… [[Početak nije snimljen.]] odnosno počinjemo sa današnjim zasjedanjem sa najavljenom točkom dnevnog reda. To je - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu (ISAF) Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog odluke je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka i 4. Članka 5. Zakona o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, policije, civilne zaštite, državnih službenika, namještenika u mirovnim operacijama i drugim aktivnostima u inozemstvu. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Branko Vukelić, ministar obrane Republike Hrvatske. Izvolite.
Hvala, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovane gospođe i gospodo. Pred vama je Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu gdje kao što vam je poznato pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske su uključeni u tu akciju od 2003. godine. Sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u ovoj mirovnoj misiji u Afganistanu bitno doprinosi daljnjoj izgradnji visokog političkog i vojnog kredibiliteta Republike Hrvatske unutar NATO saveza. Mirovina operacija ISAF je važna jer sudjelovanje u ovoj zahtjevnoj operaciji profilira Republiku Hrvatsku kao pouzdanu članicu NATO-a i Međunarodne zajednice koja može odgovoriti većim sigurnosnim izazovima. U mirovnoj operaciji ISAF trenutno učestvuju snage iz 48 zemalja i članica NATO saveza i članica partnerstva za mir i druge države partneri. Ukupna brojčana veličina je približno 131 tisuća savezničkih snaga. Provedeno povećanje savezničkih snaga na terenu usklađeno je sa implementacijom nove savezničke strategije i procesa tranzicije, dakle to je proces u kojem se želi osposobiti institucije Afganistanske države da preuzmu odgovornost za mir, stabilnost i razvoj svoje zemlje, prije svega kada govorimo o snagama vojske i policije afganistanske. Sadašnje uslužnjavanje sigurnosne situacije reakcija je pobunjenika na intenzivne aktivnosti upravo Međunarodne zajednice i koalicijskih snaga koje su usmjerene na stabilizaciju stanja i kreiranje stabilnog okružja kao preduvjeta za širenje i jačanje legitimiteta državnih te lokalnih vlasti u cilju političkog, gospodarskog i demokratskog razvoja Afganistana. U cilju provedbe navedenog snage ISAF-a značajno su povećale broj raspoređenih vojnika. Protupobunjeničke operacije polučile su pozitivne rezultate, a intenzivni napori uloženi u obuku i opremanje afganistanske vojske i policije rezultirali su podizanjem ukupnih operativnih sposobnosti i njihovim uključivanjem u protupobunjeničke operacije kao sudjelujućih ili provedbenih snaga. Razvoj afganistanske vojske predstavlja temeljnu dugoročnu strategiju ISAF-a za uspjeh. Iako razvoj afganistanskih i policijskih snaga zaostaje u odnosu na razvoj vojske afganistanske, dodatni napori ulažu se u osposobljavanje, opremanje i razvoj potrebne infrastrukture policijskih snaga. U skladu s važećom odlukom Hrvatskog sabora od travnja ove godine moguće je sudjelovanje do 320 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u ovoj mirovnoj operaciji. Trenutno je u mirovnoj operaciji razmješten 16. Hrvatski nacionalni kontingent u čijem se sastavu nalazi 319 pripadnika. Slijedom nove savezničke strategije koja uključuje osiguravanje nužnih pretpostavki za provedbu procesa tranzicije, odgovornosti za sigurnost i stabilnost Afganistana na afganistanske nacionalne institucije NATO je pozvao sve članice, a time Republiku Hrvatsku, da dodatnih snagama pridonesu NATO-voj obučnoj misiji u Afganistanu kao dijelu mirovne operacije ISAF od kritične važnosti za njezin uspjeh. Zahtjevi koji su upućeni članicama Saveza su oblikovani u skladu s procjenama vrhovnog zapovjedništva savezničkih snaga, a vezano uz doprinos za svaku konkretnu državu sudionicu mirovne operacije ISAF. Navedeni zahtjevi konkretizirani su u nekoliko navrata od strane nadležnih savezničkih zapovjednika kojima se traži dodatan angažman naših Oružanih snaga povećanjem broja mentora i instruktora za potrebe obuke Afganistanskih snaga sigurnosti te preuzimanja uloge vodeće države u školi Vojne policije u Kabulu. Sukladno gore navedenom Vijeće za obranu je na sjednici koja je održana u listopadu ove godine donijelo zaključak kojim je od Ministarstva obrane zatraženo razmatranje mogućnosti stanja dodatnih instruktora za obuku u mirovnu operaciju ISAF. Slijedom postavljenog zahtjeva Ministarstvo obrane i Oružane snage Republike Hrvatske izvršili su analizu sposobnosti te je pozitivno odgovoreno na mogućnost dodatnog angažmana do 30 pripadnika Oružanih snaga. Temeljem provedene analize sposobnosti te u cilju doprinosa savezničkim naporima u Afganistanu predlaže se povećanje trenutne odobrene veličine mogućnosti sudjelovanja pripadnika Oružanih snaga u mirovnoj operaciji ISAF i to kroz povećanje sa sadašnje veličine od 320 pripadnika za novih 30 tako da bi u naredne dvije godine, u 2011. i 2012. godini u mirovnoj operaciji Afganistana moglo sudjelovati do 350 pripadnika, jasno uz mogućnost rotacije. U okviru navedenog povećanja omogućit će se povećani angažman mentorskih i instruktorskih sposobnosti naših Oružanih snaga te preuzimanje uloge vodeće države u školi Vojne policije u Kabulu u cilju povećanja efikasnosti i vidljivosti hrvatskog ukupnog doprinosa u razvoju sposobnosti afganistanskih vojnih i policijskih snaga. U isto vrijeme ovim dodatnim angažmanom doprinosi se održavanju optimalnog teritorijalnog razmještaja i unutarnje strukture hrvatskog kontingenta u mirovnoj operaciji te se dodatno ojačava logistička potpora našeg kontingenta. Financijska sredstva za provedbu ove odluke u 2011. godini osigurana su u državnom proračunu na razdjelu Ministarstva obrane, a za 2012. godinu bit će predviđena u projekcijama Financijskog plana Ministarstva obrane za 2012. godinu. Stoga Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke kojom se predlaže u 2011. i 2012. godini upućivanje do 350 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnu operaciju u Afganistan, uz mogućnost rotacije. Odlukom se predlaže ovlastiti Vladu Republike Hrvatske za utvrđivanje trajanja rotacije, broja i organizacijske strukture pripadnika Oružanih snaga za svaku rotaciju. Rotacija u pravilu traje 6 mjeseci, no Vladi Republike Hrvatske se omogućuje odrediti dulje ili kraće vrijeme. Za ovu odluku jasno dana je i prethodna suglasnost predsjednika Republike Hrvatske, gospodina Josipovića. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo? Ne. Odbor za obranu? Ne. Onda otvaram raspravu i prvo su na redu klubovi. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub SDP-a podržati će odluku o povećanju broja pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu sa 320 na 350 naših vojnika u 2011. i 2012. godini i to zbog poznatih razloga. Prvo zbog jačanja stabilnosti i sigurnosti u Afganistanu. I drugo zbog davanja konkretnog doprinosa u jačanju mira i stabilnosti u svijetu. Međutim, u ime kluba SDP-a ukazat ću i upozoriti na neka pitanja i probleme nerazrješavanje kojih nam može pomoći da i u buduće donosimo ozbiljne i odgovorne odluke u vezi sudjelovanja naših Oružanih snaga u mirovnoj misiji u Afganistanu. Napominjem da se promijenila situacija u donošenju odluke u Saboru, u načinu donošenja odluka. Jer za odluku o tome da Republika Hrvatska šalje svoje pripadnike u neku mirovnu misiju u svijetu, pa tako i ovu mirovnu misiju je potrebno, prije je bilo potrebno 2/3 glasova zastupnika i zastupnica u Saboru a sad je potrebna kvalificirana većina. Dakle, u ovom našem slučaju 77 glasova je dovoljno uz uvjet da je data prethodna suglasnost Predsjednika Republike. Ako nije data prethodna suglasnost Predsjednika Republike kao što je u ovom slučaju, a data je. Dakle, ako nije data suglasnost Predsjednika Republike onda se traži dvotrećinska većina. Prije bih podsjetio jednu malu, kronološki čisto da se, da vidimo kako smo kretali se u odlučivanju od 2002. kada smo prvi puta donijeli odluku kao Hrvatski sabor o 50 pripadnika koje je otišlo u vojnu misiju u Afganistan 2003. ali odluka je donesena 2002. 2005. je doneseno da se šalje 150 vojnika, 2006. 200 vojnika, 2007. 300 vojnika, odnosno do 300 vojnika, 2008. do 300 vojnika, 2009. do 300 vojnika. 2010. u travnju, dakle ove godine 320. Dakle, 20 više nakon tri godine i sada danas razmatramo prijedlog da se šalje 350 naših pripadnika za 2011. i 2012. godinu. Dugoročnim planom razvoja Oružanih snaga da podsjetim predviđeno je da se 2011. godine može ukupno u mirovne misije u svijetu slati iz Republike Hrvatske do 700 pripadnika. Mi ćemo sa ovom odlukom za koju vjerujem da ćemo donijeti konsenzusom imati 490 vojnika. Dakle, to je 70% od predviđenog ukupnog broja dugoročnim planom razvoja Oružanih snaga. Ali tu je važna i struktura naravno. Jedno je ići u Afganistan, drugo je ići na neko drugo mjesto u kojoj su naši vojnici vani. Imam dakle kao što sam najavio nekoliko pitanja i upozorio bih na neke probleme. Prvo pitanje po meni najvažnije koje je sada aktualno. Da li daljnje vođenje rata u Afganistanu vodi mirnom rješenju ili smo sve bliže istini koju je izrekao zapovjednik NATO-vih postrojbi u Afganistanu David Petraeus, citiram: "Za Afganistan ne postoji vojno rješenje." S tim u vezi napominjem da je u sklopu ukupne nove strategije savezničkih snaga u Afganistanu došlo već i do povlačenja jedne članice NATO-a iz Afganistana, a to je Nizozemska. Tako sam barem pročitao u jednom mediju, a svoj su odlazak uskoro najavili i Kanađani. Dakle, od ukupno 48 zemalja koje sudjeluju u ovoj misiji jedna se povukla, a druga je najavila povlačenje. Zanimljivo je da je mirovna operacija u Afganistanu zamišljena u 5 faza. Prva faza procjena stanja i priprema. Druga faza geografsko širenje na cijelu državu. Treće stabilizacija. Četvrto tranzicija. I peto povlačenje iz Afganistana. Mi se sada nalazimo svi skupa u trećoj fazi. To je faza stabilizacije. Još nismo ušli u fazu tranzicije koja će biti vjerojatno vrlo rizična i opasna, a makar je dakle operacija u trećoj fazi već su neke kao što vidite članice izašle iz te, izašle jedna, a jedna se priprema. To nešto govori i u tom kontekstu postavljam pitanje koja su razmišljanja hrvatske Vlade za ubuduće. Drugo pitanje. Postoji li dostatna logistička potpora za pripadnike naše misije u Afganistanu i u drugim misijama? To pitanje postavljam s razloga što je u proračunu 2010. godine predviđeno 336 milijuna 763 tisuće kuna, a ove godine za 4% manje, a to je 324 milijuna kuna. Pripadnici Oružanih snaga koji se nalaze u mirovnim misijama moraju imati najbolju i najmoderniju opremu. Zbog toga postavljam to pitanje. Treće pitanje. Kako se naše Oružane snage pripremaju za sudjelovanje u mirovnoj misiji u Afganistanu? Potpitanje. Da li se kratkoročno i dugoročno pripremaju za prilagođavanje novoj strategiji savezničkih snaga čiji smo i sami član. Na primjer, hoće li se od nas uskoro tražiti da i naše snage sudjeluju u operacijama u kojima su naši vojnici izloženi većim opasnostima. Hoće li se struktura naših snaga s tim u vezi mijenjati? Sada se evo predlaže da se angažira novih naših 30 pripadnika i da to budu mentori instruktori za potrebe obuke afganistanskih snaga sigurnosti. Da li će se, dakle ta struktura naših snaga mijenjati na način da se od nas traži da u te kontingente ulaze i vojnici u prvim borbenim redovima. Četvrto pitanje. Hoće li se i u buduće kao i do sada poštivati princip dobrovoljnosti za odlazak naših vojnika u Afganistan? Koliko je meni poznato princip je, dakle da u Afganistan idu samo oni pripadnici naših Oružanih snaga koje izraze želju za tim i dobrovoljno pristaju na to. Bilo je pitanja, imali smo nedavno sastanak predstavnici Odbora za obranu i Odbora za nacionalnu sigurnost, unutarnju politiku od jednog brigadira da li se razmišlja o tome da se taj princip napusti, a da se uvede princip izbora po zapovjednoj liniji. Ja neću tu sad komentirati, ja samo pitam šta se s time događa i kakvi su odgovori na to pitanje. Eto pitanje, mi smo iz SDP-a u više navrata raspravljajući o raznim materijalima koji se tiču stanja sigurnosti naših oružanih nije tema. Dakle vidjet ćete da je tema. Dakle nekoliko puta smo predlagali, a ja sad pitam jeste li barem razmotrili prijedloge da svakako u, svaki kontingent naših snaga u Afganistanu bude uključen i psiholog kao stručna osoba koja pomaže našim pripadnicima oružanih snaga da se lakše snađu i lakše djeluju kada su na zadatku. I drugo dodjele odličja za sudjelovanje u mirovnim misijama. I šesto, hoće li Hrvatski sabor biti izviješten o statusu i radu pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnim misijama u Afganistanu jer je rok istekao 30.10. ove godine, jer bi bilo dobro da smo i za ovu odluku imali to izvješće jer bi nam bilo lakše odlučivati o njemu. Evo to je ono što sam ja imao, već sam na početku rekao da će klub SDP-a poduprijeti prijedlog ove odluke, ali molio bih odgovor na ova pitanja svakako. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu pod nazivom ISAF. Klub Hrvatske demokratske zajednice zasigurno podržava povećanje broja pripadnika oružanih snaga u mirovnoj operaciji, jer sudjelovanje u mirovnim operacijama najkorektnije i doprinosi jačanju stabilnosti i sigurnosti u svijetu. Mirovina operacija ISAF je važna jer sudjelovanje u ovoj zahtjevnoj operaciji profilira Republiku Hrvatsku kao pouzdanu članicu NATO-a i međunarodne zajednice koja može odgovoriti većim sigurnosnim izazovima. Sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu bitno doprinosi daljnjoj izgradnji visokog političkog i vojnog kredibiliteta Republike Hrvatske unutar NATO saveza. Članstvom u NATO-u Republika Hrvatska snažno doprinosi svojoj nacionalnoj sigurnosti te općem položaju u međunarodnoj zajednici te kroz članstvo u savezu Republika Hrvatska prepoznaje svoj strateški interes, u njemu vidi najčvršće jamstvo sigurnosti, te najbolji okvir za angažman u očuvanju i promicanju regionalne europske i međunarodne sigurnosti te transatlantskog savezništva i partnerstva, čije vrijednosti i interese u potpunosti dijeli. Republika Hrvatska je, Hrvatska provodi kontinuirane reforme obrambenog sustava kako bi svoje Oružane snage učinila interoperabilnim snagama država članica NATO-a. Suradnjom se ostalim članicama NATO-a u mirovnoj operaciji ISAF Oružane snage Republike Hrvatske stječu važna iskustva iz područja planiranja i provedbe zajedničkih operacija multinacionalnih snaga. Odlukom Hrvatskog sabora od 11. prosinca 2009. godine odobreno je sudjelovanje oko do 300 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji ISAF, a u 2010. godini, odnosno odlukom Hrvatskog sabora od 30. travnja 2010. godine odobreno je sudjelovanje do 320 pripadnika Oružanih snaga u mirovnoj operaciji ISAF u 2010. i 2011. Trenutno je u mirovnoj operaciji ISAF razmješten 16. hrvatski nacionalni kontingent u čijem se sastavu nalaze 319 pripadnika, a u skladu sa važećom odlukom Hrvatskog sabora po kojoj je u 2010. godini moguće u navedenu mirovnu operaciju uputiti do 320 pripadnika oružanih snaga. Slijedom nove savezničke strategije koja uključuje osiguravanje nužnih pretpostavki za provedbu procesa tranzicije odgovornosti za sigurnost i stabilnost Afganistana na … [[Ne razumije se.]] nacionalne institucije NATO je pozvao svoje članice, a time i Republiku Hrvatsku da dodatnim snagama pridonesu NATO-voj obučnoj misiji u Afganistanu, kao dijelu mirovne operacije ISAF-a od kritične važnosti za njen uspjeh. Temeljem provedene analize sposobnosti, te u cilju doprinosa savezničkim naporima u Afganistanu predlaže se povećanje trenutne odobrene veličine mogućnosti sudjelovanja pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji ISAF i to kroz povećanje sa sadašnje veličine od 320 pripadnika za 30 novih pripadnika oružanih snaga, odnosno mogućnost sudjelovanja pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu u 2011. i 2012. godini sa do 350 pripadnika, uz mogućnost rotacije. Predloženo povećanje odnosi se na doprinos novoj savezničkoj inicijativi usmjerenoj stvaranju samoodrživog učinkovitog sustava te provedbi procesa tranzicije odgovornosti za sigurnost i stabilnost Afganistana na afganistanske institucije. U okviru navedenoga povećanja omogućit će se povećani angažman mentorskih i instruktorskih sposobnosti naših oružanih snaga, te preuzimanje uloge vodeće države u školi vojne policije u Kabulu. U cilju povećanja efikasnosti i vidljivosti hrvatskog ukupnog doprinosa u razvoju sposobnosti afganistanskih vojnih i policijskih snaga. U isto vrijeme ovim dodatnim angažmanom doprinosi se održavanju optimalnog teritorijalnog razmještaja i unutarnje strukture hrvatskog kontingenta u mirovnoj operaciji ISAF te se dodatno ojačava logistička potpora našega kontingenta. Stoga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovo povećanje i želimo da odluka bude donesena zasigurno sa potporom svih zastupnika i zastupnica u Hrvatskom saboru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je klub IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Ja jednu stvar jednostavno nikako ne mogu shvatiti, da i najveći pacifisti kada dolaze na vlast ili kada bolje rečeno dođu na vlast onda preko noći postaju najveći militaristi. I najrječitije to potvrđuje upravo ovo slanje vojske u Afganistan. Intimno su svi, barem ja u to vjerujem za povlačenje hrvatskih vojnika iz te izgubljene misije, ali između interesa u ovom trenutku Amerike i osobnih uvjerenja ja mislim da biraju ono prvo. I onda se ponašaju kao uvrijeđene frajle kada u novinama pročitaju, mislim na ovu aferu Vikilis, što o njima ili svima nama misli inače naklonjena nam američka diplomacija. Međutim da se ja vratim sada na tu temu da ne bi o tome jednostavno lamentirao. Ova misija u Afganistanu, kao i ona prije nje u Iraku, koju su vodili Amerikanci ili opet te međunarodne snage je zapravo izgubljena misija. Amerika je svojom nepromišljenošću, znači najprije napavši Irak destabilizirala cijeli Srednji istok, a preko njih pa usuđujem se reći i dobar dio svijeta. U Iraku su shvatili da mogu sve srušiti, ali da taj rat dole dobiti neće. I dobro je da Irak ima smrtnu kaznu, da ne već bi im se Sadam vratio. Ostao je Afganistan, ostao je Iran. Afganistan je inače zemlja veličine, pa usuđujem se kazati, pola Europe. Zemlja sa 40 milijuna stanovnika, sa prosječnom životnom dobi od nekih 55 godina, koja je već koliko, 22 pa i više godina, u jednom permanentnom ratu. To je zemlja bez komunikacija, i NATO taj rat, štogod netko mislio, jednostavno ne može dobiti. Drago mi je da je prije mene gospodin Šprem citirao neke američke izvore kako će taj rat u konačnici i završiti. Istina je, osobno sam tamo 2001. bio, da Hrvatska ode u Afganistan, ali poslije toga negdje od, ne znam od 2003., 2004., shvativši u što se pretvara ta misija da je ona izgubljena misija, već 6, 7 godina stalno glasam protiv slanja hrvatskih vojnika u taj bezsadržajni rat. Tako ću učiniti i ovaj puta. Teze koje inače imamo prilike slušati da se Hrvatska brani u Afganistanu, to su teze za naivne. Da se barem uništava njihova glavna, ne znam, ekonomska proizvodnja, a to je ili ekonomija, to je proizvodnja maka i opijuma, ali zapravo nije, još se više potiče. U Afganistanu na današnji dan je 131 tisuća vojnika. Amerikanci u Afganistanu imaju 90 tisuća vojnika. Hrvatska na današnji dan u Afganistanu ima 319 vojnika i sad bi dole trebala poslati još 30 vojnika. Moj prijedlog, da budem ciničan, predsjedniku države, predsjedniku Vlade, ministru obrane bio bi,a da svakih 6 mjeseci ne mijenjamo ovaj zakon i ne provociramo javnost, da prestanemo povećavati kvote već da jednostavno donesemo zakon da Hrvatska u Afganistan pošalje, ili može poslati do 20 tisuća vojnika koliko ih u ovom trenutku ima RH. Ako to im nije dovoljno da pošaljemo još 30 tisuća policajaca, znači jedan kontingent do 50 tisuća. No, nakon toga ćemo i u Europu. Samo sredstva od EU zapravo nećemo tako skoro dobiti, a ono što dobijemo neće biti dostatno niti za financiranje vojske u Afganistanu. Jasno gospodo da kada to predlažem da se šalim, ali doista ovo više nema smisla da svakih godinu dana kao što se i ovdje negdje navodi i u ovome prijedlogu mi te kontingente povećavamo, najprije 50 pa 150 pripadnika pa 200 pripadnika, pa 300 pripadnika, pa 320. Sad smo već došli na 350 pripadnika koji će biti hrvatske vojske u Afganistanu. Gospodo rat u Afganistanu je izgubljen rat i za NATO i za hrvatske vojnike u Afganistanu. Izgubili su ga tamo '70-ih godina Rusi ili Sovjeti, svejedno. Neće taj rat dobiti niti Amerikanci niti NATO i zato ako želimo da nas NATO sutradan cijeni pa jednostavno donesimo odluku o povlačenju vojske iz Afganistana kao što to već čine ili navješćuju neke NATO članice. Znači, sa lanjskih 300 vojnika Hrvatska je bila na 14. mjestu po broju pripadnika u toj izgubljenoj misiji. Sada sa 350 vojnika mi ćemo zauzeti 11. mjesto od zemalja koje su dole prisutne u Afganistanu. Znači, da budem ciničan, iz godine u godinu napredujemo. Druge zemlje razmišljaju, kao što rekoh, o povlačenju vojske iz Afganistana ili na tome rade, a mi iz mjeseca u mjesec povećavamo kontingent. Ili, mogu i ovako kazati, Grčka, Mađarska, Češka koje imaju neusporedivo više stanovnika od RH daju manje vojnika u tu izgubljenu misiju od RH. Hrvatska, s druge strane, ima sreću da imamo vojnike u relativno sigurnim, mirnim prostorima, Kabulu itd., sjeveru. Naša vojska, to treba priznati, je vrhunski obučena i dosada imamo sreću da nitko nije stradao. Ali, kao što svi znamo, u Iraku se više ne gine, sada se gine u Afganistanu, a Barack Obama ako se ne varam najavljuje povlačenje vojnika iz Afganistana 2014. godine. Ako zemlja nije stabilizirana do ove 2011. godine, mislim na Afganistan, e bogami neće se stabilizirati sa ne znam kakvim kontingentima ni u narednih 3 godine. Jednom riječju, što smo radili, što smo sijali bojim se da će to Europa žeti tamo negdje 2 tisuće ili nakon 2014. godine. Zato sam da se vojska povuče. Nitko me ne može razuvjeriti da je taj rat u Afganistanu dobiven. Možda kada bi se povukli, možda bi netko više držao do RH. Hrvatska danas, na današnji dan, znači u INO misijama ili misijama u inozemstvu ima 461 vojnika. To je 2,5% hrvatske vojske. Ja se slažem, Hrvatska je također bila žrtva agresije, imali smo rat. Hrvatsku je, kao što bi narod rekao, obranilo svjetlo oružje i srce junačko diplomacije itd., moramo priznati značajan obol u obrani RH dale su i međunarodne snage ili njihova misija UNPROFOR. To valja cijeniti. Hrvatska apsolutno mora participirati u misijama UN-a, ali postavlja se pitanje da li trebamo sudjelovati u izgubljenim misijama. Ja osobno smatram da ne. Točno, u Hrvatskoj tamo negdje '92., '93., '94., nemojte me hvatati za riječ, bilo je i 8, 9, 10, možda 11 tisuća stranih vojnika. Svima njima hvala. Stalno se ističe da je ta misija UNPROFOR-a na tlu RH bila jedna od najuspješnijih misija UN-a, ne ponovilo nam se. Ali, ova misija u Afganistanu, gospodo, je izgubljena misija. Rat u Afganistanu jednostavno se ne može dobiti oružjem, dobiti bi ga se moglo kada bi se granice hermetički zatvorile, kada bi se njihovu industriju maka na neki način maklo, međutim, jednostavno to se tako skoro dogoditi neće. Irak je bio "mila majka" prema ovome što će se u narednih nekoliko mjeseci ili godina dešavati u Afganistanu. Stoga zaboravite na moju šalu da Hrvatska donese zakon da imamo otvoren kontingent za slanje vojnika u Afganistan do 20 tisuća vojnika koliko ima vojnika, ali razmislimo o tome o čemu govorim i povucimo vojsku iz te izgubljene misije. Ova misija samo u Afganistanu Hrvatske proračunske obveznike košta cirka milijun kuna po vojniku. Znači u ovoj godini, za te potrebe gotovo 30 milijuna kuna, iduće godine 350 milijuna kuna i sada se možemo vratiti tamo u 2001 i spoznat ćemo da smo za te potrebe izdvojili gotovo 1 milijardu kuna. Volio bih dobiti točan podatak od ministra obrane. SA tim novcem mogli smo de facto obnoviti avijaciju, ne znam valjda imamo u ovom trenutku dva aviona koja su operativna, dva su se nedavno srušila, Hvala Bogu da se pilotima nije ništa dogodilo. Sa 2 milijuna mogli smo obnoviti dobar dio naše Mornarice. Da li smo u tom kontekstu koristeći svoju poziciju u NATO-u izvezli išta oružja, ha i oružje je normalno dio naše ekonomije, pretpostavljam da nismo Bog zna koliko, a NATO je s druge strane i ogromno tržište i kao da nas netko zaobilazi ili mi nemamo što ponuditi. Jednom riječju da zaključim zalažem se za povlačenje vojske, osobno sam protiv daljnjeg slanja Hrvatske vojske u Afganistan jer kao što rekoh riječ je o izgubljenoj misiji i Hvala Bogu da se niti jednom našem vojniku do sada ništa nažao nije dogodilo i utoliko treba i javno i pohvaliti jer i sami vidimo da je riječ o vrhunski obučenim trupama.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Ivan BAgarić. Izvolite.
Pa kolega Kajin dopustite mi ispraviti vaš krivi navod kada ste rekli da je tamo izgubljen rat za Hrvate u Afganistanu. Iz toga se da i iščitati da su Hrvati otišli u Afganistan kako bi ratovali, što je netočno. Što je posve netočno, Hrvatski vojnici časnici su otišli na temelju "Rezolucije vijeća sigurnosti 13.86" i 2001. Hrvatska je članica UN-a, otišli su u mirovnu misiju. MI znamo da tamo postoji rizik svake vrste, i u prometu ipak se događa ta mirovna misija ne bi ni bila da nije tog okruženja koje je. Prema tome, nama je prihvatiti i preuzeti odgovornost za njihovu opremu, za njihovu potporu njima i moliti Boga da ostanu zdravi i da se ne dogodi ništa što ne bi željeli ni vi ni mi, itd. Prema tome, mislim da ne smijemo ovako raspravljati kako raspravljamo jer šaljemo doista krive poruke.
Hvala. I drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Naime, netočno je da je ovo izgubljena misija ili izgubljeni rat u Afganistanu. Kao što vidimo kroz sve analize jasno se vidi da misija apsolutno ima svoju svrhu jer se širi sa zapada na istok i jug i zasigurno kroz rekonstrukcijske timove doprinosi stabilnosti i post-talibanskom vremenu u Afganistanu. U svakom slučaju naši vojnici u toj misiji nisu zabadava, nisu bez razloga, oni doprinose stvarnoj stabilnosti i budućnosti Afganistana.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime Kluba HNS HSU-a uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Mirovna operacija u Afganistanu odobrena je Rezolucijom Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda iz 2001. godine. Zadaće mirovne operacije ISAF uključuju pomoć Vladi Afganistana u osiguranju i održavanju sigurnosnog okružja, razvoju nacionalnih sigurnosnih struktura, potporom u obuci, izobrazbi, sigurnosnih snaga Afganistana, obnovi zemlje i uspostavi demokratskih struktura te proširenju utjecaja središnje vlasti na područje čitavog Afganistana. Navedene zadaće tijekom 2009. i 2010. godine dobivaju dodatan zamah kroz novu strategiju Međunarodne zajednice i NATO saveznika za uspostavu funkcionalne i samoodržive Afganistanske države. Prijedlog nove savezničke strategije predviđa da se tijekom iduće 4 godine osposobe Afganistanske nacionalne sigurnosne snage za samostalno djelovanje i preuzimanje potpune odgovornosti za sigurnost zemlje. Mirovna operacije je zamišljena u pet glavnih faza i to: Faza 1. procjena stanja i priprema. Faza 2. geografski širenje na cijelu državu. Faza 3. stabilizacija. Faza 4. tranzicija. Faza 5. povlačenje iz Afganistana. Mirovna operacija ISAF se trenutno nalazi u 3. fazi a u pripremi je 4. faza. Vlada Afganistana i Međunarodna zajednica obvezali su se da će osigurati potrebne resurse za implementaciju tranzicije koja podrazumijeva da Afganistanska Vlada postupno preuzme potpunu odgovornost za sigurnost, funkcioniranje institucija i razvoj. Početak procesa tranzicije predviđen je tijekom 2011. godine. U mirovnoj operaciji ISAF trenutno participiraju snage iz 48 zemalja. Ukupna brojčana veličina je približno 131 tisuća savezničkih snaga. Ovdje moram stati i pitati i reći da nije dobro što nismo dobili do dana današnjeg a obveza je bila 30. 10 izvješće o mirovnoj operaciji u Afganistanu jel iz tog izvješća bismo mogli povući neke paralele i komparirati neke brojčane podatke. U proteklom razdoblju aktivnost pobunjeničkih snaga porasle su kao odgovor na ISAF operaciju posebice u zahvatu glavnih prometnih komunikacija i u blizini baza afganistanske vojske i policije. Kronološki ću spomenuti odluke koje su se donosile u ovom Visokom domu. Odlukom Hrvatskog sabora iz 2005. godine odobreno je sudjelovanje do 150 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj operaciji ISAF do kraja 2006. godine. Odlukom ovog Visokog doma iz 2006. godine odobreno je do 200 pripadnika u Mirovnoj operaciji za 2007. godinu, te do 300 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj operaciji ISAF u 2008. godini. Odlukom Hrvatskog sabora iz 2008. odobreno je sudjelovanje do 300 pripadnika u 2009. godini. Odlukom Hrvatskog sabora iz 2009. godine odobreno je sudjelovanje do 300 pripadnika u 2010. godini, odnosno odlukom Hrvatskog sabora od 30. travnja 2010. godine odobreno je sudjelovanje do 320 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Vijeće za obranu je na sjednici koja je održana 18. listopada 2010. donijelo zaključak kojim je od Ministarstva obrane zatraženo razmatranje mogućnosti slanja dodatnih instruktora za obuku u Mirovnu operaciju ISAF. Slijedom postavljenog zahtjeva Ministarstvo obrane i Oružane snage Republike Hrvatske izvršile su analizu sposobnosti te je pozitivno odgovoreno na mogućnost dodatnog angažmana do 30 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Po prihvaćanju dakle ove današnje odluke sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj operaciji ISAF u 2011. i 2012. godini bilo bi do 350 pripadnika uz mogućnost rotacije. U okviru navedenog povećanje omogućit će se povećani angažman mentorskih i instruktorskih sposobnosti naših Oružanih snaga, te preuzimanje uloge vodeće države u Školi vojne policije u Kabulu. Evo tako to piše u prijedlogu. A mi u klubu HNS-a, HSU-a imamo nekoliko primjedbi odnosno pitanja. Prvo. Po Odluci Hrvatskog sabora od 30. travnja odobreno je sudjelovanje do 320 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj operaciji ISAF u 2010. godini i 2011. godini. U skladu s tom odlukom osigurana su i financijska sredstva u državnom proračunu za 2010. i 2011. Drugo. Po prijedlogu ove odluke mi dakle mijenjamo odluku od 30. travnja 2010. godine na način da povećamo broj pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske za 30 i stvaramo novu dvogodišnju obvezu koja će mijenjati fikcijske iznose u državnom proračunu predviđene za 2011. i 2012. godinu. Obveza za 2012. godinu biti će zapravo obveza za neku novu vladu. I treće, mi u klubu HNS-a, HSU-a prihvaćamo ulogu vodeće države u Školi vojne policije u Kabulu, ali predlažemo da se postojećih i odobrenih do 320 pripadnika Oružanih snaga umanji za potreban broj instruktora i trenera za Školu vojne policije u Kabulu. U postojećem i odobrenom broju ljudi predlažemo dakle preraspored, osiguramo 30 instruktora i ostanimo na 290 pripadnika ostalih dužnosti. Držimo da ćemo na taj način ispuniti svoju obvezu kao pouzdana članica NATO-a a također ćemo se odgovorno ponašati prema aktualnom trenutku i recesiji u kojoj se HRvatska nalazi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na redu je klub HDSSB-a i uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici i zastupnice. Evo čitamo u ovome materijalu imena gradova, pokrajina koje su spominju kao mjesta u kojima se ISAF ima svoja zapovjedništva, svoje vojnike, svoje centre za obuku itd. pa uz Kabul kao glavni grad Afganistana ovdje kao i u onom prijašnjem materijalu od 30. travnja ove godine imamo imena mjesta pokrajina Đžalalabad, Herat, Farah, Čakčaran već sam naučio neke i na pamet. Koliko puta dolazi ovaj materijal i koliko puta od 2005. godine mijenjamo kvotu naših snaga i naše vojske u Afganistanu, toliko čovjek uči iz ovih materijala da nastavim dalje Ćalehnou, Mazari Shrif, Meimana, ... Baghran itd. I mislim da i mnogim zastupnicima ovdje danas neka od ovih imena zvuče poznato. Nažalost, kada bih spomenuo neke Sikirevce, Čaglin, Grižić, Krajačiće itd. onda mnogi ne bi znali o njima ništa niti u materijalima u svezi saborskim materijalima ili prijedlozima, priopćenjima, izvješćima bilo Vlade, bilo koga drugoga, teško da ćemo naći imena ovih naših slavonskih imena da ne govorim o nekim drugima. 319 hrvatskih vojnika je trenutno odlukom Hrvatskoga sabora od 30. travnja u Afganistanu. Jasno da je ta odluka donešena kako je rekla kolegica prije mene za 2010., 2011. i 2012. godinu i da je u Proračunu Republike Hrvatske da su bila predviđena sredstva za te svrhe. Povećanjem za 30 vojnika povećava se kako je Kajin to izračunao svaki vojnik milijun kuna. A to plaća da bude javnosti jasno ne NATO pakt, ne ISAF, ne UN nego hrvatski porezni obveznici, dakle hrvatski narod. I sada kada u ovakvoj financijskoj krizi evo Hrvatska vojska ide za trenere, instruktore itd., kako ovdje se u materijalu navodi, za uvježbavanje Afganistanske policije AMP ili APN ili Afganistanske vojske ANA, u situaciji kada se kako piše u ovom izvješću pojačao točno da citiram, dakle sigurnosnu prosudbu koja pokazuje da su tijekom proteklog razdoblja aktivnosti pobunjeničkih snaga porasle. Zanimljivo je da je cilj, dakle cilj ISAF i djelovanje su išli za tim da se djelovanje pobunjeničkih snaga smanji, međutim došli smo do tzv. treće faze ili faze stabilizacije. Zanimljivo, faza stabilizacije a djelovanje pobunjeničkih snaga se pojačalo. Kakva je to stabilizacija, evo u samom materijalu postoji kontradikcija dakle između same faze stabilizacije i povećanja djelovanja pobunjeničkih snaga. Od 2005. godine kada je Hrvatski sabor svojom odlukom odobrio slanje vojnika u Afganistan do 150, kasnije 200 pa 250, 300, 320, evo stižemo i na 350 vojnika. Svaki puta kada poznate tajne službe sigurnosne službe velikih sila najave da se pripremaju teroristički napadi u Europi, iskreno vam kažem ja nisam plašljiv čovjek ali se bojim da i, odnosno Hrvatska je u Europi, a s obzirom na sudjelovanje i s obzirom na način djelovanja tih terorističkih grupa, a Hrvatska se evo ističe već 11. mjestom na listi od 48 zemalja koje sudjeluju u ISAF-u dakle sa 350 vojnika, dakle puno više srazmjerno broju stanovnika, veličini zemlje i gospodarskoj snazi, dakle bojim se i da kažem ne daj Bože takva stvar, dakle teroristički napad dogodi i u našoj zemlji gdje su posljedice katastrofalne i gdje mogu biti katastrofalne. Dakle kako sam već u uvodnom dijelu spomenuo navodeći ova poznata imena i sjedišta ISAF-a i vojnika u Afganistanu, dok se tamo vodi rat i pokušava osujetiti djelovanje Talibana, Mudžahedina itd. puno više mi ovdje imamo posla oko imena mjesta i djelovanja u onim mjestima u cijeloj Hrvatskoj, u Slavoniji posebice kako bi možda u ušima naših građana postali i oni poznati. Imamo mi i ovdje Talibana i Mudžahedina koji djeluju tako da se treba voditi žestoki rat protiv njih svih nas. Imamo mi ovdje važnijeg posla u Hrvatskoj negoli da danas ovdje trošimo vrijeme i ne samo vrijeme na raspravu o tome ili da mi dvaput godišnje vršimo reviziju naših odluka Hrvatskoga sabora i tko to nama određuje i naređuje da, govorim u prenesenom značenju, govorim izravno, a ne da govorim o tajnim i diplomatskim kanalima, dogovorima između našeg ministarstva i ministarstava zemalja koje predvode ISAF. Dakle tko to nama naređuje da šaljemo i dalje povećani broj vojnika svakih pola godine u Afganistan. Ili nam to naređuju oni koji o nama pišu, a čitamo preko Wikyleaksa kako to o nama lijepo razmišljaju, ne o nama, ali o onima koji u ovoj državi odlučuju. To je zaista već jedanput prevršilo svaku mjeru. I Hrvatska kao zemlja koja, rekao sam, srazmjerno svom broju stanovnika, svom broju pripadnika Oružanih snaga kojih je netko je ovdje rekao 20 tisuća ili oko 20 tisuća, da me nitko ne drži za riječ, svom gospodarskom stanju u kojemu se nalazi, u fazi rekao bih jedne od, kada gledamo i okolne zemlje, dakle Hrvatska zemlja koja je zaista u dubokoj krizi mislim da nema potrebe i nema načina da povećava broj svojih pripadnika u ISAF-u. Kada bi bilo čvrstih stavova, kada bi bilo obrazloženja koje sam evo i sam iznio ovdje i kada bi bilo nekakve dosljednosti u hrvatskoj politici, vanjskoj politici, Ministarstvu obrane onda bi se to svojim partnerima u ISAF-u ili u NATO-u jasno trebalo dati do znanja i reći, ali rekao bih da toga nema. Nema takve odlučnosti, više je to načelo sloganstva u hrvatskoj Vladi, kako pjesma kaže loše sluge loših gospodara, gorih gospodara. I zbog toga klub HDSSB-a neće biti dakle prilikom glasovanja za prijedlog ove Odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Pa naime netočan je navod kolege Grubišića gdje tvrdi da netko naređuje hrvatskoj Vladi ili Ministarstvu obrane da mora poslati. Naime, zahtjev koji je upućen svim članicama NATO saveza zasigurno je razmatran u Ministarstvu obrane i Oružane snage Republike Hrvatske izvršile su analizu sposobnosti te je pozitivno odgovorilo na mogućnost dodatnog angažmana 30 pripadnika Oružanih snaga, uz prethodnu suglasnost naravno vrhovnog zapovjednika i predsjednika Republike Hrvatske. Tako da nitko ne naređuje nego zahtjev, mogućnost i spremnost je odgovor na ovo što danas imamo pred sobom.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovim prijedlogom odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu u 2011. i 2012. godini povećava se broj pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Naime, Oružane snage Republike Hrvatske odlukom Hrvatskog sabora sudjeluju od 28. veljače 2003. godine u mirovnoj misiji u Afganistanu. Do sada je u toj operaciji sudjelovalo 319 pripadnika Oružanih snaga. Ovom odlukom će se taj broj povećati za dodatnih 30 pripadnika Oružanih snaga. Mirovna operacija ISAF je važna jer sudjelovanje u ovoj zahtjevnoj operaciji određuje Republiku Hrvatsku kao pouzdanu članicu NATO saveza i Međunarodne zajednice koja može odgovoriti međunarodnim izazovima. Prijedlog nove savezničke strategije predviđa da se tijekom iduće 4 godine osposobe afganistanske nacionalno-sigurnosne snage za samostalno djelovanje i preuzimanje potpune odgovornosti za sigurnost zemlje. Savezničke snage trebaju dodatne kapacitete u ljudstvu da bi osigurali sigurnu obuku afganistanskih i nacionalnih sigurnosnih snaga. Da bi se provela ova strategija koja uključuje osiguravanje nužnih pretpostavki za provedbu tranzicije NATO je pozvao sve svoje članice, a tim i Republiku Hrvatsku da dodatnim snagama pridonesu NATO-ovoj obučnoj misiji u Afganistanu kao dijelu mirovne operacije ISAF od ključne važnosti za njezin uspjeh. Ovo povećanje koje će ovom odlukom Sabora odobriti Republika Hrvatska je na određeni način, to je i priznanje našoj državi, njenim pripadnicima Oružanih snaga za dosadašnji doprinos u misiji ISAF. U okviru navedenog povećanja omogućit će se povećani angažman mentorskih i instruktorskih sposobnosti snaga gdje pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske preuzima ulogu vodeće države u školi vojne policije u Kabulu s ciljem povećanja efikasnosti i vidljivosti hrvatskog ukupnog doprinosa u razvoju sposobnosti afganistanskih vojnih i policijskih snaga. Kroz ovo povećanje, dakle za dodatnih 30 pripadnika doprinosi se održavanju optimalnog teritorijalnog razmještaja i unutarnje strukture hrvatskog kontingenta, te se dodatno ojačava logistička potpora naših snaga. Ono što mi dobivamo suradnjom sa ostalim članicama NATO-a u mirovnoj operaciji ISAF. To je da pripadnici naših snaga stječu važna iskustva iz područja planiranja, provedbe zajedničkih operacija multinacionalnih snaga, sposobnost i profesionalnost pripadnika naših Oružanih snaga kroz dosadašnju suradnju znatno je pridonijela i samom ulasku Republike Hrvatske u NATO savez. Sudjelovanje naših snaga u mirovnoj misiji ISAF Republiku Hrvatsku prepoznaje svoj strateški interes, u njemu vidi čvrsto jamstvo sigurnosti te najbolji okvir za angažman u očuvanju međunarodne sigurnosti, te transatlantskog savezništva i partnerstva čije vrijednosti i interese dijelimo. Sve faze ove tranzicije u povećanje snaga u mirovnoj operaciji ISAF financira i to je ono, dakle kao i do sada svaka država za svoj kontingent i ja se nadam da ovo financiranje s obzirom na situaciju, recesiju, krizu u kojoj se nalazimo neće nas iznenaditi. Mislim da će ukupne koristi biti veće od eto troškova. Zato ću podržati ovaj prijedlog.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Mislim da nije sporno oko toga da li trebamo ili ne trebamo podržati sudjelovanje hrvatskih snaga u akcijama NATO-a. Kao članica NATO-a mi smo preuzeli određene obveze koje moramo ispunjati. Međutim, ono što bi možda mi ovdje ili ja osobno što bih volio znati u Hrvatskom saboru da se kaže ili negdje drugdje, ali mislim da je tu mjesto šta možemo očekivati. Šta možemo očekivati obzirom na perspektivu operacije u Afganistanu. Mi imamo sad sljedeću situaciju. Dio zemalja najavljuje mnogo većih i snažnijih članica NATO-a ili djelomično povlačenje ili povlačenje u cijelosti. Ono što bi bio red da mi znamo da li ćemo kad budemo idući put donosili odluku opet govorit o povećanju, o kakvom povećanju ćemo govorit i dokle to ide. Dakle, bilo bi dobro radi nekakvih i strateških planova samog ministarstva, a inače cjelokupne obrane zemlje da znamo šta nas zapravo čeka u cijelom sklopu mirovnih misija, a posebno kad je riječ o situaciji u Afganistanu. Dakle, ja ne znam da li se može desiti da mi za godinu dana ili dvije budemo raspravljali na istu temu gdje ćemo opet govoriti o 50 ili 100 ljudi više kojih moramo poslati u Afganistan zato jer ne znam jer će Amerikanci, Danci ili već tko povući jedan dio svojih snaga. U tom smislu kad razgovaramo o ovim prijedlozima i ovakvim odlukama mislim da bi bilo dobro da imamo i nekakve projekcije za perspektivu.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Pa kolega Lučin, dobro slažemo se dakle svi bismo mi željeli da nema potrebe za angažmanom naših snaga u Afganistanu. Dakle, ono što mi dobijamo to je iskustvo koje naši pripadnici Oružanih snaga stiču u Afganistanu. Dakle, ono što je najvažnije, dakle nisu neka sredstva koja mi ne možemo osigurati da će nas nešto bitno koštati. Što je najvažnije, dakle da sudjelovanjem Republiku Hrvatsku profiliramo kao partnera na koji se NATO savez i njegove članice mogu osloniti. Dakle, u tom smislu Republika Hrvatska i nema neki izbor mogućnosti da li sudjelovati ili ne sudjelovati u ovim snagama. Mislim da je svakako interes Republike Hrvatske da smo dio NATO pakta i da sudjelujemo u mirovnim misijama diljem svijeta. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvažena zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, gospodine ministre, kolege i kolegice. Danas je u svom izlaganju kolega Kajin ovdje izgovorio jednu zgodnu rečenicu koja me je motivirala da i ja ustvari počnem sa jednom čistom političkom primjedbom ovu raspravu. Naime rekao je kako je zanimljivo kako i najuvjereniji pacifisti kad dođu na vlast postaju uvjereni militaristi. Vjerojatno kolega Kajin zna zašto je to izgovorio i na koga je mislio, ali ja ću ipak tu malo učiniti jednu distinkciju. Ako tu rečenicu ograničimo na ovaj Sabor, ja mislim da ovdje nema baš uvjerenih militarista, i da ih nikad nije ni bilo, međutim bilo je u ovoj sabornici i ima još uvijek istih onih koji su s pozicije oporbe kad je trebalo odlučivati o sudjelovanju Hrvatske u mirovnim misijama, pa i u ovoj ISAF-u i drugim mirovnim misijama namjerno recimo opstruirali dvotrećinsku većinu da se ne bi mogle donositi odluke. To je bilo ja se jako dobro sjećam u vrijeme, ono kratko vrijeme i svijetlo vrijeme kad je SDP bio na vlasti, a HDZ bio u oporbi. Danas vidim da su kolege drastično napredovali, nisu postali militaristi, ali postali su vrlo glasni zagovornici sudjelovanja Hrvatske u mirovnim misijama, pa i u misiji u Afganistanu, i to potpuno nekritično, bez postavljanja ikakvih dodatnih pitanja na dano obrazloženje. Pa vidite ja ne bih htjela ponavljati ono što je kolega Šprem izrekao u ime kluba SDP-a, ona pitanja koja je izrekao u ime kluba SDP-a, jer ta pitanja sadrže ustvari sve ono ili odgovori na ta pitanja mogu zadovoljiti sve ono što mi ustvari postavljamo kao ključne ciljeve koje treba ostvariti da bi Hrvatska s jedne strane sudjelovala u takvim misijama, oko kojih doista postoji puno dvojbi, ali i da bi s druge strane Hrvatska ispunila sve svoje sigurnosne i političke ciljeve. Nismo mi, niti je ta misija nekakva dobrotvorna akcija koja se događa u svijetu, iako je formalno deklarirano mi se tamo svi borimo za demokraciju, za jednu stabilnu i uređenu zemlju, za mir u tom dijelu svijeta i u regiji, za ljudska prava, sve su to sjajni ciljevi, ali se ipak radi o jednoj vojnoj misiji, radi se o nečemu što se vrlo često naziva ratom u Afganistanu, i mi moramo znati zašto i s kojim ciljevima tamo sudjelujemo. Ja nemam ovog trenutka baš nikakvih dvojbi i potpuno mirne savjesti dići ću ruku i podržati ovu odluku, ali imam jako puno dvojbi i primjedbi na način kako se od strane hrvatske vlasti pristupa toj misiji, kako se od strane hrvatske vlasti servisiraju informacijama zastupnici u ovom sazivu Sabora koji dizanjem svoje ruke, potporom ili odbijanjem potpore donose prilično važnu političku odluku. Ovo nipošto nije samo vojna odluka, ovo nije samo sigurnosna odluka, ovo je jako važna politička odluka. Bilo je i o tome ponešto riječi ovdje danas, mi smo članica NATO saveza, prihvatili smo to članstvo i ne možemo sad dovoditi u pitanje svako svoje sudjelovanje u nekim NATO aktivnostima. To bi bilo neozbiljno. Isto tako mi gradimo partnerstvo ne samo sa članicama NATO saveza, nego gradimo partnerstvo u jednom širem kontekstu, gradimo svoj ugled, politički ugled i trebamo koristiti sve svoje reference da od toga imamo nekakve koristi, političke, da jačamo svoj politički utjecaj i ugled, da jačamo svoje partnerstvo sa malim ali i sa velikim zemljama. Nije sporno, čak naprotiv mislim da to treba ovdje i to vrlo naglašeno ponavljati da su sudionici našeg kontingenta u ovoj ISAF misiji izuzetno dobro pripremljeni, izuzetno motivirano sudjeluju u tom poslu kojeg rade. Međutim nije na odmet isto tako glasno reći da oni nisu izuzetno ili najbolje pripremljeni, odnosno najbolje opremljeni, pardon ispravljam se, najbolje opremljeni za tu misiju, a isto tako nisu niti možda najbolje plaćeni za taj svoj rad, jer se radi o profesionalcima koji za to dobivaju plaću. E pa kad je već tako, jer to je sukladno našim ukupnim mogućnostima, onda bi bilo dobro postaviti pitanje koje mi to političke ciljeve i u kojoj mjeri ispunjavamo našim sudjelovanjem u toj i u drugim mirovnim misijama. Ja ću se ovdje skoncentrirati samo na jedan potencijalni cilj, koji je vezan uz ključne interese i ciljeve vanjske politike Republike Hrvatske. Znamo da je naš prvi cilj ulazak u Europsku uniju, znamo isto tako da je jedan od naših vanjskopolitičkih ciljeva građenje dobrih odnosa sa našim susjedima, ali isto tako znamo da jedan od važnih vanjskopolitičkih ciljeva Hrvatske dobri ili partnerski odnosi sa Sjedinjenim Američkim Državama. Ima za to puno razloga. Ja mislim da mi imamo dobre odnose sa Sjedinjenim Američkim Državama i da smo ih uvijek imali dobre, više ili manje i da je to uvijek bilo u interesu Republike Hrvatske, međutim ja mislim da nama još uvijek u tom dijelu nedostaje snažni partnerski odnos. Ne odnos velikog i malog brata, nego partnerski odnos, a upravo ova misija u Afganistanu, naše sudjelovanje u njemu, rezultati rada sudionika našeg kontingenta snažan su argument koji Hrvatska mora bolje koristiti da bi jačala svoje partnerstvo sa velikim Sjedinjenim Američkim Državama, da bi jačala svoje partnerstvo sa svim zemljama članicama NATO saveza. Iskoristit ću ovu priliku, iako je to možda potpuno izvan konteksta, da napomenem da je krajnje vrijeme da Hrvatska malo jasnije deklarira i još jednu svoju obavezu, odnosno još jedan svoj vanjskopolitički cilj, a to je naše sudjelovanje u europskoj sigurnosnoj politici. Mislim da se i tu trebamo jače pozicionirati, da trebamo biti aktivniji u tom dijelu jer mislim da upravo ovo naše područje obrane i sigurnosti deklarirano kroz sposobnost naših Oružanih snaga može doprinijeti kvalitetnijem pozicioniranju Hrvatske i u tom dijelu ukupne strategije obrane i sigurnosti koju gradi.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa mislim zapravo da se nalazimo, da možemo razgovarati o dvojakoj situaciji barem kad su se 2 zadnja saziva ovog Sabora našli pred ovom temom, a to je jedna situacija je bila dok smo pretendirali da budemo članica NATO-a, a sad je druga situacija kad smo članica NATO-a. Ako me pitate koja je bolja, kolegice, situacija, onda ja tvrdim da nam je bolja situacija sad. E sad, o čemu se radi? Sami ste se dotakli pitanja politike i mislim da je to suština stvari. I zato ja inzistiram na tome da moramo znati neku perspektivu. Ako za godinu dana bude opet nekakav interes RH kojeg će morati platiti snagama NATO-a, u sudjelovanju zajedničkih snaga NATO-a, onda bi mi zapravo trebali imati već danas tu projekciju. Jer ako nemate strategiju i nemate projekciju zapravo ne možete se naći u situaciji da možete bilo što planirati. Napominjem, dobar dio ljudi velike članice NATO-a povlače ili kažu da će ih povući. Da li to znači da ćemo kako se te velike snage, odnosno kako velike članice budu povlačile svoje snage i smanjivale broj pripadnika da ćemo mi morati povećavati? E, ono što ja očekujem danas da čujem ovdje da Hrvatska više neće povećavati ili hoće, kada i koliko, sudjelovanje u zajedničkim snagama NATO-a u Afganistanu. Ja ne spadam također u one koji misle da je Hrvatska i da su hrvatske snage nešto strašno spremne i organizirane dok sudjeluju u ovim akcijama. Pokušat ću to komparirati sa nekom drugom zemljom koja tamo sudjeluje. Uzet ću samo jedan primjer. Dakle, snage nekih članica NATO-a kad se vrate iz Afganistana još su uvijek 3 mjeseca zajedno, rade sa psiholozima, psihijatrima itd. A da ne govorim o nekim drugim aspektima. Toga u hrvatskim snagama nema ili se to ne radi dovoljno, bar prema mojim informacijama, kako bi trebalo. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Naravno kolega Lučin da postoji razlika između onog razdoblja u kojem je Hrvatska u ISAF misiji sudjelovala kad nije bila u NATO savezu i da postoji danas. Da je danas to drugačija pozicija. Slažem se s vama i kad kažete da je ta pozicija danas lakša. Ali, mislim da tražite previše od ove hrvatske Vlade kad tražite jedan proaktivan, strateški dugoročno utemeljen pristup. Ja sam o tome također progovorila na malo drugačiji način. Ja sam o tome progovorila govoreći o mogućnosti da kroz sudjelovanje u ovoj misiji ojačamo svoju partnersku poziciju. Međutim, za partnersku poziciju morate znati što hoćete i kud idete. Što prihvaćate, a što ne prihvaćate. S obzirom da ja, bez namjere da budem prekritična, ne prepoznajem taj strateški pristup od aktualne Vlade, ne prepoznajem tu točku na kojoj će reći e ovo za Hrvatsku više dalje nije prihvatljivo, mogu samo konstatirati da ne postoji strategija nego da postoji jedan pomalo, nemojte mi zamjeriti ne mislim ništa ružno, ali onako jedan udvornički odnos prema jakim članicama NATO saveza. To Hrvatskoj ne treba, Hrvatska ima dobra iskustva, upravo partnerska iskustva sa tim zemljama. I mislim da imamo doista dobru priliku da upravo na iskustvima ove misije ojačamo dodatno svoju poziciju.
S obzirom da je i predsjednik Republike podržao i preporučio donošenje ove odluke znači da i on ima udvorničku ulogu u tom smislu. Hvala lijepo.
Možda je predsjednik bolje informiran.
Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Uvaženi zastupnik Ante Kotromanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolege zastupnici. Evo čuli smo rasprave klubova i vidjeli smo po prvi puta da su 2 kluba se jasno su se izrazili i rekli su da neće podržati odluku o slanju naših pripadnika u Afganistan. To je signal za ministra obrane, to je signal za sve nas. Po prvi puta se dešava da mi nećemo, da kažem onako jednoglasno, iako se desilo i nekoliko puta s malo suzdržanih, ali po prvi puta imamo 2 kluba koja su rekla jasno nećemo podržati odlazak naših vojnika gore u Afganistan. To mora biti jasan signal ministru obrane, a i Vladi, kako i na koji način dalje djelovati i kako funkcionirati kad je u pitanju odlazak naših snaga u razne misije diljem svijeta. U travnju ove godine Ministarstvo obrane je dobilo zahtjev od NATO-a i NATO je tražio ekvivalent od 50-ak ljudi, inspektora, dočasnika, časnika za ojačanje naših snaga i za ojačanje i pojačanje snaga sigurnosti za obuku snaga sigurnosti u Afganistanu. Ministarstvo obrane je to prepolovilo i rekli su, u to vrijeme su rekli jasno, ovdje su to rekli gospodin Pjer Šimunović, dat ćemo im sada 20 vojnika, 20 dočasnika, 20 časnika, znači 20 sve skupa, ali raznih kategorija, i to će biti to. Za ovu godinu nema više povećanja. Nekoliko mjeseci nakon toga mi imamo ponovno zahtjev za povećanje od 30 inspektora koji će se baviti obučavanjem snaga sigurnosti u Afganistanu. Ja mislim da to nije najbolji put. Ja ću i ovaj put glasati za odlazak naših vojnika u Afganistan zato što sam bivši vojnik i smatram da jedino takvim uvjetima, realnim uvjetima kakvo je okruženje Afganistan, snage naše, Hrvatska vojska može steći ono potrebito iskustvo u slučaju bilo kakvih aktivnosti, a mi i dalje imamo regiju koja baš nije najstabilnija na ovim prostorima. Ja mislim ministre da tu treba biti, da treba imati drugačiju politiku. Trebali smo donijeti odluku tada, trebali smo reći ok, treba 50-ak ljudi, razgovarati sa svim klubovima i donijeti jednu pravu odluku i čvrstu odluku, a ne baviti se svako malo ovdje raspravama u Saboru o povećanju za 10, za 15, za 20 vojnika naših u Afganistan. I mislim da to treba definitivno kažem promijeniti. Ja ne vidim koji je to naš interes, što smo mi to dobili sa time što ćemo poslati 30 ljudi gore, što ćemo mi dobiti kao Republika Hrvatska. Mi smo u NATO-u već dugo, naša policija je vrlo jaka i čvrsta i ne znam što možemo dobiti slanjem tih ljudi gore. Nalazimo se u financijskoj krizi, Ministarstvo obrane izgubilo je jako puno sredstava tijekom zadnjih godinu i pol dana, nešto je malo povećano ali svaki vojnik u Afganistanu košta otprilike oko milijun kuna. Znači to je 30 milijuna kuna više za ovaj proračun koji nije baš najbolji za Ministarstvo obrane i žao mi je što smo došli u poziciju da ... razvoja Hrvatske vojske smo dobrano stavili sa strane i ne možemo ga poštivati onako kako smo planirali. Ja mislim da smo ta sredstva mogli uložiti u opremanje i modernizaciju Hrvatske vojske, NATO bi to razumio sigurno, NATO bi trebao reći pa da mi imamo problema vlastitih problema, vi se nalazite gore već dugo godina, mi smo se dokazali, Hrvatska vojska se dokazala gore, naše snage gore obavljaju dobar posao i kada bude prilika, ako se pokaže mi ćemo i dalje participirati slati ćemo naše ljude, ali sada imamo problema. Sa 30 milijuna mi smo mogli dobrano riješiti obalnu stražu godišnje, mi smo mogli naručiti nekoliko brodova za Hrvatsku ratnu mornaricu, i mislim da je to u ovom trenutku prioritet Hrvatske vojske. Modernizacija i opremanje apsolutno. Do kada ćemo biti u Afganistanu, to nitko ne zna. Ja sam prošli put o tome govorio da bi mi trebali imati neku izlaznu strategiju, to mogu biti inspektori, zato što je koeficijent jednog instruktora 10:1 vojnika njegov koeficijent je 1,25. to može biti dobra izlazna strategija, ali Vlada mora imati jasnu viziju, mi moramo znati što želimo gore i što hoćemo gore i kada na koji način i kako povući naše snage u nekoj doglednoj budućnosti. To rade sve zemlje. Veće zemlje od nas povlače svoje snage, Kanada neke druge su nagovijestile da će povući svoje snage iz Afganistana. Znači ja ne zagovaram o povlačenje već sutra ali zagovaram da imamo planiranu strategiju, da Ministarstvo obrane zna kako i kada kojim redom napraviti. Ovaj put i ovaj način da mi svake godine po dva puta povećavamo kontingent ja mislim da nije dobar, to isto mislim da trebamo promijeniti i potpuno drugačije posvetiti našu politiku prema Afganistanu. Nekoliko puta smo već govorili da dragovoljni odlazak kao zapovjedniku gardijske brigade nije dobar. MI uzimamo sada vojnike parcijalno iz jednog voda, iz drugog voda, iz jedne satnije, iz jedne bojne, imaju malo vremena za uvježbavanje, oni se upoznaju nekoliko mjeseci prije ili nekoliko tjedana prije, mi moramo promijeniti taj odnos, i to načelo stožera mora biti jasan on mora opremati, obučavati svoje snage, kopnene snage koji idu gore, znači da se šalju vod po vod, satnija po satnija to je puno lakše i zapovjednicima koji vode određene postrojbe jer ovo nije sada dobar način. MI nemamo vojsku na način da mi možemo reći sutra Ok poslat ćemo jednu bojnu pa ćemo rotirati za 6 mjeseci. To nije dobar način i mislim da tu Glavni stožer mora voditi drugačiju politiku i da se moraju obučavati, osposobljavati, pripremati i slati ljude postrojba po postrojbu. Nekoliko puta smo govorili, također u Saboru spominjali smo odlikovanje, mi smo jedina zemlja koja nema odlikovanja za naše pripadnike, ministre, pa imamo nekoliko misija vanka, ljudi su jako dobri, pa nije, to je komad pleha od nekoliko desetaka kuna i nije teško tim ljudima kada se vrate iz Afganistana za 6 mjeseci dati taj komad lima ili komad pleha koji su zaslužili gore. Što ako nam netko pogine gore, što ako nam netko bude teže ranjen, imali smo primjer satnika Pavkovića koji je netom nakon što je došao sjeo u auto koji mu se pokvario, naletila jedna gospođa i rasturila ga. Taj čovjek bi htio ostati u sustavu, a ja postavljam pitanje, zdravstveno osiguranje naših pripadnika koji se nalazi u Afganistanu. Što ako netko gore pogine? Više puta smo govorili da bi trebalo promijeniti Zakon i napraviti da ljudi koji se nalaze gore u slučaju teškog ranjavanja, teškog stradavanja imaju prava kao mi branitelji iz Domovinskog rata. To Hrvatsku državu ne može puno koštati, zato što do sada nismo imali ni jedan slučaj pogibije, nismo imali ni jedan slučaj ozbiljnog ranjavanja, osim ovog incidenta sa našim časnikom, sjajnim časnikom Pavkovićem. Mislim da bi tu trebali napraviti puno, da bi trebali napraviti da ti ljudi imaju apsolutnu sigurnost u tom smislu gore. Također se potpuno slažem, Šime LUčin je govorio o tome, naši pripadnici kada se vrate iz Afganistana oni bi trebali imati jedan postupak rehabilitacije. Nekoliko puta smo govorili o tome da smo mi jedina zemlja od ovih zemalja koje su ratovale često, od Izraela, Rusije, Amerike, Engleske, oni imaju veliki rehabilitacijski centar za svoje pripadnike, za bivše pripadnike, za sadašnje pripadnike koji dolaze nakon određenih zadaća i imaju svu potrebitu pomoć od psihologa, psihijatra, čak dođu sa obitelji dole. MI moramo razmišljati o tome da napravimo jedan rehabilitacijski centar za sve branitelje, a imamo sjajne kapacitete u Ministarstvu obrane, kao što je Dujlovo, kao što je nekoliko tih objekata koji se nalaze na moru, to čak i NATO može koristiti za rehabilitaciju svojih pripadnika, možemo to dobro naplatiti na kraju. Možemo grupirati dole naše liječnike koje imamo jako puno koji su iskusni i to bi bio pun pogodak za branitelje koji imaju problema i čekaju nekoliko mjeseci za rehabilitaciju a i za pripadnike naše koji dolaze iz raznih misija. Zato ministre ja mislim da sa naše pozicije vi morate biti apsolutno čvršći, vidjeli smo prije ministra Karamarko on je dobio 120 milijuna kuna za opremanje i naručio je patrolne brodove za MUP morate tu biti malo čvršći, morate se boriti za poziciju Ministarstva obrane, zato što je to po meni Ministarstvo koje je najviše uštedilo u zadnjih od 2006. godine, zadnjih 15-tak godina. SA 200 tisuća vojnika smanjili smo se na 18 tisuća vojnika, dok druga ministarstva bujaju, dok druga ministarstva rastu i mislim da tu ne treba biti preskroman i treba se boriti za ministarstvo obrane, za svoje ljude i za one ljude koji su prošli Domovinski rat a koji će sutra biti u nekim drugim misijama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Kotromanoviću rekli ste da po prvi put imamo situaciju da su dva kluba najavila da neće podržati prijedlog ove Odluke. Prošli puta kada smo o istoj temi raspravljali, ako ću dobro citirati ministra Vukelića, na kritike o tome rekao je NATO nije Švedski stol s kojeg bi uzimali po vlastitom izboru. Ti klubovi koji su danas toliko kritički govorili o povećanju kontingenta broju Hrvatskih vojnika, a u Afganistanu nisu bili toliko kritični kada se donašala odluka ulasku Hrvatske u NATO. Tada im doduše nitko nije rekao da NATO nije Švedski stol, odluka bez građana, odluka bez referenduma, o tome govorim. Tada su rekli da su oni politička elita koja mora na sebe preuzeti teret donašanje teških odluka, a sada kada ta obaveza, a Hrvatska je punopravna članica NATO-a koja je preuzela određena prava i obveze. E sada kada su te obaveze malo neugodnije pa im očito ne odgovaraju sada oni ne bi izvršavali preuzete obveze pa im smeta onda to zamataju u celofane odnosno shvatili su da misija ISAF u Afganistanu postaje nemoguća misija, pa bih sada malo van, sada bi se igrali malo švedskog stola. Zato nisu principijelni, zato nisu dosljedni. Bez referenduma Hrvatsku samo uveli u NATO i na one koji su rekli da je to ekskluzivno pravo samo HRvatskog sabora, bez obzira da li predsjednik Republike daje pozitivne ili bilo kakva druga mišljenja, sada se prema NATO-u moraju postavljati tako. NATO što reče ministar Vukelić nije švedski stol. Obaveza i članstvo obvezuju.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Ante Kotromanović. Izvolite.
Da ja se slažem kolega Lesar da NATO nije švedski stol. To je jedna ozbiljna politička institucija koja ima svoje jasne ciljeve, koja ima svoju strategiju koja svake godine donese svoje jasne ciljeve i strategiju koja reducira svoju viziju djelovanja. Ali ja mislim da Republike Hrvatska mora se slično ponašati. Mi moramo imati našu viziju, mi moramo imati naš cilj, mi moramo imati naše interese koje moramo stvarati. A ja mislim da uloga Hrvatske vojske u Afganistanu i drugim misijama je velika. Uloga Hrvatske vojske je apsolutno velika i da smo mi morali bolje iskoristiti te interese na način da se pregovara, razgovara i da se čvrsto brani svoja pozicija bez obzira kome se to sviđalo i kome se to ne sviđalo. Mi smo samostalna država, mi imamo našu viziju i našu vojsku i mislim da bi trebali znati što su naši interesi. A ovako lutati slažem se da nije baš najbolje i da švedski stol može biti ponekad zanimljiv i interesantan zato što se možeš na brzinu najesti a u većini slučajeva to nije najbolja hrana. Hvala.
Zahvaljujem. Replika uvažena zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Kotromanović imam jednu repliku na nešto što ste izrekli. Ne u cjelini ali mislim da ste bili prilično neprecizni. Naime, rekli ste da je Ministarstvo obrane u zadnjih par godina najviše uštedilo od svih korisnika državnog proračuna. A ovo na što vam ja želim replicirati je nepreciznost koja može dovesti u zabludu javnost. Ja mislim da se nije štedilo npr. u nabavci kamiona, iako je ta nabavka deklarirana kao jedna od nabavki koje trebaju popraviti opremljenost i spremnost u pravo našeg kontingenta u ISAF-u. Neću sada trošiti vrijeme pa govoriti o drugim nabavkama i drugim troškovima.
Uvažena zastupnice molim vas. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Moram vas upozoriti da to nije bila tema ove rasprave i da zaista ne možete replicirati na nešto što nije osnov rasprave. Izvolite, držite se teme. Samo izvolite.
... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] sam replicirala i svoju repliku stavila i još više čisti kontekst ISAF misije.
Ali to nije tema rasprave danas. Tema rasprave je odlazak u misiju, povećanja kontingenta. Izvolite se držati teme.
Ja sam čula kako se ovdje raspravlja o opremljenosti, o obučenosti, o brizi nakon povratka. Ne znam zašto se onda ne može raspravljati i o tehničkoj opremljenosti, o nabavci kamiona koja nikako ne može biti dobro obavljenim ili odrađenim poslom, a vezano uz spremnost našeg kontingenta.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Pa ja bih volio da je jedini ... Ministarstva obrane upravo jedini interes ljudi i vojska, kada sam govorio o tome kada sam govorio o tome kako ... najviše uštedio mislio sam isključivo na brojku ljudi da '96. godine ili '95. bilo je negdje oko 150 tisuća ljudi nešto malo više. Danas ima 18 tisuća 200 ili koji vojnik više ili manje. Nebitno netko ode prije ili kasnije, za razlike od drugih ministarstava. Naravno da bih volio da nema nikakvih problema i nikakvih kamiona ... znakove u Ministarstvu obrane da se dešavaju takve stvari. I volio bih da se sva sredstva isključivo kako moralna, tako stručna usmjere na tome kako opremiti Hrvatsku vojsku, kako razviti HRvatsku vojsku, kako je dovesti u funkciju da to bude jedna žestoka, čvrsta, mala šaka koja može udariti bilo kada i bilo gdje i brzo reagirati na sve probleme koje imamo i u regiji, a i u buduće u svijetu. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa raspravom pojedinačnom. Na redu je uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre. Naime, zasigurno da nitko od nas danas nije sretan što treba slati vojnike u bilo koju operaciju ili misiju. No međutim živimo u svijetu i znamo da su ratovi kako je svijeta i nažalost i trajat će kako je svijeta. Po mom skromnom mišljenju, a iz iskustva iz Domovinskog rata mislim da nam je daleko bolje ratni požar gasiti u tuđem dvorištu nego čekati kod nas buktinju, pa onda se patiti kao što smo imali prilike prije. Naime, mirovna misija je u fazi obuke, znači zadaća obučiti afganistansku policiju i vojsku za preuzimanje odgovornosti u svojoj zemlji. Danas u misiji imamo 48 zemalja koje uistinu jedan dio zemalja najavljuje povlačenje svojih oružanih snaga pa i velika sila kao SAD imaju cca 131 tisuću vojnika. Da bi preuzela odgovornost domaće snage znači policija i vojska po nekakvom vojnim stajalištima trebalo bi obučiti skoro 400 tisuća afganistanskih policajaca i vojnika da mogu vojnici preuzeti odgovornost vojske, a policija odgovornost policije. To je veliki posao koji stoji ispred NATO misije u Afganistanu. Naime, danas smo čuli od onih koji će podržati i fala Bogu manji broj onih koji neće podržati da mi šaljemo tamo vojnike. A mi ne šaljemo klasične vojnike sa puškom u ruci za rov, ne šaljemo stražare koji će čuvati hangare, kamione itd. mi šaljemo naše instruktore, šaljemo naše mentore, šaljemo sposobnost, obučenost, profesionalnost i opremljenost. Zasigurno naše snage su opremljene za zadaću koja im je pružena u Afganistanu i da su dobro i obučeni i da su profesionalci i da su opremljeni i da svoj dio posla mogu učiniti na zadovoljstvo zapovjedništva i svih nas koji donosimo tu odluku. Uvijek ima bojazni da će netko od naših pripadnika tamo stradati, momaka ili djevojaka. To je točno. To se desilo satniku koji je bio u misiji pa se vratio u HRvatskoj pa je nastradao u prometu. Tko zna tko, tko od nas kada izađe van i kada padne snijeg može nastradati i na Markovom trgu. Ono što ohrabruje jeste da hrvatski pripadnici Oružanih snaga, naši momci i djevojke, nisu omraženi kod afganistanskog naroda jer su iskusni i ne pucaju na prvu. Ja imam iskustvo iz Domovinskog rata kad su NATO-ve snage dolazile na ova naša područja, poglavito na Bosnu i Hercegovinu gdje su bili dosta opremljeni i obučeni bez ratnog iskustva i da su nažalost pucali na prvu kao što se dešava i u Afganistanu i onda dobije se taj gnjev naroda da nastrada civilno stanovništvo. Hvala Bogu, naši momci i djevojke u tom dijelu su dobri. I ono što treba učiniti našim snagama zasigurno pripremiti ta odličja konačno kad se vraćaju iz mirovne operacije. Vidjeli smo danas u Izraelu, odnosno jučer, da su vatrogasci koji su spasili tamo šume dobili ta odličja pa mislim da i naši dečki i djevojke trebaju dobiti po povratku svoja odličja i da im se treba sva sigurnost staviti, pa i od ovoga Centra za branitelje kad se vrate nazad. Samo je kontradiktorno, jedanput kažu da nam je previše tih 30-tak milijuna koje bi trebali potrošiti, onda kažemo da trebamo napraviti još nekakav centar i pustit te ljude da se odmaraju. Trebalo bi, ali onda ne možemo kazat da nam je to puno novca. Mi smo zemlja ponosna i mala i imamo dobru vojsku, imamo dečke i djevojke koji imaju ratno iskustvo, imamo dobre instruktore, imamo dobar i glavni stožer i kopnenu i ostale rodove tako da možemo biti ponosni na naše momke i djevojke i biti svjesni nažalost da će uvijek dok traje svijet uvijek biti žarišta gdje će morati se djelovati. Ovoga puta imamo kažem tu sreću, nismo borbena postrojba tamo nego smo kao obučna postrojba koja obučavamo, znači imamo veliki broj naših mentora,naših timova stručnih koji obučavaju i pripremaju taj narod, a konačno uzme odgovornost u svoje ruke i vjerojatno će im biti bolje kad se sve strane sile povuku iz Afganistana, da će i tamo taj narod dočekati mir. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prije nego što dam imamo dvije replike, htio bih pročitati jednu obavijest. 46. sjednica Odbora za gospodarstvo održat će se danas 8. prosinca u 13,30 sati u dvorani Janka Draškovića 202, drugi kat. I još jednu obavijest, u 12 sati bi imali glasovanje i kratku dopunu dnevnog reda. Nastavljamo dalje sa raspravom. Dvije replike kao što sam rekao. Prvi je uvaženi zastupnik Šime Lučin, izvolite.
Hvala lijepo. Ma zapravo me potakla jedna rečenica od kolege, a to je da smo mi mala i ponosna zemlja. E upravo držeći se toga i slažući se s vama da smo mi mala i ponosna zemlja, mislim da je krajnje vrijeme da počnemo izgrađivati partnerski odnos s NATO-om. Otprilike da se izrazim narodski, neće vas cijeniti i respektirati drugi ako ne cijenite i respektirate sami sebe. Dakle vraćam se na suštinu stvari, Hrvatska vojska odnosno hrvatska Vlada mora imat strategiju sudjelovanja u međunarodnim operacijama NATO-a. To znači recimo da mi u narednih pet godina možemo dignut ili smanjit za toliko i toliko broj vojnika, da na jednom mjestu u operacijama možemo sudjelovati određeni vremenski rok s maksimalnim i minimalnim brojem snagama. I mislim da bi bilo jako važno da imamo tu jednu proaktivnu komponentu i sudjelovanje u NATO-u jer dok mi se stalno ponašamo kao mala zemlja, ali ne i kao ponosna zemlja, uvijek ćemo morat služit za kompenzaciju. Ja imam dojam zapravo da mi kompenziramo nečiji odlazak iz NATO-a, neke velike zemlje, da mi moramo onda to kompenzirat. E sad suštinsko pitanje obzirom da su mnogi, i sami ste to rekli, najavili povlačenje iz Afganistana moje pitanje glasi gdje je ta konačna crta do koje ćemo mi kompenzirat te odlaske. Ja mislim da bi to trebali znat, odnosno da bi mi to trebali reći i to kazat tamo gdje treba, dakle u NATO-u. I jedna stvar, kad je riječ o Afganistanu mislim da bez obzira da li ste instruktor, da li ste časnik ili vojnik, običan vojnik dakle, da ste manje-više izloženi istoj razini pogibelji.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Da, zasigurno smo mala i ponosna zemlja i pokazali smo to i kroz Domovinski rat. Da li je to partnerstvo između Oružanih snaga Republike Hrvatske i NATO-vih snaga, znači zapovjedništva NATO-a, da li je to zasluga Vlade ili vojnog vrha odnosno Kopnene vojske, ali zasigurno postoji. Pa ljudi oni nas pozivaju, oni pozivaju zemlju koja je jučer izašla iz rata da dođemo tamo, da pošaljemo naše instruktore, naše timove, da obučimo ljude koji će zauzeti njihova mjesta. Znači ti vojnici, ti policajci i vojni i civilni policajci i vojnici tamo koji će se obučiti, oni trebaju zauzeti mjesto Velike Britanije, Španjolske, Italije, Njemačke, odnosno Sjedinjenih Američkih Država. Pa to nam ne može biti veće priznanje. Nisu nas poslali da čuvamo nekakvo tamo brdo, da damo vojnike da čuvamo nekakvo skladište, da čuvamo neki konvoj koji prolazi. Zasigurno nema vojnika i nema čovjeka koji kad dođe na regrutaciju i kad stavi pušku na ruku nema čovjeka koji nije u opasnosti, nema vojne vježbe koja se provodi da prije toga u jednoj zapovijedi nema nažalost i predviđeni gubici. To je tako u vojsci, vojnik ima pušku, ima oružje, oružje na sebi, izložen je određenim rizicima i postoji uvijek vjerojatnoća da može nastradat. Ali ja zasigurno, s mog stajališta, ja ne tvrdim ničije nego s mog stajališta Oružane snage Republike Hrvatske da imaju izgrađen jedan partnerski odnos u NATO snagama zato što nismo obični vojnici pješaci nego smo tamo instruktori, nego smo tamo ljudi koji trebamo pomoći jednom narodu da se dobro obuči i da zauzme mjesto velikih sila.
Zahvaljujem. I druga replika, uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo a propos ove rasprave koju je gospodin kolega Bilonjić upriličio želio bih reći da preuzimanje uloge vodeće države u školi Vojne policije u Kabulu je zasigurno pohvalno za naše Oružane snage, za naše instruktore koji su zasigurno dosegli veliki stupanj povjerenja. A isto tako i svi oni koji su u drugim u samom Afganistanu koliko možemo čuti i saznati, svi međunarodni čimbenici koji dolaze tamo u posjete traže baš Hrvate da budu u njihovoj pratnji, sprovođenju, čuvanju i osiguranju zato što imaju povjerenja, zato što su hrvatski vojnici koji su u Domovinskom ratu ispekli svoj zanat, u stvaranju vojske obrane i oslobođenju zasigurno dosegli visoke standarde, a tako kako u svom osobnom znanju i vještina tako i u opremljenosti. Govorimo danas i o opremljenosti sa materijalno-tehničkim stvarima pa tako spominju se i kamioni u sporadičnoj ovoj najavi i netko si daje za pravo da konstatira kako je ovo ili ono se dogodilo u opremanju naših snaga u Afganistanu. Zapravo i to je bila jedna od nužnih i potrebitih zadaća da se nabave kamioni, jer drugo upozorenje koje je stiglo iz Sjevernoatlantskog saveza da nemamo adekvatnu opremu i kamione i bilo ih je nužno nabaviti. O tome da li su nabavljeni po natječaju i kako treba ili su upotrijebljene zakonske druge mogućnosti koje su stavljene na raspolaganje Oružanim snagama zasigurno bi trebali mjerodavni reći uz prave, zasigurno prave dokaze i argumente, a ne naklapanja.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Mate Bilonjić. Izvolite.
Kolega Đakiću, u potpunosti se slažem. Ne da vam to kažem zbog toga što to inače postoji kod nas kad se između klubova replicira u potpunosti se slažem nego želim to potkrijepiti naše. Kad kažemo naše onda to trebamo ocijeniti da je naše najbolje. Kad se budemo tako ponašali prema našem onda je naše najbolje. Ja smatram da su naši vojnici najbolji vojnici u svijetu. Nismo bili najbolje obučeni, ali smo napravili velike stvari gdje danas velike akademije vojne u svijetu izučavaju naše vojne operacije i "Bljesak" i "Oluju". I svakako da u ovome dijelu svi ministri koji su do sada bili kako se nalaže naše snage u ovim mirovnim misijama imaju svoje zasluge i njihovi kopneni i zapovjednici Oružanih snaga. Imaju jer smo uspjeli našu pamet, našu sposobnost i našu obučenost prenijeti u NATO savez i obučavati ljude koji trebaju ponovo kažem zauzeti mjesto jednih Amerikanaca. A kad se kaže vojska, opremljenost da li su to Amerikanci, Englezi itd. Oni su najjači. Znači, mi smo tu i zasigurno smo partneri s njima i dobro smo opremljeni za zadaće koje trebamo u svijetu raditi. A treba li više novaca? Svakako da treba. Ali kad donosimo proračun onda svaki put kažemo skidamo s Ministarstva obrane. Hvala lijepa. Nije ... [[Govornik se ne razumije.]] nego opozicija.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Afganistan je bolno pitanje na svjetskoj razini, pa tako i europske sigurnosne i obrambene politike. Gotovo na svakoj sjednici Skupštine zapadnoeuropske Unije raspravlja se o Afganistanu. O tome postoje i dokumenti koje Skupština usvaja i ti dokumenti su prilično, prilično jasni, prilično uznemirujući. Rasprave koje se vode u parlamentarnoj Skupštini nakon što izvješća podnesu parlamentarci koji su otišli u misiju Afganistan pogledati kakva je situacija su vrlo, vrlo uznemirujući. Afganistan je ogromna zemlja. Netko je spomenuo veća nego pola Europe. Vrlo, vrlo siromašna. Razina nepismenosti je preko 57% među muškarcima i preko 87% među ženama starijim, dakle među populacijom starijom od 15 godina. Napori da se uspostavi centralna Vlada koja bi vladala cijelim teritorijem na žalost nisu uspjeli čak niti uz svesrdnu pomoć ISAFA, pa još uvijek tamo dolazi do plemenskih i etničkih sukoba između paštuna, tađiha, hazara i drugih etničkih grupa. Policija. Afganistanska policija je u katastrofalnom stanju pa tako smo imali u ovom Izvješću Skupštine zapadnoeuropske Unije pročitati i sljedeće. Svjedočenje nekih nevladinih organizacija i ovih zastupnika koji su bili u Afganistanu. Kaže afganitional police, dakle afganistanska nacionalna policija je posljednja institucija s kojom bih želio surađivati nepouzdana, nefunkcionalna i zapravo je činjenica da su i oni počinili brojne zločine nad vlastitim narodom. Evo u takvo okruženje mi šaljemo naš dodatni kontingent vojnika u misiju osposobljavanja Vojne policije. Nadam se da će oni uspjeti, ali čeka ih ogroman zadatak. Možda jest to i čast za pripadnike naših i pripadnice naših Oružanih snaga. Ali se postavlja pitanje zašto baš Hrvatska. Primjerice, Portugal trenutno ima 95 vojnika, Finska ima 150 vojnika, Nizozemska je povukla svoju prema dostupnim informacijama svoju vojsku, Estonija 142 vojnika, Latvija 189, Litva 219. Dakle, svi daleko, daleko manje od Republike Hrvatske, a radi se o zemljama koje kud i kamo imaju veću ekonomsku snagu nego mi. Dakle, zašto baš Hrvatska? U trenutku kada sve ostale zemlje povlače ili nastoje povući svoje oružane snage iz Afganistana gdje se traži i časno rješenje da se i ISAF povuče. Jer budimo otvoreni, NATO tamo gubi rat, gubi rat, a na žalost kao što je i dokument zapadnoeuropske Skupštine rekao citiram vojno rješenje postaje jedina ili ostaje jedina osnova za rekonstrukciju vlasti i političke pregovore u Afganistanu. Dakle, rat bi trebalo dobiti. Zapadne sile bi trebale dobiti rat kako bi se uspostavila kakvo takvo političko rješenje koje na žalost nije na vidiku, kao što nije na vidiku niti vojno rješenje. Štoviše i simpatije naroda su sve više na strani talibana, a ne na strani vladajućih, Vlade i regularne armije. Štoviše zastupnici zapadnoeuropske skupštine kad su svjedočili pred skupštinom su otprilike i rekli da su neposrednim kontaktima sa afganistanskim seljacima, građanima, narodom otprilike potvrdili stav da oni Afganistanci u biti samo mole nemojte nas doći oslobađati niti talibani, niti vlada, niti ISAF, a ako već ISAF dođe onda i ostanite da nas zaštitite bilo od talibana, bilo vlade. Evo u takvo okruženje mi šaljemo naš dodatni kontingent, međutim kada se pogleda stanje ljudskih prava u Afganistanu ono je također katastrofalno, pogotovo prema ženskoj populaciji, to je zapravo jedna stravična situacija da se tamo vrši određena forma genocida od strane afganistanske muške populacije prema vlastitim ženama. Nešto o tome eto piše i u novom broju National Gographica, onoga tko pročita članak o Afganistanu a da ga ne dirne stvarno nema srca. I činjenica jest da ljudsko dostojanstvo i moral zahtjeva da sretnije zemlje zapadne demokracije nešto u tom kontekstu učine, da se stanje stabilizira, ja osobno se zaista nadam da će i naš hrvatski kontingent povećani u tome segmentu uspjeti djelovati i nešto učiniti, ali opet se postavlja pitanje zašto zemlje NATO-a ne podnose podjednaki teret nego izgleda da mi kao da plaćamo neke račune, vjerojatno plaćamo podršku ulasku u Europsku uniju. Nadam se samo da je Vlada to dobro odradila da dobije neku protuuslugu za ovo što ćemo mi danas učiniti, a poznato jest da je i zbog, upravo zbog Afganistana pala Vlada u Nizozemskoj, pa možda i ovdje to ne bi bila krajnja šteta da se dogodi i u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnika Željka Antunović. Izvolite.
Kolega Franiću, ukazali ste svjedočeći o svojim, svjedočeći ovdje javno o svojim spoznajama o stanju u Afganistanu kao zemlji, kao prostoru o situaciji u kojoj se nalazi afganistanski narod, dodali ste da mi u takve uvjete šaljemo svoje vojnike. Nije to problem. Kad bi situacija tamo bila bolja onda vjerojatno nitko ne bi tražio vojnu intervenciju, niti bi naši vojnici išli tamo. Situacija je krizna, ozbiljna i problematična. Govorili ste o otvorenim svjedočenjima o stanju u tome na različitim instancama, na različitim međunarodnim instancama, vi ste član delegacije u zapadnoeuropskoj uniji. Ja sam članica delegacije u NATO parlamentarnoj skupštini. I ono zbog čega sam se javila na ovu vašu repliku je upravo činjenica na koju ste ukazali, a koju ja želim potvrditi da se na tim razinama puno otvorenije i jasnije, sa puno činjenica i ozbiljnom zabrinutošću i traženjem rješenja raspravlja o toj temi, da je NATO parlament otvoreniji prema jednom javnom razgovoru o tome kako najbolje riješiti krizu u Afganistanu, i kako najefikasnije pomoći tom čovjeku, nego što je to u Hrvatskom saboru. Bez ikakvih stvarno loših primisli zastupnici moraju imati sve informacije, gledano po pisanom tekstu, gledano po danim obrazloženjima zastupnici u Hrvatskom saboru ne dobivaju niti desetinu informacija koju NATO savez ili NATO parlamentarna skupština daje na svojoj razini.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Točno kolegice Antunović, činjenica jest da se na međunarodnim forumima i skupštinama zastupnika nacionalnih parlamenata Europske unije daleko više raspravlja o ovim vrlo ozbiljnim problemima, te o načinu na koji se europskoj i nacionalnoj javnosti pojedinih država članica Europske unije, i onih država koje doprinose svojim kontingentima ISAF-u puno više, odnosno nesrazmjerno više raspravlja nego u Republici Hrvatskoj. Vlada ovdje široj javnosti se nije potrudila dati niti mrvice katastrofalnog stanja i činjenica i uvida što se u Afganistanu zapravo zbiva, a kamoli da se netko usudi javno reći da tamo NATO zaista gubi rat. Tamo se bomboni ne dijele, šaljemo naše trupe u vrlo kompleksnu opasnu misiju i javnost šira o tome treba biti daleko više obaviještena, a ne na ovakvim sjednicama Sabora gdje mi o ovoj situaciji raspravljamo samo onda kada trebamo poslati 20, 30, 50 ili 100 vojnika više zato što smo dobra i poslušna članica NATO-a.
Zahvaljujem. I zadnja prijava za pojedinačnu raspravu, uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Mi već 7 godina više-manje jednoglasno donosimo odluke o upućivanju naših vojnika u Afganistan. I ne slažem se s onima koji kažu da Hrvatska država uvijek udovoljava zahtjevima, dakle velikih ili većih partnera. Ja ću podsjetiti na 2 slučaja kad to nije bio slučaj. Prvo, nismo poslali naše trupe u Irak iako su to neki naši saveznici tražili. I drugo, nismo prihvatili primjenu članka, mislim da je 68. Statuta Međunarodnog suda o neizručivanju državljana, da bi to bio također pritisak SAD-a. Prema tome, Republika Hrvatska zna koliko može, što može i zna gdje može. Uostalom, nismo mi jedina država u Afganistanu. U Afganistanu ima 47, 48 država sa 131 tisućom vojnika. Kada bi se gledao dakle broj vojnika po ukupnom stanovništvu RH bila bi negdje u sredini. Dakle, dvadeseta. I kada bi se primijenio prosječan kriterij broja vojnika po broju stanovnika onda bi bilo 517 hrvatskih vojnika tamo prisutno, a kao što vidimo danas ih povećamo na 350. Ako bi se pak gledao ulog u BDP-u koliko bi bilo vojnika u odnosu, dakle na bogatstvo zemlje, onda bi hrvatskih vojnika tamo bilo 187. Dakle, duplo manje nego što ih po ovoj odluci šaljemo. Prema tome, gledajući ta 2 kriterija ova brojka od 350 je možemo reći jedna vrsta kompromisa. I kada je kolega Bilonjić rekao da nije sretan što naši vojnici idu, dakle u ta područja, još uvijek je to puno bolje nego da NATO vojnici dolaze ovdje kao što su dolazili '90-ih godina. Uloga Ministarstva obrane u ovakvim odlukama trebala bi biti ustvari dakle da nakon provedenih konzultacija u Glavnom stožeru, nakon provedenih konzultacija u Vladi i s predsjednikom Republike, utvrdi da li može ili ne može izvršiti zadaću koju od njih saveznici traže. Ja vjerujem dakle da u raspravama koje su se tamo vodile nitko nije prihvatio neku zadaću koju ne može izvršiti. Mene više ustvari zanima ovaj politički dio ove priče, a to je da se konačno u Hrvatskoj pokrene rasprava o tome, a to treba netko drugi voditi ne vojska, da li je ova misija u skladu sa dakle vanjskopolitičkim interesima RH. I SDP ne može od toga bježati. Za vrijeme SDP-ove vlade otišli su vojnici u Afganistan, SDP je cijelo vrijeme glasao jer je trebala dvotrećinska većina i u prošlom sazivu Sabora i sada, da se dakle ostane u toj misiji. Kandidat SDP-a je pobijedio na predsjedničkim izborima i poslao nam je suglasnost na ovu odluku. Članovi SDP-a nalaze se i u njegovom timu koji se bavi vojnim pitanjima i SDP će glasati za ovu odluku unatoč tome što prvi put po novome Ustavu ne treba naša podrška da bi se ova odluka donijela. Ali, mi smo odgovorna stranka koja razumije državne interese, koja je spremna voditi ovu državu i dalje i nećemo zbog dnevno-političkih razloga izmišljati razloge zašto bi bili protiv ove odluke. I to treba jasno reći. Ja duboko vjerujem da do nas ova odluka ne bi došla da u Hrvatskoj vojsci ne postoji dakle svijest da se ova zadaća može ispuniti i vjerujem da nema tog političkog pritiska koje bi vodstvo Ministarstva obrane i Glavnog stožera natjeralo da prihvate nešto što ne mogu ispuniti. Poštovane kolegice i kolege 2003. godine svjedočili smo, ali samo jedno jutro, pokušaju manipuliranja ovom operacijom kada je tadašnji čelnik opozicije ujutro bio protiv odluke, a popodne za. Dobro upućeni izvori tvrde da ga je zvao američki veleposlanik, a po njegovom svjedočenju govori se da su ga zvale majke vojnika koji bi trebali ići tamo. Meni je vrlo vjerojatnije ovo prvo, ali nema veze. Činjenica je također dakle da možda u državi ne postoji toliko velika javna rasprava o našem sudjelovanju u Afganistanu i stoga što veliki broj vojnika koji sudjeluje u misiji ili čini mi se svi su se prijavili za tu misiju i dakle da je još uvijek više, dakle vojnika koji žele ići u misiju u Afganistanu. Čini mi se da kada se prestane, dakle kada ne bude više toliki broj ljudi koji se dragovoljno javljaju za misiju da će onda početi i velika javna rasprava o tome. Do tada ostaje nam samo za nadati se dakle da ova, ali i neke druge misije u kojima šaljemo hrvatske vojnike, a za koje smo zajedno sve ove godine dizali ruku ili pritiskali ovo dugme za glasovanje, da neće biti dio dnevno-političkih prepucavanja i u tom smislu uvjeren dakle da je pred nama odluka u kojoj su svi politički čimbenici dali pozitivno mišljenje mirne savjesti glasat ću za ovu odluku. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Imamo i jedan ispravak i 2 replike. Prvo je ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Bauk ja ću ispraviti vaš totalno netočan navod i vašu tvrdnju da ste vi jedna odgovorna stranka i da ćete vrlo skoro preuzeti vlast. Niti ste vi odgovorna stranka, niti ćete vrlo brzo preuzeti vlast. A niste odgovorni stoga jer u svim ključnim stvarima za RH vi ste napuštali ovaj Sabor, pa samo da se vratim, oprostite gospodine predsjedniče, unatrag, u proračunu, oprostite to je vaša tvrdnja da ste odgovorni, niste. Prema tome, nemojte zavaravati narod. Vi idete van iz sabornice kad treba o važnim stvarima za RH glasati. Hvala.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče prekršen je članak 209. jer se gospođa Sumrak u ispravljanju netočnih navoda pozvala na nešto što će se tek dogoditi, dakle sasvim sigurno ne zna da li ćemo mi preuzeti vlast pa to ne može biti netočan navod. To može biti vaše mišljenje. Vi ste lijepo meni mogli replicirati i dobili bi adekvatan odgovor. Zahvaljujem.
Hvala lijepa, to nije povreda Poslovnika i molim vas i vi osobno ste ne jedanput na isti način ispravljali, davali ispravke netočnih navoda. Ajmo, imamo 2 replike. Uvaženi zastupnik Berislav Rončević, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bauk odgovorna vlast, a vi kažete da ćete biti odgovorna vlast i da ste odgovorna stranka, jedino što ne radi to je neselektivno informira javnost. Nije točno da niste željeli slati vojnike u Irak, vaša Vlada u 2003. godini 6. ili 7. mjesec 2003. godine na zatvorenom dijelu sjednice donosi zaključak kojim zadužuje Ministarstvo obrane RH da pripremi postrojbe Hrvatske vojske za Irak. Jedini koji se tome usprotivio bez obzira kakvo je moje mišljenje o tom gospodinu je tadašnji predsjednik Stjepan Mesić, postoji pisani zaključak Vlade Republike Hrvatske, u mandatu predsjednika Ivice Račana 6. ili 7. mjesec 2003. godine, Hvala Bogu arhiva je preko može se pogledati. Nemojte obmanjivati javnost, vaše sjećanje s obzirom na životnu dob nije tako tanko da se toga ne bi sjećali, istina je da ste donijeli zaključak da se pripremi potrojba za Irak, jedini koji se tome suprotstavio je gospodin Stjepan Mesić.
Hvala. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče moje sjećanje je dobro, tada sam bio predsjednik Foruma mladih SDP-a, i organizirao sam članove foruma mladih u prosvjedu na trgu "Dosta je ratova" protiv odlaska u Irak. SDP nikada nije donio odluku da podržava taj odlazak, osobno sam bio protiv toga, politički koliko je u svojoj političkoj funkciji tada sam mogao sudjelovati sam sudjelovao, o tome isto postoje dokumenti, a ukoliko je vaše sjećanje bolje, ukoliko ima nešto što ja ne znam ja ću to provjeriti pa možemo o tome dodatno raspravljati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. I druga replika uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani kolega Bauk, bez obzira koliko je Republika Hrvatska odgovorna članica NATO-a, a jeste, bez obzira koliko Hrvatski vojnici su u Afganistanu ako se to može reći, omiljeni u usporedbi s ostalim vojnicima, a jesu, jer takvi su iz ovi međunarodnih reporti, interesantno jest da na stranicama NATO-a, odnosno ISAF-a stoji pogrešan podatak o broju trupa koje je Hrvatska u Afganistanu ima. Sada ćemo ih povećati, a ovdje je pogrešan podataka. Zašto Ministarstvo obrane je toliko impotentno da ni taj podatak ne želi upozoriti da je pogrešan kako bi se Urbi et orbi ipak obznanilo i svijetu i Europi da mi odgovorno i dobro izvršavamo naše zadaće kao članica NATO-a.
Zahvaljujem. Završno u ime predlagatelja uvaženi Branko Vukelić, ministar obrane.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani gospođe i gospodo. Hvala na raspravi, hvala svima koji podržavaju ovaj Prijedlog odluke, ja i dalje pozivam sve da podrže ovu Odluku, jer ova Odluka nije kao što je netko ovdje kazao kompenzacija za odlazak nekih drugih partnera iz Afganistana pa mi šaljemo dodatnih 30 vojnika, to jednostavno nije točno, nije istinito. Ova odluka koju mi danas ovdje, o kojoj raspravljamo i koju vjerujem da ćete donijeti, jest još jedan pokazatelj Hrvatske odlučnosti i odgovornosti kao članice NATO Saveza ali i članice Međunarodne zajednice da odgovorno sudjeluje u sprovedbi onog koncepta, novog koncepta međunarodne zajednice i NATO savezu kada je riječ o Afganistanu o kojem je isto ovdje bilo govora i riječi a to je koncept da obukom Afganistanske policije i vojske, stvaranjem sigurnosnih preduvjeta se omogući i povratak naših vojnika i povratak svih vojnika koji sudjeluju u toj operaciji i rekao bih briga i skrb o budućnosti i sigurnosti Afganistana da tada bude prepuštena institucijama te države, vojsci i policiji. I po tom konceptu strateškom mi smo sada u fazi 3. rečeno je to ovdje, stvaranje sigurnosnih uvjeta, o tim operacijama o kojima svi dobro dovoljno znate, ne sudjeluju Hrvatske oružane snage, dakle vode se protiv pobunjenika, protiv terorista, pripremamo se za ovu fazu tranzicije, a to je obuka Afganistanske vojske i policije i to je taj naš doprinos koji naši partneri očekuju da ga damo jer prepoznaju našu snagu, stručnost i kvalitetu kada je riječ o obuci Afganistanske vojske i policije. Dakle, ta faza tranzicije po procjenama i po planu bi trebala završiti do 2014. godine i time bi se stvorili preduvjeti za povratak iz Afganistana i naših oružanih snaga. To je koncept koji je usvojio NATO, mi smo snažno podržali taj koncept i podržavamo ga i mi podržavamo sudjelovanje u toj operaciji i zajednički povratak svih, dakle, kada stvorimo te uvjete da i narod Afganistana može mirno živjeti i da institucije Afganistana vode brigu o svojim građanima o sigurnosti, o miru i redu. To je ono što je predmet današnje rasprave, a ne nikakva kompenzacija zbog odlazaka nekih članica i nekih zemalja. Ovdje je dosta bilo govora kako su naši pripadnici pripremani, da li se dobro pripremaju da li su dobro opskrbljeni svim onim sredstvima koji trebaju biti pa ja želim potvrditi još jednom da su naši vojnici dobro obučeni, da su naši vojnici izuzetno dobro opremljeni, ponavljam, gospođo Antunović, izuzetno dobro opremljeni u samom vrhu opremljenosti za one zadaće za one koje obavljaju, jer ne obavljaju nikakve ratne zadaće, to znamo nisu na jugu, na opasnijim zonama ili u ratnim operacijama, nego dakle imaju sasvim druge zadaće i isto tako su naši vojnici dobro plaćeni, to o tome svjedoči i njihova dragovoljnost odlaska i stalno javljanje, pa reći ću još nekakvih pritužbi kako još nije stigao na red netko tko čeka na odlazak u Afganistan. Motiv je između ostaloga i financijski i to dobro znamo. Prema tome, da li bi oni mogli biti bolje plaćeni svakako da, ali kada gledamo u realnost koja je u Hrvatskoj, gospodarska, ekonomska i druga onda su i oni za taj posao dobro plaćeni ali prije svega vrlo bitno, da su dobro obučeni, opremljeni, jer prije svega njihova sigurnost svima nama treba biti na prvom mjestu i mislim da i je na prvom mjestu. S tim u vezi želim reći gospodinu KOtromanoviću da kada govorimo o borenju za MORH, za financijska sredstva, da sam izuzetno zadovoljan što je Vlada u proračunu za iduću godinu prepoznala i ono što je MORH i Oružane snage radio u prošlim godinama i ono što treba raditi u idućim godinama. 4,6% je rastao proračun Ministarstva obrane, prije svega kao posljedica važnih projekata opremanja i modernizacije Oružanih snaga. Prema tome, Vlada je itekako prepoznala, prema tome reći da se netko dovoljno ne bori za MORH moglo bi zvučati da netko ima sredstava ali netko se ne bori da uzme sredstva. A i MORH i Oružane snage svi mi moramo živjeti u okolnostima u kojima živi Hrvatska, i ne može biti otok koji ne gleda i teškoću i gospodarsku i ekonomsku, prema tome, u tim okolnostima posebno sam zadovoljan da je Vlada iznašla mogućnosti i način da poveća proračun Ministarstva obrane za iduću godinu za 4,6%. A kada je riječ o glasovanju ovdje ja želim isto tako podsjetiti sve nas da i u prošlim odlukama nije bilo jednoglasja. Ja mislim da ne trebamo ne znam zašto bi signal za mene kao ministra trebao biti nekakav poseban signal, ako neki od klubova neće podržati odluku. Ja mislim da bi kao ministar bio sasvim zadovoljan da svi klubovi podrže odluku, ali ni prije nisu svi podržavali pa ja vjerujem da ne očekujem jednoumlje. Svatko ima pravo promišljati i razmišljati i glasovati ovdje onako kako misli da treba. Ali vjerujem da će zaista velika većina dati ovdje podršku onome što je dakle odgovorna politika Hrvatske kao članice NATO saveza koju kao partnera prepoznaju i u Americi kao jednog važnog strateškog partnera kada je riječ i o obrambenim pitanjima i o vojsci ali i o drugim pitanjima. I ja mogu reći da gospođa Antunović ne prepoznaje tu partnersku poziciju Hrvatske, ali isto tako ću reći da nije toliko ni važno. Jer bitno je da prepoznaju naši partneri Amerikanci i ostale članice NATO saveza. I prepoznavanje nas kao važnog snažnog partnera je i ovaj poziv da ojačamo naše mentorske i instruktorske snage u Afganistanu kako bismo pospješili taj proces osposobljavanja afganistanske vojske i policije, kako bi mogla što prije afganistanska vojska i policija preuzeti zadaće, a time i zadaće naših vojnika kao i drugih partnera u Afganistanu bit će bespredmetna dakle neće biti potrebna. To je smisao onoga što mi danas ovdje govorio, o kojoj odluci razgovaramo. Kada je riječ o tome da li mi dovoljno raspravljamo o toj MIrovnoj operaciji o ISAF-u, pa materijal bilo je upita da li je spreman. Spreman je. Može ga ovdje tajnik pokazati. Dakle, kreće prema Saboru i bit će za posljednje dvije rotacije stanje u Afganistanu i sve ono što naši vojnici, časnici rade, obavljaju zadaće, bit će prezentirano i može se raspravljati. Nema nikakvih tajni, nema nikakvih skrivanja, nikakvih podataka o tome što kakao rade naši vojnici, naši pripadnici Oružanih snaga u Afganistanu. Da li će biti dovoljno sredstava? Da. zašto su sredstva na tim pozicijama manja, treba znati da smo mi neke mirovne misije, prije svega UN misije i smanjili, broj vojnika smanjili u prošlom razdoblju. Treba znati i to da mi mijenjamo strukturu kada je riječ o operaciji ISAF naših pripadnika u smislu zadaće koje obavljaju. Dakle, mi od postojećeg kontingenta koji je sada u Afganistanu ustvari povećavamo broj instruktora, mentora onih koji će biti u školi, bilo policiji, bilo drugim školama topništva, zrakoplovstva itd. prema tome i neki troškovi vezani za prisustvo i sudjelovanje naših pripadnika u toj misiji se smanjuju, ali u svakom slučaju tijekom godine ukoliko se iskaže potreba za sredstvima, ona će sigurno biti dostatno i pronađena i osigurana jer do sada nikada pa ni u budućnosti neće biti da je bilo kakova pozicija vezana za naše pripadnike Oružanih snaga u Misiji ISAF ili u bilo kojoj drugoj misiji bila dovedena pod pitanje kada je riječ o financiranju. Te pozicije se ne diraju, ne smanjuju rebalansima niti bilo kakvom osmišljavanju proračuna. Niti kada je riječ o opremi za vojnike, ni kada je riječ o drugim sredstvima financija koje su potrebne za mirovne misije. I tako je bilo do sada, ponavljam tako će biti i u budućnosti. Rekao sam dobrovoljnost je definirana Zakonom o sudjelovanju u mirovnim misijama, ona je načelo na kojem se do sada slalo i slat će se ubuduće dok se zakon ne promijeni. Ono što je isto tako činjenica je da se naši pripadnici Oružanih snaga dragovoljno javljaju i da su te liste uvijek i veće nego li što mi imamo mogućnosti poslati u rotaciju. Dakle, interes postoji i upravo ta dragovoljnost je bitan čimbenik rekao bih i svima nama kada donosimo odluke o slanju naših vojnika u tu misiju i bilo koje druge misije. Kada govorimo o odličjima, prijedlog je Stožer napravio, on je na razmatranju i u MORH-u mislim da je proslijeđen i prema predsjedniku države. Dakle, podržavam ideju da i ta odličja uvedemo i da svaki pripadnik Oružanih snaga koji ide u mirovne misije ne samo ovu ima odličje za to, ima jedan trajan znak zahvalnosti svoje domovine za to što je činio, radio i prezentirao Hrvatsku. Ali i jasno sprovodio politiku HRvatske države onu za koju smo se opredijelili kada je riječ o sudjelovanju u mirovnim misijama. Ono što je isto tako ovdje bilo spomenuto želim reći, mi nemamo za sada u našim rotacijama u stalnom sastavu psihologa. Ali psiholozi i bili su i odlaze i prate naše vojnike u Afganistanu i bavimo se njihovom stanju, dakle i pri povratku iz Afganistana pa i po pitanju rehabilitacije, po pitanju Hotela Zagreb koji upravo uređujemo da bismo mogli imati i bolje kapacitete za njihov odmor, rehabilitaciju nakon povratka iz mirovnih misija. Dakle vodimo brigu i skrbimo o tim ljudima koji prije svega u tim misijama imaju jedne posebne uvjete života, koji nisu uvjeti kao što su to u Hrvatskoj. Isto tako još jednom želim reći na komentar, mislim da je to klub HNS-a govorio o mogućnosti da u okviru 320 pripadnika Oružanih snaga, restrukturiranjem damo veći broj instruktora i mentora, pa to smo i učinili i činimo. Dakle, plus ovih 30 novih koje predlažemo koji su također instruktori mentori, mi ćemo praktički doći do 350 pripadnika Oružanih snaga će polovica biti ti koji mentoriraju bilo afganistansku vojsku bilo policiju. Dakle, naš posao se tamo koncentrira upravo na obuku i vojsku i policije afganistana kako bi što prije mogli oni samostalno obavljati te zadaće i brinuti i skrbiti o sigurnosti u svojoj zemlji. Isto tako treba reći da ukoliko SAbor donese odluku, u što ja vjerujem, da će pripreme za slanje dodatnog broj vojnika trajati određeno vrijeme. Treba osposobiti ljude i da mi očekujemo da ćemo tek u jesen iduće godine moći doseći broj od 350 u rotaciji koja bi išla u jesen 2011. godine. Ne govori se dakle o mogućnosti slanja odmah sada, to će imati jasno onda i drugačiji rekao bih financijski učinak, dakle manje za proračun iduće godine. Ali prije svega treba dobro pripremiti ljude i treba ljudima dati sve one obuke koje su važne prije odlaska u takvu ozbiljnu i odgovornu misiju i izvršenje zadaća koje se pred njih postavlja. Evo, vjerujem da sam uspio odgovoriti na sva ona pitanja kojih je bilo dosta i na one dileme o kojima se ovdje govorilo. Ono što završno želim još jednom istaknuti i reći, povećanje o kojem danas ovdje govorimo nije povećanje kao posljedica odlaska nekih država iz Afganistana pa mi šaljemo svoje vojnike, nego je naš doprinos novom konceptu odnosno konceptu koji pred sobom ima vrlo jednu fazu tranzicije, to je faza da do 2014. godine se osposobi afganistanska vojska i policija da obavlja samostalno svoje zadaće, a to je preduvjet i konačnog povratka iz Afganistana i pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo tri ispravka netočnih navoda. Prva je uvažena zastupnica Željka Antunović. Izvolite.
Odgovarajući na raspravu ministar je u tom odgovoru krivo interpretirao ili netočno interpretirao dva moja navoda iz rasprave. Naime, gospodine ministre, ja nisam rekla da su naši vojnici loše opremljeni i loše plaćeni nego da daju sjajne rezultate, a da su malo manje sjajno opremljeni i plaćeni. To je bitna razlika. I druga netočnost je koja se odnosi na navodno moje nerazumijevanje partnerskih odnosa Republike Hrvatske u kontekstu NATO-a i Sjedinjenih Američkih Država. Ja mislim da je Hrvatska sjajan partner, ispravljam navod, sjajan partner u ovom vojnom dijelu, ali mislim da je jako loš partner u političkom dijelu ili točnije, imam primjedbe na politički segment na rad Vlade Republike Hrvatske i mislim da svoje partnerske interese da ste bolja Vlada bi puno bolje mogli realizirati.
Zahvaljujem. Drugi ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Ante Kotromanović, izvolite.
Gospodine ministre, rekli ste da je Vlada prepoznala važnost MORH-a i povećala sredstva. Ja bih rekao i argumentirat ću da baš nije tako. U zadnjih godinu dana je ova ista Vlada oduzela oko milijardu kuna sredstava kad je u pitanju MORH. Sad su povećali nešto za oko, vratili su oko 200 i nešto milijuna kuna. To nije apsolutno dobro i mi to znamo da je to premalo sredstava s obzirom na broj vojnika koje imamo na broj snaga. A više puta smo govorili mi moramo iskoristiti naše kapacitete. Imamo napuštene vojarne, napuštena zemljišta neperspektivna. Mogli smo davno osigurat si eskadrilu besplatnih aviona ili MIG-ova ili Falcona da smo malo gospodarili bolje sa objektima, sa zemljištima i sa poslovnim prostorima koje npr. u Splitu ima nekoliko tisuća, a uglavnom su zapuštena i prazna već od '91., '92. godine. Mislim da tu imamo kapacitete i u tom trenutku vidjet ću da Vlada daje važnost MORH-u kada aktivira onu poznatu frazu sve resurse da bi naše snage bile puno kvalitetnije i bolje. Hvala.
Zahvaljujem. I treći ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Boris Šprem, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Žao mi je što ne može biti replike jer se kaže samo može dati ispravak netočnog navoda u ovom slučaju kada govori ministar u ime predlagatelja. Naime, gospodin ministar je rekao da ne zna zašto bi bio zabrinut ako netko neće glasat od zastupnika, da to manje-više nije problem. Naime, ja mislim da ako uzmemo da od 2002. godine se konsenzusom donosi odluka Hrvatskog sabora o upućivanju naših vojnika u Afganistan i drugdje, da uvijek su se svi trudili da bude maksimalno postignut konsenzus. Ja moram reći, na prošloj sjednici kad se donosila odluka u travnju za povećanje sa 300 na 320 vojnika u Afganistanu da je 123 zastupnika glasalo za, 3 su bila suzdržana. E sada dva kluba zastupnika najavljuju da neće glasat za ovaj prijedlog tako da bi se ja ipak malo zabrinuo…
Hvala lijepa. Vrijeme.
I razmislio zbog čega je to tako, dakle mislim da bi bilo dobro da…
Hvala lijepa!
Što veći konsenzus postignemo u ovoj raspravi u ovom Saboru i da donesemo odluku što većim konsenzusom.
Hvala lijepa. Hvala lijepa. Ovo je bila mini replika, nikakav ispravak netočnog navoda. Dobro. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Drugo, Prijedlog Odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji, u mirovnoj operaciji u Afganistanu. Predlagatelj je Vlada. Sukladno članku 7. Ustava RH za donošenje odluke potrebna je većina svih zastupnika, 77 glasova. Dajem na glasovanje prijedlog ove odluke. Molim uključimo se, možemo glasovati. Rezultat? 100 glasova za, 1 suzdržanim, 2 protiv donijeta predložena odluka u tekstu kako ju je predložila Vlada Republike Hrvatske.
A mi prelazimo na drugu točku dnevnog reda, a to je - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji Europske unije "EU NAVFOR Somalija-Atalanta" Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Vlada je predložila ovu odluku na temelju članka 4. Zakona o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, policije, civilne zaštite te državnih službenika i namještenika u mirovnim operacijama i drugim aktivnostima u inozemstvu. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za obranu i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Branko Vukelić, ministar obrane. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažene gospođe i gospodo zastupnici. Uključivanje pripadnika Oružanih snaga u mirovnu misiju Atalanta NAVFOR Somalija u skladu je s namjerom davanja doprinosa razvoju operativnih sposobnosti Europske unije za djelovanje u zajedničkim operacijama razoružanja, humanitarnim zadaćama i zadaćama spašavanja, prevenciji sukoba i mirovnim zadaćama te zadaćama borbenih snaga u upravljanju krizama. Sudjelovanjem u ovoj operaciji Republika Hrvatska potvrđuje i svoj strateški cilj - članstvo u Europskoj uniji, a time i doprinos sposobnostima Europske unije za upravljanje krizama. Doprinosom u operaciji Atalanta Republika Hrvatska pridružila se zajedničkom naporu članica Europske unije usmjerenom borbi protiv piratstva i osiguranju neometane plovidbe. Mandat operacije uključuje zaštitu brodova pod zastavom svjetskog programa za hranu, zaštitu trgovačkih brodova, poduzimanje nužnih koraka uključujući uporabu sile, odvraćanja, sprečavanja i intervencije radi okončanja piratstva i oružanih pljački u području operacije. Važećom odlukom koju je ovaj Visoki dom donio prije godinu dana omogućeno je sudjelovanje naših Oružanih snaga u ovoj operaciji u 2010. godini sa do pet pripadnika. Trenutno Republika Hrvatska sudjeluje u mirovnoj operaciji sa jednim časnikom u zapovjedništvu operacije u Northwoodu u Velikoj Britaniji i jednim časnikom koji se ukrcao na ratni brod Talijanske Republike te jednim časnikom koji se upravo ovih dana treba ukrcati na ratni brod Kraljevine Španjolske. Budući da je Vijeće Europske unije 14. lipnja 2010. godine objavilo produžetak operacije Atalanta za još dvije godine, odnosno do 12. Prosinca 2012. godine Republika Hrvatska će i tijekom 2011. i '12. godine aktivno pridonositi mirovnoj operaciji angažmanom svojih mornaričkih časnika na brodovima članica Europske unije i u stožeru operacije sveukupno do pet pripadnika Oružanih snaga. Stoga Vlada Republike Hrvatske predlaže donošenje odluke kojom se u ovu mirovnu operaciju dakle u 2011. i 2012. upućuje do pet pripadnika Oružanih snaga uz mogućnost rotacije te ovlašćuje Vladu Republike Hrvatske da utvrđuje trajanje rotacije, broj i organizacijsku strukturu pripadnika Oružanih snaga u mirovnoj operaciji. Financijska sredstva za troškove sudjelovanja pripadnika u mirovnoj operaciji planirana su u državnom proračunu u okviru razdjela Ministarstva obrane i iznose nešto manje od 2 milijuna kuna po godini. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za obranu? Ne. Odbor za zakonodavstvo? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. Prvi je klub HNS-HSU-a, uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Ovaj prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji "ATALANTA-NAVFOR SOMALIJA" je posljedica aktivnosti Vijeća Europske unije koja je produžila operaciju "ATALANTA" do 12. prosinca 2012. godine. Razlog za produženje mirovne operacije za još dvije godine jeste povećano piratsko djelovanje izvan dosadašnjeg područja djelovanja snaga "ATALANTE". Problem predstavlja i procesuiranje uhićenih pirata. Kenija je naime otkazala procesuiranje uhićenih pirata pa su članice Europske unije u pronalaženju novih država koje bi prihvatile i procesuirale pirate. I na kraju da kažem da je odluka o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji "ATALANTA-NAVFOR-SOMALIJA" sadržana u četiri točke. Po točki jedan određuje se da Hrvatski sabor donosi odluku o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji "ATALANTA". U mirovnu operaciju "ATALANTA" u 2011. i 2012. godini upućuje se do 5 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, dakle godišnje i uz mogućnost rotacije. Točkom dva ovlašćuje se Vlada Republike Hrvatske da utvrđuje trajne rotacije, broj i organizacijsku strukturu pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji "ATALANTA". Točkom tri obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da po završetku sudjelovanja pripadnika Oružanih snaga u mirovnoj misiji podnese izvješće ovom Visokom domu. I točkom četiri određuje se datum kada odluka stupa na snagu. Klub HNS-a, HSU-a će podržati prijedlog ove odluke.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Odmah valja reći da će klub Hrvatske demokratske zajednice poduprijeti prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji Europske unije "NAVFOR-SOMALIJA-ATALANTA". Nakon što je Vijeće Europske unije 14. listopada 2010. godine objavilo produljenje operacije "ATALANTA" za još dvije godine, odnosno do 12. prosinca 2012. godine Republika Hrvatska će i tijekom 2011. i 2012. godine aktivno pridonositi mirovnoj operaciji angažmanom svojih mornaričkih časnika na brodovima članica Europske unije i u stožeru operacije. Dakle, sveukupno do 5 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Sudjelovanjem u mirovnoj operaciji Europske unije Republika Hrvatska i dalje potvrđuje svoj strateški cilj članstvo u Europskoj uniji, a time i doprinos sposobnostima Europske unije za upravljanje krizama. Doprinosom u mirovnoj operaciji "ATALANTA" Republika Hrvatska pridružila se zajedničkom naporu članica Europske unije usmjerenom na borbu piratstva i osiguranje nesmetane plovidbe. Sudjelovanje pripadnika Hrvatske ratne mornarice korisno je kako na planu stjecanja praktičkih znanja i iskustava tako i u smislu daljnjeg podizanja interoperabilnosti, sposobnosti, odnosno na planu koordinacije u smislu stožernog rada. Složenosti postojeće situacije u odnosnom području dodatno doprinosi i povećan broj piratskih napada i izvan samog područja dosadašnjeg djelovanja snaga "ATALANTE" kao i potreba usklađivanja i pronalaženja ravnoteže između operativne i pravne komponente operacije, izručenje i sudsko procesuiranje uhićenih pirata, uspješno rješavanje i ovih momenata dodatno pospješuje vojnu učinkovitost, ali isto tako i doprinosi i daljnjoj izgradnji javne potpore ovoj operaciji u državama sudionicima. Trenutačno Europska unija ima potpisane međunarodne sporazume o izručenju s Kenijom i Sejšelima. No, povrh toga potrebno je dodatno unaprijediti postojeće obrasce međunarodno-pravne suradnje za procesuiranje uhićenih pirata. Snage Europske unije koje sudjeluju u mirovnoj operaciji sastoje se od 6 brodova i tri mornarička ophodna zrakoplova dok ljudska komponenta obuhvaća kontingent od 1200 pripadnika. U operaciji sudjeluju brodovi i zrakoplovi Kraljevine Belgije, Kraljevine Španjolske, Savezne Republike Njemačke, Francuske Republike, Talijanske Republike, Helenske Republike, Kraljevine Nizozemske i Kraljevine Švedske. Isto tako, određeni broj vojnog osoblja ove operacije raspoređen je u operativno zapovjedništvo same operacije, a koje se nalazi u Northwoodu Velika Britanija. Osim Republike Hrvatske od 2009. godine i Kraljevina Norveška kao zemlja koja nije članica Europske unije također sudjeluje u mirovnoj operaciji, a svoj doprinos operaciji "ATALANTA" najavile su i Crna Gora kao i Ukrajina. Potrebno je istaknuti kako konkretna operacija predstavlja vid praktične realizacije sve intenzivnije suradnje i koordinacije na političkom planu između Europske unije i NATO saveza. Na kraju što se tiče sigurnosnog stanja na području mirovne operacije Europske unije "ATALANTA" ona se kratkoročno gledajući ocjenjuje misijom niskog rizika. Zbog prisutnosti terorističkih skupina u regiji i najave sveobuhvatnog intenziviranja aktivnosti na planu ugrožavanja nesmetanog odvijanja pomorske plovidbe, odnosno ugrožavanja sigurnosti pomorskih pravaca srednjoročno bi se moglo očekivati i stanovito pogoršanje postojeće sigurnosne situacije. No unatoč takvoj ipak limitiranoj mogućnosti bitnog pogoršanja općih sigurnosnih prilika na operativnom području, a temeljem međunarodnih obveza Republike Hrvatske koje proizlaze iz naše orijentacije u smislu odgovornog članstva u euroatlantskim asocijacijama klub HDZ-a podupire prijedlog ove odluke. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu uvaženi Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uključivanje pripadnika Oružanih snaga u mirovnu operaciju NAVFOR Somalija-Atalanta u skladu je sa namjerom davanja doprinosa razvoja operativnih sposobnosti Europske unije za djelovanje u zajedničkim operacijama razoružanja, humanitarnim zadaćama i zadaćama spašavanja, prevencije sukoba i mirovnim zadaćama pri zadaćama borbenih snaga u upravljanju krizama. Sudjelovanjem u ovoj mirovnoj operaciji Republika Hrvatska potvrđuje svoj strateški cilj članstva u Europskoj uniji, a time i doprinos sposobnostima Europske unije za upravljanje krizama. Doprinosom u operaciji Atalanta Republika Hrvatska pridružila se zajedničkom naporu članica Europske unije u … [[Ne razumije se.]] borbi protiv pritisaka i osiguranja neometane plovidbe. Mandat operacije uključuje zaštitu brodova pod zastavom svjetskog programa za hranu, zaštitu trgovačkih brodova, poduzimanje nužnih koraka uključujući uporabu sile odvraćanja, sprječavanja i intervencije radi okončanja piratstva i oružanih pljački u području operacije. Hrvatski sabor je u prosincu 2009. donio odluku o sudjelovanju pripadnika naših Oružanih snaga u ovoj operaciji, u skladu sa kojom je u operaciju uz mogućnost rotacije u 2010. godini moguće uputiti do 5 pripadnika. Trenutno Republika Hrvatska sudjeluje u mirovnoj operaciji sa jednim časnikom u zapovjedništvu operacije u … [[Ne razumije se.]] u Velikoj Britaniji, jednim časnikom koji se ukrcao na ratni brod talijanske Republike i jednim časnikom koji će se u mjesecu prosincu 2010. ukrcati na ratni brod Kraljevine Španjolske. Budući da je Vijeće Europske unije 14. lipnja 2010. objavilo produžetak operacije Atalanta za još dvije godine, odnosno do 12. prosinca 2012. Republika Hrvatska će i tijekom 2011. i 2012. aktivno pridonositi mirovnoj operaciji angažmanom svojih … [[Ne razumije se.]] časnika na brodovima članica Europske unije i u stožeru operacije sveukupno 5 pripadnika Oružanih snaga. Stoga se predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke kojom se ovu mirovnu operaciju u 2011. i 2012. godini upućuje 5 pripadnika Oružanih snaga uz mogućnost rotacije, te ovlašćuje Vlada Republike Hrvatske da utvrđuje trajanje rotacije i broj organizacijskih struktura pripadnika Oružanih snaga u mirovnoj operaciji. Financijska sredstva za troškove sudjelovanja pripadnika u mirovnoj operaciji planirana su u državnom proračunu u okviru razvoja Ministarstva obrane, iznosi 1,62 milijuna kuna po godini. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ma evo samo nekoliko riječi oko toga piratstva u somalijskim vodama. Naime svjesni smo i možemo svakodnevno pročitati ili vidjeti što se dešava i koji je razlog zašto ta sirotinja tamo koja je natjerana na to piratstvo, i kako ono, kad je zaživjelo. Naime u somalijskim vodama posljedice 18-godišnjeg nepostojanja državne vlasti, kad su 2006. godine savez islamskih sudova proglasio piratstvo kaznenim djelom i odredio smrtnu kaznu, tada je piratstvo nestalo, odnosno prestalo. Međutim ubrzo poslije toga etiopijske postrojbe su svrgnule taj isti sud, i piratstvo je ponovo oživilo. Naime tada je odmah krenulo preko tisuću do tisuću i 500 bivših vojnika, ribara, neuposlenika i počeli su otimačinu tih brodova, na žalost ti ljudi koji su pirati na samome moru oni su zasigurno siromašni i razvojačeni vojnici, siromašni ribari, dok tim piratstvom velike milijone zarađuju organizirane bande unutar države pa se nadam da će se pokrenuti i određene, u samoj Somaliji određene izmjene zakona kako bi se zakonskim putem smanjilo to piratstvo, jer samim brodovima i patroliranje tim vodama vidimo da nije učinak onakav kakav želimo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I zadnja pojedinačna, uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine ministre, štovane kolegice i kolege zastupnici. Vezano uz ovu misiju NAVFOR Atalanta važno je još jednom spomenuti da se radi o europskoj operaciji, združenoj europskoj operaciji, vezano uz europsku sigurnosnu i obrambenu politiku. Činjenica jest da su mnogi europski brodovi bili napadnuti u vodama, somalijskim vodama, Adenskom zaljevu jer pirati ne dolaze isključivo iz Somalije, nego i iz susjednog Jemena. Činjenica jest da je to posljedica ekstremnog siromaštva u republici, u islamskom Republici Somaliji, gdje je stanovništvo ostalo prikraćeno bilo kakvih izvora prihoda. Još ih je i tsunami prije nekoliko godina pogodio, tako da im je većinu ribarske flote uništio. Međutim kako istina ipak nije samo crno bijela, Somalija ima određena prava i to vezano uz konvenciju … [[Ne razumije se.]] , a isto tako i praksu europske zajednice. Oni imaju pravo na svoju ekonomsku zonu od 200 kilometara od obale, koja se ne poštuje od mnogih bilo afričkih, bilo drugih međunarodnih ribarskih flota, i procjenjuje se da Somalija trpi nekih 300 milijuna dolara štete od neovlaštenog ribarenja svake godine. Koriste to somalski pirati kao ispriku za svoje aktivnosti vezano uz tobožnju obranu njihovog ekonomskog pojasa predstavljajući se kao Obalna straža. To je zaista smiješno, čak i u kontekstu međunarodnog, ne čak nego u kontekstu međunarodnog prava jer napadaju trgovačke brodove ne ribarske i činjenica jest da Međunarodna zajednica u ovom slučaju EU, ali i u suradnji sa NATO-vom odgovarajućom misijom je morala reagirati. No, Međunarodna zajednica bi također trebala i poraditi i na zaštiti somalijskih ekonomskih interesa i u biti poraditi i na suzbijanju ilegalnih gospodarskih i ribarskih aktivnosti u njihovim vodama. Mi kao vrlo, vrlo mala država naravno da nemamo na to nikakvog utjecaja, ali naših 5 časnika koji učestvuju, odnosno 5 osoba koje učestvuju u ovoj misiji brane i svjetlaju obraz za naše pomorske tradicije i također zastupaju RH u ovoj izuzetno važnoj misiji EU. To je pravi način da se promovira europska i sigurnosna obrambena politika i na terenu. Budući da se radi o isključivo obrambenoj misiji, podržavam ovaj zakon i sudjelovanje naših snaga makar simbolično u misiji NAVFOR-ATALANTA. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu za to potrebni uvjeti.
Treće, prijedlog Odluke o sudjelovanju pripadnika oružanih snaga RH u mirovnoj operaciji "EU NAVFOR Somalija-Atalanta". Predlagatelj je Vlada. Također treba 77 glasova. Molim uključimo se pa ćemo glasovati. Rezultat? Sa 101 glasom za, 2 suzdržana donijeta predložena odluka.
prelazimo na točku 3., to je - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano iz atomske podatke s tajnim tehničkim dodatkom Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano uz atomske podatke i povjerljivim sigurnosnim dodatkom Sporazumu između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano iz atomske podatke, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 662. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Branko Vukelić, ministar obrane.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo. Članstvo RH u organizaciji Sjevernoatlantskog ugovora, dakle u NATO-u bio je njezin vanjskopolitički sigurnosni prioritet koji je ostvaren pristupanjem NATO savezu. Polaganjem isprave o pristupu Sjevernoatlantskom ugovoru 1. travnja 2009. godine RH je postala punopravnom članicom NATO-a te se od nje očekuje da postane strankom određenih međunarodnih ugovora koji čine pravnu stečevinu NATO-a. U ovom Visokom domu tijekom prošle i ove godine donijeli smo niz zakona koji čine pravnu stečevinu NATO-a i pred nama se danas nalazi još jedan takav zakon. Na temelju ovlaštenja za potpisivanje kojeg je Vlada Republike Hrvatske utvrdila odlukom o pokretanju postupka za sklapanje ovog sporazuma navedeni sporazum s dodacima 16. travnja 2010. godine potpisala je izvanredna i opunomoćena veleposlanica RH u SAD-u. Potvrđivanjem ovog sporazuma RH će ispuniti unutarnje pravne uvjete za primjenu njegovih odredbi koje uređuje priopćavanje atomskih podataka između vlada stranaka i tijela NATO-a. Ovime će se stvoriti pravni okvir za interoperabilnost sa ministarstvima obrane i Oružanim snagama ostalih država članica NATO-a na ovom pravnom području. Ovim zakonom potvrđuje se sporazum kako bi njegove odredbe u smislu Ustava RH postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Sporazumom se uređuje suradnja vezana uz atomske podatke u skladu i prema zahtjevima Zakona o atomskoj energiji SAD-a iz 1954. godine. Vlada SAD-a priopćava organizaciji Sjevernoatlantskog ugovora uključujući njezinim vojnim i civilnim elementima i državama članicama organizacije Sjevernoatlantskog saveza koje trebaju atomske podatke u svezi s njihovim djelovanjem vezanim uz NATO zadaće i to one atomske podatke koje je Vlada SAD-a utvrdila nužnima za razvoj obrambenih planova, obuku osoblja o upotrebi i obrani od atomskog oružja i drugim vojnim primjenama atomske energije, ocjenu sposobnosti mogućih neprijatelja u upotrebi atomskog oružja i drugim vojnim primjenama atomske energije te razvoj prijenosnih sustava kompatibilnih sa atomskim oružjem koje nose. U tom smislu ovaj sporazum predstavlja nužni pravni okvir za nesmetano obavljanje zadaća organizacije Sjevernoatlantskog ugovora i njezinih država članica u svezi s njihovim djelovanjem vezanim uz jasno NATO zadaće. S obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnih ugovora kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već sklopljenim međunarodnim ugovorom kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka ne mogu vršiti izmjene ili dopune teksta međunarodnog ugovora predlažemo da podržite predloženi zakon kojim se potvrđuje predmetni sporazum čija će provedba biti u djelokrugu Ministarstva obrane. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Skupljamo kvorum za glasovanje. Dosada imamo 75 zastupnika u sabornici. Molim još tko je vani da se pridruži i da odglasujemo dopunu. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano iz atomske podatke s tajnim tehničkim dodatkom Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano uz atomske podatke i povjerljivim sigurnosnim dodatkom Sporazumu između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano iz atomske podatke, članstvom RH u NATO bio je njezin vanjskopolitički i sigurnosni prioritet koji je ostvaren pristupanjem Sjevernoatlantskom ugovoru. Polaganjem isprava o pristupanju Sjevernoatlantskog ugovora 1. travnja 2009. godine Republika Hrvatske je postala punopravnom članicom NATO-a te se od nje očekuje da postane strankom određenih međunarodnih ugovora koje čine pravne stečevine NATO-a za koje je potrebno provođenje unutarnjih pravnih postupaka. Pred nama je danas jedan, pred nama se danas nalazi još jedan takav međunarodni ugovor, Republika Hrvatska dala je svoj pristanak da bude vezana tim sporazumom samim potpisivanjem nakon čega slijedi polaganje isprava o ratifikaciji. Sporazum se uređuje suradnja vezano uz atomske podatke u skladu i prema zahtjevima Zakona o atomskoj energiji Sjedinjenih država iz 1954. godine. Njegovim stupanjem na snagu uređuje se pravni okvir kojim se uređuje priopćavanje atomskih podataka između Vlada stranaka i tijela NATO-a radi razvoja obrambenih planova, obuku osoba, u uporabi obrane od atomskog oružja, ocjene sposobnosti mogućih neprijatelja u uporabi atomskog oružja, razvoju prijenosa sustava za prijenos atomskog oružja što je važan temelj za nastavak međunarodnu obranu i suradnju Republike Hrvatske u novom statusu. Ovim će se stvoriti pravni okvir za Ministarstvo obrane i oružanim snagama u ostalim državama članicama NATO-a na ovom području. Za provođenje ovog Zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva iz državnog proračuna, te će se za provedbu Zakona koristiti sredstva iz državnog proračuna namijenjenog za Ministarstvo obrane. Klub Hrvatske demokratske zajednice podupire ovaj Zakon.
Zahvaljujem, molim da se utvrdi kvorum. 78, predlažem da na trenutak prekinemo raspravu i da izvršimo dopunu dnevnog reda, s obzirom da se neki javljaju da nemaju ključiće ovdje, predlažem da glasamo ručno, ako se slažete? Gospođe i gospodo zastupnici dopuna dnevnog reda je utvrđena. Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom na redu je Klub HNS HSU uvažena zastupnica Danica Hursa. Nema je, gubi pravo na raspravu. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prvo je uvaženi zastupnik Anđelko MIhalić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, dame i gospodo saborski zastupnici. Članstvo Republike Hrvatske u NATO-u bila je ... vanjskopolitički i sigurnosni prioritet koji je ostvaren pristupanjem Sjevernoatlantskom ugovoru. Polaganje isprave o pristupu Sjevernoatlantskom ugovoru 1. travnja 2009. godine Republika Hrvatska je postala punopravnom članicom NATO-a te se od nje očekuje da postane strankom određenih međunarodnih ugovora koji čine pravnu stečevine NATO-a i za koje je potrebno provođenje unutarnjih pravnih postupaka. Pred nama se danas nalazi još jedan takav Međunarodni ugovor, Republika Hrvatska dala je svoj pristanak da bude vezana tim sporazumom samim potpisivanjem nakon čega slijedi polaganje isprave o ratifikaciji. Na temelju ovlaštenja za potpisivanje kojeg je Vlada Republike Hrvatske utvrdila odlukom o pokretanju postupaka za sklapanje sporazuma, sporazumi i dodatke sporazumu 16. travnja 2010. godine potpisala je izvanredna i opunomoćena veleposlanica Republike Hrvatske u Sjedinjenim Američkim državama. Sporazum se utvrđuje suradnja vezana uz atomske podatke u skladu i prema zahtjevima Zakona o atomskoj energiji Sjedinjenih Država iz 1954. godine. Njegovim stupanjem na snagu uspostavlja se pravni okvir kojim se uređuje priopćavanje atomskih podataka između vlada stranaka i tijela NATO-a radi razvoja obrambenih planova, obuke osoblja o upotrebi i obrani od atomskog oružja, ocjene sposobnosti mogućeg neprijatelja u upotrebi atomskog oružja, razvoja prednosti sustava za prijenos atomskog oružja, što je važan temelj za nastavak međunarodne obrambene suradnje Republike Hrvatske u novom statusu. Ovim će se stvoriti pravni okvir za interoperabilnost s ministarstvima obrane, Oružanim snagama u ostalim državama članicama NATO-a na ovom pravnom području. Predloženim zakonom potvrđuje se sporazum kako bi njegove odredbe u smislu našeg Ustava postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. S obzirom na prirodu postupaka potvrđivanja međunarodnih ugovora kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već sklopljenim međunarodnim ugovorom ovaj zakon se donosi po hitnom postupku i ja ću ga podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega. Dalje se za pojedinačnu raspravu prijavio uvaženi kolega zastupnik Zdenko Franić. Izvolite kolega.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine ministre. U današnje vrijeme kada je postalo očito da proliferacija oružja masovnog uništenja je postala stvarnost i da međunarodna zajednica nema učinkovitog odgovora na tu činjenicu, ovaj zakon svakako valja podržati. Međutim, činjenica jest da on na bolan način ukazuje na to da EU pasivno slijedi doktrinu SAD-a vezano uz nuklearno i atomsko naoružanje kao i uz borbu protiv neširenja odnosno nastojanja da se proliferacija nuklearnog oružja spriječi. Činjenica jest da su neke države postale nuklearne sile Indija, Pakistan, Sjeverna Koreja, najvjerojatnije i Izrael, Južna Afrika pitanje je vjerojatno trenutka kada će to postati i Iran, a Južna Koreja se deklarirala da će intenzivirati nastojanja u tom pogledu jer se ne može pouzdati u obrambeni štit svojih zapadnih saveznika. U atomske podatke u širem smislu spadaju i podaci koji se odnose na seizmiku, podaci koji se odnose na osnovno zračenje vezano uz kontaminaciju okoliša, podaci koji se odnose na akustiku koji su vrlo važni zbog toga što ukazuju na neželjeno prisustvo nekih nuklearnih plovila, podmornicama u morima i oceanima. A osim toga važan je to podatak da se utvrdi i osnovni šum u pojedinim morima. Republike Hrvatska može u tom pogledu zaista mnogo ponuditi, kao što i nudi međunarodnoj zajednici. Republike Hrvatska je vrlo aktivna u odnosu na svoju veličinu u Međunarodnoj organizaciji za neširenje nuklearnog naoružanja popularno nazvanoj po skraćenici svojoj STBTO. Kada su bili kolege STBTO-a u misiji u RH bili su razvijeni sa razinom ekspertize koju je RH mogla ponuditi. Posebice na području seizmike, geofizičkog zavoda, Prirodoslovno-matematičkog fakulteta, a to nije naprosto niti čudo s obzirom da je Andrija Mohorovčić bio jedan od vodećih međunarodnih seizmičara, u ostalom po njemu je nazvan i Moho sloj zemljine kore. Posljedično RH i dan danas vrlo je jaka u tom segmentu seizmike, akustike i zaista ima što ponuditi međunarodnoj zajednici, bez obzira koliko ovaj zakon kilometarski složen. On je vrlo supstencijalan i dobro došao. Međutim, nadajmo se da će i EU u okviru svoje europske sigurnosne i obrambene politike prepoznati potrebu da se aktivnije uključi u ovo područje, jer američko zakonodavstvo iz '54. godine naprosto više ne odgovara realnosti 21. stoljeća. Ali vjerojatno zbog vrlo kompliciranih diplomatskih mehanizama za donošenje nove konvencije makar i u okviru NATO još uvijek se ova legislativa primjenjuje. Upozorio bih tu i na još jednu vrlo, vrlo žalosnu činjenicu na svjetskoj razini, a nismo mi imuni ovdje niti u Hrvatskoj, naime razina nuklearnog znanja znanosti o zračenju kao takve se rapidno pogoršava u svjetskim okvirima. Sve manje i manje ljudi odnosno mladih studenata upisuju prirodoznanstvene i tehničke fakultete posebno one nuklearne struke. Pa se u širem kontekstu postavlja pitanje, kada mi potpišemo ovaj zakon, makar se odnosi većim dijelom na vojne strukture, ali izrekom uključuje i civilne strukture posebice u onom dijelu pripreme i obrane od atomskog oružja, ocjenu sposobnosti itd., razvoj planova. Postavlja se pitanje tko će za nekoliko godina uopće biti u stanju to i raditi. Kolateralna žrtva umanjivanja razine nuklearnog znanja na svjetskoj razini pa tako i u Hrvatskoj jest medicinska fizika. Sve manje osoblja je dostupno za rad u bolnicama, nuklearnim medicinama, na poslovima terapije zračenjem tumora, kao i u širem kontekstu zaštite od zračenja u Republici Hrvatskoj. Osoblja nema, nešto treba učiniti ne sutra nego odmah danas, stimulirati upisivanje mladih ljudi na fakultete takve vrste. Tog problema je svjesna i Međunarodna agencija za atomsku energiju pa valja spomenuti da je upravo u Republici Hrvatskoj nedavno održan zahvaljujući našim znanstvenicima i stručnjacima i jedna radionica Međunarodne agencije za atomsku energiju upravo posvećena mogućnošću zapošljavanja mladih ljudi nakon što završe fakultete vezane uz nuklearne i radiološke znanosti. Republika Hrvatska je načinila u okviru Europske unije znatan iskorak objedinjavajući Državni zavod za zaštitu od zračenja i Državni zavod za nuklearnu sigurnost. Tu smo se pokazali dalekovidnim još od Račanove vlade koja je to zagovarala jer je evo i Europska unija donijela smjernicu državama koje to nisu učinile da djeluju u tom smjeru objedinjavanja nuklearne sigurnosti i zaštite od zračenja. Nažalost, u pregovaračkom poglavlju 15.-Energetika gdje je ispregovarana jedna formula za inspekcije organe, to nije ispoštovano kod ovog proces objedinjavanja ova dva zavoda i tu nam je Europska komisija i dala određene packe jer je nezadovoljna sa nezavisnošću inspekcije koja se bavi radiološkom i nuklearnom sigurnošću. I valja još jednom podsjetiti da su pregovaračka poglavlja samo privremeno zatvorena i da u slučaju nesukladnosti se mogu ponovo otvoriti i o tome valja voditi računa. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Drugih prijava pojedinačnih nema. Imamo prijavu za završno obraćanje. U ime kluba HNS-HSU-a uvažena kolegica Danica Hursa. Izvolite, kolegice.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. 2009. godine Republika Hrvatska je postala punopravnom članicom NATO-a te se od nje očekuje da postane strankom određenih međunarodnih ugovora koji čine pravnu stečevinu NATO-a, a za koje je 16. travnja 2010. potpisan sporazum između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano uz atomske podatke. Potvrđivanje sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano uz atomske podatke s tajnim tehničkim dodatkom i povjerljivim sigurnosnim dodatkom Republika Hrvatska će ispuniti unutarnje pravne uvjete za primjenu njegovih odredbi koje uređuju priopćavanje atomskih podataka između vlada stranaka i tijela NATO-a. Ovime će se stvoriti pravni okvir za interoperabilnost s ministarstvima obrane i oružanim snagama ostalih država članica NATO-a na ovom pravnom području. Klub HNS-HSU-a podržat će prijedlog ovog zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Ministre, treba zaključno? Ne. Onda zaključujem ovu točku. Glasovat ćemo kao što je to uobičajeno kada će se glasovati o drugim zakonima i kada za to budu uvjeti.
Četvrto, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskoga ugovora o suradnji vezano za atomske podatke sa tajnim tehničkim dodatkom Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano uz atomske podatke i povjerljivim sigurnosnim dodatkom Sporazuma između stranaka Sjevernoatlantskog ugovora o suradnji vezano za atomske podatke. Rasprava je zaključena. Glasujmo, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 102 glasa donijet predloženi zakon.
Prelazimo dalje na 4. točku dnevnog reda, a ona je - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji Operativni program "Promet" za pomoć zajednice iz instrumenata pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 657 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Amandmane kao što je uobičajeno i što je propisano našim Poslovnikom mogu se predati do kraja rasprave. Raspravu su proveli i odbori i to Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun te Odbor za pomorstvo, promet i veze. Izvješća sa sjednica odbora primili smo u pismenom obliku. U ime predlagatelja ovdje je gospodin Hrvoje Dolenec, državni tajnik. Izvolite, ako želite uvodno obrazložiti.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodo i gospođe zastupnice, pred vama je Prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za Operativni program "Promet" iz komponente "Regionalni razvoj" iz IPA programa. Ja ću samo ukratko o tome nešto reći i otvoren sam dalje za pitanja ako bude ikakvih. Dakle, prvi sporazum za financiranje projekata u području Prometa iz programa IPA je sklopljen u studenom 2008. godine za proračunsko razdoblje 2007.-2009. godine. Hrvatski sabor također je i potvrdio u studenom 2008. Ono što sad predlažemo je da se ovim zakonom potvrde financijski sporazumi koji dodaju još dvije nove alokacije, još dvije godišnje nove alokacije za ove sporazume za dodatno razdoblje od dvije godine, 2010. i 2011. godinu. Sporazum je potpisan 2. studenog 2010. godine i samo par riječi o veličini ovog … [[Govornik se ne razumije.]] sporazuma. Ukupna vrijednost ovog Operativnog programa Promet iznosi 833,9 milijuna kuna za proračunsko razdoblje 2007.-2011. godina, 708,8 milijuna kuna iliti 96,7 milijuna eura se osigurava iz programa IPA. Dakle, bespovratna sredstva iz EU proračuna. Državni proračun također mora osigurati sufinanciranje dodatnih 125,1 milijun kuna ili 17 milijuna eura, a provedbom ovog operativnog programa radi se na projektima koji moderniziraju željezničku infrastrukturu u Republici Hrvatskoj, te se pripremaju i kapitalni projekti u sektoru unutarnje plovidbe, odnosno plovidbe unutarnjim vodama. Samo gledano iz perspektive alokacije programa IPA na proračunsko razdoblje 2007./2009. od 53,5 milijuna eura dodajemo nove alokacije iz IPA-e od 43,5 milijuna eura za provođenje projekata. I ono što je važno napomenuti kao prijedlog za hitni postupak. Dakle, potvrđivanjem ovog sporazuma osigurava se avansna isplata Republici Hrvatskoj za te dodatne financijske godine, za te dodatne alokacije a istovremeno unapređuje odnosno podržava ubrzavanje provedbe ovog operativnog programa. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Tomljanović? Marić? Linić? Ne. Prelazimo onda na raspravu po klubovima. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice uvaženi kolega zastupnik Milivoj Škvorc. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni državni tajniče, kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Promet" za pomoć iz instrumenata pretpristupne pomoći u sklopu komponente regionalnog razvoja u Hrvatskoj. Zašto? Riječ je o sporazumu od 2. studenog 2010. koji je uslijedio nakon pregovora i uspješnog rada naše diplomacije i Središnjeg ureda za razvoj i strategiju i koordinaciju fondova Europske unije, a kako bi se omogućilo Hrvatskoj korištenje sredstava predpristupne pomoći za dodatno razdoblje od još dvije godine a to je 2010. i 2011. godina. Kada je riječ o sredstvima IPA-e naš je krajnji cilj iskoristiti prije konačnog završetka pregovora što više pretpristupnih sredstava. Operativni program "Promet" jedna je od tih mogućnosti. Uz to ovdje se radi o vrlo važnim kapitalnim projektima i ulaganjima koja su u Hrvatskoj ovog trenutka od iznimne važnosti. Modernizacija željezničke infrastrukture, a svima nam je znano kako nam ona upravo vapi za novim ozbiljnim ulaganjima mogla bi biti kotač zamašnjak gospodarskog razvoja. Ovdje je riječ o ozbiljnim kapitalnim ulaganjima s obzirom da je ukupna vrijednost operativnog programa promet 833 milijuna 918 tisuća 148,76 kuna ili 113 tisuća 765 294 eura pri čemu je važno naglasiti da Europska komisija osigurava 708 tisuća 830 428,18 kuna ili 96 milijuna 700 tisuća i 500 eura. Za javnost potrebno je reći da od osnovnog dijela ulaganja u infrastrukturu radi se o nekoliko projekata, a to su modernizacija pruge na liniji Goljak – Skradnik, modernizacija pruge na liniji Križevci – Koprivnica – državna granica. Izgradnja obilaznice teretne pruge na liniji Zaprešić – Horvati – Turopolje – Dugo Selo. Modernizacija i elektrifikacija pruge Vinkovci – Vukovar, izgradnja duge pruge i izgradnja dvostruke pruge na dijelovima pruge Dugo Selo – Novska. Modernizacija pruge na liniji Hrvatski Leskovac – Karlovac. Onda je tu uključena i druga faza pruge Dugo Selo – Novska. Riječ je o sredstvima kojima se uz prijeko potrebnu modernizaciju predviđenih željezničkih pruga ulaže i u pripremu kapitalnih projekata u sektoru unutarnje plovidbe. Uspješno provođenje ovog programa IPA-e osim izravne koristi za gospodarski razvoj Hrvatske dat će istovremeno svim sudionicima u provođenju inače vrlo zahtjevnih programa koje financira Europska komisija i sva potrebna iskustva i znanja kako bismo u ovom sektoru bili u potpunosti spremni za korištenje i daleko značajnijih iznosa Europskih fondova koji će nam biti na raspolaganju nakon našeg ulaska u punopravno članstvo. Iz navedenih razloga Hrvatska demokratska zajednica još jednom ponavljam podržat će donošenje Zakona po hitnom postupku. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Sada u ime kluba HNS-a, HSU-a kolega zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite kolega Koračeviću.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika podržat će donošenje ovog Zakona i vjerujem da ćemo dati jednoglasnu podršku ovom prijedlogu zakona i dobro bi bilo da i kad raspravljamo o efektima koji proizlaze u ovakvim kao posljedica primjenom ovakvih zakona da smo također jednoglasni. Međutim, tu dolazimo do problema. Naime, IPA kao financijska mogućnost fondova Europske unije u predpristupnom vremenu daje mogućnost da se pripremimo za korištenje strukturnih i kohezijskih fondova kad uđemo u Europsku uniju. Konkretno, ovim operativnim programom data nam je mogućnost da se pripremimo za operativni program promet koji će u strukturnim i kohezijskim fondovima kad uđemo u Europsku uniju prema financijskoj omotnici za 2012. i 2013. to je na nivou cirka 500 milijuna eura, da mi tih 500 milijuna eura iskoristimo. I sigurno da jedan od ključnih preduvjeta da bismo iskoristili tu mogućnost je kvalitetna institucionalna priprema, priprema tijela koja upravljaju tim operativnim programom, priprema tijela koja provode taj operativni program, i normalno zahvaljujući njihovom kvalitetnom radu i kvalitetni projekti, kvalitetni programi. Kad govorim kvalitetni projekti i kvalitetni programi, programi, projekti i programi prijavljeni za korištenje tih sredstava u sklopu metodologije usvojene metodologije Europske unije, i metodologije u smislu pripreme projekata, metodologije u smislu odobravanja, metodologije u smislu korištenja i metodologije u smislu nadzora. E tu dolazimo do problema. A ti problemi vidljivi su već i u korištenju ove pretpristupne pomoći. Ja sad neću vraćati na probleme koje smo imali 2007., a poznato da su nam bila u jednom trenutku i blokirana sredstva, upravo zbog našeg uvjetno rečeno transparentnog načina trošenja europskih novaca, pa su nam i smanjena čak, a konkretno u ovom operativnom programu promet, mi smo nedavno imali u Saboru u raspravi izvješće o korištenju pretpristupne pomoći Europske unije, pa sam i tom prilikom spomenuo par podataka. Konkretno ovdje ću se vezati samo na komponentu 3A promet, nešto o čemu, što je i predmet rasprave o ovoj točci dnevnog reda. Naime prema mjerilima koje smo usuglasili zajedno sa Europskom Komisijom kad smo potpisivali sporazum o korištenju ove pomoći, je bilo rečeno da ćemo u pojedinim elementima i određene stvari napraviti u određenim rokovima. Pa između ostalog da će biti vrijednost ukupno objavljenih natječaja sa 30. rujnom 2010. godine na nivou 80% ukupnih financijskih sredstava. Međutim nije bilo 80%, nego je bilo 28%. Drugim riječima da smo poštivali rokove koje smo preuzeli zajedno sa Europskom Komisijom i potpisali i pripremili naše službe da taj posao odrade, mi bismo sa 30. rujnom imali objavljenih natječaja za 27 milijuna eura više. Nadalje, dogovorili smo se da ćemo do 30. rujna 2010. godine 30% ukupnog potencijala ugovoriti, međutim ugovorili smo ne 30%, nego smo ugovorili 1%, čak i manje od 1%. Ponavljam do 30. rujna. Iza 30. rujna vjerujem da se ugovori signalizacijski uređaj na zagrebačkom kolodvoru, pa ta brojka više nije 1%, ali nije niti 30%, ona je 12%. Drugim riječima i tu smo propustili mogućnost da iskoristimo cirka 15 milijuna eura. Ja vjerujem da ćemo iskoristiti. Ja se toplo nadam da ćemo iskoristiti. Ja vjerujem da pameti i zrelosti u Vladi Republike Hrvatske ima da šansu koja ti je pružena da ju iskoristiš, ali ove podatke govorim čisto kao ilustraciju koliko smo efikasni u korištenju nečega što je dato i nečemu što ćemo i danas odobriti, sasvim sigurno svi, i prihvatiti, i uvijek smo prihvaćali. Naime za svaki operativni program postoje nadležna tijela koje upravljaju tim operativnim programom, konkretno za operativni program promet, nadležno je ministarstvo kojega vodi ministar gospodin Kalmeta, sa svim onim službama u … [[Ne razumije se.]] normalno HŽ infrastruktura, u plovnim putevima oni koji su zaduženi za plovne puteve, praktički svaka mjera iz operativnog programa ima i nekoga tko upravlja s njim. Pa je moje pitanje ministru Kalmeti, kao ključnoj osobi, za efikasno provođenje ovog operativnog programa što se desilo? Što se desilo? Zašto smo loši u efikasnosti korištenja pretpristupnih programa u operativnom programu promet? Zbog čega i zašto? Neću sad spominjati korupciju. Neću spominjati one smjene i sve ono što se dešava u HŽ-u, ali reći ću jednu stvar koja je evidentna, a to je da nova uprava u HŽ infrastrukturi pokrenula čitav sustav, na jedan vrlo kvalitetan način, i svakodnevno se suočava i sa razno raznim problemima koje bi upravo ministarstvo trebalo osigurati, međutim ne osigurava, ali između ostalog dešava se nešto u ovom trenutku a to je da su im svi natječaji pali za projektiranje, svi su završili za komisiji, za provođenje postupka žalbe na javne natječaje. Komisija nema dovoljno ljudi, i čitava priča sad stoji. Vrijeme prolazi, rokovi nam prolaze, kontrolne točke govore koliko smo neefikasni, a ono što je najgore mi se ne pripremamo za ono što je daleko značajnije, jer ovo o čemu danas razgovaramo to je u programu 2007.-2009. bilo 53 milijuna eura, govorim o europskim novcima, ovo o čemu danas razgovaramo je novi potencijal od 43 milijuna eura, ili ukupno 96 milijuna eura. Govorimo o sredstvima koja trebamo iskoristiti da bi se pripremili u efikasno korištenje strukturnih kohezijskih fondova u operativnom programu promet, a tamo je preko 500 milijuna eura. Ako nismo u stanju iskoristiti 10 puta manje pravovremeno i na efikasan način, s kojim pravom možemo očekivati da će upravo ti ljudi u ovih 3 godine od 2007. do danas, neću spominjati sva ona učenja kroz sve one ostale pretpristupne programe od 2006., 2005., da će biti sposobni iskoristiti i taj dio. Nadalje, nešto što nije bilo, jedan dokument kojega nismo imali prilike mi u Hrvatskom saboru vidjeti u sklopu izvješća korištenja operativnih programa, ali jedan dokument koji je bio na jednoj vrlo, na jednoj, na jednom povjerenstvu Vlade RH koje prati korištenje sredstava iz predpristupnih programa EU. Pa konkretno u prometu kaže sljedeće: redovitim mjesečnim praćenjem provedbe aktivnosti u IPA operativnom programu "Promet" uočeni su problemi koji značajno utječu na učinkovitost i pravovremenu provedbu IPARD programa. Pa kaže, između ostalog, ili ukazuje između ostalog, na probleme u osiguravanju pravovremene dostave kvalitetnije natječajne dokumentacije na prethodno odobrenje delegacije EU. Dosada dostavljena dokumentacija nije odgovarajuće razine i kvalitete koja bi jamčila brzo procesuiranje i kvalitetu postupka i ugovaranja što rezultira visokom stopom odbijene dokumentacije. Ja ću spomenuti još jedanput, nadležno tijelo za provedbu ovog operativnog programa je Ministarstvo prometa i ministar Božidar Kalmeta. Pa sad postavljam pitanje, da li zastupnici u Hrvatskom saboru temeljem ovakvih podataka, temeljem ovakve informacije u dobroj vjeri i dobroj namjeri zbog budućnosti mogu postaviti pitanje ministru Kalmeti što se dešava, koji su problemi? Naime, činjenica je i to je opće poznata stvar, da u ovom trenutku mi nismo spremni ni sa projektima, da nismo spremni ni s ljudima da povučemo novac iz europskih fondova koji su nam sad na raspolaganju i koji će nam biti na raspolaganju. Mi iz kluba HNS-HSU-a stalno upozoravamo, ljudi ajmo osigurati 100 ljudi za 100 projekata, govorim kolokvijalno. Ajmo omogućiti tim ljudima, mi u svakom operativnom programu imamo treću mjeru koja se zove tehnička pomoć. Upravo ta sredstva su namijenjena za stimuliranje ljudi koji rade na projektima i programima za korištenje europskih novaca. Što smo tu napravili? Ništa. Mi imamo jednu infrastrukturu vrlo stručnih i kvalitetnih ljudi na čelu i sa državnim tajnikom i još mnogim drugim ljudima, međutim oni nisu dovoljni. Mi smo tim ljudima, mi smo te ljude natjerali jednostavno da rade na pripremi projekata iz predpristupnih fondova i da paralelno rade i na pripremi projekata za korištenje strukturnih … fondova kad uđemo u EU. Oni to ne mogu. 180 ljudi je predloženo, upravo na tom povjerenstvu koje podatke sam vam čitao, 180 ljudi je trebalo biti primljeno u službu. Nije primljen nitko koliko ja znam, ali 180 ljudi nije primljeno. A upravo za tih 180 ljudi iz tehničke pomoći koja u svakom operativnom programu, a imamo ih 4, predviđeno cca milijun eura na godišnjem nivou. Prema tome, nisu problem novci, nisu novci uopće problem. I zaključno, stvarno je krajnje vrijeme da se počnemo ozbiljno pripremati za korištenje nečega što nam je dato, nečega što je naša potreba, ako želimo u vremenu pred nama pored obveze plaćanja europskog poreza i koristiti sredstva koja su na raspolaganju. Jer prema ovakvim podacima, prema ovakvom tempu rada, prema ovakvim rezultatima mi smo u onom trenu kad uđemo u EU sasvim sigurno isključivo obveznici plaćanja i nismo korisnici mogućnosti koje nam pružaju europski fondovi iz čitavog niza razloga. S obzirom da mi ističe vrijeme, a i sljedeća točka dnevnog reda je također na tu temu pa ću onda iskoristiti nju za ono što još mislim da u ime kluba HNS-HSU-a trebam reći vezano na našu pripremljenost za korištenje sredstava EU mi u klubu HNS-HSU-a podržat ćemo ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepo. Kolega Boro Grubišić u ime kluba HDSSB-a. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici i kolegice zastupnice. Evo ovdje pred nama je ovaj prijedlog zakona i operativni program usvojen od strane komisije odlukom 6051 od 7. prosinca 2007. godine. Dakle, danas je pune ili navršene 3 godine od odluke koja je donešena dakle 7. prosinca 2007., a u svezi operativnog programa, da kažem unapređenja, modernizacije prometa u RH putem IPA programa ili putem pomoći koja iznosi, da kažem skraćeno, 85% u odnosu na sredstva koja RH ulaže za rekonstrukciju, rehabilitaciju i unapređenje prometa bilo željezničkog, bilo cestovnog ili putem dakle prometnica na unutarnjim vodama sa Dunava, Save i Drave. Na kartama koje su ovdje u operativnom programu moram istaći nezadovoljstvo jer na granicama, dakle na istočnoj strani gdje piše Dunav na str. 174. piše Srbija i Crna Gora kao država koja je granična s Republikom Hrvatskom, što nije točno. Dakle, Vojvodina, Bačka koja graniči sa RH na Dunavu nije Srbija i Crna Gora nego samo službeno Srbija. Isto tako, južno u Boki Kotorskoj također, dakle jugoistočno piše Srbija i Crna Gora, a nije točno nego je Crna Gora kao država. Prema tome, u ovakvim službenim dokumentima koji dolaze na Hrvatski sabor takve se stvari ne bi smjele događati ali, to je sad trenutno manje važno. Mene više zanima zbog čega unazad evo 3 godine kako je donesen operativni i usvojen operativni program od strane komisije, mi nismo poduzimali ili Republika Hrvatska, nedovoljno je poduzimala da se iz pretpristupnih fondova, IPA programa koje nudi Europska unija u sklopu pretpristupa Hrvatske, nije mogla ranije realizirati i izgraditi ili započeti s izgradnjom ovih prometnica. Naime, kada se radi o željeznici onda je to prije svega 10. pan ten, ili kako se zove 10. Paneuropski koridor, ovaj ten iz Engleskog zgodnog poput kreme koja se koristi za bebe male. Radi se o koridoru koji kako još postoji iz bivše države, koji je doveo dvokolosiječnu prugu do Novske, a od Novske do Dugog sela do Zagreba je bio samo jedan kolosijek. Zašto? Pa gospoda sa istoka računa da će im do Novske trebati dva kolosijeka, a od Novske i ne mora biti, može ostati jedan kolosijek u onoj bivšoj državi. Opravdanje za to je bilo da postoji paralelna pruga iz Novske preko Jasenovca, Sunje, iz Siska za Zagreb pa je to bio nadomjestak ove dvokolosječne pruge Novska-Zagreb. Sada prema operativnom planu vidimo da je započela izgradnja pruge od granice Srbije, od Tovarnika do Vinkovca, putem ISPA programa je li tako gospodine tajniče, a nastaviti će se izgradnja u Sisačko-moslavačkoj županiji od Novske prema Dugom selu, rekonstrukcije, iako ovdje piše rehabilitacija, iako je to medicinski pojam rehabilitacija pruge, ali piše rehabilitacija od Dugog Sela do Novske ili obrnuto. Međutim, jedanput je ili kako ovdje piše da je željeznička mreža u Republici Hrvatskoj s obzirom na proširene članice Europske unije relativno dobra po površini države. Iako ja mislim, ne samo da mislim nego je rekao kancelar Njemački Bismark da je država jaka onoliko koliko je jaka željeznica i razvijena željeznica, iz svakoga sela u Njemačkoj možete doći do bilo kojeg grada putem željezničke veze. Kod nas prije nepunih pola godine, ukinuta je privremeno pruga Našice-Pleternica i ukinuta je pruga Sirač-Daruvar. Dakle, kod nas postoji jedna tendencija, ukidanja, kažu pruge su nerentabilne, iako je cijeli sustav HŽ-a vrlo upitan, pa sam dobio od gospodina ministra doduše neformalan odgovor da će prva pruga koja će ići u rekonstrukciju upravo biti pruga Našice-Pleternica ali o tome vjerojatno ništa obećanje i radovanje se rimuje tako da od toga nema ništa. Iako za prioritete iz prometne domene, očekuju se sljedeći rezultati prema ovome operativnom programu. A to je da se obnovi intermodalna konvencija, da se poboljšaju veze s Europskom unijom, da se poveća razina sigurnosti na prugama, da se smanje prometni čepovi, da se poveća učinkovitost i održivost. Ja bih k tome dodao naslanjajući se na tragu ovih rečenica koje sam izrekao ranije da je potrebna i dostupnost željeznice građanima. Kada govorimo o tome da o potpori željezničkoj infrastrukturi, upravo je dovoljno to da se osigura veća dostupnost željeznice građanima. Iz podataka koji se mogu naći ovdje onda vidimo da koridor 10. ili Paneuropski koridor ide od Austrije, kroz Grčku do Turske, dakle Salzburg, Villach, Ljubljana, Zagreb, Beograd, Solun, u Hrvatskoj dakle taj koridor, Hrvatska sudjeluje u tom koridoru sa 318 km, a znamo koji su problemi i kakva je danas situacija, koje se brzine postižu, zašto je i kako to da je na, već sam objašnjavao da je dvokolosiječna pruga do Novske, a od Novske do Dugog Sela je samo jedan kolosijek. Nadalje, dakle, udio Hrvatske na tom Pan ten koridoru je 317 km, ovdje postoje podaci da je tijekom rata nanešena velika šteta željeznici međutim, mislim da je samo ne ratnim djelovanjem nanesena velika šteta željeznice nego i pogodovanjem i poticanjem zapravo cestovnog prijevoza, izgradnjom cestovne infrastrukture je došlo do zapostavljanja željeznice u ovih 20. godina. Uvjeti u mreži ostavljaju dosta prostora za unapređenje željeznice, samo je 9% Hrvatske željeznice pokriveno dvokolosiječnom prugom, 9%. I samo je 36% ukupne mreže elektrificirano, dakle trećina ukupne željezničke mreže je elektrificirano. Kada se radi o onome što bi bilo zanimljivo u projektima operativnog programa i kandidatura za pretpristupni IPA fond onda su u svakom slučaju to plovni putovi. Hrvatska ima unutarnjih plovnih putova oko 800 km, pri tome je na Dunav otpada 137,5 na Savu 447 km, na Dravu skoro 200 km, Kupa skoro 6 km, i Una 11 km. Dakle, ukupno u Hrvatskoj ima plovnih putova 804 km, kako točno piše. Od rata plovidba mogu govoriti o Savi, Dunav je potpuno plovan, negdje do Brčkoga je to 4. kategorija plovnosti, a ovamo prema Sisku je 3. kategorija plovnosti i biti će potrebni zaista relativno veliki zahvati da bi se plovnost i postigla ona dubina od 2,5 m kako je propisana kako bi brodovi na unutarnjim plovnim putovima mogli dolaziti u luku Sisak, a i razvoj luka je vrlo bitan. Pri tome ističem razvoj luke Vukovar i razvoj luke Slavonski Brod, i Sisak da ne zaboravim da ne bi kolegica Petir nema ovdje pa me neće špotati kao važnih i najvažnijih luka na unutarnjim plovim putovima. Neki dan ili prošli mjesec smo ovdje razgovarali o razvoju luke Šibenik i usvojili zakon i o luci Šibenik i o Gaženici i o Dubrovačkoj luci Gruž itd. bilo bi dobro kada bi ovi pretpristupni fondovi omogućili dovoljno sredstva i kada bi projekti bili takvi da se povuku ta sredstva kako bi se osposobio jedan od najjeftinijih načina prijevoza i prometa i u svijetu pa onda jasno i kod nas, a da se ne preferira i određeni drugi modaliteti prijevoza poglavito cestovnih jer je najskuplji, jer je i ekološki upitan itd. Ukoliko se promatra nadalje situacija na rijeci Savi, dakle obujam teretnog prometa je uništen od onog predratnog kada je evo podatak od 1990. godine da je preveženo 7,5 milijuna tona. Dakle, to je jedan impozantan broj koja bi bila dobra i za pojedine morske luke i pretovar u njima, kada netko ima 7,5 milijuna tona pretovara onda je to već prava luka. A rijekom Savom je bio promet 7,5 milijuna tona, ali bi mogao biti znatno veći. I ne samo to, nego Slavonija koja računa na razvoj turizma, na razvoj kontinentalnog turizma svih vrsta i oblika gdje u svakom slučaju plovnošću Save dobila i u tom segmentu na važnosti i na mogućnosti razvoja svog hrvatskog, slavonskog kontinentalnog, riječnog, ribolovnog i svakog ostalog turizma. Prema tome, rijeka Sava koja teče zapravo poklapajući se PAN-europskim 10. koridorom bi upravo mogla biti prometna okosnica, dakle ta cijela regija. Ali evo za ovih 20 godina sve vlade koje su vladale ovom državom ili nisu htjele ili nisu znale ili nisu mogle iskoristiti prednosti ovoga 10. PAN-europskog koridora što je žalosno i zbog čega županije koje su smještene u tom dijelu ove Lijepe naše dakle u Slavoniji zapravo zaostaju i posljednje su po svim pokazateljima ekonomskim, gospodarskim osim po broju nezaposlenih tu su najjače, dakle u RH. Nadam se da će ovaj operativni program i zakonski prijedlog omogućiti uz dobre projekte da se povuku pretpristupna sredstva kako bi eto uz pomoć Europe kada neće naša rođena majka i nije htjela da nas pomogne da ipak izgradimo i ovaj dio HRvatske koji leži na značajnom koridoru dakle 10. PAN-europskom ali i Koridoru 5C koji se pruža od Kijeva glavnog grada Ukrajine preko Budimpešte, Osijeka, Sarajeva do Ploča. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Grubišiću. Više nemamo prijave po klubovima. Prelazimo na pojedinačno. Uvaženi kolega Ivan Bogović. Izvolite kolega.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni Program "Promet". Ovaj operativni sporazum stavlja naglasak na revitalizaciju željeznice i unutarnje plovidbe u Hrvatskoj kako bi se odgovorilo na postojeće razvojne poteškoće hrvatskog prometnog sektora i kako bi se koncentrirala ograničena raspoloživa sredstva da bi se postigao maksimalni učinak i utjecaj. Nadalje, trenutni energetski trendovi dodatno potkrepljuju komparativnu vrijednost željeznice i unutarnje plovidbe naspram cestovnog prometa i time strateški izbor u korist željeznice i unutarnje plovidbe. Ovim sporazumom obuhvaćene su dvije mjere. Prva je unapređenje željezničkog prometa u Hrvatskoj kroz mjeru 1 Nadogradnja i modernizacija pruga i mjeru 2 POvećanje sigurnosti i učinkovitosti rada željeznica, dok je drugi prioritet unapređenje sustava unutarnje plovidbe kroz mjeru Modernizacija i obnova riječnih plovnih puteva i lučke infrastrukture. Unapređenjem željezničkog sustava u Hrvatskoj cilj ove prioritetne osi je razbiti prometnu infrastrukturu u Hrvatskoj posebice vezano za međupovezanost i interoperabilnost nacionalnih mreža spram europskim mrežama, cilj je postupno povećati kvalitetu željezničkog koridora 10 u Hrvatskoj kako bi se sve više ispunjavao standard EU. Koridor 10 kroz Hrvatsku prolazi u dužini od 317 km a relacija je Savski Marof-Zagreb-Vinkovci-Tovarnik. Poznato nam je iz podataka Hrvatskih željeznica dakle ukupna mreža u km koja je u RH je 2 tisuće 720 km od čega 254,3 km dvokolosječne pruge, 2 tisuće 465,7 km jednokolosječne pruge, 977,64 km pruge je elektrificirano. U pogledu gustoće željezničke mreže u RH premašuje prosjek EU sa 62 km na 100 tisuća stanovnika, dok je prosjek u EU 45 km na 100 tisuća stanovnika. Dok se ne možemo pohvaliti pokrivenošću dvokolosječnom prugom u HRvatskoj je to samo 9% dok je 36% ukupne mreže elektrificirano. Znamo da je rat dodatno utjecao na kvalitetu i na izgradnju i održavanje pruga u Hrvatskoj i ja vjerujem da će se modernizacija željezničkog voznog parka s planiranim ... pruge bit će od vitalnog značenja za jačanje konkurentnosti željezničkog prometa u odnosu na druge oblike prometa. I vjerujem da će upravo potpisivanje ovog sporazuma osigurati se dodatna sredstva da se to i realizira. Drugi prioritet u okviru ovog sporazuma je unapređenje sustava unutarnje plovidbe u Republici Hrvatskoj. Cilj ovog prioriteta je poboljšati i obnoviti sustav unutarnje plovidbe u Hrvatskoj čineći ga privlačnijim i konkurentnijim u usporedbi s drugim oblicima prijevoza. Znamo da u Republici Hrvatskoj ukupna dužina unutarnjih plovnih puteva iznosi 804,1 kilometar od čega Dunav dužine 137,5 km, Sava dužine 447,7 km, Drava 198,06 km, Kupa 5,9 km i Una 11 km. A riječne luke koje su unutar granica Republike Hrvatske su, znači najveće Osijek, Sisak, Slavonski brod i Vukovar. U sklopu IPA programa predviđeno je samo priprema projekata, ali i njihova implementacija kroz strukturne fondove. Planirane operacije koje planirano realizirati ovim projektom su rekonstrukcija luke Vukovar, južni vez luke Osijek, terminal za opasne terete Slavonski brod, masterplan za novu luku u Sisku. Također, provedbu ovih mjera IPA programa ovog operativnog programa, operativni program za promet zadužen je za praćenje napretka u provedbi operativnog programa, a čine ga predstavnici gore navedene operativne strukture, Europska komisija i delegacija Europske unije u Republici Hrvatskoj, predstavnici Ministarstva financija, Središnjeg državnog ureda za razvoj strategije i koordinaciju fondova Europske unije, predstavnici civilnog društva, regionalne i lokalne samouprave te socioekonomski partneri. Vjerujem da će se potpisivanjem ovog sporazuma ubrzati dovršenje željezničke stanice u gradu Karlovcu i vjerujemo da će se ovim sporazumom osigurati od ovih osiguranih 96,7 milijuna eura pomoći u bržem razvoju željezničkog prometa i u uređenju plovnih puteva i luka u Republici Hrvatskoj. Zahvaljujem. Stoga podržavam potpisivanje ovog sporazuma.
Hvala lijepo, kolega zastupniče. Državni tajniče. Nema više prijava pa zaključno državni tajnik. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Hvala na svim primjedbama i komentarima. Nije ih bilo puno i žao mi je što nema više kolega zastupnika da raspravljamo o ovoj temi jer mislim da je ovo pravo mjesto za raspravu o nekim od ovih tema. Jedan odgovor gospodinu Koračeviću. Da, u pravu ste, novo potpisivanje ugovora koje se mijenja situacija iz mjeseca u mjesec pomaže nam da kasnimo za rokovima koje imamo, ali da ih i na kraju ispunimo i uhvatimo sve rokove. Evo podatak zadnji koji vama i ovdje tu pred vama govorim je da je 36% tendera ipak objavljeno u području prometa, dakle povećan je taj iznos već u 10. mjesecu, a ugovorena stopa sredstava je već negdje skočila na 17% upravo nakon potpisivanja jednog ugovora za signalizaciju na zagrebačkom kolodvoru. Isto tako, s obzirom da se radi o velikim projektima, svako potpisivanje novog ugovora drastično povećava stopu ugovaranja i mislim da ćemo sljedeći put kad se vidimo već govoriti o visokoj stopi ugovaranja. Što se tiče komentara na institucionalnu strukturu, da, hvala lijepa. Istina, iza ove strukture postoji jako puno vrijednih ljudi koje treba pohvaliti i koji se jako trude i rade. I naravno treba još dosta ljudi uvesti u strukturu s obzirom na količinu posla koji stoji iza EU fondova. Nekome tko to ne zna iznutra teško je to objasniti. Svakako nam treba podrška i svakako Vlada na tome radi svojim odlukama i obvezama koje stoje pred ministarstvima, odnosno tijelima koja sudjeluju da zaposle i da te ljude jer ti ljudi imaju što raditi, ima posla. I što se tiče one primjedbe gospodina Grubišića na kartu, samo da velim da mi ovdje donosimo izmjene sporazuma, dakle karte jesu iz originalnog operativnog programa koji se nije mijenjao u dogovoru s Europskom komisijom. Da smo išli to raditi vjerojatno ne bi danas ovdje stajali i tražili potvrdu ovog zakona o potvrđivanju i potpisivanju sporazuma jer vjerojatno bi ta procedura bila puno duža pa mislim da s obzirom na situaciju da je prihvatljivije da jednostavno usvojimo ovakvu situaciju i ovakve operativne programe kakvi su oni definirani jer su bitne mjere, a ne detalji u samom sporazumu koji naravno slijedi iz 2007. ili 2008. godine. Hvala lijepo.
Hvala državnom tajniku gospodinu Dolencu. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Dajem pauzu do 15 sati, a nastavljamo sa 5. točkom Prijedlog zakona, sporazum Vlada-Europska komisija u oblasti zaštite okoliša. Hvala lijepo.
Peto, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Promet" za pomoć zajednice iz instrumenata predpristupne pomoći u sklopu komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj. Molim uključimo se, glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je sa 101 glasom za i 1 suzdržanim donesen predloženi zakon.
Nastavljamo sa popodnevnim dijelom zasjedanja. Sada smo došli na točku 5. - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja sporazum o financiranju između vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Zaštita okoliša" za pomoć zajednice iz instrumenata pretpristupne pomoći u sklopu komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br.658 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj Zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku Poslovnika 159. hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Hrvoje Dolenc državni tajnik Središnjeg državnog ureda za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova Europske unije. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Dame i gospodo zastupnici. Ne u velikom broju, ali par informacija koje moram podijeliti s vama o ovom Prijedlogu zakona o potvrđivanju financijskog sporazuma za višegodišnji operativni program za zaštitu okoliša iz programa IPA. Ponovno par povijesnih informacija, prvi Sporazum za financiranje ovih projekata u ovom području zaštite okoliša sklopljen je u studenom 2008. godine, za proračunsko razdoblje 2007. do 2009. godine. To je bitno s obzirom da su ti potvrđeni financijski sporazumi ušli u novo razdoblje pregovora i o kojima smo vodili tijekom ove godine i dogovorili novi financijski sporazum, odnosno izmjene Financijskog sporazuma dodajući još dvije dodatne godine proračunske godine u njega, te potpisujući financijski sporazum za razdoblje od 2007. do 2011. godine u području zaštite okoliša. Par financijskih informacija, ovaj program je također u vrijednosti kao što je onaj u području prometa 833,9 milijuna kuna za petogodišnje proračunsko razdoblje ili 113,7 milijuna eura, iz IPA se osigurava 708,8 milijuna kuna, 96,7 milijuna eura, dok se kroz državni proračun, proračun Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, te jedinice, lokalne područne samouprave ili njihove komunalne tvrtke osigurava iznos od 125,1 milijun kuna ili 17 milijuna eura za sufinanciranje. Dakle, drugim riječima dvije nove dodatne godine alokacije donose ovaj financijski sporazum za projekte u ovom području, novih 43,2 milijuna eura iz IPA sredstava odnosno iz sredstava EU proračuna iliti 316,7 milijuna kuna. Bitno je samo reći da se u ovom operativnom programu financiraju projekti i važni za standard građana i to modernizaciju u infrastrukturi i gospodarenju otpadom i modernizaciju u sustavu vodoopskrbe i odvodnje ali evo ova sredstva su dovoljna za nekoliko projekata koje možemo financirati iz IPA-e. Točnije dva velika područja zaštite okoliša, u području gospodarenja otpadom i četiri velika projekta u području vodoopskrbe i odvodnje otpadnih voda i ti projekti su priprema za puno veće mogućnosti i puno veća ulaganja iz strukturnih fondova. I na kraju hitni postupak je predložen iz razloga što je taj financijski sporazum već potpisan, dakle nemamo puno što mijenjati, ali druga važna stvar je to što to ne omogućava isplatu avansnih sredstava za ove dvije godine i dodatni impuls za ubrzavanje projekata i provedbu ovog operativnog programa. Hvala.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu, prvo su na redu klubovi, u ime Kluba HNS HSU-a uvaženi zastupnik Zlatko KOračević. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Za razliku od one prethodne točke kada smo raspravljali o potvrđivanju ugovora a vezano za operativni program Promet, i probleme koji su prisutni u pripremi za korištenje sredstava iz operativnog programa Promet, ovdje je situacija također loša, naime, do 30. rujna trebali smo ugovoriti 50% od 53,5 milijuna eura. Ugovorili smo 1%. Drugim riječima, propustili smo priliku i mogućnost da ugovorimo 26 milijuna eura, propustili smo. Trebali smo objaviti natječaje do 30. rujna u vrijednosti 80% iznosa, objavili smo 54%. Ili preračunato u iznos propustili smo iskoristiti priliku da objavimo natječaje za cirka 14 milijuna eura. Za korištenje ovih sredstava u zaštiti okoliša također je evidentno da se nismo pripremili, također je evidentno da nismo efikasni, s tim da je gotovo izvjesno da za razliku od operativnog programa Promet gdje se propustilo 2007., 2008., 2009. nešto kvalitetno napraviti kao ... u smislu pripreme potrebne dokumentacije za ove projekte, desilo se nešto što je dobro, a to je promijenjena Uprava u HŽ Infrastrukturi pa su uspjeli uloviti Desilo se nešto što je dobro a to je promijenjena uprava u HŽ infrastrukturi, pa su uspjeli uloviti taj zaostatak i uspjeli su stvoriti jednu dinamiku što daje otprilike nekakvu nadu da će se i predviđena sredstva u IPA-i, a vezano na operativni program promet iskoristiti. Štoviše, postoji i jedna naznaka da će se i u strukturnim i kohezijskim fondovima projekti koji su predviđeni financiranje kroz operativni program "Promet" da će uloviti jednu dinamiku moguću efikasnu dinamiku realizacije tih projekata. Ali za razliku od operativnog program "Promet" ovdje gotovo sigurno neće se to desiti jer između ostalih imamo jedan banalni razlog. Naime, kako svi operativni programi imaju svoju upravljačku strukturu u operativnom programu zaštite okoliša koji se dijeli na dva područja, jedno je gospodarenje otpadom a drugo su područja voda za gospodarenje otpadom nadležan je Fond za energetsku učinkovitost, a za vode Hrvatske vode. Mi imamo jedan slučaj da mi u ovom trenutku i ne možemo baš ni jedan projekat prijaviti iz zaštite okoliša jer je potpisnik u Remetincu. Direktor Fonda za energetsku učinkovitost je u Remetincu. Vlada Republike Hrvatske je konačno napravila tu potrebnu smjenu i nadam se da novi direktor će uspjeti uloviti ili poloviti konce. Pitanje da li uopće ti konci postoje u smislu stvaranja mogućnosti korištenja ovih sredstava, ali gotovo sigurno je da ona potrebna infrastruktura unutar Fonda za zaštitu okoliša, unutar Ministarstva za zaštitu okoliša koja je bila nužno potrebna i bilo je nužno potrebno osigurati, a da bismo bili efikasniji u pripremi projekata ona ne postoji. A da ona ne postoji govori činjenica a to je da dokumentacija koju šaljemo na prethodno odobrenje Europskoj uniji nije odgovarajuće razine kvalitete koja bi osigurala brzo procesuiranje i kvalitetne postupke ugovaranja i zato imamo visoki stupanj odbijene dokumentacije. S tim više što za razliku od operativnog programa promet ovdje se radi o velikim infrastrukturnim projektima, infrastrukturnim projektima koji zahtijevaju jednu prilično ozbiljnu vremensku dimenziju i u smislu pripreme dokumentacije, kvalitetne pripreme dokumentacije, oni zahtijevaju vrlo kvalitetnu dinamiku objave natječaja. I ako uzmemo u obzir ono pravilo M+3 onda je stvarno upitno, ne da je upitno nego gotovo je sigurno da ova sredstva neće biti u cijelosti iskorištena, gotovo je sigurno. I treći problem kad govorimo o otpadu o kojemu treba reći jasno i glasno je nametnuta tehnologija od strane Ministarstva zaštite okoliša. Naime, u sklopu programa PHARE 2600 je utvrđeno ili date su mogućnosti prije svega za piškornicu i za županijski centar u Zadru, date su moguće tehnologije. Tehnologije koje u konačnosti daju jasnu dimenziju koliko će građani plaćati tehnologije za zbrinjavanje otpada. Međutim, naše je ministarstvo zauzelo stav da je to tehnologija MBO, mehaničko-biološka za sve, za sva odlagališta unificirana. Zbog takvog stava je došlo do izmjene projekata, zbog takvog stava ponovo se projekti moraju slati na odobrenje Europskoj komisiji. Upitno je pitanje da li će Europska komisija odobriti, a gotovo sigurno da neće jer Europska komisija nema nikakvog razloga da odobri tehnologiju koja u konačnosti poskupljuje građanima takvu vrstu usluge kad postoje puno efikasnije tehnologije. Koji je motiv i zašto i zbog čega Ministarstvo zaštite okoliša stoji čvrsto iza te unificirane tehnologije vjerojatno je njima poznato. Ali činjenica da s tom tehnologijom usporeni su projekti, činjenica je da su usporeni projekti i u Zadru i u Splitu i u Rijeci i u Istri projekti su usporeni. Nama je u kohezijskom fondu, kroz kohezijski fond data mogućnost u visini govorim 2012., 2013. 363 milijuna. Kroz Europski fond za regionalni razvoj govorimo o okolišu 286144 milijuna. Ako nismo u stanju iskoristiti 53 milijuna u tri godine još uvijek smo na 1% ugovorenog, pa kaj mi bumo napravili 2012., 2013. Nula. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke ponovo želimo naglasiti potrebu da Vlada Republike Hrvatske osigura kadrove s potrebnim kompetencijama za rad na pripremi korištenja europskih fondova, jer ovi ljudi koji to sad rade kojima odajemo priznanje za ono što su napravili u okviru datih mogućnosti koje su dobili jer oni nemaju nikakvih mogućnosti donošenja političke odluke. Za svaku odluku moraju pitati nekoga. Pitanje dal' toga nekoga mogu uloviti u ovom trenutku kad ga moraju pitati, a i upitno je kakav odgovor dobivaju, a očito loš ako nam je ukupno izvršenje ovakvo. Mi moramo osigurati, Vlada Republike Hrvatske mora osigurati učinkoviti sustav na metodološkom radu na pripremi projekata jer stupanj vraćenih projekata nam je preveliki. Mora se osigurati efikasno i učinkovito partnerstvo sa regionalnom razinom. Regionalne razine nigdje nema. Ako ima, onda ima samo zato jer ja sam dobar sa tim i tim ministrom, jer je ministar iz mog kraja što sasvim sigurno nije princip zdrave logike. Činjenica da su nam, da su podaci o pripremi projekata, čini se da su državna tajna. Ja vas pitam kolegice i kolege tko mi od vas može reći ili tko mi može dati informaciju koliko projekata smo mi pripremili? Mi u Odboru za regionalni razvoj od našeg resornog ministarstva ne možemo dobiti taj podatak. Zašto je to državna tajna? Zbog čega? Činjenica je da su nam operativni programi centralizirani, i činjenica da na upitan način, da su na upitan način uključili potrebe i razvojne potencijale naših regija. Činjenica da našim županijama, gradovima, općinama se ne dozvoljava da svojim znanjem i vlastitim zamislima iskoriste razvojne mogućnosti koje im pružaju europski fondovi. I na kraju, ovim ljudima koji vode ove i pretpristupne fondove, ovim ljudima koji rade na pripremi projekata za strukturne fondove, trebamo omogućiti da to i rade. Treba im omogućiti da to rade na efikasan način. Prema tome nema nikakvih razloga da se ne zaposle novi ljudi, nema nikakvih razloga da se ti ljudi stimuliraju, jer novci postoje, sredstva postoje. I na koncu konca Europska Komisija i drugim državama kad su došle u takve situacije, bile su u takvim situacijama, odobravala sredstva kroz tehničku pomoć upravo da bi se takvi ljudi stimulirali i da bi takvi ljudi mogli učinkovito raditi posao za kojega su dobili i obvezu. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika podržat ćemo ovaj prijedlog zakona, ali istovremeno upozoravamo na potrebnu ozbiljnost, da iskoristimo mogućnost koja nam je data jer isključivo o nama ovisi kako i na koji način i u kojoj vrijednosti i u kojoj dimenziji ćemo tu šansu iskoristiti.
Zahvaljujem. Imamo pojedinačnu jednu raspravu, to je uvaženi zastupnik Ivan Bogović. Izvolite. Ispričavam se, jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ana Lovrin. Oprostite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa dakle kolega Koračević je netočno rekao da se u Fond za zaštitu okoliša ne može predati niti jedan program ili projekt iz razloga što je čelnik toga fonda privremeno lišen slobode i pod istragom. Dakle to jednostavno nije točno. U Fondu za zaštitu okoliša je imenovan vršitelj dužnosti, fond uredno obnaša svoj posao, kao i u svakoj uređenoj državi gdje sustav mora funkcionirati bez obzira na trenutačnu spriječenost određene osobe. Samo je pitanje da li tih programa i tih projekata ima za predati.
Hvala. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Zlatko Koračević.
Pa vrlo kratko, članak 209., naime vrlo jasno sam kolegice rekao da smo imali jedan formalni razlog a to je nemamo potpisnika, jer je potpisnik u Remetincu. Naime dokumentacija koja ide. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, potpisnik je bio samo jedan.
Uvaženi zastupniče, to nije povreda Poslovnika. Ispravak. … [[Upadica se ne razumije.]] To nije povreda Poslovnika i mislim da ne bi trebalo to zlorabiti. Idemo dalje, idemo s pojedinačnom raspravom, uvaženi zastupnik Ivan Bogović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske Komisije kojim se mijenja sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske Komisije za višegodišnji operativni program zaštita okoliša za pomoć zajednici iz instrumenata pretpristupne pomoći u sklopu komponente regionalni razvoj u Hrvatskoj s konačnim prijedlogom zakona. Cilj operativnog programa zaštite okoliša je ulaganje u projekte s ciljem očuvanja okoliša kroz projekte razvoj infrastrukture za gospodarenje otpadom, te poboljšanja sustava vodoopskrbe i upravljanja otpadnim vodama. Time se pruža pomoć Republici Hrvatskoj pri ispunjavanju obveza u provedbi pravne stečevine Europske unije iz područja zaštite okoliša koja uređuje obradu i odlaganje otpada, opskrbu vodom za piće, skupljanje, pročišćavanje, i ispuštanje otpadnih voda, kao i razvijanje administrativnih i upravljačkih sposobnosti ustanova koje provode operativne programe za zaštitu okoliša. U operativnom programu zaštite okoliša definirane su tri prioritetne osi, ja ću spomenuti u svom izlaganju dvije. Prva je razvoj infrastrukture za gospodarenje otpadom radi uspostave cjelovitog sustava gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj, i druga je zaštita voda resursa Hrvatske kroz poboljšanje sustava vodoopskrbe te integriranog sustava upravljanja otpadnim vodama. Bitno je napomenuti da operativnim programom zaštite okoliša upravlja sljedeća operativna struktura, na čelu sa Ministarstvom zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, kao tijelo nadležno za operativni program, Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva kao tijelo nadležno za prioritetnu mjeru, obavlja dužnost za sve mjere u okviru prioritetne osi dva, Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost je provedbeno tijelo za sve mjere u okviru prioritetne osi jedan razvoj infrastrukture za gospodarenje otpadom. Hrvatske vode su provedbeno tijelo kroz obavljanje dužnosti za sve mjere u okviru prioritetne osi dva zaštita voda, vodnih resursa Republike Hrvatske, poboljšanje sustava vodoopskrbe i cjelovitog sustava gospodarenja otpadnim vodama. Središnja agencija za financiranje i ugovaranje programa i projekata Europske unije je provedbeno tijelo koje obavlja poslove za mjere u okviru prioritetne osi tri i sektorski nadzor za operativni program zaštita okoliša zadužen je za praćenje napretka u provedbi operativnog programa, a čine ga predstavnici operativne strukture Europske Komisije i delegacije Europske Komisije u Republici Hrvatskoj, predstavnici Ministarstva financija, Središnjeg državnog ureda za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova Europske unije, predstavnici civilnog društva, regionalne i lokalne samouprave, te socio ekonomski partneri. Projekti, bitno je napomenuti da krajnji korisnici projekata su komunalne tvrtke u javnom vlasništvu, županijske tvrtke za upravljanje centrima za gospodarenje otpadom te komunalne tvrtke zadužene za vodoopskrbu. Projekti koje je operativna struktura odabrala sa indikativne liste koji su prijavljeni Europskoj Komisiji te ih je ona dosada odobrila su sljedeći: razvoj infrastrukture za gospodarenje otpadom radi uspostave cjelovitog sustava gospodarenja otpada u RH. Tu su 2 velika projekta. Prvi je regionalni Centar za gospodarenje otpadom Kaštijun. Cilj projekta je uvesti održivi i integrirani sustav gospodarenja otpadom u Istarskoj županiji. Procijenjeni iznos cjelokupnog projekta iznosi 72 milijuna 416 tisuća 291 euro. IPA projekt obuhvaća fazu projekta koja uključuje izgradnju odlagališta, izgradnju reciklažnog dvorišta, uređaj za pročišćavanje otpadnih voda, sustava skupljanja procijeđene vode, sustava otklonjavanja izgradnje uređaja za obradu plina, nabavu opreme za prijevoz otpada, tehničku pomoć, promidžbene mjere i nadzor radova. Ugovorena vrijednost, rekao sam, ukupna vrijednost je oko 76 milijuna eura. I drugi veliki projekt je regionalni Centar za gospodarenje otpadom Marišćina. Cilj projekta je uvesti održivi i integrirani sustav gospodarenja otpadom u Primorsko-goranskoj županiji koji obuhvaća oko 306 tisuća ekvivalent stanovnika. Procijenjena vrijednost svih faza projekta iznosi 96 milijuna 457 tisuća 484 eura. Druga prioritetna opcija je zaštita voda i vodnih resursa Hrvatske kroz poboljšanje sustava vodoopskrbe te integriranog sustava upravljanja otpadnim vodama. Tu ću spomenuti 4 projekta: sustav vodoopskrbe i odvodnje s uređajem za pročišćavanje otpadnih voda Slavonskog Broda. Sljedeći projekt nam je upravljanje vodoopskrbnog i kanalizacijskog sustava sa uređajem za pročišćavanje otpadnih voda za grad Drniš. Treći, ta dva projekta, dakle pokrivaju sve potrebe za zbrinjavanjem otpadnih voda u ova 2 navedena grada. Jedan kao problem koji se pojavljuje kod većine jedinica lokalnih i regionalnih samouprava je kod pripreme za kandidiranje projekata. Najčešće manje jedinice lokalne samouprave nemaju kvalitetne vlastite kadrove za pripremu i pisanje projekata, nerijetko na tržištu se pojavljuju različite tvrtke koje su registrirane za pripremu projekata, a njihova kvaliteta i kvalifikacija u konačnici bude vrlo upitna. Ja vjerujem da će se do otvaranja novih predpristupnih i kohezijskih fondova ta situacija popraviti, da će većina jedinica lokalne samouprave pripremiti projekte za kandidiranje i da će cjelokupna situacija ili slika RH kroz ovakve operativne programe biti puno bolja i puno kvalitetnija. Dajem punu potporu potpisivanju ovog sporazuma. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Završno, državni tajnik. Uvaženi Hrvoje Dolenec. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle, dame i gospodo par informacija za kraj. Mnoge od informacija su navedene iz izvješća za prvu polovicu godine. Dakle, u međuvremenu se i dalje napreduje i dalje se radi na projektima. Pa možemo reći ovako: 52% iznosa u ovom operativnom programu je lansirano i startom ovih natječaja, 16% je već ugovoreno. Ono što je bitno reći samo kod toga, mislim da sam propustio možda prvi put reći, dakle ovo su mjerila koja su postavljena u smislu dobivanja puta do dobivanja tzv. sustava upravljanja bez … kontrola delegacija EU u Hrvatskoj. Dakle, da Hrvatska sama provodi natječaj i da sama odobrava natječajnu dokumentaciju, odnosno sve korake u postupku ugovaranja. To ne znači da je time zasad još ugroženo i iskorištenje sredstava jer tu postoji još neko drugo pravilo koje se koristi jer ovakvim ugovaranjem se još uvijek stigne i iskoristiti će se uglavnom sva sredstva u ovim programima. Naravno, ne očekujemo nikakvo usporavanje jer ako se bude usporavalo onda nećemo biti na tom putu. Što se tiče jedne važne suradnje, u ovom konkretnom programu ima dosta suradnje sa regionalnim jedinicama, lokalnim jedinicama i komunalnim tvrtkama. I ono što je moja poruka s ovog mjesta je da tu mora biti stvarno vrlo visoka suradnja. I podržavam sve koji podržavaju suradnju između središnje i lokalne vlasti, naročito na ovakvim projektima koji su prije svega od koristi lokalnim jedinicama. To ponekad nije slučaj. Postoji nekakav animozitet koji nepotrebno produžava postupak i provođenje natječaja i na kraju i same provedbe projekata. To bi trebali stvarno izbjeći i mislim da su i ovi projekti onda su na korist svima nama, a to će biti posebno interesantno u strukturnim fondovima kad ćemo imati puno više projekata i kad će ta suradnja biti puno, puno jača. I u tom smislu svi trebaju više izlaziti jedni drugima u susret. To se nažalost neki put ne događa i to je jedan od problema s kojima se moramo obračunati. I na kraju, hvala svima koji podržavaju ovaj sporazum i mislim da je stvarno važno da ga podržimo i da podržimo provedbu. I otvoreni smo svakako kao sustav za kritike i za pomoć. I mislim da to ovakvim koracima možemo sve popraviti i naravno osigurati da i iskoristimo ova sredstva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Šesto, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije kojim se mijenja Sporazum o financiranju između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije za višegodišnji operativni program "Zaštita okoliša" za pomoć zajednice iz instrumenata predpristupne pomoći u sklopu komponente "Regionalni razvoj" u Hrvatskoj. Molim uključimo se glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 101 glas za donijet je predloženi zakon.
Prelazimo na točku 6., to je - Konačni prijedlog Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava, drugo čitanje, P.Z. br. 626 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuje se odredbe Poslovnika koji se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe i Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Amandman je podnio zastupnik Zdravko Ronko. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Damir Kontrec, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupnici. Pred vama je Konačni prijedlog Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava kojim se ustanovljuju županijska i općinska državna odvjetništva, njihova područja i sjedišta u kojima će djelovati. Prema sada važećem Zakonu o područjima i sjedištima državnih odvjetništava u RH ustanovljeno je 55 općinskih državnih odvjetništava i 21 županijsko državno odvjetništvo. S obzirom na racionalizaciju mreže županijskih i trgovačkih sudova i zakonu koji je usvojen u Saboru prije nekoliko tjedana mi imamo sada 15 županijskih sudova i 7 trgovačkih sudova pa je bilo potrebno pristupiti racionalizaciji mreže državnih odvjetništava kako bi ista bila usklađena s mrežom županijskih sudova. Ovaj Konačni prijedlog Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava razlikuje se od prijedloga koji je bio u prvom čitanju. Budući su usvojeni primjedbe, odnosno prijedlozi koji se tiču spajanja županijskog Državnog odvjetništva u Zlataru odnosno Koprivnici. Tako je u ovom Prijedlogu prijedlog da se županijsko Državno odvjetništvo u Zlataru spoji sa županijskim državnim odvjetništvom u Zagrebu, a županijsko Državno odvjetništvo u Koprivnici sa županijskim Državnim odvjetništvom u Varaždinu. Sama racionalizacija mreže županijskih Državnih odvjetništava provesti će se i kao racionalizacija mreže sudova u Republici Hrvatskoj do 31. prosinca 2019. godine, a sukladno odluci o dinamici spajanja Državnih odvjetništava i osiguravanju potrebnih uvjeta za rad, tehničkoj opremljenosti, osiguranju prostornih uvjeta za rad državnih odvjetništava.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu, prvo su na redu klubovi. U ime Kluba HDZ-a uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje Zakona o područjima i sjedištima Državnih odvjetništava kao jednu od daljnjih mjera iz strategije reforme pravosuđa i akcijskog plana uz tu strategiju koji je predviđao racionalizaciju mreže sudova i Državnih odvjetništava kao jednu od strateških mjera reforme pravosuđa. Naime, često čujemo kada smo razgovarali i o Zakonu o područjima i sjedištima sudova kojim smo smanjivali broj općinskih i županijskih i trgovačkih sudova pa smo onda uz te Zakone kao i uz ovaj Prijedlog zakona imali jedan duži vremenski period kao prijelazni period u kojem će se provesti stvarno spajanje dakle fizičko spajanje. Često smo slušali da donosimo zakone koji su samo na papiru i kojima se ne mijenja ništa osim ploča na fasadi i na ulazu suda. Tko imalo pozna pravosuđe zna da to jednostavno nije točno i da je smisao racionalizacije upravo u tom administrativnom spajanju. Spajanje sudova nije samo državnih odvjetništava nije samo sebi svrha niti je u konačnici jedina svrha, to je jedna, ali nipošto najbitnija ušteda na materijalnim sredstvima ili djelatnicima. Dakle, prvi ratio racionalizacije je mogućnost bolje organizacije suđenja, sudskih poslova i državno-odvjetničkih poslova. Prije svega mogućnost specijalizacije i sudaca i državnih odvjetnika a time učinkovitije profesionalnije, brže i neovisnije sudovanje ili postupanje državnih odvjetnika. Što se tiče Hrvatske ta racionalizacija je krenula odmah nakon što je donijeta strategija počelo se sa projektima neki od njih su bili provođeni kao pilot projekti koji su se pokazali neučinkovitima i ne dobrima, to je bilo oko projekta spajanja prekršajnih sudova sa općinskim, to je bio jedan europski projekt koji se pokazao da nije dobar, i prišlo se onda racionalizaciji po novom principu, dakle spajanje sudova iste vrste. Bolja organizacija se omogućava jer je na jednom području nemoguće predvidjeti višegodišnji priliv predmeta, obzirom na odredbe sudaca, Europske odredbe o sucima, o njihovoj nemogućnosti raspoređivanja i premještanja a jednako tako olakšavanje ove fluktuacije u odnosu na državne odvjetnike. Ova racionalizacije odnosno spajanje sudova u veće i državnih odvjetništava u veće jedinice pokazalo se izuzetno dobrim, izuzetno učinkovitim i ono što jedino od ministarstva očekujemo ja to uvijek ponavljam, a to sam vidjela da je u prijedlogu nove strategije zacrtano, između ostalog i analiza učinaka racionalizacije da vidimo u konačnici da li smo sve one svrhe i ciljeve zbog kojih smo racionalizaciji pristupili i spajanju sudova da li su se one i da imamo egzaktne pokazatelje da su zaista dovele do bržeg i učinkovitijeg rješavanja sudskih predmeta. Dakle, što se tiče ovog Zakona koji je danas pred nama on slijedi Zakon o područjima i sjedištima sudova, imali smo također već jedan zakon kojim smo mijenjali područja i sjedišta Državnih odvjetništava u smislu općinskih državnih odvjetništava, dakle nakon smanjenja broja općinskih sudova sa 108 na 67 to je pratilo i smanjenje broja državnih odvjetništava tada sa 81 općinskog državnog odvjetništva koje je bilo ustanovljeno zakonom ali zapravo nije radilo nikada više od 61 državnog odvjetništva, tada je zakonom broj općinskih državnih odvjetništava smanjen na 55. Ovim zakonom koji je pred nama predlaže se smanjiti broj županijskih državnih odvjetništava sa 21 zakonskog, ali zapravo 20 županijskih državnih odvjetništva koja su radila na 15. Čime se taj broj izjednačava sa brojem županijskih sudova, dakle 15 županijskih državnih odvjetništava za 15 županijskih sudova i 7 trgovačkih sudova. Ovaj Zakon također i rješava pitanja nadležnosti državnih odvjetništava u pogledu trgovačkih sudova, što je posebno važno riješiti u ovom svjetlu smanjenja broj trgovačkih sudova gdje će se jedan trgovački sud protezati zapravo na područje u nekim slučajevima, na područje dva županijska suda, pa je onda važno riješiti i koje će državno odvjetništvo biti u tom slučaju nadležno. Evo, kao što sam rekla od 2008. počeli su se donositi Zakoni o spajanju sudova, najprije općinskih pa onda županijskih, i posljedično iza toga i zakoni o područjima i sjedištima Državnih odvjetništava čime se smanjio najprije broj općinskih Državnih odvjetništava a evo sada se predlaže smanjiti broj županijskih Državnih odvjetništava. Ja također vidim i iščitavam iz izvješća državnog odvjetnika za 2009. godinu da i sam državni odvjetnik ukazuje na potrebu racionalizacije mreže zbog bolje organizacije posla i poglavito zbog bolje opremljenosti iz razloga što stupanjem 1.9.2011. stupanjem na snagu novog Zakona o kaznenom postupku u odnosu na sva kaznena djela bit će potrebna dodatna sredstva i oprema za državna odvjetništva u kom smislu onda se i očekujemo ovo spajanje. Na tragu toga da se onda tako spojena državna odvjetništva mogu bolje opremiti i bolje ekipirati za sve poslove koje Državno odvjetništvo i čeka. I stoga državni odvjetnik apelira u ovom slučaju na ministarstvo da onda osim ovog administrativnog spajanja se dogodi i stvarno fizičko spajanje radi stvarne efikasnije i učinkovitije organizacije posla. Stoga će klub HDZ-a podržati donošenje ovoga zakona.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a, HSU-a uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. S obzirom da ovaj zakon slijedi odrednice Zakona o županijskim i trgovačkim sudovima koje smo donijeli nedavno, prema kojima je ustanovljeno ukupno 15 županijskih sudova i 7 trgovačkih sudova predlagatelj predlaže područja i sjedišta županijskih državnih odvjetništava sukladno područjima i sjedištima županijskih sudova kao i područja i sjedišta općinskih državnih odvjetništava. Prema ovom prijedlogu ustanovljuje se 15 županijskih državnih odvjetništava i 55 općinskih državnih odvjetništava. Ja u svojoj daljnjoj diskusiji moram zahvaliti predlagatelju i osobno gospodinu tajniku na pozitivnim pomacima koji su se desili u ovom konačnom prijedlogu zakona. Naime, logičnije je i normalnije riješen status zagoraca i Koprivnice. Ali ja kod ovog prijedloga zakona kao zagorka moram izraziti svoj protest i svoje žaljenje zbog gubitka sjedišta županijskog državnog odvjetništva u mojoj Krapinsko-zagorskoj županiji. Naime, svima je jasno što znači imati sjedište suda, odvjetništva, policije ili bilo koje druge državne institucije u svom gradu u svojoj županiji. Moje Zagorje nažalost iz mjeseca u mjesec gubi sjedišta kao što smo već rekli županijskog suda, evo danas državnog odvjetništva, čini mi se da će doći na red i policija. Kada se tome nadoda slabo ili nikakvo ulaganje državnih sredstava u prometnu infrastrukturu, onda ne čudi što moja i slične županije nemaju iste šanse za razvitak gospodarstva koje je polazište svemu, standardu građana, zdravstvu, školstvu, useljavanju ili iseljavanju stanovništva, te u konačnici općem zadovoljstvu ili nezadovoljstvu stanovnika. Zagorke i zagorci ovakvu politiku i odnos prema Hrvatskom zagorju ne prihvaćaju i traže pravedan i zasluženi tretman. Hrvatsko zagorje ima resurse u koje ulaže maksimalno moguće, ali bez pravične potpore države ne može biti u ravnopravnoj utakmici razvitka i napretka. U tom smislu doživljavamo izmještanje sjedišta županijskog državnog odvjetništva. A budući je ovaj zakon slijednik Zakona o županijskim sudovima klub HNS-a i HSU-a bit će suzdržan u odnosu na ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Milivoj Škvorc. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolegica Hursa je izrekla nekoliko netočnih navoda. Ja razumijem prvo mislim da nije županija u ime koje je govorila samo njezina nego je u biti i naša. Ali netočan je navod da u Krapinsko-zagorsku županiju na nju je mislila država ne ulaže skoro pa ništa u infrastrukturu. To jednostavno nije točno, nego dapače mislim da moramo biti zadovoljni. To što su možda neki projekti usporili što se cestovne strukture tiče, to je možda istina. Ali mislim da Vlada vodi brigu u Krapinsko-zagorskoj županiji i da će se na taj način i nastaviti. A inače voli se reći sve da nije uredu, mislim da je to bil taj nazivnik ali ja to kao zastupnika iz Krapinsko-zagorske županije ne mogu prihvatiti.
Zahvaljujem. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Emil Tomljanović je prvi. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo ja ću na samom početku svog izlaganja ... naravno da je pred nama Prijedlog Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava koji u svakom slučaju treba poduprijeti. Naime, ovim zakonom uređuju se tri osnovne i bitne stvari koje apsolutno treba na početku apostrofirati i naglasiti. Dakle, prva od njih je ustanovljuju se županijska i općinska državna odvjetništva, zatim utvrđuju se njihova područja i tre će, određuju se sjedišta u kojima će djelovati i županijska i općinska državna odvjetništva. Ovaj zakon treba poduprijeti jer on zapravo slijedi logiku racionalizacije županijskih i trgovačkih sudova, odnosno rješenja i Zakona o područjima i sjedištima sudova kojima je određeno ukupno 15 županijskih sudova i 7 trgovačkih sudova. Dakle, radi se o prioritetu daljnje racionalizacije mreže državnih odvjetništava a koja bi na predloženi način bila umrežena dakle sa mrežom županijskih sudova u RH. Ali valja istaknuti i to da je predmetni zakon izrađen ne samo temeljem te sheme, ne samo da bi se preklopio na Zakon o područjima i sjedištima sudova već i analizom idućih kriterija koji su bitni za određivanje i broja i sjedišta državnih odvjetništava i mislim da to treba posebno naglasiti, a i to stoji u posebnom obrazloženju ovoga zakona. A najvažnije u svakom slučaju od tih kriterija su analiza broja predmeta, dakle broj predmeta. Isto tako vrlo bitan kriterij godišnji priliv predmeta i dakako broj državnih odvjetnika i njihovih zamjenika. Jer samo analizom i primjenom ovih kriterija u odnosu na predloženu mrežu može doći. Ja sam uvjeren da će doći do racionalizacije u svakom smislu samih državnih odvjetništva bez obzira radilo se o županijskim ili općinskim državnim odvjetništvima. Isto tako, prema samom prijedlogu za naglasiti je da se ustanovljuje ukupno, dakle sada ćemo imati ukupno 15 županijskih odvjetništava i 55 općinskih državnih odvjetništava. Od ostalih odredbi važno je istaknuti da će Ministarstvo pravosuđa osigurati za sva županijska državna odvjetništva radni prostor te tehnički opremiti županijska državna odvjetništva u njihovim središtima, uz napomenu da će ministar pravosuđa odlukom utvrditi da su osigurani uvjeti i kada su osigurani uvjeti za rad županijskih i državnih odvjetništava, a koja su nastala spajanjem u njegovom sjedištu. I dakako, da se ne ponavljamo, evo ovo je drugo čitanje, sva ona argumentacija i ono sve što je išlo u prilog i ovom zakonu i u prvom čitanju dolazi do svog punog izražaja i u ovom drugom čitanju, ali uvijek kada govorimo o državnim odvjetništvima pa i o racionalizaciji mreže i broja državnih odvjetništava mislimo da njihov budući rad svakako treba sagledati ili sagledavati u svjetlu donesenog Zakona o kaznenom postupku dakle ZKP-a koji će u svojoj punoj dakle u cijelosti zaživjeti 1. rujna iduće godine kada će se primijeniti dakle na ukupnost rada svih državnih odvjetništava. Dakle, za poduprijeti je sva ona nastojanja koja će u idućoj godini, dakle ne samo racionalizacijom mreže županijskih i općinskih državnih odvjetništava nego i da će se i osigurati sredstva za njihov rad, za njihovu opremu, da će se ona nužno morati kadrovski ekipirati da bi se u cijelosti, u svoj svojoj punini mogao primijeniti na odgovarajući način i novi Zakon o kaznenom postupku. Shodno svemu izloženom mislim da ovaj zakon treba poduprijeti i u tom smislu njegova puna potpora i naravno, u nadi i vjeri da će se uz one zakone što smo ih već donesli, a koji se odnose na čisto sudbenu vlast, ovaj zakon dakle zaokružuje jednu tu pravosudnu sliku u smislu mreže pravosudnih institucija kako dakle čisto sudski tako sada i državno odvjetničkih. U tom smislu puna potpora ovom prijedlogu zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Tomljanoviću, slažem se s vama u podršci Konačnom prijedlogu zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava i naročito u onome segmentu u kojem ste i sami naglasili da će Vlada i odnosno državno odvjetništvo osigurati radne prostore u sjedištima državnih odvjetništava koja se sada ovim konačnim prijedlogom zakona spajaju. Hoću vam reći primjer iz prakse. Dolazim iz Brodsko-posavske županije i grada Slavonskoga broda u kojem prema konačnome prijedlogu zakona je sjedište Županijskog državnog odvjetništva s kojim se spaja ono Požeško državno odvjetništvo. U izvješću koje smo imali prilike razmotriti evo ovaj mjesec stajalo je da u Izvješću o radu državnih odvjetništava za 2009. Godinu stajalo je da osim Zlatara i Varaždina nigdje nisu stvorene pretpostavke i tako dobri radni za rad, s tim da je u zagradi stajalo a nema ni izgleda da će to biti riješeno. Rekla sam tada državnom odvjetniku, a reći ću to i vama, od tada, a izvješće je pisano 2010. godine u gradu Slavonskome brodu je Vlada riješila prostor za županijsko državno odvjetništvo jer je jedna druga državna institucija iselila iz toga prostora i taj prostor, vrlo kvalitetan prostor Vlada je dodijelila na korištenje županijskom državnom odvjetništvu. Dakle, u prilog vjerodostojnosti hrvatske Vlade da će ovom racionalizacijom i usklađenjem sjedišta županijskih sudova i sjedišta županijskih državnih odvjetništava jednako tako da će Vlada kontinuirano raditi i prema zakonu u predviđenom roku 2019. godine da će sve aktivnosti na ovome biti završene.
Hvala. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Pa ako sam vas uspio dobro shvatit uvažena kolegice, a mislim da jesam, vaša primjedba u smislu replike na moju raspravu je bila da li su se u svim konkretnim slučajevima, a u vašem primjeru iz prakse zapravo ispoštivali ovi kriteriji koje pronalazimo u obrazloženju samog zakona. Ja tvrdim da jesu. Ja sam rekao koji su to kriteriji. A znate, kada se radi o racionalizaciji mreže bilo čega, a imali smo prilike slušat rasprave o područjima i sjedištima sudova i to kako županijskih tako i općinskih, svi mi koji dolazimo iz određenih sredina zapravo branimo svim silama ona stajališta koja nužno dovode do zaključka da baš u toj sredini mora biti sjedište te i te institucije. Međutim, to je vrlo teško postići u uvjetima kada dolazi do racionalizacije. Uvijek će postojati određene sredine koje će se u tom smislu pod navodnike smatrati ajmo reći zakinuti. Ali ja ću kazat da se ovdje ne radi o ukidanju institucija nego spajanju i provođenjem racionalizacije mreže županijskih državnih odvjetništava i sudova zapravo treba sagledavati Republiku Hrvatsku u svojoj cjelini i zašto zapravo mi očekujemo u smislu rezultata od svih tih institucija. Ako želimo da u svakoj sredini, baš svakoj sredini bude sjedište tih institucija mislim da se nećemo maknuti ono što se kaže dalje od početka, odnosno nećemo uopće moći niti pristupiti racionalizaciji mreže županijskih i općinskih državnih odvjetništava. Dakle kriteriji su tu, oni su takvi kakvi jesu, ja sam rekao koji su to kriteriji, dakle broj predmeta, broj županijskih državnih odvjetništava. Ne radi se o ukidanju institucija nego spajanju, a sve u smislu boljeg funkcioniranja pravosudnog sustava dakle kada se umreži i sustav županijskih sudova i sustav ili sjedište županijskih državnih odvjetništava. A bit ću vam iskren na samom kraju, kada se promisli dakle kompletno o teritoriju Republike Hrvatske u odnosu na broj županija, možda ćemo u dogledno vrijeme imat priliku raspravljat o nekim drugim zakonskim prijedlozima ovoga tipa, a koji će biti još sa manjim brojem sjedišta određenih državnih…
Hvala lijepa. Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Uvažena zastupnica Nadica Jelaš, izvolite.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Pa eto ja sam se javila da bih još jedanput, kao što sam to učinila i u prvom čitanju ovog zakonskog prijedloga, dakle da bih još jedanput izrazila svoje nezadovoljstvo činjenicom da se po ovom zakonskom prijedlogu predlaže pripajanje Županijskog državnog odvjetništva u Čakovcu Županijskom državnom odvjetništvu u Varaždinu. Doduše, obzirom na to da suštinu ovako predložene racionalizacije mreže državnih odvjetništava predstavlja njeno usklađivanje s mrežom županijskih sudova, ovakav razvoj događaja konkretno u Međimurskoj županiji bio je zapravo determiniran donošenjem Zakona o područjima i sjedištima sudova po kojem je Općinski sud u Prelogu pripojen Općinskom sudu u Čakovcu. Tada je zapravo kreiran argument za ukidanje Županijskog suda jer doista nije opravdano postojanje Županijskog suda za samo jedan Općinski sud. Slijedom toga ukidanje Županijskog suda ima za posljedicu i ovo ukidanje županijskog Državno odvjetništva, odvjetništva za kojem moram podsjetiti da je glavni državni odvjetnik nedavno govoreći u ovoj Sabornici o radu Državnih odvjetništava u prethodnoj godini izgovorio za Međimursko Državno odvjetništvo niz pohvala, isticao ga je zapravo kao jedan primjer prave efikasnosti. Međutim, očito je da je učinkovit i profesionalan rad, preslab razlog za opstanak državnih institucija. Ono što bih htjela reći ovom prilikom a što me osobito brine vezano za ovakav razvoj događaja je da se pod krinkom ovakve racionalizacije javne uprave zapravo Međimurje doslovno i devastira i provincijalizira jer za sudovima i odvjetništvo otići će preko Drave u Varaždin i druge državne institucije i drugi javni servisi i to naročito nije dobro za lokalnu sredinu naročito za razvoj njegovog gospodarstva. Moram reći jednako kao što je rekla kolegica Hursa u svojoj raspravi za slučaj Zagorja, da lokalna vlast ima doista jedan maćehinski odnos prema Međimurju i zoran primjer za to je uz ovo što se ukida Državno odvjetništvo, prije toga i sudovi, je Vladin katalog investicijskih projekata kojega je Vlada donijela u rujnu ove godine, a u kojem eksplicitno nema niti jednog projekta namijenjenog Međimurskoj županiji. Dakle, u katalogu investicija teškom 13 milijardi eura, nije predviđen niti jedan projekt za međimurje. U međuvremenu Međimurje sve više gubi i željezničku povezanost sa Zagrebom, iako moram to reći, Hrvatska je svoju prvu vezu sa Europom imala preko pruge koja je išla upravo Međimurjem. Pitam se nije li to razlog što ministar prometa nikako eto da dođe u Međimurje ni nakon niza poziva koji je dobio od aktualne županijske vlasti. Bojim se da je sve ovo na tragu percipiranja Hrvatske samo do Drave a ne do Mure. I zaključno ću reći da ovaj prijedlog racionalizacije, mreže Državnih odvjetništava nije po meni prava mjera racionalizacije već predstavlja jednu dodatnu centralizaciju i onako precentralizirane države, što će neminovno imati posljedice za daljnje zaostajanje većine Hrvatskih županija u odnosu na njenu metropolu i dakako daljnje povećavanje razlika koje su već sada zaista ogromne. Ova vlast naprosto ne želi biti svjesna činjenica da je svaki sustav a naročito tako složen sustav kao što je država, onoliko jak koliko je jaka zapravo njezina najslabija karika. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ispraviti ću netočan navod iako mislim da nije dobro što se razilazimo ako smo iz iste županije u ovako važnim stvarima, međutim, moram reći i ponoviti ću da se ne radi o ukidanju već se radi o spajanju, radi se o racionalizaciji u odnosu na točno razrađene kriterije. Dakle, poštujmo tu razliku. Ono što moramo znati i stanovnici Međimurja da će u Čakovcu i dalje će biti uredovni dani, da neće biti otpuštanja a građani će uslugu uvjetno rečeno moći obavljati kao i do sada. I netočno je i odbijam ovo što ste kolegice rekli da netko izbjegava doći u Međimurje, to jednostavno nije točno, nemojmo tako govoriti, nemojmo koristiti ovu govornicu za takve kvalifikacije točno je da se dogovara dolazak i predsjednice Vlade u Međimursku županiju i nekih ministara ali ovo što ste zadnje rekli, oprostite se, koristite se jezikom HDZ-a što je meni osobno drago, jer očito da ste to tako upamtili, točno je to da je Hrvatska jaka koliko je jak njezin najmanji zaseok. Pa molim vas budimo korektni.
Hvala lijepo. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom, na redu je uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, poštovani kolegice i kolege. Danas raspravljamo o Prijedlogu zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava koji je Vlada Republike Hrvatske predložila kao nastavak aktivnosti na reformu pravosudnog sustava, usklađivanja racionalizacije državnih odvjetništava donesemo racionalizaciju mreže sudova, osobito županijskih sudova. Želio bih podsjetiti da je Vlada Republike Hrvatske još 2007. godine donijela zaključak o započinjanju procesa racionalizacije mreže sudova u Republici Hrvatskoj, a koji se naslanja i ovaj prijedlog za racionalizacijom državnih odvjetništava. Sve te aktivnosti jesu reformski zahvati u području pravosuđa kao uvjet prilagodbe našeg zakonodavstva i ostvarenja ciljeva prema ulasku u Europsku uniju. Kriterij kojima se rukovodio predlagatelj u pripremi ovoga Zakona bila je analiza broja predmeta, godišnji priliv predmeta, broj državnih odvjetnika i zamjenika državnih odvjetnika u županijskim državnim odvjetništvima. Kako je novim zakonom o područjima i sjedištima sudovima ustanovljeno 15 županijskih sudova tako se i ovim prijedlogom umjesto do sada 21 županijskog državnog odvjetništva ustanovljuje 15 županijskih državnih odvjetništava. Utvrđuju njihova područja djelovanja te određuju sjedišta u kojima će djelovati. Izražavam zadovoljstvo što je predlagatelj prihvatio neke prijedloge iznijete u raspravi kojima se Konačni prijedlog zakona razlikuje u odnosu na prijedlog zakona. Na temelju iznijetoga želim istaknuti da ću podržati Konačni prijedlog zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava kojim će se racionalizacija mreže županijskih Državnih odvjetništava provesti do kraja 2019. godine sukladno osiguranju potrebnih uvjeta za rad, tehničkoj opremljenosti kao i osiguranju prostornih i drugih uvjeta. Hvala.
Zahvaljujem. I sada je na redu kao zadnji u pojedinačnoj raspravi, uvaženi zastupnik Damir SEsvečan. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče. Pa evo pred nama je u drugom čitanju Konačni prijedlog zakona o područjima i sjedištima Državnih odvjetništava, čije donošenje ću podržati i apsolutno podržavam. Prilika je i želim naglasiti kako je donošenje ovog Zakona kao i niza drugih zakona iz oblasti pravosuđa koje smo u posljednje vrijeme donijeli. Rezultat reforme pravosudnog sustava koja je započela još u siječnju 2006. godine donošenjem Strategije reforme pravosuđa sa Akcijskim planom koji je akreditiran 2008. godine te je ponovno revidiran u svibnju ove godine, a čuli smo, odnosno evo danas smo i uvrstili u dnevni red. Pred nama je i donošenje nove Strategije koja će dakle se odnositi na razdoblje 2011. do 2015. godine. Mislim da nema dvojbe da je od početka provođenja reforme pravosuđa pa do danas ostvaren veliki napredak prije svega u stvaranju zakonodavnog i institucionalnog okvira za nezavisno, nepristrano, profesionalno i učinkovito pravosuđe što u konačnici doprinosi vladavini prava i pravnoj sigurnosti građana, a upravo je to sam uvjeren kvaliteta i brzina sudske zaštite građanima najvažnija. Naravno, dosljedno provođenje reforme važno je i za zatvaranje poglavlja 23. Pravosuđe i temeljna prava pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Što se tiče predložene racionalizacije mreže državnih odvjetništava ona se kao što je rečeno naslanja i rezultat racionalizacije mreže sudova koja je između ostalog imala za cilj dakle jačanje i ima za cilj jačanje učinkovitosti pravosuđa. Tako je Hrvatski sabor krajem prošlog mjeseca donio Zakon o područjima i sjedištima sudova kojim su ustanovljeni općinski, županijski, trgovački i upravni sudovi i utvrđeno njihovo sjedište i područje nadležnosti. Tim je zakonom ustanovljeno ukupno 15 županijskih i 7 trgovačkih sudova, te 67 općinskih sudova. Zapravo tih 67 općinskih sudova ustanovljeno je još novelom zakona iz srpnja 2008. godine i mislim da možemo konstatirati kako su već do sada vidljivi pozitivni učinci te racionalizacije općinskih sudova. Kao što se racionalizacija mreže sudova provodila prema točno utvrđenim kriterijima gdje se prije svega vodilo računa o opterećenosti pojedinih sudova, broju zaprimljenih predmeta tijekom godine i potrebnom broju sudaca za njihovo rješavanje ali isto tako i o primjerice geografskom položaju sudova. Tako se i kod racionalizacije broja državnih odvjetništava predloženih ovim zakonom vodilo računa o brojnim okolnostima. Prije svega napravljena je analiza godišnjeg priliva i broja predmeta, te broja državnih odvjetnika i zamjenika državnih odvjetnika u županijskim državnim odvjetništvima. Također, što sam već i spomenuo vodilo se računa da se kod utvrđivanja područja općinskih i županijskih državnih odvjetništava slijedi ustroj, odnosno mreža sudova. Dakle, upravo prema tim kriterijima predloženo je ustanoviti 15 županijskih državnih odvjetništava, te već imamo ustrojenih 55 općinskih državnih odvjetništava koja će sada djelovati u okviru nadležnosti pojedinog županijskog državnog odvjetništva. Kao i za sudove sukladno dinamici spajanja, racionalizacija mreže državnih odvjetništava predviđa se provesti do 31. prosinca 2019. godine. Dakle, evo ukratko iz ovih navedenih razloga podržat ću donošenje ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Sedmo, Konačni prijedlog Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava, drugo čitanje. Amandman je podnio zastupnik Zdravko Ronko. Molim državnu tajnicu Tatjanu Vučetić da se očituje o predloženom podnesenom amandmanu.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Predlagatelj ne može prihvatiti amandman iz prostog razloga zato što je ovaj Sabor na svojoj sjednici donio Zakon o područjima i sjedištima sudova kojim je pripojio, odnosno spojio Županijski sud u Požegi Županijskom sudu u Slavonskom Brodu. Pa onda ne može ni Županijsko državno odvjetništvo u Požegi biti nadležno, odnosno biti za područje Županijskog suda u Požegi kojega nema.
Kolega Ronko, izvolite.
Da ja sam podnio amandman, evo malo don Quijotovski pa dozvolite da kažem da pred ove parlamentarne izbore pred 2000-te godine kad se već osjetio polako miris promjena da se tad išlo na osnivanje županijskih sudova i županijskih odvjetništava. Sad, kad opet osjetimo malo taj dah proljeća evo ide se na ukidanje pojedinih sudova i to je dobro, ja se s tim slažem. Međutim, nije mi jasno zašto se kod ukidanja ne ide na ukidanje ovih novokomponovanih sudova za koji nema nikakve osnove i nikakvog razloga da budu već se ide recimo na ukidanje Županijskog suda i Županijskog odvjetništva u Požegi sa svom svojom onom poviješću, tradicijom, sa onom svojom infrastrukturom od prostorne do penalne sa svim onim funkcionalnim organizacijskim prednostima koje ima. E sad imamo jedan nonsens. Evo, ako bi tako bilo to bi značilo da će 30-ak sudaca i državnih odvjetnika zajedno sa svojim osobljem iz Požege svaki dan putovati u Slavonski Brod, da ćemo im plaćati put da bi im privodili pritvorenike i okrivljenike iz požeškog zatvora u Slavonski Brod. Mislim da to doista nema smisla, a ovo što ste rekli da nema osnove jer je mreža ovih državnih odvjetništava ustrojena temeljem Zakona o županijskim sudovima, sjedištima županijskih sudova, mislim da ste trebali onda reći i da taj zakon nije donesen u skladu sa čl. 83. Ustava. I upravo zato vjerujući da zastupnici neće pristati da glasaju suprotno Ustavu volio bih da se glasa.
Predlažem ručno, tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništava. Molim uključimo se, glasujmo. Rezultat? Sa 83 glasa za i 31 protiv donijet je predloženi, usvojen predloženi zakon.
Prelazimo na točku sedam, a to - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o eksplozivnim tvarima, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 664 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli: Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici. Pred vama je Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o eksplozivnim tvarima s konačnim prijedlogom zakona. Za početak postupka predlaganja izmjena i dopuna ovoga Zakona postojalo je nekoliko razloga. Ja ću reći samo one najvažnije. Naime, društvena pravobraniteljica za djecu u više navrata je ukazivala na problematiku stradavanja djece prilikom korištenja pirotehničkih sredstava, pa se predlažu izmjene i dopune zakona kojima se u pogledu mogućnosti provedbe pirotehničkih sredstava, odnosno njihove dostupnosti djeci želi pridonijeti većoj sigurnosti korištenja pirotehničkih sredstava. Tako se ovim prijedlogom zakona dodatno određuju pojmovi. Preciznije se definira kome može prodati eksplozivne tvari, propisuje se da pirotehnička sredstva određenih razreda drugi, treći, T1 i P1 mogu prodavati samo osobama starijim od 18 godina i to u razdoblju od 15. prosinca do 1. siječnja uređuje se područje zbrinjavanja preostalih eksplozivnih tvari nakon što pravna osoba ili obrtnik prestanu iz bilo kojih razloga obavljati djelatnost propisuje se način oduzimanja odobrenja za proizvodnju, odnosno promet eksplozivnih tvari ukoliko pravna osoba ili obrtnik više ne ispunjavaju propisane uvjete te se u cilju pridonošenja još veće sigurnosti korištenja pirotehničkih sredstava predlaže i zabrana prodaje pirotehničkih sredstava razreda prvoga u pokretnim trgovinama. Ostaje mogućnost prodaje pirotehničkih sredstava razreda prvoga u svim čvrstim objektima, prodavaonice, kiosci i mogućnost prodaje pirotehničkih sredstava razreda drugi, treći, T1 i P1 u prostorima koji su dobili odobrenje Ministarstva unutarnjih poslova i ispunili propisne uvjete. Smatramo da će donošenjem ovakvoga zakona se još više podići razina sigurnosti za djecu koja najčešće i stradavaju od korištenja pirotehnike na neodgovarajući način, da će se podići i opća sigurnost budući su jasnije definirani neki pojmovi i jasnije propisane obveze vlasnika tvrtki koje uvoze proizvode i prodaju pirotehnička sredstva i sigurno ćemo promjenom ovog Zakona nastaviti pozitivan trend koji imamo unazad nekoliko godina da su nam božićni i novogodišnji blagdani sve mirniji, sve sigurniji i da protiču u jednom ozračju pozitivnom bez onih teških posljedica koje su se znale događati prijašnjih godina. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. I prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a, HSU-a uvažen zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Odmah na samom početku ću reći da će klub HNS-a, HSU-a podržati prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o eksplozivnim tvarima. Naime prema važećem zakonu pirotehnička sredstva razreda dva mogu se prodavati osobama starijim od 16 godina, a pirotehnička sredstva razreda tri osobama starijim od 18 godina. Također prema važećem zakonu pirotehnička sredstva razreda tri mogu rabiti i osobe mlađe od 18 godina pod nadzorom roditelja ili skrbnika. Ovim izmjenama i dopunama predlaže se takvu mogućnost ukinuti. Nadalje u primjeni važećeg zakona uočene su određene manjkavosti i nedorečenosti u definiranju pojedinih izraza, posebno kod definiranja pojma priručno skladište, pa se to ovim zakonom uređuje. Također je propisan način oduzimanja odobrenja za proizvodnju eksplozivnih tvari. Objavljeno je i usklađivanje pojmova iz područja zaštite od požara sa europskim standardima, te je točno definirano tko i kome može prodati eksplozivne tvari za subjekte koji se bave prometom eksplozivnih tvari. Dalje se u zakonu govori, evo i državni tajnik je spomenuo aktivnosti pravobraniteljice za djecu, gospođe Mile Jelavić, koja je u nekoliko navrata slala dopise Ministarstvu unutarnjih poslova, a i njezino izvješće iz 2009. godine govori u prilog ovog prijedloga u promjenama. Sigurnost djece predstavlja zadaću prvoga reda i oko toga ćemo se brzo svi složiti. Moram priznati da me brine i ne mogu shvatiti zašto je za predlagatelja zakona bilo potrebno nekoliko intervencija pravobraniteljice za djecu gospođe Mile Jelavić, i njezino izvješće evo za 2009. kako bi se evidentni nedostaci postojećeg zakona nakon duge godine dana našli u prijedlogu izmjene i dopune. Samo 13 članaka izmjene i dopune zakona trebalo je čekati 12 mjeseci. Danas je 8.12. i ja postavljam pitanje da li će ovaj zakon stupiti na snagu do 15.12.? Gospdine državni tajniče, ja bih to molila da mi odgovorite, jer ne vidim razloga da smo tako dugo čekali prijedlog dopuna i izmjena ovoga zakona, jer ako prijedlog sa izmjenama i dopunama ne stupi na snagu do 15.12. omogućavamo po važećem zakonu realizaciju članka 30. Tko će odgovarati za eventualne nesreće koje će se dogoditi u razdoblju od 15.12. do 1. siječnja kada su u prodaji pirotehnička sredstva? Mi ćemo iz kluba HNS-a, HSU-a zakon podržati, ali se toplo nadam da će predloženi zakon stupiti na snagu 15.12. kada počinje prodaja pirotehničkih sredstava. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, poštovani kolegice i kolege zastupnici. Ovo područje vezano za promet i skladištenje, ispitivanje, ocjenu sukladnosti, uporabu, reciklažu, neutralizaciju, uništavanje, rukovanje i nadzor eksplozivnih tvari uređeno je Zakonom o eksplozivnim tvarima. Dobro je podsjetiti što su eksplozivne tvari. Eksplozivne tvari su gospodarski eksplozivi, sredstva za iniciranje eksplozivnih tvari, pirotehnička sredstva, streljivo, baruti, proizvodi punjeni eksplozivnim tvarima, i sirovine eksplozivnih svojstava koje služe za proizvodnju eksplozivnih tvari. Kako je navedeno u prijedlogu ovoga zakona Ministarstvo unutarnjih poslova promjenu ovog zakona predlaže na inicijativu pravobraniteljice za djecu Mile Jelavić, da se izmijeni Zakon o eksplozivnim tvarima na način da se ograniči prodaja i uporaba pirotehničkih sredstava djeci u cilju njihove zaštite i sigurnosti. Zakonom se predlaže da se pirotehnička sredstva razreda dva, tri, te jedan i P1 mogu prodavati samo osobama starijim od 18 godina, i to u razdoblju od 15. prosinca do 1. siječnja. Prema dosadašnjem zakonu pirotehnička sredstva drugog razreda mogla su se prodavati osobama starijim od 16 godina, dok su se sredstva trećeg razreda mogla rabiti uz prisustvo roditelja ili skrbnika, pa i kod osoba mlađih od 18 godina. Ovim izmjenama i dopunama predlaže se takve mogućnosti ukinuti kako bi se postigla još veća sigurnost korištenja pirotehničkih sredstava ovim izmjenama zakona predlaže se i zabrana prodaje pirotehničkih sredstava razreda jedan, u pokretnim trgovinama, tj. po štandovima, na tržnicama, sajmovima, ili na ulici. Razlog tome je veća količina pirotehničkih sredstava koja su se prodavala ilegalno, a dokaz tome su i brojne zapljene različitih nedozvoljenih pirotehničkih sredstava u pokretnim trgovinama. Nadalje definira se pojam priručnog skladišta koje se usklađuje sa odredbama važećih propisa, kojima se propisuju uvjeti za prodavaonice pirotehničkih sredstava, i sa načinom provedbe sigurnosnih mjera za skladištenje eksplozivnih tvari. Također je uređen pojam prometa eksplozivnih tvari na način da se prometom ne smatra prodaja na malo pirotehničkih sredstava razreda prvog, drugog, trećeg i T1 i P1 koja predstavljaju nizak rizik oprema brodova za potrebe spašavanja na moru koje se koriste u poljoprivredi i avio prometu. Pod pojmom rukovanje eksplozivnim tvarima neće se smatrati prodaja na malo streljiva i pirotehničkih sredstava razreda jedan. Daje se mogućnost imenovanja odgovornih osoba u drugim tehničkim naobrazbama. Naime važećim zakonom je propisano da odgovorne osobe pri proizvodnji eksplozivnih tvari mogu biti samo osobe koje imaju najmanje višu stručnu spremu kemijske, strojarske ili rudarske struke i položen stručni ispit prema odgovarajućoj struci. Time je omogućeno zapošljavanje osobe druge tehničke naobrazbe. Uvjet polaganja stručnog ispita prema odgovarajućoj struci briše se radi toga što se neka od tehničkih zvanja, što za neka od tehničkih zvanja takav ispit ne položi. Preciznije se definira tko i kome može prodati eksplozivne tvari, odnosno da su to pravne osobe i obrtnici koji imaju odobrenje od Ministarstva unutarnjih poslova i/ili ministarstva nadležnog za obranu za uporabu. Za proizvodnju i promet eksplozivnih tvari te proizvodnju oružja uređuje se područje zbrinjavanja preostalih eksplozivnih tvari nakon što pravna osoba ili obrtnik prestane iz bilo kojeg razloga obavljati djelatnost. Znači, zatvaranje tvrtke, stečaj, prestanak rada i slično. Na način da su dužne preostale tvari uništiti ili prodati drugoj pravnoj osobi ili obrtniku koji imaju odobrenje ministarstva. Omogućuje se privremeno skladištenje eksplozivnih tvari, npr. rakete za obranu od tuče na terenu osim u prijenosnim spremnicima i u građevinama koje ispunjavaju uvjete za sigurno skladištenje eksplozivnih tvari. Time se daje mogućnost da se djelatnost obrane od tuče odvija u povoljnijim zakonskim okvirima. Obavljeno je i usklađivanje pojmova iz područja zaštite od požara sa europskim standardima. Propisuje se način oduzimanja odobrenja za proizvodnju, odnosno promet eksplozivnih tvari ukoliko pravna osoba ili obrtnik više ne ispunjavaju propisane uvjete. Evo, još nekoliko napomena vezano za evidenciju pirotehničkih sredstava. Pirotehnička sredstva koja su sastavni dio opreme za spašavanje na moru, sredstva za signalizaciju smiju se prodavati pravnim i/ili fizičkim osobama koje posjeduju plovila za koje je posebnim propisom utvrđeno da moraju biti opremljena pirotehničkim sredstvima za spašavanje na moru. Pirotehnička sredstva koja se koriste u željezničkom, zračnom i cestovnom prometu te u raketnom modelarstvu, poljoprivrednoj i sličnim djelatnostima smiju se prodavati samo pravnim i fizičkim osobama koje obavljaju tu djelatnost. Pravne osobe i obrtnici koji obavljaju poslove maloprodaje pirotehničkih sredstava dužni su voditi upisnike o pravnim i fizičkim osobama kojima su prodali gore navedena pirotehnička sredstva. Osim gore navedenih upisnika, pravne osobe ili obrtnici dužni su voditi i upisnik o prodanim pirotehničkim sredstvima trećeg razreda. Između ostalog, podaci koji vode su datum prodaje, šifra i količina pirotehničkih sredstava, ime i prezime, broj osobne iskaznice kupca, vlastoručni potpis kupca da je primio detaljne upute navedenih pirotehničkih sredstava i da će se istih pridržavati. I na koncu, klub HDZ-a podržat će izmjene ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi i jedini na redu je uvaženi Ivan Šantek. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o eksplozivnim tvarima kojeg je potrebno donijeti po hitnom postupku upravo iz razloga da bi se glavnina njegovih izmjena mogla primijeniti za vrijeme božićnih blagdana jer čvrsto vjerujem da će biti objavljen i stupiti na snagu do tog vremena. Naime, pravobraniteljica za djecu je u više navrata ukazivala na problematiku stradavanja djece prilikom korištenja pirotehničkih sredstava te predlaže izmjene i dopune Zakona o eksplozivnim tvarima kojima bi se u pogledu mogućnosti prodaje pirotehničkih sredstava, odnosno njihove dostupnosti djeci želi pridonijeti većoj sigurnosti korištenja pirotehničkih sredstava. U Izvješću o radu pravobraniteljice za djecu za 2009. godinu kao i u dopisu pravobraniteljice za djecu upućenom Ministarstvu unutarnjih poslova predloženo je da se izmjeni Zakon o eksplozivnim tvarima na način da se ograniči prodaja i upotreba pirotehničkih sredstava djeci radi njihove zaštite i sigurnosti. Česta i teška stradavanja djece ukazivala su na važnost odgovornog promišljanja o sigurnosti djece kao i važnosti njihove sveobuhvatne zaštite. Ministarstvo unutarnjih poslova kao predlagatelj izmjene zakona prihvatilo je taj prijedlog te je pristupilo izradi prijedloga izmjena i dopuna Zakona o eksplozivnim tvarima na način da se pirotehnička sredstva razreda 2, 3 te 1 i P1 mogu prodavati samo osobama starijim od 18 godina i u razdoblju od 15. prosinca do 1. siječnja. Predlaže se također ukidanje važećih odredbi zakona prema kojima se pirotehnička sredstva razreda 2 mogu prodavati osobama starijim od 16 godina, a pirotehnička sredstva razreda 3 osobama starijim od 18 godina. Također, ukidaju se mogućnosti da pirotehnička sredstva razreda 3 mogu rabiti i osobe mlađe od 18 godina pod nadzorom roditelja ili skrbnika kako je to dosada bilo. U cilju pridonošenja još većoj sigurnosti korištenja pirotehničkih sredstava ovim izmjenama i dopunama predlaže se i zabrana prodaje pirotehničkih sredstava razreda 1 u pokretnim trgovinama, dakle to su štandovi na tržnicama, sajmovima ili slično, a ostaje i dalje mogućnost prodaje pirotehničkih sredstava prvog razreda po svim čvrstim objektima kao što su prodavaonice i kiosci i mogućnosti prodaje pirotehničkih sredstava drugog, trećeg te 1 i P1 razreda u prostorima koji su dobili odobrenje MUP-a i ispunili propisane uvjete za držanje i skladištenje pirotehničkih sredstava, oružja i streljiva. Na kraju, smatram da će se ovim izmjenama i dopunama Zakona o eksplozivnim tvarima značajno pridonijeti sigurnosti građana u blagdansko vrijeme, a naročito najranjivije skupine djece i zbog toga ću prihvatiti njegovo donošenje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Završni osvrt, uvaženi Ivica Buconjić državni tajnik Ministarstva unutarnjih poslova. Izvolite.
Evo, hvala lijepo. Samo bih htio pojasniti gospođi Hursi u vezi njezinog pitanja. Povod nije bio prijedlog promjena zakona samo zbog zahtjeva pravobraniteljice za djecu, bilo je i drugih zahtjeva. Međutim, ovo konkretno odgovor na vaše pitanje je – puno važnija je upotreba, odnosno period dozvoljene uporabe pirotehnike od prodaje. Naime, svjesni smo svi skupa da i mi odrasli često puta kupujemo pirotehniku pa ih dajemo djeci. Ali, ovim izmjenama i dopunama se točno propisuje u kom periodu se smije pirotehnika drugog, trećeg razreda koristiti, a to je od 26. prosinca do 1. siječnja. Tako da budite sigurni da će do trenutka dok se pirotehnika bude mogla početi i upotrebljavati zakon stupiti na snagu. Do 15-og nije realno, evo nama je žao što nismo možda već i za samu prodaju preduhitrili, međutim zbog nekih drugih tehničkih razloga evo nismo ga uputili dovoljno rano da bude prihvaćen prije 15. siječnja, ali će biti sigurno objavljen i počet će se primjenjivati prije 26. siječnja od kad se pirotehnika može upotrebljavati. Što je po meni najvažnije. Znači, da se onemogući zlouporaba pirotehnike, a ne prodaje. Evo, samo toliko pojašnjenje. Mislim da mogli smo prije, mogli smo žurnije, ali ni ovim nismo došli baš u konačni cajtnot da ne napravimo onaj konačni cilj što smo ga htjeli zajedno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o eksplozivnim tvarima, dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se, glasujmo. Sa 102 glasa za, 2 suzdržana donijet je predloženi Zakon.
Točku 8 ćemo preskočiti jer nemamo uvjete za njezinu rapsravu. Pa prelazimo na točku 9. i s tom točkom ćemo danas završiti. - Izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije u razdoblju od 1. siječnja 2009. godine do 31. prosinca 2009. godine Predlagatelj Agencija za elektroničke medije. Vijeće za elektroničke medije podnijelo je izvješće o radu na temelju članka 58. stavak 3. i članku 58. stavak 9. Zakona o elektroničkim medijima. Prijedlog akta primili se u pretince. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za ravnopravnost spolova, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Zdenko Ljevak ravnatelj agencije. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani članovi saborskog odbora. Ukratko samo izvješće koje sadrži oko 40 i nešto stranica. Ja bih napravio jednu simbiozu u 5 minuta i samo podsjetio o čemu se radi i čime smo se bavili u godini 2009. Obzirom da vijeće u skladu sa svojim nadležnostima nadzire provedbu Zakona o elektroničkim medijima primjenom podzakonskih akata, nadzire direktivu audiovizualnim usluga, europska konvencija o prekograničnoj televiziji, te ostale propise koje su vezne uz elektroničke medije. A naš rad u 2009. godini tako je i u izvješću zapravo napisano, sastoji se iz dva dijela. A privih 6 mjeseci vijeće je funkcioniralo ja bih rekao u krnjem sastavu jer nije dopunjeno pa je radilo u jednom momentu tehničke potpore. U 6. mjesecu je vijeće popunjeno i od 6. mjeseca radi punom parom u smislu funkcije koju ima. Cijeli rad u 2009. godini bih podijelio na nekoliko segmenata koji su vrlo važno. Zapravo nekoliko segmenata na koje nas upućuje što mi moramo i smijemo raditi po Zakonu o elektroničkim medijima. Kroz 2009. godinu vijeće se bavilo nadzorom, provedbom programskih načela i obveza koja radi na dva načina. Jednim načinom to je da izravno softverski prati i nadzire programe radija i televizije. I drugi način je neposredni nadzor. I u 2009. godini vijeće je 19 nakladnika izravno nadziralo u njihovim prostorima i tri televizijska nakladnika. Vijeće je provođenjem bivšeg Zakona o elektroničkim medijima, a ima obvezu i to je radilo i provodilo odredbe i utvrđivalo povrede Zakona o elektroničkim medijima, tako da je u 2009. godini izreklo 3 zahtjeva za prekršajni postupak, 3 opomene, 10 upozorenja i još nekoliko naputaka na koji način se treba zakon provoditi i sve u sklopu redovite procedure i poštivajući do kraja temeljito proceduru zakonom predviđenu. Vijeće aktivno sudjeluje u procesu digitalizacije televizijske djelatnosti, tako da i ovaj uspjeh koji je postignut da se među prvim zemljama u 2010. godini kompletno digitalizira televizija. Mislim da imamo pravo i pripisujemo to svojoj aktivnosti i svoj uspjeh zajedno sa svim drugim institucijama koje su na tome radile. Jedan od ja bih rekao težih i dugotrajnijih poslova se sastoji u segmentima da vijeće aktivno raspisuje natječaj o Fondu za pluralizam i kroz taj dio dodjele sredstava koje je predviđeno Zakonom o HRTV-u da se iz pristojbe izdvaja odmah 3%, raspodijelilo je 30 milijuna 302 tisuće i 810 kuna na način da je 50% zakonom previđeno dodijeljeno radijima 50% televiziji. Moram vas izvijestiti da se na natječaj prijavilo tisuću 329 radijskih i 279 televizijskih emisija. Što to znači? Sve emisije koje dođu zapravo su obvezni članovi vijeća dobiju taj materijal i članovi vijeća su obvezni i to su uredno uradili da pregledaju i preslušaju sve te emisije. I na osnovu te ponude i tih programa donosi odluku koliko i na koji način će potpore odvojiti za određene emisije. Tako da je to riješeno i našim podzakonskim aktima kako i na koji način se taj postupak vodi. U 2009. godini vijeće je raspisalo 4 natječaja za dodjelu koncesije gdje je dodijelilo 72 radijske i 2 televizijske koncesije. Da podsjetim ponovno da na isti način na natječaju emisije i sve ono što je obvezno zakonom natječajnu dokumentaciju dostaviti članovi vijeća pregledaju i na osnovu osobnih stavova donose odluku o dodjelu ili ne dodjeli koncesija. Vijeće je u 2009. godini između ostalog mora voditi i očevidne nakladnike elektroničkih publikacija, tako da dodajući ovaj novi zakon gdje nas je dodatno još obvezao i postavio određene zadatke. To je jedan opširan posao i to je jednostavno posao koji se ustrojava i dan danas i stavlja u crtu izravne komunikacije vijeća i javnosti. Na području međunarodne suradnje sudjelovali su članovi vijeća na 6 međunarodnih skupova, na konferencijama i radionicama. I rad vijeća je prepoznat na način da je jedna agencija američka predložila upravo Vijeću za elektroničke medije u RH da bude mentor jednoj novoj državi koja se u 2010. godini koju su priznali, a to je Republika Kosovo. Mi smo zapravo dobili zadatak i to vrlo korektno odradili i radili na neki način monitoring odnosno edukaciju članova koji bi trebali po našem uzoru raditi u svojoj državi. Što se tiče stručnih aktivnosti vijeće po zakonu ima obveze provoditi i stručne aktivnosti i tu je organizirala okrugle stolove, a između ostalog sudjeluje i suorganizator je velike akcije ili velikog programa koji organizira zajedno sa udrugom hrvatskih radio nakladnika tako da na tim predavanjima i na tim panel diskusijama zapravo rješavamo i na neki način usuglašavamo Strategiju razvoja elektroničkih medija. U 2009. godini agencija koja je stručna služba vijeća je radila sa pet djelatnika pa sad možete zamisliti koliko je tu bilo posla za te djelatnike, međutim krajem godine smo osnažili tu službu, tu zapravo logistiku vijeća i danas agencija radi sa 10 ljudi odnosno sa 11 i mislim da vrlo uspješno odrađuje i ovaj drugi dio već koji nam je postavio i odredio novi zakon donesen koncem 2009. godine. To su vrlo kratke i šture informacije, to je jedna simbioza izvješća zapravo, a u raspravi i na pitanja koja ćete mi postavit ću vam odgovorit. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Uvaženi Nenad Stazić, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Odbor je ovo izvješće razmotrio u svojstvu matičnog radnog tijela i u raspravi smo pohvalili izvješće i istaknuli da je ono pregledno, transparentno i sadržajno dobro napisano, a iznijeto je i nekoliko prijedloga. Kao prvo, kod prikaza raspodjele sredstava Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija trebalo bi navesti i sjedište tvrtke. Nadalje, kod suradnje trebalo bi navesti i suradnju s našim odborom jer je ta suradnja vrlo dobra. Postavljeno je i pitanje koliko komercijalne televizije ispunjavaju javnu funkciju te ako je ne ispunjavaju snose li za to kakve sankcije. S tim u vezi postavljeno je i pitanje vezano za nadzor, a odgovoreno je da će na web stranicama Vijeća za elektroničke medije biti objavljeni svi podaci vezano za dodjelu koncesija i programske osnove te će na taj način biti dostupni javnosti. Što se tiče nenamjenske potrošnje iz sredstava Fonda za zaštitu pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija postoji obveza svih nakladnika da do 31. prosinca dostave izvješća o utrošku sredstava fonda. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno s 8 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru zaključak da prihvati ovo izvješće.
Zahvaljujem. Odbor za ravnopravnost spolova, uvažena zastupnica Gordana Sobol i predsjednica odbora. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle, Odbor za ravnopravnost spolova je na svojoj 40. sjednici raspravljao o Izvješću o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije za razdoblje od 41. siječnja do 31. prosinca 2009. godine. Uvodno je predsjednik Vijeća za elektroničke medije ukratko upoznao članove i članice odbora s radom Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije. U raspravi koja je uslijedila upozoreno je da ovogodišnje izvješće u odnosu na prethodna sadrži nedostatak. Naime, izostavljeni su podaci za koje programe su pojedinim nakladnicima dodijeljena sredstva iz Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija. Izraženo je nezadovoljstvo zbog minimalnih sredstava dodijeljenih za ostvarivanje programa kojima se potiče razvoj svijesti o ravnopravnosti spolova. Samo 1,96% sredstava kod televizijski, a 1,7% kod radijskih nakladnika od ukupnih sredstava fonda koja su za godinu iznosila preko 30 milijuna kuna. Također je zatraženo pojašnjenje je li bilo slučajeva da nakladnici kojima su dodijeljena sredstva Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnosti elektroničkih medija za ostvarivanje programa razvoja svijesti o ravnopravnosti spolova možda nisu emitirali navedene programe te na koji način Vijeće za elektroničke medije obavlja nadzor nakladnika. Ukazano je također na potrebu iznalaženja mogućnosti dodatnog stimuliranja nakladnika na proizvodnju programa kojima se potiče razvoj svijesti o ravnopravnosti spolova. Navedeni su i negativni primjeri reklama koji na diskriminacijski i stereotipan način prikazuju žene i muškarce što je u suprotnosti sa Zakonom o ravnopravnosti spolova. Predstavnik predlagatelja pojasnio je postupak provedbe javnog natječaja za raspodjelu sredstava fonda te utvrdio da nije bilo slučajeva da odabrani nakladnici nisu emitirali programe za koje su im dodijeljena sredstva te da je radi kvalitetnog nadzora vijeće nedavno investiralo u softver koji omogućuje 24-satno snimanje svakog tv programa. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese zaključak kojim prihvaća Izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije za 2009. godinu.
Hvala. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložit prijedlog? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine ravnatelju. Klub Hrvatske demokratske zajednice razmotrio je predloženo izvješće i smatramo ga dovoljno detaljnim, posebice ako razgovaramo o razdoblju od godinu dana ranije. O izvješću je jednako tako pozitivno mišljenje dala i Vlada Republike Hrvatske. U 2009. godini Vijeće je kao što stoji u izvješću, dodijelilo 52 koncesije i to 50 radijskih i 2 televizijske koncesije. Od lipnja 2009. godine izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim medijima Vijeće ima obvezu provoditi pripremne radnje za davanje koncesija sukladno Zakonu o koncesijama. Vijeće jednako tako aktivno sudjelovalo i u izradi Zakona o elektroničkim medijima. Pohvalit ću transparentnost u provođenju javnog natječaja za davanje koncesija, a o čemu svjedoči i činjenica da nije izražena nijedna žalba. Jedna od aktivnosti bilo je i sudjelovanje u procesu uvođenja digitalizacije nakladnika televizijske djelatnosti, a svi regionalni odnsono lokalni nakladnici potvrdili su jedinstven prelazak na digitalno emitiranje. Pa evo tako možemo reći da nam je lokalno postalo dostupno svugdje na ovaj način, dakle da nam mogu biti i kada nismo u svojim domovima ili svojim županijama, dostupne i takve vijesti koje nas naravno zanimaju. Nakladnici su do 31. siječnja svake godine dužni dostaviti podatke o vlasništvu i promjenama vlasničke strukture, pa možemo pohvaliti da od početnih problema pa eto do ovog izvješća vidljiv je napredak ili ako hoćete, ozbiljno shvaćanje provođenja i poštivanja zakona jer prema izvješću samo jedan televizijski nakladnik nije podnio izvješće, a od 157 radijskih nakladnika to nije učinilo njih 11 za što su i naravno izrečena i upozorenja. Što se tiče kršenja Zakona o elektroničkim medijima Vijeće je pokrenulo prekršajni postupak protiv četiri nakladnika, šest opomena, 14 upozorenja. Dakle, monitoring se provodi. No, odmah ću upozoriti i na potrebu jačanja ljudskih resursa Vijeća i Agencije s obzirom na povećane zadatke eto koji su se pojavili već od ove godine, a to je da Vijeće sukladno zakonu mora jednako tako raditi monitoring i nad elektroničkim publikacijama. O tome ćemo sigurno nešto više čuti do godine. Nešto više od 30 milijuna kuna raspodijeljeno je iz Fonda za poticanje pluralizma i raznovrsnost elektroničkih medija i to u gotovo jednakim omjerima nešto više od 15 milijuna kuna za nakladnike radijske djelatnosti i jednako toliko za nakladnike televizijske djelatnosti. Na natječaj se prijavilo 141 radijski nakladnik i 21 televizijski. Ponovit ću nešto što stoji u odredbama zakona, a to je da se sredstvima Fonda mora poticati proizvodnja i objavljivanje programskih sadržaja elektroničkih medija na lokalnoj i regionalnoj razini koji su od javnog interesa, a osobito važni za ostvarivanje prava građana na javno informiranje, nacionalne manjine u Republici Hrvatskoj, poticanje posebnih programa na područjima od posebne državne skrbi, poticanje kulturnog stvaralaštva, razvoj obrazovanja, znanosti i umjetnosti. Jednako tako stoji u zakonu da će se sredstvima fonda poticati i zapošljavanje visoko obrazovanih stručnih radnika u elektroničkim medijima na lokalnoj i regionalnoj razini. Ovo spominjem iz razloga zato što se za obrazovanje i promjenu obrazovne strukture usudit ću se reći ne vidi baš neki veliki napredak i gotovo je nevjerojatno da još uvijek svi nakladnici nemaju uopće programski sadržaj namijenjen javnom informiranju. Najmanji je broj prijavljenih emisija za područje od posebne državne skrbi što je također jedna od odrednica zakona, te za promicanje ravnopravnosti spolova što smatramo da treba što hitnije promijeniti. Iako Izvješće sadrži nakladnike, korisnike sredstava Fonda primjećujemo da nema specificiranih emisija kao ni detalja o njihovu sadržaju iz kojih bismo mogli nešto detaljnije iščitati što je zapravo iz ovih sredstava i plaćeno. Kvalitetan monitoring nužan je za nadziranje utrošenih sredstava u čemu će sigurno pomoći, odnosno već pomaže investicija u novi software kojim se obavlja posredni monitoring uz već kao što smo i čuli eto od gospodina Ljevaka uhodan neposredni kako bi se osigurao nadzor nad provedbom odredbi o programskim načelima i obvezama. Što se tiče financijskog izvješća Agencija za elektroničke medije ostvarila je prihode od 0,5% od ukupnog bruto prihoda koji su u prethodnoj godini ostvarili nakladnici televizijskog ili radijskog programa. Prihodi Agencije za elektroničke medije u 2009. godini iznosili su 13 milijuna 766 tisuća kuna i moramo reći da su oni veći za 1j0% u odnosu na godinu dana ranije. S obzirom na novu zakonsku obvezu da se radi monitoring još jednom ću naglasiti elektroničkih publikacija bit će zanimljivo vidjeti i čuti izvješće o kojem ćemo raspravljati, a eto to će biti za 2010. godinu što će se naći tamo i nadam se da će biti uvažene eto i ove primjedbe koje smo iznijeli. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Izvješće. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Klub SDP-a prihvatit će ovo Izvješće jer mislimo da je ono napravljeno kvalitetno, stručno, pregledno i odražava zapravo jedan dobar rad Vijeća za elektroničke medije. To Vijeće uistinu djeluje kao samostalno, neovisno tijelo. Financirano je od strane samih nakladnika što je odlično rješenje i ispunjava svoje tri najvažnije funkcije a to su dodjela koncesija za radijske i televizijske nakladnike, to je raspodjela sredstava Fonda za poticanje pluralizma medija i to je nadzor prema Zakonu o elektroničkim medijima. Kad je o koncesijama riječ na to smo upozorili i na sjednici Odbora za medije. Evo sad ovdje upozoravam i u ime Kluba SDP-a. Smatramo da je potrebno provjeravati, neprestano kontrolirati koliko komercijalni nakladnici ispunjavaju odredbe koncesijskog ugovora osobito kada je riječ o njihovoj javnoj funkciji. Jer komercijalni nakladnici nisu došli u ovu zemlju, niti je zakon za to donesen da bi oni isključivo zarađivali novac nego da ispunjavaju neku javnu funkciju, da omoguće jedan pluralizam, da donesu taj pluralizam, da omoguće gledatelju, građaninu više izvora informiranja s tim da ti izvori informiranja uvijek moraju biti što objektivniji i što kvalitetniji. Nije informiranje jedina javna funkcija. Ona je samo jedna u nizu javnih funkcija koje i ovi komercijalni nakladnici trebaju ispunjavati prema odredbama svojih koncesijskih ugovora. Prema tome, potičemo Vijeće da i u buduće na to budno pazi i da nas o tome izvještava. Agencija ima malo zaposlenih, a mi im ovdje možda pomalo i neodgovorno sa svakim novim zakonom namećemo sve nove i nove obaveze. Dobili su eto tako i nove obaveze sad kad smo izmijenili Zakon o Hrvatskoj radioteleviziji. Nije dobro bez obzira koliko su ljudi vrijedni i kvalitetni na njihova pleća svaljivati sve više poslova da ne bismo doveli do toga da zbog gomile tih poslova padne kvaliteta njihova rada koja je sada na uistinu zavidnoj razini. Jedanput godišnje evo već tri godine za redom nakladnici se okupljaju na danima elektroničkih medija i lijepo je uvijek boraviti na tom skupu. Kolegica i ja smo bili i ove godine tamo. Tu se skupe svi nakladnici i gledajte kad je u pitanju raspodjela sredstava za poticanje pluralizma medija uistinu nikada ni jedan nakladnik, nikada ali niti jedan nije prigovorio Agenciji kako raspoređuje ta sredstva što znače da se ona raspoređuju transparentno, po određenim pravilima koja su unaprijed poznata, da se raspoređuju pravedno i da se raspoređuju u svrhu u koje ih i treba raspoređivati. Znate kad imate preko 150 nakladnika radijskih uistinu je malo vjerojatno da dođete do situacije da vam baš nitko ne prigovori, a novci su u pitanju. Evo agencija je uspjela to napraviti to tako, Vijeće za elektroničke medije ili agencija, su uspjeli to napraviti tako da uistinu nijednog prigovora nema i tu im treba skinuti šešir i odati priznanje. Puno je napravljeno u zaštiti maloljetnika. Vijeće i Odbor za medije u tom pitanju su surađivali, održali smo i zajednički sastanak, vidjeli što se tu može napraviti, kako te mjere postrožiti, kako uvesti bolju kontrolu, i nakon niza valjda upozorenja, suradnje sa samim nakladnicima tu je napravljen zavidan napredak. Označuju se oni brojem dobne skupine, sve te emisije, ne emitiraju se u neprimjereno doba, vijeće to kontrolira, prati, i mislim da u tom pogledu možemo svi biti zadovoljni jer je to vrlo važan segment, vrlo važan segment, možda najvažniji, maloljetnici, djeca moraju nam svima biti na pameti kad su mediji u pitanju, jer su oni najslabija karika u društvu i njih je najlakše, i najosjetljivija i najlakše ih je povrijediti, najlakše ih je izvrći poruzi i ugroziti na bilo koji drugi način. Ima emisija još uvijek, na žalost to moram reći, ima emisija koje bi trebale biti zabavnog karaktera a u kojima se njihovi voditelji iživljavaju na toj djeci, viču na njih da ne znaju pjevati kad, da nemaju sluha, da kako se to drže, da kako su obučeni. Mi kao društvo moramo paziti na te maloljetnike, čak i onda kada njihovi roditelji pristanu na takvo maltretiranje, jer roditelji mogu biti neodgovorni, ako jesu već neodgovorni, mi kao društvo neodgovorni ne smijemo biti. Pa kad ih neće zaštititi roditelji, moramo ih zaštititi mi. I takve emisije bi morale se maknuti s ekrana, velim napredak je postignut, uvjeren sam da ćemo sa ovakvo kvalitetnim vijećem tu doći do punog uspjeha, do punog uspjeha i podići te standarde, da nikom više ne padne na pamet da zbog svoje zarade, zbog gledanosti se iživljava na maloljetnicima i na djeci. Vijeće ima velike ovlasti kad su u pitanju nakladnici. Ono može podnositi prekršajne prijave, i može izdavati opomene. Prekršajne prijave su, ja bih se usudio reći slabije sredstvo. Zašto? Ono ide, to ide na Prekršajni sud, pa dok se zakaže rasprava, pa dok se održi rasprava, pa je nepravomoćna, pa se ovaj žali, ali znamo kako naše pravosuđe sporo radi, pa prođu godine, više nitko ni ne zna zašto je izrečena nekakva kazna koja je onda financijska ili je opet od strane suda nekakva opomena, sve to skupa ne vrijedi ništa. Ali opomene koje izriče vijeće su vrlo, vrlo efikasne, jer nakon tri takve opomene vijeće može oduzeti koncesiju, može oduzeti koncesiju na jedan sat, na jedan dan, na mjesec dana, može i trajno oduzeti. To je ono čega se nakladnici najviše boje. I to je najefikasnija mjera. Najefikasnija mjera prijetnjom uzet ću ti koncesiju ne budeš li poslovao po zakonu i budeš li kršio pravila Zakona o elektroničkim medijima. Dobro je da su ovdje navedeni i primjeri, da vidimo o kakvim se to sve prekršajima radi. Ovaj iz radio Jaske me je pomalo zgrozio, radilo se o nekakvoj donaciji knjiga knjižnici u Jaski, i sad radio Jaska d.o.o. je o tome izvještavao, i tu se čudio da od tih 600-tinjak knjiga koji je lokalni HDZ poklonio knjižnici ima i knjiga na srpskom jeziku. I onda radio Jaska kaže da se one nisu ni trebale naći u toj donaciji, ali da se nada da ih, kad su se već našle, nitko s polica knjižnice neće uzimati i da ih neće čitati. To reći na jednom radiju je skandalozno. To je skandalozno, tu je podnesena u tom slučaju prekršajna prijava, ja mislim da su ovakvi, nisam znao da to nekome može pasti na pamet da govori u nekakvom javnom servisu, da je to zaslužio i strožu kaznu i oduzimanje koncesije, pa barem na jedan dan, da se nauče da ovakvih stvari ne može biti. Ja neću sad tu nabrajati sve ove druge, sve ste to mogli vidjeti, ali i kroz ova upozorenja, i kroz opomene, i kroz pokretanje prekršajnog postupka vidi se jasan napor Vijeća za elektroničke medije da tu napravi malo više reda. Ono što bismo mi kao društvo još trebali napraviti, to je bolje regulirati portale. Znači sve ono što se vidi na Internetu. Evo mi smo tu neki dan raspravljajući o Zakonu o HRT-u, ne samo mi, cijelo društvo, cijela Hrvatska je raspravljala oko 4 ili 6 minuta za marketinga za HRT, na portalima marketinga ima koliko god hoćete, to je jedan divlji zapad, to nitko ni ne gleda, niti kontrolira, na to se ne plaća porez nikakav, država tu gubi, gube i ovi nakladnici drugi, gube nakladnici jer im taj marketinški kolač bježi po portalima a da to ostaje bez kontrole. Naravno da to ne može Vijeće za elektroničke medije samo napraviti, tu je potrebno donijeti i regulativu, potrebno je donijeti zakone, instrumente, alatke, kako bi dobili jako oružje ili barem oruđe ako ne oružje da malo se zakopa i u tom segmentu, ne smijemo se još dugo praviti ludi, ne smijemo se praviti da taj problem ne postoji, samo zato što je on novijeg datuma, jer on je u ekspanziji, on se širi i širit će se i dalje, i prema tome njega je također potrebno uklopiti u neke zakonske okvire. Moram reći nismo tu, ne treba previše špotati Vladu, nismo tu iznimka, nema to ni Njemačka, a ja sam Zakon o praćenju portala, o načinu praćenja portala, nemaju to ni druge zemlje, ali to nas svejedno ne oslobađa obaveze da prionemo, da malo prionemo i u tome smislu. Evo uz ove riječi pohvale, a drugo ne mogu reći nego pohvale, još jedanput ponavljam klub SDP-a će prihvatiti ovo izvješće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva na redu je uvažena zastupnica Romana Jerković. Nema je, gubi pravo na raspravu. Druga je Karolina Leaković. Nema je, gubi pravo na raspravu. Onda je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Nema ga, i on gubi pravo na raspravu. Pa je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Nema je, i ona gubi pravo na raspravu. I tu je uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine predsjedniče Vijeća za elektroničke medije i ravnatelju agencije, poštovani predstavniče Ministarstva kulture. Pa ja ću se pridružiti u ovoj vrlo kratkoj raspravi jer su i klub HDZ-a i klub SDP-a podržali ovo Izvješće Vijeća za elektroničke medije za 2009. godinu. Ja bih samo kratko naglasila da ove godine imamo jednu iznimnu priliku da u jednoj godini na plenarnim sjednicama Hrvatskoga sabora 2 puta raspravljamo o izvješćima. Naime, podsjetila bih kolegice i kolege da smo ove godine usvajali i Izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije i za 2008. godinu. Jasno je iz objektivnih razloga za koje se nadamo da se više neće ponavljati. Budući da sam i sama članica Odbora za informiranje, informatizaciju i medije Hrvatskoga sabora i da smo čuli i stav ovoga matičnoga radnoga tijela koje je jednoglasno podržalo ovo izvješće dopustite mi da ukratko i ja izrazim zadovoljstvo ovim izvješćem i to iz nekoliko razloga. Čuli smo već da je izvješće kvalitetno, pregledno i metodološki iz godine u godinu je sve bolje i bolje, sadržajno, vrlo transparentno. Svjedoči to o kvaliteti zakonodavstva u području elektroničkih medija u RH koje je usklađeno s pravnom stečevinom EU. Svjedoči to i o kvalitetnom radu Vijeća za elektroničke medije u nadzoru nad provedbom Zakona o elektroničkim medijima. Ali jednako tako svjedoči i o sve boljem poštivanju zakonskih odredbi od strane nakladnika televizijske i radijske djelatnosti. Svjedoči to i o tome, kolegice i kolege, da se ništa preko noći ne može promijeniti, ali i ovdje se čini da možemo biti zadovoljni i brzinom promjena. Naime, svaka promjena izaziva dodatni trud i napor. I mislim da se u području elektroničkih medija od Vlade RH preko resornoga Ministarstva kulture nas u Saboru koji smo usvajali kroz ovo vrijeme sve izmjene i dopune Zakona o elektroničkim medijima pa na kraju 2009. godine usvojili i novi Zakon o elektroničkim medijima do Vijeća za elektroničke medije i Agencije pa onda i svih radijskih i televizijskih nakladnika pa čak i nakladnika elektroničkih publikacija odradili jedan dobar posao i želja mi je da uz, jasno, uz određene iskorake, dakle i onog što je dobro uvijek može biti bolje, da u tome pravcu i nastavimo, a nadam se da će i Zakon o elektroničkim medijima po kojemu se postupa tijekom ove 2010. godine pokazati i svjedočiti, dakle izvješće agencije za ovu godinu, da će posvjedočiti o napretku i na tome planu. Ono što bih o kvaliteti rada agencije, o njezinoj stručnoj ekipiranosti. Vidim da je i 2008. i 2009. odradila ekipa u istome broju. Dakle, isti broj članova, jasno on je zadan, ali isti broj radnika. Pa onda posebno pohvaljujem što vijeće je u odnosu na 2008. godinu kad je odradilo svega 6 neposrednih monitoringa, taj broj u 2009. godini porastao na 21, a posredni nadzor u 2009. godini odrađen je kod 5 radijskih nakladnika i kod 4 televizijska. Kad govorimo o kršenju, dakle o nadzoru, i nikada neće biti da netko neće prekršiti zakonske odredbe, tu se slažem sa predsjednikom Odbora za informiranje, da ovih 6 opomena koje su izrečene tijekom 2009. godine, provedena 4 prekršajna postupka i 14 upozorenja televizijskim i radijskim nakladnicima da u obavljanju svoje djelatnosti ne poštuju, bolje rečeno krše odredbe Zakona o elektroničkim medijima, ne znam treba li biti rigorozniji, ali recimo kod prekršajnoga postupka uspoređivala sam Izvješće za 2008. i za 2009. – jedna komercijalna televizija koja ima koncesiju na nacionalnoj razini je ponavljala prekršaje i tijekom 2008. i tijekom 2009. godine i na kraju je Vijeće za elektroničke medije podnijelo prekršajni postupak. Kako smo svjesni da naši prekršajni sudovi, odnosno ti postupci traju predugo pravi efekt od ovoga u ovoj godini, evo kad se podnosi izvješće, a razmatramo ga u prosincu 2010. još nemamo pravu informaciju, ali možda onda strože i oštrije ići sa izricanjem opomena jer nakladnici jako dobro znaju što znači kad vijeće izrekne 3 opomene. I budući da sam i sama bila na danima elektroničkih medija iskoristila bih ovu priliku i u ovome iznijela onu primjedbu koja se čula, koju su nakladnici lokalnih i regionalnih televizijskih i radijskih kuća iznijeli, ona je ovdje u ovome izvješću sadržana na str. 17., a radi se o obvezi, zakonskoj obvezi. Naime, članak 19a, tadašnjeg zakona, ali ta odredba je sadržana i u novome Zakonu o elektroničkim medijima, a to je propisana obveza da tijela Državne uprave i drugih korisnika državnog proračuna 15% godišnjeg iznosa namijenjenog promidžbi svojih usluga ili aktivnosti utroše na oglašavanje u programima regionalnih i lokalnih elektroničkih medija. Nakladnici radijske i televizijske djelatnosti su inače dužni do 31. ožujka svake kalendarske godine izvijestiti vijeće o obavljenom oglašavanju. Ovom prilikom ih želim njih pohvaliti za 2009. da su ispunili svoju obvezu i pokazali su to, a ovdje želim prenijeti ono nezadovoljstvo koji su rekli da podsjetimo na određeni način pa i kao članica Odbora za medije, a onda molim i ovdje nazočnoga predsjednika Vijeća za elektroničke medije da se povede računa evo da se podsjete tijela na poštivanje odredbe ovoga članka, onda je bio 19a, sad ne znam točno koji je u ovome novome zakonu ali da tijela državne uprave povedu računa o poštivanju ove odredbe. 2010. je možda već kasno ali vrijeme je pred nama. Ja se nadam da će u ovakvoj dobroj suradnji kakvu smo kao Odbor za elektroničke medije i agencijom da će se dobra suradnja nastaviti i da se će se mnoge stvari na području televizijskih i radijskih djelatnosti da će se poboljšati. I ne želim da se ponovi situacija koju sam kao saborska zastupnica iz Brodsko-posavske županije morala predočiti ovdje i postaviti pitanje što se događa sa radijskim nakladnicima na razini lokalne samouprave gdje pojedini gradonačelnici žele preuzeti upravljanje nad medijima. Ovo će vjerojatno biti i u izvješću za 2010. godinu. Još jednom želim naglasiti da podržavam ovo izvješće i želim puno uspjeha u radu na provedbi Zakona o elektroničkim medijima Vijeću za elektroničke mediji i Agenciji za elektroničke medije. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I zadnji prijavljeni uvaženi zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine na čelu Agencije za elektronske medije. Ja sam u prošloj raspravi koja je bila o HRT-u govorio o značaju javne televizije u odnosu na komercijalne televizije, o razlici između tržišta i o onoga što nije tržišno. Jer kada bi govorili samo u okviru onoga što može biti tržišno onda bi ostali za puno toga uskraćeno u svom svakodnevnom životu, jer možda povijest i nije tako tržišna naša, umjetnost nije tako tržišna, lektira u školi koju smo čitali nije tako tržišna, matematika nije tako tržišna ali znamo u jednoj zrelijoj dobi koliko je to zapravo potrebno i za nastupe na tržištu. Dakle, odgovornost javne televizije je vrlo velika za kulturu jednoga naroda, za jednu državu, javna je i važna u svoj odgojnom pogledu izuzetno važna, jer nitko drugi nema obavezu osim javne televizije to kazati. Jeli javna televizija radi kako Bog zapovijeda? Jeli radi profesionalno? Jeli radi utemeljeno? Jeli radi pošteno? Jeli radi navijački? O tome možemo raspravljati i sukobljavati se čiju stranu poteže više ili manje, ali ono što je njena funkcija je izuzetno bitno. Pa bih ja raspravu o vašem izvješću zapravo iskoristio za raspravu o jednom mogućem novom izvješću, dogodine izvješću ili ne znam kojem izvješću unaprijed u povodu natječaja za koncesije na nacionalnoj razini. Iz razloga što koliko god je tržište tako da se na njemu trebamo pošteno natjecati i po nekim kriterijima doći, ali isto tako kao što znamo da mora postojati javna televizija iz nekih razloga a ne samo tržišni i tako mislim da je u toj valorizaciji ne želim docirati i popovati da me ne bi krivo razumili, ali imam potrebu iz razgovora sa onima koje predstavljam izreći neke misli koje mi se čini da su možda važne, možda nevažne ali je važno da se spomenu. Dakle, postoji puno lokalnih radiostanica, postoji puno lokalnih televizija, u Splitu 4 u Rijeci 2 ne znam u Osijeku, Zadru, dakle postoje neke lokalne inicijative da se neka produkcija napravi manje više dobra ili lošija. Ali u ovom tržišnom okruženju u kojem nikom lokalnim interesima sa stajališta državne važnosti tako reći ne brine, jer nama novaca dosta ni za nešto što se prepoznaje neposredno, kako se ne brine ni o tome što se na lokalnoj razini događa. Lokalni programi mogu predstavljati lokalno zanimljive vijesti, lokalno zanimljive programe, ali lokalni programi mogu predstavljati nešto što je na nacionalnoj razini važno i relevantno da se čuje kao ogledni primjer, kao podstrek, kao upozorenje i bilo koji razlog. Iz istog tog razloga i javne i komercijalne televizije idu uvjetno rečeno u provincije idu regije i skupljaju tu građu koja je zanimljiva široj populaciji. Da bi lokalne televizijske i radio stanice mogle imati svoju važnost na nacionalnoj razini, oni moraju imati mogućnost svog financiranja da bi takve programe mogli proizvesti. Da bi mogli dobiti novac s kojim će te programe proizvesti, oni moraju biti marketinški zanimljivi. Da recimo da sada ne spominjem ime nijednog od proizvođača, da bude zainteresira da u Splitu, da u Rijeci, da u Osijeku se reklamira, jer zna ako se reklamira preko neke lokalne stanice da to neće samo ostati na lokalnoj razini nego i na državnoj razini. Pa mi se čini da bi u interesu cjelovitosti HRvatske, a ne razbijanje Hrvatske na regije, jer regije postoje onda kada su izolirane, kada ne žive sa ostatkom. Dakle, u interesu cjelovitosti države a sa regionalnom prisutnošću u smislu problematike i zanimljivosti i ostaloga bilo bi dobro kada bi izvan tržišnih okvira, dakle izvan samo onoga koliko ti ja plaćam, koliko dajem ili ovako ali uz određene garancije kvaliteta, kada bi se pod tim kao u klizanju znate ocjena za tehnička rješenja i za umjetnički dojam. Kada bi se u ovoj kategoriji umjetničkog dojma odnosno državne zainteresiranosti razmatrale opcije u natječaju za nacionalnu koncesiju i oni koji dolaze iz Osijeka, i oni koji dolaze iz Rijeke, i oni koji dolaze iz Splita, naravno ne govorim ni o Makarskoj, Dubrovniku, ŠIbeniku, Zadru jer bih vulgariziro temu. Ali za nešto što se danas prepoznaje kao tri neka regionalna centra velike snage. Kada bi postojala ta mogućnost mislim da bi isplativost tih nacionalnih koncesija bila puno veća, da bi mogli biti na nacionalnoj razini biti prisutne teme koje danas ne mogu doći do izražaja i da koliko je to moguće posvetite tome neku posebnu pozornost, naravno radeći uvijek po savjesti, pošteno i po pravilima igre koja postoje. Ali da ta dimenzija koja je na neki način netržišna ali politički, nacionalno, kulturološki isto tako vrlo važna da se uzme u obzir pri definiranju. Jer bi možda onda u izvješću do godine dana vidjeli da smo iz toga ipak izvukli neku korist za sve nas skupa. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja završno uzeti riječ? Da. Uvaženi Zdenko Ljevak ravnatelj agencije. Izvolite.
Evo, kratko. U prvom redu zahvaljujem na potpori izvješću svim članovima koji su raspravljali ovdje na pozornici o njemu. Međutim nekoliko stvari ću vam reći, a one će se možda malo povezati i utjecati i na rad koji će biti u 2010. godini. Mi ovdje govorimo o 2009. godini kad je još bio stari zakon kod nas na snazi i po njemu smo radili. Međutim, ova pitanja su bila postavljana slična sa ove govornice su meni bila postavljana i na saborskim odborima pa bih htio za one koji nisu u saborskim odborima htio ponoviti. Kod dodjele koncesije jedna od temeljnih uvjeta, zapravo ovisi o kojoj se koncesiji radi, jedan od temeljnih uvjeta je uvijek program. Uvijek se radi o lokalnim programima, osim imamo nacionalni, mi imamo doslovno određeno koliko nacionalnih koncesija, a to govorim o zakonu u 2009. godini i sa osnovnog programa se vijeće zapravo proučavajući program, analizirajući program donosi onda odluku hoće li ili neće dati koncesiju. S pravom ima primjedbi u javnosti pa i ovdje od vas u Hrvatskom saboru zapravo, postavlja se pitanje da li zapravo osim javne televizije, svih drugih televizija, kakve su njihove obveze. Da bi suprotstavili odnose stavili u kontekst programske osnove televizija na nacionalnoj koncesiji, ali i na lokalnim i drugim koncesijama, kako televizije tako i radija, vijeće je donijelo odluku i već puni naše Internet stranice, našu web stranicu naime sa programskim osnovama. U jednom relativno kratkom roku, mjesec-dva dana, ćemo imati svi oni koji žele se informirati što rade lokalne radio ili nacionalne televizije i lokalne televizije moći će ući na programsku osnovu i zajedno sa programskim vijećem pratiti da li izvršavaju svoje obveze. Taj jedna interakcija koju vijeće želi uspostaviti između građanstva, gledateljstva i slušateljstva i nakladnika koji ima svoje obveze misli da će dati jedan kvalitetan, sveopći nadzor da li i na koji način se zapravo izvršava obveza po području koncesije. Ja vam moram reći da mi i unutar, dok to ne ostvarimo do kraja, pratimo i nadziremo 24 sata, softverski se prate zapravo televizijski programi i na osnovu tih programa je Vijeće, neću imenovati nakladnika, ali velikog nakladnika televizijskog sa nacionalnom koncesijom, mu je u ovoj godini dodijelilo tri opomene. Znate što znači tri opomene? To znači još jedna pogreška, prijestup na podzakonskoj osnovi za koju mi moramo imati argumente je oduzimanje koncesije. To se nije, to možda djeluje malo strogo, ali mi smo stava da jedino na takav način možemo ustrojiti i obvezati zapravo one nakladnike koji su dobili povjerenje preko zakona, preko sa Hrvatskog sabora koji ste nas birali dobili povjerenje da funkcioniraju na tržištu, zapravo da izvršavaju svoje obveze. Tu vidjet ćete po ovom izvješću, izvješće 2010. će biti puno, puno strože jer nam je zakon novi dao još dodatne zapravo ovlasti, vidjet ćete zapravo da je to jedan od rezultata zašto se manje postavlja pitanje ili manje imamo problema pa ako hoćete od zaštite djece pa nadalje. Mi još nismo ušli temeljito u onaj drugi segment, u to sad se pripremamo, ulazimo, to su sve nove stvari na ovom našem tržištu i na koji način se zapravo koriste marketinške minute. I o tome će vijeće zapravo za izvješće za 2010. godinu biti, izvijestit će vas o tome gdje i na koji način i kako smo reagirali s onim pravom da se sva dobit koja se prekorači preko toga ima pravo po zakonu dulje pa će se i oduzimati i stavljati u neke druge fondove. Neće nitko zapravo zarađivati tamo gdje to ne može i gdje mu zakon zabrani. To je naša funkcija. Između ostalog, ja vas uvjeravam da će vijeće i dalje o tome vrlo, vrlo temeljito raditi. Što se tiče sastanka odnosno druženja jednog vrlo temeljitog i dobrog programa na elektroničkim medijima koji se ove godine dogodio u Rovinju, bilo je primjedbi s pravom i mi smo to uočili, primjedbi da državna uprava ne izvršava svoje obveze po zakonu iz 2010. godine. Mi smo uputili, poslije tog smo uputili dopise i ja vas uvjeravam kad dobijemo, dakle postoji postupak, uputili smo dopise državnim upravama, kad dobijemo odgovore onda ćemo ga uputiti i Vladi i na znanje Saboru tko izvršava obveze po Zakonu o elektroničkim medijima. Mi ne prepoznajemo nikoga osim onog tko izvršava ili tko ne izvršava obvezu pa će onda druge institucije zapravo koje već vijeće nema tu ingerenciju morati poduzeti nešto što treba poduzeti da ih zapravo jednostavno privoli da poštuju i rade po zakonu kako je to zakon naložio. Što se tiče dodjele sredstava fonda, bilo je tu, ja ću ponoviti, drago mi je čuti ono što je gospodin Stazić rekao i gospođa Bilić, to je činjenica da nemamo nijednu primjedbu. Nastojat će vijeće raditi tako dalje jer ima zapravo jedan pravilan pristup i dobru namjeru da nema privilegiranih, da ima zapravo dobrih i loših programa ili boljih programa i mi ćemo kroz te programe ovo o čemu je maloprije rečeno, zapravo favorizirati programe koji se tiču lokalne uprave. Dakle lokalnih interesa, ne mislim lokalnu političku upravu nego lokalnih interesa. Mi imamo podzakonske akte koje vijeće donosi koji točno određuju na koji način se sredstva dodjeljuju i onda favoriziramo zapravo one emisije za koje mislimo da su od lokalnog interesa. Međutim, sama digitalizacija koja je ove godine usvojena daje veliku mogućnost, tu će biti puno programa. Mi još u ovoj godini ćemo, zapravo donijeli smo dvije nove koncesije, dodijelili, za pet dana ćemo još tri, da li ćemo ih dodijeliti ili nećemo, ali imamo pravo dodijeliti. Dakle mi ćemo, hrvatski građani će imati sljedeće godine 8 odnosno 11 kanala na nacionalnoj koncesiji pa je to već jedna velika konkurencija i u programu, ali i velika obveza zapravo po izvršavanju obveze po koncesijama. Ja ću završit s time da samom digitalizacijom televizije mislim da će naši građani zapravo doći na svoje, da će imati mogućnost birati što hoće gledati i zapravo na takav način i interakcijom sa i vijećem i sa svim drugim tijelima koja se time bave nastojati pomoći da imamo i bolji program u Republici Hrvatskoj. Evo toliko, hvala vam lijepa. Mislim da je bilo nekoliko odgovora na pitanja.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti. Time završavamo sa današnjim zasjedanjem i sutra nastavljamo u 9,30 s 11. točkom dnevnog reda, to je Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2009. godinu, podnositelj Odbor za predstavke i pritužbe. Hvala lijepa.
Izvješće o radu Vijeća za elektroničke medije i Agencije za elektroničke medije u razdoblju 1. siječnja 2009. do 31. prosinca 2009., predlagatelj je Vijeće. Sukladno prijedlogu Saborskih radnih tijela i Vlade Republike Hrvatske dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se spomenuto izvješće. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. SA 102 glasa za i 3 suzdržana donijet predloženi Zaključak.