Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України! Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. [[10:02:57]] Зареєструвалося в сесійній залі картками 409 народних депутатів, ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні народні депутати, сьогодні день народження наших колег Ар’єва Володимира Ігоревича і Клімова Леоніда Михайловича. [[Оплески]] Давайте привітаємо наших колег, побажаємо їм міцного здоров’я і успіхів у відповідальній роботі. Надаю вам інформацію про результати роботи Верховної Ради України на пленарних засіданнях 30 березня 2010 року. Розглянуто 8 питань порядку денного, за результатами розгляду 4 законопроекти прийнято за основу, 3 законопроекти та один проект постанови відхилено. Шановні колеги, надаю вам оголошення. Відповідно до статті 61 Регламенту Верховної Ради України, згідно із особистим підписом, повідомляю про входження народного депутата України до складу коаліції депутатських фракцій „Стабільність і реформи” у Верховній РадіVІ скликання Кузьменка Петра Павловича. [[Оплески]] Шановні народні депутати, відповідно до статті 25 Регламенту у середу відводиться 30 хвилин для виступів народних депутатів України із внесенням пропозицій, оголошенням заяв, повідомлень. Прошу, шановні колеги, записатися на виступи. Прошу прізвища народних депутатів вивести на інформаційне табло. Народний депутат Сенченко, фракція "Блоку Юлії Тимошенко", будь ласка. Наступним буде виступати Михайло Чечетов.
Володимир Михайлович, 6 хвилин.
Ще хто вам дає?
Ну, там наступний наш.
Хто наступний?
Шишкіна
Шишкіна. Да, будь ласка. Значить, оскільки народний депутат Сенченко і народний депутат Шишкіна передали право на виступ Олегу Ляшку, 6 хвилин, будь ласка.
Шановні громадяни України, нинішня влада закликає нас до порозуміння, співпраці і об’єднання зусиль. Ми до цього готові. Але не в царині конституційних заколотів та двірцевих інтриг. Ми вважаємо, що треба негайно почати з розв’язання головних проблем соціально-економічного життя країни. Нинішня влада має для цього всі можливості: свого Президента, уряд, більшість у парламенті, Національний банк, силові структури, губернаторів. Тож не засиджуйтесь, панове, на старті. Йдучи до влади, наші опоненти обіцяли радикальну підтримку малому і середньому бізнесу. Але де ж їхні закони з цього приводу? А їх немає і до сьогодні. Мільйони виборців підтримали Януковича, спокусившись на обіцянки суттєвого підвищення соціальних виплат, збільшення вдвічі пенсій, допомог на народження та виховання дітей, державної підтримки нужденних, інвалідів, ветеранів, студентів. Та де ж відповідні законопроекти? Від влади їх немає. Та й навіть ті, що були зареєстровані раніше, нинішня коаліція не підтримує. Ми попереджали громадян України, що обіцянки Партії регіонів виявляються, як кажуть у народі, цяцянками. Тому самі розробили і зареєстрували ці необхідні законопроекти, що допоможуть задовольнити соціальні потреби мільйонів українців же в цьому році. Називаю їх номери: 5183, 2230, 4052, 5294, 1159, 2537, 6164, 6165, 6167. Пропонуємо їх невідкладно розглянути, аби передбачити у видатках нового бюджету. Тепер до теми Міжнародного валютного фонду. Скільки було звинувачень на адресу попереднього уряду за співпрацю із цією організацією. Але, отримуючи кредити, ми не піднімали ціну на газ для громадян та тарифи на послуги житлово-комунального господарства, не підвищували пенсійного віку, і зберегли багато інших соціальних гарантій. Проте саме з цього, на жаль, почала свою роботу нова влада. Усіх сьогодні хвилює також питання податкової реформи, модернізація, інновація та інвестиції, боротьба з корупцією неможливі без трансформацій у цій сфері. Під час виборів чинна влада обіцяла знизити існуючі податки, а для малого бізнесу взагалі запровадити п’ятирічні податкові канікули. Та знову ми не дочекалися від влади відповідних законопроектів. Передбачаючи такий розвиток подій, ми зареєстрували ці законопроекти. Їх номери: 6166, 6163 та інші. То ж наполягаємо на невідкладному розгляді цих надзвичайно важливих для суспільства питань, щоб не згаяти для реформ вже й 2011 рік. Також я хотів би сказати щодо дотримання вимог Закону про Регламент Верховної Ради. Стаття 84 Закону про Регламент Верховної Ради передбачає, що опозиції мають відійти комітети, цілий ряд комітетів, зокрема бюджетний, з питань Регламенту, з питань правосуддя, свободи слова та інформації і цілий ряд ключових інших комітетів. На жаль, учора на нараді у Голови Верховної Ради більшість фракцій не погодилася із тим, аби виконувати норми закону, аби дати можливість опозиції отримати реальні контрольні функції для того аби стежити за владою. Наша фракція „Блоку Юлії Тимошенко” наполягає на безумовному дотриманні вимог Закону про Регламент Верховної Ради і попереджає про неприпустимість його порушення. Якщо влада, яка сьогодні має все і боїться навіть віддати опозиції контрольні функції для того аби опозиція мала можливість контролювати владу, то цю владу не можна назвати демократичною. Крім того, я хотів би звернути увагу, що згідно вимог Закону про Регламент керівники фракцій не можуть бути головами комітетів Верховної Ради. Це теж порушення норм Регламенту, який ми спостерігаємо нині у Верховній Раді. А так само цілий ряд призначень, які були здійсненні. От учора 22 депутати склали присягу, але є ще цілий ряд депутатів, які призначенні в органах виконавчої влади і не склали присяги. і не склали повноважень. Тому ми закликаємо дотримуватися вимог Конституції і подати заяви про припинення депутатських повноважень. І звертаємося до більшості у залі, будь ласка, давайте дотримуватися вимог закону, давайте права, які має опозиція, ви і так в незаконний, в неконституційний спосіб отримали владу, сьогодні так само в незаконний спосіб намагаєтеся позбавити опозицію можливості контролювати владу. Фракція "Блоку Юлії Тимошенко" докладе всіх зусиль до захисту закону, зокрема Закону про Регламент і Конституцію України в частині прав опозиції. Дякую за увагу.
Михайло Чечетов передає право на виступ Анатолію Кириловичу Кінаху, фракція Партії регіонів. Наступний буде виступати Вечерко.
Шановні народні депутати, шановні громадяни України! Наша держава Україна незворотньо інтегрується в європейський та світовий, економічний та політичний простір. І, безумовно, стратегічна мета – це створення на українській землі сучасних стандартів економіки, добробуту людей, демократії, верховенства права. По суті це та стратегічна мета, яка повинна об’єднувати всіх в цьому залі і в суспільстві незалежно від політичного кольору. Має принципове значення, щоб умови інтеграції відповідали національним інтересам України, особливо в частині захисту честі, гідності і прав громадян України. Україна за останні роки зробила безпрецедентні односторонні кроки по введенню з 2005 року безвізового безкоштовного режиму по відношенню до громадян держав-членів Європейського Союзу. Підписана ратифікована в умовах загострення проблем незаконної міграції Угода про реадмісію. Але не зважаючи на те, що в січні 2008 року ратифікована Угода про спрощення візового режиму „Україна-ЄС”, величезна кількість випадків підтверджують грубе порушення честі, гідності, прав громадян України при проходженні візових процедур по відношенню до держав Європейського Союзу. Від громадян України в посольствах держав ЄС вимагають величезну кількість різноманітних довідок, не приймають копії, вимагають, щоб це підтверджувалось, і в деяких даже випадках довідками про фізичний стан здоров’я. Величезна кількість випадків, коли відмовляють в оформленні віз без роз’яснень. І той громадянин України, у кого в паспорті є такий штамп, по суті стає персоною нон-грата в Європейському Союзі. Порушуються умови зниження вартості, величезна кількість посередницьких фірм при посольствах держав ЄС збільшують вартість практично вдвічі. Тому, шановні народні депутати, в умовах, коли Україна готує базову угоду про асоціацію з Європейським Союзом, умови вільної торгівлі, має принципове значення захисту принципа рівноправного партнерства, честі, прав громадян України у відношеннях з Європейським Союзом. Я прошу цю інформацію, виступ, оформити як позицію фракції Партії регіонів, звернення до Кабінету Міністрів України, Міністерства закордонних справ по підсиленню відповідних переговорів, роботи по створенню безвізового режиму Україна-ЄС і захисту честі нашої держави. Дякую.
Народний депутат Вечерко, фракція Партії регіонів.
Вечерко Владимир Николаевич, фракция Партии регионив. Слово передаю народному депутату Кузьмуку Александру Ивановичу.
Олександр Іванович Кузьмук, фракція Партії регіонів. Наступним буде виступати В’ячеслав Кириленко.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Дії колишньої влади щодо зміцнення обороноздатності держави, розвитку її Збройних сил привели до деяких наслідків. Перше. Технічний стан озброєння і військової техніки критичний. Матеріально-технічне забезпечення Збройних сил катастрофічне, бюджет на національну оборону жалюгідний, стан офіцерського корпуса доведений за межу бідності, драматичний. Президент України, Верховний головнокомандуючий Збройних сил, Віктор Федорович Янукович оцінює ситуацію щодо стану обороноздатності держави, функціонування Збройних сил, визначив стратегію виходу Збройних сил України із кризи. Вона полягає у наступному: Перше. Протягом 2010 року стабілізувати ситуацію у Збройних силах. Головні зусилля спрямувати на соціальну складову, виведення офіцерського корпуса із-за межі бідності, зупинити деструктивні тенденції у зниження боєготовності Збройних сил України, активно розпочати оптимізацію органів управління від стратегічного до тактичного рівня. На підставі нової воєнної доктрини державі, на підставі нової редакції основних засад національної безпеки України розпочати і визначити стратегію розвитку Збройних сил на середньострокову і довгострокову перспективу. Для цього після затвердження державного бюджету визначити середньострокові і довгострокові економічні макропоказники, відновити роботу Міжвідомчої комісії з проведення оборонного вигляду і до кінця року розробити і затверджувати Державну програму розвитку Збройних сил України. Третє. Розвиток оборонно-промислового комплексу. Розвиток оборонно-промислового комплексу підтримати тільки критично-важливі програми створення озброєння і військової техніки. На підставі цього в результаті плідної роботи і Верховної Ради, і уряду ці питання, ця стратегія абсолютно буде виконана. Дякую за увагу.
В’ячеслав Кириленко, фракція „Наша Україна”. Будь-ласка, ваш виступ. Наступним буде виступати Володимир Яворівський замість Бондаренка.
В’ячеслав Кириленко, депутатська група „За Україну!”. Шановні виборці! Нова влада розпочала системний наступ на українську мову, культуру та національну ідентичність. Цей наступ все більше набуває ознак цілеспрямованого погрому гуманітарної сфери. Всього лише за 2 тижні зроблено цілу низку кроків до витіснення української мови з освіти, нівелюється роль незалежного оцінювання знань, повертаються корупційні схеми вступу до вузів, архіви СБУ з тисячаси документів про злочини комуністичного режиму ховаються від народу. На черзі наступна історія – Український інститут національної пам’яті, який віце-прем’єр Семиноженко вирішив знищити чи, висловлюючись казенно мовою, його доручення від 29 березня, цитую: „Вивчити питання подальшого функціонування Українського інституту національної пам’яті як центрального органу виконавчої влади”. Щоб ні в кого не викликало сумнівів, про що йде мова, до доручення додано два листа. Перший – від одного депутата-регіонала, відомого запопадливим виконанням вказівок Кремля, в якому пропонується нинішнього керівника інституту академіка Ігоря Юхновського, до речі, ветерана Великої Вітчизняної війни, академіка і людину розважливу, замінити на проректора Академії управління МВС Анатолія Чайковського, погляди якого на українську історію радо поширювала і поширює газета „Комуніст”, точніше, в його баченні це не українська історія. Інший лист – від комуністки Ольги Гінзбург, голови Державного комітету архівів, яка інформує про згоду взяти Інститут національної пам’яті під опіку очолюваного нею комітету. Цілком зрозуміло, як поведеться комуністка Гінзбург з документами інституту про злочини комуністичного режиму. Це саме під її керівництвом раніше з сайту та друкованих видань Держкомархіву вилучено матеріали про визначних діячів української історії та культури і водночас за державний кошт видано пропагандистську книгу, що прославляє СРСР, із передмовою їхнього комуністичного партійного вождя. Звертаю увагу ще раз, що зроблено це саме за бюджетні гроші. З огляду на це, депутатська група „За Україну!” констатує, що влада оголосила повномасштабний наступ на українську національну пам’ять, українську мову, українську історію. Всі розмови про єдність і стабільність, з якими нова влада йшла на виборах, поховано, почалася відверта боротьба проти всіх здобутків українства, які досягнуті протягом останніх років. У зв’язку з цим, депутатська група „За Україну!” вимагає від Президента, від керівника уряду припинення гонінь на Український інститут національної пам’яті, недопущення ліквідації Українського інституту національної пам’яті і повідомляє, що ми будемо боротися за нашу мову, за нашу культуру, нашу національну пам’ять усіма конституційними методами. Слава Україні!
Володимир Яворівський, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. Наступна буде виступати Сорочинська-Кириленко.
Шановні українські виборці, шановні парламентарії України, я піднявся на цю трибуну для того, що, можливо, мені вдасться хоч в якийсь невеличкий спосіб зупинити ту небезпечну тенденцію, яка сьогодні. одну із небезпечних тенденцій, які сьогодні є у нашому українському парламенті. Тут уже з цієї трибуни говорилося про те, що за логікою, яка була схвалена майже всіма, регламентний комітет мусив би належати, звичайно, до опозиції. Але поки що він у руках влади і тієї самої людини, яка була там. Через те, хочу сказати ось про що, я, як народний депутат, спробував відгукнутися на ті тенденції, які гуляють сьогодні в українському суспільстві. Це щодо, майже, феодальних пільг, які мають сьогодні українські народні депутати і ці пільги були прийняті пріснопам’ятною групою 239 ще в першому скликанні. Я підготував законопроект дуже спокійний і нормальний, де обсікаються деякі пільги, скажімо, не обирають більше народного депутата до Верховної Ради. Тобто він або не виправдав сподівань, або, значить, не виконав якихось тих функцій, які він мав виконати. Замість того, щоб він перейшов в нормальне українське суспільство і жив так само, як живуть люди, я не кажу про пенсію, я цього не торкаюсь, він може до кінця життя ніби-то вчитися, продовжувати навчання і отримувати 80 відсотків заробітної плати народного депутата. Я вже не кажу про те, що кожен з нас, отримуючи відпускні, здатен купити собі путівку, а не отримувати її безкоштовно. Ще раз кажу: нормальний законопроект. Подаю його до комітету, в комітеті розглядають. Я приходжу, коли питання це було розглянуто і мені повідомляють: ваш законопроект схвалений. Через буквально два, три тижні я отримую відповідь за підписом голови комітету, що „ваш законопроект відхилений”. Я подаю його вдруге, дещо помінявши, прихожу на засідання комітету, комітет немає кворуму і комітет не засідає. Але мені в руки вже дають висновок чиновника, якому, очевидно, дали завдання, щоб він цей законопроект зарізав. Більше засідання комітету не було. Я отримую відповідь офіційну від комітету про те, що цей законопроект не розглядався. Через те, я ще раз кажу: це дуже небезпечна тенденція. Якщо народний депутат, це моє право конституційне, подав законопроект, його потрібно розглядати. Ви маєте право його відхилити. Але за мною залишається право все одно винести його на засідання сесії. Через те я вдячний Володимиру Михайловичу, бо я це питання порушував на Погоджувальній раді про те, щоб цей законопроект винести обов’язково. Я переконаний, що абсолютна більшість людей, які тут є, проголосують за те, щоб обрізати ці феодальні пільги, які нас усіх компрометують і налаштовують проти нас українське суспільство. Дякую.
Сорочинська-Кириленко, "Блок Юлії Тимошенко", прошу вас до виступу. Наступним буде виступати Ярослав Джоджик замість Івана Зайця.
Сорочинська-Кириленко, фракція "Блок Юлії Тимошенко", партія „Батьківщина”. Шановний Голова Верховної Ради, шановні депутати, шановні громадяни України! Відбувся День боротьби з туберкульозом у світі. В Україні на сьогодні є велика проблема. Україна стала другою по кількості хворих на 100 тисяч населення після Російської Федерації. Абсолютно недостатньої уваги програма боротьби з туберкульозом в країні є державних інституцій, які абсолютно не забезпечують її виконання. Недостатнє і неефективне фінансування протитуберкульозних заходів. Різке скорочення стаціонарних ліжок для хворих на туберкульоз. Уявіть собі, за 15 років, де визнана епідемія туберкульозу, за цей час скорочено 17 тисяч ліжок. Скорочено і закрито 86 санаторіїв. Фактично пройшла руйнація всієї фтизіатричної інфраструктури в Україні. Це неповний перелік проблем. Повністю занедбана санітарно-епідеміологічна служба, відсутній транспорт, відсутнє обладнання. Не всі лікувальні заклади забезпечені флюорографами, щоб єжерічно людина могла пройти, особливо з групи ризику, профілактичний огляд і ознайомитися зі станом свого здоров’я. Епідемія туберкульозу в Україні за визначенням ВОЗ почалася в 1995 році і до нині прогресує. За цей період захворюваність всіма формами туберкульозу зросла вдвічі і досягла в 2006 році показники 83 на сто тисяч населення за рік. Смертність збільшилась в півтора рази і становить 22 особи. В Україні щогодини реєструється чотири нових випадки захворювання та один випадок смерті на туберкульоз. За кількістю хворих на туберкульоз Україна стабільно посідає друге місце в Європі, масштаби поширення туберкульозу, смертність та інвалідність від нього перетворилися в гігантську проблему для України, що представляє реальну загрозу для національної безпеки. Роберт Кох, що винайшов туберкульозну паличку сказав: „Від туберкульозу на землі помре вдвічі більше людей, ніж від холери та чуми разом взяті”. На сьогодні у нас близько.
Будь ласка, продовжуйте.
Хочу зазначити, що Україні на сьогодні необхідно, щоб люди на місцях губернатори та ми з вами повернулися обличчям до епідемії туберкульозу, паличка коха залетить в будь-який „Мерседес”, зачепить, будь-яку дитину, це проблема від якої ми відмахуємося, а маємо терміново звернути на це увагу і почати реалізовувати програму боротьби з туберкульозом в Україні. Це інфекційний мор. Дякую.
Дякую. Ярослав Джоджик, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона". Наступним буде виступати Павленко, фракція Партії регіонів.
Ярослав Джоджик, Українська Народна Партія. Шановний Володимир Михайлович! Шановні народні депутати! Українська Народна Партія вважає судовий фарс у так званій справи Миколи Коханівського ознакою повернення методів червоного сталінського терору у політичне життя України. Правоохоронні органи і судова гілка влади перетворилися у справний інструмент політичних репресій. Нагадаємо, 29 березня без наявних для того законних підстав у залі суду було взято під варто громадського активіста Миколу Коханівського, що в законний спосіб протестував проти нових урядових призначень і сам був жертвою нападу з боку помічника Дмитра Табачника Віктора Вороніна. Рішенням суду мирну акцію протесту під стінами Міністерства освіти і науки 17 березня було фактично охарактеризовано як вчинення хуліганських дій групою осіб. Саме таке трактування випливає із звинувачень, висунутих Коханівському згідно частини другої статті 296 Кримінального кодексу України. Від сьогодні будь-які акції протесту з боку громадськості можуть трактуватися владою як грубе порушення громадського порядку і тягнути за собою відповідальність до 5 років ув’язнення. Українська Народна Партія звертає увагу, що такі дії є грубим порушенням основоположних прав і свобод людини, і свідчать про наміри влади вдатися до жорстких авторитарних методів для придушення опозиції. Сьогодні головним завданням всього українського народу, а також опозиційних політичних сил є недопущення реалізації авторитарного придушення прав і свобод громадян. Хочу нагадати діючій владі, що її реальна підтримка у суспільстві не перевищує 23 відсотків голосів від всіх виборців України. При чому голосування під час другого туру відбувалося швидше проти обох кандидатів ніж за когось з двох. Українська народна партія, прагнучи відновлення законності, вимагає негайного звільнення на поруки народних депутатів ув’язненого Миколу Коханівського, створення парламентської Тимчасової слідчої комісії з розслідування обставин затримання Коханівського. Створення парламентської Тимчасової слідчої комісії з розслідування інциденту 27 листопада 2009 року під час відкриття відреставрованого пам’ятника Леніну в Києві, коли на очах міліції сотень свідків було жорстко побито громадських активістів, що протестували проти відкриття пам’ятника.
Завершуйте, будь ласка. Народний депутат Павленко, передає право на виступ Ігорю Шкірі, будь ласка. Наступним буде виступати Петро Цибенко замість Шмельової.
Уважаемые народные депутаты! Поднять эту тему меня подтолкнуло очередное повышение цен на нефтепродукты. Ни для кого не секрет, что ситуация на этом рынке всегда вызывала подозрение в коррупции и монопольном сговоре. Одной из причин их наличия является не прозрачная схема формирования цены как на нефтепродукты произведенные в Украине, так и на импортные. Предыдущее правительство пыталось упорядочить работу на этом рынке – создавались временные экспертно-аналитические группы при Минтопэнерго, но всеравно принципы формирования цены оставались закрытыми для потребителя и общественности. В этот раз нефтетрейдеры воспользовались еще и межвластием для резкого поднятия стоимости нефтепродуктов. Обоснования как всегда стандартные – это и возможный курс доллара, повышение цены на нефть на мировых биржах и так далее. Жертвами монопольного сговора стали как рядовые автовладельцы граждане Украины, так и ведущие отрасли страны, в первую очередь транспортная и аграрная. Транспортная составляющая является одной из основных в экономике Украины как и другого любого государства и увеличение стоимости перевозок, в том числе и за счет повышение цены топлива приведет к очередному росту инфляции. Что касается аграрного сектора, то для него уже привычным очередное спекулятивное повышение цены на дизтопливо перед началом весенне-полевых работ. Антимонопольный комитет на протяжении последних лет больше декларировал, что он решает вопрос недобросовестной конкуренции на рынке ситуация повторяется из года в год, но по большому счету никто из нефтетрейдеров так и не был привлечен к никакой ответственности. Компании-монополисты руководствуясь договорными схемами придерживаются одинаковой ценовой политики. Однако доказать это сложно, но при желании возможно. Вчера руководство Антимонопольного комитета ратовало о том, что взаимопонимание с нефтетрейдерами найдено, но я уверен, что правительство решит вопрос формирования цены на топливо окончательно и заставит Антимонопольный комитет работать более эффективно и принципиально, а незаконные действия участников рынка топлива должны стать предметом расследования правоохранительных органов. Есть факты недобросовестной конкуренции и между самими нефтетрейдерам. Участники топливного рынка обратились с письмом к Министру Юрию Бойко с просьбой не допустить монополизации рынка нефтепродуктами группой «Приват». Премьер-министр уже дал несколько распоряжений по этому поводу, а Министр топлива и энергетики начал активную работу по устранению возможности монопольного сговора и спекуляции на рынке нефтепродуктов. Всех нас, как потребителей, интересует именно конечная минимальная цена топлива, поэтому алгоритм ее формирования должен быть един и понятен для всех участников рынка. Сегодня коалиция совместно с правительством несет ответственность за ситуацию в стране и должна взять эту проблему под серьезный контроль. Мы готовы поддержать необходимые законодательные.
Завершуйте, будь ласка.
Я закончил, спасибо.
Все у вас? Дякую. Петро Степанович Цибенко, останній виступаючий, фракція комуністів,
Фракція комуністів, голова ради організації ветеранів України Петро Цибенко. Шановні колеги, шановні громадяни України. 24 марта состоялось заседание президиума Организации ветеранов Украины, на нем, в числе прочих решений, было принято обращение к Премьер-министру и Председателю Верховной Рады Украины, я хотел бы его озвучить: „Уважаемый Николай Янович, уважаемый Владимир Михайлович! Президиум совета Организации ветеранов Украины решил обратиться к вам по такому вопросу. Мы возмущены кампанией украинских пещерных националистов против Министра образования и науки Табачника. Аргументы [[в кавычках]], а тем более бандеровские методы организаторов этой кампании уже вызывают протест широкой общественности Украины, наглядно свидетельствуют о псевдо патриотизме и реакционности этих политиканов. Под видом борьбы против Табачника они, по сути, выступают за сохранение продолжения тех социально опасных явлений и процессов в образовании, науке, в гуманитарной сфере в целом, которые целенаправленно культивировались в Украине оранжевым режимом. А именно: фальсификация отечественной истории, особенно новейшего периода, насаждения в обществе национальной и национал-фашистской идеологии, русофобия, ломка литературного украинского языка, варварское разрушение культуры населения прошлого, моральный террор по отношению к советским ветеранам войны и труда. Самое опасное то, что на этой антинациональной, антинародной основе воспитывается, учащая молодежь, формируются кадры национальной интеллигенции, идет деградация народа. В гуманитарной сфере Украины, а в первую очередь – образованию и науки нужны серьезные реформы по предотвращению грозящей здесь катастрофы. По этому поводу организация ветеранов Украины, людей умудренных жизненным опытом, благодаря трудовому и ратному подвигу которых существует современная Украина не раз на протяжении 2004-2010 годов обращалась к политическому руководству страны, но положение в гуманитарной сфере продолжало и продолжает оставаться и усугубляться. Реформы нужны безотлагательно, но взвешенные и результативные. Для их осуществления о главе в данном случае Министерства образования и науки Украины должен быть не просто высокоэрудированный профессионал, знающий эту сферу, но и человек твердый в своем не восприятии фальсификаций истории, не восприятии русофобии и национализма, порождающее, и уже породившего в Украине неофашизм. Именно таким политическим деятелем и зарекомендовал себя в ветеранской среде академик Табачник. В связи со всем выше изложенным, мы считаем своим гражданским долгом просить вас, уважаемый Николай Янович, и вас, Владимир Михайлович, принять все необходимые меры для осуществления реформ в гуманитарной сфере, в частности в области образовании и науки, и в этих целях поддержать Табачника в его деятельности на посту Министра образования и науки. Спасибо.
Шановні народні депутати, виступи завершено. З приводу тих пропозицій вимог, які прозвучали у виступах народних депутатів. Прошу підготувати Секретаріат відповідні листи та доручення. Щодо пропозицій, які звучали у виступах по перерозподілу комітетів. Шановні колеги! Доводжу до вашого відому, що відповідно до статті 81 Регламенту Верховної Ради України, тобто закону, передбачається, що на момент утворення комітетів опозиція має право першого вибору комітетів і міститься перелік цих комітетів. Ви читайте 81 статтю. Я вам читаю. 81 стаття, де йдеться про створення Комітетів Верховної Ради України. Стаття 4 говорить про те, що визначаються квоти розподілу, і коли визначено квоти розподілу при цьому парламентський опозиції надається першочергове право вибору посад. Тому, якщо ми дійдемо з вами висновку про те, що треба перерозподілити комітети, то це буде означати, що треба зробити цю роботу по новому. Всі комітети повернути назад і переглянути. Якщо. ви слухайте, будь ласка, якщо - не кричіть! – якщо у вас є воля збурити Верховну Раду, щоб 200, як мінімум людей, які є головами, заступниками, секретарями між собою влаштували війну, давайте почнемо. На Погоджувальній раді ми домовилися про те, що, будь ласка, шукайте спільну розмову, спільну мову між комітетами. Якщо ви. [[Шум у залі]] Я ще раз прошу вас, роблю вам зауваження. Не кричіть! Я ще раз говорю вам. Не кричіть! Інакше будете позбавлені права брати участь в засіданнях на певний час, як того вимагає Регламент. Якщо між собою домовитесь, будь ласка, давайте домовляйтеся і приймемо відповідне рішення. А давайте не будемо збурювати роботу Верховної Ради і будемо працювати. Домовились?! Переходимо до розгляду питань, визначених розкладом на сьогодні. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито". Реєстраційний номер 2458. Володимире Миколайовичу, може за скороченою чи за повною. За скороченою? Шановні колеги! Доповідач пропонує розглянути цей законопроект за скороченою процедурою. Ставлю на голосування цю пропозицію. Прошу голосувати. [[10:40:42]] За-64 Рішення не підтримано. Будь ласка, Володимире Миколайовичу.
Доброго ранку, шановні колеги, шановний пане Голово, шановні радіослухачі! Я звертаюся до тих, хто у залі і хто на трибуні, з риторичним запитанням. Що нас неодмінно чекає у майбутньому? Оскільки питання риторичне, я сам на нього відповідаю, не треба відповіді – старість. І кожен з нас прийде до того віку, коли його треба щоб поважали ті, що сьогодні повинні це робити. Цей законопроект якраз спрямований на повагу до старості і він не носить ніякого кумулятивного ефекту і немає ніякого наслідку. Він має собі на меті уточнення діючої норми закону, коли громадяни мають пільги щодо видачі свідоцтв на спадщину, а далі у законі написано: а також на вклади в установах Ощадбанку та інших кредитних установах. Це означає, що сьогодні громадяни, які мають вклади Ощадбанку, мають певні пільги. Але на практиці ті, що працюють у податкових інспекціях і в банках, вимагають з громадян ще і оподатковувати ці речі, особливо це є брутальним тоді, коли наші громадяни отримують відповідно до постанови Кабінету Міністрів, до закону так звані кошти на погребіння, так звані гробові або похоронні, і вони обкладаються податком. Тому мета цього закону, який підготовлений на підставі численних звернень громадян, внести уточнення в діючий закон, вірніше Декрет про державне мито і сказати, що пільги на утримання від стягнення податку мають громадяни також на вклади в установах, в тому числі на грошові заощадження і страхові внески, які вкладені до 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли тоді на території України. Іншими словами, ми відновлюємо соціальну справедливість. Я знаю про зауваження, які є у правлячої коаліції, зокрема у Партії регіонів щодо не голосування не підтримки цього закону. Але вдумайтесь, мова іде про віртуальні гроші, мова іде про те, що сьогодні фактично держбанк не повертає, мова іде про спадщину, яка передається після смерті спадкодавця його нащадкам. У відповідний спосіб складається ситуація, що людина, яка за радянські часи важко працювала, заробила значну суму. Тепер при переході права на спадщину повинна заплатити ще й більший податок. Як в українському прислів’ї: „За моє жито мене ще й побито”. Я більше заробив, тому при перерахуванні, при переписанні спадщини я повинен заплатити велику частину податку. Я розумію, що бюджет страдає, але це буде правильно. Зверніть увагу на ту обставину, що цей законопроект підготовлений ще в травні 2008 року, коли не було кризи, не було дефіциту бюджету. І нам просто треба дати, віддати данину тим громадянам, які сьогодні її гостро потребують. І ще раз підкреслюю, що цей законопроект підготовлений на підставі численних звернень громадян України пенсійного віку, бо як правило, це пенсіонери, які хоронять своїх батьків, зрілого віку. І вони відповідним чином повинні ще сплачувати податок на віртуальні гроші, які вони не отримують, оскільки вони знаходяться в установах Ощадбанку і внесені туда 92 року. Прошу підтримати. Дякую.
Дякую. Шановні колеги! Ми по повній процедурі розглядаємо запитання. те питання. Прошу записатись на запитання до ініціатора законопроекта Стретовича Володимира Миколайовича і будемо обговорювати. Будь ласка, висвітліть. Корж, фракція "Блоку Юлії Тимошенко".
Шановний Володимире Миколайовичу! Я вважаю, що ваш законопроект дуже актуальний і глибоко соціальний. Але я хотів би знати, ви підраховували, скількох українців стосується цей ваш законопроект?
Дякую. Я не можу вам відповісти в абсолютних цифрах. Тому що кожен рік число відкриття спадщин є різним. Якщо, наприклад, минулого року в Україні померло близько 430 тисяч громадян, це не може означати, що всі вони мали власність і щось передали в спадок. Можливо, це число становить 200 тисяч. Але спадщина відкриється через півроку. Я переконаний, що в громадян сьогодні невеликі суми залишаються на ощадкнижках, як ми звикли сказати, які були внесені до 92 року. Мова йде про інше. Що сьогодні ці кошти фактично громадяни не отримають. Якби вони при переході права спадщини мали доступ до свого спадкового майна і тоді забирали з ощадкаси ці гроші, тоді було зрозуміло: частину, будь ласка, віддай державі хоча б за те, що вона зберігала, а радянська держава ще три відсотки брала – найнижчу ставку, у ті періоди. Сьогодні ж цього немає. І тут другий нелогічний висновок. Адже спадщина є не тільки у коштах, які знаходились в Ощадбанку, спадщина є у машинах, спадщина є у будинках. То, виявляється, що на одних поширюється: на житлові будинки, на споруди, звільняється від такого сплати мита, а на гроші, якщо вони знаходились в Ощадбанку, треба сплачувати податок. Тому намагання моє якраз вирівняти це положення і уточненням, підкреслюю, не зміною.
Зрозуміло. Володимир Бондаренко, „Блок Юлії Тимошенко”, будь ласка, ваше запитання.
Володимир Бондаренко, „Блок Юлії Тимошенко”, Партія „Реформи і порядок”. Шановний пане доповідачу, мова йде про дійсно весь комплекс спадкування майна. Але якраз у спадкуванні грошових заощаджень, а також страховок, так званих, а також тих коштів, які були вкладені свого часу у купівлю окремих предметів побуту та автомобілів громадянами, які також не потрапляють як би у схему повернення боргів, чи задіяні будуть цим законом і ці комплекси майна?
Так. Я відповідаю вам. Тут у поправці, якщо ви уважно дивитесь, зазначається: кошти, які вкладені в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР 1990 року. Якщо ви пам’ятаєте, міністр фінансів Павлов, останній міністр фінансів, облігації поширив, і комусь дісталася машина, комусь холодильник, комусь телевізор, і всі на роботі розподіляли, і це викликало таку ейфорію. І сьогодні ці цінні папери знаходяться ще на руках наших громадян. Вже нема тієї держави, а громадяни ще є. І от коли вони переходять у спадок, вдумайтесь, того, що не було, очевидно, ніколи не буде, бо держави, яка це обіцяла, немає, сьогодні вимушені сплатити податок: якщо автомобіль 6 тисяч, будь ласка, на 6 тисяч заплати податок; якщо телевізор тисячу рублів. Як я зараз пам’ятаю, бо мені теж дісталося в інституті свого часу, я по лотереї витягнув його, заплати, будь ласка, податок. Це нелогічно просто-на-просто. Я вважаю, що обов’язок законодавця, ті, що висловлюють волю народу, виправити цю недоречну помилку. Дякую.
Григорій Смітюх, фракція Партії регіонів, ваше запитання, будь ласка.
Володимир Миколайович, у мене декілька питань до вас. Перше питання. Скажіть, будь-ласка, якщо ви рахували, що такий важливий, і я поділяю цю точку зору, що, дійсно, це є питання, його треба врегулювати. Але чому ви з 2008 року, поки були в коаліції, чому ви це питання не ставили, тому що ви оприділяли порядок денний і не ставили це питання на розгляд, такий великий час пройшов з того часу? Це перше питання. І друге питання. Ви займалися цією проблемою. Скажіть, будь-ласка, а як врегульоване це питання відносно того правонаступництва, коли Росія взяла у правонаступності права і обов’язки СССР, відповідно, як це питання було врегульовано і захищено громадян України в частини повернення боргів або заощаджень, які зберігалися громадянами України на той час в Зберігательном банку СССР. І як це перейшло у питання двухсторонніх відношень між Україною і Росією? Я думаю, що у вас повинна така інформація була бути, якщо ви готували цей документ, і назвіть, будь-ласка, якщо є, конкретні цифри з цього питання. Дякую.
Я відповідав відносно конкретних цифр, їх сьогодні немає, бо неможливо порахувати, хто є спадкоємцем і хто має право на спадщину, коли припиняється життя спадкодавця. Відносно стосунків з Росією, ви знаєте, що ці стосунки на сьогоднішній день не врегульовані, вони залишаються відкритими. Росія вимагає від нас визнати нульовий варіант. Коли вона в 1991 році оголосила себе правонаступницею Радянського Союзу і забрала всю нерухомість за кордоном, всі наші дипломатичні установи тоді тіснилися по кутках, потім тільки ставали на ноги. І питання до сьогоднішнього часу не вирішено, і думаю, що у міждержавних відносинах Росія повинна нам повернути. Бо пам’ятаєте фразу Президента України тодішнього Кравчука, який казав, що „терміново несіть гроші в Ощадбанк, терміново несіть гроші в Ощадбанк, бо вони можуть зникнути”. Це була така уловка. Коли громадяни понесли, а в 1991 році Ощадбанк СРСР припинив разом з державою існування. Тому це питання до переговорів. І думаю, правляча коаліція не буде зараз закликати до створення союзу суверенних держав, а буде ставити питання до того, як гроші громадян повернути. Нам вдалося повернути гроші „Внєшекономбанку”, ті валютні кошти, які мали громадяни України в російському радянському „Внєшекономбанку”.
Юрій Кармазін, „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни. Шановний. Алло! Шановний Володимир Миколайович, я звертаюся до вас. Я хочу підтримати ваш законопроект, по-перше. А, по-друге, хочу задати вам теоретичне питання. Ви вносите зміни, пропонуєте внести зміни до статті 4-ї Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито”. З огляду на те, як я пам’ятаю, ви активно працювали над прийняттям Конституції 1996 року, хотів би вас запитати: коли ми зможемо вийти, я маю на увазі Верховна Рада України, взагалі Верховна Рада, взагалі країна, коли ми вийдемо до того, щоб в декрети ми нічого не вносили, бо такий акт, як декрети, Конституцією не передбачався? Тому моє питання до вас більш глибоке, ніж.
Будь ласка, відповідайте.
Я коротенько відповім на попереднє запитання: чому я до цього часу не лобіював свій законопроект. На моє глибоке переконання, кожна законодавча ініціатива при календарному підході до сесійної зали повинна вноситися в зал. Ось сьогодні є трошки алогічною ситуація, коли розглядається законопроект номер 6044 і 2, а не розглядається законопроект, який має порядковий номер 2458. Це питання треба до секретаріату, до організаційного відділу Верховної Ради. Чому вони там затримуються? Тому що, якщо ініціатива депутата виникла, її треба в черговості, хроніці ставити до розгляду. А тепер щодо декрету, я солідаризуюся із моїм колегою Юрієм Кармазіним, я вважаю, що Україна вагітна кодифікацією і інкорпорацією нашого законодавства. Ми наприймали стільки законів, тільки підвідомчих актів, стільки наказів міністерств, стільки постанов Кабінету Міністрів, що юристам сьогодні дуже легко ловити рибку в мутній воді. Бо закон говорить одне, постанова Кабінету Міністрів йому суперечить. Наказ міністерства взагалі не вписується ні в які рамки. Тому це питання знову ж таки для влади, в якій, сподіваюсь, зацарює спокій на найближчі роки і ми зробимо цю роботу. Дякую.
Дякую, Володимир Миколайович. До співдоповіді запрошую голову Комітету з питань податкової та митної політики Сергія Анатолійовича Терьохіна.
Доброго ранку, шановні колеги, комітет розглянув законопроект про внесення змін до статті четвертої декрету Кабінету Міністрів про державне мито, поданий народним депутатом України Стретовичем. Ми пропонуємо взяти за основу і прийняти в цілому. Своїми словами, пояснюючи сутність цього законопроекту хотів би зазначити, це є, скажімо, виправлення, ну, існуючого законодавчого маразму. Уявіть собі, люди, які вклали гроші в Ощадбанк, або в колишні установи Держстраху СРСР, не мають права, або можливості забрати ці гроші, або отримати компенсацію за страхові поліси. Але в разі, якщо людина помирає і цей актив віртуальний передається у спадок комусь, то треба платити мито. Я вчора розмовляв з представником Міністерства фінансів пані Єфименко про взагалі мораль цього податку. Пані Єфименко мені вчора сказала, що за будь-яку передачу активу треба платити щось. Але ви знаєте, я от очно з вами не погоджуюся по одній причині. Якщо цей актив є ліквідний, якщо його можна потримати в руках, тоді треба платити податок. Якщо це є віртуальне право, яке може бути в майбутньому реалізовано, а може і не буде реалізовано, то про які податки може йти мова. Ця проблема виникла з початку активної виплати оцієї, як її називали, Юліної тисячі. Раніше, коли видавали „гробові”, пам’ятаєте, коли людина помирала, тоді давали якусь маленьку суму за рахунок бюджету через ощадбанк. То тоді це мито не було великим, тобто воно не відчувалося. Бо ці суми були маленькими. Як тільки-но почалися масові виплати, як тільки-но спадкоємці отримали право на отримання цієї тисячі, виплати виросли в рази. Тому абсолютно правильний проект. Комітет пропонує його прийняти в цілому. І продовжуючи питання, яке поставили пану Стретовичу з приводу. пан Смітюх поставив, мені здається, з приводу ощадбанку, правонаступництво ощадбанку, я можу вам відповісти. 18 років тому я був один з шести уповноважених осіб від України делегований у Москву для того, щоб вирішувати питання повернення цих заощаджень і розподілу активів, пасивів Радянського Союзу. І тоді ми зустрічалися з колишнім Президентом Радянського Союзу Горбачовим, і питали його, яким чином, коли ви в останні дні 1991 року вивели всі активи з союзних республік в Москву для того, щоб підтримати союзний бюджет, збираєтеся віддавати гроші людям. Відповіді ми тоді не отримали. 02 січня 92-го року Ощадбанк СРСР закінчив своє існування, разом з Держстрахом СРСР і нам прийшлося приймати тут в цьому залі закон про правила відшкодування цих заощаджень. Ми взяли на себе це зобов’язання, хоча ці 102 мільярди, я точно називаю суму, по курсу в доларах США були виведені в останні дні 91-го року з наших балансів. Нам нічого зараз не залишається робити, як і далі віддавати за рахунок бюджету компенсації нашим платникам. Але давайте закінчимо цей абсурд, з одного боку ми з бюджету даємо компенсації, а іншою рукою ми чомусь починаємо оподатковувати якимось мито. Тому ще раз, повторюю, прошу від імені комітету у нас одноголосне рішення було, між іншим, нагадую Партії регіонів, що більшість членів Комітету з питань податкової і митної політики складається з ваших представників, так от, одноголосно було підтримано таке рішення. Дякую за увагу.
Дякую, Сергій Анатолійович, шановні колеги! Заступник міністра фінансів у нас отримає слово після дискусії, для того, щоб висловити позицію уряду, я. Ні, ще запитання. Якщо будуть запитання, Сергій Анатолійович, запишіться будь ласка, я принагідно проінформую, що немає претензій у мене до ініціатора Володимира Стретовича і голови комітету, бо комітет розглянув цей законопроект 24 червня 2008 року. Очевидно якісь проблеми виникли тут у нас в цілому у Верховній Раді, а народні депутати ініціатори, комітет чітко відпрацювали і до них претензій не може бути. Юрій Кармазін, будь ласка, запитання.
Юрій Кармазін, я хотів би нагадати, що ви. в порядку денному за відсутності тут Першого заступника Голови Верховної Ради і я таких проектів виходив з десятками і говорив: поставте, подивіться, коли зареєстрований. Це до тих, хто питає, як легко наполягати. Сергій Анатолійович, я дякую вам за змістовну відповідь, я тільки хотів почути відповідь від вас на два питання. По тим 102 мільярдам доларів Сполучених Штатів Америки, де питання не закрито, бо немає ж нульового варіанту, нульового варіанту немає. Ваша позиція, вашого комітету і побажання новому уряду, який там в Москві частіше буває, ніж ми в інших містах України, перше, і рекомендація що робити, бо люди всі переживають, це ж наші гроші і ми сьогодні їх маємо повернути. І друге, допоки ми будемо вносити зміни в декрети, точніше скільки будуть ще існувати декрети, які не передбачені Конституцією? Дякую.
Шановні колеги, є прохання в мене, ми готові виділити тут кімнати, покричати, якщо треба, можемо навіть портрети проти когось поставити покричати. Я особливо тих народних депутатів, що вчора появидись в сесійній залі, не нервуйте сесійну залу, а працюйте активно. Сергій Анатолійович, відповідайте.
Дякую. У людини велика потенція як в старого нового законодавця, тому він так себе веде мабуть. На перше питання, відповідь проста виконати Постанову Верховної Ради 1997 року народження, авторами якої були дві людини. На жаль, покійний сьогодні Вадим Петрович Гетьман і друга людина це я, де було написано 17 пунктів, які є передумовою підписання нульового варіанту, з них жодний пункт нашим Міністерством закордонних справ не виконано. Візьміть цю постанову, вона діє і нехай Міністерство закордонних справ нового уряду виконає хоча б декілька пунктів з цієї постанови по розподілу активів і пасивів колишнього радянського союзу.
Григорій Смітюх, Партія регіонів.
Друге питання декрети, філософське питання, вони приймалися до прийняття Конституції, вони закінчилися, я вам нагадую, їх прийняття закінчилося в 1993 році, Конституція в 1996 році, я вам нагадую була прийнята. Тому відповідно до тог діючого законодавства це є чинні акти на рівні закону. Я погоджуюсь, що давно треба було б їх поміняти і не зважаючи на те, що з 54 декретів 32 було написано на моєму столі.
Дякую, Сергій Анатолійович. Григорій Смітюх і будемо переходити до обговорення. Будь ласка.
Сергій Анатолійович, в мене два питання конкретних до вас, перше питання, безперечно добре, що ви згадали, що ви були причасний, в тому числі й до переговорного процесу, який відбувався між Україною і Росією у відносинах розподілу, в тому числі і стосується Ощадбанку СРСР. Відповідно, хто конкретно, скажіть, будь ласка, винен в тому, що Україна має оці залишки і перед нашими громадянами зобов’язана сьогодні бюджетом розраховуватися на сьогоднішній день. Це перше питання. І чи думаєте ви, що ви, в тому числі причасні до цієї, так сказати, невдалої угоди яка була підписана? І друге питання, скажіть, будь ласка, а хто буде відповідати, коли ви як голова комітету були в 2008-2009 році і ваш уряд був, і в цей час збанкрутіли банки і наші громадяни, які зберігали свої кошти, і ви призивали, щоб кошти, в тому числі клали в наші комерційні банки і більше 200 мільярдів громадян гроші заощадні – втрачено, по різних банках.
Відповідайте, будь ласка.
По першому питанню, це вже історія, треба читати вже мемуари, ви пам’ятаєте такого колишнього міністра фінансів Радянського Союзу Павлова? Так от за його рішенням були в грудні, якщо я не помиляюся, 1991 року всі баланси [[я бачу чиюсь спину, я перепрошую не бачу ваші очі, а чиюсь спину бачу]], будь ласка. Так от, по його завданню були всі баланси республіканських банків, Ощадбанку і Держстраху СРСР переведені до Москви, до центральних установ, після того за рахунок цих коштів був профінансований дефіцит бюджету Радянського Союзу. Проїли. Тому це не було рішення Республіки УРСР – це було рішення Москви. Після того ми намагалися забрати ці кошти назад, сказати, що це кошти не.
Завершуйте, Сергій Анатолійович.
що це кошти недержавні, а громадян. І тому треба повернути їх, але, на жаль, правильно сказав Стретович, з одного боку, Російська Федерація об’явила себе однобоко, що вона є правонаступником Радянського Союзу, але при цьому вона відмовилася від тих принципів розподілу активів і пасивів, які були вже договорені. І з приводу моєї ролі особистої. Можу вам сказати, що я був відсторонений за проханням міністра зовнішньоекономічних справ Російської Федерації, такого Петра Авена, зараз він олігарх там в Росії, від цих переговорів у зв’язку з тим, що не давав можливості вийти за принцип 16/37 відсотків, пам’ятаєте такий, по розподілу. Був відсторонений, Кравчук мене відсторонив тоді.
Дякую, Сергій Анатолійович. Шановні колеги, переходимо до обговорення, прошу записатися від фракцій і від депутатів. Будь ласка, покажіть. Юрій Кармазін від фракції "Наша Україна - Народна Самооборона", наступним буде Григорій Смітюх від фракції Партії регіонів. Юрій Анатолійович, будь ласка.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні народні депутати, ми підтримуємо законопроект, який внесений колегою Стретовичем Володимиром Миколайовичем, мова йде дійсно про скасування не морального податку. І я сподіваюся, що представник Міністерства фінансів зараз скаже, що да, дійсно, цей законопроект треба підтримувати. І я наголошую на тому, що мова йде абсолютно про віртуальні кошти, але про ці кошти кожного з нас з вами, в якому б ви регіоні не перебували, де б ми взагалі не пересувалися, запитують громадяни, які очікують на їх повернення. І саме з огляду на це, я хочу звернутися з цієї високої трибуни до Миколи Яновича Азарова і нагадати йому про ті події і про Постанову Верховної Ради 1997 року, яка зобов’язувала уряд вжити всі заходи для повернення коштів громадян України, які були направлені в Російську Федерацію на вимогу тоді в Радянський Союз, на вимогу органів центральної влади, і таким чином громадяни позбавлені власності. Конституція України не передбачає, щоб хтось позбавлявся власності. Саме через це є завдання для нового МЗС і є завдання для переговорів в тому числі і по ціні на газ, по всім питанням, тому що є тема для розмов, раз є правонаступник Російської Федерації, значить мають бути, і вирішуватись ці проблеми. І ми кругом маємо ставити ці проблеми і обговорювати їх. Що стосується цього законопроекту, то мова йде про внесення змін до абзацу 6 пункту 16 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року. Чому я підкреслюю абзац, пункт, статтю і Декрет, та через те, що нам треба забути про такі нормативні акти. Всього тоді й було 54. Да, ми маємо навчати студентів, і сказати, це була частинка нашої історії, коли в екстремальних умовах уряд приймав такі речі як декрети. Але зараз уже треба. щоб це були повноцінні закони, якими це все було передбачено. До речі, нагадую тим, хто задавав питання, що Податковий кодекс лежить у Верховній Раді, пройшов і не приймається, навіть в першому читанні. Чому не приймається? Це питання до всіх. І я просив би головуючого пришвидшити розгляд і Податкового кодексу. Що стосується цих змін, то вони мають прийняті бути і в першому і в другому читанні зараз. І це моральне питання. Звертаюся до всіх колег, незалежно до фракцій. Дякую.
Дякую. Григорій Смітюх, фракція Партії регіонів. Наступним буде Олексій Плотніков, переходимо уже до виступів від депутатів. Будь ласка.
Шановні народні депутати, шановні громадяни, безперечно, що справедливість, на мій погляд, є в тому плані, що громадяни, які отримати свої кошти, які були напрацьовані, або зароблені в ті тяжкі часи, коли люди карбованець до карбованця складали, щоб зберегти собі на пенсію, і так не змогли скористатися своїм правом на свою власність, тому що йому держава не забезпечила і не виконала основну функцію по захисту їхніх прав в частині її збереження Збербанку СРСР, безперечно, що це справедливість є в тому, що не повинно обкладатися податками. Я, безперечно, на цій позиції стою і буду підтримувати цей законопроект в частині того, що ці податки не можуть зніматися. Але є питання в іншому плані: чому при розподілі, так сказати, власності Радянського Союзу напрацьовані всіма нашими громадянами, в тому числі і в Україні, і, на жаль, дуже багатьох уже яких немає на цій землі, так? Чому в той час не було забезпечено ці права громадян України в частині їх прав на їхню власність? І чому ті люди, які підписували або готували угоду не ставили це питання принципове? Чому ці люди не ставили питання протягом останніх 5 років? Що це питання не знають!? Знають. Чому це питання не виносилося в Раду комплексно? Тому що воно не виноситься, тому що комусь не зручно про це питання говорити, на мій погляд. Чому так стало, спостерігали це добровільно? Тому що їх це не стосувалося! Тому що тоді депутат міг забрати свої кошти, а всі громадяни втратили ці кошти! І чому при черговому складі економічної кризи на Україні 2008-2009 роках, коли громадянам України говорили, що треба зберігати гроші в банках, а в результаті збанкрутились десятки банків на Україні і сотні тисяч і даже мільйони громадян України втратили, по суті діла, власність свою і держава не виконала основну функцію по захисту їхніх інтересів. Чому тоді коаліція і тоді Президент, який, на щастя, уже не Президент України, чому він тоді не виконав свій основний обов’язок – захистити конституційні права громадян?! Виникає питання: чи є це злочином чи ні перед громадянами? Ми коли говоримо про злочин, якщо там хтось вкрав якусь копійку і садимо людину в тюрму, а чому держава дивіться на це питання, коли роздягають людей через банківську систему уже в сучасному світі і ніхто про це питання не говорить і не ставить питання ребром? І останнє. Ви знаєте, я не знаю, не був автором чи разом на переговорному процесі, але по моїй інформації, по засобам масової електронної інформації є така інформація, що.
Будь ласка, завершуйте.
коли Ющенко очолював Національний банк або коли він був заступником голови Національного банку при покійному голові Національного банку, якоби ці гроші з Російської Федерації трансфером пройшли на Україну, пройшли через Національний банк, потім вони попали в „Промінвестбанк” і потім зникли. Це предмет окремої розмови, це предмет окремого дослідження правоохоронних органів. І хто причасний, якщо це відбулося так? Тому я ставлю питання перед Генеральною прокуратурою, чи була ця, дійсно, проводка з російського банку в Національний банк і потім ці гроші зникли в „Промінвестбанку”? Якщо це так, то це злочин проти українського народу, проти української держави. Я ставлю це питання обов’язково для розслідування Генеральної прокуратури. Дякую.
Олексій Плотніков, фракція Партії регіонів. Переходимо до виступів від депутатів. Ті фракції, які не записалися, я по наполяганню дам по хвилині. Будь ласка, Олексій Плотніков.
Шановний головуючий, шановні народні депутати! Безперечно, тема цього законопроекту вкрай актуальна і питання, що стосується покращення життя громадян, це те, чим треба займатися і про що треба писати законопроекти. Але якщо подивитися уважно на запропонований законопроект, то тут виникає питання щодо того, чи не є вже врегульованими ці речі. Наприклад, відповідно до чинної редакції абзацу шостого пункту 16 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України про державне мито звільняються від сплати державного мита громадяни за видачу їм свідоцтв про право на спадщину. Цитата: „на вклади в установах Ощадбанку та в інших кредитних установах на страхові суми за договорами особисто і майнового страхування облігаціями державних позовів”. Тобто тією ж самою законодавчою нормою охоплюються вклади громадян в установах Ощадного банку та страхові суми за договорами страхування НАСК „Оранта”, а також грошові заощадження і страхові внески, вкладені до 2 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР і державного страхування СРСР, щодо яких правонаступником виступають відповідно ВАТ „Державний ощадний банк” та НАСК „Оранта”. Тобто певною мірою ці речі вже є врегульованими. Певною мірою ці речі регулюються відповідними положеннями декрету і чи є коректно саме в такой формє подавати новий законопроект, це питання. Тому, враховуючи все це, є пропозиція до автора законопроекта ще попрацювати з цим законопроектом. Врахувати дії чи норми і те, що він пропонує. І загальний висновок – направити цей законопроект на повторне перше читання. Спасибі.
Є можливість ще фракції, які не записались, по хвилині виступити. „Блок Литвина” не наполягає? Комуністи, ні? "Блок Юлії Тимошенко"? Будь ласка, Сергій Терьохін, хвилина ще йому.
Шановні колеги! От я хотів би просто звернути вашу увагу щодо попереднього виступу пана Плотнікова. Пан Плотніков. Ну, зайнятий пан Плотніков.
Юрій Анатолійович, дайте можливість Олексію Плотнікову послухать застереження. Юрій Анатолійович.
Справа, да, справа в тому, що вірно сказав пан Плотников по тих особах, які перебувають в першому ступені споріднення. Але, припустимо, коли бабця передає онуці або онуку, то тоді виникає мито. І законопроект Стретовича якраз комплексно вирішує такі питання. Тобто там немає жодних різночитань з діючою редакцією декрету про державне мито. І взагалі, шановні колеги, нам треба комплексно підійти до зміни цього декрету. Оскільки державне мито не може виконувати фіскальних функцій. Державне мито, це компенсація.
Дякую. Позиція зрозуміла. Шановні колеги! Послухаємо позицію уряду. Заступник міністра фінансів Тетяна Іванович, Тетяна Іванівна Єфименко, будь ласка.
Дякую. Шановні народні депутати! Я хочу звернути вашу увагу на те, що після того, как цей проект закону був зареєстрований в травні 2008 року, з 1 січня 2010 року набрав чинності Закон України від 5 березня 2009 року №1010, яким замість відсоткової ставки податку, що ми зараз намагаємся змінити, запроваджено ставку податку у незначному фіксованому розмірі – лише два неоподаткованих мінімуму доходів громадян, а це є 34 гривні. І ця норма зараз існує – два неоподаткованих мінімуму.
17 гривень. От давайте, я вам це.
Сергій Анатолійович, дайте можливість заступника міністру виступити.
Це зовсім для інших цілей. Тому у мене є така пропозиція. Я дійсно згодна з тим, що якщо це віртуальне право, то віртуальне право не може обкладатись податком з реальних грошей. Тому пропозиція полягає у тому, щоб відстрочити сплату цього мита на той момент, коли ці гроші віртуальні будуть превращатись у реальні гроші. Тому я прошу сьогодні цей проект закону не підтримати, а потім внести зміни у цю норму таким чином, щоб віртуальні гроші обкладалися податком чи митом на той момент, коли вони превращаються у реальні гроші, і ми знаємо, що це відбувається. Дякую.
Дякую, Тетяна Іванівна. Шановні колеги, я у автора запитую: „Вам треба ще хвилину?” Будь ласка, Володимир Миколайович, і будемо ухвалювати рішення.
Шановні колеги, як щойно ви чули, представник Міністерства фінансів погодився, що це віртуальні гроші, які не мають свого матеріального змісту, але податок сам, коли оформляється право на спадщину, стягується. Парадоксальна ситуація, те, що у мене немає, я за ще повинен заплатити. Тому треба відкласти. Це питання перше. Питання друге. Хочу вам нагадати, що кожен з вас має високе звання народного обранця. Народ просить тей, що страждає сьогодні найбільше, щоб ми таку норму прийняли. То, будь ласка, виправдайте своє високе звання народного обранця. І останнє. Ми з вами перебуваємо ті, хто вірує зара, у режимі Страсної седмиці, будь ласка, давайте зробимо щось добре, якийсь подарунок нашому стражденному народу. Я закликаю вас підтримати цей законопроект. Дякую.
Шановні колеги, вас інформую, що комітет запропонував прийняти за основу і в цілому, Науково-експертне управління – підтримати законопроект. Відповідно до Регламенту зараз будемо голосувати за основу. Ставлю на голосування проект Закону про внесення змін до статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” [[реєстраційний номер 2458]] за основу. Прошу голосувати. [[11:19:32]] За-237 Покажіть, будь ласка, по фракціях. Партія регіонів – 1, „Блок Юлії Тимошенко” – 139, „Наша Україна – Народна Самооборона” – 50, комуністів – 27, „Блок Литвина” – 19, позафракційні – 1. Шановні колеги, оскільки комітет пропонував в цілому, але, я так розумію, ви чули позицію Міністерства фінансів і інших фракцій, я думаю, що ми будемо діяти по Регламенту. Тому я просив би комітет якнайшвидше розглянути і підготувати його до другого читання. За скороченою процедурою? Давайте. Ставимо на голосування: за скороченою процедурою розглянути даний законопроект. Прошу голосувати. [[11:20:26]] За-215 Працюємо по Регламенту. Як тільки комітет підготує, будемо розглядати в другому читанні. Оголошую до розгляду проект Постанови про зняття з розгляду деяких законопроектів [[щодо питань оподаткування]] [[реєстраційний номер 6108]]. Доповідач – голова Комітету з питань податкової і митної політики Терьохін Сергій Анатолійович. Сергій Анатолійович, я так розумію, що йдеться про технічне питання? Якщо би не було заперечень, за скороченою процедурою. За скороченою процедурою, ставлю на голосування. [[11:21:19]] За-148 На жаль, не вистачило двох голосів, 148. Будемо розглядати за повною процедурою. Але я так розумію, що не буде аж так багато у нас охочих обговорювати, тому. Не встигли? Давайте. [[Шум у залі]] Да, щоб повернутись, 226. Шановні колеги. Сергій Анатолійович, доповідайте. Я не думаю, що у нас активна дискусія. Ми швидко пройдемо. Будь ласка.
Шановні колеги, цей проект постанови був розроблений за проханням Голови Верховної Ради, яке було висловлено на засіданні Погоджувальної ради, з тим щоб комітети позбавилися законопроектів, які втратили актуальність. Ми пропонуємо зняти з розгляду такі законопроекти: № 2269 – Закон „Про платежі за видобуток уранової руди” – у зв’язку з прийняттям, втратою актуальності, тому що був прийнятий Закон про внесення змін до деяких законів [[щодо впорядкування питань соцзахисту населення, яке проживає на території зон спостереження підприємств видобування і переробки уранових руд]] від 17.11.2009 року, номер 1565. Проект Закону про державну підтримку книговидання в Україні – 2309, в зв’язку із тим, що ми прийняли Закон про внесення змін до деяких законів України [[щодо державної підтримки книговидавничої справи в Україні]] такого самого змісту 18.09.2008 номер 521. Проект закону про внесення змін та доповнень до деяких законів України [[щодо попередження вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу]] – 2457 від восьмого року. В зв’язку із тим, що ми прийняли абсолютно такий самий Закон 11.06.2009 року про внесення змін до деяких законодавчих актів [[щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів, їх шкідливого впливу на здоров’я населення]] та Закон про внесення змін до деяких законодавчих актів [[щодо обмеження споживання і продажу пива та слабоалкогольних напоїв]] від 21.01.200 року. От тільки в січні цього року, номер 1824. Проект Закону про внесення змін до статті 9 Закону України про фіксований сільгоспподаток – 3330, теж восьмого року, поданий Кабміном. В зв’язку із тим, що ми його внормували в Законі України про першочергові заходи [[щодо запобігання негативним наслідкам фінансової кризи]] та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 31.10.2008 року, номер 639 та про внесення змін до деяких законів [[щодо запобігання негативним наслідкам впливу світової фінансової кризи на розвиток агропромислового комплексу]] від 4 лютого цього року номер 922. Пропонується зняти також проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів [[щодо оподаткування праці з повернення в Україну товарів, що вивозилися з метою ремонту]] – 3580 від теж восьмого року, поданий Кабміном, в зв’язку з прийняттям Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів з питань оподаткування послуг міжнародних перевезень пасажирів, багажу та вантажів, міжнародних відправлень, міжнародного лізингу та міжнародного ремонту товарів від 04.06.09 року №1451. Також пропонується зняти проект Закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо запобігання негативним наслідкам впливу світової фінансової кризи на розвиток агропромислового комплексу щодо давальницьких операцій]] [[4348]]. Зазначеним законопроектом передбачено внести зміни до Закону про внесення змін до деяких законів [[щодо запобігання негативним наслідкам впливу світової фінансової кризи на розвиток агропромислового комплексу]], який ми прийняли. Але він був визнаний неконституційним згідно з рішенням Конституційного Суду від 24.11.2009 року. Проект закону про внесення змін до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб” [[4366]]. Оскільки норми зазначеного законопроекту повністю продубльовано в пункті дев’ятому розділу першого Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей проведення заходів з фінансового оздоровлення банків”, який ми з вами прийняли 24.07.2009 року № 1617. Проект Закону про заходи з обмеження роздрібної торгівлі споживання пива, вміст етилового спирту в якому більше піввідсотка і слабоалкогольних напоїв [[4653]]. У зв’язку з тим, що всі ці питання врегульовані повністю і продубльовані в Законі України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів” [[щодо обмеження споживання і продажу пива і слабоалкогольних напоїв]], який ми з вами прийняли 21 січня цього року №1824. Проект закону про внесення змін до деяких законів України [[щодо запобігання наслідкам впливу світової фінансової кризи на розвиток агропромислового комплексу]] [[5429]], поданий мною, Катеринчуком і Святашом як такий, що повністю дублює закон №5416, який ми з вами прийняли 22 грудня минулого року за №1782. Просимо зняти їх з розгляду, оскільки комітет має займатися більш нагальними питаннями і не тримати ці закони, які втратили актуальність. Дякую за увагу.
Шановні колеги! Якщо немає запитань, то давайте поставимо на голосування і приймемо відповідні рішення. Шановні народні депутати! Я ставлю на проект Постанови Верховної Ради України [[реєстраційний номер 6108]] про зняття з розгляду деяких законопроектів [[щодо питань оподаткування]]. Прошу голосувати. [[11:28:02]] За-372 Рішення прийнято. Дякую. Оголошується до розгляду проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та боротьби з фінансуванням тероризму). Доповідач – народний депутат України Писаренко Валерій Володимирович. Співдоповідач – голова підкомітету Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією Ребека Олександр Григорович.
Шановний Володимир Михайлович! Є пропозиція за скороченою процедурою.
Про відкликання не йде? Добре. Шановні колеги! Доповідач пропонує розглянути законопроект за скороченою процедурою. Я ставлю на голосування цю пропозицію, прошу голосувати. [[11:29:02]] За-278 Таке голосування можна вважати голосуванням за основу. Будь ласка, Валерій Володимирович.
Шановні колеги! Я тоді швидко розповім суть законопроекту, це питання зобов’язань України перед ФАТФом і дуже слушно, що фактично Держкомітет з регулювання. Держкомфінмоніторинг сьогодні підтримує цей законопроект і так, як ми налагодили співпрацю з ФАТФом ми сьогодні вважаємо, що потрібно просуватися далі, щоб Україна навіть не мала ризиків появи в чорних, так званих списках ФАТФ. Що цей законопроект включає? По-перше, це викладення в новій редакції статті 209 Кримінального кодексу України щодо злочинів з відмивання доходів одержаних злочинним шляхом. Ініціатива щодо цих змін виходить від правоохоронних органів і, до речі, слід підкреслити, що Держфінмоніторинг у своїй діяльності не застосовує цю статтю кодексу, оскільки згідно з повноваженнями він не веде досудове слідство. Друга мета – це доповнення Кримінального кодексу новою статтею 258-5 щодо окремого злочину з фінансування тероризму. Це здійснюється для виконання міжнародних зобов’язань України в сфері боротьби з фінансуванням тероризму, а також для виправлення прямого зауваження міжнародних експертів, які відмітили про необхідність змін законодавства України саме з цих питань, які зазначаються в цьому законопроекті. Незважаючи на те, що сьогодні в Україні створена ефективна та дієва система протидії легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом та фінансування тероризму, але відносно міжнародних стандартів Україна весь час знаходиться в ролі країни, що відстає та постійно наздоганяє. Наша пропозиція це прийняти в першому читанні цей законопроект. Ми отримали вже від Міністерства фінансів відповідні пропозиції з цього законопроекту і будемо їх враховувати до другого читання повністю. Це означатиме, що ми отримуємо додаткові важелі, щоб Україна виглядала як та країна, яка бореться з фінансуванням тероризму. Окремо в світлі тих подій, які сьогодні відбуваються в Російській Федерації, я думаю, що такі законопроекти мають підвищену актуальність. Дякую.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Рябека Олександр Григорович, рішення комітету, будь ласка.
Шановний головуючий, шановні колеги, необхідність прийняття законопроекту обумовлена потребою приведення національного законодавства у відповідність до міжнародно-правових актів, що сприятиме ефективному запобіганню та протидії в Україні легалізації доходів, що мають кримінальне походження і фінансування тероризму. Ми виходили з того, підтримуючи цей законопроект, що є дві спеціальні рекомендації FATF, які базуються на положеннях міжнародної конвенції про боротьбу з фінансуванням тероризму, які вимагають криміналізацію діяння відмивання коштів, в тому числі і з необережності, перегляду існуючих санкцій, а також визначенню фінансування тероризму та терористичних організацій як окремий злочин. Тому комітетом за результатами розгляду було прийнято рішення рекомендувати Верховній Раді України прийняти даний законопроект у першому читанні за основу. Дякую. Прошу підтримати.
Дякую вам також, сідайте, будь ласка. Шановні колеги! Прошу записатись на обговорення законопроекту. Прошу прізвища народних депутатів вивести на інформаційне табло. Зіновій Шкутяк, фракція "Наша Україна-Народна Самооборона"
Аржевітіну передаю слово.
Станіслав Аржевітін, мікрофон, будь ласка, до трибуни.
Станіслав Аржевітін, група „За Україну!”. Шановні депутати! Я буду пропонувати, щоб ми цей законопроект відхилили, хто хоче в цьому переконатись – почитайте, будь ласка, заключення Науково-експертного управління. Ось один із прикладів. Якщо ми такі законопроекти будемо приймати, то за такого підходу будь-яка особа, яка, наприклад, продала квартиру і яка повинна була припустити або повинна була оце злочинне походження грошей виявити, до неї можна. тепер притягнути її можна до кримінальної відповідальності. Якщо це боротьба з тероризмом, то я думаю, що треба так і казати, що це є терористи. Друге. Між іншим, ці норми законопроекту в кінці минулого року законами, проектами 4819, 4309 ми відкинули їх – це друге. А цей закон майже автентичний по відношенню до цих законів. Третє. Ми сьогодні на нашому комітеті розглядаємо базовий законопроект 3062, де ми базово підходимо до питання, що стосується запобіганню легалізації доходів отриманих, одержаних злочинним шляхом. Третє. У сьогоднішньому Кримінальному кодексі вже є зафіксовані норми, якими караються за злочинну недбалість це вже є. В Адміністративному кодексі теж є передбачені порушення, які повторюються ось тут. Далі. Я хотів ще наголосити, що сьогодні говорять про ФАТФ у нас немає претензій, у нас немає загрози щодо чорних списків, у нас є заключення про те, що ми повинні вдосконалювати законодавство і ми це робимо, і від нас чекають базового законопроекту 3062. Я хотів би стверджувати, навіщо „закручувати” сьогодні „гайки”, якщо відповідно до статистики Міністерства внутрішніх справ у нас покращується ситуація. І чому сьогодні тисячі людей, які є учасниками первинного фінансового моніторингу, за вмисне, або неналежне виконання повинні від 2 до 5 років отримувати. Тому я пропоную дослухатись до заключення і почитати ще раз заключення Науково-експертного управління і відправити цей законопроект на доопрацювання, а базовим законом ми врегулюємо ці норми. Дякую.
Дякую. Григорій Смітюх, фракція Партії регіонів.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги! Я призиваю не голосувати за цей законопроект от по яким причинам. По-перше ви знаєте, що ми недавно, і Президент недавно підписав закон, який відтермінував боротьбу з корупцією, а в цих законах, в базових ви знаєте, якщо 15 законів, в тому числі і поглинає питання щодо відмивання, або використання коштів незаконним отриманим шляхом. Тому я рахую, що в зв’язку з тим, що Верховна Рада прийняла рішення, що цей закон вступить в Україні з 2011 року і в цей час напрацьовуються питання, які будуть комплексно розглянуті Верховною Радою, то я пропоную цей законопроект відхилити і перейти до вирішення цього питання у зв’язку з тим, що буде поданий відповідно цілісний закон, який буде охоплювати в тому числі і цю проблему. Це одне питання. І друге питання. На жаль, Володимире Михайловичу, я подав закон, він знаходиться у комітеті Верховної Ради на протязі двох років. Закон говорить про те, що я пропоную легалізувати фізичних і юридичних осіб, які отримали кошти і підпаюють під дію Уголовного кодексу, який діяв в ті часи, не покриваючи економічну, так сказати, сферу. Я впевнений, що поки Україна, враховуючи те, що економіка України, значна її частина і в тому числі наші суб’єкти підприємницької діяльності, в тому числі наші громадяни, які працюють за кордоном накопичували гроші і відповідно не задекларували його тобто держава не провела так званої легалізації коштів, до тих пір у нас буде тіньова економіка, до тих пір нас будуть включати, або виключати зі списку ФАТФ, і до тих пір Україна буде в принизливому стані. Тому я би попросив би це питання, по-перше, винести цей законопроект мій в залу для того, щоб його можна було розглянути як попередній закон, перше, чим закручувати гайки, треба навести порядок, треба легалізувати це питання, треба відчистити, де є злочин дійсно, який підпадає під міжнародні, так сказать, злочини, які конвенцію Україна підписала і ратифікувала, так? А є злочини, які.
будь ласка, завершуйте.
є злочини, які економічні, вже вони втратили силу. То давайте ми це зробимо, а потім говорити, що будете відповідати за ті чи інші дії, які пов’язані з фінансовими питаннями. Жодна країна з перехідною економікою не відмовлялася від такого шляху. Я надіюся, що Президент і уряд новий піде по такому шляху. І призиваю представника Міністерства фінансів прислухатися до такої точки зору, і піти цим шляхом – легалізація, а потім відповідальність. Дякую.
Дякую. Так, шановні колеги, обговорення законопроекту завершено. Будь ласка, які пропозиції від уряду. Є хтось від уряду? Є бачення щодо цього законопроекту? _______________. Пропозиція від Держфінмоніторингу України: прохання підтримати цей законопроект.
Шановні народні депутати, обговорення законопроекту завершено. Вношу на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, та боротьби з фінансуванням тероризму) (реєстраційний номер 5290). Прошу голосувати. [[11:38:59]] За-148 Рішення не прийнято. Ставлю на голосування про направлення на повторне перше читання законопроекту [[реєстраційний номер 5290]]. [[11:39:26]] За-37 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Вноситься на голосування, шановні колеги, перепрошую, вноситься на розгляд проект Закону про внесення змін до Закону України "Про Центральну виборчу комісію" [[щодо обмеження терміну на підготовку засідання комісії в разі його скликання не менш як третиною членів комісії]]. Реєстраційний номер 2279. Доповідач - народний депутат України Каплієнко Володимир Володимирович. Співдоповідач – голова підкомітету Комітету з питань державного будівництва та місцевого самоврядування Подгорний Сергій Петрович. Боднар Ольга. Немає. Будь ласка, Ольга Борисівна, рішення комітету.
Шановний головуючий! Шановні колеги! Комітет Верховної Ради України з питань державного будівництва ще 03 вересня 2008 року на своєму засіданні розглянув проект Закону про внесення змін до Закону "Про Центральну виборчу комісію" [[щодо обмеження терміну на підготовку та проведення засідання комісії в разі його скликання не менш як третиною членів комісії]]. Комітет розглянув і висновки, які надійшли до законопроекту. Так комітет вважає, що Положення з питань правової політики вважає, що положення передбаченні законопроектом не містять ознак порушення конституційних норм. За висновком Комітету з питань бюджету законопроект немає впливу на доходну та видаткову частину державного бюджету. Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради висловлює окремі зауваження до законопроекту та вважає, що за результатами розгляду в першому читанні його доцільно повернути суб’єкту права законодавчої ініціативи на доопрацювання. Однак Комітет з питань державного будівництва та місцевого самоврядування погодився з пропозиціями автора законопроекту та вважає доцільними передбачити в Законі про Центральну виборчу комісію право бути присутніми на засіданні Центральної виборчої комісії без її дозволу чи запрошення уповноваженим особам депутатських фракцій Верховної Ради України, а також обмежити термін на підготовку та проведення засідання Центральної виборчої комісії в разі його скликання не менше як третина її членів. Комітет дійшов висновку рекомендувати парламенту при розгляді в першому читанні проект Закону України про внесення змін до Закону України "Про Центральну виборчу комісію" [[щодо обмеження терміну на підготовку та проведення засідання комісії в разі його скликання не менш як третиною членів комісії]] прийняти його за основу. Відповідний проект постанови Верховної Ради поданий на розгляд парламенту просимо підтримати.
Дякую. Шановні колеги, запитання є до Ольги Борисівни? Коли є, будь ласка, запишіться. Прошу прізвища народних депутатів вивести на табло. Володимир Бондаренко, фракція "Блоку Юлії Тимошенко".
Пані Ольго, у цілій низці діючих законів, які регламентують діяльність, наприклад, рад всіх рівнів, там комісійні засідання і так далі, виникає іноді така ситуація, при якій частина депутатів ради хоче внести, наприклад, свою кандидатуру на голову ради, на секретаря ради, а ми зберігаємо у законодавстві як правило тільки подання голови. Я вважаю, що демократизація процесу і виборності у такому випадку і у даному випадку скликання комісій буде тільки на користь справі. Як ви вважаєте, чи не варто розповсюдити позиції, викладені тут на інші уже діючі закони?
Дякую за запитання. Я теж підтримую, що ця дана норма є позитивною, оскільки іншого варіанту для того, щоб можна було дослухатися до думки і розглянути питання не існує, якщо наприклад третина не може подати. І те, що ви сказали, що робиться на місцях, це достатньо серйозна проблема, з якою стикаються органи місцевого самоврядування. І треба було б, дійсно, підтримати у більш широкому аспекті дану норму. Дякую.
Дякую, Ольга Борисівна. Сідайте. Шановні колеги, прошу записатися на обговорення. Прошу вивести прізвища народних депутатів. Володимир Бондаренко, фракція "Блоку Юлії Тимошенко". Мікрофон чи з трибуни, будь ласка, ну мікрофон ввімкніть.
Дякую. Володимир Бондаренко, "Блок Юлії Тимошенко", партія „Реформи і Порядок”. Запропонована норма є нормою, яка повинна демократизувати життя виборних органів. Ситуація полягає у тому, що обмеження права висунення окремих кандидатів, обмеження права на скликання засідань призводить до цікавих речей. Я вважаю, що в статутах демократичних партій також повинно бути вимога про, і вона є, як правило, про право скликати або проініціювати скликання якоюсь частиною тої партії чи первинних організацій. Це би дало можливість більш активно обговорити внутрішні проблеми, не затримуватись з обговоренням певних тенденцій, які виникли і таке інше. Стосовно органів місцевого самоврядування звертаю увагу на те, що ми мали приклади в багатьох радах якраз такого порядку висунення зокрема секретаря ради або подання керівників комісій, які не дають можливості на конкурентних засадах визначатися з претендентами. Обмеження права висунення лише головою ради призводить до того, що практично це питання є апріорі вирішеним. Не дивлячись на те, що в ході обговорення і голосування можуть проявитися і інші тенденції, і фактично може бути обрана більш популярна чи більш активна людина на ту чи іншу посаду. Тому я буду голосувати за те, щоб цей законопроект став законом. Адже він демократизує життя виборних органів і різноманітних комісій, які ними створюються. І не дає монополії одній особі, голові чи комусь іншому, хто його в той час заміняє, вести до того, що створена комісія навіть зібратись не може. У нас також були такі випадки, ви пам’ятаєте. Тому я просив би підтримати цей законопроект. Дякую.
Так, хто наполягає ще на виступі? Руслан Князевич, мікрофон, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Шановні колеги, Володимир Михайлович! Справа от в чому. Ми вчора, пам’ятаєте, тут ви оголосили, що за рішенням Погоджувальної ради дійшли висновку щодо необхідності невідкладно приступити до розгляду виборчого кодексу. Я переконаний, що якщо ми так далі будемо щодня висмикувати щось з виборчого законодавства і намагатися вносити якісь такі точечні і абсолютно, як на мене, ну, не до кінця продумані, малопрофесійні кроки, то ми ніколи цей кодекс не приймемо. Я розумію, що взагалі виборче законодавство - дуже чутливе законодавство. Бо кожний народний депутат намагається його таким чином виписати, щоб передбачити своє політичне майбутнє. Але давайте намагатися зараз максимально абстрагуватися від наших політичних уподобань і перспективи, якщо ми дійсно хочемо зробити так, щоб у цій державі ми мали виборче законодавство, за яким можна було належним чином здійснювати народне волевиявлення. Йде мова про те, що Закон „Про Центральну виборчу комісію” – один з невідкладних, я б навіть сказав, базових законів у виборчому законодавстві. Тому що це орган, який фактично причетний до організації і проведення будь-яких виборів у цій країні у тій чи іншій мірі. Мова про те, що справді цей закон у великій мірі, скажімо так, морально застарілий, бо він приймався ще у 2004 році до прийняття відповідних змін до Конституції. І я можу вам сказати, що, незважаючи на певні косметичні зміни під час прийняття законодавства про вибори народних депутатів і навіть Закону про вибори Президента, певні міни вносились, але вони суттєво закон не міняли. Закон треба реально, я в цьому переконаний, базово, досить ґрунтовно і, посилаючись на чинну Конституцію, міняти. Але його не можна міняти у такий спосіб. Я не хочу вдаватися в суть закону і переконаний також, що фракція не може мати своїх представників у Центральній виборчій комісії хоча б через те, що фракція не є суб’єктом виборчого процесу за визначенням. Народний депутат, як, в тому ще й і суб’єкт виборчого процесу по вибору народних депутатів, і як особа, на яку поширюються відповідні норми Конституції і Закону про статус, має безперешкодний доступ на засідання Центральної виборчої комісії. І ви бачили скільки народних депутатів, до прикладу, було на останньому засіданні, коли визнавався обраним Президентом України Віктор Янукович. Я не думаю, що когось на дверях зупиняли, когось там намагались не допустити і так далі. Для цього, до речі, навіть не треба було рішення комісії, комісія навіть не допускала такої можливості, щоб когось не допустити на своє засідання. Тому проблема надумана. Зважаючи на ці обставини, я б дуже просив, давайте ми зараз до того часу, поки ми не приступим до розгляду Виборчого кодексу, так між собою домовимось, що ми накладаєм певний мораторій на все виборче законодавство. Бо якщо ми зараз будемо адаптувати його, а потім переадаптовувати, ми не те що Виборчий кодекс ніколи не приймемо, ми ніколи не зможемо мати якісне хоча би фрагментальне законодавство по конкретному виду виборів. Зважаючи на ці обставини, цей законопроект, при всі повазі до автора, зараз приймати не можна, але, я думаю, що обов’язково його треба врахувати у тій робочій групі, яка зараз натхненно працює над всім виборчим законодавством на перспективу. Дякую.
Дякую. Михайло Чечетов, Мікрофон, будь ласка.
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые коллеги, я полностью согласен с выступающим народным депутатом Князевичем. Действительно, на сегодняшний день до выборов президента 5 лет, до выборов парламента 2,5 года, до выборов в местные органы власти почти год. Мы должны системно подойти к решению вопроса, да, системно, да, не высмыкуя, не выдергуя, не латая, не делая одних латок, одни латки заменять другими. Один раз подготовить, один раз принять системно, консолидировано, поскольку я думаю, все политические силы заинтересованы в совершенстве законодательства о выборах. Время у нас есть. И абсолютно правильно второе предложение было, что наложить мораторий на внесение таких точечных, локальных, дырочно-латающих законопроектов, которые где-то улучшают, а где-то разбалансируют, делают перекосы. И системные решения принять по законодательству о проведении выборов в разные уровни: и президентские, и выборы в Верховную Раду, и в местные, - на уровне парламента. Я думаю, эти политические силы это предложение господина Князевича поддержат. Мы присоединяемся. Спасибо.
Дякую. Шановні колеги. Шановні колеги, ми завершили обговорення законопроекту. Дійсно, тут виникає певна у нас колізія. Робочою групою напрацьований проект закону: виборчий кодекс України. І ми домовилися таким чином: що до 28 числа комітети, фракції, народні депутати знайомляться з цим документом, 28 числа відбудеться його представлення. Після того у нас відбудуються парламентські слухання. І з урахуванням напрацьованих пропозицій ми винесемо на розгляд у Верховну Раду України виборчий кодекс. Більше того, буде така пропозиція, щоб ми його прийняли. прийняли відповідний проект рішення за наслідками його першого розгляду про направлення на повторне перше читання, а в проекті постанови визначили, що ж ми направляємо на повторне перше читання. І після того розглянути з урахуванням остаточних пропозицій у першому читанні. І, таким чином, до завершення цієї сесії прийняти за основу, а потім, далі ми визначимося, як остаточно приймати відповідне рішення. Такі пропозиції погоджені з комітетом і з робочою групою. Це до вашого відома. Шановні колеги, я ставлю на голосування пропозицію комітету: про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до Закону України „Про Центральну виборчу комісію” [[щодо обмеження терміну на підготовку засідання комісії у разі його скликання не менш як третиною членів комісії]] [[реєстраційний номер 2279]]. [[11:52:48]] За-18 Рішення не прийнято. Зрозуміло, що законопроект не можна направляти на повторне перше. Тому я оголошую про те, що законопроект відхилено. Шановні народні депутати, вашій увазі пропонується проект Закону про мораторій на видалення зелених насаджень на окремих об’єктах благоустрою, зеленого господарства міста Києва. Заступник голови Комітету з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Заєць Іван Олександрович. Давайте таким чином поступимо, ми заслухаємо доповідь, оголосимо перерву, а після перерви продовжимо дебати з приводу цього законопроекту. Будь ласка, Іван Олександрович.
Шановні народні депутати, мною, народним депутатом Юрієм Костенком внесено на ваш розгляд законопроект, прийняття якого запровадить п’ятирічний мораторій на видалення земельних насаджень на окремих об’єктах благоустрою міста Києва. Може комусь з вас ця ініціатива видасться занадто радикальною, а комусь дуже локальною, бо те, що діється із знезелененням міста Києва спостерігається і по всій Україні. Насправді, ініціатива – запровадити в місті Києві мораторій на видалення зелених насаджень, простою мовою, на знищення зелених насаджень, є суголосною з настроями переважної більшості киян. І є необхідним заходом для збереження Києва, як міста із здоровим довкіллям. Більшість з вас, шановні народні депутати, проживає в Києві і тому ви є свідками щоденного скорочення в варварський спосіб площ зелених насаджень у скверах, парках, прибудинкових територіях, тощо. Кожен день засоби масової інформації повідомляють про незаконне нищення сотень дерев, про гострі конфлікти між громадянами і тими, хто методично і злочинно звільняє місто від зелених насаджень. Протистояння тут досягло такого рівня, що в цих суперечках проти громадян використовуються порушниками законодавства бандитські формування і досить часто правоохоронні органи, які на догоду цим новітнім „Геростратам” фабрикують кримінальні справи проти громадських активістів. Ось кілька прикладів бездумного нищення зелених насаджень. В період з 29 грудня 2009 року по 4 січня 2010 року між Броварським проспектом і вулицею Малишка в Києві було зрізано 250 хвойних дерев, десяткам дерев було майже по 100 років. За результатами перевірки було порушено кримінальну справу. В самому центрі Києва, майже на перетині вулиці Хрещатик і вулиці Прорізної так само був знищений сквер. Масово знищувалися дерева біля аеропорту „Жуляни” та у Голосіївському лісі. Не одна сокира занесена на деревами островів Дніпра, зокрема таких, як Труханів острів, острів Жуків та інші. Цей страшний мартиролог можна продовжувати і продовжувати. Назву лише одну цифру, яка показує справжні масштаби винищення зелених насаджень в Києві. Лише в 2009 році тут було вирубано 5 гектарів зелених насаджень. Кілька слів про структуру та зміст законопроекту. У преамбульній частині зазначено, що призначенням цього закону є запобігання масовим проявам видалення зелених насаджень у місті Києві, що спричиняють згубні наслідки для природного середовища, санітарно-гігієнічних і рекреаційних умов та якості життя громадян у столиці держави, а також здоров’я населення та його естетичного виховання. У першій статті дається визначення термінів, що використовуються у законопроекті. У другій статті говориться, що мораторій вводиться станом на 5 років щодо наступних об’єктів благоустрою зеленого господарства міста Києва у скверах, ботанічних садах, парках, лісопарках, рекреаційних зонах, міських лісах, приміських, зеленій зоні, в урочищах зі стрімкими схилами, у зелених насадженнях прибудинкової території, у берегозахисних ділянках та водоохоронних зонах, на островах ріки Дніпро у межах території міста Києва. Третя стаття законопроекту дозволяє видалення окремих зелених насаджень у разі знесення аварійних дерев чи ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації. Отже, бачите, законопроект цілком поміркований. Він враховує різні ситуації. Контроль за дотриманням мораторію на видалення зелених насаджень покладається відповідно до статті 4 на державні органи охорони навколишнього природного середовища. Прикінцеві положення законопроекту приписую: Кабінету Міністрів розробити проект Закону про зелені насадження міст та інших населених пунктів, що базуватимуться на засадах сталого екологічно збалансованого розвитку населених пунктів. Забезпечити приведення у відповідність з цим законом нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та органів виконавчої влади на місцях. Забезпечити проведення інвентаризації природоохоронних об’єктів у містах та інших населених пунктах, зокрема зелених паркових, лісопаркових і рекреаційних зон. Забезпечити проведення внесення на картографічні матеріали в містах та інших населених пунктах межі існуючих об’єктів благоустрою зеленого господарства та передбачити їх врахування в подальшому на планах земельних ділянок і при розробленні проектів землеустрою. Забезпечити проведення винесення натури в містах та інших населених пунктах, меж ділянок існуючих об’єктів благоустрою, зеленого господарства. Назву кілька можливих шляхів вдосконалення законопроекту в режимі другого читання. Перше. Дію закону можна буде поширювати на всі населені пункти, якщо на це буде воля народних депутатів, ось з цього приводу говориться у висновку Головного науково-експертного управління. Площа земельних насаджень загального користування зменшується в більшості міст та селищ України. Належним доглядом охоплено лише половину зелених зон, що призводить до погіршенню їх санітарного стану, збільшення сухостійних та заражених шкідниками і хворобами дерев. Також не забезпечується належне фінансування заходів щодо утримання зелених насаджень тощо. Ми повинні будемо вдосконалити терміни у Прикінцевих положеннях, тому що закон подавався ще у 2008 році ,і зрозуміло, що терміни тут не відповідають нашим теперішнім завданням, це досить легко технічно зробити цю роботу під час другого читання. Ще один аргумент, який має переконати вас, шановні депутати, прийняти цей законопроект в першому читанні. Я хочу привернути вашу увагу до позитивних результатів дій закон про мораторій на проведення суцільних рубок на гірських схилах ялицево-букових лісах карпатського регіону, який було прийнято в лютому 2000 року. Поки не упорядкований був цей процес лісоповалу, були суцільні рубки, було знеліснення гір і в результаті всі ці підтоплення. Зараз є мораторій, і будьте ласкаві, приведіть законодавство у відповідність, матеріально-технічну базу і це зупинило до певної міри це варварське нищення. Ми так само сподіваємося, що прийняття цього закону спонукає місцеву владу, спонукає законодавця, спонукає Кабінет Міністрів до того, щоб створити відповідне законодавство, нормативно-правову систему, вжити реальних заходів для того, щоб зберегти зелені насадження. Треба врешті-решт зрозуміти, що ми живемо у містах, які є забруднені, що дерева виконують функцію поглинення вуглекислого газу, що вони захищають людей від шумів, що вони сьогодні створюють певні рекреаційні такі можливості. Тому я прошу вас, народні депутати, прийняти цей законопроект у першому читанні і ми цим зробимо великий крок у напрямку покращення довкілля у напрямку забезпечення здоров’я наших громадян. Це буде вияв того, що народні депутати почали нарешті думати категоріями сталого розвитку, а не категоріями IXX чи XX століття, коли люди думали, що природна система не має меж, що можна використовувати бездумно в масових масштабах природні ресурси. Насправді в котрий раз я з цієї трибуни заявляю, що сьогодні лімітуючим розвитком людської цивілізації є саме природній капітал, тобто земля, ліси, води. А яка наша дія має бути в умовах лімітного ресурсу, ми повинні ощадно використовувати цей ресурс, ми повинні інвестувати кошти у його відновлювальну частину. Тому прошу проголосувати за це законопроект у першому читанні, доопрацюємо у другому і приймемо. Дякую.
Шановні колеги, оголошується перерва до 12 годин 30 хвилин. Після перерви ми продовжимо розгляд цього питання.
Шановні народні депутати! Продовжуємо розгляд проекту Закону [[реєстрацій номер 2393]] про мораторій на видалення зелених насаджень на окремих об’єктах благоустрою зеленого господарства міста Києва. Доповідь Іван Олександрович виголосив. Прошу записатися на запитання до доповідача. Так, народний депутат Павловський, фракція "Блоку Юлії Тимошенко"
Пане Іване, дякую вам за закон, як киянин, в першу чергу – це дуже актуальний закон. Разом з тим в мене питання до вас, все-таки треба було б може більше детально прописати посилення відповідальності за незаконну вирубку зелених насаджень, в першу чергу в міських зонах, бо це цими легенями дихають не тільки кияни, а й мешканці інших міст? Дякую.
Безумовно, одним із таких слабких місць нашого законодавства – це є дуже слабка відповідальність за порушення екологічного законодавства. Але я виходжу із того, що якщо ви уважно читали Перехідні положення законопроекту, і там передбачається, що буде розроблено Закон України про зелені насадження міста та інших населених пунктів. Це буде один із таких дуже важливих комплексних законів, які регулюватимуть ці всі процеси. А посилити треба, посилювати треба, і треба в Адміністративний кодекс, Кримінальний кодекс вносити зміни. Але сьогодні моя ініціатива спрямована на те, щоб зупинити цю руйнівну дію цих геростратів, бо Київ перетворюється у кам’яний мішок, скоро люди не дійдуть ні до річки, ні до скверу, ні до чого – жити в цьому місті просто не можна буде.
Мойсик Володимир Романович, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Володимир Мойсик, депутатська група „За Україну”. Передайте слово колезі Карпуку.
Володимир Карпук, будь ласка.
Володимир Карпук, депутатська група „За Україну!”. Іване Олександровичу, дякую за законопроекти і дійсно є схвильований вашою турботою про озеленення, погоджуючись з вашим тим матеріалом в пояснюючій записці про те, скільки вирубано. Але я хотів би зробити зовсім контраверсійний висновок з того матеріалу: а чому мова йде лишень про мораторій? Це лише один аспект тієї великої проблеми. Чому не подумати, чи над законом, чи над програмою про озеленення міст? Адже дійсно, ви і самі говорите про те, що в останні роки постраждав не тільки Київ, але й дуже багато міст, всі практично міста України. То чому не подумати над Законом про озеленення чи зелену зону, про програми озеленення загальноукраїнської і це потребує коштів. Дякую.
Справа в тому, що процеси от масового знищення зелених насаджень такі інтенсивні, що треба вживати певних радикальних заходів. Адже ви знаєте, я вам говорив в своїй доповіді про те, що широка громадськість веде буквально війни за кожне дерево, за кожен парк, за кожний скверик. Але тому ми хочемо зупинити цей процес руйнування, а одночасно ми запускаємо цим законом через прикінцеві положення якраз ті всі заходи, які потрібно здійснити, я вам повторю їх. Це і Закон прийняти про зелені насадження міст, та інших населених пунктів, дається доручення Кабінету Міністрів. Треба провести інвентаризацію природоохоронних об’єктів у містах та інших населених пунктах, треба винести ці всі зелені зони на картографічні матеріали, в натуру винести, треба величезну роботу проробити для того, щоб наші населені пункти ну стали придатними до життя. Тому це перший такий етап зупинити руйнівні процеси, а потім уже йти далі.
Юрій Кармазін, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Юрій Кармазін. Я хочу подякувати вам за підняття питання цього. На превеликий жаль, якби два роки назад цей закон був прийнятий, коли ви його внесли, очевидно, не було б тих руйнівних наслідків, які зараз навала сучасного Батия зробила по Києву. Я хотів би вас запитати про такі речі по закону. Чи не бачите ви, що в цьому законі треба було передбачити і статтю про відповідальність за порушення закону? Тому, що такої статті немає. Є просто мораторій, але в нас сьогодні, ви знаєте, Конституція України не виконується, Голова Національного банку 17 грудня нелегітимний перебуває на посаді і керує, сьогодні говориться про якісь займи і так далі. Вищого господарського суду людей звільняють без суду і слідства, заставляють писати тисячами заяви і вже сотнями тисяч. Дерева біля хати Стуса, сотні дерев знищено безкарно, а ми не говоримо про відповідальність. Хочу почути вашу думку. Дякую.
Я думаю, що ми в другому читанні можемо і посилити відповідальність щодо, ну, щодо порушення, наприклад, цього закону і інших законі. Це все робота для другого читання. Але зараз, мені здається, що треба зупинити просто цей руйнівний процес. Йде така велика навала. Люди, навіть не думають, що вони перетворюють от зелені масиви, ну, в суцільний, я би сказав, не придатний для життя людей території. І тільки тоді, коли вони вже бачать наслідки своєї діяльності, вони хапаються за голову і біжать далі. От і те, що відбулося, наприклад, із долиною Дніпра. Поприходили спочатку, побачили цей простір, побачили ці заплавні луки, - „о я тут хочу мати хату!”. А потім понабігала туди ціла орда, і потім ніяких луків, ніякого простору немає. Є просто поділ, тільки перенесений нижче по Дніпру. І втікають потім звідти знову на якість нові території. Тому моя ініціатива полягає в тому, щоб спочатку зупинити цей процес, і за рік чи за два розробити це все законодавство, вжити заходів і посилити відповідальність. Я вас підтримую у вашій пропозиції.
Так, шановні колеги, так, завершені запитання. Сідайте, Іван Олександрович. Я прошу записатися на обговорення законопроекту. Так, від народних депутатів, будь ласка, покажіть. Народний депутат Павловський, фракція „Блоку Юлія Тимошенко”. Будь ласка. Наступний буде виступати Юрій Кармазін.
Шановні співвітчизники, народні депутати! Поданий законопроект щодо мораторію строком на 5 років варварської вирубки зелених насаджень в нашій столиці в місті Києві, в першу чергу передбачає мораторій на вирубку дерев і інших зелених насаджень у скверах, ботанічних садах, парках і в інших реакційних, так, дякую, зонах, і в першу чергу теж на що треба звернути увагу, це захист берегозахісних смуг на островах Дніпра. А ми знаємо, що острови всі навколо Києва вже давно розпродана земля, поділена під забудову і в мою бутність ще депутатом Київради пам’ятаю, як за одну ніч команда нашого мера поділила більше ніж півтори тисячі гектар якраз на островах, які прилеглі до Києва, і віддали, як коли почали розбиратись правоохоронні органи, на якихось незрозумілих студентів позаписували тисячі гектарів землі. Як потім вияснилося, то це належать вони до одного народного депутата, скажемо так, який в цьому залі ці півтори тисячі гектар на островах. Відомо з якої половини залу, так. Але це ми відволіклися. Я хочу сказати, що теж саме ми були свідками випадку, коли в Святошинському районі було знищено парк імені Стуса майже вирізано під коріння всі дерева, хоча було і відповідне рішення Київради, що там створити парк. І з іншого боку, все-таки крім закону я закликаю громадськість, тому що коли громадськість небайдужа, коли люди об’єднуються і я вже казав я був депутатом Київради і є свідком того, коли люди об’єдналися і мені вдалося за допомогою людей було зібрано більше півтори тисячі підписів прийняти і провести рішення Київради про порятунок від знищення у Шевченківському районі парку, скверу Зої Космодемянської, теж саме скверу у Печерському районі Марії Заньковецької. Тобто є приклади, коли і громадськість, і законодавці, депутати можуть впливати і рятувати. А щодо цього законопроекту, треба, думаю, дійсно, багато було тут зауважень депутатів, пропозицій врахувати позиції щодо посилення відповідальності за незаконну вирубку зелених насаджень у міських зонах аж до кримінальної. І я думаю, що це принциповий закон, не політичний і думаю, що ми одноголосно повинні його підтримати у цьому залі і ми таким чином зробимо подарунок у першу чергу для киян, а потім, думаю, для мешканців інших міст. Дякую за увагу. Прошу.
Юрій Анатолійович Кармазін, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні народні депутати, законопроект, який ми розглядаємо, внесений народними депутатами, нашими колегами Костенком і Зайцем, міг бути розглянутий ще у 2008 році, бо все було для того готове ще у червні 2008 року. І відповідно до цього там же були написані доручення і уряду, підготовлені у прикінцевих положеннях, і уряду України розробити проект закону і забезпечити приведення у відповідність нормативно-правових актів Кабміну, і інвентаризація природоохоронних об’єктів у містах і інших населених пунктах, тобто виходили за межі Києва, і в самому Києві і забезпечення винесення на картографічні матеріали у містах інших населених пунктах у межах існуючих об’єктів благоустрою зеленого господарства. На превеликий жаль, нічого цього своєчасно не було зроблено. Тепер зараз виникає питання по датам. Зрозуміло, що ті дати, які там встановлені, 2008 рік, це на сторінці четвертій, чи приведення до 1 вересня 2009 винесення на картографічні матеріали, вони всі застаріли. Тому їх треба посувати. Я думаю, що це можна зробити урядом інвентаризацію протягом всього 2010 року. Я думаю, що тут треба також написати, до 1 вересня 2010 ра. тобто року, треба дати здвинути Це перше. Друге. Цей закон, я вважаю, який має бути прийнятий, дописати ще статтю про відповідальність за порушення мораторію про відповідальність за порушення закону. В тому числі передбачити відповідальність і фізичних, і юридичних осіб. Чому. Тому що, подивіться, як по цьому випадку, про який і доповідав Іван Олександрович, по якому 250 дерев знищили і по цьому за результатами перевірки 20 січня порушили кримінальну справу по факту перевищення повноважень службовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю „Проектна компанія „Ярус”. А порушувати кримінальну справу треба було не проти цих осіб, а проти тих, хто виділяв землю там, де росли дерева. Ось проти кого треба було порушувати. Бо по кожному дереву має підписувати особисто мер свій дозвіл. Через це я вважаю, що і в закон, там, де ключова стаття, стаття 2 в законі, введення мораторію на видалення зелених насаджень, має бути записана, після слів: „У скверах, ботанічних садах, парках і так далі”, „і прилеглих до них територій”. Тому що поруч з ботанічними садами возводяться будинки, які знищують повністю, приводять в негодність ботанічні сади. А ми за це відповідальність не передбачаєм. Я прошу прийняти цей закон якомога швидше і ставити про.
Дякую. Михайло Чечетов, фракція Партії регіонів.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати! Хочу, по-перше, відповісти на риторичне запитання Юрія Анатолійовича Кармазіна, що діюча влада нічого не зробила, щоб біля хати Стуса дерева не вирубували. Я хочу запевнити парламентаріїв, що минула влада нічого не зробила, щоб біля хати Стуса дерева не вирубували. Я хочу запевнити депутатів, що діюча влада на чолі з Віктором Януковичем зробить все, щоб біля хати Стуса дерева не вирубували, і не тільки біля хати Стуса, а і у Києві, да. У законопроекті пропонується ввести мораторій строком на 5 років на видалення зелених насаджень на перелічених у ньому об’єктах благоустрою зеленого господарства міста Києва, дозволивши протягом вказаного терміну лише вибіркове видалення окремих зелених насаджень на вказаних об’єктах у випадку необхідності знесення аварійних дерев чи ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації. Проблема збереження зелених насаджень існує в усіх населених пунктах України, не тільки у місті Києві, що, в принципі, і відзначено у пояснювальній записці цього законопроекту. Тому її вирішення на законодавчому рівні повинно стосуватися всіх населених пунктів, а не тільки міста Києва. Оцінюючи стан правового врегулювання охорони та використання зелених насаджень у населених пунктах, слід відзначити наявність досить розгалуженої системи нормативно-правових актів, що забезпечують таке регулювання. У розвиток законів прийняті численні підзаконні нормативно-правові акти, які конкретизують правила і механізми охорони та раціонального використання зелених насаджень у містах, ними визначаються, зокрема: порядок та ведення обліку, ведення реєстру зелених насаджень за видовим складом та віком, інвентаризація зелених насаджень та визначення обсягу їх фінансування, ведення зеленого господарства. Отже, питання охорони та утримання зелених насаджень досить докладно врегульоване у різного роду нормативно-правових актах. Проте, незважаючи на це, площа зелених насаджень загального користування зменшується у більшості міст та селищ України, належним доглядом охоплено менше половини зелених зон, що призводить до погіршення їх санітарного стану, збільшення сухостійних та заражених шкідниками і хворобами дерев. Також не забезпечується належне фінансування заходів щодо утримання зелених насаджень тощо. Причиною такого становища є невиконання приписів законів та низький рівень контролю за реалізацією вимог законодавства щодо охорони та утримання зелених зон, недостатня увага відповідних органів до вирішення зазначених проблем. Фракція Партії регіонів підтримує законопроект Івана Алєксандровича Зайця і пропонує прийняти його в першому читанні. Дякую.
Народний депутат Корж, фракція „Юлії Тимошенко”. Наступний буде виступати Володимир Карпук.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати України! Віталій Корж, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. Вважаю, що проект Закону про мораторій на видалення зелених насаджень на окремих об’єктах благоустрою зеленого господарства міста Києва [[№ 2393]] колеги Юрія Костенка є надзвичайно актуальним, потрібним. Наше довкілля потребує захисту на законодавчому рівні. Автор пропонує ввести мораторій строком на 5 років на видалення зелених насаджень на деяких об’єктах благоустрою зеленого господарства міста Києва. У скверах, ботанічних садах, парках, лісопарках, рекреаційних зонах, міських лісах, приміській зеленій зоні, в урочищах зі стрімкими схилами, у зелених насадженнях прибудинкової території, у берегозахисних ділянках та водоохоронних зонах на островах річки Дніпро. Згідно із проектом вибіркове видалення окремих зелених насаджень на зазначених об’єктах може здійснюватися у разі знесення аварійних дерев чи ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації. Постійний контроль за дотриманням мораторію повинні забезпечувати державні органи охорони навколишнього природного середовища. Також проект містить, і що особливо важливо, ряд доручень уряду, зокрема: розробити проект закону України про зелені насадження міст та інших населених пунктів, забезпечити у населених пунктах проведення інвентаризації природоохоронних об’єктів та винесення в натурі меж ділянок існуючих об’єктів благоустрою зеленого господарства тощо. Активно підтримуючи всі положення законопроекту, в тому числі і запропоновані доповнення шановним Юрієм Кармазіним, закликаю колег – народних депутатів України проголосувати за основу і в цілому. Це буде добрим знаком для всього суспільства. Дякую за увагу.
Володимир Карпук, фракція „Наша Україна – Народна Самооборона”. Наступним буде виступати Володимир Бондаренко.
Володимир Карпук, депутатська група „За Україну!”. Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати! Без сумніву, треба підтримати законопроект 2393, запропонований народними депутатами Костенком і Зайцем, і подякувати їм за цю ініціативу. Законопроект можна прийняти за основу, тому що є і багато пропозицій, і є багато над чим подумати. Зініційована народними депутатами досить вагома, на мій погляд, проблема. Тому що за останні роки Київ стрімко втратив пальму першості, як одне з найзеленіших міст світу. Як у відсотковому відношенні, щодо загальної площі, так і по кількості зелених насаджень на одного жителя Київ надзвичайно на кілька порядків став нижче за останні роки. Ви подивіться, що робиться не тільки в Києві, але і в інших містах. І тим депутатам, які кажуть, що влада зробила, то я скажу, що влада збудувала шикарні хороми в ботанічних садах багатьох обласних центрах, в тому числі міста Донецька. І активно забудовує як природоохоронні зони, так і ті парки, які мають історичне значення. Далеко не треба ходити від Верховної Ради, тільки треба вийти до Маріїнського парку, прогулятися на сумнозвісний будинок на Грушевського, 9, який збудований, практично, на Маріїнському парку і, звичайно, має негативне значення на збереження цього історичного парку. Тому треба думати про те, щоб і посилити відповідальність. Тому що, навіть, російське законодавство передбачає суворі міри до тих, хто здійснює забудову в природоохоронних зонах. Особливо коли є це самовільно, чи з порушенням законодавства, не дивлячись на посади, не дивлячись на титули і на популярність тих, чи інших людей в народі. За все повинно бути відповідати, тим паче за зелені насадження. І приклад можна брати з тих країн, які ми вважали, що там не може рости. Адже навіть це потребує досить великих капітальних вкладень, скажімо, посадити кущ – це 200-300 гривень один кущ, дерево – від 1500 гривень, це потребує грошей, це потребує програм. І я думаю, що прийняття цього закону буде стимулом для прийняття таких програм на обласному, на міському рівні і, дійсно, треба вже це робити негайно. Тому що, навіть, за ті два роки, коли цей законопроект у Верховній Раді, в самому Києві знищено багато дерев. Дякую і прошу, закликаю підтримати цей законопроект.
Володимир Бондаренко, фракція "Блоку Юлії Тимошенко".
Володимир Бондаренко, "Блок Юлії Тимошенко", партія „Реформи і Порядок”. Безумовно, те, що сьогодні внесений такий законопроект, абсолютно виправдано практикою землекористування у місті Києві і охороною зелених зон, на жаль, виноситься пізно. А окремі запити, які в тому числі і я давав з цього приводу, вони залишилася без належного розгляду раніше. Я хотів би звернути увагу на те, що містобудівна документація розпочинається з Генерального плану, в якому знаходять баланс між зеленими зонами, комунальними зонами, житловою забудовою та інше. Є 5 видів земель, які повинні бути не доторканими. Якщо в Генеральному плані це виділена зелена зона або це виділена як зона історико охоронна, або це інженерна зона, де будуть проходити майбутні дороги, комунікації, або це ділянки, виділені під соціально-культурні об’єкти, або це ділянки, які уже існують сьогодні під об’єктами забудови, їх трогати не можна. Так от за роки правління Черновецького внесена 1 тисяча 400 з лишнім поправок до Генерального плану без відповідних компенсаційних замін тих зон, які знищувалися. Це стосувалося перш за все Святошина лісового, де вже сьогодні пальцем нікуди ткнути, щоб не наткнутися на будинок, а там ще років 8 тому були тисячі 120-літніх і старіших дубів та сосен. Звертаю увагу на те, що основними забудовниками у цій зоні весь час були дуже цікаві структури: Служба безпеки України, Управління державної охорони. А останнім часом підключилися під активну забудовну діяльність і Державне управління справами, хоча воно не має ніякого юридичного права вести забудову, бо це не господарюючий об’єкт. Але сьогодні вже відведені перші ділянки для цієї знаменитої служби. І от я хотів би, щоб ми провели тест на те, як буде нова влада, новий Президент ставитися до забудовчої діяльності тої структури, яка повністю знаходиться в його підпорядкуванні, я маю на увазі структуру Ради національної безпеки і оборони, яка відвела на Борщагівців на вулиці Якуба Колоса собі там шматок землі на зеленій зоні. І хотів би звернути увагу на те, що ми сьогодні не маємо чітких правил компенсацій за те, що знесено, і немає обличчя тої людини, яка фактично ініціювала це знесення. Якби була кримінальна відповідальність за незаконну вирубку земель, наприклад, у тому ж парку Стуса, то один із кандидатів у Президенти Пабат сидів би на лаві підсудних, а не переконував, який він буде хороший президент, а він не сидить і продовжує переконувати [[має фракцію в Київраді]] і там разом з „Блоком Черновецького” і Партією регіонів всі ці земельні ділянки в Києві відвели, або змінили генеральний план забудови. Я хотів би, щоб це було зрозуміло людям і щоб ми знали хто є фактично ініціатором і героєм цього знищення зеленого обличчя Києва. Я думаю, що цей закон треба підтримати. Дякую.
Шановні колеги! Обговорення законопроекту завершено, позиція уряду, будь ласка. _______________. Дякую Володимире Михайловичу. Шановний Володимир Михайлович! Шановні народні депутати! В Мінприроді опрацьований законопроект, щойно виголошений народний депутатом Іваном Олександровичем Зайцем, і в цілому підтримуючи мету законопроекту, яка направлена на виправлення тієї ситуації, що сталася в місті Києва з видаленням зелених насаджень, ми внесли ряд пропозицій і зауважень до цього законопроекту Пропозиції в першу чергу стосуються термінології, яка використана в цьому законопроекті. Ми запропонували привести її відповідно до діючих вже нормативних документів і законів України, а також внесли ряд зауважень, які, на наш погляд, поліпшують цей законопроект. В цілому, як я вже сказав, ці зауваження і пропозиції не міняють суті і цілі цього законопроекту і наша пропозиція – прийняти його сьогодні за основу. Дякую за увагу.
Шановні народні депутати! Комітет пропонує прийняти за основу цей законопроект. Ставлю на голосування пропозиції комітету, про прийняття за основу проекту закону. про прийняття за основу проекту Закону про мораторій на видалення зелених насаджень на окремих об’єктах благоустрою зеленого господарства міста Києва [[реєстраційний номер 2393]] прошу голосувати. [[13:00:25]] За-354 Рішення прийнято. Дякую. Шановні колеги, оголошую до розгляду проект Закону про внесення змін до Закону України "Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України" [[реєстраційний номер 1383]]. Доповідач – народний депутат України Москаль Геннадій Геннадійович, співдоповідач голова підкомітету Комітету з запитань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Прокопчук Юрій Володимирович. Будь ласка, Геннадій Геннадійович.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, я прошу уваги, тому що дійсно питання дуже серйозне. Сьогодні численність Міністерства внутрішніх справ, яка визначена законом, становить 324 тисячі 400 осіб. Так і в новій редакції ніхто не зменшує і не збільшує ні на одну одиницю. Стався такий прикрий випадок, що сам законодавець – Верховна Рада – зробила міліцію місцеву, але Бюджетний кодекс 2003 року заборонив фінансування, здвиг бюджетів, тобто з 2003 року маса людей, а це десь коло 39 тисяч, ходить то за рахунок вакансій, то за рахунок тих, які пішли в декретну відпустку і тому подібне. Вони є в загальній чисельності і більших грошей бюджет не дасть чим на ці 324 тисячі 400 осіб, але ці люди сьогодні фактично не захищені, бо вони якоби працюють у місцевій міліції, якої сьогодні фактично немає. Тому в мене пропозиція виключити таке поняття як „місцева міліція”, тому що місцеві органи влади не мають право її фінансувати і згідно бюджетного законодавства, і вона вливається в ці 324 тисячі 400 чоловік. Цей законопроект ще з 2008 року ходить по Верховній Раді і фактично від цього страждають просто люди, які завтра можуть попасти в любу ситуацію і їм нічого не буде порушено по закону, оскільки вони числяться в тих структурах яких уже, фактично, немає. Я не розумію сьогодні. я попередньо переговорив з представниками коаліції, які сказали, що не будуть підтримувати. Шановні, це ваше право. Але Міністерство внутрішніх справ – це сьогодні у ваших руках і , якщо в Москві випадає сніг неділю назад, то через неділю він буде в Києві. Якщо ви думаєте, що ті процеси, які сьогодні проходять в Москві, Дагестані і в інших, в Росії – вони не дійдуть до України, ну, це мало хіба може, що сумніватися той, хто нічого не розуміє в правоохоронній системі. Тому я вас дуже прошу підтримати і фактично дати цим людям можливий статус, щоб вони набули, дійсно, працівників міліції. А не числились у якійсь міліції якої, фактично, сьогодні немає – місцевої міліції, і Закону про внесення змін до загальної структури чисельності Міністерства внутрішніх справ підрозділи місцевої міліції виключити як таких, яких вже давно немає і їх не існує. Дякую.
Прошу, шановні колеги, на запитання записатися до доповідача. Прізвища народних депутатів покажіть. Валерій Бевз, фракція комуністів.
Шановний Геннадій Іванович! Ситуація в країні складається таким чином, що на протязі останніх 10 років стан, динаміка і рівень злочинності в Україні залишається по суті сталою – це порядку півмільйона злочинів. Чи не здається вам, що проблему організаційної функціональної структури Міністерства внутрішніх справ треба було б вирішувати комплексно разом із тими пропозиціями, які пропонуєте ви сьогодні? Оскільки сьогодні, і коаліція і новий міністр заявили про те, що вони серйозно будуть реформувати систему загалом, то чи не можна було б цю проблему вирішувати комплексно і підійти більш глибоко до вирішення цієї проблеми? Дякую.
Валерій Ананійович, знаючи вас, як одного із досвідчених працівників Міністерства внутрішніх справ, але дозвольте з вами не погодитися. Численність населення зменшується! Ми не маємо тих 52 мільйони, які ми отримали у 1991 році. Але численність населення зменшується, а кількість злочинів збільшується, от в чому парадокс! Якщо зменшується кількість населення, то має, по ідеї, зменшуватися і кількість скоєних злочинів. Сьогодні почитайте зведення. На вулицях немає такого дня, щоб не було розстрілу, немає такого дня, щоб не було вибуху, немає такого дня, щоб не пограбували банк, чи пункт обміну валют, чи автозаправну станцію, чи десь не розстріляли сім’ю, забрали гроші, коштовності і тому подібне. Почитайте сводки, це ми колись думали, що банки, це видумки Голівуду, а сьогодні це реальна дійсність і воно є майже кожного дня, і майже в усіх регіонах України.
Дякую. Сергій Гордієнко, фракція комуністів.
Сергій Гордієнко, фракція Компартії України, Полтавщина. Шановний Геннадій Геннадійовичу, я хотів би вам сказати перше. Я й не думав задавати першим це питання, але і політичні сили, в які ви саме входили як народний депутат і підтримували протягом останніх років, ініціювали і вони саме запустили якраз той механізм економічних, соціальних і інших реформ, який сьогодні веде до росту злочинності. Бо про що б ми не говорили, ріст злочинності сьогодні лежить в економічній площині, яка є у державі. Але в мене не про це запитання. В мене запитання про те, що ви напевно знаєте, що місцева міліція і це визначення, коли пропонувалося, це було одне із додаткових джерел фінансування Міністерства внутрішніх справ. Я сьогодні не можу погодитися з вашою пропозицією лише в одній частині, що сьогодні напевно необхідно, щоб Міністерство і Кабінет Міністрів України внесли все-таки пропозицію щодо обґрунтованості саме чисельності працівників.
Я відповім на ваше питання. Перше. Я обязуюсь кожний місяць опубліковувати статистику Міністерства внутрішніх справ, і тоді буде видно, хто робив краще, а хто гірше – це раз. Хай люди побачать. Друге. Міняйте Бюджетний кодекс, шановні. Про яку місцеву міліцію ви говорите? Якщо Бюджетний кодекс говорить про те, що фінансування з двох бюджетів міліції заборонено, тільки з Державного бюджету України, крапка.
Юрій Кармазін, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Юрій Кармазін. Шановний Геннадій Геннадійович, моє питання буде складатися із трьох. Перше. Можливо, нам в статті 1 залишити згадку про підрозділи місцевої міліції або, якщо не залишати, то внести зміни до Закону про міліцію. Тобто зразу, щоб звідти також вилучити. Бо я пам’ятаю, як в цій залі доводили колишній міністр, як потрібна така інституція. А другу статтю зробити так, як ви пропонуєте і без проблем. Другий аспект проблеми, яку я хотів би вас запитати, як досвідченого генерала, працівника міліції. На розкриття впливає також професіоналізм, чи може впливати він, коли зараз відбувається в 5 областях, призначення раніше судимих і тих, хто притягався до кримінальної відповідальності керівниками обласних управлінь міліції, людей ? – раз. І друге, політизація така, що уже понад півтори тисяч уже звільнено за два тижні, і пропонується звільнятися за власним бажанням, професіоналам.
Шановні, шановні, я відповім на всі три питання. От ми говоримо тут про фінансування міліції. В першу чергу вона буде залежати, скільки буде звільнено. Тому, що кожний звільнений обходиться майже десятирічне утримання одного працівника міліції діючого. Тому це все буде залежати від дій. А так, як сьогодні звільнюють, то треба буде 5-6 бюджетів приймати, а не ми сьогодні робимо кругом. Ми не просимо і міністерство не просить більше грошей. Що стосується, я ще раз кажу, давайте приймемо за основу, значить, тут немає, тим більше, що міліція сьогодні повністю находиться в коаліції, а я як в опозиції відстоюю інтереси коаліції. А ви не хочете цього приймати. Значить абсолютно приймемо за основу і тоді, і тоді зробимо нормальний закон, щоб він, дійсно, працював.
Будь ласка, завершуйте.
Так, так на відповідь на третє питання. Ми порахували 12 травня і Володимир Михайлович пам’ятає, коли були Мукачівські вибори у 2004 році Верховна Рада прийняла рішення звільнити з органів внутрішніх справ Варцабу, Русина і цілу кучу співробітників. Генеральна прокуратура провела розслідування. Багато отримали умовні строки і пішли під амністію, а сьогодні всі фігуранти мукачівських виборів призначені начальниками обласних управлінь внутрішніх справ. Значить, всі хто був в картотеці Інтерполу сьогодні очолюють обласні управління внутрішніх справ. Так, шановні, це до мене питання. Юрію Анатолійовичу, ось до питання.
Дякую. Володимир Бондаренко, „Блок Юлії Тимошенко”.
Шановний Геннадію Геннадійовичу! Хотів би задавати вам, як професіоналу одне питання. Колись я і пан Кармазін подавали законопроекти про міліцію місцевого самоврядування. Можливо ми помилялися, але нам здавалось, що певні функції, які покладенні сьогодні на центральну міліцію могли би виконувати підрозділи, які створені місцевими радами, тільки певні функції, вони не мали би повних прав тих, які мають сьогоднішня міліція. А, наприклад, екологічний контроль місцевості, санітарний контроль, використання в охороні масових заходів, де там просто по типу як дружинники раніше працювали. Чи можливий варіант перенесення частини цих функції на місцевий рівень. Абсолютно я з вами згідний і у багатьох наших сусідів така місцева міліція є. Вона охороняє там ринки, кладовища, парки і тому подібне. Але треба закон, це закон про міліцію і про державну міліцію, треба щоб парламент розробив закон про місцеву міліцію, яка буде нести чисто охоронні функції і буде, будемо казати, боротися з паркуванням незаконним, стихійною торгівлею і іншими функціями, які є сьогодні не властиві державній міліції. Але для цього треба розробити закон. Закон про міліцію може фінансуватися тільки з Державного бюджету, з місцевого це неможливо сьогодні і представник, голова бюджетного комітету, якщо ви йому дасте слово з місця, він підтвердить, який сидить сьогодні у залі з „Блоку Литвина”.
Павло Сулковський, фракція Партії регіонів.
Дякую. Павло Сулковський, фракція Партії регіонів, Рівненщина. По-перше, Володимире Михайловичу, я до вас хотів би звернутися, що просто ми тратимо час, але такий регламент, ми мусимо тратити. З якого приводу? Ну по-перше, цей законопроект, ми самі прекрасно знаємо. що він не пройде сьогодні, його просто не підтримають. З яких міркувань? По-перше, 5 років ви як доповідач сьогодні були при владі, була коаліція, ви бачили це все, ви такого рішення не піднімали і не думали, мабуть, його провести. Сьогодні коли ви опинилися в опозиції, ви вже бачите, що вкрай цей потрібне проект закону. Я думаю, що сьогодні нова команда Міністерства внутрішніх справ на чолі з Кабінетом Міністрів, дійсно, будуть реформувати цю структуру, я у цьому переконаний. І вони розберуться.
Шановний, у нас поговірка, що глухий не дочує, то видумає. Мій закон внесений у 2007 році, подивіться на реєстрацію, чому він заре попав. Це не до мене питання, а питання до Секретаріату Верховної Ради. У 2007 році тільки почала робити Верховна Рада, як я вніс. Подивіться всі висновки Експертно-наукового управління від 2008 року. І де він находився? Ви мене питаєте? Що ви з хворої голови на здорову перекидуєте свої проблеми? Значить, ви владу взяли.
Дякую. Сідайте будь ласка, Геннадій Геннадійович. Я тільки одне уточнення даю. Да цей законопроект з 2007 року лежав в комітеті. І комітет зараз тільки дійшов до того, що його можна подати на Верховну Раду України. Така, на жаль, практика. Треба нам розчистити роботу в комітетах, щоб всі законопроекти могли розглянути і прийняти відповідне рішення. Це до автора не має жодного відношення. Це проблема комітету. Співдоповідач – голова підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Юрій Володимирович Прокопчук.
Шановний головуючий, шановні колєги! Даним законопроектом пропонується внести зміни до статей 1 та 2 Закону України „Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України”, внаслідок прийняття яких зі структури МВС України виключається місцева міліція, про що вже було згадано. А чисельність органів внутрішніх справ, що утримуються з державного бюджету, приводиться у відповідність до існуючої на даний час. Тобто збільшується на 32,2 тисячі осіб, які раніше фінансувались із місцевих бюджетів. Таким чином, кількість працівників органів внутрішніх справ, які утримуються за рахунок державного бюджету України, збільшується з 190 тисяч 500 до 222.700 із збереженням загальної чисельності МВС 324 тисячі осіб. Згідно з експертним висновком Міністерства фінансів України від 14.02.2008 року, реалізація законопроекту потребує додаткових видатків державного бюджету на утримання додаткової чисельності працівників МВС у кількості 27 тисяч 946 осіб, що складатиме 808 мільйонів гривень на рік. У зв’язку з чим Міністерство фінансів України вважає за можливе, все-таки вважає за можливе, до речі, я хочу уточнити це, передбачити у законопроекті збільшення чисельності працівників органів внутрішніх справ, які утримуються з державного бюджету на 4 тисячі 704 особи, визначивши їх у кількості 195 тисяч 204 особи. Слід зазначити, що реалізація законопроекту не потребує збільшення бюджетних видатків для Міністерства внутрішніх справ, оскільки кошти на утримання посад, які раніше, до 2003 року, фінансувались з місцевих бюджетів, останні роки передбачаються у державному бюджеті України. Неприйняття поданого законопроекту призведе до необхідності скорочення відповідної чисельності працівників, розформування окремих підрозділів, селищних відділень міліції, що вплине на рівень обслуговування населення, розгляд та реагування повідомлення громадян. Тобто будуть саме скорочені там, виведені зі складу ті, хто безпосередньо займається з громадянами на селі, у малих містах, у малих населених пунктах, щоб ви знали, про кого йде річ. Крім цього, виникає серйозна проблема у призначенні на посади у цьому та наступних роках випускників відомчих вищих навчальних закладів, які вже обрали професійний шлях правоохоронця. З огляду на викладене, беручи до уваги позицію МВС щодо підтримки законопроекту, комітет на своєму засіданні 10 липня 20068 року ухвалив рішення, яким рекомендував Верховній Раді прийняти законопроект номер 1383 у першому читанні за основу. Я також прошу колег підтримати, бо у нас багато говориться про реформи, а реформу не заключаються тільки у тому, що виключно до прибиральниці треба всім написати добровільно рапорта на звільнення. І те, що сьогодні відбувається в органах внутрішніх справ, коли професіонали, які дійсно знають, як ловить бандитів, міняються на тих, хто знає, як касу приносить відповідним начальникам. І звісна річ, і наш комітет, і, я думаю, і сьогоднішня опозиція, та й народ України мовчать не буде на цю тему. Тому що є у нас, як-то кажуть, зараз причини говорить про це. А дальше ще побачимо. Бо зараз дійсно йдуть такі призначення, про що тут уже говорилось, що вибачте, стає де-не-де там, як-то кажуть, волосся, в кого воно є, дибом. От. І це до добра не призведе, шановні колеги сьогоднішньої влади, бо з правоохоронцями граться не можна, як і з армією. Поширюються чутки, що в 50 років підвищується вже ценз чи пенсійний вік, розсилаються листи, де сьогодні всі соціальні гарантії сьогоднішнім урядом хочуть уже забрать силовиків. Не можна, ще раз нагадую, граться з силовими структурами і Збройними силами. Мало того, що паніку там створили, що вже найкращі фахівці самі уходять. При цьому правильно тут сказали, це на сьогоднішній день набагато дорожче, бо бюджет буде розрушений, коли всі отримають те, що їм належить. Тому я закликаю до благоразумия, скажу російським словом. І прошу підтримати законопроект. Дякую.
Дякую. Шановні колеги, запитання до Юрія Володимировича, будь ласка, якщо є, то. Є? Ярослав Сухий, фракція Партії регіонів.
Юрій Володимирович, хочу задавати вам запитання як колишній офіцер МВС. Ви якщо маєте факти, що хтось кудись якусь касу носить, ви майте на увазі: ви як колишній офіцер стоїте на трибуні Верховної Ради України, і, будь ласка, називайте речі своїми іменами. Тому що ви щойно скоїли кримінальний злочин, він називається недоносительство. Ви зобов’язані Генеральній прокуратурі доповісти, хто з кого вимагав гроші і куди їх носили. Це перше зауваження. Друге. Якщо ви такий великий спеціаліст в системі МВС, чому ви б себе не попробували в цій царині? Підіть дільничним інспектором у вашу рідну область, покажіть всім приклад. Третє. Про що ви говорите? Ви самі паніку сієте і плітки розносите з трибуни. Які 50 процентів? Які 50 років? Ви поширюєте плітки ці з трибуни. Цього робити неприпустимо. І останнє. Шановний колего, якщо мова йде про те, що є муніципальна міліція і місцеві органи самоврядування її фінансують, будь ласка, нехай фінансують. А реформа полягає в поліпшення. Я молодим лейтенантом колись отримував зарплату 260 радянських рублів.
Дякую. Ну, це такі, знаєте, нравопоученія. Я вам дуже дякую за виховну роботу. Так от, вам кажу як не колишній офіцер, а як полковник запасу, тому що колишніх офіцерів не буває. Я, до речі, не у відставці, а у запасі. І кадровий, до речі, хоча армійський, не мвдешний. Це теж різниця є, розумієте? І як замкомандира дивізії, до речі. Так от, я хочу сказати вам, що лист розісланий паном Тігіпком сьогодні з Кабінету Міністрів, який очолює пан Азаров [[ваша влада]], який розісланий по всім силовим відомствам з пропозиціями, що там мають зібрать, для того щоб ущемить отут одних, других, третіх, п’ятих. Є той лист, я вам покажу. Так що ви відповідайте за свої слова. Друге. Що стосується тих осіб, які сьогодні призначались, про них уже сказали: що це люди, в тому числі, які перебували в міжнародному розшуку і це є таке по ряду областей – це правда, це факт, які саме займалися тим, про що я сказав. Тому, тому, тому, шановний колего.тих, хто несе чесну службу. І внесіть свій внесок.
Володимир Ландік, фракція Партії регіонів.
Спасибо. Вы знаете, вот если чуть-чуть вернуться еще к Кармазина вопросу на счет того, что звільняється много. А кто создал систему замещения или ротации, когда вы.? Не начальник УВД переезжает с области в область, а эшелоном со всеми замами, со всеми помами, со всеми начальниками служб – ГАИ, ОБХСС, уголовный розыск, все секретарши. Вы же туда едете с области в область всем эшелоном. Ясное дело, теперь тем же эшелоном звільняються, все уходят. Даже при Кучме, не только при советской власти, уходил начальник УВД и приходил другой, один и работал с той командой, когда есть. Это же вы создали за пять лет эти поборы, что никому не нужно должность, нужно всю команду пристроить, которая. бухгалтер свой, все свои, все портфели, потом этими портфелями покупаем следующую дол. Это результат вашей пятилетней деятельности и за нее несите ответственность и признайте, пожалуйста.
Спасибо і ще за одну рекомендацію. Так от перед вами стоїть саме той, хто є абсолютним, категоричним противником сьогоднішньої політизації всієї правоохоронної структури і всіх інших силових відомств. І це неприпустимо, що сьогодні всі офіцери і в МВД, Збройних Силах, в СБУ стають заручниками приходу тієї, чи іншої команди, як ви говорите. І я особисто жодного разу, ніколи не підтримував такий підхід. Для мене є основне визначення – це рівень професіоналізму і служіння народу України. От і все.
Я не давав прикладу.
Народний депутат Павловський, фракція "Блоку Юлії Тимошенко".
Пане Юрію, дійсно, питання актуальне і закон треба підтримати у першому читанні. Разом з тим надходить, хвилює інформація така з областей, що масово звільняються працівники міліції. Вже дійшли до того, що звільняють не тільки начальників РОВД, керівників служб, вже дійшли до того, що звільняються дільничні інспектори. І за політичною ознакою питають, а що ти зробив для перемоги Партії регіонів. А що, нічого не зробив, пиши заяву за власним бажанням. Це політичне хамство треба припинити у державі, раз. Якщо ми, дійсно, правову державу будуємо. І хотів вас запитати. Чи є можливість у Державному бюджеті, дійсно, збільшити кількість міліції на ту суму, на ту кількість людей, яка пропонується у законі?
Дякую. Ще раз нагадую всім, що збільшення Державного бюджету на фінансування Міністерства внутрішніх справ, до речі, ще раз нагадаю, що там керівництво все вже помінялося, що це не робиться під когось, для когось, що це закон робиться для того, щоб узаконити діяльність тих людей, які сьогодні у селах. Оце мені там рекомендували дільничним чи що. Я трішки виріс з цих штанців. Ви згадайте свою краще молодість і підіть там попрацюйте, може там хоч толк буде. І тому, щоб їх робота і їх діяльність була забезпечена і захищена, щоб були захищені їхні соціальні гарантії. І тут абсолютно жодної політичної, будь-якої підстави немає. Наш комітет називається Комітет законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності. І як член цього комітету відстоюю в тому числі інтереси тих людей, у відання комітету які належать, які треба не тільки контролювати і не тільки ругать, а іноді і думати за них. Що ми і робимо, власне. Дякую.
Дякую. Сідайте, будь ласка, час завершений. Шановні колеги, прошу записатися на обговорення законопроекту. Проводиться запис від фракцій. А тепер, будь ласка, народні депутати, записуйтеся. Прошу прізвища вивести на табло. Андрій Шкіль, фракція "Блоку Юлії Тимошенко". Наступним буде виступати Павло Жебрівський. Геннадій Геннадійович, в кінці після виступів всіх тоді міністерство скаже.
Шановні колеги народні депутати! Шановний головуючий! Шановні радіослухачі і телеглядачі! От той, хто був свідком обговорення може до кінця і не зрозумів в чому проблема, а проблема дуже проста – існує традиція фінансування місцевої міліції з місцевих бюджетів Бюджетний кодекс забороняє це робити і в даній ситуації потрібно щось змінити. Або ліквідувати місцеву міліцію або змінити Бюджетний кодекс, бо насправді проблема існує. І я не знаю цивілізованої країни, де не існує муніципальної міліції, яка, власне, дбає за те, щоб автомобілі стояли в місцях, які спеціально для цього відведені, щоб порядок на вулицях, не порушення закону, а порядок на вулиці відбувався, щоб діти мали можливість перейти через дорогу до школи і з школи додому, коли це поруч і таке інше. Тобто ті звичайні функції, які притаманні саме місцевим функціонерам, місцевій міліції. Але тут же ж проблема не в цьому, проблема чому не буде Партія регіонів голосувати за цей законопроект? І навіть не тому, що автором цього законопроекту є представник опозиції, а з простої причини, по-перше, йому не до того, бо справді треба ж поділити портфелі, місця, попризначати, провести аналіз того, яким чином працювали попередники. Я не думаю, що підхід такий, що ти зробив для перемоги Партії регіонів, але підхід простий, що ти зараз будеш робити для діючої влади, чи ти готовий опустивши очі виконувати всі вказівки, чи ти готовий використовувати міліцію не як правоохоронний орган, а як засіб тиску і репресій. От в цьому стоїть позиція, ви би краще, ви би, власне, у нас цьому повчились, тому що приклад однієї репресії назвіть. І тут розповідають мені про 5-річний термін, ви маєте на увазі, той рік, коли Янукович був Президентом? Той п’ятирічний термін, це тоді він призначав і представника діючої коаліції, власне, він тоді призначав Цушка міністром внутрішніх справ, це широкого профілю спеціаліст. Міністерство внутрішніх справ – нема питань, Міністерство економіки – нема питань, Міністерство охорони здоров’я – нема питань, Міністерство соціального – ще запропонують. Тому підхід кадровий унікальний: самі лише фахівці, тільки з якого питання виникає, перепрошую, в мене. Тому, будь ласка, ви попрацюйте над іншим, ви як влада запропонуйте нові закони, у нас Закон про міліцію 80-ого року, Закон про оперативно-розшукову діяльність 63-ого року, стільки років скільки мені, скільки цьому закону. Тому ви тут працюйте, а ви портфелі поділити і те що в них заносять по різних кабінетах ще встигнете. Дякую.
Павло Жебрівський, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона". Наступним буде виступати Ярослав Сухий.
Шановні колеги, тут в принципі така перепалка називається „сам дурак”. Тому що чи були допущені в 2005 році помилки з приводу звільнень і так далі, були допущені безумовно. Але сьогодні не виправдовуватися з приводу, що ви тоді дурню робили, через це таку саму ж дурню будемо робити ми це не працює. Насправді потрібно зовсім інші підходи робити і звинувачувати один одного, а толку від цього всього, обіллємо бруду нинішніх, минулих і це все повториться через деякий час, виходу з цього немає. Треба просто зупинитися, як кажуть: „Зупиніться, будьте люди, бо лихо нам буде!”. З приводу закону, який запропонував наш колега Москаль Геннадій Геннадійович. Я пам’ятаю, коли ви приймали Закон про муніципальну міліцію і тоді тут Коляда Петро Васильович, в тому числі від Міністерства Внутрішніх справ підтримав. Це бувший мій начальник, він був начальником слідчого управління, я був слідчим тоді, я кажу: „Петро Васильович, скажи це для того, щоб додаткове фінансування вибити на міліцію? Так, це для того, щоб вибити додаткове фінансування на міліцію”. Реально таких серйозних повноважень і реальних речагів для функціонування муніципальної міліції не було. Що пробує сьогодні Москаль своїм законопроектом урегулювати, по-перше, є муніципалітети, які можуть фінансувати, а які не можуть фінансувати, дотаційні. І через це в принципі ті, які можуть це фінансувати, вони мають ту міліцію, а хто не може, сьогодні вулиці голі скажемо так, дільничних немає і так далі. І через це врегулювання, оскільки бюджет не може в повній мірі задовільнити місцеве функціонування муніципальної міліції по всій території України, то заради врегулювання і єдинообразія, скажімо, функціонування міліцейських органів і запропонований даний законопроект. Кажуть, що 800 мільйонів потрібно з державного бюджету, гривень, на здійснення цих повноважень, безумовно, можна. Але ми говоримо, що державний бюджет – це не тільки державний, а є ще зведений бюджет і у вигляді субвенції державний бюджет надає місцевим органам самоврядування. І, власне, в тому числі і Міністерство фінансів може відрегулювати, і якраз на ту суму, яка передбачається на функціонування муніципальної міліції можна зменшити субвенції місцевим органам самоврядування і перерозподілити через державний бюджет. І тоді в державному бюджеті залишаться кошти. Я ще раз наголошую, це не є політичне питання. Це спроба врегулювати якраз міліцейські будні і функціонування міліції по всій території України в однакових межах і щоб було навантаження на одного дільничного, на одного ППСніка однакове в усіх, що в Макіївці, що в моєму Ружині. Дякую за увагу. Прошу підтримати в першому читанні даний законопроект.
Ярослав Сухий, фракція Партії регіонів.
Шановні колеги! Я хочу підтримати тональність виступу колишнього офіцера МВД Павла Жебрівського. І хочу подякувати Геннадію Москалю за цей законопроект, бо він надав можливість долучитися до надзвичайно складної теми. Я перепрошу, але нікудишню політиканську тональність нашої розмови тут запровадив член комітету, навіть, голова підкомітету ще й колишній офіцер, який сьогодні в запасі. Люди! Та, якщо ми так дальше будемо обговорювати законопроекти, які мають соціальну спрямованість і спрямованість на посилення престижності цієї професії, нічого доброго не буде. Та скільки можна собачитися, скільки можна комусь нагадувати? Хтось розіслав листи, когось колись образили – давайте вернемося назад після Помаранчевих подій, що робилося з людьми і хто хвастався, що 20 тисяч державних службовців опинилися на вулиці і тому подібне. Давайте будемо говорити проте, що ми можемо зараз запропонувати суспільству. Шановні колеги, мова йде про необхідність негайного реформування системи соціального захисту наших правоохоронних органів. Про що мова повинна йти? Перше. Заробітна плата, я не випадково назвав свою заробітну плату, коли я молодим офіцером-лейтенантом, до речі, шановний друже, я прийшов у внутрішні війська і я отримував зарплату 260 радянських карбованців. Скільки отримує в перерахунку на ті гроші молодий лейтенант сьогодні в міліції? Скільки отримує його керівник-начальник? Друге питання, забезпечення житлом. Я не один раз підходив до міністра внутрішніх справ Луценка з пропозиціями по місту Запоріжжю і було багато прикладів, коли можна було колишні гуртожитки перевести у малосімейки хоча б для патрульно-постової служби. Жодного кроку не зроблено! Далі, забезпечення робочим місцем членів сімей. Люди, та хіба ми не маємо про що зараз говорити в тому плані, який підняв тут шановний колега Геннадій Москаль? Дійсно, муніципальна міліція має право на існування. І я, напевно, думаю так. Якщо в місті Запоріжжі вона фінансується з місцевого бюджету, якщо в Донецьку і Дніпропетровську фінансується з місцевого бюджету, будь ласка, нехай фінансуються. Вони нормально забезпечені матеріально-технічними засобами, до речі вони нормально забезпечуються питаннями житла, будь ласка, залиште так, як воно було. Тому цей законопроект потрібно відхилити.
Валерій Бевз, фракція комуністів. Наступним буде виступати Павло Сулковський.
Шановні колеги, я хотів би сказати про те, що за 30 років в міліції я пережив, разом з особовим складом не одну реформу. І вся трагедія в тому, що вона ні одна не була реалізована до кінця. Хоча готувалося декілька серйозних концепцій реформування правоохоронної системи взагалі. Більше того, уже це скликання Верховної Ради, наш профільний комітет займався цією проблемою, але так до кінця ми цієї проблеми і не завершили. Чому я говорю якраз про реформи? Справа в тому, що проблема не в тому, що чи 32 тисячі штатних одиниць ми переженемо з місцевого бюджету в державний. Проблема зовсім в іншому. чи потрібно сьогодні Міністерству внутрішніх справ кожний шостий управлінець? Чи потрібно сьогодні в системі Міністерства внутрішніх справ, що кожний 9 їздить на автомашині і з водієм співробітник? У нас сьогодні дільничний абсолютно не знає території, тому що йому обов’язково потрібна автомашина. Він пролітає біля тих бабусь, біля тих хатинок, які сьогодні у нас на селі на машині, що аж курява ззаду летить. Справа в тому, що ми перевантажили систему Міністерства внутрішніх справ технікою, а при цьому людей, особовий склад їх професійний рівень абсолютно забули. Ось, де сьогодні головна проблема. Що стосується матеріально-технічного та фінансового забезпечення. В 1967 році Микола Анісович Щолоков, міністр внутрішніх справ Союзу РСР провів в Радянському Союзі першу Всесоюзну нараду керівників органів внутрішніх справ. Там він сказав сакраментальну фразу: „Голодная и нищая милиция опасна для общества». І зрозуміло, що з цих позицій ми теж мали б про це пам’ятати. Але, коли виникає запитання, скільки ж має з’їсти Міністерство внутрішніх справ для того, щоб належним чином забезпечити особовий склад і грошовим утриманням, і відповідно формою, і соціально захистити, і забезпечити житлом і так далі – нам сьогодні ніхто не скаже. Тому, що в нас в системі 324 тисячі чоловік. Це надзвичайно потужна система. Але, коли ми знову ж таки повертаємося, скільки у нас людей конкретно особового складу займається боротьбою з злочинністю чи її профілактикою, то в нас тоді вийде по-англійськи «fifthy-fifthy», 50 на 50, половина керує, а половина тільки бореться з злочинністю. Ось, де проблема, яку б нам треба було розв’язувати. Що стосується конкретного законопроекту запропонованого шанованим Геннадієм Геннадійовичем Москалем. Безумовно, проблему треба вирішувати. Але проблему, напевно, в не такому ключі. А просто треба відповідні зміни внести в Бюджетний кодекс. Тому, що маю послатися на колегу Сухого, він правильно сказав. Справа в тому, що в нас сьогодні тільки 10 відсотків бюджетів здатні утримувати муніципальні міліції, всі інші - дотаційні.
Так, будь ласка, завершуйте.
І сьогодні у нас 90 відсотків місцевих бюджетів не здатні утримувати муніципальну міліцію. Тому треба внести відповідні зміни до Бюджетного кодексу і дати можливість тим муніципалітетам, які здатні утримувати міліцію, нехай би вони їх утримували. Там де ні, переводити на державний бюджет. Дякую за увагу.
Павло Сулковський, фракція Партії регіонів.
Дякую. Павло Сулковський, Рівненщина. Я думаю, що сьогодні народні депутати і у виступах попередніх уже висловили свою думку, що цей проект сьогодні, практично. Це питання, дійсно, треба вирішувати, але не сьогоднішнім проектом, який ми зараз розглядаємо. І чому? Ну по-перше, дійсно, Президент України Віктор Федорович Янукович сьогодні вимагає в першу чергу від правоохоронних органів навести порядок в державі. І відповідальність буде у декілька разів зрозуміло більша цих структур ніж була п’ять років попередніх під керівництвом помаранчевих політиків, які, дійсно, довели до такої проблеми не тільки структуру в міліції там чи в прокуратурі, а довели всю Україну. Куди не кинь, куди не глянь одні тільки проблеми і одні тільки біди. І от сьогодні, на жаль, і які були на посаді заступника міністра внутрішніх справ, і народним депутатом, і сьогодні доповідає цей проект, який каже, що сьогодні призначають у всі структури на керівні посади тих яких розшукували людей через Інтерпол і так далі. Так у мене виникає дуже просте питання. А скажіть, будь ласка, така міліція, яка 5 років під керівництвом Віктора Андрійовича Ющенка і Юлії Тимошенко керувала от приклад один по Борису Колеснікову. От скажіть, якби Борис Колесніков виїхав у іншу країну світу, його зрозуміло тут би не катували, і не закривали, і не тримали б у тюрмі великий деякий термін. Ми всі були очевидцями. А як би він виїхав, він, дійсно, також був би він через Інтерпол у розшуку, але він не виїхав як українець, як патріот України, він терпів ту несправедливість, ту брехню всю і так далі. І коли сьогодні Борис Колесніков виправдав і суд виправдав його, так чому такий міліціонери які сьогодні вже опинилися в опозиції, захищають цю структуру, навіть не вийдуть і не вибачаться за таку поведінку. Тому я вважаю, давайте не будемо сьогодні тратити час, органи місцевого самоврядування все роблять для того, щоб допомагати міліції, фінансують великі кошти, на інші проблеми не виділяють, а на утримання дільничних інспекторів виділяють.І тому я думаю, що новий уряд, Міністерство внутрішніх справ на далі забезпечить у повній мірі і створить належні умови працівникам даної структури і дійсно буде все нормально. І треба чекати від.
Юрій Болдирєв, фракція Партії регіонів.
Идея муниципальной милиции – здравая идея. И если у американцев, то это называется шерифы, то есть они близки к народу, они знают их нужды и потребности, но муниципальная милиция должна и финансироваться из муниципальных бюджетов, а не по предлагаемой схеме, когда местная власть нанимает их, а потом перекладывает их содержание на государственной бюджет. То есть идея сама по себе прекрасная, но исполнение, как всегда: хотели как лучше, получилось как всегда. Поэтому, безусловно, этот законопроект нужно отвернуть, но саму идею реализовать в другом законопроекте, над которым мы готовы работать вместе с автором нынешнего законопроекта. Новый законопроект, муниципальная милиция, финансирующаяся из муниципального бюджета, чтобы каждый по одежке протягивал ножки, чтобы каждый в соответствии со своими возможностямипланировал и правоохранительную деятельность в своем регионе. Мы – Партия регионов, мы поддерживаем эту идею. Но, естественно, в здравом виде. Спасибо.
Юрій Кармазін, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна - Народна Самооборона". Шановні народні депутати! Яке питання сьогодні розглядається? Я нагадаю вам, що вносяться зміни до Закону про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України. Ось таке питання розглядається. Далі пішла і політизація, і все інше. До речі, щодо того, що виступав мій колега, голова підкомітету з доповіддю від комітету, то я хочу тих, хто не повірив, що дійсно така паніка посіялася урядом, адресувати до листа Віце-прем’єр-міністра Тігіпка від 16 березня 2010 року, запишіть собі будь ласка, номер 12390/0-1-10. Замість того, щоб викрикувати, краще б записали і прочитали б. Так от, я хотів би всім, хто нас слухає сьогодні, громадянам України і тим, хто носить погони і в міліції, і в Збройних силах України, в Службі безпеки, сказати, шановні, ви відділені від політики. Політика не має на вас впливати. Іншими словами, ті слова, які, на превеликий жаль, сьогодні звучать в багатьох областях, про які сказав колега Павловський, я зараз почув просто ту цитату, яку я вже кожен день чую по кілька разів в день. Коли звільняють, кажуть, напиши рапорт за власним бажанням. Каже: „А за що?” „А що ти зробив для Партії регіонів?” Таке питання, ось Павловський зараз сказав, а я таки точно чув. Так от, так от, я хотів би, щоби ми з вами зараз все-таки прийшли до висновку, що треба припинити порушувати Конституцію. Рано чи пізно треба припинити те коло, хто б його не проводив. Ну, і для справедливості хочу сказати, що я маю право так говорити через те, що не 5 років були, а ви знаєте, два роки Янукович був Прем’єр-міністром, але разом з тим, коли незаконно був засуджений Колесніков, то неви, пане Сулковський, а я, Юрій Кармазін, вийшов в ефір і сказав, що я вивчив матеріали, він сидить незаконно. А щодо призначень, то хочу вам сказати, що вам в область, в Рівненську, призначили чоловіка, по якому матеріали по розкраданнях раптом пропали у Генеральній прокуратурі аж на суму біля мільйона, всього-на-всього пропали. Тепер щодо конкретних моментів. Це так говорю вам до призначень, а ви поцікавтеся, будь ласка. Тепер щодо того, як в цьому законі прийняти. Закон треба прийняти, він неполітичний і неполітизований абсолютно, його треба прийняти. Єдине питання: чи треба залишати підрозділи місцевої міліції у статті 1? Зараз мене переконали, що, очевидно, треба прибрати, бо, очевидно, не час сьогодні, але треба вносити зміни і у Закон про міліцію, і у Бюджетний кодекс одночасно. Тому треба за основу і внести зміни до тих законів. Дякую за увагу.
По завершенню. Михайло Чечетов, фракція Партії регіонів.
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые коллеги, абсолютно прав Геннадий Геннадиевич Москаль. Два с лишним года после того, как Премьером была назначена Юлия Тимошенко, Геннадий Геннадиевич написал законопроект. Два с половиной года не то, что не принимали, даже на трибуну человека не выпускали. Если бы еще, упаси Бог, упаси Бог, если бы еще, но Бог есть на всеете, он видит, да, если бы еще они года два-три продержали, ее бы еще с этим законопроектом не выпускали на трибуну. Это позорище. И только благодаря тому, что поменялась власть, мгновенно мы увидели проблему, и Геннадий Геннадиевич на трибуне доложил. Теперь в отношении смены кадров. Вы знаете, но рецидивов 37-го года, которые были реанимированы в 2005 году в Украине, не будет никогда, никогда. Это только тогда за то, что люди не с той ленточкой на митинг приходили, как метлой, 30 тысяч достойных, профессионально подготовленных людей повыметали со всех структур, в том числе и с МВД. По этому сегодня стоит задача в одном – сохранить профессиональные кадры и восстановить профессионалов, которые остались за бортом Министерства внутренних дел. Вот это главная ключевая задача. Мы должны сделать милицию уважаемой в народе, профессиональной, чтоб люди уважали ее, любили. По этому эта задача стоит и профессиональными кадрами она будет укомплектовываться, но профессионалы будут сохранены. И конечно никто не будет держать того человека, кто в период выборов занимался выборной кампанией, занимался политическим прессингом, работая в силовых структурах против своих политических оппонентов. Им не место в силовых структурах. Ну и в отношении деполитизации. Такого маразма, который был при помаранчевой власти, вы вдумайтесь, это ни в одной стране мира такого не было, когда людей с оружием силовые структуры разделили по обе стороны баррикад. Армия с оружием возле Ющенко, а милиция с оружием возле Тимошенко Премьера, и друг на друга пистолеты наставляют! В какой стране мира это могло быть?! У нас такого сейчас не будет. Не будет служить милиция, не будет служить СБУ, не будет служить Минобороны ни Президенту, ни Премьеру, ни политикам – они будут служить народу Украины и государству, они будут стоять вместе, по одной стороне на защите интересов Украины и государства, и украинского народа. Так будет. Ну и спасибо Геннадию Геннадьевичу, конечно, за то, что он проблему поднял. Спасибо, мы ему благодарны. Я думаю, руководство МВД – там профессионалы пришли к власти – системный законопроект по этой проблеме вынесут, и мы ее обязательно примем. Что поднимет и статус министерства, и уважаемость, и рейтинг министерства, чтобы министерство еще более уважали, любили и люди чувствовали в нем защиту, что это, действительно.
Репліка після завершення розгляду питання. Ну, я ж вам сказав. Зачекайте, будь ласка. Шановні колеги, обговорення законопроекту завершено. Ну, зачекайте! Геннадій Геннадійович, заключне слово. Немає. Будь ласка, співголова комітету. Мікрофон. З місця, будь ласка, якщо можна. Юрій Володимирович, з місця.
Шановні колеги, я хочу ще раз нагадати, що рація на бронепоїзді. Це для тих, хто хоче, хоч подивіться, візьміть дату гляньте, коли він був внесений в комітет. І комітет 2 роки тому назад, 10 липня 2008 року, вже своє заключення дав. Чому тільки зараз в порядок денний це внесено? Та тому що ви на Погоджувальній раді, шановні, всі питання подібні блокували. А зараз говорите, що отут схаменувся Геннадій Геннадійович. Більше того, я знову ж таки не хочу політизувати, дійсно, цю проблему. Ця проблема саме стосується – найперше – рядових працівників міліції, офіцерів рівня, які займаються безпосередньо на місцях: в селах, в селищах і малих районних центрах, малих містах. І абсолютно не потрібно цю справу політизувати. Це так, але, вибачте, зривати якісь дивіденди і говорити тут: ці такі, а ці такі. Давайте цим прикладом всі разом знімемо всі питання і покажемо, як ми, дійсно, переживаємо за людей в пагонах, в тому числі знімемо всі кривотолки по тих листах, які розіслані, які сьогодні деморалізують Збройні сили, Прикордонну службу, Службу безпеки України, прокуратуру, всі інші силові відомства, ну, і МВС в тому числі, звичайно. Тому я закликаю: не відтягувати цей процес, тому що знову дійдемо до бюджету, це забудуть туди внести. Потому что я погоджуюсь з колегою, з генералом Бевзом і народним депутатом відповідно, людина – мудра і знає, що говорить і тим більше, має досвід також, давайте не відкладувати це на довго. Тому що це знову за кожним рішенням – долі людей і, до речі, їхніх сімей, давайте не налаштовувати проти себе силові структури. Дякую за увагу і прошу прийняти за основу.
Дякую. Ворона Дмитро Миколайович. Є представник? Немає. [[Шум у залі]] Ну, сказав, завершимо розгляд питання, тоді. Ми ж з вами говорили. Шановні колеги, обговорення завершено законопроекту. Комітет пропонує прийняти законопроект за основу. Ставлю на голосування пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до Закону України про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України, реєстраційний номер 1383. Прошу визначатися. [[13:56:52]] За-130 Рішення не прийнято. Традиційно ставлю на голосування другу пропозицію, про направлення законопроекту, реєстраційний номер 1383, на повторне перше читання. Прошу визначайтесь. [[13:57:19]] За-134 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Павло Сулковський, будь ласка, репліка.
Дякую. Я хочу Юрію Кармазіну сказати стосовно Рівненщини начальника УМВС. Пане Юрію, я з новим начальником ще не знайомився, не знаю його, я його ще не бачив у вічі. Але хочу вам сказати, що при знайомстві обов’язково я і це підніму питання, хай він скаже так чи не так. Але хочу вам сказати, що слава Богу, Рівненщині на начальників УМВС в попередні всі роки везло. Я думаю, може повезе, дасть Бог, і з цим. Але хочу сказати, що у 2006 році, пане Юрію, Сергій Піддубний, генерал-майор, начальник УМВС в Рівненській області, коли в 2006 році Президент Ющенко внутрішні війська на столицю підтягував, так оцей генерал Піддубний зупинив львівські і волинські внутрішні війська і не направив свої рівненські. Він виконав наказ міністра внутрішніх справ. І я вірю, що і цей буде таку державницьку позицію відстоювати. Дякую.
Шановні народні депутати! Репліка на репліку немає, на превеликий жаль, Юрію Анатолійовичу. Шановні колеги, ранкове засідання Верховної Ради України оголошую закритим. З 15 години – засідання комітетів. Завтра о 10 годині ми продовжимо роботу у пленарному режимі.