Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Sukladno odredbama Poslovnika Hrvatskog sabora, Klub zastupnika SDP-a molim stanku od 10 min kako bi se konzultirali kako ćemo se postaviti u današnjoj raspravi. Između ostalog zbog toga što danas raspravljamo o mirovinskoj reformi, Hrvatski sabor još uvijek nije utvrdio svoje stajalište a svakoga dana sa televizije nas bombardiraju reklame koje plaća Vlada RH iz džepova hrvatskih građama koje govore o benefitima mirovinske reforme. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, poštovani zastupnici, Iz džepa hrvatskih građana plaća se propaganda vladajuće stranke koja iznose neistine o mirovinskoj reformi iako je ministar i Vlada Rh kontinuirano odbijala sve oporbene prijedloge kojeg je radio primjerice Klub zastupnika SDP-a, kojeg smo radili zastupnik Hrelja i ja, koji se tiču odnosa prema umirovljenicima koji su krenuli raditi odnosno rođeni '61. ili '62. godine. Ja ću tu stati a dalje će stanku obrazložiti kolega Maras, hvala.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, ne samo to nego se ova rasprava skriva iza Todorićevog danas saslušanja i rasprave u Londonu kako naši građani ne bi čuli pravu istinu. Uz ove reklame koje je kolega Grbin spomenuo, Vladi RH nije u interesu da naši građani čuju da ova reforma ide na njihovu štetu, da će naštetiti stotinama tisuća naših sugrađana koji će ubrzano ići sa 67 g. u mirovinu, da se niti jedan prijedlog koji je SDP dao a radi se o povećanju od 300 kn od prosječne mirovine od 1.1.2019. nije prihvatio. I ono što moguće reći, gospodine ministre, vi ste meteorolog, bavite se tim, ovako će izgledati Hrvatska nakon HDZ-ove mirovinske reforme, ja ću vam to sada uručiti i s time se bavite, molim vas lijepo.
Dobro. Bit će odobrena stanka. Izvolite, kolega Petrov, sada ste vi na redu. Isključite samo kolegu Marasa, molim vas. Evo izvolite, kolega Petrov. Molim vas samo. Kolega Maras, kolega Maras, kolega Petrov treba govoriti.
Hvala gospodine Maras. Poštovani predsjedavajući, ja bih zatražio stanku radi konzultacija s klubom budući da sam očekivao da će se povući ovaj paket zakona koji se naziva mirovinskom reformom. S ovim paketom zakona koji se danas pokušava predložiti će se zapravo učiniti hrvatske građane ovisnicima, invalidima, korisnicima socijalne pomoći a ne budućim umirovljenicima jer je II. mirovinski stup koji se na ovakav način ruši a i kompletan s time mirovinski sustav, treba omogućiti da naše buduće mirovine budu sigurne, stabilne, neovisne o državi i ono što se događa u državi. A vi uništavate II. mirovinski stup. I sad meni jedna stvar samo nije ovdje jasna, već se jednom popljačkalo mirovinske fondove, već ste jednom kupovali socijalni mir dijeleći mirovine, osim toga u trenutku, osim toga gospodine Šuker, molim vas nemojte dobacivat, osim toga u trenutku kada ste trebali učiniti II. mirovinski stup jednako jakim kao I. mirovinski stup, nedostajalo vam je novaca pa ste već tada ga okljaštrili. Danas vam nedostaje financijskih sredstava, danas imate rupu od 17 milijarde, kome ih uzimate? Našim umirovljenicima i budućim umirovljenicima. Što ste očekivali kad ste poslali toliko ljudi u mirovinu ili van države, da će vam mana padat s neba? To ste možda očekivali, zašto i dalje nastavljate pljačku, zašto omogućujete mirovinskim fondovima da ulažu novce u infrastrukturne strateške projekte RH kad ionako uzimate 70% naših novaca? Hvala.
Hvala vam. Odobrit ću stanku. Kolega Sinčić, izvolite.
Hvala vam predsjedavajući. U ime Kluba Živog zida i SNAGA-e također tražim stanku koju ću sada obrazložiti. Današnja tema mirovinska reforma, tražim da se u klubu još jedanput konzultiramo oko svega toga, mirovinska reforma ima cijeli niz štetnih mjera, jedna on najštetnijih mjera je ta što se planira produljenje radnog vijeka sa 65 na 67 g., time se hrvatskim umirovljenicima ne uzimaju samo te 2 g. koje će dulje raditi nego se oduzima zapravo 4 g. jer te 2 g. koje će duljiti, 2 g. će manje biti u mirovini i sve smo bliže onoj tezi „sa posla na groblje“. To je neprihvatljivo, nehumano, ponižavajuće i tražimo dodatne konzultacije, hvala.
I javlja se kolega Bačić u ime kluba HDZ-a, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku od 10 min kako bismo još jednom u klubu zastupnika naglasili potrebu donošenja mirovinske reforme. Naime, činjenica je da svake godine za isplatu naših mirovina potrebno je iz proračuna izdvojiti 17 milijardi kuna a taj iznos će se do 2040. dodatno povećavati. Zbog toga je bilo nužno ući u ovu mirovinsku reformu, kako bi cijeli sustav učinili održivim i kako bi se povećala mirovina naših umirovljenika. U tom smislu želim posebno naglasiti da je u protekle 2 g. od kada je Vlada HDZ-a preuzela odgovornost za vođenje Hrvatske, da su se mirovine povećale za 6,4%. Da je samo za najniže mirovine, predviđeno iduće g. pored usklađivanja dodatno povećanje za 3%. Da je mjera koja propisuje od 2033. naši sugrađani koji do tada ne budu mogli imati 41 g. staža ići sa 67 g. u mirovinu, a da je tu mjeru, protiv koje je gospodin Bernardić i vrh SDP-a otišao na prosvjed koji su ga zvali sindikati, upravo SDP uveo u hrvatski mirovinski sustav obvezu da se radi do 67 g. ukoliko se ne ispuni puni mirovinski staž od 41 g. Dakle želimo naglasiti i poslati poruku svim naših sugrađanima, da je ova reforma nužna kako bismo osigurali održivi mirovinski sustav, kako bi omogućili veće mirovine. I u tom smislu, ovakvu reformu podržavamo i vjerujem da ćemo sve dobre prijedloge koje će biti izloženi u ovoj raspravi, razmotriti i usvojiti, a ne brinite kolega Maras i ne brinite kolega Petrov, biti će drugo čitanje, pa vjerojatno neće biti taj dan kada bude drugo čitanje … [[Govornik se ne razumije.]] s nekim drugim izručenjem. Hvala.
Hvala vam. Samo malo odobravam stanku i vama. Svi se trebate dobro konzultirati da rasprava bude kvalitetna, kolega Hrelja, ali prije toga kolega Maras ima povredu Poslovnika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evidentno je i vama da je povrijedio kolega Bačić poslovnik sa nizom neistina, molim vas da prekinite sa praksom, znači 238. sa praksom rezimea kolege Bačića, umjesto stanke ujutro, on se uvijek javi zadnji i analizira šta je tko rekao i još jedna stvar molim vas osigurajte 1/3 sabora, jer očito je ministar doveo cijelo ministarstvo ovdje da imaju ljudi gdje sjesti. Hvala vam lijepo.
Kolega Maras, evidentno ste povrijedili poslovnik i dajem vam opomenu, dakle, još jedna i gubite pravo rasprave o mirovinskoj reformi. Kolega Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, neće kolega Bačić biti zadnji koji traži stanku, ja tražim stanku u ime Kluba GLAS-a i HSU-a, sa sljedećim obrazloženjem. Pozivam sve koji žele nešto saznati u naš klub, kolegu Tulija iz HDZ-a, iz SDP-a, da im objasnim da mirovine nisu povećane 6, toliko posto, koliko se govori niti 4,6 koliko je rekao kolega Bačić, jer se ne radi o povećanjima, radi se o mehanizmu usklađivanja mirovina sa rastom potrošačkih cijena i rastom plaća. Radi se o očuvanju kupovne moći, o očuvanju vrijednosti mirovina. Nemojte govoriti o povećanju jer za 5% povećanja mirovina, treba izdvojiti dodatnih 2 milijarde kn u državnom proračunu. Prema tome, pišemo zakone, tražimo da se provode, budimo precizni u tumačenju zakona i nazivamo stvari pravim imenom. Radi se o usklađivanju i očuvanju vrijednosti mirovina. Tko god u to ne vjeruje, dobrodošao u naš klub, pojasniti ćemo mu odredbe zakona koje o tome govore. Hvala lijepo.
Odobravam stanku i vama, nastaviti ćemo u 10 sati točno. STANKA U 09,45 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,00 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Dakle sukladno dogovoru klubovi će govoriti 20 minuta, s obzirom da je objedinjena rasprava, klubovi će govoriti 20 minuta. Dakle ponovit ću još jednom, raspravljamo objedinjeno o 3 točke, to su: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, prvo čitanje, P.Z. br. 452 - Prijedlog Zakona o stažu osiguranja s povećanim trajanjem, prvo čitanje, P.Z. br. 453 - Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o dodatku na mirovne ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, prvo čitanje, P.Z. br. 454 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85 Ustava RH i članka 172 Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, s nama je poštovani ministar rada i mirovinskog sustava, Marko Pavić. Izvolite ministre.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvaženi zastupnici. Zadovoljstvo mi je da danas u Saboru imamo paket mirovinske reforme
Ja vas molim, samo zadržite malo pločice da se može popisat. Kolegica zapisuje. … [[Upadica se ne čuje.]] Govori ti Marko, možeš.
Hvala lijepa. Dakle zadovoljstvo mi je da danas u Saboru imamo paket cjelovite mirovinske reforme. U ovom prvom djelu referirat ćemo se na Zakon o mirovinskom osiguranju i ostalo Zakon o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju i prijedlog Zakona o stažu osiguranja s povećanim trajanjem. Nijedan ministar svojevoljno ne bi se upustio u mirovinsku reformu da to stvarno ne mora. Kada pogledamo mirovinski sustav možemo vidjeti da omjer onih koji rade i onih koji su u mirovini je izuzetno nepovoljan. On se popravlja radi povećanja zaposlenosti. Imamo 1,27 radnika na jednog umirovljenika. Isto tako smo svjesni da za mirovine izdvajamo gotovo 40 milijardi kuna. 17 milijardi kuna nam je deficit i koji moramo nadoknaditi iz državnog proračuna. Udio prosječne mirovine u prosječnoj plaći kada isključimo međunarodne ugovore je 42% i gotovo je 2700 kuna. Svjesni smo da su mirovine male, ali isto tako svjesni smo i želimo ih povećati. Kada gledamo strukturu umirovljenika, samo 19% odradilo je puni staž od 40 godina i oni imaju prosječnu mirovinu od 4500 kuna. Cilj ove mirovinske reforme je upravo da osiguramo veće mirovine našim građanima. Ja bih volio i htio poručiti sadašnjim umirovljenicima da se apsolutno ne trebaju brinut oko svojih mirovina, da su isplata apsolutno neupitna, da su mirovine sigurne i da će samo rasti. Povećanje, odnosno usklađivanje mirovina u zadnje 2 godine bilo je 6,39% samo u zadnjem periodu, odnosno zadnje usklađivanje je bilo 2,7%. Slično ćemo raditi i dalje. Pored povećanja mirovina, cilj ove mirovinske reforme je i održivost sustava, 17 milijardi kuna nam godišnje nedostaje iako 10,5% izdvajamo BDP-a za mirovine, želimo učiniti sustav dugoročno održivijim. Treća komponenta mirovinske reforme je da ne diskriminiramo niti jednu generaciju, niti jednu strukturu sadašnjih i budućih umirovljenika. Gledajući cjelovitu mirovinsku reformu možemo reći da imamo 3 skupine kojima se ova mirovinska reforma obraća. Prva skupina su sadašnji umirovljenici za koje smo svjesni da su mirovine male i radimo maksimum da ih povećamo. Za njih smo osigurali da mogu raditi do pola radnog vremena i primati punu mirovinu. Za sada je to pravo konzumiralo, odnosno imalo samo ovih 19% koji su odradili 40 godina staža, a sada će svi osim obiteljske moći to pravo konzumirati. Svjesni smo i onih 246 000 ljudi koji imaju najnižu mirovinu, svjesni smo njihovog stanja i upravo zato od 1.7. predlažemo da oni imaju povećanje od dodatnih 3,13% uz ovo usklađivanje koje će i sljedeće godine biti jednako, ako ne i bolje radi rasta plaća i ekonomske politike ove vlade. Za one srednje generacije, za one koji od sljedeće godine ulaze u mirovinski sustav, a 62.godište su i mlađe, oni su nam upravo najranjiviji i njima smo se najviše obraćali. Većinom do 2020. radi se o ženama, 3000 žena imale bi bez mirovinske reforme manju mirovinu za 600 do 700 kuna. smatramo da to nije pravedno i da to trebamo ispraviti. I upravo zato smo poradili, odnosno radimo na uvođenju tzv. dodatka od 27%. Treća skupina budućih umirovljenika su oni najmlađi, oni koji će 40 godina provesti u drugom mirovinskom stupu, za njih želimo ojačat drugi mirovinski stup kako se ne bi desilo ovo što se dešava sa srednjom generacijom da ni krivi, ni dužni imaju u prosjeku 600 do 700 kuna manju mirovinu. Taj dodatak od 27%, ako se dobro sjetimo uveden je upravo kako bi ispravio i povećao mirovine. Nekada su se davno mirovine računale po 10 najpovoljnijih godina. Kako se period koji se uzimao za izračun mirovine širio, kako su mirovine padale, uveden je klizni dodatak od 4 do 27% odnosno 27% za one kojima računamo puni staž. Mi ćemo za osiguranike II. stupa osigurati takav dodatak, dodatak ćemo osigurati u visini 3/4 od 27% jer toliko su uplaćivali, 3/4 su ti osiguranici uplaćivali u II. stup i osigurat ćemo dakle da svi imaju dodatak od 27% na staž koji su odradili do 31. 12. 2001., a na staž koji su odradili od 1. 1. 2002., dodatak od 20,25% odnosno 3/4. Na taj način ćemo osigurati da II. stup bude prihvatljiv i da bude dostojan odnosno da mirovine iz njega budu adekvatne za većinu ljudi iz II. stupa. No čak i sa tim dodatkom nismo ništa napravili za 300 000 naših građana koji primaju minimalnu plaću do jedno 75%-tno posto prosječne plaće. Ti ljudi će i dalje i sa tim dodatkom imati mirovinu koja je manja on najniže. Ono što sada u hrvatskom mirovinskom sustavu imamo, imamo trostupni sustav. Imamo prvi sustav, sustav međugeneracijske solidarnosti gdje sadašnji radnici izdvajaju za buduće umirovljenike. Imamo drugi sustav, sustav kapitalizirane štednje u kojima imamo 97 milijardi kuna ušteđevine naših građana o čemu ćemo više raspravljati u drugom paketu zakona, imamo treći stup koji je dobrovoljni. Generacija od 60 odnosno od '51. do '62. ima pravo kad se uvodio, prelaska i odabira između drugog u prvi stup. Ono što moramo svakako priznati da taj sistem nije dao dovoljno visoku mirovinu a zato nisu krivi građani za one koji idu slijedećih godina u mirovinu ali ne znači da ga treba napustiti, dapače, treba ga ojačati, dat mu priliku da zaživi, nije bilo dovoljno godina za štednju, bila je kriza nije se moglo uštedjeti. Dodataka od 27% riješit će i taj dio da bude atraktivniji drugi stup a mogućnost povratka iz drugog u prvi stup, osigurat će našim građanima da biraju šta je povoljnije. Tu nema govora o nacionalizaciji mirovina, tu nema govora o tome da ukidamo privatnu štednju građana, već naprosto osigurat ćemo svako našem budućem umirovljeniku da u trenutku odlaska u mirovinu, izabere ono što je povoljnije za njega ili nju. Time ćemo utvrditi, mislimo da je to pravedno, mislimo da je to dostojno i mislimo da ćemo na taj način osigurati onih 300 000 građana koji neće u drugom stupu osigurati ni minimalnu mirovinu, da barem osiguraju minimalnu mirovinu. Upravo iz toga što po zakonu, ukoliko vam je izračun u prvom stupu da vam je mirovina manja od minimalne, dobivate dodatak od države a u drugom stupu tog dodatka nema. Ali nećemo samo za njih osigurat taj prelazak, osigurat ćemo apsolutno za sve naše građane, da u svakom trenutku odnosno u trenutku umirovljenja mogu odabrati ono što je povoljnije za njih. Bilo je dosta po pitanju, dosta medijske rasprave a imali smo 4 mj. javne rasprave po pitanju ovoga paketa, bilo je dosta razgovora i rasprave po pitanju rada od 67 g. dolaska u mirovinu. Tu bi svakako podsjetio sve prisutne da je zakonom iz 2014. SDP-ova Vlada omogućila odnosno trasirala put rada do 67 g. Tada je bilo 2038., ovim prijedlogom kompromisno, prvo smo 2031. a sad 2033. predlažemo da se ide sa 67 g. No opet bi isto tako tu umirio naše građane jer postoji institut dugogodišnjeg osiguranika koji će omogućiti onima koji rano odlaze u mirovinu da idu sa 60. g. Dakle netko tko ulazi na tržište rada sa 18, 19 g. dakle naše medicinske sestre, naši građevinski radnici, naše tete u našim dućanima i svi oni koji rano ulaze na tržište rada, kada nakupe 41 g, staža, mogu ići sa 60 g. u mirovinu. Pitat će te sigurno a šta je s naši studentima, studenti koji završe studij sa 24 g. plus 41 g., moći će ići sa 65 g. u mirovinu. Prema tome većina građana će i dalje ići između 60 i 65 u mirovinu, do 67 će raditi oni koji nisu uspjeli skupiti dovoljno staža odnosno koji nisu uspjeli 41 g. staža. A jedan od njih sam i ja. Jedan od njih sam i ja, nakon završetak studija volontirao sam preko godinu i pol dana da postanem znanstven novak na fakultetu i upravo sam toga svjestan ali isto tako svjesni smo da želimo da što cilj ove reforme d produljimo godine staža. Prosjek godina staža hrvatskih umirovljenika je 30. Prosječna godina staža u EU-u je 35. U Njemačkoj 37 g. i 8 mj. Drugim riječima, ja znam da su mirovine male a isto tako znamo da želimo osigurati da što dulje ostane na tržištu rada. Zato ovim zakonom ćemo produljiti, odnosno, uskladiti da muškarci žene, prvo sa 65 g. idu u mirovinu 2027. a onda svi zajedno da napreduju do 67 g. 2031. ali još jedanput ponavljam, većina hrvatskih građana i dalje će moći ići, '33. oprostite, 2033. i dalje ponavljam većina hrvatskih građana će moći ići u mirovinu i ranije, oni koji ulaze sa 18 g. moći će sa 60, oni koji studiraju, moći će sa 65 g. kada nakupe staž. Bilo je dosta isto tako razgovora o umanjenju privremenog umirovljenja, do sada je bila stopa između 0,1 i 0,34% po mjesecu umirovljenje. Ono što smo mi radili je balansirana politika. S jedne strane smo ojačali, odnosno, povećali liberalno umanjenje na 0,34% što je 4,08% po godini, odnosno 20,4% za 5 g. ranijeg prijevremenog umirovljenja, a s druge smo povećali sa sadašnjih 0,15 na 0,34 dakle, na istu stopu bonifikaciju, odnosno, stimuliranje kasnijeg odlaska u starosnu mirovinu. Tako da ako radite dulje, vi to možete, dobiti ćete bonuse u sitom omjeru za 5 g. 20%. Bilo je isto tako pitanje beneficiranog radnog staža, tu smo apsolutno poslušali struku, za svako od zanimanja, napravljena je studija stručnjaka medicine rada i za svaku od njih proveli smo apsolutne konzultacije. Ukinuli smo samo ona zanimanja, ukidamo 43 zanimanja, odnosno, radna mjesta, za kojih više nema u Hrvatskoj, poput rudara i sličnih zanima koja više ne postoji. Od postojećih 95 radnih mjesta, 11 zanimanja, dakle, ukidaju se 43 radna mjesta, a ukupni verificirani radni staž obuhvaća 25 tisuća osiguranika. Cilj, znamo da taj institutu nije se desetljećima prilagođavao modernim tehnologijama i izazovima te smo ga prilagodili tehnologijama 21 stoljeća. Isto tako postoji zakonska procedura na koji način se i ulazi u listu beneficiranih zanimanja, izrađuju se studije i na osnovnu tih studija smo i prihvatili 2 nova zanimanja, voditelja kabinske posade zrakoplova i člana kabinske posade zrakoplova. Ono gdje se je išlo prilagoditi su zanimanja i tu se prilagodilo za mjesec ili dva apsolutno koja su napredovala s razvojem tehnologija i stvarno smo se tu vodili strukom i stručnim studijima, koje su definirala stručnjaci medicine rada. Drugim riječima, sve ovo je napravljeno, kako bi se upravo povećale naše mirovine, kako bi sustav bio održiv, neto efekt do 2040. ovih mjera je 11,5 milijardi kuna, pozitivno na proračun. Istodobno, osiguravamo podlogu za veće mirovine, radimo na tome da one budu veće i bavimo se onima koji su socijalno ugroženi. Sveukupno ovaj paket zakona, dovesti će i mogu miriti naše umirovljenike do većih mirovina, dovesti će do toga da sustav bude stabilnije, dovesti će do toga da 3000 žena koja su do 2020. trebali imati 600-700 kn manju mirovinu, da ćemo ispraviti tu nepravdu, dovesti ćemo do toga, da sve generacije umirovljenika budu jednako pravne u sustavu. Poslije ćemo malo u drugom paketu detaljnije raspravljati o sustavu kapitalizirane štednje i tu imamo dosta velikih ispravki koji će dovesti do toga, da mirovine iz drugog stupa, odnosno, rate rastu i do 10%, da sustav bude efikasniji i bolji. Prema tome, sve uočene do sada nepravilnosti i sve izazove probali smo ovime obuhvatiti. U zadnja 4 mj. stvarno smo sjedili i sa socijalnim partnerima, kojima se najljepše zahvaljujem, sjedili smo i sa koalicijskim partnerima, također im se zahvaljujem, sjedili smo s nekima oporbenim zastupnicama, kao što je i predsjednik Kluba rekao, HDZ-a apsolutno smo otvoreni na sve dobre prijedloge, nemamo problema prihvatiti svaki dobri prijedlog koji će ići u poboljšanje mirovinskog sustava. Zaključno, bi htio istaknuti, da se rezultati mirovinske reforme moraju sagledati dugoročno da smo ih gledali i modelirali dugoročno do 2070. da će rezultati biti polučili u budućnosti, da dugoročno osiguravamo stabilnost sustava, da osiguravamo veće mirovine, da osiguravamo mirovine koje su ciljane našim vrlo ugroženim skupinama, s jedne strane imamo tu socijalu, s druge strane imamo pogoršanje ja se zahvaljujem zastupnici Lukačić koje ovdje danas nema, ali koja je upravo upozorila na neka poboljšanja, koja idu za osobe s invaliditetom, koja su jedna od najranjivijih skupina, gdje ćemo povećati naknade za profesionalnu rehabilitaciju tih osoba, jer one tijekom profesionalne rehabilitacije, u biti rad, odnosno, to je naknada od koje moraju živjeti. Mislimo da je ovakav paket dobro balansiran, da je sa mnogim dionicima dogovaran, postoje naravno još mnogi detalji koje vjerujem da ćemo kroz rasprave paketa zakona obraditi, ali ključni ciljevi ove mirovinske reforme bili su da osiguramo veće mirovine, da imamo dugoročnu održivost i da nemamo diskriminaciju bilo koje skupine unutar samog mirovinskog sustava. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem ministru. Imamo 34 replike tako da vas molim da se držimo jedne minute kako bi mogli brzo radit. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa ne bi bilo loše, jer možete to napravit? Ajde evo stavit ćemo može. Prvi je poštovani kolega Petrov, izvolite.
Poštovani ministre Paviću znate li vi slogan Hrvatska raste? To je slogan kolega iz SDP-a, zato kad vi kažete da sve raste, vjerojatno aludirate na taj dio. Ali ja stvarno ne znam što koristi se u Vladi da bi stvarno bili toliko odvojeni od stvarnosti pa mislili da apsolutno sve raste. Evo imam sad informaciju da BDP pada, odnosno da procjene za BDP padaju. Hoće li padati potrošnja države? Jer u ime rasta BDP-a ste nagomilali troškove države i ministarstava pa će nam stvarno rasti plaće. Ali ajmo konkretno jednu stvar, što ćete napraviti po pitanju onih koji zbog svojih izrazito visokih plaća i primanja ne izdvajaju u prvi mirovinski stup 15%, kao što izdvajaju svi oni koji danas primaju minimalac, svi oni koji imaju prosječne plaće i svi oni koji imaju do 20 000 kuna plaću neto? Jer vama je limit na 48 000 kuna ne trebate gledati svoje pomoćnike, 48 000 kuna vam je limit [[Upadica PREDSJEDNIK: Hvala.]] Svi oni koji vam imaju otprilike 100 000 kuna plaću, iako ih je malo i nemojte se …/Govornik isključen./…
Kolega Petrov, kolega Petrov …/Govornik isključen./… Ja bih vas molio za korektnost. … [[Upadica se ne čuje.]] Hoćete opomenu? Evo dobivate opomenu.
Hvala.
Izvolite kolega, odnosno ministre Pavić.
Poštovani gospodine Petrov pa ja znam da ste vi ljubomorni jer ste izašli iz Vlade, a sve tako dobro ide. Pa ja znam da imamo 71 000 zaposlenih više, da imamo 6,39% veće mirovine koje smo uskladili, da smo riješili Agrokor, da nije došlo do gospodarskog sloma, da apsolutno radimo na dobrobit naših građana, naših umirovljenika i naših radnika. Isto tako riješili smo i Pelješki most. A ovo što su prošle vlade radile apsolutno znamo i vidimo rezultate. Što se tiče uplate, svi plaćaju 15%. Hvala vam lijepa.
Izvolite, povreda Poslovnika.
Povreda članka 238. Gospodine Paviću koliko vam je bila primjerena reakcija dovoljno vam govori reakcija saborskih zastupnika i po tome se vidi koliko vam je uopće nezgodno sjedit na ovoj stolici i braniti ono što nazivate reformom, a nije reforma jer u konačnici rušite i mirovinski sustav i smanjujete mirovine apsolutno svima. Vas će jednoga dana pitati ljudi što ste radili i zbog čega ste ovo nama predložili jer ovo što radite, to je katastrofa.
Zahvaljujem. Kolega Petrov, vi ste povrijedili sada Poslovnik, niste rekli što je povrijeđeno, nego ste replicirali … [[Upadica se ne čuje.]] Ali ne, ne, ovako, ja ću vam dati opomenu, vi gubite pravo govora danas. Žao mi je, ali ste … [[Upadica se ne čuje.]] A čujte, držite se reda. Idemo dalje, poštovana kolegica Čikotić.
Poštovani ministre, nezahvalna pozicija. Dolazite u Sabor, opravdavate rad ove vlade, a sve se svodi na vrlo jednostavnu stvar, prelijevanje iz šupljeg u prazno. Sve će to na kraju platiti građani. Neaktivnost Vlade u drugim područjima, poput reforme javne uprave, neprovođenja digitalizacije, neprovođenje reforme obrazovanja i poslali su vas u Sabor da to sve branite. U fazi kad koristite 2,4 milijarde kuna iz europskih fondova, nemate baš dobru razinu zaposlenosti. 33% iz evidencije izlazi iz drugih razloga, a ne zbog razloga zapošljavanja. Niski gospodarski rast niste uspjeli ... [[Govornik se ne razumije.]] , iako imate na raspolaganju 10,7 milijardi eura, a premijer nas je, reći ću tako, obilježio kao destinaciju jeftine radne snage. Danas 180 ljudi izlazi dnevno iz RH. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Ja sam mislio da imamo raspravu o mirovinskoj reformi, ali vidim da vi želite o uspjesima Vlade pa možemo apsolutno i o tome. Nikad više sredstava za zapošljavanje u RH, 4 i pol milijarde u ove dvije godine i da, ponosan sam na to. Ponosan sam da dobro koristimo europski socijalni fond upravo za ta zapošljavanja, smijte se gospodine Maras, sve je u redu. Dakle ponosan sam na program zaželi, ponosan sam na mnoge druge stvari, ali danas smo tu o mirovinskoj reformi. Ajmo našim građanima pričati što je bit mirovinske reforme, bit mirovinske reforme upravo da mirovine budu veće, bit mirovinske reforme da bude održiv sustav, bit mirovinske reforme da ove profesorice, a dobro vi znate da naši nastavnici, tih 3000 žena koji će ići u mirovinu sljedećih godina da nemaju 600 do 700kn manju mirovinu. Hvala lijepa.
Treća je replika poštovanog kolege Grmoje, izvolite.
Poštovani ministre, mi imamo jednu shizofrenu situaciju, da se ova vlada ponaša kao da oni nisu dio jedne vladajuće strukture koja ovom zemljom vlada već više od 20 i nešto godina. Znači vaša je zasluga što je samo 15% od ukupnog broja umirovljenika otišlo u starosnu mirovinu i to je jedan službeni model koji je naslijeđen iz bivše države gdje se prikrivalo katastrofalne podatke o nezaposlenosti na način da se ljude slalo u mirovinu. I to je posljedica onog sustava kojeg je provodila vaša stranka i nemojte nam prodavati priču da vi niste za to odgovorni. Vaša stranka je za to odgovorna. I ovo sada što ovdje nudite nije nikakvo rješenje. Znači ja vam postavljam pitanje jeste li provjerili i napravili ikakvu analizu, izračunali koliki je trošak propuštene prilike za mirovinski sustav, znači da se nije vodila ovakva politika, znači prije vremenog umirovljena. A tu politiku su vodile vaše vlade.
Kolega Grmoja, hvala. Izvolite.
Hvala lijepo kolega Grmoja, možda da vas prvo ispravim, brojka vidim da niste pričaju o njemu, 19% hrvatskih umirovljenika ima 40 g. radnog staža, apsolutno cilj ove reforme, da taj radni staž bude dulji i sve komponente koje idu u tom smjeru, a to je bonifikacija i onih koji će raditi će imati 20% veće mirovine za 5 g. duljeg staža, za rad do 67 g. ali ponavljam, oni koji idu ulaze rano na tržište rada, moći će ići sa 60 g. oni koji studiraju sa 65. Dakle, cilj ove reforme nije pretakanje šupljeg u prazno. Cilj ove reforme upravo održivost mirovinskog sustava, veće mirovine što su građani mogli vidjeti na svojim računima i isto tako da nemamo diskriminaciju u bilo kojim skupinama umirovljenika. Hvala.
Kolega Podolnjak, vi ste na redu, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Kada već govorite o reformi, evo nekoliko pitanja vezanih uz obveze mirovinske fondove. Zašto se omogućuje ulaganje sredstava mirovinskih fondova u državne i infrastrukture projekte? Zašto se drastično ne smanjuje naknade obveze mirovinskih fondova kako bi se povećali iznosi budućih mirovina? Kada će se promijeniti meritum promišljanje ulagačkih pravila obveznih mirovinskih fondova ili miritirati maksimalni iznos ulaganja u državne obveznice na 30%. Zašto se ne pojednostavljuje mogućnost ulaganja mijenjanje fonda u drugom stupu za građane, za buduće umirovljenike i što mislite učiniti kako bi se zaustavio taj oligopol 4 obvezna mirovinska fonda i zaoštrila konkurencija u njima? Konkretna pitanja.
Izvolite ministre.
Hvala na konkretnim pitanjima, ali ja vidim da se Most baš nije previše pazio i pripremio. Ova pitanja koja ste mi postavili su za drugi set rasprave i tamo ću vam na njih odgovoriti. Hvala.
Kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Nažalost, ni vi se niste pripremili, kao ministar već godinu i nešto dana, a to pokazuju rezultati i to pokazuje osjećaj hrvatskih građana. Znači vi možete ovdje pričati šta god želite, pokazivati prstom, … [[Govornik se ne razumije.]] se ponašati prema zastupnicima itd. ali činjenica da hrvatski građani, za vas pokazuju ovako prstom, znači vi pokazujete ovako, a građani pokazuju ovako. U subotu, na velikom prosvjedu sindikata, u Gradu Zagrebu, na vaše ime ljudi su najburnije negativno reagirali, zbog toga što znaju da povećanje od 24 kn ili 25 kn, koje je bilo zadnje u odnosu na početak g. je crkavica i ništa ne znači. Naši ljudi imaju 2300 kn mirovine, oni zaslužuju veće povećanje, novaca za to u proračunu ima, ali trebate pošteno reći, HDZ ima druge prioritete, umirovljenici to nisu. Hvala vam lijepo.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo gospodine Maras, pa upravo drago mi je da ste spomenuli taj prosvjed, kada su mi vaši članovi dolazili i pokazivali nekoliko poruka kojih pozivate na njih, ali niste se nešto iskazali tamo. Prema tome ja mogu reći što je vaša vlada radila da u doba vaše vlade, imali smo 200000 manje nezaposlenih, da nije bilo usklađivanja mirovina i vi ste taj koji ste niste pripremili. Jučer na odboru ste rekli da je povećanje 69 kn, za 2 g. mandata ove Vlade, to je netočno. To je samo zadnje usklađivanje bilo gospodine Maras. Tako da ovo što vi radite, a vjerujem da se niste pripremili, jer se više bavite unutar stranačkim pitanjima i pitanjima rješavanjem vašeg predsjednika, ali šta da vam radim. Tu je pitanje mirovinske reforme i toga da naši građani imaju veće mirovine, da bude održivost, a ovi performansi koje radite u Saboru nikoga ne impresioniraju.
Kolega Mrskić, vis te digli povredu Poslovnika, izvolite.
Ministar je povrijedio čl. 238. u svojoj diskusiji je izrekao netočnost jer mirovine je zamrznuo HDZ, a odmrznula je SDP-ova Vlada pa molim ministra da govori istinu i da ovdje se ponaša pristojno a ne bahato.
Kolega Mrsić, ovo je replika ovo nije povreda poslovnika i iz tog razloga vam dajem opomenu. Molim vas da to ne radite, postoji replika, svi imate pravo replicirati. … [[Upadica se ne čuje.]] Samo malo, imate pravo replicirati, ovo su sada replike. Ministar odgovara kako smatra da je ispravno odgovarati. I nemojte kada dobijete neki odgovor s kojim zadovoljni odmah dizati povredu poslovnika jer to je jednostavno kršenje poslovnika. Izvolite kolegice Glasovac.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora povrijedili ste čl. 33. Vi propuštate uporno obnašati vašu ulogu da ovdje u ovoj sabornici uvedete praksu da se poštuje poslovnik i da osigurate red. Bahato ponašanje člana vlade u ovom slučaju ministra rada, koji ne shvaća da je ovdje gost i da saborski zastupnici imaju pravo tražiti od njega odgovore, komentirati njegove izjave i postavljati pitanja koja se možda njemu u nekom trenutku i čini glupim.
…/Upadica Predsjednik: Zahvaljujem kolegice Glasovac./…
A zastupnici da bi mogli glasovati.
…/Upadica Predsjednik: U čemu je povrijeđen./…
O paketu zakona vezanih uz mirovinsku reformu, moraju dobiti … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] a ne bahato ponašanje vašeg ministra
…/Upadica Predsjednik: Možete završiti sada, prošlo vam je 15 sec./….
i vi ste dužni upozoriti ga i kršite poslovnik.
Kolegice Glasovac 15 sec ste govorili duže od ongo što je predviđeno. Drugo, procjena da li se netko bahato ponaša, nije na meni, to će procijeniti glasači, gledatelji i birači na kraju. Eto ova situacija je bila sada, gdje je postavljač pitanja rekao ministru da se nije pripremio, onda je njemu ministar uzvratio da se on nije pripremio. Što bi ja sada trebao? Njemu dati opomenu, a onome tko postavlja pitanje, ne bi trebao. Dakle, razgovor se otprilike odvija na sličnoj razini, ona nekad biti oštrija nekad manje oštra, ali ovdje nije bilo nikakvih povreda poslovnika. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite kolegice, kolega Maras.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, ja nisam dignuo nikakvu povredu poslovnika, tako da mi dozvolite, da mi u par rečenica.
Kolega Maras, kojim se služite sada instrumentom poslovnika?
Služim se apelom na predsjednika Sabora za zdravim razumom, evo.
Kolega Maras, ako sada odmah ne sjedite, ja ću vam morati dati opomenu i isključit ću vas iz rasprave. Ja vas molim da to ne činite. Jer me čujete?
…/Upadica Maras: Ako kaže netko da on nije govorio istinu gospodine predsjedniče, ja vas čujem, ali ako …/
Morat ću vam dati opomenu i isključit iz rasprave što ne želim.
…/Upadica Maras: Ali apeliram na vas da raspravljamo, a ne da nas ušutkavate. Hvala lijepa./…
Neću vam sad dati opomenu i isključiti vas, ali molim vas da to ne radite. Idemo dalje, poštovani kolega Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani ministre ja bih vratio se možda i na konkretne stvari, dakle spomenuli ste u vašem izlaganju zašto ovo radimo. Mislim to javnost treba znati, mi ako ništa ne napravimo imamo veliku nepravdu koja nam dolazi iduće godine, a već koja je danas na snazi. Znači iduće godine sve žene koje napune 57 godina i 3 mjeseca i 32 godine i 3 mjeseca staža i steknu time uvjete za prijevremenu starosnu mirovinu, ako se ništa ne promijeni, imat će kako je ministar rekao 600, 700 kuna manju mirovinu. Znači moramo nešto napravit je zakon kao takav je nepravedan. Mislim da je to bilo samo jasno, kolega Mrsić je išao početkom godine ako se ne varam s nekim zakonskim izmjenama upravo u to smjeru. Ono što je moje pitanje, što je s onima koji su već osjetili tu nepravdu? Govorimo o ljudima koji su otišli u mirovinu sa beneficiranim stažem, odnosno recimo konkretno strojovođe koji sada imaju manju mirovinu. Zahvaljujem.
Odgovor izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine Čuraj. Jedan od poticaja za ovu reformu je upravo 38 ljudi koji su u toj situaciji poput strojovođe koje ste rekli. Njih obuhvaćamo ovim zakonskim prijedlogom i oni će s 1.1. dobiti isto tako dodatak i mogućnost da osiguraju sebi veću mirovinu, neki od njih imaju i do 1000 kuna manju mirovinu i to je jedna od nepravda kojim ovim zakonskim paketom ispravljamo. Hvala.
Kolega Sladoljev izvolite, vi ste.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani ministre kad se već hvalite o porastu zapošljavanja, kako komentirate činjenicu da u Regosu ima oko milijun i 800 000 građana, od 2014. do danas oko 500 000 članova ima neaktivne račune, a broj dakle članova u Regosu je ostao isti? Zapravo mi imamo stagnaciju što se tiče zapošljavanja u Hrvatskoj, imamo veći broj iseljavanja, zapošljavanje je ostalo isto i tako da je taj omjer nezaposlenosti nešto manji, ali ove podatke o zapošljavanju nisu istinite koje ste rekli.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepa. Pa one podatke koje mi koristimo su ankete o radnoj snazi državnog zavoda za statistiku koja govori da imamo 71 000 više zaposlenih u RH u prvom kvartalu ove godine, nego u godinu dana ranije. Ali jedna stvar koja nam je svakako bitna je financijska pismenost i zato smo izradili i stavili u obvezu Regosa da se javi ljudima, 98% naših mladih ne izabire svoj drugi mirovinski fond, smanjili smo količinu nepovezanih računa i upravo u tom smjeru idemo dalje s reformom.
Sada je na redu poštovani kolega Jovanović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi ministre, svi saborski zastupnici dobili su mailom, a danas i ispred ulaza su me dočekali predstavnici nezavisnih hrvatskog sindikata, saveza samostalnih sindikata, matice hrvatskih sindikata i nadam se da ste dobili njihov materijal koji na vrlo kvalitetan način argumentirano ukazuje na probleme svih ovih zakona koje ste nam predložili. Ono što ću ja izdvojiti i što niste istaknuli, govorite da u EU radnici rade duže, međutim uvaženi ministre u Hrvatskoj je problem što se životni vijek smanjuje. Dakle mi i sad živimo 3 godine prosječno kraćeno od europskog prosjeka, a ono što posebno upozorava, nakon 65. godine dvostruko kraće živimo zdravo u odnosu na stanovnike Europe. Prema tome iz tog razloga vaša reforma nije dobra jer će se zaista događati da građani Hrvatske neće praktično moći niti uživati u svojoj mirovini, koliko god ona bila, jer jednostavno ovakvom reformom neće biti živi.
Hvala, odgovor izvolite.
Hvala lijepa gospodine Jovanović na pitanju. Zanimljivo je isto tako da sindikati nisu prosvjedovali kad ste vi donosili i produljivali na 67 godina. Ono što mogu svakako reć da jedno 13 država EU ima već sada 67 godina, da je trenutačni očekivani životni vijek 77,9 godina, da se u prosjeku u 10 godina povećava za 2,6 godina i da lovimo životni vijek koji imamo u EU značajnije i brže nego ostale zemlje. Također Hrvatska ima različite druge institute koje mnoge države EU nemaju, blagi smo pri prijevremenom umirovljenju, možete i do 5 godina, neke države uopće nemaju prijevremenu mirovinu, prema tome sustav je kompleksan i gradimo ga da bude što bolji. Hvala vam lijepo.
Kolegice Alfirev, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Uvaženi ministre, razumijem da vam nije lako, jednostavno. Jer vi ste se ipak ovdje na ovoj poziciji zatekli slučajno. Koliko znamo vi jako dobro ste ovladali prezentacijskim vještinama, komuniciranju s medijima, međutim ova mirovinska reforma je zapravo vama ipak malo preteška jer da nije tako vi biste zapravo priznali da ovim što radite sada zapravo radite jednu eutanaziju drugog mirovinskog stupa, doduše to će teć lagano, ali ono što će vam na kraju ostati jedino to je reći počivali u miru.
Odgovor izvolite.
Drago mi je poštovana zastupnice da tako dobro čitate moj životopis, bolje nego zakone. Ali koliko ja znam vi ste isto tako zamjenska zastupnica, prema tome možemo na taj način razgovarati, ali mislim da nije mjesto. Cilj ove mirovinske reforme upravo da mirovinska reforma bude održiva, da imamo povećanje mirovina i da nemamo ugrožavanje bilo koje skupine umirovljenika. Hvala.
Idemo dalje. Sada je na redu poštovani kolega Mrsić.
Gospodine ministre, umjesto da slušate što vam govore građani na prosvjedu i što vam govore građani i stručnjaci, vi ih bahato i bahato ne samo tu, nego i preko spotova na televiziji obavještavate i poručujete na njihov račun da će eto imati bolje mirovine. Pitam vas ministre, odgovorite mi. Tko to financira? Preko koje agencije je ugovoreno objavljivanje tih spotova na televiziji? I da javno kažete koliko to košta, vaša reklama preko leđa građana, preko leđa budućih i sadašnjih umirovljenika na televiziji? Koliko košta vaša reklama na televiziji i u medijima? Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani bivši ministre, za razliku od vaših prethodnika, ja ne reklamiram sebe već informiramo građane, nemamo glavu gospodina Marasa ali ono, htio bi se vratiti, vi ste bivši ministar, pa ajmo vidjeti šta ste vi postigli. Ukrali ste hrvatskim građanima, nacionalizirali ste 4,2 milijarde kuna koje ste poslali i preveli iz drugog stupa u prvi. Ima intervju vas Mrsić, čovjek koji sve može iznenaditi gdje ste vi tada govorili da u mirovinu ćemo ići sa 67 g. od 2030., isto tako znamo da ste izbačeni iz stranke jer ste i predlagali za veću penalizaciju poduzetnika prema tome, znamo koje su vašu uspjesi i znamo što ste do sada postigli. Hvala vam lijepo.
Kolega Đujić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, povrijeđen je članak 237. odnosno vi ste povrijedili Poslovnik, vi trebate održavati red na sjednici, dajte molim vas zaustavite ovo bahato ponašanje ministra koji bez ikakvih argumenata ovdje dolazi sa fasciklima i dosjeima zastupnika tko je šta radio i zbog reda na sjednici, ja vas molim da gospodinu Šukeru omogućite da sjedne tamo kraj ministra da mu ne mora šaptati šta da govori jer ometa sjednicu pa nek sjedi kraj njega da to bude tiše i diskretnije …
…/Upadica predsjednik: Kolega Đujić, kolega Đujić./…
… i dajte počnite uvodite red, počnite uvodit red na sjednici.
…/Upadica predsjednik: Samo malo, sjednite./…
Već ste mu trebali reć da nema zamjenskog zastupnika, nego da ima zastupnika. A ministar nek se bavim meteorologijom.
Kolega Đujić, sjednite. Dakle ovako, ja pažljivo pratim. Kolegica Alfirev je rekla ministru da je on tu slučajno, dakle to je isto omalovažavanje, dakle mogao sam i njoj dat opomenu. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Pa zato što smatram da je to u okviru onoga šta se može pretrpjeti, da nije to razina uvrede za koju treba davat opomenu. Dakle isto tako onda je on odgovorio, ministar, na način koji je negdje rubno oko toga je li to sad omalovažavanje ili nije. Štose tiče sadašnje vaše intervencije, pa ima pravo valjda podsjetiti ministar na ono što mi svi i neki od vas govorili i zastupali kada su bili na poziciji vlasti, evo ja sam sad prvi put vidio to da je kolega Mrsić isto tako zagovarao da se ide u mirovinu sa 67 g. I dakle što je sad tu, kakva je to pogreška Poslovnika? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ne možete više, ne. Dakle nećemo, nemojte, ovo što ste napravili isto bila je replika. Ja vas molim da ne koristite povredu Poslovnika za replike. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Rekao je, ukrao je, nacionalizirao, dakle to je isto bilo … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Rekao je, je, ali nakon toga se ispravio i rekao nacionalizirao, dakle to je bila teška riječ koja nije bila potrebna, slažem se s time. Dakle, pozivam sve da smanjite malo ton, da izbjegavamo dakle osobne ocjene, uvrede nego da se držimo merituma. Idemo sada na iduću repliku, poštovani kolega Lovrinović, izvolite.
Poštovani gospodine Pavić, svi vidimo da roboti sve više potiskuju radnike iz proizvodnje, pa zašto vi sada želite produžiti radni staž još 2 g. umjesto da ga bar ako ga neće skratiti, ostavite ga isto ali da mi radimo i 100 g. ne možemo pokriti sve promašaje i proćerdani novac ove Vlade i prošlih Vlada. Prije ljeta ste govorili da je ovakav drugi mirovinski stup neodrživi i štetan. Nakon ljeta sad govorite drugačije. Tko je izvršio tako snažan pritisak na vas da promijenite mišljenje, jesu li to bankari, fond menadžeri ili vaši koalicijski partneri? I još jedna primjedba pitanja. U povlaštene mirovine niste dirali, to niste reformirali, zašto? Je li toliko bio jak pritisak interesnih skupina? Molim vas odustanite od ovako lošeg prijedloga. Ovo neće stabilizirati mirovinski sustav, naši umirovljenici vidite sve manje dobivaju u odnosu na prosječnu plaću, prijeti opasnost da postanu sirotinja. Budimo ozbiljno i ne dopustimo ovo.
Hvala. Izvolite ministre, odgovor.
Hvala lijepa. Profesore Lovrinović, ova Vlada ne produljuje za 2 g., to je učinila SDP-ova Vlada zakonskim izmjenama 2014., ova Vlada ubrzava taj dio jer smo svjesni da osobe želimo potaknuti ljude za dulji ostanak u svijetu rada. Kada gledamo mirovine, vi ste profesor i najbolje to znate, osobe koje su odradile 40 g. radnog staža imaju 70% prosječne plaće, 4500 kuna mirovinu. I upravo sve mjere idu u tom smjeru. A ja se evo ovim putem ispričavam gospodinu Mrsiću na ovome, rekao sam malo pregrubo ali ostajem pri tome da je nacionalizirao mirovinu. Hvala.
Zahvaljujem. Prije nego što idemo i prijeđemo na iduću repliku, pozdravio bih samo učenike gimnazije Matija Mesić iz Slavonskog Broda, hvala vam na dolasku, podzrav. [[Pljesak.]] Kolega Lenart, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo ja bih vas zamolio stanku u trajanju od 10 min u ime Kluba zastupnika HSS-a da se možemo konzultirati na koji način ćemo raspravljati ubuduće u ovoj raspravi a i predlažemo vam ujedno da ako vam ne paše ovako da zamolite oporbu da jednostavno izađe van kako bi vaš napuhani ministar mogao slobodno letjeti po sabornici kao balon. Hvala lijepo.
Ja ću vam odobriti stanku da se konzultirate. Sada ste uvrijedili ministra, pozivate se na uljuđenu komunikaciju i onda u idućoj rečenici nekoga uvrijedite. Dakle to je neprimjereno ali što sad, idemo na stanku.
…/Upadica Lenart: Poštovani predsjedniče, evo ja sam samo na isti način kao i ministar pa se sad vi ljutite./…
Ja se ne ljutim. Pa nisam vam čak ni opomenu dao. U 11 sati nastavljamo. [[STANKA U 10,49 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,00 SATI]] Poštovane zastupnice i zastupnici, nastavljamo s radom, molim vas da zauzmete svoja mjesta, iduća replika je poštovanog kolege Lipošćaka, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, uvaženi ministre sa suradnicima, u prvom redu pozdravljam napore, koji su učinjeni oko ove reforme, osobito njezin sveobuhvatan pristup, jer svjestan sam da nije bilo lako uvrstiti i trenutne, odnosno, postojeće umirovljenike, onaj koji će to postati kroz nekih 10-tak g. i sve nas koji ćemo to postati iza 2040. g. pa nadalje. Drago mi je da je povećanje mirovina imperativ ali i dugoročna zapravo održivost mirovinskog sustava ali i javnih financija. Osobno bih se osvrnuo na reformu beneficiranog staža, koji mi je relativno dobro poznat, budući da dolazim iz sustava hrvatskih šuma, gdje imamo šumske radnike, sjekače, koji konzumiraju takvo pravo. I ono što me zanima je sljedeće, to je kako se došlo do rješenja, smanjenja stupnja uvećanja za pojedine kategorije. Da li je to utemeljeno na analizama i sličnim radnjama ili je riječ isključivo o političkoj odluci, hvala lijepo.
Izvolite ministre.
Hvala vam lijepa, hvala na pitanju. Dakle Zakon o tzv. beneficiranom stažu rađen je upravo na stručnim studijama i stručnim studiji elaborati, stručnjaka medicine rada, pokazali su upravo da evo, za sjekaču da oni ostaju na toj listi i sa definiranim stažom. Korigirali smo nešto malo, većinom cestovni promet, ali, za jedan mjesec u većini zanimanja, jer su naprosto napredovale tehnologije i rad koji oni imaju, odnosno, njihove radna mjesta su manje opasna sukladno studijama medicine rada. Tako da, tu stvarno smo se držali stručnih temelja studija i na osnovu toga smo izradili zakon.
Poštovani kolega Culej, izvolite.
Poštovani ministre, pogrešnim političkim odlukama donosile su se odluke da se određene skupine ljudi uhljebljuju posebice u mirovinama, kada se sjetimo samo 2001. g. kada je SDP bio na vlasti pa je 6000 novih nasljedničkih mirovina, boračkih ubačeno u mirovinski fond. Kada se sjetimo samo, kada pogledamo da Franjo Habulin koji je imao 12 g. nakon rata je i dalje u mirovini, a posebno kada se sjetim i pogledam ispred sebe dokument MUP krajnje Vukovar 17.10.'91. g. čovjeku je priznat radni staž. Znači čovjek koji je bio u četničkim postrojbama priznato onaj dan kada je upao u Vukovar i mi mu priznajemo radni staž i isplaćujemo mirovinu. Toliko o tome, pa potrebna je analiza, a onda i reforma, a ilustracija kompletno svih takvih.
Hvala, odgovor izvolite.
Poštovani zastupniče Culej, hvala vam lijepa da ste istaknuli nekoliko primjera, svjesni smo njih i upravo po pitanju mirovina po posebnim propisima, ono, nisu po ovlaštene, one su po posebnim propisima ćemo sljedeće g. napraviti analizu, ove g. smo se dotakli općeg sustava, a u tim mirovinama, po posebnim propisima, apsolutno ima različitih kategorija, a za svaku nepravilnost, ako je bilo, slobodno izvjestite da se korigiraju. Hvala vam lijepa.
Idemo dalje, poštovana kolegica Putica, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjeni ministre, Vlada je već pokazala određene napore i socijalnu osjetljivost kada je povećala mirovine, najnižu mirovinu koja u prosjeku iznosi 1500 kn za 3,13%. Međutim, molim da nam pojasnite, što bi se dogodilo i s 300 tisuća budućih umirovljenika, da ostanu na snazi postojeći zakoni. Također ste najavili i u vođenje nacionalne mirovine, za ljude koji nemaju 15 g. staža, a samim time, naravno niti uvjete za bilo kakvu mirovinu.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Upravo socijalnim kategorijama, ovim našim najugroženijim umirovljenicima i budućim umirovljenicima, koji su ugrozi od siromaštva posvetili smo dio ove reforme. Dio se tiče dodatnog povećanja za one s najnižim mirovinama od 3,13% od 1.7. sljedeće g. za onih 300 tisuća koje ste spomenuli, upravo za njih smo riješili pitanje dodatka od 27% i za 38 ljudi koji su već išli u takvu mirovinu, ljudi s beneficiranim radnim stažom koji imaju do 1000 kn manju mirovinu od sadašnjih umirovljenika. Što se tiče nacionalne mirovine i programu … [[Govornik se ne razumije.]] 2020. ona je u strategiji o socijalnoj skrbi za starije osobe u RH 2017.-2020. Trenutačno smo u fazi da smo naručili analizu od ekonomskog instituta, na koji način najbolje je uvesti i svakako možete računati da ćemo 2020. je uvesti.
Poštovana kolegica Maksimčuk, izvolite.
Hvala predsjednice Hrvatskog sabora, uvaženi ministre. U zadnje vrijeme, čujem u javnom prostoru, puno istina, ali i neistina o mirovinskom sustavu, stoga vas ja molim da mi pojasnite, tko je dozvolio da profesorica koja je rođena '62. g. će imati mirovinu 600-700 kn manju, od svoje kolegice koja je rođena '61. g. Imaju jednak godinu staža, jednaku uplatu mirovinskog sustava, pa vas pitam, hoće li ova mirovinska reforma, ispraviti tu diskriminaciju, nepravdu, zato što je evo, netko rođen tada kada je rođen. Hvala.
Izvolite ministre.
Hvala lijepa. To je upravo bio jedan poticaj za ovu mirovinsku reformu, lako ju je odgađati za sljedeće vlade, ali upravo 3000 žena koje su neke i profesorice, koje su rođene nakon '62. g. do 2020. koje idu u mirovinu imati će 600-700 kn manju mirovinu. To je relikt prošle reforme gdje drugi stup kao takav nije u potpunosti zaživio, te osobe nisu krive za to, izdvajanje za drugi stup nije povećano, a trebalo je, one su uplaćivale male iznose i bila je svjetska kriza, nije se uspjelo dovoljno kapitalizirati. Ali ono što moramo naći je, i našli smo načina, da riješimo tu nepravdu i da se sve te žene, a posebno naše profesorice, nastavnice i one koje imaju malene plaće da nemaju manju mirovinu od sadašnjih umirovljenika.
Hvala. Sada bi trebao biti kolega Klisović, njega nema pa gubi pravo na repliku. Onda je na redu gospodin, kolega Hrelja.
Poštovani gospodine ministre, cijelo vrijeme govorite da naši građani imaju prosječno 30 godina staža, međutim na one koji stvarno vuku na dole sa stažom, a to su invalidske mirovine se ova mirovinska reforma ne odnosi, a znate invalidske reforme vam idu ovako, HDZ za vrijeme svojih godina vladanja ih je radio po 11 000 godišnje. Koalicijske vlade SDP-a su radile 3700 invalidskih mirovina godišnje, to je vrlo uočljiva razlika. Prema tome ja vas molim da kad gledate godine staža naših građana da pogledate statistiku, ali da pogledate i trendove. Jer po novim trendovima od ove godine prosječni staž hrvatskih umirovljenika, bez međunarodnih odnosa, ali i sa invalidskim mirovinama je 32 godine i 10 mjeseci, a bez invalidskih mirovina je 34 godine i 6 mjeseci, a to je blizu europskog prosjeka od 35 godina, prema tome nemojte ih optuživat.
Hvala. Odgovor izvolite.
Hvala lijepa gospodine Hrelja, nije nitko nikog optuživao, samo sam rekao kako statistika stoji, a da je to prosječni staž hrvatskih umirovljenika je 30 godina 4 mjeseci i 28 dana i trebamo uspoređivat relevantne brojke. Isto tako da isključimo pojedine kategorije iz Europskog prosjeka sigurno bi on bio viši. Ono što je cilj ove reforme da taj bude … [[Upadica se ne čuje.]] Ja govorim da ukupna starosna [[Upadica PREDSJEDNIK: Molim vas nemojte dobacivat.]] 30 godina 4 mjeseca i 28 dana. Cilj ove reforme je da taj staž povećamo i da apsolutno ljudi imaju više godina staža i da ostaju dulje na tržištu rada.
Poštovani kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa ministre Pavić. Znači zanima me, vi kažete da ljudi počinju radit sa 18 godina, a ako završe fakultet sa 24 pa mene zanima od kud ste vi ispuknuli te brojke? Vi imate ipak nekakve tamo statističke urede, koji su to ljudi koji s 18 godina počinju radit? Dajte mi ih molim vas pokažite po kojim to pokazateljima vi znate da se u toj dobi počinje radit? Naime ja poznajem ljude koji imaju 40 godina, a imaju po 5, 6 godina radnog staža jer se posao u Hrvatskoj ne može naći, onda stažiraju pa opet ne dobivaju doprinose, onda moraju ići na specijalizacije, da ne spominjem one koji idu na doktorate i magisterije. U Hrvatskoj je sretan onaj koji nađe posao prije 30 godina jer se zna da se posao može dobiti samo i isključivo uz posjedovanje stranačke iskaznice. Hvala lijepa.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa gospodine Bunjac. Statistike koje gledamo su EUROSTAT-ove, podaci od HZMO, Državnog zavoda za statistiku, koje god statističke podatke uzmete, oni jasno pokazuju, a pokazuju možda najbolje broj otvorenih radnih mjesta na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje. Nepopunjenih radnih mjesta, ovisno koji dan gledamo, ali kreće se između 15 do 20 000 radnih mjesta. Većina tih mjesta je za osobe niže stručne spreme, odnosno za mlađe osobe tako da i vaš podatak i svatko od nas pozna neku osobu koja je kasnije krenula raditi, ali prilike imaju svi, trenutačno ima dovoljno radnih mjesta i takvi trendovi se nastavljaju i nastavljat će se za vrijeme ove vlade. Hvala.
Kolega Karlić, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče, poštovani ministre, suradnici. Pa evo mirovinski sustav jedan izuzetno kompleksan sustav koji se sastoji od milijun i 230 000 korisnika od milijun 560 000 osiguranika, svi su oni zapravo pojedinci, svaki je specifičan, svaki je poseban, zahtijeva znači posebnu brigu i pažnju i zato je vrlo važno osigurati ovu dugoročnu održivost mirovinskog sustava, ojačati taj sustav, ojačati drugi mirovinski stup da bi te mirovine jednog dana bile veće. I to je ono što je izuzetno dobro, ali bez obzira na sve to, samo ovaj dio zakona koji rješava problem ovih mirovina naših sugrađana koji će sljedeće godine otić u mirovinu gdje se povećava za 600, 700kn, znači sa ovih 27% i 20,25% je nešto što je izuzetno važno i što moramo svi prihvatiti i zato mislim da je samo da se samo ovo mijenja bilo bi dovoljno za ovaj sustav. Ono što mene jedino muči je pitanje umanjenja prijevremene mirovine za ovih 4%, to ako se može smanjiti.
Odgovor izvolite.
Pa gospodine Karlić upravo ste dobro detektirali. Dakle ova mirovinska reforma ide u smjeru da ispravimo maksimalno moguće nepravde koje su činjene različitim generacijama ljudi tako da i za one koji idu 3000 žena sljedeće dvije godine u mirovinu imat će veću mirovinu i za sadašnje umirovljenike da imaju povećano usklađivanje koje dolazi iz pritiska tržišta rada i povećane plaće. A isto tako želja nam je da umirovljenici, odnosno radnici što dulje ostanu na tržištu rada. Mi smo i u raspravi sa sindikatima bili za dijalog, ponudili smo im kompromisno rješenje, još ćemo jedanput sjesti i ovdje ih javno pozivam između dva čitanja da se vidimo i po pitanju umanjenja, da porazgovaramo i da vidimo da li možemo naći određeni kompromis i prijedlog i suglasje oko toga.
Poštovana kolegica Glavak, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. 23.12.2013. godine SDP-ova vlada i tadašnji ministar i tadašnji premijer pompozno su najavili promjene u mirovinskom sustavu. 2014. godine tadašnja vlada izglasala je, još jednom ponavljamo, da se u mirovinu ide sa 67 g. Stoga je zapravo … [[Govornik se ne razumije.]] ovo što se čini i da se svi prave nevješti da se nešto nije dogodilo i da ova Vlada želi na neki način produžiti radni vijek ljudi i da će morati raditi do 67. To je izglasano 2014. g. Još jednom ministre, molim vas, da pojasnite, što će značiti zapravo ove promijene za mlađe generacije i zašto se jača drugi stup i na koji način će mlade generacije moći sebi priskrbiti veće mirovine. Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Uvažena zastupnice hvala vam lijepa, da ste to istaknuli, da 2013.-2014. g. SDP-ova Vlada uvela je rad do 67 g. a i u nacionalnom programu reformi za '15. g. isto tako su se referirali na ubrzavanje i tog perioda. Bilo je pitanje invalidskih mirovina, ja bi samo rekao da tu trebamo isto biti oprezni sa statistikama, 40000 neriješenih SDP-ovih invalidskih mirovina smo zatekli, predmeta koji se nisu rješavali. Što se tiče mladih, za njih upravo želimo ojačati drugi mirovinski stup, da se ne desi ko i ovoj srednjoj generaciji, koja će imati 600-400 kn mirovinu manju i upravo za njih smo cijeli paket, koji ćemo raspraviti detaljnije u drugom paketu zakona, osmislili kako da i 2. stup i 3. stup osnažimo da upravo oni mogu živjeti od svojih ušteđevina i mirovina koje su stekli.
Poštovani kolega Matić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, neki dan ste izjavili da u Hrvatskoj još uvijek ima 13000 mirovina iz NOB-a pa ste na taj način užarili ove mreže na portalima. Naime desničari su se razjarili odakle još toliko NOB-a da primaju mirovine, pa kao imaju 100 g. 130 koliko već imaju i na taj način ste unijeli nemir među desničare. Istine radi, treba reći da u toj brojci su i mirovine tzv. domovinske vojske, a za one koji ne znaju, to je jedna kovanica, kovanica, Tuđmana i Krpine, koji su napravili od toga da bi se smirile desničari, treba im reći, da među tih 13 tisuća su naravno i ustaše i domobrani, pa na taj način da i oni žive Bogu hvala 100-130 g. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo gospodine Matić. Nije točno imamo 13000 gotovo 13000 NOB mirovina, imamo 4,5 tisuće tzv. domobranskih mirovina, '41.-'45. i još 60000 JNA mirovina. Ono što sam se ja referirao, nije bila namjera da donosim ikakav nemir, samo sam se referirao, kada je bilo pitanje mirovina po posebnim propisima, da postoje tu posebni propisi zadnjih 70 g. i da još učimo mnoge kategorije umirovljenika za koje ćemo naravno napraviti sveobuhvatnu analizu slj. g. i vidjeti na koji način ćemo eventualno ići u poboljšanje tog sustava. Hvala.
Poštovana kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre, dakle, na preporuke komisije na koje ste se i referirali, koji je jedan od razloge postoje 3 preporuke, jedna preporuka je obeshrabriti rani odlazak u mirovinu, druga je ubrzati tranziciju prema povećanju zakonske dobi za odlazak u mirovinu i treće je preporuka uskladiti propis za posebne kategorije umirovljenika s pravima koje vrijede za opće mirovine. Ova reforma, kako je zovete, odnosi se na prvu preporuku, odnosi se na drugu preporuku, ali od treće preporuke nema ništa. Što je, zar smo zaboravili tu treću preporuku, zar smo zaboravili plan konvergencije koji je bio, što je s trećom, kada ona dolazi, jer je ona između ostalog izazvala i prijepor i u medijima i prijepor među našim građanima. Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo gospođo Mrak Taritaš. Nismo zaboravili ništa, trenutačna mirovinska reforma, tiče se reforme općeg sustava, posebni propisi će biti u drugom koraku, kao što sam gospodinu Matiću istaknuo, potrebno je napraviti temeljitu analizu svih mirovina po posebnim propisima, gdje oni, saborskih zastupnika su u manjini, mislim da jedno 600 mirovina, dakle, da imamo tu … [[Upadica se ne čuje.]] nema ih više, ali imamo tu različite kategorije mirovina, potrebna je analiza, one su vuku zakonski zadnjih 70 g. i nakon te analize ćemo napraviti prijedloge za izmjenu tog sustava, prema tome, nismo ništa zaboravili. Hvala.
Kolega Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre Paviću, smatram da mirovinska reforma u ovakvom obliku neće puno pomoći, a razlog je sljedeći, mi još uvijek imamo sustav u kojem ustvari radnici plaćaju umirovljenike. Mi nemamo još uvijek fondove, tako jake da bi se iz fondova moglo značajni dio mirovina isplatiti. Prema tome, dokle god imamo ovakvu situaciju u gospodarstvu, gdje imamo tako malo zaposlenih, gdje su plaće tako male kakve jesu, mi nemamo budućnost za umirovljenike, jednostavno nemamo. Mi moramo promijeniti kompletnu politiku u RH da bismo došli na zelene grane, a to nije moguće mirovinskom reformom, nego je to moguće reformom cijelog društva, prije svega micanjem svih klijenata iz javnog sektora i omogućavanjem što većih investicija iz vana, a to se radi na liberalni način nažalost koji nemamo. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo gospodine Aleksić, upravo ste u pravu, kada kažete da mirovinska reforma je dio paketa reformi i da se ona naslanja i na reformu tržišta rada, koji pokazujemo vrlo dobre uspjehe imamo jednu od najvećih stopa rasta zaposlenosti u EU i na poreznu reformu, gdje smo 6 milijardi kuna oslobodili poreza, odnosno, građane i porezne obveznike i tvrtke. Što bi nitko sretniji da je drugi stup profunkcionirao, da su mirovine iz njih apsolutno su veće i apsolutno, ja ko ministar bio bi vrlo sretan s time. Ali ono što smo vidjeli, kada sam ušao u ministarstvo je taj nesrazmjer, da drugi stup još do kraja, nije u postupnosti doživio da ga treba ojačati, da treba napraviti tu konverziju iz Bismarckovog modela međugeneracijske solidarnosti u štednju ali bi isto tako istaknuo da je 710 kn veće plaće koje je Vlada Andreja Plenkovića uspjela u mandatu ostvariti doprinosi održivosti sustava.
Hvala. Kolega Sinčić, izvolite.
Hvala vam predsjedavajući. Gospodine Pavić, ovaj sustav koji vi ovdje predlažete je neodrživ, on je otimački. Ne znam jeste li računali za prosječnu mirovinu, za prosječnu životnu dob hrvatskog umirovljenika. Vi sada sa 65 idete na 67 g. dakle starosne dobi za mirovine. Šta to znači? To znači 2 g. više rada, to znači 2 g. više uplaćivanja u fondove, to znači 2 g. manje uzimanja iz fondova. Dakle ako je netko prosječan hrvatski čovjek doživi 76 g., više nema 10 g. starosti da u njoj uživa nego će imati 8 pa i manje. Nekome tko će raditi još 2 g., možda zbog stresa mu nećete uzeti 2 g. mirovine, možda ćete mu uzeti 3. Prema tome, više ćemo uplaćivati a manje ćemo dobiti nazad i kad čovjek umre, taj novac a nikada neće prosječan umirovljenik dobiti sve šta je uplatio, tu je ta otimačina, mnogi se neće tome niti približiti, to će ostati u prvom stupu državi a u drugom stupu banci i zato ovaj sustav nije održiv i ne možemo ga podržati.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Sinčić, pozivam vas da čitate zakone, već sada vi ste dovoljno mladi, ići ćete sa 67 g., bila ova mirovinska reforma ili ne. Prema tome, 2014. g. uvedeno je da se ide u mirovinu sa 67. g. Isto tako, ono što mi radimo, ovo je da ubrzavamo dio tog odlaska, da se ide 2033. Nitko sretniji, ponavljam da smo u potpunosti zaživjeli, da ljudi imaju velike mirovine ali tu smo gdje jesmo. Ono što bi svakako istaknuo, da mirovina za one koji su odradili puni radni staž s 40 g. je 70% prosječne plaće odnosno 4500 kuna. Prema tome, onaj koji je odradio puni radni staž, taj ima i relativnu pristojnu mirovinu. Cilj nam je cijelom ovom reformom potaknuti ljude za što dulji ostanak na tržištu rada kako bi se to prelilo i na mirovinski sustav i na veće mirovine.
Hvala. Prije iduće replike, pozdravimo svi zajedno učenice i učenike OS Matija Vlačić iz Labina, dobrodošli. [[Pljesak.]] Sad je na redu poštovani kolega Orepić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, gospodine ministre. Ovo prepucavanje HDZ-SDP po pitanju o ovakvim ozbiljnim stvarima kap što je mirovinska reforma treba prestati i smatram da treba ići u smjeru konsenzusa kad se ovako ozbiljne stvari raspravljaju. Stoji činjenica da ovo radite da osigurate održivost mirovinskog sustava i to je jasno ali da se otklanjaju nepravde, to nije točno i da je ovo balansirana politika, uistinu je točno. Stanje u kojem se nalazimo je posljedica dijeljenjem nezarađenih mirovina, stanje u kojem se nalazimo je povećanje odnosno tendencija povećanja tih i takvih mirovina i na taj način tjeramo one koji su zaradili mirovinu da tjeramo ih u zoni siromaštva. I upravo zato ovo nije balansirana politika, jednostavno trebamo to onemogućiti, trebamo procese umirovljenja, isplativosti umirovljenja zamijeniti procesima isplativosti rada je li, i na taj način krenuti u ozbiljnu reformu. Znači ova nekakva racionalizacija nejednakosti treba prestati. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. U okviru financijskih mogućnosti radimo maksimum. Podsjetio bi da samo ove godine za usklađivanje odnosno povećanje mirovina, milijardu i 400 000 milijuna kuna i još dodatnih 200 i nešto milijuna kuna koji će ići u rebalansu. Prema tome, maksimalno želimo da mirovine rastu. Ono što vi govorite, mi imamo trenutačno sustav većinom međugeneracijske solidarnosti. Postoji vam istraživanje Svjetskog ekonomskog foruma koji tvrdi da hrvatski sustav mirovina najdarežljiviji u smislu onog što ste uplatili i onog što dobijete. Dakle, sadašnji sustav dok u potpunosti ne zaživi drugi stup, ne možemo govoriti u terminima koje vi govorite. A tu bi istaknuo i moju baku kojoj želim i što dulji život ali ona je išla u mirovinu sa 47, 48 g., sada je 92. Želim joj da doživi barem 100 g. ali trebamo biti svjesni da moramo izgrditi sustav koji je održiv, da omjer umirovljenika i radnika je nepovoljan i da taj sustav može izdržati teret financijske ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Poštovani kolega Babić.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa suradnicima, vidjeli ste groteskno to izgleda kada vam jutros poster maker gospodin Maras, jučer vam je donio na odboru jedan poster a danas ovdje prije same sjednice zagovara, nešto što su zapravo kao Kukuriku koalicija donijeli 2014. g., protivi se produljenju radnog vijeka od 67 g. kao i cijela oporba ovo jutro dok raspravljamo o ovoj mirovinskoj reformi. No, jel' vas zabrinjava činjenica recimo da i oporba i sindikati se protive produljenju vijeka od 67 g. s jedne strane, a s druge strane, pozdravljaju činjenicu izmjene i dopune ovoga zakona, u tome da ljudi sa starosnom mirovinom i prijevremenom mirovinom, mogu raditi 4 i više sati, zar to nije kontradiktorno. S jedne strne se bore protiv tih 67 g., s druge strane to zagovaraju. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepa. Gospodine Babić, meni je isti tako to kontradiktorno, s jedne strane se borimo da možemo raditi, s druge strane problem je tih 67 g. Ono što ponavljam, osobe koje 40 g, odrade na tržištu rada, imaju u prosjeku 70% prosječne plaće mirovinu. Cilj nam je isto tako da u trenutku kada je najveći problem hrvatskih poslodavaca nedostatak kvalificirane radne snage, a s jedne strane imamo populaciju umirovljenika koja je mlađa, koja je stručna i koja može pomoć, radije da njima omogućimo da mogu raditi nego da uvozimo dodatnu radnu snagu. Prema tome, ova reforma tiče se i tržišta rada i meni je zadovoljstvo i vrlo sam ponosan da ćemo proširiti krug umirovljenika koji mogu raditi do pola radnog vremena a primati punu plaću, oni mogu biti mentori mlađim kolegama i svoje znanje prenijeti njima. Hvala.
Poštovani kolega Vlaović, izvolite.
Hvala poštovani ministre. Kakva je situacija u državi bilo bi izgleda najbolje da kažemo idemo raditi do sto godina. Na taj način bi možda stabilizirali taj financijski sustav i mirovinski sustav, a većina građana i sindikati pa i mi iz HSS-a tražimo brže usklađivanje mirovina sa rastom životnih troškova, tražimo da vratite dob za odlazak u mirovinu sa 67 na 65, odnosno 60 godina i mislimo da takva pitanja koja se tiču svih nas treba pitat građane referendumom. Kažete i vi ćete radit do 67 pa nećete, ja vjerujem da nećete biti ministar sa 67, ali ne brine to vas jer će vas vaši stranački prijatelji ili kupljeni koalicijski partneri negdje zbrinut na dobro plaćeno radno mjesto, ali zamislite si novinarku sa 67 godina koja trči za zvijezdom iz HDZ-a poput vas da uzme intervju ili snimatelja s kamerom od 20ak kila da bi dobio pravi snimak, a pravi snimak je da živimo sve lošije i da smo sve siromašniji. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa gospodine Vlaović, ne treba karikirati. Dakle do stote godine apsolutno se neće raditi, ali ono što je trend koji vidimo i u ostalim EU zemljama, a u 13 od njih ih ima preko 67 godina, da će to ići i prema ubrzanju i dalje kako se životni vijek produljuje. Ono što svakako treba reći da cilj ove mirovinske reforme je, još jedanput da ponovim, održivost sustava, veće mirovine za naše građane i da oni koji su diskriminirani, da iz toga apsolutno ne izađu radi različitih razloga sa manjim mirovinama. Hvala vam lijepo.
Poštovani kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre. Drago mi je da ste više puta naglasili kako je cilj i namjera jačanja drugog stupa u smislu održivosti mirovinskog sustava. Mene zanima sad samo, ajde da kažemo u grubo, neka nazovemo i ovaj povratak 27, zapravo da bi se ostvario dodatak od 27% povratak štednje iz drugog stupa i neka nazovemo i to nacionalizacijom. Ali mene zanima kad govorite o projekcijama do 2070 godine, jer možda znadete koja je to točka isplativosti kad će drugi mirovinski stup doista zaživjeti i kad će mirovine biti isplative iz obadva stupa da se ne mora posezati više za ovim prebacivanjem natrag u prvi stup? Postoji li ta godina koju bi nazvali točku isplativosti sustava u kojoj bi on zaživio u punoj mjeri kao kombinirani sustav prvog i drugog, uz ovu skromnu najavu povećanja doprinosa do 2022. od 1%?
Izvolite.
Hvala lijepa gospodine Žagar. Dakle mirovinski sustav je održiv, a ono što se tiče drugog stupa moramo istaknuti da smo tek u njegovoj 17. godini primjene drugog stupa, a on postaje u potpunosti zaživjet sa jedno 40 godina. Ono što smo mi na projekcijama Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, ja se zahvaljujem analitičkom njihovom timu koji su bili izuzetni, uvidjeli da jedno 300 000 građana mlađih od 62.godine koji zarađuju od minimalne plaće do 75% do prosječne plaće neće nikada dovoljno uštedjeti da bi im drugi stup bio isplativ. Oni koji imaju od prosječne plaće naviše njima će drugi stup biti isplativ i zato smo osigurali pravo izbora da građani mogu izabrati odlaskom u mirovinu što je za njih povoljnije u tom trenutku, a mi se nadamo i vjerujemo da razvoj drugog stupa da će velikoj većini građana drugi stup bit povoljniji.
Poštovana kolegica Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani ministre, pa mislim da je neodgovorno od vas tvrditi da je mirovinski sustav održiv ako znamo da, zapravo danas imamo 80 000 umirovljenika više i 50 000 radnika manje u odnosu na recimo 10 godina prije. Mislim jednako tako da nije baš lijepo tvrditi da ovom mirovinskom reformom radite na povećanju mirovina i prava, a sami u slajd 27 vaše službene prezentacije kažete da će kumulativni pozitivni fiskalni efekti vladine reforme u razdoblju od 2019. do 2040. biti 101 milijarda kuna. pošteno je reći da ćete vi u ovih 20 godina zapravo našim hrvatskim umirovljenicima isplatiti 101 milijardu kuna manje, oštetit ćete ih zapravo za toliko. To je ono što ste vi napisali u vašoj službenoj prezentaciji koju ste predstavili u prostorijama vlade. Nažalost, možda bi naši umirovljenici pristali raditi duže kad biste im vi osigurali dostojne mirovine, međutim vaša mirovina svodi se na to radi dulje, primaj manje i u mirovini živi u siromaštvu.
Hvala, odgovor izvolite.
Hvala lijepa poštovana gospođo Glasovac. To je bilo u prvotnom prijedlogu koji nije u zakonima, čitate zakone, zastarjela prezentacija iz 6 mjeseca, ali tu bih se referirao od svih prijedloga i replika koje smo imali iz SDP-a nije bilo ništa o vašim prijedlozima, a vaši prijedlozi idu ka tome da se zadužimo i budemo financijski neodgovorni. Svi bi htjeli 300 kuna veće mirovine, ali to košta naše građane, odnosno preko 4 milijarde kuna godišnje. Nigdje ne pišete od kud ćete to financirati, nigdje ne pišete od kud taj novac, nije bilo nikakvih prijedloga s vaše strane, čitate zastarjele prezentacije, ne zakone, prema tome … [[Upadica se ne čuje.]] To je bilo u 6 mjesecu gospođo Sabina, a ovo je u zakonskom prijedlogu koji imamo da je pozitivan efekt 11 i pol milijardi kuna do 2040. Hvala.
Idući je na redu poštovani kolega Kirin, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Sindikati komentiraju i prosvjeduju protiv predložene mirovinske reforme, protiv duljeg ostanka u sustavu rada, a mi smo na pragu četvrte industrijske revolucije i kada znamo da mnoga radna mjesta nestaju. Ali sindikati šute i zanemaruju uvođenje tzv. nacionalne mirovine koja bi brisala razlike između rada u redovitom mirovinskom osiguranju s obaveznim plaćanjem svih doprinosa i poreza u odnosu na divlji rad na crno, siva ekonomija. Takva mirovina bi priznavala se na osnovu činjenice posjedovanja hrvatskog državljanstva i utvrđivanja boravka od najmanje 15 g. na teritoriju RH. Što mislite da li ćemo imati mogućnosti realizirati ideju nacionalne mirovine i kada?
Hvala, odgovor.
Hvala vam lijepa, poštovani gospodine zastupniče. Imati ćemo uvjete za uspostavu nacionalne mirovine, pretpostavljam da pričate o nacionalnoj mirovini, to je mirovina za one koji nemaju uvjete odnosno, imaju manje od 15 g. staža a imaju barem određeni br. godina. Strategijom socijalne skrbi, za starije osobe za razdoblje 2017.-2020. predviđeno uvođenje takvog instrumenta od 2020. g. ministarstvo je već naručilo studij od ekonomskog instituta, koji će biti podloga za uvođenje takvog instituta i 2020. g. sukladno našem programu … [[Govornik se ne razumije.]] uvesti ćemo nacionalnu mirovinu za one koji imaju manje od 15 g. staža i ne mogu dobiti redovnim putem mirovinu. Hvala.
Poštovani kolega Šuker, izvolite.
Hvala. Gospodine ministre, ovih 30 replika, ja iskreno govoreći nisam čuo niti jedno pitanje zašto ste ovo napravili ovako ili trebali ste ovo napraviti ovako. Međutim, ima nešto što u ovoj sabornici treba isticati. 11.12.2013. a u petak 13.12. u zakonodavstvo, mirovinskog, u Hrvatsku je ugrađeno, izglasano u ovom saboru sa 82 glasa, da se u mirovinu ide sa 67 g. To je činjenica i to je istina. Također je izglasano, da se iz drugog stupa povuče skoro 4 milijarde i 300 milijuna na ime onih koji su po beneficiranom radnom stažu idu u mirovinu. E sada gledajte, da tih 4 milijarde i 300 nije povučeno, kada dodate one prinose koji su bili u 2015., 2016., 2018., 2017. to je onda negdje oko 5 milijardi kuna, danas bi hrvatski umirovljenici imali 5 milijardi kn više u nekim budućim vremenima kada bude i trošak. Ali to su stvari o kojim treba razgovarati onako kako je.
Hvala vam. Odgovor.
Poštovani zastupniče Šuker, u potpunosti ste u pravu, hvala da ste to istaknuli, tadašnjim izmjenama zakona, u prosincu 2013. 60 tisuća ljudi dakle, djelatne vojne osobe, policija, vojska, invalidske i profesionalne mirovine vraćene su u prvi stup, čime je povučeno 4,2 milijarde, 4,3 milijarde kuna u prvi stup. I to je ono što sam se referirao i u replici gospodinu Mrsiću da je nacionalizirano. Ono što svakako treba istaknuti, da evo, od svih replika, ja nisam čuo niti jedan novi prijedlog kako unaprijediti sustav. Čuo sam mnoge kritike, načelne, čuo sam krivo pročitane prezentacije, čuo sam da se ne čitaju zakoni, ali nisam čuo nove prijedloge, a ponovno ponavljam, da smo otvoreni za sve kvalitetne prijedloge, kako bi mirovinski sustav bio bolji. Hvala lijepo.
Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre. Ne samo da nismo čuli tijekom ovih replika ništa konkretno što bi doprinijelo poboljšanju teksta mirovinske reforme, nego nismo čuli ništa racionalno, niti tijekom čitave rasprave, od kada je najavljena mirovinska reforma. Ono što je važno za reći to je da ova mirovinska reforma, omogućuje s jedne strane povećanje mirovina, a s druge strane ne povećava se izdvajanje za mirovinski doprinos. To je vrlo važno. Zbog čega to hoću reći. Zbog toga što sam čuo prijedlog o povećanju mirovina za 300 kn, na način da bi se povećala stopa izdvajanja za mirovinsku doprinosa za … [[Govornik se ne razumije.]] prema tome, ta mjera govori o godišnjoj potrebi, godišnjem izdvajanja mirovine, oko 4 milijarde kn, što bi nam SDP omogućio novim dodatnim zaduživanjem. Prema tome, evo, ja vas molim da vi objasnite kako i na koji način i što bi značilo takvo rješenje za državni proračun i što bi to značilo za hrvatske građane i bi li to značilo povećanje cijene rada.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Ova vlada ponaša se odgovorno, fiskalno odgovorno, po prvi puta imali smo suficit prošle g. ove g. na poluvremenu, dakle, na prvih 6 mj. isto je pokazan suficit. Prema tome, unatoč i rastu ekonomije, ali i rastu mirovina i proračunskih izdvajanja i plaća od 710 kn, nismo se ponašali ko pijani milijarderi, već smo se odgovorno ponašali. Najlakše je dići poreze, najlakše je dići. Meni isto tako zaustavljaju građani, jedna gospođa me u Splitu zaustavila i zamolila me, jel bi njezin muž, koji ima 40 g. mogao imati 1000 kn veću mirovinu. Kada se izračuna da je to 13,8 milijardi kn za proračun, a ovo što ste spomenuli da je 1% gore 4 milijarde, bi pitao jeste vi za to da zadužimo vašu djecu da to plaćaju, rekla je ne. Prema tome i naši građani su svjesni, da politika zaduživanja koja je imala SDP-ova Vlada nije politika koja treba ići naprijed. Hvala vam lijepo.
Hvala. I zadnja replika, poštovana kolegica Perić, izvolite.
Poštovani ministre, nitko nije spomenuo, da za povećanje mirovina je bilo potrebno stvoriti preduvjete dakle, 6, 7 g. bivših vlada koje nisu napravile ono što se uspjelo u ovom momentu da imamo suficit i da imamo mogućnost da koristimo te zakonske odredbe koje kažu da u određenom momentu se mirovine moraju uskladiti, a zahvaljujući i suficiti i rastu BDP-a. Znamo dao od '99. kada se primjenjuje nova formula da je došlo do pada mirovina, da je već tada su svi bili svjesni da stare mirovine su u startu veće nego one koje se izračunavaju od '99. nadalje.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo poštovana zastupnice Perić, upravo ste u pravu, da bi došlo do ovakvog snažnog usklađivanja mirovina, trebalo je referirati i tržište rada, trebale su porasti prosječne plaće u mandatu ove vlade, prosječna plaća porasla je za 710 kn i taj porast i pritisak na tržište rada za rastom plaća preljeva se i na mirovine. I u 2019. očekujemo sličan trend, usklađivanje od 2,5% suproicirano, na to za ove sa najnižim mirovinama dodajte 3,13%, dakle njima će preko 5,6% rasti mirovine u sljedećoj godini. Prema tome, odgovorno se ponašamo ali ova Vlada stvorila je mogućnosti da porastu mirovine i da takvo usklađivanje bude uopće moguće. Hvala lijepo.
Ovim smo došli do kraja replika. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Izuzetno opširna tema, s jedne strane vertikalno gledajući možemo ići u prošlost pa nabrajati što je učinjeno, što nije učinjeno, ja ću se ovdje skoncentrirati samo na ono što je bitno kao činjenice koje su bitne da danas razumijemo situaciju u kojoj smo se našli ali i horizontalno jer su mnogi dionici da se tako izrazim, uključeni u ovaj sustav i ako promatramo opet vertikalno kroz generacije a i horizontalno, od političkih opcija, sindikata, umirovljenika, radnika, dakle studenata, učenika, svi onih koji su u mirovini ili koji će u tu mirovinu ići. Prije nego što krenemo na samu bit rasprave, htio bi upozoriti ministra kako nije bio u pravu kad je kolegu Podolnjaka upozorio da njegova pitanja nemaju veze sa ovim setom zakona. Pazite, teško je odvojiti, vi ste ministre i u svome sada odgovoru na replike rekli kako je opredjeljenje Vlade i vas kao ministra, jačanje drugog stupa. Znači postupan prelazak sa obveznog mirovinskog osiguranja, dakle, pardon, obveznog, sa sustava međugeneracijske solidarnosti na drugi stup obveznih mirovinskih osiguranja u fondovima, u mirovinskim fondovima. Dakle, svako pitanje ima itekako smisla a to ćemo vidjeti poslije. Vratimo se sad na ono što se događa u društvu a vezano je za ovu mirovinsku reformu. Sve one posljedice ili sve reakcije koje je izazvala najava ove mirovinske reforme i njena javna rasprava. Prije svega mogli smo primijetiti da se sindikati oštro protive povećanju dužine staža i penalizacije ranijeg odlaska u mirovinu. Ne trebamo biti previše pronicljivi da otkrijemo zašto je to tako. Naime, u RH mnogi građani žive ili su blizu granice siromaštva ili rizika siromaštva. Plaće su niske, mnogi radnici su teško dolazili do posla ili su lako bez njega ostajali. Pa čak i ova primjedba o kojoj govorimo o stjecanju 40 g. staža za one koji su krenuli u svijet rada sa 18, 19 ili 20 g. je upitno upravo zato što su ti radnici bili izloženi posebno u posljednje vrijeme različitim atipičnim oblicima rada uglavnom to su poslovi koji nisu na neodređeno vrijeme. Istina je, na odboru je, mislim da je čak predsjednik sindikata rekao da se u zadnje vrijeme ta brojka nešto poboljšava, da ipak je postotak ugovora na neodređeno vrijeme veći. Druga stvar je što je mali broj osiguranika, dakle mali je broj radnih mjesta ili ovaj omjer umirovljenika prema radnicima. Dakle, to su nekakvi nepovoljni kriteriji, tome moramo dodati negativna demografska kretanja koja nisu tipična samo za RH već i u širem kontekstu ali ono što je tipično za RH, to je problem iseljavanja, problem odlaska naših ljudi u druge zemlje, razvijenije zemlje gdje odlaze raditi. I tako u tom smislu možemo si postaviti pitanje svi, imali propast Uljanika utjecaj na mirovinski sustav? Ima i to ozbiljan. Ozbiljne reperkusije, ne samo zato što će biti manje radnika, što će oni izgubiti radna mjesta nego ti radnici, jedan dio će otići van koji će pronaći tamo zaposlenja, radi s2e o kvalitetnim radnicima, zavarivačima, radnicima čija se iskustva i znanja traži a jedan dio radnika opet zbog godina starosti i svega, neće se više moći zaposliti. I imali smisla takve ljude onda penalizirati zbog ranijeg odlaska u mirovinu, što će oni zapravo raditi? To su problemi koji su svakodnevni, koji se nalaze oko nas. I to sam rekao na odboru i ovdje ću ponoviti, kad govorimo o referendumu, onda ovakva pitanja koja nadilaze i mandat ove Vlade, vidimo da se sad ovdje sad vraćajući u povijest pa a možemo ići do premijera Mateše, on j prvi osmislio mirovinsku reformu, 2002. Vlada Ivice Račana uvodi, i onda imamo te korekcije, 2007. tadašnji premijer Sanader uvodi ovaj dodatak, ovdje se spominje 2013., 2014. gdje se onda opet nailazi na probleme i sad opet smo suočeni sa problemima. Jednostavno ta mirovinska reforma proživljava svoje da kažem uspone i padove a nadilaze vrijeme trajanja jedne Vlade i zbog toga mislim d je pogrešno da se još nije više nije vremena posvetilo dijalogu ili pronalaženju zajedničkog rješenja, posebno ovdje mislim na sindikate i u tom smislu njihovog zahtjev da će čak skupljati potpise za referendum jer osobno mislim da ovakva pitanja koja se tiču života mnogih građana i u budućnosti pa čak i današnjih eto i učenika i studenata, trebali bi biti predmet referenduma sama po sebi jer vidimo u švicarskom primjeru da je reforma koja je 5 g. pripremana pala na referendumu i istina d su tamo pomaci koji su traženi bili, bili vrlo mali. Sadašnje stanje u mirovinskom sustavu kad govorimo o prvom stupu nije dobro, evo reći ću sad neke stvari koje eto i ministar je ovdje spomenuo u odgovoru na repliku možda i s pravom mada ne bi trebao na taj način prozivati oporbu, nema konstruktivnih prijedloga. Pa evo nekih. Uvedimo nulti stup, neka u nulti stup budu svi oni transferi socijalni koji trebaju. Razdvojimo mirovine po posebnim propisima da se točno zna koje su mirovine po posebnim propisima, a koje su na temelju rada. Kad govorimo o evo ovih 27% koji sad se predviđa dodatka za ljude koji se odluče da vrate se u I stup, to možemo isto tako napraviti da otvorimo njima virtualni račun u I. stupu kojim se vidi da se zapravo umjesto da, nacionaliziramo isplatu anuiteta, pardon, da nacionaliziramo isplatu mirovina mi nacionaliziramo isplatu anuiteta, to je bitna razlika jer onda oni s prebacivanjem sredstava u I. stup ostaje razvidno koliko su oni zapravo prihodili u II. stupu na to se daje dodatak da bi njihove mirovine bile usklađene, ali imamo onda jasnije pokazatelje u onom smjeru kojim sam ministra pitao a kad možemo očekivati da će biti isplativo. Naravno ovo što je ministar rekao zvuči strašno, te smo podatke već čuli od ekonomista, za neke ljude nažalost nikad neće biti isplativo II. stup. A što onda moramo napravit? MI na demografske izazove kako ćemo odgovoriti? Jedan od načina je evo nažalost zašto to u javnosti izaziva toliki otpor? Pa mi kažemo mi ćemo odrediti, mi ćemo vam skratiti zapravo vrijeme boravka u mirovini, jednom sam čuo jednu dobru definiciju kredita, kredit je kupovina vremena, mi novcem kupimo vrijeme koje sad nemamo, a kod mirovine je obrnuti slučaj vi novcem kupujete vrijeme, jel, pardon kod mirovine je obrnuto, kod kredita kupujemo vrijeme novcem, a kod mirovine kupujemo vremenom novac, jer mi zapravo, poruka je ovakva što kraće budete u mirovini to će vam mirovina biti veća. Tako nekako ispadne, nažalost tako ispadne, jel, i onda kod nas je životni vijek nažalost kraće nego u drugim zemljama i zbog toga se ljudi tome opiru. A one što onda ostaje kao opasnost i što je ministar naglasio pa kad bi ljudi radili i kad bi živjeli kao Noa 500 godina opet bi to produljenje radnoga vijeka ne bi koristilo u povećanju njihove mirovine. Kad govorimo o II. stupu dakle o kapitaliziranoj mirovinskoj štednji povećanje od 0.5% koje se predviđa za do 2020. onda još 0.5% do 2022. nikako nije dovoljno. To je povećanje malo ako želimo postići učinke koje bi ta reforma koja je 2002. još osmišljena uvedena zapravo ako bi htjeli postići učinke da ona da ona zaživi. Drugim riječima možemo reći da i ova reforma ako je nazovemo reformom, reforma kratkom dometa. Zašto je tako? mi imamo neki konači cilj koji smo htjeli postići reformom, ali zbog raznih otpora, zbog raznih pritisaka na kraju krajeva budimo otvoreni pa recimo i zbog izbora koji dolaze mi pomalo uvodimo te stvari i onda kažemo onako „brigo moja pređi na drugoga“ i Premijer Sanader kada je uveo 27% netko će već drugi to platiti. Ovaj isto povrat ja sam negdje pročitao koliko je planirano ministarstvu koliko će trebati iduće godine, koliko će trebati za 2 godine, a što onda? A treće godine netko će već drugi to doć pa će dat, jel trebat će sve više, sve više će bit ljudi koji će se vraćati u I. stup. A prvi stup onda potiče, zapravo mi prvim stupom ostvarujemo zaduženje jer drugačije ne možemo. Mi imamo od doprinosa namireno 21 milijardu i 17 milijardi fali, i to moramo iz opće stope PDV-e, odakle ćemo, jel? Mi kad ne bi imali ovaj jaz kad ne bi imali gubitaka onda bi opća stopa PDV-a u Republici Hrvatskoj mogla bit kao ova snižena na hranu 13%. Nama dakle, treba preko 12% stope PDV-a da mi riješimo probleme u mirovinskom sustavu. Onda imamo rupu u zdravstvenom sustavu, ja ne znam da je ministar Pavić možda nije, sad ću se malo karikirat, našaliti, možda ministar Pavić nije dovoljno dobar sa ministrom Marićem kao ministar Kujundžić jer ministar Kujundžić je isposlovao da 1 i pol posto doprinosa ide u zdravstveni sustav. I nitko nije razuman protiv toga da se povećavaju sredstva u zdravstvenom sustavu, ali je svatko razuman protiv toga da će se prije ujediniti katastar i gruntovnica nego što će on doći na pregled kod specijaliste. Liste čekanja su predugačke i onda ljudi nam, ljudi nam se razbolijevaju, stanje, opće povjerenje u institucije nije dobro, i ono što naj poražavajuće, ne znam jeste imali priliku ministre razgovarat sa ljudima ajmo reći uvjetno srednji godina kad im spomenute riječ mirovina, oni u to ne vjeruju, oni ne vjeruju da će uopće imati u budućnosti mirovinu. Ne vjeruju u riječ kad govorimo sigurnost i jednostavno su … [[Upadica se ne čuje.]] da reć ću vam nešto o tome kolega, dakle to je poražavajuće. Vratimo se na suštinu ovog zakona. Povećanje dobi do 67 godine neće dovesti do onog učinka koji je neophodno potreban a to je objedinjavanja ova dva zapravo oživljavanje drugog mirovinskog stupa jer ionako povećanje uplate za većinu građana neće dovesti do željene mirovine, možemo samo skraćivati njihov radni vijek. Penalizacija, a možemo uvjetno reći da ima smisla jer šta ćemo ne možemo mi vječno slat ljude mlade u mirovinu. Pa raniji odlazak da se penalizira ali neka ostane na 65, 65 godina, a najvažnija primjedba je dakle odnos između doprinosa za prvi stup i drugi stup, tu se ništa nije pomaklo, dakle tri četvrtine ide u prvi stup, jedna četvrtina za drugi stup, i Vlada se pravda kad to govori da ne može, ne može se zaduživat dalje jer to iziskuje dug pa onda naši mirovinski fondovi koje smo uplaćivali oni kupuju državne obveznice onda imamo krug da ponovno financiraju vladu. U tom smislu i pitanje profesora Podolnjaka ima itekako veze s ovim jer mirovinski fondovi su ti koji su trebali oploditi naš kapital. Jesu li krivi menadžeri u tim fondovima? Je li kriva kriza koja je bila? To je sad manje važno pitanje, ali činjenica da su oni u 15 godina od 70 milijardi su dosegli 97 milijardi, mislim da je ministar rekao. 70 milijardi uplata danas imaju se povećao taj prinos za 25 milijardi, 27 milijardi. Dobro ako je krivo, ali ne vjerujem da su brojke puno bolje. Doprinosi na državne obveznice nisu velike, oni imaju veliku obavezu ulaganja u državne obveznice, dobro 60% evo. Znači mi moramo i tu napraviti iskorak, ajmo im omogućit da ulažu. Ovaj dio da obavezno ulaskom u svijet rada osiguranici budu prebačeni automatski u kategoriju A fonda, ajde to ima smisla da idu odmah u najrizičniji, tzv. najrizičniji fond, premda ja ne znam, ja nisam ni ekonomist pa ne znam kolika je tu rizičnost, ali bi trebalo svakako vidjeti da ti prinosi budu puno veći i da ulaskom mlad čovjek do mirovine upravo stvori suprotan efekt od onoga što sad imamo, da može ostvariti pristojnu mirovinu ulaganjem u drugi stup. I možda je kolega malo ovako, ne vjerujem da se šalio, dobacio je iz klupe, nažalost to će biti posljedica, naši mladi ljudi koji odlaze, oni će zarađivat mirovine u drugim zemljama i morat će svoje roditelje financirat ovdje pa će na kraju i oni sudjelovat u mirovinskoj reformi na način na koji nikako to ne želimo. Evo samo za kraj još par primjedbi. Kad govorimo, kad uspoređujemo se sa drugim zemljama njihovim načinom na koji su to oni rješavali, neke zemlje poput Poljske, Mađarske, one su mislim da su oni imali i radili su istu grešku pa su se opredijelili za drugi stup pa su poslije ga to vraćali se na staro, to nisu dobra rješenja, Češka je odbila, ali ne možemo se uspoređivat s Češkom kad oni nisu imali te probleme koje imamo mi. Naši problemi su strukturne prirode i zbog toga smatramo da jedini način da se ova situacija prevlada je razvoj poticanja gospodarstva, dakle upravo suprotno od onoga što se misli, smanjenje porezne presije kako bi gospodarstvo živjelo da bi se otvarala radna mjesta, da bi se povećao broj radnika koji uplaćuju u sustav. Vlada je u tom smjeru nešto napravila, međutim to nikako nije dovoljno, a to nam pokazuju i podaci. Dakle treba rasteretiti poduzetništvo, otvaranje radnih mjesta, novi osiguranici, više onih koji uplaćuju i tad se može ozbiljnije rješavati pitanje mirovinskog sustava. I druga stvar, mirovinski fondovi, ako bi oni, meni bi bilo draže da oni ulažu u Facebook ili neke naporne tehnologije, nego da ulažu u neke tehnologije koje nisu dobre, a posebno u državne obveznice gdje nemamo velikih prinosa na te fondove. Da zaključim, klub MOST-a neće podržati ovu mirovinsku reformu jer smatramo da nije dovoljno ambiciozna, lišena je ambicije, a možda čak i nade, trebala je biti ambicioznija, a dobro je za pohvalu da ide u dva čitanja, da ipak možemo još vidjeti kako će se predstavnici vlade odrediti do drugog čitanja, hoće li uvažiti neke od primjedaba, a ključna je primjedba je prema, u ovom slučaju prema mirovinskim fondovima, dakle oni, njihov rad mora biti transparentniji, mi ćemo imat sad idući set zakona i o mirovinskim fondovima i tu se malo učinilo, ljudima bi se trebalo omogućit da njihov novac koji uplaćuju da doista bude oplođen i da oni kasnije imaju od toga novca veće mirovine, a ovako samo prebacivanje u prvi stup neće dugoročno na ništa novoga donesti. Najljepša vam hvala.
Idemo na drugu raspravu, poštovani kolega Bunjac u ime Kluba zastupnika Živog zida i Snage. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče pa potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, poštovani ministre sa suradnicima. Mi danas govorimo o navodnoj mirovinskoj reformi. Poznato je već odavno da su hrvatske mirovine, ne samo niske, već ispod svakog dostojanstva čovjeka i građana. 98% umirovljenika ima mirovinu manju od prosječne plaće, što je vjerujem svjetski raritet. Ogromna većina umirovljenika nalazi se ispod granice siromaštva jer njihove mirovine su ispod 2000 kuna. Čak 180 000 umirovljenika ima mirovine manje od 1000 kuna, a oko 100 000 ljudi starijih od 65 godina uopće nemaju mirovine. Hrvatski umirovljenici, od svih zemalja članica EU, imaju najniži standard. Naši umirovljenici žive od kruha i pekmeza, odjeću ne kupuju, kopaju po smeću, imaju ovrhe i blokirane račune, a sve samo zato da bi im bogataši skorojevići, slizani sa samim vrhovima vlasti mogli oteti ono malo što imaju. Umirovljenicima su često isključene režije ili im se prijeti deložacijama, a nerijetko ih se baca i na ulicu. Druženja sa vršnjacima mogu zaboraviti, a osobito putovanja, proslave, čestitanja. Prepušteni su poniženju, zaboravu, patnji i umiranju u tišini. Taj problem mogao bi se dakle, riješiti mirovinskom reformom, kada bi ona to doista bila, ali pogledamo malo kronološki što se dešavalo s mirovinama u RH. Nekada u toj tako omraženoj Jugoslaviji, mirovine su iznosile 85% plaće. I možemo mi sada o toj državi govoriti sve najgore što hoćemo, a znamo da su se ti kadrovi, jedni te isti, preselili u SDP i HDZ, ali ipak je to bio nekakav socijalni civilizacijski doseg. Međutim, od kada se na vlasti pojavio HDZ koji je opustošio proračun i infrastrukturu, uvođenjem divljega kapitalizma, po mjeri 200 obitelji, omjer mirovina i plaća se smanjuje iz godine u godinu. Ipak, početkom 21. st. taj omjer se još držao na pristojnih 50%. Ali katastrofa je tada tek počinjala, jer se tada pristupila prvoj reformi, odnosno, uvođenju drugoga mirovinskoga stupa. Ali katastrofa je tek tada počinjala, jer se tada pristupilo prvoj reformi, odnosno, uvođenju drugoga mirovinskoga stupa, po nalogu svjetske banke, bolje rečeno, po njezinoj ucjeni da se to mora napraviti. Hrvatska nije imala hrabrosti, kao recimo naša susjedna Slovenija, reći to je glupost koja nema nikakvoga smisla osim da se dodatno opljačka država, nego eto, pristala na to, a što je najgore od svega, još i dan danas uporno ustrojava na modelu koji su sve druge zemlje odbacile. Drugi mirovinski stup od 2002. g. je doslovno razorio ne samo mirovinski sustav, već i čitavo hrvatsko gospodarstvo s tendencijom širenja izrazito štetnih i nesagledivih posljedica. To je vrlo lako dokazati. Dovoljno je pogledati samo nekoliko osnovnih činjenica. Prvo, hrvatske mirovine danas iznose 37% prosječne plaće. To ne samo da je najgori rezultat na području čitave EU, nego je najgori rezultat na području čitave bivše Jugoslavije. Slovenija, Makedonija imaju 60%, Srbija 48%, Crna Gora 58%, 43% ima BIH pazite 47% izrazito nestabilno Kosovo, država koja još praktički ni ne postoji do kraja, jer ju mnoge države nisu priznale, one imaju 47%. A mi 37%. Pazite Hrvatska je 1991. g. usvojila konvenciju 102 međunarodne organizacije rada o socijalnoj sigurnosti. Ona je dakle, službeni dokument Hrvatske države koje bi trebao imati na zakonsku snagu koji kaže da mirovine ne smiju biti niže od 40%. Nigdje na svijetu. A mi imamo 37%, pa to je znači reforma koju smo mi dobili sa tim sumanutim izdvajanjima na račune fondova u vlasništvu banke. Dalje, još jedan dokaz od 130 tisuća umirovljenika, koji su mogli birati mirovinu iz prvog stupa ili mirovinu iz drugog stupa, samo njih 250 je izabralo mirovinu iz drugog stupa. 129750 umirovljenika uzelo je mirovinu iz prvog stupa. Zašto? Jednostavno zato što je u prosjeku za 600 kn veća nego mirovina iz drugog stupa. I sada bi bilo dobro, imamo tu arhivu u Saboru, izvući one sve novine iz 2001., 2002. da vidite kakve su se bajke ljudima obećavale, mirovine po 8-9 tisuća kuna da će biti. Da će se država spasiti, a danas imate šta, šaku kuna iz drugoga stupa za mirovine. Ljude se lagalo i laže se još uvijek da oni u drugom stupu štede, ne štede apsolutno ništa. Štednja je nešto s čime mi možemo raspolagati, a vi novac iz drugog stupa ne možete dobiti, ništa ne možete s njim. Uopće ne možete, nemate nikakvo pravo glasa. Umjesto štednje, navodne vi imate javni dug, uzrokovan drugim stupom. Vi ste dužni, a ne da je vama netko nešto dužan. Novcem u drugom stupu, slobodno, bez ikakvog rizika je na svoju veliku sreću i zadovoljstvo, slobodno raspolažu fond menadžeri, koji će uvijek dobiti istu plaću što god napravili sa novcem u drugom stupom. Ako slučajno proizvodu gubitke vama će se skinuti sa mirovine, a ne sa njihovih plaća. Znate koliku imaju plaću? 17000 kn u prosjeku. Zaposlenici mirovinskog fonda. I šta oni rade sa novcem, financiraju ono što je njima po volji. Kupuju ko i kavo smeće od dionica. Kupili su ne znam, Petrokemiju Agrokor, Credo banku, Centar banku, Luku Ploče, Uljanik. Po nekoliko stotina kuna su plaćali jednu dionicu koje danas ne vrijede niti jednu kunu. Čudi vas to? Znate li tko je bio predsjednik nadzornog odbora Uljanika, koji je upravo sada otišao u propast i koji je dobio milijardu kuna od države da bi 855 milijuna potrošio na ništa. Predsjednica nadzornog odbora bila je Renata Kušnjar Putar koja vodi obvezni mirovinski fond PBZ-a. Još je osoba koja je prva trebala reagirati i reći ovo je krivo, ne valja, trošite nenamjenske novce, zadužujete se, ne znate napraviti troškovnik izrade broda, a kamo li ga proizvoditi. Ta osoba vodi obvezni mirovinski fond. Sada se vi zamislite u čijem su rukama vaše mirovine. I znate što je napravila gospođa? 24. 8. je podnijela ostavku u Uljaniku i vratila se nazad da upravlja s našim mirovinama. A sad vi eto, imajte socijalnu sigurnost kad vam takvi ljudi, nesposobni ljudi odlučuju o budućnosti vaše starosti. Da, bitno je reći građanima da u drugom stupu novca nema, on je virtualan, on je isto toliko stvaran koliko i ovaj papir, evo ja mogu sad gore napisati 100 tisuća kuna, ali u biti novca nema. Postoje obveznice državne, postoje dionice dakle eto Uljanika i Agrokora, vrlo vrijedna imovina, ali postavlja se pitanje šta kada dođe vrijeme da se mirovine isplaćuju, hoće li se temeljem tih papira moći dobiti neki novac. Jedini novac koji postoji u drugome stupu je nešto malo kapitalizirane štednje koja se isplaćuje onim radnicima koji umru prije stjecanja prava na mirovinu, odnosno ne isplaćuje se naravno njima nego njihovim obiteljima. I to je u stvari jedina dobit drugoga stupa, da ako netko danas umre, da će ona sredstva ipak dobiti isplaćena, ali važno je reći da se radi o ukupno 0,2% sredstava kojima raspolaže drugi stup. Onoga dana kada bilo tko od nas ostvari pravo na mirovinu, novac iz drugog mirovinskog stupa prebacuje se mirovinskom osiguravajućem društvu, koje je potpuno privatno. I nema više nikakvoga nasljeđivanja, nema, znači umirovljenik danas postaje umirovljenik, sutra umre i gotovo. Novac ostaje modul. Osim u slučaju da je umirovljenik dogovorio nasljeđivanje, ali u slučaju dogovori nasljeđivanje tada će imati mirovinu manju za oko tisuću kuna, što znači da će praktički morati dati sve ono što je navodno uštedio u drugom stupu. I pogledajmo dakle taj drugi stup što mi od njega imamo, evo zamislimo primjer da netko ide u mirovinu i ima na računu 120 000 kuna, barem u onom izvješću koje dobije. On za tih 120 tisuća kuna dobiva mirovinu 370 kuna. 370 kuna, ili 4400 kuna godišnje. Da bi on tom dinamikom dobio isplaćenih 120 000 kuna, taj čovjek mora doživjeti 94 godine. 94 godine! Da bi mu 120 000 kuna, svake godine po 4 bilo isplaćeno u cijelosti. Koliko ljudi u Hrvatskoj ima 94 godine, znate li koliko? Oko 5 tisuća, vjerojatno čak i manje. Što znači da ogromna količina novca koji je navodno ušteđen nikada neće doći u ruke umirovljenika. On bi eventualno mogao doći da su te tablice smrtnosti napravljene za onoliko koliko ljudi stvarno žive, a zna se da ljudi žive u Hrvatskoj oko 76, 7 godina, ovisno da li je muški, malo kraće živi, odnosno žena živi malo duže. Kad bi netko imao plaću tisuću eura, 7 500 kuna, što je u Hrvatskoj ogromna plaća, on će imati kad ide u mirovinu, za nekih 30-tak godina 300 000 kuna na računu. Imat će tisuću kuna mirovine iz drugog stupa. Tisuću kuna, ajde čemu onda uopće tolika izdvajanja, čemu onda uopće toliki trud da biste dobili tisuću kuna, šta možete s tisuću kuna, tko može, šta je to tisuću kuna, tko s tim može živjeti, koji se standard može postići s tim, pa to jedan zastupnik potroši za jedan dan. Normalno, oni koji su u vlasti, koji su u svim tim odborima, nadzornim i ne znam gdje i tako dalje. I što je najgore od svega toga, najgore od svega toga je način na koji se drugi stup financira, znači mi svake godine dajemo iz proračuna 5,6 milijardi kuna i taj novac nam fali za isplatu mirovina iz prvog stupa. S obzirom da nam taj novac fali, država se zadužuje, s obzirom da se država zadužuje raste javni dug, koji trenutno iznosi blizu 300 milijardi kuna. Prije par dana smo dobili izvješće da se javni dug Hrvatske ponovno povećao, ponovno se povećao. Na tih 300 milijardi kuna mi moramo plaćati kamate, svi mi. Zbog toga javnoga duga Hrvatska mora povećavati poreze, znači 2002. godine PDV je bio 22% sada je 25, zašto? Zbog drugoga stupa. Čovjek koji ima plaću 7 500 kuna svaki mjesec daje 200 kuna više poreza, više PDV-a, zato što postoji drugi stup. Godišnje dajemo 2 400 kuna. Samo zbog drugoga stupa, zbog lošega kreditnog rejtinga Hrvatske, i zbog visokih kamata, puno viših nego u Europskoj uniji. Čovjek koji ima stambeni kredit daje mjesečno 400 kuna više u kamatu, zbog čega? Zbog drugog stupa. Ili godišnje 4 800 kuna. Kad zbrojite 4 800 kuna i 2 100 za veće poreze, to je 7 000 kuna. Sa svoje plaće dajemo 5% ili još otprilike 6, 7 tisuća kuna godišnje, znači mi drugi stup plaćamo 14 000 kuna godišnje, 40 godina, da bi kad odemo u mirovinu dobivali 4000 kuna sljedećih 10 godina. Pa koja je to matematika? Pa to je gore nego da ja vama dam 100 eura, a vi meni 100 kuna. To je jednostavno van pameti. To je klasični bankarski proizvod, najobičnija pljačka epskih razmjera koja nadmašuje cjelokupnu ... [[Govornik se ne razumije.]] privatizaciju Agrokor i Uljanik. To je takva pljačka, takva šteta koja nadmašuje ne jedan Domovinski rat, nego dva Domovinska rata. Meni je upravo smiješno slušati ljude koji ovdje dolaze i kažu da treba jačati drugi stup, naravno opet pod prijedlogom svjetske, počevši od Polančeca i ne znam koji su sve bili biseri ovdje do ministra Pavića koji uvodi dodatak za jačanje drugog stupa, umjesto da ga destimulira i postupno pretvori u dobrovoljni i postupno ukine. Odgovorit mi evo ministre Paviću, znam da vi niste nadležni, ja sam postavio pitanje ministru Mariću, koliki je tranzicijski trošak do sada drugoga stupnja? Koliko smo platili više PDV-a, ja ću vam reći 50 milijardi, koliko smo platili više kamata? Evo odmah ću vam odgovoriti ja, 50 milijardi, 100 milijardi smo platili iz proračunskog novca za što? Da ljudi imaju manje mirovine, da radnici imaju manje plaće. Jedina korist od drugoga stupa koja postoji je korist financijskih sektora, odnosno stranih banaka u privatnom vlasništvu. Drugoga dobitka nema, hrvatskih građani s time ne dobivaju apsolutno ništa. I što je najgore od svega tranzicijski troškovi, troškovi drugoga stupa nikada neće prestati, nikada, oni su vječni jer je Hrvatska dala obveznice i na obveznici će se morati plaćati kamata dok god te obveznice postoje. I ne samo da su veći, ne samo da su trajni, nego se eksponencijalno čak i povećavaju. I ministar Pavić vrlo dobro zna da mu ove godine fali 18 milijardi kuna za mirovine, a da će mu 2020. faliti 20 milijardi, a njegovim nasljednicima će faliti još više, ali šta je njega briga, on se smiješi jer zna da će biti na tom položaju još godinu i 10 mjeseci. Dolazi nam ovdje glumiti svog mentora, predsjednika Vlade Andreja Plenkovića pa nam neke doskočice i viceve i bahatost želi prezentirati umjesto brojki i argumenata. Obična kupovina vremena, brigo moja pređi na drugoga. Isto kao i onaj Zakon o najmu stanova za 5 godina izbacite najmoprimce, mi smo to izglasali, a vi to provedite. Nemam više vremena, ali rasprava će trajati dugo, imamo još jedan paket zakona u drugomu djelu pa evo, nadam se da će doći do neke diskusije. Hvala vam lijepa.
Sljedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Evo ja ću iskoristit priliku pa da malo razveselim kolegu Bunjca, da ga nasmijem jer ću govorit o tome kako apsolutno treba osnažiti drugi stup, ne ga nacionalizirati i dati državi jer onda opet možemo reći da država ne zna, laže ljudima, vara, odnosno oni koji upravljaju državom, jer sve dok ne dođe netko drugi, vjerojatno tko bi trebao. Jer upravo drugi stup, upravo i ovim zakonom i ovim paketom danas zakona je ono što smo se izborili i u komunikaciji, da ostavi država naše novce na miru, ako moram tako govorit. Da kamate koje su plaćaju na obveznice su prihodi koji meni povećavaju mirovinu, a ne trošak, što je ovdje rečeno. Znači to je osnovni prihod obveznog mirovinskog fonda na financijska ulaganja gdje novac koji oni ulože vrijedi nešto i to se dobije. Govorim radi javnosti čisto da se neke stvari jasno postave. Ono što smo mi od početka govorili i cijelo vrijeme, mi smo svjesni situacije u kojoj je naš mirovinski sustav koji po difoltu kako je zamišljeno kao osiguravajući sustav, osiguravajuće društvo pod pojmom osiguranja što to znači je neodrživ sve dok imamo taj negativan omjer, odnosno nedovoljan omjer radno sposobnih koji rade i onih koji koriste mirovinu i to svi znamo. Geneza tog problema, možemo se ovdje vraćati u '90., u skrb, u preuzimanja, gdje se umirovilo brdo ljudi koji su stečajem bili pojedinih tvrtki ili nečim drugim potjerani u mirovine na ovaj ili onaj način, da danas imamo situaciju da samo svaki peti umirovljenik, gotovo svaki peti, ima 40 ili više godina radnog staža i zato prima, pa neću reći visoku mirovinu, prosječnu 4500kn smo čuli, nije ni to neki novac. Ali daleko opet zvuči bolje nego kad imamo surovu činjenicu da ljudi koji su imali isto 40 ili manje godina staža ili će imat sada kad budu išli u mirovine, a imali su 4000 kuna prosječnu neto plaću, 4500, kako kada, će praktički doći na onu zajamčenu minimalnu mirovinu od 2500 kuna, što je naravno nedovoljno za bilo kakav život i tu je glavni problem. kako to promijenit? Pa nema nijednog zakona iz paketa mirovinskih, obveznih mirovinskih, koji god hoćete mirovinskih zakona koji će to samo tako promijenit jer rješenje problema leži u gospodarstvu, u uplatama, u onom omjeru zaposlenih korisnika i naravno da ovaj zakon treba omogućiti paket zakona, sve da ide se u tom smjeru da mirovine budu što više i da naši ljudi što kvalitetnije mogu živjeti u svojoj zlatnoj dobi. I neke stvari su zbilja dobre, to moramo reći. Mi moramo ovo danas donest, to sam rekao u replici, mi iduće godine ćemo imati mogućnost, znači mi imamo sada 38 onih koji su otišli u beneficirani radni staž, ja se nadam da će se njima i ovo retroaktivno priznati, ovo vrijeme dok su imali manju, evo to i potvrdno odgovaraju, dakle da će dobiti i nadoknadu ovog djela di su ajmo reći oštećeni, kolega Hrelja, evo slobodno se onda vi, meni bi to isto bilo zanimljivo da im se i tih godinu dana uračuna jer iduće godine sa 57 g. i 3 mj. života, žene imaju pravo na prijevremenu starosnu mirovinu sa 32 g. i 3 mj. staža i oni bi da mi danas ovdje ne raspravljamo o ovome i da to ne ide s ovom procedurom u dva čitanja i ne stigne se napraviti, ... [[Govornik se ne razumije.]] de facto bile bi oštećene za onih 27% dodatka jer morali su po sili zakona ući u dvostupnu mirovinu i uplaćivati drugi stup koji naravno da u ovih 15-ak, 16 g. se nije dovoljno kapitalizirao i ne može nadoknaditi ono što ti država daje dodatkom. Zašto država daje dodatak? Jer je promijenila osnovu izračuna mirovine. Prije se uzimalo 10 najpovoljnijih godina za osiguranika, sada se uzima cjelokupni staž i kad je to krenulo, na kraju zaključno sa 2010. se došlo, mislim 2009. 26,4%, 2010. se došlo do tih famoznih 37% dodatka na sve ono što se faktorima izračuna. I ono što danas govorimo, kada govorimo o famoznih 67 g., kako to grdo zvuči i to nitko ne može reći da nije tako, no što s krije tu iza toga? Pustimo to što je to 2014. već doneseno, što nije samo ovdje 2038. idemo na 2033. g., mi moramo znati i ono što je moj stav, da ljudi trebaju imati pravo izbora jer ja znam da postoje ljudi koji žele raditi i u punom radnom vremenu do 67. A danas ih umirovljavamo po sili zakona sa 65 a oni bi ostali do 67. Velika većina možda je i članova tih sindikata koji to su istaknuli kao najveći problem. A u isto vrijeme mi ne smijemo tjerati ljude da rade do, ne znam, 45, 46, 47 radnog staža. I ovim zakonom se vrlo dobro to definira. Oni koji imaju, dugogodišnji osiguranici, kako je ovdje rečeno, oni koji imaju prvim uvjetom 61 g. života i 41 g. staža, nema penalizacije, znači apsolutno je tako. Mi imamo ovdje jedan drugi problem, doduše, nema puno tih osiguranika i korisnika budućih koji su krenuli u svoj radni vijek sa 16 g. I njima će se do napunjene 61 g. to moći popeti na 43, 44 g. radnog staža. Za njih bi trebali a da ne ulaze kada govorim o onoj nagrađivanoj penalizaciji, za njih bi trebalo možda kad se gleda taj radni staž, koristiti iste one uvjete nagrađivanja za sve one koji ostanu nakon tog uvjeta jer zbilja imaju pogotovo kad govorimo o tekstilnoj industriji, oni koji su krenuli raditi sa 16, 17 g, oni sa 61 g., 44 radnog staža. Mi svima priznamo dodatne faktore ako ostanu i nakon toga raditi, pa ja bi volio da i ovdje možda se to posebno uvede u odnosu na taj produljeni zbilja staž jer moj je stav bio i u onim razgovorima i dogovorima uvijek da je penalizacija po meni manje pogodna nego više se treba ić u nagrađivanju i ljudima je jasno i to je ovdje dobro rečeno i uvijek treba malo jasnije objasniti koja su njihova prava i što sve to to znači jer u ovih svakih nekoliko ... [[Govornik se ne razumije.]] zbilja i oni koji se time bave se znaju zagubiti. Tako da ono što je apsolutno kad govorim o mogućnosti i ostanka na poslu odnosno na tržištu rada i dulje, ono što ovim zakonom se danas odnosno u ovom slijedećem periodu predlaže i što je svakako za pohvalu, da ljudi koji odu u mirovinu bilo prijevremenu starosnu ili starosnu, mogu raditi na pola radnog vremena, birati da li će isplaćivati za pola mirovine ili pola plaće. I to je apsolutno jedan taj način senzibiliteta da ne moraju ljudi biti primorani otići a uvijek mogu sebi i olakšati onaj period kad naravno ulaze u kasnu životnu dob i smanjuje se produktivnost, nažalost zdravlje je uvijek tu, visok od oboljevanja itd. Ali onaj osnov uvijek je stvar pravog izbora i nekažnjavanje onih koji su zbilja dugo radili. To mora biti nama svima jasno. Kada govorimo o, tu smo imali prilike čuti i o različitim uvjetima mirovine i mirovine po posebnim propisima, ja bi volio da se jednom zasvagda to razgraniči i da se zbilja ne može baš sve zvat mirovinom ono što se isplaćuje. Pogotovo kad govorimo o posebnim propisima. Ne bi volio nikome na štetu. Stečena prava se ne smiju dirat, to se apsolutno zna i to je osnov svakog i svakih izmjena daljnjih zakona i tako se i do sada radilo. Ali meni nije, evo kad govorimo o tim braniteljima, meni nije, to sam i ranije kad smo imali o onome braniteljskom zakonu i govorio. Mi imamo ovaj isto zajamčeni dio kao branitelji koji imaju 100 dana ratnog puta odnosno više od 100 dan provedenog u ratu, on ima pravo na 2570, tako nešto, bio on 5 dan, 5 g., 15, 25 ili 40 g. imao radnog staža i sad se velim događa se situacija da ljudi koji gledaju hoće ići u braniteljsku ili redovnu, ... [[Govornik se ne razumije.]] a imaju uvjete, vide da im je braniteljska povoljnija. Isto onome tko je imao i 5 dan radnog staža. E to je nepravda. I za to bi posebni propisi trebali ići u drugu kategoriju koja će reći da, priznajemo ti, ova država ti priznaje to, to u tom iznosu za sve koji imaju te uvjete vrijedi nešto. A svi oni koji su imali uplate i uplaćivali u mirovinsko osiguranje, morali bi dobiti povrh toga. Dakle, ne kaznit, nego nagradit. To je glavni smisao, općenito kada govorimo. Jer danas mi godišnje izdvajamo 6 milijardi kuna za posebne, mirovine po posebnim propisima. Mi smo ovdje, tu je spomenuto, dakle i to treba reći radi javnosti, 662 korisnika povlaštenih mirovina, među kojima su zastupnici bivši, članovi Vlade i ustavni suci, 662. 2012. je to ukinuto. Nema više toga. A to nije ono što će ovu državu niti spasiti niti joj nešto bolje biti, ali to je ono što je, što znači da imaš senzibilitet sa ljudima koji su te birali, s kojima živiš i da se uvede neki nivo pravednosti između svega toga. Nadalje, kada govorimo o dodatku, ja još jednom moram zahvaliti se i ministru i cijeloj radnoj skupini što smo i nakon nekoliko sastanaka iznjedrili ovaj prijedlog u kojem se dodatak, i što je pravedno ja mislim, i zapravo i ustavna kategorija, odnosi na sve grupe osiguranika, pa i na one koji odluče odabrati svoju mirovinu iz oba stupa. Još jednom ponavljam, drugi stup, naravno apsolutno bilo kakva nacionalizacija ne dolazi u obzir i takvi prijedlozi su, ja mislim ne osim što su neozbiljni nego nisu ni u interesu građana, jer danas za osobu koja je zaposlena i ne daj Bože umre prije ostvarivanja prava na mirovinu, sav iznos iz drugog stupa je nasljedan. Oni koji kažu da bi to prebacili ovo, znači oni bi uzeli tu, te novce ljudima iz džepa i njihove obitelji i onima koji ostaju, a to je meni već skandalozno da netko ovdje izgovara, ali dobro, pustimo sad i to. Taj iznos, te mirovine, i nije istina da nema pravo kad čovjek umre a počne koristiti njegova obitelj, ako se ugovori obiteljska ima pravo nastaviti koristiti sukladno zakonima kao i inače što je ona praktički obiteljska mirovina, odnosno taj iznos nastavi dalje koristiti korisnik koji ima pravo na obiteljsku mirovinu. Najčešće u slučaju to je supružnik, osim ako djeca nisu u određenim godinama, redovni studenti i tako dalje. Ono što je isto tako dobro, kod određivanja iznos same druge mirovine, a to ćemo imati po zakonu, u sljedećem paketu zakona, je što se promijenila indeksacija i samim time te mirovine iz drugog stupa će biti veće, jer do sad se uzimao švicarski model gdje je uzimato 70% od potrošačkih cijena, a samo 30% inflacije, naravno, rast potrošačkih cijena uvelike ovisi o tome kad se uzima u određenom periodu da tebi zapravo mirovina bude manja u startu. I naravno, apsolutno za pohvaliti i naš prijedlog za mogućnost jednokratne isplate, ja se nadam da će to doći do 20%, ali to ćemo još i kao prijedlog iznijeti, odnosno ja osobno, ali ovih 15% je sigurno nešto što će pomoći ljudima kod odlaska u mirovinu kao svojevrsna otpremnina i zapravo imati više još osjećaja da je taj novac koji su oni ugradili u drugi stup zbilja njima na raspolaganju. Ono što ovdje jedino mi nije jasno kod ovoga, kad govorimo o ocjenama, izvorima sredstava potrebnima za provođenja zakona, to je sad, kad govorimo o Zakonu o obveznom mirovinskom osiguranju 285 milijuna u sljedeće dvije, tri godina, kad govorimo o dodatku to je navedeno oko 11 milijuna, međutim, tu se navodi u dodatku da se očekuje smanjenje prihoda za od doprinosa za mirovinsko osiguranje u iznosu od 214. za 19-u, 227 milijuna za 20-tu godinu, s obzirom da se očekuje smanjenje broja osiguranika koji bi odabrali mirovinu samo iz prvog mirovinskog stupa. Mi to prema postojećem zakonu nemamo. To je bilo prema onom prvom prijedlogu u kojem su se svi trebali prebaciti u prvi stup, pa bi to prenijeli u svoju drugu mirovinsku… to je 52, 61, aha, znači na njih se, e zato mi to nije bilo jasno, s obzirom i na iznose koji su uvelike tu mi nisu u našoj kalkulaciji slagali, evo zahvaljujem na obrazloženju koje možete još i ponoviti, ali zaključno, naravno, kada govorimo o ovakvoj temi koja je apsolutno svima bitna, prebitna, mislim to je ipak budućnost, uvijek će postojati određene, ne, ne mogu čak reći nepravde, određene stvari koje ljudi jednostavno nakon cijelog životnog vijeka kada dobiju iznos sredstava koji im nije dovoljan za život, naravno da osjećaju neku nepravdu. Mi ne smijemo nikad podleći tome surovom kapitalizmu, jer on je pokazao u povijesti da isključivost ni u jednom ni u drugom smjeru nije nikada dobra, zato država treba osigurati tak okvir, da li kroz ove institute i dodatka, zajamčene mirovine, osiguranja, to smo govorili kad smo govorili o onoj isplati od 15% ili 20% iz drugog stupa, da to opet ne odnosi se na one koji imaju najmanju zajamčenu mirovinu, nego na one koji imaju nešto veći, tako da sami sebi ljudi ne bi doveli u status zbilja socijalnog slučaju, onda potraživali određena druga prava od države. I mislim da generalno gledano, je velika većina ovoga što je ovdje, ali doslovno velika većina nešto što je iskorak u odnosu što je bilo, a pogotovo iskorak u odnosu što je trebalo biti da nismo ništa napravili. Jer to bi bilo neodrživost, to bi bilo kad bi ljudi krenuli odlazit u mirovinu iz dva stupa, to bi bio, mislim nešto što bi itekako onda, ne prosvjede na tu Europskom trgu, nego na svim trgovima u Hrvatskoj izazvalo, i zato je ovo izuzetno ozbiljno, zato je bitno da smo pristupili ovome. Ja još jednom ću ponoviti, s onim što sam i otvorio, da ne može se mirovinski sustav i mirovine promatrati kao zakon koji to uređuje, jer on nije sustav osiguranja, on prati ono što se uplaćivalo u odnosu na ono što će se koristiti. I normalna zdrava logika govori što više uplata, veća mirovina, što dulji period uplata, veća mirovina. Mi to moramo, ne samo to ljudima objasniti, nego poticati onu financijsku pismenost ulaganje i u treći dobrovoljni i mirovinski stup, koje su njegove beneficije? Već danas jer ne možemo i to nam govori povijest prepust sve niti država će se brinuti o meni niti baš me briga što će biti za 20 godina, o tome ću razmišljati kad to dođe. Danas mi ovdje govorimo o mojoj generaciji, o generacijama koje će ići i to je zakon dobro prepoznao oni će biti na dobitku sa ovim paketom zakona koji će zbilja ići u mirovine iz oba stupa za 20., 30. godina i u tim projekcijama ja se nadam samo ono što je bitno jako i što sam rekao i čime završavam je onaj dio svih mjera i gospodarstva koji mora osigurati tim ljudima već danas veće plaće da osiguraju veće uplate. Lako onomu uplaćivati u III stup koji može odvojiti 100., 200. ili 500 kuna mjesečno, ali ljudi za 100,00 kuna rade čudesa, obilaze četiri trgovine ne bi li to uštedili ili potrošili što više. Njima ne možemo to govoriti to je naša surova realnost za jedan dobar dio ljudi. I njima nikakva mirovinska reforma neće pomoći, nikakva pametovanja im neće pomaći ako danas i sutra već ne počnu pošteno zarađivat i imati prilike uopće i zaradit. Zato još jednom HNS naravno klub HNS će naravno podržati ovo u prvom čitanju uz još kroz drugi reformu par nekih prijedloga kao i ovaj što sam rekao da se prije svega uzme u obzir dugogodišnje osiguranike sa koji su rano krenuli na tržište rada da se i njih na neki način uspije nagraditi jer zbilja neko sa 61. godinom i 41. godinom staža treba imati određene beneficije kao i ostali. Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika onaj GLASA I HSU u ime kojega će vrijem podijeliti poštovane zastupnice Anka Mrak- Taritaš i Silvano Hrelja. Najprije poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš.Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi ministre, državna tajnice, suradnici, kolegice i kolege. Dakle, danas cijeli dan set od 6 zakona i sigurna sam da nitko ne može pobiti činjenicu da mirovinski sustav jedan od najvažnijih i najsloženijih sustava u državi, te da bi ozbiljnu reformu tog sustavu trebalo pratiti i niz drugih mjera da bi ona, ta mirovinska reforma bila uspješna i ostvariva. Isto tako, promjene koje će dugoročno odrediti socijalni i gospodarske odnose u našoj zemlji ne bi trebalo poduzimati bez prethodne analize i procjena njihovog učinka na buduće generacije. E sad je ključno pitanje da li ovu kvazi reformu prati niz drugih mjera, dali imamo potrebne analize. Odgovor je na žalost ne, a zašto bi imali kad smo rekli da se to odnosi samo na ozbiljne reforme koje sprovode ozbiljne Vlade sastavljene od ozbiljnih političara koje se očito ne odazivaju na ime Andrej Plenković. Idemo tamo gdje sam i u replici ministru postavila jedno pitanje, što je to komisija preporučila Vladi? Preporučila je slijedeće: obeshrabriti raniji odlazak u mirovinu, ubrzati tranziciju prema povećanju zakonske dobi za odlazak u mirovinu te uskladiti propise za posebne kategorije umirovljenika s pravima koji vrijede za opće mirovine. To je sažetak tih preporuka. I zaista, Vlada je ispunila prve dvije preporuke ali ne i treću. Pa zašto ne i treću? Pogotovo tim što evo najavila je da će treću ispuniti prilikom iduće mirovinske reforme kad god ona bila. Pa mirovinske reforme se ne provode svaki 6 mj., ne provode se par puta godišnje, one se provode u par desetljeća, e, pa tu treću preporuku nije ispunila iz jednostavnog razloga, a ti razlozi su identični razlozima zašto do sad nije napravila ni jednu stvarnu reformu našoj državi, a to je kukavičluk jer u pokušaju da se spriječi budimo iskreni primarno moguće nezadovoljstvo braniteljske populacije Vlada je odlučila napraviti nešto na nepoštenje moguće, odlučila je penalizirati one koje rade i koji najviše uplaćuju u mirovinski sustav. Prva reforma bi ministre Paviću bilo da ste odvojili isplate za povlaštene mirovine od mirovinskog fonda. Ta formula je teška, bolna, al je jednostavna, dio koji je stečen uplatama u fond isplaćuje se iz njega, dio koji je država osigurala posebnim propisima isplaćuje se iz nekih drugih izvora. Pitanje je kako namiriti te druge izvore, ali ako je država povlaštene mirovine onda treba osigurati izvore financiranja za njih a ne sve iz zajedničke kase jer osim što poništava smisao mirovinskog sustava jednostavno nepošteno. Reći ćete, ljudi su to zaslužili, ali i ljudi su radili čitav život i zaslužili su imati manje od 2000 kuna mirovine, a neki i mnogo, mnogo manje. Kao mlada djevojka postojao je jedan bend kojeg sam mnogo voljela, s kojim sam odrasla Bijelo dugme i imao je jednu pjesmu „Mora da je strašna gnjavaža u životu doživjeti stotu“. Kad ste jako mladi onda to vam na jedno uho uđe na drugo izađe, no međutim, kako smo se odlučili do 67 godine povisiti granicu umirovljenja, bojim se da ova pjesma je vrlo životna, a mislim da je na tragu toga je došlo vrijeme za jedno novo zaposlenje u Hrvatskoj. Dakle, nije za očekivati da ljudi koji rade na gradilištu će radit do 67., nije za očekivati da nekog tjeramo na krov ili na bauštelu, za očekivati je da ljudi koji rade u nekakvim upravama, uredima rade do 67. pa ja predlažem da uvedemo novo zanimanje, recimo koordinator sigurnog odlaska kući da svaki vikend prođu sve urede da slučajno neko ne bi zaostao, taj od 67. koji radi, pa zaboravi otići kući ili zaboravi ili da ga skuplja doma i vodi na posao, da slučajno to ne zaboravi. Evo ovdje ja završavam, a kolega Hrelja će nastaviti dalje.
Poštovani zastupnik Hrelja.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani ministre sa suradnicima, ja ću pokušati govoriti o našem današnjem jelovniku, a to su tri zakona, dakle, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, Zakon o stažu osiguranja s uvećanim trajanjem i Zakonu o dodatku na mirovinu, i ono što treba na početku reći, da ću osobno podržati Zakon o dodatku na mirovinu iz razloga što smo kolega Peđa i ja tražili da se taj problem riješi vjerodostojnim tumačenjem članka Zakona, još odgovor od Ustavnog suda nismo dobili. Nadam se daće biti pozitivan, a možda i neće, ali nije bitno, ovim Zakonom se taj dio, taj dio rješava. Na svoje su došli oni koji zagovaraju teoriju o rušenju drugog stupa, naime, on se neće urušiti, on će polako otpuštati godinama otpuštati jedan broj osiguranika, pred mirovinu, koji ili će imati niske plaće ili će imati malo godina staža da im se mirovine iz drugog stupa ne isplate. Dakle, on je dobio drugi mirovinski stup je dobio dimenziju dobrovoljnosti na izlaznoj, na izlaznoj strani. Dakle, čista priča, tako da i oni koji su se zagovarali dobrovoljnost drugog mirovinskog stupa su došli na svoje, barem na izlaznoj strani, ali je to možda put da se za nekih 10 ili 15 godina zaista taj drugi mirovinski stup pretvori u dobrovoljni, kad se baš vidi kakvi su, kakvi su odnosi. Dakle, nismo napravili ono što su napravili Švicarci koji isto imaju jedini uspješan obvezni drugi mirovinski stup, koji su to povezali sa poreznom politikom, pa što više uplaćuješ na svoju štednju to ti je manje, to manje plaćaš poreza. Dakle, takvo nešto nismo bili spremni učiniti, ali eto, ajmo reći da se ovim rješava pitanje ovih koji su otišli već u mirovinu dvostupnu, prošle godine, ljude sa beneficiranim radnim stažem, koji, radi kojih smo i pokrenuli tu inicijativu, a i za one koji će buduće ići u mirovinu. Ja vas samo molim da još jednom provjerite odredbe u Zakonu, to su odredbe, dakle u članku 1. Zakona o dodatku na mirovinu, stavak, odnosno ovaj podstavak označen sa brojem 8. i brojem 9, jer kako ja ovo iščitavam vi ste dva puta pomnožili sa 0,75 taj iznos, tako da bi dodatak na osnovnu mirovinu iz drugog stupa po meni bio nekih 15,28%, iz ovoga to proizlazi, kako ovdje piše, jer se spominje koeficijent osnovne mirovine, a u koeficijentu je već ugrađeno 0,75, pa ja dobronamjerno provjerite to još jednom, da ne bi ispalo od dodatka koji govorimo 75% na osnovnu mirovinu, jednako zbog umanjenih doprinosa sa 20 na 15 i jednako je 20,25 efektivnog povećanja, pa vas molim da jednom to provjerite. Dakle, priču s ovim završavamo, da provjerio sam dobiti će i oni i oni koji su otišli prošle godine u mirovinu, moći će dobiti dodatak, neće moći dobiti razlike, osim ako se tuže u sudu na Strasbourgu, a vjerojatno će moći jer jedna presuda na Ustavnom sudu je donijeta, država može uskratiti pravo svojim građanima, kad se nalazi u gospodarskim poteškoćama, to je presuda od jučer, prekjučer, tako da je dosta, s oproštenjem, bedasto, ali ajde, nek mi ne zamjere na Ustavnom sudu što se odnosim tako prema njihovim presudama, imam pravo reći svoje mišljenje. To je što se toga tiče, što se tiče Zakona o stažu osiguranja sa povećanim trajanjem, tu nisam spreman dizat ruku, dok između dva čitanja ne dobijem elaborate na osnovu čega su neki rokovi, odnosno neki rokovi smanjeni, odnosno staž osiguranja 18 za 12 smanjen i tako dalje, dok te stvari ne provjerim, dok se ne uvjerim u tančine, ne mogu za to glasati, iako sam suglasan da jedan dio djelatnosti, jedan dio radnih mjesta koji se spominje u dosadašnjim zakonima jednostavno ne stoji, ne postoji više, nema nikoga zaposlenih, pa nema ni smisla da takva zanimanja i takva radna mjesta imamo u Zakonu. E što se tiče ono, šećer na kraju, ali o tome ćemo još govoriti u pojedinačnoj raspravi, dakle, ovdje se govori, otprilike o nekim kontradikcijama, da se borimo protiv produljenja radnoga staža a onda da se borimo za rad umirovljenika. Ma ljudi mi govorimo o opcijama, ne govorimo o masovnim pojavama. Zašto bi neki umirovljenik, koji to isto može raditi kod bilo kog poslodavca po Ugovoru o djelu morao se sakrivati od inspektora jer nema svoj alat sa sobom, jer takve su neke čudne odredbe. Prema tome Ugovor o radu legalno, na tri mjeseca, koliko može raditi do 4 sata, imamo samo opciju, po mojoj prosudbi, dimenzija ovoga je možda 15-20 tisuća mogućih umirovljenika koji će se zaposliti do 4 sata a u ovom periodu kojem imamo tako veliku glad za određenim zanimanjima, može i to dobro doći da ne moramo odobravati kvote uvoza radnika. Prema tome, tko ima nešto protiv da umirovljenici bez obzira na njihovu na njihovu dob, bez obzora na način na koji su otišli u mirovinu rade i zarade za svoju egzistenciju i egzistenciju obitelji. I pitam vas ministre, zašto obiteljske ne mogu raditi? Pretežno 90% u obiteljske mirovine idu žene. Idu žene. Čovjek umre u 60.-oj godini, žena mlađa 6, 7, 8 godina, u 53., 54. uzme obiteljsku mirovinu jer ima pravo na obiteljsku mirovinu ako ima 30 g. staža. Zašto joj ne bi dozvolili da radi do 4 sata uz primanje mirovine, ne vidim, radi se o jednom resursu, o jednom bazenu radnika, naravno da nitko je neće natjerati ako neće ali joj damo mogućnost. Prema tome, zašto obrtnici moraju zatvoriti svoj obrt da bi otišli u mirovinu? Oni ga mogu prenijeti ali oni ga moraju definitivno zatvoriti da bi otišli u mirovinu. Pa nek idu u mirovinu s onim što su uplatili i nek nastave raditi, ne trebate im dat ništa više ali nek rade, zadržimo te obrte. Pa nismo baš bogati obrtima. I dalje, neću puno stić ali bit će i na pojedinačnoj, ne možemo prihvatiti, nismo ni tada, 2013. a ni danas ne mogu prihvatiti rad do 65 g. jer se duboko ne slažem sa argumentacijom da to radite zbog toga što građani RH imaju malo staža. Ja ću vam dokazati da građani RH nemaju prosječno godinu dana staža manje nego što je to prosjek EU-a. U cijeloj ovoj statistici, nemate oni koji imaju mirovine iz Hrvatske i mirovinu iz Njemačke jer su to dvije autonomne mirovine a vi imate podatke samo o stažu u Hrvatskoj. Hvala lijepa za sada pa se čujemo kasnije.
Hvala lijepa. Sad ćemo kratko imati iznošenje stajališta u ime klubova pa ćemo napraviti mali prekid a onda ćemo nastaviti dalje sa ovom diskusijom. Sada ćemo se vratiti raspravi našoj. I u ime Kluba zastupnika SDP-a, govoriti će poštovani zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Rekao bih poštovani ministre, u ovom trenutku ga nema, dolazi, vjerojatno ima važnija posla, poštovani suradnici iz ministarstva. Kao što smo u više navrata glasno istaknuli, SDP je apsolutno protiv ovakvog oblika mirovinske reforme zato što po vašem prijedlogu građani će raditi dulje, primati manje i u mirovini živjeti još teže. Ono što vi kao Vlada i vaš ministar pokušavate predočiti široj javnosti kao tzv. mirovinsku reformu je čista obmana. Idete toliko daleko da trošite novce građana za plaćene oglase ne bi li uspjeli obraniti neobranjivo. Pokušavate ih uvjeriti da je ova reforma dobra ali svi vide da nije, to misle i sindikati i najveći dio sasvim prosječno informiranih građana. U čemu se sastoji ta vaša obmana? Prvo, vaš prvi, jedini, glavni i istinski cilj je smanjiti mirovine i to sadašnjim ali i budućim umirovljenicima. Da ne bi ispalo da insinuiram ili podmećem podsjećam na izjavu ovdje nazočnog ministra koji je neki dan u Rovinju izjavio da očekuje neto uštedu od 11 milijardi kuna u narednih 10 godina u mirovinskom sustavu temeljem predloženih izmjena. Drugim riječima, točno toliko milijardi kuna prema riječima ministra ćete oteti onima koji u ovoj zemlji čine jednu od najranjivijih socijalnih skupina koje je natprosječno gotovo pola njih izloženo siromaštvu. Jer upravo toliko umirovljenika prima penziju koja je ispod nacionalne granice siromaštva. Planirati smanjenje izdataka za mirovine koje i sada ne osiguravaju iole pristojan život i dostojanstven život ljudima koji su izdvajali iz svojih plaća za isplate mirovine ondašnjim umirovljenicima uzdajući se da time osiguravaju i svoje buduće mirovine i socijalnu sigurnost svojim obiteljima u trenucima kada izgube oni radnu sposobnost zbog starosti, invalidnosti ili smrti je jedan atak i besprizoran udar ne samo na te ljude, već rekao bih na same temelje društva i njegovu važnu poveznicu solidarnost, pravednost i humanost. I tko bi u takvom društvu želio živjeti? Sigurno ne onih 300 tisuća ljudi koji su doslovno pobjegli iz zemlje. Znate li gospodine ministre da iz Hrvatske odlaze npr. liječnici 50-to godišnjaci upravo zato da si kroz par godina rada u Njemačkoj osiguraju mirovinu koja će nadmašiti onu za koju su uplaćivali ovdje u Hrvatskoj 30-tak godina? Vidite li vi i vaša Vlada kakve posljedice proizvodite svojim nazovi reformama? Smanjenje mirovinskih izdataka koje ste vi prepoznali kao najveći problem mirovinskog sustava neprestano lamentirajući o troškovima, visokim izdacima za mirovine, deficitu u mirovinskom fondu, izdvajanjima iz proračuna itd. niti je najveći problem, niti smije biti najvažniji cilj bilo koje vlade, a pogotovo ne vlade koja imalo vodi računa i odgovorna je svojim građanima. Upravo obrnuto zbog socijalne neodrživosti sadašnjih mirovina koje su među najnižima u Europskoj uniji a na koje je upozorila i sama Europska komisija, zbog krajnje negativnih demografskih trendova, sve manje radnog kontingenta, ubrzanog povećanja broja umirovljenika zbog starenja i dolaska one baby bum generacije u dob za umirovljenje odgovorna bi vlada trebala dugoročno planirati ne smanjenje, nego povećanje mirovinskih izdataka. Morati ćete se jako potruditi i reći hrvatskim građanima zašto su vama prioriteti npr. nabavka borbenih aviona starih 30 godina, a ne minimalna egzistencija naših starijih građana, zašto te građane jedino i isključivo spominjete u kontekstu brojki, troškova izdataka? Zašto tako uporno izračunavate koliko će još godina živjeti i koliko će to koštati? Podsjetit ću vas, mirovina nije socijalna pomoć i nečije darivanje ili milostinja. Mirovina je pravo utemeljeno na minulom radu. Da budem sasvim nedvosmislen. Hrvatski mirovinski sustav jest financijski održiv, ali je socijalno neodrživ. On ne prelazi kao dio BDP-a europski prosjek od 10,5%, nego je i niži od toga, a značajno niži od izdataka u brojnim europskim zemljama. Ako te izdatke za trećinu veće mogu izdržati jedna Francuska, Španjolska ili Portugal, zašto i znatno niže izdatke ne može izdržati Hrvatska? Vaš cilj je dakle postavljen kao direktna suprotnost interesu građana ove zemlje. Vaš cilj smanjenja mirovina i mirovinskih izdataka suprotan je ostvarivanju i drugih važnih ciljeva naših građana među koje svakako spada i zaustavljanje nekontrolirane emigracije mladih ljudi u produktivnoj dobi iz Hrvatske. Vaš cilj pokazujete da ne prepoznajete niti probleme, niti interese građana ali niti zemlje u cjelini. Vaše robovanje tzv. fiskalnoj stabilnosti pokazuje da vi ne znate kako povećati ovaj skromni rast BDP-a od 2,5% koji nas drži na začelju među zemljama novim članicama Europske unije i koji nas sve više gura prema zadnjem mjestu u Europskoj uniji. Drugo, ne mijenjajući formulu za usklađivanje mirovina, čak što više hvaleći se kako su protekle dvije godine plaće rasle za preko 700 kuna, a mirovine za 10 puta manji iznos odnosno za 70 kuna, pokazujete da će mirovine koje su i sada daleko ispod razine plaće u Hrvatskoj padati i dalje i da će se još više produbiti razlika između zadnje plaće i prve mirovine koja je ionako najniža u Europi, ali i među najnižima u svijetu. Ovim tempom i bez ikakvog činjenja izvjesno je da će mirovine za 15-tak godina iznositi samo 1/4 plaće. To je nedopustivo. Zar vi doista mislite da umirovljenici nemaju pravo participirati u gospodarskom rastu koji je iako skroman i nedovoljan ipak nakon dugih godina nekakav gospodarski rast i mogao bi omogućiti stanoviti rast mirovina ili kako bi barem očuvao razinu mirovina na razini sa 37% prosječne plaće? Treće. Uvođenjem dodatne penalizacije za ranije umirovljenje ljude uglavnom prisiljene na prijevremeni odlazak u mirovinu kažnjavate sa trajnim umanjenjem od 1/5 vrijednosti njihove mirovine. Pravdate to tobožnjom preporukom Europske komisije da se doista niska prosječna duljina radnoga staža produži sa 30 na europskih 35 ili više godina, a nije vam palo na pamet da npr. stimulirate duži ostanak u svijetu rada, a ne da hrvatske radnike svojom mjerom kažnjavanja direktno proskribirate kao neradnike koji hrle u mirovinu. Ozbiljna bi Vlada proanalizirala uzroke tom niskom radnom vijeku. Nemojte molim vas dobacivat, ja znam da vam interes građana nije na prvom mjestu, ali molim vas nemojte dobacivat. Ozbiljna bi vlada, proanalizirala uzroke tom niskom radnom vijeku pa bi se možda utvrdilo da je rano umirovljenje posljedica bjesomučnog tjeranja radnika u mirovinu još od početka 90-tih. Kada se nije znalo što učiniti sa stotinama tisuća ljudi koji su gubili posao. Možda bi se utvrdilo i to da Hrvatska ima najnižu stopu cijeloživotnog obrazovanja od ispod 3% i da su mnogi radnici u radnoj dobi upravo zbog nesudjelovanja u procesu stalnog učenja ostali bez znanja i vještina koje treba moderna tehnologija i moderna proizvodnja. Možda bi ste pronašli i ogroman broj rano umirovljenih u kategorijama branitelja za koje ste i sada nakon 30 godina od rata otvorili mogućnost stjecanja braniteljskog statusa. Ništa od svega toga vas ne zanima. Vas jedino zanima kako dodatno smanjiti mirovine i uštedjeti na umirovljenicima. I to je cijela istina. Četvrto. Sasvim je neprihvatljiv vaš prijedlog da se pomakne za 5 godina produženje dobi za umirovljenje na 67 godina. Neprihvatljiv je ne samo zbog toga što mi građani Hrvatske živimo 4 do 5 godina kraće od prosjeka Europske unije, već i zato što smo sa jednom od najnižih stopa zaposlenosti, a posebno zaposlenosti u starijim dobnim skupinama daleko i od sadašnje dobi za umirovljenje od 65 godina. Inzistiranje na produljenju životne dobi za mirovinu čista je besmislica u zemlji u kojoj ljudi ne rade ni do 65 godine. Neću vam spominjati i druge argumente kojih je ovih dana bilo dosta u javnosti. Zašto ta mjera uopće nije prihvatljiva za Hrvatsku još dugi niz godina, ali možda jest za Nizozemsku, Norvešku ili neku drugu zemlju koja ima potpuno različit stupanj ekonomske ili društvene razvijenosti. Peto. Vaše uporno odbijanje da građane ove zemlje stavite u jednakopravan položaj, odbijanjem da dodatak na mirovine od 27% dodjeljujete jednima, a drugima iz sasvim neobrazloženih razloga uskraćujete i arbitrarno taj dodatak dodjeljujete kao tri četvrtine na tri četvrtine, ne samo da govori o konfuzijama u vašim glavama i vašem mirovinskom sustavu već i malignom pokušaju na žalost, da rastočite drugi mirovinski stup i građane prisilite na povlačenje iz kombiniranog u sustav generacijske solidarnosti. Uzimajući im tako oko 50 milijardi kuna njihovog novca kojim će te financirati 27% za umirovljenike samo iz prvog stupa. Doista perfidna pljačka građana! Jedan političar je u jednoj susjednoj zemlji odavno to napravio ali ne na ovako licemjeran način. Gospodine ministre, vaša rješenja su loša, opasna, destruktivna, socijalno neodgovorna. Odustanite od toga. Građani će tek nakon ovih vaših prijedloga moći sagledati kako ovo što danas žive nije najgora moguća stvarnost. Naime, pokazujete kako vi možete stvoriti i budućnost koja će biti još gora. Podsjetit ću vas što je bila reforma. Koalicijska Vlada Ivice Račana u svom je mandatu digla mirovine za 40%, a istovremeno je smanjila plaće saborskih zastupnika za 40% s objašnjenjem da su razlike u primanjima između građana i onih koji ih zastupaju neprimjereno velike. Podsjetit ću da je druga SDP-ova Milanovićeva vlada, 2012. godine ukinula povlaštene mirovine saborskim zastupnicima, sucima Ustavnog suda, glavnom državnom revizoru, te bivšim članovima Vlade. Do tada smo bili svjedoci besramne zloupotrebe prava na zastupničku mirovinu od aktiviranja mandata na jedno popodne ili dva dana kako bi se ostvarilo pravo na mirovinu. To su ministre bile reforme. Srećom vi niste jedina moguća opcija i uvjeren sam da će vaša vladavina čiji se legitimitet temelji na prebjeglim zastupnicima izabranim na listama koje su bile direktno uperene protiv vaše politike, vaših viđenja problema i vaših rješenja, doživjeti svoj konačni slom čim građani Hrvatske dobiju priliku iskazati vam nepovjerenje. Poručujem vam također, da u Hrvatskoj postoje i oni koji drugačije od vas vide i probleme naše zemlje i njenih ljudi i nude rješenja radikalno različita ovome što ste nakanili nametnuti hrvatskim građanima. Politika mirovina moje stranke upravo suprotno vama zna kako i na koji način je moguće povećati mirovine odmah i to za barem 10 do 15%. A pri tome ni na koji način ne ugroziti niti državni proračun niti financijsku održivost mirovina. Znamo i kako povećati udio prosječne mirovine u prosječnoj plaći, kako svima koji odrade puni radni staž osigurati mirovinu u iznosu od najmanje 75% njihove prosječne plaće. Znamo kako osigurati jednakopravnost umirovljenika, jednostupnog i kombiniranog sustava. Znamo kako osigurati socijalnu sigurnost starijima koji nisu stekli uvjete za primitak mirovine. Uvjeravam vas da rješenja postoje i imamo ih kao što imamo i sasvim dostatna sredstva za njihovo ostvarenje. Ali najvažnije što imamo, a to je ono što na žalost vi nemate je političku volju da budemo na strani naših građana, a ne protiv njih.
Hvala lijepo. Slijedeći Klub zastupnika onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti pošteni zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine ministre sa suradnicima. Kolegice i kolege. Svjesni činjenice da nismo niti Norveška, niti Njemačka, niti Italija, nego da smo Hrvatska sa svojim fiskalnim potencijalima, takvim kakvim jesmo, zemlja koja u svakom svom proračunu već dugi niz godina godišnje osigurava negdje oko 10% za pokriće što direktnih, što indirektnih šteta, i to su naše činjenice, i od tih činjenica ne možemo pobjeći, a što se tiče povećanja mirovina za 40%, znate koliki je u 2004. bio trošak mirovina? 25 milijardi kuna, i da je netko digao mirovine tamo sa 16, 17 milijardi za 40% to bi bilo povećanje od 7, 8 milijardi. A znate koliki je bio prihod od doprinosa za mirovinskog? Nešto viši od 12 milijardi kuna, prema tome to su cifre koje naprosto ne piju vodu, međutim, ono što, ja sam iskreno govoreći očekivao da ću svoj koncept rasprave danas morati promijeniti od silnih ideja i prijedloga i kritika, argumentiranih, zašto nešto ne valja, međutim, nažalost to se nije dogodilo i da bi uopće govorili o mirovina, mirovinskom sustavu i zašto je Vlada ovo predložila. Jer uvijek kad nešto predlažete morate imati razlog zašto ste to predložili. Onda moramo definirati okruženje u kojem se u ovom trenutku svi skupa nalazimo i okruženje u kojem treba izdvojiti skoro 30% proračuna da bi se isplatile mirovine. E sad nemojte me razumjeti, sad je krivo rekao 30%, jer mirovine su u sklopu proračuna i 30% rashoda u proračunu su troškovi mirovina. To su činjenice, od toga, dakle od tih 37 milijardi i pol prošle godine, a 39 i još nešto će biti ove godine, samo 22 milijarde kuna se prikupe doprinosima, a 17 milijardi kuna se podmiruje iz poreznih prihoda. Međutim, ono što je najveći problem i SDP-ovim vladama i HDZ-ovim vladama i bilo kojoj vladi da je ovdje, je podatak koliko imamo zaposlenih i koliko imamo korisnika mirovina i odnos. Dakle, odnos da na jednog umirovljenika imamo 1,26 zaposlenika, je problem svih problema, jer da mi imamo odnos 1:3, mi vjerojatno o puno stvari koje imamo danas ovdje ne bi razgovarali. To je naš problem. To je problem koji najbolje znaju svi ministri financija. Koje nikada nećete ćuti bez obzira da li su u oporbi ili su na vlasti, da se razbacuju sa nečim, zašto? Pa zato što naprosto ne mogu, da prostite, oprostite mi na izrazu, popljuvati posao koji su radili do tada. Ali to su činjenice, isto tako kao što su činjenice da sa punim radnim stažom, ako maknemo one međunarodne ugovore, onda ovaj podatak koji je rekao ministar još porazniji. Negdje 14 i još nešto posto umirovljenika samo ima puni radni staž. I to je razlog zašto se događaju određene promjene o kojima ću kasnije govoriti u zakonu, jer nisu se ove promjene dogodile slučajno. Zato, s ovim trenutnim stanjem želim naprosto potkrijepiti ono što ću govoriti kasnije, ovoga, o mirovinama. I te mirovine koje imaju puni radni staž, postotno gledajući na prosječnu plaću nisu čak ni loše. Međutim, kolegice i kolege, kad govorimo o prosječnoj plaći, onda isto tako moramo biti svjesni činjenice, da Hrvatska kroz proces tranzicije, tako su i rasle plaće. U trenutku kad je ova mirovinska reforma stupila na snagu, 2002. godine, prosječna plaća je bila 3 200 kuna. Danas je prosječna plaća 6 200 kuna. E sad računajte, s obzirom da se uzima kompletan radni vijek, pa si uzmite onda kako je teško izračunati da tih 60 i još nešto posto udjela mirovina za one koji imaju puni radni staž u prosječnoj plaći itekako dobar, ne odličan, jer mi bi htjeli da to bude više, ali je tako i to su činjenice, od kojih ne možemo pobjeći. Ono što je vrlo često tema bila ovih zadnjih dana u medijima, to su te mirovine po posebnim propisima. U proteklih 28 godina Hrvatske države svatko je donosio neki propis temeljem kojeg je definirao da netko ima nekakvo pravo mimo ili iznad onoga prava o Zakonu o mirovinskom osiguranju. I naprosto, vi određene skupine društva niste mogli eliminirati, niste mogli reći ne postoje, oni su naprosto tu, i vi ste morali akceptirati ono što su oni napravili u svom radnom vijeku i jednostavno im to pretvoriti u nekakve mirovine i osigurati im te mirovine. Međutim, ono što se vrlo često govori, što nažalost nije dobro, svi ti ljudi koji su dobili mirovine po posebnim propisima su radili. Netko je, evo uzmite, recimo, kolega Bernardić je spomenuo, posebne mirovine po posebnim propisima za saborske zastupnike, bivše članove Vlade i tako dalje, koji je ukinut 2012. dakle, prosječan radni vijek za tu skupinu je 33 godine i nešto mjeseci. Dakle, oni su 33 godine uplaćivali mirovinski doprinos, nisu oni opali iz zraka u mirovinski sustav Republike Hrvatske i sad oni koštaju proračun toliko i toliko. Oni su kao i svi zaposlenici, tijekom svog radnog vijeka uplaćivali, to što su neki koju godinu otišli ranije u mirovinu, zato što im je to Zakon omogućio, to je to. Druga stvar, hrvatski branitelji, koje mnogi, posebne mirovine spominju, ne usude se javno reći mi smo protiv toga, svi ti ljudi su radili, netko je u ovom Saboru digao ruku da oni imaju pravo po posebnom zakonu na takvu i takvu mirovinu, po takvim uvjetima. Tko god se ne slaže s tim, kad ima većinu, lijepo predloži izmjenu Zakona, javno hrvatskoj javnosti kaže ja sam protiv toga. To je njegovo legitimno pravo. Međutim i ti branitelji, koji, na koje se toliko viče u prosjeku imaju 18 i još nešto godina staža. Dakle, oni su u prosjeku 18 godina uplaćivali ovaj zajednički mirovinski sustav iz kojega dobivaju trenutni umirovljenici mirovinu, da ne govorim neke druge skupine i pripadnike društva, jer naprosto ne bi htio da nekoga prozivam, no, to je istina o posebnim mirovinama. I kad gledate, kolegice i kolege, te mirovine po posebnim propisima u 2017. su iznosile 5 milijardi i 477 milijuna, vrlo često se ovdje kaže, je iz proračuna se moraju dati novci zato što se isplaćuju posebne mirovine. Uzmimo, nemojte me sad loviti za riječ u postotku, da su oni od ovih 5 milijardi, 447 milijuna 60% trebali dobiti kao da su išli redovnim putem. Znači, dobili bi to iz mirovinskoga i praktički ispada da iz proračuna iz poreznih prihoda za njih moramo izdvojiti 2, 2 i pol milijarde kuna. Ali mi iz proračuna za pokriće … u mirovinama moramo izdvojiti 17 milijardi kuna. Dakle, to je činjenica što financijski čine ove mirovine. E sada još nešto. Mi smo i proteklih 28 godina mijenjali formule, načine izračuna u mirovinu i to za sobom povlači određene dodatke koji u ovom trenutku sadrži svaka mirovina. Dakle, imate onaj dodatak 6% plus 100 kuna koji je od 2004. godine ušao u osnovicu pa se on indeksira. On je negdje 2004. koštao negdje oko 90 i još nešto milijuna, danas on košta preko 900 milijuna kuna. Imate onaj famozni dodatak od 27% ustvari od 4 do 27%, ali od 1.10. svi umirovljenici imaju 27%. Imate dodatak invalidski za hrvatske ratne vojne invalide i imate onaj dodatak za članove HAZ-a. Dakle, to je nekakav ovako grubi presjek mirovina što je to u ovom trenutku što hrvatski umirovljenici dobivaju. I kolegice i kolege slušajući danas ovu raspravu ja sam dobio dojam da je trošak mirovina u Hrvatskoj 22 milijarde, a da se od doprinosa prikupi 37 i da tamo nekakva zločesta HDZ-ova Vlada i koalicijskih partnera te novce ne da hrvatskim umirovljenicima. Pa recite mi tko normalan ne bi svaku kunu iskoristio i pomogao najranjivijim skupinama. Zašto ovo spominjem? Zato što u ovom zakonu imate jednu odredbu koja posebno akceptira 247 tisuća umirovljenika sa najnižom mirovinom. On akceptira to, dakle ovaj zakon to akceptira bez obzira što netko to neće pročitati. E sada, da nismo onih 4 milijarde i 300 iščupali iz II. Stupa, nego da smo ih ostavili tamo da se to indeksiralo, pa bi te 4 milijarde 300 se oplodilo na nekakvih 5, 6 milijardi kuna, pa kada bi došle u proračun u datom momentu možda od tog dijela novaca bi se mogao dio novaca pokriti i za upravo ove najniže mirovine. Sljedeća stvar koja je činjenica, istina 67 godina. 67 godina je u ovoj sabornici raspravljeno 11.12.2013. usvojeno u petak, 13.12. Znači, petak pa 13. sa 82 glasa, 67 godina. Dakle, to je što se tiče … … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Maras [[Upadica Reiner: Kolega Maras, prestanite dobacivati.]] Kolega Maras ja vas lijepo molim, ja sam kao čovjek koji će govoriti u ime Kluba pristojno slušao što kolega Bernardić govori, a vi ako ne možete izdržati neke istinite podatke ja vam nisam kriv. To je vaš problem. Nije moj. Prema tome, to je činjenica. Dakle, tih 67 godina nema veze sa ministrom Pavićem, niti sa Plenkovićevom Vladom, ni sa ovom našom većinom. Ono je 2013. stavljeno u Zakon o mirovinskom osiguranju. Ovo je sada samo tehnički, to su činjenice. Dakle, netko drugi je tada predlagao 2033. godinu, pa je onda na kraju odustao misleći to je daleko, pitaj Boga tko će biti tada na vlasti, hajmo mi to pomaknuti na 2038. to je činjenica. Tada ovakve ocjene i procjene kao što se danas čuju sa ovom govornicom, kolegice i kolege ja nisam čuo. No, u kakvom okruženju se ovaj zakon donosi? Dakle imamo pozitivne makroekonomske pokazatelje. Imamo rast plaća. Imamo povećanu zaposlenost i sve se svodi k tome da ova ocjena ministra da ove zakonske promjene nas vode u jedan stabilan i održiv i fiskalno održiv sustav nakon što su potkrijepljene sa svim činjenicama. O tome da li netko neka kaže, velim kolega jedan koji je nekada bio davno ministar dignut ćemo svim umirovljenicima 300 kuna mirovine puta milijun i 100 koliko ima, milijun i 233 tisuće umirovljenika to vam je negdje 370 milijuna mjesečno. To vam je na godišnjoj razini 4 milijarde i 200, od kuda to? Od kud? Dakle, to su činjenice. Ali što ćemo, tu ćemo. Prvi i drugi stup, gledajte, ključna stvar je tu kod ovog prvog, drugog stupa može tu sada netko zastupati ovo-ono ali ključna stvar je ono što je ministar rekao, svi koji imaju male plaće će biti daleko ispod minimalne mirovine. Mi sa ovom mogućnošću da prijeđu iz II. u I. stup im dajemo mogućnost da imaju pravo na minimalnu mirovinu. To je činjenica, to je negdje oko 274 tisuće ljudi. To je činjenica, jer da oni idu po postojećem zakonu ne bi to mogli ostvariti. I druga stvar. Vlada je shvativši donesla odluku bez obzira na fiskalno opterećenje da i oni koji iz II. stupa imaju pravo na, zapravo koji prijeđu iz II. stupa imaju pravo na onaj dodatak od 20,5% na onaj dio mirovine koji dobivaju iz I. stupa. Do 1.1.2002. godine dok nije došla mirovinska reforma na taj dio mirovine imaju 27, a na dio mirovine koji su uplaćivali od 1.1.2002. kada je nastupila mirovinska reforma oni imaju pravo na dodatak 20,5%. Vidite kolegice i kolege kada ove neke poteze Vlade spojite na konkretne činjenice onda ta priča izgleda malo drugačije i ono što je najbitnije ta priča vodi k tome da će te mirovine biti isplaćivane i da neće biti problema sa mirovinama i da se itekako vodi briga ovih 284 tisuće najugroženijih. Ja vas lijepo molim kolega Maras to je politički primitivizam što vi radite, čisti politički primitivizam i ja nikada u 18 godina koliko sam u ovoj sabornici niti jednom kolegi nisam dizao letak. Da kolega Maras, ja sam 2013. glasovao protiv toga. Glasao sam protiv toga i ne trebate me na to podsjećati. Nemojte da ja vas počnem podsjećati na neke stvari. Prema tome, ja vas lijepo molim budite pristojni, budite kolegijalni, a ništa drugo na ime mojih godina koliko sam u ovom Saboru, valjda zaslužujem elementarnu pristojnost da to ne radite što radite. Ja nisam nekakav balavac da mi možete prodavati te fore, molim vas lijepo. Sve ovo što sam vam rekao izvolite mi ponudit protuargument, ali ga nikada u raspravama niste bili u stanju ponuditi pa nećete ni sada. ... [[upadica ne razumije se]] Molim?
Kolega Maras molim vas ne dobacivat sa klupe, dovoljno ste svinjariju napravili sa svojim natpisom.
Gledajte ovo je klasičan, kada ljudi izgube tlo pod nogama, kada nemaju argumenata onda se ponašaju ovako kako se ponašaju. Ali dobro. Dakle, kolegice i kolege, kao što vidite svaki potez i svaki prijedlog, a o nekim drugim stvarima ću govorit kad budem govorio o mirovinskim fondovima i te kako je potkovan sa brojkama i te kako je potkovan sa tim da Vlada ne srlja, da je Vlada svjesna svih opasnosti, da je Vlada svjesna i da je socijalno osjetljiva i da je zato uputila ovakav Prijedlog izmjena zakona koji je. Ponavljam svatko tko bilo šta ima je mogao predložiti. Jeste vi čuli kakav konkretan prijedlog od svih klubova? Jeste čuli kakav konkretan prijedlog u 30 replika? Ne. Dvije stvari se svode jedni jurišaju, jer su se bojali da se neće ukinut drugi stup mirovinskog pa štite interese nekoga. A drugi su oni koji u oči bodu braniteljske mirovine i jednostavno nemaju to hrabrosti reći onda pucaju po mirovinama po posebnim propisima. To su naprosto činjenice. Ali kažem, u državi u kojoj 30% ukupnih rashoda državnog proračuna su mirovine je naprosto ovo što je moguće napraviti s tim da sigurno počevši od ministra i njegovih suradnika, preko svih kolega i kolegica iz vladajuće većine, mi bi bili najsretniji da danas možemo reći evo mi donosimo zakon s kojim ćemo povisiti mirovine 10%. Ili, donosimo zakon da ćemo najnižu mirovinu dignut na taj i taj iznos. Bili bi svi najsretniji. Međutim, rasprava u ime Kluba HDZ-a iznoseći ove činjenice i potkrepljujući sa zakonskim promjenama koje predlaže ministar, predlaže Vlada, a i Vladi je predložio ministar, smo htjeli potkrijepiti da je to nešto što je održivo. Što će biti za 5 ili 6 godina? Kakva će biti situacija što se tiče zaposlenosti, kakva će biti situacija što se tiče prihoda s obzirom kad uzmete na strukturu prihoda državnog proračuna, da su to prihodi koji su vezani na indirektne poreze, dakle isključivo na potrošnju da smo mi turistička zemlja, tko zna šta će biti za par godina. Druga stvar, ovdje je bilo priča, je trebalo bi ovako i onako. Gledajte, ako imate suficit proračuna, ako imate uravnotežen proračun ne trebate se zaduživat ne trebate plaćati kamate. Taj dio koji nećete platiti kamate može upotrijebiti za neki socijalni program. To je naprosto prostorna tematika i to su činjenice. Ovdje govoriti o nečemu, ja mogu izvaditi rasprave kolege Popijača on je govorio u ime Kluba, svoju koju sam replicirao o tome što smo govorili 2013. pa ćete vidjeti da mi 2013. nismo na ovakav radikalan način razgovarali, nego smo upozoravali na određene činjenice i probleme zar se to baš tada mora napraviti. Međutim, to je rađeno tada da bi se zamaglilo nešto drugo. Trebalo je uzeti iz drugog stupa 4 milijarde i 300 miliona da bi se napunio proračun s tim i da bi u mjerama prekomjernog deficita u kojima je Hrvatska bila fiskalna slika Hrvatske izgledala drugačije. Jer ako vi 3 milijarde i 200 miliona iz drugog stupa prebacite u državni proračun 2014. i umjesto deficita nekakvih 19, 20 milijardi imate deficit 16 milijardi onda ta slika Hrvatske izgleda drugačije. I to je prava istina zašto se išlo u sve, a uz to se onda i ovo htjelo progurati jer Europska komisije inzistirala da se ovo ubaci unutra. I ponavljam i s tim ću završiti Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj zakon. I nešto bih htio reći na kraju ministre, ali na tragu onoga što ste vi rekli jučer. Mislim da bi možda bez obzira i na ovu mali postotak onih koji imaju pune godine staža za mirovinu, mislim da bi još možda do drugog čitanja trebalo razmisliti o ovoj penalizaciji za prijevremeni odlazak u mirovinu da vidimo jel se tu može šta učiniti upravo zbog strukture našeg gospodarstva i na žalost puno naših sugrađana više puta ode u mirovinu prijevremenu ne zbog toga što bi htjeli, nego naprosto što moraju. Pa možda da to je jedan upitnik u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice i na tragu onoga što ste vi jučer govorili da možda drugog čitanja razmislimo. Dakle, Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj Prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Vi ste kolega Maras digli povredu Poslovnika. Dobro razmislite molim vas da li stvarno želite.
Šta je ovo prijetnja? Jel ovo prijetnja? Jel ja smijem govoriti u Hrvatskom saboru?
Vi smijete govoriti, ja vas samo molim da dobro razmislite.
Šta bih trebao razmišljati da li vas nešto smeta ili ne smeta što ću reći?
Ne ja sam samo rekao da dobro razmislite o tome da li postoji povreda Poslovnika ili ne.
Zbog čega ste to rekli? Možete mi reći zbog čega ste to rekli?
Jer ste vi više puta zlorabili povredu, institut povrede Poslovnika.
Znači prijetite zastupniku u Hrvatskom saboru i samo nastavite tako. Rekli ste i vi ste povrijedili i gospodin Šuker članak 238. Vi nemate što govoriti zastupniku da radi svinjarije, zastupnik ima pravo zastupat svoje stavove i izražavat svoje mišljenje na način na koji misli da je ispravo. To ne smijete radit. Gospodin Šuker je selektivno iznosio ovdje stavove iz 2013. nije rekao da je bio dvije ruke protiv ovog zakona 2013., a sada će biti za, i nije rekao da se u zadnje dvije godine tri mjeseca prosječno smanjila životna dob u Hrvatskoj i da zbog toga treba odustati od te mjere od 67 godina. I vi zbog toga meni govorite da radim svinjarije. Sram vas bilo gospodine potpredsjedniče, sram vas bilo.
Ovako, kolega Maras, kao prvo vi ste sada svjesno zlorabili povredu Poslovnika i ja sam znajući da vi to običavate raditi unaprijed vas htio upozoriti da to ne činite. Vi ste to svejedno učinili. Vi imate već jednu opomenu, sad vam ja dajem drugu opomenu i oduzimam vam riječ do kraja ove točke slijedom članka 240.
… [[govornik nije uključen ne razumije se]]
Da, kad radite stvari koje su nepodopštine i koje ne spadaju u razinu ove kuće, … … [[Upadica se ne čuje.]] Sasvim sigurno, nemojte se samnom, kolega, molim vas, nemojte … … [[Upadica se ne čuje.]] Ja ne želim ušutkati, ja ne želim dozvoliti samo rušenje digniteta ovog Sabora a vi to stalno činite.
…/Upadica Maras: Što sam napravio?/…
Vi znate vrlo dobro, nemojte. Svi… … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, nego ovo što vi sada radite. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da, jer ste zlorabili povredu Poslovnika. Institut povrede Poslovnika.
Ovo je sramota, vi se ne ponašate kao akademik gospodine potpredsjedniče. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, molim, nemoj mi to govoriti da me sram bilo. Sram tebe bilo. Je li ovo ponašanje?
Dajte molim vas ajde, prestanite. Ja sugeriram svima da prestanu sa povredama Poslovnika. Molim vas, nekoliko ljudi je diglo povrede Poslovnika, ja vas molim da ne dižete to i ne zlorabimo tu instituciju. Se slažemo? [[Upadica: Slažemo.]] Slažemo se s time? … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, izvolite, mislim evo, kolege koje su, kolega Maras, pa šta je moram zvati stražu da vas izbaci van ili šta hoćete? Mislim. No, fino, vrlo ste pristojno to rekli, srećom je javnost čula šta ste rekli. Čestitam vam na pristojnosti koja pridonosi dignitetu ovog Doma. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da vi psujete ovdje. … [[Upadica se ne čuje.]] Ma molim vas, sramite se. Izvolite se.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Ja apeliram na vas, prekršen je članak Poslovnika višekratno, 238. od strane vas, od strane gospodina Marasa, od strane gospodina Šukera. Ja vas apeliram da se ponašate u skladu sa nekakvim civilizacijskim normama. Prvo vi, dobro vam je rekao gospodin Maras. Pa vi biste se trebali ponašati kao akademik, pa nemojte to raditi. Doista izazivate cjelokupnu javnost. Gospodin Šuker šalje poljupce, mislim ja ne vidim dobro na daleko, ali ja ne vidim dobro na daleko, nažalost eto imam tu dalekovidnost ili kratkovidnost, ja ne znam kome je upućen poljubac. I kad pošalje tako s one strane [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] Pa mislim, nemojte se ljutiti sad.
Ne, vrijeme vam je isteklo.
Ma nije vrijeme, u to vrijeme ste vi opominjali gospodina Marasa kada je meni vrijeme a ja sam stajao tu pola minute. Nemojte se ljutiti. Dajte to sve skupa smirite i pustite poljupce za neka druga mjesta a ne za Hrvatski sabor. I doista, ne znam kome je poljubac upućen. Evo, hvala lijepo.
Kolega Beljak, procjenjujem da nije povrijeđen Poslovnik. Sada ćemo nastaviti sa klubovima pa će sljedeći u ime kluba HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a vrijeme podijeliti poštovani zastupnici Kosor i Hrg. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima, da se vratimo na hrvatske građane i na mirovine. Početi ću s jednim slikovitim primjerom, znači evo sa sobom osobno, imam 32 godine staža a u vašoj sam prezentaciji pročitao da u prosjeku su hrvatski građani u mirovini sa 30 godina. Znači ja sam već duboko u mirovini, već sam 2 godine u mirovini i to je u principu taj glavni problem Hrvatske države. Znači ljudi kao ja koji su ovako zdravi kao dren, imaju 100kg mogu nositi evo i ministra možda itd., su umirovljenici. Šetaju gradom Zagrebom, Splitom, Osijekom, Rijekom, drugim gradovima i općinama, idu na fitnes i u mirovini su. To je glavni problem Hrvatske države što mi sa 50 i nešto godina odlazimo u mirovinu a ljudi mogu uredno raditi do 65 a ovdje je prijedlog i do 67 godine. Želimo bit napredno društvo gdje ćemo prije svega radom i stvaranjem nove vrijednosti nešto pridonijeti a svi, takav je mentalitet našeg naroda, to moramo priznati, da radimo što manje i da što prije odemo u mirovine. Pa ovdje je zastupnik Šuker govorio o istinama, pa da govorimo o istinama i kako veći dio hrvatskih građana razmišlja. Normalno imamo sada ovaj Prijedlog zakona iz mirovinske reforme na stolu, morati ćemo, mislim iduće srijede ili nekog idućeg petka se o njemu izjasniti i glasati. I Klub HDS-a, HSLS-a i HDSSB će podržati ove zakonske prijedloge. Ali ne zato što su idealni, podržati ćemo ih zato što su bolji od onih koji su danas na snazi. Ja bih ovdje izdvojio minimalno tri stvari koje će se ovako razumjeti koje su bolje od onog što imamo danas u zakonskim rješenjima a to je da svi oni koji su upravo ovih godina krenuli u mirovinu a to su mlađi od 62 godišta će imati svoj dodatak koji do sada nisu imali. Imamo prvi primjer žena koji idu u mirovinu a imaju manje mirovine. Imamo i tu mogućnost izbora, kao liberal sam uvijek za mogućnost izbora a to je da oni koji su imali minimalnu plaću većinom ne svojom krivnjom nego zato što su dobivali pola plaće legalno a pola na crno što im je upravo omogućila nažalost ova Hrvatska država da imaju pravo izbora, da se vrate u prvi mirovinski stup i da oni dobiju svoj dodatak, što isto do sada nismo imali po zakonskim rješenjima. I treće što možda nije toliko važno svim hrvatskim građanima a to je skoro bitno smanjenje za nekih 40% naknada za upravljanje mirovinskim fondovima koji su do sada ostvarivali enormne iznose za upravljanje a bavili su se više-manje kupovanjem državnih obveznica. Mislim da je to isto ispravljanje jedne velike nepravde koja postoji tamo još od 2002. godine. Normalno, za naš klub ovi prijedlozi zakona nisu idealni i zbog toga što ne zadiru u sve probleme vezano za mirovinskih sustav. Ne zadiru i u ono što je na neki način tabu tema a to su mirovine po posebnim zakonima, pa ako zastupnik Šuker hoće i mirovine za branitelje. To govorim kao netko tko je bio među prvih 10000 branitelja u RH, '91. godine, slobodno mogu o tome govoriti. Branitelji nisu nikakva posebna kasta u Hrvatskoj i oni moraju dijeliti sudbinu svih hrvatskih građana. Postoje građani koji nisu mogli biti branitelji jer su se jednostavno rodili ili za vrijeme Domovinskog rata ili poslije Domovinskog rata, postoji oni koji nisu mogli biti i tada kad je rat bio i ne trebamo se dijeliti, posebno ne po tom ključu. Ako ćemo usklađivati mirovinski sustav, moramo ga usklađivati i za branitelje i sve ono koji su dobili mirovine po posebnim zakonima, oni ne mogu biti izdvojeni i to je ono što ja od vas ministre, očekujem, da u idućem setu zakona ne u ovome jer to sad nije predloženo ali u idućem setu za ove većine uskladimo i taj dio. Drago mi je ovdje bilo čuti od kluba HDZ-a prijedlog koji je upravo naš klub imao namjeru predložiti a to je da se između prvog i drugog čitanja prije svega u razgovoru sa sindikatima, usklade još one stvari koje se mogu uskladiti. Po meni su to dvije stvari, sad smo čuli od HDZ-a, a to je da se još razgovara o penalizaciji, znači da jednostavno oni ljudi koji odlaze sa 39 g. staža ne budu jednako kažnjeni koji odlaze sa puno manje staža. Znam da je intencija bila da se i svaki mjesec prije odlaska kazni sa 0,34% ali da možda se tu nađe neko kompromisno rješenje, evo na ovaj način i savjetujemo sindikate u što bi trebali usmjeriti svoje pregovaračke mogućnosti i isto tako što je proizašlo i iz dosadašnjih pregovora, da se možda i samo stupanje na snagu reforme vidi da li je to 33 ili 35 godina. Što se tiče dužine radnog staža, upravo na onom svom primjeru sa početka, ne vidim nikakav problem da nekih 10 do 20% građana koji će jako kasno stupiti u svijet rada, radi i do te godine ali velika većina ljudi, znamo koji je postotak u Hrvatskoj ljudi koji imaju osnovnu školu, koji imaju srednju školu, koji imaju visoko obrazovanje, većina ljudi stupa u svijet rada tako da će i po ovim izmjenama zakona ići u mirovinu do 65. godine. Ostat će onaj jedan manji postotak koji će možda ići kasnije a i taj postotak bi ja podijelio u dva djela, jedan su oni ljudi koji su kasno krenuli sa poslom a drugi su oni ljudi koji obavljaju takve djelatnosti da i sami danas izražavaju želju da rade duže. To su liječnici, to su profesori koji ako ih danas pitate, većina njih i želi duže raditi od 65 godina. Treba realno izanalizirati sve stvari koje imamo u ovom prijedlogu. Na kraju bi pozvao sve zastupnike da usvojimo ovaj prijedlog zato što on nije idealan, ne obuhvaća sve dijelove i sve mirovinske osiguranike ali nudi nekoliko boljih rješenja nego što su dosadašnja rješenja u postojećim zakonima. Ako pođemo od onog početnog primjera a najbolje je davati primjere sam na sebi, moramo biti svjesni u kakvoj zemlji živimo, u kakvom društvu živimo i koliko nas uopće radi i do koliko godina nas radi i ljudi faktički odlaze u mirovinu kad su u naponu i intelektualne i fizičke snage. Mislim da to sigurno nije ono što treba podržati, ja znam da se lakše ulagivati građanima, ja pripadam takvoj političkoj opciji koja to u pravilu ne radi, znači treba uvijek govoriti ono što možda građani misle ali treba građanima reći pravi istinu jer sukrivci za situaciju u Hrvatskoj na čelu sa političkim strankama su i građani koji više-manje su podržavali ili tolerirali dosadašnja zakonska rješenja ili dosadašnje situacije vezano pa i za ovakve zakone kao što su zakoni iz mirovinske reforme. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sad će nastaviti poštovani zastupnik Hrg.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicama i suradnicima, kolegice i kolege. Ja sam 2013. g. kao oporbeni zastupnik glasao za važeći zakon. Bio sam za. I to zbog jednog razloga koji je u tom zakonu bio a to je počinjalo valorizirati radni staž i da se omogućuje odlazak u onu prijevremenu mirovinu bez penalizacije sa 41 g. staža. To je bio moj jedna od glavnih razloga zašto sam tada kao oporbeni zastupnik digao ruku za ovaj zakon koji je sada na snazi. Slušam danas rasprave i stvarno ne mogu sam sebi vjerovati da čujem to što čujem jer kako god htjeli ili ne htjeli priznati, ovaj prijedlog izmjena zakona definitivno nudi određena poboljšanja i to se može iščitati u svemu što je predloženo. Ima tu problema ono što je i kolega Kosor govorio, ima još stvari koje bi voljeli da se poprave, o kojima je bilo riječi, dakle i ti postotci penalizacije i ova dobna primjena, znači da li od 2033. ili pomaknuti još za koju godinu, dakle to su stvari o kojima treba još razgovarati, još malo analizirati, vidjeti da se još tu nešto popravi, napravi jer ovaj dio drugi definitivno ima pozitivni pomak. Čak se u krajnjem slučaju zakonom predviđa i povećanje mirovina, nije veliko, malo je povećanje ali je povećanje. Bili smo svjedoci donošenja zakona kada su bila smanjenja. I ne možemo danas kad se i nudi određeni zakonski prijedlog koji nudi određena povećanja, bacati drvlje i kamenje na to samo zato što je netko u oporbi, netko je u poziciji. Moramo ipak realnije sagledavati stvari. Činjenica jest da je naš glavni problem ovog sustav ono što je već navedeno mnogo puta i danas u ovoj raspravi i z čitavo vrijeme savjetovanje i rasprave o ovim izmjenama zakona, to što sto stvarno imamo omjer umirovljenika i broja zaposlenih malti ne izjednačeni, to je najveći problem, u svakom slučaju produženje radnog vijeka ide u tom pravcu da se i taj omjer malo u konačnici popravi. Ja sam ovih dana kako je ta rasprava išla i kako je to bilo dosta često eksponirano i u javnosti i među ljudima, znao sjesti sa ljudima i pokušati im objasniti što se događa jer ljudi su imali percepciju, mijenja se zakon i to će biti loše. Onda smo počeli razgovarati, kad sam im pojasnio 5, 6 stvari iz izmjena zakona, onda su rekli čekajte malo, pa to je tako, reko da, to je tako. Pa onda to i nije tako loše kao što se govori. Pa nije tako loše kao što se govori. Ima određenih poboljšanja. Pa zamislimo si samo u ovom dijelu poboljšanja da po sadašnjem zakonu, ponovit ću ovo što je govorio i kolega Kosor i zbog čega i mi u Klubu najviše smo i spremni apsolutno podržati i braniti ovaj zakon, da sada po sadašnjem zakonu onaj tko je u II. stupu po sili zakona ne bi mogao dobiti dodatak na mirovinu koji ima onaj tko je u prvom stupu. Pa zar to nije poboljšanje? Ja ne mogu shvatiti da netko kaže da to nije poboljšanje. Meni je drago da je ministar evo u onom dijelu javnih rasprava prihvatio taj prijedlog našega Kluba jer smo sudjelovali stvarno u jednoj vrlo korektnoj i konstruktivnoj raspravi razmatranju i pozdravljam takav način rada. Mislim da je to bilo vrlo razumno i da je to dobro za sve u krajnjem slučaju. Dakle, samo da nema ničega drugoga već iz ovoga razloga ja bih glasao za ovu izmjenu zakona. Malo sam izvukao, isprintao si uvodno obrazloženje na raspravi o zakonu 2013. godine koje je tada u ime tadašnje Vlade iznosio resorni ministar, pa ću samo podsjetiti na nekoliko ulomaka iz tog uvodnog obrazloženja. Jedan od njih je ovako: „S obzirom da imamo pred sobom taj cilj onda treba pogledati što će se dešavati u tržištu rada. Tržište rada će biti otvoreno preko 370 tisuća radnih mjesta tamo 2040., 2050., a da mi za to ako ne napravimo pomake i u družem ostanku u radnom odnosu, dužem odlasku u mirovinu dakle produženjem dobi za odlazak u mirovinu ako ne napravimo te korake nama će trebati 370 tisuća novih radnika u Hrvatskoj.“ Danas napadamo 67 godina. Ovo je bilo uvodno obrazloženje ministra u kukuriku Vladi koji je obrazlagao zakon 2013. godine. Još jedan stav. Kada govorimo o europskim ciljevima, mirovinski sustav on mora imati tri cilja adekvatnost, održivost i modernizacija. A kada govorimo o adekvatnosti mirovinski sustav treba osigurati solidarnost i pravednost između i unutar generacija. Mirovine trebaju biti adekvatne koje omogućavaju život u razumnoj mjeri, zadržavanje životnog standarda i nakon umirovljenja. Kada govorimo o održivosti, osigurati zdrave javne financije, poticati dulji radni vijek i aktivno starenje. Primjereni odnos između visine doprinosa i visine mirovina te povećati sigurnost kapitaliziranih i prihvatnih mirovinskih osiguranja. Dakle, ovdje se opet govori o produženju radnog vijeća i opet se govori upravo o ovome što se sada ovim zakonom ispravlja, a u postojećem zakonu toga nema da se izjednače i umirovljenici koji su u I. stupu i oni koji su u I. i II. stupu ponavljam, po sili zakona. Nadalje, ono što je osnovno je da taj II. i III. Mirovinski stup nismo razvijali na onaj način kao što smo ga trebali razvijati prema reformi koja je uvedena prije 10-tak godina i tu je napravljena najveća greška što se nije sustav razvijao, ali se nije ni sustav vratio natrag. Prema tome, ako se nisu povećavali doprinosi za II. mirovinski stup, tada se trebalo odlučiti što i kako dalje. Najgore je ono što se sada desilo je da smo ostali na onome što je bilo na početku, a to znači da je izdvajanje za II. mirovinski stup ostalo 5%. Ovaj zakon predviđa povećanje izdvajanja za II. mirovinski stup. Dakle, sada se, ustvari radi u izmjenama Zakona ono što je ministar koji je predlagao zakon tada govorio da nije bilo dobro. Ja ne razumijem stvarno kolege iz SDP-a kojih doduše nema u sabornici, njih više ne interesira, oni su svoju paradu napravili, ali ovo su bile njihove riječi. Ovo je bila njihova politika. Dakle, iz tih razloga bi trebali podržavati ovakve izmjene zakona. Još ću samo jedan stavak iznijeti jer je bilo dosta govora da se sindikati bune da nije bila javna rasprava, da nisu sagledani svi aspekti, da se nije raspravljalo sa svima. Evo što kaže tada ministar u uvodnom obrazloženju o tom dijelu. Socijalni partneri su dali svoja izdvojena mišljenja. Dakle, ona se vežu uz pojedine institute, ali što se tiče same generalne ocjene smatra se da je i Gospodarsko-socijalno vijeće podržalo Nacrt prijedloga zakona o mirovinskom osiguranju s time da Nezavisni hrvatski sindikati ne podržavaju Nacrt prijedloga zakona dok drugi socijalni partneri dakle i druge udruge sindikata i Udruga poslodavaca su podržali, ali jasno uz izdvojena mišljenja što se tiče samog staža. Dakle, što se tiče samog produženja dobi za odlazak u mirovinu i što se tiče isplata putem pošte. Dakle, to su neki ulomci tadašnjeg uvodnog obrazlaganja koje je imao ministar u Kukuriku koalicije u Kukuriku Vlade. I ja stvarno ne vidim nikakvog razloga da se ove izmjene zakona ne podrže od strane svih koji su do sada makar oni koji su do sada na bilo koji način sudjelovali u izradi ovakovog zakona da li onog temeljnog iz 2013. ili ovih sada izmjena koje se ovdje nude i koje u svakom slučaju apsolutno argumentirano imaju pomake u poboljšanju prema mirovinama. Dakle poštovani ministre kao što je rekao i kolega Kosor mi ćemo iz tih razloga da ste prihvatili naše prijedloge, naše sugestije, da smo imali prilike konkretno i konstruktivno o tome raspravljati podržati ovaj Prijedlog zakona a uz one opaske da se još malo razmisli o ove dvije stvari o tim postocima i o odlasku dakle o primjeni starosne granice. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika onaj SDSS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicama, kolegice i kolege. Teška je tema mirovina danas u našoj zemlji i teško je svakom onome tko nastoji na bilo koji način reformirat mirovinski sustav, posebno u koliko ga želi na bilo koji način prilagoditi tako da bude u korist i na korist umirovljenicima. Teška zbog toga što je u našoj zemlji sve više starijih dakle, ljudi koji ovise o svojem bivšem radu, a sve manje onih koji su radno aktivni i koji na taj način osiguravaju sistem mirovina koji mi danas imamo, a to je još uvijek solidarno temeljen sistem mirovina. I nema nikakve sumnje u koliko se nešto ne promijeni, a nadamo se da to neće biti, povećan broj smrtnosti ili postotak smrtnosti umirovljenika zbog nedovoljne zdravstvene zaštite, zbog nedovoljnih i nepovoljnih uvjeta života općenito. Dakle, ako se nešto ne promijeni u pozitivnom smislu te riječi, a to znači da imamo povećan broj zaposlenih da imamo povećan broj onih koji su sastavni dio grupacije koja doprinosi u sistemu osiguranja, onda ćemo se svako malo susretati sa ovim s čim se susrećemo. I naravno nadam se da ponovo nećemo imati neki val povećanja mirovina po posebnim okolnostima, bilo da je riječ invalidnosti, bilo da je riječ o nekom drugom razlogu. Ako to, dakle, ako ne budemo imali povećan broj onih koji će uči u sustav osiguranja, znači koji će raditi, zarađivati i solidarno za sebe, a to znači i za one koji su zarađivali ranije za sebe, a danas država na različite načine nije više u stanju osiguravati njihove zarađene mirovine, dakle, ako to ne budemo mogli imati sve ovo o čemu danas raspravljamo bit će samo uvod u jednu mnogo težu i mnogo dublju svađu. U jedan mnogo teži i mnogo dublji sukob. Ja neću nikad zaboraviti jedan razgovor sa ženom za koju ne znam da li bila mojih godina ili starija od mene, koja me je čekajući red na jednoj zagrebačkoj tržnici da joj sad ne izgovaram ime da je ne reklamiram ponovo, rekla – ja svojoj djeci još mogu pomoći, ali moja djeca meni već neće moći pomoći. Zašto? Zato što je jasno da ona generacija koja dolazi nakon nas u mirovinskom sistemu neće imati obim prava kakav mi imamo danas, na žalost. Što zbog globalnog trenda, što zbog naših specifičnih okolnosti. Naše specifične okolnosti su niska iskorištenost radno sposobnog stanovništva u našoj zemlji. Godinama to traje. Ljudi u najboljim godinama nisu iskorišteni, bilo zato što su poslani prerano u prijevremenu mirovinu po različitim osnovama bilo zato što nema radnih mjesta za njih. Ljudi u najboljim godinama gospodine ministre, čekaju da im se nađe posao. Naravno do 33 godine oni više neće biti u najboljim godinama. Ali sad jesu. U 50 i nekoj godini, ljudi koji su sada za koje nema posla nismo se potrudili da im nađemo posao, nismo se potrudili da im reguliramo bolje mogućnosti da dođu do posla njih nema među onima koji doprinose u mirovinski sustav odnosno u doprinose, a mnogo ih je. Ja sad ne znam brojku, ali vi je znate bolje od mene. A mladi? Oni odlaze. Prema tome, ovo što ste napravili je dio onoga što ste mogli. I što se Kluba zastupnika tiče, dakle, povećanje za one koji imaju najnižu mirovinu od 3,13% sasvim sigurno nije nešto što će ljude pretjerano oduševiti, ali jeste povećanje, na godišnje povećanje koje dobiva svaki umirovljenik od 6,39% povećanje od 3,13% se može na neki način vidjeti. Bilo bi dobro kada bi nam proračun dopuštao da ovih 3,13% može biti i više za one koji imaju tako male mirovine. Siguran sam da nitko od nas ne bi htio biti na bilo koji način u situaciji ljudi koji imaju najniže mirovine. Naših rođaka, naših susjeda, naših kolega po različitim osnovama, naših sumještana. Ono što je sigurno sasvim dobro, a što je ovdje već istaknulo nekoliko govornika prije mene, nekoliko Klubova prije Kluba zastupnika SDSS-a, jeste ovih 3 tisuće žena kojima će rješenje koje ste u zakonu predvidjeli osigurati da im plaća bude, da im mirovina bude veća za 600 do 700 kuna. Da niste ništa drugo uradili u zakonu nego samo to to je već veoma značajna mjera. Značajna mjera, 3 tisuće žena, znači 3 tisuće obitelji. Drugo što je značajno, a što je također ovdje istaknuto jeste da ljudi 51. do 62. godišta imaju pravo preći iz drugog stupnja u prvi stupanj, imaju dakle, mogućnost izbora i da steknu pravo kao i oni koji su bili u I. stupu. Ja ne znam koliki je broj tih ljudi, vi ćete bolje znati, ali to je također značajna mogućnost … [[ne razumije se]] Znam neke moje kolege sa fakulteta koji su odlučili nakon dugog razmišljanja, konzultiranja, koji su odlučili da to naprave jer su procijenili da je to za njih bolje. Dakle, govorim o ljudima iz akademske zajednice koji sigurno nisu korisnici najnižih mirovina, nisu ni korisnici prosječnog iznosa mirovine dakle nešto većega, ali ovo je pogodnost za ljude koji su u toj dobi. I mi obje te promjene pozdravljamo. Što se tiče vašega nastojanja da se poveća prosjek staža mirovinskog to ne može biti nitko protiv toga. Ja mislim da je za svakoga tko radi bolje nego za onoga tko ne radi, ako nije riječ o nekim posebnim slučajevima. Ne raditi to je sasvim sigurno kazna osim za one koji imaju neku vrstu drugih prihoda i koji su se na to navikli. Ali biti isključen iz društvenog djelovanja koje se zove rad, to je sasvim sigurno za većinu ljudi velika obiteljska, socijalna i njihova psihološka drama. Možemo samo zamisliti mnoge ljude koji su u različitim razdobljima u posljednjih nepunih 30 godina ostajali bez posla, nisu mogli otići u mirovinu, krenuli su se baviti najrazličitijim djelatnostima od skupljanja plastičnih boca, pa do povremenoga rada koji im je mogao stajati na raspolaganju. Dakle nema nikakve sumnje da je vaša namjera i vaše želje plemenita, ali je jedino pitanje da li je ovo produženje koje planiramo 33. godine jedino rješenje? Ja vidim, mi vidimo da to žele i druge zemlje, ali nismo sigurni žele li one to zbog onih koji rade ili zbog onih koji zarađuju na njihovom radu. Drugim riječima nismo sigurni da li je to zbog toga da se broj umirovljenika koji će uživati u svojim mirovinama održi što je moguće duži niz godina, ili će se sa takvim produženjem broj umirovljenika koji će kraće uživati u svojim mirovinama zapravo povećati. Jer ćemo ih uvesti u kritičnim godinama narušenoga zdravlja kao što vi znate nakon 55. godine, još ne znate vi ste mladi, ali iz svojih socijalnih vještina i znanja znate nakon 55. godine većina ljudi kako muškaraca tako i žena se susreću sa najrazličitijim vrstama zdravstvenih tegoba od manje ozbiljnih do ozbiljnih. U 67. godini mali je broj onih koji nemaju jednu, dvije, tri ili četiri vrste bolesti u svojem liječničkom kartonu. Ne govorimo o prehladama. Govorimo o trajnim kroničnim oboljenjima. Prema tome, trebalo bi vidjeti gospodine ministre, ne govorim to zbog toga da bih se ikome dopao nemam nikakvu potrebu za tim, nego govorim zbog toga što bi ovu vašu plemenitu želju da broj umirovljenika odnosno da se poveća staž prosječan staž onih koji odlaze u mirovinu sa 30 na barem 33 godine, da spomenemo tu magičnu godinu, plemeniti i mi ga podržavamo. A treba vidjeti da li postoji mogućnost da ljude koji su sad još uvijek u dobroj snazi koji nisu u tim kritičnim godinama preko 60 da li postoji mogućnost i njih vratiti na tržište rada i da ih se zaposli. To bi trebalo vidjeti kao što imamo mjere za mlade, ako imate odgovor i na to a ja ga ne znam ja vas molim ponovite ga. Važno je da ga svi znamo i važno je da ga svi ljudi čuju. I ako je ta mjera tu prisutna onda će vaša namjera djelovanja zapravo prije i ranije polučiti efekat i imat će opravdaniji karakter nego li ovako. Što se tiče pitanja penalizacije odlaska u prijevremenu mirovinu, to je nastavak ovo priče. Mi imamo previše ljudi koji su prerano otišli u mirovine. Ja se sjećam mladog čovjeka koji je bio moj susjed tu u Zagrebu, ja sam mogao imati 33, 4, 5, a on je mogao imati 27 ili 8. Ja sam digao kredit da bi kupio stan, a on je već uz neku postojeću kuću imao stan preko puta mene i mirovinu od 7 ili 8 tisuća kuna. Ja se nadam da on danas radi kao što radim ja. Što hoću reći? Broj ljudi kojima smo pustili da odu u mirovinu, broj ljudi sa 22, neću spominjati ove iz obiteljskih mirovina djecu koja nasljeđuju mirovine zbog školovanja, zbog studija ili bilo koga drugog, broj ljudi koji imaju 31 godinu ili 22 godine u mirovini su ja nisam siguran da bi među tim ljudima premda to predstavlja poboljšanje u odnosu na neke ranije godine, nisam siguran da među tim ljudima mi zapravo nemamo rezervoar ljudi koji bi mogli raditi neku vrstu posla, znate. Čovjek sa 65 ili 66 godina koga bi ste vi htjeli da radi nakon 33 godine neće biti ništa manje invalid nego ovi koje ste slali, ovi koji odlaze sa 22 ili 30 godina. Gotovo sam siguran u to. Znam da više pogađam nego što govorim činjenice, ali gotovo sam siguran da dobro pogađam. Iz tog razloga ako možete pogledati kakve su mogućnosti tu. Engleska je svojevremeno svojim umirovljenicima ponudila da se vrate i našla rješenje. I mi smo našli rješenje da ljudima koji su u mirovini damo mogućnost da rade još 4 godine, i to je dobro. Ali pokušajmo vidjeti kako i na koji način ne samo iz financijskih razloga nego i socijalno-psiholoških razloga. Broj obiteljskih problema bi se smanjio, broj problema u zajednici općenito bi se smanjio, siguran sam. Kad su u pitanju druge stvari kao što sam već rekao Klub zastupnika SDSS-a vaše prijedloge podržava, a ova dva aspekta molimo da osluškujemo javnu raspravu. Vi ste dali prostora da se javna rasprava dalje razvija, i mi to poštujemo i cijenimo i smatramo da je to dobar način komunikacije sa zainteresiranom javnošću i dobar način traženja nekoje vrste društvenog konsenzusa oko ovako važne teme neovisno o vremenskoj prognozi. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika HSS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Davor Vlaović. No prije toga pozdravimo na galeriji učenike Srednje škole Jelkovac koji su nam došli u posjetu. Izvolite kolega Vlaović.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolegice i kolege, uvaženi ministre sa su radnicima. Uvaženi učenici sa učiteljima, pozdravljam sve u ime Kluba Hrvatske seljačke stranke. I odmah u startu da kažemo da mi u ime, ne možemo mi iz Hrvatske seljačke stranke iz našeg Kluba podržati ovaj Prijedlog zakona, odnosno mirovinsku reformu. Jer ona sigurno neće odgovoriti na one sve zahtjeve koji su trenutno prisutni u životu i na terenu među umirovljenicima i među zaposlenima. Jer ona sigurno neće donijeti financijskoj stabilnosti u onoj mjeri kako je to ministar i Ministarstvo priželjkuje. Jer nemoguće je da u sustavu gdje na jednog umirovljenika dolazi 1,20 zaposlenih, gdje imamo situaciju da 78 tisuća radnika radi za minimalac gdje iz tog osnova se u sustav mirovinski uplaćuje svega 1.131 kunu, ili da imamo prosječnu plaću u Republici Hrvatskoj za svibanj mjesec ove godine 6.352 kune temeljem kojem se u mirovinski sustav uplaćuje 2.089 kuna. To je premalo da bi se sustav održavao i dalje će se morat potpomagat iz državnog proračuna danas je to preko 17 milijardi, sutra nešto više ili nešto manje, ali neće u bitnome promijeniti ovaj sustav i nije kriv ministar Pavić i današnje Ministarstvo jer to je jednostavno naslijeđen problem još iz 90-tih godina kada, dok smo mi bili na ratištu, se provodila privatizacija ili kako se to voljelo reći kuloarski prihvatizacija i gdje su nakon te čuvene privatizacije 90-tih godina mnoge tvrtke završile u stečaju i veli broj radnika završio ili u mirovinskom sustavu kroz privremene mirovine da se smanji pritisak i politički problem, a dio je završio na Zavodima za zapošljavanje. I to jednostavno treba reći da je to od tad krenulo, a pogotovo kad se nakon 99. promijenio znamo da je do 99. godine su žene odlazile u mirovinu sa 30 godina, odnosno 50 godina života, muškarci sa 5, odnosno 10 godina više i da je dio tih ljudi iskoristio tu priliku da ode u raniju mirovinu i da steknu punu mirovinu nakon navršetka 60 godina, odnosno 55 godina starosti i to također opterećuje ovaj sustav, a pogotovo što smo mi evo velik broj ljudi umirovili po povlaštenim uvjetima i gdje nekih skoro 12 milijardi iz državnog proračuna ide za te mirovine po povlaštenim uvjetima, odnosno za tranzicijski trošak. I u takvim okolnostima ne može ministar nego tražiti rješenje. Međutim, ne mogu se rješenja tražiti kažnjavanjem poslodavaca, zaposlenih i umirovljenika. Nego se rješenja moraju tražiti na drugi način, a to je prije svega više radnih mjesta, veće plaće, pravosuđe koje je efikasno gdje smo svi jednaki pred tim pravosuđem, i tražiti rješenja kroz smanjenje sive ekonomije. Kažu da je negdje oko 30% ukupnog prometa u sivom dijelu. Neki su čak izračunali da je to oko 40 milijardi godišnje u Hrvatskoj. Ništa se tu nije napravilo, predlagalo se ovdje i HSS je predložio zakon o porijeklu imovine gdje bi se moglo penalizirati one koji su nezakonito stekli imovinu upravo kroz ovaj dio sive ekonomije, mogla je Porezna uprava prema našem prijedlogu naplatiti i taj nesrazmijer između vrijednosti imovine i osobnih dohodaka i na taj način omogućiti veće prihode državi pa onda i veće izdvajanje za poboljšanje mirovinskog stanja u Hrvatskoj i položaja naših umirovljenika. Očekivali smo mi iz HSS-a da se sluša bilo s terena da jednostavno neodrživo da ovoliki broj umirovljenika živi sa tako malim mirovinama, a pogotovo nas ih HSS-a boli što još uvijek nije pronađeno rješenje za onih cirka 56 tisuća umirovljenika koji su do '99. otišli u mirovinu iz sustava poljoprivrede, koji dan danas još imaju 500, 600 kuna mirovinu. Kako mogu s tim živjeti i šta mogu s time. Prilog tome govori evo, najnovije istraživanje koje je danas predstavljeno na jednom skupu u Slavonij, npr. u Virovitičko-podravskoj županiji materijalno ili djelomično ovisi o djeci i pomoći financijskoj od djece 18,8% umirovljenika a njih skoro 6% potpuno ovisi o djeci i o nekom drugom od rodbine. Slični podaci su i za Požeško-slavonsku i Brodsko-posavsku županiju gdje čak i više oko 20% njih ovisi o nekome drugome. Jednostavno mirovine moraju brže i više rasti. Ne može biti prosječna mirovina u Hrvatskoj ispod 38% prosječne plaće u RH. A trenutno je. I tako da ovaj set zakona o kojima ćemo danas raspravljati neće tu puno promijeniti. Naravno da pozdravljamo ispravljanje nekakvih nepravdi i rješenja koje će pomoći cca. 3 tisuće žena, to je dobro za čuti. Ali što je sa ostalim umirovljenicima? Što je sa ovima iz poljoprivrede, što je s onima koji žive sa mirovinom od 2, 2,5 tisuće kuna? To se neće promijeniti dokle god su ovako male, minimalna plaća. A kažem 78 tisuća radnika u Hrvatskoj radi za minimalnu plaću. I dok se ozbiljnije kroz poreznu reformu ne zahvati u rasterećenje poduzetnika da mogu dići tu plaću ozbiljnije radnicima i to onima koji imaju plaće od 3 do 12 tisuća kuna a ne kao što je sad prijedlog da se diže samo onima koji imaju plaće, značajnije diže onima koji imaju plaću, osobni dohodak iznad 17 tisuća kuna. Pa si moramo postaviti pitanje živimo li mi u pravednom društvu i jesmo li svi jednaki pred zakonom i što se želi poručiti našim građanima kroz ovakve prijedloge zakona. Pogotovo ako uzmemo u obzir da se u Hrvatskoj živi kraće nego u, što je prosjek u Europi i to čak za 3 godine. A kada još tu pridodamo podatke koje je nedavno iznao naš uvaženi demograf gospodin Šterc koji je rekao da u narednih 10 godina će na našem području što zbog bijele kuge, što zbog iseljavanja biti manje oko milijun stanovnika. A kako će onda sustav biti održiv i što činimo da se to promijeni? Mi iz HSS-a tražimo da predlagatelj odustane od ove dobi za stjecanje prava na starosnu i privremenu mirovinu, da se to vrati na 65 odnosno 60 dokle god se taj životni vijek u Hrvatskoj ne približi prosjeku EU i dok ne dignemo taj standard a pogotovo kada se tu radi negdje oko milijun i 400 tisuća stanovnika koji su u mirovini da se o tome ne sluša glas naroda, da se sindikati protive, da se organiziraju prosvjedi. Onda bi najpoštenije bilo da prije drugog čitanja, evo i to je i prijedlog kluba HSS-a da se provede referendum da vidimo što građani o tome misle. Iznesimo prave podatke u kojem je financijskom stanju mirovinski fond, u kojem je stanju državni proračun a ministar financija se hvali da evo se dobro puni, da smo u suficitu. I zašto onda nema novca za ozbiljnije povećanje mirovina i zašto forsirati taj odlazak u mirovinu sa 67 godina? Rekao sam ovdje uvodno u replici dopodne, ministru očito trebali bi raditi do 100 godina, možda bi onda ministar i ministarstvo bili zadovoljni. A lako je ovdje nama iz Sabora govoriti da se radi do 67 godina ili ministru, nadam se da ne očekuje valjda da ostane ministar do 67 godine starosti ali nije to njega baš ni previše briga jer njega će njegovi stranački kolege negdje zbrinuti na dobro plaćeno radno mjesto. A neka se stavi u ulogu jedne novinarke koja bi trebala sa 67 godina trčati za takvom zvijezdom i uzeti intervju ili kamerman sa kamerom od 20kg na leđima sa 67 godina trći da ga snimi. A rekao sam, snimka govori, upravo i kroz ove ankete koje sam rekao, podatke da najveći dio naših umirovljenika živi u siromaštvu, da se ne može prehraniti i da on danas, svaki naš umirovljenik ili najveći dio njih razmišlja da li uključiti grijanje ili kupiti hranu. Da, u takvoj su oni poziciji da razmišljaju da li uključiti grijanje ili kupiti hranu jer za obadvoje nema. Ili mora tražiti pomoć od djece što i govori ova anketa. Također vezano za ovu penalizaciju i za privremeno umirovljenje. Pa najveći dio privremenog umirovljenja ne ide za zahtjev radnika, nego poslodavac traži rješenje da smanji troškove poslovanja ili da se riješi nekih viška radnika ili zbog toga što je kriza na gospodarskoj sceni. I onda šta ostane tom radniku nego da prihvati što mu poslodavac od njega traži. Naš je prijedlog da se ta penalizacija još jednom preispita i da se smanji jer smatramo da je ovo po godini od 4,08% previše i da to svakako treba preispitati. A odnosno da treba više komunikacije sa poslodavcima pa i samim zainteresiranim dionicima da vidimo gdje su to potrebe poslodavaca za radnom snagom a vidimo da su sve više izražene da i nema dovoljno radne snage na tržištu, da se oni koji bi iz mirovine ušli ponovno na tržište rada taj njihov dohodak dodatno financijski rastereti i kroz smanjenje poreza i kroz nenaplatu doprinosa. A s druge strane da onim specijalizacijama ili onim zanimanjima i zvanjima koji su potrebni poput liječnika, profesora i slično da im se omogući rad ne do 67 nego i do 70 godina. Pa imali smo takvih primjera, evo zadnjih o kojima se puno medijski pisalo, gospodin Paladino, liječnik, koji je imao snage, volje i znanja i htio ostati raditi a nije mogao ostati jer su rekli ne, ti moraš u mirovinu. Mislim da to nije dobar pristup, da treba više dijaloga i da treba to rješavati kroz jedan pristup da zadovoljimo i potrebe i poslodavaca i radnika a da umirovljenicima omogućimo i da mogu živjeti od svoje mirovine. I ono što želim ovdje isto istaknuti da su najčešća pitanja ljudi koji dolaze u urede u mirovinska, njihove urede po cijeloj Hrvatskoj problem koliku će imati mirovinu i što nakon smrti supružnika. Jer dosadašnjim ovim Prijedlogom zakona to nije riješeno iako je bilo obećavano da osim što će moći izabrati povoljniju mirovinu koju će imati da će moći naslijediti i dio mirovine od supružnika. Svakome tko ostane sam je teško, pogotovo što mu ostaje kompletno i troškovi i režija i stana, i hrana i odjeća i jednostavno treba to što je obećano staviti u Prijedlog zakona do drugog čitanja da se ima pravo naslijediti i dio mirovine od supružnika. U nekim zemljama je to do 30%. Naš prijedlog je do 50% ovisno i o imovinskom cenzusu i o dohotku odnosno mirovini koju bi imao. I također smo uočili kroz ta pitanja ljudi na terenu jedan problem koji nije riješen, a to su žene čiji je suprug umro koje su naslijedile odnosno dobile mirovinu dok djeca ne završe školovanje i kada djeca završe školovanje sa 18 godina a one su 45 godina ili mlađe ostaju bez prihoda. Ja znam da 2 takva slučaja. Mislim da ih ima više u Hrvatskoj. Nisam uspio doći do podatka koliko je ukupno u Hrvatskoj, ali činjenica da o tim ženama onda nitko ne vodi brigu i da one nemaju nikakvih primanja i da to moramo tražiti rješenja kroz da to ugradimo u zakon i da te osobe ne ostanu bez ikakvih prihoda, a pogotovo što uglavnom nisu do sada radile, imale radnog iskustva i teže su zapošljive na tržištu rada. Naravno treba spomenuti i nacionalnu mirovinu. Mi iz HSS-a smo već više puta o tome govorili da ima dosta osoba u Hrvatskoj koje nisu na žalost imale priliku ni jednog dana se negdje zaposliti. Došle su u dob da su preko 65 godina i nemaju nikakvih prihoda i za te i takove osobe predlažemo da se uvede nacionalna mirovina i da ona ne smije biti ispod praga siromaštva, a to je po EUROSTAT-u negdje oko tisuću i 800 kuna. Mora se pronaći novca da dignemo mirovine svim našim umirovljenicima i mora se naći načina da se od mirovine može živjeti, a ovaj zakon to u konačnici ne rješava i stoga nećemo podržati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj Stranke rada i solidarnosti, reformista i nezavisnih zastupnika u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Kažimir Varda. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Nastojat ću biti stvarno kratak jer ima dosta kolega i kolegica koje su se prijavili za pojedinačnu raspravu, a ne bi se želio ponavljati osim onoga što je nužno. No, da krenem od 67 godina. Kada bi se mene pitalo ja bih, ja sam inače protiv dobnih granica, ja bih dopustio neka ljudi rade dok god mogu raditi. To se odnosi pogotovo i na, imali smo slučajeve vrhunskih liječnika, profesora itd., pravnika, ekonomista, čega god hoćete. Međutim, ako uvodimo institut da umirovljenik može raditi ako ide u mirovinu dakle umirovljenik može raditi do 4 sata, ostale profesije čak i puno radno vrijeme uz zadržavanje pola mirovine nekakav osigurač morate imati. Iz izlaganja iz svega onoga što sam danas čuo i iz vaših izlaganja na kojima vam zahvaljujem posebno jer ste si dali truda, pa čak i na zahtjev malih grupa umirovljenika da dođete raspraviti prijedlog mirovinske reforme, mi do 65 godina imamo masu zapravo radnika koji će otići u mirovinu do i prije 65. godine života. Dakle, vrlo mali krug ljudi će ostati koji će ispuniti taj uvjet 67 godina života, vrlo mali. Po meni kada sagledavam tu cijelu problematiku oko te dobi protiv koje ja jesam osobno, ali to ima i efekta u krajnjoj liniji i na naše studente. To će ih natjerati da u redovnom roku završavaju studije ako žele doći u mirovinu sa 67 godina. Dakle, ima to razno-raznih dimenzija. Dakle, ako je to jedan od osigurača nemam ništa protiv, ali razmislite, razmislite je li ako je većina 90 i nešto posto do 65. godine jel' nam treba uopće taj osigurač onda od 67. Jer te godine izazivaju prijepor u javnosti bez obzira kada je ta izmjena zakona napravljena. Dakle, ne za ove Vlade, nego za Vlade Zorana Milanovića, to samo eto radi javnosti treba istaći. Znate u narodu vlada među umirovljenicima u koju kategoriju i ja spadam, momentalno sam u radnom odnosu sa Saborom, ja sam već u mirovini skoro preko 15 godina. Pa valjda nešto ima u genima. Tako da stvarno moramo voditi računa o životnom vijeku i da čovjek koristi tu mirovinu bez obzira kolika je, samo da je koristi što duže i ta logika znate među umirovljenicima vlada, nije bitno koliko je, važno da se dugo koristi. Dakle, imajte to u vidu kod donošenja Konačnog prijedloga zakona vezano za ovaj dobni osigurač. Uostalom i sami ste poštovani ministre, bar koliko sam ja iz javnosti uspio popapričiti vaše izjave pristali na to da sa socijalnim partnerima, sindikatima obavite još jedan krug razgovora prije izrade konačnog teksta zakona. Pa dajte onda i o tom detalju, ili nađite u krajnjoj liniji nekakav osigurač za povećanje eventualno broja godina za odlazak u prijevremenu mirovinu. Meni je jasno da vi morate, da mi zapravo u sustavu mirovinskog moramo imati osigurač ako otvaramo mogućnost da umirovljenik radi do 4 sata uz zadržavanje pune mirovine, jer postoji mogućnost manipulacije. Idemo u prijevremenu bez obzira kolika je jer imam osiguran posao, pa ću raditi još 4 sata, mirovinu mi neće nitko dirat i onda će biti ono „nije važno kolika je važno da se dugo koristi“. Dakle, razmislite o tome. Dakle, ne bih govorio i nema potrebe da izlažem osnove zbog čega ste išli u ovo. Dovoljno je govorio kolega Šuker ja tu njegovu raspravu mogu odmah potpisat, cjelovito nisam se ni morao javit. Dao je obrazloženje za i dao je obrazloženje zbog čega ovo predlažete. Ono što radi javnosti moram istaći. Bilo je dosta prijepora oko drugog mirovinskog stupa. Znate i osobno sam ja razmišljao o tom drugom stupu jer ja za njega nisam zainteresiran jer sam ja već u mirovini. Međutim, za mlade ljude to je, jer je takav sustav vrlo važno da ste dali ovo rješenje da zapravo jačate taj drugi mirovinski stup, ali da dajete slobodu kod odlaska u mirovinu da bira, hoće li ići iz drugog stupa ili će se vratit u međugeneracijsku solidarnost u prvi stup. I mislim da smo onda te prijepore riješili. Ono što bih vam još predložio da razmislite do drugog stupa, ako smo dopustili umirovljenicima da rade do 4 sata, dakle, govorim samo o tim. Nositeljima ili nositeljicama bolje rečeno, jer je tu najveći dio žena zapravo koji uživaju obiteljsku mirovinu. A zbog čega ne bi i njima dopustili da rade do 4 sata? Iz praktičnog iskustva, žene u relativno velikom broju ostaju dosta mlade udovice, 45 godina pa dalje, ima pravo na obiteljsku, te žene mogu još radit. Dopustimo i njima da onda rade tih 4 sata, ništa nas to u krajnjoj liniji ne košta. Mirovinu obiteljsku i tako i tako prima, ovdje će se zaposliti 4 sata i još ćete dobiti nekakav doprinos iz tog radnog odnosa u koji će ona stupiti. Ili ugovora o djelu. I drugo, sami ste rekli da ćete kroz iduću godinu analizirati ove mirovine po posebnim propisima. Mislim da je to nužno, ali vas molim da razmislite u idućoj godini i o Zakonu o radu. Ja sam nešto na odboru o tome govorio. Znate ako govorimo o punom radnom stažu onda mislimo da je to rad puno radno vrijeme u kontinuitetu. Mi imamo u Hrvatskoj praksu prekarskog rada, to je nesigurnost u radu, taj tzv. prekarijat. I čovjek radi 3 mjeseca, i onda opet ne radi, i onda opet radi 3 ili 6 mjeseci pa opet ne radi. Jednostavno ne može u kontinuitetu skupiti dovoljan radni staž. I mislim da bi zakonski mi, ja ne znam kako nemam rješenje normalno, ali mi bi trebali razmislit o tome što u Zakonu o radu napraviti da se s tom praksom gdje je god moguće na poslovima koji su mogući da se s tim prekarijatom prekine. Da omogućimo ljudima zapravo da skupljaju radni staž, inače će biti problem. A takvih je negdje oko dvadesetak možda čak i više posto u radnom odnosu danas u Hrvatskoj. Dakle, zalažem se za to da s partnerima još jedanput obavite taj razgovor na koji ste ih pozvali, da vidite ovu dobnu granicu koja u odnosu na sve analize koje ste vi iznijeli nije toliko bitna. Da razmislite o pravima nositeljica obiteljskih mirovina također da mogu se zaposliti do 4 sata bez gubitka prava na mirovinu. Evo to je to sve. Klub će u svakom slučaju prihvatiti, odnosno glasovati za ovaj Prijedlog zakona u prvom čitanju, očekujući da ćete primjedbe i prijedloge koje ste čuli sa ove govornice danas bar one koje su konstruktivne uzeti u obzir kod drugog čitanja. Hvala lijepo.
Hvala i vama gospodine Varda. I prelazimo na pojedinačne rasprave. Prva je gospođa Grozdana Perić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima i državna tajnice. Poštovani kolege i kolegice. Ovo je prevažna tema, a da bi nas na žalost bilo malo. Naime, ovaj set zakona i te kako je važan tim više što želimo mijenjati jedan sustav koji mora biti održiv koji mora i dopunjavati ga konstantno jer određena vremena traže neka nova rješenja. Pa sami znamo da ono što se događalo 99. pa onda primijenilo i nastavilo 2001. i prelazne Vlade i postizao se nekakav konsenzus kada su se donosila tako važne odluke kojim zapravo moramo imati odgovora na sva pitanja koja nas se tiču, a pogotovo kada se tiče mirovinskog sustava i kada se tiče ne samo nas kao nekih budućih umirovljenika nego i onih koji dolaze poslije nas, dakle, naše djece koja moraju imati uređeni sustav. Kao razumni, svjesni i odgovorni ljudi i te kako se moramo sa ovim pozabaviti i dati što više prijedloga konkretnih kao što kolega Šuker kaže, onih o kojima ćemo moći onda raspravljati koliko su dobri koliko nisu, što može popraviti da bi u konačnici svima bilo bolje. Ja sam već spominjala i u samoj replici dakle, da kada se promijenio sustav obračuna mirovina tada je došlo do velikog nesrazmjera između onih koji su otišli u mirovinu do 99. odnosno, nakon toga. I zbog toga su se događale i ove naknadne ispravke i korekcije koje su bile nužne da onda se ne bi zapravo kaznilo sve one ljude koji su naknadno odlazili u mirovinu i stalno nam se provlači zapravo taj problem, koji evo, ponovno dolazi na dnevni red, da bi i stalno razgovarali o tome, kako će se i na koji način, kome vratiti tih famoznih 27%. Dakle mi bi bili najsretniji da se može zaista svima priznati u cijelosti, međutim, mene čude neke rasprave akademskih ljudi koji o tome razgovaraju kao da će tih 27% kao da mi ne želimo da se to dogodi. A s druge strane ne razmišljaju o tome, da te novce treba od nekud stvoriti. Dakle, mi moramo znati izvor od kud ćemo to namiriti i na koji način. Normalno da u ovom zakonu kada je predloženo, da postoji mogućnost izbora, dakle kod izračuna i odabira modela isplate, da može se birati pogotovo oni koji su rođeni nakon '62. g. i to je eto jedno rješenje koje daje mogućnost da svatko od nas može izabrati što mu je povoljnije i na taj način ćemo umanjiti upravo tu nepravdu, ako je ona u nekoliko postotka sada manja. Ono što svakako treba reći, da su mnogi parametri, koji su nakon 17 g. primljene ovog sustava, zapravo se promijenili. Pa moramo reći da je 2000. g. bio omjer zaposlenih i umirovljenika 1 naprama 1,36 dok je sada to 1 naprama 1,26. To itekako narušava ovaj odnos i uopće omogućava da je takav sustav, ukoliko ne povećamo broj zaposlenih zapravo je vrlo tanak. Ja bi samo kako sam u samo spremanju ove rasprave, pregledavala zapravo i izvješća mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, onda moram reći da je, da su prihodi iz doprinosa za mirovinskog osiguranja u 2017. čak porasli skoro milijardi kuna. Što je, dakle, u ovome možemo vidjeti da sve ove promijene koje su se dogodile, a koje treba sagledavati i kroz i poreznu reformu i sve ono što se događa, da je zapravo sav taj učinak i obuhvat kroz poreznu reformu, svih slojeva, je dovelo do toga da imamo veću masu dohotka iz izravne naplate doprinosa, što je jako dobro. Što znači da neki učinci se itekako vide, već sada, koliko god to mnogi ne priznavali. Ovdje je već spomenuto u samom zakonu da se obiteljska, korisnici obiteljskih mirovina, ne bi imali pravo na rad od pola radnog vremena. Ja isto mislim na to da to ne bi bilo loše da se omogući, jer zaista se događa da evo, imam slučaj tako i u obitelji, da žene nažalost, ostaju, prerano same, a nemaju niti pravo, kao što je to u drugim državama, da se može koristiti i dio vlastite mirovine, odnosno, ona koja bi proizašla iz radnog odnosa, koja ostvarila sama žena. Dakle, koristi samo obiteljsku mirovinu, a još ne bi imala pravo niti, dodatno zaraditi, ukoliko je voljna raditi i dalje. Ono što još je potrebno napomenuti, da je kada se uspoređuju podaci mirovinskog i zdravstvenog, moramo reći da stalno je u javnosti se pojavljuje činjenica da imamo jako veliki odliv i činjenica je da imamo veliku fluktuaciju radne snage, ali u isto vrijeme, kada pratite broj osiguranika, koji su odjavljeni iz zdravstvenog osiguranja, onda vidite da taj broj je zapravo neujednačen, odnosno puno manje je onih koji su odjavljeni, što znači da jedan dio mladih ljudi koji odlaze vani se ne odjavljuju iz našeg zdravstvenog sustava, nego vani zarađuju bruto dohotke, a i dalje ostaju ovdje na teret našeg proračuna. Ja bi samo htjela još demantirati kolege koji su govorili da su naše mirovine najniže. U Makedonije je prosječna mirovina 144 eura, u Srbiju 219, u BIH imamo različito jer je to Republika Srpska i Federacija, pa je to oko 200 eura, a u Hrvatskoj je ta prosječna mirovina oko 310 eura. Prema tome, nije točno kada se stavi u omjer između primanja i plaća u tim državama onda su ti relativni postotci koji se daju točni, ali u apsolutnim kada se govori o visinama plaća, onda je to potpuno druga slika. Kada govorimo o visinama naših mirovina u odnosu na Francusku, Švedsku, Njemačku itd. tu su prosjeci mirovina preko 1000, 1200 eura, ali tada moramo reći da su i njihove prosječne plaće preko 2000 eura. Dakle kada se govori o omjeru plaća i mirovina, onda uvijek treba polaziti od veličina kolike su stvarne i plaće. Hvala.
Hvala lijepa. Imate jednu repliku gospodina Sokola.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. Pa evo kolegice vi ste spomenuli omjer, znači udio prosječne mirovine u prosječnoj plaći, ali ono što bih još jednom spomenuo, a mislim da to trebamo ponovit puno puta da je udio prosječne plaće osoba sa 40 godina i više staža prosječne mirovine osoba sa 40 godina i više staža u prosječnoj plaći 70%, znači 4450 kuna. Znam da je to već i rečeno, ali treba to više puta ponoviti kako bi se još jednom stvari jednostavno stavile u pravi kontekst. Hvala.
Odgovor gospođa Perić.
Točno kolega, samo mi moramo voditi računa o tome da i naše plaće, i to je ono što vlada nastoji promijeniti, da naše plaće budu što veće, da onda ostvarujemo što duži ostanak u svijetu rada, da onda od te plaće zaista možemo osiguravati toliku mirovinu.
Idemo dalje. Sad će pojedinačnu raspravu imati gospodin imati Ivan Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Evo prilike da porazgovaramo o prijedlogu pa ovi predstavnici HDZ-a koji su očekivali da mi na početku u replikama za 60 sekundi predložimo neke prijedloge doživio sam kao čiste provokacije prema oporbi, a stranka Promijenimo Hrvatsku je oporbena stranka. Pa te prijedloge ću iznijeti tijekom ovog razgovora. Nema tog segmenta hrvatskog društva koji je više platio sve promašaje u Hrvatskoj kao što su to umirovljenici. Oni su platili sve promašaje ekonomskih politika prethodnih vlada, a i sadašnje, platili su promašaj u pretvorbi privatizaciji, platili su promašaje banaka, platili su najveći dio sanacije banaka od preko 60 milijardi kuna, subvencije poljoprivrede oko 40 milijardi kuna, subvencija, brodogradnja oko 32 milijarde kuna. i oni su sada u onom trećem životnom dobu kada bi trebali mirno živjeti, a nikada nisu lošije živjeli i dovedeni je najveći broj njih u poziciju siromaštva. U bivšoj državi, u bivšoj Jugoslaviji odnos prosječne mirovine prema plaći bio je čak preko 80%, a 1990. godine kada je stvorena Hrvatska, taj odnos je bio 75%. Nakon toga od '90. do sada mirovine su prema plaćama padale slobodnim padom da bi se zaustavile danas na 40%, dakle skoro 2 puta su pale u odnosu na prijašnje razdoblje. E pa zašto je došlo do inicijative vaše da promijenite zakon o mirovinskom sustavu? Pa nije vam to palo sigurno na pamet bezveze. Pa vi ste gospodine ministre prije ljeta iskreno rekli i što se meni dopalo, da je ovaj mirovinski sustav neodrživ i da on ide u propast. Međutim čekao sam kakva će biti rješenja i ono što mi se također dopalo što ste vi hrabro rekli da je drugi mirovinski stup neodrživ, i ja mislim evo čovjeka konačno i u vladajućoj koaliciji koji je razumio problem. Međutim očito su ovi trgovački koalicijski partneri odradili svoje, a posebno financijske institucije koje su vas pritisnuli, a premijera ne treba previše pritisnut jer on ionako je u vlasti financijskih institucija i EU i vi ste promijenili ploču i kada sam pomislio da ćete uvesti, znači da ćete transformirati u drugi mirovinski stup i odmah u roku od godinu dana ponuditi prijelaz, što bi bilo sjajno rješenje, vas su natjerali da to kažete je, ali to samo dan prije odlaska u mirovinu, znači za 20, 30 godina ili za 39 godina i ne znam koliko mjeseci. Žao mi je da niste imali dovoljno hrabrosti, ali vas i razumijem. Inače niste imali drugog izlaza morali biste otić sa tog mjesta. Pa kako onda riješiti ovaj problem? svatko bi volio da može umirovljenicima dat puno više novca nego što treba. Vi ste rekli ovima u drugom stupu nećemo vas ukinuti, međutim svi tamo koji dalje štedite da bi opstao drugi mirovinski stup, i vama ćemo povećati za 20,2% kao ono što ste trebali dobiti i oni u prvom stupu koji su rođeni od 1962. i dalje. Odakle ćete to platit? Stope rasta BDP-a su ispod 3%, ne mogu se otplaćivat ni kamate na državni dug. Imamo depopulaciju, iseljavanje prema inozemstvu i demografski pad. Pa odakle ćemo onda stvorit tolki novac? Znači dva glavna potporna stupa za održavanje mirovinskog stupa sustava vidite u kakvoj su situaciji. Ovo je ozbiljna tema, ona traži argumentiranu raspravu brojkama i zdravu logiku traži. Umirovljenicima neće se popravit stanje demagogijom, populizmom itd. E sada, što je ovdje važno reći? I sami ste rekli da mirovinskom sustavu svake godine nedostaje 17 milijardi kuna od ukupno 29. Ali gledajte sad ovo, unatoč činjenici da nedostaje svake godine 17 milijardi kuna drugi mirovinski stup, znači usvojena je ta praksa da se 5 milijardi koje inače nedostaju da se kanaliziraju prema drugom mirovinskom stupu odakle ta ista država mora se zaduživat 6% i praktično imate situaciju da je drugi stup odnosno obvezni mirovinski fondovi osmišljeni da kamatare vlastitu državu a na štetu nas poreznih obveznika jer da bi sustav funkcionirao, iz mog i vašeg lijevog džepa država mora uzeti više poreza da bi nam u desni džep isplatila manju mirovinu a tu razliku dok dođe između lijevog i desnog džepa, uzimaju mirovinski fondovi koji su svi u vlasništvu stranih banaka. To je taj propali model koji su napustili svi i jedino opstaju u Hrvatskoj, jedino. Pa dragi građani koji pratite ovu raspravu, vama su proteklih godina napunili mozak i promotivnim aktivnostima, uvjeravali vas da je to sjajno rješenje a vidite da svi izračuni govore da oni koji imaju novac u prvom i drugom stupu da će imati manje mirovine nego oni koji su samo u prvom stupu. Narednih nekoliko godina, znači snimili smo nekoliko videospotova edukativne naravi da možete na Facebook, hvala Bogu da postoji, društvenim mrežama da možete saznati istinu. Kakva nas ustvari sudbina čeka? Pa vi ste ovdje trebali doći sa scenarijem kako se će zgledati sustav nakon 40 g., znači od 2022. do 2062. g., koliko iznosi jedan radni vijek 40 g. Ajmo vidjeti kako će Hrvatska, u kakvom će stanju biti 2062. ako se usvoji ovaj zakon koji ste vi predložili odnosno ova Vlada. Tada će se morati pod pretpostavkom da gospodarstvo raste 3%, da će inflacija biti 2%, kamatna stopa 3% na obveznice itd., nemam vremena govoriti o modelu pa ću samo skratiti. 2062. g., drugi mirovinski fondovi u drugom stupu, njima će se morati platiti 800 milijardi kuna kamata, da bise to njima platilo, građani će morati uplatiti državi, država će im morati uzeti 800 milijardi kuna poreza a od svega toga će se isplatiti korisnica osiguranicima oko 570 milijardi kuna. A gdje je onih 230 milijardi kuna? E pa to vam je znači ostalo u društvima za upravljanje mirovinskim fondovima. I to je ta genijalnost koju zastupaju ovdje i predstavnici tzv. umirovljeničkih stranaka koje ustvari varaju umirovljenike. Oni se danas vidite nema ih, oni se danas jedino zalažu za izgradnju liftova umirovljenicima, valjda da što brže i bezbolnije odu u nebo, da ih se ne tiče više ovaj katastrofalan mirovinski sustav. Što mi nudimo? Dakle, stranka Promijenimo Hrvatsku je ozbiljan oporbena stranka, lider u programskom smislu. Što mi nudimo? Transformaciju drugog mirovinskog stupa ali ne 40 g. u mirovinu nego u roku slijedećih godinu dana na način da s građanima da sloboda prijelaza u prvi mirovinski stup jer ionako tamo već imaju svojih uplaćenih 15%, imaju svoj račun. Za ta sredstva u prvom stupu jamčila bi država i to je obvezni stup međugeneracijske solidarnosti. Postojao bi još samo jedan stup a on bi bio dobrovoljni a to je onaj stup koji se danas zove treći stup. Ljudi oni koji ne žele u prvi stup, imaju slobodu prenijeti sredstva u drugo stup, dobrovoljni ali za njega ne bi jamčila država ali bi taj stup morao imati daleko liberaliziraniju politiku ulaganja, znači sve korektno pa nek izvoli šta tko će napraviti. Do čega bi to dovelo? Javni dug bi se smanjio za oko 90 milijardi kuna pa bi pao sa 80% prema BDP-u na oko 55%. Znači bili bi jedni od najboljih u EU-u. ne bi bilo deficita proračuna nego značajan suficit, nama bi se kreditni rejting zemlje povećao, smanjile kamate na zaduživanje u inozemstvu i puno još toga. Dakle vidite oporba vam nudi konkretan prijedlog, nacrtan, izvrstan ali ne, netko kaže ne može to, čekajte a gdje smo mi tu, niste nas uračunali a to je financijska oligarhija koja vodi ovu zemlju i koja je u vlasti znači i ljudi koji vode Vladu ove zemlje, to treba već jednom konačno reći. Prema tome, ovo se ne može zvati reformom jer prava reforma ona mijenja situaciju i ona će ako je provedete kako su vam predložili, donijeti dobrobit našim umirovljenicima koji su na granici siromaštva. Hvala.
Hvala i vama. Imate jednu repliku od gospodina Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega Lovrinović, spomenuli ste da je mirovinski sustav opterećen sa problemima iz prošlosti, iz privatizacije, sanacije banaka, iz isplate poticaja poljoprivredi, brodogradnji, a što se tiče poljoprivrede, mi smo članica EU-a provodimo zajedničku poljoprivrednu politiku, isplata poticaj ide u onom smjeru da se osigura dostatnost hrane u pojedinoj državi pa tako i u RH. Nažalost to nismo uspjeli ne zato što su poljoprivredni proizvođači nenamjenski trošili, nego iz razloga što nemamo uređeno tržište, uređenu državu kao što to imaju europski poljoprivredni proizvođači. Najbolji su vam primjer sada jabuke, da je veliki broj naših proizvođača jabuka ne može prodati svoj proizvod, neki nisu čak ni brali, a država im nimalo ne pomaže. Tako je slično i sa brodogradnjom gdje evo platit ćemo 4 milijarde državna jamstva umjesto da se ozbiljno tim poslom i država bavila, ne dozvolila da dođe do naplate državnih jamstava i bilo bi novca 4 milijarde za mirovine. Hvala.
Odgovor, gospodin Lovrinović.
Uvaženi kolega Vlaović, ja potpuno razumijem o čemu govorite ali vidite, otkako smo ušli u EU-u, hrvatska država odnosno Vlada nije isplatila za poticaj za ruralni razvoj oko 3,5 milijarde kuna, i danas se hvali da je u suficitu. Pa naravno, ali na čiju štetu? Na štetu poljoprivrednika. Ali usput da kažem još nekoliko činjenica u drugom mirovinskom stupu. U prosjeku oko 450 tisuća osiguranika ne uplaćuje doprinos u drugi stup. Tamo se kamatne stope na državnoj obvezi se dogovaraju između fond menađera i vladajućih političara, nema tu tržišta, to je incestuozna veza, to se protiv svim zakonima i običajima u EU. Novac koji se nalazi u drugom mirovinskom stupu nije štednja, njime ne možete raspolagati, ne možete ga založiti ako tražite stambeni kredit, prema tome, sve su to obmane i prevare bile i krajnje je vrijeme da u ovoj zemlji dođu snage i ljudi, političari pošteni koji znaju da promjene ovu situaciju.
Idemo dalje, gospodin Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani ministre sa suradnicima. Ni jedna država na svijetu nema model drugoga stupa kao Hrvatska osim Čilea. U Čileu su 40 godina ljudi jadni izdvajali za svoje mirovine da bi na kraju shvatili da im te mirovine iznose 20% prosječne plaće. Nakon toga su u zemlji izbile nezapamćene demonstracije ulične i veliki nered. Mi u ovom trenutku imamo mirovine na 37%. U trenutku uvođenja drugog stupa bile su oko 50%. Projekcije za 2042. godinu pokazuje da će imati mirovine samo 25% od prosječne plaće. Znači, što možemo iz toga zaključiti? Ako na mirovine padaju iz godine u godinu u godinu u odnosu na prosječnu plaću, čini se da je jedini pravi cilj ustvari toga drugoga stupa koji tako zdušno podržava vladajuća većina jednostavno ukinuti mirovinu, natjerati ljude da rade do smrti, nema drugog objašnjenja. Jer da ova Vlada zbilja želi nešto reformirati onda bi se potrudila da mirovine narastu pa makar i 1% u odnosu na prosječnu plaću a ne da pada. Sve zemlje koje su imale drugi stup su odustale, čak i Rumunjska i Bugarska. Ne samo da Rumunjska je ukinula drugi stup jer je on štetan i nepotreban. Nego je Rumunjska sa drugim stupom, ukidanjem drugog stupa napravila izrazito veliki gospodarski rast. Znate koliko je Rumunjska rasla u trećem kvartalu 2017. godine? 8,8% su rasli. Znači nevjerojatno pozitivne učinke za gospodarstvo je imalo između ostaloga ukidanje toga drugoga stupa i pretvaranje u dobrovoljno. Rumunjska nas je naravno već sada pristigla po svome standardu, a ne samo da nas je prestigla nego i odmiče. Bugarska nas dostiže i vrlo brzo bi nas i ona mogla prestići. Bugarska i Rumunjska koje su '90.-te godine bile pojama za ostale izmučene komunističke zemlje u kojima se ljudi doslovce nisu mogli grijati niti ne znam kupiti ulje ili deterdžent i kavu. I što sada Vlada radi? Vlada nema novaca u HZMO-u, tamo je rupetina, ponor, mora se zaduživati. Ali između ostaloga mora smišljati i koje kakve ludorije, ludorije. Pa jedna od takvih ludorija je dakle ukidanje beneficiranoga radnoga staža s kojim se štedi par desetina milijuna kuna, u biti se ne štedi ništa. Ali evo do koje granice je došla, došla dakle, sada posljedica na naplatu. Znate što predstavlja ukidanje beneficiranog radnog staža? To predstavlja 4.-ti mirovinski stup, evo to vam je četvrti. Hoćete znati koji je 5.-ti mirovinski stup? Evo reći ću vam, penalizacija prijevremenih mirovina. To je 5.-ti stup. Hoćete znati koji je 6.-ti stup? Produljenje radnog vijeka do 67 godine. Imamo mi i 7. stup a to je uvođenje dodatka za one koji ostaju u drugome stupu. Stupova koliko god hoćete ali sustav je nepopravljiv. I pazite sad šta kažu HDZ-ovci. Pazite vi ovu mudrost. To je uveo SDP i šta mi tu možemo? Pa promijenite to. Pa šta je to Sveto pismo? Imate mogućnost, pokažite da ste drukčiji od njih. Zoran Milanović je 8 puta povećao trošarine za gorivo, pa promijeniti to, smanjite ga i u 8 puta, evo. Ali ne, HDZ provodi SDP-ovu politiku, SDP provodi HDZ-ovu politiku, tu vidimo u Saboru svi glasate jedno te isto. I jedni i drugi podržavate drugi stup, mučite i radnike i umirovljenike itd.. Ne samo dakle da jedni i drugi potpuno ne znam kako bih rekao inertno, pasivno, naivno podržavaju sustav koji je neodrživ nego još na njega natovare i cijeli niz drugih stvari koji još dodatno sve urušavaju, još dodatno sve uništava i unosi nesigurnost u sigurnost, socijalnu nesigurnost. A tu prije svega mislim recimo na te povlaštene mirovine. Još imamo i povlaštene mirovine. Između 8 i 9 milijardi kuna godišnje mi dajemo za povlaštene mirovine a fali nam 18 milijardi kuna za isplatu osnovnih mirovina. Ja ne znam tko u Hrvatskoj nema sve više te povlaštene mirovine. Ja ću sa ovoga mjesta glasno i jasno reći, Živi zid će provesti reviziju svih povlaštenih mirovina. Vi se to ne usudite a mi ćemo provesti to. I neće biti stopa stotnih invalida kojem je pukao nokat na kažiprstu. A ima i takvih. Mislite da sam se šalio? Ne, nisam se šalio niti sam karikirao, ima i takvih. I ne znam kojih sve unuka, udovica, praunuka, ustaša, partizana i UDBA-e i ne znam koga sve ne. I političara. I saborskih zastupnika, nema toga. Ako nema novaca, prvo treba uzeti privilegije, a ne ljudima koji pošteno rade, savijaju se i tako. Vi ćete reći radite do 67 g. Sve analize vam pokazuju da je čovjek sa 57 g. u Hrvatskoj bolesti, bolestan, ne svaki, ali u prosjeku je bolestan. A on, vi tražite da on sa 67 g. ne zna radi 8 sati na nogama. Ajde probajte stajati 8 sati na nogama. Ajde, probajte se, imate opis radnog mjesta, da mora 300 puta dnevno čučnuti, 300 puta dnevno čučnuti i dizati terete 15-20 kg. Pa tko to može? Čovjek sa 67 g. koji je dakle bolestan. Evo, ne gospodin Šuker, stoji 8 sati na nogama. … [[Upadica se ne čuje.]] Nisam baš siguran da ćete uspjeti. Prema tome, mi se najoštrije protivimo produljenju radnoga vijeka. I još jedna stvar koju se protivimo je više od 40 g. radnoga staža. Znači radni staž treba biti 40 g. i gotovo. Tko je imao 40 g. treba dobiti pravo na mirovinu, bez obzira na dob koju ima. Ako ima 55, može s 55 u mirovinu. To je to, to je pošteno i to je dakle ono što čuva dostojanstvo, zdravlje i život hrvatskih građana, odnosno, umirovljenika. I nikakvu reformu nećemo priznati i nikakvu reformu nećemo dići glas koja ne rješava ova osnovna pitanja, a prije svega, koja podiže postotak mirovine na osnovnu plaću. Mora se podići taj postotak, sve što donesete ovdje, a ne rješava to pitanje za mene je bespredmetno i za cijeli Živi zid bespredmetno. Ništa ne znači neko povećanje za 2, 3% ili koliko god hoćete, ako se taj omjer smanji. Omjer bi trebao biti 70% mirovinu u odnosu na prosječnu plaću. To bi bilo pošteno i to se može napraviti. Vidite kako je ostvarivo, to nema nikakve veze sa populizmom ili šta ćete vi sada ovdje izmisliti neke etikete. To se sve temelji na poštenju, zdravoj pameti i ozbiljnim ekonomskim izračunima. A na koji način to provesti? Znam da ćete reći da je potrebno dati rješenja, hvala Bogu, dan je dug, pa ćete imati prilike čuti i za rješenja. Ako treba ostati ćemo do ponoći ali eto mi smo i na to spremni, nadamo se da ćete i vi ostati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo imate 2 replike, prvu repliku ima gospodin Lovirnović.
Hvala lijepo kolega Bunjac, revizija povlaštenih mirovina, mora se provesti, a to ovdje u ovom zakonu se uopće o tome ne govori. Ne govori se o beneficiranom stažu, meni pišu pekari koji rade čitav život noćnu, ljudi oblijevaju prije svega, od ove štitnjače, jer ona poremeti rad, kada radite noću, ostati ćete bez štitnjače. Međutim, mene zanima vaše mišljenje u vezi nečeg drugog. Vidite postoji tzv. ulazna naknada u fondove koji posluju u drugom mirovinskom stupu. Znači ulazna naknada, a to je obvezni fond, svi moraju … [[Govornik se ne razumije.]] U ovih 15 g. 4 mirovinska fonda, društva su naplatila oko 500 milijuna kuna, samo na te ulazne naknade. Smatrate li vi da je to pošteno i što se moglo napraviti za tih 500 milijuna kuna koje su njima ostali u džepovima i stranim bankama, što se moglo uraditi sa tim, prema umirovljenicima sa tim pola milijarde kuna?
Odgovor gospodin Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče Lovrinović, sramota je da fond menadžeri, djelatnici mirovinskih društava, imaju veće plaće od saborskih zastupnika na teret doprinosa koji trebaju ići za umirovljenike. To je stvarno nešto nevjerojatno. Da oni imaju po 20-30 tisuća kuna, zahvaljujući nekakvim naknadama, zahvaljujući tome što ništa nisu radili, što su jednostavno sjedili u stolici i u biti umanjivali prinosi koji su trebali biti ostvareni po uplaćenom novcu, da su se oni na tome obogatili. Da ne znam umirovljenik ima mirovinu 100-1500 kn, a netko s njegovim novcem raspolaže ko arapski šeik. To je ono što bi isto tako trebalo, ne samo smanjiti nego u postupnosti ukinuti. Tu se vidi kakva je štetnost toga, što je država svoj najvažniji novac, koji posjeduje, a to je novac za mirovine, dala u ruke stranim bankama. Hvala lijepo.
Hvala i vama, gospodin Sokol.
Hvala lijepo. Kolega Bunjac, ja vas samo molim da ne iznosite krive informacije, prvo ne ukida se tzv. beneficirani staž , odnosno staž s povećanim trajanjem. Znači nemojte govoriti stvari koje ne stoje. On se modificira, neka zanimanja se miču s popisa, jednostavno zbog nove dinamike i nove strukture gospodarstva, više ne postoje na taj način, neka se dodaju poput ono vezano uz kabinsko osoblje, na taj popis. Dakle, nemojte govoriti neistinu, obmanjivati javnost da se ukida beneficirani staž. Drugo, rekli ste, spomenuli ste nekakvih 8 ili 9 milijardi kn da ide za mirovine, po posebnim propisima, to nije točno to je 5,4 milijarde kn, ali morate uzeti u obzir da je dobar dio tih ljudi itekako odradio svoj staž i uplaćivao u mirovinski sustav. Primjerice akademici HZO-a imaju prosjek 41 g. uplata u mirovinski sustav, odnosno, uplata doprinosa. Dakle, ne možete te stvari samo reći da su to povlaštene, da je to palo s neba i slično. Rekli ste još neke netočnosti ali to ću … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala gospodin Sokol, odgovor na repliku gospodin Bunjac.
Hvala lijepo gospodin Sokol, ali ja ne znam, možda vi imate neke druge informacije, ja sam koristio ove koje sam dobio iz zakona koji su pred nama gdje vam jasno piše da se broj beneficiranih zanimanja smanjuje sa 90 na 50. Kad već spominjete beneficirane mirovine, ovdje su vam sudske tužbe pilota koji ne mogu dobiti svoje mirovine iz drugoga stupa. Ako želite ja ću vam ih pokazati. ne mogu dobiti ni jednu jedinu kunu iz drugoga stupa zato što je vlada nesposobna donijeti pravilnik o isplati beneficiranih mirovina. Znači čak i onda kad imate mogućnost nešto kao dobiti iz drugog stupa ne možete dobit niti jednu jedinu lipu. Evo ako vas zanima ja vam rado pokažem, ovdje su dokazi, da ne biste rekli da govorimo napamet. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Idemo dalje sa raspravama pojedinačnim. Gospođa Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani ministre sa suradnicima, još jednom dobar dan. Imali smo prilike malo razmijeniti mišljenja nakon vašeg uvodnog izlaganja i predstavljanja paketa mirovinske reforme. U isto vrijeme sam vam i replicirala, na neki način spočitavši vam činjenicu da zapravo govorite samo djelomičnu istinu u prezentaciji vašeg paketa zakona koji trebaju jamčiti po vama mirovinsku reformu. Pa ću ponoviti, osporila sam na neki način vašu tezu da je mirovinski sustav održiv jer naprosto ona je u svojevrsnom oksimoronu ako uzmemo u obzir podatak da danas imamo 80 000 umirovljenika više, a 50 000 radnika manje u odnosu na 10 godina prije. Jednako tako ukazala sam vam na to da nije pristojno prezentirati ovakvu mirovinsku reformu na način da će ona donijeti blagostanje, ja ću to tako reći, odnosno povećanje mirovine i prava umirovljenicima, a s druge strane u vašoj službenoj prezentaciji ste sami rekli da će fiskalni učinak pozitivan na proračun od ove mirovinske reforme biti 101 milijarda kuna. onda ste mi vi ispravili i kazali ste mi ne, ne, ne niste vi u pravu, to je znate prezentacija koja je predstavljena u lipnju, vi ste znači u prezentaciji u lipnju namjeravali hrvatskim umirovljenicima, današnjim i budućim, u sljedećih 20 godina oteti na neki način 101 milijardu kuna. Onda ste mi rekli ne, mi smo planirali njima oteti u 20 godina 101 milijardu kuna, ali danas više nećemo 101 milijardu kuna, nego ćemo im oteti samo 50. Pa sad neka umirovljenici vide je li njima taj pristup, ta vaša blagonaklonost preko ljeta, dodatna pamet ili veća osjetljivost za njih da ćete ih pa opljačkati duplo manje od onog što ste planirali, je li to pozitivan aspekt ove mirovinske reforme? Ako već nekom nešto uzimate, onda ako je situacija u proračunu teška, ako moramo povlačiti određene nepopularne mjere, onda bi bilo fer i pošteno da krenemo od sebe. Zašto to kažem? Pa i mi smo u nekim periodima hrvatske samostalnosti imali odgovornost za Hrvatsku i sa svojim koalicijskim partnerima morali smo rješavati goruće hrvatske probleme. I da, vaši kolege nisu propustili danas priliku da kroz replike vama ili vi da kroz odgovore na replike nama, ukažete na neke propuste koje su činile Račanova i Milanovićeva vlada. I ja ne tvrdim ovdje da njih nije bilo, ali vas ja moram podsjetiti na jedno. Uvijek kada smo radili nepopularne poteze, a bili smo prisiljeni zbog problema u hrvatskom proračunu, kada smo morali uzeti određena prava umirovljenicima, prvo smo krenuli od sebe. Što to znači? Račanova vlada je s jedne strane povisila mirovine za 40%, a smanjila je plaće državnih dužnosnika za 40% kako bi pokazala da u teškim trenucima treba odvagati što su prioriteti, ali iskoristiti svaku priliku da se smanji jaz između naroda i između onih koji ih zastupaju, što smo između ostalog i mi ovdje saborski zastupnici, ali i vi kao nositelji izvršne vlasti. Milanovićeva pak vlada je odlučila, je uskratila je neka prava umirovljenicima i vi ste na to ukazali, ali je svima nama ovdje u Hrvatskom saboru ukinula pravo na povlaštene mirovine. I ja i moji kolege ovdje nećemo imati povlaštene mirovine jer je tako odlučio Milanović i njegova vlada i izglasala većina u Hrvatskom saboru, ali mi ne kukamo i ne plačemo zbog toga, to je cijena koju moramo platiti. Kada ide loše moramo biti spremni da mi koji imamo više, koji imamo na neki način povlašteni položaj ili veća prava od onih drugih, da prvo krenemo od sebe. E ali vi kao klasičan primjer HDZ-ove vlade kao i uvijek do sada, niste spremni, niste spremni krenuti od sebe. Vi uvodite restrikcije velikom broju hrvatskih građana, jednom od najosjetljivijih uz djecu, najosjetljivijem sloju hrvatskih građana, današnjim i budućim umirovljenicima, ali povlaštene mirovine, mirovine po posebnim propisima, a-a, to se ne dira. Zašto? Zato što je HDZ-ova vlada uvijek ... [[Govornik se ne razumije.]] vlada, postoje jednaki, ali postoje i jednakiji od drugih i ne propuštate priliku da pošaljete poruku hrvatskoj javnosti i hrvatskim građanima da su oni građani drugog reda, a da postoje neki koji su povlašteni i uvijek će to biti, a vi niste spremni nikada, nažalost nikada to pokazati kroz ovu mirovinsku reformu, krenuti od sebe, krenuti od njih. Pa ću ja sada, javnosti radi, našim umirovljenicima servirate reformu po načelu radi dulje primaj manje i u mirovini živi u siromaštvu, a 19 kategorija štitite, evo. Svi korisnici kojima su mirovine priznate ili određene prema posebnim propisima na dan 30. lipnja 2018. godine. Reći ću tko su ti o koliko mjesečno će i naši hrvatski umirovljenici su izdvajali cijeli svoj radni vijek i izdvajat će za njih i dalje. Njima ćete uzeti da bi ovo mogli zaštiti. Znači saborski zastupnici, članovi Vlade pa i vi i vaši kolege štitite sebe, ustavni suci, broj korisnika 662, hrvatski građani će i dalje mjesečno njihove mirovine po posebnom propisu plaćati skoro 6,4 milijuna kuna. Redoviti članovi HAZU-a, akademici, njih je 137, njih ćemo plaćati 1,2 milijuna kuna, zaokružuje. Hrvatski branitelji iz Domovinskog rata mjesečno 400,7 milijuna kuna, znači negdje oko, koliko, 5 milijardi godišnje. Radnici na poslovima razminiranja, 298 njih, 1,5 milijuna. Radnici u tijelima unutarnjih poslova i pravosuđa, njih 9203, 37,6 milijuna. Radnicima s ovlastima i posebnim dužnostima, njih je 7442, plaćat ćemo mjesečno 29,6 milijuna kuna. Bivši politički zatvorenici, njih 3135, njih ćemo plaćati mjesečno 11,8 milijuna kuna. Radnici istarskim ugljenokopima Tupljak, 256, njih ćemo plaćati 948 311,004 kune mjesečno. Djelatne vojne osobe, njih 14 914, plaćat ćemo 55 milijuna mjesečno. Bivši službenici u saveznim tijelima bivše SFRJ, njih 37, 136 006 i 8 lipa, članovi izvršnog vijeća Sabora ... [[Govornik se ne razumije.]] njih 103, 324 741,49 kuna mjesečno, pripadnici bivše JNA, njih 6 221, plaćat ćemo mjesečno 19,5 milijuna kuna. Pripadnici biše JNA prema posebnom članku 158. ... [[Govornik se ne razumije.]] njih 137, plaćat ćemo 420 211,88 kuna mjesečno. Radnici profesionalno izloženi azbestu 862 njih, 2 milijuna zarez šest kuna, pripadnici HVO-a, njih 6782 plaćat ćemo 20,1 milijuna kuna. Sudionici narodno oslobodilačkog rata, 12 312, mjesečno ćemo plaćati negdje oko 34 milijuna kuna. Mirovne prema posebnom Zakonu o hrvatskim braniteljima Domovinskog rata iz 2017. g., njih 35 659, plaćat ćemo skoro 90 milijuna kuna. Pripadnici Hrvatske domovinske vojske, njih 5402 plaćat ćemo mjesečno 12,8 milijuna kuna i osiguranici, članovi posade broda, njih 152 plaćat ćemo mjesečno 309 455, 28 kuna. Ukupno mjesečno na korisnike čije su mirovine priznate ili određene prema posebnim propisima, 724 653 651 kuna i 84 lipe. Ovdje sigurno n ovom popisu ima ljudi koji su zaslužili da im se i dalje po posebnim propisima štiti. Međutim, ima i onih od kojih treba krenuti na neki način da dijele sudbinu većine hrvatskih građana. Za početak to bi možda trebali biti vi članovi Vlade, mi saborski zastupnici i još neke grupacije, vidite već i sami razlika postoji između ovih kategorija ali vi ste poslali vrlo jasnu poruku vašom mirovinskom reformom, većini naših hrvatskih građana. Danas živite u siromaštvu, budućnost vam nije ništa svjetlija, živjet ćete u siromaštvu i dalje jer HDZ zna.
Tri replike imate, gospođo. Prvu repliku ima gospodin Lovrinović.
Uvažena kolegice Glasovac, kada raspravljamo o reformi mirovinskog sustava, vi ste ovdje nabrojali, svašta se dijeli šakom i kapom a mi znamo da novca za to nema. Međutim, ja bi vas pitao za mišljenje o jednom drugom problemu. Vjerujem da vam je poznata informacija da su obvezni mirovinski fondovi u slučaju Agrokora odnosno njegovog društva kćeri Ledo, izgubili preko 600 000 milijuna kupujući preko 70 000 dionica. Zašto se o tome uopće ne priča, zašto o tome nismo dobili izvještaj, znaju li umirovljenici, znaju li za taj gubitak da će za toliko manje imati sredstava u fondu, zašto se taje takve informacije, zašto se o tome naprosto ne priča? Je li to put izgradnje jednog mirovinskog sustava u koji će umirovljenici imati povjerenja i sigurnost?
Odgovor, gospođa Glasovac.
Poštovani kolega Lovrinoviću, ja bih voljela da vam dati odgovor na vaše pitanje međutim, vi ste ga uputili na krivu adresu. Odgovore na ova pitanja treba dati premijer Plenković ili evo gospodin Pavić sa svojim suradnicima. Vjerujem da bi odgovori na ova pitanja itekako zanimali hrvatske građane posebno umirovljenike međutim bojim se da oni odgovore na ova pitanja nikada dobiti neće jer postoje stvari u ovoj državi koje se taje, postoje stvari koje se namjerno skrivaju i postoji većina u ovoj državi a to su hrvatski građani nažalost, koji se cijelo vrijeme obmanjuju. A tu nažalost još neko vrijeme mogu pomoći spin doktori, više ili manje vješti ministri u prezentaciji, ono prodavanje magle na neki način ali svaki balon mora puknuti, puknut će nažalost i ovaj samo, nažalost to neće nam donijeti zastupnicima nikakvu satisfakciju što smo na neke stvari upozoravali a našim građanima neće donijeti bolji život.
Hvala. Gospođa Perić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Pa kolegice Sabina, sve je točno ovo što ste pobrojali po posebnim propisima međutim ono što ste namjerno izostavili a to je da naj evo hrvatski branitelji imaju u prosjeku 18 g. i 8 mj. staža, da ovi ostali radnici na poslovima službenih osoba imaju preko 32, 33 g., HAZU 41 g. staža. Dakle, što mi to njima dajemo što oni nisu zaradili? Teško da im išta dajemo što nisu zaradili. A osim toga, nije se dijelilo šakom i kapom nego su ti ljudi itekako to zaslužili, na kraju krajeva država je morala smanjivati broj osoba koje su zaposlene u državnim službama.
Vrijeme. Hvala, vrijeme, odgovor na repliku.
Pa kolegice Perić, ok, vi ste odlučili primjerice povećati ovu skupinu mirovina prema posebnom Zakonu o hrvatskim braniteljima 217. godine za još 35,659 osoba. To ste vi donijeli odluku većinom u ovom Hrvatskom saboru. Ma ja ne želim, moj tata je isto hrvatski branitelj, ma ja ne želim sad ulaziti u to tko nije, tko je što zaslužio, tko što nije zaslužio. Ma cijela hrvatska javnost vidi da je nešto trulo u državi Danskoj i po tom pitanju. I svaki normalan hrvatski branitelj koji je išao srcem u rat to vidi i muka mu je od toga. Ali to sada vi prebacujete priču jesu li oni zaslužili čime nismo. Ja vas pitam tko je vama dao za pravo da ove umirovljenike koji su cijeli život radili da im na ovako brutalan način ih stalno šamarate i oduzimate, o tome se radi? Jel su oni to zaslužili da cijeli život rade, izdvajaju u zdravstveni, mirovinski sustav i onda žive kao zadnja bijeda, nemaju za kruh i mlijeko? Pa nisu to zaslužili.
Hvala. Točno jednu minutu, svaka pohvala. I sada još ima gospodin Babić repliku.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana kolegice Glasovac, vaš je teško uvjeriti u neke stvari, vi imate svoj stav, tako razmišljate. Ali kada ste već govorili, spominjali ovih 17 kategorija korisnika mirovina po posebnim propisima i sve ste ih zapravo nabrojali trebate znati nekoliko stvari. Prvo, ti su ljudi i bez posebnih propisa uplaćujući svoje doprinose u mirovinsko i zdravstveno zaslužili mirovinu pa barem po općem propisu. Drugo, velika većina europskih zemalja i zemalja u našem okruženju ima mirovine po posebnim propisima dakle postoje takve mirovine i zna se zbog čega se one donose. I treća stvar, zapravo zaboravljate okolnosti u kojima se našla Hrvatska država. Dakle prvo jedan dio tih korisnika mirovina zbog nepravde bivšeg sustava i bivše države nisu mogli ostvariti ta prava. S druge strane imali smo zajedničku državu pa im nisu bile priznate mirovine, to smo morali preuzeti, mislim na JNA. I treća stvar su okolnosti rata i ratna događanja i svih onih koji su stradali ili ranjeni u Domovinskom ratu. Hvala.
Hvala i vama. Gospođa Glasovac.
Kolega Babiću, 19 je kategorija, ništa ja ne zaboravljam. Ja se samo pitam zašto u ovoj državi postoje jednaki i jednakiji od drugih. I treba određene kategorije štititi i postoje razlozi zašto je ovome ovako ali ne možete me uvjeriti, ne možete me uvjeriti da je pravedna mirovinska reforma ona koja će 90% hrvatskih građana umirovljenika, današnjih i budućih neće donijeti posebne beneficije, posebnu korist i neće dostojanstvenije živjeti. A ovih 175 tisuća i 80 osoba neće osjetiti nikakve, nikakve refleksije ove mirovinske reforme na svojim leđima. Mislim da to nije pravedno. Kada je teško i kada se reže onda se mora rezati svima, možda ne jednako, što bi bilo pošteno i pravedno ali treba se pokazati da smo spremni krenuti od sebe. Ono o čemu sam govorila maloprije. Saborski zastupnici nisu dirani, članovi Vlade nisu dirani, ustavni suci nisu dirani i mnoge, mnoge druge kategorije nisu dirane.
Vrijeme. I ne bi bio prvi put. Sada je na redu gospodin Sokol.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Pa evo kao što je i mnogo puta do sada, nakon sve demagogije, dezinformacija, obmana javnosti koje smo ovdje čuli moram promijeniti nažalost koncept svoje rasprave i uglavnom se baviti svemu netočnom što je rečeno ovdje. No, prije toga bih pokušao objasniti kontekst i ciljeve ove reforme. Znači prvi cilj je održivost sustava. E sad što se održivosti sustava tiče, ja bih samo spomenuo da kada je osmišljen sustav međugeneracijske solidarnosti, kada je on uveden prvi put u Njemačkoj 1889. da je omjer radnika, odnosno osoba koje uplaćuju i umirovljenika bio bliže 10:1 nego tu negdje otprilike 10:1, da je prosječna starost muškaraca koji su tada uglavnom radili bila prosječni životni vijek je bio 37 godina i da se u mirovinu išlo sa 70 godina. Prvih 27 godina otkad je uveden taj sustav tek kasnije prešlo na 65. Zašto to govorim? Ne govorim to zato što tvrdim da, ja ne tvrdim da bi se sada trebali produžiti do 70-te ali moramo shvatiti neka načela koja su definirala oblikovanje tog sustava a koja su danas neodrživa. Znači vi ne možete imati situaciju ako je omjer 1,26:1, broj osoba koje uplaćuju u sustav i broj osoba koje primaju mirovinu, vi nešto morate poduzeti. Znači tu se nešto mora poduzeti i to je činjenica. Mi smo u tom kontekstu čuli neke alternativne prijedloge. Recimo SDP je predlagao povećanje mirovine koja bi dovela do godišnjih 4 milijarde kuna većih, 4,2 milijarde kuna većih troškova u proračunu. Nismo dobili rješenje kako oni to misle namaknuti. Predsjednik SDP-a koji je govorio u ime kluba je došao, ispričao svoju priču i otišao ali nam odgovor nije dao. Znači s obzirom na trenutnu situaciju a znamo da je SDP navikao na proizvodnju deficita koji se u njihovo vrijeme penjao do 15, 16 milijardi kuna oni bi vjerojatno to kroz novo zaduživanje. Međutim, onda isto tako treba reći hrvatskim građanima što novo zaduživanje znači. Novo zaduživanje znači poništavanje svih napora ove Vlade da se postigne fiskalna ravnoteža. Novo zaduživanje znači ponovno obaranje kreditnog rejtinga koji je ova Vlada podigla i na kraju krajeva to znači dizanje kamatnih stopa koje će itekako građani osjetiti na svome džepu. To je ono što treba reći. Znači SDP vama predlaže plaćajte veće kamate, idemo opet u proračunski deficit da bi se možda maknulo malo veće mirovine. To je dugoročno neodrživo, ali to je tipično za SDP da se predlažu kojekakvi neodgovorni prijedlozi koji jednostavno nisu ostvarili. Dalje, spominjali su se vojni avioni i vojska, znači to je stara SDP-ova boljka, svi znamo u kakvom je stanju bila vojska i Hrvatsko ministarstvo obrane kada je ova vlada preuzela odgovornost za upravljanje državom, ali mislim da je povijest pokazala i Domovinski rat evo, uskoro ćemo bilježiti godišnjicu nažalost pada Vukovara, pokazalo se što znači ako nemate jaku vojsku, ako dođe do razoružanja, kao što je bilo u Hrvatskoj početkom '90. onda se dogodi ono što se kod nas dogodilo. Ja sam siguran da je Hrvatska imala jake oružane snage, a mogla je imati i tada početkom rata da ne bi bilo približno ovoliko žrtava koliko smo imali u Domovinskom ratu, a to je prema podacima memorijalnog centra Domovinskog rata, ako se ne varam oko 22 000 poginulih. Znači ... [[Govornik se ne razumije.]] stvari koje treba reći, pa mi ne živimo u okruženju Belgije, Nizozemske, Luxembourga da nam ne treba ozbiljna i moderna vojska i to je ona demagogija koja se nažalost pokušava prodati hrvatskim građanima ovdje, a koju mislim da jednostavno ne može proći. Dalje što se tiče mirovina po posebnim propisima, znači o tome svašta se reklo, iz rasprava opozicije ispada, insinuira se da 17 milijardi kuna ide na te mirovine što nije točno, znači ide 5,4 milijarde, to smo već utvrdili, ali ono što je bitno da su svi ti ljudi itekako uplaćivali u mirovinski fond, odnosno uplaćivali mirovinski doprinos. Neki od njih imaju čak i veći staž od onog potrebnog da se ide u punu starosnu mirovinu poput recimo akademika HAZU-a, oni imaju prosječnu 41 godinu staža uplaćivanja doprinosa, uplaćivanja u sustav. Dakle ne može se tvrditi da su sve te mirovine pale s neba, da ih tu netko daje, poklanja i slično. Ono što se meni nažalost čini je da neki vrlo često koriste situaciju da napadaju branitelje, ali ono kao što je kolega Šuker rekao, to treba jasno reći, to treba biti javno otvoreno reći, mi želimo braniteljima uzeti to i to, ako to žele, a ne koristiti ove perfidne metode i zapravo svađati međusobno različite društvene skupine i na tome stjecati jeftine političke bodove. Znači to je što se toga tiče. Dalje je kolegica Glasovac rekla da se nešto oduzima. Ne oduzima se, kao što je ministar Pavić rekao dodaje se, odnosno umirovljenici će u prosjeku dobivati 600 do 700 kuna veću mirovinu nego što je sad, a sadašnje stanje nam je ostavio tko u nasljeđe? Pa mislim svi to znamo, SDP-ova vlada. Dakle da netko tko nije ništa napravio, tko je reducirao prava kao što je kolegica sama priznala, a sad se žali što se ta prava ne dižu dovoljno i što ... [[Govornik se ne razumije.]] ne dižu dovoljno je nevjerojatno. Tako i kolega Mrsić kad je govorio o studentskim poslovima, znači ministar koji je bio na vlasti, koji nije ništa napravio da se to regulira, da se povećaju prava studenata, da im se povećaju naknade, nego što je ova vlada to napravila, on kaže ali to nije dovoljno. Meni se čini nažalost da su to slučajevi licemjera koji jednostavno ne bi smjeli proći u javnoj raspravi, vjerujem da neće proći. Dalje koristili su se opet u demagoške svrhe i priča i broj o 246 000 primatelja najnižih mirovina, ta brojka je točna, međutim 95 000 od njih primaju istovremeno i mirovine prema međunarodnim ugovorima, koje su najčešće puno veće. Jer imamo situacije da je netko odradio možda nekoliko godina određeni broj godina u Hrvatskoj, prima određeno malu mirovinu u Hrvatskoj, ali je zato što je veći dio radnog vijeka proveo u Njemačkoj, Austriji i slično i te osobe isto tako treba uzeti u obzir. Tako da ni ta brojka kad se s njom manipulira nije točna na taj način kako su to neki ovdje spominjali. Dalje kolega Bunjac u svojoj raspravi, mislim u ime kluba, rekao da Hrvatska izdvaja za mirovine najmanji postotak u EU ili nešto slično, mislim da je spomenuo brojku od 5%. To također nije istina, znači Hrvatska izdvaja 10,5% BDP-a što je otprilike u prosjeku EU. Naravno, mi bismo svi bili sretni da možemo izdvajati više i da su plaće veće i slično, ali situacija je takva kakva je, između ostalog ono što nam je ostavljeno u nasljeđe. Činjenica je, ako smo imali gospodarski rast u određenom periodu, to je omogućila ova vlada, ako imamo porast plaća, znači na 6200 kuna prosječnih plaća to je ova vlada omogućila i to je ono što treba naglasiti, a oni koji su nam ostavili puno veće probleme u nasljeđe su sad ti koji se pozivaju tu na neke druge stvari što mislim da treba jasno istaknuti. Dalje treći cilj koji bih naglasio, osim održivosti i povećanja prava iz mirovina, a to je pitanje stimuliranja ostanka na tržištu rada, s tim da se često krivo koristi zapravo, odnosno ne do kraja točan pojam penalizacije, zapravo se radi o usklađivanju mirovine s obzirom na očekivano razdoblje trajanja. Naime, ako netko ode ranije u mirovinu ta osoba se očekuje da će primati dulje mirovinu i da će primiti veći iznos mirovine od nekoga tko je odradio puni staž pa je logično i normalno da dođe do tog usklađenja. Kakvo ono treba biti, o tome se može raspravljat i to je kolega Šuker spomenuo u ime kluba, ali ono je postojalo i prije. Dakle to isto treba jasno radi javnosti priopćiti. Dalje također s one strane se čulo, mislim isto kolega Bunjac je rekao da osobe s 40 godina staža trebaju dobiti mirovinu i prije nego što dosegnu određene godine, pa to je upravo i predloženo, to je već postalo i zakonom se još to dodatno i regulira i to u ovom prijedlogu postoji. To je još jedna stvar koja se predlaže, a koja zapravo postoji, a što pokazuje da oni koji tu prigovaraju nažalost nisu ni pročitali vjerojatno ove zakonske prijedloge ili nisu pročitali njihov najveći dio. Uglavnom da zaključim, znamo situacija u mirovinskom sustavu je takva kakva je, ona ovisi o demografskoj situaciji, ona ovisi o nizu faktora od prije, ona je puno drugačija nego kad se mirovinski sustav međugeneracijske solidarnosti uvodio i od kad se osmišljava na ovaj način na koji postoji danas, ali ova reforma i ove promjene su upravo ono što omogućuje njegovu dugoročnu održivost i zato treba to podržati. A oni koji koriste opet situacije da neki ljudi možda imaju male mirovine, da su neki ljudi ogorčeni iz ovih ili onih razloga, da steknu jeftine političke poene je ono protiv čega se mi svi ovdje trebamo boriti. Ali što je najvažnije, kao što su i moje kolege spomenuli prije, podacima i brojkama. Znači podacima i brojkama, a ne i to njihovim korištenjem i stavljanje u pravi kontekst, a ne izvlačenje iz konteksta, selektivno, kako bi se opet napala vlada bez argumenata. Hvala.
Hvala i vama, imate 4 replike, prvu repliku ima gospodin Prelec.
Hvala poštovani predsjedavajući, kolega Sokol kada vi govorite o neodgovornosti, ja ću vas samo spomenuti, 7 saziv Hrvatskog sabora, kada je vlada SDP-a ukinula povlaštene mirovine saborskih zastupnika. Ne znam dal to znate pa mi to komentirate, vezano uz neodgovornost. Jel to bila odgovornost, da smo sami sebi, krenuli smanjivati prava. Saborskim zastupnicima, koji dan danas to imamo. A kaj se tiče jeftinijim političkih poena, pa ja ne znam, kada vi govorite o jeftinim političkim poenima, ja bi govorio o skupim političkim poenima, upravo vas, HDZ-a koji još 2018. g. imamo nove hrvatske branitelje, koji će dobivati mirovine po posebnim uvjetima, a da ne govorim HVO koliko će koštati Hrvatsku državu, možda će neki radnici dobiti manju mirovinu, zbog toga što HVO će dobivati mirovine u 2018. g. Ako hrvatski branitelj nije shvatio da je hrvatski branitelj u 2018. g. ja ne znam kada će shvatiti. Pa evo, malo mi to objasnite o jeftinim političkim poenima. Ovo nisu jeftini, ovu su vrlo vrlo skupi politički poeni.
Vrijeme, oprasite, odgovor.
Hvala lijepo. Prvo, opet, nepovlaštene mirovine, nego mirovine po posebnim propisima. Pa možemo o tome govoriti, slažem se, možemo govoriti o potrebi solidariziranja. Naravno svaki zastupnik si i sam može solidarizirati korak dalje, nitko ga niti nju u tome ne sprječava. Ali ono što je isto tako bitno da građani naglase, to je više jedna simbolička gesta, nego što će to na bilo koji način, s obzirom na ukupan iznos tih mirovina, utjecati na mirovine građane. I to je ono što isto tako treba istaknuti, pa to se i može isto tako vidjeti u kontekstu zapravo stjecanje određenih poena. Što se tiče HVO, pa mislim HVO je branio krajeve hrvatskog naroda, gdje živi narod u BIH, on je branio na taj način i Hrvatsku, jer se iz BIH napadala Hrvatska, pa govoriti, da oni nisu zaslužili ili nešto, u svakom slučaju, u najmanju ruku neukusno.
Gospođa Glasovac.
Zapravo odustajem od svoje replike, jer mislim sve što bi replicirala kolegi Sokolu ne bi imao smisla, on se tu obračunao sa svim argumentima koji su izneseni i dobronamjerno s ove strane sabornice, postavio se u ulogu ministra, koji odgovara na sve ovdje rečeno. Kolega Sokol, dosta je tu izrečeno brojeva, potkrijepljenih argumenata, brojkama i primjerima, ali ono tko želi vidjeti i čuti, čuti će i vidjeti, a tko neće nađe izgovor a ne način. Tako da svaka replika vama je suvišna.
Odgovor gospodine Sokol.
Hvala lijepa. Kolega Glasovac, ja se nemam naviku obračunavati, ja baratam argumentima. Ja nisam, ja sam se ipak pripremio za raspravu, malo sveobuhvatniji, nego da uzmem jedan list papira i onda ubijem vrijeme, tako da čitam 19 kategorija osiguranika po posebnim propisima i tako potrošim svojih 10 min. To je jedan način kako se može pristupiti raspravi, ali ja mislim da to treba na bolji način. Niste me demantirali niti u jednom segmentu, tako da evo, vi smatrate da mi ne trebate replicirati, ja nemam na što vama odgovoriti. Pa evo.
Hvala lijepo, bez dobacivanja. Hvala. Sada imamo gospodina Đakića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Kolega, dobro ste primijetili, kako se perfidno pokušava, ponovno prozivati hrvatske branitelje, invalide Domovinskog rata, kao i cijelu populaciju hrvatskoga … [[Govornik se ne razumije.]] koja je branila RH kao i BIH. To je stvarno neumjesno po zna koji puta. Doživjeli smo niz puta svakakve uvrede, povrede, diversifikaciju, skidanje, registar branitelja, lažnih branitelja, lažnih invalida, sve smo to doživjeli od vas, uz nekoliko puta i ne znam točno zašto i sada, kada smo donijeli jedinstveni Zakon o pravima hrvatskih branitelja, kada smo definirali sve, kada svi poznajemo i znajemo što je to braniteljska mirovina, koliko ona iznosi i danas, kada se omogućava onima koji su proteklo vrijeme, stalno bili pod … [[Govornik se ne razumije.]] i liječenjem a oboljeli su od PTSP-a, a nisu ostvarili mogućnost da budu umirovljeni, njih je možda … [[Govornik se ne razumije.]] 1000-2000 i protiv njih se protive.
Vrijeme, oprostite, odgovor, gospodin Sokol.
Hvala lijepo. Nekima bojim se branitelji jesu trn u oku, a nekima jaka hrvatska vojska je trn u oku. Nažalost to vidimo svaki dan i kažem, možda bi ti neki htjeli da Hrvatska je ponovno naoružana kao '90. ja to ne znam. Ali činjenica je da Hrvatska treba brinuti o braniteljima, kao što to skrbe i druge normalne civilizirane države. Hrvatska treba imati jaku vojsku, mislim da je taj diko potpuno nedvojben. A o nekima koji su govorili da kako eto, hrvatski vojnici imaju PTSP a srpski nemaju i slično, mislim da to govori više o njima, nego o nama.
I na kraju gospodin Mrsić.
Uvaženi kolega Sokol kaže da je netko licemjeran, ali gospodin Sokol vi na toj strani, HDZ je licemjeran. Ja ću samo pročitati 2 rečenice, predlaže se da se upravo za starosnu mirovinu može ostvariti kada se navrši 60 g. i 41 g. staža osiguranja. Na ovaj način se diskriminiraju osobe koje dulje vremena se provode na školovanju, mi to ne možemo podržati, zakon je nejasan i nerazumljiv. U mnogim segmentima konačno je štetan za državu, proračun i gospodarstvo i u konačnici za umirovljenike, kako sadašnje i buduće. Pa evo, nalazimo nikakve razloge, koji bi nam mogli sugerirati da podržimo ovaj prijedlog zakona, HDZ je bio protiv zakon 2014. licemjerni ste i '13. i ovo što sada radite je suprotno onome što ste proklamirali licemjeri ste jer ovo sada je protiv i hrvatske države i protiv hrvatskih građana, ako je netko licemjer onda ste vi HDZ-ovci licemjeri, i to na n-tu. Hvala lijepo.
Gospodin Sokol, odgovor.
Pa iskreno, kolega Mrsić je tu svašta rekao, nema tu puno argumenata ali što se tiče studenata, mislim pa mislim da ih trebamo stimulirati da što prije završavaju studij, ja mislim da to samo po sebi nije loše ali ako su i dulje studirali, oni opet imaju, mislim da imaju dovoljno vremena osiguraju puni staž i da ostvare pravo na punu starosnu mirovinu. Tako da ja doista ne vidim što je tu problem, kažem evo, kolega Šuker je uputio na ono što je tada raspravljao, mislim da su ti stvari puno finije, finese su bile oko toga zašto je netko za a zašto je netko protiv bio u tom trenutku ali kaže, to je nešto u što sada ne bi ulazio. Ono što je, bitno je da mi neke stvari rješavamo koje SDP jednostavno nije htio, nije želio, nije mogao riješiti, evo spomenuli smo i studentske poslove gdje imate situaciju koju niste taknuli i onda nama predbacujete što je rješavamo, mislim da to jednostavno govori više o vama.
Hvala. Sada je na redu gospodin Karlić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Mislim da evo nakon ovakvih naših rasprava, nije ni čudno da je rejting saborskih zastupnika negdje 1,5 ... [[Govornik se ne razumije.]] dvojka nekakva jer mislim da sami sebi narušavamo ugled i svojim izjavama često raspravom pa i tako zapravo svojim strankama a mislim d smo ovdje svi da bi doprinijeli jednom kvalitetnijem, boljem životu naših građana pa evo tako je i ova reforma mirovinska koja je danas pred nama, koja je vrlo zapravo složen proces i ja prvo moram evo i ministru i svim suradnicima čestitat da su se uopće usudili, da se u krenuli, imali hrabrosti da krenu u jednu ovakvu mirovinsku reformu jer to nikad nije jednostavno i lako i tko god je radi, sigurno će naići evo na brojne kritike, probleme. Ali ono što je kod ove reforme najvažnije, da su prijedlozi zakona koji su pred nama ipak bolji nego što su bili oni prije. Da li najbolji, da li će riješiti sve problem, sigurno neće i sigurno će biti još prostora i vremena i izmjena koje će doprinijeti jednom boljem, još boljem kvalitetnijem mirovinskom sustavu ali ovo je sada jedan dobar ... [[Govornik se ne razumije.]] i zapravo ono što je najvažnije, on rješava nekoliko nepravdi koje su do sad postojale ili koje su se nekako nametnule vremenom a ono što je bitno, da nikome ništa ne ukida. Znači ovo je reforma koja treba samo doprinijeti jednom osiguranju dugoročnije održivosti mirovinskog sustava, primjerenosti mirovina sadašnjih i boljih mirovina u budućnosti, ja sam uvjeren u to. I upravo je cilj unaprjeđenje sustava, ukloniti sve ove uočene nejednakosti u mirovinskom sustavu, ostvariti pozitivne pomake u socijalnoj sigurnosti svih osiguranika i umirovljenika. Sigurno da bi svima nama bilo puno lakše o ovome raspravljati i možda bi puno manje bilo problema da je broj osiguranika puno veći nego što je ovih milijun i 550 000 ili da je broj umirovljenika odnosno korisnika manji, tad bi sigurno bilo puno manje potrebe za jednom ovakvom reformom ovakvim rješavanjem ovih problema. Ono što je meni nekako najvažnije, zbog čega je ova reforma odnosno ovi svi zakoni ovdje a to je jedan veliki problem koji se pojavio, a to je da jedan dio osiguranika odnosno ljudi koji završavaju, koji ostvaruju mirovinu iz obaveznog mirovinskog sustava, u prosjeku bi imali oko 600 kuna niže mirovine u odnosu da su samo u prvom stupu i zbog toga znači maju pravo na ovaj dodatak od 27% i zapravo ovim se rješava znači mogućnost da se osiguranicima drugog stupa prilikom odlaska u mirovinu omogućiti izbor mirovine odnosno u kojem sustavu žele ostvariti mirovinu samo u prvom ili u oba mirovinska stupa i naravno, izbor dodatka na mirovinu. Ključno je i vrlo važno da se razvija i dalje jača drugi i treći mirovinski stup, kataliziranje mirovinske štednje s ciljem boljeg poslovanja subjekata u tom sustavu i konačno bi to trebalo rezultirati većim mirovinama članova ovih fondova i to je ono što je jako važno. Znači onaj odlazak u mirovinu u starijoj životnoj dobi s dužim mirovinskim stažem, jedna dio vidim naših kolega se bore energično protiv toga da se ide u mirovinu sa 67 g. ali ima dio ljudi, dio djelatnika koji žele raditi do 67 g., koji žele raditi možda i duže od 67 g., zašto im to zabraniti, zašto im to ne omogućiti a naravno svi oni koji to ne budu mogli, svi oni koji budu imali problema, bilo zdravstvenih, naći će nekakav oblik prijevremene, invalidske ili neke druge mirovine ako ne budu bili sposobni raditi do 67 g. Naravno, to se odnosi na samo jedan, ja uvjeren sam, manji dio jer jedan veliki dio ljudi će sigurno sa 41 g. radnog staža do 65 g. ili do 66 g., tako da neće biti puno onih koji neće morati raditi do 67 g. života. Stimulirao bi se i kasniji odlazak u starosnu mirovinu povećanjem ovog poreznog faktora na 0,34 za svaki mjesec, znači sadašnjih 0,15, tako da nakon navršene propisane starosne dobi a najviše za 5 g. Povećat će se umanjenje, e to je ono što evo o čemu sam već i govorio na početku, umanjenje za prijevremenu starosnu mirovinu, znači linearno 0,34% za svaki ... [[Govornik se ne razumije.]] odnosno 4,08% na godinu dana mislim da je to 20%, znači za 5 g. dosta velika kazna na neki način i da bi se u tom djelu trebalo naći način kako to korigirati, smanjiti možda negdje na 15-ak posto tako da ne bude stimulativno tako da ne bude stimulativno, da ipak ostane nešto što će, jer postoji sigurno jedan dio radnika koji će morati otići ranije iz raznih razloga, da li zbog gubitka radnog mjesta, da li zbog nekog drugog razloga tako da ih ne kaznimo sa 20% manjom mirovinom. Povećala bi se osnovica za novčanu naknadu zbog tjelesnog oštećenja za 15% što je isto jako važno kako bi se osigurala socijalna zaštita osoba koje imaju tjelesno oštećenje nastalo na radu. Sada sa 1306 na 1502 kune. Najniža mirovina bi se povećala za 13,3% tako da i to je evo način kako za ovih 246 000 korisnika nekako malo bar povećati mirovinu odnosno korigirati u pozitivnom smislu. Ono što je evo već nekoliko puta rečeno, to je da saborski zastupnici od 2012. g. nemaju povlaštenu mirovinu, mislim da to je važno naglasiti jer naši građani još uvijek su uvjereni da mi imamo povlaštene mirovine, da odmah s 55 godina idemo u mirovinu, to sve nije više točno, znači moramo raditi kao i svi drugi i ja ću morat radit nešto duže, srećom ne do 67 ili možda na nesreću, ja bih volio da kao liječnik ostanem radit što duže. Ono što želim reći da u ono vrijeme kad je to gospodin Milanović i SDP-ova vlada kad su to izglasali mislim da je to bilo više dodvoravanje građanima, a nakon toga su svejedno izgubili izbore. Hvala.
Hvala i vama. Idemo dalje sa raspravom, gospodin Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, a naročito kolega Šuker, ja vas molim da mi odgovorite na pitanje jer ne znam gdje sam. Da li mi ovo večeras raspravljamo o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju ili o nekom socijalnom fondu? Pa možemo radit što hoćemo. Rečeno je već danas da u osiguranju ono što izlazi mora biti pokriveno ulazom, to sigurno kod ovih 19 kategorija o kojima smo govorili nije slučaj, ali je to definirano posebnim zakonima. Mi ovdje na mala vrata govorimo o povećanju najnižih mirovina 3,13%, čekajte malo, najniže mirovine su do 2007. bile računale su se na način da se prvih 30 godina staža imalo je punu vrijednost, a svaka godina preko 30e imala je polovicu manje vrijednosti i to je konvencija, to je dogovor da bez obzira koliko su ljudi uplatili, da li su primali plaću na ruke, da li su imali loše poslodavce, da li su se izgubili papiri, dokumentacija, ljudi zbog toga ne smiju bit kažnjeni i u ovom trenutku osnovica za izračun najniže mirovine je 63,61 kunu po godini staža. Dakle to je izraz uzajamnosti i solidarnosti u sustavu mirovinskog osiguranja. Da li smo mi sjeli i rekli da ćemo sa naslova uzajamnosti i solidarnosti to dignut 3% jer do čega se mi dovodimo? Ja nemam problema sa pomoći ljudima koji imaju malu mirovinu, dajte im 30%, ali stavite imovinski cenzus, prihodovni cenzus i onaj koji nema da o njemu nitko skrbi, nek dobije do granice siromaštva 2300 kuna. Ali nemojmo onima koji su svoju mirovinu koja je viša 50 kuna od najniže sada pljunuti u lice jer ćemo im pljunuti u lice, jer će ih ovi kojima na mjesečnoj razini pojedinačno iz proračuna plaćamo 500 kuna, plus minus kuna ili dvije, preskočiti one koji su svojim radom i uplatama doprinosa kroz godine zaslužili 50 kuna veću mirovinu od najniže. Jeste vi suglasni da mi to radimo? Jeste vi svjesni da je to dobro što mi radimo? Da omalovažimo trud uplate doprinosa, njihove teško zarađene plaće 70, 80, 100 000 ljudi koji su u tom graničnom području. Jeste li sigurni da radimo dobar posao? Znate ja imam ovdje sve u ovoj tabeli za pojedine kategorije poljoprivrednih mirovina plaća se 800 kuna po mjesečno po pojedinoj mirovini. Znate imate i nekih obrtnika, nisu svi u najnižoj, neki su bili i vrlo ispravni i poljoprivrednici i obrtnici i plaćali su puno više i nisu u najnižoj. Ali ima onih koji su najmanje plaćali, a istovremeno su napravili 5 apartmana i ne znam što još i mi bez ikakvih kriterija ovdje dižemo jednu od najosjetljivijih točaka sustava mirovinskog osiguranja koji se bazira na uzajamnosti i solidarnosti bez razmišljanja i kažemo malo ćemo im pomoći, malo ćemo im pomoći da napravimo jednu veliku nepravdu i omalovažimo ono što je netko zaradio. Ja mislim da to baš nije ispravno. Da, omalovažit ćemo ih jer ćemo im dati, jer ćemo one koji su zaradili obezvrijediti, reći ćemo koji ste vi šmokljani, šta ste radili pa poruka je monstruozna, poruka je ljudi nemojte radit, država će vam dati najnižu, osigurat i povećavat će je jer indeksirat će je stalno sa druge pozicije, dobit će druga rješenja. Dignite im 30% onima od 245 000 koji nemaju i nemaju drugih izvora prihoda. Ali ja vam nudim, neću vas samo kritizirat, ja vam nudim što da napravite umjesto toga. Imate u 245 000, 62 000 najnižih prijevremenih, znači onih koji su još niže jer su otišli u prijevremenu mirovinu, dakle mogu biti do 20% niže zbog nedostatka godina života. Pa dajte im dodatak za siromaštvo, depanalizirajte ih, ako ne smijete to tako zvati, ali dajte im dodatak, riješite njih, riješite njih da ne budu ispod najniže, da najniža bude jedinstvena za sve. Pa tih 135 milijuna koje mislite tu potrošit pa pored proklamirane demografske politike pa dajte ženama za vrijeme rodiljnog, odnosno porodiljnog, dajte im koeficijent dva, pa pokažite jedan korak da vam je stalo, da cijenite majčinstvo, da cijenite cijelu tu priču oko koje se svi zaklinjemo ali niti jedan potez nije išao naprijed. Nedavno ste odbili priču koju je kolega Mrsić, odnosno zakon koji je predložio u Hrvatski parlament po tom pitanju. Dakle ljudi moji nemojmo pod izlikom da pomažemo raditi nove, veće nepravde. A opet vam ponavljam po treći put, po treći put, ajmo ako treba ovo prebaciti u socijalu, povećajmo im 30 puta primanja onima koji stvarno nemaju nikoga da o njima brine, koji nemaju ništa od imovine, koji nemaju drugih izvora prihoda ali nemojmo raditi ovakve stvari. I da se razumijemo, što se tiče povećanja mirovina, do 2000. sve su bila smanjenja osim uvođenja 100 kuna i 6% nakon presude Ustavnog suda 1998. Prvo povećanje je napravio ministar Vidović, povećanje 0,5 do 20% zbog različitih uvjeta odlaska u mirovinu. Drugo povećanje je bilo 100 kuna i 6% 2004. godine koje se nastavilo isplaćivati bez obzira na obračun duga. Treće povećanje mirovina je bilo 2007. godine uvođenjem dodatka 4 do 27% zbog čega mi danas ovdje i razgovaramo ali bilo je i povećanje po osnovi, povećanja najniže mirovine jer su se sve godine nakon 2007. se računaju po istoj vrijednosti. I bilo je povećanja mirovine 2007. po osnovi smanjenja penalizacije na najviše 9% za 5 godina. To su bila povećanja mirovina. I ovo je povećanje mirovine od prosječno 600 kuna, pa zato sam prozvao kolegu Šuker je on sudjelovao u tim pričama. Dakle i ovih 600 kuna je povećanje dakle nastavak primjene Zakona o dodatku i primjena na godine uplate u prvi mirovinski stup generacijske solidarnosti odnosno produženo i na osnovnu mirovinu. Samo nemojmo sad od toga praviti dramu jer to što ćemo pretpostavljam donijeti do kraja godine za državni proračun znači trošak od 10 milijuna kuna do kraja ovog mandata. Jel sam precizno rekao, do kraja ovog mandata? Naravno da će to narasti. Ali to nisu takvi novci koji ugrožavaju neke financije jer će to postepeno ići. Sada imamo ne znam 15-ak, sljedeće, ove godine će imati 50, one sljedeće će imati 350 umirovljenika koji će eventualno izaći iz drugog stupa, sve skupa uz 27% na sve itd., na taj način će se to povećavati. Tako da na kraju ne znam da li je skuplja kampanja ili ono što će to koštati proračun. Nastavak slijedi.
Hvala. Nemamo jel'da replike? Nemamo replike. … [[Upadica se ne čuje.]] Nemamo. Tko? Je li imamo replike. … [[Upadica se ne čuje.]] Čujte ja vama vjerujem na oči. Izvolite.
Dakle kolega Hrelja, mene zanima jedna stvar, ja nisam previše u ovoj temi kao vi i nisam se time baš previše ni bavio, moram priznati, ali znam da se vi uglavnom samo time bavite, da je to vaš posao i ovdje u Saboru, da ste zato ovdje ustvari. Pa me zanima, jeste li vi sudjelovali sa vlašću u izradi ovog paketa? Naime, meni bi bilo normalno da vas vlast pozove i da sudjelujete s njima u izradi tog paketa jer ste vi predstavnik umirovljenika i to bezuvjetno. Znači ne biste vi surađivali s njima zato da biste vi njima dali glas, da biste vi zato što ne znam ja koji razlog bi to bio nego zato što vi o tome dosta znate i zato jer vi predstavljate upravo tu skupinu ljudi. Evo, pa zanima me jesu li vas zvali da s njima surađujete na tome i da pokušate pomoći, da to bude što kvalitetnije? Hvala.
Gospodin Hrelja odgovor.
Pa kolega Aleksić, da je to tako kako vi kažete, da mene tako jako uvažavaju, onda bih ja vjerojatno bio i da mogu i da moram sa svakom vlasti surađivati, onda bih vjerojatno bio izabran na način koji su izabrane nacionalne manjine. Međutim, ja sam izabran na listi političke stranke i dokle god sam u toj priči moram poštivati one s kojima sam izabran što ne znači da mi nije dužnost kao saborskom zastupniku surađivati s Vladom i sa svim institucijama vlasti. Dakle ja jesam spreman, ja razgovaram u kontinuitetu sa svim ministrima do sada otkada sam u Hrvatskom saboru i sa ministrom Pavićem i ja se nemam tu što čega sramiti, nisam dio projektiranja ovoga nego sam rekao njemu osobno i reći ću ovdje javno svoje stavove o ovoj mirovinskoj reformi. To što se ne slažemo o puno stvari ne znači da ne možemo i ne moramo razgovarati. I ovaj …
Vrijeme, vrijeme gospodine Hrelja.
Ok, hvala.
I hvala što niste, dobro da niste izabrani na listama nacionalnih manjina. Gospodin Babić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle gotovo pred sam kraj ne znam, mislim da je gotovo sve rečeno ono što se odnosi na prijedlog odnosno izmjene i dopune vezano za ova tri paketa Zakona o mirovinskom osiguranju, dodatku na mirovine i ... [[Govornik se ne razumije.]] osiguranju sa, beneficiranim radnim stažem. I slušajući ovu raspravu i zapravo prateći određene medijske natpise koji su se dogodili u ovih 5 ili 6 mjeseci otkada se govori o mirovinskoj reformi, izmjeni ovih zakona nameće se jedno pitanje koje ne znam je li se provlačilo ovdje kroz hrvatski sabor sve ove godine da bi bilo najbolje da se u samom početku što se tiče mirovina i mirovinskog sustava donese jedan organski zakon. Mirovine se tiču svih nas, možda danas ne gledano na one tolikim velikim očima koji su u mirovini ali ćemo svim mi prije ili kasnije iz ove sabornice otići u mirovinu. Dakle da ne bi bilo tih disonancija, nesporazuma, prosvjeda ja mislim da bi bilo najbolje da se u Hrvatskom saboru donio jedan takav organski zakon. Ako, i kad se to ne donese, naravno da je to podložno mijenama bilo jedne ili druge politike u najboljoj namjeri. Te predložene izmjene zakona i sam je ministar rekao u početku zbog čega se one zapravo donose. Zbog negativnih demografskih kretanja, zbog gospodarske situacije na tržištu, zbog iseljavanja iz RH. U krajnjoj liniji premalog broja osiguranika u odnosu na korisnike mirovina. Po meni predloženi zakon niti je to hir niti je to dokazivanje ili nužnost za dokazivanjem ove Vlade već i jednostavna potreba. Ako uđete na stranice Vlade RH, što svi možemo zapravo vidjeti ćete da vam tamo stoji da mirovinski sustav u Hrvatskoj dugoročno kaže se nije održiv te zahtjeva jednu daljnju reformu kako bi se osigurale primjerene mirovine, kako bi se osigurala institucionalna, izvan institucionalna skrb vezana za umirovljenike i da će Vlada u ovom mandatu zapravo povećati mirovine 5% odnosno da će omogućiti i onima koji su u starosnoj ili prijevremenoj mirovini da mogu ponovno biti na tržištu rada s time da im se mirovina ne ukida. Navedeno je također bilo prožeto, vezano za normativne aktivnosti ove Vlade što se zapravo sada događa u ovom prvom čitanju. Dakle sve je bilo vidljivo, na vrijeme i transparentno i pretpostavljam i da je i samo ministarstvo kod izrade ovih zakona poštovalo zakonsku proceduru vezano za sam zakon, ne samo radne skupine već i sa, raspravu sa zainteresiranom javnošću koja je mogla i davala određene primjedbe, pretpostavljam da je ministarstvo o svim tim primjedbama razgovaralo. E sad ono što nas je zapravo navelo na to i o čemu zapravo pričamo. Za osiguranje mirovina na godišnjoj razini potrebno je 39 milijardi kuna, od toga od samih osiguranika bude uplaćeno 22 milijarde a 17 milijardi bude uplaćeno iz državnog proračuna odnosno iz općih propisa, odnosno iz samih poreza. E sada zamislite da toga nema kolike bi bile mirovine, dakle gotovo 40% manje je, što bi bio sigurno jedan veliki udar. Prema tome i ovo što je govorio gospodin Hrelja to načelo uzajamnosti i solidarnosti je nužno i potrebno i nije to model koji ima samo Hrvatska već i druge zemlje u okruženju. S druge strane rashodi za mirovine u BDP-u su nekih 10,5% koliko se ne varam, a kada pogledate zemlje u okruženju i one na koje se pozivamo u Njemačkoj je to nekih 14%, u Slavoniji također, u Francuskoj je to preko 15%. Dakle uvijek ima u državi i u proračunu ima određenih prostora za povećavanje mirovina, naravno ukoliko su parametri o kojima govorimo vezani za mirovine mogući i idu na ruku. S druge strane, na 1,2 milijuna umirovljenika je 1,56 milijuna osiguranika, naravno da bi taj omjer kada bi bio 1,8 ili 1,9 bio puno veći i mi danas ne bismo pričali zapravo o ovoj mirovinskoj reformi. I moja želja je i o ono što govori gospodin Hrelja jest da udio u prosječnoj plaći raste i da zapravo bude viši nego što je trenutno na 40,3% u odnosu na mirovinu. Dakle, meni bi bila želja da je to puno više i tada bi i te mirovine bile više, odnosno dostojanstvenija starost naših umirovljenika. Ono što je gospodin Hrelja govorio a i mnogi zastupnici prije mene a to je onaj prosječni staž, dakle da li 30, 32 godine kod invalidskih 22 godine i tu je evidentno da nije bilo dovoljno uplata i to je zapravo razlog kada pogledam ovih 9 kategorija mirovina zbog čega i na koji način su one tako raspoređene i zašto se zapravo radi o određenim prosjecima različitim prosjecima kako bi to javnost razumjela, kada govorimo o prosječnoj mirovini u RH. Moram naglasiti a mislim da to treba svima biti nama na umu, u RH postoji tri sustava: zdravstveni sustav, sustav obrazovanja i mirovinski sustav. Kada se govori o bilo kojem od tih sustava onda zadiranje, oduzimanje ili pomicanje najmanjeg kotačića zapravo za sobom povlači daleko više stvari koji se moraju dogoditi u tom sustavu jer je on k tome što je i kompliciran kao takav zapravo zadire u pojedina prava po pojedinim kategorijama. Često volimo reći i usporediti se sa onim zemljama koje su nama uzor, Austrije recimo ili Njemačke. Kada pogledate taj ... [[Govornik se ne razumije.]] od Austrije ili od Njemačke primjerice u Njemačkoj uz prosječnu plaću 2900, sada 3 tisuće eura prosječna mirovina se dijeli kod novih saveznih zemalja Republike Njemačke, dakle to je ona istočna Njemačka ona je 1330 prosječna mirovina odnosno u zapadnoj Njemačkoj 1390 eura. Međutim, uplate one koje su kod nas vezane za 41 godinu radnog staža, u Njemačkoj je to 45 godina. Samo 9% njemačkih građana doživi punu uplatu vezano za odlazak u mirovinu sa dugogodišnjim stažem. Dakle te mirovine su daleko manje. S obzirom na standard u Saveznoj Republici Njemačkoj, neću reći da je slična situacija kao u RH, ali su jako male razlike. Kada uzmete sve parametre onda su jako mali. Uz to, u Austriji ili u Njemačkoj umirovljenici moraju plaćati dodatak za zdravstveno osiguranje i dodatak za njegu, za njegu bolesnika, dakle svjesni su činjenica da je to potrebito starijoj životnoj dobi i taj dio se izdvaja nekih 2,6%, odnosno za zdravstveno osiguranje 7 i pol, što je otprilike 10% na mirovinu. Mirovine do 9000 eura nisu oporezovane, dakle ne podliježu plaćanju poreza, sve iznad toga podliježu. Dakle kad govorimo o tome onda trebamo poznavati i takve stvari kad se već uspoređujemo s onim sustavima koji bi nama trebali biti primjer govoriti o tome. Dakle u ovom djelu i ovom paketu zakona, s obzirom na istek vremena, spomenut ću još možda neke stvari koje su vezane za sam zakon o stažu osiguranja s povećanim trajanjem, odnosno beneficiranim radnim stažom. Ne znam je li netko od kolega ovdje danas govorio, ali mi smo i na samom odboru imali predstavnike sindikata željezničara koji su govorili o mogućnosti da željezničari budu obuhvaćeni ovim zakonom, ne znam hoće li se do drugog čitanja to dogoditi, ali bih volio da samo ministarstvo o tome vodi računa, mislim da se ne radi o velikom broju korisnika, mislim da ne, ali ukoliko je bilo bi dobro odgovoriti tome sindikatu i zapravo reći zbog čega nisu u toj kategoriji. Ono što su možda neki napadali ili kritizirali i ovdje u Hrvatskom saboru vezano za to kod oduzimanja određenih zanimanja ili radnih mjesta, činjenica je da su se ona kao takva morala dogoditi, da za njih više nema potrebe sa uvođenjem novih tehnologija zapravo prestala je i potreba za takvim zanimanjima sa beneficiranim radnim stažom. Drago mi je što ste spomenuli jer je to krenulo i u [[Upadica Radin: Vrijeme gospodin Babić.]] Preko našeg odbora vezano za ... [[Govornik se ne razumije.]] osoblje. Hvala vam lijepo.
Hvala, ali imate jednu repliku pa ćete moći nastavit. Gospodin Hrelja.
Poštovani gospodine Babić pa dajte da se složimo oko nečega, dakle od onih 175 000 koji su ovdje čitani po posebnim propisima mirovina što godišnje, za što godišnje treba osigurat 8 milijardi kuna, složit ćemo se da 5 nije pokriveno sa radnim stažom, plus milijardu i pol onih koje sam ja spominjao, a to su najniže nije pokriveno uplatama doprinosa, to je 6 i pol milijardi nepokriveno doprinosima plus 5 milijardi tranzicijskog troška, mi smo na 11 i pol milijardi kuna. Dakle nedostaje 6 i pol milijardi iz državnog proračuna. Ovo su obaveze po posebnim propisima i ne idu na radničke mirovine, odnosno po Zakonu o mirovinskom osiguranju. Čekao sam da se složimo.
Molim vas, samo nastavite. Jeste gotovi? Izvolite.
Sve je u redu, htio bih da se oko toga jednom složimo jer 6 milijardi nije toliki problem jer umirovljenici kad potroše ovih 39 milijardi, vrate u proračun 10 milijardi kuna kroz PDV i jedino zahvaljujući njima raste Bruto društveni proizvod jer mi broda više nemamo za isporučit.
Odgovor izvolite.
Meni je žao zbog kratkoće vremena gospodine Hrelja što vi ste se nadovezali bili čini mi se za majke koje su u trudnoći da im se koeficijent poveća sa 2, nešto slično ima i na zapadu, mislim da se i o tome treba razmislit. Ovo što ste rekli, da, konzultirao sam se sa gospodinom Šukerom, ja sam bio uvjeren da je nekih 3,2 milijarde kuna, međutim 2,5 milijardi kuna ide za mirovine po posebnim propisima, dakle to je što se tiče istine vezane za posebne propise. I vaš prijedlog koji ste maloprije iznijeli, ja mislim da je taj prijedlog vrijedan pozornosti i mislim da će ministarstvo o tome razgovarati, pogotovo vezano za ono povećanje od 3,13% i ja sam o tome razmišljao, ne tako glasno kao vi, ali mislim da bi zbog korektnosti onih koji su uplaćivali u mirovinski sustav, da ne bi bilo korektno u odnosu na one koji to nisu. Dakle slažem se sa vama da je to stvar o kojoj treba razgovarati, a i ministarstvo razmotriti do drugog čitanja.
Hvala. Sada je na redu gospodin Mirando Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. HDZ je licemjeran po ovom zakonu jer još jedanput spominjem i na prvoj raspravi, na prvom čitanju i drugom čitanju zakonu kojeg sada HDZ mijenja, HDZ je bio protiv i tako je glasao i tako je diskutirao i diskutirao je i protiv 67 godina, diskutirao je i protiv starosne mirovine za umirovljenike sa dugotrajnim stažem, dakle bio je protiv ovog zakona. I sada je licemjerno od strane vas pozicije, ali i ministra da govori o tome da sada se to nešto novo tu radi, da se to nešto novo mijenja, ovo nije reforma, prava reforma je bila 2000. i 2013., odnosno 1.1.2014. jer da spomenem. … [[Upadica se ne čuje.]] I 7. pardon, kad je dodatak uveden. 2014. je donesen ovaj zakon o mirovinskom osiguranju gdje je omogućeno da svi oni koji imaju staž preko 40 godina i navrše 60 godina života da idu u starosnu mirovinu bez penalizacije. S time se sada ministar hvali, kao to je nešto novo, međutim, je to već davno donešeno i ljudi odlaze u to. Ono što je bio problem što nismo mogli retrogradno, zbog ustavnih ograničenja, da svi oni koji su otišli prije stupanja na snagu tog zakona, Bogu hvala HDZ je bio na vlasti koliko g. pa to nije riješio. Nismo im mogli dati unatrag da konačno imaju punu mirovinu, a ne mirovinu koja je penalizirana. Također, zaboravili se da smo tada donijeli izmjene zakona, gdje smo onim našim građanima koji završe na Zavodu za zapošljavanje, zbog stečaj njihove tvrtke omogućili da idu u starosnu mirovinu bez penalizacije. I to je ono kako se stvari trebaju rješavati. Da, točno je 2038. smo rekli da se ide u mirovinu sa 67 g. jer smo imali izračune i tada smo jasno pokazali da će to biti vrijeme kada možemo doći do toga da se ide u mirovinu sa 67 g. Ali smo imali i podršku socijalnih partnera, tu te citirali 2031. dakle, 2031. se počinje, po sadašnjem zakonu usklađivati odlazak za mirovinu sa 67 g. i da bi došli do 2038. Ovo što vi sada radite je kriminal prema ženama, jer vi ubrzavate, sada, dob za odlazak u mirovinu žena. One će sa 65 odlaziti u mirovinu, 2030. zato smo rekli 2031. ćemo krenuti dalje. One će umjesto 3 mj. godišnje ići preko 6 mj. godišnje, pa di vam je osjećaj da žene, em rade više, em imaju manje mirovine, em skrbe o starijima, em skrbe o svojoj djeci, em su na porodiljnom, em imaju, idu na bolovanje zbog svoje djece. Umjesto da to rješavate, udarate još … [[Upadica se ne čuje.]] o tom potom. To ćemo vidjeti. Također smo mi uveli da se može raditi na pola radnog vremena obzirom da sada je situacija na tržištu rada drugačija, može se to i proširiti, onda kada smo mi to uvodili, tada je bilo vrijeme recesije, kada nije bilo otvaranje radnih mjesta. I ono što smo mi napravili tada, ono što se i kolegica Grozdana hvalila, oko toga, koliko oni koji su otišli u mirovinu, po posebnim propisima imaju staž. Mi smo to napravili za sve mirovine po posebnim propisima. Razdvojili smo ih i onda od 6,5 milijardi koje nam trebaju za mirovine po posebnim propisima, 2 milijarde su zarađene radom. I to je ono što je trebalo nastaviti dalje. A što je HDZ napravio? Na prvih mjesec dana, kada ste došli na vlast to ste ukinuli, vratili ste na razdvajanje natrag, jer ste imali to obećanje braniteljima, da ne bi slučajno branitelji izgubili ovako velike mirovine. Europska komisija vas je jasno upozorila da trebate uskladiti mirovine braniteljske sa radničkim mirovinama. Ministar sada kaže, da, da to ćemo kada se svi dogovore. Ma malo morgen ćete se, nećete vi sami protiv sebe, protiv svog biračkog tijela. To se nikada neće desiti, jer za to nemate političke volje. I ova reforma, koju vi nazivate, nije, ona je pljačka, ona je diskriminacija i ona je ucjena. Zašto pljačka? Umjesto 100 milijardi, uzeti ćete 50 milijardi. I tih 50 milijardi nećete vratiti u mirovinski sustav, nego ćete vratiti u proračun i u proračunu ćete potrošiti za nešto drugo. Optužili ste me da sam nacionalizirao 4 milijarde. Nisam nacionalizirao 4 milijarde. Zaboravili ste reći, da vojska i policija idu po posebnom zakonu koji im omogućava da su i mirovine bolje i veće nego mirovine iz prvog i drugog mirovinskog stupa. I šta smo mi omogućili? Omogućili su da svi oni koji žele da idu po tom zakonu, da se odrede da idu po tom zakonu da neće koristit mirovine iz prvog i drugog mirovinskog stupa. Nikakva nacionalizacija, nego je, vrlo je jasno da svi od 2000.-2013. su odlučili da idu po tom zakonu, nema niti jedan pripadnik vojske i policije, koji je želio uzeti mirovinu iz prvog i drugog mirovinskog stupa, jer je manja, ovo im je povoljnija. I na tom tragu smo vam predlagali, da uvedemo profesionalne mirovine, kojim bi riješio problem beneficiranog radnog staža, gdje se vi niste usudili proširiti beneficirani radni staž, na neke druge grupe. A kada bi imali … [[Govornik se ne razumije.]] mirovine, onda bi to mogli napraviti. Također, kada govorimo, ucjenjujete građane, ako kažete nedamo vam 20%, 27% dodatka na mirovinu, nego ćemo vam dati 20% na ovaj dio do 2000. stvoriti ćete jasno, da će građani onda uzeti ono što im je bolje. Pa nitko nije lud da uzme mirovinu 600 kn manje, zato što vi ne date 27% dodatka na mirovine svima. A ono što želite napraviti je, da sa time uzmete novce iz drugog mirovinskog stupa i s time financirate onih 10000 novih braniteljskih mirovina iz Hrvatske i 15000 novih braniteljskih mirovina HVO-a. To ste zaboravili. I to je trošak koji želite financirati sa ovih 50 milijardi. Zašto je diskriminacija, zato što stvarate dva tipa umirovljenika, jedni koji imaju 27% na cijeli staž i jedni koji imaju 27% do 2000. pa onda 20% na … [[Govornik se ne razumije.]] I to je nešto što će dovesti do budućnosti, do toga, da će u sustavu opet imati dva tipa umirovljenika, za isti staž, za istu plaću, za iste doprinose imati ćemo različite mirovine. I to smo pokušali riješiti i ovim zakonom od 2014. je to riješeno. Ono što je ministar trebao napraviti je samo dati svima 27% jer ne bi bilo niti ove diskusije, ne bi mu bilo ni referenduma koji će mu visit na glavi i ono što ja savjetujem i ministru koji svoju bahatost i nemoć tu u Saboru pokušava demonstrirati, da sjedne natrag sa sindikatima i dogovori pravac reforme. Ministre, pola milijuna ljudi će vam potpisati za referendum, referendum će uspjeti, dob za umirovljenje u Hrvatskoj će biti 65 g. a šta onda, ali vas boli briga jer vi ćete biti u Bruxellesu jer ovo što sada radite je diktat Bruxellesa i ako se vaš šef, premijer Plenković toliko hvali prijateljstvom sa Orbanom, pa onda neka kaže ne toj Europskoj komisiji, reći ne, ne želimo ovakvu penalizaciju, ova penalizacija će dovesti do toga da imamo siromašne umirovljenike, u Hrvatskoj se ne ide u mirovinu zato što im se ne radi nego zato što ljudi izgube posao. I zaboravili ste, hvalite se sa zapošljavanjem a zaboravili ste jednu činjenicu da vam se Zavoda za zapošljavanje ljudi sa 50 g. odlaze raditi u Njemačku jer ako rade 5 g. u Njemačkoj, dobit će 200 eura penzije. Pa jel to vaša uloga i uloga ove države? Ali vas boli briga jer očito da želite se dovoditi Europskoj komisiji umjesto da zaštitite nacionalne interese i da jasno kažete ne, ova reforma je potpuno bespotrebna i ona je nešto što je ucjena, pljačka i diskriminacija. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Mrsić, dvije replike imate, prvu gospodin Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Mrsić, čisto da se referiram na ovo zadnje što ste rekli, da, dobit će penziju iz Njemačke a onda će ju još i oporezovati Hrvatska, tako da je to za ministra dvostruki onda uspjeh, nema te ljude na socijalnoj pomoći u Hrvatskoj i onda će im još poslije te penzije uzeti porez. Ali za vas imam dva pitanja s obzirom da ste vi u ovom području izuzetno stručni. Prvo je pitanje je vrlo jednostavno i mislim da to treba danas uporno ponavljati a to je da li stvarno postoje razlozi za skraćivanje prijelaznog roka za kasniji odlazak u mirovinu? Vrlo jednostavno pitanje, da li postoje razlozi, ja mislim da ne ali pitam vas kao posebno stručnog u tom području. I drugo pitanje odnosi se na onih famoznih 27%. Vi ste tada još kao član SDP-a za klub zastupnika pripremili zakon, kolega Hrelja i ja smo pripremili autentično tumačenje, HDZ je u oba slučaja rekao da nema potrebe niti za jednim, niti za drugim jer će se to riješiti zakonom, po meni to zakonom nije riješeno, molim vaše mišljenje. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Mrsić, izvolite.
Kolega Grbin, ministar Marić neće biti sretan sa mirovinama iz Njemačke jer sa Njemačkom ima ugovor da Nijemci oporezuju naše mirovine pa onda mi nemamo pravo. Što se tiče samih mirovina odnosno dodatka na mirovine, to je nešto što smo mi predlagali da se riješi i da se riješi u jednom aktu međutim ministar Pavić i Vlada su odgovorili da je to diskriminirajuće, da se to ne smije i ne treba raditi i da oni imaju bolje rješenje, pa evo vidimo koje je bolje rješenje. Stvara se diskriminacija ono što smo mi predlagali je antidiskriminatorno, da imaju svi isto. A kada govorimo o samom zakonu ako govorimo o prijevremenom umirovljenju, nema nikakvih razloga da idemo ranije. Godina života u zdravlju i produženje tek 2040. ćemo biti blizu Europe, nećemo je stići, prema tome, potpuno bespotrebno da to radimo sada, jedino ako želimo zaslužiti svoju fotelju u Bruxellesu u administraciji, employment i u Europskoj komisiji. Hvala.
Odgovor, gospodin Hrelja. A pardon, replika, gospodin Hrelja.
Poštovani kolega Mrsić, da, mi smo zakonom koji je stupio na snagu 1.1.2014. dozvolili rad 2 kategorije umirovljenika i uvijek to pozdravljam jer tvrdim da je to opcija jer oni i tako i tako mogu raditi i preko ugovora o djelu, obaveze su im iste dakle i doprinosi za zdravstvo i za mirovinsko i porezi. Prema tome, poštujem ovo i proširenje mogućnosti da se radi, da umirovljenici rade jer na kraju krajeva, pune svoj proračun za sviju mirovinu kroz doprinose iako umanjene ali nikako ne mogu vezu dovesti, povećanje bonifikacije za rad nakon 65 g. Mislim, da li je nama problem nedostatak ljudi i svijetu rada nakon 65. ili od 55. do 65.?
Odgovor, gospodin Mrsić.
Nama je problem što u ovom djelu od 55 do 65 nemamo zaposlene građane i tu je trebao ministar napraviti svoj iskorak a ova bonifikacija opet neće pogoditi one koji imaju najniže mirovine nego će pogoditi oni koji bi ionako radili iza 65 g. i u potpunosti se slažem s vama da ovih 3% povećanja najniže mirovine je pljuska svima onima koji rade, koji dobivaju tu plaću koju imaju, u kojoj im se uplaćuju doprinosi i to će dovesti do još jednog poremećaja u mirovinskom sustavu i sasvim sigurno da će ministar Pavić biti ono što cijelo vrijeme govorim, štetočina mirovinskog sustava i grobar mirovinskog sustava i grobar mirovinskog sustava jer sve što je do sada napravio, ide kontra onoga što bi trebao napraviti. Umjesto bahatosti nek ponudi rješenja koja idu za time da mirovinski sustav bude drugačiji i da bude primjeren hrvatskim građanima a ne Europskoj komisiji.
Hvala. Iduća rasprava, pojedinačna rasprava, gospodin Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Javio sam se za pojedinačnu raspravu da mogu malo slobodnije govoriti nego što je to u ime kluba kad zastupam stavove kluba. Naime, krenut ću od kraja s jednim primjerom. Norveški državni globalni mirovinski fond najveći j fond u svijetu. Norveška ima 5 milijuna stanovnika i nije stvar fascinantnih brojeva ovog fonda posjedovanja nafte nego ispravna ulaganja i želja onih koji upravljaju fondom da izvuku maksimalno korist za norveške umirovljenike. Trenutna vrijednost fonda je veća od milijun dolara i 2,5 puta je veća od norveškog BDP-a. Fond ima dionice u 9000 kompanija u 70 zemalja svijeta i čini 1,3 ukupne svjetske tržišne kapitalizacije. 65,1 vlasništva fonda čine dionice dok ulaganja u državne obveznice čine samo 30%. U 2017. g. ima ukupan prinos od 50 milijardi dolara. A svaki norveški umirovljenik ovog trenutku u fondu ima imovinu od 190 000 dolara. Dakle, vratimo se na sam početak priče i ono što je ministar danas izjavio ovdje da on osobno i Vlada ide u smjeru jačanja drugog mirovinskog stupa a najava koja se promiče kroz ovaj zakon je vrlo skromna, znači to je 0,5 do 2020. i još 0,5 do 2022., znači 1% povećanja doprinosa za drugi mirovinski stup. Ako promatramo sustav međugeneracijske solidarnosti onda možemo slobodno reći da je on njima zadan sa dva parametra a to je vrijednost novca na ulazu u taj sustav i vrijednost novca na izlazu. I ono što obilježava naš mirovinski sustav je da se vrijednost novca na ulazu definira onim na izlazu tj. doprinosi nemaju veze s iznosom mirovine. Nije važno koliko doprinosa uberemo, važno je koliko nam je potrebno za mirovine a taj novac uzimamo iz državnog proračuna, dakle iz općih poreza i zapravo prema nekim ekonomistima se navodi da u budućnosti neće više ni biti, da će zapravo nestati razlika između doprinosa i poreza. Ako se sjetimo i najave ministra Marića kad je predlagao uvođenje poreza na nekretnine, to je zapravo tada i on predvidio pa je rekao vrlo precizno, kaže komunalnu naknadu će zamijeniti porez na nekretnine. Drugi primjer koji želim reći u ovoj raspravi je, čovjek znate ima jedno lijepo mjesto Bukvik se zove na mojoj županiji, tamo žive ljudi većinom porijeklom iz Dalmacije. Jedan čovjek je radio u Njemačkoj, radio je 3 g. u Njemačkoj, pazite 3 g., u silosima u Čačincima je radio 30 g., o tome je pisao u Glas Slavonije, možete to naći. Mirovine na temelju 3 g. staža u Njemačkoj iznose 204 eura a mirovina na temelju 30 g. u RH je 1900 kuna. Taj primjer pokazuje da s naši mirovinskim sustavom nešto nije u redu. Drugi primjer koji se isto može iščitati iz podataka je da gotovo 100 000 građana RH prima mirovinu manju od 500 kuna, negdje blizu 400 000 od 500 do 2000 i nešto oko više od 200 000 prima mirovinu do 2500 kuna. Dakle, sa stajališta visina mirovina, naš mirovinski sustav nije adekvatan i većina umirovljenika živi na rubu siromaštva ili prijeti veliki rizik od siromaštva. Ono što isto možemo primijetiti da se mirovine ne mogu povećati jer jednostavno nema dovoljno onih koji rade da uplaćuju a zbog niza razloga koji su ovdje spomenuli prethodnici, zbog različitih formula, različitih uvjeta za odlazak u mirovinu, posebno 90-ih kad su ljude i tjeralo u mirovinu, nisu a to podaci pokazuju, nemaju dovoljan broj staža i nemaju onaj uvjet koji je puni radni staž da bi imali pristojnu mirovinu za hrvatske uvjete. Dakle, prvi mirovinski stup ovisi u ovom trenutku o izdavanjima iz proračuna, dakle doprinosi ga ne mogu podmiriti pa čak i kad bi vratili ovaj 6% pardon 5% ili 6 milijardi koje se uplaćuju u drugi stup, i rad ne bi bilo dovoljno novca i opet nedostaje a to je bi i razlog zašto se išlo u mirovinsku reformu, da bi se jačanjem drugog stupa ili individualizirane kapitalizirane štednje došlo do relativno pristojne mirovine u budućnosti. Međutim kao što vidimo po podacima, zbog niske razine plaća, to se nije ostvarilo, čak je ministar rekao da prema izračunima za mnoge osiguranike neće jednostavno, neće nikad biti to isplativo. Pa što je onda potrebno učiniti? Prvi stup je osjetljiv na demografske rizike i tu Vlada može učiniti puno jedino na taj način da radi na učinkovitoj javnoj upravi, da snizuje porezna opterećenja poduzetnika, da e povećava broj radnih mjesta i da na taj način se povećavaju plaće. jedino na taj način se može djelovati na ovaj prvi. Drugi stup je podložan ekonomskim rizicima i oni su lakše prevladivi međutim u drugom setu, samo da me ministar ne opomene, u drugom setu zakona ćemo govoriti o mirovinskim fondovima i njihovom poslovanju. Mirovinski fondovi u ovom trenutku ne mogu ozbiljnije ulagati u dionice ili zapravo ulagati na ona mjesta gdje bi se novac mogao bolje oploditi, gdje bi bio veći prinos u tom drugom mirovinskom stupu. I ono što u ovom trenutku što najviše zamjeram Vladi a i ministru koji dolazi sa ovim prijedlogom, ne to što dovodi, što neke predlaže dobre mjere u smislu da novi umirovljenici ne bi imali manje mirovine zato što su bili prisiljeni odbrati prvi i drugi stup već zato što dugoročno ne pokazuju ambiciju ili želju da se stvari bitno promijene jer smatram da 0,5% do 2020. pa onda još 0,5 do 2022. ili 1% sveukupnog povećanja ulaganja u drugi stup nikako nije dovoljno i to nije i to nije ambiciozan plan. I Vlada se ponaša doista tako dok smo mi tu netko je spomenuo ajde 10 milijuna ćemo naći pa ćemo naći još 15 milijuna a poslije kako bude. Nije ova Vlada jedina, tako su se ponašale Vlade i prije ove. Dakle, u ovom trenutku mnogi građani ove zemlje ne znaju kakvu će mirovinu imati, hoće li biti mirovine iako Vlada uvjerava da je mirovinski sustav siguran. Neki, mnogi ekonomisti zapravo prognoziraju, je ostati će siguran sustav, mirovine će biti samo će biti male. Mirovina će biti, samo će biti male i to nam pokazuje upravo taj odnos drugog stupa. U trećem stupu ne možemo sada u ovom trenutku, mislim da je to s obzirom na hrvatsko gospodarstvo, s obzirom na ovo što se događa u Uljaniku a Uljanik je sad jedno od poduzeća koji je samo u nizu. Sjetimo se radnica Kamenskog, sjetimo je puno poduzeća GAJ-a Slatina o kojem sam ja tu pričao dakle gdje ljudi i kad su radili nisu im doprinosi uplaćivani. Dakle u tom smjeru neće se situacija bitno promijeniti. Mirovinski sustav će preživljavati ali bez nekakve jasnije reforme jer ovako bi mogli nazvati ovo umjesto reforme sanacijom neće daleko, daleko se dogurati. I samo za kraj, rekao bih tu sliku, mirovinski sustav ima privatne noge, javni trbuh ali u ovom trenutku nema glavu. I zato bi valjalo da se odlučimo kud idemo. Ili da poslušate kolege Živog zida da se sve prebaci u prvi stup, da zanemarimo drugi stup ili da stvarno se prihvatimo posla, ministarstvo da se nađu projekcije, da se vidi gdje je ta točka isplativosti, što da se radi, kako da se mirovinske fondove angažira da bi oni u budućnosti doista mogli zamijeniti ovaj sustav solidarnosti jer mi smo danas, to su kolege spominjali sad i kolega Hrelja, zapravo više ne znamo na čemu smo mi solidarni. I nije problem kada vi predlažete da se poveća radni vijek jer nije samo ni solidarnost da netko duže radi zbog nekoga tko je radio kraće. Ali je problem ako se to radi na taj način da se ništa neće promijeniti. Jer kako će se, ako čovjek, ako kažemo da za 50 godina mu se ništa neće promijeniti, ako uplaćuje u drugi stup a što će se promijeniti onda za 2 godine. Hvala.
Hvala lijepa. Mi idemo dalje gospodin Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažene kolegice i kolege, svima nam je jasno da mirovinska reforma ustvari nije reforma nego je to samo pokušaj da se malo popravi ono što je na rubu egzistencije. Potpuno nam je jasno da umirovljenici ustvari žive na račun radnika, da je radnika sve manje, da samo veliki broj zaposlenih u odnosu na broj umirovljenika i velike plaće mogu osigurati da umirovljenici imaju dostojan život. Fondovi kao fondovi tek smo krenuli u to može se reći, ne znam koliko to traje već nekih 10ak godina, kada smo krenuli sa fondovima, ne znam točno. Ali u tome smo dosta friški. Znači nije to nešto što je tradicija u hrvatskom društvu. I zbog toga što to nije tradicija to još uvijek ne daje svoje prave plodove. Dobrovoljni mirovinski fondovi su nešto drugo, oni vjerojatno daju neke plodove ljudima koji su bili u stanju ulagati u dobrovoljne mirovinske fondove ali to nije sfera o kojoj mi danas razgovaramo. Dobrovoljni mirovinski fond je ulaganje čovjeka u vlastitu budućnost na temelju sredstava koje on ima. Koje je pravo rješenje za naš problem, koje je pravo rješenje za situaciju u kojoj veliki broj umirovljenika živi na rubu egzistencije? Pravo rješenje je opća reforma cijelog društva, konačna i završna bitka sa klijentizmom koja nije niti započela. Nažalost na klijentima politika živi upravo na klijentima, cijelo društvo je umreženo klijentskim odnosima, klijentalizmom, svatko je svakome dužan i nitko se ne usuđuje reći klijentu više nisi moj klijent, nitko se ne usuđuje srezati javnu upravu, nitko se ne usuđuje smanjiti ovdje broj saborskih zastupnika, nitko se ne usuđuje krenuti u stvarne promjene u društvu. A dok se ne krene u te prave promjene ne možemo očekivati da će mirovinski sustav biti bolji. I ovo što se radi je na uštrb čovjeka, na uštrb humanzima, na uštrb ljudskosti koju smo nekad imali. Druga stvar koja se ovdje postavlja kao pitanje jest pitanje pravičnosti. Ako netko tko je radio 40 godina ili 35 godina pod određenim uvjetima sutra će imati veću mirovinu nego netko isti takav samo zbog toga jer se promijenio zakon to nikako ne može biti pravično. To nikako ne može biti u skladu sa Ustavom RH. Prema svakom čovjeku koji je imao iste uvjete do određenog trenutka života mora se primijeniti isti princip. Na koji način, to je pitanje za vlast, međutim ovo što mi radimo nije pravi način. Znamo da fondovi mogu i propasti. Koliko su fondovi sigurni u društvu u kojem gospodarstvo ne funkcionira na idealan ili bolje rečeno optimalan način? Ako fondovi nemaju mogućnost ulaganja onda oni ne mogu dati niti plodove. A oni nemaju mogućnost ulaganja upravo zbog toga jer ovdje vladaju klijentistički odnosi, upravo zbog toga. Zbog toga jer smo našu poljoprivredu, naše stočarstvo srozali na koljena a za račun trgovaca. Omogućili smo trgovcima da na velikim maržama zarađuju ogroman novac a za to vrijeme ljudi ovdje ne mogu zaraditi od svoga rada. Vrlo je žalosna činjenica da onaj tko radi, tko privređuje ne može ostvariti zaradu kako zarađuje posrednik trgovac. Kada ćemo preokrenuti taj način razmišljanja? Preokrenut ćemo ga možda onda kada ovdje u klupama saborskim budu sjedili ljudi koji su radili svojim rukama neke poslove. Koji nisu samo gledali sa strane i teoretizirali. Mislim da ovdje ima previše ljudi koji se baziraju na teoriji a ne na praksi, previše ljudi koji nisu u svom životu i svojim rukama nešto konkretno radili. Takvi ljudi ne mogu odlučivati u društvu jer jednostavno nemaju osjećaj za društvo. Ne bih htio više širiti, moja ideja je u tome da nama treba kompletna društvena reforma i da ona stranka ili ona ekipa koja želi to promijeniti, mora riskirati da će izgubiti slijedeće izbore nakon što dobije prve izbore i da takva ekipa mora biti spremna na istinske promjene a ne na šminku i na farbanje javnosti kako nešto konkretno rade. Između ostalog, dat ću nekoliko primjera što smo mogli mi napraviti a nismo napravili još uvijek, mogli smo sustavno riješiti problem kamatarenja hrvatskih građana gdje bi se njima povećao standard zbog manjih kamatnih stopa. Sustavno možemo još uvijek riješiti problem vraćanja pretplaćenih iznosa iz kredita koji imaju nepoštene ugovorne odredbe jer imamo pravomoćnu sudsku presudu čime bismo u džepove građana prelili između 10 i 15 milijardi a tih 10 do 15 milijardi kuna više u džepovima građana, sigurno bi omogućilo i otvaranje radnih mjesta i veći BDP i na kraju krajeva, veće mirovine. Dakle, s mog aspekta s te dvije stvari da napravimo, da smanjimo kamatne stope što možemo jer su one nezakonite i da vrtimo ljudima njihov novac sustavno jer ako to ne učinimo, ja vjerujem da će banke jako dobro proći jer veliki broj ljudi uopće ne zna koja su njihova prava, unatoč tome što s stalno o tome govori s moje strane i sa strane mojih kolega. A postoji jedan veliki dio ljudi koji kad riješe neki svoj životni problem, odmahne rukom i kaže ma nije me briga za to. I baš ga briga što će banci ostati 50 do 100 000 kuna koje je opelješila ustvari od njega. Dakle ja predlažem samo te dvije mjere da napravimo mi ovdje i već ćemo popraviti i BDP i mirovine. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je poštovana zastupnica Grozdana Perić.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa mene zanima o kakvoj vi pravdi govorite kad 90-te godine iz osobnog iskustva znam i imam da preko 55 g. radnog staža i korištenja obiteljske mirovine, nose niti 2500 mirovine. I sve to što je bilo prije je bilo tako divno i krasno, a sve ovo što se sada pokušava promijeniti i omogućiti, sve ono što su generacije prije i Vlade prije i sustavi prije radili krivo, to ne želite priznati.
Odgovor poštovanog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem. Kolegice Perić, ja uopće nisam govorio o prošlim vremena. Ja ne znam jeste vi mene slušali o čemu j govorim ali ja uopće nisam o prošlosti govorio, ja sam govorio u budućnosti, ja sam govorio o tome da netko tko je pod određenim uvjetima otišao u mirovinu, ne može i ne smije imati bolje uvjete nego tko sada odlazi u mirovinu pod istim takvim uvjetima nego netko tko sada odlazi u mirovinu pod istim takvim uvjetima da je u prošlosti isto toliko radio, da je isto toliko izdvajao, to se da izračunati na temelju neke statistike itd., dakle ja uopće nisam govorio o tome da je prije bilo bolje, nisam to niti jednom riječju spomenuo, ja sam govorio što mi trebamo napraviti da bi mirovine bile bolje. Moramo mijenjati naše društvo koje je još gore nego što je bilo ono u jednom određenom djelu. U kojem djelu? Ona elitistička, klijentistička kasta još više crpi javnog novca nego što je crpila ona prije, još više jer prije je bilo društveno vlasništvo a sada se javno koristi u privatno maksimalno, to je katastrofa.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Aleksić, negdje sam pročitao evo, neka i ministar čuje kad govorim o ambicioznijem drugom stupu. Pa drugi stup može biti garancija čovjeku ako čovjek radi, dobije otkaz, ima kredit, ne može više plaćati kredit i onda lijepo ode u fond i kaže ja sam, meni se prijeti ovrhom na kuću, uzet će mi kuću, lijepo taj trenutak njemu fond isplati sredstva s njegovog drugog stupa za mirovinsko osiguranje, on spasi svoju kuću, mirovinu će u tom slučaju imati manju, on će nastaviti dalje plaćati ali je spasio kuću. To su ambiciozna rješenja koja mogu se i ovakvim zakonskim prijedlozima riješiti. U tom smislu kad ste vi spominjali, mnogi ljudi su bili izloženi baš gubljenju doma a društvo mora se za takve scenarije pripremati i biti da kažem, otvorenije prema ljudima.
Odgovor poštovanog zastupnika Aleksića.
Zahvaljujem. Da kolega Žagar, međutim ja sam rekao još neke stvari, mi imamo uistinu mogućnost da spriječimo te nekakve nesretne slučajeve koji se mogu dogoditi u budućnosti jer je veliki broj tih slučajeva koji bi možda mogli završiti pod ovrhom su ugovarali nekakve kredite koji imaju nepoštene ugovorene odredbe ali oni ako sami ne pokrenu svoje sudske postupke, ako sami ne riješe svoj problem, nitko im to neće riješiti. Zato smo mi ovdje i zato bismo mi trebali to sustavno riješiti jer to na takav način radi jedna Njemačka, jedna Francuska, jedna Austrija, zašto ne bi i RH? Zašto mi ne bismo slijedili te zemlje zapadne suvremene demokracije kad imamo sredstva, imamo mogućnosti samo ovisi o političkoj volji koje nema samo zbog toga jer Goran Aleksić ne sjedi u vladajućoj većini. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Zdravka Ronka, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ministra nema ali tajnica će mu vjerojatno prenijeti ono što bih ja imao za reći. Neću puno, ovdje je bilo dosta danas svega rečeno, s nečim se slažem, s nečim se ne slažem, naravno da ćete to i vi razmotriti do drugog čitanja a ja ću pokušati biti kratak, vrijeme već otišlo ali evo ja ću reći možda ono najbitnije a to je da građani razumiju šta znači milijun i 200 korisnika i što znači milijun i 500 cirka osiguranika ili 1 naprama 2. U Njemačkoj, ne znam da li vi znate, vjerojatno neki i znate, je cijela uzbuna jer je odnos 1 naprama 3. Mislim da to najviše govori o stanju koje je kod nas. Drugo građani dakako razumiju i što je to 40 milijardi rashoda, šta je to 17 milijuna rashoda, šta je to 17 milijuna manjka, prosječni mirovinski staž, rekli smo da je to 30 g. visok je udio umirovljenika u ovim mlađim generacijama, svega 16% korisnika mirovine je ostvarilo 40 g. staža. Da je prosječna starost umirovljenika 70 g. i nekakvih 11 mjeseci. Da je prosjeći mirovinski staž, na osnovnu kojeg je ostvarena mirovina svega 30 g. i da ćemo 2030. g. '30. g dočekati sa 25% stanovništva, koje je starije od 65 g. Dakako da naši građani, prateći i materiju koja je objavljena i ovo što slušaju nas, znaju da je udio prosječne mirovine, nažalost ispod 40%, da 183 tisuće građana prima mirovinu manju od 1000 kn, da njih 315 manje od 1500 a da 542 tisuće naših građana prima manje od 2000 kn. Isto tako i svi mi znamo da je pad nataliteta 2017., 2017. 36 i 600, porast mortaliteta 53 i 500, negativni prirast, da nam je 18 tisuća, doseljenih 15 i 500, a doseljenih govorim prema podacima koje imamo 47 i 500 u 2017. g. da nam usput nedostaje i radne snage. I kao što znamo da je očekivanje trajanje života u RH 77, prosjek EU je iznad 80, 81 i nešto, a da nas Italija, Španjolska, Švicarska, Švedska šiju i po 6 g. da su naši građani i to se zna, da su naši građani prošli rat, pretvorbu i privatizaciju, nezaposlenost, boleštine i izrabljivanje, izrabljivanja kojih je bilo, od strahovanja za radno mjesto i egzistenciju, rad ispod svakog dostojanstva, rad na crno, honorarno određeno itd. itd. i da je to sve na našim građanima ostavilo jedan neizbrisiv trag i da su ove generacije, građana, naših građana itekako … [[Govornik se ne razumije.]] I zato, evo gospodine ministre, vratili ste se i zato evo ja računam i na vašu osjetljivost, nekada smo zajedno radili ili djelovali u udruzi SLAP, pa sam imao prilike znati i vašu kalvariju, oko toga da niste imali posla pa da ste bili na minimalnoj plaći od 2100 kn, pa zato se i pozivam malo i na vašu osjetljivost, da ćete uz, dakle, polazimo od toga, da uz sva ova dobra rješenja, kojih ima u ovom prijedlogu ili u ovim prijedlozima, uz svo razumijevanje i uz osobno uvažavanje, ajde ispravite jednu pogrešku nije to samo vaša i prihvatiti dakle, tu činjenicu, kako ove generacije Hrvatske, neće doći raditi 41 g. neće ostvariti 41 g. radnog staža i 67 g. života, a niti će moći podnijeti ovako oštru penalizaciju. Dakle, problem postoji, problem treba riješiti, ali smatram da adresu ili način, kako god, nači i adresu, ne možemo tražiti samo ni u mirovinskom, odnosno, u vašem resoru, da je to adresa i demografska obnova i trenutni snažni gospodarski iskorak zapošljavanje, istinsku zaustavljanje, iseljavanja više pravde, više empatije, prestanak bujanja administracije i prestanak privilegija, da se više to ne umnožava. U banani jesmo, ali ako bi ovo isforsirali, ovakav prvi prijedlog, smatram da bismo za par g. ponovno došli u situaciju, odnosno, da bismo se opet se našli, u istom, neću reći sosu, ali u istom problemu i da bi ovaj, u toj situaciju onda vi ili netko drugi, predlagao čak 43 g. ili 69 g. itd. da bismo morali, dakle i na ostalim poljima itekako poraditi, a ne samo očekivati, šta ćemo mi propisati kroz nekakve doprinose, kroz nekakva ograničenja, kroz nekakav staž, penalizaciju itd. Evo, to je moj prijedlog, pa na kraju krajeva i moja molba. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sada završno u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima. U ime Kluba zastupnika, želim reći da ćemo mi po slobodnoj volji, podržavati ili ne podržavati ove zakone, ali ono što želim reći, poznavajući ovu materiju, mogu reći svoj sud, dakle, zakon o dodatku na mirovinu je bilo potrebno donijeti, uz korekciju koju sam rekao u ime Kluba da pogledate u prvom obraćanju, mislim da je on dobar, da je vrijedan naše podrške, a ostalo je politikantstvo. Zakon o stažu osiguranja sa uvećanim trajanjem treba urediti jer postoji 40ak zanimanja, poslova na kojim ne radi više nitko, niti će ikad raditi ako se te tehnologije neće ponoviti. Molim da sve sudionike, naročito socijalne partnere uvjerite u nalaze stručnih ekspertiza da li se smije ili se ne smije, da li se može ili ne može smanjivati staž osiguranja sa uvećanim trajanjem za pojedina zanimanja, dakle još molim da tu poradite. Što se tiče zakona o mirovinskom osiguranju, osim u djelu koji se tiče zakona o dodatku, ja mislim da ga nije trebalo mijenjati. Naime sa ubrzanjem odlaska u mirovinu do 67 godina riskirate, doista riskirate referendum pa da ne bude ni ono što je sada bilo da se tek 2038 počinje raditi. Dalje, penalizacija je sada bila dobro odmjerena jer za, ako ste imali 40 godina staža za 5 godina ranije odlazak u mirovinu mogli ste bili penalizirani sa najviše 6%, to je administracija Jadranke Kosor riješila. Ja mislim da je to dobro izbalansirana penalizacija, prije te zadnje balansiranja te penalizacije je bila najveća penalizacija 9%, to smo riješili 2007. kad je Hrvatska stranka umirovljenika predlagala mini mirovinsku reformu i mislim da vam ta stvar stoji dobro i da ne trebate puno oko toga dirati. Da u redu, slažem se da rad umirovljenika treba liberalizirati jer je to opcija, to nije pravilo, to nije konkurencija mladima i to će biti zahvata možda 15, 20 000 zaposlenih koji će sami sebi isplaćivati, odnosno uplaćivati doprinose i doprinositi isplate svojih i tuđih mirovina. Naročito se zalažem za obiteljske, da se one isto tako obiteljski mirovina dozvoli raditi do 4 sata, da pokušate da ne bi imali problema sa Ustavnim načelima da nađete jedinstveno rješenje i za njih i za djelatne vojne osobe, a ne za jedne 1 varijanta, a za druge moguće dvije varijante, ili dajte dvije svima ili dajte jednu svima da tu ne bude nekih problema. Dakle to je ono što, i već sam rekao i obrazložio da mi je neprihvatljivo na taj način rješavati najniže, uz sve moje razumijevanje i suosjećanje za njihov materijalni položaj, međutim činjenica je da pravila Zakona o mirovinskom osiguranju moraju počivati, odnosno prvenstveno se mora gledat što je uplaćeno da se time definira ono što će biti u isplati, uz maksimalno apliciranje načela uzajamnosti i solidarnosti, ali ono nije bezgranično i ono ne može bez širih koncensusa i nismo mi ti koji će mijenjati te odredbe, a definitivno, ja bih želio da imamo svojevrsni socijalni fond, da sve one koji nisu mogli zaraditi dovedemo do jedne granice, to se zove granica siromaštva da ih, ako nemaju nikakvih drugih izvora prihoda, da sve generalno dovedemo do te granice i da postavimo si donju granicu ispod koje nitko kao građanin RH ne smije imati, ali mislim da to nije zadatak samo mirovinskog sustava. To je malo širi zadatak, to je u pitanju socijalna politika, tu se slažem sa kolegom Šukerom apsolutno. Evo toliko, dakle ono što treba podržat, podržat ćemo, a ono drugo molim da još učinite napore i doradite. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća završna riječ u ime Kluba zastupnika Živog zida i Snage govorit će poštovani zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani ministre sa suradnicima. Znači vidjeli smo tijekom ovog prvoga dijela rasprave o mirovinskoj reformi da naši ljudi imaju daleko preniske mirovine, oni ustvari imaju nekakve socijalne pomoći, a glavni uzrok za to je neuspjela reforma iz 2002. godine kada je uveden II. mirovinski stup. To su shvatile sve zemlje bivšeg komunizma kojima je svjetska banka nametnula uplate u drugi stup i one su sve od njega odustale pa između ostaloga odustala i Poljska. To govorim zato što je HDZ u vrlo dobrim odnosima sa vladajućom poljskom strankom, ovdje su dovodili gospodina Tuska pa evo ministar Pavić ako ne želi mene slušati, ja vjerujem da me čuje, ali u biti neće postupit onako kako ja kažem, pitajte gospodina Tuska zašto je on odustao od II. stupa? Evo njega pitajte, on vam je autoritet, njemu ste ovdje pljeskali, on je u europskoj komisiji velika faca pa njega pitajte, evo provjerite, neka on da svoj argument. Ovo što vi radite da pokušavate sjediti na dvije stolice pa s jedne strane zagovarat malo istinu pa s druge strane zagovarat malo laž, to jednostavno se ne može nazvati nikako drukčije nego kupovinom vremena, dakle parcijalnim rješenjem i ustvari dugoročno gledajući nastavkom štete jer vi što radite? Vi želite stimulirati ostanak u II. stupu pa onda izmišljate čak mito za umirovljenike da im se kao isplati 15% ako to hoće prilikom odlaska u mirovinu što se ne smije dopustiti, ne smije se dopustit jer novac uplaćen za mirovine mora služiti za mirovine, on je jedini korisni alat za borbu protiv siromaštva u startu. Nemojte to raditi i nemojte nikakve nove troškove izmišljat poput toga dodatka 20,25% što ćete davati da ljudi ostanu u II. stupu jer to je opet teret za proračun. Taj teret za proračun možda neće biti tako veliki sada dok traje vaš mandat, ali on će s godinama postajati sve veći. I onda ćemo opet imati priču, možda će to govoriti SDP, možda Živi zid, neka treća stranka, ja nisam to uveo, to je uveo ministar Pavić, šta ja tu mogu, kao što vi sad govorite to je uveo ministar Mrsić, ponesite se odgovorno. Na koncu konca i vi ćete biti umirovljenik i vi ćete jednoga dana imati premalu mirovinu u odnosu na sve ono što ste potrošili, na koliko ste radili. Zar nije štetno i da ne velim krajnje neodgovorno da mi za jednu kunu mirovine koju dobivamo iz II. stupa plaćamo 3 kune. Pa koja je to matematika? Logično bi bilo ako je taj II. stup toliko uspješan i ima neke prinose da na svaku kunu koju uplatim dobijem barem jednu kunu i 10 lipa, evo bar to da dobijem, bar neku minimalnu zaradu. Ali ja na svaku kunu koju uplatim dobijem 30 lipa mirovine. To je matematika za 3. razred osnovne škole i vi to vidite i vi to znate i vi i dalje kažete a ne mogu ja ništa, to su ipak banke, one su tako strašne, znate vi šta je svjetska banka, kao što su ove te grupacije itd. jer pamtite ministre Paviću i svi vi koji slušate? Može banka biti moćna koliko god hoće, ali država je moćnija. Vi ste moćniji od svih predsjednika uprava, banaka i svih predsjednika mirovinskih, osiguravajućih društva i mirovinskih fondova. I ako vi hoćete njima stat na kraj, stat ćete im za 5 minuta. To je samo pitanje političke volje i hrabrosti. Nemojte se savijati pred nečijim materijalnim interesima pa najmanje pred interesima stranih bankara u Hrvatskoj pa šta su oni ovdje pa koliko zarađuju godišnje? Samo 15 milijardi zarade na kamatama i nije im dosta, nije im dosta. A recite im onda gospodo, izvolite, spakirajte stvari doviđenja. Eto. Ja vas pozivam da budete odgovorni, pozivam vas da budete hrabri. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani ministar Marko Pavić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani zastupnici, najljepša vam hvala na raspravi. Mislim da su se dosta i kvalitetnih prijedloga iskristaliziralo. Cilj ove mirovinske reforme, još jedanput je, održivost mirovinskog sustava, cilj je da mirovine budu veće i cilj je da nemamo diskriminaciju među skupinama umirovljenika. Sve kvalitetne prijedloge ćemo uzeti u razmatranje, posebice ovo pitanje oko manjeg umanjenja, odnosno penalizacije i za drugo čitanje ćemo još pripremiti prijedloge koji su u raspravi bili istaknuti, one koje možemo usvojiti. Hvala vam lijepa svima još na konstruktivnoj raspravi.
Hvala. Sada ćemo prijeći na, zaključio bih zapravo raspravu o ove tri točke, a o njima ćemo naravno glasovati kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju, prvo čitanje PZ br. 452. Predlagatelj je Vlada RH, a rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskom osiguranju i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 75 ZA, 5 suzdržanih i 34 glasa PROTIV, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Izvolite kolega Bauk.
Gospodine predsjedniče, obzirom da je iz rezultata prethodnog glasovanja evidentno da vladajuća većina nema dovoljnu većinu da bi izglasala mirovinsku reformu, mi više ne želimo držati kvorum, predlažemo da ove Zakone preskočimo i da nastavimo glasat od točke 27., pa dalje.
Ja nisam stekao dojam da vi držite kvorum i ne znam temeljem čega ste došli do takvog zaključka, tako da se odbija vaš prijedlog.
Sada ćemo provesti objedinjenu raspravu sljedeće tri točke. - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z. br. 455 - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 456 - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 457 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85 Ustava RH i članka 172 Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani ministar rada i mirovinskog sustava Marko Pavić.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, zastupnice i zastupnici. Zadovoljstvo mi je da vam mogu predstaviti ovaj drugi dio cjelovite mirovinske reforme koja se odnosi na pitanje kapitalizirane štednje, odnosno II. i III. dobrovoljnog stupa. Do sada smo se u ovom prvom djelu rasprave većinom bavili sa I. stupom, odnosno stupom međugeneracijske solidarnosti sa 15% koje uplaćujemo, ovdje ćemo se baviti većinom s ovih 5% koji ide u drugi mirovinski stup i sa III. stupom koji se tiče dobrovoljne štednje za mirovinu. Kada gledamo II. stup trenutačno je u njemu 97 milijardi kuna raspoređeno u 4 obvezna mirovinska fonda, oni su 73% svog portfelja i imovine uložili u obveznice, 16% u dionice u Hrvatskoj i 11% u dionice u inozemstvu. Svaki od njih ima A, B i C rizik sustava. Ono što je jako zabrinjavajuće da 98% naših sugrađana ne odabire svoj drugi mirovinski stup unutar roka, a to je do sad bilo 6 mjeseci, a zadnjim zakonskim izmjenama pomaknuta je na mjesec dana. Drugi mirovinski stup, kao što smo dosta raspravljali i u prethodnoj raspravi pa se neću ponavljati, je cilj mu je bio da pomaknemo mirovine iz onog stupa međugeneracijske solidarnosti ka štednji. Svjesni smo situacije i isticali smo da omjer radnika je vrlo nepovoljan, nekad je bio 1:4, sad je uz rast zaposlenosti u zadnjih godinu dana i dalje nepovoljan 1,26 zaposlenih na 1 umirovljenika i upravo zato je uveden kako bi se mirovine prevele u štednju i kako bi upravo građani kroz privatnu štednju uspjeli zaštedjeti za mirovine. 2007. uveden je taj dodatak od 27%, dosta smo o njemu pričali ajmo još samo jedanput ponoviti, on će potaknuti atraktivnost drugog mirovinskog stupa. Imamo dodatak od 27% do 2001., do 31.12. svi će dobiti na prvi stup i onda 20,25% na komponentu iz prvog stupa, dakle gospodine Bunjac nema dodatka na ovaj dio koji se tiče drugog stupa. Na taj način smo osigurali da on bude atraktivan ali i sa tim dodatkom od, rješavanje problema 27% 300 tisuća naših građana koji će biti ispod minimalne, koji zarađuju od minimalne plaće do 75% prosječne plaće neće dovoljno uštedjeti. I upravo radi njih ali i svih ostalih omogućili smo prijelaz iz drugog stupa u prvi. U javnoj raspravi zadnja 4 mjeseca i dosta u medijima je bilo pitanje nasljeđivanja. Pitanje da naši građani ovo shvaćaju kao svoju imovinu, da, ali imovinu koja je dana njima, nekome na upravljanje. Ukoliko ne daj Bože preminu prije mirovine oni to mogu naslijediti, odnosno njihove obitelji to mogu naslijediti ali nakon odlaska u mirovinu može se naslijediti samo mirovina i to ukoliko se potiše takav ugovor. Pored 4, mirovinska obvezna mirovinska osiguravajuća društva, pored četiri obvezna mirovinska fonda imamo i nešto što se zove mirovinsko osiguravajuće društvo MOD. On je jedan jedini i on u biti provodi samu isplatu mirovina. Trenutačno kada smo pogledali sustav, smatramo da on može biti učinkovitiji i upravo zato kroz ove prijedloge zakona predviđamo smanjenje naknada od 1,2 milijarde kuna koje će ostati ne državi već na računu naših građana odnosno korisnika i na taj način će im se povećati dio koji se isplaćuje iz drugog stupa. Također dobar dio sredstava koji su oni uplaćivali u drugi stup trošio se za, odnosno bio je rezerviran za osiguranje isplate mirovina kako usklađivanje sa švicarskom formulom ne bi eksplodiralo, koje usklađuje mirovine sa kombiniranim indeksom porasta plaće i inflacije. I upravo promjenom švicarske formule samo na inflacije osigurati ćemo samim time povećanje, mogućnost za povećanje od 5-7% što se tiče isplate rata za, iz drugog mirovinskog stupa. Upravo zato što imamo taj jedan MOD i što je pitanje isto tako aktuarske matematike i pitanja nasljeđivanja recimo za 300 tisuća kuna koje prenesete u MOD, MOD će vam ponuditi 800 kuna u prosjeku ratu za isplatu iz drugog stupa ali isto tako će vam ponuditi ratu od 1000 kuna ukoliko tu mirovinu ne može nitko naslijediti. Zato ćemo i ovim prijedlogom zakona uspostaviti i državni MOD pod upravom HZMO-a. Drago mi je vidjeti tu i ravnatelja hrvatske HANFA-e, dakle Agencije za nadzor regulatora gdje isto tako ovim zakonskim prijedlogom želimo omogućiti snažnija ulaganja ali isto tako i bolju kontrolu rizika. Svjesni smo da održivost sustava u kojem imate imovinu 73% u obveznicama a Hrvatska je usvojila strategiju eura ide apsolutno prema euru, da će kamate na obveznice od 2022., 2023. kada predviđamo da ćemo ući u eurozonu pasti na 1%. Prema tome želimo omogućiti i podižemo limite ulaganja mirovinskim fondovima, želimo omogućiti ulaganje u infrastrukturne projekte ali uz veći nadzor HANFA-e i uz veći, kontrolu rizika takvog ulaganja. Za one najmlađe želimo da imaju veće prinose prvih 10 godina i zato će automatikom biti i raspoređeni u fond kategorije A a ne B. Naravno moći će se u svakom trenutku prebaciti ukoliko to ostanu u fondu kategorija A rizika unutar 10 godina će biti prebačeni u rizik kategorije B. Zajedno sa koalicijskim partnerima usuglasili smo i mogućnost isplate 15% prilikom, po uzoru na III. stup, prilikom umirovljenja ali isto tako uz osigurače da ne može ukupna mirovina pasti ispod minimalne mirovine +15%. Jedna od bitnih komponenti ove reforme je i III. stup. III. stup koji je trenutačno najbolja štednja u RH. Na uplaćenih 6 tisuća kuna dobijete 750 kuna državne subvencije. Ono što ćemo tu svakako napraviti je da ćemo ukinuti ulaznu naknadu koja je bila 7 do 8%, 1250 kuna koje praktički pojede prve dvije godine naknada države. Isto tako omogućiti ćemo osiguravajućim društvima da uđu u pitanje isplate mirovina iz III. stupa. Velika količina energije i puno novca ćemo uložiti u financijsku pismenost. Upravo ono što smo vidjeli je da su ljudi jako malo informirani i o II. i o III. stupu, da ne znaju njegove komponente. 98% naših mladih kada ulaze u II. stup ne odabiru svoj mirovinski fond. Upravo stoga osim obveze REGOS-a da šalje pismo uvesti ćemo i 100 milijuna kuna, investirati ćemo iz Europskog socijalnog fonda za programe financijske pismenosti. Također s 1.1. omogućiti ćemo i promjenu i II. mirovinskog fonda i odabir trećeg putem sustava e-građani kako bi upravo ciljali najmlađu populaciju i s njima komunicirali da budu Smatramo kako drugi stup treba jačati, smatramo da sve ove izmjene će dovesti do povećanja isplata mirovina iz drugog stupa i s ovim rješenjem dodatka od 27% sa smanjivanjem naknada, sa ukidanjem švicarske formule, pospješivanjem mogućnosti ulaganja ali uz veću kontrolu, … stupa isplate prilikom odlaska u mirovinu i trećeg stupa kojeg želimo jačina mislimo da ćemo značajnije unaprijediti kapitaliziranu štednju i omogućiti građanima veće mirovine iz sustava kapitalizirane štednje. Hvala lijepo.
Hvala, imamo niz replika: prva je poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Poštovani ministre, iz materijala je vidljivo da osnivate mirovinsku osiguravajuće društvo pri Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje. Da li ste upoznati da postoje određeno kaznene prijave protiv rukovodstva Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje zbog nesavjesnog poslovanja? Kako mislite osigurati da novoosnovani mod i poslovanje novo osnovanog mirovinskog osiguravajućeg društva bude u skladu sa Hrvatskim zakonima i u skladu sa time da mirovinsko osiguravajuće društvo u vlasništvu države je nešto što nije primjereno u Europi, ne postoji niti jedna država koja ima vlastito mirovinsko osiguravajuće društvo i dakle što će se desiti ako se dese nepravilnosti u mirovinskom osiguravajućem društvu, tko će odgovarati za štetu nastalu u mod.
Odgovor poštovanog ministra.
Hvala lijepa. Ja bi vas demantirao. Imam Švedska jedan takav državni mod. Što se tiče kazneni prijava, pa ja upravo moram pohvaliti ravnatelja zavoda za mirovinsko da se uspostavio jedan tim koji se bavi otkrivanjem bilo kakvog vida korupcije i da su upravo ove zadnje afere koje su i bile po pitanju prodaje imovine prijavljene od rukovodstva Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Ono što je bitno a nisam možda istaknuo je da nećemo uspostaviti državni mod na način da ćemo monopolizirati, svatko će moći izabrati koji mod želi, prema tome na građanima je pravo izbora kao i pri prebacivanju u drugi, iz drugoga u prvi mirovinski stup. Hvala vam lijepo!
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre, ja sam nekada ne javno onako razmišljao o tome da bi II. mirovinski stup trebao biti stup o izboru, dakle, ne obvezan već da se korisnici zapravo mogu opredijeliti. Drago mi je što se to dogodilo i mislim da je to velika ogromna, ogromna promjena, e i slijedom toga zapravo od vašeg samog prijedloga dobio sam jedan mail danas, vezan je za nasljeđivanje tih sredstava u slučaju smrti. Međutim, evo sad sam pronašao na Vašim stranicama vezano za ovu edukaciju građana da zapravo nakon smrti osigurane osobe u II. stupu mogu naslijediti ta prava na nasljeđivanja imaju bračni drugovi, odnosno članovi, članovi obitelji. Dakle, ta se mirovina može i isplatiti, ako sam to tako dobro razumio, iz II. mirovinskog stupa? Hvala!
Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala Vam lijepo poštovani zastupniče. Upravo pitanje nasljeđivanja je jedno od krucionalnih pitanje, pa ću ponoviti izlaganje. Ukoliko ne daj Bože preminete prije odlaska u mirovinu Vaša obitelj može naslijediti cijeli iznos. Vašim odlaskom u mirovinu može naslijediti samo mirovinu i ukoliko ste tako dogovorili u mirovinskom osiguravajućem društvu.
Molim Vas. Nemojmo, nemojmo iz klupa. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa ministre Pavić. Žalite se dakle da ljudi ne koriste mogućnost prelaska iz a. u b. fondove u dovoljnoj mjeri, ali jedan od razloga za to je što se ti fondovi mogu zamijeniti jednom u tri godine. Vi ste sad to unaprijedili pa se može jednom u godini ali isključivo kad je rođendan nečiji, znači ja ne znam kakve veze ima moj rođendan sa izborom mirovinskog fonda odnosno oblika. Meni bi bilo logičnije da se uvede mjera da kad promijenim fond iz a. u b., b. u a. svejedno, da se onda nakon toga 12 mjeseci ne može promijenit, a ne kad je rođendan i sad neki čovjek ono recimo smetne jednostavno s uma i onda opet ne može promijeniti fona. Znači, dajte da to bude kako bi rekao fleksibilnije bez obzira što ste vi to malo unaprijedili, dajte da to bude ono ajmo reći idealno. Hvala lijepo!
Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala lijepa! Sada smo skratili sa mogućnosti promjene jedanput u tri godine na jedanput u jednoj godini. Mislim da smo time osigurali da možete češće mijenjati svoj fond, ali isto tako da fondovi imaju određenu sigurnost da nema toliko promjena u istoj godini. Prema tome mislimo da je ovo jedan balansirani pristup i mislimo da smo to unaprijedili taj institut.
Slijedeći replike, poštovane zastupnice Božice Makar.
Hvala lijepa! Pa, uvaženi ministre ja spadam u onu generaciju koja je mogla dobrovoljno ući u II. stup. Doduše kad sam ulazila bilo je prikazano da nakon 40 godina s jednom prosječnom plaćom da će mirovina biti čak viša nego je to samo iz I. stupa. No, bez obzira na to ja i dalje vjerujem u II. mirovinski stup i na temelju svega iznošenog vjerujem da on ima budućnosti da je to naše rješenje za osiguranje našim umirovljenicima mirovine. Međutim, ono što mene zanima, Vaša iskustva i sigurno ste razmijenili sa drugima koji isto imaju II. mirovinski stup bez obzira na to što je kazano da smo mi ostali jedinstveni da nitko drugi nema, i bez obzira na naše specifičnosti da mi imamo naj ne najpovoljniji omjer osiguranika i umirovljenika koje su Vaša predviđanja? Hvala!
Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala lijepo. Drago mi je da vjerujete u razvoj kapitalizirane štednje, kada se mirovinski, drugi stup uvodio, dosta su bile optimistične i studija svjetske banke, koje su već sada predviđale, da dakle, bude izdvajanje za drugi stup 10% puno su bile optimističnije isto tako, prinosi kapitalizirane štednje i puno optimističnije je bilo nije bilo ukalkulirano pitanje svjetske krize. Upravo zato smo išli u cijelu ovu reformu, upravo zato iz svih ovih razloga, umirovljenici, odnosno, prvenstveno žene koje idu sljedeće g. u mirovinu, a rođene su nakon '62. imale bi bez ovakve reforme 600 ili 700 kn. Smatramo da ovim mjerama ćemo poboljšati kapitaliziran sustav i da mu treba dati vremena, tek je zaživio punoljetnost, a pravo vrijeme će vidjeti nakon 40 g. kapitalizirane štednje.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi ministre, dakle, odredba da će fondovi njima će se omogućiti ulaganje sredstava u državne infrastrukture projekte. Što vi osobno mislite sjećate se priče oko hrvatskih autocesta i otkupnine. Što vi osobno mislite, treba li fond ići u takve operacije s obzirom da su oni htjeli, čak sudjelovati u otkupnine, međutim, zakoni im to priječi da ulažu više od ne znam koliko postotak u jedno poduzeće, grupa dionice, a bili su spremni sudjelovati u … [[Govornik se ne razumije.]] 2013. monetizacije Hrvatskih autocesta. Ako se omogućuje da ulaze u nove infrastrukturne projekte, je li po vašem mišljenju dopušteno da idu u takva ulaganja. Ja osobno mislim da bi to bilo dobro. Što vi mislite o tome?
Odgovor poštovanog ministra Pavića.
Hvala lijepo poštovani zastupniče. Pa upravo odgovornošću ove Vlade, koja je konzervativnom fiskalnom politikom, koja im je odgovorno planiranje proračuna, dovela do toga da imamo povećanje rejtinga kreditnog rejtinga u rejting agencijama, uspjeli smo dobiti do toga da preko 3 milijarde kn smo uštedjeli samo na kamatama … [[Govornik se ne razumije.]] kredita hrvatskih autocesta i autocesta. Prema tome monetizacija očito tu nije bila nužna. Da li će ona biti ili neće, to ćemo vidjeti, ali ovim zakonskim okvirom stvara se okvir, a onda naravno na ostalim resorima, ministarstvima da dogovaraju sa mirovinskim fondovima, u koje točno pojedine projekte. Ali, još jedanput ponavljam, zaslugom ove vlade, vlade Andreja Plenkovića, osigurali smo preko 3 milijarde kuna uštede, povećanjem rejting, kreditnog rejtinga, da takva stvar nužno ne treba i biti.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Silvana Hrelje.
Poštovani gospodine ministre, mislim da vam se potkrao jedan lapsus, nije ni čudno, nakon cijelog dana ovdje. Vi ste rekli, da možete za štednju u dobrovoljnu, za dobrovolju štednju uplatiti 6000 i pri tome ostvariti 750 kn poticaja države. Mislim da je to krivo rečeno, vi možete uplatiti i 20000 kn, ali ćete dobiti poticaj od 15% do najviše uplate od 5000 kn, a 6000 kn se odnosi na nešto što je opravdani trošak poslodavca, ukoliko on u ime radnika ulaže u dobrovolju mirovinsku štednju. Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog ministra.
Hvala lijepo gospodine Hrelja, na preciznosti u potpunosti ste naravno u pravu. Ali iskoristio bi onda preostalo vrijeme, da se zahvalim ministru Mariću i na poreznoj reformi, da smo kao jedan od dodatka, odnosno, mogućnosti razvoja trećeg fonda, dobili kroz poreznu reformu, na izlazu treći stup nije oporeziv i 12% koje bi inače trebalo platiti neoporezivo. Tako da ste u potpunosti u pravu, a jedna od izmjena je da dakle, nema poreznog opterećenja na izlazu.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, dobro da ste u svom uvodnom izlaganju spomenuli lizing. Jer mislim da ste to prešutjeli ovdje, da ne bi bilo dobro. Jer ako dajemo veću mogućnost ulaganja u fondovima, onda to dolazi do većih prinosa, ali isto tako i do većeg rizika. I zato mi je drago da je kolega Žigman tu, tu HANFA dobiva ono što je namijenjeno kad je osnivana, a ne da je nekoga, da mi oprostite mi na izrazu, kao što se dogodilo uškopi i onda se dogodi neke stvari na financijskom tržištu koje se nisu smjele dogoditi. Ispričavam se na izrazu gospodine predsjedavajući, ali naprosto nisam mogao naći adekvatni izraz. Mislim da je HANFA, vrlo bitna u budućnosti, ja sam to rekao i ministru Mariću, da ćemo morati mijenjati Zakon o HANFA-i da više na čelu HANFA-e ne bude upravno vijeće, nego da bude uprava. Velika je razlika između upravnog vijeća i uprave. To daje i ne samo po nazivu, nego daje jednu sasvim drugačiju snagu.
Hvala vam. Sada ćemo, odgovor, poštovanog ministra, Pavića.
Hvala lijepo u potpunosti ste u pravu. Velika važnost i ovim zakonskim prijedlozima biti će na HANFA-i i na reguliranju pitanje rizika, ako širimo mogućnost ulaganja, pitanje kontrole rizika je apsolutno nužno i ja se apsolutno slažem s vašim obzervacijama, po pitanju sigurnosti i upravljanju riziku u sustavu kapitalizirane štednje.
Sada ćemo preći na sljedeći Klub zastupnika, a to je onaj Mosta nezavisnih lista, u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnicima. Dakle govorim o ovom drugom paketu zakona i sada nakon cjelodnevne rasprave, ne treba, nema potrebe za dugim govorima, jer smo neke teme već i otvorili i tamo. A ovaj paket prati logični slijed onog prvog paketa, tako da je ključno pitanje, ako ne podržavamo cjelokupnu reformu onda ne možemo, nema smisla ni podržavati ovo premda ovdje u principu nema puno spornih stvari. Za pozdraviti je svakako da se, da se smanjuju naknade koje mirovinski fondovi uzimaju, ajmo reći uvjetno na štetu korisnika, to je svakako za pozdraviti. Što se tiče ovih ulaganja mirovinskih fondova u državne infrastrukturne projekte, ovdje je jako važno da se omogući što veća transparentnost da prilikom odlučivanja o tim projektima da netko vodi računa, naša, inače javna nabava naša je teška oko 50 milijardi kuna i to su, mogu biti vrlo ozbiljni poslovi u kojima fondovi mogli ulagati. Ja sam namjerno spomenuo ovdje INA-u i Hrvatske autoceste. I istina je ministre i na tome treba čestitati, u tom smislu ministru Mariću da je našao model refinanciranja. Međutim dug je dug, pazite, opet ga treba plaćati, opet je to, ne znam koliko dolazi na naplatu, 10 milijardi godišnje ... [[Govornik se ne razumije.]] kamate. Dakle, to su stvari koje povećavaju troškove i onda a u skladu sa ovim što smo govorili što je i zapravo mirovinski sustav generira nove troškove, novi deficit. Onda bi dobro bilo da drugi stup zaživi i da ta ulaganja omoguće bolje mirovine. Procjena ekonomista je da, barem onima koji su skloni fondovima, sad ne znam je li to točno da 1% povećanja, 1%-tni poen povećanja uplate doprinosa u drugi mirovinski stup povećava mirovinu za 20% iz drugog stupa. Pazite za 20%. Naravno pod uvjetom dugogodišnje uplate. Ali onda, ali kada kažemo o menadžmentu mirovinskih fondova onda je pitanje mogu li oni raditi svoj posao ako imaju 70% ili 75% sredstava u obveznicama RH. Dakle ove tehničke stvari koje ste naveli nemamo posebnih primjedbi. Ono što isto ste sada rekli, čini mi se u odgovoru na repliku da se pojednostavljuje mogućnost mijenjanja fonda u drugom stupu. Do sada je bilo, mislim da samo jedanput besplatno a poslije se plaća naknada jel se u tom smjeru šta mijenja? Jer prema onim informacijama i izvješću koje imamo znači fondovi godišnje oko 400 milijuna kuna naplate raznih naknada vezano za, dobro to su ulazne naknade i naknade upravljačke naknade. I u tom smislu bi trebalo to smanjiti. I ono što na neki način, ja to osobno, nismo na klubu o tome razgovarali, osobno pozdravljam a to je ovo uvođenje državnog mirovinskog osiguravajućeg društva jer kažem, već u prvom dijelu sam govorio, bitno je razlikovati privatizaciju sredstava u fondu od privatizacije isplate mirovina. I mislim da bi u tom dijelu posebno uz ovu mogućnost da se prebacuju sredstva u prvi stup da je to nužno. I na kraju bih htio samo reći i da je dobro da je ovaj paket zakona ide u dva čitanja jer ćemo do drugog čitanja valjda nešto još više moći vidjeti a nadam se da ćete i vi uvažiti neke primjedbe koje su ovdje dane. Najljepše vam hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, poštovani gospodine Žigman. Nisam ponio papire što ne znači da ću biti kraći, bez papira mogu još duže [[Upadica Reiner: Mi smo se ponadali, mi smo se ponadali.]] Ali pokušati ću se malo suzdržati od širokih rasprava. Reći ću ono što ja osobno a pretpostavljam da će i u našem klubu to prihvatiti kao dobru činjenicu je, ono što podržavam je nastojanja da se u ovoj, pod uvjetom nazvanoj fondovskoj industriji počinje racionalizirati i da sve više toga ide u korist korisnika, odnosno budućih umirovljenika. Dakle svako nastajanje koje ide u tom smjeru započeo je i kolega Mrsić nešto od toga i vrlo ozbiljno. Prema tome, neka to bude kontinuitet i nastavak uvođenja što veće ozbiljnosti u taj, i u obvezne mirovinske fondove i u dobrovoljne mirovinske fondove i u mirovinsko osiguravajuće društvo ili društva. Ono što je meni jako prihvatljivo i mogu zatvorenih očiju glasati za taj zakon je Zakon o dobrovoljnim mirovinskim fondovima. Da, ulazna naknada je, ona je imala svoju funkciju da se mi razumijemo međutim ona je bila velika prepreka kada su se mlađi ljudi odlučivali da počinju štednju u dobrovoljnom mirovinskom fondu. Jedini uvjet je da bi se to bilo izbjeglo je formiranje svojevrsnih zatvorenih mirovinskih fondova da bi e ta ulazna naknada na neki način snizila. Ovo je puno jače otvaranje vrata ka slobodnom ulazu, pojedinačnom ulazu budućih osiguranika u dobrovoljnoj mirovinskoj štednji. Mi nismo ni svjesni da imamo jedan od najvećih poticaja na svijetu jer ne vidim da, ne znam da li neka zemlja ima poticaj od 15% na određenu sumu štednje. Dakle, obično nismo nikad svjesni ako imamo nešto dobro, to je pravilo našeg društva ali treba to osvješćivati i treba na neki način promovirati. Dobra je priča isto da u 50-toj godini se može koristiti 30% toga šta osoba uštedi, i ja bih svakom, neovisno kako će biti priča sa obveznim mirovinskim fondovima, odnosno drugim mirovinskim stupom, svakom mladom čovjeku u Hrvatskoj u okviru njegovih mogućnosti bi preporučio da štedi u dobrovoljnom, u trećem dobrovoljnom mirovinskom stupu, odnosno u dobrovoljnom mirovinskom društvu. Postoje modeli preko zatvorenih mirovinskih, dobrovoljnih mirovinskih društva da se može štedjeti, ne, nema ugovora kao kod životnog osiguranja da moram platiti svaki mjesec toliko, nego ovaj mjesec ako mogu dam 200 kuna, sljedeći mjesec mogu dati 500 i to je vrlo praktično za štednju, nije ti mač za vratom da to moraš svaki mjesec ili svaki put uplatiti. Dakle, to pozdravljam i za taj Zakon sigurno mogu glasati i mislim da mogu svi zastupnici, ali, čekaj polako, sve ćemo mi to odraditi, čut ćemo što ćete vi govoriti pa ćemo onda zaključno. Drugo, što se tiče obveznih, Zakona o obveznim mirovinskim fondovima tu isto ima kvalitetnih izmjena. Ono što ja dvojim, dvojit ću još dugo je ta isplata 15%, tu se ne slažem sa vašim koalicijskim partnerima koji su to predložili. 15% jednokratna isplata, to će, to može samo iziritirati narod jer ovo mogu u sljedećih 10, 15 godina koristiti samo menadžeri koji će imati iz prvog mirovinskog stupa i osnovne mirovine najvišu mirovinu, a ovo će im biti iber, pa će oni uredno uzeti tih 15%, naravno platiti odgovarajući porez, ali to će možda ljudi koji imaju prosječne ili možda nešto iznad prosječne plaće, možda početi koristiti za 15 ili 20 godina. Od toga za one za koje je štednja u drugom mirovinskom stupu namijenjena neće imati nikakve koristi, kažem, sigurno sljedećih 10 godina. Tako da mislim da je pametnije na neki način, da je pametnije od toga odustati, možda pojačati neke druge aktivnosti nego inzistirati, to ću ja preporučiti kolegama iz HNS-a, jer ja nisam zatvorio komunikaciju ni s kim u ovoj sabornici, a sad ako će oni tvrdo ostati kod toga nek ostanu, ali mislim da neke velike koristi, neke velike sreće za građane nema, jer kad bi netko inzistirao, a ima onih 15% iznadprosječne mirovine, on će dobiti 15% od toga, ali mu je toliko manje za isplatu, bilo da je doživotno ili doživotno sa obiteljskom ili pak po nekoj ugovorenoj na 20 godina sa nasljeđivanjem. Prema tome, ovdje uzmi ali si tami umanjio. Što se toga tiče. Dakle, naravno dvojim, dakle to mi je dvojbeno kod obveznih mirovinskih fondova. Kod MOD-a ili mirovinskog osiguravajućeg društva doista još imam dilemu, morat ćete mi reći da li se sudaramo sa preporukama Europske Komisije, da li smo na čisto sa eventualnom tržišnom utakmicom, da li država može osnovati MOD, samostalno u stopostotnom vlasništvu. Ja znam motive ali neću o njima govoriti, zašto se to čini, mislim da su motivi korektni, ali da, ne bi volio da se nešto ogriješimo oko mogućih drugih prepreka. I kad budem u to siguran onda mogu glasati o Zakon o mirovinskim osiguravajućim društvima, u svakom slučaju ja bih predložio da možda bude taj MOD u suvlasništvu i sa društvima za upravljanje mirovinskim fondovima, jer, ne znam, oni nisu subjekti s kojima se mi trebamo sudarati, s kojima trebamo biti na ratnoj nozi, možda ih trebamo prigrliti bolje i bolje kontrolirati, pa napravimo MOD u zajedničkom vlasništvu. Inače postoji i mogućnost da kao kod životnih osiguranja, oni kod kojih štedimo isto tako isplaćuju naše mirovinske rente, jer i jedni i drugi ono što im se prenese moraju dalje okretati. Ne stave to u banku, jer ne mogu sa 0,5% kamata, ne mogu zadovoljiti povećanu isplatu kroz godine. Dakle, to su varijante kad mi se ova priča raščisti, onda nemam nikakvih problema ni sa Zakonom o mirovinskim osiguravajućim društvima. Evo to je moj stav, sudjelujem u tome, sudjelujem u javnim raspravama na tu temu i mislim da ove izmjene i dopune ova tri zakona su prvenstveno korisna, kažem kad si razjasnim ove dileme, onda vjerojatno ću biti za sva tri zakona, odnosno to ovisi o vašim koalicijskim partnerima, kolegicama i kolegama iz HNS-a, odnosno o Zakonu o MOD-u, da vidimo ovu priču oko osnivanja novog MOD-a. Inače, drugo je sve jasno i ono što piše u sadržaju je korektno i prošlo je to sita i rešeta, nije to priča da je netko u ministarstvu napisao, nego je to prošlo više konzultacija i puno više očiju koje su zainteresirane i nekad možemo imati i puno povjerenje u te ljude da ne rade protiv sebe, jer znate ovdje se greške skupo plaćaju. Ovdje se često čuje da banke jako zarađuju u osiguravajućim, preko mirovinskih osiguravajućih društava, dakle, upravljanjem obveznim mirovinskim fondovima, da budem precizan, međutim znajte jednu stvar, da banke ne vole negativnu percepciju, da to njima nije neki lijepi novac koji oni vole cijena negativne percepcije je puno veća od zarade koju imaju iz upravljanja obveznim mirovinskim fondom. Vidim da mi štopa vrijeme kolega Šuker pa ću ga poslušati i s time zaključujem ovu raspravu u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Hvala lijepa, sljedeći Klub zastupnika je Klub Živog zida i Snage, u ime kojega je trebao govoriti kolega Ivan Vilibor Sinčić, nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeći je Klub zastupnika SDP-a u ime kojega je trebao govoriti kolega Davor Bernardić, nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeći je Klub zastupnika HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, ovo je povijesni trenutak u Sabornici se nalazi više predstavnika predlagatelja nego saborskih zastupnika. To treba zabilježiti i ja ću svoju raspravu, s obzirom na ovo što se cijeli dan događa u ovoj Sabornici početi možda mnogima na jedan čudan način, ali s obzirom što smo danas ovdje sve čuli, mislim da u ovom Prijedlogu zakona je ključna informacija građana. Jer ako i drugi stup mirovinskog i dobrovoljni mirovinski fondovi se približe građanima sa informacijama što dobivaju, onda 90% ovih rasprava koje su se danas događale u Sabornici padaju u vodu. Jer ne treba nitko nikome pamet prodavati što će dobiti sa drugim ili trećim ovim stupom, ako taj tko brine o njegovim novcima se približi njemu, pozove se da on bude član njegovog mirovinskog društva, a ne nekog drugog. I mislim ako ovi novci koje ćete i vi dobiti i mirovinski fondovi, ako se približimo građanima, mislim da ćemo jednu veliku famu, što i kako se događa u financijskoj industriji Republike Hrvatske razvija. Ja čak nakon ovih današnjih rasprava u ovoj Sabornici smatram da je to prioritetna stvar. Pa vi ste vidjeli da danas izuzev nekoliko kolega koji već dugi niz godina ovdje raspravljamo to, ostale kolege naprosto ne znaju koja su prava osiguranika drugog stupa. Recimo, čak i ovaj dodatak od 20,75% vidjeli ste da kolege koji najviše, zapravo 20,5, vidjeli ste da kolege koji najviše kritiziraju oni su mislili da je to dodatak na onaj dio koji se plaća iz drugog stupa mirovinskog. I zato, mislim da je nakon ovoga danas, da je to ključna stvar, jer ako građani Hrvatske shvate što mogu dobiti, što znači, gdje su njihovi novci i tko brine o njihovim novcima onda će situacija biti drugačija. Druga stvar, o kojoj želim govoriti dana, jer vi ste praktički rekli sve o fondovima, ali ja želim ovdje nešto reći o tržištu kapitala u Hrvatskoj. Ovdje za saborskom govornicom, mislim da je to bilo negdje 2002. godine sam ja rekao da je to vodenica bez žita. I nažalost, tržište kapitala u Hrvatskoj je vodenica bez žita. I ne može nam se dogoditi da kad govorimo o Hrvatskim autocestama mi kažemo mi to ne damo ovome ili onome. Pa da li smo mi stvorili preduvjete da u Hrvatskoj postoji netko u financijskoj industriji, gdje sudjeluju hrvatski građani tko može ući u nekakvu kapitalnu vrijednost od one prave državne imovine? Nismo. Možda je ovo prilika, jer gledajte, danas ovih iz četiri fonda iz drugog stupa mirovinskog raspolažu sa 100 milijardi kuna. To je za Hrvatske prilike respektabilan novac. I mi, ako, a o tome ću kasnije govoriti, što se tiče rizika, ako to pravilno usmjerimo, ako hrvatski građani dobiju povjerenje u te financijske institucije, jer nažalost bez obzira što tko htio reći u ovom trenutku zbog niza stvari koje su se dogodile na štetu hrvatskih građana povjerenje hrvatskih građana u financijske institucija od banaka na dalje je vrlo mala. A ako hoćemo govoriti o razvoju financijskog tržišta u Republici Hrvatskoj onda mora prije svega postojati povjerenje. Jer, nije samo stvar da ću ja potpisati nekakav dokument i temeljem toga dokumenta ću ja sutra voditi nekakav sudski spor ako me netko pokuša prevariti. Mora postojati to povjerenje. I zato sam svoju raspravu u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice započeo s ove dvije stvari koje smatram vrlo bitnima. Jer, gledajte, nije logično da ministra financija Hrvatske, bez obzira iz koje opcije bili, hodaju po svijetu i prodaju državne obveznice nekim mirovinskim fondovima nekih drugih zemalja. Ajmo vidjeti tko je to kupovao obveznice Republike Hrvatske nego nekakvi mirovinski fondovi diljem svijeta. Šta smo mi onda nešto drugo? Pa zar ne bi bilo logičnije da danas hrvatski građani uplaćuju svoje novce, ono malo ušteđevine što imaju u treći stup mirovinskog nego da ih drže u poslovnoj banci uz 0,1 kamata, a ista banka te novce plasira hrvatskim gospodarstvenicima uz 4, 5%, to je istina o kojoj treba progovoriti ovdje. Jer, gledajte, mene užasno smeta naknadna pamet. Kolega Žigman je tu, 2009. kad smo se našli u užasnim problemima zbog financijske krize, kad sam samo dao naslutiti da bi možda u tom trenutku trebalo novce drugog stupa mirovinskog uzet, jer naprosto niste znali s čime ćete isplatiti mirovine, plaće sljedeći mjesec, napravila se čitava halabuka. Ali od ove naknadne pameti koju danas čujem u Hrvatskom saboru se nitko tada nije javio. Danas je drugi stup mirovinskog hrvatska realnost. I ono što želim reći, to sam u replici rekao, ključna stvar u ovoj cijeloj priči uz ovo što sam govorio informaciju i povjerenje, je kontrola rizika. Dakle, ti ljudi koji su na čelu tih fondova, naprosto moraju znati da postoji institucija u Republici Hrvatskoj koja kontrolira njihovo ponašanje, njihovo ulaganje novaca i da ako naprave krivi korak da će odgovarati, ali odgovarati će ne zbog toga što ih netko ne voli nego zbog toga što je ovaj Visoki dom donio neke zakone i ustrojio instituciju koja kontrolira provođenje tih zakona. I to je bit svega, nema treće priče, jer tu sam rekao kad je bilo izvješće obveznih mirovinskih fondova i to želim i ovaj put javno reći, ni nama u Klubu HDZ-a se ne sviđaju nekakve njihove akvizicije. One naprosto nemaju nikakav, nikakav financijsko opravdanje, nikakvu tržišnu … [[Govornik se ne razumije.]] Dobro to im je bilo. Ali u budućnosti, treba promijeniti Zakon o HANFA-i. U budućnost, HANFA na takvo nešto treba reagirati i HANFA zna se kojim putem može obavijestiti i Ministarstvo financija, Vladu, a isto tako i ovaj Visoki dom. I gospodine ministre, ako ćemo mi, a ja mislim da je stajalište i Vlade RH i predsjednika Vlade i ministra financija i vas kao resornog ministra, upravo na ovom tragu, ako ćemo se postaviti na takav način, onda mislim, da naprosto sve ove rasprave će otići u vjetar, jer hrvatskim građanima, nitko ne treba prodavati pamet. Oni to jako dobro znaju, samo im treba ponuditi informaciju i da znaju, gdje šta trebaju dobiti. I mislim da naprosto rasprava o ovoj točci dnevnog reda, treba tu stati. Mislim da, vi ste ovdje napisali, što ćemo mi u budućnosti promijeniti u nekom zakonu. Zakon je najlakše promijeniti, dozvoljavamo ulaganja u ovo, ili dozvoljavamo ulaganja u ono. Ali, ako imamo povjerenje onih koji daju svoj novac, ako nemamo jedno profesionalno ponašanje, onih koji su doveli taj novac na upravljanje i ako imamo jednu da tako kažem, represivnu kontrolu, onih koji su nadležni da to kontroliraju, onda se naprosto neke stvari ne mogu događati. I ne može se dogoditi da netko zbog toga, što zbog toga što mu je majka banka negdje kiksala, pa ćemo tući sada s tom intervencijom. To se naprosto ne smije dogoditi. Socijala se vodi negdje drugdje. Evo, sada ću kolega Hrelja, socijalna negdje drugdje i ne bi želio ponavljati ono što ste vi govorili Klub HDZ-a podržava ove prijedloge zakona. Osjećao sam potrebu za ovo za reći, jer HANFA je osnovana u moje vrijeme dok sam bio ministar, imala je svoj zadatak i napravila je puno toga, netko je 2012. promijenio Zakon o HANFA-i i ta HANFA nije na tragu onoga što treba biti. Isto tako, tržište kapitala, nakon određenih akvizicija, koje su se dogodile na burzi u Zagrebu 2007., 2008. g. lagano životari, ne možemo reći da ovo što se događa na burzi u Zagrebu, da je to nešto što je lako. Druga istina je da je u Hrvatskoj u ovom trenutku nema nekoga tko može uložiti 15 ili 20 ili 30 milijuna keša da ne uzima kredit. I zato, naprosto kada govorimo ovdje, onda treba govoriti o tržištu kapitala i treba govoriti o snazi koju ovi fondovi imaju. Naprosto imaju, 100 milijardi je snaga. To je silna financijska moć, silna financijska energija, silna inercija u nekakve projekte, koji će se u budućnosti u infrastrukturne Hrvatske događati. To naprosto treba reći hrvatskoj javnosti. Ali, dragi građani to su vaši novci, oni će te novce oplemeniti i vi ćete sutra zbog toga imati veću mirovinu. To je činjenica. Sve ove priče, kada se stvari izvuću ovako iz segmenta, to vam je … [[Govornik se ne razumije.]] o onome snopu, kada je snop skupa nemre ga nitko živ slomit. Ali, ako čupate grančici, lako je slomite, tako i danas je rasprava išla, čupala se ovo, čupala se ono. Međutim, ovo je jedan cjelovit prijedlog, možda u onom prvom paketu ima prostora za još neku nadogradnju, ali ovo ako ustrojimo na ovakav način, mislim da smo napravili dobru stvar. Klub HDZ-a će podržati sva 3 zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDSS-a, trebaju govoriti poštovani zastupnika Milorad Pupovac, nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeći je Klub zastupnika HNS-a treba govoriti poštovani zastupnik Stječan Čuraj, nema ga, gubi pravo na govor. I prelazimo na pojedinačnu raspravu onda, pa će govoriti sada poštovani zastupnik Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, poštovani ministre sa suradnicima, dakle, kao što smo već čuli u prvom dijelu rasprave, nakon umirovljenja, novac više nije naš, niti je ustvari ikada i bio, ali više nije niti od fondova, a najmanje je od države. To je zanimljivo pitanje, zašto se novac, koji se koristi od mirovina, prebacuje u mirovinsko osiguravajuće društvo. Zašto se taj novac jednostavno ne prebaci u Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje? Stvar je u tome, da tu postoji kvaka, a ta kvaka je da se u igru mora ubaciti treći igrač koji će se umiriti, a to su banke. Jer mirovinsko osiguravajuće društvo, mora negdje depozitirati novac, a depozitirati će ga u poslovne banke, koje će nastavljati dobivati prinose na taj isti novac, ali ti prinosi više neće ići u korist umirovljenika, a ponajmanje državi. I onda će sada, pazite, milijun umirovljenika, u perspektivi ih može biti daleko više, staviti novac u banke, od čega oni osobno neće imati nikakve koristi, a banke će ostvarivati ogromnu zaradu na kamata. To je još jedan aspekt loš, mirovina koji se dobivaju iz 2 stupa. I to je vrlo zanimljivo za napomenuti, da ustvari, čak i oni, umirovljenici koji imaju neku mogućnost dobiti nešto iz drugoga stupa, su ustvari u velikoj nesigurnosti, to sam već pokazao s ovim tužbama, gdje ljudi nisu mogli dobiti mirovine iz drugoga stupa, jer se pojavio onaj i ovaj tehnički razlog, konkretno piloti, a pitanje glasi, šta ako mirovinsko osiguravajuće društvo, sada je jedno jedino Triglav, šta ako ono recimo ode u bankrot, propadne. Evo mi vidimo u Hrvatskoj propadaju Dubrovačka banka, Centar banka, Credo banka, propala je Ljubljanska banka, propale su najveće banke, kakve su recimo Braća Leman u svijetu i što ako banka propadne, što će biti s našom mirovinom? To je teoretski moguće, to se dešava. Znači propasti će naše mirovine i onda će ljudi živjeti bez mirovina, ako je to ta logika. Znači država, ni pod koju cijenu ne smije novac za mirovine, dati u bilo kakve privatne ruke. Ne može. Posebno država koja se naziva socijalnom, ne može. Naš novac i ta propaganda bankarska, da banke štite narod od zločeste Hrvatske države. Pa kakve su to gluposti. Ovo je naša država, kakva god bila grbava 20 puta je bolja od ne znam koje banke. Banki je u interesu samo i jedino dobit i profit i bonusi, a ne socijalne sigurnost. Dalje, govori se o premalom broju umirovljenika, koji imaju 40 g. radnog staža, tome se može doskočiti, vrlo jednostavno. Npr. da se stažiranje priznaje u radni staž, da se ugovori o dijelu priznaju na radni staž, da se uvede više ugovora na neodređeno vrijeme, ugovora o radu, ali također da se uvjeti za minimalnu mirovinu malo promijene. Pa da umjesto 15 g. bude 20 g. ili 25 da se stekne pravo na mirovinu, što se naravno, ni na koji način ne bi smjelo raditi, bez uvođenja nacionalne naknade za starost, ono što vi pogrešno nazivate nacionalnom mirovinom. Dalje, kažete da umirovljenici bi trebali raditi. Pa neka rade umirovljenici, ali dobrovoljo ako žele. I onda ako rade, neka rade na isti način ko i svi drugi. Znači gledajte što ministar Pavić predlaže, on predlaže, da umirovljenici vojne policijske osobe rade pod drugačijim uvjetima, nego ostale osobe. Znači do sada imamo povlaštene mirovine, a sada ćemo imati povlaštene radnike. Znači sada se ta pošast, privilegija, širi i na tržište rada. Imali tu logike? Nema. Dalje, kada govorite o dobrovoljnim stupovima, ja moram sada osnovati 3 stup, odnosno, potpisati ugovor itd. zašto se ne bi dopustila mogućnost, da ja kao radnik ako želim povećam svoja izdvajanja u drugi stup. Sam od sebe. Znači da meni u računovodstvu tu od plaće skidaju 7% za drugi stup, 10%, evo to vam je dobrovoljna štednja. Ne moram ići u nikakve fondove, nikakve mi ne trebaju dalje naknade, izlazne ulazne, ne znam kakve, samo povećam ta sredstva i to je to i na plaći se obračunava, evo to je mogućnost dobrovoljne štednje. Zašto toga nema ili se nije o tome razmišljalo, ne znam. Ono što je isto tako vrlo bitno za naglasiti i sada dolazimo do onih rješenja koja nudi Živi zdi, a znači prije svega, ako ovaj sustav od sada nije funkcionirao, a vidimo da je vrlo, vrlo loš, onda ga je potrebno promijeniti u cijelosti, a ne promijeniti nekoliko dijelova, sitnih i onda reći da je to reforma kao što radi ministar Pavić. Znači ministar Pavić, šta radi? On vidi gladnoga čovjeka i da mu jedan ručak i veli, evo srce mi je ispunjeno, dao sam ručak gladnome čovjeku. Međutim, naša je politika, politika Živog zida, da čovjeku treba dati samostalnost i neovisnost, da ne treba njemu jedan ručak, nego njemu treba normalan život. Da on mora biti ravnopravan sa svim drugim građanima u nekim svojim osnovnim pravima i egzistencijalnim pitanjima. A to se može postići, samo tako ako se prizna, prije svega da mirovine nisu trošak. Mirovine nisu trošak, nego mirovine predstavljaju prije svega prihode i mogućnost rasta. Mirovine generiraju od 9-10% BDP-a. I kada ih ne bi bilo, BDP i proračun bi bio daleko manji nego što je sada. Mi smo dali u proceduru 2 zakona, koji nemaju tu sreću ko Pavićevi zakoni, nakon 3 dana dođu na dnevni red, oni su tu već mjesecima i pitanje je koliko će još biti možda i godina. Prvi je zakon o nacionalnoj naknadi za starost, a drugi je Zakon o zajamčenoj minimalnoj mirovini, kojom bi se mirovine posebno, one najniže digle u prosjeku za 50%. I cijeli taj zahvat bi koštao 4 milijardi kuna. E sada ću vam objasniti kako je moguće da to nije trošak. Nije trošak, jer prema svim izračunima, od 4 milijarde kuna koliko bi mi dali umirovljenicima, 3 bi se vratilo kroz potrošnju, 3 se vraća direktno u proračun. A zahvaljujući tome, što ne bi bilo drugoga stupa, Hrvatska bi plaćala daleko manje kamata, nego što ih plaća sada. Sada ih plaća između 10 i 15 milijardi kn, a kada ne bi toga bilo plaćalo bi za 2-3 milijarde ili više-manje tih naknada. Što znači da bi u potpunosti bio pokriven trošak dovršenja najnižih mirovina za 30-50%. To imate u našemu zakonu, koji ne da ne želite dati u proceduru, nego praktički ga ne želite niti pročitati. Ostalo ću reći u završnoj riječi s obzirom na to da više nemam vremena. Hvala.
Hvala vam lijepa. Sljedeća rasprava je poštovanog zastupnika Ivan Pernara, nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeća rasprava je poštovanog zastupnika Lovrinovića, nema ga, gubi pravo na govor. I sljedeća je onda pojedinačna rasprava, poštovanog zastupnika Silvana Hrelje, kojega ima. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa suradnicima, ja sam samo 2 stvari htio pohvaliti oko, u pojedinačnoj raspravi, oko Zakona o obveznim mirovinskim fondovima. Naime, ovo je priča oko ulaganja u investicijske projekte koje treba definirati država, odnosno Vlada Republike Hrvatske ili grupa investitora je po meni vrlo dobra stvar, jer znamo svi da kamate na štednju su niske, da obveznice, odnosno prinosi po obveznicama padaju i da to je jedna od alternativa u odnosno na obveznice za ulaganje obveznih mirovinskih fondova. Isto tako nekad kad nismo bili ovako razvijeni, kad nismo imali HANF-u, imali smo izdavanje i tzv. municipalnih obveznica, a mi ovdje u Hrvatskoj imamo neke gradove koji imaju potencijala da bi mogli emitirati municipalne obveznice i mogli bi, toliko su potentni, financijski da bi mogli taj dio uredno otplaćivati, a bilo bi to na neki način olakšanje za njihov gradski proračun jer se radi o sredstvima koje ne traže ni od države nego iz ove štednje građana Republike Hrvatske. Prema tome, u tom kontekstu ja mogu samo pozdraviti taj dio, rekoh ponovno, suspektno mi je samo onih 15% jednokratne isplate prilikom prenašanja sredstava ili po kapitalizaciji, odnosno prije prenošenja u mirovinsko osiguravajuće društvo, gdje god ono bilo i tko god s njim upravljao. Ja već više godina ovdje govorim da Luka Gruž u Dubrovniku je izuzetan jedan takav investicijski zahvat koji bi bio jako dobar za mirovinske fondove, da su to hidroelektrane, ne mora to biti neka velika brana i mijenjanje krajobraza, to može biti jedna serija malih hidroelektrana povezanih, uklopljenih u okoliš, ali treba osmisliti takve projekte na razini ministarstava, odnosno Vlade. Naravno i u toj priči uvijek, ako se može izvući i sredstva iz Europske Unije za takve projekte. Evo, da ne bi ostalo to nedorečeno, evo to sam ostavio za pojedinačnu raspravu, pa evo, za sada toliko, iščekujem drugo čitanje i eventualne korekcije, odnosno da vidimo pojašnjenja na neke moje dileme. Hvala lijepa.
Hvala, sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Poštovani gospodine potpredsjedničke, u ovim zakonima koji su predloženi ima stvari koje mogu biti unapređenje samog sustava drugog i trećeg mirovinskog stupa, ali na žalost u toj želji su se potkrali određeni procesi koji u konačnici pitanje je kako će se odraziti na sami drugi i treći mirovinski stup. U prvom redu, mogućnost isplate 15% štednje iz drugog mirovinskog stupa je populistički potez koji ovako izgleda kao dobar potez što se tiče naših umirovljenika, međutim, taj potez može dovesti do daljnjeg osiromašenja ljudi koji budu odlazili u mirovinu. Jer, povući 15% svoje štednje nekome se čini u trenutku kada odlazi u mirovinu sasvim dobro i da na tome, treba mu za nešto što će riješiti u obitelji, što će riješiti sam, međutim to će dovesti do smanjenja njegove mirovine u budućnosti, i sljedećih godina ta mirovina može biti puno manja nego da je tih 15% ostalo na računu. I apelirati na svijest da ljudi računaju što i kako će dalje u svom životu, je u nekim slučajevima će to polučiti rezultat a u nekima i neće. Dati mogućnost da ljudi uzimaju tih 15% po meni je nešto što ne bi trebalo stajati u ovom zakonu. Znam da je to cijena koalicije i cijena ruku HNS-a jer HNS je želio da on nešto doprinese ovoj reformi pa se izmislilo ovo, ali ja plediram da se to u drugom čitanju ne donese i da se makne iz prijedloga zakona. Osim toga i pitanje je ustavnosti toga, jer postoje ograde, to će moći koristiti oni koji imaju 75% prosjeka plaće, dakle oni sa 75% oni će moći uzimati 15% a ovima drugima to ne date. Prema tome, vrlo je upitno da sa ustavno-pravnog gledišta da su svi građani jednaki, da imaju pravo odlučivati o svojim sredstvima u drugom mirovinskom stupu je pitanje da li je to drži vodu ako se bude ispitivala ustavnost tog instituta koji se sada uvodi u sustav drugog mirovinskog stupa. Već izmjenama, razdvajanjem zakona što smo napravili 2014. na Zakon o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima u Zakonu o obveznim mirovinskim fondovima je dopuštena mogućnost da mirovinsko, dakle, društva za upravljanje mirovinskim fondovima ulažu naša sredstva u infrastrukturne objekte u Hrvatskoj i to je hvale vrijedno. Međutim, u ovom rješenju gdje se, i tada su postojala određena sidra u samom Zakonu, jer država može tražiti ulaganje u neke infrastrukturne objekte, ali je opet pitanje da li ti infrastrukturni objekti će u konačni dovesti do koristi nama koji smo u drugom mirovinskom stupu, jer ako je zadaća mirovinskih osiguravajućih društava, odnosno fondova, fondova za upravljanjem je da uloži naša sredstva u tvrtku infrastrukturni objekt i da nakon nekog vremena se povuče iz toga i da ima zaradu jer to je jedini razlog zašto bi oni ulagali sredstva u tvrtke i u infrastrukturne objekte. Tako da, bojim se da ovo rješenje bez ograničenja što, kako, koliko i gdje se može uložiti može dovesti u konačnici da dođe do osiromašenja i nedovoljnog prinosa na sredstva koja se ulažu u drugi mirovinski stup a budu vezana uz infrastrukturne objekte. I treća stvar koja je prijeporna kod ovih rješenja je Državno mirovinsko osiguravajuće društvo. Ja sam siguran da ljudi koji su uložili sredstva i kupili Raiffeisen fond, odnosno uložili u sredstva u Raiffeisen mirovinsko osiguravajuće društvo i sada je u većinskom vlasništvu Triglav osiguranja vjerojatno ne spavaju mirno. I s druge strane je pitanje koliko je to pošteno s obzirom na tržišnu utakmicu jer je Vlada sada najedanput odlučila da će Vlada osnovati državno mirovinsko osiguravajuće društvo. Vrlo hrabar potez. Ali ono što ja se pitam tko će snositi rizik negativnog poslovanja mirovinskog osiguravajućeg društva. Tko? Porezni obveznici? Proračun? Umirovljenici jer to će biti dio HZMO-a. Naime, mirovinsko osiguravajuće društvo i sredstva možda neki od saborskih zastupnika znaju, kolega Šuker sasvim sigurno da da kada se transferiraju naša sredstva iz drugog ali i iz trećeg mirovinskog stupa u MOD ona će se ulagati dalje ili ona će se dalje oplođavati, ona neće stajati na računu banke. A drugo pitanje je koju banku će izabrati to mirovinsko osiguravajuće društvo. Onaj tko bude na čelu tog mirovinsko osiguravajućeg društva njega će vjerojatno banke nositi na i dati mu sve živo i mrtvo da bude novac državnog MOD-a u banci xy, neću reći kojoj. Stvarate veliku mogućnost korupcije. Otvarate veliku mogućnost korupcije jer nema kontrole. Prema tome, tko će biti ravnatelj državnog mirovinskog osiguravajućeg društva taj je zlatna koka za sve banke. Također je isto tako pitanje što i tko će upravljati sa tim mirovinskim osiguravajućim društvom. Sadašnji MOD u vlasništvu Triglava ima slovom i brojem zaposlenih 15 ljudi. Da li HDZ želi da u ovo mirovinsko osiguravajuće društvo zaposli jedno 200 novih? I tko će onda, tko će onda snositi odgovornost? Ja samo pušem na hladno, ne mora da će biti, ako bude tako ja ću se posut pepelom i reći bio sam u krivu 2018. jer državni MOD funkcionira savršeno, zaposlio je svega 10 ljudi koji rade posao za 15 ljudi. Povući ću svoju diskusiju ali to je nešto poučen iskustvom od prije, nešto pušemo na hladno. S druge strane ono što je isto tako otvoreno pitanje je izdvajanje u drugi mirovinski stup. Ministar je javno rekao da će se izdvojiti 0,5%-tnih poena 2020. i 0,5 2022. Ali na račun koga? Da li na račun izdvajanja u prvi mirovinski stup pa će onda umjesto 15 biti 14 ili na neki drugi način, ovo je lijepo obećanje. Izdvojiti ćemo dodatnih 1% u drugi mirovinski stup i što onda? I nisam siguran kada govorim da se vratimo na mirovinsko osiguravajuće društvo da će vlasnici i oni koji upravljaju trećim mirovinskim stupom biti jako sretni da sredstva transferiraju u Državno mirovinsko osiguravajuće društvo. Da, u Švedskoj ima, ali švedski mirovinski sustav je potpuno drugačiji nego naš. Švedski mirovinski sustav ima bazično osiguranje koje ide 18,5% koliko se sjećam pa onda imate 3,5% koje ide u osiguranje što je nama nekakav ekvivalent drugog stupa, ovo je ekvivalent prvog stupa. I onda još imate dodatno 3,5% osiguranja koja su osiguranja na razini tvrtke i kolektivnih ugovora gdje se prema kolektivnom ugovoru izdvaja 3,5% za mirovinsko osiguranje. Prema tome, uspoređivati Švedsku i Hrvatsku nije moguće. To su stvari i pitanja koja se otvaraju sa ovim zakonima i bojim se da niti ministar a niti Vlada nemaju odgovore na ta pitanja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Kolega Bunjac je dignuo povredu Poslovnika. U čemu mislite da je povrijeđen?
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Znači povrijedili ste članak 233. jer mi ne date govoriti završno u ime kluba iako Poslovnik to dozvoljava te ja želim ovdje obavijestiti kolegice i kolege da ću slijedom toga podnijeti zahtjev za mišljenjem Odbora za Ustav i Poslovnik Hrvatskoga sabora, i politički sustav. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dapače, mislim da je dobro da to učinite ali za razjašnjenje svega ja sam objasnio ali i da drugi znaju dakle o čemu se radi. Članak 233. je vrlo jasan, on kaže, zastupnik koji se prijavio za govor i nije bio nazočan u dvorani kada je prozvan gubi pravo govoriti o temi dnevnog reda za koju se prijavio. Pravo govoriti o temi dnevnog reda za koju se prijavio gubi i predstavnik kluba zastupnika koji nije bio nazočan i dvorani kada je pozvan govoriti u ime kluba zastupnika. Članovi kluba zastupnika čiji je predstavnik kluba izgubio pravo govoriti o temi iz dnevnog reda iz čl. 5. … [[Govornik se ne razumije.]] mogu govoriti o toj temi dnevnog reda te replicirati. Dakle, ako vaš predstavnik kluba nije ovdje, gubi, klub kao klub pravo na govor, ne pojedinac. Dakle, on kao zastupnik koji nije bio prisutan i klub, ali pojedinac, član kluba ne. I zato ste vi mogli normalno govoriti, kao pojedinac, u pojedinačnoj raspravi. Međutim, u ime kluba, završno, ne možete slijedom, ovoga stavka kojeg sam upravo pročitao. Ali, dapače, mislim da je jako dobro da to uputite odboru, da odbor, nedvojbeno onda to razjasni, kako ne bi u budućnosti bilo bilokakvih nejasnoća. Sada će u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a završno govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Kolegice i kolege, jel da da smo sretni, jer smo planirali, jutros kako je krenulo, biti ovdje do pola noći. Jel, pa i ja ću dati svoj doprinos, pa neću govoriti ovdje 5 min, nego vrlo kratko se osvrnuti. Dakle, dobili smo dobrovoljnost dakle, cijelim paketom i današnjom raspravom, dobili smo dobrovoljnost drugog mirovinskog stupa što su pojedini zastupnici jako priželjkivali ali na izlaznoj strani. On je i dalje obvezan sa ulazne strane i mislim da, naravno da bih ja želio, na jedan drugi način povećati izdvajanja na drugi mirovinski stup. A to je kada bi naši poslodavci, koji stalno tvrde da imaju velike terete, koje im daje država na njihova leđa, ja mislim da ti tereti nisu ništa veći prema našim poslodavcima, nego što su to prema talijanskim, njemačkim i drugim jer su sve to socijalne države, koje nose svoj socijalni teret. Ali, činjenica je da su ovi radnici koji uplaćuju u drugi mirovinski stup i njihovi radnici i stvaraju njihov profit i trebali bi biti zainteresirani kakvu mirovinu će ti radnici na kraju imati i ja bih bio najsretniji čovjek na svijetu, kada bi oni rekli, da mi ćemo u drugi mirovinski fond, za naše radnike, dodatno izdvajati jedan posto. Pa nek pokažu da je i njima stalo. To nije samo na poziciji nečega što je materijalno vrijedno, nego i sa pozicije poruke, da mi vodimo brigu o svojim sadašnjim radnicima, da će i oni sutra doživjeti tu mirovinu. Mi ćemo imati profit, mi ćemo imati osiguranu starost, ali želimo i njima osigurati dostojanstvenu starost. Prema tome želim tako doživljavati nastavak razvoja ovog mirovinskog sustava, da svi sudjelujemo u tome, da sudjelujemo sa puno razumijevanja. Bio sam nedavno isto na jednoj konferenciji u HUP-u gdje mi se čini da nisam naišao na dobre vibracije od strane poslodavaca. OK, jedno su stručna mišljenja s jedne i s druge strane, ali mislim da oni moraju prestati stalno zahtijevati, zahtijevati, zahtijevati. Mislim fali njihove kreativnosti, fali njihovog uključivanja u svjetsku podjelu rada, u njihovo nastup na svjetsko tržište. Mislim nama ne trebaju ni ovakva brodogradnja, ni ja sam vrlo kritičan prema tome, iako me srce boli jer sam brodograditelj, jer sam 15 g. bio tamo kada je bilo teško. Kada je bilo teško, kada smo jedan mjesec dizali plaće zbog inflacija a drugi mjesec dijelili hrenovke da bi preživjeli, jer je bilo vrijeme rata, prema tome, treba drugačije raditi, treba nam stotine ili tisuće Rimaca ili takvih ljudi koji probijaju ili IT tehnologija, to nas može povući naprijed, ali želim da i ti ljudi cijene svoje radnike. Mi neke stvari ne možemo promijeniti preko noći, ali u budućnosti radnici će biti cijenjeni, jer ćemo jako teško dolaziti do njih i bilo bi dobro da i poslodavci ulažu i u njihovu budućnost, odnosno, u njihove mirovine, sada su oni oslobođeni toga, ulažu u zdravstveno, što je ok, nekada je to bilo drugačije, pola pola je bilo. Pola radnik pola poslodavac i za zdravstveno i za mirovinsko. Evo, želim dobar napredak u ovim zakonima, mislim da smo na dobrom putu, da je cijeli paket dobar, osim par ovih dilema koje imamo oko moda i oko prijedloga vaših koalicijskih partnera iz HNS-a, misli da je drugo vrlo prihvatljivo i vrlo u redu. Hvala lijepo.
Hvala. Sada će u ime predlagatelja, govoriti poštovani ministar Marko Pavić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane zastupnice, htio bi se zahvaliti na svim konstruktivnim preporukama koje ćemo uzeti u razmatranje i na kraju krajeva, htio bi se zahvaliti svojem timu i gospodinu Žigmanu, koji su bili danas cijeli dan s nama ovdje. Oni su isto tako bili okosnica u cijeloj ovoj raspravi, odnosno, u cijelom ovom paketu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo repliku, poštovanog zastupnika Bunjca, izvolite. Polako.
Hvala lijepo ministre Pavić, evo ostali smo malo kraće nego što smo se nadali. Ja želim još jednom reći, dobiti ćete naše ruke onaj dan, kada povećate omjer mirovine i plaće u korist mirovina, prosječne plaće, naravno. Onog časa kada taj omjer bude rastao Živi zid će podržati reformu, sve drugo ne možemo i nećemo podržati. Također, drugi uvjet je da se ne produžuje dobi za starosnu godinu sa 65 na 67 g. nema apsolutno nikakvog razloga da se to radi, niti je uopće to tehnički izvodivo postoji majka priroda, postoji neki biološki uvjeti, neke zdravstveni razlozi i to je jednostavno neprihvaćeno. Evo to su osnovni razlozi. Živi zid se zalaže da omjer mirovine i prosječne plaće bude 70% i također da čovjek ide u punu mirovinu sa 40 g. radnog staža. Hvala lijepo.
Hvala. Time bih zaključio raspravu u ovim točkama a o njima ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Nastavit ćemo sa radom sutra u 9 i 30, prva točka biti će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o edukacijsko-rehabilitacijskoj djelatnosti. Želim vam ugodnu večer. SJEDNICA PREKINUTA U 18,51 SATI
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, PZ broj 455., predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći Zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 75 ZA, 2 SUZDRŽAN-a i 1 glas PROTIV, donijet Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.