Hvala lijepa gospodine predsjedniče. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice tražim stanku od 10 minuta s obzirom da već gotovo dva mjeseca na javnom servisu Hrvatskoj radio televiziji ne postoji jedini kontrolni mehanizam nadzorni odbor i nije nam jasno zbog čega to niti se ne uvrštava u dnevni red niti možemo izabrati članove nadzornog odbora pa vas molim da o tome progovorimo u ime kluba. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dobro. Damir Kajin.
Recimo o najavi gradnje mađarskog zida prema Srbiji i Hrvatskoj.
Poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Molim vas dozvolite da čujemo kolegu Pupovca.
Povodom iste stvari koje se javila kolegica iz HDZ-a.
Dobro, onda određujem stanku, u 10,25. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,20 SATI]] Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru, isteklo je vrijeme za stanku na traženje predstavnika klubova zastupnika u Hrvatskom saboru. Sada ćemo čuti što je stajalište klubova zastupnika u slobodnoj temi u konferenciji za javnost na račun Hrvatskog sabora. Prvo je klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ako nema drugog načina onda barem kada je sabornica polupuna da svi kolege znaju što se zapravo događa u našem radu. Dakle, Hrvatski sabor je odnosno većina u Hrvatskom saboru početkom ožujka brzopotezno raspustila ili razriješila članove Nadzornog odbora javnog servisa i najvećeg javnog poduzeća u RH HRT-a. Nakon toga sukladno zakonu u ožujku Odbor za medije raspisao je javni poziv koji je potom bio poništen i drugi puta je raspisan 21.travnja. Sukladno proceduri zaprimljene su zamolbe i 21.svibnja članovi odbora obavili su intervjue sa kandidatima koji su se javili na javni poziv. Dakle već tri mjeseca najveće javno poduzeće u RH koje je financirano izravno novcem građana RH sa izdašnih milijardu 300 milijuna kuna nema nadzorni odbor, nema jedini kontrolni mehanizam koji provodi nadzor nad zakonitošću i financijskim poslovanjem HRT-a. Pitam vas da je u pitanju neko drugo javno poduzeće da li bi jednako tako ignorirali donošenje i popunjavanje nadzornog odbora i bismo li se sa ovakvom indolencijom odnosili primjerice prema HEP-u ili nekom drugom javnom poduzeću? Koja to država si dozvoljava da tri mjeseca nema nadzorni odbor u tvrtku u kojoj radi gotovo tri tisuće zaposlenih? Kolegice i kolege, kome to odgovara? Za čiji račun se to radi? Čujemo da gospodin Radman pohodi Hrvatski sabor, ne znam s kim i o čemu razgovara, ali da li njemu odgovara ovakva situacija da nitko zapravo ne pita ništa što i na koji način se radi novcem hrvatskih poreznih obveznika. U međuvremenu na javnom servisu kao što vidimo iz medija, ljudi ponovo daju otkaze ili se dijele otkazi, sastavljaju se liste tko može ući na javni servis, a tko ne može, to je podoban, a tko nije. Zato se pitamo zašto ni danas nakon tri mjeseca ne raspravljamo o ovome, ne izaberemo nadzorni odbor jer kada su se razriješili članovi nadzornog odbora tada je bilo riječi da se to čini zato jer treba izabrati kvalitetne ljude koji će nadzirati financijsko poslovanje kakao je javni servis bitan,kako je bitno vladajućima da se točno i transparentno zna na što se troši novac hrvatskih građana. Iz svega ovog nakon tri mjeseca zaključujemo samo ništa se promijenilo nije, transparentnost je ostala negdje samo zapisana na papiru, papir može svašta podnijeti ali hrvatski građani vjerujte ne mogu. Oni uredno plaćaju nemalu pristojbu koja im je zakonska obveza i upravo zbog njih mi smo dužni razriješiti ovu situaciju. I stoga apeliram u ime kluba HDZ-a izvolite vi u čijim je rukama većina razriješiti ovu situaciju, izabrati nadzorni odbor i ne dovodit u sumnju zakonitost rada jer na ovakav način upravo to činite. Ne vjerujemo da je ovo slučajno. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Klub zavisnika nezavisne liste poštovani zastupnik Damir Kajin. Tema?
Zid. Gospodo, uskoro će to postati prvorazredna politička tema i u RH. Ne znam da li znate Bugarska je izgradila 30km zida na granici sa Turskom, sada gradi još 4 puta toliko. Ukupno će izgraditi negdje oko 131km. Mađari kojima je 2014.godine ušlo u zemlju oko 43 tisuće ljudi iz Sirije, Afganistana, Iraka gradit će zid od 175km prema Hrvatskoj, prema Srbiji i gore prema Rumunjskoj. Izraelci to svi znate izradili su zid duž Palestine i duž granice sa Egiptom. Od ISIL-a se štiti čak i Saudijska Arabija, taj zid biti će dug 965km ograđen sa pet slojeva ograde i u cijelosti treba ograditi saudice od Iraka. O zidu između SAD-a i Mexica to je jedna poznat stvar, a jučer je i Papa otprilike rekao da oni koji zatvaraju vrata emigrantima moraju tražiti oprost od Boga. Jedan talijanski političar Matteo Salvini sjever de lige onako iz znatiželje doduše cinično pitao je koliko je emigranata npr. u državi Vatikan. Međutim mene brine nešto drugo. Ako gospodin Renzi talijanski premijer, a Italija je to morate znati samo 2015.znači ove godine u ovih pet mjeseci primila oko 60 tisuća emigranata. Znači ako Italija da vize, a time prijeti da ti emigranti ili imigranti krenu dalje od Italije, Hrvatska će se naći u jednom sendviču imigranata i sav naš schengen neće ništa značiti već ćemo za dvije godine vjerojatno i mi razmišljati možda ne o zidu, ja se nadam ne o zidu već nekim drugim mjerama. Sve ovo Europa na neki način može zaključiti Americi i njihovoj politici destabilizacije sjeverne Afrike od Egipta do Libije itd.. Kao da je cilj bio Amerikancima destabilizirati Europu a ne demokratizirati Afriku. Sjevernoafrički ti, ja ih zovem prosvijećeni apsolutisti, njihovi predsjednici zasigurno nisu bili demokrati, nije to bio ni jedan Gadafi, nije to bio Mubarak, oni su zasigurno bili i tirani ali su im se zemlje razvijale, danas stenju u krvi, u jednom građanskom ratu i te zemlje postaju izvoznici terorizma i ovih nesretnih ljudi koji napuštaju te prostore. 2001. godine kada je počeo rat u Iraku u Hrvatsku je ušlo negdje oko 20 tisuća imigranata. Sada je to negdje oko 3, 4 tisuće godišnje. Mi nemamo u ovom trenutku imigrantskih tih centara. Ono što ja znam u gradnji je jedan u Trilju, to se vidi iz proračuna. Imamo i jedan azil ovdje u Zagrebu, ali to je nešto drugo. I nešto slično imigrantski centar u Ježevu. Nemamo niti politiku za imigrante, nemamo zatvore itd.. Jučer sam govorio o trendu odlaska mladih ljudi iz Hrvatske. U 2 godine bilo je blizu 100 tisuća ljudi kojih je napustilo ove prostore. Samo u godinu i pol dana iz bogate ravne, pitome Slavonije otišlo je preko 32 tisuće ljudi. Nijemci ukidaju vize, to će uskoro učiniti Luxemburg, Velika Britanija, ne znam itd., Austrija neće još. Zbog ovog odlaska nema čak niti radne snage u sezoni u turizmu. A kao što znate turizam traži negdje oko 22 tisuće ljudi u ova 3, 4 ljetna mjeseca. Još gore je od odlaska ako nitko se ne vraća u ovu zemlju, na Jadranu će se ako ništa drugo u sezoni naći posla, u jednoj pitomoj Slavoniji teško da će doći ljudi do posla. Nekada su sezonski radnici Slavonije dolazili na Jadran, sada odlaze u Njemačku, Austriju, Ameriku. Danas sam pročitao jedan naslov jedne mlade djevojke koja je otišla iz Hrvatske u Kanadu ili Njemačku, kaže i ja volim Hrvatsku ali od toga se ne živi. Znači ako ne riješimo te odnose jao si ga nama. Na Jadranu rekoh naći će se posla npr. u industriji otpada. Čitam da Labin uvozi 50 tona otpada dnevno na primjer iz Rijeke. Uskoro dolazi odlukom Vlade i marubeni, odnosno ugljen u Labin. U Buzetu je već tako reći kompostana, ptičji, pureći izmet iz cijelog regiona, karbon plus riječko smeće u Labinu a u Pulu će u Kaštijun uskoro i otpad iz Italije, Trst.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Kajin, vi ste zaista izgubili maštu i ideju pa ste u jednom nastupu kako ga ja zovem sa razlogom "konferencija za tisak" na račun i trošak Hrvatskog sabora 5 tema spominjali. A ja vam predlažem da sljedeći put temu naslovite "Zašto je australska muha izgubila evolucijski krila". Jer vi ste danas govorili o slavoniji, o Mađarskoj, o Istri. Pa ljudi moji. Izvolite, povredu Poslovnika.
Gospodine predsjedniče, samo maštoviti ljudi mogu u 5 minuta izreći 5 tema. I toga su svi u ovome Domu svjesni. Dugo se znamo pa biste mogli i vi biti malo maštovitiji o davanju vlastitih odgovora. Nemate na to pravo [[Upadica: PREDSJEDNIK: Imam.]] Koji članak zna gospodin Leko. Ako ne tajnica Jadranka.
Imam. Kolega Kajin moram zaštiti zastupnike od vaših rekao bih sataraš rasprava u ovakvom slučaju. 5 tema u 5 minuta. I nemate ništa više reći. Završio sam, završio sam [[Upadica KAJIN: Imam, imam.]] Sada pozivam … … [[Upadica se ne čuje.]] Nije povrijeđen Poslovnik, hvala lijepa na upozorenju. Molim poštovanog zastupnika Milorada Pupovca tema je nadzorni odbor.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Dugo sam u ovom Saboru i znam da možda kod Damira Kajina postoji višak riječi ali ne postoji manjak ideja a još manje manjak mašte ali ostavimo to postrani jer teme koje je kolega započeo su ozbiljne i vjerojatno nisu za ovu vrstu replike. Teme imigranata i migracija su ozbiljna tema i ovaj Sabor na svojim odborima, matičnim odborima po različitim osnovama bi ih trebao početi raspravljati. I ako je kolega Kajin imao potrebu da na to upozori to je bilo na mjestu. Ali nije doista na mjestu, predsjednik ima pravo, da se ovdje o tome elaborira i treba stvar raspravljati na matičnim odborima jer migranti jesu na našim granicama. Ne kao strah nego kao problem i kao obaveza. Ali nisam se zbog toga javio, javio sam se zbog priloga raspravi koju je pokrenula kolegica Glavak. Ja se slažem da je stanje na Hrvatskom radiju i Hrvatskoj televiziji problematično ali dugo vremena. I slažem se da bismo o toj stvari morali ozbiljno razgovarati. Ali ne to koristiti kao sredstvo za pritisak da stanje bude gore nego što jeste a to se upravo događa. Događa se da se na Hrvatsku radioteleviziju kao i na druge medije vrši pritisak, izvana. I ne samo na Hrvatski radio i televiziju nego i na uredništvo drugih medija, dnevnih listova zbog kojih pojedini novinarski suradnici dobivaju otkaz poslova koje su godinama radili. A neki iz solidarnosti sami odlučuju da te poslove ne žele raditi pod okolnostima pod kojim su njihovim kolegicama i kolegama bez adekvatnog obrazloženja daje otkaz na obavljanje tih poslova. Ako je točno da pritisak dolazi iz jedne sredine i ako je točno da se medijske kuće i medijski urednici nazivaju i da im se prijeti, onda kolegice Glavak imamo mnogo veći problem nego što je pitanje Nadzornog odbora HRT-a, a to jest problem. A siguran sam da je jednako tako velik problem i ogroman problem … govora mržnje u medijima koji su pod kontrolom pojedinih stranaka. Nažalost kolega Mlakar, uvijek isto. Uvijek isto. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, ja nisam rekao uvijek iste stranke nego sam rekao uvijek isto. Umjesto da se borimo protiv korupcije mi se borimo protiv imaginarnih aktera za lustraciju. Je li to politika? No to nije tema pa neću ići dalje u to. Vratit ću se na ono što smatram da jeste problem, a to je sve ozbiljniji trend pritisaka na medije u Republici Hrvatskoj i ograničavanje slobode medij, ne više kao što se to govorilo iz centara moći Vlade prema pravosuđu nego sada iz centara druge moći koji nisu vladini. I ako se pokaže da ima više indicija i dokaza za takve postupke onda ćemo u Saboru doista morati otvoriti raspravu o tome jer je očuvanje postignute sloboda medija elementarna pretpostavka za bilo koji demokratski proces, a vršenje pritisaka i prijetnji kao pretpostavka za dolaženje na vlast je apsolutno nedopustivo i pripada nedemokratskim manirama. Poštovani gospodine predsjedniče, ako mi dozvolite ja se mogu upustiti u polemiku sa glasovima koje čujem sa desne strane, ali nisam izašao zbog toga da s njima polemiziram, ali ako mi dopustite ja ću to napraviti.
Izvolite završite, isteklo je vrijeme.
Gospodine predsjedniče ja vidim i sam da je isteklo vrijeme.
To je dobro.
Ali jako me zanima da li vi čujete ono što sam vam…
Čujem kolega Pupovac. Hvala lijepa.
Razumijem gospodine predsjedniče. Dakle ne dijelimo istu brigu.
Kolega Pupovac, i vama i ostalima koji ovo koriste kao tribinu moram reći da Hrvatski sabor raspravlja o temama i aktima ovlaštenih predlagatelja, a i vi kolega Pupovac kao i kolega Kajin jesu i mogu biti ovlašteni predlagatelji i akta i izvještaja sa potpisom, a ne ad hoc i po vlastitom nahođenju. Potpišite, pošaljite pa me onda kritizirajte. Završili smo raspravu na slobodne teme klubova zastupnika. A sad ćemo priječi na raspravu po dnevnom redu, jučer najavljeno radit ćemo četiri točke. 1. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.BR.855. Zatim, točku 8.konačni prijedlog Zakona o računovodstvu, drugo čitanje, P.Z.E.BR.792. 9.konačni prijedlog Zakona o sustavu unutarnjih kontrola u javnom sektoru, dugo čitanje, P.Z.BR.773 i 10.točku konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma o oporezivanju dohotka od štednje između Jerseya i RH, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.854. To je radi toga da znate isplanirati vrijeme i raspravu. Sad idemo - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.855. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona ste primili. U skladu s člankom 204. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave u skladu sa člankom 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik ministra pomorska, prometa i infrastrukture Zdenko Antešić. Izvolite kolega zamjeniče ministra.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Važećim zakonom o poštanskim uslugama financiranje obveza obavljanja univerzalne usluge u RH uređeno je putem kompenzacijskog fonda pri HACOM-u. Prihode koje čine doprinosi davatelja zamjenskih poštanskih usluga te iz sredstava državnog proračuna RH u skladu s pravilima o državnim potporama. U slučaju kada sredstva iz kompenzacijskog fonda nisu dostatna za podmirenje cjelokupne obveze financiranja nepravednog financijskog opterećenja davatelja univerzalne usluge a to je u našem slučaju Hrvatska pošta d.d. Budući da se najveći dio iznosa neto troška koji predstavlja nepravedno financijsko opterećenje u 2014.godini za prethodnu kalendarsku godinu morao podmiriti iz sredstava državnog proračuna, a s obzirom na gospodarsku situaciju u kojoj se nalaze davatelji zamjenskih poštanskih usluga. Poteškoće uz koje je naplaćen najveći dio doprinosa u kompenzacijski fond očekivani trend daljnjeg smanjenja iznosa doprinosa obveznika uplate, doprinosa u kompenzacijski fond te troškove upravljanja tim fondom. Ovim se zakonom predlaže ukinuti kompenzacijski fond kao jedan od mehanizama za financiranje naknade za obavljanje univerzalne usluge pod nekomercijalnim uvjetima. Također se usklađuje naziv nadležnog nacionalnog regulatornog tijela sa Zakonom o elektroničkim komunikacijama kojim je HACOM osnovan dodatno se preciziraju pojedine odredbe koje doprinose, koje prinose većoj transparentnosti rada HACOM-a te nomotehnički uređuje odredbe Zakona o poštanskim uslugama u provedbi kojih su uočeni određeni nedostaci. Donošenje ovog zakona napušta se dosadašnja kombinacija mehanizma osiguranja naknade nepravednog financijskog opterećenja istodobno i iz kompenzacijskog fonda i iz sredstava državnog proračuna, a čime se pojednostavljuje cijeli postupak dodjele naknade za obavljanje univerzalne usluge pod nekomercijalnim uvjetima što je u skladu s direktivom poštanskih usluga prema kojoj države članice EU naknadu nepravednog financijskog opterećenja davatelja univerzalne usluge mogu osigurati i samo iz javnih sredstava dakle iz sredstava državnog proračuna. Predlaže se zatim stupanje na snagu ovog zakona prvog dana od objave u Narodnim novinama prije proteka sedmodnevnog vakacijskog razdoblja. Naime, s obzirom na zakonsku obvezu davatelja univerzalne usluge na podnošenje zahtjeva za naknadu nepravednog financijskog opterećenja najkasnije do 30.lipnja tekuće godine koji se rok ovim zakonom predlaže produljiti za mjesec dana zbog potrebe izrade izvješća na kojima se temelji taj zahtjev a kako bi se osiguralo da se postupak izračuna neto troška što predstavlja nepravedno financijsko opterećenje te ostvarivanja prava na naknadu utvrđenoga nepravedno financijskog opterećenja koja će se isplatiti davatelju univerzalne usluge u 2015.godini provede putem odredaba ovog zakona. Predlaže se daj ovaj zakon stupi na snagu prvog dana od dana objave u Narodnim novina. U protivnom prolongiranje predloženog roka stupanja na snagu ovog zakona znači li bi i ponovno aktiviranje kompenzacijskog fonda prema važećem zakonu. Učinak ukidanja kompenzacijskog fonda a što je osnovna svrha ovoga zakona. U tom bi slučaju bio moguć tek u 2016.godini. Stoga se navedeno smatra osobito opravdanim razlogom za stupanje na snagu ovog zakona prije proteka sedmodnevnog vakacijskog razdoblja. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Da li izvjestitelji radnih tijela Hrvatskog sabora žele iznijeti svoja izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika HDZ-a i poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedniče, uvaženi zamjeniče. Kada govorimo o izmjenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama moramo se osvrnuti na sveopće stanje u Hrvatskim poštama, vrijeme i poteze koje je vukla ova Vlada u protekle tri godine kao i neke aktualne događaje koje utječu na cjelokupno tržište poštanskih usluga u RH kao i to što nude ponuđene izmjene i dopune ovog zakona za sveukupni život u RH vrlo važnog Zakona o poštanskim uslugama. Područje poštanskih usluga uređeno je Zakonom o poštanskim uslugama koji je zadnji put mijenjan 2013.godine, kada se izmjenama primjenjivalo i direktive koje se danas spominju. Znači ono što znamo danas znali smo i u 12.mjesecu 2013.godine, nije se u proteklih godinu i pol dana ništa specijalno desilo, nisu se mijenjale nikakve direktive. Znači da je ova Vlada poznatim načinom pokušaja i pogrešaka jednostavno priznala ovim izmjenama zakona da ne zna i da mnogim izmjenama zakona jednostavno poravnava greške koje su nastale iz prošlih donesenih zakona. Što je osnova izmjena ovog zakona? brišu se odredbe o osnivanju kompenzacijskog fonda i utvrđivanju doprinosa koje mora uplaćivati davatelj univerzalne usluge i davatelji zamjenskih poštanskih usluga, članak 51. Zakona o poštanskim uslugama u svrhu pojednostavljenja mehanizma financiranje naknade za obavljanje univerzalne usluge pod nekomercijalnim uvjetima, a u skladu s odredbama Direktive s poštanskim uslugama. Naime, odredba članka 7.stavka 3. Direktive o poštanskim uslugama propisuje da naknadu nepravednog financijskog opterećenja davatelja univerzalne usluge države članice EU mogu osigurati samo iz javnih sredstava, dakle iz sredstava državnog proračuna. O čemu se radi? Jedini davatelj univerzalne usluge u RH jesu Hrvatske pošte koje to pravo imaju temeljem zakona na 15 godina, znači jedan svojevrsni monopol 15 godina. Vlast je eksperimentirala kompenzacijskim fondom u koje uplate trebaju razmjerno svom udjelu i prihodima uplaćivati davatelji zamjenske usluge, navedeni u ovoj tablici od City expressa, Tiska pa nadalje. Na osnovu iskustva vidljivo je da su sredstva u fondu nedostajuća gotovo minimalna, da se namiri sveukupni trošak univerzalne usluge. kompenzacijski fond za 2013.godinu iznosi je prema podacima ukupno 4 milijuna i 625 tisuća kuna od čega najviše sudjeluje City express sa 4 milijuna i 328 tisuća kuna, ostali manji operateri bili su zaista u malim gotovo zanemarivim iznosima. Univerzalna usluga podrazumijeva zakonsku obvezu i pravo jedinog davatelja univerzalne poštanske usluge koja nosi sa sobom veliki trošak koji konkurencija nema. Hrvatska pošta mora imati 942 poštanska ureda minimalno, mora dostavljati pisma u svaki kutak RH to je 1700 ruralnih rajona, svakodnevno mora prazniti 5 tisuća poštanskih kovčežića, a usluga koja se pruža građanima mora biti propisane kvalitete i u pogledu rokova uručenja i tako sljedećih 15-ak godina. Na univerzalne uslugu operater Hrvatska pošta ne mora obračunavati PDV, a radi se o tržišnoj usluzi na koju se plaća PDV i to je najveći problem, najveći kamen smutnje prema ostalim operaterima. Pošta jednostavno može biti jeftinija. Da bi mogli funkcionirati u Hrvatskoj pošti u 2013.i pružiti uslugu za ovu univerzalne uslugu isplaćeno je iz državnog proračuna 87 milijuna i 752 tisuće kuna plus sredstva Kompenzacijskog fonda. Ukupni trošak 94 milijuna i 383 tisuće kuna. Nakon problem u koji su upali neki operateri zamjenskih usluga prije svega City express koji je završio u predstečajnoj nagodbi Vlada shvaća da je pokušaj sa fondom jednostavno propao. Ministarstvo reagira izmjenama i o njima danas ovdje raspravljamo. Izmjene podrazumijevaju da će se sada sva sredstva nepravednog financijskog opterećenja univerzalne usluge isplaćivati iz državnog proračuna. Kako se radi o dozvoljenoj potpori državnoj potpori Ministarstvo financija daje suglasnost na predviđene iznose do 2016.godine iskazane u tablici, za 2014. 82 milijuna, 2015. 80milijuna i 400 tisuća, 2016. 80 milijuna 125 tisuća, ali tablica predviđa procjenu do 2018. 2017.imamo 83 milijuna i 427 tisuća, 2018. 78 milijuna 892 tisuće kuna. Zašto nema suglasnosti Ministarstva financija? Jednostavno jer ih ne može ni biti s obzirom da donosimo proračun i trogodišnje projekcije. Međutim osigurana sredstva su manja i opet gotovo dvostruko u proračunu za 2015.i opet idemo modelom pokušaja i pogrešaka što ozbiljnost ovog zakona dovodi u pitanje. Za 2015.imamo procjenu od 80 milijuna 439 tisuća, a u proračunu planirano 41 milijun kuna. Za 2016.imamo iznose od 40 milijuna kuna. A onda tvrdnja, jedna dosta hrabra tvrdnja ako bude falilo da će se preraspodjelom unutar razdjela Ministarstva pomorstva i infrastrukture nadomiriti ostali iznos. To je jedan neozbiljan pristup rješavanju problema. Sugerira da bi ustvari mogli spomenuti onu čuvenu drži vodu dok majstori odu jer zaista ako znamo koliki nam je procijenjeni gubitak ako znamo što moramo nadomiriti čemu priča, ostavit ćemo pola pa ako bude falilo sada ćemo mi to krajem godine nešto skupljati. Mislim da je to zaista neozbiljno. Izmjena naziva agencije kao i neke druge manje izmjene članaka ne utječu bitno na područje usluga Hrvatskih pošta i ostalih pružatelja usluga. Kada govorimo o nekim aktualnim događajima koji utječu na pružanje usluga Hrvatskih pošta valja spomenuti da je 27.ožujka 2015. Europska komisija po prvi puta službeno opomenula Hrvatsku i zaprijetila da će je prijaviti Europskom sudu pravde zbog kršenja Direktive o poštanskim uslugama. Problem je što Hrvatska pošta mora imati odvojeno troškovno računovodstvo kako bi se točno znalo što je univerzalna usluga na koju Hrvatske pošte prema zakonu ne moraju obračunavati PDV korisnicima svojih usluga a već sam rekao da je to redovna tržišna usluga na koju se plaća PDV na što su se očito žalili ostali operateri na području Republike Hrvatske. Što kaže Europska komisija, u službenoj opomeni tvrdi da ne postoje čvrsti dokazi o sustavu odvojenog troškovnog računovodstva i otvara se sumnja da Hrvatska pošta i neke tržišne usluge prikazuje kao univerzalnim te tako stječe direktnu tržišnu prednost nad konkurencijom koja za razliku od Hrvatskih pošta mora obračunavati PDV na svoje usluge. Europska komisija traži od regulatura HAKOM-a da boje radi svoj posao odnosno da podastre jasne dokaza da Hrvatska pošta ima sustav troškovnog razdvajanja. Ministarstvo i HAKOM pak tvrde drugačije. Tvrde da nije tako i da Hrvatska pošte i HAKOM posluju u skladu sa zakonom. Za nadati se nakon ove epizode je da Hrvatska zbog ovog neće završiti po prvi puta na Europskom sudu pravde. Čuli smo na saborsko odboru, predstavnik ministarstva tvrdi da ove izjave nemaju veze sa tom opomenom i da je onako upravo kako tvrde u ministarstvu i da je primjedba Europske komisije bezrazložna. Kada govorimo o stanju u Hrvatskim poštama u 2014. valja napomenuti, ukupni prihodi iznosili su milijardu i 582 milijuna kuna, gotovo 10,7% manje nego u 2013. Znači tržište je jednostavno svake godine sve manje a pošti smo kroz zakon dali mogućnost … [[Govornik se ne razumije.]] ima kažem na jednu uslugu monopol, povećao se opseg poslova, međutim, očito da pošta ne može iskoristiti prednosti koje su joj dane zakonom. Činjenica je da financijsku bilancu opterećuju i neki neuspješni projekti kao projekt EVO TV s kojima se uprava hvali, međutim, činjenica je da i taj projekt donosi gubitke. Broj zaposlenih je sve manji. Smanjili su se troškovi osoblja za gotovo 200 milijuna kuna što znači da je u 2014. došlo do pada troškova osoblja zbog toga što je snižena osnovna bruto plaća i dodaci za topli obrok, godine staža, te su ukinuta određena prava poput regresa za godišnji, prigodnih nagrada za Božić, Uskrs, jubilarne nagrade i slično. Tvrdnjom da se slabije plaćenim radnicima sa sve manje radnika, sa smanjenom motivacijom, reorganizacijom u kojoj najbolji radnici koji su desetljećima u Hrvatskim poštama bivaju prebačeni na šaltere uvedeni u sustav potpuno novi ljudi, jednostavno dovodi do toga da pošta svoj posao više ne obavlja kvalitetno i na zadovoljstvo korisnika. Što god kažem govorili činjenica je da se dnevno prema HAKOM-u upućuju brojne primjedbe, da su mnogi, pogotovo vodeći ljudi koji su na najvećim, tj. najvećim pozicijama u poštama koji vode određene segmente poslovanja prisiljeni gotovo satima pisati određena izvješća na primjedbe korisnika. Jer danas se dešava to da pošaljete brzojav koji bi trebao stići najmanje istog dana, najkasnije sljedećeg dana a dolazi sa nekoliko dana zakašnjenja i to postaje normalna pojava. Da ne govorimo o pismenim pošiljkama i svemu ostalom. Mislimo da pošta ipak, kažem, ne poštuje svoje preuzete obveze a onda se dešava to što o čemu sam govorio. Da bi poboljšala svoju financijsku bilancu Hrvatska pošta počela je prodavati svoju imovinu i to one najatraktivnije zgrade u kojima su se desetljećima, da ne kažem stoljećima obavljale dužnosti pošte. Zadnji primjer prodaja zgrade na Korzu u gradu Rijeci, prije toga ako se ne varam u Dubrovniku. Pitanje je možda dana hoćemo li prodati i glavnu zgradu ovdje u Jurišićevoj. Da li je to dobar poslovni potez? Da li je dobro da se pošta sada organizira u gradu Rijeci na više lokacija? U nekakvim da ne kažem lošim prostorima. Da li su to dobri poslovni potezi zbog čega imovina počinje smetati financijskoj bilanci Hrvatskih pošta? Činjenica je kažem da se u Hrvatskoj pošti gomilaju stručne službe, da menadžment ima jako dobra primanja, da su se smanjile plaće, da jednostavno poštar onaj koji donosi pošiljku u kuću, u stan, sa plaćom od 3000 kuna ako se ne varam, 3200 jednostavno ga je teško više i pronaći u primorju, posebno dolje u Dubrovniku, jednostavno ljudi ili pokušaju nakon mjesec dana odustaju i imamo tu situaciju koju imamo. Nismo u stanju više raditi ono što smo nekada radili normalno, donijeti pismo sa točke A do točke B a da to ne izaziva određene probleme iako su kažem cijene sasvim pristojne i trebalo bi naći načina da to funkcionira. Znači da zaključim, usprkos pozitivnim mogućnostima koje je izmijenjeni zakon iz 2013. dao Hrvatskim poštama očito da te iste pošte imaju problem u funkcioniranju. I pribjeglo se, kažem prodaji imovine. Na nekim dijelovima pošte, jednostavno posebno zgradama u kojima se pošta uredno obavljala, tj. poštanska djelatnost se uredno obavljala, vidimo sadašnje situacije koje jednostavno dovode do apsurda. Otvaraju se i možebitne afere jer imamo činjenicu da se kažem zgrada u Rijeci prodala za nekakvih 5,5 milijuna eura ako sam dobro to ispratio, a da je bilo ponuda koje su bile i nešto veće a onda se sve svelo na to da li je javni natječaj proveden kako treba, da li je model bio najbolji itd.. Zašto se odreklo mogućnosti nekakvih 3,5 milijuna kuna viša ako je bilo interesa, itd., itd.. Mislimo da ovaj zakon pokazuje da Vlada jednostavno od godine do godine, od mjeseca do mjeseca misli nešto drugo i da ono što je mislila prije godinu dana danas više ne stoj tako i ova priča sa kompenzacijskim fondom. Zbog toga kažem mi u klubu HDZ-a biti ćemo suzdržani na ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Imamo replike. Poštovani zastupnik Ante Babić, prva replika.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Boriću, iako ste u uvodnom dijelu govorili o tome da su bile izmjene i dopune Zakona iz 2013. godine i tada se znalo za ovu direktivu iz '97. godine koja se mogla implementirati tada, danas ne bi morali po hitnom postupku donositi ove izmjene i dopune ovoga zakona. Ali ste u prvoj rečenici govorili zapravo o sveopćoj situaciji u Hrvatskim poštama od dolaska ove Vlade i sjećam se vrlo dobro naših rasprava od prije dvije godine i o ulozi pošta zapravo kao institucije koja je na području cijele Republike Hrvatske imala sigurno najrazgranatiju mrežu koja je zapravo mogla pomoći i doprinijeti našim građanima u realizaciji mnogih poslova. Koliko čujem od prije dan ili dva informaciju Hrvatske će pošte sada vršiti očitavanje plina po kućanstvima u Gradu Zagrebu, ali i tada smo govorili da su Hrvatske pošte mogle niz usluga, ne samo očitovanje plina već i vodomjera, električnih brojila, kao i svih onih usluga nekvarljive robe i usluga za građane vršiti u svim svojim poslovnicama. Posebno je to bitno u krajevima recimo iz kojih ja dolazim, iz Imotske krajine gdje su pošte pružale usluge građanima, bile su im dostupne što danas nažalost više nisu, gase se i nema ih, a manje se govori o upravljačkoj strukturi Hrvatskih pošta o čemu ste se vi malo dotakli. A također mislim da ta upravljačka struktura nije iskoristila mogućnosti koje je mogla, a mogla je. Bilo bi to puno bolje za Hrvatske pošte koje to nisu iskoristile, a na korist svih hrvatskih građana i danas se ne bi morale naći u situaciji da rade određene stvari koje im pogoduje država samim monopolom. Loša je situacija ako sam dobro primijetio ste rekli da je Europska unija rekla da Hrvatske pošte zapravo naplaćuju određene usluge koje nisu iz ovog univerzalnog paketa što bi bilo šteta za poštu, a šteta bi bila ukoliko bi pošta morala plaćati u ovoj situaciji takve penale.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega, spomenuli ste hitne dopune. Evo uvaženi zamjenik ministra je u zadnjem dijelu govorio da donosimo po hitnom postupku jer po zakonu do 1.7. se mora iskazati ovaj dio nedostajućih sredstava za nepravednog financijskog opterećenja davatelju univerzalne usluge, znači Hrvatskih pošta. I mi umjesto da danas to raspravljamo prije glasovanja i da na neki način možda i pokušamo donijeti zakon odmah pa da to dođe na objavu i da se sve to dogodi, evo mi raspravljamo nakon glasovanja, sljedeći tjedan nemamo Sabora i dolazimo u jedan svojevrsni cajtnot i naravno onda se prilagođavaju članci zakona tome kako će Sabor izglasati ovaj zakon. Sasvim nepotrebno. Bilo je vremena, bilo je načina i moglo se o tome razmišljati. Kad govorimo o modelu pokušaja i pogrešaka o kojem ste govorili, mi smo imali priču sa zdravstvenim doprinosom, onu čuvenu priču, idemo pomoći gospodarstvu Hrvatske, smanjimo ga sa 15 na 13%. Trajalo je to godinu dana i onda vratimo sa 13 na 15%. Ovo vam je ista situacija. Mi ćemo s kompenzacijskim fondom riješiti jedan dio, veliki dio sredstava, nedostajućih sredstava za financijsko opterećenje davatelja univerzalne usluge i onda nakon godinu dana shvatimo da od toga nema ništa, a da su u međuvremenu zbog nekih obveza i neki drugi operateri završili u predstečajnoj nagodbi upravo … što su morali nešto platiti. I sada ćemo mi to sve napraviti iz državnog proračuna, a onda to isplaniramo do 2018. godine i stavimo godišnje najmanje 80 milijuna kuna, ali u proračunu piše 40, znači samo pola. Znači to je jedna poruka pa netko sljedeći tko dođe pa nek on to lijepo nadomiri i nek on to riješi, a mi ćemo ovu izbornu godinu nekako dovesti do kraja. Sasvim neozbiljno. Mislim ako je trebalo 80, ako je procjena 80, onda u proračunu mora biti 80 u danu donošenja proračuna.
Hvala lijepa. Poštovana kolegica zastupnica Nadica Jelaš, replika.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Dakle kolega Borić, ja bih htjela vas razumjeti ali ne mogu. Dakle vi ste u svojoj raspravi rekli da niz projekata u Hrvatskoj pošti iskazuje negativne rezultate. Naveli ste primjer EVO TV-a, dakle ukupni prihodi su praktički iz razdoblja u razdoblje sve manji jer je konkurencija poštanskim uslugama sve veća i veća od strane naravno drugih operatora u Hrvatskoj. S druge strane dakle iskazujete nezadovoljstvo što se zaposlenicima uskraćuje kako ste vi rekli …, što se smanjuju plaće itd. Pa odakle da se održi ista razina i plaća i odakle da se isplaćuje taj … kada ste konstatirali da su prihodi iz razdoblje u razdoblje sve manji. S druge strane, izražavate i nezadovoljstvo prodajom nekretnina pošte. Eto navodili ste primjer upravne zgrade u Rijeci i još neke primjere. Dakle te nekretnine su zapravo ogromni mrtvi kapitali, dakle treba obračunavati amortizaciju, troškovi praktički se stalno povećavaju, a ponavljam prihoda nema. Dakle potezi koje uprava povlači po meni u ovome su trenutku racionalni.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Borić.
Poštovana kolegice Jelaš, potezi koje povlači uprava Hrvatske pošte u ovom trenutku po meni nisu racionalni i kad dođemo do te situacije da prodajemo ono zadnje što nam je ostalo, a to je imovina onda već otprilike osjećamo što se događa jer ta imovina nije se prodavala 25 godina, počela se prodavati prošle i ove godine i najedanput je postala trošak. Ne znam kakvi su ugovori i gdje će Hrvatska pošta recimo u Rijeci sada biti, hoće li i dalje biti možda u najmu te zgrade koju je prodala. Vjerojatno možda i da, ja ne znam, nisam uspio saznati informaciju. Znači prodamo pa ću ući u najam jer mi je to jeftinije. Amortizaciju su i oni iskazivali kroz svoju bilancu i ona nije mala, vjerojatno je i doprinosila nekakvom rezultatu. Svi znamo kako amortizacija može doprinijeti financijskom rezultatu. Mi govorimo o neuspješnim projektima, mi znamo za interne protokol televizije, znamo tko je najuspješniji na tom tržištu, imamo izvješća HAKOM-a svake godine i činjenica je da EVO TV nije uspio ostvariti ono za što je bio zamišljen, a da se silni resursi troše na to, a imamo problem u dostavi pisma građanima. Dao sam primjere gdje imate dnevno tužibabe, baš tužibabe na taj dio da pošaljete brzojav danas a dođe za četiri ili pet dana kod onoga kome je poslan što ne bi se smjelo desiti. Pitajte građane, sami govore. Ne izmišljamo, slušamo, osluškujemo što ljudi govore. Ne govorim o običnom pismu. Znamo kolika je zakonska odredba, za koliko dana mora stići pismo na Rab ili na Premudu ili negdje u neki zabačeni dio Republike Hrvatske, neki izdvojeni hajmo reći. Ali činjenica je da je pošta dobila kroz izmjene zakona koji smo svi tada podržali jedan dobar alat, univerzalnu uslugu. Činjenica je da je bio pokušaj da se nešto riješi kompenzacijskim fondom i da smo pogriješili. Sada idemo sve iz državnog proračuna. Ali onda kad napišemo u državnom proračunu da nešto treba biti 80, onda ne možemo napisati da je dovoljno 40.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub zastupnika Socijaldemokratske partije i poštovani zastupnik Damir Rilje.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, zamjeniče ministra sa suradnikom, kolegice i kolege. Ja ne znam odakle početi. Ja u svakom slučaju moram reći da ja mislim da je Hrvatska pošta kao jedna državna institucija izuzetno važna i ja bih želio da ona uspije i nije mi krivo šta god se učinilo i šta god će se učiniti za Hrvatsku poštu. Problem je samo u tome kako će ona osigurati svoje efikasno funkcioniranje za ono što joj je država, odnosno državna tijela što su joj udijelila, poklonila ili povjerila kako bi ona što bolje upravljala na dobrobit i funkcioniranja same tvrtke, ali isto tako i pružanja usluge građanima RH. S tim u svezi ja sad ne znam da li pričati o Hrvatskoj pošti jer je ona temeljni nositelj zapravo univerzalne usluge kao davatelj univerzalne usluge čija bi se kakvoća pružanja trebala propitivati svakih 5 godina i produžavati u onih 15 godina što je kolega Borić rekao. I da li će ona i da li ona sada u ovom trenutku udovoljava tome. Ako ne, treba joj pružit takvu prigodu. Jer gledajte, ja ne mogu zaboravit ni kad smo razgovarali 2013. godine kad su bile izmjene i dopune Zakona o pošti, dakle pred samu liberalizaciju poštanskih usluga nije baš bilo jednostavno niti je pošta ušla, niti se prije toga ako se sjetimo famozne zamjenske poštanske usluge zapravo priča događala jednostavno. I tad smo govorili da kompenzacijski fond doduše nije rješenje, ali da će se s tim kao probati. No, činjenica je da se i sada u ovom dijelu priče isto tako velika većina nedostatka, dakle nepravednog opterećenja isfinanciralo iz državnog proračuna. I to je normalno. Samo je meni onda žao što mi nikad nismo raspravljali odvojeno o stanju u Hrvatskoj pošti kao strukturnoj državnoj organizaciji. Što se i na koji način tamo događa? Ja se sjećam kad se pošta bavila zapravo pismima, paketima i novčarskim uslugama na koji god način to bilo. O.k. U jednom trenutku je postala i Hrvatska poštanska banka, ali to ne znači da ne mora postojati i štedionica, no ako su imale i druge europske zemlje i kasnije, imaju je i dan danas. Možda, ja ne znam. Ali evo mislim da je vrijedno o tome razgovarati, dakle prirodnije nego možda nekakvi drugi paketi ovdje spomenuti evo TV. A isto tako, ne znam prodaja osiguranja i sličnih stvari o.k., zašto ne. Pustimo upravi da ponudi nešto na tržištu što može, ali ona osnova radi koje postoji i radi kojeg je od interesa Hrvatska pošta je zapravo pružanje univerzalnih usluga. I zbog toga je oslobođena univerzalna usluga u Zakonu o PDV-u i zbog toga je dozvoljeno upravo tim zakonom mogućnost da se daju, odnosno ovim zakonom da se daju popusti na i univerzalne usluge. E sad je pitanje koliko smo u tom kontekstu mi slobodni, odnosno koliko je moguće da to tržište funkcionira. Sad bi tu morala odgovarajuća nadležna agencija, nekadašnji HAKOM, a sadašnja Mrežna agencija imat ono što se kaže vagu i bit dobar regulator. I da se ja malo vratim na ovaj zakon, ja zapravo moram reći nešto o zakonu. Evo klub SDP-a podržava izmjene i dopune ovog zakona, jer zapravo drukčije i ne bi bilo moguće. I ja sam za to osobno jer moramo pošti ponuditi, ali pošti koja bi trebala onda zadržati svu moguću tehnologiju i posložit svu moguću tehnologiju na način da odgovori izazovima vremena i zahtjevima građana. I evo ukratko ovim izmjenama i dopunama Zakona o poštanskim uslugama se predlaže, dakle mijenja se naziv regulatorne agencije kao Hrvatska regulatorna agencija za mrežne djelatnosti. To znamo i iz onih drugih zakona, iz transformacije koja se dogodila. Dakle, mi smo 2013. zadnje izvješće HAKOM-a imali samo za telekomunikacijske i za poštansko, za tržište poštanskih usluga. Utvrđuje se izrijekom da se računi za komunalne usluge i drugi računi i financijska izvješća ne smatraju više izravnom poštom. Određuje se da je konsolidator pravna ili fizička osoba koja nije istodobno davatelj poštanskih usluga, a slijedom ugovora prikuplja poštanske pošiljke od pošiljatelja predaje i predaje davatelju poštanskih usluga. Određuje se da prijava od strane pravne ili fizičke osobe se podnosi agenciji u svrhu obavljanja zamjenskih poštanskih usluga i ostalih poštanskih usluga. U smislu donošenja Odluke o utvrđivanju neto troška koji predstavlja nepravedno opterećenje za davatelje univerzalne usluge se sada predlaže nadoknađivati iz državnog proračuna. U tekstu odredbi zakona određuje se "davatelja univerzalne usluge" zamijeniti riječima "davatelja poštanskih usluga". U odgovarajućim člancima nomotehnički se uređuje obveza knjigovodstvenog razdvajanja prihoda od zamjenskih poštanskih usluga i ostalih poštanskih usluga. Utvrđuje se obveza utvrđivanja neto troška od strane nadležne agencije i izbacuje se odredba o kompenzacijskom fondu i određuje se da se ta sredstva isplaćuju iz sredstava državnog proračuna RH na zahtjev davatelja, a po odluci agencije. Produljuje se vrijeme za mjesec dana, to smo evo i maloprije čuli, u kojem davatelj univerzalnih usluga može podnijeti zahtjev nadležnoj agenciji za ostvarivanjem prava na nadoknadu nepravednog financijskog opterećenja u tekućoj godini za prethodnu godinu i on je sada 31. srpanj tekuće godine jel'. Brišu se članci sa odredbama važećeg zakona koji su propisivali kompenzacijski fond a koji se sada ukida kao institut za nadoknadu financiranja neto troška kao nepravednog opterećenja uzrokovanog obvezom obavljanja univerzalne usluge na području čitave RH. Kao i sam temeljni Zakon o poštanskim uslugama tako i ove izmjene i dopune su utemeljene na direktivama EU parlamenta i Vijeća, o njima smo već i raspravljali. Naime, da ne nabrajam dakle sve EU dokumente važno je napomenuti da i sam temeljni Zakon o poštanskim uslugama iz 2012. te njegove dopune i izmjene iz 2013. godine zapravo predstavljaju usklađivanje sa poštanskom direktivom koja je dva puta mijenjana i dopunjavana i poznata je kao 3. poštanska direktiva. Nebitno je da vam sad navodim njezine oznake. U članku 7. uređeno je financiranje univerzalne usluge koju čini skup poštanskih usluga odgovarajuće kakvoće, i ovo je važno, dostupnih po pristupačnim cijenama, i ovo je važno, svim korisnicima poštanskih usluga na području RH. Odredbe stavka 3., direktiva je prenesena u članak 48. Zakona o poštanskim uslugama i u njoj je propisan način nadoknade neto troška kada obaveza obavljanja univerzalne usluge davatelj univerzalne usluge stvori nepravedno financijsko opterećenje. Dakle, najvažnija izmjena ovog zakona, obzirom da je slijedom odredbi Zakona o poštanskim uslugama iz članka 47. Hrvatska pošta određena za davatelja univerzalnih usluga za razdoblje od 15 godina kako sam maloprije rekao bilo je uređeno financiranje obveze iz sredstava kompenzacijskog fonda pri Hrvatskoj regulatornoj agenciji za mrežne djelatnosti, a prihode kojih čine doprinosi davatelja poštanskih usluga utvrđeni odlukom agencije kojom se utvrđuje iznos neto troška koji predstavlja nepravedno financijsko opterećenje za davatelja univerzalne usluge. U slučaju da iznosi doprinosa davatelja zamjenskih poštanskih usluga i iznos doprinosa davatelja univerzalne usluge nisu dostatni za podmirenje cjelokupne obaveze financiranja nepravednog financijskog opterećenja preostali nepodmireni iznos nepravednog financijskog opterećenja podmiruje se iz sredstava Državnog proračuna RH u skladu s pravilima o državnim potporama. I to je otprilike izgledalo evo u ovakvom obliku financiranja, da se taj način nije pokazao ni približno dostatnim, a predstavljao je za davatelje zamjenskih poštanskih usluga financijski problem. A što se vidi iz podataka za 2013. godinu da je od ukupno nedostajućih sredstava troška od 94 milijuna nadoknađeno od svih davatelja 4,6 milijuna i naravno sam pružatelj usluga je uplatio 2 milijuna kuna. Dakle, proizlazi da se iz državnog proračuna moralo nadoknaditi 93% sredstava odnosno 87,7 milijuna kuna. Važno je napomenuti da je člankom 40. važećeg zakona obveza osigurati kakvoću obavljanja univerzalnih usluga a člankom 45. i 46. se uređuju načela za utvrđivanje cijena i tržišna načela kod formiranja cijena. Osim ovih potpora, dakle kao što smo već rekli, davatelj univerzalne usluge oslobođen je PDV-a obzirom da se na univerzalne poštanske usluge ne zaračunava PDV sukladno Zakonu o PDV-u što je bitan čimbenik kod formiranja cijena na poštanskom tržištu. Dakle, starta na tržište pod drugačijim uvjetima. Važno je ovom prigodom napomenuti da je davatelj univerzalne usluge obavezan osigurati svim korisnicima najmanje 5 radnih dana u tjednu, 1 prijem poštanske pošiljke, 1 uručenje poštanske pošiljke na kućnu adresu ili u poslovne prostorije svake fizičke ili pravne osobe. Izuzeće za ove odredbe mogu postojati samo u izvanrednim posebnim ili nedostupnim okolnostima i uvjetima i tad ih propisuje, odnosno utvrđuje agencija. Također, mjerila i kriteriji koje mora ispunjavati poštanska mreža davatelja univerzalne usluge vodeći računa o gustoći naseljenosti i pokrivenosti područja i stvarnim potrebama korisnika te posebnim zemljopisnim uvjetima i drugim okolnostima obavljanja usluga propisuje se Pravilnikom o obavljanju univerzalne usluge koji donosi vijeće agencije. Iznimke takvih odredbi obvezuju agenciju da izvijesti komisiju i sva nadležna regulatorna tijela za poštanske usluge država članica EU. Kolegice i kolege poštansko tržište kod nas je teško oko milijardu i 800 milijuna kuna po podacima iz 2013. godine. To će se vjerojatno vrtjeti i u 2014. otprilike tako. Poštanske usluge odnose oko milijardu i 200 milijuna kuna, a razlika ide na ostale usluge, negdje oko 600 milijuna kuna, 600 do 700. Udio univerzalnih usluga u poštanskim uslugama iznosi oko 800 milijuna kuna za 2013. godinu. 10 milijuna gore, dolje ja prema podacima iz HAKOM-a evo to je otprilike tako. Dakle, slijedom navedenog velika odgovornost za pravilnim pružanjem usluga stoji na agenciji, Hrvatskoj pošti kao ovlaštenom davatelju univerzalnih usluga i ostalim nadležnim državnim tijelima. Ovdje je još važno istaknuti, obzirom da imam još malo vremena, da Hrvatska pošta kao davatelj univerzalnih usluga ima pravo i obavezu osigurati efikasnost obavljanja univerzalnih usluga sukladno propisanim zakonskim uvjetima. To mora biti prioritet u poslovanju i potrebno je da osigura funkcionalnu organizaciju i sve resurse, ljudske, nekretninske i tehnološke procese kako bi te poslove efikasno obavljala. Drugim riječima, nužno je osigurati tehnološko jedinstvo, organizacijsku efikasnost i ugradnju znanja kroz ljudske potencijale. Dakle, sačuvati tehnologe i tehnološko jedinstvo i omogućiti zapravo domaćinsko ponašanje i sukus bavljenja poslom. Ja ne kažem da to Hrvatska pošta sad ne radi ali naravno na tržištu u ovim datim okolnostima i u zadaći koju ima to je prioritet. Kako bi davatelj univerzalne usluge pridonio stabilnosti i učinkovitosti i pravilnom pružanju univerzalnih usluga poštanskog tržišta, dakle i vlastitom rentabilnom i ekonomičnom poslovanju morao bi se zapravo prilagoditi jednom prirođenom i normalnom pružanju usluga koje ovakvoj vrsti poduzeća odnosno tvrtke i djelatnosti koje obavlja i prilični. Što bi značilo da akcent zapravo treba biti na univerzalnim uslugama, na zamjenskim poštanskim uslugama, ostalim poštanskim uslugama za ono za što je ovlastila RH i zašto služi kao jedan, kao jedna infrastrukturna tvrtka u RH, a onda naravno na tržištu da pruža i sve ostale, ostale vrste usluga koje joj mogu povećati poslovanje. Eto, da još jednom napomenem bilo bi jako lijepo kad bismo jedan put posebno mogli govoriti i imati na dnevnom redu izvješće o poslovanju Hrvatske pošte pa bismo mogli na neki drugačiji način više toga reći. Jer ovdje se zapravo radilo o zakonu, izmjenama zakona. Ja ih podržavam, odnosno klub SPD-a podržava izmjene i dopune ovog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Imamo repliku poštovane zastupnice Sunčane Glavak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Rilje, po mom mišljenju kao što je rekao i kolega Borić govoreći u ime kluba HDZ-a izostale su temeljne analize procjene kao i mnogo puta dosada u mnogim zakonskim prijedlozima koji su nam dolazili na klupe. Međutim, zaintrigiralo me nešto drugo, govorili ste o nepotrebnim financijskim opterećenjima između ostalog. Pa me zanima što ćete reći na primjer koje se događa unutar naše države na relaciji Hrvatska pošta, odnosno država i Grad Prelog. Dakle, slučaj kada Hrvatska pošta, odnosno država ovršuje Grad Prelog dakle jedinicu lokalne samouprave umjesto da se to riješi na razini dogovora da se izbjegne nepotrebna birokracija, da se izbjegnu troškovi, sudske parnice, nepotrebna prepiska. Dakle mi smo doveli zapravo do apsurda nešto što se trebalo riješiti dogovorom. Govorim o tom slučaju već dvije godine i ja vjerujem da gospoda vrlo dobro znaju o čemu je riječ. Dakle je li normalno da država ovršuje grad za neki sitan iznos, da se vode sudske parnice, da se ovrha stavlja gradu zbog nečega što se trebalo i moralo po mom mišljenju riješiti unutar sustava? Dakle, tu su neke nedorečenosti, tu su propusti koji su učinjeni i zbog toga stalno govorimo kada se rade neki prijedlozi zakona tada dajmo sustavna rješenja, riješimo nepotrebno birokratiziranje a ne da sami unutar sebe zapravo šaljemo jedni drugima papire i na ovakav način dovodimo do apsurda zapravo stvari unutar samih sebe.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Damir Rilje.
Poštovani predsjedniče, uvažena kolegica Glavak ja se s vama mogu načelno složiti. Zapravo mi nikad ne bismo unutar bilo kojeg sustava morali sami raditi neka slijepa crijeva da to tako kažem, nemojte me krivo shvatiti. Možda nije dobro, ali zapravo je to tako. Ja pamtim vremena, znate i u razvoju Hrvatske pošte, ali isto tako i u razvoju društva i nikad ne bi smjeli se trošiti na nepotrebnim stvarima. Činjenica jest da jako teško sad u ovom kontekstu govorit u malo vremena a puno stvari koje možete kazati jer činjenica je da je i sam sustav Hrvatske pošte prolazio kroz mnoge stvari kroz koje nije smio prolazit, a to tako u startu nije bilo znate. I zašto je on danas opterećen sa vrijednosnicama na zagrebačkoj burzi, zašto je opterećen razlikom u konsolidiranoj bilanci između dugoročnih i kratkoročnih potraživanja negativnom razlikom i dugoročni i kratkoročnih dugovanja? Kad to sve skupa odbijete to baš nije jednostavno, ali sad ja kažem u kontekstu zakona pričamo o davatelju. Mislim da treba ići sve jednostavnije i naravno uz dogovore. Sve skupa radilo se o lokalnoj upravi ili državnoj upravi zapravo je sve uprava i mora funkcionirati jer smo tu radi građana naravno svi zajedno.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Grubišić replika.
Slušao sam pozorno izlaganja i gospodin Rilje je rekao na kraju da je dobro da postoji konsenzus o onome što Hrvatska poštanska, Hrvatska pošta radi ali da bi trebalo i proširiti možda djelokrug rada. A u izvješću gospodina Antišića nisam zapazio da bi trebalo proširiti neke djelatnosti na Hrvatsku poštu jer u ovoj situaciju u kojoj se Hrvatska nalazi mi nemao banku koja bi bila u vlasti države. Hrvatska narodna banka nominalno to jest, ali smo mi druge banke dali i prodali drugim bankama tzv. majkama koje su izvan Hrvatske. I bilo bi dobro na infrastrukturu pošte koja ima svoje urede u svim mjestima da Hrvatska pošta preuzme odgovornost i za bankarski sustav u Hrvatskoj i da se pozove građane da svoje pologe stavljaju u tu banku koja bi onda mogla financirati različite projekte od koristi za RH. Hvala lijepo.
Damir Rilje odgovor na repliku.
Poštovana potpredsjednice. Uvaženi kolega Grubišić, Hrvatska poštanska banka je 100% državna, ali Hrvatske pošte i polupoštanskim uredima vi možete obaviti transakcije odnosno možete obaviti novčarske usluge. međutim sustav koji sam ja spomenuo je nešto malo drugačiji, to vam je nešto poput onoga ako se sjećate … kase ili poštanska štedionica pa je mogla biti hrvatski. To je sasma nešto drugo i služi za financiranje samih sustava odnosno za ono što će odrediti državna tijela, nadležna tijela RH. Drugim riječima, ja vas razumijem što ste htjeli ja se s vama načelno slažem, ali sada možete dobiti novčarske usluge, ali za odgovarajući proviziju poštanski uredi i Hrvatske pošte rade za druge. Onako su imali vlastiti sustav unutar svog sustava jedan dio novčarskog sustava koji se zvao poštanska štedionica. Iza toga u RH toga više nije bilo, tada se odlučilo ići prema Hrvatskoj poštanskoj banci, no u nekim drugim državama poput Njemačke koja sada također više nema i odustala je od poštanske štedionice postojale su u nekim trećim državama, također postoje ja ne kažem. Meni je prirođenije da se poštanski uredi takvim vrstama poslovanja, ali isto tako u ostatku vremena nakon svojih prioriteta za što je država dala mandat i mogućnosti i ovlasti da posluje da se bavi i nekim drugim pružanja usluga nekih drugi usluga na tržištu gdje može konkurirati i što bi bilo prirođeno za ovakvu vrstu …
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolegica Nada Turina-Đurić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Poštovani zamjeniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Ja ću malo diskutirati šire isto kao i kolege o ovoj temi nego što je tema kao takva danas na dnevnom redu. Naravno da će klub HNS-a podržati ovaj prijedlog iako on suštinski je u biti ista obaveza države kao što je bila i prije i sada ima samo što zakonski ju moramo regulirati. Ono što je problem je problem da očito to cijelo tržište poštanskih usluga kako smo ga zamišljali mi prijedlogom onog prethodnog zakona, a ne funkcionira odnosno da mi nemamo tržište jer da imamo tržište onda bi svake godine ovaj iznos koji bi država trebala dati Hrvatskoj pošti za univerzalnu uslugu bio sve manji i manji, a Kompenzacijski fond veći i veći. E sada se ja pitam mi smo u nekoliko navrata donosili određene zakone ovdje i ja se sjećam da je HNS imao određene primjedbe baš u tom pravcu da li činimo ispravno sasvim kada štitimo poštu, da li smo bili na pravom tragu. Za nas su zaposleni u pošteni za HNS zaposleni u pošti, zaposleni u nekim drugim privatnim tvrtkama koji se bave ovom uslugom zaposleni građani ove države i ne pravimo tu razliku u tom smislu da bi trebalo neke koji rade u državnoj tvrtki zaštititi u odnosu na neke koji rade u privatnim tvrtkama. Činjenica je da ustvari mi u ovom trenutku imamo situaciju da jedan dobar dio operatera koji pružaju ove ostale usluge, zamjenske usluge da je u velikim financijskim problemima, da smo ih opteretili odnosno da smo prihvatili te direktive koje očito negdje drugdje funkcioniraju bolje jer je tržište kao takvo bolje gospodarstva su bolja. Međutim doveli smo ih u situaciju da je neizdrživo im opstati i neke od njih su u predstečajnoj nagodbi, neke od njih su se i ugasile i mi nemamo tržište, ali nemamo što je žalosno ni kvalitetnu poštu. I to je ogroman problem. I mislim da ove odluke u kojima mi kažemo da ćemo u narednih ne znam koliko godina davati 80 milijuna kuna nisu baš sasvim ispravne i na tragu toga da je Hrvatska zemlja koja poštuje tržišne principe. Bez obzira što se radi o jednoj specifično naravno infrastrukturnoj tvrtki, zato jeste vi zaduženi za nju, ali niti ona funkcionira očito financijski kako treba niti su oni koji koriste usluge, to su građani ove države s njom zadovoljni. Prema tome, mislim da je možda krajnje vrijeme da se ozbiljno razgovara o tome što će se dalje događati i na koji način će raditi Hrvatska pošta na našem tržištu. Mislim da ako išta može ispraviti to je stav naš liberala moram priznati iako će vjerojatno to mnogi shvatiti kao herezu i kolege sa ljevice i kolege sa desnice uvjetno rečeno. Ako išta može ispraviti ovakve loše situacije onda je tržište, ono je nažalost nemilosrdno. A u onom dijelu u kojem treba zadržati ono što naši građani trebaju, a to je da dobiju na Premudi ili ne znam na nekom otoku ili u nekom Gorskom kotaru gdje se ne može baš doći tako jednostavno pogotovo ne zimi da to država plati. Ja se slažem, međutim nisam sigurna da to košta ovoliko koliko košta na ovaj način. I da li se iza ove cijele priče kriju možda i neki drugi gubici ove velike tvrtke, a ne samo ova razlika koja je prikazana. Evo ja sam htjela otvoriti teme, znala sam da će se dignuti replike na ovo što sam rekla, međutim mislim da je problem puno dublji od ovoga što danas ustvari moramo odlučiti jer inače dovodimo u pitanje funkcioniranje cijelog tog sustava a i naravno sukobe sa Europskom komisijom što nam najmanje treba tako da će HNS to naravno podržati. Međutim, mišljenja samo da o takvoj tvrtki i ovom načinu kako se sada radi jer iz ovoga je vidljivo da tu stvari definitivno ne štimaju i da to tržište nije dobro uređeno, da smo uništili druge operatere i nisam sigurna da smo sa time napravili uslugu Hrvatskoj pošti. Prometi padaju, financijski pokazatelji nisu dobri, kao što ste rekli ljudi imaju sve manje plaća u tim Hrvatskim poštama, ne dobivaju više regrese, prema tome mislim da treba ozbiljno razgovarati o tome kuda ide cijeli taj sustav tog tržišta a posebno naravno Hrvatska pošta. Hvala lijepa.
Replika Ingrid Antičević-Marinović.
Kolegice kamo sreće kada bi samo tržište rješavalo sve. I ja mislim da nije baš samo riječ o tome. Naime prije jedno 10-ak i više godina a to je stalna boljka, recimo Ministarstvo pravosuđa je trošilo a možete zamisliti još kada je bilo u sastavu i lokalna samouprave i uprava, trošilo gotovo jednu četvrtinu, tu su zgrade, plaće svih sudaca, službenika, sve što postoji jednu četvrtinu na dostavu. A dostave su bile neuredne, nekvalitetne i ne po propisu i po zakonu. Naime Zakon o kaznenom postupku, zakon o parničnom postupku, ma cijelo jedno poglavlje koje se tiče same dostave kako se ta dostava rješava. E što smo mi već onda pokušali napraviti, liberalizirati i otvoriti. A znate koji su rezultati? Ispočetka je čak bilo nešto brže i kvalitetnije, na kraju rezultati jednog i drugog, dakle države, pošte i privatnika bio je isti. To jest nezadovoljavajući. Prema tome može i država dobro poslovati može i privatnik loše i prekinimo više s time. Ima primjera i u svijetu i kod nas odličnih državnih tvrtki i odličnih ljudi koji tamo rade i upravljaju i loših privatnih tvrtki koje svako malo kucaju na vrata države u ovom ili onom obliku zahtijevajući da se njihov nerad i izvlačenje iz tvrtki sanira. Prema tome osnovno je pitanje kontrole i upravljanja i odgovornosti.
Nada Turina-Đurić, odgovor na repliku.
Kolegice nije to problem. Problem je taj da smo se mi odlučili za tržište, da smo ušli u Europsku uniju, da smo prihvatili određene direktive. Mi smo pokušali, mi smo pokušali, ipak moramo biti tu iskreni, u okviru direktive i u okviru pravila igre favorizirati Hrvatske pošte. I to je sve u redu. Međutim, ni u toj situaciji iako smo ugrozili sa time naravno opstanak privatnih operatera što je sasvim sada vidljivo jer taj kompenzacijski fond ukidamo jer jednostavno oni ne uplaćuju jer de facto ne postoje i nemamo tržište. Ali nam unatoč tome ta ista Hrvatska pošta ne funkcionira dobro odnosno ne izvršava svoju uslugu onako kao što mi kao građani očekujemo što ste vi rekli šta je u dostavi u sudstvu se događalo. Prema tome ja sam samo otvorila problem, ne možemo braniti ono što nije dobro. Moramo učiniti sve da bude bolje jer ćemo onda, čujte onda možemo odlučiti da ćemo cijeli proračun dati razno raznim državnim tvrtkama da s njime raspolažu. Ako me shvaćate.
Jakša Baloević replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra. Još imam određene informacije da zbog racionalnog poslovanja Hrvatska pošta namjerava ukinuti određene urede. Mislim da to ne bi bilo u redu spram onih krajeva i prostora recimo konkretno otok Lastovo s obzirom da imam tu jedno životno iskustvo i znam koliko za te ljude znači tako jedan ured. Stoga ne bi bila replika nego više sugestija i zamolba naših udaljenih tih otoka i iz Dalmatinske zagore recimo iz krajeva iz kojih dolazim da pod bilo koju cijenu da zaista ti uredi ostanu kao što su i do sada kako bi ti ljudi dobivali kakve takve usluge. Evo, hvala lijepa.
I Damir Rilje, replika.
Poštovana potpredsjednice. Uvažena kolegice Nado, evo vi ste rekli a i o tome smo razgovarali X puta na Odboru kojem ste vi šef a ja član, činjenica jeste da je tržište regulator, to je točno. Ali gledajte 2013. smo ušli u liberalizaciju, da ne pričamo kako. Ja se još sjećam, gledao sam doduše tada na televiziji, tadašnjeg državnog tajnika kako je i ondašnje zamjenske poštanske usluge inauguriranje i priču o velikim korisnicima i neću to tako kazati, ružna je riječ ali ne znam kako je zamijeniti, zapravo ovladavanju odnosno otimanju velikih korisnika. Ako je korektna tržišna priča sa korektnim cijenama onda je to u redu. Ovo je 2015. godina i sami ste se složili i s vama se također slažem da treba pružiti mogućnost. Nisam ni ja za to da se svima daje ali postoje i tvrtke, pošta se koliko toliko financira od svojih, pružanjem svojih usluga. Imate tvrtke koje se puno više financiraju iz državnog proračuna ali to nije opravdanje. Ja sam htio, tako možda malo u obranu Hrvatske pošte, međutim, moram reći da je godišnji rast u tvrtkama u Europskoj uniji negdje između 1 i 2%, ne možemo tu očekivati čuda ali možemo očekivati jednu korektnu uslugu sukladno uvjetima za obavljanje onoga što je važno a to su univerzalne poštanske usluge a onda iza toga i ostale poštanske usluge. Što se tiče onoga čime bismo se morali zabavit, ponovo se vraćam na ono pitanje čime se zapravo Hrvatska pošta bavi, ali čime se bave i ostali i zbog čega su propali kad su tako uspješni bili prije same liberalizacije. Hvala lijepo.
Nada Turina-Đurić, odgovor na repliku.
Poštovani kolega Rilje, ja ću samo reći ovako, ja se s vama vezano uz poštu slažem u svemu što ste rekli jer ako netko poznaje funkcioniranje pošte u našem Odboru za pomorstvo, promet i infrastrukturu, to ste vi i ja bih se složila sa svime što ste rekli. Ono što bi i vi i ja i svi mi htjeli je da naša Hrvatska pošta bude uspješna tvrtka koja se minimalno oslanja na proračun, a s kojom su naši građani zadovoljni i to je bila intencija i moja na neki način možda provokativna rasprava danas u ime kluba HNS-a, a ne bilo kakav napad na Hrvatsku poštu. Dapače, potpuno obrnuto. Hvala.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o poštanskim uslugama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 855. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 80 glasova za, 2 suzdržana i 12 glasova protiv donesen P.Z.E. br. 855 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Raspravit ćemo - Konačni prijedlog zakona o računovodstvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 792 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Njihova ste izvješća primili na sjednici. Uvodno će obrazložiti prijedlog zakona zamjenik ministra financija gospodin Igor Rađenović.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice. Dame i gospodo zastupnici. Dozvolite da u nekoliko minuta ipak predstavim Konačni prijedlog zakona o računovodstvu, dakle da podsjetim na osnovne točke koje smo predložili ovim zakonom i u nekoliko rečenica da kažem ono što smo izmijenili između dva čitanja, najviše na poticaj dobre i kvalitetne rasprave koja se vodila u ovom Saboru. Dakle imali smo prvo čitanje u ožujku ove godine. Glavni motiv uz poboljšanje odnosa je bio i taj da moramo … Računovodstvenu direktivu br. 34 iz 2013. do 20. srpnja ove godine, pa tako vi koji ste preostali dublje ste u temi ekonomskoj i znate da ovaj zakon stupa na snagu 1. siječnja sljedeće godine, osim dakako članka 44. koji propisuje određen broj pravilnika koji se moraju donijeti do toga datuma kako bi se uskladili i sa direktivom. Što je to bilo najznačajnije u zakonu, dozvolite nekoliko rečenica. Podizanje razine transparentnosti financijskih informacija, poboljšanje povjerenja javnosti u financijske izvještaje. Jasnije su definirani računovodstveni poslovi i dokumentacija, poslovna godina, knjigovodstvene isprave, poslovne knjige te financijski izvještaji. Jedna od najvažnijih promjena je ujednačavanje rokova za podnošenje izvještaja za statističke i druge potrebe. Vodili smo o tome raspravu, … ti izvještaji su bili drukčiji za čak 2 milijarde kuna. Odlučili smo da ih dakle jedinstveno i poduzetnicima odredimo datum da to bude 30.4. dakle rok za javnu objavu tj. rok za prijavu poreza na dobit postaje jedinstven i on je 30. travnja za sve one institucije dakle FINA-u, Poreznu upravu i Državni zavod za statistiku. Pravilnikom ćemo još odrediti da li će se predavat jedan izvještaj ili ipak sva tri. Moram priznat da je intencija nas u političkom dijelu ministarstva da to bude samo jedan izvještaj u jednoj instituciji, da onda interno to riješimo između ovih institucija i još imamo nekih otpora, ali kažem riješit ćemo pravilnikom, nadam se da će završiti tako da će poduzetnici predavati samo jedan izvještaj. Uvedena je dakle i to je jedan od benefita ovoga zakona i godišnja obveza sastavljanja i uključivanja izvještaja o plaćanjima u javnom sektoru, a subjekte od javnog interesa koji obavljaju djelatnost … i djelatnost sječe primarnih šuma također na zahtjev stručne javnosti. Detaljnije je propisana konsolidacija godišnjih financijskih izvještaja i izuzeće od te konsolidacije. Jedan od strateških ciljeva Vlade unapređenje elektroničkog poslovanja javne uprave i pružanje elektroničkih usluga za građane omogućuje se dakle ovim zakonom i uvođenje i korištenje e-računa što ćemo vjerujemo omogućiti brže i jeftinije poslovanje poslovnih subjekata, veću dostupnost potrebnih informacija od posebne važnosti, osobito za poslovanje malih, srednjih poduzetnika. Jedan dio izmjena je napravljen između ova dva čitanja, ovo smo sve dakle imali u prvom čitanju. Dozvolite da taksativno samo nabrojim ono što smo izmijenili na osnovu primarno i vaš rasprave u ovome domu. Detaljno izvješće o tome imate i u samom Saboru, mislim da smo to napravili više nego korektno, ali dozvolite da kažem kao što rekoh da taksativno nabrojim. Pa je na poticaj kažem i saborske rasprave izmijenjen članak 35. stavak 5. koji Financijskoj agenciji daje obvezu da po posebno definiranom zahtjevu priprema podatke iz Registra godišnjih financijskih izvještaja i za komercijalne svrhe i za vlastitu upotrebu i da ćemo to odrediti detaljnije podzakonskim propisima kako se ta ponovna upotreba informacija zapravo može koristiti. Nešto iscrpnije je propisano vođenje poslovnih knjiga odnosno otvaranje i zaključavanje poslovnih knjiga te je određen rok za zaključivanja najkasnije 4 mjeseca nakon završetka poslovne godine. Govorio sam o tome. Ono što je izmjena također na vaš poticaj, da je FINA ovim prijedlogom zakona, FINA će biti ovim prijedlogom zakona ukoliko on dakako bude usvojen što očekujemo, da podnosi i prekršajne prijave protiv poduzetnika koji ne dostave godišnje financijske izvještaje odnosno godišnje izvješće ili revizorsko izvješće ili konsolidirane godišnje financijske izvještaje odnosno izvještaje, odnosno konsolidirana godišnja izvješća. Za poduzetnike koji dakle to ne dostave moći će podnositi prekršajne prijave. Vjerujemo da ovim zakonom jedan gro poduzetnika, jedan značajan dio statistički smo imali broj poduzetnika koji nisu brisani pa nisu to podnosili i jedan manji dio nije podnosio ali sada velim FINA će sa te strane dobiti nešto veće ovlasti pa vjerujemo da će svi poduzetnici u Republici Hrvatskoj biti što motivirani što mrkvom, što batinom da te financijske izvještaje i podnose. Ono što je izmjena je da se dakle Vlada je prepoznala i potrebu za uvođenjem instituta profesije ovlaštenog računovođe, pa se tako, dakle poduzetniku može povjeriti svoje obavljanje, moći će povjeriti svoje obavljanje računovodstvenih poslova i funkcija računovodstva i drugim pravnim i fizičkim osobama koje će morati biti licencirane za taj posao. Propisat ćemo to detaljnije vjerojatno sa, zapravo zakon predviđa sa stupanjem na snagu osamnaeste godine. Ali kažem to je ono što je prepoznato. I mislim da je dobro da zakon otvara te okvire. Uveden je ili ovim zakonom bolje rečeno uvodi se i okvirni kontni plan, detaljnije će ga propisivati Odbor za standarde financijskog izvještavanja i to za one poduzetnike čije je poslovanje uređeno posebnim propisima, a kojima kontni plan propisuje nadzorna tijela ovlaštena za nadzor njihovog poslovanja. Znate da su to HANFA i Hrvatska narodna banka. Evo da ne bih previše dužio ima i jedan manji broj nomotehničkih izmjena. Vjerujem da smo uvažili sve one kao što rekoh u uvodnim rečenicama pozitivne i dobre intencije iz rasprave koje smo čuli i u ovom Domu i na odborima i da će ovaj zakon dobiti vašu jednoglasnu podršku kada dođe na izglasavanje. Hvala vam lijepa.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa potpredsjednice. Gospodine zamjeniče, pa dobio bi potporu jednoglasnu da se čulo sve ono što smo govorili. Pa evo samo nekoliko napomena. Članak 10. stavak 3. poduzetnik može odlučiti čuvati knjigovodstvene isprave izvan područja Republike Hrvatske. To je jedna opasna stavka u jednom zakonu jedne države, da može čuvati preslike gdje hoće to neka čuva, to se može zakon dopustiti. Ali da čuva dokumentaciju poslovnu izvan Republike Hrvatske to nikako ne mogu pristati na takvu jednu konstataciju je zakonski okvir. Istodobno ponovno upozoravam na neodređivanje jasnih kriterija za odabir članova odbora za standarde financijskog izvještavanja gdje se kaže: "Odgovarajuće stručno znanje i iskustvo." Šta je odgovarajuće stručno znanje i iskustvo? Pa dajmo, po koji put ne znam govorim definirajmo kvalifikacije koje su potrebne za određenu funkciju. Stalno izbjegavamo definirati. Je li to fakultet, koji je to fakultet, koliko godina iskustva, iz kojeg područja iskustvo? Pa definirajmo jedanput to. I ne mogu se oteti dojmu da se ovim zakonom u privilegirani položaj ne stavljaju revizori i nemaju nikakve odgovornosti. Ako i utvrde kako god utvrde stanje nemaju odgovornosti, a poduzetnici ih skupo plaćaju. Namećemo revizore poduzetnicima, a dođe sutra Porezna uprava i utvrdi da joj je taj isti poduzetnik kojeg je revidirao revizor mora platiti kaznu za porez. Revizor nema nikakve odgovornosti za takvo nešto. Opet je sve na poduzetniku. Znači ispada da poduzetnici po zakonu moraju samo platiti revizora za koje revizori ništa ne odgovaraju. Hvala lijepo.
Igor Rađenović, odgovor na repliku.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice. Pa evo, gospodin Marić je iznio dvije primjedbe za koje mislim da imam dobre odgovore. Prva je rekli ste gospodine Mariću da poduzetnik i tako i stoji u članku 10., stavak 3. da poduzetnik može odlučiti čuvati knjigovodstvene isprave izvan područja Republike Hrvatske. Nastavak te rečenice je, ali samo u drugoj državi članici. Prema tome, unutar EU. Mi naprosto moramo sami sa sobom se dogovoriti želimo li mi dalje živjeti u samo i jedino u svojoj Republici, u svom dilajetu kad bih bio bezobrazan pa da kažem tako ili želimo zaista poslovati, raditi na tržištu EU što smo se uostalom obvezali i željeli i ako se ne varam jednoglasno izglasali i dobili podršku na referendumu za to itd. Znači, RH i sam njen sustav pa i sustav računovodstveni ako tako mogu nazvati jest dio zajedničkog tržišta. Prema tome, takvu odredbu imaju sve zemlje, skoro se zabunih, EU u svojim računovodstvenim zakonima. Nakon direktive kojega moraju unositi, prema tome to je sasvim logično da to tako i stoji. Što se tiče ove druge primjedbe to i je vaša načelna primjedba i mogu shvatiti da to bude i svojevrsna rasprava oko toga da li detaljnije propisati ili ne nešto zakonom. Za ove ljude o kojima vi govorite o njima odlučuje, dakle Odbor za kako se zove standardna financijska, za standarde i financijsko izvještavanje. Jel' tako? Taj odbor imenuje Vlada RH na prijedlog ministra financija, dakle 9 ljudi, … [[Govornik se ne razumije.]] tih ljudi koji će odlučivati o čelnicima ovih tijela, u pravilu iz redova stručne javnosti. Znači dekani Pravnog fakulteta, dekani Ekonomskih fakulteta i sve drugo što je kažem logično. U pravilu to nije bilo hajde da kažem u ovom političkom domu politizirano tijelo, nego puno stručno tijelo. Zašto takvom stručnom tijelu ne bi dali ovlast da bira ljude na način da im ipak damo neko diskrecijsko pravo pa da onda, da im ne propišemo jasna pravila, nego da im damo diskrecijsko pravo da na osnovu svoje stručnosti izaberu najstručnije ljude za najodgovornije funkcije. Ista je priča i kod HNB-a. Vi imate prigovor. Ispričavam se gospođo potpredsjednice jednu rečenicu. Ali mislim, ja osobno mislim da je ovo bolje rješenje. Hvala lijepa.
Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Nadica Jelaš.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Eto čuli smo od zamjenika ministra da je osnovni razlog, primarni razlog donošenja ovoga zakona potreba, odnosno obaveza Hrvatske da do 20. srpnja ove godine uskladi postojeći Zakon o računovodstvu s Direktivom 34. iz 2013. godine Europskog parlamenta i Europskog vijeća, iako sam zakon stupa na snagu s početkom sljedeće godine. Dakle, riječ o direktivi kojoj je cilj donošenje najkvalitetnijeg zakonodavstva koje će smanjiti administrativna opterećenja i osigurati bolje poslovno okruženje svim poduzetnicima, a naročito onim mikromalim i srednjim poduzetnicima. Dakle, novi Zakon o računovodstvu trebao bi primarno rasteretiti poduzetnike od sastavljanja suvišnih i nepotrebnih financijskih izvještaja i povećati usporedivost financijskih informacija s istovjetnim informacijama poduzetnika zemalja članica EU. I upravo to povećanje usporedivosti informacija o financijskom poslovanju trebalo bi dakako pridonijeti povećanju povjerenja u financijske izvještaje i zainteresirane javnosti a posebno potencijalnih inozemnih ulagača do kojih nam je svakako stalo. Obzirom da eto imamo pred sobom drugo čitanje zakona ponovit ću gradivo ali samo u onim najvažnijim segmentima. Dakle, da bi se postiglo rasterećenje poduzetnika od sastavljanja suvišnih financijskih izvještaja izvršit će se novo razvrstavanje poduzetnika i grupa poduzetnika obzirom na njihovu veličinu jer veličina poduzetnika određuje i obujam financijskog izvještavanja. Dakle, što je poduzetnik veći to je i obujam izvještaja veći i obratno. Kriteriji za razvrstavanje poduzetnika ostali su isti, to je veličina aktive, veličina prihoda i broj radnika. S tim da će se umjesto dosadašnjeg kriterija ukupnog prihoda ubuduće koristiti neto prihod. Dakle, ukupan prihod ostvaren prodajom proizvoda i realizacijom usluga umanjen za PDV i eventualne popuste. Najveću novost u razvrstavanju poduzetnika predstavlja uvođenje nove kategorije poduzetnika, to su mikro poduzetnici. Obzirom na to da novi Zakon o računovodstvu najveća pojednostavljenja u financijskom izvješćivanju donosi upravo mikro poduzetnicima kao i na to da mikro poduzetnici čine preko 90% ukupnog broja poduzetnika u RH očito je, odnosno jasno je koliki će administrativni teret biti skinut s leđa naših poduzetnika donošenjem ovog novog Zakona o računovodstvu. Naime, po dosada važećem zakonu od ukupno 109 tisuća poslovno aktivnih poduzetnika imali smo 107 500 malih poduzetnika, 1246 srednjih i 500 velikih poduzetnika. A sada prema ovoj novoj klasifikaciji imati ćemo 97 860 mikro poduzetnika, 9600 malih poduzetnika, 1328 srednjih i 456 velikih poduzetnika. Mikro, mali i srednji poduzetnici sastavljat će godišnje financijske izvještaje primjenom hrvatskih standarda financijskog izvješćivanja dok će veliki poduzetnici kao i subjekti od javnog interesa, a to su znamo banke, osiguravajuća društva, leasing društva, mirovinska društva, fondovi, burze itd., tu će obvezu ispunjavati primjenom međunarodnih standarda financijskog izvješćivanja. Strukturu i sadržaj godišnjih financijskih izvještaja propisivati će ministar financija pravilnikom, a na prijedlog Odbora za standarde financijskog izvještavanja. Uz ovu zadaću odbor kao stručno tijelo imati će i obvezu utvrđivanja jedinstvenog okvirnog kontnog plana. O svom radu odbor će jednom godišnje izvještavati Vladu. U okviru godišnjih financijskih izvještaja, možda je interesantno to reći, mali će poduzetnici sastavljati dakle samo tri dokumenta. Dakle, riječ je o bilanci, računu dobiti i gubitka i bilješkama uz financijske izvještaje. Za razliku od njih veliki poduzetnici sastavljat će čak 6 dokumenata, dakle uz ove nabrojane za male, još će sastavljati i izvještaj o sveobuhvatnoj dobiti, izvještaj o novčanim tokovima i izvještaj o promjenama kapitala. Veliki poduzetnici uz godišnje financijske izvještaje morati će izrađivati i godišnja izvješća u kojima će dati istinit i objektivan prikaz razvoja i rezultata poslovanja te opis najvažnijih rizika i neizvjesnosti s kojima se poduzetnik u poslovanju svakodnevno suočava. Mikro i mali poduzetnici nemaju obvezu sastavljanja godišnjih izvješća, tek će neke važnije informacije kao što su npr. podaci o otkupu vlastitih dionica ili udjela morati navesti u bilješkama uz godišnji financijski izvještaj. Srednji poduzetnici će morati izrađivati godišnja izvješća kao i veliki poduzetnici, dakle u podjednakom obujmu, ali bez nefinancijskih podataka što je ipak eto puno manji teret u usporedbi sa velikim poduzetnicima. Veliki poduzetnici i subjekti od javnog interesa koji se bave djelatnošću rudarstva ili djelatnošću sječe primarnih šuma ovim novim Zakonom o računovodstvu dobivaju i jednu novu obvezu, dakle riječ je o obvezi izrade Godišnjeg izvještaja o plaćanjima javnom sektoru većima od 740 tisuća kuna. Navedeni izvještaj sastavlja se i prezentira zajedno sa Godišnjim financijskim izvještajem. Novost u odnosu na postojeći Zakon o računovodstvu predstavlja i formulacija da financijske izvještaje potpisuju predsjednik uprave i svi članovi uprave, odnosno direktori odnosno svi izvršni direktori poduzetnika, a dosada kao što znamo potpisivala ih je samo odgovorna osoba odnosno osoba ovlaštena za zastupanje. Isto tako po novim odredbama osoba ovlaštena za zastupanje potpisivati će samo onda kada subjekt nema upravu, odnosno izvršne direktore. Još jedna značajna promjena u novom zakonu koja će bitno olakšati poslovanje poduzetnicima, a to nam je kao što sam rekla onaj primarni cilj, odnosi se na ujednačavanje rokova za podnošenje izvještaja kako za statističke i druge potrebe tako i za javnu objavu s rokom za predaju prijave poreza na dobit. Dosad su u pitanju bila tri roka, dakle statistika se podnosila do 31. ožujka, porezne prijave podnosile su se do 30. travnja, a javna objava do 30. lipnja. Dakle, svi ti rokovi predstavljali su veliki financijski i vremenski trošak i teret za poduzetnike. Sada su sva tri roka objedinjena u jedan, dakle 30. travnja, i na ovaj će se način između ostalog eliminirati dosta česta pojava da se podaci o financijskom rezultatu iskazani u prijavi poreza na dobit zapravo bitno razlikuju od istovjetnih podataka iskazanih za statističke potrebe koji su se podnosili FINA-i jer su se podnositi eto mjesec dana ranije, a u njima su izvršavane naknadne korekcije nakon određenih naknadnih knjiženja. Upravo da bi se osigurala ta vjerodostojnost podataka u novi zakon ugrađen je i jedan rekla bih tako novi dodatni osigurač a to je odredba koja zabranjuje poduzetniku da objavljuje nerevidirane podatke na način da korisnike, a ti korisnici su znamo vjerovnici, kreditori i potencijalni investitori dovodi u zabludu. Dakle, isključivo revidirani izvještaji će se morati objavljivati. Financijski izvještaji dostavljaju se u registar godišnjih financijskih izvještaja kojeg operativno vodi FINA u ime Ministarstva financija s tim da ovim zakonom FINA dobiva i jedno novo zakonsko ovlaštenje dakle ovlaštenje da pokreće prekršajni postupak u slučaju kada poduzetnik nije dostavio financijski izvještaj ili kada nije dostavio potvrdu o tome da ne posluje aktivno. Jedan od strateških ciljeva aktualne Vlade je unaprjeđenje elektroničkog poslovanja javne uprave i pružanje što većeg broja usluga građanima i poduzetnicima u elektroničkom obliku. Na tragu toga ovim konačnim prijedlogom Zakona o računovodstvu osigurana je vjerodostojnost elektroničkog računa ili elektronskog računa bez obzira da li je račun izdan na papiru ili pak u elektroničkom obliku i ta će novost dakle omogućiti, ta novost korištenja elektroničkog računa omogućit će ubrzanje i pojeftinjenje svakodnevnog poslovanja gospodarskih subjekata. I na kraju ono što me osobno posebno veseli je da su uvaženi prijedlozi iz prvog čitanja koji su dati u namjeri da se zakonski uredi računovodstvena profesija. I upravo na tom tragu u konačni prijedlog Zakona o računovodstvu ugrađena je odredba koja obvezuje poduzetnika da obavljanje računovodstvenih poslova kada nema organiziranu samostalnu, dakle vlastitu službu računovodstva, dakle da te računovodstvene poslove povjerava isključivo onim pravnim i fizičkim osobama koje imaju licencu za obavljanje računovodstvenih poslova. Naime, ova odredba će zasigurno poboljšati i ujednačiti stručnu razinu hrvatskih računovođa i uvesti jedan red na tržište računovodstvenih servisa jer ove poslove više neće moći obavljati svatko tko se sjeti da tako kažem a dosada je nažalost to bila reći ću tako gotovo pa masovna pojava, dakle ove poslove stručne, izuzetno zahtjevne poslove moći će obavljati samo licencirani računovođe. Kluba SDP-a prihvatit će ovaj zakonski prijedlog.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice i gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa neki žele ovaj zakon predstavit kao tehnički zakon iako ovaj zakon nije nimalo tehnički, on itekako ako nije dobro postavljen zadaje glavobolje onima koji ga moraju primjenjivati a odnosi se na preko 100 tisuća poduzetnika u RH. I zato sam ja između ova dva čitanja obavio niz konzultacija sa ljudima koji operativno rade taj posao, sa ljudima koji se bave savjetovanjem u tom poslu, dakle koji svakodnevno komuniciraju sa tisućama poduzetnika i da ne idem na dugo i na široko ja ću u nekoliko točki pokušati reći s čim se jedan veliki dio i savjetnika, a i ljudi koji vode financije kako malim tako srednjim i velikim poduzetnicima ne slaže. Kao prvo nije istina da se ovim Zakonom o radu preuzimaju sve da tako kažem tekovine ili sve odredbe iz smjernica. Njim se preuzima samo jedan manji dio pogotovo kod mikropoduzetnika i to što se tiče plaćanja i u plaćanjima u javnom sektoru za rudarenje, međutim ono što je bitna manjkavost jeste da za mikropoduzetnike se ne pojednostavljuje računovodstvo i to je činjenica koju treba napomenuti. Zašto ovdje posebno ističem mikropoduzenike? Zato u principu što su to poduzeća sa jednim ili dva zaposlena gdje je to u principu obiteljski biznis, gdje žena vodi računovodstvo, muž vodi posao ili obrnuto. Dakle govorimo o takvim poduzećima i njima nije pojednostavljen ovaj posao jer iz zakona nigdje ne proizlazi gdje će se primjenjivati fer vrijednosti. I o tim fer vrijednostima je samo nešto spomenuto u prvom čitanju. Dakle primjena fer vrijednosti kod sastavljanja godišnjih financijskih izvještaja golemi je posao, procjena je praktički svake bilančne pozicije na tržištu vrijednosti i ako će biti uređeno hrvatskim računovodstvenim standardima onda je to protivno Zakonu o računovodstvu jer u njemu mora biti tako važna odredba. To je članak 5. Zakona o računovodstvo. Nadalje, zašto nisu mikropoduzetnici oslobođeni sastavljanja bilješki uz financijske izvješća jer to smjernice iz 2006., dakle članak 36.te smjernice dopušta. Dakle ako govorimo po pojednostavljenju za mikropoduzetnike. Također nije uređeno kako će se ponašati oni poduzetnici koji prema kriteriju veličine prijeđu iz srednje velikog poduzetnika u velikog ili ako je proces obrnut, ako iz velikog pređe u srednje velikog obzirom na primjene hrvatskih standarda financijskog izvještavanja i međunarodnih standarda financijskog izvještavanja. Jer jedne godine će primjenjivati jedne, a druge godine druge standarde. Zakon bi dakle morao odrediti da se kriteriji veličine mora ponoviti barem u dvije poslovne godine i to je ono što je vrlo bitno. To je recimo bio slučaj kod Zakona o porezu na dodanu vrijednost. Vi ako ste ušli u sustav niste mogli izić kada vi vrijedite nego ste morali određeni rok biti u sustavu, tako i ovdje. Jer gledajte ovdje je tanka da tako kažem nit iz toga dali ste srednji ili veliko srednji poduzetnik ili nešto drugo, na jedan se primjenjuju hrvatski standardi izvješćivanja, a na drugi se primjenjuje međunarodni. Prema tome, zakonom bi trebalo propisati da barem dvije godine ako si u jednom dijelu moraš biti unutra bez obzira što su se bilančni podaci sljedeće godine promijenili, ali barem da se dvije godine primjenjuju na tebe ti standardi, a onda nakon ako se ponovi dvije godine da si prešao zapravo po svojim financijskim pokazateljima iz jednog razreda u drugi onda se primjenjuju drugi standardi u izvještavanju onda bi imali jedan kontinuitet. Ovako ćemo imati jednu zbrku koju će biti vrlo teško riješiti. Jel zamislite si silna poduzeća koja ove godine koriste hrvatske standarde financijskog izvještavanja sljedeće godine padne pa se vraća na međunarodni pa opet zbog promjene posla i stalno ćemo imati ping-pong. Čuvanje knjigovodstvenih isprava članak 10.nepotrebno je razlučivati isprave iz stavka 2.i točke 2.i 3.kada im je isti rok čuvanja, to samo zbunjuje obveznike primjene i to se točno radi članak 10.dakle točka 2.kaže knjigovodstvene isprave čuvaju se isplatne liste, analitičke evidencije o plaćama za koje su plaćaju obvezni doprinosi trajno, isprave na temelju koji se podaci unose u dnevnik u glavnu knjigu najmanje 11 godine, isprave na temelju kojih se podaci unose u pomoćne knjige najmanje 11 godina. Dakle čemu dupliranje. Međutim ono što definitivno je meni a i puno ljudi s kojima sam razgovarao stvorilo određeni košmar u glavi, a to je kontni plan. Dakle kontni plan na ovakav način kako ga propisuje ovaj Zakon o računovodstvu se u Hrvatskoj ne primjenjuje od 1989.godine. Dakle ovakav kontni plan kao što ga predlaže ovaj zakon o računovodstvu se primjenjuje je bio u dogovornom gospodarstvu, planskoj privredi kako god hoćete. U onom trenutku kada je Hrvatska prešla na tržišnu ekonomiju kada su vlasnici tvrtki u Hrvatskoj postali i stranci koji imaju jedinstvene bilance tada je dana sloboda da se praktički vodi računovodstveni plan, a ne kontni plan. I sada ako se propiše jedinstveni kontni plan na području RH mi ćemo doći u situaciju da će nemoguće biti usporediti bilance matičnih tvrtki iz bilo koje europske države ili bilo koje država u svijetu sa podacima poduzeća u Hrvatskoj iz jednostavnog razloga što će biti zasnovani po različitim principima. I onda će ove bilance iz Hrvatske se morati provoditi na pravila koja ima matično poduzeće bez da će taj računovodstveni plan biti verificiran u RH i onda će kao takve prevedene bilance da tako kažem se stavljati u zbirnu bilancu u matične države. To je ono što nije dobro, to je nešto što će nam biti sigurno ovakav minus kod potencijalnih investitora jer mi njih tjeramo na jedan dodatni na vođenje duplog knjigovodstva jel oni bi da na kraju godine ne bi morali preknjižavat meni je drago da kolega Jelušić i Rađenović pričaju ovako jel očigledno je nebitno što klub HDZ-a govori, jer je nemoguće na kraju godine da se vrši preknjižavanje temeljem računovodstvenog plana koji se koristi u matičnom poduzeću. I mi se sa ovom odredbom vraćamo u vrijeme SFRJ tj. u '89.godinu jer od '89.godine u Hrvatskoj ne postoji jedinstveni kontni plan kako ga propisuje ovaj članak zakona. A uzmimo koliko u ovom trenutku desetaka tisuća poduzeća ima ili puno vlasništvo ili dio vlasništva sa nekim tvrtkama izvan Hrvatske i one na kraju godine se bilančno moraju upariti i bilnace se moraju spojiti i zbirna bilanca se podnosi u matičnoj državi. Dakle oni će morati prevoditi ovaj kontni plan ili će morati imati dupli trošak, a to je da će paralelno morati voditi svoje financijsko poslovanje temeljem kontnog plana koji je propisan Zakonom o računovodstvu, a istovremeno voditi svoje poslovanje temeljem računovodstvenog plana koji je kompatibilan sa računovodstvenim planom koja imaju njihova matična poduzeća. To znači da sve ove tvrtke koje su do sada ustrojile takav računovodstveni plan će morati educirati ljude da vode duplo knjigovodstvo i to je nešto što predstavlja jedan određeni teror nad poduzetnicima. No tako je kako je. Računovodstvena profesija taj segment ne nalazimo u Zakonu o računovodstvu jedino se predviđa donošenje posebnog zakona kojim bi se pružatelj računovodstvenih usluga trebao biti licencirana osobe. Ovo je bila prilika da se Zakonom o računovodstvu unese odredba tko može raditi koju vrstu knjigovodstvenih i računovodstvenih poslova. Da se razumijemo, knjigovodstvo je jedno, a računovodstvo je drugo, bilancisti su nestali iz pojma hrvatskog računovodstvenog sustava. Dakle knjigovođe su oni koji knjiže događaje, a računovođe su oni koji izračunavaju i preračunavaju određene stvari, prije svega najčešće što su plaćanja prema državi. I mislim da nam je itekako bitno bilo da Zakonom o računovodstvu propišemo koje uvjete ti ljudi moraju imati koje moraju uvjete zadovoljavati da bi mogli raditi ovaj posao. No zašto to? Ovo je bila prilika da se označi kome će biti povjerena odgovornost toga posla jer niti Porezna uprava također ne zna koje su kvalifikacije osobe koje dnevno obračunavaju davanja prema državi. Vi danas imate niz usluga i niz prodaja robe koje su do sada bile nezamislive u Republici Hrvatskoj pa na kraju krajeva zbog toga smo imali usuglašavanje i izmjenu zakona prije svega o porezu na dodanu vrijednost. Imate odredbu jednu Zakona o porezu na dobit a to je plaćanje poreza po odbitku. I sada da uzmete 5 stručnjaka iz porezne uprave ja vam garantiram da će bar njih četvorice za određene slučajeve vam dati različito mišljenje. Dakle zašto? Zato što je to nešto novo i mora proći nekoliko ciklusa uplata da bi se to moglo početi primjenjivati. A sada uzmite ako nemate kvalificiranog stručnjaka kod sebe u tvrtki a imate nekakve takve odnose a da ne govorim o porezu na dodanu vrijednost kojeg sada možete po ovom ili onom osnovu platiti ovako ili onako. Ili recimo kada vi imate obvezu da sami tražite, bez obzira da li ste obveznik ili niste za nekoga porezni broj, obračunate PDV i uplatite ga. To ne može raditi bilo tko. Dakle to je u interesu državi. I upravo zbog toga smo, zato što je to interes države morali zakonom propisati koje to osobe mogu raditi, kako u tvrtkama koje imaju vlastito računovodstvo tako isto u knjigovodstvenim servisima. Iz jednostavnog razloga da … [[Govornik se ne razumije.]] onih koji žele pošteno platiti porez bude manja. Jer nije on kriv ako mu netko to krivo obračuna. A kasnije ću još nešto reći o tome a mi smo stavili praktički da nama financijske izvještaje potpisuju i direktor za zaštitu koji se bavi zaštitom na radu, direktor koji se bavi ljudskim resursima, dakle ljudi koji nemaju nikakve veze sa financijama. Dakle mi smo njih stavili da potpisuju dokumente o kojima zbog prirode posla pojma nemaju. Umjesto da smo stavili da to bude predsjednik uprave i osoba koja je zadužena za financije. Jer oni su jedini koji su upoznati s tom pričom i koji znaju što potpisuju. A ne mi smo išli što to znači ako 5 članova uprave potpiše financijsko izvješće a 4 člana uprave pojma nemaju o čemu se unutra radi. Zašto? Zato što niti znaju o tome, niti su se školovali, niti su radili taj posao. Što direktor zaštite na radu zna o financijama. Što direktor za ljudske resurse zna o tome, ništa. Ali dobro, mi smo vam propisali, bitno da se ovo potpisuje itd.. I na kraju, revizija godišnjih financijskih izvještaja članak 20. Ona je lijepo tako uređena da se pogoduje revizorskim tvrtkama jer veli problem je što je određen preniski prag za obveznike revizije. Naime, prema direktivama 2013/34, članak 34, obvezuje da države članice odrede reviziju za društvo od javnog interesa te za srednja i velika društva. Kod nas se Vlada Republike Hrvatske odlučila da reviziju provode, potpadnu i mala društva, to je dodatni namet koji je u sadašnjoj situaciji nedopustiv s obzirom na teško financijsko stanje hrvatskih poduzetnika. Kolegice i kolege, znate zašto je revizija? Revizija je da dioničari temeljem revizorskog izvješća kontroliraju praktički rad svoje uprave. Revizija i revizorsko izvješće štiti dioničare. Dakle u tvrtki gdje je više vlasnika je potrebna revizija da temeljem tog izvješća vlasnici mogu donositi odluku temeljem svojih predstavnika na godišnjoj skupštini. A mi smo ovdje propisali ono što sam rekao na početku, rade muž i žena, otac i sin, mama i kćer, dva brata, nije bitno tko, rade nekakav mali obiteljski biznis. Jedan vodi papire ili nekakav knjigovođa vodi papire, oni rade posao i mi njih sada tjeramo da moraju platiti revizora da im napravi revizorsko izvješće. Ma neće on prevariti svoju firmu. On moli Boga da mu ta firma ostane i danas možda u toj svojoj firmi zaposli nekog iz člana obitelji, sina, kćer, nije bitno koga a ne mi ga tjeramo da revizorima plati par tisuća kuna. Zašto? Male poduzetnike jer ste spustili granicu. Dakle po direktivama Europske unije da ponovim u 2013/34, člankom 34. obvezuje se države članice odrade reviziju za društva od javnog interesa te za srednja i velika društva. To je pod direktivama Europske unije. A Vlada Republike Hrvatske je donijela temeljem ovoga zakona odluku da pod reviziju potpadnu i mala društva. … [[Upadica se ne čuje.]] Kako nije? To vam piše unutra. Pogledaj pa ćeš vidjeti. Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Tamo članak 20. gdje se govori o reviziji. Dakle to je razlog zašto klub HDZ-a ne može podržati ovaj zakon.
Nadica Jelaš, replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Pa kolega Šuker evo biti ću zaista do kraja iskrena, ja sam vjerovala da će rasprava o ovoj točci dnevnoga reda doista biti isključivo stručna. Dakle i žao mi je što eto svako nastojanje ove Vlade koje ide ka pojednostavljenju uvjeta poslovanja poduzetnika naprosto devalvirate i omalovažavate. Dakle ne mogu vjerovati da čak jedan ovako specifičan zakon, Zakon o računovodstvu, tipičan zakon struke koristite za politiziranje. Dakle ne mogu vjerovati da Hrvatska i Hrvatsko računovodstvo se vraća u kako ste rekli Socijalističku Federativnu Republiku Jugoslaviju preko kontnog plana. Mislim što je previše, previše je.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Ja vama kolegice Jelaš neću reći što je previše je previše, dakle za sve što sam iznio sam ponudio argument, za sve. I kada sam rekao vraćanje u SFRJ, rekao sam da kontnog plana u Republici Hrvatskoj nije bilo na ovakav način propisano od 1989. godine. Druga stvar sam vam rekao da u Hrvatskoj ima nekoliko desetaka poduzeća koja su vezana sa poduzećima vani. Sve argumentirano. Dakle ako nije argument da Hrvatska nije imala kontni plan ovako kako ga propisuje ovaj zakon od 1989. godine nego što je nego se vraća na plansku ili dogovornu privredu ako propisujete nešto što u ovoj državi nije bilo 26 godina. I druga stvar, bar o ovoj temi mi nemojte govoriti da ne govorim stručno. Prosim vas lijepo, ja to nikom ovdje neću reći. Dakle ja sam u svojoj raspravi na početku rekao da sam se potrudio razgovarati sa niz ljudi koji vode, imaju i knjigovodstvene servise i vode financije u poduzećima, isto tako sa nizom ljudi koji rade po konzultantskim tvrtkama. Dakle ljudi koji su u svakodnevnom poslu. Zašto? Zato što mi je u interesu da se donese zakon koji itekako zadaje glavobolje poduzetnicima ako nije dobar da se donese u skladu sa svim. Pa ne možete mi reći ako sam rekao da nije u redu da zakonom propišemo tko će radit knjigovodstvene i računovodstvene poslove u interesu države jer oni obračunavaju doprinose koje treba platit prema državi. I spomenuo sam dva specifična problema, a ne možete mi reći evo nek' mi kolege iz Ministarstva financija kažu da problem odredbe članka poreza na dobit po odbitku nije jedna totalna nepoznanica i napravit ćemo jedan intervju u poreznoj upravi ljudi koji se bave s tim pa ćete vidjeti da ćete imati 90% različitih mišljenja. Zašto? zato što se s tim susrećemo praktički sad prvi puta, s tim se nismo susretali prije 4-5 godina. Možda jesmo, ali u jednom malom segmentu. I dakle to je nešto ako je to to onda takve stvari trebaju radit ljudi koji su educirani i koji to znaju, oni koji trebaju to obračunat. Dakle ja govorim o tome i ja ne vidim iz čega ste vi pročitali bilo kakvo politikantstvo.
Vrijeme. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče, pomoćniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle u ime kluba HNS-a u uvodu naravno, baš naravno podržat ćemo Prijedlog zakona o računovodstvu jer prvenstveno kad govorimo o direktivama i često se događa da i nakon direktiva za koje moramo ih poštivati i želimo ih u biti poštivati imamo i određene članke zakona koje Vlada Republike Hrvatske predlaže kako bi dopunila, ne samo uskladila nego i dopunila i unaprijedila zakon koji se mijenja. Nije sporno vidim i od kolegica i kolega da po pitanju direktiva su svi suglasni da se treba uskladiti. Ujednačavanje standarda sa Europskom unijom pokazalo se dosad, a sigurno će biti i ubuduće nešto što podiže sve standarde kad govorimo i o računovodstvu kao predmetnom zakonu. Ono što sigurno kod ovih izmjena zakona je nešto što možemo reći da su reforme računovodstvene jer sve ove izmjene koje se rade, rade se za poboljšanje i kvalitetu što izvještavanja, a posebno i mogućnost informiranja i usklađenja i rada svih onih koji rade na u biti jedinstvenom europskom tržištu. Otvoreno je nekoliko pitanja isto tako u raspravama na odborima, a oni su vezani naravno na raspodjelu i način na koji će u biti mikro poduzetnici koji su 90% u biti poduzetnika u Republici Hrvatskoj, sada morat radit, usklađivat, prilagođavat, mijenjat svoje izvještaje. Međutim, podizanje standarda i transparentnosti je neću reći light motiv, ono je ključno u biti u radu poduzetnika, u našoj konkurentnosti odnosno njihovoj konkurentnosti na europskom tržištu, neovisno da li samo u ovom trenutku rade unutar hrvatskih okvira. Definiranje jasno što prije samog licenciranja knjigovodstvenih servisa koje iz ovog izvješća vidimo da ima više od 6500 zaposlenih, više od 2500 knjigovodstvenih servisa, samo je u biti jedno novo standardiziranje i povećanje i sigurnosti onima koji će sutra dati mogućnost da ti knjigovodstveni servisi vode njihove knjige. Ali ovdje što je u zakonu naglašeno, oni i dalje odgovaraju za sve ono što piše u tim izvješćima. Ono što sam želio posebno i naročito naglasit, a to je ovaj proces do 1.1. sljedeće godine kad ovaj zakon stupa na snagu. Sigurno je da i Porezna uprava i zato mi je drago da je ovdje ravnatelj Porezne uprave, jedne od ključnih ne samo u nadzoru, bivši ravnatelj Porezne uprave ali pomoćnik ministra, da u biti mora Porezna uprava biti spona poduzetnicima u ovoj prilagodbi. Sigurno je da spona na način da daje određena objašnjenja jer ona će radit sutra nadzor. Novi kontni plan, novo definiranje, jedan složen proces koji sigurnije jednostavan poduzetnicima i zato sve one pravilnike koje treba donijet i vidimo ovdje u samom izvješću u prijelaznim i završnim odredbama da Ministarstvo financija bi pravilnike trebalo donijet negdje do 20. srpnja kako bi se poduzetnici što kvalitetnije pripremili i prilagodili ovom novom izvještavanju. Ovo je jedan složen proces, taj složen proces zahtijeva i pruženu ruku od Ministarstva financija i ja vjerujem da po tom pitanju neće bit problema. To je nešto na čemu se radi i na čemu dodatno treba radit, a to je ujednačavanje i kod nadzora i kod kontrola poduzetnika, kod tumačenja i knjiženja načina na koji porezna kontrolira načine knjiženja odnosno danas-sutra obračunavanje obaveza prema državi. Sve ove promjene su za poduzetnike dobre jer je puno ujednačenije, puno transparentnije ono što je bitno i mogućnost da dobiju informaciju o, neću reći svojoj konkurenciji nego na stanje na tržištu radi boljeg poslovanja, neulaženja u određene rizike, jedan od jako bitnih elemenata ovoga zakona. Komunikacija sa e-mailom i vjerodostojnost maila kao dokumenta, ubrzanje svih tih procesa je jako dobro i jako bitno. FINA koja je posljednjih godina podigla način i rada i kvalitete dobiva još dodatne i obaveze i ovlasti i vjerujem da time sigurno može odgovorit. Vidi se da sama informatizacija i komunikacija sa poduzetnicima puno poboljšava i kvalitetu njihovog rada i mogućnost da na tržištu mogu transparentnije raditi. Još jednom u ime kluba HNS-a podržavamo ovaj zakon. Očekujemo apsolutno sve pravilnike što prije kako bi poduzetnici mogli način na koji su danas računovodstveno vodili i davali izvješće vodili svoje bilješke, svoje zapise, svoje evidencije mogli prilagodit na vrijeme. Ono što je isto tako bitno iako su bile kritike da je kratko za računovodstvo do 1.4. takoreći prva četiri mjeseca da revizije obave kvalitetno svoje revizijska izvješća, da im se dalo manje prostora da će to dat, biti problema u smislu kvalitete. Svi oni koji znaju da tvrtke koje su obavezne imati revizorska društva da im daju svoje mišljenje na izvješće za prethodnu godinu znaju da ta revizorska društva kad ispravno rade oni ne dođu na početku godine odnosno na kraju godine u društvo pa onda pregledavaju kompletnu dokumentaciju. Revizorska društva su dužna i obavezna tijekom godine u biti pratiti sva ta izvješća, kontrolirati. Prema tome, završno izvješće koje revizorsko društvo daje za određeno trgovačko društvo, javno društvo koje je obavezno imati reviziju ta revizija treba i mora bit tijekom cijele godine unutra i na taj način taj vremenski tijek nekakvog tek upoznavanja sa određenim izvješćima ili finaliziranje u kratkom roku u biti ne bi trebalo biti problem. Hvala lijepo.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Gjurković, morao sam reagirati na vašu zadnju rečenicu. Vi ste rekli da je revizija tijekom cijele godine u poduzeću što naprosto nije istina. Revizija dođe kad se naprave financijska izvješća. Dakle, pogleda to, pogleda određene odluke koje su donešene i to je posao revizora. Jer kad bi revizori radili ovo kao što vi kažete, onda oni ne bi mogli raditi ni 5% ovog svog posla koji rade. Prema tome, zato i ja jesam govorio zašto je problem revizija kod malih. Dakle, točno se zna temeljem Zakona o reviziji, temeljem nakane da se osnuje revizija. Zašto? Jer revizija je prije svega sigurnost na određen način dioničarima u tvrtkama koje imaju više vlasništva da kontroliraju rad uprave, dakle da ono što im je uprava prezentirala da je to tako. A tamo gdje je jedan vlasnik on u principu kontrolira sam sebe. On može pozvati reviziju samo više iz razloga da li mu je računovođa i knjigovođa napravio sve sukladno zakonu. I to je smisao revizije. Ovo što vi govorite nema veze sa revizijom. Revizija ne kontrolira postupke ovako, nego kontrolira kad se napravi. I točno se zna u kojem momentu revizija dolazi, kad kontrolira, kad se podnosi itd. Tako da čisto zbog zapisnika i zbog javnosti tu stvar pojasniti.
Ali velike tvrtke imaju unutarnju reviziju što je drugo. Kolega Srđan Gjurković, odgovor na repliku.
Da, hvala poštovana potpredsjednice. Poštovani kolega, dakle to je jedan od problema kad revizija dođe kad je sve gotovo. A revizija u biti kad potpišete ugovor kao tvrtka sa revizijom da vam revidira izvješća bilo bi prirodno i normalno da se upozna sa tvrtkom i prije nego što radi izvješća, a da nema onda problema sa zadnjim završnim izvješćem kad dođe u drugi ili treći mjesec, pa onda kako se govorilo moramo. Onda će oni na brzinu morati rješavati stvari. Dakle, revizija bi trebala doći ranije u tvrtku, upoznati se sa tvrtkom, uzeti naravno i prethodne bilance iz prethodnih godina i onda kad se to radi onda to ide brže, ali i puno kvalitetnije, a ne u zadnji čas.
A nema nas ovdje puno koji znamo kako se u privatnim tvrtkama radi revizija. U velikim tvrtkama revizori, ovi eksterni revizori naprave i prethodnu reviziju tamo počnu u 11, 12 mjesecu kolega Šuker. … [[Upadica Šuker, ne razumije se.]] Dobro, nije. Ja znam iz svog iskustva. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Goran Marić.
Hvala lijepa potpredsjednice. Evo nekoliko opaski na ovaj prijedlog, konačni prijedlog zakona i pogotovo zbog objašnjenja zamjenika ministra vezano za članak 10. stavak 3. koji definira da poduzetnik može odlučiti čuvati knjigovodstvene isprave iznad područja RH ali samo u drugoj članici. Zamjenik ministra je rekao da je tako u svim državama zemalja članica. Gospodine zamjeniče ministra to nije točno, jer niti jedan poduzetnik Nijemac sa sjedištem recimo u Dortmundu ili Stuttgartu ne može po zakonu njihovom o računovodstvu čuvati poslovnu dokumentaciju na vikendici na Hvaru ili Braču. I nije logično, a moram reći ni normalno da Hrvat koji je vlasnik tvrtke ili evo ugostiteljskog objekta, prijevoznog poduzeća, građevinske tvrtke i sjedište mu je u Hrvatskoj da poslovnu dokumentaciju mu se zakonom omogućuje čuvati negdje u inozemstvu u Francuskoj, Španjolskoj ili Njemačkoj. To nije normalna pojava. Kako ćete nadzor izvršiti trenutni? Molit ćete poduzetnika da on izvan sjedišta svog ne gdje je sjedište, nego tamo gdje je jednom otputovao i gdje je prebacio svu poslovnu dokumentaciju čekat ćemo ga mjesec dana da isporuči tu poslovnu dokumentaciju, pa će Porezna uprava ili netko drugi pregledavati. Zamislimo da on radne knjižice, račune, glavne knjige, ugovore o radnom odnosu čuva u inozemstvu? Ne mogu to objasniti logikom nikako. Vi kažete zajedničko tržište EU pa logično je da poslovnu dokumentaciju mogu čuvati u članicama EU. To je zajedničko tržište proizvoda, pa zar bih to trebao ja objašnjavati? Zar je poslovna dokumentacija proizvod? Pa koliko znam poslovna dokumentacija nema ni kupca, nema ni cijenu, niti se izvozi niti se naplaćuje niti ima rok dospijeća naplate. Govorim o poslovnoj dokumentaciji koja mora biti u sjedištu, koja mora biti dostupna u svakom momentu svim nadzornim tijelima RH. Ali, mi već mimo zakona omogućujemo poslovnim bankama da bazu podataka čuvaju u matičnim zemljama, što je izravno ugrožavanje nacionalne sigurnosti RH. A sad evo i zakonskim okvirom omogućavamo da potpuno do temelja urušimo sustav. Pa molim vas, dajte molim vas amandman predložite Vlade na ovaj prijedlog zakona jer je ovo neodrživi član. Što se tiče odbora i onih nedefiniranih uvjeta za članove odbora vi ste spominjali dekane fakulteta i ne znam koga sve ne još, reći ću vam iz iskustva da 1000 ekonomista, ali diplomiranih ekonomista na fakultetima ekonomskim vrlo mali broj razumije računovodstvo, knjigovodstvo i standarde financijskog izvješćivanja, a kamoli međunarodne standarde, vrlo mali broj. A kako će to tek razumjeti oni koji nisu nikada završili Ekonomski fakultet? Kako će to tek razumjeti oni koji nisu ekonomske struke uopće? A vi ovim zakonom omogućujete da oni budu članovi takvog jednog važnog odbora, da oni odlučuju o standardima financijskog izvješćivanja što je usko specijalizirana struka. Ja vas molim, cijenim pravnike i građevinare, ne znam koliko, ali financijsko izvješćivanje nije pravne struke nego ekonomske struke. Nije to građevina, arhitektura ali ako ćemo mi miješati ono što se ne može nikako miješati onda možemo ovako ostaviti otvorenim. Ovdje moraju biti eksperti financijske struke. Moraju se točno propisati uvjeti decidirane kvalifikacije. Što znači iskustvo? Iskustvo je imati i godinu dana iskustva i iskustvo je imati i 35 godina. Koje iskustvo je potrebno? Što znači stečena znanja? Mislim da je nužno definirati te kvalifikacije koje su potrebne za tako jedan stručni i to posebno nadasve specifično stručni odbor. Što se tiče revizora i komercijalne revizije nije sporno da je to zakonski nametnut trošak poduzetnicima. Komercijalni revizori odgovaraju odnosno oni zapravo izvješćuju jesu li financijska izvješća istinita i fer prikazana, jesu li u skladu sa zakonom, ali ne odgovaraju ni za što a poduzetnici itekako plaćaju. I revizor koji utvrdi za prethodnu godinu da su financijska izvješća istinita i fer prikazana, da odgovaraju vjerodostojno stvarnom stanju, da su po zakonu napravljena nakon toga dođe drugi revizor i kaže da to nije točno. Pa evo imali smo slučaj u Croatia osiguranju, za pola milijarde kuna je smanjena vrijednost nekretnina samo u jednom danu. Pa kako su točna izvješća i ta i ona koja su bila drukčija, u godinu dana? Neko mišljenje ne odgovara stvarnom stanju i istinitom stanju. Neću govoriti koje, ali ne mogu oba biti istinita. Što se događa kada dođe Porezna uprava i utvrdi nadzorom da je poduzetnik dužan jer nije dobro prikazao porezno priznate rashode pa mu je Porezna uprava umanjila porezno priznate rashode pa mora platiti porez na dobit veću nego što je, što u tom slučaju? A revizija komercijalna je utvrdila da su izvješća napravljena po zakonu, po standardima međunarodnima i odgovaraju istini i fer prikazanom. Ima li odgovornosti u tom slučaju i zašto Porezna uprava ne prihvaća mišljenje revizora? Ne, nego utvrđuje, možda i s pravom, ali onda nema nikakve odgovornosti revizor koji je utvrdio drukčije. Zašto? Samo zato što netko kotira na Burzi i mora imati revizorsko mišljenje. Što dobiva poduzetnik sa revizorom? On mora nešto dobiti ako toliko plaća. Nema nikakvo jamstvo, ni za što. Ima pokriće dok nema nadzora. Ako nadzor utvrdi drukčije onda mora platiti kaznu, sankcije snositi kao da nije imao revizora nikako. I zato mislim da je ovo trebalo malo drukčije ugovoriti i odrednice dati da se ne nameću obveze ovolike za potrebom za komercijalnom revizijom. Ako neki poduzetnik osjeća potrebu pa neka naruči i plati to. Ali najlakše je odrediti tarife, zakonski odrediti obvezu, namete nametnuti i da nikakve odgovornosti za to nema. Evo, samo zbog ove tri točke o kojima sam govorio i u prvom čitanju ne mogu prihvatiti ovakav zakonski prijedlog. Hvala lijepa.
Nadica Jelaš, replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Kolega Mariću rekli ste da se kroz ovaj zakon nameću nove, dodatne obveze odnosno novi troškovi zbog obveze provedbe revizije. Dakle, za mikro i male poduzetnike a to je 95% hrvatskog gospodarskog korpusa ne postoji obveza za reviziju.
Niste se kolega javili, ali odgovorite. Goran Marić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolegice Jelaš nisam rekao da su novi nameti nego da nije dobro definirano. Nameće se već i postojećim, pa već je postojala obveza revizija za iste, ali ne za male naravno. E sada, što kad se već utvrđuje obveza morali bismo definirati i odgovornost revizora. Nema ni riječi o odgovornosti revizora. Kako nekomu zakonski omogućujemo da nešto radi bez ikakve odgovornosti. Evo samo me to interesira? Nema odgovornosti nikakve. Komu odgovara i može ijednu kaznu platit? Ne može. Pa sami revizor potvrdi da je prethodna revizija bila pogrešna i ostane jedan i drugi. Ja sam neki dan rekao u jednoj emisiji kad je to tako kad kažete da ona revizorska mišljenja nisu vjerodostojna koja su bila ranije utvrđena, pa zašto ne podnese kaznenu prijavu protiv revizora koji je utvrdio da su takva izvješća bila vjerodostojna. Ne vjerodostojno je i ono, vjerodostojno je i ovo a ona u suprotnosti potpunoj. I nikakve sankcije nema ni za koga. Recite mi jedan slučaj da je revizor imao sankciju, a napisali su se svega i svačega u Hrvatskoj, svega i svačega? Hvala.
Završna riječ zamjenika ministra financija Igora Rađenovića.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa moram se pridružiti gospođi Jelaš, ja sam isto očekivao da ovako petkom poslije glasanja i obzirom na dobru raspravu koju smo imali na prvom čitanju, da nećemo imati u ovom drugom čitanju ovakva razmimoilaženja tj. niz konstruktivnih prijedloga. I moram priznati evo i kolegama i Šukeru i Mariću da ja manje od njih znam o ovoj terminologiji, ali jednako tako dužan sam konstatirati u ime predlagatelja i konzultirajući se i sa strukom da u dobrom djelu su, moram izabrati riječi da ne kažem nešto krivo, ali nisu istinu izrekli do kraja. Pa evo tako i kolega Marić efektno kao što je i prvi put pročitao samo prvi dio rečenice, samo da nađem članak 10.stavak 3., pa je rekao dakle da poduzetnik ne može čuvati, može odlučiti gdje će čuvati knjigovodstvene isprave ali samo u drugoj državi članici. Pa onda taj članak 10.stavak 3.ima i nastavak da u tom slučaju znači sam poslodavac kaže da je to izdvojen slučaj, poduzetnik je dužan u svakom trenutku, poduzetnik je u svakom trenutku odgovoran za knjigovodstvene isprave te mora tijelima nadležnima za nadzor na njihov zahtjev bez odgađanja omogućiti korištenje tih isprava. Znači on je sada govorio o jednom poduzetniku iz Njemačke koji to dođe nahvali itd. Očigledno je zakon omogućio ovu iznimku. Ja nisam evo ni sada siguran zašto direktiva to propisuje i zašto to mora biti tako, ali to će u svakom slučaju biti iznimka i ja ne mogu zamisliti tog poduzetnika koji bi eventualno bio tako, opet tražim izraz, neodgovoran ili neprofesionalan pa da negdje to odnese tek tako. Naravno da bi bilo najbolje da to drži tamo gdje je logično i da drži u instituciji gdje će nadležnim organima biti odmah dostupne i zbog njega samoga, a kažem ove ograde stoje ovdje. Vi ste naveli Njemačku, ne znam možda postoji još neka zemlja koja to prepisuje, kažem ne znam, informacije koje imam da gotovo sve zemlje imaju tu mogućnost i logično mi je da imaju tu mogućnost, granice su male, zemlje su male, Slovenija je mala zemlja, zašto ne bi ne znam poduzetnik Mercator koji je u vlasništvu Agrokora imao knjige u Zagrebu. Ali da ne idem previše u to ne čini mi se to toliko važnim, a vidim ovdje dovoljno osigurača sa te strane. Što se tiče ovog drugog vašeg prigovora, dakle oko iskustva potrebnog za dakle članstvo u Odboru za standarde financijskog izvješća. Dakle te članove predlaže ministar i imenuje ih Vlada Republike Hrvatske. Danas su ti članovi ti koji jesu evo možemo zajedno potražiti na internetu a da ne idem dalje u cijelu priču. Prema tome, zar vi zaista ne vjerujete da će ministar i Vlada u članstvo tog odbora imenovati neke pekare ili ne znam kako se to efektno pokušava reći. Pa naravno da će to biti stručnjaci za svoje područje. Da li propisati sad detalja da oni moraju imati 10 godina radnog iskustva, da moraju imati ne znam ugled itd. i ne znam koje standarde pa da nekoga eventualno isključimo. Evo podsjećam vas da austrijski ministar vanjskih poslova imao je 29 godina staža kad je to postao. Da naš ministar, evo moj šef nadam se da neću biti … [[Upadica se ne čuje.]] šta sam rekao? Godina, godina, ne staža, nekoliko godina staža, čovjek došao sa prestižnih sveučilišta. Da moj ministar neće se valjda nitko naljutiti imo je 6, 7 godina staža prije nego što je postao ministar. Oćete reći da je ministar Boris Lalovac loš ministar? Ja mislim da se gro ja kao njegov prvi suradnik i gro hrvatske javnosti sa vama ne slažem. I vjerojatno po nekom propisu kad bi tu prepisali 10 godina staža onda ministar Lalovac ne bi mogao biti član Odbora za standardno financijsko izvještavanje. A zašto ne gospodine Mariću? Kontra argument, jednaka priča kolega Šuker je također iznio, moram priznati efektno i evo podvlačim opet znam manje od obojice, dosta efektno ovo oko revizije i obveze za reviziju. I spomenut ću primjer malog gospodina i gospođe koja radi, njegov knjigovođa itd. to tu ne stoji gospodine Šuker, ne stoji tome tako. Znači članak, pitao sam vas koji članak iz klupe, članak 20.propisuje stavak 1.podliježu dakle subjekti od javnog interesa veliki i srednji. Članak 2.kaže matična društva velikih i srednjih grupa ako nisu, znači grupa, ako nisu u ovom prvom. Članak 3.kaže i koji je iz revizije, danas Zakon o reviziji kaže da su dužni oni koji imaju iznose prihoda veće od 30 milijuna kuna, jel tako? E sada propisujemo da su to društva koja ne samo da imaju jedino 30 milijuna kuna već da imaju dva od tri slijedeća uvjeta ili iznos ukupne aktive 15 milijuna kuna, ili iznos prihoda 30 milijuna kuna, ili prosječan broj radnika tijekom poslovne godine 25. Tako stoji u ovome. Znači dva od ta uvjeta mora imati, znači mora imati ili 26 i više radnika i aktivu veću od 15 milijuna kuna onda ide revizija. Ili što je dosad rekla ako ima preko 30 milijuna kuna čak smo otišli i korak nazad u tome, znači ako bi teoretski imao više od 30 milijuna kuna a manju aktivu od 15 i manje radnika od 25 onda nije obveznik, a po dosadašnjem zakonu je bio obveznik. Sada mora dva akumulativna uvjeta ispuniti pa da sa te strane … [[Govornik se ne razumije.]] Što da čitam dalje, 4.članak, 4.stavak? pa evo možemo zajedno pročitati, evo ima taj i taj članak 20.ima 13 stavaka i dosta su komplicirani oko toga. Evo ako imam vremena u 24 minute ja to mogu pročitati, ali mislim da nije nužno mislim da su … [[Govornik se ne razumije.]] izrekao. Jednako tako što se tiče kontnoga plana povratak u Jugoslaviju, to tako dobro zvuči kada netko iz HDZ-a kaže vraćamo se u Jugoslaviju. Sada kontni plan propisuje da će HNB i HANFA propisuju za društva koji oni nadgledaju propisuju kontne planove. Prema tome i … [[Govornik se ne razumije.]] banke i za osiguravajuća društva što radi HANFA. Zašto? da ih lakše prati, da ih lakše uspoređuje da lakše vidi. Što je problem u tome da imamo bolju transparentnost da imamo okvirni kvontni plan koji će utvrditi ovi ljudi iz struke dakle ovi ljudi koji će biti u odboru za … [[Govornik se ne razumije.]] izjašnjavanje i to predviđa da to napravi. U punom i bez cinizma u punom obimu uvažavajući vašu stručnost i vas i kolege Marića, daleko je veća od moje na ovom području, ali zašto ne vjerujemo ljudima iz Odbora za standarde financijskog izvještavanja da će oni najbolje odrediti kakav je to okvirni kontni plan iz kojega zapravo crpimo taj rezultat. A kažem imamo to i na HNB-u i na HANFA-i, ja tu zaista ne vidim problem da tu imamo transparentnije odnose da kasnije bude bolje praćenje itd. I završno, jedan dio argumenata uvažen je u raspravi, kao što rekoh uspjeli smo to ugraditi i ja sam mislio na početku ove rasprave da će tu biti zadovoljstva. Radna skupina za pisanje ovog zakona je 23 člana. U dilemi sam dali da pročitam ali evo pročitat ću. Žana Pedić u međuvremenu je otišla, a bila pomoćnica ministra, Martina Konstatino-Ministarstvo financija, Vesna Selem-Ministarstvo financija, Anamaria Ester Galinec-HNB, Marija Prugovečki-HNB, Maja Petrec-HANFA, Slaven Horvat-HANFA, Željko Jelkovečki i Stjepan Boroš iz DZS, dr. Vladimir Lasić-Hrvatsko društvo procjenitelja, Miroslav GAbor-Hrvatsko društvo procjenitelja, prof.dr.Lajoš Žager-Ekonomski fakultet, Ivana Mamić Saća-Ekonomski fakultet, Damir Gulin-Hrvatska zajednica računovođa, Stjepan Tadijančević-Hrvatska zajednica računovođa, Andrijević Dario i Daria …-FINA, Jadranka Radovanić-HGK Županijska komora Split bojim se da je gospođa u međuvremenu preminula, Mirjana Marinković-SAPIENTIA Nova. d.o.o., Ksenija Cipek-Porezna uprava, Marijana Herceg-Porezna uprava. Svi ovi ljudi stoje iza ovog zakona i ja mislim da smo u tom pogledu ipak morali i dobro je da stručno svi zajedno donesemo dobre propise. … [[Govornik se ne razumije.]] Vidio sam da je podignuta replika. Nadam se da nisam zaboravio osnovni prigovori efektno iskazani prigovori sa vaše strane su izrečeni ali mislim da sam ipak u ovoj završnoj riječi demantirao ta 3, 4 najveća prigovora. Ali kažem vjerujući autoritetu ovih ljudi, vidjevši da između dva čitanja smo zaista popravljali č i ć što ja volim reći i neke druge detalje, ja se ipak nadam da će ovaj zakon dobiti jednoglasnu podršku ovog Sabora, ukoliko ne u svakom slučaju podršku velike većine sabornika. Hvala vam lijepa.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepo. Gospodine zamjeniče ministra, ne radi se uopće o efektima niti sam imao namjeru niti ikada tome težim da efektno nešto zvuči nego suštinski. Kažete vi zar nećemo vjerovati ministru. Ministar je politička funkcija, za mjesto ministra ne treba nikakav uvjete, dovoljno da vas stranka predloži, ne trebate vi imati nikakvu završenu i imati kvalifikaciju uopće ne morate imati iskustvo, to je politika funkcija. Ali biti predsjednik ili član Odbora za standarde financijskog izvješćivanja je nadasve visoko stručno potrebna visoka stručna funkcija. Kažete zar nećemo vjerovati, pa ne mogu ni vjerovati u imenovanje kada znam i dosadašnji sastav koji nije takav. Ovdje ste sjajnih stručnjaka i ljudi pročitali u radnoj skupini fenomenalnih, ali ako proanalizirate članove odbora onda ćete vidjeti da ima tamo članova koji nisu uopće ekonomisti, a rekao sam vam da od ekonomista tisuću možda ih 10 razumije ekstremno izvanredno kontni plan, računovodstvo, knjigovodstvo i standarde financijskog izvješćivanja, možda 10, 20 ili 30 nije bitno ali ne previše. O tome se radi. Da će pravnik odlučivati o kontnom planu, kako je moguće samo što je čuo za takvo nešto. A ovo što ste čitali dalje daljnju rečenicu kako je poduzetnik dužan dostaviti dokumentaciju, pa najbolje još da piše da je ne mora dostaviti na zahtjev. Zašto ćemo nešto logično objašnjavati. Pa ima je pravo držati ali ako je drži on će je morati i donijeti. Pa šta najbolje je da je ne donese nikako kada traži. Ali od kuda pravo nekome i od kuda zašto potreba nekome držati u inozemstvu poslovnu dokumentaciju.
Odgovor na repliku Igor Rađenović.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Ne znam ja da sam poduzetnik logika mi je da je ne drži u inozemstvu, ali zašto nekome oduzeti pravo ukoliko kao što rekoh tamo bez odgađanja, promptno, odmah mora sve to dostaviti. Možda neko ima neki razlog pa zašto mu neku slobodu i ograničiti, ne. Ako je to moguće i ako to ne ugrožava ni na koji način funkcioniranje represivnih organa u najširem smislu ali i svih drugih kontrolnih organa sa te strane. Zašto uvijek sve zabranjivati, to je ono što je možda i svjetonazorski problem, zabranimo, zabranimo, zabranimo ili propišimo, propišimo, propišimo. Vaša teza je gospodine Mariću da moramo propisati uvjete za članove Odbora za standarde financijskog izvještavanja da oni moraju biti strogo propisani i da to moraju biti ljudi od struke itd. Ja kažem ministar financija predlaže Vladi u pravilu predlaže kvalitetne ne u pravilu nego mora predlagati kvalitetne ljude u krajnjoj liniji sa te strane odgovara prema biračima. Ali pokušao sam se našaliti pa kada bi išli propisati sa te strane danas, sutra kada ministar Lalovac više ne bude ministar bez vjerovatno jednog od uvjeta vašeg 10 godina staža neće moći ni član Odbora za … [[Govornik se ne razumije.]] i financijska izvještavanja. Jel to dobar prijedlog, mogao je biti ministar a nije mogao biti član odbora. Da li je dobro nešto represivno, represivno, represivno ili ipak nekome moramo dati neku ovlast pa da u sklopu svoje odgovornosti i u sklopu svoje stručnosti i svih drugih i u krajnjoj liniji i legitimiteta političkoga da predloži neki dobar prijedlog. Rekli ste da za ministra ne treba nikakva stručnost, ne treba ni za saborskog zastupnika. Pa jer mi zaista politički moramo odlučivati o svemu, ne treba nam također tako nego povjerenje građana. Pa ja mislim da sa te strane ministra financija i Vlada ima određeni legitimitet da nekoga predlože. Evo hvala lijepa.
I Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo, gospodine zamjeniče ministra kao što velite da neke stvari nisu pročitane niti vi niste slušali kada sam ja govorio o kontnom planu. Dakle ja sam rekao da smatram da umjesto kontnog plana je Vlada trebala donijeti odluku o računskom planu, dakle to je trebala definirati ovdje zato što je računski plan nešto što se može prilagoditi bilancama i planovima matičnih poduzeća, to je jedna činjenica. Druga činjenica, pa ne možete reći da 1989. Hrvatska nažalost nije bila u SFRJ, bila je, ali to je zadnja godina u kojoj je Hrvatska imala kontni plan, zadnja godina, zadnji kontni plan koji je donesen, dakle to su činjenice. To su činjenice i ako mi sada dakle nakon 26 godina se vraćamo na nešto što u Hrvatskoj nije bilo 26 godina, nisu bili kontni nego su bili računski planovi i svi smo se veselili kada su se u Hrvatskoj počele primjenjivati međunarodni računovodstveni standardi onda ja ne vidim što je tu problematično. A što se tiče revizije i revizora. Samo pogledajte koliko ste novih obveznika sa ovom odredbom stavili u obvezu … [[Govornik se ne razumije.]] za obavljanje revizije, ništa drugo.
Igor Rađenović, odgovor na repliku.
Da, nemam novi argument. Gospodin Šuker kaže vidite koliko ste novih stavili, ja sam argumentima probao objasniti da nismo ni jednog novog stavili. Znači prepisani su uvjeti iz Zakona o reviziji gdje je obveza bila više od 30 milijuna a sada smo rekli da nije samo to dovoljno već mora još jedan uvjet ispuniti, znači najmanje aktivu 15 milijuna ili najmanje 26 zaposlenih. Znači u teoriji ako ima više od 30 milijuna prihoda a nema veću imovinu od 15 milijuna i nema više od 26 zaposlenih ne mora biti. Ne znam koji se to novi u teoriji pojavljuje. Kažem, vidjeti ćemo sada, u praksi ćemo pogledati nakon godinu dana i vi i ja da vidimo koliko je brojeva, koliko raste gospodarstva ali ja ni teoretski ne vidim tu mogućnost da nekih novih subjekata a kamoli onaj kakav ste ga vi kažem, moram priznati efektno i lijepo, a niste vi bez vraga tako dugo saborski zastupnik i tako aktivan saborski zastupnik i tako dobar zastupnik, usuđujem se reći jedan od najboljih ako ne i najbolji u HDZ-u kada ne bi efektno znači te rečenice tako lijepo složiti. Ja vam samo kažem da zvuče dobro a ne odgovaraju baš uvijek najbolje istini. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, a što se tiče kontnoga plana isto moram ponoviti opet argumente koji jesu tu, HNB propisuje za banke, HANFA propisuje isto to za osiguravajuća društva. O.K. propisivala je i SFRJ za ovo, pa nije baš sve u toj SFRJ, sada da ja dođem na taj termin omiljen ovdje iako izbjegavam, pa nije baš sve ni u SFRJ bilo tako loše. Između ostalog, vratili smo Zadar, Istru itd., pa možemo sada i o tome razgovarati ali mislim da nema potrebe da otvaramo i širimo tu temu kao što je ovdje uobičajeno. Hvala lijepa.
Zaključujem raspravu. O zakonu ćemo glasati kada se steknu uvjeti, kao što to kažemo. A kolega Šuker, ni jedan oporbeni zastupnik nije toliko komplimenata od vlasti dobio kao vi, ja sam malo ljubomorna.
Konačni prijedlog Zakona o računovodstvu, drugo čitanje, P.Z.E.BR.792. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo, molim zamjenika ministra financija našeg Igora Rađenovića. Idemo Odbor za zakonodavstvo na članak, amandman broj 1 na članak 43., 44.i 45.
Samo jedan amandman, prihvaća se gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Raspravu zaključujem. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 79 glasova za, 19 suzdržanih i ništa protiv donesen zakon, P.Z.E.BR.792 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
- Konačni prijedlog Zakona o o sustavu unutarnjih kontrola u javnom sektoru, drugo čitanje, P.Z. br. 773; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. I ovaj će nam prijedlog obrazložiti zamjenik ministra financija gospodin Igor Rađenović. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Da li žele izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Prvi je kolega Damir Kajin kojeg nema pa klub gubi pravo rasprave. U ime kluba HDZ-a kolega Đuro Popijač.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, zamjeniče, kolegice i kolege. Nakon 4, 5 mjeseci evo došao je i Konačan tekst zakona o sustavu unutrašnje kontrole u javnom sektoru. Trebalo je malo vremena da se prisjetimo što smo govorili vezano za ove zakone koje su temeljne primjedbe bile i u prvom čitanju. I usporedivši evo novi tekst, odnosno ono što je danas u verziji konačnog prijedloga ništa se suštinski nije promijenilo premda evo sam predlagač je konstatirao da su neke naše primjedbe pokušali i uvažiti. Dakle ovaj zakon govori o obvezi uspostave sustava unutrašnjih kontrola u proračunskim i izvan proračunskim korisnicima državnog proračuna, proračunima lokalne, područne (regionalne) samouprave. I isto tako ono što je novo u odnosu na postojeći zakon da se ovaj zakon primjenjuje i na trgovačka društva u vlasništvu Republike Hrvatske odnosno jedne ili više jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave i druge pravne osobe kojima je osnivač Republika Hrvatska. Temeljne primjedbe ili razlozi zbog kojih dvojimo a je uopće ovakav zakon moguće saživjeti u praksi je upravo to što se pokušalo jednim zakonom obuhvatiti nešto i spojiti nešto što je u svojoj primjeni nemoguće spojiti. Dakle sustav javnih kontrola i sve one opće odredbe koje govore o postizanju poslovnih i drugih ciljeva jednostavno su nespojive u trgovačkom društvu pa i vlasništvu Republike Hrvatske, a imamo trgovačka društva i dionička društva i trgovačka društva koja su javna poduzeća i društva s ograničenom odgovornošću. Jednim zakonom se dakle utvrđuju obveze i način na koji će se uspostaviti sustav unutrašnjih kontrola i za takva društva, a i za najmanje općine tipa nekoliko zaposlenih i neka komunalna poduzeća sa jednim ili dva zaposlenima koji formiraju takve jedinice lokalne samouprave. To jednostavno nije moguće i neće moći funkcionirati. Istina je da nakon tih primjedbi, ali samo u tumačenju zakonodavac kaže u prijedlogu da dakle jedinice lokalne i područne samouprave trebaju razvijati sustav unutrašnjih kontrola i onda dalje u nastavku u skladu sa izloženosti poslovanja financijskim i drugim rizicima odlučuje o primjerenosti kontrolnih aktivnosti. Nigdje se u člancima ovog zakona i u prijedlogu ne govori kakve to i kojim kriterijima i kada će se to razlikovati, način na koji će se uspostavljati svi ovi mehanizmi sustava unutrašnjih kontrola u maloj općini za razliku od velike županije ili nekog trgovačkog društva, bilo d.d.-a ili d.o.o.-a. To su bile suštinske primjedbe i prilikom prvog čitanja i tu se ništa nije posebno dogodilo. Stoga i dalje tvrdimo dakle, naravno sam zakon je potreban, on je bio i ranije i zbog usklađenja, ali i zbog jednostavno potrebe kvalitetnih kontrolnih mehanizama, naročito korisnika raznih proračuna. No međutim, na tehničkoj razini to će biti nemoguće implementirati ovako jedinstveno na sve razine onih koji će morati primjenjivati ovaj zakon. Recimo jedna od stvari gdje piše da će odgovorna osoba institucije imenovati osobu za nepravilnosti. Znači to isto tako vrijedi i za najmanju općinu i za načelnika najmanje općine, kao i za Hrvatsku elektroprivredu. Šta je to i koja je to osoba za nepravilnosti. Između tri zaposlene sebe, tajnice i ne znam možda još nekoga formirat će još i imenovat će osobu za nepravilnosti. Ne piše da to eventualno netko drugi, da postoji razlika u tome da netko to možda mora ili ne mora, ali je ostavljeno u tumačenju da će to najmanje jedinice lokalne samouprave prema svojim nekakvim pretpostavkama primijeniti u odnosu na svoje ustrojstvo. Ali tako zakon nije pisan nego je on jednostavno opisao teorijski sve što bi trebalo obuhvatiti pa neka se svatko snalazi u tome kako zna i umije i neka poslije toga odgovara shodno tome kako će neka revizija ili neko nadležno tijelo koje će kontrolirati primjene ovog zakona već reagirati ili ponašati se prema određenom načelniku lokalne samouprave ili direktoru nekog manjeg komunalnog poduzeća. Evo otprilike to je i dalje ostala velika dvojba, to je i dalje vrlo dvojben način na koji se pristupa ovako važnim temama i samoj dobroj namjeri naravno da uredi kvalitetno ovo područje, ali čini mi se da je zakon pisan samo da se napiše, da se osiguraju određene formalni zahtjevi koji postoje pred našom administracijom, a kako će se to primjenjivati i kakve će dalje reperkusije imati neka već to onda razrješava onaj koga se taj zakon tiče. Isto tako piše da se ne treba i da neće primjena ovog zakona zahtijevati dodatna financijska sredstva kako to već piše u državnom proračunu, međutim mnogo je obveza koje proizlaze iz ovog zakona prema jedinicama lokalne samouprave, prema svima onima na koje ovaj zakon vrijedi i u pogledu imenovanja raznoraznih ljudi koji trebaju biti temeljem ovog zakona imenovani na razne kontrolne funkcije, mehanizme, nadzore, vidimo i za osobu za nepravilnosti recimo. Morat će prolaziti raznorazne obimne tečajeve, edukaciju koja će vjerojatno nešto koštati i jednostavno nije istina da to u konačnici ništa neće koštati. Tu se rade raznorazne intervencije pa se kaže da se to treba knjižiti na ove ili one troškove, no međutim činjenica je da će se itekako troškovi, implementacija ovakvog zakona, prvenstveno i pogotovo što je dosta nerazumljivo, tko će i na koji način to u cijeloj toj mreži obveznika ovog zakona morati primjenjivat zakon, da će sasvim definitivno i sigurno dolaziti do povećanja troškova i u proračunima lokalnih jedinica, a vjerujem onda i u državnom proračunu. Nema potrebe dalje elaborirati svaki pojedinačni članak, tu je ostalo sve ono što je manje-više bilo i ranije, sve ove silne obveze, odgovornosti, ciljevi poslovni ovakovi, onakovi i ponavljam, … temeljnu primjedbu ovakav pristup da se jednim zakonom pokuša, pogotovo evo ovako specifičnim što se tiče unutrašnjih kontrola obuhvatiti i najmanje jedinice lokalne samouprave sa najvećim trgovačkim društvom, pogotovo ako je to trgovačko društvo i na neki način u tržišnoj konkurenciji to u praksi neće sasvim sigurno zaživjeti. Stoga i nije dobro da iz samo formalnih razloga donosimo ove zakone koji u konačnici i neće biti u potpunosti primijenjeni onako i na ovaj način kako to se ovdje predviđa u svim onim slučajevima kako to i sam zakon predviđa. Hvala lijepa.
Zamjenik ministra financija, Igor Rađenović. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice. Evo još jednom isprika što nisam odmah mogao naći papire pa smo gospodina Popijača pustili da kaže prvo. Da bi ipak bio, budući se radi o važnom zakonu i treba izvagati zapravo svaku riječ, nisam ni ja baš najsretniji i bio je moj prvi prigovor i kod prvog čitanja da je malo prebirokratski napisan i takvu smo lekciju i dobili na neki način od Sabora u prvom čitanju i Odbor za zakonodavstvo ima dosta ovih tehničkih primjedbi koje ja vjerujem da smo usvojili ali jednostavno je to takva materija i pomalo kao što rekoh i dosadna za one koji nisu duboko unutra. Ali, mislim da je važno da kažem nekoliko riječi. Evo da se odmah osvrnem na ono što je govorio gospodin Popijač i praktički se složim sa jednim dijelom, sa gotovo čitavom njegovom diskusijom. Tu je sad ovo suštinsko pitanje kao i kod prethodne točke, da li nešto detaljno propisati ili ne? Govorili ste o toj maloj općini sa 3, 4 zaposlena pa ona ima osobu za nepravilnosti pa sad da ne bi ostalo u zraku ne'. To se samo imenuje djelatnost, znači tu nema nekog novog zapošljavanja. Ljudi jednostavno dobiju nešto širi raspon poslova. Pa u toj maloj općini koliko god ona mala bila recimo Perušić pa netko treba paziti i na to kako se raspolaže sredstvima i bilo bi dobro da pazi na nepravilnosti u toj općini. Znači, nije to nikakvo novo radno mjesto. Jednostavno novom internom organizacijom i reorganizacijom, racionalizacijom se jednostavno nekome u opis posla daje to što je. Pa da ne bi evo i javnost koja vjerujem u velikom broju gleda ovu raspravu da ne bi krivo shvatila ipak je to važno reći. U prvom čitanju iznesene su kažem određene primjedbe, primarno na jasnoću i preciznost odredbi pa smo mi sa te strane ja vjerujem se pomakli. Dozvolite da samo kažem najznačajnije izmjene koje smo napravili od prvog do drugog čitanja. Dakle, u tekstu konačnog prijedloga zakona od nesretnog izraza umjesto izraza provedba sustava stavili smo razvoj sustava, a umjesto postavljeni ciljevi poslovni ciljevi i to sad prolazi kroz cijeli tekst. Najznačajnija, po mom sudu, izmjena je da je preciznije i odgovornije propisano da odgovorna osoba trgovačkog društva i druge pravne osobe su dužne osigurati koordinaciju razvoja sustava internih kontrola, a u skladu sa … [[Govornik se ne razumije.]] poslovanja. I ovo što ste vi rekli, mislim da su to najznačajnije izmjene, da smo u obrazloženju ipak detaljnije ono što je bio i vaš prigovor i ako se ne varam još nekih kolega, da su detaljnije obrazloženi razlozi proširenja primjene zakona na trgovačka društva i druge pravne osobe. Mislim da smo sa te strane postigli svrhu, mislim da smo i povukli određenu lekciju oko toga da zakone pri njihovom pisanju, a ako se ne varam i danas ste vi donijeli određena pravila oko toga ako sam dobro pratio saborsku raspravu prije podne mislim da je to i inače potrebno RH pa ćemo mi povući neku pouku oko toga. Ali kažem bitno je da zakon ima svoju glavu i rep i da to bude sadržaj. Pa evo ono što sam trebao uvodno reći, imam još minuticu, da ipak kažem da se ovim zakonom dakle odgovornost odnosi i na … [[Govornik se ne razumije.]] unutarnjih kontrola i unutarnja revizija postavlja kao dio sustava unutarnjih kontrola, da je zakon još iz 2006. kada smo u ime pregovora taj zakon stoji, da su se ipak neke stvari promijenile i da ga je zapravo potrebno tu uskladiti. Primarno, kažem radi osiguranja pravilnog korištenja novca poreznih obveznika. To bi otprilike bile te osnovne teze koje stojimo s ovim zakonom. Kažem, imamo još jednu raspravu, vjerojatno će i kolega Gjurković, i očekujem to, i pohvaliti pomake koje imamo oko ovog zakona i vjerujem da bez obzira na živu raspravu oko prethodnog zakona da će ovaj zakon ipak dobiti jedinstvenu podršku Hrvatskoga sabora. Hvala vam lijepa.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče i pomoćniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Kad smo dobili i čitali, raspravljali o Izvješću Državne revizije na primjer o učinkovitosti rada i funkcioniranja komunalnih tvrtki u RH mislim da se analiziralo nešto više od 90. Onda se imalo iznimno puno primjedbi, ponekad smo kad smo to gledali nije nam bilo jasno je li to moguće. Da nema planova, da se ne prati realizacija itd., itd. I onda danas imamo ovaj zakon koji podiže standard i obavezu i odgovornost rada unutrašnjih revizija uspostavom samog sustava unutrašnje revizije u svim tvrtkama i lokalnim jedinicama i komunalnim tvrtkama odnosno proračunskim korisnicima i na taj način podižemo i odgovornost uprava tih tvrtki za rješavanje svih onih preporuka i mišljenja koja je dala Državna revizija za uspostavu jednog funkcionalnog sustava u kojem će učinkovitost korištenja proračunskih sredstava, planiranje, realizacija i izvještavanje biti puno bolje i kvalitetnije. Dakle, ovaj zakon podiže definitivno odgovornost načina rada i uprava, ne samo unutrašnjih kontrola. Jer odgovornost unutrašnjih kontrola, njihova neovisnost, normalno uz kontrolu Ministarstva financija dovodi u situaciju da svi oni koji su korisnici proračunskih sredstava odnosno sredstava građana RH moraju ako već nisu početi raditi na način na koji je to primjereno i u interesu građana RH. Zbog čega su u biti izabrani i odabrani na te pozicije. I zato je ovaj zakon iznimno bitan i zato ga ja vezujem za izvješća državne revizije jer time s jedne strane oni unutra dižu i imaju puno veću odgovornost od unutrašnjih revizora do uprave a i olakšavamo posao državnoj reviziji da ne mora toliko vremena ulagati odnosno ljudskih resursa kad imamo kvalitetnu unutrašnju reviziju. Implementacija ovoga zakona i način na koji je on definirao odgovornosti i način rada i naravno određene sankcije odnosno nepravilnosti i iznimno bitno za podizanje i konkurentnosti u biti i načina rada javne uprave, konkurentnosti u odnosu na poduzetništvo, kvalitete rada osim naravno učinkovitosti korištenja sredstava. Ove izmjene koje su do drugog čitanja prihvaćena manje-više od primjedbe koje su bile od Odbora za zakonodavstvo samim time nisu sadržajno ništa mijenjale, dobro je da Ministarstvo financija kao da tako kažem drugostupanjski nadzor nad unutarnjom revizijom jače, snažnije pristupi toj kontroli unutrašnjih revizija jer je ovo jedan od ključnih zakona kojim ćemo postići učinkovitost korištenja sredstava i ulaganja sredstva građana. Sve zamjerke koje sam čuo u ime kluba HNS-a mogu reći da ne stoje, da je puno jasnije definirana odgovornost, institucije, provedbe, procedure itd. i zato još jednom u ime kluba HNS-a podržavamo ovaj zakon i što snažniju implementaciju i što kvalitetniju kontrolu. Hvala lijepa.
Zamjeniče želite još završno? Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije.
Konačni prijedlog Zakona o sustavu unutarnjih kontrola u javnom sektoru, drugo čitanje, P.Z.BR.773. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim zamjenika ministra financija poštovanog Igora Rađenovića da se očituje na amandman broj 1 Odbora za zakonodavstvo.
Amandman broj 1 se prihvaća.
Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 istog odbora.
Također se prihvaća.
Hvala lijepa. Amandman broj 3 isto odbora.
I taj se prihvaća gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa.
Hvala.
Molim. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 80 glasova za, 17 glasova suzdržanih i ništa protiv glasova donesen zakon P.Z. br. 773 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
I kao što smo najavili još ćemo raspraviti: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma o oporezivanju dohotka od štednje između Jersya i RH, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.854. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Zamjenik ministra financija Igor Rađenović će nam obrazložiti prijedlog zakona.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa evo poučen prošlim promjerom došao sam i ranije skupa sa papirom tako da vjerujem da ovaj put neću razočarati. Dakle, obveza RH koja proizlazi iz punopravnog članstva u EU ali i interes RH jest propisivanje pravnog okvira za provedbu direktive o oporezivanju dohotka od štednje isplaćenog u obliku kamata a koja je implementirana u Opći porezni zakon. Stoga osim država članica EU s kojima je to dakako riješeno direktiva se odnosi i na tri britanska krunska područja od kojih je jedno danas zapravo sporazum s njima jedan danas pred vama. I na devet ovisnih ili pridruženih područja Kraljevine Nizozemske ili Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske. RH potpisala je ovaj sporazum dakle o oporezivanju dohotka od štednje sa britanskim krunskim područjem Jersey 23.srpnja 2013.,a navedeni sporazum praktički je sklopljen razmjenom pisama te se privremeno primjenjuje od 29.siječnja 2014.godine. Ovim zakonom koji je danas pred vama iako prilično obimno raspoloženje, prilično obimno obrazloženje i svi drugi papiri on zapravo samo potvrđuje, dakle zakonom se kako je to i uobičajeno predlažemo da se potvrdi sporazum o tom oporezivanju dohotka od štednje između dakle Jerseya i RH a kako bi njihove odredbe postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Imam još nekoliko argumenata tome u prilog ali vjerujem da će neovisno o raspravi za koju vidim da nema prijavljenih i da će ovaj zakon sa puno većim stupnjem pouzdanosti nego za prethodna dva zakona vjerujem da će dobiti punu potporu ovoga Sabora i da će biti jednoglasno izglasan. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih. Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo naknadno. Kolegice i kolege prije nego što se raziđemo uputit ću iz Hrvatskog sabora čestitku našim građankama i građanima povodom Dana antifašističke borbe i Dana državnosti RH. A sjednicu ćemo nastaviti u utorak 30.lipnja u 9,30 raspravom o konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima. Hvala lijepa. I ugodni praznici.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma o oporezivanju dohotka od štednje između Jerseya i Republike Hrvatske, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 854. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 97 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv donesen zakon P.Z. br. 854 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.