Kolegice i kolege, želim vam dobar dan i nastavljamo sa današnjim dijelom sjednice. Raspraviti ćemo: - Prijedlog Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, prvo čitanje, P.Z.E. br. 821; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Izvješća ste primili na sjednici. A kolega Boro Grubišić kakvu povredu Poslovnika, odnosno repliku imate? Kakvu repliku imate? Na čega?
Hvala lijepo. Nemam repliku nego upozoravam da je gospodin Kajin podigao ruku u svezi stanke.
Pa dobro ali ne možete replicirati zato što je on digao ruku. Izvolite kolega Kajin.
Hvala gospodine Grubišiću jer možda stvarno potpredsjednica ne bi primijetila za razliku od ostalih zastupnika. Šalim se. Stanka par minuta, par minuta gospođo potpredsjednice. Zbog čega ili o čemu? O imovinskim karticama sudaca i 70.-oj godišnjici pobjede nad nacifašizmom i kako se to obilježavalo u Republici Hrvatskoj.
Možete samo jednu temu. Izaberite.
Izabrao sam ovo drugo.
Određujem stanku do 9,42, dvije minute. [[STANKA U 9,32 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,42 SATI]] Kolega Damir Kajin u ime Kluba nezavisnih zastupnika nakon stanke će reći mišljenje kluba.
Gospođo potpredsjednice, gospodo zastupnici. Jučer je najavljen novi Zakon o imovinskim karticama i apsolutno tu nema nikakve dileme i svi se slažemo i svi smo jedinstveni da imovinske kartice moraju ići van. Međutim, mnogi me pitaju zašto sudačke kartice nisu na internetu, zašto kartice dužnosnika DORH-a isto tako nisu na internetu. Oni su dužni temeljem Zakona o Državnom sudbenom vijeću podastrti podatke o vlastitoj imovini, međutim ta imovina ne može do javnosti. Mnogi sa kojima sam jučer razgovarao kažu pa pogledaj mnogi su puni, teški kao brodovi. Čak kažu ovaj Sabor djeluje kao vrtić za neke naše suce. Ja osobno smatram da bi upravo oni trebali biti prvi koji bi trebali objaviti imovinske kartice. Jasno, treba objaviti sve imovinske kartice onih sudaca pa i onih državnih odvjetnika koji su do pred 5 godina radili u tom sustavu ili u tim institucijama, a danas su odvjetnici, bilježnici ili se bave nekim drugim poslom. I onda bi se mnogi iznenadili tko zapravo predstavlja te institucije. Trebali bi ići van jednako tako i kartice direktora javnih i komunalnih poduzeća. Neki, ja nisam to mogao vjerovati do pred godinu ili dvije dana imaju čak dvorce. Da, dobro ste čuli, dvorce. Gdje, u Vojvodini, Srbiji. Kako, e to bih i ja volio znati. Imovinske kartice naših pročelnika i to bi trebalo izaći van. Sukob interesa gdje je, pa nije sukob interesa samo kad je riječ o mitu jer to je gotovo teško ili gotovo nikako moguće dokazati. Nisu to samo one povlaštene informacije, nije to samo pogodovanje. Sukob interesa najbolje se vidi kada nekome, poglavito u izvršnoj vlasti završi mandat i onda gdje taj netko završava. U pravilu završava kod nekog tajkuna, tobože na nekom savjetničkom mjestu, zapravo radi se o vraćanju usluga koje je taj netko dobivao od tog predstavnika izvršne vlasti. Konačno, šefove ovih agencija izabrali smo sami pa ih valjda možemo i sami smijeniti. Međutim, još samo jednu rečenicu. Sutra svijet slavi 70 godišnjicu pobjede nad fašizmom. Hrvatska ovakvi kakvi jesmo podijeljeni smo oko svega, mi smo podijeljeni i oko Jasenovca i oko Bleiburga, pa čak smo podijeljeni eto i oko Oluje. Čitam da bi grad Zagreb, danas sam to čitao u Večernjem listu, mogao promijeniti ime Titova trga u kazališni trg. Niti je Hrvatska ljevica komunistička, niti je desnica ustaška, što ne znači da nema onih koji zagovaraju ne komunizam već ustaštvo. … [[Upadica se ne razumije.]] Što smo čuli i od jedne europarlamentarke, smijali se vi koliko god hoćete, da Hrvatsku treba kako ona kaže očistiti od Srba. Na sutrašnji dan prije 70 godina partizani oslobađaju Zagreb, a sad bi trebalo mijenjati ime Titovom trgu. Jutros čitam gospodina Jakovinu ili profesora Jakovinu da je Vladimir Nazor obraćajući se Zagrepčanima otprilike rekao mi partizani nosimo vam slobodu koja nama Hrvatima uskrsava sa Hrvatom maršalom Titom. Bista mu se nalazi, ne Titova nego Nazorova ovdje u Saboru. Ja se nadam da neće doživjeti sudbinu Titove, barem ne do kraja trajanja ovog mandata, točno nadzor nije dugo poživio da bi mogao suditi o slobodi nakon Drugog svjetskog rata, ali opet. Rekoh gospodo na sutrašnji dan se slavi 70 godišnjica pobjede nad fašizmom. Svibanj, maj, svejedno kako kome drago rezerviran je u Hrvatskoj uvijek za te neke povijesne lekcije, ali kako je moguće da se mi ne možemo danas dogovoriti niti o načinu obilježavanja Oluje. To je iracionalno, to je neodgovorno, ponekad valja popustiti, ma tko god da u tome sudjelovao. To jednostavno vizavi ove zemlje, budućnosti nas, djece, nije dobro i nije obećavajuće.
Kolegice i kolege, želim vam dobar dan i nastavljamo sa današnjim dijelom sjednice. Raspraviti ćemo: - Prijedlog Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, prvo čitanje, P.Z.E. br. 821; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Izvješća ste primili na sjednici. Sada molim ministra rada i mirovinskog sustava gospodina Miranda Mrsića da obrazloži Prijedlog zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Pred vama je nacrt prijedloga o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija temeljem onoga što smo i ostvarili 2013. ulaskom u Europsku uniju postajemo dio jedinstvenog tržišta Europske unije i u skladu sa time i ovaj zakon oslikava i sve ono što se dešava u tom tržištu rada. Temeljem za donošenje ovog zakona je usklađivanje s izmjenom Direktive 2005/36 o priznavanju stručnih kvalifikacija, ali i nastojanja da se inozemni nosiocima stručnih kvalifikacija omogući rad u Republici Hrvatskoj pod istim uvjetima kao i hrvatskim građanima jer ulaskom u Europsku uniju Hrvatska je postala dio jedinstvenog unutarnjeg tržišta Europske unije. Što se želi postići novim zakonom o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija? Cilj donošenja ovog zakona je nositeljima stručnih kvalifikacija koji su stekli svoje stručne kvalifikacije u drugoj državi članici omogućiti jednaki pristup istoj profesiji i ista prava prilikom obavljanja te profesije u Republici Hrvatskoj, a priznavanjem inozemnih stručnih kvalifikacija stvaraju se uvjeti za njihovo ravnopravno sudjelovanje na tržištu rada RH jer se provedba postupka priznavanja izjednačava sa kvalifikacijama u RH. Korist od ovog zakona imat će nositelji stručnih kvalifikacija koji žele raditi na području RH, a stekli su svoje stručne kvalifikacije na teritoriju europskog gospodarskog prostora ili u trećoj zemlji hrvatski građani koji žele raditi u drugoj članici EU koristeći slične pravne akte u državi domaćinu. Odredbom ovog zakona regulira se postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija za pristup i obavljanje reguliranih profesija u RH te uvjeti za slobodno pružanje usluga na temelju inozemnih stručnih kvalifikacija. Ovim zakonom uređujemo sljedeće: pružanje usluga na privremenoj i povremenoj osnovi na temelju inozemnih stručnih kvalifikacija, opći i automatski sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija u svrhu ostvarivanja prava na poslovni nastan, minimalni uvjeti osposobljavanja za obavljanje 7 tzv. sektorskih profesija, uspostavljanje zajedničkih kompetencijskih okvira i zajedničkih ispita za određene regulirane profesije na razini EU, uvođenje europske profesionalne kartice za pojedine profesije. Ta elektronska kartica će se izdavati putem informacijskog sustava unutarnjeg tržišta na razini EU. Suradnja između nadležnih tijela Hrvatske i EU i priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija stečenih u trećim zemljama. Pružanje usluga na privremenoj i povremenoj osnovi na teritoriju RH i na temelju inozemnih stručnih kvalifikacija omogućuje državljanima europskog gospodarskog prostora i Švicarske konfederacije da pod uvjetima određenim ovim zakonom na privremenoj i povremenoj osnovi pružaju svoje usluge bez poslovnog nastana u RH i bez obveze priznavanja svojih stručnih kvalifikacija. Postupci priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija provode se na dva načina, odnosno na temelju općeg ili automatskog sustava priznavanja, a u svrhu ostvarivanja prava na poslovni nastan u RH automatski sustav primjenjuje se za priznavanje 7 tzv. sektorskih profesija, a to su doktori medicine, doktori dentalne medicine, medicinske sestre odgovorne za djelatnost opće njege, primalje, magistri farmacije, veterinari i arhitekti čiji su minimalni uvjeti osposobljavanja usklađeni u svim državama članicama EU kao i za priznavanje profesija sa utvrđenim zajedničkim kompeticijskim standardima na razini EU te za priznavanje prethodnog stručnog iskustva u pojedinim profesijama koje se smatra dovoljnim za obavljanje određene profesije. Opći sustav priznavanja obuhvaća sve profesije koje nisu obuhvaćene navedenim automatskim sustavom priznavanja te kandidat zbog posebnih izvanrednih okolnosti ne ispunjava uvjete za automatsko priznavanje kvalifikacije. Zajednički kompeticijski standardi podrazumijevaju uspostavljanje zajedničkih kompeticijskih okvira i zajedničkih ispita osposobljenosti za određene regulirane profesije na razini EU a Europska komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte kako bi ih uspostavila za određenu profesiju pri čemu moraju biti zadovoljeni različiti kriteriji i uvjeti. To u praksi znači da će se brže priznavati stručne kvalifikacije u profesijama za koje budu uspostavljeni zajednički kompeticijski standardi, a predstavnici strukovnih organizacija na razini EU kao i nacionalne strukovne organizacije ili nadležna tijela iz najmanje jedne trećine država članica moći će Europskoj komisiji podnositi prijedloge za uspostavljanje zajedničkih kompeticijskih okvira i zajedničkih ispita osposobljenosti. Ipak najveća izmjena direktive ovog zakona odnosi se na uvođenje europske profesionalne kartice za pojedine profesije. Takva elektronička kartica izrađena je i poslana putem internal marketing information system ili sustava na razini EU. To je elektronički alat koji pruža Europska komisija kako bi se olakšala administrativna suradnja između nadležnih tijela država članica i između nadležnih tijela država članica EU. Putem tog sustava pojednostavit će se i ubrzati postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. Europska profesionalna kartica izdavat će se dobrovoljno na zahtjev nositelja stručnih kvalifikacija u pojedinim profesijama, a koji žele ostvariti svoje pravo na rad u drugoj državi članici EU pri čemu se neće izdavati fizička kartica nego će to biti u elektroničkom obliku koji će se slati u okviru IMI sustava. Ta kartica napominjem ne zamjenjuje strukovnu karticu koju mogu izdavati strukovne komore svojim članovima. Za koje će profesije se uvesti europska profesionalna kartica odlučuje Europska komisija, a zasada je ta kartica predviđena za 5 profesija, za medicinske sestre, magistre farmacije, fizioterapeute, planinske vodiče, agente posredovanja u prometu nekretnina. Sustav izdavanja europske profesionalne kartice trebao bi početi funkcionirati 18. siječnja 2016. godine a za ovih 5 profesija bi probno razdoblje bilo do 18. siječnja 2018., dakle 2 godine. Ako bi se utvrdilo da sustav izdavanja europske profesionalne kartice dobro funkcionira te da potiče mobilnost stručnjaka po državama članicama naknadno bi se uvele kartice za još dvije profesije i to za doktore medicine i inženjere. Sustav je osmišljen na način da bude fleksibilan, što ostavlja mogućnost da europska profesionalna kartica s vremenom bude uvedena za više profesija. To ovisi naravno o odluci Europske komisije, a uvode je za najmobilnije profesije na razini EU te ako se naravno iskaže dovoljan interes. Izdavanje europske profesionalne kartice zamijenilo bi cijeli postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija što svakako ubrzava i potiče mobilnost stručnjaka po zemljama. Europska komisija ima ovlasti donijeti uredbu koja bi bila direktno primjenjiva u svim državama članicama kako bi se osigurala usklađenost i jedinstvenost u postupku izdavanja europske profesionalne kartice odnosno da se sustav provodi na jednak način u svim državama članicama. Zasada po našim saznanjima ta uredba je u pripremi. Budući da direktiva o uslugama i direktiva o priznavanju stručnih kvalifikacija imaju istovjetne dijelove koji se odnose na privremeno i povremeno pružanje usluga odredbe izmijenjene direktive o stručnim kvalifikacijama predviđaju jedinstvenu kontakt točku i jedinstveni postupak prijave. Iz tog razloga će kontakt točka sukladno važećem zakonu postati centar za pomoć a uloga jedinstvene kontakt točke preuzima Hrvatska gospodarska komora sukladno Zakonu o uslugama. U tom smislu nositeljima stručne kvalifikacije bit će dostupne sve informacije putem jedinstvene kontaktne točke za usluge sukladno Zakonu o uslugama a građani će svoje informacije moći dobiti i u Centru za pomoć sukladno ovom zakonu a taj Centar za pomoć je nacionalni ured pri Agenciji za znanost i visoko obrazovanje. Sve će se formalnosti vezane uz postupak priznavanja inozemnih i stručnih kvalifikacija moći jednostavno riješiti elektroničkim putem. Osim toga predviđa se intenzivna suradnja između nadležnih tijela putem IMI sustava. Tijekom primjene važećeg zakona u suradnji s ključnim dionicima uočeni su određeni problemi u postupku priznavanja inozemnih kvalifikacija posebno u slučajevima priznavanja stručnih kvalifikacija stečenih u trećim zemljama, odnosno u državama koje nisu države ugovornice ugovora o europskom gospodarskom prostoru i švicarske konfederacije. Direktiva 2005/36 o priznavanju stručnih kvalifikacija omogućuje državama članicama da u skladu s vlastitim pravilima priznaju državljanima trećih zemalja stručne kvalifikacije stečene izvan područja EU a prilikom svakog priznavanja treba u svakom slučaju poštivati minimalne uvjete osposobljavanja za određene probleme. Hrvatska je specifična država EU jer ima mnogo naših državljana koji su stekli ili stječu svoje kvalifikacije u trećim zemljama odnosno onima koji nisu dio EU, gospodarskog prostora i švicarske konfederacije a koji su u našem okruženju. No, nakon stjecanja obrazovnih ili stručnih kvalifikacija vraćaju se u Hrvatsku gdje se susreću s problemom priznavanja stručnih kvalifikacija i najčešće njihovi ishodi učenja i kompetencije ne odgovaraju onima koji se stječu u Hrvatskoj za bavljenje istom profesijom. U tom pogledu ovim se zakonom uređuje i priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija stečenih u trećim zemljama na način da se primjenjuje opći sustav priznavanja kvalifikacija jednako kako i za državljane EU no nadležno tijelo može takvom kandidatu ako smatra potrebnim postaviti i dodatne uvjete kako bi kandidat dokazao da posjeduje stručne kvalifikacije jednake onima koje se zahtijevaju za bavljenje određenom profesijom u RH. Ministarstvo rada i mirovinskog sustava ima ulogu koordinatora u sustavu regulacije profesije i koordinacije nadležnih ministarstava kako bi sustav bio što učinkovitiji i jednostavniji. U izradi zakona sudjelovala su sva resorna ministarstva a surađivalo se i sa nadležnim komorama koje su nadležna tijela u samom postupku priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. Tijekom primjene važećeg zakona uočene su mogućnosti za poboljšanje sustava što se s ovim zakonom želi i realizirati. Budući da svi pravni akti kojima će se implementirati odredbe izmijenjene direktive o priznavanju stručnih kvalifikacija moraju stupiti na snagu do 18.siječnja a novi zakon propisuje donošenje nekoliko provedenih akata poput pravilnika o izdavanju europske profesionalne karte i pravilnika o izdavanju EU potvrde predlažemo da se usvoji ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Potpredsjednik Željko Reiner replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi ministre prvo mislim da je dobro da ste odlučili ovo dati u dva čitanja. Mislim da je to vrlo dobro jel smo bili svjedoci često da se pod firmom da se radi o prihvaćanju neke europske direktive odnosno europskog zakona gura u prvo čitanje, ovako će se moći između dva čitanja poboljšati. Ono što se meni čini da je možda najvažnije da se poboljša, o nekim drugim stvarima ću govoriti kad ću govoriti u ime kluba, je da se ukloni mogućnost da primjerice Ministarstvo zdravlja posebnim propisom a to je Zakon o zdravstvenoj zaštiti izigra zapravo duh direktive i dovede profesija iz područja zdravstva u diskriminirajući položaj u odnosu na druge regulirane profesije koje određuje ta direktiva. Svjestan sam da je vaše ministarstvo samo koordinator cijele stvari, međutim što se preciznije definira Zakon o reguliranim profesijama to će biti manje mogućnosti da se takvo što dogodi, a u ovom času se mnogi toga pribojavaju. Pa evo sugeriram da se posebno o tom povede računa. Hvala lijepa.
Ministar Mirando Mrsić odgovor na repliku, nećete. Stjepan Milinković replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, jasno mi i razumljivo ovo usklađivanje sa zakonodavstvom EU i da dozvoljava kako ono se reče pristup kvalifikacijama svim. I u tom smislu sve mi je jasno i razumljivo samo i svaka od ovih profesija dakle ima određena svoja razmišljanja ali meni je ovaj izričaj, budući je bilo dosta i govora ovih dana i onih rekao bih reakcija od strane medicinskih sestara nekih u suglašavanja itd. to je neki dogovor postignut ali meni posebno nije jasan ovaj izričaj sestrinska njega, sestrinska njega. Dobro u redu je, ona je sestrinska i u zdravstvenim ustanovama kao takva ali ima ona zdravstvena njega, e zdravstvena njega i sad u tom smislu držim ona postoji kod HZZO-a, zdravstvena njega u kući kao takva, i sad naravno i medicinske sestre upozoravaju na taj izričaj dakle zdravstvene njege. Evo kažem zdravstvena njega u kući koja ima izniman doprinos kvaliteti življenja onima kojima to treba poglavito u ruralnim područjima. Pa želim da to pitanje razjasnite jer to sve nije dobro u ovim okolnostima kad se govori i o ovome širem kontekstu glede i zdravstvene zaštite i ovih izmjena o kojima još nije ni javna rasprava početa, pa molim vas vaše mišljenje, a budući se radi o prvom čitanju, mislim da bi dobro bilo jasno definirati ove razlike između sestrinske njege i zdravstvene njege i ja mislim da moj izričaj zdravstvena njega. Hvala lijepo.
Ministar MIrando Mrsić odgovor na repliku.
Dakle to je izričaj Europske komisije, to je kvalifikacija koja se automatski priznaje i to je izričaj Europske komisije, dakle sve zemlje Europske komisije za medicinske sestre imaju taj izričaj. Prema tome na nama je da naš obrazovni sustav uklopimo u one zahtjeve koje nam EU nameće. I tu imamo određenih problema i već smo razgovarali za određeni dio medicinskih sestara koje su radile i koje su se školovale u jednom periodu one zadovoljavaju kriterije, nažalost dio medicinskih sestara u ovom sadašnjem zadnjem periodu ne odgovara kriterijima. To je najveći problem praksa, dakle dužina prakse koliko se medicinska sestra je u direktnoj praksi tijekom školovanja. Prema tome ovo nema veze sa tim problemima, dakle to je problem našeg usklađenja našeg sustava prema ovome. Dakle zdravstvena njega je i opća njega prema tome to je u zakonu, ali je problem usklađenja našeg obrazovnog sustava sa ovim izričajem. Prema tome zakon ovaj nema veze s time.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Marija Lugarić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Klub SDP-a će podržati ovaj prijedlog zakona, zakon ocjenjujemo kvalitetnim, a podržavamo i činjenicu da ćemo o ovom zakonu raspravljati u dva čitanja iako se radi o europskom zakonu koji nije po našem Poslovniku nužno raspravljati u dva čitanja. Dva čitanja ne podržavamo zato što mislimo da zakon treba doradu upravo suprotno, već sada je zakon jasan i dobro napisan i što se nas tiče on bi se mogao usvojiti i odmah. No podržavamo dvije rasprave s nadom da će i sama rasprava o ovome priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija u reguliram profesijama doprinijeti i edukaciji kako nadležnih tijela tako i građana na ovom području jer još uvijek postoji dosta nerazumijevanja i u stručnoj i u općoj javnosti oko ovog područja. Ovaj smo zakon prvi puta donijeli 2009.godine, mijenjali smo ga 2011.jednu malu izmjenu smo imali lani i tada smo se složili zapravo svi skupa da je vrijeme za novi zakon. i podržavamo u tom smislu Vladu što se radi o novom zakonu iz najmanje dva razloga. Prvo, ovo je područje relativno novo, za neka nadležna tijela apsolutno novo pa se pojavila potreba za pojašnjenjem nekih definicija odnosno razrješenjem nekih procedura. I drugo, u međuvremenu su stupile na snagu nove direktive EU parlamenta i Vijeća s kojima je potrebno dodatno uskladiti i naše zakonodavstvo. Kolegice i kolege, na početku želim istaknuti jednu vrlo važnu činjenicu koju neki mogu smatrati i detaljem, iako to nije detalj. Ovdje se radi o priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, ponavljam stručnih kvalifikacija koje ne smijemo miješati sa obrazovnim kvalifikacijama. Koja je razlika između jednih i drugih? Obrazovna je ona kvalifikacija koja se stječe po završetku formalnog obrazovanja završetkom škole, fakulteta. To je ona kvalifikacija koju dokazujemo školskom svjedodžbom ili diplomom sveučilišta. Stručna kvalifikacija o kojima danas ovdje govorimo je više od toga. Ona osim formalnog obrazovanja uključuje i stručno usavršavanje neovisno o tome jeli ono dio formalnog obrazovanja, jeli ono stečeno kroz staž nakon obrazovanja ili stručnim iskustvom kroz rad u profesiji. Pojednostavljeno, stručna kvalifikacija je nadograđena obrazovna kvalifikacija radom ili praksom u struci. Dakle ovaj zakon ne govori o priznavanju inozemnih diploma i svjedodžbi, ovaj zakon ne govori o problemima vezanim uz priznavanje inozemnih obrazovnih kvalifikacija, to je materija drugog zakona o kojima ćemo nadamo se vrlo skoro raspravljati ovdje u Saboru obzirom da je taj zakon već prošao javnu raspravu i očekuje se njegovo brzo upućivanje u proceduru u Hrvatski sabor. Što su regulirane profesije? Opet pojednostavljeno, to su sve one profesije ili skupine profesionalnih djelatnosti koje ne možemo obavljati ukoliko ne posjedujemo valjanu stručnu kvalifikaciju, a pristup kojima je reguliran nekim pravilnicima ili zakonima. Da bi bilo posve jasno, većina profesije u Hrvatskoj je regulirano. Popis reguliranih profesija broji nekoliko stotina profesija. Zadnju koju smo uveli su primjerice ovlašteni agronomi, prošli tjedan ili pretprošli kada smo glasali o Zakonu o agronomskoj komori. Sva obrtnička zanimanja su regulirana profesija, obzirom da se radi o potrebi da se steče majstorski ispit kod Obrtničke komore. Dakle ovaj zakon regulira doista pristup tržištu rada u velikoj većini profesionalnih djelatnosti odnosno profesija. I kod reguliranih profesija obično govorimo i licencama, o ovlaštenjima za obavljanje posla temeljem upisnika kod nadležne komore i sličnim stvarima. Zašto se uopće pojavila potreba za europskom direktivama na ovu temu pa onda posljedično i za ovim našim zakonom? Jedno od da tako kažem vrednota EU je zajedničko tržite rada odnosno jedinstveno unutarnje tržište pa je bilo potrebno uspostaviti mehanizme da građani jedne države članice koji posjeduju određenu stručnu kvalifikaciju, da tako kažem bez previše gnjavaže, mogu raditi u drugoj državi članici, a bez da posebno prolaze cjelokupnu proceduru ponovnog licenciranja ili pribavljanja strukovnog ovlaštenja. Ministar je već istakao u uvodnom izlaganju da se postupci priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija provode ili temeljem općeg ili temeljem automatskog sustava priznanja. Mi smo to imali i u dosadašnjim propisima odnosno dosadašnjem zakonu samo se sada ipak detaljnije propisuju neke procedure. Želim ovdje posebno istaknuti važnost edukacije nadležnih tijela, strukovnih organizacija posebno komora ili tijela državne uprave koji zapravo i provode ove postupke. U dosadašnjoj primjeni barem sudeći po onome što su nama kao zastupnicima javljali građani kao probleme, upravo je jedan od većih problema bilo nepotpuno poznavanje svih nadležnih tijela, to su uglavnom odnosilo na komore ali se odnosi i na neka ministarstva na neka državna tijela, te na njihove obveze i ovlasti u ovim postupcima. Tako se događalo da se od našeg ili od stranog državljanina koji posjeduje stručnu kvalifikaciju iz inozemstva traži i više nego što bi se smjelo, a vrijedilo je i obrnuto da su nekima automatski priznavane kvalifikacije iako oni ne bi imali za njih prava ako se uspoređuju kompetencije koje su trebale biti stečene. I nadamo se da će rješenja iz ovog zakona biti jasnija svima onima koji ih trebaju provoditi ali sugeriramo i Ministarstvu rada i mirovinskog sustava da uloži i dodatan napor u edukaciji nadležnih tijela a posebno komora. Idealno gledajući ako osoba sa stranom stručnom kvalifikacijom i valjanim dokazima o posjedovanju iste, dakle mora se i dokazati da ona postoji, ako se ona obrati nadležnom tijelu ona bi trebala više ili manje automatski dobiti odobrenje za rad u Hrvatskoj. Naravno isto vrijedi i za hrvatske državljane u inozemstvu posebno ako posjeduje licencu za obavljanje te profesije u nekoj od država članica Europske unije. Naravno nadležna tijela imaju obvezu i utvrditi autentičnost dokumenata kojima se dokazuje posjedovanje stručne kvalifikacije i mogu odrediti i dopunske mjere. Dobro je što sada zakon propisuje u kojim slučajevima se dopunske mjere mogu provoditi kao i njihov opseg. Kod dopunskih mjera uglavnom se radi o tome da se mora provesti određeno vrijeme na stažu ili se mora položiti nekakav razlikovni ispit ili slične stvari. Kada govorimo o automatskom priznanju, dakle kod onog priznanja gdje nema dopunskih mjera, ono se provodi za sada kod 7 tzv. sektorskih profesija za koje su i zakonom i direktivama propisani minimalni uvjeti osposobljavanja. Radi se o doktorima medicine, doktorima dentalne medicine, medicinskim sestrama opće njege, primaljama, magistrima farmacije, veterinarima i arhitektima. Dobro je da zakon tu propisuje sve detalje jer se radi o automatskom priznanju stručne kvalifikacije i to je potrebno detaljno propisati zbog zaštite naših profesija i ljudi koji rade u tim profesijama. Mi kod ovih profesija, posebno ovih medicinskih imamo dosta problema kod priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija no one su prvenstveno uzrokovane činjenicom da su one stečene u tzv. trećim zemljama, državama izvan Europske unije. Uglavnom se što se tiče naših državljana to radi o Republici Srbiji, o Republici Bosni i Hercegovini gdje nije u svim ustanovama koje provode obrazovanje i osposobljavanje nisu svugdje obrazovanje i osposobljavanje u tim profesijama usklađene sa zajedničkim kompetencijskim standardima odnosno direktivama. Zato je dobro da zakon posebno uređuje i priznanje i pitanje priznanja stručnih kvalifikacija iz tzv. trećih zemalja i nadamo se da će primjena zakona uz ponavljam dodatnu potrebnu edukaciju nadležnih komora i državnih tijela dovesti i do manje problema, odnosno manje nerazumijevanja i kod priznavanja kvalifikacija iz tzv. trećih zemalja. Ministar je već istakao da je najveća novina u zakonu uvođenje europske profesionalne kartice. Ideja i IPC dakle europske profesionalne kartice i … [[Govornik se ne razumije.]] sustav i olakšanje administrativne suradnje između nadležnih tijela država članica kao i suradnje nadležnih tijela i komisije. Mi se nadamo da će ovaj sustav IPC kartica zaživjeti jer on upravo zamjenjuje ovaj dosta prilično jednostavan ali većini ipak nerazumljiv sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija i potiče mobilnost. Zaključno. Mi iz kluba SDP-a ćemo podržati donošenje ovog zakona. Nadamo se da će sada jasniji i detaljniji zakon ali zapravo već i vrijeme primjene ovog novog sustava u kojem nema nostrifikacija nikakvih vrsta a na koje smo mi ipak još uvijek mentalno navikli, nadležnim tijelima olakšati postupanje a našim i stranim državljanima olakšati pristup tržištu rada. Zahvaljujem.
Replika potpredsjednik Željko Reiner. Hvala lijepa gospođo potpredsjedniče. Pa uvažena kolegice Lugarić ja se sa većinom onog što ste vi rekli slažem. Ima jedan mali detalj s kojim ne ali to ću odmah reći. Prvenstveno se slažem sa onim što ste vrlo dobro istakli a to je da ne postoji šira svijest o tome da je zapravo značajna razlika između toga kako je netko, odnosno da li je netko stekao stručne kompetencije ili ima nekakav papir, nekakvu diplomu itd.. I mislim da je to vrlo, vrlo važno jer se nerijetko i u svakodnevnom životu a i u konkretnim primjerima te stvari miješaju i mislim da je vrlo dobro da ste vi to istakli. Jedina stvar s kojom se ne bih mogao složiti da je ovo savršen zakon i da ne treba ići u drugo čitanje. Ja sam dapače pohvalio ministarstvo jer mislim da je dobro da ide u drugo čitanje upravo zato što postoje određeni propusti ili mogućnosti poboljšanja pa ova diskusija danas i razdoblje između prvog i drugog čitanja mogu doprinijeti da se napravi bolji zakon. Hvala lijepa.
Marija Lugarić, odgovor na repliku.
Slažem se ja se nadam da će diskusija ovdje u Hrvatskom saboru pokazati koji su to dijelovi koji možda nisu dovoljno razumljivi ljudima posebno koji su manje stručno uronjeni da tako kažem u ovu temu i naravno da svaki zakon ima potrebu, ako ima potrebe i može imati mogućnost popravka. I to apsolutno podržavamo i nama se jako sviđa što ide u dva čitanja sama rasprava. Zahvaljujem.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolegice Lugarić drago nam je da ste objasnili razliku između stručne kvalifikacije i obrazovne kvalifikacije, dakle vrlo jasno i vrlo dakle razvidno smo spoznali što je to. No, ono što me ponukalo za repliku je vaša rečenica da ovaj zakon potiče mobilnost radne snage dakle unutar 28 zemalja Europske unije. Ono što je zapravo čini mi se, ajde možda preteška riječ ali ću je upotrijebiti paklenski plan koji je planiran i preko izjava visokih dužnosnika hrvatske Vlade da će korist Hrvatske u Europskoj uniji biti najveća i najviša time što će naši radnici moći odlaziti u Europsku uniju zapravo. A ujedno i izjave da je potreba za stranim radnicima, za stranom radnom snagom u Hrvatskoj od 6 do 8 tisuća trenutno je bilo govora. Prema tome, taj plan je već u fazi provođenja jer vidite da je 55 tisuća radnika nestalo u travnju sa Zavoda za zapošljavanje. Nemate uopće podataka koliko je stručnih dakle ljudi sa stručnom kvalifikacijom ili bez kvalifikacije otišlo u zemlje Europske unije. To uopće ne vodite podatka, ne vodite uopće statistiku niti brinete oko toga. Ali vam je briga da u Glavi 8. priznate stručne kvalifikacije iz zemalja koje ste spomenuli Srbije i Bosne i Hercegovine kako biste provodili taj vaš plan. Na sreću neće dugo trajati ni vaša pa neće se ni provesti ja se nadam.
Marija Lugarić, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega, nema nikakvih paklenih planova, a meni su moram priznat paranoje ovoga tipa potpuno strane i mislim da ne koriste nikome, a posebno ne dobrobiti svih naših građana. Naš je posao učiniti da naši građani i strani državljani koji žele živjeti i raditi u Hrvatskoj to čine bolje, ali za dizanje zidova oko Hrvatske ja nisam i mislim da nitko tko želi dobro našim ljudima ne smije bit za dizanje zidova, dizanje ograda i dizanje granica. … [[Upadica se ne razumije.]]
U ime Kluba zastupnik HDZ-a kolega Željko Reiner.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi zamjeniče ministra. Smisao donošenja ovog zakona je da se u potpunosti preuzme u hrvatsko zakonodavstvo Direktiva 36/05 sa anexom kojeg je donijela Direktiva 55/13 jer postoji obveza da Hrvatska to preuzme i to s rokom potpunog operativnog preuzimanja, znači do razine pravilnika i provedbenih akata do 18. siječnja sljedeće godine. To nažalost nije potpuno poštovano u prijedlogu ovog zakona koji je pred nama pa predlažemo da se do drugog čitanja obvezatno unesu neke promjene odnosno poboljšanja. U Hrvatskoj danas postoji problem u svezi s priznavanjem stručnih kvalifikacija, posebice liječnika i medicinskih sestara pa se izmjena i dopuna ovog važnog zakona mora temeljiti i na ne malim iskustvima, primjerice Hrvatske liječničke komore koja ona ima kao nadležno tijelo za priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija od 1. svibnja 2013. godine kad je preuzela i odradila sve predmete koji su bili zatečeni u Ministarstvu zdravlja. Naime, problemi su postojali sa priznavanjem kvalifikacija dobivenim na nekim medicinskim fakultetima u inozemstvu i stečeni u inozemstvu, a posebno se problematično pokazalo višestupanjsko priznavanje stručnih kvalifikacija. Ne samo da je dio predmeta završio na Upravnom sudu nego nas naši državljani, a to je spomenuo u svom uvodnom obraćanju i ministar, koji su školovani i stručno osposobljeni u državama nastalim raspadom bivše Jugoslavije, izbjegavaju i zaobilaze priznavanje svojih stručnih kvalifikacija u Hrvatskoj pa onda odlaze u Austriju, Njemačku ili druge zemlje članice Europske unije radi postupka priznavanja svojih kvalifikacija jer su od kolega čuli da je to u Hrvatskoj vrlo teško načiniti. Važno je stoga da se u ovom zakonu preciznije odredi nadležnost između Hrvatske liječničke komore i Ministarstva zdravlja na način da Hrvatska liječnička komora bude prvostupanjsko, a Ministarstvo zdravlja drugostupanjsko nadležno tijelo. To nažalost u ovom prijedlogu zakona nije slučaj. Naime, ako se to vrlo jasno i izrijekom ne definira onda se Ministarstvu zdravlja ostavlja mogućnost da Zakonom o zdravstvenoj zaštiti kao lex specialisom uredi priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija kako ono to želi. A da to Ministarstvo očito želi i da želi očito dalje kompliciran i za kandidata potpuno neprimjeren postupak, dokazalo je i nacrtom zakona o zdravstvenoj zaštiti koji je u ovoj fazi još u nacrtu ali se o njemu uvelike raspravlja po medijima u svrhu promidžbe ministra zdravlja i stvaranja dojma da se u zdravstvu radi neka reforma, doduše zadnjih dana u negativnom kontekstu jer je taj nacrt izvrgnut vrlo ozbiljnim kritikama i osporavanjima. Napominjem da druge regulirane profesije iz direktive na koju se odnosi ovaj zakon, primjerice arhitekti nemaju ni najmanji problem sa svojim nadležnim ministarstvom nego uredno i samostalno kao profesija reguliraju svoju djelatnost, a ministarstvo im je drugostupanjsko nadležno tijelo koje u svakom trenutku može uredovat u tim okvirima. U ovom času je za liječnike isto ministarstvo, Ministarstvo zdravlja za dio postupka, primjerice za priznavanje obvezatnog staža i stručnog ispita i prvo i drugo stupanjsko tijelo što je potpuno neprihvatljivo. Nije nam jasno zašto nije prihvaćen prijedlog više strukovnih komora da se u zakonu definiraju neki rokovi što bi sve bilo sukladno direktivi pa predlažemo da se to također učini između dva čitanja. Nije nam jasno niti zašto se u ovom zakonu izrijekom nije utvrdilo da se pristojbe za priznavanje inozemne stručne kvalifikacije ne plaćaju jer se stručna kvalifikacija priznaje samo u svrhu zapošljavanja, a ne nastavka školovanja. Kandidat sukladno direktivi mora snositi realne troškove postupke što i čini plaćanjem samog postupka. Ponavljam, priznavanje stručnih kvalifikacija u smislu ovog zakona i direktive provodi se prava nastana i obavljanja usluge, dakle u svrhu zapošljavanja. Svaki dodatni trošak je stoga neprimjeren. Naime, potpuno je neprimjereno tjerati osobu da za podneske i upravne radnje obavljene sukladno ovom zakonu plati još i upravnu pristojbu. Ona je samo još jedan fiskalni namet kojeg se trenutačna Vlada izgleda nerado odriče, čak i kad je u pitanju naš državljanin školovan izvan zemlje, a koji se želi vratiti u Hrvatsku, živjeti i raditi, iako se stalno u promidžbene svrhe tvrdi da se upravo takvi nameti žele smanjiti. Zar Vlada uistinu svjesno ne želi u situaciji u kojoj visoko stručni liječnici i medicinske sestre u stotinama napuštaju Hrvatsku trbuhom za kruhom, olakšati dolazak u zemlju onih malobrojnih koji se u nju žele vratiti pa im postavlja ne samo administrativne već i financijske prepreke. To se čini neshvatljivim. Nije zapravo jasno zbog čega se slično kao u nekim drugim zemljama članicama Europske unije kao što su primjerice Njemačka ili Austrija, priznavanje kvalifikacija stečenih u trećim zemljama ne regulira posebnim zakonom jer to je specifično, složeno i vrlo osjetljivo pitanje. U raspravu o prijedlogu ovog zakona takvi su prijedlozi bili izneseni, ali ih je Vlada ignorirala i nije ih uvažila. Razlozi da se to riješi zakonski upravo na takav način su višestruki. Prvo, treće zemlje nisu isključivo nama susjedne zemlje. One mogu biti neke vrlo udaljene i egzotične, nama potpuno nepoznatog sustava izobrazbe što zahtijeva veću pozornost, više vremena za evaluaciju i drugačiji pristup procjeni jesu li stručnjaci iz njih uistinu podjednako stručni kao oni školovani u Hrvatskoj ili nekoj drugoj zemlji Europske unije. Drugo, rokovi za priznavanje stručnih kvalifikacija stečenih u takvim zemljama zbog svega toga naprosto moraju biti dulji, a moram vrlo jasno naglasiti da direktiva to dopušta. Osim toga za takve zdravstvene radnike razdoblje prilagodbe, primjerice polaganje nekog ispita ili rad u nadzoru tijekom određenog razdoblja koje će sigurno biti potrebno mora biti precizno određen. Naime, takva osoba ulazi u naš zdravstveni sustav, o njenom radu ovisit će zdravlje i životi naših građana pa mora biti jasno određeno u kojem svojstvu i sa kojim ovlastima to može učiniti. Od konkretnih primjedbi, a u svezi s medicinskim sestrama predložili bismo još da se članak 36. stavak 1. prijedloga zakona uskladi sa direktivom u kojoj piše riječ najmanje. Shodno tome u članku 36., stavku 3. podstavku e) predlažemo izmijeniti tako da stoji: "sposobnost učinkovite komunikacije s ostalim stručnjacima koji rade u zdravstvenoj djelatnosti" što bi onda bilo u skladu sa stavkom 4. podstavkom h) istog članka. Predlažemo također, što je bilo već i rečeno, da se u cijelom tekstu prijedloga izričaj sestrinska njega zamijeni sa izričajem zdravstvena njega što je u duhu stručnog izražavanja medicinskih sestara koji je u uporabi u Hrvatskoj, a radi se o prijevodu, ne radi se o ničem drugom nego o izrazu vezanom uz prijevod. Jedna od ozbiljnih primjedbi na tekst prijedloga ovog zakona je da on uopće nema kaznenih odredbi. Na takve smo neshvatljive propuste ukazivali kod prijedloga nekih drugih zakona. Da li činjenica da uopće nema kaznenih ni prekršajnih odredbi niti u nekom posebnom dijelu zakona niti u odvojenom poglavlju, ali čak niti u obliku pojedinih članaka upućuje da Vlada kao predlagateljica drži da njihovo kršenje niti ne zavređuje kaznu ili je to samo još jedna potvrda nevjerojatne površnosti ili kolokvijalno rečeno šlampavosti Vlade kao predlagača. Pa kako će se ovaj zakon uopće provoditi bez kaznenih odredbi? Bez takvih odredbi što će biti ako primjerice neki od ministarstava koji moraju u određenom roku donijeti neki propis ili pravilnik to ne učine? A svjedoci smo da se neki važni pravilnici koji su se slijedom nekih u ovom Saboru donesenih zakona trebali donijeti u roku od recimo 3 ili najkasnije 6 mjeseci nisu donijeli niti godinu pa čak niti dvije nakon stupanja na snagu određenog zakona. Želite li zaista nastaviti sa takvom praksom? Druga je ozbiljna primjedba slične prirode, i ovaj prijedlog zakona kao i mnogi drugi koje dobivamo na raspravu u Sabor ima u početnom dijelu Poglavlje pod nazivom Ocjena sredstava potrebnih za provođenje zakona u kojem piše kao i u mnogim drugim prijedlozima zakona rutinska formulacija za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u Državnom proračunu RH. Najprije, tu bi trebala stajati izjava o fiskalnom učinku zakona, a ne samo o eventualnim troškovima za državni proračun. I drugo, ne postoji zakon koji ne izaziva nikakve fiskalne učinke. Neki zakoni zahtijevaju za provođenje manja dodatna sredstva, neki veća, a neki će dovesti čak do povećanog priljeva u proračun. Ali je potpuno besmisleno napisati da zakon neće imati nikakve financijske učinke jer takav zakon ne postoji niti će ikad postojati. Ja molim predstavnika Vlade da prenese svim ostalim članovima Vlade da u prijedlozima ne pišu više besmislicu da zapravo nema nikakvog fiskalnog učinka neki zakon. Evo, ja bih sada s time završio. Nadam se da će ovi prijedlozi biti prihvaćeni do drugog čitanja. Hvala lijepa.
Marija Lugarić, replika.
Poštovani kolega Reiner jedan od vaših prijedloga je bio da se zakonom utvrdi nadležno tijelo za postupke priznavanja u reguliranim profesijama, ako sam dobro shvatila ono što ste govorili. To je ovako intrigantna ideja, no međutim ja se bojim da je ona nama potpuno neprimjenjiva i potpuno neoperativna. Ja sam pokušala sad na brzaka pribrojati koliko postoji reguliranih profesija u Hrvatskoj, njih je preko 300. I one se utvrđuju kroz podzakonski propis, dakle popis reguliranih profesija koji ne donosi samo njihov popis već i nadležno tijelo za svaku profesiju ali i zakonsku osnovu regulacije svake pojedine profesije. Ukoliko bismo mi u zakon stavili odnosno zakonom utvrdili nadležno tijelo za svaku pojedinu reguliranu profesiju mi bismo kako reguliramo koju profesiju ili kako donosimo koji zakon tako morali stalno mijenjati i ovaj zakon. I nije inače niti praksa, a mislim da to nije niti dobro, takve stvari pisati u zakon. Mi npr. donesemo zakon i onda imamo onu evo ponovit ću opet Agronomsku komoru i ovlaštene primjerice agronome i onda moramo mijenjati zakon da bismo utvrdili nadležno tijelo za tu reguliranu profesiju. A raditi razliku između reguliranih profesija jednih ili drugih, ako ste mislili na ovih 7 sektorskih da tako kažem, mislim da nije dobro jer su sve profesije ako su regulirane podjednako važne i na tržištu rada i u hrvatskom pravnom sustavu. Zahvaljujem.
Potpredsjednik Željko Reiner, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa uvažena kolegice Lugarić bojim se da ste me krivo shvatili. Naravno da nisam mislio da se za sve profesije to učini. Ja sam izrijekom rekao za upravo ove koje su ovdje izdvojene i kao takve navedene da je potrebno jasno definirati dvostupanjski postupak. Dakle, konkretno da prvostupanjski bude na komorama, a drugostupanjski u ministarstvu kad nadležnost nije riješena. A ovakvim tekstom nije to izrijekom riješeno onda ćemo imati situaciju kao i dosada gdje su se javljali problemi nadležnosti i razina nadležnosti da ne postoji u ovom času kao što sam i rekao dvostupanjski postupak. Prema tome, moje zalaganje je bilo za ove profesije koje su izdvojene ovdje, a naravno ne za sve jer se slažem s vama da bi to moglo stvoriti velikih problema. Hvala.
Stjepan Milinković, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa kolega Reiner reći ću ono ponovno što sam rekao, svaka čast tom usklađivanju i ovoj Direktivi 35. i u tom dijelu ovoj želji da se jednakopravan pristup na neki način dozvoli svima, ali sigurno je potrebno dakle podizati svijest i detaljno propisati te i zajedničke kompeticijske standarde ali svakako dati pozornost i naglasak u ovom dijelu gdje ste vi govorili o medicinskim sestrama i liječnicima. To zaslužuje posebnu pozornost i u tom dijelu o medicinskim sestrama sam nešto govorio, vi ste pojasnili detaljno glede sestrinske njege, zdravstvene njege i to sigurno stoji. Ali sigurno što se tiče liječnika da tu treba uvažavati i mišljenje, stav Hrvatske liječničke komore. Naime, ako smo se mi opredijelili za Liječničku komoru koja radi i na stručnom usavršavanju, licenciranju i svim ostalim poslovima i imamo uistinu ne treba to ponavljati ovi podaci govore koliko su naši liječnici kvalitetni i stručni, ovaj odlazak na žalost koji se događa. Ali svakako moramo to sagledavati sada i u ovim okolnostima ovog novog nacrta prijedloga zakona kojeg još je, on je još tu negdje ali se o njemu već raspravlja. Sigurno treba jedna kvalitetna javna rasprava se provesti jer stoji ona bojazan koju su jučer naglasili i župani da ova ruralna područja mogu ostati bez zdravstvene zaštite. Bit će ugrožena ona dostupnost, ali naravno ako se nekim drugim principima bude pristupalo i kvaliteta sigurno je upitna. Tako da u svakom slučaju treba uvažavati i komoru i ove dvije profesije na poseban način sagledavati. Fala lijepo.
Potpredsjednik Željko Reiner, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi kolega, drago mi je da se slažete sa ovim što sam rekao, a mislim da je potrebno istaknuti još jedanputa ovu vrlo važnu činjenicu koju ste i vi spomenuli, a ta je činjenica da je gotovo 1000 liječnika uzelo dokumente od Hrvatske liječničke komore vjerojatno naznačujući time svoj interes i želju da otiđe u inozemstvo, a znamo da ih je preko stotinu uistinu i otišlo u zadnjih godinu dana. Za medicinske sestre se brojevi ne znaju, jer se ne zna koliko je tzv. srednjih medicinskih sestara otišlo, ali pretpostavlja se oko 5 stotina. Mi smo svjedoci da je u 2014. godini otišlo iz zemlje više od 40000 ljudi uglavnom mladih, visoko obrazovanih ljudi. Dakle, cijeli jedan grad veličine gotovo Dubrovnika. Mi smo naravno postali dio Europske unije, naši građani, naši liječnici, naše medicinske sestre, mladi, visoko obrazovani ljudi su postali traženi i cijenjeni kadar u EU. Međutim, njihov odlazak nije samo šteta financijska, neprocjenjiva za Hrvatsku kad znamo koliko košta školovanje mladih ljudi, stručnjaka, liječnika, medicinskih sestara, nego je šteta daleko veća. Jer najbolji, najsposobniji, najobrazovaniji koji su trebali biti naša budućnost za 10 ili 20 godina odlaze i sigurno da je to jedan od vrlo važnih aspekata na koje moramo gledati kad govorimo o bilo kojem zakonu, pa onda i o ovome. Hvala lijepo.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a kolega Mile Horvat.
Zahvaljujem se potpredsjednice Hrvatskog sabora, pozdravljam zamjenika ministra gospodina Štubelja. Ja ću u ime, iznijeti stav kluba SDSS-a o ovom prijedlogu zakona i to vrlo oprezno, jer nemam ambicija da ulazim u struku. Slažem se sa prethodnim kolegama da o ovom svemu treba glavnu riječ reći struka i onda to ima svoju posebnu težinu. Međutim, ja moram se u ime kluba osvrnuti na određene stvari koje mislimo da nisu u ovom tekstu do kraja uređene. Mi ćemo prihvatiti ovaj prijedlog zakona samim time što je to prevažni zakon, samim time što je to zakon koji, tekst koji ide u prvo čitanje. Znači, postoji još uvijek mogućnost da se ono kvalitetno doradi. Vrlo autoritativno su prethodne kolege rekle razloge zbog čega se donosi ovaj tekst. Naravno usaglašavanje sa europskom direktivom je osnovna stvar, ali istovremeno i onaj drugi motiv, drugi razlog da će time naši mladi ljudi, naši mladi stručnjaci biti gotovo ravnopravni na tržištu rada unutar tržišta EU. Sasvim dovoljan razlog da se pristupilo donošenju ovakvog zakonskog tekst. Isto tako mislimo da je dobro što će se uvesti ta tzv. europska profesionalna kartica kao identifikacijska kartica, univerzalna, univerzalno sredstvo komuniciranja u tom dijelu, u tom segmentu, tako da je ovo za nas sve na neki način prihvatljivo. Međutim, ja ću se u nekoliko rečenica osvrnuti na odredbe, izričaj članaka 84. praktično glavu VIII. koja se odnosi na priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija stečenih u trećim zemljama jer smo na sličnu problematiku ukazivali kad smo govorili o obrazovnim agencijama i nekim drugim stvarima. I mislimo da je ovim člankom 84. samo otvorena mogućnost da se problem priznavanja stručnih kvalifikacija stečenih u trećim zemljama regulira. Da ga nismo ovdje regulirali kao u potpunosti praktično smo samo naznačili smo problematiku. To se vidi i iz stava 3. članka 84. gdje se kaže da dodatni uvjeti za priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija stečenih u zemljama, u trećim zemljama te način ispunjavanja tih uvjeta kao i detaljni postupak itd. itd. mogu se regulirati posebnim zakonom ili pravilnikom iz djelokruga nadležnih središnjih tijela. To je sve. Dakle, kroz ovakvu jednu neodređenu definiciju se obuhvatila jedna vrlo ozbiljna problematika. Praktično se htjelo na taj način urediti ne samo problematika, nego se dotaklo i niza životnih sudbina o kojima ću nešto kasnije reći. Isto tako vidimo da je u stavku 4. članka 87. ista stvar se odnosi i na azilante i na strance. Praktično su ljudi koji su hrvatski državljani sa ovakvom definicijom koji su hrvatski državljani, a sticajem okolnosti su svoje studije zbog nekakvih migracija svojih roditelja završili u susjednim zemljama, zemljama bivše Jugoslavije. Dakle, naročito u Bosni i Hercegovini i Srbiji su izjednačeni sa azilantima u svim elementima jer tako je, tako je definirana odredba članka 84. Naravno da nam se to ne sviđa, mislimo da je ovdje trebalo napraviti jasniju distinkciju jer se ne radi niti o istom položaju, niti o istim ljudima. Ne možemo reći da će nekakav azilant koji će sad uslijed ovih dešavanja na Bliskom istoku iz Libije imati isti tretman kao neki hrvatski državljanin koji je završio fakultet u Sarajevu, Beogradu i Novom sadu. Isto tako u članku 87.se kaže da nadležno tijelo može dopustiti pristup reguliranoj profesiji itd. itd. To je prilično sveobuhvatna definicija i mislimo da ovakav ozbiljni zakonski tekst trebao bi biti decidiraniji u nekakvim svojim izričajima. Dakle kategorija ljudi koji trebaju steći stručnu kvalifikaciju a prethodno obrazovanje su stekli u trećim zemljama se upućuju onda na komoru i komora treba da provede kompletan postupak stjecanja stručnih kvalifikacija. Nekakva iskustva govore da to baš i nije, dakle to je jedino moguće rješenje valjda ne znam, ali nije dobro rješenje jer komore se u toj cijeloj stvari baš ne snalaze na najbolji način jer postupak priznavanja stručnih kvalifikacija koje provode komore je prilično dug, on se često mjeri i godinama, on je kompliciran i on je naročito skup. Ja ću ovdje podsjetiti da kad se radi o priznavanju stručne kvalifikacije liječnika pred komorom taj postupak traje otprilike 2 godine i toga polaznika košta negdje oko 50 tisuća kuna što nije nimalo malo novac, zanemariv novac kad se radi o čovjeku, mladom čovjeku koji tek treba da počne raditi i da zasnuje svoju prvu egzistenciju. Uvjeti kod nadležne komore koje su nadležne komore pri tom postavljali su vrlo upitni, radi se uglavnom o polaganju velikog, razlike velikih, velikog broja ispita, negdje se u nekim slučajevima, nekim primjerima koje mi imao radi se čak i o šezdesetak novih ispita, radi se o praktičnim radovima u praktičnom radu u struci gdje se radi čak i o petsto sati koje treba odraditi itd. itd. Ali ono što je za nas najneprihvatljivije što komore nemaju čvrst principijelni program odnosno stav o tome nego se te stvari mijenjaju, ljudi koji, polaznici takvih ispita krenu sa jednom pretpostavkom a u međuvremenu se te okolnosti znatno pokvare u njihovu korist, odnosno znatno se otežavaju uvjeti. Mi smo nekoliko puta upozoravali na ove situacije naročito u sferi zdravstva i obrazovanja. Istina u obrazovanju se to stvarno nešto uredilo, međutim u zdravstvu ostaje alarmantno stanje. Vi imate sad recimo na prostoru Knina, Ervenika imate desetak mladih ljudi koji su se vratili a inače su hrvatski državljani, to podsjećam, vratili su se u svoj rodni kraj, odradili su pripravnički staž, trebaju pristupiti polaganju stručnog usavršavanja, nailaze na ove peripetije, nedorečen sustav polaganja u komorama i jednostavno ti ljudi gube motiv da se dalje usavršavaju i ljudi najvjerojatnije odlaze. I mi sad imamo činjenicu da u jednom Erveniku u kome se baš ne otimaju ljudi da dođu raditi, jer to nije nimalo atraktivan prostor bilo bi puno atraktivnije da se dođe raditi u nekakav grad, nego u Ervenik, ljudi ipak žele da rade u tom Erveniku, da zasnuju svoju obitelj i mi im zbog nedorečenih administrativnih barijera kažemo vi ovdje ćete teško dobiti posao jer ćete teško doći do tog stupnja stručne kvalifikacije. Mislim da to nije dobro pogotovo ako danas govorimo o činjenici da je negdje oko 200 tisuća mladih ljudi izašlo sa tendencijom još višeg izlaska iz Hrvatske, frapantna je cifra, ja ne znam možda ću pogriješiti da je 8 tisuća liječnika napustilo Hrvatsku, neki kažu i više. I mi onda ovdje imamo jedan potencijal koji i zbog nekakvih birokratskih nedorečenosti previše lagano odbacujemo. Očekujemo valjda da će nam u otvorenom europskom tržištu doći najstručniji kadrovi u zdravstvu raditi u Ervenik ili u Kistanje, ili kod mene u Beli Manastar, vjerojatno očekujemo da će to biti njemački vrhunski stručnjaci, a kažem da neće, mislim da će to biti stručnjaci iz manje plaćenih područja EU i mislim da će to onda biti nekakva negativna selekcija i struke i kvalitete naše zdravstvene usluge i svega toga. Prema tome, da kažem zašto sam ovo rekao, imao sam potrebu da ukažem na činjenicu da članak 84.jest u svom izričaju omogućio da se ova problematika uredi. Postavljam pitanje zašto se nije detaljnije uredila kad se već postojala namjera da se to uradi, da se otklone sve ove dileme, da se otklone razne špekulacije oko načina kako će se steći ta stručna kvalifikacija preko komora da se dakle, ako se sve svede na pravilnike onda je to prilično nesigurna situacija za te mlade ljude zašto te stvari u članku, u glavi 8.nismo detaljnije razradili i tim ljudima pružili nekakve postupovne, jače garancije da će oni pod definiranim uvjetima, unaprijed poznatim lakše steći te inozemne odnosno steći stručne kvalifikacije. Ponavljam radi se o građanima koji su građani RH i stekli su svoje obrazovanje u tzv. trećim zemljama, a to su ustvari naše susjedne zemlje na fakultetima koji i dalje imaju vrlo visok renome stručnosti, čak i na europskom nivou. Prihvaćam ovaj zakonski prijedlog u prvom čitanju.
Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi kolega Horvat, drago mi je sa se vi slažete sa mnom kada sam se ja zalagao za to da se pitanje onih koji dolaze iz trećih zemalja riješi posebnim zakonom. Tako je to riješeno i u Njemačkoj i u Austriji i mislim da bi to bilo dobro da se riješi tako i kod nas. Ja sam jedan cijeli niz razloga naveo, vi ste naveli neke druge razloge gledajući to sa svijetle strane, ali treba gledati i sa tamnije strane jer postoji nažalost velike razlike u kompetencijama koje se stiču u pojedinim zemljama. A kako se radi o vrlo osjetljivim strukama onda je itekako potrebno da to uistinu budu kompetentni stručnjaci jer o njima ovisi zdravlje ljudi, životi ljudi itd. Malo ste možda krivo informirani priča o razlikama od 60 ispita ne stoje nikako jer nema cijelom Medicinskom fakultetu 60 ispita, ne stoje priče niti oko 50 tisuća kuna koje se moraju jer je to skupo ali je puno manje, srećom. I ja sam rekao da je to preskupo. A isto tako stručni ispit nema nikakve veze s komorama kao što ste vi rekli, stručni ispit se pokaže u ministarstvu, a nema veze sa komorama. Međutim, načelno je ono što ste rekli sukladno onome što sam i ja rekao. Ja osobno isto tako mislim da treba napraviti posebni zakon, ne samo da se onima koji su hrvatski državljani olakša da dođu ovamo nego da se i jamči drugim hrvatskim državljanima koji će ti liječiti, brinuti se zdravstveno o njima da osobe koje se o njima brinu uistinu imaju one kompetencije stručne koje moraju imati. Jer ponavljam, radi se o vrlo osjetljivoj materiji. Hvala lijepo.
Mile Horvat, odgovor na repliku.
Zahvaljujem se uvaženi kolega Reiner. Ja u svakom slučaju s vama ne mogu polemizirati o stručnom aspektu i nemam tu ambiciju. I slažem se s vama da je ta materija je trebala biti možda ne predmet posebnog zakona nego je možda trebalo biti detaljnije obrađeno u okviru ovog zakona. U tom jeste problem. Ja sam možda neke detalje krivo shvatio, ali imam i neke dokumente i oko cijene koštanja itd. nije sada to bitno. Suština je u tome da ti mladi ljudi su prilično u nedoumici jer nemaju pravo informaciju što moraju raditi jer tu stvar nismo uredili. Medicinska struka je, sami ste rekli, vrlo osjetljiva stvar, zdravlje je najvažnija stvar, najodgovorniji posao u društvu vjerojatno je taj. Nitko ne kaže da ne treba uspoređivati programe studiranja odnosno razlike ispita itd. nego se radi o tome da u jednom zakonskom tekstu je ova osjetljiva materija trebala po nama biti puno konkretnije i puno šire detaljnije uređena.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada kolega Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjednice. Poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Prvo, želim na neki način iskazati zadovoljstvo da ovakav jedan zakon kada se radi ili usklađivanje direktiva ili izmjena direktiva ide kroz dva čitanja što je praktično dobar put na što smo uvijek upozoravali da treba dati malo vremena da zastupnici ili ukažu ili se u dijelu izkonzultiraju sa dijelom struke i onda imamo i vremena do drugog čitanja da eventualno i neke pogreške koje jesu u zakonu naznačene i ispravimo na takav način i tu potpuno podržavam kolegu Reinera koji je rekao da u zakonu bi trebalo stajati određene kaznene odredbe za kršenje određenih propisa. Jer sam zakon ako nema taj dio kaznenih propisa onda šalje jednu poruku da se mogu one kršiti i onda nema svoju svrhu. Kolege su prije toga jasno govorili kada je u pitanju priznavanje kvalifikacija onog trenutka kada je Hrvatska ušla u EU onda nije ništa sporno da postali smo jedinstveno tržište i radne snage, ali pitanje priznavanja kvalifikacija ono mora biti isto jednoobrazno obrađeno u svih 28 zemalja EU i jasno da ovaj zakon ide u tom pravcu i jasno da protiv njega ne možemo biti uz ovaj dio jasno određenih malih primjedbi vezano za njegovu korekciju do drugog čitanja da se on eventualno popravi. I ono što želim u jednom dijelu posebno naznačiti, a to je pitanje mi ne možemo zaustaviti protok pogotovo kvalificiranih ljudi, a tu prvenstveno govorimo o liječnicima i imamo sa nekim podacima tu se barata od 800, 1000 liječnika koji planiraju otići ili su eventualno već otišli u one zemlje gdje im se daju bolji uvjeti rada, gdje im je bolja plaća i to je ono pitanje o kojem mi itekako moramo u Hrvatskoj početi na drugačiji način razmišljati. Jel dok god to ne uredimo kod nas i ne stvorimo bolje uvjete za rad stručnih kompetentnih osoba, dok ih kvalitetno ne nagradimo mi ćemo imati gubitak da će ti stručnjaci otići ili odlaziti tamo gdje će biti bolje plaćeni ili imati bolje uvjete, a jasno da samim time i šteta je Hrvatskoj na neki način jel ti posebno mladi ljudi kada odu onda ovdje su školovani, ovdje je trošena za njih sredstva, a svoj radni vijek negdje drugdje odrađuju. Po nekim podacima koji govore da iz Hrvatske negdje oko 12% radno aktivnog radnog stanovništva otišlo je izvan Hrvatske. I sada kada bi usporedili te podatke sa onime koliko dolazi iz inozemstva u Hrvatsku raditi možemo reći da jedan dio je iz zemalja u okruženju a to je posebno Bosna i Hercegovina, jedan dio Srbija, Makedonija. Ali iz zapadnih zemalja, iz zemalja Europske unije vrlo malo. Možda u tom dijelu će i doći nešto od radne snage, pa i u ovom dijelu kvalificirane radne snage sa određenim kompetencijama ali samo tamo gdje je manja cijena rada i gdje su lošiji uvjeti. To je ono što praktično u Hrvatskoj moramo ozbiljno početi razmišljati i stvarati uvjete a bojim se da na tom putu nismo, posebno kada govorimo o liječnicima, posebno kada govorimo o medicinskim sestrama. Pa unutar toga i moramo ukazati na taj dio posebnog problema medicinskih sestara kojih u Hrvatskoj ima negdje oko 32 tisuće. Ne znam po nekim podacima sam vidio to je i deficitarna radna snaga u Hrvatskoj. Nema ih na zavodu za zapošljavanje. Ali je i tu taj dio problema od njih 32 tisuće negdje oko 7 tisuća zadovoljava ovaj dio kvalifikacije što se traži i prema ovom zakonu i Europskoj uniji dok 25 tisuća ne može dobiti tu licencu a to je pitanje i pregovora problema koje je bilo kod ulaska Hrvatske u Europsku uniju o čemu se nije vodilo računa. A možda je to i namjerno napravljeno na način znajući da medicinske sestre bi mogle na takav način otići u druge zemlje. I pošto i je deficitarna radna snaga jasno da bi Hrvatska bila u nezavidnoj situaciji. Iako medicinske sestre kao struka itekako su priznate u drugim zemljama, postavlja se jednostavno pitanje, to sve što rade u Hrvatskoj to ne mogu raditi u inozemstvu nego praktično ne mogu u toj struci, mogu kao sestre da njeguju i nešto drugo što je bez praktično bez licence. Ja znam da se na tom problemu radi i volio bih da taj problem što je moguće prije se riješi i da tih 25 tisuća medicinskih sestara budu u istom uvjetu kada su u pitanju njihove kompetencije i njihova kvalifikacija da i one imaju jednake uvjete. A na nama je prvenstveno da se pobrinemo unutar toga kroz sustav, kroz reguliranje odnosa, kroz kvalitetno uređivanje pitanja njihovog rada, da ih zadržimo i da ostanu ovdje u Hrvatskoj. Ja ovdje moram kada govorimo na neki način i o slobodnom tržištu radnika reći bilo je ovih dana puno govora oko toga da li mi imamo manje nezaposlenih 55 tisuća radnika. Ja mogu reći da mi imamo 55 tisuća manje na Zavodu za zapošljavanje ali ne manje nezaposlenih radnika, to je pitanje podataka s kojima se izlazi u javnost na način kako se oni uljepšavaju i stvaraju potpuno jednu drugačiju sliku unutar toga jer svi podaci koji nam govore, govore nam da u ovom periodu nije došlo do većeg zapošljavanja a to je taj dio najvećeg problema u Hrvatskoj. I dok ne počnu se otvarati u većem dijelu više radnih mjesta onda ćemo imati tu situaciju da će nam mladi pa i kvalificirani ljudi odlaziti u inozemstvo. Jer, ja ću samo pokušati na neki način zbog krivih interpretacija u javnosti kada govorimo o broju zaposlenih samo reći na neki način nekoliko podataka da broj zaposlenih prema statističkim podacima 2012. do 2015. imamo manje 64 tisuće 360 zaposlenih. Kada govorimo o podacima mirovinskog osiguranja na šta se neki posebno osvrću onda u istom tom periodu imamo 67 tisuća 358 manje zaposlenih. Znači i jedan i drugi podatak su vrlo blizu i onda ne možemo govoriti o onom dijelu da imamo ipak u Hrvatskoj nezaposlenih 55 tisuća jer i ovi podaci koji govore za ovih prva 4 mjeseca da nije došlo do nekakvog većeg zapošljavanja nego praktično radi se samo o prikazivanju određenih podataka i onoga što ljudi jednostavno ne vide da budu prijavljeni na zavodu za zapošljavanje jer smatraju da im on neće ni omogućiti da dođu lakše do posla. Izgubili su svu volju i eventualno ne prijavljuju se nego sami traže posao pa ako si nađu posao onda će se zaposliti i ući će u evidenciju. Jasno da je tu ovaj podatak o kojem je isto kazano da mi nemamo podatke koliko je ljudi otišlo otkad smo ušli u Europsku uniju izvan Hrvatske. Jer to je stvarno nedostatak, mi bi s time stvarno trebali baratati i imati jasne podatke pa onda unutar toga i govoriti o određenim brojkama. Jasno interesantan je i vrlo podatak jedan koji je evo danas objavljen kada je u pitanju Eurostat da oni govore o broju zaposlenih i uzimaju negdje i onaj dio radnika koji rade na crno i po tim negdje podacima 150 tisuća radnika u Hrvatskoj radi na crno i po njihovim podacima je onda kudikamo veća zaposlenost nego i po ovim statističkim podacima o kojima sam ja govorio, gdje se govori preko milijun 560 tisuća radnika. Evo u tom dijelu mislim da je dobro. Hrvatski laburisti će podržati ovaj zakon u prvom čitanju, on je nužan, ali itekako moramo o tome voditi računa kad su u pitanju stručne kvalifikacije kako te ljude zadržati u Hrvatskoj jer ako su se ovdje školovali, ako su ovdje svoju struku odradili jasno da će ići tamo gdje su im bolji uvjeti i mi moramo se kao društvo potruditi da ih ovdje zadržimo. Ovdje im je dom, ovdje bi oni htjeli vjerojatno i vrlo rađe raditi nego u nekim drugim zemljama, možda i za manju cijenu rada i to je stvar o kojoj itekako moramo razmišljati u budućnosti. Hvala lijepo.
Potpredsjednik Željko Reiner, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Tušak, vi ste ispravno ukazali na problem da se nalazimo u opasnosti, da uistinu mladi još u većem broju ne odlaze u zemlje Europske unije, prvenstveno zato jer ovdje nemaju odgovarajuće uvjete za rad, ne mislim samo pritom na plaću. I vjerujem da svi u ovoj sabornici neovisno o svom političkom opredjeljenju dijele mišljenje da naši mladi ne smiju postati najveći izvozni proizvod Hrvatske. Kroz posljednje tri godine zabilježavamo, a posebno otkad smo ušli u Europsku uniju enormni porast mladih ljudi, ali onih školovanih sa nerijetko svojim supružnicima, suprugama i malim djetetom, koji odlaze iz Hrvatske sa idejom ne kao nekoć kad su odlazili neškolovani ljudi sa idejom da ostanu 10 ili 20 godina, šalju novce i uzdržavaju svoju obitelj u Hrvatskoj, a onda se vrate i otvore neki posao nego sa idejom da svoju budućnost ostvare izvan Hrvatske. To naravno utječe na našu budućnost jer će oni ostati vani, njihova djeca će se roditi vani pa i natalitet naš koji je takav katastrofalan kakav jest biti će još lošiji i mislim da o tome jednostavno svi moramo govoriti, o tom se ne čuje dovoljno. Nerijetko se stječe dojam, ja ponekad o tome govorim, imam dojam da oni koji bi me trebali čuti uglavnom odmahnu rukom i kažu pa nije to sad važno, imamo mi sad puno važnijih problema i onda se mi nerijetko sporimo oko nekih potpuno irelevantnih stvari iz prošlosti itd., a ne gledamo ovo što nam se događa pred očima i što će bitno utjecati na budućnost Hrvatske. To se naravno tiče i medicinske struke koju ste vi spomenuli ispravno. Činjenica je da mi u bolnicama danas imamo daleko manji broj sestara u odnosu na doktore i pacijente nego što to imaju druge zemlje. Činjenica je da mi imamo manje liječnika, da mi imamo 2,9 liječnika, a zemlje Europske unije prosječno 3,4 liječnika na 10 000 stanovnika. Dakle činjenica je da su to deficitarna zanimanja i koja odlaze van, a mi ostajemo ovdje i ne znamo očito…
Vrijeme. Zlatko Tušak, odgovor na repliku.
Hvala. Pa je kolega Reiner, ja se potpuno sa vama slažem, mladi ljudi su i budućnost ove zemlje. Meni je u jednom dijelu drago što i mjere ministarstva idu u tom dijelu gdje pojedini poslodavci i imaju određene povlastice, zapošljavanje mladih do 30 godina, to je kroz onaj dio oslobađanja poreznih davanja što je dobra mjera. Ali nije dobra mjera na način jer stariji ljudi od 55 godina, 50 godina kada ostanu bez posla oni se nikad neće više zaposliti, bit će na burzi rada i to je ono što sam upozoravao. Oni će biti jedno vrijeme tamo, izgubit će volju i neće se više ni prijavljivati na Zavod za zapošljavanje i izgubit će se iz ovih evidencija, a mi ćemo iznositi statističke podatke kako su puno bolje, kako imamo manje nezaposlenih, što nije dobro. Jesam za mjere da se mladima pomogne, ali na način moraju se zaštititi i oni drugi, a to je pitanje da mi jednostavno moramo se okrenuti otvaranju radnih mjesta jer odlazak mladih, osnivanje obitelji u drugim zemljama jasno da nije dobro za Hrvatsku pa i oni podaci koji nam govore i o natalitetu, a i ovom dijelu odlaska da Hrvatska u konačnosti će do 2050. godine imati 3,5 milijuna stanovnika. To su podaci koji itekako nas trebaju zabrinjavati.
Stjepan Milinković, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Tušak, slažem se sa vašom raspravom. I ja sam primijetio ove navode o kojima je govorio kolega Reiner, naravno i bojazan za odljevom dakle naših i liječnika i medicinskih sestara i u tom dijelu mislim da je sve rečeno. Ali mi je drago da ste naglasili značaj i medicinskih sestara i liječnika, dakle oni su stup nositelj zdravstvenoga sustava, a naravno i jamstvo kvalitete i dostupnosti i u tom smislu svakako treba razmišljati o svim ovim našim primjedbama glede toga. Ali želim ponovo naglasiti da se nikako ne smije smetnuti s uma ruralna područja. Ja u tom dijelu koja već u sadašnjim prilikama imaju neizmjerne teškoće u funkcioniranju, u stvaranju dostupne i kvalitetne zdravstvene zaštite i sada ove neke ideje, nacrti koji naglašavaju neki drugi smjer uistinu daju razloga za zabrinutost i zato očekujemo kvalitetnu javnu raspravu gdje bismo mogli sve primjedbe u tom smislu iznijeti i staviti na stol. Hvala lijepo.
Zlatko Tušak, odgovor na repliku.
Hvala. Pa kolega Milinković, potpuno se slažemo. Zdravstvo je vrlo osjetljivo pitanje i tiče se svih stanovnika ove zemlje i onih mladih i starih i srednje dobi, pogotovo starih koji su više bolesni. I jasno da svaka reforma zdravstva je vrlo osjetljivo pitanje i unutar toga trebamo imati itekako kvalitetnu javnu raspravu. O tome mora se i struka kvalitetno konzultirati i moramo na osnovu argumenata i na osnovu činjenica, ponekad mi bi htjeli e za to nemamo dovoljno sredstva. Ali koje posljedice će biti unutar toga i na zdravlje građana i na njihovo liječenje itd. To sve skupa mora biti sagledano kroz ovaj dio javne rasprave. U konačnosti kada ćemo i donositi ovaj zakon da ga donosimo u interesu građana ove Hrvatske.
Ivica Mandić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega Tušak, pa sa najvećim dijelom vaše rasprave se u potpunosti slažem. Ono što me potaklo da vam repliciram je kad ste došli do statističkih podataka koje je vezano za broj zaposlenih u RH sa podacima na 2011., dvanaestu godinu. Da bi bili podaci što jasniji bilo bi dobro vidjeti taj broj zaposlenih u tom vremenu koliko radnika nije primalo plaću i koliko ih sada sa istim podacima ne prima plaću bez obzira što je ovaj Sabor doneo vrlo čvrstu zakonsku regulativu po pitanju neisplate plaća radnicima. Još uvijek na tom poslu, na tom djelovanju nismo primijenili tu zakonsku regulativu u stvarnosti. Mislim da su rezultati po pitanju zaposlenih radnika koji sada su na evidenciji, da oni u najvećoj mjeri i primaju plaću što je u biti, što je normalno, ali u vremenu 2011. godine negdje preko 80000 radnika bili su na spisku zaposlenih, a od toga nije imala koristi ni država, proračun, a niti radnici koji su radili. Ali se slažem sa vašim postotkom … [[Govornik se ne razumije.]] Mislim da bi bilo dobro na takav način ako uzmemo jedan statistički podatak pa ga gledamo jednostrano može nas odvući na krivu stranu. Mislim da je dobro informirati i javnost i sve na koji način gledamo statističke podatke. Hvala.
Zlatko Tušak, odgovor na repliku.
Hvala. Kolega Mandiću, je ja se slažem da trebamo gledati sve statističke podatke i istina je ovo da smo imali tada 80 tisuća radnika koji nisu primali plaću. Ali moramo i sada reći da imamo 36000 radnika koji ne primaju plaću. Znači u tom dijelu je smanjen broj radnika, ali je i smanjen broj onih koji rade općenito puno više od ove razlike u broju. A prvenstveno tu kada govorimo o neisplati plaća onda moram skrenuti pažnju na tvrtke koje su u sto postotnom vlasništvu država RH pa se tim radnicima ne isplaćuju plaće što nikako nije pozitivan primjer privatnim poslodavcima. Jer šta kažu, ako tvrtka koja je vlasnik, država ne isplaćuje plaće pa onda zašto bih i ja isplaćivao plaću. Govorili smo i uveli smo zakon, kazneno djelo neisplate plaća ali smo metnuli onaj dio ograde ako postoji blokada računa ili itd. onda ne mora poslodavac isplatiti plaću, a znamo vrlo lako da se to može ponekad i napraviti da pojedina firma drugu firmu itekako blokira sa fiktivnim računima i da ne kažem čemu drugom, pa onda eto ne moramo isplaćivati plaće radnicima što u svakom slučaju nije dobro. Radnici moraju biti plaćeni za svoj rad.
U ime Kluba zastupnika HSU-a kolegica Ljiljana Cvjetović.
Poštovana potpredsjednice, poštovani zamjeniče ministra. Klub zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika pozdravlja izradu Prijedloga zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. U raspravi će se kratko osvrnuti na nekoliko predloženih rješenja za koja držimo da treba dopuniti ili dati jasniji izričaj. U tekstu prijedloga zakona umjesto riječi "kompetentnost" predlažemo korištenje hrvatske riječi "osposobljenost". Članak 18. propisuje mogućnost nadležnog tijela da u postupku priznavanja inozemne stručne kvalifikacije od kandidata zatraži provedbu jedne od dopunskih mjera. Razdoblje prilagodbe do tri godine ili provjeru osposobljenosti. Predložena formulacija nije dostatna za neke slučajeve kada kandidati ne ispunjavaju uvjete kako je predloženo prijedlogom zakona. Zato treba propisati odredbu da će u slučaju kad nadležno tijelo utvrdi da su bitne razlike u kvalifikacijama tolike da se ne mogu nadoknaditi ni provjerom osposobljenosti ni razdobljem prilagodbe odbiti zahtjev za priznavanjem inozemne stručne kvalifikacije. Stavak 12. istog članka obrađuje slučaj da kandidat ne zadovolji na ispitu provjeru osposobljenosti. Stajališta smo da je kandidatu potrebno dopustiti izlazak na ispit osposobljenosti tri puta u duljim vremenskim razmacima, pa predlažemo sljedeću izmjenu teksta stavka 12. U slučaju da kandidat ne zadovolji na ispitu provjeru osposobljenosti može podnijeti zahtjev za ponavljanjem ispita provjere osposobljenosti u istom postupku u roku od 30 dana od dana od kada nije zadovoljio na ispitu provjere osposobljenosti. Ako kandidat ni u ponovljenom roku ne zadovolji na ispitu može ponovno pristupiti ispitu provjere osposobljenosti u roku od 60 dana od dana kada nije zadovoljio na ponovljenom ispitu provjeru osposobljenosti. Ako kandidat niti u trećem pokušaju ne zadovolji na ispitu provjere osposobljenosti nadležno tijelo će rješenjem odbiti zahtjev za priznavanjem inozemne stručne kvalifikacije. Također, treba ugraditi odredbu da kandidat nakon što niti u trećem pokušaju ne zadovolji na provjeri osposobljenosti gubi pravo ponovnog podnošenja zahtjeva za priznavanje inozemne stručne kvalifikacije. Predlažemo brisanje stavka 4. članka 19. kojem se u postupku priznavanja inozemne stručne kvalifikacije daje mogućnost nadležnom tijelu zatražiti mišljenje nadležne strukovne organizacije, odgovarajuće obrazovne ustanove ili centra za pomoć. Mišljenja smo kako je potrebno usporedbu dokumentacije prepustiti nadležnom tijelu jer uključivanjem nadležnih ustanova kako je to predloženo ovim člankom dovodi se u pitanje odgovornost u slučaju žalbe kandidata na privremeno rješenje kojeg je sastavni dio i mišljenje nadležne obrazovne ustanove o stečenom obrazovanju i ishodima učenja kandidata. Članak 20. uvodi mogućnost djelomičnog pristupa reguliranoj profesiji. Nužno je puno jasnije definirati što se sve smatra djelomičnim pristupom reguliranoj profesiji. Pri tome svakako treba imati na umu činjenicu da neke profesije podrazumijevaju i veću odgovornost npr. u području zdravstva gdje zbog zaštite i sigurnosti pacijenata treba dobro razmisliti uopće o mogućnosti djelomičnog pristupa reguliranoj profesiji. U članku 86. stavku 1. predlažemo formulaciju kao u članku 18. stavku 3. nadležno tijelo uspoređuje dokumentaciju o stručnim kvalifikacijama kandidata. A u stavku 6. predlažemo formulaciju i pravila dopunske mjere kako je to određeno za opći sustav priznavanja definiran člankom 18. stavak 12. uz definiranje gubitka prava na ponovno podnošenje zahtjeva u slučaju nezadovoljavanja na trećoj provjeri osposobljenosti. Predlažemo dopunu članka 87. radi činjenice da se novim zakonom konkretnije i jasnije provodi postupak, a stari zakon u nekim dijelovima nedorečen i nejasan te samim time i nepovoljan za kandidata. Dopunjeni članak bi glasio: "Postupci priznavanja inozemne stručne kvalifikacije započeti na temelju Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija a u kojim predmetima je donijeto privremeno rješenje završit će se prema odredbama zakona na temelju kojeg su započeti. Ostali postupci nastavit će se prema odredbama novog zakona." Hvala.
Replika, potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa uvažena kolegice Cvjetović vi ste iznijeli cijeli jedan niz konkretnih prijedloga, to mi je zapravo dalo naprosto jednu ideju za još nešto o čemu nismo danas govorili, a možda bi bilo potrebno. Gotovo sve države traže poznavanje službenog jezika zemlje kao jedan od preduvjeta za priznavanje kvalifikacije. I vjerojatno bismo i mi trebali o tome voditi računa pri daljnjem uređivanju postupka priznavanja stručnih kvalifikacija, tim više što je hrvatski jezik i službeni jezik EU, a posebice u nekim strukama kao što je medicinska npr. je poznavanje jezika jedan od temeljnih, mora biti jedan od temeljnih uvjeta komunikacije. Kako ćete ako ne poznajte, možete biti vrhunski stručnjak, ako ne poznajete jezik zemlje u kojoj radite bojim se da ćete teško moći komunicirati sa svojim pacijentima i normalno funkcionirati. Pa evo čisto kao jedna možda nadopuna cijelog niza vaših konkretnih prijedloga.
Odgovor na repliku, Ljiljana Cvjetović.
Pa ja mislim da se kod priznavanja bilo kakve diplome pretpostavlja da bi čovjek trebao barem djelomično poznavati jezik. Jer bez toga ne može obavljati bilo koju dužnost, ali ja o tome nisam u svojoj raspravi govorila.
Marija Lugarić, replika.
Također kolegice Cvjetović o hrvatskom jeziku, doduše nešto drugo. Članak 21. zakona piše da nositelj stručne kvalifikacije kojem je priznata inozemna stručna kvalifikacija mora poznavati hrvatski jezik potreban za obavljanje regulirane profesije i da je nadležno tijelo dužno osigurati tu kontrolu. Dakle, to je zakonom definirano. Međutim, vi ste predložili u svojoj raspravi prijedlog da se riječ kompetencija zamijeni riječju osposobljenost. To nisu istoznačnice. I nije dobro te riječi, jednu riječ zamijeniti drugom. Ja sam provjerila u hrvatskom jeziku na jezičnom portalu, kompetencija znači priznatu stručnost odnosno sposobnost kojom netko raspolaže. Osposobljenost je trpni oblik riječi osposobiti što znači učiniti koga sposobnim. Malo je finesa u jeziku i doista mi kao izvorni govornici možemo prepoznati tu razliku u hrvatskom jeziku, međutim mislim da to ne bilo dobro jer se naprosto ne radi o istoznačnicama u hrvatskom jeziku, a kompetencija je podjednako hrvatska riječ kao što je to i osposobljenost. U kontekstu ovoga zakona doista se radi o kompetentnosti a ne samo o osposobljenosti. Jer to je upravo ta razlika između stručne i obrazovne kvalifikacije o kojoj sam govorila i ranije. Zahvaljujem.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Boris Blažeković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine pomoćniče. Odmah na početku želimo istaknuti da će klub HNS-a prihvatiti navedeni prijedlog zakona. Puno je toga rečeno, neke stvari ćemo mi preskočiti, a podržali bi raspravu kolegice iz SDP-a odnosno kluba SDP-a i kolegice Lugarić. Drugo što bih, odnosno treće što bi svakako htjeli naglasiti je da se nama čini u HNS-u da je ovo jedan vrlo složen da ne kažem kompliciran zakon. To nije jednostavan zakon i vrlo je važan i njega treba, u iščitavanju tog zakona treba se stvarno jako dobro skoncentrirati da bi mogao izvući točno sve ono što je potrebno da bi se određene stvari pravilno iščitale i da bi se moglo iz njega, da bi građani nekakav stručnjak koji dolazi raditi u Hrvatsku mogao znati što sve njemu treba a ne samo on, nego i oni koji te kvalifikacije valoriziraju. No, sve to nas u HNS-u uvijek vraća negdje na nekakav početak a to je da EU jedan od najvećih i najznačajnijih intergetivnijih odnosno jest najveći i najznačajniji intergetivni politički proces u povijesti čovječanstva. No, najznačajniji ili najvrjedniji u tom procesu za nas po našem mišljenju su prvenstveno motiv a zatim i posljedica stvaranja EU. Motiv je bio stvaranje trajnoga mira i to još dok je bila samo zajednica za ugljen i čelik, a posljedica je najnaprednije, najveće, najznačajnijeg gospodarsko-tehnološko-trgovinsko društvo na svijetu s građanima koji uživaju najveće moguće slobode i žive po najvišim mogućim društvenim standardima na zemaljskoj kugli. Vrijednosti EU su između ostalog jasno mobilnost građana, jednostavno i bez barijera istovjetno poslovanje svih poslovnih subjekta, slobodno tržište za svakog poduzetnika od preko 550 milijuna ljudi te najviši standardi ljudskih i građanskih, ljudskih prava i građanskih sloboda uopće. Država je nastala tako da smo se mi slobodni, samosvjesni pojedinci odlučili živjeti u uređenom društvu i tako smo stvorili državu. Dio svojih osobnih sloboda prenijeli smo na tu istu državu i uredno joj plaćamo da za nas obavlja određene poslove prvenstveno da nam osigura sigurnost, a zatim i da nam pomogne pri realizaciji osnovnih ambicija i razvoja osobnih talenata. Ulaskom u punopravno članstvo EU svakom građaninu i građanki Hrvatske proširile su se mogućnosti realizacije osobnih ambicija do neslućenih razmjera. Praktički svako u Hrvatskoj može za sebe ili za svoje dijete u okviru EU i za svoju obitelj u okviru EU planirati život, praktički život iz snova i to od obrazovanja, do zaposlena, odnosno od zamišljanja svojeg života do ostvarenja svojih osobitosti i realizacije osobnih talenata. EU u tom pogledu svakodnevno uređuje i dorađuje propise kako bi takve ambicije njenih građana bile što jednostavnije i realno ostvarive. Pred nama je danas jedan od takvih propisa zakona u EU koji se zove direktiva odnosno u EU se to zovu direktive ili uredbe. Pošto se mi iz kluba HNS-a obično i principijelno obraćamo javnosti treba svakako ponoviti dio onog što je rečeno, odnosno što je napisano. Ovim zakonom regulira se postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija za pristup i obavljanje reguliranih profesija u RH te uvjeti za slobodno pružanje usluga na temelju inozemnih stručnih kvalifikacija. Regulira se pružanje usluga na privremenoj i povremenoj osnovi na temelju inozemnih stručnih kvalifikacija odnosno pravo državljana europskog gospodarskog prostora i švicarske konfederacije da na privremenoj i povremenoj osnovi pružaju svoje usluge u RH bez poslovnog nastana u RH. Uređuje se opći sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija u svrhu ostvarivanja prava na poslovni nastan nositeljima stručnih kvalifikacija koji žele u RH imati poslovni nastan i obavljati određenu reguliranu profesiju. Uređuje se automatski sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija u svrhu ostvarivanja prava na poslovni nastan te se unutar automatskog sustava razlikuju tri načina priznavanja stručnih kvalifikacija. Uređuju se minimalni uvjeti osposobljavanja u RH za pristup i obavljanje profesije doktora medicine, doktora medicine specijalista, doktora dentalne medicine, doktora dentalne medicine i specijalista, medicinskih sestara odgovornih za djelatnost opće njega, primalja, magistara farmacije, doktora veterinarske medicine i arhitekata. Ovo o arhitektima još jednom kasnije samo jednu crticu. Uređuje se uvođenje europske profesionalne krtice, važna stvar. Uređuje se korištenje profesionalnih naziva i naziva stečenih nakon završetka visokog obrazovanja kao i uvjeti djelomičnog pristupa određenoj profesionalnoj djelatnosti te priznavanje pripravničkog staža obavljenog izvan matične države članice. I na koncu uređuje se priznavanje vrlo važno za nas, uređuje se priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija stečenih u trećim zemljama. Najznačajnija novina direktive o priznavanju stručnih kvalifikacija je uvođenje europske profesionalne kartice za pojedine profesije. To je elektronička kartica koja će se putem informatičkog sustava unutarnjeg tržišta izdavati nositeljima stručnih kvalifikacija koji žele ostvariti svoje pravo na rad u drugoj državi članci EU, a karticom će se pojednostaviti i ubrzati cjelokupni postupak priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija. Uspostavljanje zajedničkih kompetencijskih standarda i time zajedničkih kompetencijskih okvira i zajedničkih ispita za određene regulirane profesije u praksi će značiti brže priznavanje stručnih kvalifikacija u profesijama za koje budu uspostavljeni zajednički kompetencijski standardi. Ovo su izvučeni zaključci iz ocjene stanja i učinaka koje će provesti ovaj zakon. Htio bi napomenuti jednu činjenicu našeg ulaska i našeg prisustva na forumima EU a to je da Njemačka ne priznaje diplome hrvatskih arhitekata. Na našu inicijativu Europska komisija naredila je Njemačkoj da ona to mora priznati, i u ovom trenutku je postupak gdje se prisiljava Njemačku da prizna diplome naših arhitekata. To je recimo jedan od doprinosa onog što znači sjediti za istim stolom u EU, a vezano je direktno uz temu o kojoj razgovaramo. U članku 5.za zainteresiranu javnost koju to zanima su popisani specifični pojmovi koji svojim tumačenjem preciziraju na što se praktički ovaj zakon odnosi. U glavi 3.regulira se opći sustav priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija u ostvarivanju prava na poslovni nastan s vrlo složenom procedurom. No u samom zakonu zbog različitosti načina obrazovanja u pojedinim državama, bivšim državama za pojedina stručna zanimanja propisana vrlo precizna pravila automatskog sustava priznavanja inozemnih stručnih kvalifikacija odnosno minimalnih uvjeta osposobljavanja za regulirane sektorske profesije. I zaključno, 18.1.2014.na snagu je stupila Direktiva 2013/55 EU iz 2013.o izmjeni Direktive 2005/36/EZ o priznavanju stručnih kvalifikacija i Uredbe EU br.1024/2012 o administrativnoj suradnji putem informacijskog sustava unutrašnjeg tržišta. Ovim prijedlogom zakona se naše zakonodavstvo usklađuje s navedenom direktivom što je obveza svih država članica do 18.1.2016.godine. dakle zakon omogućuje poboljšanje postojećeg uređenja u području priznavanja kvalifikacija, a ujedno se stavlja naglasak na jamstvo slobode poslovnog nastana. Pristup profesiji omogućuje se dalje pristup profesiji jednak položaj pri obavljanju iste kao i domaćim državljanima i dalje omogućuje i predviđa i određuju se minimalni uvjeti za pristup i obavljanju profesije doktora medicine specijalista, medicinskih sestara odgovornih za djelatnost i opće njege, primalja, magistra farmacije, doktora veterinarske medicine, arhitekata kao i priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija. I zaključno, zakon omogućuje prenošenje direktive u naš pravni poredak što je obveza RH, međutim postoje po nama određeni nedostaci u samom zakonu koji bi do drugog čitanja trebalo ukloniti. Npr. nigdje u zakonu ne postoji mogućnost odbijanja u slučaju prevelike razlike u kvalifikacijama, a koje se ne mogu otkloniti predviđenim mjerama. Ili drugo, zakon ne vodi dovoljno računa o različitim stupnjevima obrazovanja medicinskih sestara. No, kao što smo već na početku rekli … [[Govornik prebrzo čita, ne razumije se.]] svojim građanima i građankama da na cijelom njezinom području i svim segmentima ostvare svoje radne i životne ambicije. Jedan od propisa koji to uređuje omogućava svakako i ovaj zakon. Uz navedene primjedbe o mogućim poboljšanjima do drugog čitanja, klub HNS-a Liberalnih demokrata prihvatiti će prijedlog ovog zakona u prvom čitanju. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Blažeković dvije male primjedbe. Jedna se odnosi na ovo što ste u predzadnjoj rečenici rekli, da zakon ne vodi računa o stupnju obrazovanja. Ali tu se moram složiti sa kolegicom Lugarić, zakon govori o kompetencijama. Prema tome, stupanj obrazovanja jest jedno, a kompetencija je drugo i moramo se usredotočiti na to. Međutim, htio bih i moram razjasniti jednu drugu stvar da ne ostane nerazjašnjena, a to je pitanje jezika. Naravno da u članku 7.se spominje jezik, međutim on se spominje nevjerojatno ovlaš, dakle da treba imati znanje hrvatskog jezika za potrebe obavljanja profesije u slučaju profesija koje mogu imati posljedice na javno zdravlje i sigurnost primatelja. Samo ti trebaju znati jezik, to je jedna stvar i to se ovako ovlaš spomene, treba znati jezik. Mi danas znamo da se to kvantificira i svugdje se i u raznim drugim zakonima, točno se zna, postoji A,B,C pa onda 1 koji stupanj jezika treba imati. Nažalost, bojim se da i ovdje kao i u mnogim drugim prigodama mi se vrlo olako odnosimo prema svom vlastitom jeziku, nerijetko ne inzistiramo na njemu, nerijetko ga se lako odričemo. A evo u ovom zakonu se vrlo precizno definira recimo broj sati koji netko mora imati teorijske i praktične osposobljenosti, a ovdje se uopće ne piše dal on može možda biti C dal može biti B, dal A znanje jezika itd. A jezik, pa jezik je temeljno obilježje nacionalnog identiteta. Prema tome tome se mora naprosto posvetiti veća pozornost. Hvala lijepo.
U ime kluba HDSSB-a govorit će poštovani Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kada već govorimo o jeziku i kada smo zapodjenuli neformalnu raspravu bez mikrofona ovdje, da postoji da postoji članak 21.koji regulira tu materiju ali onako samo ovlaš, reklo bi se i površno. Dakle kada idete bilo gdje u Europu i ako hoćete nekakvu potvrdu o poznavanju francuskog-engleskog onda imate stupnjeve poznavanja, aktivno, pasivno služenje itd. Ovdje kod nas u našem zakonu službenom aktu RH nema ama baš nikakve gradacije poznavanja hrvatskog jezika. Čak štoviše zvali su me neki zidarski pomoćnici naši ljudi iz BiH da ne mogu raditi u Hrvatskoj bez šestomjesečnog tečaja hrvatskog jezika, da 6 mjeseci mora pohađati hrvatski jezik, a iz BiH. dakle znate što govorim da je taj jezik ako i je u nekom drugom obliku se zove u Bosni ili bošnjački ili kakav god bilo, ali je vrlo, vrlo sličan i može se jako dobro sporazumjeti na tom jeziku u bilo kojoj struci i s ljudima u Hrvatskoj. Ja sam radio u Prijedoru 15 godina kao kirurg, imao sam priliku imati medicinsku sestru iz Ukrajine koju je … bio na terenu u Ukrajini pa su se ljudi zaljubili i ona je došla živjeti u Prijedor s njim i radila je kao medicinska sestra u kirurškoj ambulanti i onda bi izišla van i pitala pacijenta koji su čekali u čekaonici, a štou s vama. A onda su oni rekli dakle razumjeli su čak i tako na taj način kada je rekla doduše u stručnoj komunikaciji znala je reći da je pacijent kobilirao umjesto kolabirao ali dobro, sve je to bilo u službi koja je ajde mogli smo se nekako sporazumjeti. Kada govorimo o mojoj paranoji kako je rekla jedna, sa dosta teškom optužbom a zapravo sa neuvjerljivim glasom, dakle glasom iza kojeg nije bilo čvrste podloge dakle da o tome da Hrvatska i ovim zakonom u neku ruku zapravo provodi jednu politiku koja nije sukladna politici HDSSB-a a ni hrvatskog nacionalnog bića. U tome što evo unazad nekoliko godina a prošla godina je bila vrlo intenzivna o odlasku naših mladih školovanih ljudi u inozemstvu. To nije privredna reforma iz '65. godine kada je 200 tisuća Hrvata uglavnom sa slabijom školskom spremom otišlo trbuhom za kruhom na tzv. privremeni rad u inozemstvo a privremeno je trajalo dotle dok ih nisu u sanduku vratili nazad u Hrvatsku ili pak u Bosnu i Hercegovinu. Danas odlaze mladi, školovani i nezaposleni ljudi a oni koji imaju obitelj odlaze sa obiteljima. S obiteljima odlaze, tada su odlazili samo pojedinci a obitelj je ostajala ovdje na kako bi rekao Aleksa Šantić, ostajte ovdje. Dakle odlaze sa obiteljima. U Dublinu postoji, ja imam paranoju, ali u Dublinu postoji klub Osječana kojih ima ili broj 1100 ljudi iz Osijeka, uglavnom visoko obrazovanih ili sa srednjom školskom spremom i imaju klub Osječana u Dublinu. Dakle ja imam paranoju ali do 1.7. možda će ta paranoja biti kod mene i manja kada Njemačka i još neke zemlje koje su imale 2 godine moratorij na doseljavanje i mogućnost ostvarivanja posla, radnog mjesta u Njemačkoj, kada 1.7. taj moratorij padne, kada prestane dakle zabrana dolaska u Njemačku. Tek ćete onda vidjeti koliku ja paranoju imam kada je Slavonija već sada opustjela i kada se nalazi pola tih odseljenih u Irskoj, dio u Finskoj, neki u Švedskoj, neki na crno rade u Njemačkoj po 3 mjeseca i u niz drugih zemalja. Zato je uspjeh kako se hvali premijer ove Vlade da je 55 tisuća ljudi manje na zavodu za zapošljavanje. Ja sam provjerio zavode za zapošljavanje, neke sam provjerio i vidio da je u prva 3 mjeseca prošle godine, dakle bilo više novo zapošljavanje nego u prva 3 mjeseca 2015. Po bilo kojem osnovu, privremenog rada, povremenog rada ili pak na neodređeno. Ali je broj nezaposlenih, pardon broj otpuštenih sa zavoda za zapošljavanje znatno porastao 2015. u prva 3 mjeseca nego u prva 3 mjeseca 2014. Što to znači? Tumačite vi kako god hoćete, dakle statistika je zanimljiva znanost ali je činjenica i realnost a ne paranoja da su ti podaci vrlo usko povezani sa odseljavanjem ljudi. On ako odseli u Irsku naravno ta tri mjeseca se ne može prijaviti na zavod za zapošljavanje i briše se sa evidencije. Koliko je takvih, državu uopće ne zanima, ovu Vladu uopće ne zanima. Ona ne provodi tzv. dubinsku analizu ili ispitivanje koliko je ljudi iz Hrvatske otišlo pa ajmo za 2014., bilo koju godinu njihove vlasti, da ne govorim sada o onoj prije Vladi kada je ta pojava bila možda nešto manja. Ali ljudi uvijek, mobilnost radne snage uvijek postoji. Što još ovaj zakon donosi? Donosi Glavu 8 u kojoj je regulirano priznavanje kako kaže kolegica Lugarić stručne kvalifikacije za osobe koje dolaze iz 3. zemalja. To je ono kao na zračnoj luci imate citizen of EU i onda one druge. Pa onda mi smo išli tamo u one gdje je velika gužva a ovdje nema nikoga. Tako i ovdje. Biti će velika gužva za one druge citizene iz 3. zemalja građane koji će vjerujte mi u pomanjkanju i zbog odlaska i forsiranom odlasku Hrvata iz Hrvatske, namjernom dakle omogućuje se Hrvatima raditi u Europskoj uniji a to je samo floskula. Dakle to je uspjeh čak ove Vlade, uvela je Hrvatsku u Europsku uniju i sada nam omogućila postao u Njemačkoj, Finskoj, Irskoj, itd.. dakle biti će forsirani dolazak onih iz 3. zemalja. Ovdje se spominju i imigranti. Još uvijek je Italija glavna zemlja u koju dolaze najbliže Lampedusa i Sicilija itd., ali uskoro možemo očekivati i neke druge lokacije i mjesta u Europskoj uniji koji će biti zanimljivi i tim azilantima. Što će se dogoditi kada ovakav zakon budemo primjenjivali? Dakle one 3. zemlje, nije to ksenofobija, to je realnost, one 3. zemlje su i Republika Moldova i Pridnjestrovje i imate koliko god hoćete zemalja 3.-ih., Albanija i ne znam, kakvih god hoćete zemalja uz naravno i Srbiju, Bosnu i Hercegovinu, Kosovo itd…. Dogoditi će se to što će se dogoditi, kako je rekao kolega koji je govorio prije mene a niste ga prozvali ksenofobom, kolega iz Laburista, to što je i on rekao a što sam ja u svojoj prvoj replici rekao. Malo se razmislite i zamislite Hrvatsku 2050. ako 3,5 milijuna stanovnika na ovaj način. Ima jedna pjesma možda je ona ksenofobna "raselit nas triba" spominje stih. A sada vi razmislite malo i o toj pjesmi od stoljeća 7. Dakle sam zakon govori o tri stvari koje su propisane. To je ona tzv. kako reče minimalni uvjeti osposobljavanja zajedničkim kompetencijskim standardima i o EPC ili europska profesionalna kartica, kako hoćete engleski ili hrvatski, koja onda omogućuje dakle s tom karticom lakše raspoznavanje i prepoznavanje stručne kvalifikacije i radni nastan u bilo kojoj od država članica Europske unije. Naravno da je sam zakon u svojim člancima iscrpno objasnio mogućnost dakle poslovnog nastana u Republici Hrvatskoj s obzirom na ova tri glavna uvjeta. To su minimalni, zatim zajednički kompetencijski standard za stručne kvalifikacije, o njima samo govorimo. Ali onaj problem koji se sada javlja i koji je vrlo na glasu to su protesti, to su nezadovoljstvo naših medicinskih sestara koji kada odlaze u inozemstvo ova škola koja je bila za medicinske sestre u Njemačkoj ili u drugim zemljama Europske unije doživljavaju to da moraju raditi kao pflegeri, ajde da upotrijebim njemačku riječ, njegovatelj. Prevedenica dakle sestrinske njege ili pak zdravstvene njege zapravo treba biti jasno distancirana, a poglavito po pitanju stručnih kompetencija naših medicinskih sestara. Kada govorimo o engleskoj riječi onda se ona zove nursing, dakle upravo nekako kad se prevede bilo bi odgovarajuće sestrinska, nurse je ovdje sestra medicinska. Međutim, radi se u samoj fazi školovanja o zdravstvenoj njezi. Dakle ne moramo se držati strogo toga naziva, engleskog naziva nursing jer on ne odgovara stručnoj osposobljenosti naših medicinskih sestara i školi za medicinske sestre, kažu 4 pa kasnije 5 godina. O liječnicima i veterinarima, zatim kako kažu doktorima stomatologije, primaljama koje također imaju specifična zanimanja, o tome je sve ovdje propisano i prilično se detaljno o tome govori. Ono što je nedoumica u hrvatskoj javnosti su stalne kontradikcije, suprotnosti između broja liječnika koji su otišli raditi u inozemstvu, broja liječnika koji su zatražili od Liječničke komore ispis kako bi otišli u inozemstvo. Dakle s jedne strane imamo dakle dvije suprotstavljene strane i Hrvatska liječnička komora je jasno i glasno rekla da postoji do Nove godine da je bilo 900 zahtjeva za ispis liječnika, a evo kasnije se ispostavi da je izvršna vlast rekla da je to puno manje pa se sad barata raznim brojkama, ali u političke svrhe. U svakom slučaju, da svi oni ostanu i da nitko ne traži ispisnicu Hrvatske liječničke komore zbog odlaska u inozemstvo liječnika nedostaje. U Hrvatskoj nedostaje liječnika, poglavito nekih specijalnosti kao što su kirurgija, pedijatrija, ginekologija i još neki. Ali eto, ako ode i broj o kojemu Vlada govori, liječnika u inozemstvo mi ćemo imati dakle velikih problema u pružanju zdravstvene zaštite našim građanima. U glavi 8 govori se kako sam već rekao o priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija stečenih u trećim zemljama. U jednom od članaka u toj glavi, u članku 85. govori se o nadležnim tijelima koje priznaju te stručne kvalifikacije i dakle o tome da nadležno tijelo može dopustiti pristup reguliranoj profesiji i bavljenje tom profesijom pod istim uvjetima koji se primjenjuje na državljane Republike Hrvatske. I to kojih kandidata? Onih koji su stekli stručnu kvalifikaciju u trećoj državi i ima 3 godine stručnog iskustva u određenoj profesiji na području države članice koja je priznala stručnu kvalifikaciju stečenu u trećoj državi, a što dokazuje potvrdom izdanoj u državi članici. Dakle može se i zaobilazno ako je bilo koji pripadnik bilo koje države treće radio u nekoj drugoj državi članici Europske unije 3 godine tada može bez ikakvih problema dobiti posao i u Hrvatskoj. Dakle sve što je ovdje propisano je zapravo vrlo podrobno objašnjeno i mi smo zakone mijenjali 2009., 2011., pa onda mala izmjena kako reče kolegica Lugarić 2014. i evo sada i putem direktive Europske unije mijenjamo ovaj zakon sa detaljnim opisom tih odredbi koje su potrebne za priznavanje stručnih kvalifikacija i osobama iz Europske unije, ali vrlo podrobno i o osobama koje dolaze iz tzv. trećih zemalja.
Vrijeme je isteklo.
Bez obzira što je to zakon koji nosi oznaku E klub HDSSB-a će bit suzdržan po pitanju ovog zakona.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Poštovani Domagoj Hajduković. Nema ga, gubi pravo. Uvažena Mirela Holy.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Na samom početku svoje rasprave želim naglasiti da ću podržati ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju. Međutim za razliku od dosadašnjih rasprava koje su se više fokusirale na ja bih rekla neka načelna pitanja ja ću se pozabaviti sa jednim konkretnim slučajem s obzirom na činjenicu da sam u prosincu prošle godine kada me i kontaktirala grupa liječnika dentalne medicine, a koje su završili stomatološke fakultete na području država bivše Jugoslavije postavila i pisano zastupničko pitanje Vladi RH na koje sam i dobila odgovor. Dakle, u samom pitanju odnosno obraćanju Vladi RH sam upozorila da ti ljudi iako im je u inozemstvu stečena diploma priznata od strane Agencije za znanost i visoko obrazovanje koja je do ulaska Hrvatske u EU bila nadležna za nostrifikaciju diploma stečenih u inozemstvu. Iako su oni odradili pripravnički staž u hrvatskim domovima zdravlja Ministarstvo zdravlja onemogućava im polaganje državnog ispita sa obrazloženjem da se rješenje Agencije za znanost i visoko obrazovanje više ne priznaje zbog ulaska RH u EU to je zbog novih Zakona o priznavanju inozemnih visokoškolskih kvalifikacija reguliranih profesija. Dakle, prema odredbama tog zakona koji je još uvijek važeći zakon profesije koje imaju svoje komore moraju ući u proceduru nostrifikacije, diplome koje vrši nadležna komora odnosno Hrvatska komora dentalne medicine. Liječnici su ušli u proceduru nostrifikacije diploma koja je za neke trajala od ulaska Hrvatske u EU što znači skoro godinu i pol dana. Prvi ispit za nostrifikaciju organiziran je tek 10. studenog 2014. godine i čitav taj postupak platili su približno 18000 kuna, a tijekom postupka nostrifikacije im je zabranjeno da rade u struci. Liječnici su prije polaganja ispita čuli da je Hrvoje Pezo, predsjednik komore na regionalnim sastancima komore i to je potvrdilo i nekoliko svjedoka izjavio da neće dozvoliti stomatolozima iz Srbije, Bosne i Hercegovine, Makedonije i Crne Gore da rade u Hrvatskoj i da će test biti nemoguće položiti. Iako nisu vjerovali u takve glasine činjenica je da ni jedan kandidat nije položio test što i ne čudi, jer je za ispit potrebno spremiti 70 ispita, kažu odnosno sve ispite s fakulteta. Za svaki predmet se navodi više autora što bi značilo da za ispit treba naučiti nekih 400 knjiga. Zbog toga je cijelom nizu mladih liječnika dentalne medicine hrvatskih državljana i to u vrijeme kad su liječnici u Hrvatskoj itekako potrebni onemogućen bio rad u struci te će karijeru morati nastaviti u nekoj drugoj državi. Na žalost ni nakon odgovora Vlade na moje zastupničko pitanje problem još uvijek nije riješen, on i dalje traje. Pa mi se jučer javio jedan od tih mladih stomatologa kojeg je Komora dentalne medicine nazvala prije 3 mjeseca i rekla da će dobiti licencu, ali da čekaju potvrdu od Ministarstva zdravlja, odnosno da jedna djelatnica Ministarstva zdravlja treba izdati potvrdu. Stomatolog je bio sam kod te gospođe, komunicirao je nekoliko puta sa njom i pokušao objasniti da njene dvije rečenice na papiru su sasvim dovoljne da se pošalju komori i da bi na osnovu toga komora izdala licence barem svima onima koji su položili stručni ispit. No, ona jednostavno nije željela izdati nikakvu potvrdu jer je kao komori navodno odgovoreno prije tri mjeseca. I ništa se ne pomiče sa mrtve točke. Stomatolog znači sumnja da se radi o manjku volje, profesionalnosti i motivacije i smatra da je paradoksalno što je predsjednik komore, već spomenuti gospodin Pezo jako dobar prijatelj s ministrom Vargom, da se druže i privatno, da igraju tenis. Ali se na žalost ne znaju dogovoriti oko ovog problema sa kojim je i ministar zdravlja jako dobro upoznat s obzirom na činjenicu da je na kraju krajeva i odgovorio na moje pisano zastupničko pitanje s kraja prošle godine. Oni smatraju da je to potpuno nerazumljivo i da se na taj način doista sustavno uništavaju mladi životi. I bez obzira na samu činjenicu što je komora dentalne medicine pristala dati licence doktorima koji su položili državni ispit u Ministarstvu zdravlja u Zagrebu neće izdati licencu sve dok nadležna djelatnica u Ministarstvu zdravlja ne izda potvrdu kako kaže komora i sama dovoljno nam je svega dvije rečenice. Ako to nije apsurd ja ne znam što jest apsurd i mislim da je izuzetno važno da govorimo o ovakvim stvarima jer zakoni mogu biti i dobro napisani, ali vidimo da se na žalost u praksi događaju jako loše stvari i da na žalost evo ga mladi stomatolozi ni danas nisu u situaciji da riješe ovaj problem. Evo ga, također su me upozorili, dakle da situacija kod liječnika, odnosno sa liječničkom komorom je dijametralno suprotna, da kod njih nema apsolutno nikakve probleme da sama, znači procedura košta nekakvih 1000 kuna dok kod njih evo ga košta minimalno između 10 do 18000 kuna što je izuzetno visoki trošak za takav postupak, pa ja evo ga apeliram na sve da vode računa i o tome da nije dovoljno samo imati dobre i kvalitetne zakone. Mi možemo imati dobre i kvalitetne zakone, ali pitanje je kako se oni i provode u praksi.
Zahvaljujem. Završno obraćanje zamjenika ministra rada i mirovinskog sustava poštovanog Božidara Štubelja. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Prije svega vam želim zahvaliti na konstruktivnoj, doista raspravi vezanoj uz zakon. Zakon je u prvom čitanju. Nadam se da ćemo cjelovito sagledati sve vaše prijedloge i u novom prijedlogu, dakle za drugo čitanje da ćemo imati kvalitetniji, bolji i ja bih rekao provedljiviji zakon. Hvala vam još jednom.
Zaključujem ovu točku dnevnoga reda. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, prvo čitanje, P.Z.E., br. 821. Rasprava o Prijedlogu zakona je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela Hrvatskoga sabora dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim glasujte o prijedlogu zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova za 85 i suzdržanih 11 i ništa protiv donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na iduću točku. To je - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o agenciji za mobilnost i programe Europske unije, provo čitanje, P.Z.E. br. 822. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, a izvješća ste primili na sjednici. Imamo li predstavnika predlagatelja da obrazloži prijedlog? Nemamo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovana Martina Banić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege evo pred nama je jedna vrlo kratka izmjena Zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU pa ću onda u skladu s tim i ja biti vrlo kratka. Agencija za mobilnost i program EU osnovana je Zakonom o Agenciji za mobilnost i program EU kao javna ustanova u čijoj je nadležnosti provedba programa EU, programa za cjeloživotno učenje i programa mladi na djelu. Riječ je o agenciji koja je osnovana još 2007. godine, to je bio jedan od uvjeta od strane Europske komisije da svaka država članica koja želi sudjelovati u programima Unije u području obrazovanja i osposobljavanja mora imati jednu takvu neovisnu nacionalnu agenciju. Osnovni rad agencije je raspisivanje javnih natječaja za financiranje aktivnosti međunarodne suradnje i mobilnosti u svrhu učenja, informiranje i savjetovanje potencijalnih prijavitelja, priprema natječajne dokumentacije, provjera formalnih kriterija, ocjenjivanje kvalitete zaprimljenih prijava, ugovaranje i odobravanje projekata, njihovo financiranje, a potom praćenje, savjetovanje i nadzor ugovorenih financijskih projekata. Mogli bismo reći da je uloga ove agencije uistinu velika kad znamo da je riječ o programima koji su iz područja obrazovanja, znanosti, osposobljavanja mladih i sporta kao i u programima za istraživanje i inovacije. Dakle, svi programi ove agencije se direktno odnose na mlade. Osnova prijedloga izmjena i dopuna zakona o kojem danas raspravljamo, a s obzirom da je agencija zadužena za provedbu i potporu najvećih programa financiranih od sredstava EU jest usklađivanje sa novim programima EU za razdoblje od 2014. do 2020., odnosno potrebno je uskladiti i odredbe postojećeg zakona sa stvarnim stanjem u području obrazovanja, znanosti, osposobljavanja mladih i sporta. Riječ je o dva programa, jedan je Obzor 2020. a drugi je Erasmus plus. Obzor 2020. novi je program EU za istraživanje i inovacije koji je usmjeren na izvrsnost u istraživanjima i inovacijama, povećanje konkurentnosti industrije, integriranja društvenih i humanističkih znanosti te europske dodane vrijednosti projekata. Erasmus plus to je najveći program EU za obrazovanje, osposobljavanje mladih i sport, cilj tog programa je jačanje znanja i vještina te zapošljivost europskih građana unapređenje, obrazovanje i osposobljavanje te rad u području mladih i sporta. Ono što ovdje nije jasno je zašto mi tek danas raspravljamo o tome i zašto tek sad radimo izmjenu zakona kada je ustvari nova generacija tih programa stupila na snagu još u siječnju 2014. godine, a mi smo već u svibnju 2015. godine. Još nekoliko riječi što se tiče samog rada agencije. Mogu reći da je agencija dobro ekipirana, programi se provode. Osobno mislim da bi bilo bolje da je agencija još više prisutna u javnosti. Primjerice, rijetko možemo vidjeti nekakve promidžbene programe koji su uz agenciju. Često puta ne znamo dovoljno o programima. Postoji više programa od onih o kojima mi sad raspravljamo. Također, bilo bi dobro što je više moguće mlade upoznati sa mogućnostima koje su im dostupne. Htjela bih podsjetiti i na prezentaciju koju smo imali u Saboru prošli tjedan prilike vidjeti od strane agencije, mogli smo uočiti da postoji malena uključenost osoba s invaliditetom u programe Erasmus plus te da su u ovom dijelu oni podzastupljena skupina. Bilo bi dobro raditi radionice, seminare i sa udrugama koje okupljaju osobe s invaliditetom i uključivati ih u što više projekata. Svakako bi trebalo raditi na tome da osnova svih programa bude jednaka dostupnost svima. Tu se ne radi samo o osobama s invaliditetom. Na Odboru za obrazovanje smo istaknuli da postoji problem studenata koji su lošijeg ekonomskog stanja i nemaju mogućnost sudjelovanja u razmjenama. Studenti odlaze na razmjene koje traju nekoliko mjeseci, to je odlična prilika za učenje, to je prilika za učenje stranih jezika, za stjecanje novih kompetencija. Ali to nije uvijek svima dostupno. Takvi programi su uistinu značajni. Također smo imali priliku čuti da se ti studenti u konačnici i brže i lakše zapošljavaju nakon što su stekli neko međunarodno iskustvo. Trebalo bi raditi na rješavanju prepreka. Još jedna od njih je i zdravstveni status studenata. Stoga naš nacionalni interes je da se sav raspoloživ novac povuče, a potom i iskoristi. Što znači da svakako treba raditi na što većoj edukaciji potencijalnih prijavitelja kao i na dostupnosti samih programa. Na kraju željela bih ukazati da kod prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU imam malu zamjerku vezanu za pravne termine. Naime, pojam radnici se koristi u smislu javnih službenika. U našem zakonodavstvu se za pojam radnici koristi pojam namještenici, dakle manualno pomoćno-tehničko osoblje tako je i definirano u upravnoj znanosti i u našem Zakonu o državnim službenicima. Doduše, i stara verzija Zakona o Agenciji za mobilnost i program EU tu glavu zove radnici agencije, ali u tekstu zakona ipak definira da se radi o suradnicima i savjetnicima, a ovim prijedlogom se taj stavak briše, odnosno mijenja. Jasno je da se sveobuhvatnim tumačenjem zakona može zaključiti na koga se odnosi pojam radnik ali to svejedno nije ispravna terminologija. Ističem kako i zakoni o drugim agencijama u RH nazivaju zaposlene službenike i koliko vidim najčešći naziv je zaposlenici u stručnim službama. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo prijavljenu repliku Damira Kajina.
Pa ja, samo malo, da, ovdje je riječ o ovome zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za mobilnost i program u EU. Ja mislim da nije sporan rad ove agencije, apsolutno sve je za 5. Sporno je nešto drugo, to što Hrvatska ima 182 agencije, što nisu u stanju njihova imena nabrojati, ni ministar uprave koji je na neki način zadužen za njih, ni ministar financija koji osigurava plaće, a bogami mi ni premijer ili premijeri koji su ih osnovali. Ja se sjećam jednoga intervjua Miroslava Kutle kad su ga pitali u jednom trenutku koliko on to tvrtki ima i rekao je nekih 140 ili možda 160. Pa kada su ga pitali da li je u stanju nabrojati sva ta imena tih tvrtki rekao je ako ne pedalirate vi ćete u jednom trenutku pasti. Ja osobno smatram da bi trebale preživjeti samo one agencije koje su u stanju nabrojati premijer, ministar financija odnosno ministar uprave. Ako nisu u stanju nabrojati onda postavlja se pitanje da li ima svrhe da takav broj službenika u tim agencijama opterećuje RH. Rekoh sve za pet kad je riječ o ovoj agenciji, nije to ništa sporno ali zanima me samo jedan podatak koliko ljudi radi u toj agenciji, odnosno volio bi znati ako mi netko može kazati koliko je ljudi zaposleno u 182 ili 184 agencije koje u ovom trenutku postoje u RH? Ja sam duboku uvjeren kao što bi ovaj Sabor mogao funkcionirati bez dvadeset, trideset ili četrdeset zastupnika a i onako je pitanje koliko nas je ovdje tako bi državna uprava mogla funkcionirati bez 20 ili 30% zaposlenih a bogami i županije, i gradovi, i općine i komunalna poduzeća. Ovako cijela zemlja će se rastočiti. Ali pozdravljam i sve za pet kad je riječ o ovoj …/Govornik isključen./…
Odgovor na repliku daje poštovana Martina Banić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin, s vama bi se svakako mogla složiti da ova agencija radi za pet, to je uistinu dobra agencija i programe koja ona provodi su jako važni. Što se tiče broja zaposlenih u ovoj agenciji to pitanje bi bilo ustvari namijenjeno predlagatelju ali njih danas nema, ne znam zašto. A što se tiče pitanja koje je vezano uz ostale agencije i broj zaposlenih mislim da bi to trebali namijeniti ministru uprave gospodinu Bauku ili još bolje njegovom šefu Zoranu Milanoviću.
U ime kluba SDP-a govorit će poštovana Marija Lugarić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, poštovani gospodine zamjeniče ministra osam godina funkcioniranja ove agencije ali i novi europski programi za čiju je provedbu u RH Agencija za mobilnost i programe EU nadležna mislim da su dovoljan i dovoljno dobar razlog za promjenu ovog zakona. I u tom smislu mi ćemo podržati prijedlog ovoga zakona. Kako se radi o zakonu u dva čitanja, dozvolite mi da u ime kluba SDP-a kažem neke naše prijedloge za koje smatramo da bi ukoliko se usvoje pridonijele boljem tekstu zakona. Međutim, prije tih pojedinačnih primjedbi samo je jedna zapravo načelna primjedba. Gospodine zamjeniče gospođa ravnateljica agencije ovaj zakon ima bez prijelaznih i završnih odredbi ukupno 18. članaka, mi izmjenama zakona sada mijenjamo njih 12. Mijenjamo sve one ključne članke koji se odnosi na djelokrug rada agencije, mijenjamo odredbe vezane uz upravljanje agencijom bilo da se radi o odredbama, upravom vijeću i o ravnateljima i doista bi bila bitno bolja odluka da ste se odlučili za izradu potpuno novog zakona. To bi bilo i u skladu sa nomotehničkim pravilima struke jer kada se mijenja više od 2/3 zakona a suštinski se mijenja gotovo 90% zakona doista je vrijeme za novi zakon a ne za izmjene i dopune. Ja vas molim da vidite postoji li neka mogućnost da se to tako onda i napravi jer kad imamo jedan tekst, pa izmjene i dopune korisnicima agencije koji su dosta s radom agencije zadovoljni mislim da će bitno zakomplicirati situaciju u praćenju onoga kome se obraćaju, ko je za što nadležan i slično. Dozvolite mi nekoliko konkretnih primjedbi po člancima. Člankom 4.kojim se mijenja članak 5.koji definira način financiranja djelatnosti agencije u zadnjem podstavku se kaže iz ostalih izvora u skladu sa zakonom. Prethodno je regulirano da se agencija financira sredstvima iz državnih proračuna, iz programskih i projektnih sredstava EU, zaklada, fondova, darovnica, temeljem ugovora s međunarodnim organizacijama i iz fondova EU. Ukoliko postoje neki drugi izvori a koji već prethodno nisu navedeni bilo bi dobro da se oni navedu. Moram priznat meni ne pada na pamet što bi to još moglo biti a da već nije navedeno? Obzirom da ovi dosadašnji podstavci uključuju i proračunska sredstva, i javna sredstva, i zaklade, i fondove, i darovnice dakle svaku vrstu mogućeg financiranja. Bilo bi dobro da se to definira ili barem u obrazloženju napiše što je to. Članak 5.predviđa se jedna novina u ustroju rada agencije a to je da agencija može osnovati podružnice da se djelatnost podružnica pobliže uređuje statutom agencije. Ja doista ne znam i ne mogu procijeniti je li potrebno da agencija ima ili nema podružnice, obzirom na broj korisnika vjerojatno bi bilo korisno da ima podružnice, no međutim mislim da je važno da se djelokrug odnosno djelatnost podružnica napiše u zakonu. Obzirom da je djelatnost agencije definirana zakonom ista stvar mora biti i definirana što se tiče podružnica. Nije protuzakonito napisati da se to uređuje statutom no međutim mislim da bi bilo puno bolje i jasnije da se to regulira zakonom. Članak 6.ali slično se primjenjuje i na članak 8. vezano uz uvjete za članove upravnog vijeća i ravnatelja agencije, prvo doista je dobro da su sada propisani uvjeti koje osoba mora zadovoljavati ne bi li bila izabrana za člana ili članicu upravnog vijeća, to dosada nismo imali, ali ako u uvjetima spominjemo nepostojanje sukoba interesa moramo definirati što je sukob interesa u smislu ovoga zakona. Zakon i opći propis o sukobu interese definira sukob interesa za državne dužnosnike. Nitko od ovih osoba, nije nužno dakle da član upravnog vijeća bude državni dužnosnik ili državna dužnosnica i mislim da bi bilo dobro definirati što je to sukob interesa vezan uzu ovaj zakon na sličan način na koji su definirali da osobe iz pojedinog ministarstva kada se radi o programskom i upravnom nadzoru nad radom agencije ne mogu biti te osobe koje su u upravnome vijeću. Slično je jedno od zapreka za imenovanje je nepostojanje pravomoćne sudske presude za počinjenje kaznenog djela kojega čine nedostojnim obavljanja dužnosti. Mislim da i u ovom zakonu kao i u drugim propisima treba propisati koja su to kaznena djela koja čine nedostojnim za obnašanje dužnosti. Jeli to primjerice teška tjelesna povreda što je slomljena noga u prometnoj nesreći ili je to neka druga vrsta kaznenih djela. Da bismo smanjili mogućnost i manipulacija i interpretacija, prije interpretacija nego manipulacija bilo bi dobro da propišete koja su to kaznena djela za koje presuda je zapreka za imenovanje za člana upravnog vijeća. Za člana COSME-i isto ko ravnatelja bolje su sada definirani uvjeti ali je ista stvar vezano za sukob interesa. Ima jedna stvar koja se nama u klubu ne sviđa u članku 8.i voljeli bismo kada bi se to iz konačnog prijedloga zakona izbacili. Naime, radi se o tome da ste vi sada predvidjeli da ravnatelj agencije osobi imenovanoj za ravnatelja agencije ako ne dolazi iz redova zaposlenika agencije nakon što istekne mandat ravnatelja agencije da će joj se ponuditi ugovor o radu na neodređeno vrijeme u agenciji za radno mjesto s uvjetima i kvalifikacijama koje ta osoba zadovoljava. Doista je neuobičajeno da kada se bira nekoga na mandat, a dolazi iz druge institucije i osoba je svjesna da dolazi na određeno da tako kažem na radno mjesto ograničenog trajanja, ograničenog mandata da ona ostaje u instituciji u kojoj je obnašala rukovoditeljsku dužnost. Ja razumijem jedan dio motivacije ovoga članka, to je prvenstveno konkurencija u ovom dijelu tržišta u kojem se vi borite za radnike i radnice agencije obzirom da ljudi koji se bave europskim fondovima na nekakvom privatnom ili komercijalnom tržištu rada fondova naprosto su puno bolje plaćeni i svjesni smo činjenice da je vama teško ne toliko naći mlade zaposlenike koji dođu u agenciju koje vi naučite raditi i kada nauče onda odu na tržište, dakle svjesni smo tih ograničenja, ali ne mislimo da je dobro da se onda to primjenjuje na ravnatelja u smislu da ostaje raditi. Uredu je da ako je osoba imenovana za ravnatelja dolazi iz redova zaposlenika, da ugovor o radu miruje dok obnaša ravnateljsku dužnost, ali za ovu koja je došla izvana nije optimalno rješenje da ostaje u agenciji mimo pravila zapošljavanja unutar javne službe. Vezano uz članak 9.samo jedna sugestija, razmotrite mogućnost ili naš prijedlog je da godišnje izvješće o radu osim upravnom vijeću, ministarstvu nadležnom za obrazovanje i znanost i ministarstvu nadležnom za mlade kao sektorski nadležna ministarstvima ravnatelj ili upravo vijeće podnose godišnje izvješće o radu nadležnim odborima Hrvatskog sabora Odboru za obitelj, mlade i sport i Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu samo zato da bi se i zastupnike upoznalo sa radom agencije s jedne strane, a s druge strane da bi se i rješavali problemi ako oni eventualno postoje. Članak 12.kolegica Banić je govorila nešto o tome oko radnika agencije, ako ostavite ovako članak 15.formuliran da stručne opće poslove obavljaju radnici mislim taj vam je članak onda nepotreban. Naravno da osobe koje rade se zovu radnici i to je nepotrebno pisati u zakonu. Ideja tog članka u staroj verziji koji je definirao koji su to nazivi radnih mjesta dakle stručni suradnici, stručni savjetnici, viši stručni savjetnici ideja je bila da je propisano zakonom. Sada ste to stavili u statut agencije što je moguća varijanta ali onda vam je ovaj članak u potpunosti nepotreban, onda ga treba u tom smislu i izbrisati. Ja mislim da je bila bolja verzija iz još važećeg zakona ali nije to nešto što je presudno. Na kraju želim reći nekoliko samo stvari vezano uz samu agenciju, doista je ovo jedna agencija oko kojih čini mi se da i u javnosti i u stručnoj javnosti i među korisnicima postoji najmanje spora. Ono što dolazi do nas kao zastupnika koji … informacija je izrazito zadovoljstvo korisnika agencije sa programima koje agencija nudi, posebno se to odnosi na programe mobilnosti i posebno u onom dijelu općeg obrazovanja, prvenstveno osnovnog obrazovanja gdje zaposlenici osnovnih škola do pojave agencije i ovih programa nisu imali gotovo nikakve mogućnosti za odlazak na stručno usavršavanje u inozemstvu, nešto je bolja situacija na razini visokog školstva, znanosti itd. osnovno školstvo i opće gimnazijsko obrazovanje i ljudi koji rade nisu doista imali nikakve mogućnosti i ovo je doista otvoren jedan cijeli ovaj programima otvoren jedan cijeli novi svijet stručnim ljudima iz područja obrazovanja. Od 2009.do 2013.godine u ovim programima mobilnosti i drugim programima agencija ugovoreno je ukupno 99% od raspoloživih sredstava u okviru Programa za Cjeloživotno učenje, 91% ugovorenost raspoloživih sredstava u okviru Programa Mladi na djelu, to su doista europski programi i europski novac koji ima gotovo najbolju iskorištenost u odnosu na sve druge europske programe. Pa čak i ovaj sada novi ERAZMUS Plus za 2014.godinu kojem je lani odobreno 251 projekt što čini 98% ugovorenosti sredstava govori o doista s jedne strane o dobrom radu agencije, s druge strane dobrom pripremom ljudi za samu prijavu projekata i stručnoj podršci koje ljudi dobijaju od radnika agencije i time doista agencija opravdava svoje postojanje. Na kraju, podržavamo rad agencije. Rad do sada je doista bio bez mrlje, mi želimo da se to tako i nastavi. zakon nadam se da ćete popraviti sukladno i ovim sugestijama do drugog čitanja pa ćemo onda mi sa još većim zadovoljstvom zakon podržati u drugom čitanju. Zahvaljujem.
U ime kluba HNS-a govorit će poštovani kolega Boris Blažeković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Direktorice sa suradnikom. Slažemo se sa kolegicom Lugarić da je vjerojatno trebalo ići zbog količine izmjena možda trebalo ići i u novi zakon. Jedno od neupitnih i najvećih vrijednosti EU jest mobilnost njezinih građana. Svih oko 550 milijuna stanovnika Europske unije mogu se kretati bez ograničenja po cijelom prostoru Europske unije, mogu raditi, živjeti, stvarati po cijelom prostoru Europske unije. Svatko kada god hoće može unutar tog velikog prostora otići gdje god hoće, zasnovati obitelj, započeti novu ili nastaviti profesionalnu karijeru, kupiti kuću za odmor, recimo u Portugalu, starom Rimu, Parizu ili Zagrebu. Može se školovati ili doškolovati svoju djecu ili studirati na bilo kojem fakultetu u Europskoj uniji pod istim uvjetima kao i svi drugi građani Europske unije. Na primjer u Stockholmu tko god hoće može osnovati svoje poduzeće, u Beču arhitektonski Brisel, a u Briselu tražiti od Europske komisije poticaj za razvoj ili realizaciju nekog projekta ili programa. To je Europska unija. Da bi građanke i građani Hrvatske što lakše ostvarili jedan dio navedenog osnovana je još 2008. godine Agencija za mobilnost i programe Europske unije. Agencija je osnovana kao javna ustanova za provedbu programa Europske unije, programa za cjeloživotno učenje i programa mladi na djelu. Nakon osnivanja u narednim godinama agenciji se dodjeljuju i brojni drugi programi Europske unije iz nadležnosti Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta. 2014. godine agencija postaje i Nacionalna agencija za program Erasmus+ novi program Europske unije u području obrazovanja, osposobljavanja mladih i spota. Dakle nadležnost agencije se stalno proširivala na upravljanje novim programima pa je potrebno bilo svakako uskladiti odredbe zakona o agenciji sa stvarnim stanjem. S obzirom na mogućnost i obvezu korištenja fondova Europske unije agencija će u sklopu svojih djelatnosti prijavljivati projekte na natječaj drugih tijela vezanih uz područja znanosti i obrazovanja što je također potrebno regulirati ovim zakonom. Ovim zakonom se i osiguravaju provedbe Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. godine o uspostavi programa Erasmus+ programa unije kao što smo rekli za obrazovanje i obrazovanje mlade i sport i stavljaju se izvan snage sve ove odluke ispred tog datuma. Obavljanje osnivačkih prava prenosi se s Vlade Republike Hrvatske na Ministarstvo nadležno za obrazovanje i znanost čijom bi se omogućilo brže i fleksibilnije reagiranje na potrebe poslovanja agencije te bi se racionaliziralo korištenje resursa tijela državne uprave i Vlade Republike Hrvatske. Izričito se omogućava agenciji da se prijavljuje natječaj drugih tijela za provedbu projekata koji se odnose na obrazovanje mlade i znanost. Agenciji se omogućuje prijavljivanje i provođenje projekata financiranih iz sredstava strukturnih fondova Europske unije usmjerenih na sektor obrazovanja, znanosti i mladost. Izvori financiranja agencije usklađuju se sa stvarnim stanjem te se uz državni proračun kao izvor financiranja navodi i Europska unija koja svake godine na temelju operativnog granta namijenjenog provedbi programa Erasmus+ agenciji osigurava sredstva namijenjena sufinanciranju materijalnih troškova poslovanja te osiguravanja kvalitete poslovnih procesa i ljudskih potencijala. Nadalje, agencija je korisnik sredstava dodijeljenih za provedbu projekata Europske unije. I sada mi dozvolite da zbog javnosti pročitam za one koji ne znaju da otprilike dobiju dojam što agencija radi pa ću pročitati iz članka 3., odnosno članka 4. koji se mijenja što između ostalog obavlja i koje su djelatnosti agencije. I agencija kaže da agencija surađuje sa ustanovama i organizacijama aktivnim područjem obrazovanja, osposobljavanja mladih, sporta i znanosti i tijelima državne uprave, javnim ustanovama te pravnim i fizičkim osobama a sukladno pozitivnim propisima Republike Hrvatske te poštujući programska pravila koja su regulirana aktima Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije kojima se uređuju programi Europske unije. Obavlja poslove koji se odnose na pripremu i objavljivanje natječaja za pojedine programe Europske unije. Informira i savjetuje o aktivnostima i načinima prijave na natječaje, prikuplja prijave na natječaje. Osigurava širenje informacija, promidžbu i praćenje svih mjera i aktivnosti koje se podržavaju u sklopu programa kao i širenje rezultata prethodnih programa. Priprema upute i priručnike za potencijalne prijavitelje odnosno krajnje korisnike. Vodi postupak za izbor projekata, provjeru pravnog statusa financijskog stanja kandidata. Odabire projekte te provodi nadzor nad provedbom projekata. Osigurava usklađenost projekata s europskim i nacionalnim prioritetima. Prati korištenje financijskih sredstava upućenih krajnjim korisnicima i koordinira rad sa ustanovama u Republici Hrvatskoj i Europskoj uniji. Lijep, važan posao. Velikim dijelom ovog prijedloga zakona govori se o samom ustroju agencije što mi u HNS-u smatramo izuzetno bitnim, ali svakako manje bitnim od svih poslova koje agencija svojim kompetencijama i ovlastima treba odraditi za svoje građane. Možda treba istaknuti da se ovim prijedlogom zakona propisuje izmjena sustava upravnog vijeća agencije. Umjesto predstavnika stručnjaka iz akademske zajednice propisuje se uvrštavanje predstavnika Agencije za znanost i visoko obrazovanje. Uz to članovi upravnog vijeća ne smiju sudjelovati u programima agencije što bi aktivnim predstavnicima pojedinih sektora imenovanima u upravno vijeće onemogućilo sudjelovanje u programima. Budući da visoko obrazovanje i znanost predstavljaju najveći dio djelatnosti agencije predstavnika Agencije za znanost i visoko obrazovanje dao bi značajan doprinos. Upravno vijeće nema ovlasti odlučivati o distribuciji programskih sredstava i natječajnim uvjetima jer su spomenuta pitanja određena aktima Europske komisije ili međudržavnim sporazumima i ugovorima. Nadalje potencijalni predstavnik dionika i predstavnik sektorske ustanove tijekom mandata ne bi imao pravo sudjelovati u programima agencije jer bi to bio sukob interesa. No njihove bi ustanove imale to pravo. Propisuje se izmjena trajanja mandata članova upravnog vijeća na isti način da, na način da isti traje 5 godina umjesto dosadašnje 4 godine a radi osiguranja i učinkovitog rada upravnog vijeća i kontinuiteta upravljanja u slučaju isteka mandata ravnatelja. Mandat ravnatelja je 4 godine. I na koncu treba reći, Europska unija je između ostalog i rasadnik znanja, novih tehnologija cjeloživotnog obrazovanja. Europska unija je prostor šanse, mogućnosti za svakog njezinog građanina, odnosno građanske da u bazenu neslućenih mogućnosti potraži svoju sreću, bez obzira da li u domicilnoj rodnoj zemlji ili bilo kojoj drugoj zemlji članici Europske unije. Naša država je dužna putem svojim institucija omogućiti svojim građanima pristup svim informacijama o svim mogućnostima koje ta naša Europska unija pruža. Jedna od institucija koja je dužna informirati hrvatske građane i građane iz područja znanosti i obrazovanja, cjeloživotnog obrazovanja, osposobljenosti mladih i sporta jest Agencija za mobilnost i programe Europske unije i ona to za sada uspješno radi. Klub HNS-a Liberalnih demokrata će prihvatiti ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o Agenciji za mobilnost i programe Europske unije u prvom čitanju. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prijavio se poštovani zastupnik Rajko Ostojić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, poštovani predstavnici Ministarstva znanosti. Dakle kao što su već moji prethodnici rekli, radi se o ekstremno važnoj izmjeni i dopuni Zakona o Agenciji za mobilnost i programe Europske unije. Tri ključne riječi su tu: Europska unija, drugo je mobilnost kao prostor za šanse i ona treća fali ali se podrazumijeva, a to je znanost. U krajnjem slučaju dobro je da u izmjeni zakona u članku 2. se osnivačka prava prenose sa Vlade Republike Hrvatske na Ministarstvo znanosti što će omogućiti upravo tako brže, jednostavnije, standardne operativne procedure prilikom prijave na natječaj i drugo, maksimalno iskorištavanje Europske unije. Dakle to su te tri ključne riječi o čemu su govorili moji prethodnici. Europska unija kao naš prostor za šansu, kod nas rade vidite u novinama i Mađari i Nijemci i Talijani. Nažalost ili na sreću, naša pamet odlazi ponekad i vani, ali to je ključna ključna baza Europske unije. Drugo je znanost. Kad gledate citate hrvatskih znanstvenika, situacija nije baš najbolja i očekujem od ove agencija, bez obzira što se ona bavi programima Europske unije da tu malo pomogne. Kad gledate koje su institucije po citatima u međunarodno indeksiranim publikacijama bili oni …. Na prvom mjestu je sveučilište u Zagrebu, na drugom mjestu je Institut Ruđer Bošković, na trećem mjestu je moja bolnica, pazite moja bolnica KBC Zagreb, Rebro na trećem mjestu, četvrto, peto i šesto mjesto su tri sveučilišta. Ne znam točno redoslijed, Split, Osijek i Rijeka i to naprosto nije dobro. Nije dobro iz … razloga da je čak jedna bolnica, KBC, bez obzira što tamo radi ogroman broj znanstvenika i znanstveno-nastavnih zvanja je ispred tri sveučilišta i to je nešto što naprosto očekujemo da se promijeni u ovoj dekadi, znači do konca 2020. Iz tog razloga je malo i programa koji su bili aplicirani i odobreni, primjerice FP 7, bilo ih je svega 7 ili 8. Ono što ja mislim, gospodine zamjeniče ministra, je nešto što nam pruža neslućene mogućnosti, a to je pametna specijalizacija. S3, to je ključ uspjeha. Danas završava jedan rok koliko ja znam, za … 2020, za jedan segment, danas je deadline. Dakle to je nevjerojatan ključ uspjeha povlačenja ne samo financijskih sredstava nego pameti i kontakata jer morate imati nekoliko međunarodnih znanstvenih institucija koje će s vama raditi. Znači S3 kao što je rekao i kolega Blažeković je dio inovacija i onoga svega što nas može izvući, a to je hrvatska pamet i hrvatska znanost. U svakom slučaju podržavam prijedlog izmjene i dopune zakona, osobito što se tiče ne samo Erasmusa+ nego još važnije obzora 2020 ili Horizont 2020 i super je da ste već krajem 2013., a tad je bio ministar ja mislim kolega Jovanović još uvijek ste odredili nacionalne kontakt osobe dakle national … point što je definitivno pomoglo da se pomogne i da se ubrza i poboljša iskorištavanje europskih fondova. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Završne minute rasprave pripadaju zamjeniku ministra znanosti, obrazovanja i sporta poštovanom Roku Andričeviću. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovani zastupnici. Prvo, zahvale svim klubovima, svim pojedinačnim raspravama na prijedlozima, sugestijama i savjetima. Kao što znate ovo je prvo čitanje, prema tome nastojat ćemo sve vaše primjedbe, pogotovo primjedbe koje su došle Odbora za zakonodavstvo, Odbora za odgoj i obrazovanje sa vrlo konkretnim prijedlozima unijeti u izmjene koje ćemo napraviti između dva čitanja. Ono što bih želio naglasiti, a to ste vjerojatno svi vi ustvrdili do sada također, da se radi o jednoj vrlo interesantnoj agenciji, agenciji koja ima samo 75 ljudi, koja predstavlja ipak jednu perjanicu agencija i bilo bi dobro da većina naših agencija ima rezultate kao što su rezultati Agencije za mobilnost i programe Europske unije. Ono što i mi očekujemo kao predlagatelj ovog zakona o izmjenama i dopunama Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta očekuje da ova agencija nastavi sa svojim radom, pogotovo širenjem ovog dijela kruga što smo sad čuli na obzor 2020, kao i na usklađivanje sa uredbom o uspostavljanju programa Erasmus+. Da ne bi samo bilo na riječima, dozvolite mi samo neke brojke koje će vam vjerojatno dati dobru indikaciju o tome što je ova agencija radila. U periodu između 2009. do kraja 2013. godine u sklopu programa za cjeloživotno učenje i programa mladi na djelu osigurano je financiranje 2089 projekata u iznosu više od 29 milijuna eura te je 25 tisuća i 124 građana Republike Hrvatske sudjelovalo u međunarodnim aktivnostima namijenjenim učenju i usavršavanju. Mislim da ta brojka za jednu zemlju kao što je Hrvatska je vrlo značajna i pokazuje ne samo sposobnost i mogućnost povlačenja sredstava nego isto tako i angažman mladih ljudi na ovoj mobilnosti. U ovim izmjenama i dopunama također osim navedenih programa Europske unije agencija će biti dužna raditi na daljnjem jačanju i nadogradnji svoje temeljne djelatnosti, pogotovo oslanjajući se na europski socijalni fond, tako da su u operativnom programu, pogotovo učinkoviti ljudski potencijali za '14.-'20. predviđeni projekti čiju će provedbu resorno ministarstvo u nadležnost dati ovoj agenciji. Prema tome, još jedanput svima vam puno hvala na prijedlozima i komentarima. U periodu između dva čitanja nastojat ćemo sve to uzeti u obzir. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem točku dnevnog reda. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU, prvo čitanje, P.Z.E. br. 822. Rasprava o prijedlogu zakona je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Agenciji za mobilnost i programe EU. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim glasujte o prijedlogu zaključka. Glasovanje završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 96 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na iduću točku to je: - Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o doplatku za djecu, prvo čitanje, P.Z.BR.801. Predlagatelj zakona je zastupnik Mladen Novak. Prijedlog akta ste primili. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvu i Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješća ste primili. Želi li predlagatelj dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zastupnik Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Moram vas na kraju nažalost ispraviti, raspravu još uvijek vodi Odbor za obitelj. I ja sam nažalost s te rasprave morao doći ovamo branit svoj prijedlog zakona s obzirom da nažalost tamo rasprava još nije završena. Kao što ste primijetili ovaj zakon je vrlo kratak. Iniciran je od strane građanske inicijative "Pomozimo djeci s invaliditetom." I u suštini bit ovog zakona je da se ukloni diskriminacija koja je uvedena i stupila na snagu 2002.godine s 1.1.2002.godine a čime se praktički sve osobe, namjerno ne govorim o djeci nego o osobama, s obzirom da navršavaju 27 godina iza 1.1.2002.godine koji su napunili 27 godina gube pravo na dječji doplatak. Znači imamo dvije skupine tih ljudi, jedni koji su napunili 27 godina prije 1.1.2002.godine i imaju trajno pravo na dječji doplatak i oni koji su 27 godina napunili iza toga datuma i oni gube pravo na 830 kuna, 831,50 kuna. Riječ je u ovom trenutku predvidljivo oko 1100 osoba. Zašto predvidljivo? Zato što svakim danom kad netko napuni 27 godina ulazi u tu kategoriju, ulazi u ovu grupu ljudi, s druge strane i ona priroda čini svoje pa vjerojatno imamo i onih koji izlaze iz te kategorije. Zbirno to bi vam bilo na razini godine dana nešto manje od 11 milijuna kuna. Mislim da RH u svakom slučaju riječ je o osobama koje same sebi ne mogu pomoći, kako je to rekla predsjednica Odbora za zakonodavstvo naša je obaveza da štitimo ljudske vrijednosti posebice onih najugroženijih. E pa sad imamo priliku zaštiti one najugroženije. Te osobe se sigurno ne mogu same pobuniti za sebe, ne mogu tražit svoje pravo, za njih to mora tražit netko drugi. Nalaz državne revizije za 2013.godinu za one koji ga žele pratiti ima na stranici 5.je navedeno i ovo ću namjerno citirati da ne bi bio zabune "Za 2013.godinu riječ je o nalazu državne revizije za ovo ministarstvo, resorno ministarstvo, za 2013.godinu je iskazan višak prihoda u iznosu preko gotovo 40 milijuna kuna. Višak prihoda prenesen iz prethodnog razdoblja iznosi 32 milijuna kuna, te višak prihoda raspoloživ u slijedećem razdoblju iznosi preko 72 milijuna kuna." Znači sredstava je bilo. Na sjednici Vlade kada se raspravljalo o ovom prijedlogu zakona rečeno je da je riječ o proširenju prava. Po ničem ovdje nije riječ o proširenju prava nego o ukidanju diskriminacije i isto tako se ne mogu složit ni sa definicijom da je određena skupina o kojoj se ovdje radi koji su prije 1.1.2002.godine napunili 27 godina da su oni privilegirani. Po ničem ne može biti privilegiran netko tko koristi svoja prava iz zakona. Znači ne govorim o privilegiranima nego govorim u ovom slučaju o ovoj drugoj grupaciji koji su diskriminirani. Interesantno je da se i ministrica Opačić jučer ako se ne varam u Daruvaru prilikom svog posjeta na pitanje novinara izjasnila da ipak je riječ o diskriminaciji. I isto tako imamo mišljenje pravobranitelje za osobe s invaliditetom koje je upućeno Hrvatskom saboru a gdje stoji, 6.svibnja znači to je danas, jučer, u kojem stoji da se Vladi sugerira i Saboru da se postupi po ovom prijedlogu zakona jer je stvarno riječ o diskriminaciji. Znači izmjene članka 12.i 38. Ovaj zakon nije plod nerada jedne Vlade, činjenica je da ovaj problem traje od 2002.godine, znači ne okrivljujemo ni samo jednu ni samo drugu. Činjenica je da od 2020.je bilo stvarno dovoljno vremena, dovoljno prostora da se ovaj problem riješi. Činjenica je isto tako da je ministarstvu u 2.mjesecu 2013. dalo poslalo dopis u kojem stoji da su upoznati s ovim problemom i da će ga u najskorijem vremenu riješiti. Činjenica je da Zakon o inkluzivnom dodatku koji bi riješio ovaj problem je tijekom 2013.godine bio u javnoj raspravi. Iz nepoznatih razloga povučen, nikad pušten u proceduru daljnju. Činjenica je isto tako da mi danas raspravljamo o tome zakonu ako će bit volje mi to možemo ispraviti unaprijed. 11 milijuna kuna za Hrvatsku ne bi smio ni u kom slučaju biti takav problem da se diskriminacija nastavi i na neki način blagoslovi od strane vlasti. Apeliram na sve saborske zastupnike da podržite ovaj prijedlog zakona jer ovo je riječ o skupini koja se sama za sebe ne može izboriti. Da li ćete postupiti po ovome, ne znam, ali nadam se da će savjest proraditi. Isto moram još jednu stvar napomenuti, riječ je o osobama sa invaliditetom. Da li znate, da apelirati na savjest je možda upitno. Da li znate, a vjerojatno znate podatak da je nažalost iz ove grupacije osoba sa invaliditetom preko 70% ispod granice siromaštva. Tim ljudima 831,50 kuna mjesečno znači puno. Nadam se da će ovi svi argumenti koje sam iznio biti dovoljni da se donese ispravna odluka. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Lesar. Izvolite.
Uvaženi kolega Novak postavili ste niz pitanja o tome da li nešto znamo. Pitanje osoba s invaliditetom u Hrvatskoj ako se na varam od 2003. godine pokušava se riješiti jednim jedinstvenim zakonom posebice kad su u pitanju dodaci uzrokovani, odnosno koji bi počivali na vrsti i stupnju invaliditeta. Svi pokušaji dosad su propadali, a Vlada u mišljenju na vaš prijedlog zakona veli da je u agendi za 2015. da se taj zakon usvoji. Ali to je nije smetalo da promjenom prethodnih zakona negdje oko 1100 invalida ostane bez onoga što se tada zvalo pravo na dječji doplatak. Čuli smo javno obrazloženje da je to učinjeno i da se ovaj prijedlog zakona ne prihvaća jer nema novaca. Sada ja postavljam pitanje ako je u agendi za 2015. namjera Vlade da novim zakonom riješi problem na koji ste vi ukazali bez rebalansa proračuna kako će taj problem biti riješen ako se ne osigura novac? Dakle, očito nije stvar u tome da nema novaca nego naprosto se išlo linijom i logikom uskraćivanja određenih prava zbog ušteda u državnom proračunu čime smo stvorili novu društvenu nepravdu jer osobe koje su ta prava stekli ranije su zadržale, a osobe koje su nakon donošenja tih zakonodavnih promjena ispale iz sustava ta prava nemaju. Zato se opravdano postavlja pitanje da li ovakvo odbijanje vašeg prijedloga zakona nije narušavanje ustavne jednakosti građana na pravo na socijalnu skrb, pomoć i zaštitu invalidnih osoba.
Na repliku odgovara predlagatelj zakona, poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo. Kolega Lesar na samoj sjednici Odbora za zakonodavstvo pomoćnica ministrice je izjavila da se na tome radi i da je predvidljivo da će zakon biti donesen u zadnjem kvartalu ove godine. Sama činjenica zadnji kvartal izborne godine vam govori o tome da li postoji namjera uopće da se zakon donese ili ne donese. Sad budimo do kraja otvoreni, stavimo karte na stol pa recimo istinu ukoliko procjene budu da mi nećemo dobiti, zbog čega na kraju krajeva zakon je pomaknut sa 60. mjesta na 8., upravo iz razloga da bi se izbjegla rasprava o tom zakonu u vrijeme predizborne kampanje jer to sigurno ne odgovara vladajućim. E sad, postoji mogućnost scenarija da koncem godine ispune svoje obećanje u zadnjem kvartalu i donesu takav zakon jer je u svrhu predizborne kampanje. Postoji isto tako mogućnost da preuzmu to obavezu novim zakonom jer su svjesni da gube izbore i prebace obvezu na nekog drugog, na neku novu vlast. Ali isto tako postoji mogućnost da, što je najvjerojatnije i točno, da ga jednostavno koriste u predizborne svrhe i kažu evo gledajte mi smo socijaldemokrati, mi smo stvarno osjetljivi, najugroženiju skupinu nitko od 2002. kad su sve druge Vlade bile na vlasti nije zaštitio evo mi je sad štitimo. Ali to je stvarno onda, premijer Milanović je meni jedanputa odgovorio da idem sa najnižim oblikom populizma. Kad sam ga pitao što će poduzeti za djecu koja su gladna u školi? Ja mislim da je ovo još niži oblik a ono uopće nije bio populizam što se na kraju i pokazalo. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a govorit će poštovana Martina Banić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Zakon o doplatku za djecu na snazi je 15 godina i u tom razdoblju doživio je više izmjena i dopuna. Ono o čemu danas raspravljamo jest problem koji se javlja kada je riječ o djeci sa težim oštećenjima zdravlja kojima se ukida pravo na dječji doplatak nakon 27. godine života iako su i dalje nesposobni za samostalan život i rad. Da podsjetimo Zakon o doplatku za djecu iz 2000. godine nije imao to ograničenje do 27. godine, a 1. siječnja 2002. stupio je na snagu novi zakon koji ukida to pravo osobama koje su starije od 27 godina. Na problem o kojem raspravljamo posljednje 4 godine upozorava i pravobraniteljica za osobe s invaliditetom u svojim izvješćima o radu. U tom dijelu upozorava na sve veći broj roditelja koji se obraćaju uredu te ukazuju da su stavljeni u neravnopravan položaj u odnosu na one roditelje koji su to pravo ostvarili do 1.1.2002. godine i kojima po spornom članku Zakona o doplatku za djecu pripada doplatak za djecu i nakon navršene 27 godine života do donošenja posebnog propisa o pravima osoba sa invaliditetom. Međutim, problem je što spomenuti propis nije donijet kao što nije donijet niti Zakon o inkluzivnom dodatku za koje je bilo propisano donošenje do kraja 2013. godine. Na isti način kao i pravobraniteljica upozorava i građanska inicijativa "Pomozimo djeci sa invaliditetom" koje govore da je riječ o diskriminaciji, jer zakon dijeli osobe sa invaliditetom starije od 27 godina na one koji su počeli primati dječji doplatak prije 1. siječnja 2002. godine i na one koji su ih počeli primati nakon tog datuma. Prema postojećim podacima od 1. siječnja 2002. do 31. prosinca 2013. godine pravo na dječji doplatak zbog navršene 27 godine života izgubili je 785 osoba. Toj brojci treba se pribrojiti dio osoba koji su to pravo ostvarile u periodu od 1. siječnja 2002. godine pa do danas, a koji su u 2014. i 2015. izgubili pravo na dječji doplatak zbog navršene 27 godine. Procjena je da njih ima oko 300 što bi sveukupno iznosilo oko 1100 osoba. Svaka od njih ostvarila bi pravo na 831 kunu i 50 lipa mjesečno što je oko 10000 kuna godišnje po osobi. Sada imamo činjenicu da oko 4000 osoba sa invaliditetom ima pravo na doplatak za cijeli život, a njih 1100 nema to pravo, odnosno njihovo pravo je prestalo nakon 27 godine života. Željela bih podsjetiti i na priopćenje pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom koja je uputila u prosincu prošle godine uoči Međunarodnog dana osoba sa invaliditetom gdje je kazala da osobe sa invaliditetom u RH žive na rubu egzistencije. Prema podacima iznesenim u Strategiji borbe protiv siromaštva i socijalne isključenosti u RH za razdoblje od 2014. do 2020. godine broj osoba u riziku od siromaštva i socijalne isključenosti 2012. bio je 32,3% stanovništva što je jedna od najviših stopa u EU. 15,4% stanovništva živi u uvjetima teške materijalne oskudice i ne mogu zadovoljiti temeljne životne potrebe, a prema podacima Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo taj postotak za osobe sa invaliditetom je veći i iznosi 18% osoba sa invaliditetom. To su poražavajući podaci. No, upravo ti podaci govore koliko je doplatak važan djeci sa težim tjelesnim oštećenjima. Bitno je osvijestiti da su ljudska prava osoba sa invaliditetom od posebne važnosti za državu i zajednicu čija je odgovornost brinuti za one kojima je to potrebno. U Hrvatskoj živi nešto više od 520 000 osoba sa invaliditetom što je ukupno 12% stanovništva. Najveći broj osoba sa invaliditetom, njih više od 50% je u radno aktivnoj dobi od 19 do 64 godine, dok je u dobnoj skupini od 65 i više godina oko 40%. I na kraju ove kratke rasprave kao i zadnji puta podsjećam da u Ustavu RH piše da je obitelj pod osobitom zaštitom države. Doplatak za djecu dio je obiteljskih potpora i namijenjen je za uzdržavanje djece. Korisnik doplatka je roditelj ili druga osoba koju određuje zakon. Također podsjećam i na surovu stvarnost u RH koje bismo trebali biti svjesni koliko god se ona pokušala prikriti, koliko god bili u javnosti optimistični i pojedini ministri i premijer, ali stanje u RH je teško. Obitelji teško žive kao i svi drugi na žalost. Stoga je doplatak jako bitan, a pogotovo kad znamo da zbog teškog života sve manje se obitelji odlučuje na obitelj i sve više obitelji odlazi izvan RH raditi i graditi svoju obitelj. Znamo da nam demografi ne predviđaju dobru budućnost a propos starosti nacije. Sve je više obitelji na prosjačkom štapu i mi moramo činiti sve da to olakšamo, da popravimo, a nikako da otežavamo. Jer evo u ovom slučaju na žalost javljaju se obitelji koje imaju neki problem zdravstveni. I neki dan je na televiziji bilo kako se otvorila još jedna socijalna trgovina. U Hrvatskoj čini se da je tih trgovina svaki dan sve više, a opet ih je u stvari sve manje. Na žalost malo je i potreba za njima je velika. To nikako nije dobro. Baš zato potrebima ne bi trebalo ukidati prava. Naša je obaveza ustavna i ljudska pomagati obitelji u RH, a posebno potrebitima. Žao mi je da ova Vlada nema baš razumijevanje za stvarne probleme građana. Nesporno je da je dječji doplatak važna potpora, a u ovoj krizi pogotovo, jer mnogi ne rade i dječji doplatak im je jedini izvor prihoda.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja javio se poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo. Javio sam se zbog jednog prijašnjeg djela u raspravi uvažena kolegice, ali sad i na kraju moram reagirati na ovaj završni dio. Nije u pitanju da nema ova Vlada. Na žalost od 2002. godine pa do danas sve Vlade su u pitanju, tako da ne možemo reći da je krivica samo ove trenutne Vlade, nego u suštini ni jedna od dosadašnjih Vlada nije našla za shodno da uopće krene u rješavanje ovog problema. A zbog čega sam se prvo javio? Spomenuli ste izvješće pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom i u tom izvješću stvarno pravobraniteljica upozorava na nedostatak Zakona o inkluzivnom dodatku. Ali upozorava na još jedan problem, da postoji mogućnost da će se tim zakonom objediniti sva prava i kumulativno smanjiti. Ona sad upozorava na to da bi moglo se desiti da sredstva ostanu ista, povećamo broj korisnika prava i praktički nekima smanjujemo. A ponavljam činjenicu da je preko 70% tih osoba je u kategoriji siromaštva. Da li ćemo sad pristupiti jednom novom rješenju da kažemo o.k. siromašni su pa hajmo podijeliti siromaštvu da budu još malo siromašniji, ali će barem bit ravnopravni. Usput koristim ovu priliku da pozdravim roditelje koje na žalost odavde ne vidim, ali gore su roditelji. Evo ih, pozdrav. Pozdrav roditeljima koji su upravo zainteresirani za ovo i na kraju krajeva pokrenuli cijelu ovu inicijativu. I na kraju moram upozoriti na još jedan detalj koji nisam u uvodnom dijelu spomenuo, a to je Zakon o suzbijanju diskriminacije. U članku 2.tog zakona stoji, točka 1. "Izravna diskriminacija je postupanje uvjetovano nekim od osnova i članka 1.stavak 1.ovog zakona kojim se osoba stavlja ili je bila stavljena ili bi mogla biti stavljena u nepovoljniji položaj od druge osobe u usporedivoj situaciji". Pa znači ne samo da je ovaj zakon da ga je Ustavni sud poziva na promjene tog zakona nego čak je Zakon o diskriminaciji nas upozorava da kršimo, da ljudska prava i na kraju krajeva zakonom provodimo diskriminaciju. I na kraju u članku 9.tog istog zakona "Diskriminacija u svim pojavnim oblicima je zabranjena", e ovo je baš zgodno. Ovdje je legalizirana, diskriminacija, pa sada je na nama ako ništa drugo da ispravimo barem tu nepravdu. Hvala.
Zahvaljujem. Za repliku se javio poštovani Rajko Ostojić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Novak, dakle prvo zahvaljujem na zakonu, zahvaljujem na jako dobro obrazloženom zakonu. imate samo jedan tipfeler u točci 2.na stranici 2 kaže prva rečenica "Zakon o doplatku na djecu stupio je na snagu 1.siječnja 2000.godine". Piše 2000., 2002.godine evo samo čisto istine radi. I zahvaljujem na tome na vašem apelu da ovaj zakon ne bude predmet politizacije. Zahvaljujem na tome što ste vrlo jasno rekli da je stupio na snagu 1.siječnja 2002.da je od tad prošlo jedno 4, 5 premijera i da nažalost nitko na to nije reagirao. I zato bi stvarno apelirao jer vaša prethodnica to počela politizirati, da postoje stvari o kojima ne treba politizirati, osobito jer je Vlada napisala vrlo jasno, predsjednik Vlade, da u godišnjem planu normativnih aktivnosti će doći napokon, napokon slažem se sa vama i Zakon o inkluzivnom dodatku, vrlo jasno. Godišnji plan normativnih aktivnosti za 2015.godinu. I upravu ste, postoji dijelom diskriminacija, u pravu ste postoji diskriminacija. Diskriminacija koja se desila jel su neki zadržali svoja stečena prava, a nažalost svi oni drugi koji su tog 1.siječnja 2002.ušli u drugu skupinu nisu to napravili. Uvjeren sam da će Zakon o inkluzivnom dodatku to ispraviti i stoga apeliram sada i na vas iako sam vas inicijalno hvalio da ne coprate u smislu negativnog copranja, dakle … ste i sami taj mali siromašni dio da će se podijeliti na još manje dijelove. Nema to smisla. Pogledajte obrazloženje Vlade, vrlo je jasno napisano koliko je Ministarstvo socijalne politike i mladih na stranici 3 omogućilo tijekom ovog mandata i koliko je napravilo za sve skupine uredu, ostalo je još ova skupina i uvjeren sam bez politizacije da će to biti tijekom 2015.godine. Hvala vam lijepa kolega Novak na vašem zakonu.
Odgovor na repliku poštovani Mladen Novak.
Hvala lijepo. Prvo ovako mislim da nije tipfeler, stvarno je zakon stupio na snagu 1.1.2000.godine, a izmjene i dopune su od 1.1.2002.godine kada je uvedeno ovaj ajmo reći diskriminatorski dio. Što se tiče copranja, nemam namjeru coprati, ali je iz svih nastupa do sada ljudi iz ministarstva, hoćete od ministrice, hoćete od njezinih pomoćnica koje bolje da ne spominjem ovdje s obzirom na izjave koje su dale, definitivno daje naslutiti da se nema ni namjera rješavati taj problem odnosno da, ajmo biti realni, zadnji kvartal zadnje godine mandata. Dal je realno nešto da je to ozbiljna namjera rješavati nekakav problem? A ovo što ste vi spomenuli izvješće Vlade u kojem stoji ako se ne varam na stranici 3 što je sve pobrojano, hoćemo li napraviti analizu što je sve od toga uopće realizirano. Pa ću vam reći da imate slučajeva iz 9.mjeseca 2013.godine da ljudi čekaju rješenje. čekaju rješenje od 9.mjeseca 2013. Što reći tim ljudima? A imate zakonsku odredbu gdje stoji koji je krajnji rok za odgovore za rješenja. Ne možemo se na ništa drugo povlačiti nego na ono što je realno, što je stvarnost. Argumenti koje imamo, imamo ih i mi i vi. I slažem se s vama, nemojmo politizirati, nemojmo okretati, činjenica je da prošlo 13 godina i da se u tih 13 godina se stvarno promijenilo vlada i premijera i da nitko nažalost nije pristupio rješavanju ovog problema. Pa ajmo sada poduzeti nešto, ako ćemo čekati zadnji kvartal pa iskreno rečeno da li bi vi vjerovali da ste na ovoj strani da sjedite da li bi vjerovali u ozbiljnost namjere rješavanja problema? Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba DC-a, Novog vala i Narodne stranke reformista govorit će poštovani Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane dame i gospodo. O ovom zakonu kao što su i neki prethodni govornici kolege kazali, stvarno sa iskrenom namjerom i bez trančarenja i politiziranja jer predmet i tema ovog zakona je nešto što je u osnovama svih ideologija prisutnih u ovom Saboru. U osnovama i socijaldemokracije i demokršćanstva i liberalizma pa čak i kod konzervativaca za koje što samo ime govori možemo konstatirati da su prilično konzervativni sigurno u njihovoj ideologiji ne postoji ništa što bi bilo iole suprotstavljeno intenciji da kao društvo budemo humani. 13 godina ova država i ovaj časni Dom toleriraju diskriminaciju ako stavimo na stranu težinu te riječi u kontekstu hrvatskog Ustava, u kontekstu svih ideologija koje sam malo prije spomenuo. Pa i u kontekstu činjenica da je Europska unija i zapadna civilizacija se temelje na nediskriminatornosti, ako to stavimo na stranu ali onda moramo obratiti pažnju na činjenicu koga je ovo društvo 13 godina ovako brutalno diskriminiralo, koju kategoriju građana Republike Hrvatske? One koji su stjecajem teških okolnosti i sudbine hendikepiranih, ugroženih u teškoj životnoj situaciji, one ljude koji kroz svoj život žive drame. 13 godina svi premijeri u tih 13 godina svi ministri resorni su ignorirali činjenicu da su ovakvom pravnom situacijom koja regulira ovo područje krši Ustav Republike Hrvatske, krši i određeni broj zakona i da smo dopustili da ti ljudi žive u ovakvim okolnostima. Kako je do toga došlo rekao i kolega kao predlagatelj dakle izmjenom zakona iz 2000. godine oni koji navrše 27 godina po zakonu iz 2002. gube pravo. Oni koji su dotle stekli temeljem članaka prethodnog zakona to pravo imaju ga, nakon ovih izmjena 700 i nešto pa do 2013. godine pa sada kada pribrojimo i nekakav procijenjeni broj nekih otprilike 1000 i 1100 ljudi. Čak ne jedan koji bi bio dovoljan razlog da o ovome raspravljamo u Hrvatskom saboru 1100 ljudi smo doveli u poziciju da budu diskriminirani. I sada imamo situaciju da se aktualna Vlada koja je to odista izgleda stavila u program svoga rada o tome očituje i politika se pokušava očitovati, nemojmo to riješiti sada, to ćemo sad mi riješiti krajem godine kada donesemo taj zakon koji politika nije 13 godina donijela. Dame i gospodo, ova sramota za hrvatsko društvo ne da bi trebala biti riješena danas, ne da je trebala biti riješena jučer, ona je trebala biti riješena prije 13 godina. Obrazloženje da ćemo nešto ovakvog karaktera ispravljati za 6 ili 7 mjeseci da bi to onda bio plod rada Vlade, izvršne vlasti a ne nekog od saborskih zastupnik igrom slučaja koji nije u vladajućoj većini jednostavno je bezobrazno. Bez obzira i na prethodne Vlade i ovu Vladu, bez obzira na stranke, bez obzira na ideologije. To nije argumente. To što će se jednom donijeti zakon koji se trebao donijeti prije 13 godina nije argument da ovu anomaliju u hrvatskom društvu ne rješavamo odmah. Prije neki dan sam kao zastupnik napravio jedno izuzeće koje se čak onako u kuloarima saborskim doživljava i kao svojevrsni incident kada sam za jedan amandman tražio pojedinačno glasovanje jer me je interesiralo da vidim tko će sve od zastupnika glasati protiv transparentnosti u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu. Pa je velika većina mojih kolegica i kolega u ovom časnom Domu glasala protiv transparentnosti. Pa ajde radi se o kukuruzu i o soji. Ovdje se radi o ljudima. Da sam na mjestu kolege Novaka ukoliko postoje poslovničke odredbe tražio bih pojedinačno glasovanje o ovom zakonu da vidim tko će reći protiv. Baš bi me interesiralo da vidim tko će reći protiv, pa recimo od muških kolega se ujutro mrtvo hladno brijati ispred ogledala. Zbog toga jer je to ne znam netko u ministarstvu ili Vladi procijenio da bi bilo političko oportuno staviti u frižider još 6 mjeseci. Baš bih volio i pogledati ću u oči nakon glasanja o ovom zakonu svakog koga sretnem taj dan. Mirnim, blagim pogledom ću pogledati svakog u oči da vidim tko će glasati protiv zakona koji rješava ovakvo pitanje. A što se tiče potrebnih sredstava ako ih nema eventualno u državnoj pričuvi, ako ih nema u nekim nišama onim škafetinima u Ministarstvu financija gdje svaki ministar zna za ovakve stvari imati spremljeno nešto sitniša. Onda možemo mi u ovom časnom Domu malo smanjiti ovaj avijatičarski sindrom, malo manje letjeti okolo jer od tog našeg letanja baš građani ove zemlje i nemaju nekakvu osobitu korist pa smanjenjem putnih troškova, malo skromnijim radom fokusiranim više na domaće probleme koji spavaju ovdje 13. godina uštediti nešto novaca da se osigura sprječavanje diskriminacije bolesnih i hendikepiranih u ovoj zemlji. Klub Narodne stranke reformista, DC-a i Novog vala će glasati za ovaj zakon. Hvala lijepa.
Replika poštovani Zlatko Tušak.
Hvala. Kolega Baranović, potpuno se sa vama slažem da je ovaj problem trebalo riješiti prije 13 godina. Žalosno da 13 godina kada govorimo o djeci koja su invalidna, kada govorimo da i kada su navršili 27 godina o njima treba puno više skrbiti nego o djeci, izgubiti određena prava ili staviti ih u neravnopravni položaj sa nekima koji su stekli određena prava. I mislim da ovaj Sabor o tome treba itekako voditi računa jer ne radi se o nekom većem financijskom iznosu po ovome što smo čuli radi se o 11 milijuna kuna a 11 milijuna kuna itekako se može naći u proračunu i nitko ne može tvrditi da 11 milijuna kuna za rješavanje ovog problema nema. Samo je pitanje da li ima volje, da li ima želje da se ovaj problem riješi. Ako 13 godina se nije rješavao sad je ipak vrijeme da se to riješi, bez određenih … nego u interesu roditelja, u interesu te djece. I potpuno se slažem sa vama i vašom diskusijom kada ste rekli trebalo bi glasati pojedinačno pa da se vidi tko će biti protiv ovakvog prijedloga.
Odgovor, poštovani Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Tušak, odgovor na ovu vašu repliku ću iskoristiti da apeliram na premijera Vlade Republike Hrvatske Zorana Milanovića da iskoristi svoj autoritet i da da zeleno svjetlo svojim ljudima u Hrvatskom saboru da ne gube obraz jer ovo ne može čekati. Nikakvih 6 mjesece, dapače bit će nam drago ako se donese organski zakon za 6 mjeseci, ali ovaj zakon rješava nešto što smo trebali riješit prije 13 godina. Danas, raspravljajući uopće o ovome i o istini koja je razlog za ovaj zakonski prijedlog, osjećam se neugodno kao čovjek koji je profesionalac u hrvatskoj politici jer je ta hrvatska politika bez obzira što nisam prethodnih godina bio akterom, odgovorna za ovu sramotu. Ukoliko ovaj zakon na glasanju ne prođe bit će mi stvarno neugodno bit saborskim zastupnikom. Hvala lijepo.
U ime predlagatelja Mladen Novak.
Hvala lijepo. Zbog čega sam se javio opet, zato što sam se konzultirao sa roditeljima koji su ostali na sjednici odbora do kraja što ja nažalost nisam mogao jer sam morao doći na sjednicu. Tamo su informirani od zamjenice ministrice da je formirana radna grupa za izradu novog Zakona o socijalnoj skrbi, ali vrlo je interesantno da pravobraniteljica za djecu nema informaciju o tome, iako bi po svemu morala bit sastavni dio toga, te radne grupe. Prema tome, te takve da ne kažem argumenti koji su čisto za pranje vlastite savjesti i bacanje magle u javnost, žalosni su uopće što dolazi do njih. Čisto da podsjetim, ovdje je spominjan razumni rok. Zar itko više vjeruje u razumni rok kad je Ustavni sud 2008. pozivao na probijanje roka razumnog za donošenje novog propisa, a govorimo o 2002. godini. I dužan sam kolegi Ostojiću koji nažalost nije tu, članak 110. Zakona o socijalnoj skrbi kaže da je rješenje, centar za socijalnu skrb dužan je donijeti rješenje u roku 15 dana od dana podnošenja urednog zahtjeva. Ukoliko je potrebno vještačenje onda je taj rok 30 dana. Sjetite se da sam rekao da ima slučajeva čak iz 9. mjeseca 2013., prema tome o čemu pričamo i o pravima i o realizaciji od strane resornog ministarstva. Kolega Baranović je ovdje spomenuo, tko će imat obraza pogledat se u oči i volio bih vidjet kako će izgledat glasovanje. Čisto vama za informaciju, na Odboru za zakonodavstvo glasovanje je bilo 2:7, znači 2 zastupnika su podržali ovaj prijedlog, 7 ih je bilo protiv. Danas na Odboru za obitelj ista situacija, opet isti rezultat 2:7. Hvala lijepo.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine predlagatelju ovog zakonskog prijedloga. Klub HDSSB-a će podržati ovaj vaš prijedlog zakona o izmjenama zakona o doplatku na djecu. Naime, smatramo da novaca koji su potrebni za provedbu ovoga zakona ima koliko god hoćete. Nije da novaca nema nego je pitanje zapravo korištenja toga novca. Ako pogledamo samo najmove državnih institucija, dakle najam koji plaćaju državne institucije u privatnim prostorima, koliko god hoćete dakle ima mjesta za uštedu. Ako pogledate da je konzultant premijera u svezi izbora dobiva 300 000 eura ili 2 milijuna i 300 tisuća kuna prema novinskim i medijskim napisima, ima novaca. Ako imamo spoznaju da je kupnja automobila za više od pola milijarde kuna samo u prošloj godini, onda ima novaca. Ako pogledamo bogatstvo onoga koji je u zatvoru, a opljačkao Hrvatsku i njegove satove, slike i sve ono što ima, pa onda i one divlje zvijeri bivšeg predsjednika Hrvatske gospodarske komore, kada bismo to stavili na nekakvu aukciju dobili bismo prilično veliki iznos novaca. Ako pogledamo izvješće Državne revizije pa vidimo da je za vanjske suradnike umjesto 2% od plaća ljudi u državnim službama plaćeno nekoliko puta više i to bespravno i protuzakonski, onda ima novaca. Ako uzmemo da je za svaku godinu ove Vlade za informatizaciju ministarstava, agencija i svih ostalih plaćeno od 500 do 600 milijuna kuna novih strojeva, dakle naprava za informatizaciju onda ima novaca. Ima se, samo kako se troši. Ovih 11 milijuna kuna koji su potrebni godišnje, dakle ovi automobili koji su nabavljeni mogli bi pokriti za 50 godina, za 50 godina bi mogli plaćati dakle ljudima koji se skrbe, a znamo svi koja je to i muka ali i ljubav roditelja da skrbe o djeci. I koja je razlika? Dakle, ako je netko invalid, teški invalid do 27 godine što se dogodilo na njegov 27 rođendan? Jel' on prestao biti invalid? Kakva je to način razmišljanja koji je doveo do toga da se ukine 31.1.2001. godine naknada za takvu djecu, djecu pod navodnike, jer oni su zapravo kako je rekao sam kolega Novak u stupnju djece od 5 do 10 godina ostali i u svojoj 50 godini će biti takvi, pa kolokvijalno kažem djeci. Dakle, kada se to i ukidalo kako smo razmišljali tada i oni koji su donosili tu odluku. Znači do 27 godine ima pravo, a 20, hvala bogu nakon što je napunio 27 godina on je valjda se ne znam prestao biti invalid, nema više invalidnosti, on je sposoban za posao. Dakle, potpuno nesuvislo donesen zakon. I umjesto da se ta greška ispravi, evo već 13 godina, a Vlade idu i izvršna vlast se mijenja nikako da se promijeni. Mislim da se radi o tome da će to tako biti tzv. dileid low, engleski prevedeno odgođeni zakon. Naime, nije prvi puta da Vlada RH slušajući naše rasprave u Saboru i ne samo rasprave negoli i amandmane i prijedloge i što sve ne predlažemo ovdje u saborskoj raspravi postupi po sukladno našim raspravama nekih ljudi u oporbi ali sa zakašnjenjem i onda to pripiše naravno sebi. Neka pripiše kome god hoće, ali neka se nepravda ispravi i to ne dileid odgođeno, negoli odmah ili sad kao u ovom slučaju što je potrebno. Govorili smo i uložili smo amandman Češek, Grubišić za milijun i pol kuna za gladnu djecu, školsku djecu u Hrvatskoj. Amandman je odbijen, ali moram evo i pohvaliti i ministra školstva da je okupio radnu skupinu, da je ravnateljima svih osnovnih škola poslao upite da dostave broj gladne djece u svojim školama. Dakle, nešto poduzima ne bi li od nove školske godine da se ne bi događala takva stvar. Ne smatramo mi to svojim uspjehom kao oporba, neka to provede tko god hoće samo da se to više ne događa i da mediji ne pišu tako kako pišu, da djeca u Belom Manastiru, u Baranji, u našoj Slavoniji imaju jedan jedini obrok i to onaj koji dobiju u školi. Ili pak ako ga ne dobiju onda pojedu jednu jabuku ili ne dobiju ništa u školi. Tako i ovo ovdje. Nema potrebe da se politizira ova stvar. Ova je stvar, jednostavno ovaj zakonski prijedlog u kojem postoji parcijalna ali i totalna diskriminacija. Parcijalna je za one koji su izgubili, dakle navršivši 27 godinu njih je 785. Ali oni novi koji su nakon 2002. invalidna djeca njih je 300. Oni su u potpunoj diskriminaciji, oni su u potpunoj diskriminaciji. Kada smo govorili i kada imamo čak i Kazneni zakon, ovdje smo ga glasovali o diskriminaciji onda smo rekli da je svaka diskriminacija kažnjiva po zakonu bilo da se radi o vjeri, spolu, čak seksualnoj opredijeljenosti ali i u vezi ove materije kada diskriminiramo invalidne osobe, a ovim putem moram reći invalidnu djecu. I zbog toga ukoliko će kolega Novak tražiti pojedinačno glasanje slažem se s tim naravno, ali cijeli klub HDSSB-a će biti jednoglasan za usvajanje ovoga zakona. Hoće li Vlada, dakle i saborska većina Kukuriku koalicije i osobno ili grupno glasati protiv ovoga zakona, pa će onda za mjesec, dva dana donijeti neki svoj zakonski prijedlog koji će biti sličan ili identičan ovome. Pa nek' bude i tako, ali neka bude što prije, neka bude i tako. Nemojte čekati izbore, nemate potrebe. Možete se u predizbornoj kampanji pohvaliti da ste nakon 13 godina promijenili zakon u svibnju ove godine. Dakle, nema tu zastare. Taj hvale vrijedan potez može biti i predizborni adut i u studenom i u listopadu ili pak u siječnju kako netko priča da će biti izbori. Nije ni bitno kad će biti. S obzirom da vrijeme ističe evo zahvaljujem na strpljenju i još jedanput ponavljam da će klub HDSSB-a biti za ovaj zakonski prijedlog gospodina Novaka.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Poštovana kolegica Mirela Holy.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Kao uostalom gotovo svi ako se ne varam koji su prethodno govorili i ja ću podržati s velikim zadovoljstvom ovaj prijedlog zakona zato što smatram da je obaveza države da štiti najosjetljivije i najranjivije skupine u društvu i apsolutno je nedopustivo da osim toga što nećemo štititi ranjive skupine u društvu ovim zakonom, odnosno ovim zakonom suzbijamo diskriminaciju između ranjivih skupina u društvu što je također izuzetno važna stvar. Ja neću podsjećati na ono što nam nalaže Ustav RH, a to je da ne radimo razliku među ljudima i da svi imaju pravo na znači jednaku zaštitu odnosno jednaka prava temeljem određenih situacija i smatram da je apsolutno nedopustivo da su sve dosadašnje Vlade u tom razdoblju od 2002. godine kada je trebalo krenuti u izradu Zakona o inkluzivnom dodatku to propustile učiniti i nema apsolutno nikakvog opravdanja za to da taj zakon još uvijek nismo raspravljali u Hrvatskom saboru. Smatram da bi s obzirom da pretpostavljam da će Vlada Republike Hrvatske odbiti ovaj prijedlog zakona, odnosno da je već odbila vjerojatno ovaj prijedlog zakona u svom mišljenju. Očekujem da kroz najmanje ono tjedan dana, dva tjedna na Vladi RH bude raspravljen prijedlog Zakona o inkluzivnom dodatku i da na taj način barem Vlada Republike Hrvatske pokuša sprati dio ljage kojim je negativnim mišljenjem o ovom zakonu svakako stavila na sebe. S obzirom da je dosada već zbilja sve rečeno o ovome evo ga ja samo još jednom ponavljam da ću podržati ovaj prijedlog zakona.
Zahvaljujem. Sad još imamo završnu riječ, hoćemo li stići do stanke ili da to ostavimo za 15,00 sati? … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, onda izvolite.
Bit ću kratak. Samo ću se osvrnuti na ove rasprave zadnje koje su bile. Sad već najavljujem da tražit ću pojedinačno izjašnjavanje svakog zastupnika oko ovog zakona. Moram spomenuti kolega Baranović, pardon Grubišić, je postavljao pitanje oko utroška sredstava novaca koji su na raspolaganju, spominjao je različita ulaganja u automobile i ne znam što sve nije spominjao. Ja ću samo spomenuti da je danas na današnjoj sjednici Vlada donijela odluka o investiranju 20 milijuna kuna u projekt Sjeverno veleučilište, sveučilište što već je, što je isto tako vrlo dvojbeno i diskutabilno al za to se našlo. I još jedan detalj, pripisivanje zasluga. Pa svi jako dobro znaju u čije vrijeme za koje vlasti je zakon donesen. Nebitno je tko ga je inicirao, oni koji su ga prihvatili, usvojili i donijeli, koji imaju dovoljan broj ruku oni ga pripisuju sebi. Tko je inicijator je apsolutno nebitno. Inicijator su ovi ljudi gore. Hvala.
Zahvaljujem. Sad ćemo zastati s radom. Određujem stanku. Nastavit ćemo u 15,00 sati s točkom 11. po našem dnevnom redu, to je ovaj Konačni prijedlog Zakona o provedbi uredbe članka 10. Protokola UN-a o vatrenom oružju. Dobar tek svima! STANKA U 13,19 SATI.
Idemo na Prijedlog zakona o Izmjenama Zakona o doplatku za djecu, prvo čitanje, P.Z. br. 801. Slušam, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora. Kao predlagatelj tražim temeljem članka 255. poimenično glasovanje svih zastupnika. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U skladu sa Poslovnikom pristupiti ćemo glasovanja. Samo prije da pročitam zaključak. Dakle glasujemo pojedinačno uvijek jer elektronsko glasovanje ostavlja stalni trag i može se ne za jedan dan nego za sljedećih 10 godina vidjeti kako je tko glasao i više. Prema tome u Poslovniku stoji obveza da se glasuje pojedinačno i glasno. Dakle, Prijedlog Zaključka: "Ne prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o doplatku za djecu koji je predložio zastupnik Mladen novak zbog razloga navedenih u izvješću radnog tijela i mišljenju Vlade Republike Hrvatske. Molim tajnicu plenarne sjednice da prozove pojedinačno zastupnike u Hrvatskom saboru.
Ingrid Antičević-Marinović. Ne čuje se.
Predsjedniče, ja se ispričavam ali mi gore nismo čuli tekst zaključka. Ako možete ponoviti još jedanputa jer stvarno se nije čulo. Hvala.
Može, možemo. To je zapisano sasvim sigurno jer sam govorio u mikrofon, ne znam kako ste vi čuli. Prijedlog Zaključka: "Ne prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o doplatku za djecu koji je predložio zastupnik Mladen Novak zbog razloga navedenih u izvješću radnih tijela i mišljenja Vlade Republike Hrvatske.". Jeste čuli i vi i javnost Hrvatska? I biti će zapisano. Hvala lijepa.
Ingrid Antičević Marinović – suzdržana, Ante Babić – protiv, Vedran Babić – suzdržan, Branko Bačić, Jakša Balojević, Martina Banić, Petar Baranović - protiv, Milorad Batinić - suzdržan, Nevenka Bečić, Davor Bernardić, Goran Beus Richembergh – protiv, Vladimir Bilek – protiv, Dubravko Bilić – suzdržan, Boris Blažeković – protiv, Valter Boljunčić, Josip Borić, Davor Božinović, Krešimir Bubalo, Dinko Burić, Dragan Crnogorac, Ljiljana Cvjetović – suzdržana, Nada Čavlović Smiljanec – suzdržana, Igor Češek, Tomislav Čuljak, Martina Dalić, Ada Damjanac, [[Upadica: Ponoviti će.]] [[Upadica: Češek protiv.]] Aha, evo, vratiti ćemo se. Igor Češek – protiv, Tomislav Čuljak, Martina Dalić, Ada Damjanac – suzdržana, Luka Denona – suzdržan, Igor Dragovan, Ivan Drmić, Josip Đakić, Saša Đujić – suzdržan, Šimo Đurđević, Dražen Đurović, Ilija Filipović, Gvozden Srećko Flego – suzdržan, Srđan Gjurković – protiv, Sunčana Glavak – protiv, Dragutin Glavina – suzdržan, Peđa Grbin – suzdržan, Boro Grubišić – protiv, Ivan Grubišić, Mario Habek – suzdržan, Domagoj Hajduković – suzdržan, Nedžad Hodžić – suzdržan, Mirela Holy, Mile Horvat – suzdržan, Silvano Hrelja – suzdržan, Branko Hrg, Marija Ilić – suzdržana, Tonka Ivčević, Tomislav Ivić, Gordan Jandroković – protiv, Nadica Jelaš – suzdržana, Perica Jelečević, Ivo Jelušić – suzdržan, Romana Jerković – suzdržana, Ante Jerolimov, Željko Jovanović – suzdržan, Šandor Juhas – suzdržan, Branka Juričev-Martinčev, Marin Jurjević – suzdržan, Milan Jurković, Damir Kajin, Veljko Kajtazi – suzdržan, Tomislav Karamarko, Željko Kerum, Tomislav Klarić, Ivan Klarin – suzdržan, Igor Kolman – protiv, Ana Komparić Devčić – suzdržana, Sonja König – suzdržana, Jadranka Kosor, Borislav Kovačić, Josip Kregar – suzdržan, Josip Krnić – suzdržan, Ante Kulušić, Tugomir Kuduz - protiv, Branko Kutija, Karolina Leaković – suzdržana, Darko Ledinski, Josip Leko – suzdržan, Dragutin Lesar – protiv, Slavko Linić, Marina Lovrić Merzel, Franjo Lucić, Šime Lučin, Marija Lugarić - suzdržana, Ivica Mandić – suzdržan, Dujomir Marasović, Mladen Marelić – suzdržan, Goran Marić, Natalija Martinčević, Damir Mateljan – suzdržan, Frano Matušić, Jasen Mesić - protiv, Zvonko Milas, Davor Miličević, Stjepan Milinković, Darko Milinović, Ivan Domagoj Milošević, Željko Mirković – suzdržan, Davorin Mlakar, Mario Moharić – suzdržan, Daniel Mondekar, Melita Mulić – suzdržana, Nada Murganić, Hrvoje Nekić - suzdržan, Mladen Novak – protiv, Rajko Ostojić - suzdržan, Draženko Pandek - suzdržan, Đurđica Plančić, Đuro Popijač, Vanja Posavac – suzdržana, Ivana Posavec Krivec – suzdržana, Alen Prelec – suzdržan, Milorad Pupovac - suzdržan, Ivan Račan, Furio Radin – suzdržan, Marija Rapo, Željko Reiner - protiv, Damir Rilje – suzdržan, Damir Rimac – suzdržan, Zdravko Ronko – suzdržan, Vesna Sabolić – protiv, Josip Salapić - protiv, Ante Sanader, Gordana Sobol – suzdržan, Giovanni Sponza, Nenad Stazić – suzdržan, Đurđica Sumrak, Ivan Šantek, Željko Šemper – suzdržan, Tatjana Šimac-Bonačić, Ivan Šimunović, Vesna Škare Ožbolt – protiv, Marijan Škvarić – suzdržan, Dunja Špoljar – suzdržana, Ivan Šuker, Nansi Tireli, Damir Tomić – suzdržan, Miroslav Tuđman, Nada Turina Đurić – suzdržana, Zlatko Tušak – protiv, Franko Vidović – suzdržan, Tanja Vrbat Grgić – suzdržana, Josip Vuković - suzdržan, Nikola Vuljanić, Branko Vukšić, Dragica Zgrebec - suzdržana, Tomislav Žagar – suzdržan, Vesna Želježnjak – suzdržana.
Ponovite one koji se nisu odazvali.
Branko Bačić, Jakša Baloević, Martina Banić, Nevenka Bečić, Davor Bernardić, Valter Boljunčić, Josip Borić, Davor Božinović, Krešimir Bubalo, Dinko Burić, Dragan Crnogorac, Tomislav Čuljak, Martina Dalić, Ivan Drmić, Josip Đakić, Šimo Đurđević, Dražen Đurović, Ilija Filipović, Ivan Grubišić, Mirela Holy, Branko Hrg, Tonka Ivčević, Tomislav Ivić, Perica Jelečević, Ante Jerolimov, Branka Juričev-Martinčev, Milan Jurković, Damir Kajin, Tomislav Karamarko, Željko Kerum, Tomislav Klarić, Jadranka Kosor, Borislav Kovačić, Darko Ledinski, Slavko Linić, Martina Lovrić Merzel, Franjo Lucić, Dujomir Marasović, Goran Marić, Natalija Martinčević, Frano Matušić, Zvonko Milas, Davor Miličević, Stjepan Milinković, Darko Milinović, Ivan Domagoj Milošević, Davorin Mlakar, Nada Murganić, Đuro Popijač, Marija Rapo, Ante Sanader, Giovani Sponza, Đurđica Sumrak, Ivan Šantek, Tatjana Šimac Bonačić, Ivan Šimunović, Nansi Tireli, Miroslav Tuđman, Branko Vukšić, Nikola Vuljanić.
Samo da računovodstvo sredimo. Hvala lijepa. Mogu objaviti? Za zaključak nije glasao nitko od zastupnika. Protiv zaključka je glasao 21 zastupnik, suzdržanih je bilo 68. Dakle, zaključak nije prihvaćen. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Nije prihvaćen, nije prihvaćen. Prijedlog zaključka nije prihvaćen. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Poštovane kolegice i kolege iscrpili smo i glasovanje danas što smo namijenili. Zakazujemo plenarno zasjedanje Hrvatskog sabora, molim da se odrade ove sjednice odbora i klubova, u srijedu 13.05. sa redovnom točkom u dnevnom redu prijedlog Odluke o izmjenama i dopunama Odluke o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa pa onda sljedeće dvije točke i tako redom. Živjeli, vidimo se sutra neki!
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege nastavljamo s radom. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Tomislav Ivić. - Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe (EU) br. 258/2012 o provedbi članka 10. Protokola UN-a o vatrenom oružju, utvrđivanju odobrenja za izvoz vatrenog oružja, mjera za uvoz i provoz vatrenog oružja, njegovih dijelova i komponenata i streljiva, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.BR.813 A uvodno, ja se ispričavam, izvolite zamjeniče ministra. Nisam znao da je početak.
Htio bi vas upoznati sa prijedlogom Zakona o provedbi uredbe 258/2012 EU o provedbi članka 10. Protokola UN-a o vatrenom oružju, utvrđivanju odobrenja za izvoz vatrenog oružja, mjera za uvoz i provoz vatrenog oružja, njegovih dijelova i komponenata i streljiva. Na razini EU donesena je navedena uredba 14.ožujka 2012.godine upravo o provedbi tog članka 10.protiv nezakonite proizvodnje i trgovanja vatrenim oružjem, njegovim dijelovima, komponentama te streljivom koje se dopunjuju Konvenciju UN-a protiv transnacionalno organiziranog kriminaliteta, utvrđivanju odobrenja za izvoz vatrenog oružja, mjera za uvoz i provoz vatrenog oružja, njegovih dijelova, komponenti i streljiva. Uredba oko akta EU izravno je primjenjiva na područje država članica a učinkovita primjena iste podrazumijeva definiranje nadležnih tijela i postupaka. Svrha ovog zakona polazeći od nacionalnog zakonodavstva i prakse odrediti nadležan tijela i postupke kako bi se u okviru pravnog sustava RH osigurale pretpostavke za učinkovitu primjenu predmetne uredbe te se u tom smislu ovim zakonom određuje njegova svrha, nadležnost, nadzor i prekršajne mjere. Donošenjem predmetnog zakona ostvarit će se pozitivan utjecaj na povećanje konkurentnosti hrvatskih tvrtki koje bave prometom roba vojne namjene, obrambenih proizvoda i nevojnih ubojnih sredstava na svjetskom tržištu uz osiguranje visoke razine sigurnosti RH te potpuno usklađivanje s pravnom stečevinom EU. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra. Klub HDZ-a podržat će konačni prijedlog Zakona o provedbi uredbe o provedbi članka 10. Protokola UN-a o vatrenom oružju, utvrđivanju odobrenja za izvoz vatrenog oružja, mjera za uvoz i provoz vatrenog oružja, njegovih dijelova i komponenata i streljiva. Isto iz razloga jer se ovim konačnim prijedlogom zakona zakonodavstvo RH usklađuje sa zakonodavstvom EU. Kao što je i rekao zamjenik ministra na razini EU donesena je uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 14.ožujka 2012.o provedbi članka 10. Protokola UN-a protiv nezakonite proizvodnje, trgovanja vatrenim oružjem, njegovim dijelovima, komponentama te streljivom kojim se dopunjuje Konvencija UN-a protiv transnacionalnog organiziranog kriminaliteta, utvrđivanju odobrenja za izvoz vatrenog oružja, mjera za uvoz i provoz vatrenog oružja, njegovih dijelova, komponenata i streljiva. Uredba kao akt EU izravno se može primjenjivati na području država članica a učinkovita primjena iste podrazumijeva definiranje nadležnih tijela i postupaka kako to zahtijevaju članci same uredbe. Sadržajno predmetna uredba ima u vidu provedbu članka 10. Protokola UN-a protiv nezakonite proizvodnje i trgovanja vatrenim oružjem, njegovim dijelovima, komponentama te streljivom kojim se dopunjuje gore navedenu Konvenciju UN-a. Stoga je svrha ovog zakona polazeći od nacionalnog zakonodavstva i prakse da odredi nadležna tijela i postupke kako bi se u okviru pravnog sustava RH osigurale pretpostavke za učinkovitu primjenu uredbe. Zakonom je propisano da nadležno tijelo za provedbu uredbu i ovog zakona Ministarstvo gospodarstva a koje je pri provedbi ovog zakona dužno surađivati sa tijelima državne uprave nadležnim za poslove carinskog nadzora, unutarnjih poslova, vanjskih poslova i obrane. Zadaća Ministarstva gospodarstva između ostalog je da za potrebe provedbe ove uredbe izdaje odobrenja za izvoz vatrenog oružja, njegovim dijelovima, i bitnih komponenti te streljiva te da obavještava nadležna tijela ostalih država članica o odbijanju, poništavanju, privremenoj obustavi, ukidanju ili djelomičnom ukidanju već izdanog odobrenja za izvoz. Prije izdavanja odobrenja za izvoz vatrenim oružjem, njegovim dijelovima i bitnih komponenti te streljiva Ministarstvo gospodarstva mora provjeriti da li su ispunjeni uvjeti za izvoz. Odobrenje za izvoz izdaje Ministarstvo gospodarstva nakon dobivenog očitovanja Povjerenstva za davanje suglasnosti za izvoz i uvoz robe vojne namjene i nevojnih ubojnih sredstava, prijenos obrambenih proizvoda te pružanje usluga za robu vojne namjene. Povjerenstvo čine predstavnici ministarstava nadležnih za obranu, unutarnje poslove, vanjske poslove, carinu i gospodarstvo. Ministarstvo gospodarstva rješenjem će odbiti zahtjev za izdavanje odobrenja za izvoz nakon uskraćenog očitovanja povjerenstva. Nadzor nad izvršavanjem obveze iz ovog zakona provodi ministarstvo gospodarstva u suradnji s drugim tijelima koja sudjeluju u postupku izdavanja odobrenja te drugim nadležnim tijelima. Carinski nadzor nad provedbom uredbe provodi Ministarstvo financija odnosno Carinska uprava RH. Konačnim prijedloga zakona propisane su i sankcije za pravne i odgovorne osobe upravo sa ciljem kako bi se provele sve potrebne mjere i kako bi se osigurala provedba ovog zakona i uredbe EU. Iz svega navedenog, a kako što sam i rekao u uvodu klub HDZ-a podržat će konačni prijedlog zakona o provedbi članka 10. Protokola UN-a o vatrenom oružju, utvrđivanju odobrenja za izvoz vatrenog oružja, mjera za uvoz i provoz vatrenog oružja, njegovih dijelova i komponenata i streljiva. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika SDP-a Dunja Špoljar. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolegice zastupnice i kolege zastupnici, uvaženi zamjeniče ministra. U 2013.iz Hrvatske je izvezeno oružja i vojne opreme za gotovo 200 milijuna dolara, uglavnom novoproizvedenog naoružanja i vojne opreme koja zadovoljavaju najzahtjevnije svjetske standarde, a dokaz tome su izvozne destinacije i kupci iz niza najrazvijenijih zemalja ili zemalja koje kupuju samo najbolje i samo najskuplje proizvode. Tako RH oko 50% vrijednosti vojnog izvoza plasira na tržište SAD-a gdje je Karlovački "HS-Produkt" samo u 2013.izvezao gotovo pola milijuna pištolja, dakle 490 tisuća različitih vrsta i kalibara. To ih svrstava na svjetski vrh proizvođača pištolja. Ludbreška Tvrtka "Šestan" tijekom 2013.izvzela je oko 60 tisuća kaciga u 16 zemalja, ukupno je do sada proizvela i izvezla više od 600 tisuća kaciga u više od 50 zemalja. Izvjestan je trend uzleta hrvatske vojne industrije u odnosu na 2011.dakle 2 godine kasnije izvoz je porastao gotovo 90%. Tržište oružja konvencionalnog naoružanja uključujući prodaje darovanja i transfere tehnologije između država, međunarodnih organizacija i oružanih skupina te ne obuhvaćajući izvoz malog oružja je proteklih godina i usred recesijske krize raslo. Istodobno jedna osoba svake minute u svijetu umire zbog oružanog nasilja i kategorično je potrebna kontrola kako bi se spriječilo da oružje do kojeg se dolazi nedopuštenom trgovinom bude dostavljeno u zone sukoba i tako potiče produbljivanje, nastavak ili nastanak novih sukoba i ratova. Hrvatska je svjesna da su mjere protiv trgovine oružjem jedan od uvjeta sigurnijeg svijeta. Dakle vrijednost uvoza-izvoza robe vojne namjene daleko je od zanemarive brojke. Osnovna pretpostavka za uvoz i izvoz vatrenog oružja svakako je uređenost i sigurnost. Stoga provođenje ove uredbe EU parlamenta 258/2012 prema protokolu UN-a protiv nezakonite proizvodnje i trgovanja vatrenim oružjem nije tek puko prihvaćanje obaveze Hrvatske kao članice EU nego i nužno suvremenog međunarodnog tržišta oružja te unapređivanje sigurnosti. Hrvatska vojna industrija je ovog travnja u Splitu na Međunarodnoj izložbi naoružanja i vojne opreme na kojoj je sudjelovalo čak 119 izlagača iz cijelog svijeta dokazala da ima što pokazati. Uz ovaj zakon hrvatska vojna industrija bit će i operativno konkurentnija. Klub SDP-a prihvaća konačni prijedlog ovog zakona.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine Leverić zamjeniče ministra. Klub HDSSB-a će nešto drugačije raspravljati u svezi ove materije. Naime, potpuno je jasno da je uređenost i sigurnost trgovine oružjem, a na državnoj razini normalna danas stvar. Danas je hrvatska vojna industrija i u pitanju proizvodnje kako neko reče ovdje kaciga i pištolja i lakog naoružanja, pa i dugih cijevi uznapredovala i jedan je od izvoznih dijelova hrvatske ukupne industrije. Naravno da se na međunarodnim sporazumima i ugovorima realizira izvoz hrvatskih proizvoda, ali evo imamo i vijesti ako su točne da bismo mi trebali također potpuno legalno i službeno uvesti umjesto hrvatskih pištolja koji su ili kako bi netko rekao samokresa, koji su vrlo na cijeni i ne samo kod nas negoli i u SAD-u češke zbrojovke. O tome pišu mediji, ali ja ne znam jeli to točno ili ne. Dakle evo danas sam pročitao da će hrvatska policija biti opremljena zbrojovkama češkim, a imamo domaću proizvodnju. Pa mi nije jasno moram postaviti sumnju na one koji ishoduju uvoznicu za te tuđe pištolje ili naoružanje, a imamo domaće cijenjeno oružje, nije mi jasno o čemu se zapravo tu radi ili se radi o nečem što bi možda ne bi bio predmet rasprave u Saboru negoli predmet nekih pravosudnih institucija, a ne rasprave u Saboru, a Sabor bi o tome naravno trebao prozboriti ne bi trebao šutjeti. Ono zbog čega sam se ja javio za raspravu žurno jer sam stigao u zadnji čas sa prijavom je to da Hrvatska planira izgradnju skladišta za radioaktivni otpad iz Krškog i iz drugih izvora istrošenog nuklearnog ili radioaktivnog goriva i materijala na lokaciji Čerkezovac u Općini Dvor na Uni, a ta lokacije je 500m zračne linije od kopnene granice, ne riječne Unom od BiH i općina u cazinsko-kladuškom kraju. Zašto to govorim? Dakle ovdje razgovaramo o uredbi EU parlamenta iz 2012.o nelegalnoj trgovini oružjem koja bi po ovome što Hrvatski sabor usvoji, a usvojit ćemo i HDSSB je za to, trebao zapriječiti takve stvari. Bilo trgovina, bilo krađa uskladištenih radioaktivnih tvari iz Čerkezovca, a govorim to jer s obzirom na modernu pojavu ISIL-a pa i Hrvatska uključena prema izvorima iz tog kalifata u kalifat. Dakle da bi netko sa pravom u primisli sa pravom da je to također kalifat da ukrade pokoju bačvu radioaktivnog otpada za proizvodnju eventualnog nuklearnog naoružanja ili pak da baci to u rijeku Unu koja je granična rijeka između Hrvatske i Bosne i Hercegovine koja utječe u Savu u Jasenovcu. Bilo bi sasvim dovoljno za alarm i za katastrofu velikih razmjera. Govorim o tome da je ta lokacija Čerkezovac 500 metara zračne linije od granice sa Bosnom i Hercegovinom sa Cazinsko-kladuškom regijom. Dakle ovo je samo prilog tome što se pojavljuju i tribine i prijavljuju tribine u svezi same lokacije skladištenja radioaktivnog otpada, nuklearnog otpada na toj lokaciji. Pa zbog sigurnosnih razloga a evo ovaj zakon, prijedlog zakona je prilika da o tome prozborim sa ove govornice jer sam kada je bilo glasovanje o toj lokaciji dakle i o skladištenju radioaktivnog otpada bio jedan od rijetkih, mislim da je bilo samo 3 saborska zastupnika protiv, bio sam i ja jedan od ta tri. Gospođa Holy se smije jer ona je bila za tu lokaciju ne računajući geostrateško politički položaj toga skladišta eventualnog, budućeg, možebitnog skladišta 500 metara od granice sa Bosnom i Hercegovinom. A što se tiče samog ovog zakonskog prijedloga, nadležnih tijela, nadležnosti tih tijela koja se osnivaju za praćenje i provođenje ovoga zakona nemam apsolutno niti jedne riječi protiv pa govorim o tome da će klub HDSSB-a biti za provođenje ovoga Prijedloga zakona o provedbi Uredbe Europske unije 258 do 2012. godine. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku. Kolegica Mirela Holy, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Grubišić, ja doista ne znam kakve veze odlagalište nisko i srednje radioaktivnog otpada ima sa ovim prijedlogom Zakona o provedbi uredbe jer se ta uredba odnosi koliko je meni poznato na vatreno oružje a to baš i nije vatreno oružje u ovom smislu u kojem to propisuje uredba. Moram ispraviti ono što ste rekli, dakle ja jesam glasala za Prijedlog strategije o zbrinjavanju srednje i nisko radioaktivnog otpada ali u tom dokumentu nije bila definirana lokacija za zbrinjavanje, odnosno za trajno odlagalište, nisko i srednje radioaktivnog otpada već su bile predviđene tri mogućnosti za zbrinjavanje tog otpada. Jedan je bio izvoz u treće zemlje, jedan je bio zbrinjavanje u Sloveniji i treći dio je bio vezan uz zbrinjavanje u Hrvatskoj. Ja smatram da je dužnost Hrvatske kao odgovorne države da ima odlagalište nisko i srednje radioaktivnog otpada jer se to ne odnosi samo na otpade iz nuklearke Krško nego se odnosi i na sav nisko i srednje radioaktivni otpad koji se proizvodi u tehnološkim procesima, u zdravstvenim institucijama u Hrvatskoj. Tu su i gromobrani pa bismo trebali ipak znati o čemu razgovaramo kada govorimo o ovakvim temama.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Grubišić, izvolite.
Kolegice Holy dopustite da vam kažem da ja barem podjednako znam kao i vi o radioaktivnosti i radioaktivnim tvarima jer sam medicinar pa sam imao i predmet, dakle i o kojem sam dakle učio. O nisko i srednje radioaktivnom otpadu vi kažete da on ne može, da to nije predmet ove rasprave, da se govori o vatrenom oružju. Itekako vatreno može biti i oružje spravljeno od ovakvih tvari. Ne bih htio ponavljati one stvari koje su se dogodile '45. godine, znamo dobro, to je obogaćeni uran ili visoko obogaćeni ali imate vi u ratu na Balkanu, dakle u Srbiji su se upotrjebljavale i one druge neke bombe sa nisko, dakle kako se veli sa uranom koji je nisko obogaćen, kako bi se već reklo. Prema tome, nisko i srednje radioaktivni uran. Prema tome mislim da smo ajde vi kažete da ste bili za to da se to zbrine u Hrvatskoj, da su postojala tri rješenja. Mislim da se većina rasprave odnosila upravo na skladište radioaktivnog otpada u općini Dvor, dakle na Čerkezovcu tome. Prema tome stekao se dojam da ste vi za to jer ste digli ruku za to. Evo samo toliko.
Ovime zaključujem raspravu. Glasovati ćemo naknadno.
Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe EU br. 258/2012 o provedbi članka 10. Protokola UN o vatrenom oružju i utvrđivanju odobrenja za izvoz vatrenog oružja, mjera za uvoz i provoz vatrenog oružja, njegovih dijelova i komponenata i streljiva, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 813. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona i molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 95 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv donesen predloženi zaključak, odnosno da je donesen zakon P.Z.E. br. 813. Ispričavam se.
Nastavljamo sa: - Prijedlog odluke o imenovanju članice Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave; Predlagateljica je odluke Vlada Republike Hrvatske u skladu sa člankom 8. Zakona o Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave. Prijedlog akta ste primili. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. S nama ja zamjenik ministra gospodarstva Alen Leverić. Uvodno zamjeniče? Ne želite. Hvala. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba Hrvatskih laburista, Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra. U svojoj kraćoj raspravi neću problematizirati prijedlog koje je Vlada dala imenom i prezimenom nego mi se postavljaju dvije dileme, dva pitanja na koje bih molio ako gospodin Leverić može odgovoriti. Prvo pitanje otprilike glasi, da li je Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave značajno, važno, bitno tijelo u smislu funkcioniranja sustava i javne nabave ali i sprječavanje mogućih točaka korupcijskog rizika? Kada je ona bila osnovana i utvrđivan djelokrug pošli smo od toga da ona ima jako veliku u tome. Međutim, po ponašanju Vlade izgleda da ta komisija uopće nije bitna. Zašto? 22. listopada prošle godine razmatrali smo izvješće o radu te komisije i tada sam iz izvješća iščitao da je krajem 2012. godine u sastavu te komisije bilo samo 3 člana od 9 zakonom propisanih članova. Dakle nekoliko mjeseci je komisija radila s 3 od 9 članova i u izvješću je konstatirano da ta činjenica uopće nije utjecala na kvalitetu rada komisije. Onda sam postavio pitanje tog 22. listopada 2014. koliko članova komisije postoji na taj dan, dakle koliko članova komisija je imala taj dan. E sad, nisam 100% uvjeren ali mi se pričinjava gospodin Leverić da ste upravo vi bili u ime Vlade u sabornici kad se o tome govorilo i odgovor od nikog nisam dobio i ustvrdio sam da ni tada komisija nije kompletirana. Onda smo u prosincu prošle godine imali ponovni izbor jedne već postojeće članice. To je bila opet osma. I tek 6 mjeseci nakon razmatranja izvješća i konstatiranja da je komisija s 9 pala na 3, 5, 6, 8 članova, Vlada dolazi s prijedlogom da se konačno izabere i 9. član odnosno članica komisije. Kako je moguće da svo to vrijeme nije trebalo kompletirati puni sastav komisije ili što je to u postupanju, postupku, koji to uvjeti moraju biti zadovoljeni da bi Vlada našla dovoljni broj kandidata da bi popunila puni sastav komisije. Nadam se da će konačno danas netko odgovoriti koje su to okolnosti utjecale na to da je komisija mogla raditi samo sa 3 od 9 zakonom propisanih članova pa onda 5 pa 6 pa sada 6 mjeseci 8 i sada dolazi izbor 9. I drugo, po Zakonu o sprečavanju sukoba interesa i članovi te komisije potpadaju pod zakonom i u obvezi su podnošenja imovinskih kartica. Ja vjerujem da s obzirom da je 6 mjeseci Vladi bilo potrebno da predloži imenovanje 9. članice komisije su napravili sve potrebne provjere i kontrole pa između ostalog i kandidatkinju pitali da li je s njenom imovinskom karticom sve u redu. Ako to niste napravili ja vam predlažem da to svakako napravite prije glasanja jer smo jučer ovdje u saboru ujutro konstatirali da su imovinske kartice otkrile da čelni čovjek Agencije za zaštitu osobnih podataka živi u stanu u vlasništvu MUP-a i plaća stanarinu 303 kune, a da je druga čelnica u HBOR-u dobila kredit, danas smo saznali uz 3% kamata i da je danas na sjednici Vlade predloženo njihovo razrješenje. Navodno ne zbog rješenja koje je agencija donijela nego njihovih imovinskih kartica. Podsjećam vas da je agencija rješenje o skidanju dijela podataka ili zabrane javnog objavljivanja donijela na temelju anonimnih telefonskih poziva dužnosnika. Nikad nije objašnjeno koji su tu bili koji su protestirali. I sada govorim principijelno, s obzirom da u Zakonu o sprečavanju sukoba interesa piše da se on primjenjuje na sve osobe koje imenuje ili bira Hrvatski sabor pa i na članove ove komisije i prilikom predlaganja drugih članova tijela na koje se primjenjuje Zakon o sprečavanju sukoba interesa. Blago sugeriram Vladi da osim životopisa i preslika dokumenata izvrši provjeru i kod imovinskih kartica prije imenovanja kako ne bi bili u situaciji i potrebi da hitnopoteznim odlukama predlažete ili razrješujete ljude koje ste prije par mjeseci ili godinu dana predlagali za izbor, a razlozi razrješenja su mogli biti ili vam morali biti poznati prilikom predlaganja njihovih imenovanja. Takav pristup i jasniji odgovori na ova pitanja pokazivali bi ozbiljnost Vlade prilikom davanja prijedloga Saboru za nečiji izbor ili nečije imenovanje, naročito oni koji su pokriveni i Zakonom o sprečavanju sukoba interesa. I da završim sljedeće. Ako je Vlada danas imala potrebu predložiti razrješenje dva čelnika navodno zbog njihovih imovinskih kartica, onda moram konstatirati da je ljestvica koja je ova Vlada na čelu sa premijerom postavila mi liči na ljestvicu koja je u liftu u zgradi koja ima 10 katova. Pa ta ljestvica je … u prizemlju kad su u pitanju jedni kadrovi, u srijedu na 5. katu, u petak na 10. katu, da se stalno diže i spušta, zavisno o dnevno političkim potrebama. A da bi i sabor bio siguran da prilikom prihvaćanja prijedloga Vlade onda otklanjanje ovih dilema oko imovinskih kartica Vlada mora obaviti prije, ne nakon toga, ne kao dokaz bildanja mišića i moralnosti nego točno provedenog postupka i provjera svih podataka koji su u tome potrebni. Možda ipak eto priznajem, 6 mjeseci je Vladi trebalo da nađe kandidata čija će imovinska kartica biti besprijekorna da nakon 6 mjeseci ne bi trebalo predlagati njihovo razrješenje. Ne mogu prihvatiti da tijela koja su značajna u borbi protiv korupcije godinama nisu popunjena u svojem sastavu, a da Vlada prilikom predlaganja izbora jednom riječju, ni jednom rečenicom ni sada ni prošli puta ne obrazloži Saboru u čemu je bio problem da tijela nisu popunjena. A razlozi upravo takvog prijedloga, dakle zašto baš ta osoba se Saboru predlaže nema ni u naznakama, ni u naznakama. Jel' to jedini kandidat ili kandidatkinja koja se prijavila, koju je Vlada našla ili je između više dobrih ili odličnih odabran najbolji prijedlog. Ako to već ne piše u podnesku Vlade upućeno predsjedniku Sabora bilo bi korektno da od ministara i njegovih suradnika koje Vlada ovlasti da u ime Vlade Saboru predstavljaju taj prijedlog u uvodnom obrazloženju se nešto o tome i kaže.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Đuro Popijač. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče. Pa zapravo kolega Lesar mi je manje-više evo učinio tu sad lagodu da je sve ono što sam mislio reći u biti bitno i on izrekao. Nemamo puno toga, a i uvoda nije bilo konstatirati, govoriti, raspravljati o tome, o samoj kandidatkinji, odnosno evo predloženoj kandidatkinji jer niti smo šta čuli o tome, niti bi se što imalo načelno i reći iz ovog životopisa spornoga vezano za ovo imenovanje. I zaista 2014. se raspravljalo negdje evo u drugoj polovini godine o Izvješću ove komisije za 2013. i tamo je pisalo da je veći dio tog mandata ta komisija radila sa tri člana i da je bilo sve u redu i da su imali savršene uspjehe, toliko i toliko stotina tisuća ili ne znam čega riješenih predmeta, da je to sve o.k. Ali da i dalje, dakle ostaje prijedlog da treba imati 9 članova komisije plus cijelu onu, one stručne službe koje i dalje egzistiraju. I definitivno tu se otvara pitanje, a sada se evo Vlada zahuktala u procesu analize potrebnih i nepotrebnih agencija, povjerenstava, komisija, broja ljudi u svemu tome. Ali uporno dalje i sasvim temeljito popunjava ono što se još popuniti može. Pa ako je dilema bila u tome ili ako je sve funkcioniralo sa tri člana, onda se možda i moglo razmišljati, raspravljati da to povjerenstvo se i ta komisija smanji na pet eventualno i na sedam. Ne popunjava se do zadnjeg časa do devet da bude popunjeno jer evidentno se očekuje da se promjene u vlasti dogode, pa neka naši ljudi tamo sjede gdje već trebaju sjediti i neka ih bude čim više. Ne znamo u kojoj je konkurenciji predložena kandidatkinja Dešković bila. Ne osporavamo niti stručne, niti bilo kakve kvalitete, kvalifikacije a vidimo da je i nakon završenog školovanja gospođa odmah išla u neku vrstu administracije pa je radila u Uredu državne uprave. Pa je onda od 2006. do 2013. radila u Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave kao stručni savjetnik. U 2014. odlazi u Hrvatsku poštu na poslove eksperta za javnu nabavu vjerojatno u paketu sa kadrovskim rješenjem kada su se događale pošte i smjene, kada su se događale smjene u Hrvatskoj pošti i upravi i svega onog cirkusa čemu smo svjedočili. I sad nakon godine dana te uspješne prakse ponovno se vraća na velika vrata kao članica Povjerenstva, odnosno Komisije za kontrolu postupaka javne nabave. Nemamo što komentirati osim konstatirati da je to taj tok. Da li je provedena bilo kakva procedura javnog odabira, javnog natječaja, da li je i drugim mladim ljudima ili stručnim ljudima ostavljena mogućnost da apliciraju na ovakva radna mjesta ili se po ustaljenom običaju kako to ova Vlada radi cilja, pikira, traži podobna osoba koja će zadovoljiti evo i formalno-stručne potrebne kvalifikacije. Nešto malo prakse u ovom i ovom tijelu i evo vjerojatno najpodobnija što se tiče političke garniture. Ne samo da se na taj način čini šteta i vjerojatno i baca određena sumnja u način, zbog načina samog imenovanja na evo i samu kandidatkinju, kažem ne znam i ne poznajem gospođu ali da je prošla proceduru, da je bila u određenoj konkurenciji, da je izišla kao najbolji kandidat svaka čast. Evo i njoj dobro i mi svi skupa javnost sigurno da je odabir bio najbolji. Ali evo, dolazi imenovanje. Tu su podaci pa vi odglasajte kako ćete već odglasati. Ali samo konstatacija put kadroviranja, uhljebljivanja se i nastavlja. To konstatiram samo zbog načina, ne zbog dotične osobe na koju se to i ovaj put čini. Što se tiče samog kratkog komentara možda na gospodina Lesara sad meni nije jasno kako bi ova kandidatkinja popunjavala bilo kakav dokument o sukobu interesa kada nije ni imenovana. U zakonu piše da kad se imenuje da se onda popunjavaju kartice za sukob interesa. Druga je stvar da li neke druge vrste provjera mogu ili trebaju biti. Ali naravno sasvim sam suglasan sa onim što je rekao da se sad događa nekakva smjena kao što se u tom općem kaosu, u općem ludilu sada oko bi, ne bi objavljivali, trebalo je skinuti, nije trebalo skinuti. Osobno mislim da nije trebalo skinuti ali ne zbog same odluke i rješenja agencije, to je državno tijelo ima pravo donositi rješenja da li su ona ispravna ili nije ali su rješenja. Zašto recimo Povjerenstvo za sukob interesa nije informatički razriješilo da tih 5 polja, to danas rade srednjoškolci, jednostavno obilježe i to skinu sa interneta. Pa to se u bazi rješava za dva dana. Nego se radi spektakl od svega toga. Čak i po tom rješenju agencije to povjerenstvo je to informatički moglo riješiti za dva dana u samim bazama podataka imovinskih kartica. Djeca, krediti ne znam, pa to je danas sasvim poznato da se to moglo napraviti. Zašto su ta oba tijela, čitava Vlada radila taj spektakl pa sad se smjenjuje iz nekakvih blesavih isto razloga to je očigledno sve u kontekstu o načinu kako to funkcionira i kako se danas radi. Još ćemo naravno do momenta glasanja vidjeti da li ćemo podržati ovaj prijedlog ili ne, upravo iz razloga koje sam navodio. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Popijač ja vjerujem da vam se ovo omaklo kad ste apostrofirali moj dio rasprave u popunjavanju imovinske kartice. Naravno da prije imenovanja nitko ne mora popuniti. Rekao sam da vjerujem da je Vlada provjerila da je to sve u redu što se tiče prije davanja prijedloga. Jer svaki predlagatelj pa i vi ste bili ministar pa predlagali neke kandidate, ne znam da li ste svakog od njih pitali čuj jel' sa tvojom karticom i imovinom sve ok ili kad netko uđe nogom u bubrege će ti naći nešto? Ili možda niste? Ja bih recimo uvijek to prije pitao. To sam mislio kad sam govorio o provjeri. A predaja u povjerenstvo nakon imenovanja u zakonski propisanom roku. Tako su napravili i čelnici AZOP-a, popunili su imovinsku karticu i predali i problem njenog sadržaja je postao tek kad je došlo do nekog spora recimo njihovog rješenja o dijelu zabrane podataka. E sad, da li je povjerenstvo moglo osam dana maknuti te podatke tiskajući dugmad na tastaturi ili ne nisam baš siguran, ali pustimo to. Ali ću vas pitati sljedeće, a što ako rješenje AZOP-a nije imalo veze s anonimnim telefonskim pozivima nego problemom jedne državne dužnosnice koja je jedan od podataka u imovinskoj kartici, a odnosi se na posljednju plaću isplaćenu kod bivšeg poslodavca nije popunila. Pa je ovim rješenjem trebalo se to maknuti i udovoljiti toj dužnosnici da se to više ne mora popunjavati. Što ako vrijeme buduće pokaže da je to zapravo razlog cijelog spora ovih dana? Zato nemojmo hitati, vidimo, počekajmo kraj, možda ćemo svašta doznati.
Hvala. Odgovor? Nema odgovora? Pa digli ste ruku, izvolite.
Je, je digao sam ruku. Da ne ulazimo sad u tu polemiku naravno da ja ne znam sve razloge, to što i sami kažete da će se to vrtjeti još i dolazit će ovakve ili onakve istine ili neistine na svjetlo dana i neka sad ta voda teče, kako već bude. Ja sam siguran što se tiče ili barem je to, ja ne znam kako je napravljeno informatički i da li je to jednostavna preslika ili da li su popunjavane baze podataka sa podacima na imovinskoj kartici ali ako postoji baza podataka onda se to pred 25 godina ili 30 moglo tada rješavati jednostavnim programskim rješenjem da se određeni podaci blokiraju i ne izlaze na Internet ili na samo pretraživanje. Dakle, to je bila moja intervencija. A ostalo naravno su sve dalje spekulacije i ne bi se bilo zgodno upetljavati u to. Neka oni koji su to sve zakuhali neka sad to i pokušavaju pojesti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. Zahvaljujem zamjeniku ministra Alenu Leveriću.
Prijedlog odluke o imenovanju članice Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke o imenovanju i molim da glasujete. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasa za, 14 suzdržanih, ništa protiv donešena predložena odluka u tekstu kako je predložena.
Nastavljamo sa - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 831; Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu. Izvješća ste primili. S nama je zamjenica ministra poljoprivrede Snježana Španjol, uvodno. Zamjenice izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenim kontrolama provode se propisi o hrani i hrani za životinje EU i to Uredba 882/2004., odluka komisije 2006/677., odluka komisije 2007/363. i odluka komisije 2008/654. Zakonodavstvo EU o hrani i hrani za životinje temelji se na načelu da su subjekti u poslovanju s hranom i hranom za životinje u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije u objektima pod njihovom kontrolom obvezni osigurati da hrana i hrana za životinje udovoljava zahtjevima propisa o hrani i hrani za životinje relevantnima za njihovu djelatnost sve u cilju njene zdravstvene ispravnosti i higijene. Radi utvrđivanja udovoljavaju li subjekti u poslovanju s hranom i hranom za životinje svim propisanim zahtjevima sigurnosti hrane i hrane za životinje organiziraju se službene kontrole stoga se zakonom utvrđuju nadležna tijela i njihove zadaće vezano za organizaciju, koordinaciju i provedbu službenih kontrola. Nadležna tijela ovlaštena za obavljanje službenih kontrola moraju zadovoljiti niz operativnih kriterija kako bi se osigurala njihova nepristranost i djelotvornost odnosno moraju osigurati i raspolagati s dovoljnim brojem kvalificiranih i iskusnih djelatnika te posjedovati prikladna sredstva i opremu za pravilno obavljanje svojih zadaća. Prema odredbama zakona tijela nadležna za provedbu službenih kontrola su ministarstva nadležna za poljoprivredu, veterinarska inspekcija i poljoprivredna inspekcija i ministarstvo nadležno za zdravlje, sanitarna inspekcija. U odnosu na specifična područja iz uredba 882 iz 2004.za provedbu službenih kontrola predlaže se uz nadležnost veterinarske inspekcije i poljoprivredne inspekcije propisati nadležnost ribarske inspekcije, ministarstva nadležnog za poljoprivredu, za provedbu službenih kontrola na ribarskim plovilima i iskrcajnim mjestima umjesto veterinarske inspekcije. Naime, prema Zakonu o morskom ribarstvu ribarska inspekcija je nadležna za nadzor iskrcajnih mjesta te ovim prijedlogom zakona umjesto dosad dvije veterinarske i ribarske inspekcije nadzor nad iskrcajnim mjestima u budućnosti će provoditi samo jedna inspekcija i nadležnost carinske uprave ministarstva nadležnog za financije pri uvozu pošiljaka hrane i hrane za životinje koja nije navedena na popisu pošiljaka hrane za životinje ne životinjskog podrijetla koja podliježe veterinarskom pregledu te za dokumentacijski i identifikacijski pregled pri uvozu pošiljaka hrane zaštićene oznakama izvornosti i hrane u ekološkoj proizvodnji. Također, predlaže se umjesto poljoprivredne inspekcije, stočarske inspekcije i inspekcije za kakvoću hrane ustrojiti jedinstvena poljoprivredna inspekcija za provođenje službenih kontrola propisanih zakonom i posebnim propisima te se istodobno odredbe zakona usklađuju sa Zakonom o poljoprivredi koji je stupio na snagu 18.ožujka 2015.godine i propisao objedinjavanje svih inspekcija u jednu inspekciju. Prema uredbi 178 iz 2002 piće se smatram hranom te se ovim prijedlogom zakona propisuje nadležnost poljoprivredne inspekcije za provedbu službenih kontrola i jakih alkoholnih pića, aromatiziranih vina, aromatiziranih pića na bazi vina i aromatiziranih koktela na bazi vina. Prijedlogom zakona ujedno se i preciznije i jasnije definiraju odredbe koje se odnose na službeno uzorkovanje koje se obavlja tijekom službenih kontrola, odredbe o referentnim i službenim laboratorijima koji analiziraju uzorke uzete tijekom službene kontrole te odredbe o registraciji i odobravanju objekata u poslovanju s hranom. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ukoliko ne krećemo s raspravom po klubovima. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice, dame i gospodo. Temelj zakonodavstva EU za područje hrane i hrane za životinje počiva na činjenici da su svi subjekti poslovanja s hranom i poslovanja s hranom za životinje u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije a u okviru objekta pod njihovom kontrolom obvezni osigurati udovoljavanje zahtjevima propisa o hrani i hrani za životinje. Hrana i hrana za životinje moraju biti sigurni i zdravstveno ispravni. Zakonodavstvo unije koristi se nizom propisa kojim osigurava postizanje ovoga cilja. Jedan od osnovnih čimbenika koji pridonosi kakvoći sigurnosti hrane, sprječavanju bolesti životinja i humanom postupanju sa životinjama je zdravlje i dobrobit životinja. Ovim prijedlogom zakona dodatno se usklađuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom zajednice a sve u cilju učinkovite i ekonomičnije provedbe službenih kontrola. Zbog spajanja poljoprivredne stočarske inspekcije za kakvoću jedinstvenu poljoprivrednu inspekciju dodatno se odredba zakona prilagođavaju Zakona o poljoprivredu. Jasnije definiranje nadležnosti pojedinih inspekcija za provedbu službenih kontrola koje se odnosi na hranu i hranu za životinje trebalo bi i mi se tome iskreno nadamo rezultirati boljom kontrolom cijeloga sustava. Vjerujem da u ovoj dvorani nema zastupnika koji bi se protivi da ju tako nazovem doradi odredbi Zakona o službenim kontrolama hrane, hrane za životinje i zdravlju i dobrobiti životinja. Ako to pogledamo iz perspektive unaprjeđenja naše poljoprivredne konkurentnosti i uvjetima velikog tržišta EU upravo je nivo poštivanja odredbi uredbe Europskog parlamenta i Vijeća 882/2004 o službenim kontrolama i popratnih akata koji se na nju vežu garancija kvalitete hrvatske poljoprivrede i na nju vezanih gospodarskih djelatnosti. Ne tako davno raspravljali smo o aferi aflatoksina u mlijeku, raspravljali smo o problemi kontrole mlijeka koje na naše police dolazi iz trećih zemalja, zemalja ne članica EU. Pravilnik o kakvoći svježeg sirovog mlijeka propisuje temeljne zahtjeve kakvoće mlijeka, metode i uzimanje uzoraka za ispitivanje kakvoće svježeg sirovog mlijeka kao i uvjete za ovlašćivanje laboratorija u kojima se provodi kontrola nad svježim sirovim mlijekom. Ministarstvo poljoprivrede provelo je analizu stočne hrane i sirovog mlijeka na farmama muznih krava i u službenim rezultatima temeljem provedene analize utvrđeno je minimalno i za zdravlje potrošača ne škodljivo odstupanje razine aflatoksina M1 od predviđenih koncentracija. U priopćenju je navedeno kako je 158 uzoraka uzeto industriji znači najveće mljekare u Hrvatskoj, 50 na farmama i 11 iz uvoza, znači kontrole na samoj granici. Slijedilo je izdavanja naloga za obustavu isporuke mlijeka na 11 farmi, a što je rezultiralo troškovima koji su opteretili Ministarstvo poljoprivrede. Dolazimo do činjenice da je hrvatski mljekarski sektor kontroliran po principu od polja do stola od analize stočne hrane, analize sirovog mlijeka na farmama pa do analize gotovih proizvoda. No što od toga ima krajnji potrošač koji mlijeko kupuje na policama trgovina? S jedne strane imam hrvatski mljekarski sektor koji je prema navodima ministra pod kontrolom, a s druge strane imamo uvozno zapakirano mlijeko proizvedeno u trećim zemljama. U aferi aflatoksina u pojačanim kontrolama koje su se odnosile na uvoz na trgovačko mlijeko koje već zapakirano dolazi na police naših trgovina iz trećih zemalja, utvrđena je viša koncentracija aflatoksina u mlijeku koje je proizvela jedna mljekara iz BiH. Ovdje se radilo o pojačanim kontrolama koje su utvrdile višu razinu alfatoksina, no radimo bismo čuli obrazloženje gospođo zamjenice o tome koji su redovni načini kontrole mlijeka koje već zapakirana dolaze u naše trgovine iz navedenih trećih zemalja. Evo završno, ispred kluba HDZ-a mi ćemo dati potporu ovom zakonskom prijedlogu. Zahvaljujem se.
Hvala i vama. Završno. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja ću reći nešto vezano općenito za poboljšanje službenih kontrola za kvalitetu sve hrane i hrane za životinje, a ne samo mlijeka. Dakle u zadnje dvije godine Ministarstvo poljoprivrede je intenzivno radilo na ovlašćivanju službenih i referentnih laboratorija ovlaštenih za uzimanje uzoraka i kontrolu hrane i hrane za životinje. Najveći iskorak, a to se moglo vidjeti i kroz medije, učinjen je u području maslina odnosno kontrole maslinovog ulja gdje smo imali prošle i ove godine povlačenje proizvoda koji su bili deklarirani kako Ekstra djevičansko maslinovo ulje, a to nisu bili. Uložena su značajna sredstva vezana uz uspostavu panela za senzorsko i organoleptičko ispitivanje maslinovog ulja. Iste rezultate smo imali i kod kontrole meda, dakle dio analize je napravljen u službenim laboratorijima RH uloženo je u opremu. A vezano za mlijeko, nažalost ili na sreću vezano za aflatoksine, oni su bili posljedica jedne vrlo izuzetno loše vremenske godine, znači bilo je jako puno kiše i došlo je do infekcije na poljima hrane koja je završila u stočnoj hrani. Vrlo brzo je savjetodavna služba izašla na teren, napravljene su edukacije, napravljene su kontrole sa poljoprivrednim proizvođačima je puno rađeno. Ministarstvo poljoprivrede je odvojilo značajna sredstva, osiguralo je stočnu hranu kod onih gospodarstva koja su imali problema sa aflatoksinom sve sa ciljem da kvaliteta u koju se isto ulaže preko marke Mlijeko hrvatskih farmi, dakle za naše krajnje potrošače prepoznatljivo mlijeko koje se proizvodi na hrvatskim farmama, ima prepoznatljivost i na razini EU da ne bi došlo do prodaje takvog našeg mlijeka vani sa značajnim količinama aflatoksina. Sve je to bilo u cilju i edukacije naših poljoprivrednih proizvođača i naše industrije znači mljekara. Uvedene su i strožije kontrole od strane mljekara, dakle i one imaju svoje laboratorije i pojačane su kontrole od strane Hrvatske poljoprivredne agencije i referentnog laboratorija. Ono što bih ja htjela reći na kraju vezano za mlijeko, a mislim da sam nekoliko puta rekla u ovom Visokom domu, dakle kvaliteta hrvatskog mlijeka je 96% prve klase u otkupu. Zašto? zato što pravilnikom o kakvoći svježeg sirovog mlijeka koji je prvi put donesen negdje 2004.odnosno 2005.godine kada je počela kontrola mlijeka, nije bilo dozvoljeno poljoprivrednim gospodarstvima da predaju odnosno mljekarama da otkupljuju mlijeko koje nije ispod prve klase. Za primjer, može se naći podatak u drugim državama članicama, u Španjolskoj je otkup mlijeka prve klase 40%, u Njemačkoj je otkup mlijeka prve klase 60%, naglašavam u Hrvatskoj je to 96% što govori o izuzetno visokoj kvaliteti mlijeka, ali naravno i o manjoj mogućnosti fleksibilnosti vezano za cijene i eventualno poremećaj na tržištu koje dođu jer naravno puno je lakše kada imate u otkupu manje kvalitetno mlijeko nego ako je gotovo 100% mlijeka prve klase. Naravno to je i poruka da je proizvodnja hrane u Hrvatskoj, proizvodnja mlijeka izuzetno visoke kvalitete što nas svrstava na EU tržište na vrlo visoko mjesto, ali posljedično stvara visoke troškove poljoprivrednim proizvođačima, prije svega našim mljekarima vezano za njihovu financijsku sposobnost otplate kredita i konkurentnosti na mliječnom tržištu pogotovo u ovoj godini kada su ukinute mliječne kvote. Ali mi se nadamo da ćemo kroz i dodatne potpore i program Ruralnog razvoja i čitav niz mjera i osiguranih 50 milijuna eura i proizvodno vezane potpore, ali zahvaljujući i Visokom domu i konsenzusu oko Zakona o poljoprivrednom zemljištu i dodjeli poljoprivrednog zemljišta prvenstveno stočarima bez javnog poziva na taj način utjecati na smanjivanje troškova njihove proizvodnje i povećanja konkurentnosti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Gospođo zamjenice spominjali ste kontrolu maslinovog ulja. Pretpostavljam da ste upoznati sa problemima koje imaju naši maslinari u RH. prije svije godine svrdlaš, prošle godine paunovo oko, maslinova muha. Pretpostavljam da ste upoznati sa problemima na jugu Italije sa bakterijom koja je krajem prošlog stoljeća došla, 11 milijuna stabala se uništava sa prijetnjom da se preseli i na ovaj dio Primorske Hrvatske. Prije 2 godine čini mise udruga iz Omiša Pajićuša je radila privatno, samoinicijativno vezano uz takmičenja koja imaju analizu, uzeli su ulja koja su bila u jednom marketu, Zavod za javno zdravstvo u Splitu je radio analizu tih ulja i samo jedno ulje je bilo sukladno deklaraciji koja je na etiketi. Znači vi na tržištu u trgovinama nemate tako veliku količinu etiketa da bi to bio doista veliki problem. To je na prste dvije ruke, ja se usudim kazati. Znači relativno lako za odraditi. I ajmo napraviti taj napor da doista maslinova ulja budu u skladu sa onim što piše na etiketi.
Hvala. Odgovor na repliku izvolite zamjenice.
Pa evo vrlo kratko, zapravo i u suradnji sa udrugama proizvođača maslinovog ulja krenuli smo prije 2 godine upravo u uspostavu sustava koji bi potvrdio kvalitetu naših ali naravno i provjerio kvalitetu onih ulja koji se nalaze na tržištu Republike Hrvatske. Imali smo povlačenje maslinovog ulja koje je krivo deklarirano. Vezano za ksilelu mogu evo reći da je Ministarstvo poljoprivrede zajedno sa Hrvatskim centrom za poljoprivredu, hranu i selo, odnosno zajedno sa stručnjacima na terenu uzelo uzorke u Istri, u Dalmaciji u suradnji sa maslinarima i nije potvrđena prisutnost ksilele. Naravno kontinuirano će se pratiti i zajedno sa i Udrugom poljoprivrednih proizvođača maslinovog ulja i uzgajivača maslina će se kontinuirano pratiti stanje na terenu. Hvala.
Hvala zamjenice ministra. Ovime zaključujem raspravu. Glasovati ćemo naknadno. Za danas ćemo završiti sa radom. Sutra nastavljamo sa Prijedlogom Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti. Želim vam ugodan nastavak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 15,57 SATI
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 831. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je završena, zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 96 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja u tekstu kako je predložila Vlada RH.