod nas prvo kao cehovske, a onda kao krovne udruge u cilju zaštite svojih članova od prevelikog petljanja i administriranja države te u cilju zaštite svojih članova od nelojalne konkurencije. S naglim porastom subjekata poduzetništva i obrtništva država je dobila pojednostavljeno jednog pregovarača u ime brojnih u bilo kakvim procesima. Uloga Obrtničke komore kao krovne obrtničke udruge raznih obrtničkih djelatnosti jest nasušna i trebala bi na sebe preuzeti … odgovornih zadataka te time osloboditi i državu i društvo petljanja u posao obrtnika, no njezina odgovornost društvu i njezinim osnivačima i korisnicima usluga, obrtnicima mora se povećati i osuvremeniti. Pojednostavljeno radi jasnoće trebalo bi biti otprilike po meni ovako. Obrtničku komoru moraju financirati obrtnici, ako je članarina obvezna onda su i određene usluge koje komora daje obvezne, a i odgovornosti su veće. Ako su usluge koje komora daje paušalne na zahtjev onda i obrtnici trebaju plaćati članarinu i upisninu po svojoj volji, a odgovornost komore se smanjuje. To je zbog jasnoće, jasno pojednostavljeni pristup ali govori o tome da bi se obrtnici mogli izboriti da ih njihova komora zaštiti od petljanja država u njihov rad, ali time se ozbiljno povećava odgovornost komore spram svojih članova, a posebno spram države i društva. Država mora poticati i pomagati udruživanje obrtnika u cehovske komore i u krovnu Obrtničku komoru. Hrvatsko obrtništvo je trenutno u krizi, kao što je u krizi već dugih 5 godina cijela Hrvatska. Mnoštvo je obrta ukinuto, a neki su obrti i nestali, neki su posebni obrti djelatnosti uređenja ispravne normizacije doživjeli i procvat. Država je brojnim slučajevima bila krivac za urušavanje cijelih gospodarskih grana uz koje su bili vezani i razni obrti. Najveći … učinio je proces privatizacije, no tu smo gdje smo. Hrvatsko obrtništvo postoji, hvala Bogu žilavo je i po dostupnim relevantnim podacima unatoč brojnim zatvaranjima obrta ima i stalnog otvaranja novih. Naše sugrađanke i sugrađani bez obzira na krizu u gospodarstvu pronalaze dovoljno poticaja da mobiliziraju sav svoj kreativni, obrazovni, materijalni kapital kako bi se kao pojedinke i pojedinci, nerijetko sa cijelom svojom obitelji realizirali u potpunosti kroz obrt. Taj optimizam treba podržati i pomoći. Jedan od načina je donošenje novog Zakona o obrtu. Hvala.
Hvala lijepa. U pojedinačnoj raspravi sada će se Saboru obratiti poštovani zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Predstavnici Ministarstva gospodarstva. Pa ova prazna sabornica najbolje govori koliko su politički klubovi zainteresirani za ovaj Zakon o obrtu i koliko ovdje bježimo od stvarnih problema. I ono što se meni nameće nakon cjelodnevne jučerašnje rasprave i današnje je zašto predlagatelj ne želi razgovarati o tri, četiri ključna pitanja koja su problematična u ovom zakonu, zašto ne otvorite raspravu oko toga. Zašto naprosto nameće svoje rješenje suprotno i nekim stavovima saborskih zastupnika koji imaju pravo reći što misle, a isto tako i predstavnika Obrtničke komore. No da li je ovaj zakon stvarni problem hrvatskog obrtništva ili su problemi hrvatskog obrtništva negdje sasvim drugdje i gdje je Vlada mogla itekako više učiniti jer izmjene zakona u principu nakon određenog vremenskog vremena potiču uvjeti i način poslovanja i neki odnosi pa na kraju krajeva i sam ulazak Hrvatske u Europsku uniju naprosto potiče na određene tehničke promjene. No osnovni problem obrtništva je sigurno nestanak velikih sustava na koje je većina hrvatskih obrtnika bila vezana. Zar stvarno mislite da povećanje stope PDV-a sa 23 na 25% nije mnoge uslužne djelatnosti praktički bacilo na koljeno? Zar stvarno mislite da povećanje PDV-a sa 23 na 25% nije otvorila širom vrata u sivu ekonomiju uslužnim djelatnostima? Zar stvarno mislite da povećanje cijene struje, plina, grijanja itd., ne utječe na obrtnike? No to je tako gdje je. Idemo mi na ono o čemu raspravljamo već dva dana. Dakle prvo pitanje je imovina obrtnika i s čim obrtnici garantiraju za nastale obveze. Mi s jedne strane govorimo kao da je sve idealno u društvu, kao da nema onih koji su otvorili obrtničku djelatnost sa namjerom da nekoga prevare i ti su problem. Ti su problem koje zakon treba sankcionirati i koje naprosto treba u zakonu evidentirati jer mi govorimo o tome da netko neće mu se naplatit ovo, a šta je s onim drugim koji je isporučio robu ili napravio nekakvu uslugu, a ne može tu isporučenu robu ili tu uslugu naplatiti. I zato bi bilo najpoštenije i najpravednije da se definira obrtnika i da ona bude garancija za određene poslove, a ukoliko onaj tko stupa u poslovni odnos s obrtnikom želi dodatnu garanciju i dogovori se da mu obrtnik da, da li je to na nekakve pokretnine u kući ili je to na nekakve nekretnine, to je osobna stvar obrtnika i onoga s kim stupa u poslovni odnos. Ali imovina obrtnika je jasno definirana Zakonom o porezu na dohodak. Također je definirano i do koje razine obrtnik plaća porez na dohodak ima jedan tretman a iznad koje razine prihoda plaća porez na dobit. I vi ne možete govoriti o imovini da je privatna imovina kauč ili televizor u kući isto kao nekakav stroj. To naprosto nije isto bez obzira što mi govorimo o tome da je obrt fizička osoba. Nosioc obrta je fizička osoba, međutim obrt je jedno gospodarsko zanimanje i način organiziranja. I kakva razlika je između toga da li netko želi biti obrtnik ili netko želi biti trgovačko društvo, a bavi se potpuno istom djelatnošću, a ima poseban, različit tretman. I ne shvaćam zašto ako je to stvarni problem zašto ne idemo sa takvim tretmanom, jer ponavljam članak 36. otvara silne prostore za malverzaciju. I u konačnici ćemo dovest do toga da će se članak 36. stavak 2. pravno što su neke kolege rekle nije tako, ali u stvarnosti će bit tako odnositi isključivo na potraživanje države prema poreznom obveznikom, jer u svakom poslovnom odnosu kad netko pročita članak 36. stavak 2. i vidi da se ne može ovrha izvršiti nad tim i tim zbog tog i tog razloga, a zna da obrtnik nema drugih potraživanja će od njega naprosto tražiti ono da može primijeniti članak 36. stavak 3. a to je ako netko dobrovoljno potpiše nešto da mu se može vršit ovrha i nad stambenim prostorom. To je nešto što mi naprosto otvaramo mogućnost i u ovoj situaciji kad se u Hrvatskoj događa što se događa mi zaboravljamo da puno onih koji imaju poduzeće bez jednoga zaposlenoga i stvorili su silne minuse na računima i u velikom udjelu su od onih silnih milijarde nelikvidnosti. U principu vjerojatno imaju, neki od njih imaju i obrtničku djelatnost. Dakle, ja govorim o životu, o stvarnosti, a ne o teoretskim pretpostavkama. Jer kad bi na takav način se ponašali onda se vjerojatno ne bi dogodilo ovo. I budite sigurni da nitko neće ići prodavati kuću nekome za 20000 kuna. Ima on pokretnina auto i neke druge stvari koje se mogu prodati u ovrhama itd. Nemojte izvlačiti jedan primjer i reći to je tako, nego naprosto nije tako, ali kažem to je što je. Naknada za nezaposlene. Jučer sam govorio o tome. Dakle, naprosto uvodi se novi namet obrtnicima ako hoće ostvariti novo pravo. To je jasno ko dan. Dakle, hoćete ostvariti naknadu u slučaju nezaposlenosti morate platiti doprinos za zapošljavanje. Ali, onda je trebalo u Sabor paralelno sa ovim zakonom gurnuti i taj zakon. Prijenos obrta. Da, ovim zakonom je jako lijepo napisano. Isto kao što je Zakonom o trgovačkim društvima i obrtom bilo definirano kad obrt prelazi u trgovačko društvo, pa na kraju su ljudi morali plaćati poreze, ovo i ono. Jer gledajte i tu vam se javlja onaj problem o kojem kolega Grbin kad je govorio naprosto nije uzeo tu dimenziju. Vi ne možete sredstva koja su porezno tretirana prenest na nekog drugog ako to zakonom nije definirano. Koja vrijednost je za obračun amortizacije osnovnog sredstva u prenesenom obrtu? I onda morate jasno u Zakonu o porezu na dohodak definirati ovu kategoriju prijenosa obrta i prijenosa poslovnih knjiga i svega ostaloga inače će obrtnici biti u silnom problemu. Ovo je samo jedan korak, ali on da bi stvarno mogao početi obavljati djelatnost on mora riješiti problem sa Poreznom upravom. Što je sa onom knjigom osnovnih sredstava? Kakav je njihov porezni tretman. E to kolegice i kolege naprosto ovu odredbu morate preseliti u Zakon o porezu na dohodak, inače ako se to ne dogodi dogodit će vam se ono što se dogodilo prilikom prelaska obrta u trgovačka društva i prijenos imovine. Komorski doprinos. Nešto što je naprosto smiješno. Tretirati Udrugu obrtnika kao nekakvu udrugu koju osnuje grupa građana je naprosto smiješno. Isto tako, pogledajte koliki su proračunski korisnici od političkih stranaka pa na dalje ne podnose izvješće ovom Saboru, ni jedna politička stranka ne podnosi izvješće ovom Saboru za utrošena sredstva. Pa valjda ako su se obrtnici udružili u nešto, ako su izabrali nekakvo tijelo, pa valjda je to tijelo dovoljno javno odgovorno da odgovara za utrošak tih sredstava. Ja ne vidim stvarno razloga zašto bi mi pred ovako prepunom sabornicom raspravljali o komorskom doprinosu. Kaj mi imamo stvarno veće saznanje i spoznaje na temelju dva, tri papira od obrtnika koji sudjeluju u tome i koji su neposredno zainteresirani koju će uslugu dobiti o svemu tome skupa. No, kažem to je jednostavno vezanje za ruke i za noge obrtnika, da u slučaju bilo kakve zakonske promjene paze što pričaju i ako su protivni onome što predlaže Vlada može im se dogoditi da im izvješće neće proći u Saboru. Onda se zna koje su sankcije. Ono što želim posebno reći i o čemu je bilo ovdje jako malo riječi, a nekad je krasilo obrtništvo, a to je školovanje. Nekad su obrtnici proizvodili majstore, stručnjake, a vi u ovom zakonu to praktički uopće nemate definirano. I nemojmo brkat, nekada su organizacije udruženog rada ili kako su se zvale isto proizvodile stručnjake. Vi ne možete reći da jedna Prvomajska, jedno Jedinstvo, jedan Končar nisu proizvele vrhunske majstore u Republici Hrvatskoj. Ali je bilo zakonom jasno definirano pod kojim uvjetima ta djeca mogu ići na zanat u koji taj OUR, a ne vidim razloga zašto to ne bi bilo danas u trgovačkom društvu i da se tamo školuje. Jer naprosto obrtnici mnogi nemaju takva sredstva rada osobito u metalo-prerađivačkoj i drvnoj industriji da bi mogli izučit ljude, osobito kažem u metalo-prerađivačkoj industriji na toj razini na kojoj mogu se izvući u nekim trgovačkim društvima. Međutim, ovdje je to površno stavljeno i stalno zaboravljamo da je ovo šegrtovanje bilo nešto loše. Ne, šegrtovanje je stvorilo sjajne majstore u ovoj državi i na žalost mi danas okrenemo se gdje god hoćemo imamo sve manje tih majstora koji mogu napraviti nešto konkretno. I to je problem ovoga zakona koji to naprosto nije dovoljno akceptirao. Jer sustav školovanja ljudi koji znaju nešto napraviti se treba dati da se to može raditi i u trgovačkim društvima i kod obrtnika, ali pod jasno definiranim uvjetima tko to i kako to može raditi, a onda to povlači i izmjenu određenih drugih zakona. Dakle, rasprava i mene i kolega iz kluba Hrvatske demokratske zajednice je išlo na tragu toga da napravimo bolji zakon, a ne da citiramo nekog ili nešto. Drago mi je da su nam se stavovi podudarili sa Udruženjem obrtnika, jer naprosto smatram da je to nešto. Ministru je to smiješno! Jer ovoj Vladi kad se netko suprotstavi odmah dobije batinom po leđima i obrtnici i Udruženje obrtnika je dobilo batinom po leđima u onom trenutku kad je reklo da nešto u ovom zakonu ne štima. Hvala lijepo.
Čut ćemo sada najprije repliku poštovane kolegice Đurđice Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Šuker u svojem ste izlaganju dobro primijetili, a ja sam evo baš jučer nakon što smo završili razgovarala s nekim obrtnicima i pitala sam ih da li su upoznati sa ovim zakonom, da jesu, ali svi imaju isto mišljenje. Zar je ovaj zakon rađen, odnosno da li želi ministar upravljati HOK-om? Da li se HOK-u želi oduzeti autonomija upravljanja? Da li su oni tako moćni i pametni da oni uređuju kako će funkcionirati HOK za koju ne kažem da je sve blistavo i obrtnici sami govore da nije, ali oni su ti koji plaćaju komorski doprinos i oni su ti koji će to riješiti među sobom. Umjesto da se ovaj zakon malo bolje pozabavio i sa obrazovanjem ali naravno bolje pozabavio na koji način osigurati bolje poslovanje obrtnicima, na koji način spriječiti zatvaranje obrtničkih radnji. U Zagrebu, jučer sam rekla od Selske do Frankopanske 70 obrtničkih radnji, u Gundulićevoj njih 20. Otvaraju se otkupi zlata i otvaraju se kafići. Starih obrta nestaje. Obrtnici koji se bave tradicionalnim obrtima nemaju nikakve šanse opstati u ovakvoj dvije godine već groznoj politici gdje su na koljenima ne samo ljudi, a obrtnici posebice koji plaćaju svoje poreze, redovito isplaćuju svoje radnike jer oni ne mogu spavati ako svom radniku ne daju plaću jer su to stari, časni obrtnici i njihovi nasljednici.
Odgovor na repliku, cijenjeni Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Sumrak vidite ja nisam primijetio da je ministru Miljeniću uopće palo na pamet da recimo o komorskom doprinosu za Odvjetničku komoru ili javnobilježničku se raspravlja u Hrvatskom saboru, uopće mu nije palo na pamet. Možemo spomenuti nekog drugog ministra, recimo ministru Ostojiću što se tiče Liječničke komore, čovjeku uopće nije palo na pamet da predloži Hrvatskom saboru da se o njihovom radu i njihovim novcima raspravlja u ovom Saboru. Međutim, kad govorite o zatvaranju obrta, da, ja sam rekao u svom uvodnom dijelu da problem obrtništva nije Zakon o obrtu nego naprosto sve ono što se događa oko nas i što je dovelo do toga da ti ljudi ne samo da zatvaraju obrte nego nemaju potrebe za naučnicima. Jer oni ne mogu prehraniti sebe, a kamoli da još imaju naučnike i da vode brigu oko njih. Vi se dobro sjećate one famozne reforme koja je bila tamo '80-ih godina kad su škole učenika u privredi ukinute. Ja bih svakoga onoga tko bilo što prigovara klubu HDZ-a oko ovakve rasprave pa čak i ministru predložio da ode u Obrtničku komoru Bavarske pa da vidi na licu mjesta što znači majstorski ispit i što znači majstorski rad. Svaka obrtnička radionica u Bavarskoj je ponosna sa majstorskim radom koji je njihov radnik ili član obitelji napravio da bi dobio titulu majstora. Mi smo jučer tako ponižavajuće u ovom Saboru govorili o tituli majstora da je to katastrofa. Titula majstora je u razini više stručne spreme u obrazovanju i titulu majstora ne može dobiti netko tko savršeno, praktično i teoretski ne vlada s onim što radi. I to je ključni problem što gospoda iz Vlade ne razumiju. Hvala lijepa.
Sad ćemo čuti ministra poduzetništva i obrta, gospodina Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo nekoliko stvari samo da se osvrnem na dosadašnje rasprave. Pošto su najsvježije one koje su bile neposredno prije krenut ću sa stvarima koje ja bih rekao je gospodin Šuker rekao, a možda kao majstor saborskih rasprava neke stvari malo predstavlja na jedan način u odnosu na ono što jesu. Znači je, istina je, PDV i obrtnici su jako povezani i zbog toga je ova Vlada dignula odmah sa 80 na 230 tisuća kuna za ulazak u sustav PDV-a hrvatskim obrtnicima mogućnost da ne budu obveznici PDV-a i time uključila 25 tisuća hrvatskih obrtnika da nemaju taj namet i da nemaju taj dug koji ih opterećuje u vremenima kada ne mogu naplatiti svoje usluge jer podsjetit ćemo se iz prošlog mandata je u Hrvatskoj bilo 45 milijardi kuna nenaplaćenih potraživanja. I s druge strane da budu još i konkurenti, a to je da kada daju uslugu a nemaju ulaznog PDV-a, kada nemate obvezu PDV-a možete biti konkurentniji ili možete više zaraditi. Znači, 25 tisuća obrtnika tu beneficiju već koristi, gospodine Šuker. Druga stvar što je također Hrvatska vlada napravila što se tiče PDV-a 20 tisuća hrvatskih ugostitelja obrtnika u ugostiteljstvu ima PDV više ne 25 nego 10%. Opet ili su konkurentniji ili imaju nešto veću zaradu. Znači, kada kombiniramo te dvije stvari, što se tiče PDV-a gospodin Šuker je u pravu veliki utjecaj je izmjene zakonodavstva u PDV-u na obrtnike imao, ali veliki pozitivan utjecaj. I zato nije dobro govoriti zbog toga što nas ljudi slušaju i znaju da direktno ovih 35 tisuća obrtnika imaju direktno koristi od izmjena zakonodavstva vezano za PDV. Što se tiče parafiskalnih nameta, 2008. godine je objavljen popis na Ministarstvu financija parafiskalnih nameta koji je rekao da ima 245 nameta u Hrvatskoj. Netočno. Ima ih puno više. Bilo bi dobro da je tada bila transparentnost i jasnost koliko su opterećeni hrvatski obrtnici i hrvatski poduzetnici, ali nije bilo. I ova Vlada je naravno u prvoj godini mandata odmah krenula u smanjenje parafiskalnih nameta i šuma i doprinosa za šume, doprinosa za vode. Znači, napravila je opet jako puno za poduzetnike i obrtnike. Kaže gospodin Šuker nikad nitko nije zbog malog duga ostao bez kuće. Meni je žao što ovdje moram spominjati konkretni slučaj gdje baš zbog poreznog duga iz devedesetih godina obitelj Vukić u Zadru ostala bez svoje kuće.
Kolega Šuker molim vas nemojte dobacivati iz klupe. Pustite ministra da govori.
Gospodin Šuker je evidentirao dug ili netko tko je bio tada ministar financija nebitno, i onda bi trebalo što, evidentirati dug i način na koji se to radilo u prethodnoj vladi i ostaviti milijarde kuna nenaplaćenih potraživanja. Znači to je odgovor to se treba raditi? ako je tako treba voditi državne financije i poštivati hrvatske zakone onda se za to zalažite gospodine Šuker. Ali nažalost desilo se. Po ovom zakonu se to više neće dešavati. I ako je jedna obitelj koja će zbog toga biti zaštićena ja sam zadovoljan i zato je ovaj zakon dobar. I nemojte govoriti da je to šteta i da zbog toga neće netko poslovati i da nema veze s nikim nego sa državom jer ima i sa drugim tvrtkama i da nije bitno i da neće htjeti poslovati netko sa obrtnikom. A zašto bi poslovao rekao je kolega Marić vrlo dobro, zašto bi poslovao onda sa d.o.o.-om za 10 kuna? Ista stvar. Znači poslovat će. Nažalost s obzirom na situaciju u Hrvatskoj u proteklih 8, 10 godina to se pravilo uvriježilo. Bitnije je tko će vam platiti nego kome ćete prodati. Ali gospodine Šuker 45 milijardi ste ostavili. Pa nije taj problem nastao preko noći, nije se ništa. 45 milijardi nenaplaćenih potraživanja ništa se nije radilo, rješavalo probleme. I to je ozbiljan problem. Ja se slažem, ta nesigurnost je ogromna kod obrtnika i poduzetnika i zbog toga smo i tražili da se prolongira odgoda naplate PDV-a po ispostavljenom ili naplaćenom računu i u Zakonu o PDV-u će to biti definirano sa 2015., a ja sam uvjeren da ćemo naći kvalitetno rješenje do tada za sve i za male poduzetnike i za obrtnike vezano uz plaćanje. Znači postoje stvari koje ova Vlada radi, nažalost ogromni problemi koje vi niste rješavali. Prije nekoliko mjeseci ste dali obrtnicima mogućnost koji su bili u problemima i koji imaju ovakve dugove kao obitelj Vukić u Zadru, da redefiniraju da otplate svoje dugove da im se skinu kamate. Jel znate li koliko je samo kamata od '97.godine? u međuvremenu ste vi bili ministar 7 godina, narasla s 92 na 288 tisuća kuna je taj dug narastao. Ne, mogli ste donijeti zakon koji bi toj obitelji omogućio.
Kolega Šuker sada vas ponovno upozoravam, u ovom Saboru ne može nitko govoriti tko ne dobije riječ. Nemojte dobacivati ljubazno vas molim.
Znači šta je mogla bivša Vlada napraviti, a šta je ova Vlada napravila? Toj obitelji omogućiti da u obročnim otplatama otplati svoj dug, a ne da joj se 8 godina kamate na kamate zaračunavaju i da taj dug na kraju bude 288 tisuća kuna. Znači to je problem. kada nešto ne činite problem je još i veći. I tu su stvari koje moramo nazvati pravim imenom. Ne možete optuživati ovu Vladu da ne želi pomoć. Pa donijeli smo otplatu duga, donijeli smo sada ćemo donijeti zakon gdje ljudima neće ići ovrhe na kuće. Što se tiče komorskog doprinosa, gledajte ja neću komentirati šta moji kolege rade, ali reći ću vam šta ja radim. Ja sam vidio da je dug po komorskom doprinosu preko 300 milijuna kuna što znači da ljudi ne plaćaju, ne žele plaćati. Jel problem postoji ili da se pravim da ne postoji, da kažem da je sve uredu, da ljudi to sa guštom plaćaju i da je na neki način taj sustav idealan. Ja nisam definirao koliko će biti komorski doprinos, ja sam rekao koliko je najveća moguća granica. S obzirom da se radi o monopolu oni mogu odrediti da je komorski doprinos tisuću kuna mjesečno. I šta onda? Kako neće imati članova? Obavezno po zakonu mora imati članove. O čemu pričamo? Znači to je monopol. Mora biti neki standard. Nisam ja rekao koliko ćeš imati doprinosa. Odredi 10 kuna, nitko sretniji od mene i od obrtnika. Tako da molim vas da probate argumentirati onako kako je a ne onako kako bi vi htjeli. A što se tiče politike nema ambicije niti moje ministarstvo niti ja, niti Vlada se miješati uopće u interne odnose HOK-a. članovi i predsjednici HOK-a su iz nekih drugih stranaka. Tako da s te strane naša ambicija nije bila i niti će biti da budemo prisutni u takvim organizacijama. Neka obrtnici biraju. I nevjerojatno je da mene netko optužuje da želim kontrolirati HOK na način da omogućujem da svi članovi glasaju, to su nadnaravne moći kada ja mogu 83 tisuće ljudi usmjeriti za koga će glasati. Znači budimo ozbiljni. Puno se lakše do sada kreiralo tko će biti predsjednik HOK-a i POK-a i na razini grada, kada vidite to su dosta politički aktivni ljudi samo ne iz moje stranke jer moja stranka nikad nije imala ambiciju tu sudjelovati. Ali iz vaše stranke ima dosta ljudi koji su predsjednici Obrtničke komore i iz HSS-a itd. Tako da s te strane nemojte molim vas govoriti da ova Vlada radi nešto, a u biti ste to dugi niz godina vi radili i kako je moguće na 83 tisuće obrtnika utjecati tko će biti izabran. Samo se prisjetim izbora prije, navlačilo se ljude za rukav za kog ste vi po Saboru po ovome po onome, gledajte u tome ne želimo sudjelovati ali ne želimo sudjelovati da imamo 20 ljudi koji se izmjenjuju, a da 74% članova nikada ne dođe uopće u doticaj sa komorom. I to su motivi ove izmjene. I kada imate monopol morate imati određena ograničenja i morate imati ja bih rekao sustav, standard za sve isti. Pa ne možete imati članarinu ili doprinos u jednom dijelu Hrvatske 3 puta manje od druge. Zbog čega? Zbog toga što je netko kupio luksuzni prostor i sada svako tko otvori obrt u njegovom gradu to mora plaćati 10 godina zato što on ima veliki kredit. Ma daj, zbog čega bi to tako bilo? Ja to zbilja ne razumijem. I kada gledamo sve ove promjene što smo napravili, napravili smo isključivo iz transparentnosti i da to sutra funkcionira na bolji način. A što se tiče komunikacije, kolegica Sumrak je nešto govorila, ja evo danas nakon ove rasprave u 3 imam sastanak sa 2 područne komore i svi ti komunikacija i direktna komunikacija sa područnim komorama su izvrsni. I rekli smo jučer evo i u raspravi neke komore podržavaju ovaj zakon tako da ima puno dionika i HOK i 20 komora ali najbitniji ih je 83 tisuće obrtnika i da ne mislim da je ovo dobro za njih ne bi to niti predlagao. Hvala lijepo.
Zahvaljujem ministre. Sada imamo prijavljenu povredu Poslovnika. Kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. S obzirom da sve vi poznati da izinstirate o tome da se govori o temi i jučer ste upozorili neke moje kolege iz kluba kada vam nije pasalo što su govorili, tako ste trebali sada i ministra upozoriti, otišao je izvan teme i vi ste povrijedili, molim vas, polako, nemojte biti žurni i nervozni. Članak 212. Govornik može govoriti, stavak 1. govornik može govoriti samo o temi o kojoj se raspravlja i prema utvrđenom dnevnom redu. S obzirom da se ministar, da se nije pozvao na mene, onda bi razumio da govorio ovo sve što govori, međutim, on je pričao tu o nečemu što ja spomenuo nisam. I vi ste njega, ako on ima isti status kao i saborski zastupnici, ako ste jučer upozoravali kolege iz Kluba HDZ-a onda ste trebali upozoriti i ministara, on to može govoriti u svom ekspozeu, u završnoj riječi, ali ako se poziva na mene onda može govoriti samo o onome što sam ja govorio. Dakle, o nekim stvarima uopće nisam govorio.
Nije prekršen poslovnik jer je ministar govorio o temi, ali ja sam priznajem prekršio Poslovnik, ali jednu drugu odredbu Poslovnika. Odredbu članka 216. alineje 3. koja kaže da se izriče zastupniku opomena ako svojim upadicama ili na drugi način ometa govornika. Što ste vi učinili, ja sam vas samo ljubazno zamolio da to prestanete raditi a zapravo sam vam morao izriči opomenu. I zbog toga što me na to obavezuje Poslovnik koji kaže: Zastupniku se izriče opomena ako upadicama ili na drugi način ometa govornika, što ste vi učinili. Nisam vam izrekao opomenu i u tom pogledu sam prekršio Poslovnik. Nema rasprave sa predsjedničkim stolom. … [[Upadica se ne čuje.]] Nisam vam dao opomenu. Nisam vam dao opomenu i u tome sa prekršio Poslovnik. Nema rasprave sa zastupničkim stolom. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne nego je to odredba Poslovnika. … [[Upadica se ne čuje.]] Sada idemo, sada idemo na replike ministru. Kolega Šuker vi ste prvi na redu.
Dakle, ja ću replicirati ono točno što je gospodin ministar rekao, on je pokazao totalno neznanje što se tiče obračuna PDV-a. Jer oni koji nisu u sustavu PDV-a sve što kupe plaćaju na to stopu poreza od 25% i nemaju pravo odbitka predporez. Dakle i na električnu energiju koju ste digli 27%, i na plin koji ste digli 37% gore i na cijenu grijanja koju ste digli 37% gore. Dakle, na to su oni uredno platili 25% poreza na dodanu vrijednost. I taj predporez oni nemaju pravo odbiti. Jedino što prilikom ispostave računa oni ne zaračunavaju PDV. Prema tome, nemojte govoriti da ste vi nekog … [[Govornik se ne razumije.]] Druga priča, što se tiče oslobođenja u ugostiteljstvu itd., pa turistički smještaj i prehranu u organiziranom turističkom smještaju stopa PDV-a smanjena na 10% još tamo davne 2006. godine. Prema tome, u ukupnoj ugostiteljskoj djelatnosti ovo što ste vi smanjili na 10% čini puno manje od onoga što je smanjeno prije. A što se tiče ne naplaćenih potraživanja, gledajte kolega Maras, u ovom Visokom domu je donesen Zakon 2002. godine o dospjelima nenaplaćenim potraživanjima za vrijeme vaše tada koalicijske Vlade, tada je to bilo 22 milijarde. Obračunajte na 22 a ništa nije riješeno, obračunajte na 22 milijarde prosječnu zateznu kamatu od 15% do prošle godine pa ćete vidjeti koliki je to iznos. I na kraju krajeva vi niste smanjili nelikvidnost za 7 milijardi nego ste administrativno prebrisali 7 milijardi, po kakvim kriterijama i o tome ćemo jednog dana razgovarati.
Na repliku odgovara ministar Maras.
Hvala lijepo gospodine Šuker, što vi više objašnjavate da su u Hrvatskoj … [[Govornik se ne razumije.]] da ste vi za to za to zaslužni, ja bih vam dao što više prostora da to govorite jer to hrvatski građani najbolje znaju kako se u Hrvatskoj plaća i kako ste vi tome doprinijeli da … [[Govornik se ne razumije.]] , u biti, vi ste sada rekli da ste vi smanjili nelikvidnost za vrijeme mandata HDZ-a. Evo svaka čast, evo. Neka ostane zabilježeno da je gospodin Šuker ustvrdio da je on smanjio nelikvidnost sa 22 na 45 milijardi. To je jedna nova računica za … … [[Upadica se ne čuje.]] ekonomsku, za ekonomsku … [[Govornik se ne razumije.]] Znači smanjiti sa 22 …
Kolega Šuker, samo malo, samo malo ministre. Kolega Šuker, da sada vam izričem opomenu, temeljem članka 216. stavak 3. i prestanite dobacivati ministru. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ja sam ovdje da štitim Poslovnik i red u sabornici. … [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Šuker, nemojte se izlagati riziku da vam izreknem opomenu sa oduzimanjem riječi ako nastavite sa ovakvim ponašanjem. Ja vas ljubazno molim. Ministre izvolite nastavite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, nakon što smo čuli da se smanjuje sa 22 na 45 ja bih samo još par stvari. I upozorio bih gospodina Šukera što se tiče obrtnika, dosta često se radi o uslužnim djelatnostima gdje ljudi nemaju ulaznog PDV-a nego je većina usluge rad. Znači tu nema PDV-a i … [[Govornik se ne razumije.]] velika korist. A da je tome tako ne morate im vi objašnjavati jer ljudi se sami odjavljuju iz sustava. Pa ne mislite valjda da bi netko sebi na štetu radio pa se ide odjaviti iz sustava PDV-a. Pa to valjda, nisu valjda toliko ljudi naivni da će sebi štetu napraviti time da se odjave i da su skužili u biti da im Vlada želi loše pa se sada žele sami kazniti. Gledajte, oni su prepoznali koristi, oni se odjavljuju, 25 tisuća ljudi će se odjaviti iz sustava PDV-a. I druga stvar što se ugostiteljstva tiče. Znači vrlo su egzaktni podaci, radi se o preko milijardu kuna, nikakav smještaj, govorimo o ugostiteljskoj djelatnosti, govorimo o ugostiteljskim objektima, restoranima itd., izgubio sam 40 sekundi predsjedniče u ovoj raspravi oko opomene, je li mogu?
Što je bilo?
40 sekundi sam izgubio.
Molim ako vam je isteklo vrijeme prestanite sa obrazloženjem.
Ne, ne ali 40 sekundi je trajalo dok ste vi davali opomenu.
Kolega Maras, kolega Maras ako vam je isteklo vrijeme prestanite govoriti. Drugu repliku iznosi kolegica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa uvaženi ministre, kolega Maras, govorili ste o parafiskalnim nametima i spomenuli ste, ne znam zašto uvijek taj parafiskalni namet koji se odnosi na OKFŠ a odnosi se na šume. Uporno spominjete i naravno njega ste već dva puta sada smanjili bez obzira što je on već jedanputa bio smanjen, a to je jedan od rijetkih poreza kojim se prikupljaju sredstva z koje je zakonom točno utvrđeno koja im je namjena tih sredstava, a to je čuvanje, uređenje šuma, zatim uređenje šumske infrastrukture, to je razminiravanje. Znači kad se radi o požarima, uređenju šumskih puteva sada su manji, dakle manji prihod je. Biološka obnova moramo reći da je ugrožena, a jednako tako imamo probleme i kod vatrogasnih zajednica. Dakle vi ovdje niste smanjili ili nešto da bi se tu pokazao prosperitet kroz sve to nego ste smanjili, oduzeli i u stvarnosti ugrozili. U tome je problem.
Na repliku odgovara ministar Maras.
Hvala lijepo gospođo Sumrak. Dobro, vi argumentirajte i dalje da je loše što smo smanjili parafiskalni namet obrtnicima i poduzetnicima. U redu, naša politika je da rasterećujemo, vaša politika je bila da opterećujete i tako ćemo nastaviti i dalje. I vrlo jasno objasnite ljudima da je loše što smo im prošle godine jedno 200 milijuna kuna smanjili nameta kroz Hrvatske šume i da je loše zato što sada obrtnik urar u Ilici plaća doprinos za Hrvatske šume. Ako je to politika HDZ-a nemam ja ništa protiv, ali to neće nikad biti politika SDP-a. Politika SDP-a će biti smanjenje parafiskalnih nameta, smanjenje doprinosa za šume, za vode, spomeničku rentu, svih ovih ne 245 krivo navedenih 2008. na Ministarstvu financija nego puno, puno više parafiskalnih nameta i hrvatska Vlada će se na taj način ponašat. Nama je bitno da rasteretimo gospodarstvo kako bi molo raditi, a vi pokušate nametnuti i to je vaše legitimno pravo i HDZ-a kao što ste radili svih ovih zadnjih 8 godina dok ste bili na vlasti, da bude što veće opterećenje hrvatskog gospodarstva. Ja tu ne mogu nažalost nikako na vašu politiku utjecat, ali mogu utjecati na to da hrvatski građani izaberu ono što je za njih bolje. Hvala vam lijepo.
Sad će repliku iznijeti poštovani kolega Franjo Lucić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja se samo nadovezujem na ovo što je gospodin ministar rekao kada se govori o parafiskalnim nametima, a tiče se Hrvatskih šuma. Vidite gospodine ministre, da, vi ste smanjili ili ćete smanjit ili smanjeno je za 180 milijuna, ovdje kažete smanjit će se još za 200 milijuna. Međutim šta smo mi s tim dobili, s tim smanjenjem nismo dobili ništa. Naime OKFŠ i obvezu koju je svaka pravna osoba dužna platit prema Hrvatskim šumama, to su velike kompanije unutar Hrvatske, to su ogromna poduzeća koja su došla izvana, a znate tko to plaća, drvna industrija. Vi ste i poslije onog prvog smanjenja, a to će se dogoditi i sada, odmah su podignute cijene u Hrvatskim šumama za 15% i direktna šteta je nastala u drvnoj industriji. Znači jedna drvna industrija koja danas zapošljava najveći broj djelatnika, kojoj trebamo pomoći na svakojaki i bilo koji drugi način sa raznoraznim poticajima, mi šumama ukidamo OKFŠ, kao to je doprinos Vlade prema poduzetnicima. Kojim poduzetnicima? Još jednom ponavljam, svima onima koji su došli u Hrvatsku, a na kraju povećanje cijena odmah je uslijedilo prema drvnoj industriji i drvna industrija je to platila i ponovno će platit kada ukinete ovih drugih 200 milijuna, a svi drugi će se tome veselit, a drvna industrija koja je u najtežoj poziciji, a nemamo spoznaje da je to drvna industrija koja može zaposlit sve one danas koji su na zavodu za zapošljavanje, kojih je najviše, a ne potičemo tu granu nego evo jednostavno činimo štetu jer još jednom će se dogodit kao i prvi puta povećanje cijena u Hrvatskim šumama prema drvnoj industriji. Hvala lijepo.
I na ovu repliku odgovara ministar Maras.
Znači nakon gospođe Sumrak dobro sam shvatio, HDZ se zalaže za povećanje doprinosa za šume. … [[Upadica se ne razumije.]] Znači dobro, ok, vaše pravo. … [[Upadica se ne razumije.]] Znači zalažete se za povećanje doprinosa za šume za sve hrvatske poduzetnike i obrtnike, vaše pravo. Ali znate kako će se riješiti problem što se tiče Hrvatskih šuma i upravljanja Hrvatskih šuma i već se počeo rješavati tako da neki poduzetnici kada dobiju građu od Hrvatskih šuma nju i plate. Treba platiti ono kada preuzmeš građu od Hrvatskih šuma i riješiti sva ona dugovanja koja su bila tih godina. Vjerojatno s obzirom da ste u tom biznisu dobro znate o čemu govorim, da je dosta bilo poduzetnika koji su jako puno dugovali za sirovinu i nisu plaćali Hrvatskim šumama, a oni koji su htjeli platit, koji su htjeli proizvodit nisu mogli dobit sirovinu. Evo takav je sustav bio u Hrvatskim šumama. Hrvatske šume su doduše dosta radile i sa marketinškim agencijama što možemo čitati po novinama. Znači kada te sve stvari se eliminiraju, kada se napravi ja bih rekao red i kada se poslože stvari da oni koji proizvode dobivaju sirovinu, da se stvara dodana vrijednost, da ne dobivaju prekupci ili neplatiše, opet ću reći neplatiše koji su uredno dobivale sirovinu, radile, ostajale dužne i sada su u predstečajnim nagodbama također i koji im je davao sirovinu. Jeste to pitali kao zastupnik HDZ-a u prošlom mandatu, zbog čega isporučujete i dalje ljudima koji ne plaćaju sirovinu. Jeste li ijednom to pitali, niste. E pa kad tako firma funkcionira normalno da se nema, ali kada se firma restrukturira onda je normalno da se rasterećuje gospodarstvo i da će se i dalje rasterećivati gospodarstvo i da zbog toga neće biti ugrožena niti funkcija šuma niti će biti naša industrija ugrožena. Industrija će imat samo koristi jer će oni koji proizvode dobivat sirovinu, ne prekupci i neplatiše.
Priliku da replicira sada dobiva poštovani kolega Dražen Đurović.
Hvala. Pa evo gospodine ministre kad je riječ o politikama, politika HDSSB-a je da podupiremo smanjenje parafiskalnih nameta. Kao što smo poduprli smanjenje naknade za OKFŠ onim izmjenama zakona tako smo vas tada pozvali, a pozivamo i sada da se taj namet u cijelosti ukine, a da se Hrvatske šume restrukturiraju na način da zaista postanu dohodovne jer i sam taj jedan parafiskalni namet jel i dalje je ostala kvartalna obveza praćenja prihoda i kvartalnog plaćanja. Prema tome taj namet je zapravo smanjen upola, ali dalje je ostala zapravo obveza i frizerkama i kozmetičarkama i postolarima i ne znam kome da prati prihode i da kvartalno plaća parafiskalni namet s kojim nema nikakve veze. A restrukturiranje Hrvatskih šuma je također posao za koji za sada nismo primijetili da se počeo događati tijekom mandata ove Vlade, a tu je zapravo onaj resurs u kojem treba namaknut tih 200 ili 400 milijuna kuna jer ima rezervi u Hrvatskim šumama. Kad je riječ o primjedbama Hrvatske obrtničke komore i limitiranju komorskog doprinosa tu smo vas također poduprli jer smatramo da ovo vrijeme krize kad hrvatski građani, hrvatsko društvo, hrvatsko gospodarstvo smanjuju se plaće, smanjuju se prihodi, ljudi se otpuštaju, da zaista trebaju sve komore smanjivati svoje komorske doprinose, limitirati ih jer se ne može događati da članovi komora propadaju, a da neke komore, razno razne komore grade nove zgrade, da se ide na luksuzna putovanja, da se izdvajaju velike dnevnice ne samo Hrvatska obrtnička već cijeli niz interesnih komora. I sada kažem nešto u svoje ime što sam rekao i prije. Mislim da razno razne eksperimente smo pokušavali u ovoj državi, neke više, neke manje uspješne, pa kad smo ukinuli obvezno članstvo u Hrvatskoj poljoprivrednoj komori mislim da bi trebalo pokušati sa eksperimentom, ukinuti obvezno članstvo u svim komorama, probat godinu, dvije ili tijekom ove recesije pa vidjet što će se događati, da li će uopće bit negativnih efekata.
I na ovu repliku odgovara ministar Maras.
Hvala vam lijepo na vašem komentaru i drago mi je da ste prepoznali namjere koje nisu kao što smo rekli da se uopće miješamo u interne stvari, nego želimo jednostavno standarde i transparentnost. I drago mi je da podržavate politiku Vlade u smislu rasterećenja gospodarstva, jer sam se već zabrinuo nakon kluba HDZ-a da ima još klubova u Hrvatskom saboru koji žele da još dodatno opteretimo hrvatsko gospodarstvo. Znači, ova Vlada je odlučila upravo suprotno rasterećivati i smanjiti porezna opterećenja i porezno i parafisklano hrvatskom gospodarstvu. Tako ćemo nastaviti i na dalje. I drago mi je da je klub HDZ-a usamljen u tim zahtjevima i dobro da se to nije u Saboru ja bih rekao uvriježilo kao stav većine klubova. Znači, tu je dobro da imamo veliku potporu u tome saborskih klubova, da idemo i dalje u smanjenje komorskih doprinosa i doprinosa za šume i ostalih parafiskalnih nameta. Ja vam mogu reći da će do 15.6. izaći Vlada sa prijedlogom smanjenja ne samo toga nego i ostalih ne samo šuma, nego i ostalih parafiskalnih nameta i smanjenja jer želimo rasteretiti gospodarstvo. I stvarno smatramo da je nelogično da frizerka ili urar ili postolar u Zagrebu ili u bilo kojem drugom gradu plaćaju doprinos za šume. To šta kolegama iz HDZ-a je to normalno ja tu na to ne mogu utjecati. Ali ova Vlada želi napraviti sve kako bi hrvatski obrtnici i poduzetnici imali što manja opeterečenja. I slažem se još sa jednom stvari koju ste rekli, da što se tiče restrukturiranja i poslovanja Hrvatskih šuma da one moraju ići brže. Znači, da stvari moramo posložiti na način na koji to treba biti, da tvrtke koje prikupljaju sirovinu ne mogu dobivati, da se prvo moraju ja bih rekao zadovoljiti potrebe onih koje stvaraju visoku dodanu vrijednost. Na žalost, naravno i da neplatiše ne mogu dobiti, na žalost to do sad nije bilo tako. Hrvatske šume moraju to brže raditi. Hvala lijepo.
Evo i još jedne replike iz kluba HDZ-a i poštovani Đuro Popijač.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, gospodine ministre. 2010. godine u sklopu Programa gospodarskog oporavka smanjeni su parafiskalni nameti za Hrvatske šume, vode, spomenička renta, turistička zajednica, komunalni doprinosi i drugo. Dakle, niste vi to izmislili, nego ste samo nastavili ono što smo mi proveli. Dakle, već tada 2010. godine je OKFŠ smanjen za 25%. Komorski doprinos je smanjen za 25. Ukupan efekt toga je u 2010. godini bio 400 milijuna kuna manje tereta za hrvatsko gospodarstvo. Vi ste, dakle u redu nastavili i neke od tih tereta ste dodatno smanjili i to je u redu. Ali nemojte govoriti da mi to nismo činili jer to je laž, jednostavno to nije istina. Nadalje, vaše metode i mehanizam rješavanja nelikvidnosti je otpis dugova, otpis poreznih dugova koji se mjeri u milijardama, a poboljšanje se nije dogodilo. Pred stečajna nagodba danas znači ne moraš platiti nikome. I posredno oni koji su vjerovnici tim tvrtkama zatvaraju danas svoje firme zbog vašeg zakona. Minus od 40 i nekoliko milijardi na 30 i nekoliko milijardi je jednostavna matematika – obrisali ste i oprostili porezne dugove, a niste poboljšali naplatu. Sljedeće, nikad nitko nije ušao toliko duboko u unutrašnje uređenje neke strukovne udruge kao što vi ovim zakonom to činite. Što ne napravite to sa turističkom zajednicom recimo? Ona oprihoduje preko 500 milijuna kuna doprinosa. To je puno veći teret nego ovo. Znači što to ne uradite sa Odvjetničkom komorom i svim sličnim komorama. Dakle, otvarate sa ovim i sljedeći proces. Vjerojatno će se i to početi događati.
Hvala lijepa. Na repliku odgovara ministar Maras.
Hvala lijepo. Da, činjenica je da je bio plan gospodarskog oporavka doduše ne samo 2010. nego i 2009. premijer Sanader, predsjednik Vlade tada i HDZ-a je predstavio 10 točaka oporavka u 2009. koje je rezultiralo sa padom od skoro 6%. 2010. također Plan gospodarskog oporavka. Koliko ste rekli? 400 milijuna kuna koje je rezultiralo također padom gospodarstva preko 2%. I ukupno, znači svi ti napori koje je HDZ-ova Vlada radila u te četiri godine su nas koštali preko 10% pada BDP-a. Znači, molim vas nemojte pomagati, ne. Molim vas nemojte pomagati, jer bi manje, manje bi gospodarstvo trpilo. I kada zbrajate 400 milijuna kuna samo da vam kažem da je smanjenje doprinosa i ovih parafiskalnih nameta koje smo u prvoj godini napravili preko 3 milijarde kuna. Sad jedino ako ćete mi kao kolega Šuker objasniti da je 400 milijuna kuna više od 3 milijarde onda ste možda više doprinijeli gospodarstvu. Ne? Tako da s te strane ova Vlada radi sve što može, a opet još jednom po stoti put neću se umorit objašnjavajući to da nemam nikakvu intenciju se miješati u interne odnose što se vidi po tome da iz moje stranke niti u jednoj komori na taj način nitko ne urgira, niti želi, niti ima ambiciju. Jer nemoguće je na 83 tisuće obrtnika utjecati. Kako to može napraviti netko iz Vlade? Pa nemojte to uopće ni govoriti. A ako želite također omogućiti da se ne smanji komorski doprinos to onda isto tako recite. Znači, dobro uz Hrvatske šume želite da se komorski doprinos za hrvatske obrtnike poveća. Ok.
U ovoj rundi repliciranja posljednju repliku iznosi poštovani kolega Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Ministre Maras kad se govori o općim ekonomskim kategorijama ne mogu razumjeti potrebu da se stalno veže jedna stranka za ekonomsku kategoriju. Ako govorimo o poreznom dugu napisao sam jedan članak u kojem je razvidno točno po mjesecima i godinama kako se odvijao porezni dug. Ali kad već toliko inzistirate nerado govorim ministar jedan iz vaše stranke koji je proslavljen po ideji jednoj jedinoj da se zaduži RH u inozemstvu i da taj novac deponira kod komercijalnih banaka inozemnih u Hrvatskoj je u svom mandatu kratkom zadužio, odnosno za vrijeme njegova mandata porezni dug se povećao za 15 milijardi kuna. Samo toliko o poreznom dugu. Vi taj dug rješavate uvođenjem novog procesa koji se zove porezna amnestija. I pod krinkom i izlikom i dobrih namjera i pomoći određenim gospodarstvenicima i poduzetnicima tom poreznom amnestijom činite najveću nepravdu gospodarstvu. One koji nisu plaćali i dužnike nagrađujete, a time one koji su pošteno cijeli svoj vijek poduzetnički radili protiv njih je taj jer im činite nelojalnu konkurenciju time što opraštate milijunske dugove onima koji njima konkuriraju. Kako će taksi, primjerice u Zagrebu Radiotaksi, biti konkurentan Cammeou kad njemu oprostite 6, 7 milijardi kuna ili milijuna ili nije bitno čega. Ne plaća doprinose, ne plaća radnike, ne plaća porez. A kad govorite da se ne miješate u uređenje HOK-a pa članak 38. stavak 3. kaže postupak i način izbora predsjednika utvrdit će se općim aktom uz prethodnu suglasnost ministra nadležnog za obrt. Ovo ne postoji nigdje, ni u jednom zakonu. Samo toliko, hvala.
Na ovu repliku također odgovara ministar Maras.
Ovako, nažalost dva su trenutka u Hrvatskoj kad je eskalirala nelikvidnost. Prvi je bio 2000., nenaplata poreznog duga i drugi je bio sada, znači došli smo u tu situaciju ne 15 milijardi nego je porezni dug bio preko 50 milijardi kuna. Ja se slažem s vama, to je loše za društvo, loše za gospodarstvo ali mada se u ovim predstečajnim nagodbama nije država jedini sudionik ima i banaka i drugi vjerovnika koji sudjeluju u tome i definirao je zakon kako se postiže suglasnost oko reprograma ili oprosta dijela duga. Znači, postoji nešto što se zove pravila i što se zove sustav. Ne oprašta se samo tako. Ali ja se slažem s vama da to nije dobro da se dugovi gomilaju, ali sad vi meni recite di je veći problem u rješavanju dugova ili u dopuštanju da se oni gomilaju? Nažalost, obadvije Vlade HDZ-ove su dovele do toga da se ti dugovi gomilaju. Pa kao da smo mi sretni što preko 50 milijardi duga poreznog nije naplaćeno. Što su neki mogli platiti, neki nisu mogli platiti. Pa vidimo kako svjedoče ljudi po sudnicama i govore nakon što si se javio na jednu adresu odmah ti je malo porezni dug bio lakši za izdržat ne' kak bi se reklo. Znači, ja to ne govorim, govore vam to poduzetnici na hrvatskim sudovima. Kao da smo mi sretni zbog toga što se ti dugovi ne naplaćuju i što je netko dopustio da takav nered funkcionira u Hrvatskoj. Pa ja bih bio najsretniji, normalno da se ljudi pitaju zakaj sam ja plaćao, a sada netko godinama nije plaćao i sad ovo moraš ići u stečaj i to je. I onda se još ljudi bune zašto idemo u stečaj, govore nam iz opozicije da želimo uništavati firme, a što je firma koja ne egzistira na tržištu, koja ne isplaćuje plaće nego je zrela da ide u stečaj i da se ne radi problem. Znači, onaj tko je napravio problem sada sugerira da je loše to što mi pokušavamo riješiti problem.
Sada nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Pa shodno tome riječ dajem poštovanoj kolegici Ivanki Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa ja ću svoju raspravu nastaviti tamo gdje je moj kolega Šuker stao, a riječ je o obrazovanju i o školovanju obrtnika. U ova dva dana najmanje smo čuli o tome, a ovdje je upravo temelj i jedan veliki problem koji je zaista evidentan danas u obrtništvu. Naime, mora nas zabrinuti činjenica da je sve manje djece koja se odlučuju za obrtnička zanimanja. Danas raspravljamo, i jučer cijeli dan raspravljamo, o obrtu i Vlada pokušava kako kaže pomoći obrtnicima ali ne razmišlja što će se desiti za koju godinu kad nećemo imati nekih obrta. Već sad nemamo krovopokrivača, nemamo tesara, još malo pa nećemo imati zidare. A da ne govorim o metaloprerađivačkom dijelu obrta. A zašto? U ovih 20 članaka ovoga zakona koji se odnosi na obrazovanje i osposobljavanje ministre niste taknuli apsolutno ništa. A u međuvremenu od zadnjih promjena ovog zakona donijeli smo i Strategiju strukovnog obrazovanja, donijeli smo i promjene ja ću reći u temeljnom Zakonu o odgoju i obrazovanju, donijeli smo Zakon o strukovnom obrazovanju, osnovali smo, žao mi je što ministar to ne sluša, osnovali smo Agenciju za strukovno obrazovanje i obrazovanje odraslih i time potaknuli zaista potaknuli način da počinjemo promišljati o strukovnom obrazovanju. Nije u Hrvatskoj sve ni pravo ni ekonomija ni humanističke znanosti. Mislim da najmanje brinemo o ovom segmentu o segmentu obrtničkih zanimanja. I zato vam preporučam ministre i sami ste jučer to uvidjeli i priznali ali vam preporučam sjednite i Hrvatska obrtnička komora i vi kao resorni ministar za obrt i ministar znanosti i obrazovanja ali i Agencija za strukovno obrazovanje, sjednite zajedno i ovih dvadesetak članaka još proanalizirajte. Nešto se još novo pojavilo, pojavilo se u nekim drugim djelatnostima, mogućnost otvaranja obrta koje do sada nisu bile prisutne u obrtništvu. Evo nedavno smo donijeli Zakon o dadiljama. Dadilje mogu otvoriti obrt. Tko će biti dalje nadležan za njih, za kontrolu njihovu? Jučer smo na odboru raspravljali o još jednom zakonu o Zakonu o predškolskom odgoju i naobrazbi i tamo će se omogućiti odgajateljima, učiteljima da otvaraju igraonice opet kroz obrt. Dakle i to je opet jedno novo pitanje, nije obrt sve ono što mi zovemo tradicijskim obrtom, sada imamo i nekih novih djelatnosti koje se pojavljuju u obrtu. Čini mi se ministra da nakon ovoga vremena u kojima imamo školovanje za obrtništvo i kod reforme strukovnog obrazovanja upozoravala sam na jedan problem, a to je problem obavljanja praktičnog dijela naukovanja kod obrtnika ili kod drugih pravnih osoba kako je to u zakonu definirano. Postavili smo mi, postavili smo visoke kriterije za licenciranje obrtničkih radionica. A tim istim ljudima ma koliko sada pokušavamo reći da im se pokušava olakšati poslovanje, nismo dali nikakvu motivaciju za provođenje praktične nastave za prijem učenika u obrtničke radionice. U praksi vam to izgleda tako, morate doći moliti obrtnika ako vam je on neki poznanik, prijatelj da primi učenika na praksu. Zašto? Zato što zaista mora što je dobro, nisam protiv toga, zadovoljiti sve uvjete i kriterije od poslovanja do opreme pa i do ljudi koji će provoditi naukovanje. Zato naši obrtnici jedva, a to smo iz ova dva dana čuli održavaju svoje poslovanje. Jedva imaju za plaće eventualno jednog ili dva zaposlenog pa i sebe samih održavati a kamoli još naučnike. Kada potpisuju onaj famozni ugovor o naukovanju da u tom ugovoru stoje neke obveze i obrtnika i naučnika, ali često vi u tim ugovorima pronalazite sada jer to je jedini način da se obrtnik od tih obveza ogradi još jednu napomenu, klauzulu dolje gdje kaže ne može udovoljiti članku, ne znam, koji govori o tome da se mora osigurati učenik, što je potrebno, na praktičnom dijelu, da mu se mora osigurati topli obrok, da mu se mora osigurati prijevoz. To najčešće nažalost naši obrtnici ne mogu. Mi smo kada se uvodila obrtnička zanimanja na ovaj način pokušali pratiti tzv. bavarski udjel školovanja, pokušali smo to preslikati, ali očito da čitav niz ovih godina nismo uspjeli jer nismo obrtniku osigurali ono što je kolega Šuker sada govorio što znači Bavarska komora, obrtnička komora ali što znači taj model izvođenja praktične nastave. Ja bih vam preporučila zato, a imam saznanja da naše strukovne škole imaju itekako dobre uvjete za obavljanje prakse. Pa mislim da je vrijeme da sjednete s Agencijom za strukovno obrazovanje i promijenite članak 55.i da kažete da srednje strukovne škole mogu izvoditi praktični dio programa naukovanja ovdje navodite uz uvjet da se pretežni dio programa izvodi kod obrtnika ili u pravnoj osobi. Vjerujte da naše strukovne škole neke obrtničke radionice imaju daleko bolje uvjete za obavljanje praktične nastave nego jedan dio obrtnika. Sjednite, promislite zajedno sa agencijom, HOK-om može li se ovdje promijeniti. Jučer ste rekli da HGK nije ništa predložila što se tiče obrazovanja novog, a ja tvrdim da je bez obzira što kažete da klub HDZ-a stalno se osvrće na prijedloge HGK. Ja podržavam kao netko tko je dugo radio u strukovnom obrazovanju i ovu promjenu članka 63.za koju se zalaže i HOK, a to je da se objedini završni rad i pomoćnički ispit. Naime, mi smo učenicima koji se obrazuju u obrtništvu dali zadatak da oni u školi polože završni rad, to je nekakav njihov završni ajmo reći po onome starome maturalni diplomski rad i da poslije toga polaže pomoćnički ispit i to im je tek ulaznica za eventualno otvaranje obrta. To se provodi u istoj obrtničkoj radionici, to se provodi u istoj radionici u strukovnoj školi. Dva dokumenta, jedan izdaje škola, drugi izdaje HOK. I sada vidim da je HOK došla do spoznaje da je dobro da se objedini završni rad i pomoćnički ispit u jednom ispitu što je dobro i za učenika i za one koji provode. Normalno uz zajedničku intervenciju i normalno uz zajednički rad na tome i škole i majstora kod kojeg učenik ide na praksu i normalno utjecaja i ministarstva odnosno Agencije za strukovno obrazovanje i HGK. I zato predlažem zaista, a moram reći da su neki termini u ovom zakonu zastarjeli da se zaista ovih 20 članaka ovog Zakona o obrtu uskladi sa novom strategijom, da se usklade sa zakonima o strukovnom obrazovanju, da se zajedno povežu agencije za strukovno obrazovanje i Hrvatska gospodarska komora koja ima odjele za obrazovanje i znam jake odjele za obrazovanje i osposobljavanje. I da još jednom sjednu i olakšaju i hrvatskim obrtnicima i strukovnim školama. I da zaista na neki način motiviraju time mlade ljude da se odlučuju za obrtnička zanimanja.
Zahvaljujem. Slijedi razmjena replika. Seriju počinje poštovana kolegica Đurđica Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice Roksandić, drago mi je da ste cijelu svoju raspravu posvetili … [[Govornik se ne razumije.]] obrazovanju koje je jako bitno. I sve ove naše do sada replike su bile u stvarnosti usmjerene na to. Dobro ste primijetili i točno je da ono što je trebalo rasteretiti obrtnike i male gospodarstvenike posebice u uvjetima kada uzimaju u naukovanje novu djecu. Trebalo je upravo to rasteretiti i prijevoz i topli obrok i osiguranje jer zaista obrtnici nisu sposobni to financirati, posebice oni manji obrti, stari obrti a dobro ste dotaknuli se pitanja i … [[Govornik se ne razumije.]] kada smo o tome govorili u svojim raspravama. Naravno da su nam opet govorili da smo mi protiv svega. A nismo, nismo niti protiv toga, naravno da nismo jer zna se što je Vlada HDZ-a učinila na smanjenju. Evo kolega je upravo govorio ovih parafiskalnih nameta. Međutim, gledale su se refleks je svega toga, i znalo se za što što služi. Pa tako evo kada se tiče obrazovanja a i govoriti će se o ovome npr. jedan dio ovog OKFŠ-a išao je za razminiravanje. Jako puno djece, pa moram reći i ovih mladih koji će ići još uvijek putuju u svoju školu od svog doma uz šume, ceste i putove koji su pod minama. Ako se sve tako ukine a ne osiguraju se, a sredstava nisu u proračunu osigurana za to, znači kada će ta djeca sigurno doći do svoje škole, do svog vrtića ili do svoje neke druge strukovne škole ili do svog gazde kako ih zovu, ili majstora kod kojeg vrše naukovanje. I zato mi je jako žao što sada ministra nema i što nas uporno napadaju da smo mi protiv nekih stvari a nismo. Upravo je kolega Popijač rekao što je sve u vrijeme Vlade napravljeno. Evo hvala.
Odgovor na repliku, poštovana Ivanka Roksandić.
Hvala. Ma točno kolegice Sumrak, dobro ste vi to primijetili. Naime, obrazovanje je temelj svega i uvijek to nekako zanemarujemo. Zanemarujemo da upravo su i neki parafiskalni nameti, svrha tih nameta je u cilju obrazovanja. Dobro ste i primijetili da smo smanjili sva sredstva za decentralizirane funkcije. Još malo pa će škole biti zaista na koljenima, neće imati za osnovne materijalne uvjete a kamoli da omoguće ovim učenicima razvoj kroz opremanje radionica kroz bolje uvjete. Isto tako ste dobro primijetili a ja sam govorila na početku o deficitarnim zanimanjima. Ne možete reći da se Hrvatska obrtnička komora ne trudi motivirati učenike. Oni se trude itekako, oni daju čak i stipendije za deficitarna zanimanja, pa čak i jedinice lokalne samouprave, neki gradovi, regionalne samouprave, županije stipendiraju deficitarna zanimanja. Nažalost, iz dobro poznatih razloga koje sam navodila u raspravi djeca se teško odlučuju za ova zanimanja.
Poslušajmo sada repliku poštovanog kolege Stjepana Milinkovića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Roksandić ako se zanemaruje vapaj obrtnika koji kažu da će ovaj zakon devastirati struku, ako oni procjenjuju nažalost da bi posljedice mogle toga biti, ovog zakona 30% ugašenih obrta dalje, to je uistinu velika opasnost i razlog za zabrinutost jer bi se na taj način ova brojka na zavodu za zapošljavanje mogla još podebljati. Ali isto tako je velika opasnost ono o čemu ste vi govorili a to je kvaliteta pruženih usluga i posljedično naravno zaštita potrošača. I u tom dijelu u svakom slučaju je bitno educirati kvalitetne i stručne ljude a u čemu su se iskazale i dokazale naše strukovne škole. I u tom dijelu jedna velika opasnost se isto tako na neki način nadzire da bismo recimo ove pravne osobe koje bi se mogle baviti one nisu obvezne dakle stručno osposobljene osobe koliko sam ja iščitao a to obrtnici moraju. Ali još jedna opasnost, da se neće uopće potreba za ovim strukovnim školama, kroz dodatno vrijeme jer su naši čelnici lokale samouprave takve neizmjerne napore uložili da se takve strukovne škole u sredinama kod nas u Križevcima ili u Koprivnici, ja govorim svoj lokalni primjer, napore neizmjerne uložili da se takve kvalitetne koje su izuzetno kvalitetne stručnjake dakle producirale neće biti dakle potrebite. I što će još posljedično proizaći, još će se i po toj osnovi ona brojka podebljavati na zavodu za zapošljavanje. Tu ja vidim jednu veliku opasnost. A naravno posljedica tome neće biti dodatno ni tesara ni krovopokrivača ni onih svih obrtničkih djelatnosti o kojima ste vi govorili. Hvala lijepo.
Evo i odgovora Ivanke Roksandić.
Ma evo kratak odgovor. Slažem se kolega Milinkoviću da treba obrtnike slušati. Oni su ti koji će najbolje reći je li ovaj zakon valja ili ne valja ali je i naše da upozorimo i naša je dužnost, mi smo ipak narodni zastupnici da to činimo. Ma gledajte već čitav niz godina u strukovnim školama postoji ta problematika. Nažalost, strukovne škole unazad par godina proizvode učenike za zavode za zapošljavanje. I ako im sada ovim zakonskim promjenama onemogućimo i otvaranje obrta i olakšamo otvaranje obrta više će biti zaista mladih ljudi na zavodu za zapošljavanje. Ali mene brine nešto drugo, razgovarajući dugo s mojim kolegama u strukovnim školama možete zaista primijetiti da i pored ovoga što sufinancirate i pomažete kroz stipendiranje deficitarnih zanimanja, da se mladi ljudi zbog različitih sajmova zanimanja, popularizacije obrtničkih škola mladi ljudi se ne odlučuju za ova tradicijska zanimanja. Očito da je od takvih zanimanja, jučer je to rekla kolegica Sumrak najbolje na osobnom primjeru, poput krznara, spominjala sam krovopokrivača, tesara, za koje su se već gotovo nazivi izgubili, zaboravili smo da postoje ta zanimanja. Ja znam da tehnologije se razvijaju i da neka zanimanja neće biti ni potrebna, ali postoje ipak neki segmenti proizvodnje, neki segmenti u društvu koje nećemo moći kroz neke nove tehnologije provesti. Stari obrti često služe upravo za pomoć u nekim drugim djelatnostima. Vi imate obnovu starih tradicijskih kuća koje nećete moći bez jednog tesara obaviti, imate masu takvih zanimanja. I zato što ste primijetili strukovne škole su dobro opremljene, trebamo im pomoći pa i kroz ovaj zakon, i kroz ovaj zakon da budu još bolje.
Želju da replicira prijavio je i kolega Branko Hrg.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Roksandić, vi ste ustvari ukazali na čitav niz problema koji vjerojatno svi žele riješiti, od Obrtničke komore, ministarstva svih u Hrvatskoj. Problem strukovnog školovanja je prisutan i stvarno bi se moglo reći da postoji jedan trend da se učenici ne upisuju u takove škole, ali to ipak čini mi se nije pravilo. I tu se ja recimo u tom dijelu ne bih mogao baš složiti s vama generalno jer tamo gdje su se strukovne škole opremile, gdje su išle u skladu s vremenom, gdje je na neki način stvorena jedna klima da će ta djeca, ti mladi ljudi steći prava zvanja i zanimanja, da će naučit zanat i posao, tamo se oni upisuju. I na takvim primjerima ustvari trebamo učiti i na takvim primjerima trebamo razvijati dalje taj sustav obrazovanja i sigurno da u ovom zakonu mora biti pojačan taj dio, to poglavlje jer bez toga u principu nema budućnosti. Znači ako mi u Hrvatskoj i dalje dozvolimo da se u svim školama sva zanimanja otvaraju, da nigdje neće biti praktikumi specijalizirani, dobro sređeni, da neće biti strategije obrtničkih zanimanja, onda će nam se događati ovo i onda će učenici i danas turpijati sa turpijom onu maticu koju sam nekad ja turpijao u istoj radionici sad u novoj recimo kod mene u Križevcima, ali do prije dvije godine su turpijali još uvijek ono što sam ja radio pred svojih 35 godina. Pa kako možemo očekivati upisivanje djece u te škole? Ali ako će oni biti građevinci pa će sazidati nekakav objekt koji će ostat kao maturalni rad onda će se upisivat, upravo se to događa. Znači Obrtnička komora radi na tome i traži da se takvi kabineti i praktikumi naprave i strateški odrede.
Hvala. Odgovor, Ivanka Roksandić.
Slažem se kolega Hrg, ma naime možda nisam imala vremena sve reći u svojoj raspravi. Postoje izvrsne strukovne škole koje imaju i centre za nove tehnologije, koje rekla sam mogu obavljati itekako vrhunsku praksu. No vi ste otvorili jedan problem koji sam ja u svojoj raspravi isto dotakla. Rekla sam da i ovaj zakon mora se uskladiti sa Strategijom razvoja strukovnog obrazovanja, da i Hrvatska obrtnička komora i Ministarstvo obrta mora surađivati sa Agencijom za strukovno obrazovanje jer je donesen i novi Zakon o strukovnom obrazovanju. I nije sve tako crno kako ste vi imali dojam iz moje rasprave, ja sam samo željela ukazati da postoje problemi i da se zajednički treba sjesti za stol jer ovih 20-tak članaka koje je u ovom novom zakonu ustvari prepisano potpuno iz starog zakona. Ovaj dio obrazovanja nije dotaknut ničim i zato je i jučer čini mi se ministar čak rekao da postoje mogućnosti da se uključe i Agencija za strukovno obrazovanje isto tako u doradu, ja ću reći u doradu ovih članaka zakona koji se odnose na školovanje …/Govornica isključena./…
Priliku da replicira sada dobiva kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolegice Roksandić, vi ste s pravom primijetili u ime predlagatelja je bilo malo, vrlo pa skoro nimalo riječi o onome što je po nama u klubu HDZ-a najbitnije u ovom zakonu jer budućnost obrtništva i onih koji će primjenjivati ovaj zakon ovisi o školovanju ljudi koji će sutra ili otvarat nove obrte ili preuzet temeljem odredbe ovoga zakona obiteljske obrte. Dakle o tome je bilo malo riječi. Bilo je svašta u onoj poznatoj SDP-ovoj retorici vi bolje živite samo toga niste svjesni. To je ono što predlagatelj nama cijelo vrijeme želi ovdje ukazati, međutim mi ovdje želimo uporno razgovarati o problemima obrtništva, o ničemu drugom, o tome da će pojedine gospodarske grane, zapravo pojedina zanimanja naprosto izumrijeti, o tome da pojedina zanimanja temeljem određenih promjena u proteklim godinama u Republici Hrvatskoj, u pojedinim područjima su još itekako atraktivna, u pojedinim ih uopće ne treba. Dakle to je nešto što treba raspravit u ovom zakonu, međutim o tome smo čuli vrlo malo, čuli smo svašta pa čak i negiranje hrpu činjenica pa jednu vrlo čudnu matematiku, ali dobro, to je pravo onoga tko priča. Međutim stvarni problem Hrvatske, stvarni problem mladih ljudi je, a to se može vidjeti iz pojedinih obrtničkih zanimanja gdje recimo u pojedinim godinama za upis za te obrtnike je trebao skoro prosjek iznad 4,5 za frizere i neke druge iz jednostavnog razloga i tu se sad vraćamo na komoru, zato što su komore sa natjecanjima i sa niz djelatnosti i aktivnosti privukle mlade ljude da je to zanimanje atraktivno i zato su navalili na to. I kad govorimo o obrazovanju i ustrojstvu komore pa tu je ono di se mora naći simbioza u ovom zakonu, a toga na žalost nema i to na žalost predlagatelj uopće ne želi prihvatiti. On ne želi na takav način razgovarati. On bi se ovdje obračunavao sa obrtnicima, sa zastupnicima negirajući neke stvari koje su se naprosto dogodile naprosto … [[Govornik se ne razumije.]] da svijet ne počinje i ne završava sa nekim. Hvala lijepo.
Odgovor Ivanka Roksandić.
Ma kolega Šuker, vi ste zaista dobro napravili ovaj presjek. Iz svega onoga što sam ja htjela reći žao mi je što ministar stalno ponavlja da klub HDZ-a ne želi dobro obrtu. Ma dapače, želimo itekako obrtu i krenuli smo evo od ovoga što ja smatram i zašto sam raspravljala o školovanju, prije svega zato što se ovim područjem bavim i što sam radila dugo godina u strukovnoj školi i poznajem upravo kad smo preuzeli ovaj model koje su bile poteškoće. Isto tako dobro ste primijetili da se popularizira obrt i kroz različita natjecanja koja provode Hrvatska obrtnička komora i škole. Međutim, ovdje će se pojaviti i još jedan problem koji nisam u raspravi dotakla, a odnosi se prije svega na ovo što je ovim zakonom sada omogućeno i u ovaj zakon stavljeno, a to je obavljanje sporednih zanimanja. Vi ste spomenuli frizere. Pa upravo razgovarajući sa ljudima obrtnicima, frizerima oni kažu što će se njima desiti. Oni moraju ispuniti mnoge uvjete i poslovanja i kvalitete i odgovaraju za kvalitetu usluga i prostora i da ne nabrajamo sve, a oni koji će to obavljati kroz svoje neko sporedno zanimanje moći će to obaviti eventualno u svojoj kući ili doći k meni. I tu se pojavljuje ministre bojazan kod jednog dijela ovih uslužnih zanimanja da će oni biti na neki način oštećeni ili to bolje pojasnite ljudima ili im dajte neku sigurnost.
Posljednju repliku u ovoj rundi iznosi poštovana kolegica Marija Lugarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Roksandić, slažem se sa vašim izlaganjem posebno u dijelu koji govori o važnosti obrazovanja za obrtnička zanimanja i da zapravo to je nekakva baza iz koje sutra trebamo i možemo imati dobre obrtnike. O tome ću govoriti nešto više u svojoj pojedinačnoj raspravi. No međutim, sada samo dva detalja. Govorili ste o tome kako je potrebno i Zakonom o obrtu regulirati odnose između obrtnika i učenika koji je na praksi kod obrtnika apsolutno se slažem s time, govorili su o poteškoćama obrtnika. No međutim, treba uzeti u obzir i djecu odnosno učenike koji su na praksi, koji u velikom broju slučajeva zapravo na praksi ne rade ono što bi trebali, a to je osposobljavanje u obrtu, nego rade cijelo vrijeme sve te recimo tri godine koje su na praksi kod obrtnika pomoćne poslove i poslove koji zapravo nemaju veze sa samim obrtom, odnosno onime što bi oni trebali naučiti kroz tu praksu. I zato imamo problem da neka djeca završavaju svoje obrazovanje u obrtničkim zanimanjima da zapravo uopće ne znaju raditi posao za koji su školovani. U nekim raspravama koje smo imali prije govorilo se čak i puno dalje o zlouporabi djece i na neki način njihovom iskorištavanju i to je drugi aspekt koji treba riješiti u odnosu između obrtnika i učenika koji su na praksi kroz ovaj Zakon o obrtu. Druga stvar, da slažem se sa vama da treba objediniti završni rad i pomoćnički ispit. Ovdje se pomoćnički ispit uvodi kao zapravo jedna stepenica jer se pokazuje s jedne strane nepovjerenje prema školama, odnosno provode osposobljavanje, a njihova svrha i jednog i drugog ispita je ista - pokazati da učenik vlada bazičnim vještinama i znanjima za obavljanje određenog posla da ne govorimo formalne uvjete. Zakonom o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi je propisano na koji način završava srednjoškolsko obrazovanje i ono se na adekvatan način treba primijeniti i na obrazovanje obrtnika. Mi se možemo dogovoriti da taj završni ispit bude jednim dijelom u organizaciji komore, jednom dijelu škole. No međutim, ne smijemo dodavati prepreke u sustav. Zahvaljujem.
Na repliku odgovara poštovana Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegice Lugarić, drago mi je da smo se složile. Naime, želimo obje ipak obrazovanju i ovom strukovnom obrazovanju dobro. Rekli ste da sam govorila o poteškoćama s kojima se nalazi obrtnik kad prima učenike na praksu. To je istina, ali nisam time željela zanemariti učenike. Pa ja sam cijelo vrijeme i upozoravala i cijelo vrijeme poticala ministra da zajedno sjednu Hrvatska obrtnička komora i Agencija za strukovno obrazovanje, da jedno i drugo ministarstvo zajedno sjednu za stol i porazgovaraju o tim međusobnim odnosima, a i o kontroli onoga što učenici rade na praktičnom dijelu u obrtničkim radionicama. Ako se sjećate ja sam pokušala i sugerirati da se članak 55. promijeni u svom stavku 4. i da se omogući školskim radionicama koje su sada vrlo visoko i dobro neke opremljene za provođenje praktične nastave i da im se omogući nakon što ih licencira Hrvatska obrtnička komora i kaže jeste, vi ste opremljeni za obavljanje određene praktične nastave itekako da im se omogući to provođenje praktične nastave. Mislim da ćemo izbjeći mnoge nedoumice. Zašto sam govorila o obrtnicima? Ipak je danas tema obrtništvo, ipak je danas tema oni koji se bave obrtom. A kažem, ponovo ponavljam u ovom zakonu nametnuli smo obveze, mnoge obveze obrtnicima kad primaju učenike na praktičnu nastavu ali i nismo ništa olakšali, nismo im dali poticaj, pa i financijski poticaj bilo iz ministarstva, bilo iz Hrvatske obrtničke komore koji će ih motivirati da uzmu dva, tri ili pet učenika na praksu. Mislim da zajednički trebamo radit na tome, ali moramo brinuti i o tome je li se program praktične nastave provodi dosljedno i u potpunosti u korist učenika.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Svoje pravo da se obrati Saboru sada će iskoristiti kolega Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo već u drugom danu ove rasprave pokušati ću zaista najsažetije reći neke činjenice o ovom zakonu, zapravo taksativno nabrojiti otvorene teme o kojima bi trebalo u svakom slučaju razmisliti a s obzirom na dužinu ove rasprave, s obzirom da nam je i točka dnevnog reda vrlo skoro i naš novi Poslovnik, doduše ponukan ulaskom u EU možda bi trebali razmisliti u tom segmentu čisto zbog operativnosti da možda porazmislimo više i o Poslovniku i o odnosima tamo, da raspravu u dobrom dijelu vratimo na odbore jer rasprava o ovom prijedlogu zakona je bila zaista dobra na Odboru za gospodarstvo i bilo je puno manje politikantstva, puno više držanja teme. Ono što je u svakom slučaju dobro, ministar koji je unio pozitivan duh, energiju hrabro i otvoreno ušao u ovu priču oko svoga ministarstva, prenijelo se očigledno i na ovu sabornicu pa je možda i to posljedica što smo malo duže ostali. Dobre mjere su u svakom slučaju PDV. Spominjano je Izvješće HAMAG-a će zapravo najbolje pokazati što je to novo udahnuto u poduzetništvo i obrtu, ako danas ja vjerujem da ćemo i doći do te rasprave. Što je dobro u ovom zakonu? Nabrojano je više puta, prijenos mirovina, prijenos obrta, odlazak lakši u mirovinu itd., itd. Ne bih oko toga previše govorio. Dobro je da zakon ide u dva čitanja, dobro je, svi oni koji su čitali Izvješće Odbora za zakonodavstvo rečeno je da treba određenih nomotehničkih dorada. Dobro je i iz ove diskusije dosadašnje koje smo čuli i od kolegica osobito s ovom usklađenosti dakle sa znanošću i sa obrazovanjem na tom području. Gospođa Lugarić, kolegica Lugarić će nešto govoriti o tome. Dakle, dobro je da u dva čitanja vidimo i nađemo ovaj očigledno vrlo, vrlo važan zakon. Ima i nekih tehničkih nedostataka, članak 53. recimo nije dovršen ali da ne idem u detalje. Kao što sam najavio 4 otvorena pitanja u kojima evo molim i ministra i njegov tim da razmislimo, koja su se otkrila i u ovoj raspravi i u raspravi klubova i u raspravi pojedinačnih zastupnika, dakle da vidimo pluseve i minuse, rješenja u cilju osiguranja ravnopravne tržišne utakmice, zaštite potrošača, da kažem vidimo rješenja oko ravnopravnosti zapošljavanja stručne osobe unutar pravne osobe i razlike koje tu ovaj zakon radi. Dakle pravna osoba u tom segmentu nije nužno tj. ima neka ograničenja oko zaposlenja pravne osobe. Možda bi tu priču trebali i morali doraditi. Druga stvar koju osobno mislim o kojoj možemo još više razmisliti i uskladiti i sa nekim drugim poticajima primarno iz Ministarstva rada još jednom kažem i unutar Vlade, ali i unutar javnosti, dakle u cilju suzbijanja sive ekonomije ovim zakonom je dakle za domaću radinost, za sporedna zanimanja za razliku od prethodnog zakona nije predviđeno njihovo dakle nabrajanje, njihova taksativna, dakle nabrajanje djelatnosti koje to jesu. Da li je to dobro, da li to nije dobro, da li će to i kako utjecati na dakle samo gospodarstvo? Praktički ovim zakonom ta domaća djelatnost postaje i … [[Govornik se ne razumije.]] i domaća radinost postaju obrti koji jedino koje ograničenje imaju u novcu, dakle u cifri koja je 80 tisuća ako se ne varam koja im je na raspolaganju za taj posao. Ali i svi drugi efekti su puno teži i pitanje je koliko će tu biti kanibalizma prema obrtnicima i da li je moguće učinkovito raditi tu kontrolu? Kažem, još jednom da promislimo da možda to efikasnije propišemo. Treća dilema i moja osobna i najvećeg dijela zastupnika, možda i najveća, je taj članak 36. oko praktički zaštite vjerovnika, zaštite tržišne utakmice i obujma oko toga oko imovine kojom obrtnici dakle odgovaraju za svoje obaveze u cilju kažem zaštite vjerovnika. U svakom slučaju mislim da je to i unisoni zaključak svih zastupnika treba sačuvati dakle imovinu u kojoj obrtnici žive, ali definirati dakle imovinu koju unose u obrt. Mislim da su tu rješenja HOK-a barem na tragu onoga što treba biti, dakle predlažu 20 tisuća da bude minimalan dakle ulog, jednako kao u trgovačkim društvima. Mislim da je to na tragu dobrih rješenja i apeliram evo na ministre i na cijelu Vlade da razmisle da i to detaljnije propišu. Kao što rekoše neki kolege spriječit će s tim mogućnost manipulacije. Mislim da je vrlo važno za ovaj zakon da stvari budu transparentne i otvorene. I četvrta otvorena tema je isto je kažem puno puta rečena zato bih se samo načelno dotakao, a to je taj ulazak u unutarnje uređenje. U svakom slučaju da propisati neke osnovne stvari, ali da li tako detaljno propisati, da li neposredan izbor sa jedne strane, a sa druge strane puno kolega pa i vi gospodine ministre nisam bio na cijeloj raspravi ali na našim raspravama vani i na odboru ste spomenuli onu drugu krajnost koju je činila Slovenija. Dakle, da regulirate obavezno članstvo a ako bi se išlo u tom smjeru onda zaista nema smisla regulirati tako duboko statutarne odnose unutar same udruge. Prema tome, razmislimo još jednom o tome. Ima pluseva, ima minusa ali kažem te 4 otvorene teme su tu pred nama. Dobro je da je ova javna rasprava i toliko dugo trajala, da je očigledno pokazan veliki interes koliko vidim i po medijima, 83 tisuće obrtnika, 200 tisuća ljudi direktno zainteresirano. Svo drugo gospodarstvo, kažem primarno oko ravnovnopravnosti gospodarstva to vrlo bitno da izvažemo taj zakon da tako kažem. Svi znamo kako je obrtništvo zapravo i u komunizmu bilo jedini način da se obavlja neka vrsta djelatnosti pa sa te strane podržavam i one kolege koji su govorili da još više možda naglaska trebamo imati prema tradicijskim obrtima itd., itd. Ali kao što rekoh da ne dužim više razmislite gospodine ministre o ova 4 otvorena pitanja. Hvala vam što to tako duboko ulazite u raspravu i nastavite biti zajedno sa svojim timom tako otvoreni u razbijanju tabua da zajednički dođemo do najboljih rješenja. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Svojim izlaganjem izazvali ste tri replike. Prvu će iznijeti kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Rađenoviću kao što ste rekli da će ovim prijedlogom zakona u svakom slučaju biti pokušaj jednog dobrog obračuna sa sivom ekonomijom, ali jednako tako posebnu napomenu svrnuli ste i svoju pozornost na odredbu članka 36. I da nije ništa napisano novoga, a vjerujem evo da su se mnogi i složili oko toga bez obzira na široku raspravu koju je izazvao upravo dopis Obrtničke komore, dakle da samo postoji ova odredba mislim da bi ovaj zakon ispunio svoju svrhu. Prije svega što time vlast pokazuje da ima dušu i da nije normalno i da nije moguće da obrtnik zbog malog duga i dobro ste napomenuli i to treba stalno napominjati da se te više stvari ne ponavljaju. Dakle obitelj Vukić iz Zadra koja je za nekoliko desetaka tisuća dakle 20, 30 tisuća kuna ostala prijete da ostane bez kuće. I ne samo to, nego je država u to vrijeme vi odnosno kolega Šuker je bio tada ministar čak je prodala taj dug ugovorom o faktoringu kako bi privatne osobe mogle naplaćivati taj dug. A kada se to radilo? U isto vrijeme, evo kolega Marić napomenuo da je i dvojbeno da ova porezna amnestija kako ju on naziva gdje jednostavno država oprašta dugove. Ali ovdje je još uvijek sve sumnjivo što se čini transparentno i javno. A kako su prije umjesto porezne amnestije što smo imali prije? Ja bih to nazvala nikako drugačije nego poreznom svinjarijom kada su dugovi odabranim društvima, odabranim obrtima porezni dugovi padali u zastaru. I zato molim gospodine ministre da svrnete opasnost na to jer to je jedna velika, velika nepravda. … [[Govornica se ne razumije.]] To su ozbiljna pitanja koja treba raščistiti.
Hvala. Na repliku odgovara Igor Rađenović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa da gospođo Antičević u pravu ste i ovaj zakon ide u pravom smjeru da pokuša riješiti to pitanje i da se ni u kom slučaju ne dogodi ono što se dogodilo ovoj zadarskoj obitelji, a vi kao zadranka ste dakako puno bolje upoznati sa time. Ali svi mi znamo gdje su uzroci problema ali da ne bi ponavljao ministra Marasa on je o tome dobro govori. Upravo u tom cilju i zbog odluke Ustavnog suda dakle iz 2010.da se sa jedne strane osigura nepovredivost imovine u kojoj nekretnine za stanovanje nužne za … /Govornik se nera razumije./ … osnovnih životnih potreba obrtnika dakle da ostane ta djelatno nepovredivost doma u tom pogledu da ljudima ostane dom ali moramo sa druge strane razmisliti i naći pravo rješenje jer inače postoji opasnost, malo se neugodno osjećam kada nama to govorim, da opet padne na nekom ustavnom sudu u tom pogledu moram razmisliti i o zaštiti vjerovnika sa druge strane. Sa te strane ovo rješenje koje kaže odnosno nekretnine za obavljanje samostalne djelatnosti koji je glavni izvor sredstava za život mislim da je dobro da se veli na tragu rješenja Obrtničke komore vidjeli ste vjerojatno i vi … tog članka 36.a koji kaže primarno upisuje se u obrtni registar imovina ne manja od 20 tisuća kuna i još neka rješenja, dakle da se to na taj način riješi i da dobijemo i jedno i drugo i zaštitu vjerovnika i … tržišnu utakmicu. A dakako da je ovo najvažniji cilj ove odredbe i to je i glavni benefit ovoga zakona kako ga ja vidim za budućnost i za sigurnost obrtnika. Hvala lijepa.
Drugu repliku iznosi poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Pa kolega Rađenović s vama s u većem dijelu slažem na kraju krajeva u tom tonu je išla i rasprava na Odboru za gospodarstvo. Međutim želio bih s vama razmijeniti još nekako dodatnu raspravu oko dopunskog rada koji ako se jasno ne definira to pokazuju iskustva iz prošlosti, bez obzira da li u proteklih 20 godina ili prije može biti nelojalna konkurencija jer onaj tko ima dopunski rad je već negdje zaposlen, plaća mirovinsko i zdravstveno dakle njegova je obveza s onoga što zaradi je daleko manja od obveze obrtnika. A isto tako može biti ono što je predsjednik Obrtničke komore govorio na Odboru za gospodarstvo da neki njegov zaposlenik može taj posao raditi popodne u dopunskoj djelatnosti po daleko nižoj cijeni. Dakle to su one realne opasnosti o kojima treba razmišljati. Međutim kada govorimo o imovini onda je ono što naprosto iskustvo govori da se treba konačno definirati što je imovina obrtnika i da ona treba biti garancija za određene stvari. A ako obrtniku nekakvim međusobnim odnosima ili prema nekakvim vjerovnicima, prema banci želi sklopiti dodatne mjere osiguranja, to može napraviti. Međutim ovaj članak 36.ovako kako je napisan govori da se stavak 2.primjenjuje samo za potraživanja države. Sve ovo druge tko god bilo išao u kakav poslovni odnos s obrtnikom tražit će dodatnu garanciju jer koristeći odredbe članka 36.stavka 2.neće htjeti ući u ovu priču. A druga stvar, stručnjaci za engleski su stručnjaci za porez postali pa bi trebali znati da se porezno potraživanje države ne može prodati nikakvom faktoring društvu.
Na repliku odgovara Igor Rađenović.
Mislim da ste zadnjom rečenicom malo povrijedili Poslovnik jer ste odgovarali nekom drugom, a ne meni. A i u svom sadržaju smisao replike je da na neki način oponirate, a vi ste potvrdili moje stavove i kažem u najvećem dijelu se slažem sa samim sobom a dakako i sa vama gdje potvrđujete ova razmišljanja. Zapravo ja sam apelirao i kažem u tom smjeru za razliku od dobrog dijela ovoga plenuma na Odboru za gospodarstvo su rasprave išle u dobrom smjeru, znači nedvojbeno je da je ministarstvo željelo najbolje riješiti i članak 36.o nekretninama, ali i 50., 51.domaću radinost i sporedna zanimanja i sa te strane propisati. Ja sam izrekao svoj osoban stav u prošlom zakonu bile su propisane koje su to domaći … koji su to sporedna zanimanja. Kažem primarno u cilju zaštite tržišne utakmice zaštite obrtnika ali i efikasnosti prikupljanja poreza u svakom slučaju da se ta nelojalna konkurencija sa jedne strane ne gradi, a sa druge strane očigledno postoji potreba za zapošljavanjem. Ali kažem mora postojati kriteriji oko toga, bolje je da detaljno propišemo a koje su djelatnosti b na koji način se obavljaju ovdje, sama cifra dakle od 80 tisuća možda bi mogli unijeti još neka rješenja oko toga. a kažem postoje dobra rješenja u prošlom zakonu, postoji u nekim drugim zakonima i to je i cilj da do druge rasprave iščistimo priču i ja se nadam da ćemo i ovaj zakon kao i mnoge druge onda uspjeti donijeti jednoglasno i da sa te strane pokažemo odgovornost i prema sebi i prema svim ljudima u ovoj zemlji. Hvala lijepa. sa te strane pokažemo odgovornost i prema sebi i prema svim ljudima u ovoj zemlji. Hvala lijepo.
Posljednju repliku na ovo izlaganje iznosi zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Rađenović kada bi svi zakoni u Hrvatskoj prolazili ovakvu raspravnu proceduru i doneseni na ovakav način Hrvatska bi nam bila sigurno ljepša i bolja. A to je i potvrda vaša rasprava jer nastavno na jučerašnje stavove koji su se ovdje mogli čuti, evo usuglasili smo se barem na jednu točku a mislim da će se do kraja rasprave usuglasiti još na mnogo važnijih točaka po pitanju ovoga zakona. Kada ste govorili o potrebi definiranja imovine, upravo je to i nije Klub HDZ-a protiv zakona nego je za doradu ovoga zakona. I jedna od glavnih primjedbi je ovo što ste vi sada govorili da prihvaćate da se definira imovina obrtnika. Upravo odluka Ustavnog suda je i poništila odluku članak 20. stavak 1. zbog nedefinirane i nejasne, neodređene kategorije imovine obrtnika. I mislim da će to sada, pogotovo ovaj članak 36. koji nudi Hrvatska obrtnička komora biti odgovarajuća zamjena. Inače 36.a nije zamjena za ovo i nikako ga osobno ne bih podržao niti prihvatio. Ali u tome treba paziti da se ne dovede u neravnopravan položaj i trgovac pojedinac i da se sukladno tome izmijeni i članak 9. Zakona o ZTD-u jer će nam u tom slučaju ostati trgovac pojedinac jedina fizička osoba i jedina osoba koja se bavi bilo kojom poduzetničkom aktivnošću da će jamčiti cijelom imovinom pa sukladno tome trebalo bi definirati i imovinu koju trgovac pojedinac koristi u gospodarske svrhe. Jer po mnogim parametrima obrtnik je kao obrtnik u … [[Govornik se ne razumije.]] položaju u odnosu na druge oblike poduzetništva. I to ću kasnije u javnoj raspravi. Pogotovo u odnosu na druge zakone i ne možemo samo promatrati u jednom kontekstu. Možemo gledati u cjelini. Hvala lijepa.
Poslušajmo sada i odgovor Igora Rađenovića.
Pa evo vrlo kratko, kolega Marić se također u većem dijelu složio ali kažem i to je dobro i ja mislim da ovi životni zakoni i inače i to često govorim ovdje da je dobro da zakone donosimo u što široj proceduri, naravno imajući u vidu ipak i poslovničke sve okolnosti jer u dobrom dijelu je rasprava bila produktivna ali u dobrom dijelu i nije i kažem i tu treba možda vratiti dignitet odbora i na to se uvijek pozivam. U … [[Govornik se ne razumije.]] u kojima ja participiram te rasprave su uvijek dobre i životne i možda bi javnost i sve druge trebalo zainteresirati baš tamo. I da oslobodimo zapravo i ovu dvoranu od politikanstva tamo gdje ga ne treba biti jer ga vrlo često ima. Dakako da ovdje mora biti i političke rasprave i da bude na temama kojima treba i na ovoj temi, pa i na ovoj kao i svim drugim temama onda ja vama moram politički odgovoriti da ćemo se u dobrom dijelu kažem oko stručnih stvari složiti. Dakle oko ovoga zakona što treba i kako treba napraviti ali da je razlika između ove i one strane političke pozornice da ova strana ima volju, ima odlučnost da stvari mijenja, da ne želi žmiriti oko stvari koje prolaze pokraj nje, nego jednostavno želi povući dobre poteze u cilju dobrobiti kažem svih nas u budućnosti i na tome i na tome ja vjerujem da će ustrajati. I zato mi je drago da dolaze jedan cijeli niz osobito iz ovog financijskog dakle dijela zakona … [[Govornik se ne razumije.]] pa i reguliranja dakle ovoga Zakona o obrtu koji od 93. a svi smo se složili da je trebao biti donesen izmjenama i dopunama smo ga popravljali, ali evo ministar poduzetništva i obrta je odlučio donijeti novi zakon i neke druge stvari, evo … [[Govornik se ne razumije.]] koji dalje slijedi. Prema tome, treba vući poteze i dakako, ako se greške u hodu dogode ispravljati ih, ali treba vući poteze. Najveći problem u našoj političkoj bliskoj prošlosti i mnogima drugima je što na gospodarskom polju politika ne donosi poteze stvari propadaju i vjerujem da ćete se tu samnom također složiti a onda se poslije primamo za glavu i vučemo ishitrene i brze poteze koji zapravo puno više koštaju. Hvala vam lijep.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Riječ dobiva poštovani kolega Igor Češek.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Žao mi je što ovdje nema sada trenutno ministra jer nakon jučerašnje rasprave imao sam priliku razgovarati sa, ajmo tako reći malim obrtnicima koji nisu zadovoljni sa raspravom, nisu zadovoljni sa raspravom nas zastupnika niti sa raspravom ministra jer većina jučerašnje rasprave se svodila na to da li je ministar u svađi sa predsjednikom Hrvatske obrtničke komore ili nije. To obrtnike ne zanima. Niti je na njima da rješavaju te probleme, niti na ministarstvu da se … [[Govornik se ne razumije.]] sa predsjednikom obrtničke komore. Obrtnici se nalaze u jednom nezavidnom položaju. Nelojalna konkurencija, nerazumijevanje i neučinkovitost državnih institucija, previsoki porezi, doprinosi, takse i razne naknade, problem naplate potraživanja i pad kupovne moći. To su problemi obrtništva. I obrtništvo kao najvažniju gospodarsku granu u Hrvatskoj vodi u propast. Tome svjedoči i 50 tisuća ugašenih obrta. Nije samo ovaj zakon važan za razvoj ili opstanak obrtništva u Republici Hrvatskoj. Važan je zakon o porezu na dodanu vrijednost. Evo na sjednici Vlade je odlučeno da će obrtnici otpočetka 2015. godine biti obvezni obračunavati PDV po izdanim računima umjesto kao do sada po naplaćenim računima. To će isto također dovesti obrtnike u jedan nezavidan položaj. Isto također nije prihvaćen ni zahtjev obrtnika na sniženje stope PDV-a na 5% za tradicijske i umjetničke obrte. Također nije usvojen taj zahtjev naših obrtnika. Obrtnici se žale i na učestale inspekcije koje kako znaju reći traže dlaku u jajetu. Muče ih s rigoroznim propisima u svim djelatnostima dok s druge strane nelojalna konkurencija i dalje radi nesmetano. U građevinskoj i frizerskoj djelatnosti i dalje cvjeta rad na crno a brojnim neprijavljenim automehaničarima koji nesmetano rade svoj posao da i ne govorimo. Dok s jedne strane obrtnike koji uredno posluju inspekcija doslovno rečeno opsjedaju, nelojalnu konkurenciju nitko ne dira. Konkretne prijave ne znače ništa, po zakonu bez sudskih rješenja ne smije se ulaziti u posjed onih koji rade na crno. A kod onih koji uredno posluju mogu doći svaki dan. Broj intervencija i broj ljudi koji posluju na crno nemoguće je doznati. To je poslovna tajna što je gotovo apsurdno pričaju mi obrtnici. Prijedlogom zakona pravne osobe koje se bave djelatnošću vezanih obrta poput automehaničara, električara, plinoinstalatera ili frizera ne moraju za razliku od obrtnika imati stručno osposobljenu osobu. Ovime su obrtnička struka i strukovno obrazovanje direktno ugroženi, a njihovo stručno znanje obezvrijeđeno. Zbog izostanka obveze zapošljavanja stručno osposobljene osobe dovodi se u pitanje kvaliteta pruženih usluga, a time i zaštita potrošača. Iz ovog prijedloga proizlazi da će nam strukovne škole uskoro postati nepotrebne. Doduše ja danas u Republici Hrvatskoj ne znam da li postoji škola u kojoj se obrazuju mlinari npr. ili dimnjačari. To su zanimanja koja odumiru u Hrvatskoj. U važećem Zakonu o obrtu postoji lista deficitarnih usluga i proizvoda koje se mogu obavljati kroz sporedno zanimanje i domaću radinost kao dopunski rad, no ovim prijedlogom zakona domaća radinost i sporedno zanimanje su u potpunosti izjednačeni s obrtom na način da bilo tko može registrirati obavljanje bilo koje djelatnosti kao domaću radinost i sporedno zanimanje. Tako možemo bit u situaciji da ako postoji obrt koji se bavi proizvodnjom kolača i taj obrt zapošljava dva, tri ili četiri radnika, vi dođete kupit kolače, taj kolač platite 10 kuna, a popodne možete otići kod gospođe koja te iste kolače proizvodi npr. u svom podrumu i taj kolač platit 4 kune. Mene sad zanima konkretno gdje ćete prije otić uzet taj kolač, da li u obrt ili u podrum kod te gospođe koja u popodnevnim satima obavlja tu svoju djelatnost. Ne mogu reći da ovaj prijedlog zakona nema svojih prednosti u odnosu na postojeći zakon, ima. To je institut prijenosa obrta koji vrijedi za života, a ne samo nakon smrti. On će pomoć u prijenosu obrta s jednog vlasnika na drugog i to je pozitivno. Pozitivni su i doprinosi, zapošljavanje do naknade za nezaposlene. To je isto pozitivno u zakonu. Ali ono protiv čega sam je obveza plaćanja komorskog doprinosa, dakle svaki obrtnik je obavezan plaćati paušal Obrtničkoj komori. Ako smo izglasali da se ne plaća doprinos poljoprivrednoj komori onda ne vidim razloga zašto bi plaćali obrtnici doprinos Obrtničkoj komori jer kao što smo čuli kroz raspravu 74% obrtnika ne koristi usluge Obrtničke komore. Dakle ta komora nije na usluzi obrtnicima. Oni koji žele plaćati doprinos neka plaćaju i neka koriste usluge Obrtničke komore. Volio bih i da e takva odredba uključi u ovaj zakon i da dospije u drugo čitanje. Hvala vam lijepa.
Hvala. Replika, Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega, spomenuli ste PDV i Zakon o PDV-u, međutim ono zbog istine i zbog činjenice, mislim da je važno reći da većina obrtnika naplaćuje se odmah po izdavanju računa, dakle to su manje-više računi koji su manjih iznosa i koji su plaćeni odmah. Tako da prednost to što plaćaju porez po, ne po izdanoj fakturi nego po naplaćenoj fakturi i nije toliko presudna, barem po meni. Kolega Šuker je jučer spomenuo da su mnogi obrtnici prerasli jednostavno iz obrta u d.o.o. i kamo sreće da je više takvih, to znači da imaju veći promet, da šire svoje kapacitete i samim prelaskom u d.o.o. dakle oni napuštaju ako ćemo i reći jedinu zapravo objektivnu prednost obrtništva, a to je naplaćivanje PDV-a ne po izdanoj nego po naplaćenoj fakturi. Što se rada na crno i sive ekonomije tiče, tu svakako osim inspekcija treba apelirati na građansku odgovornost ako se mene pita. Tu je i kampanja Ministarstva financija da se zatraži račun, mislim da tu i sami građani i mi kao građani Republike Hrvatske trebamo odigrati ulogu u tome da spriječimo nastanak sive ekonomije i da spriječimo jednostavno ne objektivnu prednost koju oni koji rade na crno imaju. Puno su se spominjali tradicijski obrti u ovoj raspravi jučer i danas, međutim ja mislim da tradicijski obrti trebaju nekakvu drugačiju zaštitu, dakle da oni trebaju zbog turizma, zbog kulturne baštine biti zaštićeni, možda ne nužno ovim zakonom ali u domeni jedinica lokalne samouprave ili turističkih zajednica trebaju naći negdje svoju nišu. I na kraju za Obrtničku komoru, dakle imamo tri komore koje egzistiraju u sferi gospodarstva, Poljoprivredna komora koja više nije obavezna i ove dvije obavezne, dakle Obrtnička i Gospodarska. Tu su mišljenja podijeljena u najmanju ruku, ima i prednosti i mana obaveznog komorskog sistema, međutim ukoliko komore stavimo na tržište, mislim da će se njihova usluga nedvojbeno poboljšavati. Hvala.
Odgovor na repliku, Igor Češek.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Hajdukoviću, krenut ću sa kraja vaše replike. Što se tiče Hrvatske obrtničke komore jučer ste, mislim da ste vi upravo jučer u raspravi rekli da ona okuplja određene interesne skupine i predstavlja male obrtnike na sajmovima. Apsolutno se slažem i podržavam, upravo to Obrtnička komora i treba radit. Ali postoji obrtnik koji ne sudjeluju na sajmovima i ne vidim razloga zašto bi oni morali plaćat taj komorski doprinos. To je jedna od mojih teza, odnosno način razmišljanja. A što se tiče naplate PDV-a po računima, reći ću vam svoj osobni primjer gdje jedan poznanik je vlasnik obrta i cijeli mjesec je radio jedan posao, jednu uslugu koja je iznosila ajmo reći 10 000 kuna. On je taj račun ispostavio korisniku njegove usluge, međutim ni sam ne zna kad će taj račun bit plaćen. Dakle on da mora sad platit PDV to njega vodi u jedan neravnopravan položaj. Dakle njegov obrt je u pitanju, da li će opstati. Radi se o malom obrtu. Hvala.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege, informacija kako ćemo danas raditi. Kad završimo raspravu o ovoj točci još bismo radili Izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo i investicije i onda s obzirom da nemamo predlagatelje krenuli bi na 10. točku u 15 sati Prijedlog strategije upravljanja i raspolaganje imovinom u vlasništvu Republike Hrvatske za razdoblje 2013.-2017. Dakle to bi bilo, počeli bismo u 15 sati jer tada nam dolazi predlagatelj. Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. Kolegica Marija Lugarić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre, gospodine zamjeniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja bih se u ovoj raspravi priključila svima onima koji se zalažu i u raspravi su iznijeli primjere koji dokazuju kako je do drugog čitanja zakona potrebno uskladiti ovaj zakon sa drugim zakonom ili druge zakone sa ovim zakonom, posve svejedno. Ali najgore je kad za sve kada u različitim zakonima o potpuno istome govorimo na različiti način. Detaljnije o tome nešto kasnije. Sada samo nekoliko načelnih komentara odnosno primjedbi. Gospodine ministre, prvi prijedlog bi bio da na samom početku zakona kao članak, novi članak drugi ili tako nekako stavite pojmovnik i da se zapravo definiraju pojmovi koji se u zakonu koriste, odnosno njihovo značenje u kontekstu ovoga zakona. Kada je pisan prvi Zakon o obrtu to nije bilo uobičajeno, ovi novi zakoni to sadržavaju, to nije osobito veliki napor ali značajno bi pridonijelo modernizaciji samog teksta zakona, ali i boljem razumijevanju a onda i sutra bi uklonilo i neke nejasnoće i kasnije potrebe za tumačenjima u samoj provedbi zakona. Drugi prijedlog je da tekst zakona zapravo treba detaljno proći, ispraviti greške kojih u zakonima ne smije biti primjerice odredbi članka 53. stavka 3. nedostaje više od pola rečenice, ima prvih nekoliko riječi, nastavka rečenice nema. Mi zapravo ne znamo što se predlaže. Ja vjerujem da se radi čisto o tip feleru. No međutim, to je nešto što u zakonu naprosto ne smije, ne može biti. Isto vrijedi i za lektoriranje teksta, odnosno nekakve gramatičke pogreške. Mislim možda je glupo, ali nije, jer odnosi se na značenje, zarezi u članku 6. postavljeni su krivo, a tako krivo postavljeni znače bitno drugo nego ono što je zapravo bilo mišljeno da znače, a to je važnost sutra kada ćemo provoditi sam zakon. I dozvolite mi, puno je već ovdje bilo riječi, ja bih vrlo konkretne primjedbe oko pojedinih članaka jer vjerujem da postoji dovoljno s jedne strane i vremena i volje, a vjerujem da ste prepoznali i potreba da se zakon doradi. Tu se slažem i sa kolegom Rađenovićem i sa nekim drugima koji kazuju da bi optimalno bilo ovaj zakon donijeti i konsenzusom i zadovoljiti mnoge interese. To naprosto nije niti nemoguće. Kao što sam rekla u replici prije, nesumnjivo je da je za obrtnike izrazito važno inicijalno obrazovanje i da je to jedan ili gotovo jedini dio unutar obrazovnog sustava u kojem se vrlo rano već na razini srednje škole ujedinjuju svijet rada i svijet obrazovanja. To je izazovno i za jedan i za drugi resor i u tom smislu postoje i određene poteškoće koje treba gledati kao prilike da se zapravo taj dio urediti na najbolji mogući način. I zato je dobro da naši budući obrtnici, dakle danas srednjoškolci u svom bitnom dijelu obrazovanja se obrazuju konkretno kod obrtnika, dakle direktno za onu struku koju će sutra raditi i bitno je i važno da taj jedan dio obrazovanja bude reguliran i Zakonom o obrtu. Međutim, kako su odredbe ovog prijedloga zakona uglavnom prenesene iz onog starog teksta Zakona o obrtu u međuvremenu se dogodilo da smo donijeli nekoliko drugih zakona, primarno Zakon o strukovnom obrazovanju koji je donesen konsenzusom ovdje u Hrvatskom saboru. Spomenut ću još i neke kasnije i potrebno je doista uskladiti odredbe iz dva zakona. I kao što rekoh konkretno po člancima. Članak 53. stavak 1. je identičan članku 5. Zakona o strukovnom obrazovanju. U ovim svojim drugim stavcima su prepričane odredbe članka 5. i 6. Mislim da se radi o nepotrebnom ponavljanju. Ponekad koji izričaj će onda dati vrlo kreativna tumačenja. Kod nas su ljudi skloni zakone tumačiti, a ne provoditi. Ja mislim da ih treba provoditi, a ne tumačiti u odnosu na svaku, na najmanju mjeru svesti različita tumačenja posebno. Što se tiče članka 54. člankom 8. Zakona o strukovnom obrazovanju je vrlo jasno i precizno definiran strukovni kurikulum. Sada člankom 54. ovog prijedloga zakona strukovni kurikulum definirati na nešto drugačiji način i to dosta je problematično jer se radi o istoj stvari koja regulira potpuno istu djelatnost. Slično vrijedi i za odredbe o tome tko zapravo je osoba koja donosi strukovni kurikulum. Po članku 8. Zakona o strukovnom obrazovanju strukovni kurikulum donosi ministar obrazovanja. Po ovom zakonu u jednom dijelu ga donosi ministar obrta, a u drugom dijelu opće obrazovanih predmeta, dakle hrvatski, matematika i slično ministar obrta daje suglasnost što je prilično zanimljiva kombinacija. Mislim da treba razumjeti razliku između starog koncepta, planova i programa gdje je to bilo razdvojeno i kurikuluma kao drugačijeg načina programiranja u obrazovanju gdje se upravo stoga i odredilo na način kao što je određeno u Zakonu o strukovnom obrazovanju. Ali ponavljam, dakle mi moramo imati jednoznačno pitanje, odgovor na pitanje tko donosi strukovni kurikulum. Ne može u dva zakona govoriti da ih se donosi različito. Što se tiče članka 55. također ga treba nešto preurediti. Ja mogu dati točnije formulacije da se uskladi sa člankom 8. Zakona o strukovnom obrazovanju i člankom 11. stavkom 3. Zakona o obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, a nešto je čini mi se i kolegica Roksandić o tome govorila. Članak 56. vrlo važan, dakle na koji način i tko donosi program naukovanja. Dakle, obrazovanja samih učenika kod obrtnika. Imate primjerice u članku 53. stavku 3. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi formulaciju, dakle način organizacije nastave u obrtničkim školama i praktične nastave u strukovnim propisuje ministar nadležan za obrazovanje. To piše u članku 53. stavku 3. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi. I ministar obrazovanja je taj Pravilnik o načinu i organiziranju i izvođenju nastave u strukovnim školama uključivo i obrtničke donio prije godinu dana. Vi sad ovdje predviđate člankom 56. da taj isti pravilnik koji regulira isto donosi ministar obrta. Dakle, meni je potpuno svejedno koja osoba će to donijeti, dakle to je potrebno uskladiti između dva resora. No međutim, ne može biti različito o istome. Posebno je važan članak 57. koji govori o tome koje su kompetencije osoba odnosno obrtnika koje provode program naukovanja, odnosno obrazovanja učenika. I o tome sam nešto ranije govorila. To je doista važno. Ja nisam sigurna je li rješenje da Obrtnička komora izdaje licencu u tom smislu optimalno, ne zato što to možda nije dobar put, nego stoga što samo pitanje kompetencije nastavnika se zapravo kroz sve druge resore u svim drugim da tako kažem stručnim predmetima rješavaju kao visokoškolska nastava. Mi imamo predviđeno Zakonom o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi da taj dio pedagoško-psihološke izobrazbe dakle za one koji nisu pedagoškog usmjerenja traje 60 ECTS to je jedna akademska godina. Vrlo teško to možemo pomiriti zapravo sa jednom procedurom licenciranja od strane Obrtničke komore. Pitanje je koliko oni imaju i kompetencije da taj posao provedu. Naravno ako nam je interes svima da ljudi koji rade s djecom budu obrazovani onda treba pomiriti to i u tom smislu samih kompetencija. Također, imate već u članku 105. Zakona o odgoju i obrazovanju osnovnoj i srednjoj školi propisano da određene kompetencije za nastavnike ali i stručne suradnike u osnovnoj i srednjoj školi propisuje ministar nadležan za obrazovanje. I to je opet ta jedna dualnost o kojoj sam govorila. Članak 58. to su te kompetencije o kojima sam govorila i ne bih to ponavljala. Članak 59. o njemu nije bilo riječi, govorimo o tome koje su zapreke da osobe prime naučnike na praktičnu nastavu. Ja bih molila da se odredbe tog članka prošire. Naime, nama danas sa djecom u školi ne mogu raditi osobe ne samo koje su počinile određena kaznena djela već protiv kojih je i pokrenut kazneni postupak. U tom smislu ova odredba članka 59. ima znatno manji opseg kaznenih djela, ali mogu raditi recimo osobe koje imaju potvrđenu optužnicu, kazneni postupak primjerice za neka kaznena djela protiv života tijela, protiv spolne slobode i slično, a te osobe ne smiju inače raditi s djecom u školi niti u nijednoj drugoj javnoj ustanovi. Pa je moja nekako preporuka da to uskladite s odredbama članka 106. Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, dakle u ta dva dijela. Dakle, da se proširi opseg kaznenih djela a s druge strane i doda ovaj dio da s djecom ne mogu raditi osobe koje imaju pokrenut kazneni postupak, a ne samo pravomoćne presude. Što se tiče članka 62. to je dosta, dakle taj članak 62. regulira odnos ugovorni između obrtnika i učenika koji je u procesu naukovanja. To je već sve skupa i izregulirano člancima 25., 26., 27., 28., 29. i posebno 31. Zakona o strukovnom obrazovanju. Članak 31. recimo govori o iznosu nagrade, odnosno naknade koja ovdje se ne spominje u ovom članku. Ista stvar je način raskidanja ugovora koji je u članku 32. Zakona o strukovnom obrazovanju. Dakle, vi ovdje imate minimalno uvjete za ugovore da propisuje ministar nadležan za obrt pravilnikom, a to sve već skupa ima regulirano u jednom drugom zakonu. To je također nešto što treba uskladiti. Članak 63. pomoćnički ispiti, o tome smo već dosta razgovarali. Dakle, treba razmisliti o tome dakle ako se procjenjuje da sadašnji završni ispiti nisu dovoljno dobri i na dovoljno dobar način ne preispituju kompetencije učenika onda ne treba uvoditi novi ispit nego na neki način iskorigirati cijelu priču.
Hvala lijepa.
I da zaključim, to sve skupa dakle pohvaljujem usklađenost sa Zakonom o kvalifikacijskom okviru i možda samo jedan dodatak, prijedlog da se razmisli da se praksa može raditi i kod obrtnika iz drugih država. Prekogranična suradnja u graničnim područjima je to dosta važno i mislim da bismo time olakšali provedbu prakse. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Kolega Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra, suradnici. Pa evo zakon koji je predložen čuli smo da je poboljšanje rada obrtnika, međutim u praksi to vidljivo je da on neće doprinijeti bilo kakvim bitnim pomacima. Nekakva zaštita obrtnika u pogledu ovrhe na njihovoj cjelokupnoj imovini i garancija njihovog poslovanja sa cjelokupnom imovinom koja se u ovom zakonu preferira kao najvažnija i najbitnija stvar mislim da ima puno manjkavosti i da neće doprinijeti onomu cilju koji je htio se postići, bez obzira na odluku Ustavnog suda koji je ukinuo određene odredbe. Obrtnička komora jasno je rekla kako bi trebalo definirati striktnu pomoć i brigu u pogledu Zakona o obrtu i kako bi trebalo izgledati. Jadno je što stručni ljudi Obrtničke komore, sami obrtnici koji su se organizirali, koji su analizirajući ovaj zakon u svim mogućim varijantama ipak na njega stavili 9, 10 stranica primjedbi bitnih koje su sa jasnim obrazloženjima rekle u kom smjeru i kako bi trebao zakon izgledati. Ja bih samo rekao hvalevrijedna je najava pomoći da se ne ovršuju osnovna sredstva za život tj. kuće i stanovi koji su nužno potrebni za život obrtnika i njegove obitelji ako je došao u financijske probleme. No međutim, mislim da i ovim neće se puno toga riješiti s obzirom da uvijek se svakome može prikrpiti da je to zbog nesavjesnog poslovanja, da je to došao u probleme zbog nemogućnosti plaćanja pa ima tamo i zbog toga što je upotrijebio nešto, a svakome se da prikrpiti da je zbog toga što je u nemogućnosti naplate došao u prekršaj ili kazneno djelo koje je propisanom zakonom. Pa stoga mislim da i ova pomoć obrtnicima neće biti nimalo dobra ako ne bi bila definirana onako kako ju je predložila Obrtnička komora koja jasno govori o tome što mora tko ispunjavati. Jednako tako izjednačavanje dopunskoga rada kao i sporednog zanimanja sa čistim obrtnikom i njegovom obrtnicom apsolutno nema smisla. To govori i Obrtnička komora i obrtnici kažu da to neće biti nikakva pomoć veće zapošljavanju kroz obrte dopunska zanimanja fizičkih osoba i njihovih izjednačavanje moralo bi biti vezano sa znanjem i edukacijom tj. stručnim nekakvim ispitom da li kroz obrazovne ustanove ili kroz samu Gospodarsku komoru. I vidimo da takav način je također Obrtnička komora jasno rekla što misli o važećem Zakonu o obrtu u kojem se pravo fizičkoj osobi da u manjem opsegu i za točnu utvrđene definirane obrtničke djelatnosti lista može kao dopunsku djelatnost obavljati domaću radinost ili sporedno zanimanje čime ovaj institut nije bio izjednačen sa obrtom. Tako je bilo u dosadašnjem zakonu i to je ono što je bilo dobro. Lista tih dopunskih zanimanja ili sporednih poslova koje bi obavljali u deficitarnim zanimanjima sigurno mora biti definirana ovim zakonom i to je onaj bitan prijedlog koji također obrtnici u članku 51.izražavaju kako bi to trebalo izgledati. Lista usluga iz stavka 1.ovog članka donosi ministar nadležan za poduzetništvo i obrt na prijedlog HOK. To bi trebalo uvažiti da tako izgleda da HOK kao u svim drugim segmentima bude ta koja u zajedništvu sa ministrom nadležnim za obrt i poduzetništvo bude koja će zajednički odlučivati. Tada bi suradnja uvažavanje, međusobno uvažavanje ministarstva i obrtnika kojima se želi pomoći bilo kvalitetno, maksimalno i ne bi bilo sumnje u nešto da se iza leđa napravi tj. ovim putem i ovakvim načinom može bitno se omogućava još dodatno veći rad na crno. Taj rad na crno bi trebao biti spriječen i tim Zakonom o obrtništvu tako i tim listama kao i stručnošću osoba koje će obavljati taj manji opseg dodatne dopunske djelatnosti ili sporednog zanimanja. Vjerujem da postoji dobra namjera i ovo je prvo čitanje pa tako i ove primjedbe koje su stavljene od Obrtničke komore ja vas uvažavam bez obzira koji su sve političke opcije u Obrtničkoj komori. Vjerujem da su iskreno potpuno razumno da ne bih ja ponavljao i čitao ovih svih 9 stranica primjedaba koje su vam dostavljene. Svi vas mole iz Obrtničke komore da budete konstruktivni i prihvatite ove prijedloge kako bi u zajedničkim konsenzusom donijeli ovaj zakon koji bi vrijedio dugo i koji bi omogućavao obrtnicima da budu cijenjeni u društvu, da rade, da se ne dogodi narednih 35 tisuća zatvaranja obrta, da se otvaraju novi i da se zapošljavaju ljudi da stječu znanja kroz obrtništvo i da im ne krojite kao što to pokušavate ovim zakonom da im krojite način njihovog udruživanja, visinu njihove članarine i sve ono što ste u ovaj zakon stavili kao nadležno ministarstvo da odlučujete o svim stvarima koje do sada obrtništvo je imalo u svojim rukama i nije im bilo isto propisano što i kako. Njihovim statutom, njihova organizacija obrtnika je definirala što i kako treba izgledati i tako su organizirani pa naravno i način njihovoga izbora koji je definiran jedan član, jedan glas jasno govori da se želite apsolutno miješati u odabir čelnih ljudi u toj cehovskoj organizaciji koja je stara 160 godina, koja funkcionira u svim sistemima i koja je bila puno puta jedini od nosioca razvoja, prosperiteta, napretka i boljitka u Hrvatskoj, koja ima vrijedne i kvalitetne ljude koji su nažalost zbog niz problema, a naročito problema porezne naravi i tržišne naravi došli u velike probleme i u tom smjeru je trebalo tražiti i iznaći mogućnosti svekolike pomoći obrtu, pojednostaviti stvari, uvažiti njihove prijedloge i zajednički s njima iscrtati ovaj zakon koji evo moram reći da je ignorirao Obrtničku komoru stavio je u drugi plan, a i kroz članke zakona jasno govori o tome da neće uvažiti njihove prijedloge. Pa još jedanput ponavljam da ne bi opterećivao sve vas, puno je toga rečeno kroz sve rasprave naših uvaženih zastupnica i zastupnika i ono što je u prijelaznim i završnim odredbama rečeno da novim člankom 100.koji glasi "komorski doprinos u udruženjima obrtnika i područnim obrtničkim komorama čija visina zbog preuzimanja financijskih obaveza u trenutku stupanja na snagu ovoga zakona premašuju iznos najvišeg komorskog doprinosa utvrđenim odlukom skupštine Hrvatske obrtničke komore ostaje na snazi do isteka roka preuzetih financijskih obveza". Evo to predlažu obrtnici kako ne bi došli u probleme tamo gdje su stvorili obaveze, a planirajući sredstava koja su prikupljali članarinama stavili ste ih sada u neugodnu situaciju pa bi trebalo razmišljati da se i ovo uvrsti u konačni prijedlog zakona koji će biti u drugom čitanju. Ja kažem ovih 9 stranica teksta sa obrazloženjima ima smisao, ima rep i glavu, ima opravdanost i on je prijedlog onih kojima to najviše treba. stoga tražim da se uvrsti u idući konačni prijedlog zakona i tako bih onda mogao dići ruku za taj zakon i ja kako bi bio od koristi našim obrtnicima.
Replika Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Đakić pravo je pitanje zašto se Vlada, zašto se ministar toliko usmjerio da želi imati pod kontrolom, bez obzira što kaže da ne želi međutim odredbe ovog zakona jasno kaže ako on daje suglasnost na statut obrtniče komore. Ako želi da Sabor rasprava, a ako Sabor raspravlja onda Vlada mora dati svoje mišljenje. Na takav način jasno želi otupiti bilo kakvu oštricu kritike obrtnika i obrtničke komore prema odlukama koje donosi Vlada. Umjesto da se bavi s time kako osnažiti obrtničke komore, kako ih potaknuti da više sudjeluju, da se više angažiraju oko obrazovanja i obrtnika a isto tako i većeg udjela i učešća u strukovnom obrazovanju, oni se bave administrativanjem i povećavanjem administrativnih obveza. A kada govorimo već o parafiskalnim nametima vi vjerojatno ne znate a i tako niti obrtnici niti poduzetnici, većina njih se ustvari susrela sada ovih dana s time da je FINA uvela naplatu za godišnja financijska izvješća od 200 i još nešto kuna do, toliko o smanjenju fiskalnih nameta o kojima se ministar Maras toliko hvalio u ovom Saboru danas i jučer.
Odgovor na repliku Josip Đakić.
Pa kolega Šuker dobro ste primijetili da partijski centralizam i nastojanje kontrole svih i svakoga pa tako i obrtničkoj komori kao i gospodarskoj, sve se to želi staviti striktno pod nadzor kako ne bi bilo mogućnost ovakvog demografskog dijaloga kao što je to upriličeno i prije ove saborske rasprave. Naravno da je sve ovo što su obrtnička komora dostavila, što je predložila, što je ispravila a naravno da je to struka rekla za razliku od ministra koji nema ni dan rada u obrtništvu, koji nema pojma o obrtnicima, nije nikada ni živo s njima, jasno. … [[Upadica se ne čuje.]] Ali nigdje drugdje, naravno, on je pao s marsa i piše zakon i brani zakon [[Upadica: Kolega molim vas! Kolega!]] i nastoji kontrolirati zakon [[Upadica: Kolega Đakić.]] I nastoji kontrolirati zakonom sve ono što ne bi trebao. Stručni, kvalitetni, kompetentni obrtnici su napisali svoje prijedloge i jasno su rekli što valja a što ne valja. Vi možete gospođo potpredsjednice kao i vaši kolege kojima dozvoljavate da me sprječavaju u mojem odgovoru na repliku reći što hoćete, no na snazi je partijska kontrola i obrtničke komore kao i samih obrtnika. A ne nikakva pomoć koju želite prezentirati u ovom Saboru.
Kolega Đakić, ja sam vas prekinula samo zato što, neprimjereno se izražavate o ministru a vaše je pravo da raspravljate kako želite i u tome vas nisam prekidala. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas, nemate riječ. Boris Kovačić, nije prisutan pa gubi pravo rasprave po ovoj točci. I na redu je kolega Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Već sam rekao da bi svaki zakon trebao bi se na ovakav način raspravljati i donositi jer posebno ovaj, jer mnoge činjenice i pokazatelji upućuju nas da obrtnička djelatnost ide silaznom putanjom i da je obrt kao zanimanje ugrožen iz višestrukih razloga. Da je ugrožen i da ide silaznom putanjom najbolje pokazuju pokazatelji gdje je samo u zadnjih 10 godina 60 tisuća manje zaposlenih u obrtnima a 24 tisuće manje obrta. Svi bismo se trebali zabrinuti nad takvom konstatacijom. Ali pođimo od definicije obrta da bismo mogli uopće razgovarati o obrtu. I u ovom zakonu što je vrlo razvidno zanemaruje se definicija obrta i ovaj zakon govori o obrtničkoj djelatnosti kao da to nije obrt. A obrt po definiciji kaže da je to djelatnost izučenih majstora za što je potrebno vladanje posebnim vještinama, umijećima i znanjima. To je obrt. Definiranje djelatnosti u ovom zakonu da je, da se obrtničkom djelatnosti može baviti sve osim onim što zakonom nije zabranjeno odudara od prirode obrtničke djelatnosti. Prema tome mislim da bi bilo nužno definirati obrtničku djelatnost. A da je već nastao problem zbog toga vidljivo je da mnogi obrtnici prelaze u d.o.o-e i to se tumači kao nekom prednošću. Naravno upozorit ću zašto je d.o.o u nekim segmentima prednost nad obrtom. Ali ako to je proces onda idemo ka odumiranju obrtnika. A to nam ne bi trebao biti cilj. I mislim da bismo trebali promijeniti filozofiju gledanja na obrtničku djelatnost i obrt. Jer smo zadržali se filozofiju kao da je još uvijek bivši sustav. A obrtnici su bili u bivšem socijalističkom sustavu velika prepreka sustavu. Oni su bili drukčijih pogleda, oni su gledali na gospodarstvo i poduzetništvo sasvim iz drukčijih … [[Govornik se ne razumije.]] zadržali smo iste poglede prema njima a promijenio se sustav. Zato, možda će neki prijedlozi koje ću ovdje iznijeti biti malo, odudarati od uobičajenih ali možda je sazrjelo vrijeme da se o njima progovori. Pa primjerice, zašto konačno ne definirati imovinu koja je nužna, na to upućuje Ustavni sud. Moramo ju definirati. Složili smo se da ćemo ju i definirati. … [[Govorni se ne razumije.]] Zašto kada netko istu djelatnost radi kao obrtnik, recimo Jakov Jakovčević obrtnik limar i Jakov Jakovčević d.o.o. a isto radi limarske poslove ima različiti tretman i u nepovoljnijoj je situaciji. To bi se moralo izbjeći. I mora se sagledati sa više aspekata kako se reflektiraju i drugi zakoni na to. Primjerice ako ne definiramo imovinu, ako ne razlikujemo obrt i kao fizičku osobu od same fizičke osobe, jer Jakov Jakovčević ako je d.o.o. on je u d.o.o.-u sa 10 kuna i imovinom d.o.o.-a, ali Jakov Jakovčević kad ide u svoj stan na more i u apartman on je fizička osoba nevezano za svoju gospodarsku djelatnost, ali ako je Jakov Jakovčević obrtnik onda on to ne može razdijeliti. Ako ima stan koji iznajmljuje, a obrtnik je onda na taj stan mora plaćati porez na dohodak koji je i 40%. Ako je d.o.o., a ima stan za iznajmljivanje kao Jakov Jakovčević fizička osoba on na taj stan plaća porez od 10%. Čemu takve, zato što ne ulazi mu ta najamnina koju prima ne ulazi mu u dohodak i ne mora podnositi poreznu prijavu, a ovdje …. Mislim da je sazrelo vrijeme da definiramo djelatnost, da definiramo imovinu i da definiramo, razlikujemo obrt kao djelatnost i što sve treba ući u obrt od imovine i svega. Zašto ne bi obrtnik imao drugi OIB, ako je … limarsku radionicu dobiva OIB i rješenje trgovačkog suda, a kao fizička osoba zadržava svoj OIB, zašto i obrtnik koji se bavi obrtničkom djelatnosti kao Jakov Jakovčević ima svoj OIB, a kao Jakov Jakovčević obrtnik ima drugi OIB. I to je za razmisliti, jer kao d.o.o. ima. Zašto mora dobivati i rješenje o obrtu i obrtnicu. Pa imamo godinama, to je sve … socijalizma. Godinama smo imali prometnu dozvolu i knjižicu vozila, sad je sazrelo vrijeme da ne treba jedno, a sazrelo je vrijeme ako je dovoljno registar iz trgovačkog suda za sve pravne osobe zašto za obrtnike moramo izmišljati da mora biti i nekakva obrtnica i rješenje o obrtu. Možemo toliko pojednostaviti i poboljšati položaj obrtnika da stvarno moramo tome pokrenuti pozornost. Zašto se obrtniku ne bi dopustilo otvaranje obrta iako nema stručni ispit. Ako on to može u d.o.o. otvoriti i bavi se limarskom djelatnošću, zašto onda ne bi mogao i obrt imati limarsku djelatnost, a zaposlit će majstore koji mogu to raditi. Znači kao d.o.o. može bilo tko otvoriti i bavit se obrtničkom djelatnošću, ali kao obrtnik ne može nego onaj tko je tako. Tako frizerski salon d.o.o. može biti … koji nema majstorski zanat, ali obrtnik ne može otvoriti, a isti frizerski salon. Nelogično, neprirodno, neživotno. Toliko ima neživotnih situacija. Isključili smo strukovne škole i zašto postoje. Nije logično da se strukovne škole isključuju od, da se kod njih ne polaže za priručnika, majstora i ostale kvalifikacije. Čemu to da se to radi kod udruge. Pa zamislite kad bi pravosudni ispit se polagao kod Odvjetničke komore. Toliko ovim zakonom se mora malo odmaknuti država od Obrtničke komore, toliko ide dubinski unutra da čak i proceduralno određuje kao niti u jednom drugom zakonu kako će se birati netko i nešto, čak predviđa zakonom da 83000 bira predsjednika, ali njegovo razrješenje može potegnuti samo 17 ljudi iz skupštine. Ovo je neprirodno i neodrživo stanje da se toliko miješa u interesno udruženje poslovnih subjekata država. To nije njen posao niti je njen posao naplaćivati doprinose za članarinu i članarina je sama po prirodi svoje …, članarina mora biti dobrovoljno nešto. Kako je članarina ako je prisilno, kakva je članarina ako zakon kaže moraš …, član se može biti samo dobrovoljno i članarina je samo na dobrovoljnoj osnovi po svojoj prirodi. Ovdje se narušava priroda smisla riječi. Prema tome, je li interes nekoga se udružiti prepustimo njima samima, je li im interes da plaćaju članarinu pa da od toga imaju nekakvu korist dopustimo njima samima, ali ne ih natjeravati. I nismo riješili problem gospodo u ministarstvu ako kaže odredili smo mi njima gornju granicu. Pa tko smo mi da određujemo mi uopće hoće li bit članarine ili ne, a kamoli da određujemo gornju granicu. Ajmo odrediti onda članarinu Odvjetničkoj komori, Komori arhitekata, ajmo onda upisat u zakon da i arhitekti moraju izvješća u Sabor donositi da raspravljamo o njima i hoćemo li prihvatit takva izvješća ili ne. Toliko govorimo o slobodi poduzetništva, a ovdje se izravno ugrožava sloboda udruživanja i poduzetništva. A kažem da je zadnja sloboda čovjeka koja se ne smije nikako oduzeti sloboda vlastitog izbora. Pa pustimo da prepustimo obrtnicima njihov vlastiti izbor hoće li se udružiti, hoće li bit i sami procijeniti imaju li korist od nečega ili ne. A posebno moramo, samo što se to zakonom ne može definirati, upozoriti na problem koji obrtnici imaju u distribuciji svoje robe, u naplati svoje robe i zapravo oni su najčešći koji imaju problema sa naplatom, a najmanje sudjeluju u tome da su dužnici u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prelazimo na replike. Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi kolega, sa dijelovima vaše rasprave se i mogu složiti, dakle obrt mogu otvarati samo stručne osobe dok d.o.o. može obavljati te usluge bez obzira da li je osnivač stručan ili ne. Možda bi bilo, budući da mnoge kolege su iznijele dvojbu dakle o obaveznoj članarini i slično, možda bi bilo dobro i to će predlagač vjerujem i odlučiti do sljedećeg čitanja, da li prepustiti odluku o udruživanju, o obaveznim članarinama i slično samim obrtnicima pa da vidimo što oni kažu, dakle ne komori nego obrtnicima koji čine komoru. Međutim, htio bih se referirati na neke druge stvari koje ste rekli. Naime, spomenuli ste ovo prednost prelaska iz obrta u d.o.o. Nešto drugo sam imao na umu kada sam o tome govorio. Ja sam tu vidio da neki obrti rastu, dakle njihovi prometi prerastaju zakonske okvire, dakle prometa kojeg propisuje zakon, te oni iz tog razloga prelaze u d.o.o. Barem dakle je to moje tumačenje bilo i onoga što je gospodin Šuker jučer spominjao ako se ne varam. Dakle, tu vidimo dobru stvar u tome da neki obrtnici nadrastaju okvire onoga što zakon propisuje kao obrt. Međutim, problemi obrta i trgovačkih društava je nešto drugo, a to ste isto detektirali u raspravi, a to je nedostatak efikasnih mehanizama koja garantiraju naplatu izdanog računa. To je ono što je problem i u obrtničkom poslovanju i u poslovanju trgovačkih društava. Međutim, to ne rješava Zakon o obrtu. Bojim se, neki zakoni su već doneseni koji pokušavaju ovaj problem premostiti, odnosno zaštititi vjerovnika ali na žalost iako imamo dobrih ljudi, jako dobrih i kvalitetnih ljudi na tržištu koji egzistiraju i kao obrti i kao trgovačka društva, imamo i onih malicioznih koji zloupotrebljavaju nečije povjerenje i ne plaćaju svoje obaveze. Hvala.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Hvala lijepa. Pa kolega Hajduković to sam govorio u usporedbi d.o.o. i obrt samo da bih upozorio na nelogičnosti i ukoliko se u nekoliko situacija se obrtnik izlaže lošijoj poziciji kao obrtnik nego ako istu tu djelatnost obavlja u d.o.o. Primjerice, ako obrtnik ima d.o.o. koji se isto bavi, evo opet ću reći limar on, prijavi se na minimalnu plaću i ta minimalna plaća mu ne ovisi o stručnoj spremi ni o kvalifikaciji i plaća doprinose na minimalnu plaću. Ako iste te poslove ne obavlja kao d.o.o. nego kao limar-obrtnik onda njemu dolazi svake godine rješenje od državne uprave o visini dohotka, doprinosa koje mora plaćati za socijalno, mirovinsko i za zapošljavanje. Ali ta visina ovisi o njegovoj stručnoj spremi. Ne može biti status jednak kao u d.o.o. O tome moramo brinuti. A kako to razdijeliti? Tako da konačno se mora kazati što je obrt, što nije, a što je d.o.o. i što će se raditi u okviru d.o.o.-a društava kapitala, a što će se raditi kao obrtnička djelatnost. Jer ovako smo odlutali od smisla obrta i gasi se obrtnička djelatnost, a to nije smisao. A da smo na dobrom putu već sam rekao koliko je praznih obrta po gradu Zagrebu da to je nevjerojatno. Tako je vjerojatno po svim gradovima i ostalim mjestima. Hvala lijepa.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Mariću vi tražite, evo malo prije ste rekli smisao i logiku, a toga u politici ima sve manje, iako ste rekli nekoliko puta u replikama da se ovdje nije politiziralo. U raspravama hvala bogu nije, međutim politizira se u samome zakonu. Ovim zakonom se zapravo potiče nelojalna konkurencija i potiče se što ste istakli nejednakost. Upravo vrlo logički obrazlažete da je nelogično i prije svega neravnopravno da nestručnjak može otvarati d.o.o. i baviti se istom djelatnošću kojom se bavi obrtnik koji mora biti stručnjak za taj posao. Kako to objasniti? Pa vrlo teško se može objasniti zašto je to tako. Isto je nelogično, ali zakonodavac kaže da može biti tako. To je jednostavno kažu tako, morate prihvatiti da ćemo mi tako odlučiti. Prije svega gase se slobode zbog toga što se država upliće u izbor tijela koja nisu u nadležnosti države. Zbog čega? Zbog čega država ne utiče onda i na sva ostala tijela u svim ostalim komorama. Zbog čega su obrtnici iznimka? Zbog čega čak ministar si daje za pravo ovim zakonom što se nadam da će ministar uvažiti pa neće inzistirati na ovakvim rješenjima da on posreduje u nekim unutarnjim stvarima koja se tiču samo Obrtničke komore koja može raditi bolje ili lošije. I naravno podržavam vas u tome da članstvo u Obrtničkoj komori bude dobrovoljno.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Hvala lijepa. Pa činjenica je ipak da je bilo vrlo malo politiziranja u svim raspravama. Nešto malo je bilo u odgovorima na replike, ali u replikama samim nije, nije toliko. Išlo se suštinski predlagati što kvalitetniji zakon, ali istina je da je, naišli smo već na malo i razumijevanja. Ja mislim da će se u drugom čitanju vidjeti da će i prihvatiti mnoga rješenja o kojim govorimo i da će uroditi plodom ove naše rasprave. A što se tiče diskriminacije u odnosu u kojem se, jel' se bavi u okviru d.o.o.-a ili kao obrtnik ja ću opet jedan primjer iz prakse navesti. Primjerice, ako obrtnik u Zagrebu koji je limar opet ću reći i ima slučajno apartmane koje iznajmljuje na moru preko ljeta. Onda sve što ima prihode od iznajmljivanja apartmana ulazi mu u dohodak i plaća na to porez po stopi i do 40%. A ako je isti taj limar otvorio d.o.o. i ima isto apartmane, a može čak ne imat … [[Govornik se ne razumije.]] kao obrtnik nego može imat sad neki drugi, možda i 18 ležaja koliko je dopušteno, onda će platiti na to paušal i onaj minimalni porez. Kako je to moguće? U uređenoj državi to ne bi smjelo bit nikako. Ja samo upozoravam da uredimo te stvari i da sagledamo u cjelini sve što se tiče obrtnika ne samo kroz tu obrtničku djelatnost jer ona je vezana, on nije, njegov život se ne sastoji samo dok je u obrtu, nego je on vezan za sve druge zakone i za Zakon o PDV-u i za Zakon o porezu na dohodak kao što je i imovina vezana kazao sam malo prije za Zakon o trgovačkim društvima članak 9. koji kaže da trgovac pojedinac ne smije biti drukčije tretiran od obrtnika, a samo onda kažem da ne bi smio biti još lošije tretiran ako se tom istom djelatnošću bavi u okviru d.o.o. Nikako ne bi smio bit. Hvala lijepo.
Replika Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovana gospođo potpredsjednice. Evo poštovani kolega Mariću govorite o jednom neprirodnom stanju u kojem pravnom položaju su obrtnici za razliku od onih u dioničkom društvu. Naime, u pravu društava i trgovačkom pravu zakonom uz ostalo propisuje se da svaki nositelj poduzeća odgovara cijelom svojom imovinom. Prema tome, ta raznolikost proizlazi i zašto je tako postavljeno sasvim logično i normalno jer imaju i različiti stupanj odgovornosti. Naime, u našim zakonskim odredbama, u našem pravnom poretku uočit ćemo da su obrtnik, trgovac pojedinac i trgovačko društvo tri temeljna zakonska organizacijska oblika u kojima se gospodarski subjekti u RH pojavljuju u pravnom prometu. I svi oni na neki način različito i pravno odgovaraju. Naime spomenut ću, prema praksi Europskog suda za ljudska prava također se ovako neko slično pitanje bilo pojavilo u predmetu još od 6. travnja 2000. godine … [[Govornica se ne razumije.]] protiv Grčke te je sud presudio da se ne narušava sloboda njihova i istovjetni položaj ukoliko se nalaze u istovjetnom pravnom položaju. Dakle, ovi subjekti nalaze se u različitom pravnom položaju. I naravno da svak može, ovdje je već bilo napomenuto, čini mi se da je o tome govorio kolega Rađenović, slobodno je odlučiti na koji način će svoju djelatnost obavljati. I nije točno da je neprirodno da se jedna djelatnost vrši kao trgovac pojedinac, odnosno fizička osoba ili u društvu ograničene odgovornosti ili u nekom društvu kapitala. Pitanje je dakle kako će se on organizirati i na kraju krajeva na takav način odgovara i ne samo prema dobavljačima svojim nego jednako tako drugačije odgovara i prema državi. Prema tome, mislim da je previše općenito reći državo ti se ne miješaj. Dakle, kad god se donosi zakon onda je to ovlast i dužnost države da uređuje određeno područje. Međutim, kad treba doći, kad se zapadne u nevolje onda bilo pojedinac, bilo društvo kucaju na vrata državi da ih sanira ili oslobodi obveza.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Goran Marić.
Hvala. Kolegice Antičević nisam rekao državo ne miješaj se, naprotiv država se mora miješati i urediti sve u državi. Ali tamo gdje joj nije mjesto miješati se ne bi se trebala miješati. Država ne bi trebala uređivati proceduru izbora predsjednika ili formiranja skupštine nekih interesnih udruženja. Kao što to ne uređuje ni u jednom drugom slučaju. I naveo sam primjer. Ne uređuje arhitektima, u Komori arhitekata, u Komori odvjetničkoj ne uređuje nigdje samo uređuje odnosno ne još nego želi ovim zakonom uređivati HOK. I to je neprirodno. Ako je nešto iznimka, onda je neprirodno. I ne možete mi naći nijedan drugi slučaj osim ovog slučaja. Ne postoji nego ovo želi biti presedan, unijeti presedan. Protiv sam presedana na ovakav način. A naravno da je različiti oblik, pravni oblik različiti i tretman. Zato kažem da je potrebno i definirati što se može u kojem obliku obavljati. Nije logično da obrtnička djelatnost bude sva dopuštena djelatnost, da bude sve, da je moguće tvornicu imati kao obrt, da je moguće hotelska poduzeća imati kao obrt. Onda možemo imati kao obrt treba biti i majstorski ispit, a ako je obrt vlasnik hotela onda direktor hotela može biti bez ikakve škole. To su neprirodne stvari. Ne bi se smjela baviti obrtnička djelatnost biti sva djelatnost osim trgovanja oružjem i lijekovima. To je doista neprirodno. Kako ćemo onda razlučiti što je koja poduzetnička aktivnost. A drugo su oblici poduzetničke aktivnosti i s time se slažem. Hvala lijepa.
Replika, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega u svom ste izlaganju stavili komorski doprinos u kontekst članarine. To se ne zove članarina, tu ste u krivu. To se zove komorski doprinos i zato vaše pozivanje na termin članarine koji je sam po sebi jasan mislim da ne drži vodu. Članarina je članarina, a doprinos je doprinos. I taj odnos i ta terminologija i takve relacije su uspostavljene u mandatima vaših Vlada. A što se tiče pitanja odabiranja unutar same komore i ovog članka koji propisuje da ministar mora dati suglasnost na statut to je posljedica prakse i presedana praktičnog presedana koji su uspostavili kad je u pitanju HOK minulih 20-ak godina HDZ i HSS. A nešto šire ću u zaključnoj raspravi. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Goran Marić.
Kolega Baranović, naravno da je to doprinos zato što se ovim zakonom zove doprinos. Kad bi članstvo bilo na dragovoljnoj osnovi onda bi to bila članarina. I ja govorim da je po prirodi stvari to treba biti članarina, a ne doprinos. Naravno ako država i zakonom određuje da to mora biti doprinos i da to se zove doprinos onda je to tako. Ali nije prirodno da je doprinos nego je prirodno da je članstvo i da je dragovoljno članstvo u nečijoj udruzi. Ako se profesije iste udružuju onda to ne može nitko, neprirodno je da netko tjera da mora biti član udruge nekakve. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Već ste repliku imali pa ne mogu sad ovako, ne čujem vas dobro [[Upadica Zgrebe: Nema dobacivanja iz klupa.]] A kolega Baranović kad govorite da se treba odrediti statut ovim zakonom HOK-a ne, ovdje ne predviđa da ministar daje suglasnost na statut nego kaže da daje suglasnost na postupak i način utvrđivanja izbora predsjednika koji utvrdit će se općim aktom kojeg donosi skupština, a na kojoj daje mišljenje ministar. Prema tome, to nije mišljenje ministra na statut nego na izbor i postupak izbora predsjednika HOK-a. To ne treba objašnjavati da je neprirodno, nelogično, neživotno, neracionalno itd. Hvala.
Replika Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Marić možda da smo mi danas u svojoj raspravi jučer i danas više govorili o tome što mislimo da bi ta komora trebala raditi onda bi možda manje ministar tvrdio da mora neke stvari napraviti jer vi ste se dotakli jedne stvari koja je obrtnicima noćna mora, a to je nemogućnost naplate svojih potraživanja. Dakle većina obrtnika je na ovaj ili onaj način vezano na velike sustave i s obzirom na situaciju kakva je u hrvatskom pravosuđu, s obzirom da stečajevi traju po 10, 15 godina, njihova mogućnost ako ne postoji dobra volja onome kome je prodao proizvod ili učinio uslugu da mu ne plati je praktički nikakva jel ti procesi traju po nekoliko godina,a taj obrtnik je siguran da više u toj firmi posao dobiti neće. To je istina i to je činjenica. I sada možda u nekakvoj budućnosti bi komora trebala kao nekakva strukovna udruga ili interesna kako je već hoćemo nazvati između ostaloga se pozabaviti i takvim stvarima. Ali ne, mi smo rekli da mi želimo zaštiti da se nekome ne zaplijeni kuća, s tim da uopće ne definiramo kako je došlo do toga duga da se nekome ne zaplijeni kuća. Možda je taj dug upravo posljedica stoga što netko nije mogao naplatiti svoja potraživanja. Ali istovremeno ne govorimo da se u istom kontekstu mogu naći u nizu 3, 4 obrtnika. Jedan drugome nije plati jer ne može ovaj izvršiti ovrhu i na kraju se njih 3 ili 4 nalaze u istim problemima. I u tome je problem ove odredbe članka 36. Stavka 2.i 3. Koji se može debelo, debelo zloupotrijebiti pa ako ništa drugo prijenosom obiteljske kuće na nekog drugoga, automatski ste riješili sve probleme. A druga stvar ono što sam rekao i svojoj pojedinačnoj raspravi dovest ćemo se u situaciju da nitko s obrtnicima neće sklapati posao ako ovakav članak 36.bude nego će se tražiti dodatno jamstvo za izvršene usluge ili za eventualno dani kredit.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Hvala lijepa. Pa namjerno sam istaknuo kolega Šuker da su obrtnici više vjerovnici nego dužnici. Ma komu to obrtnici duguju? Kojem to izvođaču kojem su oni bili kooperanti oni duguju? Gdje su oni to kupili robu da je nisu platili? Može u neki bau ovaj ili onaj otići i platiti unaprijed ako želi bilo što kupiti, a onda da bi naplatio svoju uslugu, a sam ministar je kazao da su obrtnici u svojoj vrijednosti proizvoda veći udio usluge nego materijala onda oni potražuju svoj rad. Samo onaj tko nije iskusio što znači biti kooperant neke velike tvrtke, ne zna što znači nelikvidnost što znači nenaplata, što znači borba. U ugovoru piše obrtniku da ima pravo mjenicu dobiti potpisanu. Ne može je dobiti nikako, ne smije protestirati jer će izgubiti sve. Neću navoditi tvrtke ali imaju po 2, 3 milijarde kuna i sada su u predstečajnim nagodbama od kojih obrtnici i kooperanti najviše potražuju. A usput nisam ja izmislio pojam porezna amnestija nego to definira poslovni rječnik koji kaže što je proces porezne amnestije u koji smo se mi upustili i činimo najveću nepravdu upravo prema obrtnicima jer amnestira se one koji duguju najviše obrtnicima. Ali još jednu samo, kada ste kolega Šuker govorili o prijenosu ili obrta ili obrtnice, pa i to bi morali konačno definirati što se prenosi ovim mogućnosti zakonskim prijedlogom obrtnica ili obrt. Hvala lijepo.
I Đuro Popijač replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Marić dakle vi ste na početku vaše rasprave odmah rekli i dijagnosticirali stanje obrtništva i obrtnika u Hrvatskoj. I zato treba ponovo reći ono što je HOK i napisala u svom obraćanju Hrvatskom saboru i zastupnicima dakle pretpostavljaju i tvrde da će ovaj zakon ugroziti opstojnost obrtnika u RH i to devastacijom obrtničke struke, ugrožavanjem zaštite potrošača i stvaranjem nelojalne konkurencije obrtnicima. Sve što smo slušali u ova dva dana od strane ministra kada je branio postojeće odredbe je bila zapravo obrana odnosno bio je obračun sa samom obrtničkom komorom, a pretpostavljam i sa jednim dijelom rukovodstva komore kojemu se ne sviđa. Pa čak je spominjao da su oni skloni HDZ-u i to je očito i njegov temeljni razlog zašto ide u ovakav neprirodan zakon i u ovakve odredbe kao što to vi govorite. I što je ministra učinio? Dakle u Hrvatskoj su poznata i u svijetu dva tipična oblika udruživanja gospodarskih subjekata dobrovoljno ili u komore. Dakle jedan ima sistem obveznog članstva u komori, većina srednjeeuropskih zemalja, a neki nemaju. A ministar u ovom i predlagač nema hrabrosti u konačnosti završiti tu priču, da li se želi u Hrvatskoj dobrovoljno članstvo u komori ili obvezno. Ali on radi hibrid neprirodan, dakle on ostavlja obvezno članstvo ali se grubo miješa u organizaciju komore i strukturi upravljanja i tu ste upravu. Dakle želi kontrolirati obveznu komoru, tu nema hrabrosti da je raščisti da li će biti dobrovoljna ili obvezna ali želi birati predsjednika, želi određivati članarinu i želi upravljati sa tim sustavom. Samim tim što želi da izvještaj te komore ide u Sabor i da utječe na izbor rekli ste davanjem suglasnosti na izbor predsjednika. To je neprihvatljivo i to je nemoguća i neodrživa situacija u ovom prijedlogu. Hvala.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Hvala lijepa. Pa najveći će nesporazum izići iz one prve definicije. Ako sam kazao da je obrt djelatnost izučenih majstora, a po ovom zakonu da je obrtnička djelatnost svaka gospodarska djelatnost koja nije zakonom zabranjena onda će to dovesti do velikih poteškoća u budućnosti obrtničke djelatnosti. A što se tiče miješanja u izbor ministarstva i ministra ja ne znam za neke animozitete jer taj pojam inače nije mi poznat. Ali ako postoji onda zakon treba nadići određene osobne animozitete. To ne smije biti prepreka kvalitetnom zakonu. Ali zamislite kako bi paradoksalno zvučalo kada bi pokušao ministar urediti Hrvatskoj udruzi poslodavaca tko će biti predsjednik i kakav će biti izbor Hrvatske udruge poslodavaca i koliku će članarinu plaćati i da moraju svi biti u udruzi hrvatske udruge poslodavaca. Bio je i Zakon o bankama i sukladno toga bila je Hrvatska udruga banaka. Zamislite kada bismo njima uređivali kolika će im biti članarina. Kako će se formirati i tko će biti direktor i predsjednik udruge banaka [[Upadica: I sindikatima.]] I sindikati. Ovo je doista presedan, nemojte ići za ovakvim presedanom molim vas. Hvala.
I sada prelazimo na završnu riječ klubova. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Petar Baranović.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Sabora, gospodine zamjeniče … [[Govornik se ne razumije.]] , poštovane dame i gospodo kolegice i kolege saborski zastupnici. U ime Kluba Hrvatske narodne stranke završni komentar na ovo prvo čitanje Zakona o obrtu. Rasprava je trajala gotovo 2 dana što i nije čudno kada se uzme u obzir da je još uvijek na svu sreću bar 85 tisuća obrtnika živo. Koji zapošljavaju nekih još 100 i nešto tisuća zaposlenih i kada uzmemo u obzir da se radi o onom dijelu hrvatskog gospodarstva kroz koji se osigurava egzistencija za više od 200 tisuća hrvatskih obitelji onda nam je potpuno jasna važnost obrtništva kao zapravo najžilavije, najdugovječnije grane hrvatskog gospodarstva. Ono što me malo čudi i što nas čudi u Hrvatskoj narodnoj stranci što se zapravo težišne rasprave svelo na pitanje načina izbora vodstva u Hrvatskoj obrtničkoj komori a možda smo manje razgovarali i detaljno ulazili kroz rasprave u pitanja koja moraju osigurati poslovnu dugovječnost, tržišnu ravnopravnost, bolju poziciju, manja opterećenja samih hrvatskih obrtnika. Stavljalo se čak i u političke svrhe u negativni kontekst napore Vlade da generalno rastereti gospodarstvo iako su se potpuno iste metode s potpuno istim argumentima primjenjivale i prije. Ali to je već viđeno i u raspravi o PDV-u kada je garnitura koja je dizala PDV sa 22 na 23% iz istih razloga iz kojih je to digla ova vladajuća garnitura. Sada su našli za potrebno da to ospore. Ali vratimo se na meritum stvari. Ono što Hrvatska narodna stranka želi ukazati da je bitno razmotriti u ovom međuvremenu između prvog i drugog čitanja to je u svakom slučaju onaj dio zakona koji bi eventualno ishitrenim rješenjima mogao dovesti obrtnike u podređeni položaj odnosno neravnopravni položaj sa drugim poslovnim subjektima koji ulaze u njihov poslovni prostor. To se odnosi i na pitanje onog dodatnog rada u kojem se ukida lista zanimanja u kojima se mogu ljudi, odnosno fizičke osobe baviti sporednom djelatnošću pravi termin. Bojimo se ukoliko ne bude kriterija i ukoliko ne bude specificirano kako i pod kojim uvjetima u kojim … [[Govornik se ne razumije.]] obrtništva se može baviti sporednom djelatnošću da ćemo time otvoriti prostor nelojalnoj konkurenciji hrvatskim obrtnicima i ugroziti ionako teške uvjete u kojima rade. Isto tako smatramo da ne treba devalirati vrijednost statusa koje imaju pojedini obrtnici, odnosno njihovih stručnih referenci na način da se trgovačkim društvima dopusti da bez obzira koju djelatno koja spada u red vezanih obrta u obrtništvu obavljaju i da mogu obavljati bez da njihovi zaposlenici ili oni sami nemaju iste takve reference. Tu se navelo primjere plinoinstalatera, elektroinstalatera i držim da je tu Hrvatska obrtnička komora ne bez argumenata dala određene primjedbe. Stoga apeliram na ljude u ministarstvu da se još jednom to preispita i da se ponovi dijalog sa Hrvatskom obrtničkom komorom kako ne bi ishitreno donijeli rješenja koja bi išla na štetu hrvatskih obrtnika. Međutim, u onom dijelu u kojem pozdravljamo naravno onaj dio u kojem ministarstvo rješava neke stvari koje su bile nelogične u obrtništvu dugi niz godina vezano uz prijenos obrta, sezonske obrte i slično. Ali još jednom izražavamo čuđenje, žestini, intenzitetu rasprava oko biranja predsjednika. Kao klub izražavamo čuđenje ali ja kao pojedinac ne. Jer kao obrtnik od 19-te godine i aktivni član u komorskom sustavu dugi niz godina znam istinu. Ne branite vi to gospodo zbog principa nego da zadržite na pozicijama sve vaše stranačke kolege koje ste zavidali u komorski sustav u zadnjih 15 godina. To je prava istina. Da. To je prava istina. Sve vaše stranačke kolege koje ste sustavno ugradili u komorski sustav kako bi kontrolirali hrvatsko obrtništvo i hrvatsku obrtničku komoru. Od na piramide udruženja obrtnika pa do područnih obrtničkih komora pa do samog vrha, tek u zadnje vrijeme dolaskom Dragutina Ranogajca su se stvari počela popravljati. Ali ne u dostatnoj mjeri. Hvala lijepa.
Kolega Popijač je zakasnio. Ali kolega Josip Borić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Baranović vi ste u svojoj raspravi završnoj rekli sada ovu jednu vrlo dvojbenu rečenicu, kaže ne branimo mi ovdje principe, ne brani kao Klub HDZ-a principe nego brani svoje ljude koje je postavio na određene pozicije unutar obrtničke komore. Kako to uopće protumačiti? Ako gledamo u svjetlu ovoga zakona kojeg vi predlažete onda je suprotno od toga da se ovaj zakon donosi samo zbog toga da vi to sve maknete i da stavite svoje ljude unutra jer to i proizlazi iz vašeg završnog obraćanja. Vjerojatno za mene da, razumijem logiku. A onda ste to pokušali objasnit kroz priču pa i vi ste to sve nešto radili, pogotovo priča o statutu pa je onda jednako dignut PDV sa 22 na 23, kao i sa 23 na 25. Jednako je uzet 2 milijarde ili 6 milijardi iz džepova hrvatskih građana. To je vama sve jednako. Mislim da nije hrvatskim građanima to svejedno niti im je svima jednako i pokazuju to svakog dana pa i na svakim izborima se osjeća ta vaša politika koja upravo već proteklih godinu i pol dana sve zakonske akte prilagođava upravo tom principu o kojem ste govorili da što više svojih kadrova smjestite u sve bivše ili postojeće agencije i u sve one koje osnivate, da biste zbrinuli sve ono što vi smatrate da treba onda ostati u sustavu, a paralelno plasirate priču o racionalizaciji upravljanja, o smanjivanju nekakvih prava i plaća itd., a evo danas ćemo lijepo raspravljati o HAMAG-u pa ćete vidjet kako izgledaju te vaše racionalizacije u troškovima.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega boriću, nemojte zaboga bar vi govoriti o uzimanju novaca od hrvatskih građana jer ste zbog uzimanja novaca od hrvatskih građana trenutno u sudskom postupku. … [[Upadica se ne razumije.]] Trenutno ste u sudskom postupku kao stranka zbog uzimanja novaca od hrvatskih građana. Kao stranka… … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Šuker, držite se reda u Saboru jer ako je itko primjer lošeg ponašanja onda ste to vi.
Molim vas kolega Baranović odgovarajte na repliku, a kolega Šuker molim vas.
A što se tiče načina biranja ja sam iznio konkretne činjenice koje su se desile i koje su na snazi, a vi konstantno u ova dva dana rasprave prejudicirate šta će se događat po stupanju ovakvog zakona na snagu. Treba vidjet šta će se događati, koja je politika principijelnija, a koja politika nije principijelna. Jer jedan od kolega koji sjedi u vašem redu, a nije danas prisutan je konkretno provodio te operacije na području Šibensko-kninske županije kad je u pitanju Područna obrtnička komora Šibensko-kninske županije. … [[Upadica se ne razumije.]] Konkretno, konkretno, kao iskusni trener u izbornim procesima, slažem se kolega Šuker, da. Nemojte zaboga vi iz HDZ-a držat nama lekcije o principijelnosti. … /Buka u dvorani./… Nemojte nam držati gospodo lekcije o principijelnosti jer ste onu ženu tamo ostavili u 30 koraka svi. … [[Upadica se ne razumije.]] Onu tamo ženu koja sjedi u kantunu. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne.
Molim vas kolega Baranoviću, molim vas, rasprava je bila dobra i dugotrajna i nemojmo sad ju pokvariti sa ovakvim upadicama i o nečemu što nije tema. Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa ja bih se složio, ne bih ja htio isto pokvariti naravno jer vjerujem da će uroditi ova rasprava u drugom čitanju da će zasigurno osvijestiti i ovo o čemu smo govorili i nema sigurno ovdje nikoga u ovom Visokom domu koji ne želi da onih 83000 obrtnika opstane i 200 000 obitelji o kojima ste govorili kolega Baranović i zato trebamo gledat u budućnost uistinu da se sačuvaju ta radna mjesta jer to je u ovim okolnostima neprocjenjiva dragocjenost. Ali isto tako smo dužni upozorit na ono što Obrtnička komora i obrtnici upozoravaju, da prijeti devastacija struke, pad kvalitete i naravno u krajnjem slučaju ugroza potrošača. Ali isto tako moram ovdje reći da i ja moram izraziti određeno čuđenje, čuđenje da i namjeru iščitavam iz toga da se jedna gospodarska neprofitna organizacija stavi pod kontrolu i u tom dijelu iščitavam jedno čuđenje gdje kaže se glede statuta da na statut mišljenje, treba dati prethodno mišljenje ministar na statut i akte. Bila je do sada praksa da se daje, dakle da je usklađeno sa zakonom. Pa što iz toga se može iščitati drugo nego da se naruši samostalnost i da se stavi pod kontrolu takva jedna neprofitna gospodarska organizacija. To je to. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Poštovani kolega Milinkoviću, i u svom sam izlaganju apostrofira da se neke stvari ne donose ad hoc, da dobro promislimo i da Ministarstvo dobro promisli o određenim dijelovima ovog zakona koji bi mogli istinski ugroziti obrtništvo, egzistenciju obrtnika i uvjete njihova poslovanja. U tom HNS pa ni ja osobno kao zastupnik ne bježim od odgovornosti jer odgovornost je golema. Ovo je zakon koji se odnosi na ogroman broj ljudi i na ogroman broj obitelji i njihovu egzistenciju i stoga apeliramo da se još dobro promisli i obnovi komunikacija, još jednom prođe u suradnji s Hrvatskom obrtničkom komorom ono što se tiče ravnopravnosti i osiguranja egzistencije hrvatskih obrtnika i njihovih uposlenika. A što se tiče davanja prethodne suglasnosti na statut ili na interne akte, zbog čega se prejudiciraju određene stvari prije nego što se vidi kako će ta praksa davat rezultate. A naglašavam da sam osobno svjedočio i bio akterom niza situacija u kojima nije unutar pomorskog sustava bilo istinskih normi demokracije i poštivanja ustavnih prava čovjeka da bira i da bude biran. Ustavnih prava. Poništavale su se odluke po političkom nalogu dame i gospodo, nasilnom političkom nalogu. Prema tome, nemojmo nešto što tek treba dati rezultate i pokazati kako će funkcionirat osuđivat unaprijed, a prati ruke od onog što se događalo i što je još uvijek u jednom dijelu na snazi. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Zoran Vinković.
Uvažena potpredsjednice, zamjenici, dame i gospodo zastupnici. Evo ja ću pokušat izbjeć svu vrstu politike vezano oko Hrvatske obrtničke komore i ovo praktično prepucavanje koje se u ovom trenutku dešava. I bilo bi mi daleko draže da smo ova dva dana iskoristili o raspravi o stanju u obrtništvu i gospodarstvu Republike Hrvatske, ali očigledno evo da je u ovom trenutku jedan od najvažnijih problema Hrvatske obrtničke komore a tu moram naglasit odmah u ime kluba HDSSB-a bez obzira dakle kako promatrali komorski doprinos kao članarinu obveznu ili neobveznu imali smo slučaj i sa Hrvatskom poljoprivrednom komorom gdje smo definirali zakonom također se miješajući kao država u jednu organizaciju, jednu komoru da ukidanjem te članarine praktično prestala i funkcionirati Poljoprivredna komora. Po meni je bilo čak i suludo ono spajanje sa savjetodavnom službom koja je ušla u Poljoprivrednu komoru, ali nije ovdje sada rasprava. Dakle, mi se prije svega zalažemo da ukoliko postoje određeni zakon koji se odnosi na određenu komoru da bi se takav zakon i takav način i takav odnos trebao odnositi na sve komore. Dakle, ne samo na Hrvatsku obrtničku komoru nego i na Gospodarsku komoru, na Liječničku komoru, arhitekata, inženjera i sve vrste komora koje egzistiraju u Hrvatskoj, ali svjesni i toga da ukoliko ukinu te, obveznu članarinu da većina tih komora kao jedna udruga se praktično počinje gasiti jer nema osnove za financiranje niti to državni proračun omogućava. S druge strane nemam ništa protiv da se izbor predsjednika Hrvatske obrtničke komore, županijskih i sve do nižih odvija na jedan demokratski način. Dakle, glas svakog tko je član komore. Međutim, po meni apsolutno tu nema ništa raditi ministar koji će davati suglasnost i na izbor i na statut. Pa što onda ministar zdravlja ne daje svoj da tako kažem, svoju suglasnost na izbor predsjednika Hrvatske liječničke komore. dakle, tu je miješanje politike za koje ja ne smatram da su to ministra Marasa. Međutim, ta vrsta namjere može biti upravo ukoliko se izabere čovjek koji nije u određenom političkom ozračju koje je poželjno za ministarstvo. I to prije svega i ministarstvo i Vlada, ali i ovaj Sabor pod svaku cijenu moraju izbjeći. Jedno od važnijih pitanja ovoga zakona, a koji nije definirao, dakle i dalje je pitanje koje je vezano i za onu odluku Ustavnog suda a to je pitanje svakako onoga vlasništva koji obrtnik unosi u obrt i tim vlasništvom garantira za mogući neuspjeh u poslovanju. To u svakom slučaju ne može biti cjelokupna imovina koja se nalazi na OIB-u, nego slično kao i kod trgovačkih društava, odnosno društava sa ograničenom odgovornosti ono što predstavlja imovinu samog obrta. Dakle, ne obiteljska kuća, ne stan, ne sve ono što je vezano za svakako jedan život jedne obitelji obrtnika. U ovom trenutku imamo 83714 aktivnih obrta. U ovih nekoliko godina 50000 obrta je ugašeno samim tim i što su mnoga, mnogi sustavi ovi veliki o kojima smo pričali nestali ne samo u ove dvije ili tri godine, nego ja bih se vratio čak i do pretvorbe i privatizacije gdje je taj broj obrta bio daleko veći. I nepostojanje velikih sustava utiče bitno i na povećanje i broj samih obrta u Republici Hrvatskoj. A danas je u obrtu zaposleno 166279 radnika, radnica što iznosi 12,41% od ukupnog broja zaposlenih u Republici Hrvatskoj, a taj broj je u ožujku 2013. milijun 115 tisuća 422. Dakle, nadam se evo da će ministarstvo uz evo i ove prijedloge Hrvatske obrtničke komore kao praktično najviše zainteresirane i uz ove sve primjedbe i prijedloge koje smo čuli u ovom prvom čitanju imati prije svega i snage i mogućnosti određene stvari promijeniti do drugog čitanja jer to prije svega treba biti vezano za i razvoj obrtništva ali isto tako i opstanak i Hrvatske obrtničke komore, ali i svih obrta Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Vinković govorili ste o komorama, dakle i Liječničkoj i svaka ima svoj značaj i važnost za određenu struku. Ali posebno ste naglasili Poljoprivrednu komoru, Hrvatsku poljoprivrednu koja je završila tako kako je završila. Ali problem je veći. Komora je završila, ali ove ostale službe koje su trebale preuzeti dio posla i pripremiti naše poljoprivrednike da dočekaju da ovaj ulazak za koji nekoliko govornika je govorilo nekoliko sati ulazak u EU one nisu u tom vremenu napravile ništa, nisu napravile ništa. Pa evo temeljni dokument, mliječni paket, vi znate o čemu govorim nije donesen. Znači i sad trebat će proizvođačku organizaciju i sve te poslove kako i kada. Govori se o 380 milijuna eura ovakvih, 330 onakvih da ćemo moći povući iz europskih fondova. Kako i na koji način kad nisu pripremljeni, kad nisu preuzeli dio posla. I onda će se događati ovakve stvari kao što se danas događaju da su naši hrvatski seljaci prisiljeni umjesto da budu na svojim poljima došli tu prosvjedovati i govoriti i upozoravati ponovo, a na to upozoravamo uporno od samih početaka. Evo tu je problem baš evo konkretno te Poljoprivredne komore. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Zoran Vinković.
Pa nije to samo kolega Milinković problem Hrvatske poljoprivredne komore, to je problem svih onih koji se bave poljoprivredom. Ali isto tako i praktično i određena nepripremljenost za ovaj ulazak u EU obzirom na i sve ono što je potpisano u pretpristupnim ugovorima. Ali da ne idem sada toliko u tu daljinu, očigledno da nas čeka još da tako kažem da me netko ne bi krivo shvatio, ajde reći ću teških dana i za hrvatsko gospodarstvo ali isto tako i za hrvatsku poljoprivredu i za hrvatsko obrtništvo obzirom da jedna velika većina tog cjelokupnog resursa Hrvatske nije pripremljena za ono što nas očekuje u EU gdje ne teče med i mlijeko, da se odmah razumijemo. Isto tako ali vezano i za Obrtničku komoru, dakle ja ne bih volio da ispadne da je glavni problem o kojem smo mi raspravljali dva dana izbor predsjednika HOK-a ili županijskih obrtničkih komora davanje suglasnosti ministra što je praktično i presedan i to u svakom slučaju ne bi trebalo stajati u zakonu jer kakve veze ima suglasnost ministra sa izborom predsjednika Obrtničke komore, nego jedan širi problem koji je vezan i za sustav obrazovanja, vezan za tržište, vezan za obrte koji postoje, obrte koji su praktično s kojima imamo velike šanse u EU koji su i ugasli, gdje postoje potencijali posebno u ovim tradicionalnim obrtima. Isto tako i u poljoprivrednoj proizvodnji itd., itd. I smatram da s obzirom i na ovih 50 tisuća obrta koje je zatvoreno da prije svega trebamo gledati u budućnost, a iz povijesti učiti jer povijest je učiteljica života.
I Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Vinkoviću govorili ste o presedanu koji se dogodio u Poljoprivrednoj komori o tome da članstvo u Poljoprivrednoj komori nije više obavezno i da praktički se tim činom Poljoprivredna komora ugasila. Mislim to dovoljno govori i jednim dijelom i o svijesti seljaka, o potrebi da se udruže. Prema tome, njima bi trebao biti interes da se udruže kao što bi trebao obrtnicima biti interes da se udruže. Ali samo udruživanje već podrazumijeva dobrovoljnost, a ne imperativ. Znači, mi se moramo dobro imperativno družiti. Mislim kakvo je to druženje ako se moramo imperativno družiti? Druga stvar je ako država propisuje da netko kad se udružuje, kad netko se samozapošljava ili zapošljava činom otvaranja obrta da mora postati član neke udruge zašto onda ne napraviti isto kad se zaposlite morate biti član sindikata? Jer ako je nasušna potreba obrtnika biti u Udruzi obrtnika onda je nasušna potreba svakog radnika da bude član sindikata jer taj sindikat štiti njegova osnovna prava. Prema tome, trebamo principijelno se odnositi prema udruživanju i sasvim sigurno da trebamo razmišljati o tome u Zakonu o komorama da vidimo, da ujednačimo pristup. Jer netko prije, mislim da je kolega Marić govorio, sasvim sigurno da nikom ne pada na pamet da Odvjetničkoj komori nalaže kako će birati predsjednika i da ministar daje suglasnost na izbor predsjednika ili na proces izbora predsjednika ili Liječničke komore. Njima se ne usude zamjeriti, obrtnicima se vjerojatno usude.
Odgovor na repliku, Zoran Vinković.
Pa uvaženi kolega ja sam samo definirao što se dešava kada zakonom kažete, dakle ne ulazeći u to, prije svega treba razgovarati ili provesti anketu što je ministar jučer i rekao da je provedena anketa među članovima Obrtničke komore, ali ukoliko zakonom definirate da u jednoj komori nije obavezno plaćanje članarine tada vjerujte da nitko lud ga neće plaćati. Jer ovo nije vrijeme od prije 200 godina kada je učlanjivanje u te vrste i u cehove bila stvar i prestiža itd. Danas se prije svega gleda borba za puko preživljavanje. Tako da ukoliko se zakonom definira da nema obaveze za učlanjivanje u bilo koju vrstu komora ja garantiram da većina tih komora će praktično i prestati sa svojim radom jer će ostati vjerojatno samo predsjednik komore bez članstva, bez ičega. Ali u svakom slučaju smatram da nije dobro da ministar daje suglasnost bez obzira o kojoj se komori radi na izbor predsjednika komore. Način kako će se izvršiti izbor, da li je to glasanjem cjelokupnog članstva što bi se tada trebalo razraditi u ovom zakonu, način i definicija provedbe toga ali smatram da se to može i statutom određenih komora, a ne samim zakonom. Ali nemam ništa protiv da i u Obrtničkoj komori, ali i u gospodarskoj i u svim komorama važi jedan glas za sve dakle. Jedan član, jedan glas. To su neke i političke partije sad se malo muvaju oko toga ali nema veze. Dakle, ja ne ulazim u to da li će predsjednik HOK-a biti član jedne političke opcije, druge, na kraju krajeva ne mora biti niti jedne. Ali je to njegova privatna stvar, uostalom to mu je zagarantirano Ustavom RH.
I u ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodo predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Dakle, iz ove rasprave koja traje već preko 10 sati u ime kluba HDZ-a i u ime svojih kolega koji su uzeli itekako aktivnu ulogu u raspravi onaj tko pogleda malo i fonogram rasprave onda će vidjeti da je klub HDZ-a ne želeći se baviti nikakvim politikantstvom ali jasno iskristalizirao tri pitanja u kojima se ne slažemo sa predlagateljem jer mislimo da u nekakvoj raspravi bi ih trebalo drugačije postaviti isključivo zbog dobrobiti hrvatskog obrtništva i za tri pitanja smatramo da bi ih u zakonu trebalo tehnički bolje doraditi. Iz jednostavnog razloga da sutra u samoj primjeni zakona obrtnici ne bi imali problema. Dakle gdje smatramo da zakonodavac i predlagatelj zakona nije dobro postavio stvari i da mogu te stvari sutra negativno utjecati na obrtnike je prije svega imovina, definiranje imovine obrtnika i ono s čim obrtnik garantira za svoje obveze. Ovaj članak 36.sa svojim stavcima 1., 2. i 3. vuče nas u niz malverzacija, u niz loših stvari i na očigled se možda činimo da štitimo jednog obrtnika ali ne štitimo onog drugog obrtnika koji je vjerovnik jer po ovom članku 36.stavku 2.kada se donose ovaj zakon nitko s obrtnikom neće ići u nikakvu poslovnu djelatnost ako mu ne date dodatno garanciju da može se primijeniti na njega članak 36. stavak 3. a to je da mu da garanciju na svoju ostalu imovinu. I kada bi riješili problem imovine nju jasno u obrtu definirali, a to je poreznim zakonima definirano onda bi se logično nametnulo da i taj obrtnik kao gospodarski subjekt dobije poseban OIB jer sa rješavanjem i podjelom privatne imovine s gospodarske je logična stvar da onda postoje i dva OIB-a. Sljedeća stvar u kojoj se ne slažemo ne iz razloga kao što su neke kolege rekle nego to je stvar principijelna onda tražimo, a to smo u svojoj raspravi rekli zašto ministri nisu to za neke druge komore postavili ovakve uvjete da daju šta je za ministar zdravstva, ministar graditeljstva, ministar pravosuđa svoje mišljenje na statut, a komora interesi koji su u njihovom resoru i da se o njihovim financijskim izvješćima raspravlja u ovom Visokom domu. Kada bi to bilo tako onda bi mogli reći to je smjer i politika ove Vlade i to je njihovo pravo na vlasti su. Ali s obzirom da se to ne ide tako onda se očigledno želi napraviti nešto drugo ono što pripisuju nama, a to je da se kompletno obrtništvo i Obrtnička komora stavi da tako kažem po capu i jednostavno da im se zabrani bilo kakvo kritičko djelovanje jer sa neusvajanjem izvješća ili ne davanjem pozitivnog mišljenja na izvješće Vlade Hrvatskom saboru jasno je da praktički rukovodstvo Obrtničke komore mora podnesti ostavku. Ono što se tiče školovanja, dakle ono što je nekada krasilo obrtništvo i što je možda bio ponos svakog obrtnika da odgoji dobrog majstora, to je bio ponos svakog obrtnika. I Obrtnička komora se je ponosila sa svojim majstorskim ispitima. To je ono što u ovom zakonu treba ponovo vratiti, ponovo ojačati. I meni je drago bilo kada sam danas slušao raspravu kolegice Lugarić i kolegice Roksandić, vi iz te dvije rasprave niste mogli vidjeti da su to dvije kolegice iz dva dijametralno suprotna politička kluba. Dakle raspravljale su kao ljudi koji ili gospođe kako god hoćete zastupnice koje su cijeli život provele u prosvjeti. I to je dobro i to je jasna naznaka da predlagatelj zakona o tome mora razmisliti da to kvalitetnije riješi. Dakle ono što smatramo da bi trebalo tehnički doraditi je prijenos obrta i tu smo jasno definirali zašto. Nije obrt obrtnica. Obrt je niz drugih stvari od prava i obaveza do imovine. Zašto? Ta je imovina imala porezni tretman. Imamo loše iskustvo iz vremena kada je bila ekspanzija otvaranja društava sa ograničenom odgovornošću i tada se pokazalo loše zato što se zakonom nije definiralo kada se prelazi iz obrta u trgovačko društvo da mogu nastati silni problemi, dakle to treba zakonom jasnije pojasniti definirati i uskladiti sa poreznim zakonima. Ono također što smo rekli ako se omogućava obrtnicima da nakon prestanka nažalost rada da mogu završiti na burzi i dobivati naknadu treba definirati doprinos za zapošljavanje kakvi, koliki i koja osnovica. I još samo jedna rečenica molim vas gospođo potpredsjednice. Dopunski rad, on je bio bez obzira koliko je legalan bio itekako leglo i sive ekonomije i nelojalne konkurencije. Ponavljam, onaj tko se bavi dopunskim radom ne plaća ni mirovinsko ni zdravstveno jer to već plaća tamo gdje je redovno zaposlen, a onaj tko ima obrt sve to mora skupa platiti samo s tog osnova su u neravnopravnom položaju. Dakle ako predlagatelj odluči da raspravi … tema mi smo kao klub spremni podržati ovaj zakon, a ako ne nažalost ne. Ali mislim da bi bilo dobro da ovaj zakon donesemo konsenzusom, a mislim da ove prepreke nisu toliko velike da se ne bi mogle uskladiti. Hvala lijepa.
Imamo još jedno čitanje pa ćemo se dogovoriti. Replika, Ingrid Antičević-Marinović.
Evo kolega kada govorite da su moguće zlouporabe da će biti silne malverzacije s obzirom na članak 36.stavak 2.gdje se izrijekom dakle sprečava ovrha nad nekretninom u kojoj stanuje obrtnik. Ali ako se primjeni odredba stavka 3.članka 36.onda ona isključuje mogućnost ovu sprečavanja ovrhe. Dakle ako je vjerovnik na temelju dobrovoljnog pravnog posla s obrtnikom zaključio takav posao da je ovaj vjerovnik stekao založno ili slično pravo na toj nekretnini onda naravno da će se ovrha moći provesti. I u tome je članak 36., a koji gotovo da nema odredbe koja se ne može zloupotrijebiti ali ova odredba članka 36.i na tome vam zaista treba čestitati jer ste upravo, upravo su zbog tog ovo što vi govorite da bi se spriječile takve zlouporabe da se netko zadužuje da stvara dugove prema različitim dobavljačima bilo koje vrste vjerovnika zato postoji odredba članka 33.i ona omogućava sklapanje pravnog posla, zaduživanje i stjecanje založnog prava i omogućava se ovrha na takvoj nekretnini.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Dakle teoretski kolegice Antičević ja se slažem s vama, ali praktično se nažalost ne mogu složiti. I vi ste zaboravili pročitati drugi dio 2.stavka članka 36.koji je daleko bitniji od ovog 1.jer na ovaj 1.će teško ići na pljenidbu kuće itd. jer vrlo malo obrtnika će se toliko zadužiti da bi mu netko plijenio kuću zbog toga, ali … nekretnine za obavljanje samostalne djelatnosti koja je njegov glavni izvor sredstava za život. Mislim tu automatski to vam pada na ustavnom sudu. Vi kao iskusna pravnica bi to trebali znati jer u neravnopravan položaj dovodite neke druge kojima to nije tako definirano. Ali meni nije jasno zašto bježite od toga da ovim zakonom definiramo što je imovina obrtnika? Zašto bježite od toga? Što vas to toliko smeta? I zašto onda kada to napravimo ne uskladimo Zakon o trgovačkim društvima? Imamo potpuno jednake odredbe u jednom i drugom obliku. Jer gledajte, trgovačko društvo i obrt, to je samo način organizacije nekoga tko se želi baviti poduzetničkom djelatnošću. I onda zašto ne bi imali potpuno iste odredbe. Ali gledajte, vi isto tako, zlouporaba vam je da vi kuću ako osjetite da će vam netko plijeniti ili nešto prenesete na nekoga drugoga i doviđenja. … [[Upadica se ne čuje.]] Ali, kolegice Antičević vi ste rekli danas do podne jednu veliku neistinu, rekli ste da je netko faktoring društvu dao porezno potraživanje. Rekli ste da je netko faktoring društvu dao porezno potraživanje. To samo pokazuje vaše porezno neznanje i ne bih htio o tome raspravljati.
Kolega Vinković, replika.
Pa evo ja ću, evo već drugi dan tvrdima da je praktično najveće pitanje imovina koja se unosi u obrt. Također ovim zakonom a volio bih da me netko uvjeri u to, kolega Šuker još uvijek nije definirano što je imovina obrta. A podsjećam i na odluku ustavnog suda, kao što sam ju podsjećao i kada je bio pročišćeni tekst Ustava, kada je bio i poslovnik itd.. I dalje stoji koji kaže da također nema ustavno-pravnog i temeljnog razloga da trgovačka društva odgovaraju cjelokupnom imovinom a obrtnici samo neutvrdivim dijelom svoje imovine. Dakle to stoji u odluci Ustavnog suda. I sada ja evo idem, dam onih 20 tisuća kuna, otvorim društvo sa ograničenom odgovornošću i praktično za sve uspjehe ili neuspjehe kao društvo sa ograničenom odgovornošću garantiram sa tih 20 tisuća kuna jer sada je to i manje. Kao obrtnik ja odgovaram cjelokupnom svojom imovinom. I sklopim posao sa npr. jednom tvrtkom iz graditeljstva da ne spominjem druge tvrtke koje su bile i po medijima itd., i oni me zavaljaju, ja uzmem negdje materijal, radim kao koperant i ode i kuća i, ma i čitava obitelj ode na bubanj. I to je problem koji se mora definirati zakonom. Jedan od najvećih problema nije problem najveći kako će biti izabran predsjednik Hrvatske obrtničke komore, ako je jedan član jedan glas, pa ajmo to napraviti i definirati ali onda i za sve komore ne samo za Hrvatsku obrtničku komoru. Ali bez suglasnosti ministra, šta ima ministar davati suglasnost. Ali pitanje imovine je najvažnije. Ja mislim da sam zorno to pokazao. I nakon ove rečenice ne vjerujem da će i jedan drugi Hrvat ili Hrvatica ili građanin Hrvatske ići, i srljati, otvarati obrt jer će i dalje garantirati cjelokupnom svojom imovinom, djedovinom.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Gospodine Vinkoviću, vidite mi govorimo da je tako i s nama će se složiti svi obrtnici, svi oni koji se žele baviti poduzetničkom djelatnošću a kolege iz SDP-a da je ovo sjajno rješenje u članku 36. Meni nije jasno zašto nekoga smeta ako netko ima popis osnovnih sredstava i popis sitnog inventara. Jer to mora imati u svojoj obrtničkoj radionici, ako je to kupio, ako je na to obračunavo amortizaciju, ako mu je to išlo u trošak, zašto to ne bi bila imovina obrta? Imati ćete obrte koji imaju imovinu nekoliko milijuna kuna. Ali isto tako imate obrta koji možda imaju imovinu, nemaju niti tisuću kuna da bi obavljali nekakve uslužne djelatnosti. I logična je stvar ako ja želim s vama kao obrtnikom ići u nekakav posao i ako smatram da je meni posao i nekakav rizik da ću ja naplatiti taj posao od vas, ja ću od vas tražiti i nekakvu drugu garanciju. Da li je to vaša nekakva osobna mjenica, da li je to hipoteka na nekretninu, to je stvar međusobnog odnosa vas i mene. Dakle, ja ulazim u rizik, zašto ulazim u poslovni odnos s vama hoću li to naplatiti ili neću, a vi ulazite u rizik ako propadnete na tom poslu da ćete ostati bez nečega. I to je nešto što je u poduzetništvu potpuno normalna stvar. Ali ne, mi želimo naprosto politikanski prikazati da je nešto dobro za što sami obrtnici kažu ne mi to ne želimo, mi hoćemo da konačno definirate našu imovinu i da ta naša imovina bude garancija za ono što radimo. Ako se mi dogovorimo sa nekim za nešto drugo, to je naša osobna stvar. I dakle to je nešto što nije dobro. A ovo, nekakva, hibridno rješenje koje može dovesti do niza zlouporaba a tih niz zlouporaba vam je 16 i još nešto tisuća poduzeća bez ijednog zaposlenoga koja duguju 20 i još nešto milijardi kuna, koje su osnovane upravo zbog toga da se netko prevari. Pa nisu ni ovi svi koji su otvorili obrt baš otišli samo bez razloga u probleme. Ali isto tako ono što ste rekli na kraju, mnogi veliki su naplatili posao a obrtnicima nisu platili, obrtnici su nažalost došli u probleme. I to je naš problem i to mi trebamo riješiti ovim zakonom.
Hvala. Završna riječ zamjenika ministra poduzetništva i obrta Dražena Pros.
Poštovana gospođo potpredsjednice Sabora, cijenjene dame i gospodo zastupnici i zastupnice Hrvatskog sabora. Ja vam se u ime predlagatelja zahvaljujem na ovoj opsežnoj ali i konstruktivnoj raspravi. Trajala je dva dana. Čuli smo dosta toga dobroga, dobronamjernoga, kvalitetnoga, čuli smo i neke druge stvari. Ali u svakom slučaju sve, od svih ovih vaših i primjedbi i sugestija i prijedloga uzeti ćemo u obzir, razmotriti i sigurno do sljedećeg čitanja, drugog čitanja ovoga Prijedloga Zakona o obrtu, donijeti zapravo jedan takav Zakon o obrtu koji će biti dakle u korist svih obrtnika. Ne neke, nekog dijela, neke interesne skupine koja upravlja time već zaista svih obrtnika koji zapravo trebaju i koji jesu onaj dio malog gospodarstva koji opet treba biti pokretač i gospodarske obnove a i daljnjeg rasta i razvoja hrvatskog gospodarstva. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa zaključujem raspravu. O ovom prijedlogu Zakona izjasniti ćemo se naknadno.
Prijedlog zakona o obrtu, prvo čitanje, PZ br. 370, rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "1. Prihvaća se Prijedlog zakona o obrtu. 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona." Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, sa 78 glasova za, 28 protiv i 10 suzdržanih, donesen predloženi zaključak.