Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo. Hrvatska matica iseljenika je slijednica Matice iseljenika Hrvatske utemeljene 1951. godine. Danas Hrvatska matica iseljenika djeluje na temelju Zakona o Hrvatskoj matici iseljenika kojega je Hrvatski sabor donio u prosincu 1990. godine. Tim zakonom ona je osnovana kao samostalna organizacija sa svojstvom društveno pravne osobe. Stoga je potrebno zakonski položaj rad, ustrojstvo Hrvatske matice iseljenika uskladiti s novim zakonima, naročito sa Zakonom o ustanovama. Stupanjem na snagu Zakona o ustanovama iz 1993. godine Hrvatska matica iseljenika je trebala ex lege postati javna ustanova, a to je definirano u članku 78. stavak 1. Zakona o ustanovama. U međuvremenu je donijet čitav niz propisa u RH s kojima je trebalo uskladiti djelatnost i organizacijsku strukturu Hrvatske matice iseljenika. Među ostalim sa Zakonom o odnosima RH s HRvatima izvan RH koji propisuje da je osnivač Hrvatske matice iseljenika RH, a osnivačka prava u ime RH obavlja središnje tijelo državne uprave nadležno za područje odnosa RH s Hrvatima izvan RH odnosno Središnji državni ured za Hrvate izvan RH. Za provedbu ovoga zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva. Upravno vijeće će donijeti statut matice uz suglasnost Vlade RH po prethodno pribavljenom mišljenju Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH te će uskladiti druge opće akte matice s odredbama ovoga zakona u roku od 90 dana od dana stupanja na snagu u pogledu izmjena teksta zakonskoga prijedloga na temelju mišljenja drugih tijela, a to su Ured za zakonodavstvo, Ministarstvo uprave i financija. Napominjemo za ravnatelja i njegova zamjenika utvrđeno je da ih imenuje i razrješava Vlada RH na prijedlog upravnog vijeća po prethodno pribavljenom mišljenju središnjeg tijela u skladu sa zakonom i statutom, da moraju imati završen preddiplomski i diplomski sveučilišni studij ili integrirani preddiplomski i diplomski sveučilišni studij te najmanje pet godina radnog iskustva u struci i ispunjavati druge uvjete propisane statutom da se imenuju na temelju provedbenog javnog natječaja čija se pravila utvrđuju samim Statutom Matice Hrvatske. Da se imenuje na vrijeme od 4 godine, da se zapravo ravnatelj imenuje u trajanju od 4 godine i da može biti ponovno imenovan na istu dužnost. Također je odlučeno da radno mjesto tajnika matice se neće uređivati samim ovim zakonom, nego općim aktima sa Matice iseljenika. Da je Matica kao proračunski korisnik u području planiranja računovodstvenog evidentiranja i financijskog izvještavanja u obvezi postupati u skladu s propisima iz sustava proračuna RH. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i idemo na prvi klub. To je prvi Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege. Tema hrvatskog iseljeništva postaje sve aktualnija, nekada to je bio jedan, ipak možemo reć, ograničen dio ljudi koji su isto tako iz ekonomskih razloga, brojni iz političkih razloga odlazili, ali što su svi odlaskom svojim namjeravali? Namjeravali su za svoju obitelj steći neki imetak i u jednom trenutku kad se riješi ekonomska situacija u Hrvatskoj ili politička situacija, što smo imali osamostaljenjem RH, steći uvjeti da se vrate. I moj otac, kao i brojni drugi, bio je takav iseljenik, možda je pogrešno reći iseljenik ono jer nije ga nitko iselio, jednostavno je bio prisiljen donijeti takvu odluku, ja bi bolje rekao dijaspora kao takva je bolji naziv. Ono što danas imamo, danas nam se događa, nakon dugogodišnje gospodarske, političke krize u Hrvatskoj koja ostavlja brojne ožiljke na našem društvu, tragični razmjeri iseljavanja. Deseci, deseci tisuća Hrvata, Hrvatica, u velikom broju slučaja sa obitelji odlaze i šalju jednu poruku, a to je ne vraćamo se. Od tih milijuna ljudi, Hrvata, koji žive u inozemstvu, broj se povećava. To su sve i dalje Hrvati, naši državljani većinom koji žive u drugim zemljama i o kojima mi trebamo skrbiti i voditi primjerenu politiku prema njihovim potrebama. Politika je prvenstveno vezana za očuvanje hrvatskog nacionalnog identiteta, kulture, običaja i svega onoga što bi njegovali i ovdje da žive u svojoj matičnoj domovini, a isto što želimo da ostane, ne samo njima kao tradicija, nego isto tako i djeci koja dolaze u drugoj generaciji, gdje vidimo da već sada nastaju problemi gdje gubi se i dio hrvatskog identiteta, gubi se dio hrvatskog jezika i to je nešto što evo i Hrvatska Matica iseljenika mora aktivno zastupati. Ja ću zato reći da aktivno u svemu tome treba biti i stajalište Vlade, ne samo da se ima ured koji ima svoju ulogu, ne samo da se ima Matica i druge organizacije, institucije, nego da budu i primjerena sredstva. Ono što želimo prvenstveno, da radom, evo i Matice i svih ostalih, stekne se povjerenje tih građana, naših građana koji su u inozemstvu u Hrvatske institucije, da to povjerenje grade buduće odnose, da gradi mogućnost njihovoga povratka, njihove reintegracije jer na tome području najmanje radimo. Mi u RH, čini mi se nekako kao da se bojimo da reintegriramo te ljude, da ih pozovemo da se vrate, jer oni kad bi se vratili donijeli bi sigurno napredne ideje, demokratske ideje, nove ekonomske ideje, ideje u kojima nije politika ta koja odlučuje o svim gospodarskim tijekovima, evo gledajući jutrošnje natpise u Indexu gdje vidimo da je naša potpredsjednica Vlade … [[Govornik se ne razumije.]] gdje u biti i ona naznačuje da nema gospodarske aktivnosti u Hrvatskoj bez utjecaja politike. I koju mi poruku onda šaljemo našim iseljenicima, ljudima u dijaspori? Da ako ne budu podložni politici, ne mogu ostvariti svoje investicije. Najlakše bismo zapravo njih dobili jer najbolje poznaju ovdje sustave, najbolje poznaju jezik, imaju kapital, imaju određena znanja, imaju iskustva, imaju veze, mogli bi otvoriti, ne samo europsko, nego i svjetsko tržište, ali mi izgleda da se bojimo. Jel to nekome smeta? Kome smeta? Ja ću otvoreno reći, izgleda da to smeta samo političkim propalicama, to je jedan izraz koji sam pročitao, smeta financijskim propalicama, smeta onima gdje bi takvi ljudi boljom integracijom povezivanje s matičnom državom sigurno donijeli promjene, te promjene ne bi odgovarale onima koji štite svoje pozicije. I upravo je to nepovjerenje i nakon ovakvih izjava što smo mogli pročitati i uslijed svega što se događa, ne da nije manje, nego raste. Od one euforije tijekom domovinskoga rata, od želje za oslobođenjem Hrvatske, stvaranja samostalne države, kada su milijuni, milijuni valuta ulazili, pomagalo se na sve moguće načine da se ostvari vjekovni san, negdje je to isparilo, nestalo, izgubilo se, gdje ovakvi pokušaji vrijedni truda, želje, napora da se sačuva nešto nisu dovoljni. I zato ne mogu da ne kažem da i razočarenje vlada isto tako i prema Matici. Zašto? Radi odabira prvenstveno ljudi, koji trebaju biti ti koji će biti nositelji aktivnosti Matice. Svi smo bili svjedoci političke trgovine, dogovorne u kojoj je naš bivši kolega Ivan Tepeš zamijenio svoje mjesto, moguće mjesto u Europskom parlamentu da bi bio ugodno smješten u Hrvatskoj matici iseljenika. I ono što je još tu bitnije reći, trgovao je, izgubio je povjerenje svoje stranke, Hrvatske stranke prava Ante Starčević koja je desničarska stranka. Kada čovjek izda desnicu, onda to govori samo o jednom padu morala, apsolutnog morala gdje se uvijek upravo tonovi desnice odražavali su apsolutno nepromjenjive stavove. Ovdje vidimo da zapravo kod nas je politički sve moguće. Komentar od predsjednika upravnog vijeća, gospodina Milana Kovača je bio da se za to ne provodi natječaj. Ali to nitko niti spomenuo kao problem. Problem je bio zapravo u samome modalitetu dogovora da bi netko bio predložen. Ali brzo se to izgubilo kao i sve ostalo što ova Vlada zastupa. I ono što jedino možemo reći izgleda ljudi koji su spremni na sve dogovore, koji smatraju da su gromobrani koji kako sami navode su Sabor čuvali lovačkom puškom, zapravo nisu osobe koje mogu zastupati u dijaspori stajališta, dijaspore koja mogu približiti sa tim stajalištima, koji mogu s njima ostvarivati kvalitativne kontakte nego će oni biti razmatrani isključivo kao dijelom političke elite koja je spremna na sve dogovore, koja je spremna da dijasporu kada dolazi 2 milijarde eura pohvali a isto tako drugoga trenutka spremni su da okrenu leđa toj istoj dijaspori i da istrguju svoje osobne ili interese grupe kojoj pripadaju. Prema tome i ovo usklađivanje zapravo je samo jedna šminka koju, treba je napraviti i slažem se da je vrijeme, dugo se nije uskladilo sa Zakonom o ustanovama ali isto tako treba reći da funkcije nisu samo materijalne, nisu samo programske, nego isto tako i ljudske i upravo na tim ljudskima pala je i institucija koja bi trebala održavati kontakt sa hrvatskom dijasporom. Hvala lijepo.
Idemo na drugi klub, to je Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, poštovani kolega Goran Dodig.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana državna tajnice, dopustite da se osvrnem u ime kluba HDS-a, HSLS-a, HDSSB-a na ovaj Prijedlog zakona o Hrvatskoj matici iseljenika. Mada nam se na prvi pogled čini da je to problem koji gotovo i nije problem nego da se radi o samo usklađivanju zakonodavstva, odnosno Matice iseljenika sa aktualnim zakonodavstvom, dopustite da kažem sljedeće. Već je o tome bilo govora, ali ja želim naglasiti značaj iseljeništva i u tom kontekstu budući rad ovog Matice iseljenika. Naime, iseljeništvo je fenomen koji svaka država poznaje, pitanje kako se onda taj fenomen iseljeništva odražava na tu matičnu državu a i na ljude koji su iselili iz matične države. Hrvatsku tu, ne mislim da je posebno specifična, ali sasvim sigurno učinci iseljeništva, učinci iseljavanja iz Hrvatske su značajno veći nego li u nekim drugim državama. Pa kada gledamo samo povijest iseljeništva, iseljavanje iz Hrvatske, onda smo imali najprije ekonomske emigracije, pa smo imali političke emigracije koje su bile dijelom legalne a dijelom ilegalne, ljudi su bježali preko granica bez putovnica, riskirajući život iz kažem političkih razloga. Pa su opet došle danas tzv. ekonomske migracije koje su posljedica ja mislim poprilične neinformiranosti ali i gotovo huškačkog stava u samoj Hrvatskoj da se ljudi iseljavaju. Doslovce huškačkog stava. Ja ću vam u tom smislu ilustrirati jedan kratki dio programa na jednoj od televizija u Hrvatskoj prije nekoliko dana gdje ekonomski analitičar skupa sa voditeljem analizira ekonomske pokazatelje u Hrvatskoj zadnjih, zadnje ekonomske pokazatelje. I otprilike priča ide ovako, ekonomski pokazatelji štose tiče BDP-a i drugih makroekonomski pokazatelja su dobri ali izraženi u relativnim brojevima. Onda ih on interpretira što to znači u apsolutnim brojevima i onda oni poprimaju potpunu drugu dimenziju i drugu poruku. I zaključak toga je da Hrvatska ne može stignuti Europu, pogotovo članice EU-a koje su razvijenije za idući 70, 80 i više godina na npr. Sloveniju može stignuti tek za 20 godina ovim tempom. I onda posljednja poruka u tom trenutku je kad je to tako, onda je puno lakše stignuti Sloveniju preko Brežica nego preko ekonomski pokazatelja. Dakle u tom kontekstu, Matica iseljenika mora dobiti ne druge ali dodatne dimenzije. Ako analiziramo što iseljenici znače, što su značili u Domovinskom ratu i njihov doprinos Domovinskog rata, onda zaista moraju postojati u Hrvatskoj institucije koje će stvarat klimu da se ljudi vraćaju u Hrvatsku, ne samo ovi koji su sada išli iz određenih gospodarskih razloga nego i oni koji su dugo vani pa i druga generacija i treća generacija ako im se dobro prezentira što je Hrvatska i što Hrvatska može za njih učiniti i naravno, ponuditi zakonski okvir za to. Zbog toga, u ovoj djelatnosti u članku 3. koja je opisana u članku 3 gdje je djelatnost Matice očuvanje i razvoj hrvatskog nacionalnog identiteta, jezičnog i kulturnog Hrvata izvan RH pa u tom smislu Matica organizira i provodi kulturne, znanstvene, obrazovne, športske, nakladničke, informativne i ostale aktivnosti u RH i inozemstvu namijenjene Hrvatima izvan RH, izdaje časopise, knjige, druge publikacija, audio-vizualna djela itd., sve je to uredu, i to podržavam bez daljnjega, ali to je malo. To je malo. Ja u ovom trenutku, ne mogu, ja sam jutros vidio ovaj prijedlog, ne mogu predložiti nešto značajno što bi trebalo unijet u ovaj članak 3. o djelatnosti ali u organizaciji Matice, mislim da bi bilo dobro imati jedno stručno tijelo koje bi moglo biti volontersko, to je stručno znanstveno tijelo koje bi donosilo strategiju rada jer ovo nije institucija, vidimo da je ona osnovana '51., kako je ona mogla imati ciljeve '51., to je sasvim izvjesno. Suvremena zbilja, suvremenost Hrvatske i hrvatska politička zbilja zahtijeva puno ozbiljniji i jači pristup ovome. U tom kontekstu ja podržavam, klub moj podržava vo prvo čitanje, ja se nadam da ćemo još moći razgovarati o ovome i predložiti neke amandmane koje bi itekako mogli unaprijediti ovaj rad. Hvala vam lijepa.
Hvala. Prije prelaska na treću raspravu, pozdravio bih u ime svih nas učenike osnovne škole Viktorovac iz Siska, dobro nam došli. [[Pljesak.]] Sada je na redu Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle pričati ovdje o povijesti iseljeništva mislim da nema se smisla, svi tu povijest jako dobro znamo i razloge zbog kojeg su naši sunarodnjaci odlazili svojevremeno iz RH. Možda je naziv Hrvatske matice iseljenika malo nespretan zato što Hrvatska matica iseljenika ne brine samo o iseljenicima kao takvim, brine o Hrvatima koji nisu iseljenici već su autohtoni na područjima koji žive. Dakle to su Hrvati u BiH-u, u Republici Srbiji, u Mađarskoj, u Sloveniji itd., Austriji da ne govorim dalje, dakle njih ne možemo smatrati pod iseljeništvom kao takve. No to je čista semantika, to nema veze sa djelatnošću Hrvatske matice iseljenika. Govornici prije mene su rekli da je ovaj zakon zapravo usklađivanje sa novim zakonima i sa novom zakonodavnom regulativom koja se uvelike promijenila od 1990. Ako i čitate zakon, sama terminologija je doživjela puno promjena a onda i sve ostalo. No iskoristio bi ovu raspravu i ukazao na neke probleme s kojima se susreću naši sunarodnjaci izvan RH za koje vrlo rijetko ima prilike da se čuju u ovome Domu. Također, osvrnuo bi se i na rad Matice kao takve i na ulogu koja ona treba imati u rješavanju i pomaganju rješavanja ovih problema. Jako mi je drago primijetiti da je državna tajnica ovdje prisutna bila nedavno u posjeti našoj zajednici u Mađarskoj. Vjerujem da je tamo vidjela da su Hrvati u Mađarskoj jedna od najorganiziranijih hrvatskih zajednica izvan RH, da uživaju veliki ugled u svojoj zajednici, da uživaju veliku potporu države Mađarske i da financiraju čitav niz projekata, škola, kulturnih događanja i jedinog stalnog Hrvatskog narodnog kazališta izvan granice RH, nalazi se upravo u Pečuhu, dakle u Mađarskoj. Žao mi je za utvrditi kolegice i kolege da su to sve učinili bez i jedne kune, gotovo bez i jedne kune iz RH, da su to sve izgradile mađarske forinte a ne hrvatske kune. Što nam to govori? Govori nam to da država Mađarska više cijeni naše sunarodnjake u Mađarskoj nego što ih cijenimo i mi. A pomoć ne mora uvijek biti financijska, kolegice i kolege. Pomoć najčešće treba biti više ona moralne naravi, potpore, logističke podrške i sl. Evo vam samo jednoga primjera. Radi se o udžbenicima na Hrvatskom jeziku. Dakle, konkretno govoreći o Hrvatima u Mađarskoj, imaju velikih problema u nabavci udžbenika na Hrvatskom jeziku. Dakle, ne govorimo o udžbenicima za Hrvatski jezik, ti postoje, naravno. Ali za one druge predmete koje učenici slušaju na Hrvatskom jeziku. To su prije svega predmeti društvenih znanosti. Ne mogu kupiti udžbenike iz RH jer se financiraju novcem države Mađarske i ne mogu dakle, kao takvi raditi transakcije u inozemstvu u smislu financija, barem ne kao hrvatska državna samouprava ili savez Hrvata u Mađarskoj kako egzistiraju tamo. S druge strane, iz RH ne dobivaju takve udžbenike i donacije udžbenika se svode uglavnom na inicijativu pojedinaca, onih koji žele pomoći, a to su uglavnom rashodovani udžbenici, dakle udžbenici koji se neće koristi u RH ili su istekli, dakle, ne mogu se koristiti ponovo u nastavi iz nekih razloga itd. Dakle, tu treba samo malo truda, povezati nakladničke kuće i zainteresirane zajednice Hrvata izvan RH. Nakladničke kuće ionako jedan dio udžbenika škartiraju, dakle daju ih u donacije, mogu dati i ove. Neki od njih, a ja konkretno govorim puno o Hrvatima u Mađarskoj jer sam sa njihovom problematikom najbolje upoznat, imaju problema sa imovinom u RH. Dakle, u sklopu svoga djelovanja kupili su i obnovili, odnosno ne kupili, pardon, dobili su u najam i obnovili jedan objekt na otoku Pagu koji je sada u imovinskoj, u imovinskom su problemu jer im ističe najam. Oni su u taj objekt dosta uložili i željeli bi ga naravno i zadržati, a na korist i zajednice Hrvata u Mađarskoj, budući da mališani svake godine dolaze u Hrvatsku učiti jezik na ljetnu školu, ali također i na lokalnu zajednicu koja ipak neke novce ostave u kojoj zapošljavaju domaće ljude i slično. To su sve problemi koji tište konkretno ovu zajednicu, a koji se mogu riješiti bez puno novca, samo uz malo koordinacije i malo dobre volje. Naravno, Hrvati u Mađarskoj, kada usporedimo njihove probleme sa problemima nekih drugih zajednica u drugim državama, tada se njihovi problemi čine vrlo, gotovo beznačajnima. Primjerice, to je status Hrvata u Republici Srbiji. Iz niza razloga i zbog zadnjih razloga zaoštravanja retorike političke, prije svega u Republici Srbiji, ali zbog činjenice da se hrvatski nacionalni korpus u RH sustavno razbija u dva dijela, čak i u tri po nekima, u Hrvate, Bunjevce i Šokce. Da se Bunjevci izuzetno forsiraju, a svi znamo da su Bunjevci zapravo dio hrvatskog nacionalnog korpusa, što je između ostalog prepoznala i Mađarska akademija znanosti i umjetnosti. Dakle, vrlo je jasno što se tu radi. Ili položaj Hrvata u Sloveniji. Dakle, tu postoje određeni pomaci, nadam se da ćemo uskoro vidjeti i konačno priznavanje statusa Hrvata u Sloveniji kakve bi trebali imati, ali ovaj u Srbiji je svakako alarmantan. Pa onda položaj Hrvata u BIH itd., itd. Dakle, postoji tu puno problema i kulturna djelatnost, znanstvena djelatnost, ovo čime se bave Hrvatska Matica iseljenika, samo je jedan mali dio segmenta koji je prije svega usmjeren na čuvanje identiteta Hrvata izvan RH. Vjerujte mi da se zaista divim i da možemo biti ponosni na naše sunarodnjake u Mađarskoj koji su čitav niz stoljeća sačuvali svoje običaje i svoj jezik. Izloženi prije svega Mađarskom jeziku, mađarizacija, asimilaciji prije svega u urbanim sredinama. Također, alarmantna je situacija da primjerice u Republici Srbiji više od 80%, da vam sad ne iznosim brojke u koje nisam 100% siguran, ali svakako više od 80% pripadnika mađarske nacionalne manjine pohađa nastavu na Mađarskom jeziku, dok tek mali postotak Hrvata u Republici Srbiji pohađa nastavu na svom jeziku. Sve su to pokazatelji koji upućuju na to da njihov status u zemljama u kojima žive nije zadovoljavajući i da država, matica, Državni ured za Hrvate izvan RH, naše ministarstvo trebaju još puno raditi kako bi našim sunarodnjacima osigurali ravnopravan status. Dičimo se time da naše manjine u RH imaju status kakav zaslužuju, da imaju kulturnu autonomiju, da se njihova prava poštuju, da su predstavljeni politički u Hrvatskom saboru, ali na lokalnim razinama. Dakle, ja mislim da je to u redu, da trebamo biti ponosni na manjine koje žive u RH, oni su mali ... [[Govornik se ne razumije.]] u mozaiku koje naše društvo čini bogatim, ali isto tako mislim da onda najmanje što možemo očekivati je reciprocitet kada govorimo o Hrvatima koji žive izvan RH. Imamo i drugu kategoriju, a to je iseljeništvo kao takvo. Dakle, kada govorimo o povratku iseljenika, a naše institucije koje se bave iseljeništvom bi trebale raditi i na tome. Tu imamo čitav niz problema. Iz osobnog iskustva znam, budući da imam nekoliko prijatelja koji su se odlučili vratiti u RH, uglavnom iz prekooceanskih zemalja da Ured za dobrodošlicu državnog ureda za Hrvate izvan RH ne funkcionira onako kako bi trebao odnosno da pomoć kakvu su trebali dobiti od tog Ureda dobili nisu. Da nisu imali prijatelje i rodbinu u RH, vjerojatno bi od povratka i odustali. A onda možete misliti, kada govorimo o povratku iseljenika koji rodbine i prijatelja, barem u toj mjeri kao što su imali ovi moji kolege u Hrvatskoj nemaju. Također ne treba podcijeniti ni činjenicu da su mnogi naši sunarodnjaci nakon što su otišli u druge zemlje, stvarajući generacijama postali ugledni građani i poduzetnici, ljudi koji imaju kapitali i koji bi željeli u svoju domovinu, odnosno domovinu svojih pradjedova i ulagati. Imao sam priliku razgovarati sa našim iseljenicima u Kanadi koji upravo predstavljaju takvu kategoriju iseljenika koji su uputili upravo na to da se mogući povratnici posebno oni koji bi investirali u Hrvatskoj susreću sa čitavim nizom problema, od one naše uobičajene birokracije do svih ostalih tehničkih problema koje investitori, bilo koji investitori, ali onda posebno Hrvati koji žele ulagati u Hrvatsku ne bi trebali imati. Svojevremeno ste osnivala, pričalo se o osnivanju agencije za investicije, vidi se iz ovoga priloženog, ali iz svega ostalog da to zaživjelo nije i ovo je apsolutno područje na kojemu treba raditi. Kada govorimo o našem iseljeništvu u prekooceanskim zemljama u dalekim zemljama i kada govorimo o ostvarivanju veza između domovine i tih zajednica, a jedna od zadaća Hrvatske matice iseljenika je upravo to tada moramo imati na umu da se predzadnjoj ili zadnjoj generacijskoj, a možemo ostvariti i neki čvršći kontakt koji govore hrvatski jezik, koji se sjećaju baka i djedova koji tečno govore hrvatski jezik i koji su možda i bili nekoliko puta u Hrvatskoj. Upozoreni smo baš u Kanadi da nam vrijeme prolazi da nam vrijeme ne radi za nas. Nažalost, asimilacija je sveprisutna svugdje, ako tome dodamo i nedovoljan dobar odnos matice države sa tim zajednicama tada taj proces je i brži. Dakle na tome apsolutno treba raditi i jedna od zadaća barem ja kako je vidim Matice isljednika trebalo bi biti upravo to osnaživati i ohrabrivati i čvršće povezivati Hrvate izvan RH i Hrvate u RH, dakle i kroz izdavaštva i kroz kulturne djelatnosti i kroz nastavne djelatnosti i sve ostalo. Imamo još jednu kategoriju iseljeništva, a to je ja bih nazvao najnovije iseljeništvo, dakle ono koje je otišlo motivirano prije svega ekonomskim uzrocima i to je iseljeništvo mahom u Irskoj, to je jedna nova destinacija, Francuskoj, Njemačkoj, Austriji i slično. Ono što brine je to da su ljudi koji su otišli u ovom zadnjem mahom vrlo razočarani RH, da su iz očaja i otišli i da svojom zemljom maticom nisu toliko entuzijastični što se tiče veza odnosa kontakata. To je nešto što je također za promijeniti i na čemu treba raditi. I još dozvolite mi nekoliko osvrta na sam zakon. Naime, primijetio sam jednu nelogičnost u članku 4. kaže se da matica djeluju na području RH. Ja ne bih to ograničavao, ja bih ovaj dio članka 4. maknuo iz zakona. matica treba djelovati gdje god ima Hrvata izvan RH, kao što i prethodni članak kaže dakle članak 3. u obavljanju djelatnosti, dakle djelatnost matice je očuvanja i razvoj hrvatskog nacionalnog, jezičnog i kulturnog identiteta Hrvata izvan RH. Dakle mislim da djelatnost matice treba biti i postojati gdje god ima Hrvata izvan RH. U svakom slučaju u prvom čitanju KLub zastupnika SDP-a će podržati ovaj zakon i nadam se da ćemo u drugom čitanju i ove neke sitne nelogičnosti da će biti ispravljene kao i ostale primjedbe koje su vam već rečene na Odboru za Hrvate izvan RH. Hvala vam lijepa.
Idemo sada na Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Branimir Bunjac.
Hvala lijepa predsjedavajući. Odustajem od rasprave.
Hvala. Onda idemo na KLub zastupnika HDZ-a poštovani kolega Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Evo kao što smo čuli od državne tajnice svrha ovog Zakona o Hrvatskoj matici iseljenika je zapravo usklađivanje organizacijskog oblika te ustanove sa Zakonom o ustanovama. Naime, prethodni Zakon o HRvatskoj matici iseljenika donesen je prije Zakona o ustanovama još u prosincu 1990. godine te se toga koristio sa institutima i nekim pravnim definicijama koje su tada bili važeći, ali koji su kasnije promijenjeni. Shodno tome nužno je donijeti sa da Zakon o Hrvatskoj matici iseljenika koji će biti usklađen sa Zakonom o ustanovama, ali isto tako i sa Zakonom o odnosima RH sa Hrvatima izvan RH koji je donesen 2011. godine i koji je obuhvatio sve subjekte važne za odnose Hrvatske države sa hrvatskim iseljeništvom pa tako je obuhvatio i Hrvatsku maticu iseljenika. Tako se u prijedlogu zakona koji Vlada upućuje Saboru, utvrđuje da je Hrvatska matica iseljenika javna ustanova od interesa za RH, koja je i osnivač matice. U ime države osnivačka prava Središnji državni ured za odnose za Hrvate izvan RH kao središnje tijelo državne uprave nadležno za ovo područje rada. Hrvatska matica iseljenika nastavit će tako i s ovim zakonom obavljati aktivnosti s kojima se jačaju odnosi s hrvatskim iseljeništvom na području kuluture, znanosti, obrazovanja, sporta kao i publikacije, časopisa, knjiga i audiovizualnih djela. U odnosima između iseljene i domovinske Hrvatske, Hrvatska matica iseljenika doista zauzima središnje mjesto, ona pruža institucionalni okvir koji omogućava, potiče i olakšava jače vezivanje iseljenika i njihovih potomaka sa domovinom. Takvu ulogu Hrvatska matica iseljenika počela puno snažnije razvijati 1990. godine kada je promijenila ime iz Matice iseljenika Hrvatske, kako je bilo to sukladno tadašnjem mainstreamu i političkoj korektnosti iz vremena socijalizma promijenila ime u Hrvatsku maticu iseljenika. Promjena dakako nije bila samo formalne naravi već se odrazila u djelovanju organizacije u skladu s novom politikom pomirbe iseljene i domovinske Hrvatske koju je promovirao dr. Franjo Tuđman. Tako su se npr. evo '90. po prvi puta i u mom rodnom Buenos Airesu podijelile stipendije učenja hrvatskog jezika i kulture hrvatskim domovima i katoličkim misijama. Naime do 1990. te su stipendije za studiranje u Hrvatskoj, kao i drugi oblici suradnje, bili isključivo rezervirane za Jugoslavenske klubove i asocijacije, dok su katoličke misije i hrvatske ustanove bile isključene. Nova politika pomirbe kojom je predsjednik Tuđman integrirao cijelu jednu granu našeg naroda koja je do tada bila segregirana i stigmatizirana, omogućila je između ostalog i pomirbu unutar samih iseljeničkih sredina. Bivši Jugoslavenski klubovi postali su Hrvatski, njihovi članovi i članovi hrvatskih domova počeli su se družiti i zajednički se zauzimati da mlađi naraštaji ostanu povezani sa starom domovinom. Tema današnje rasprave jest zakonski prijedlog koji u biti predstavlja samo jedno pravno usklađivanje Hrvatske matice iseljenika sa Zakonom o ustanovama. Međutim i taj tehnički povod može poslužiti da osvijestimo značajnu ulogu koju Hrvatska Matica iseljenika može i dalje odigrati te povrh toga ulogu koju iseljena Hrvatska može i danas odigrati ako joj se i šire otvore vrata za sudjelovanje u političkom, ekonomskom, akademskom, kulturnom životu RH. Zaključno, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će prijedlog zakona o Hrvatskoj Matici iseljenika. Hvala vam.
Hvala i vama. Idemo na poštovanog zastupnika Ivicu Mišića, Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti, reformista i Nezavisnih zastupnika. Izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Zahvaljivam se državnim tajnicama na ovom izvješću i ovom zakonu. Šta reći o našim Hrvatima i iseljeništvu? Znamo da iseljavanja Hrvata imamo skoro 100 godina, a najviše se iselilo otprilike 45.godine, to su bili politički potjerani Hrvati i '60.ih godina ekonomskih vrati, koji su radi ekonomskih situacija odlazili iz Hrvatske. Što je problem naših Hrvata u inozemstvu? Koliko su oni tretirani, koliko su oni dobrodošli u našu Hrvatsku državu to vidimo svakim danom. Naravno do sada, do 90.godine to je bilo skoro pa nemoguće određenim ljudima vratit se, da li su to bili ekonomski ili protjerani Hrvati koji su morali otići iz naše domovine. Koliko su bili poželjni to smo svi vidjeli, tek '90. kad je došla demokracija, onda smo vidjeli da Hrvati žele vratit se, ustvari pomoći Hrvatskoj, a i vratit se u Hrvatsku državu. Oni ljudi koji su obišli neke zemlje, gdje žive Hrvati, ja osobno sam bio i u Australiji '80ih godina i okolo u našim zemljama, Njemačka je nama bila prisutna, to su bili obično ekonomski migranti, šta se tamo dešavalo? Isti ljudi nisu mogli vratit se u Hrvatsku, većinom nisu mogli dobiti vize da se vrate, nisu čak ni pokušavali jer bi bili uhapšeni i bili bi naravno procesuirani u toj istoj državi. Kakva su današnja prava naših Hrvata? Ja mogu reći puno, puno bolja u odnosu na nekadašnje vrijeme, mada i danas ima nekih nedostataka, ali evo, hvala Bogu imamo sada i ured za Hrvate pa vidimo i zakon novi i pokušavamo rješavati da naši Hrvati koji imaju želju vratit se u ovu državu, da šta je problem? Problem je još uvijek dobivanje dokumenata. Taj proces dobiti dokumenata u našim veleposlanstvima ili konzulatima ide sporo. To traje po godinu dana, po 6 mjeseci, po dvije godine i tu je jedan mali problem koji upravo evo, znamo i na odboru, da pokušavamo to riješiti i da to naši ljudi ne čekaju toliko dugo kao što rade recimo Talijani, Nijemci, Austrijanci i svi drugi građani koji su toga porijekla, oni tako bez problema dolaze u svoju državu i dobiju sve ono što trebaju dobiti. Međutim, kod nas to ide malo teško. Znamo svi dobro da Hrvati izvan Hrvatske i u Domovinskom ratu su doprinijeli i financijski i svim mogućim stvarima, čak su dolazili i braniti Hrvatsku državu i poginuli su u Hrvatskoj državi, međutim ja imam osjećaj da je to samo tako usputno i ovaj naš Domovinski rat na kraju je, pa onako rekao bih, ne dovoljno prezentiran, ne dovoljno govoreno, to je sve prošlo tek tako usput da, moram priznati i naši mediji i svi ovi koji prenose neke događaje, kao što se dogodilo i u Borovu i jednostavno to se ne daje velika pažnja, to je sve nekako, rekao bih usput. Ne toliko obilježavanje kao što se to radilo nekada u toj bivšoj Jugoslaviji koju smo imali. Što se danas dešava? Imamo naše Hrvate u BiH, Srbiji, Mađarskoj, Austriji, evo kolega je govorio da u Mađarskoj imaju dobar status, imaju to i u Austriji, imaju i u Sloveniji, međutim status naših Hrvata u Srbiji baš nije sjajan, to smo vidjeli neki dan iz medija gdje smo vidjeli da Šešelj i dalje želi napadati i ugrožavati naše ljude koji žive u Srbiji. Naravno, evo hvala Bogu to je zaustavljeno, nadamo se da će srpska politika jednom krenuti jednim dobrim putem. Međutim imamo ugrožene naše Hrvate i u BiH. Najviše u Bosni i u Bosanskoj … [[Govornik se ne razumije.]] Mi vidimo od 200 000, 138 000 od Brčkog do Dervente Hrvata je istjerano, potjerano, nažalost vratilo se nekih, 5, 6000. I kad su izbori, ne daje se velika pažnja da se to ulazi, da se prave dokumenti, da naši ljudi mogu lagano birat se i u tim mjestima. Evo ja se sada nadam i mislim i evo vidim i djeluju, naš ured, ja moram reći, nisam nezadovoljan i vidim da obilaze naše ljude i pokušavaju ali mi moramo i odavde i iz ovog Sabora i iz ove kuće moramo poruku poslati i u BiH i tzv. Srpskoj Republici gdje Dodig znamo da vrlo, vrlo teško prihvaća povratak. A znamo kako je nastala Srpska Republika, zločinom, pod protjerivanjem. Mislim da je do sada, Hrvatska država nije imala nekakav, nekakav ja bih rekao stav, jedan snažan stav da kaže pa gospodo, dosta je, pa tu su Hrvati i memoracija. Ja želim isto tako da se i Srbi vrate u svoje kuće. Narod koji je protjeran, on mora biti poštivan, on mora biti pomognut, on mora biti riješen. Nisam baš primijetio zadnjih godina da se to netko trudio. … [[Govornik se ne razumije.]] možemo prihvatiti kao jednu činjenicu da je dobro da su Hrvati iselili iz Bosanske Posavine, naravno da nisu izginuli ali ne mogu prihvatiti činjenicu da se nije potrudilo ni danas dan izgraditi neke kuće, naravno to ured nije kriv ali to država Hrvatska treba malo voditi računa o tome jer kako Srbi vode računa o Srbima u Hrvatskoj, što smatram normalnim, ali toliko mi moramo voditi računa o našim Hrvatima u Srbiji, u BiH, naravno i svugdje u svijetu. I nadam se i ovaj zakon naravno da ćemo ga podržati i klub sigurno ali ja bih se i poželio bih da svi mi ovdje i u Hrvatskoj državi da naši Hrvati koji dolaze izvana osjećaju se stvarno kao u svojoj državi, poželjni, da su poželjni a ne da ih gledamo i dalje kao nekakve protivnike koji su upitni da li se mogu vratiti, koji su upitni da li može dobiti putovnicu, koji su upitni da li dokumente Hrvatske, to govorim o ljudima koji su izašli '45., '46. godine gdje se gospoda poziva na antifašizam koji ja podržavam ali ne i ono što su napravili zločina i nitko neće o tome govoriti, imati ćemo evo uskoro i Bleiburg. I sve to treba prihvatiti i to treba poštivati jer ti ljudi nisu zaslužili bez suda biti strijeljani, znamo koliko naših Hrvata je izginulo, pobijeno i sve. Prema tome, jedino možemo razgovarati normalno kada budemo istinu govorili o svemu, ali istinu, nikakve laži. Nikakve nekakve povjesničare koji su pisali povijest za vrijeme komunizma, dodvoravali se nekakvim političarima ili sistemu u kojem su živjeli. Naši današnji povjesničari mladi ne trebaju patiti od toga već trebaju jednostavno doći, ispisati povijest istinu. Jer istina jedina može donijeti ovdje prosperitet i možemo ovdje živjeti i sa okolinom i sa susjednim državama i sa svima u jedno, u jednom ja bih rekao dobrom ozračenju i onda bi to blagostanje u ovoj državi koju smatram da nije toliko više loše koliko su istina malo prije je Dodig spomenuo mediji, stalno pumpaju da ne valja, da trebaju ljudi odlaziti. Ali to je opet jedna druga stvar koju trebamo o tome razmišljati. Hvala vam.
Zahvaljujem. Prelazimo sada na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče, uvažena tajniče sa pomoćnicima, svojim suradnicima, kolegice i kolege. Ovdje govorimo o usklađivanju zakona, govorimo o matici iseljenika, govorimo o središnjem državnom uredu, govorimo o svim institucijama koje bi trebale skrbiti o hrvatskom narodu van RH. Činjenica da se Hrvati, poglavito ako gledamo okružje BiH, naše okružje BiH, Srbija, nije se pristupilo onako kako je trebalo, niti Hrvati u tim državama imaju jednako pravan status kao ostali narodi. To je osnovna poanta. Niti hrvatska politika u Hrvatskoj, niti hrvatska politika u BiH, kada govorimo o Bosni nije se izborila za jednakopravnost hrvatskog naroda nad tim područjima. Jednostavno gdje su korišteni Hrvatski narod u BiH? Korišten je u predizborne svrhe. Tu je korišten. Nije korišten, nije se dalo njima, ali evo, samo da se vratimo na presude šestorci, da li je Hrvatska država postupila dostojanstveno prema tim ljudima, kao hrvatskim braniteljima koji su branili i BiH-a i koji su branili i Hrvatsku? Nije. Činjenica je da prema tim ljudima, prema ljudima koji su sudjelovali u Domovinskom ratu, obrambenome, koji su branili BiH-a i Hrvatsku od … [[Govornik se ne razumije.]] srpske agresije, da hrvatska politika ih je ostavila bila na cjedilu. I žalosno je da je tek 2016. jedan ministar otišao nakon 13, 12 godina otišao u Hag i posjetio te naše branitelje, u tom slučaju generale. A znamo i epilog, Hrvatska država nije se izborila za svoj narod u BiH-a. Vjerujte mi da je novac ulagan u BiH-a, za Hrvate, mi koji imamo obavezu po Ustavu, ne nikakvim međunarodnim konvencijama, naravno i to trebamo držati, međutim po Ustavu o Hrvatskom narodu u BiH-a nismo skrbili dovoljno kao država a rezultati su vidljivi. Vrlo mali broj Hrvata je u BiH-a, sve manji i manji, prazna područja. Pa čak i projekti koji bi pomogli, koje ponavljamo i prepisivamo kao npr. projekti spoja na autoput i Imotske krajine i Vrgoračkog kraja Ravča-Drvenik bi pomogao razvoju Hercegovine i Zaleđa, jer to je strateški bitno da ta područja ostanu naseljena. Nedavno sam bio u Livanjskom području, nema ljudi, sve starija populacija, na obilježavanju akcije obrane Livna i toga područja kada je srbočetnička armada krenula prema, '92. godine prema znači Sinjskom području ili … [[Govornik se ne razumije.]] zauzeti strateški dominantne točke nema više naroda u tim područjima, jednostavno se samo koristio u predizborne svrhe. Nije bio cilj da ljudi ostanu na tome području nego je očito bio cilj da HRvatska ulaže u ta područja u institucije, u taj narod nego je očito bio cilj da ih doselimo ovamo i da budu glasači ili bar da budu na upis. To nije osnovni cilj, oni imaju biračko pravo, ali nije osnovni cilj da ti ljudi s tih područja iseljavaju. O Srbiji o Hrvatima u Srbiji i pravima Hrvatske nacionalne manjine moramo kazati da Hrvatska nacionalna manjina nema svog predstavnika kao manjinskoga predstavnika, ima, ali sa lista koje su parlamentarne nema svoga predstavnika. I nema šta hrvatska politika dodvoravat se ni Vučiću ni Šešelju, neće ih dočekati sa cvijećem dokle na nižim razinama se ne riješi i ratna šteta i manjinsko pitanje kako je riješeno u Hrvatskoj tamo da bude u Srbiji i ostala pitanja koja su riješena u Hrvatskoj na zadovoljstvo i manjinskog i većinskog naroda doklen se ne riješi. Jel neće nas dočekati činjenica je Šešelj koji je četnik, a i Vučić koji je bio četnik sa cvijećem u Beogradu ni predsjednika Sabora ni izaslanstvo saborsko. Dočekat će uvredama, paljenjem zastava, gaženjem zastava pa toga moramo biti svjesni, dokle srpska politika ne bude se odrekla tih huškača koji su huškali u Glini ljude Srpske nacionalnosti da ratuju protiv svojih ljudi. Znači manjinska pitanja, uvažena tajnice, nisu riješena u RH i na vašim razinama nižim, veleposlanstava riješite ova pitanja, tek tada bi trebao ići premijer, predsjednica, predsjednik Sabora ići u kontakt kada bude riješeno i dokumenti o nestalim Hrvatima koje imamo u Beogradu i ostala pitanja koja su očito riješena u Hrvatskoj po pitanju srpske zajednice manjinske, a u Srbiji hrvatska nisu. Znači Hrvati u te dvije naše države koje sam spomenuo dok u ostalim ostvariva prava. Nažalost sve veći broj iseljenika imamo u Irskoj i u drugim državama i tu trebate obratiti pozornost jer cijele obitelji odlaze, volio bih da se vrate i tribamo sve raditi da se vrate i da se vrate oni koji su drugim, trećim generacijama. Nažalost, vanjska politika ne radi na tom pitanju dovoljno dobro. Još jednom naglašavam, nitko nema pravo uzupirati za političke interese Hrvate u BiH koji zaslužuju i imaju pravo kao i ostala dva naroda i srpski i bošnjački na svoj entitet i svoje pravo da ima samoodređenja i to hrvatska politika mora biti. Nažalost takva politika u Hrvatskoj nije bila. Naša politika je bila dodvornička, naša politika se nije izborila za Hrvate u dijaspori. Ogroman je to ljudski potencijal poglavito u trećim zemljama kada govorimo o EU i ostalim kontinentima i taj potencijal mi moramo iskoristiti. Ali ponavljam, kada bude pravna država kada budemo imali pravnu državu, a ne državu nejednaku, gdje pravosuđe ne funkcionira, gdje se ponašamo bahato prema svojim resursima. I očekujem od vas uvažena tajnice da i ovaj ured i ovaj i matica i sve što imamo sa dijasporom da radi u interesu tih ljudi na tim područjima. I još jednom napominjem, hrvatska politika se ne treba dodvoravati ni Vučiću ni bilo kome. Nismo mi oni koji se moramo dodvoravati. Mi smo oni koji na razinama diplomatskim oramo riješiti problem i tek tada da dođe predsjednica i sastane se sa predsjednikom, a ne da nam se rugaju po RH ovdje vođe tih država, da Hrvati apsolutno nemaju nikakva prava. Evo Hrvati primjera u Vojvodini, gdje i sada drhću od ugroženosti od tih ljudi. Evo ja bih toliko rekao da napokon i ministarstvo i ovi uredi koji će zaposliti nove ljude, govorim o natječaju premda se natječaj zna i za koga, vjerojatno za TEpeša ili slične koji su bili politički gubitnici da odradimo ovaj posao u interesu toga naroda, a ne nikako samo za otvaranje natječaja i zapošljavanje i uhgljebljavanje još dva, tri čovjeka u te institucije. evo to je moj jednostavno ne vidim više smisla da se Hrvatska loše odnosi prema manjincima, a prema Hrvatima van Hrvatske jer jednostavno nismo napravili apsolutno ništa za opstanak ljudi u BiH u Srbiji, a nismo napravili da nam se povrate povratnici i ljudi koji su otišli u treće zemlje nego smo nažalost napravili situaciju da nam se dijaspora poveća u zemljama o kojima nismo mogli nekada sanjati kao npr. Irska i ostale države. Hvala lijepo.
Dvije su replike, prvi je poštovani kolega Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepa. Dakle kolega Bulj, meni je jako drago da je Hrvatska zajednica u Srbiji dobila ovoliko publiciteta u zadnje vrijeme, ali ti problemi postoje od prije i ti problemi se sustavno ne rješavaju duže vrijeme i zbog toga kako kažu u svakom zlu je neko dobro. Ja vjerujem da je ovaj konačno incident sa Šešeljom i sličnim likovima u Srbiji su doveli do toga da će se ponovo fokus i politike javnosti biti upravo na rješavanju tih pitanja, a to sam govorio o čemu se radi, dakle o cijepanju hrvatskog nacionalnog korpusa u Srbiji, o nemogućnosti političkog predstavljanja hrvatskog naroda u institucijama Republike Srbije, dakle to su sve problemi koji postoje. Ja za razliku od nekih drugih koji ovdje sjede ili izvan ove sabornice naše manjine trebaju biti zastupljene na koji jesu u HRvatskom saboru, ali kao što sam rekao mislim da bi Hrvati koji žive izvan Hrvatske također trebali biti zastupljeni u ovom slučaju u Republici Srbiji odnosno Narodnoj skupštini da se njihov glas i politički …
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega u Srbiji u ovome trenutku kada odlaze naše delegacije ili kada dolaze ovamo na najvišim razinama onda moraju biti svjesni da hrvatska manjina nemaju apsolutno nikakva prava dok manjine u Hrvatskoj su na vlasti, manjine su vladajuće u ovome trenutku. Samo vam govorim kakav je odnos. I naravno što očekivati i ići u Srbiju, odlaziti u Srbiju, šta očekivati od Šešelja i Vučića, da će nas dočekati s crvenim ružama? Pa naravno da su oni u suradnji, da su oni u dogovoru i da je taj incident namjerno napravljen i da to odgovara vrhu politike kako u Hrvatskoj, tako u Srbiji jer jednostavno vrhovima politike te teme odgovaraju nerješavanja tih problema, jer da je bilo do rješavanja problema onda bi to riješili na razinama ministarstava, na razinama veleposlanstava i ti problemi bi bili riješeni. I po pitanju nestalih i manjinskih prava i sva ostala pitanja i tek bi se tada dolazile na najvišim razinama. Ovako to je igrokaz koji se priča o tim stvarima i da se vrate politički poeni koju su se izgubili na rejtingu oko Istanbulske. Hvala.
Kolega Madjer.
Zahvaljujem. Kolega Bulj, slažem se s vama u potpunosti da se premalo misli na Hrvate izvan Hrvatske jer posjetom biskupa Komarice je gradu Koprivnici, gdje sam bio i prisutan, i on je upozorio na probleme Hrvata u BiH-u. Koji su problemi, da ima sve više iseljavanja Hrvata iz BiH-a? Pa vas pitam, da li vi smatrate da predstavnici dijaspore koji sjede ovdje u Hrvatskom saboru se dovoljno brinu o Hrvatima izvan Hrvatske ili se samo koriste, nažalost Hrvati prilikom izbora i onda dolaze i posjete, kad prođu izbori, više nisu bitni?
Odgovor, izvolite.
Apsolutno, slažem se s tim. Znači Hrvati iz iseljeništva se koriste isključivo za predizborne svrhe, ljudi su tu u teškoj situaciji, naravno da im je najlakše u tom trenutku ih motivirati i pozivati se na taj dio domoljublja. Međutim opet ponavlja, mi imamo strašno složene, mi imamo 1526 nestalih osoba tijekom Domovinskog rata a aktivno je 419 zahtjeva za traženje posmrtnih ostataka poginulih u Srbiji. Znači mi tražimo te zahtjeve i nemamo nikakve odgovore. Nemamo odgovore a sastajemo se na najvećim razinama. Vučić, kad donesete te papire, dokumentacije, kompletno, i kad riješite manjinska pitanja, tek tada ćeš doći u Hrvatsku i s tobom ćemo razgovarati a ne te ljude koristiti u nekakvo vraćanje rejtinga zbog nekakvih odluka koje njihovi birači ne mogu prihvatiti. Zbog toga je bio sastanak. Ma šta očekivati od Vučića i Šešelja? Šta očekivati? … [[Govornik se ne razumije.]]
Idemo dalje. Sada je na redu poštovani kolega Željko Raguž, izvolite.
Poštovani predsjedniče, državna tajnice, zamjenici državnog tajnika, kolegice i kolege. Potreba usklađivanja Zakona o Hrvatskoj matici iseljenika o odnosima RH sa Hrvatima izvan RH i Zakon o javnim ustanovama prigoda je da se osvijetli uloga i značaj hrvatskog iseljeništva u političkom životu RH i odnosu RH prema hrvatskom iseljeništvu. Maloprije je kazano kako su opće poznati razlozi iseljavanja, da su to obično politički, ekonomski razlozi, ja mislim da su uvijek razlozi za iseljavanja političke prirode, ekonomski samo u jednom djelu. Naravno, bježi se od te teme na jedan neodgovarajući način i često se može čuti ocjene koje baš nisu utemeljene. Naime, životni prostor hrvatskog naroda na području današnje RH i BiH-a uvijek je bio interesantan i kraljevstvima i carstvima koje su okruživale prostore današnje RH odnosno BiH-a, i Mletačka republika, i Osmansko carstvo, i Austrijsko carstvo, i Ugarsko kraljevstvo su pokazivali interes za životni prostor hrvatskog naroda i ratovi i sukobu na području današnje RH i BiH-a, bili su ključnim razlogom iseljavanja sa područja RH odnosno BiH-a. I ovdje je važno naglasiti nekoliko socioloških skupina hrvatskog iseljeništva koje ima i po meni treba pristupiti na poseban način jer se različitim pozicijama. Dakle to je jedna skupina hrvatskog iseljeništva u prekooceanskim zemljama gdje je taj proces značajno krenuo već od polovice 19. st., prema Kanadi i SAD-u, latinoameričkim državama, kasnije prema Australiji i Novom Zelandu. Druga skupina je hrvatsko iseljeništvo u europskim zemljama, dakle radnici na privremenom radu, 60-ih i 70-ih godina bivše Jugoslavije. Treća skupina uzrokovana ovim spomenutim ratovima i povijesnim procesima na području RH i BiH-a, to su hrvatske manjine u 12 europskih zemalja od kojih su i neke autohtono hrvatsko stanovništvo, posebice na području Srbije i današnje Crne Gore. Treba po meni u okviru Hrvatske matice iseljenika, u okviru Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH, upravo napraviti jedan programski pristup i primijetiti razlike ovih skupina. A Hrvatska matica iseljenika u okviru svoje djelatnosti propisane člankom 3. prijedloga zakona kroz različite kulturne, znanstvene, obrazovne, nakladničke, informativne i svake druge programe, športskog sadržaja gdje se razvija odnos prema hrvatskim zajednicama, udrugama i pojedincima izvan RH, na jedan primjereniji način odgovoriti svim potrebama hrvatskog iseljeništva kako bi Hrvati sačuvali svoj jezični, kulturni i nacionalni politički identitet. Maloprije je postavljeno pitanje odnosa nas zastupnika izvan RH u Hrvatskom saboru u odnosu prema hrvatskom iseljeništvu, prema Hrvatima u BiH-u. Upravo mislim da je tako pitanje proizvod nerazumijevanja pitanja položaja hrvatskog iseljeništva i nerazumijevanja položaja hrvatskog naroda u BiH-a iz razloga što je opće poznato, nažalost ja mislim da to nije dobro i da je to ključna pozicija na kojoj se razlikuju političke stranke u političkom životu RH, to je da u okviru svojih programskih dokumenata, svojih programskih orijentacija imaju u fokusu i položaj Hrvata u BiH-a, hrvatskih manjina i hrvatskog iseljeništva. Nažalost poznato je da jednostavno ne postoji taj odnos, ne postoji interes za položaj Hrvata već se na tu temu politizira, na tu temu se nastoji diskvalificirati, posebice HDZ koja sve ove godine pokazuje dakle nažalost u jednom dijelu možda i jedina interese prema hrvatskom iseljeništvu i Hrvatima u BiH-a i hrvatskim manjinama. Ja ne želim docirati kolegama iz drugih političkih stranaka ali bi bilo po meni dobro da svi zajedno pokažemo više interesa i da nas dakle položaj hrvatskog iseljeništva, Hrvata u BiH-a, hrvatskih manjina ne dijeli već da to bude zajednička tema u okviru koje ćemo se natjecati sa boljim programima, boljim idejama a ne da to bude tema koja će dijeliti političku javnost u RH. Ja predlažem jer je sadašnja Vlada krenula u zakonodavnu reformu, dakle ključnih odrednica na koje se propituje korektan ili nekorektan odnos prema Hrvatima u BiH-a, Hrvatima izvan Hrvatske, hrvatskom iseljeništvu na dva pitanja. To je pitanje stjecanja hrvatskog državljanstva i to je pitanje ostvarivanja prava na glasovanje. Kolege iz drugih političkih stranaka u prigodi će biti u okviru već pokrenutih zakonodavnih reformi da iskažu svoj odnos prema ključnim pitanjima, hrvatskog iseljeništva, odnosno ključnim pitanjima Hrvata izvan Hrvatske, ponavljam, dakle pravo na glasovanje i statusno dakle omogućavanje da se dođe na lakši način do hrvatskog državljanstva. Hrvatska nacija se propituje na ove dvije činjenice. U zadnjih 20 godina i nažalost po meni nije položila ispit a vrijeme ispred nas biti će prigoda da to ispravimo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Dvije replike su, poštovani kolega Glasnović vi ste prvi. Izvolite.
Treba vratiti natrag malo to. Nije vama upućeno nego drugim ljudima koji pitaju neka retorička pitanja, glume da su pametni ovdje. Ja sam non stop govorio i govorim godinu dana o jedinstvenom zakonu, povratak Hrvata izvan Domovine, … [[Govornik se ne razumije.]] to je jedan o zahtjeva je bilo Vladi da se napravi … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvata kao što imamo vani. Da se napravi okvir za investicije, da dođe u zemlju tamo gdje netko može investirati, da se ukine birokracija itd.. Evo tu još čekamo za te rezultate. Imali ste forum gospodarski, hrvatski, savjet imate. Imate hrvatski svjetski kongres, dali su 20 … [[Govornik se ne razumije.]] za gospodarsku obnovu Hrvatske. Ja nisam išao vani da nekog glumim … [[Govornik se ne razumije.]] došao rat u BiH-a, to je za gospodina iz HSS a Hrvati se nisu vratili natrag zato jer namjerno sabotiraju stari kadrovi jer se boje poslovne moći, patriotizma i mozga tih ljudi, hoće da mi živimo u „Croslaviji“ i to je … [[Govornik se ne razumije.]] A vi ste danas član jedne partije koja je to sabotirala, gospodin iz HSS-a, vi ste član takve stranke.
Hvala. Kolega Glasnović replika je upućena kolegi Ragužu, pa vas molim da se toga držite. Izvolite kolega Raguž.
Hvala. Kolega Glasnoviću, pa apsolutno ste u pravu. I umjesto da se na konkretan način pokaže dobra volja prema hrvatskom iseljeništvu, prema Hrvatima u BiH-a, mi smo svjedoci da se kontinuirano politizira na temu Hrvata izvan RH. Ja naglašavam u okviru sadašnje politike Vlade RH koja je u okviru svoga programa i svoje programske orijentacije naglasila potrebu promjene takvog jednog odnosa naglašavam da će biti prigoda da se hrvatske političke stranke okupe oko potreba, suvremenih potreba hrvatske nacije i da će se propusti vremena iza nas ispraviti.
Hvala vam. Druga replika poštovani kolega Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Raguž, na repliku me ponukla jedna vaša izjava u raspravi a to je pravo na glasovanje. Jer kada pogledate danas raspravu u Hrvatskom saboru i kada pogledate što se događalo prije 4 godine na biralištima izvan Hrvatske, jer kada je došla jedna druga politička opcija onda je rekla da se može samo glasati u konzularnim predstavništvima. I sjetite se onih scena iz Mostara koliko Hrvata u Njemačkoj nije glasovalo. I onda se postavlja pitanje, ako deklaratorno pričamo jedno a u praksi kada možemo donositi određene propise ponašamo se drugačije onda se postavlja pitanje obraza. Jer ne možemo danas, neki ne mogu danas govoriti ovako ili onako, sjetimo se što je bilo za predsjedničke izbore u Mostaru. Ajmo uvesti to dopisno glasovanje i omogućiti hrvatskom iseljeništvu da glasuje. Ajmo biti oko toga konscensualni a ne kako nam paše kada se nabacivati i mijenjati teze oko toga što je Matica iseljenika a što je Državni ured za Hrvate izvan Hrvatske.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Kada političke stranke u RH, sve političke stranke budu imale u okviru svoga programa odnos prema Hrvatima izvan RH, one će tada imati zajednički interes da se omogući Hrvatima izvan RH da sudjeluju na ravnopravan način u političkom životu RH posebice kroz pravo glasovanja. I naglašavam zajedničkom dobrom voljom u prigodi smo da to ispravimo. Hvala.
Idemo sada na pojedinačnu raspravu poštovanog kolega Bože Ljubića. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici, poštovana državna tajnice i suradnici. Dakle pred nama je danas Zakon o matici iseljenika, dakle jedan akt koji u svom sadržaju ne nudi mnogo suštinski novoga osim usuglašava dakle, sa Zakonom o ustanovama i ostalim aktima koje je Hrvatski sabor u međuvremenu donio. Dakle, strategijom i Zakonom o Hrvatima izvan RH. Međutim, ovo je prilika da se progovori o samoj Matici iseljenika. Dakle, instituciji koja djeluje preko 65 godina i koja je zapravo realizirala svoju ulogu, komunikacija sa Hrvatima izvan RH i kada Hrvatska nije bila samostalna i kada je bio nedemokratski režim i kada nije bilo moguće, dakle na način kako to danas radimo, komunicirati sa našim iseljeništvom. Dakle, rasprave o dijaspori općenito danas su prisutnije nego ikada prije jer su interesi suvremenog života i sve prisutna mobilnost povezani s globalizacijskim procesima i novim komunikacijskim mrežama. Kreiraju dakle, nešto što imamo pravo nazvati nova zavičajnost. Time hrvatski iseljenici dobivaju novu i socijalnu i kulturnu integrirajuću ulogu na svim razinama. Dakle, Matica iseljenika i ukupan hrvatski institucijski okvir se prilagođava tim trendovima. Hrvatska matica iseljenika npr. u prosjeku godišnje realizira oko 60 programa u kojima sudjeluju na tisuće hrvatskih mladića i djevojaka sa svih kontinenata, od Sjeverne i Južne Amerike, Afrike, Australije, Oceanije, Europe itd. Danas uz strance koji žele upoznati kulturu svojih prijatelja iz Hrvatske, kulturni turizam stare domovine koji na poseban način potiče Hrvatska matica iseljenika, sve više privlači brojne potomke hrvatskih iseljenika i to dolaze mladi ljudi, visokoobrazovani. Često sa oskudnim znanjem Hrvatskog jezika i danas sve manje da posjećuju svoju rodbinu u staroj domovine, a sve više da prakticiraju kulturni, vjerski turizam upoznajući se sa znamenitostima, kulturnim naslijeđem svoje domovine, od Slavonije, Hrvatskog Zagorja, Istre, Kvarnera, Dalmacije, te susjedne BIH. Takvim turama su primjerice, najskloniji potomci naših iseljenika iz Kanade, Amerike itd. Matica iseljenika to potiče i ovdje želim reći također da se sve više uključuju i drugi subjekti. Naime, od ove godine u organizaciji Hrvatskog narodnog sabora BIH realizira se jedan projekat koji nosi naziv „Putovima kraljice Katarine“ gdje će naši iseljenici od Australije, Novog Zelanda, Sjeverne Amerike, pa čak i Japana su se prijavili da dođu u posjetu BIH, a biti će im organizirana mogućnost da posjete mjesta od kulturnog, historijskog i duhovnog značaja Hrvata općenito, a posebice Hrvata u BIH. Usvajanjem strategije o suradnji RH s Hrvatima izvan RH i Zakona o odnosima RH sa Hrvatima izvan RH stvorili su se uvjeti za osnivanje institucijskog okvira za Hrvate izvan Hrvatske. Državni ured za Hrvate izvan RH koji realizira većinu ovoga Zakona, ali isto tako Savjet Vlade RH i evo, naravno Matica koju danas stavljamo u taj jedan već postignut institucionalni okvir. Time su dakle, stvorene temeljne pravne institucijske pretpostavke da se bavimo na jedan sustavan način Hrvatima izvan RH, ne samo s našim iseljenicima, već hrvatskim manjinama u susjednim zemljama, europskim zemljama i Hrvatima u BIH. I ovdje nekoliko, da tako kažem, pozitivnih primjera koji zapravo jesu nastali dijelom u medijaciji institucija RH, ali isto tako značajni dijelom kao samoinicijativni, samostalne inicijative naših iseljenika. Dakle, obični ljudi i umjetnici sve, pardon, samo malo da završi ovaj kolega. Mogu li nastaviti? ... [[Upadica: ne čuje se.]] Hvala lijepa. Dakle, obični ljudi, ali afirmirani umjetnici su svoj odnos prema staroj domovini realizirali na različite načine. Ja ću ovdje iznijeti jedan vrlo važan i da tako kažem, primjer. Upravo slavimo zlatni jubilej, dakle jedne iseljeničke zaklade. ... [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, prije 50 godina, dakle ovaj naš iznimno cijenjeni i poznati svjetski violinist zajedno sa svojom suprugom je utemeljio jednu zakladu koja sudjeluje u stipendiranju hrvatskih studenata na Harvard University, ali isto tako dakle, taj naš poznati violinist koji je oduševljavao dakle, slušatelje diljem svijeta, od Novog Zelanda, preko Europe do Sjeverne Amerike je poklonio Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti dakle, ... [[Govornik se ne razumije.]] violinu koja je na Metropolitan Museum of Art '94. godine proglašena možda najboljom violinom koju je taj poznati majstor uopće izradio. Dakle, ovaj primjer dakle, ove zaklade je primjer na koji način naši iseljenici su i prije, a i danas, dakle, sjetimo se naših znanstvenika iz Kanade i Amerike koji stipendiraju naše studente ovdje, najbolje učenike iz srednjih škola. Naravno, tu ne treba zaboraviti Meštrovića, dakle njegove donacije galerijama i mjestima u RH. Ono što je također važno, što Matica iseljenika pomaže, to je volonterstvo. Dakle, volonterstvo koje je u RH tek negdje prije 4 godine ozakonjeno. Među našim iseljenicima u Kanadi, Sjevernoj Americi, Europi itd. već dugo živi i ti naši volonteri su pružili ogroman doprinos svojoj staroj domovini Hrvatskoj i BIH, posebice tijekom rata. I tu je također Matica iseljenika sudjelovala i ... [[Govornik se ne razumije.]] koji je matica iseljenika pokrenula još tijekom rata u BIH koji se bavi obnovom da tako kažem, ekološkog i kulturnog naslijeđa i dan-danas se održava. Dakle, kolegice i kolege zastupnici. Sada da kažem par riječi, dakle neke rasprave pa i replike ovdje u Saboru koje su se čule odnose se dakle, bavljenje pitanjima dakle, Hrvata izvan RH, hrvatskom dijasporom, manjinama i Hrvatima u BIH. Hrvatska demokratska zajednica to radi na sustavan način. Za vrijeme dakle vlasti HDZ-a donesena su i strategija i zakon. Dakle utemeljen je središnji državni ured za Hrvate izvan RH i HDZ to ne koristi, da tako kažem, za divno politički i … [[Govornik se ne razumije.]] da tako kažem borbe. Za one koji žele sudjelovati i koji žele se više upoznati, žele informirati. Dakle sljedećih mjesec dana ćemo održati 3 tematske sjednice Odbora za Hrvate izvan RH u Hrvatskom saboru. Prva se održava sutra i nosi naslov BiH, položaj Hrvata u BiH i europski put BiH. Druga se održava 24.og i bavi se uključenja hrvatske dijaspore u društveno-politički i ekonomski život RH i treća se održava u drugoj polovici 6 mjeseca i bavi se održivim povratkom i ostankom Hrvata, hrvatskih prognanika, izbjeglica u BiH s posebnim naglaskom na identitet Republika Srpska. Svi vi koji ste danas iskazali brigu za Hrvate izvan RH, posebice u BiH, dobro ste došli da date svoj doprinos na ovim sjednicama. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo dvije replike. Prvi je poštovani kolega Glasnović, izvolite.
Poštovani kolega. Ja se nadam da će te tematske sjednice dat nama neke nove podatke, npr. koliko je Hrvatska poslala novca ovde za vrijeme Domovinskog rata do dan danas, jer smo slali onda sve od kamiona, do haubica, do metaka i bez njih ne bi bilo Hrvatske države, kako isto da nije bilo Hrvata u BiH. To bi trebali znat. Ali HDZ je bio na vlast dugo vremena i moglo je ubrzat sve te procese, duplo državljanstvo da se riješi što brže, da se riješi dopisno glasanje, da se napravi nekakva baza podataka. To se moglo puno ranije napravit. I ja ne mogu sjest, ne mogu prihvatit to da je netko to sabotirao, zašto danas imamo 3 zastupnika ovdje za 3 milijuna Hrvata vani? Po tome još jedna stvar bi dodao ovde, dok nema obaveznog glasanja u Hrvatskoj, to znači kazna za neglasanje, imat ćemo nesavršenu demokraciju, jer neki ljudi ne žele da tih 800 000 Hrvata vani koji imaju pravo glasa [[Upadica predsjednik: Hvala.]] i ne mogu glasat glasuje.
Hvala vam. Odgovor na repliku, izvolite.
Kolega Glasnović ja se slažem da nismo sve riješili. Upravo je pred nama taj, da tako kažem, zadatak da hrvatsku dijasporu, a prema procjenama negdje oko 3 i pol milijuna Hrvata živi izvan RH, uključimo u društveno politički i ekonomski život RH. S vama se slažem da mi trebamo radit na tome da Hrvati izvan RH na Ustavan i dostojanstven način realiziraju svoje pravo glasa pa i povećanje mandata ukoliko se postigne većina u ovom Saboru za to. Međutim u ovom momentu je važno također iskoristit sve mogućnosti koje imamo sada temeljem postojećih zakona i RH i temeljem postojećeg institucionalnog okvira da Hrvati izvan RH koji posjeduju ogromno znanje, ogromno domoljublje, ogroman investicijski potencijal, da to stave na korist i sebi i svojoj staroj domovini, odnosno na najbolji mogući način valoriziramo to što nam može hrvatska dijaspora ponuditi pa čak i u demografskoj obnovi RH. Hvala lijepo.
Hvala. Sada je na redu poštovani kolega Tuđman. Druga replika, izvolite.
Hvala predsjedniče. Kolega Ljubić, vi ste u svojoj raspravi između ostalog govorili o kulturnim utjecajima i vezama iseljene Hrvatske sa domovinskom Hrvatskom, međutim mislim da bi taj vaš, tu vašu diskusiju zapravo trebalo pretočiti u zahtjev i prijedlog da se promijeni ovaj, odnosno dopuni ovaj članak 3. gdje kaže da je djelatnost Matice Hrvatske očuvanje i razvoj hrvatskog nacionalnog, jezičnog i kulturnog identiteta Hrvata izvan RH. To je vrlo jednostavan pogled na odnos identiteta i relacije između domovinske iseljene Hrvatske jer iseljena Hrvatska isto tako participira u identitetu domovinske Hrvatske i taj doprinos, i kulturni, i politički, i vidjeli smo i društveni, je daleko važnija i veća stvar od samo ove jedne dimenzija koja se govori u ovome prvom članku, tako da pretpostavljam da ste [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Suglasni da bi trebalo izmijenit taj članak.
Odgovor, izvolite.
Zahvaljujem se kolega Tuđman. Ja se apsolutno slažem s onim što ste vi rekli, međutim zavisi od toga kako čitamo taj članak. Ako ga čitamo u njegovom čitavom potencijalu, onda smatram da on podrazumijeva otprilike i ovo što ste vi rekli. Ako to treba ostalim podzakonskim aktima ili institucionalnim okvirom ili programom rada i Matice i Središnjeg državnog ureda dodatno pojasniti, ja apsolutno to podržavam. Ali ono što sam rekao i u početku svoga izlaganja, ova globalizacija nova, nove komunikacijske mreže zapravo daju mogućnost da i u toj sferi, dakle kulturnoj, jezičkoj i to se već realizira, već imamo online tečajeve hrvatskog jezika koji su organizirani u suradnji sa Hrvatskim sveučilištima, u organizaciji Središnjeg državnog ureda, prema tome mislim da stvari se kreću, ali ih treba sigurno još institucionalno dorađivat. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sada je na redu poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice, djelatnici Matice iseljenika, poštovane kolegice i kolege. U prilog ovoj raspravi želim nešto kazati o Matici iseljenika, zapravo i o iseljeništvu generalno, o iseljenim Hrvatima izvan RH. Iako bi se kod donošenja novih propisa u RH zapravo automatizmom trebalo usklađivati određene stvari, činjenica, a i praksa pokazuje kod nas da to zapravo ne radimo pa se tako dogodilo recimo da i ovaj Zakon o ustanovama donesen 2008. godine, gotovo prije 10 godina, danas usklađujemo nešto vezano za Maticu iseljenika kako bi ona postala javna ustanova, što zapravo i zaslužuje. Ono što je i državna tajnica u početku rekla, a to eks lege bi zapravo to trebalo biti javna ustanova, međutim to se nije dogodilo i sad se zapravo radi samo o jednoj normativnoj usklađenosti što svakako pozdravljam i ne znam zašto ovo ide u dva čitanja, po meni uopće nema potrebe, ali kada je već tako nema posebnog obrazložena za hitni postupak što se nije dogodilo. Hrvatski sabor je 2011. godine donio zakon o kojem je govorio gospodin RAguž, Zakon o Hrvatima izvan RH odnosno u odnosu Hrvata iz RH prema Hrvatima izvan RH i u tom zakonu se govorilo o objedinjavanju svih institucija vezano za hrvatsko iseljeništvo, između ostaloga i Matice iseljenika i Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH i tu bi još možda nadodao onaj 2013. godine osnovani savjet što je po meni jako bitno. Dakle Hrvatska matica iseljenika osnovana 1951. godine dakle gotovo 67 godina možemo to podijeliti na neka dva dijela do devedesete godine i stvaranja moderne Hrvatske države, zapravo u tom vremenu od '51. godine dogodio se jedan veliki val iseljavanja Hrvata iz RH, čini mi se negdje 600 do 700.00 do '64. godine. Jedan veliki dio tih tzv. gastarbajtera znam da samo u to vrijeme s područja Imotske krajine 47% radnog stanovništva napustilo tadašnju državu. Naravno da matica po svojoj misiji po onome što ona predstavlja trudi se i radi vezano za očuvanje jezika i običaja i kulture Hrvata u iseljeništvu i Hrvatskih nacionalnih manjina. Ono što želim kazati u ovoj raspravi, a to je da kroz Maticu iseljenika ako se uđe na stranice barem preko matica.hr može se vidjeti jedan iznimno, iznimno vrijedan rad Matice isljednika koji obuhvaća sve ono što iseljeništvo tišti. Dakle neću govoriti o aktivnostima vezano za radionice, za održavanje škola, o vrlo vrijednom izdavaštvu, publikacijama, vrlo vrijednim knjigama, ali i o matičnom godišnjaku kojega imate i na on line stranicama od 2001. sada gotovo do 2018. godine gdje se može napraviti jedan presjek vrlo vrijedna izdanja koji su obuhvatili sve vezano za naše iseljeništvo. E sada, kada pogledate recimo Hrvate izvan RH koje mi često posjećujemo kada odlazimo bilo kao delegacije na pozive drugih parlamenata, uvijek nastojimo održavati vezu i sa Hrvatima u tim državama. Onda nam se događaju stvari kao da mi idemo jednim putem, a iseljeništvo razmišlja drugim, rekli bismo neki šumom, a drugi drumom. Zašto je to tako? Zapravo ne znam jesmo li svjesni činjenice da gotovo 3,5 milijuna Hrvata gdje vi to navodite na vašim stranicama, neki kažu 3 neki 3,8 milijuna 550.000 Hrvata kao nacionalnih manjina u 12 drugih država i gotovo više od pola milijuna Hrvata kao konstitutivnog naroda u BiH jesu magnet za sve nas u zemlji matici kako bismo kroz razna djelovanja, ne samo sportska, kulturna, izdavačka, ona vezana za folklor zapravo razmišljali i o onim danas vrlo aktualnim, a to su demografska kretanja, odlasci mladih iz RH i gospodarstvu o kojem se može pričati. Ja sam uvjeren vezano za Hrvate izvan RH da je to jedan ogroman potencijal koji mi nismo iskoristili. Činjenica i ovo što govori gospodin Ljubić i gospodin RAguž, mi opet deklarativno puno pričamo o Hrvatskom saboru, govorimo o tome. Evo gospodin Ljubić je spomenuo i tri tematske sjednice sigurno vrlo vrijedne koje mogu doprinijeti još većoj sinergiji između domovine Hrvatske i iseljene recimo to tako i domovinske Hrvatske. E sada što se to zapravo dogodilo? Ono što nama nedostaje, a to je jedan kontinuitet koji smo trebali imati od devedesetih godina pa sve na ovamo, a mi smo se zapravo maksimalno zagorčati život ljudima odnosno Hrvatima izvan RH, možda nekada u dobroj namjeri. Ja se sjećam i Zakona o prebivalištu, Zakona o boravištu, zbog nedostatka vremena ne mogu puno govoriti o tome, Zakona o državljanstvu, recimo ispred sebe imam Zakon o Mađarima izvan Republike Mađarske, može se govoriti … recimo što rade Francuzi, dakle može se pojednostavniti puno toga vezano za Hrvate, pogotovo ako hoćete i Hrvate kao nacionalnu manjinu recimo u Republici Austriji koji su jako naslonjeni pogotovo u ljetni mjesecima na jadransku obalu gdje bi im se trebamo omogućiti određene stvari koje bi oni mogli puno, puno bolje koristiti recimo kao ljudi koji žive u Austriji, a koriste zapravo potencijal RH. Vidio sam i na vašim stranicama da se vi bavite svim onim pitanjima koja tište Hrvate izvan RH bilo da se radi o pravosuđu, o MUP-u i ovdje je posebno bilo govora o dopisnom glasovanju ili on line glasovanju. Dakle treba jasno reći, ne postoji mogućnost dopisnog glasovanja i ne postoji mogućnost elektronskog glasovanja zato što mi imamo ustavnu odredbu koja kaže da je glasovanje moguće isključivo i jedino u diplomatsko konzularnim predstavništvima. Ovo što je gospodin Šuker govorio u svojoj replici i to je istina, radi se samo može li se imati više biračkih mjesta. Ali sjetite se mislim da je to gospodin RAguž govorio, mi imao i onu prethodnu registraciju prije samih izbora što dodatno zbunjuje Hrvate odnosno stvara im veće troškove ukoliko žele sudjelovati u javnom i političkom životu RH. Dakle ima jako puno prostora za poboljšanje. Na ministarstvu je vanjskih poslova, na poštovanoj državnoj tajnici gospođi Bušić koja jako osjeća hrvatsko iseljeništvo. I na svemu onome što možemo koristiti kao potencijal, kroz Maticu iseljenika za koje mislim da jako dobro radi svoj posao i za Središnji državni ured Vladin za Hrvate izvan RH. Dakle, taj prostor mi moramo sami potencirati u RH i omogućiti tu sinergiju i napraviti je fluidnijom a ne nikako nekakvim administrativnim i birokratskim barijerama zagorčavati život tim ljudima. Posebice ću to reći recimo za područje iz kojeg ja dolazim, dakle naslonjeno je uz granicu BiH-a, gdje vam ljudi dolaze u ljetnim mjesecima od 2 ili 3 tj. i pokušavaju riješiti određene administrativne stvari gdje im to traje 2 ili 3 tjedna, zapravo potroše svoj godišnji odmor na sređivanje takvih administrativnih stvari. Treća stvar recimo da se spomenem BiH-a, što možda gospodin Raguž nije rekao, meni nije jasno kako je moguće danas u lošoj demografskoj slici da recimo dječji doplatak za Hrvate koji rade u RH u hrvatskim firmama ne mogu dobiti dječji doplatak za svoju djecu koja evo recimo žive na području BiH-a. Meni je to suludo. Dakle ako može jedna Njemačka to napraviti, Austrija, ne znam Švedska, možemo i mi. I na kraju ukoliko postoji politička volja, nema veze s koje strane, lijeve ili desne, postoji politička volja, mi ovaj potencijal možemo iskoristiti, a ova izmjena, normativna izmjena može samo pomoći da matica iseljenika ojača. Hvala vam lijepa.
Hvala. Za repliku se javio zastupnik Željko Glasnović. Izvolite.
Ništa ovako, meni je drago što ste vi spomenuli Imotsku krajinu i tako je bilo '70.-tih godina naravno gdje su gastarbajteri pokrivali deficit te propale države, tako i danas. Pošto Hrvate samo zanima lova, prosječnog Hrvata, treba znati tu da tu dolaze oko 3 milijarde dolara, ustvari eura, Hrvata izvan domovine, tu dolaze, troše novac i to je zašto bi trebali oni imati pravo glasa naravno, samo radi toga. Kina je integrirala svoju dijasporu, mi nismo, a ona je komunistička zemlja još de facto, kao i mi do neke razine. Imamo puno ljudi vani koji bi došli ovdje, ja bih trebao pohvaliti jednu mladu damu vani, Tanja Granić … [[Govornik se ne razumije.]] koja se sada kandidirala u Kanadi, ona vam je također u odboru u Kanadi za katolička građanska prava, vodi jednu udrugu za roditelje kao prvi odgajatelji itd., mogu pomoć na tom svjetonazorskom djelu, maknuti je sa tog položaja, neka dođe ovdje i radi s nama. To je jedan od tisuću ljudi vani.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Babić.
Ja razumijem poštovani kolega Glasnović da vi razumijete hrvatsko iseljeništvo jer i sami dolazite iz hrvatskog iseljeništva. Hrvatsko iseljeništvo jako pomaže Hrvatskoj državi, ne samo u inozemnim doznakama izravno već i gradnjom kuća, kupnjom, potrošnjom u RH. I rekao sam, istina je do '90.-te godine oni su smatrani neprijateljima, emigracijom i tako se prema njima odnosilo, stvoren je jedan mentalni sklop po meni potpuno krivi ali ako ste me pratili u raspravi sam rekao ukoliko postoji politička volja, politička volja ovog zakonodavnog tijela, Vlade RH, ove i bivših Vlada, mi možemo uz jednu dobru sinergiju iskoristiti te potencijale, rekao sam ne samo kulturološke već i gospodarske i demografske i napraviti Hrvatsku privlačnom državnom u kojoj će oni sami bez poziva dolaziti. Ali dočekati ćemo takvo vrijeme, vjerujte mi.
Zastupnik Miroslav Tuđman, javio se za repliku.
Kolega Babić, vi ste se pozitivno izrazili ovim programima Matice iseljenika o toj sinergiji koja se stvara i radi itd., međutim ne smatrate li da je zapravo ova odredba članka da Matica djeluje na području RH jedno birokratsko ograničenje jer uzmimo na primjer British counsil, … [[Govornik se ne razumije.]] , oni imaju ispostave u zemljama za koje su zainteresirani. Po ovome zakonu Matica iseljenika ne bi mogla svoju ispostavu organizirati negdje vani. Mislim ako želimo stvarno uspostaviti mostove sa iseljenom Hrvatskom onda ne bi trebalo biti moguće da imamo ovakva ograničenja već u zakonu.
Odgovor na repliku zastupnik Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Slažem se s vama i moram reći da nisam, da taj dio nisam primijetio, čitajući ga shvatio sam vezan kroz rad i ustroj, mi imamo 5 podružnica koliko znam u Splitu, Dubrovniku, Vukovaru, Rijeci, koja pokriva Pulu i kroz sam ustroj, same Matice iseljenika. Slažem se s vama, ukoliko Matica iseljenika djeluje sa iseljeništvom izvan RH ali ovim, recimo ovo što ste vi sada rekli se zapravo ograničava da može osnovati kao i … [[Govornik se ne razumije.]] da može imati svoju zakladu, odnosno Maticu vani. Ne znam koliko je to intencija Matice da to napravi, mislim da nije, ali jer ona to jako dobro radi kroz ove programe vezano i za školske radionice i za sam folklor, mislim da po meni to dobro radi i koliko znam posjećenost je velika, što je jako dobro i posebno vaš odjel za marketing trebao bi još više možda napraviti jedan iskorak više preko agencije ministarstva da to napravi. Hvala.
Zastupnik Tomislav Lipošćak se javio za repliku.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Babić, u svom izlaganju zapravo nešto ste više govorili o djelatnostima same Matice iseljenika. Ja bih pročitao dio iz članka 3. koji govori da je djelatnost Matice očuvanje i razvoj hrvatskog nacionalnog i jezičnog i kulturnog identiteta Hrvata izvan RH. Imao sam priliku u prethodnom tjednu biti u BiH-u i provesti nešto više vremena sa Hrvatima u BiH-u, zapravo u razgovoru sa tim ljudima, vrlo često se provlači jedno pitanje odnosno jedan njihov apel koji je vezan uz način podnošenja zahtjeva za stjecanje državljanstva. Naime, nakon samog podnošenja zahtjeva potrebno je čekati njima zapravo jedan neprimjeren, vrlo dugački rok za samo rješavanje, neovisno o ishodu toga zahtjeva i za dobivanje odgovora. Osobno smatram da je za identitet Hrvata izvan Hrvatske upravo mogućnost dobivanja državljanstva vrlo bitna i važna, i smatram da bi upravo zato i rokovi i sama procedura mogli i trebali biti puno kraći i na taj način jednostavniji. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Babić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Lipošćak, dobro je da ste to primijetili, mi smo, ja se sjećam i u zadnjem sazivu kad je bio gospodin Šuker, razgovarali smo o tome, baš o Zakonu o državljanstvu i rekli smo da se to maksimalno treba pojednostaviti. Ja stvarno ne razumijem zbog čega mi i birokratski onemogućavamo Hrvatima koji to mogu dokazati, izjašnjavaju se kao takvi, da ne mogu steći na brži način hrvatsko državljanstvo. Postoji još nešto drugo, možda sam na brzinu rekao, životno vrlo važno, recimo dječji doplatak. Dakle Hrvati koji su iz BiH-a, rade u RH, njihova vam djeca nemaju pravo na dječji doplatak, što je suludo. Recimo u ovoj demografskoj lošoj slici, mi moramo se potruditi, ja znam da je to SDP izmijenio 2010. ili 2011. godine, misleći da su to neki ogromni novci koji se daju BiH-u, što uopće nije točno, ali mislim da time činimo još veću štetu ljudima koji dolaze upravo koji su naseljeni Hrvatima iz BiH-a. I hvala vam na toj replici.
Hvala. Zastupnik Silvano Hrelja javio se za repliku.
Poštovani kolega Babić, reagiram na jednu izrečenu tvrdnju da smo mi možda našim iseljenicima, našim Hrvatima izvan domovine zakomplicirali život. Mislim da se moramo tu ograditi, možda i jesmo ali samo u segmentu biračkog prava jer ja osobno mislim da Hrvatska pomaže i više nego što su joj gospodarske mogućnosti našim sugrađanima u inozemstvu. Ja bih prije rekao da smo zagorčali život našim građanima Hrvatima u Hrvatskoj zbog velikih propusta koje smo napravili, gubitka i industrije i proizvodnje i velike trgovine odnosno velikog uvoza nego što smo to napravili nepravdu prema našim iseljenicima i doista podcrtavam još jednom, uvijek može bolje ali mislim da Hrvatska pomaže svojim iseljenicima više nego što su joj to gospodarske mogućnosti.
Odgovor na repliku, zastupnik Babić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Hrelja, slažem se, mislim da ja ovdje nisam govorio o materijalnim izdacima, o tome zapravo najmanje. Mislim da to u jednom djelu hrvatskog iseljeništva uopće nije potrebno, s drug strane postoji recimo i hrvatske nacionalne manjine u drugim zemljama koje su siromašne, ne mogu imati ili ostvariti određene programe koje bi to mogli, i to hrvatska država po meni radi na jedan korektan način u skladu sa svojim mogućnostima. Gospodin Ljubić je zapravo govorio da trebaju se prepoznati određeni programi koji imaju daleko veću učinkovitost nego određena rascjepkanost putem nekakvih programa koji se možda i ne vide ali eto samo zbog određenih političkih pritisaka se daju. To manje, mi moramo mijenjati mentalni sklop, stereotipe prema hrvatskom iseljeništvu, to je ogroman potencijal, pa pogledajte recimo Armeniju šta su radili, Izraelci, da ne govorim o njihovima 2 programa koji su vezani za mlade i za starije, Talijani, Mađari. Dakle, prepišemo određene stvari a kažem, oni su institucionalno dobri u Hrvatskoj, samo kažem, ovim zakonima o boravištu, prebivalištu, zagorčali smo im život o biralištima, aktivnoj registraciji, to nije bilo dobro.
Hvala. Zastupnik Panenić javio se za repliku.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Babić, evo i na tragu ovog što je kolega Tuđman govorio, u biti ono što je karakteristično u ovome zakonu a to se proteže i kroz HAZU je u biti ograničavanje naše dijaspore da sudjeluje upravo u takvim, bitnim institucijama koje mogu izražavati svoj nacionalni identitet. Znači, nije nam ovo prvi put da čak i upravljanje tijelima i u podružnicama nemaju direktan pristup nego isto tako i ako se sjećate Hrvatska akademija je ekskluziva koja može se pojaviti samo u Hrvatskoj. Prema tome, tu je taj jedan nedostatak naše aktivne politike da moramo otvoriti prema upravo našoj dijaspori, dana dijaspora prihvaća svoju ulogu a to je uloga da budu uključeni u život u RH, da to ne bude samo na glasanju. Sada ovim prijedlogom evo potaknuto je i referenduma i premijer je najavio da će se dati mogućnost elektroničkog glasovanja dijaspori ali isto tako i u drugim tijelima trebaju imati slična ili ista prava. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Babić.
Poštovani kolega Paneniću, istina, ja ne vjerujem da sad Matica samu sebe želi ograničiti. Matica iseljenika dobro radi stvari, ona prepoznaje stvari, ima velike outpute vezano za Hrvate iz iseljeništva i oni najbolje znaju što bi trebalo napraviti. Možda inicijative koje bi trebale dolaziti od Matice prema ovom zakonodavnom tijelu kod nas izostaju, ali činjenica je, ja ne znam jeste li vi bili kad smo mi razgovarali, zato je gospodin Bauk predlagao, on je radio nekakve eskapade vezano za Zakon o prebivalištu, Zakon o boravištu, aktivnoj registraciji. Reći ću vam samo, evo, zbog Zakona o prebivalištu znamo pouzdanu informaciju da je sa područja Metkovića i Imotskoga tamo ljudi su podizali svoje ušteđevine koje su bile u milijunima eura upravo zbog toga što nisu mogli po Zakonu o prebivalištu više držati taj novac u hrvatskim bankama. Dakle, sami smo to napravili.
Hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se zastupnik Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicama, kolegice i kolege. Pa kad bi samo danas mi raspravljali o stavku 1. članka 3. koja je djelatnost Matice Hrvatske, onda bi vjerojatno naša rasprava išla u jednom drugom smjeru i onda bi vjerojatno u jednom tehničkom zahtjevu razmišljali na drugačiji način. Međutim, današnja naša rasprava je doticala se i Državnog ureda za Hrvate izvan RH i Zakon o biranju zastupnika u Hrvatski sabor i Zakon o prebivalištu, Zakon o boravištu, dakle jedna vrlo šarolika tematika jer nažalost, Hrvate izvan RH upravo muče tako šaroliki problemi. Jedan je problem koji muči Hrvate u BIH, jedan je problem Hrvata, prije svega u Srbiji, drugi problem je Hrvata u zapadnoj Europi, a treći problem je Hrvata u prekomorskim zemljama. I to mora se rješavati kroz različite načine, a ovaj jedan tehnički zakon koji u principu daje nekakav veći pravni subjektivitet, da tako kažem Hrvatskom matici iseljenika i na takav način je vjerojatno daje mogućnost da osnaži neke djelatnosti koje je ta Matica radila u proteklih 70-ak i još nešto, zapravo 60-ak i još nešto godina sa više ili manje uspjeha, ali bila je nekakva veza iseljenoj Hrvatskoj sa matičnom domovinom. Za pomoć Hrvatima izvan Hrvatske osnovan je Državni ured za Hrvate izvan RH i vrlo interesantno, kad govorimo o državnom proračunu, kad ga usvajamo, da je onda vrlo malo rasprave o zakonima i propisima koji se tiču Hrvata izvan RH temeljem kojih možemo pomoći sa pojedinim pozicijama u državnom proračunu. Jer jedino tada možemo govoriti o pomoći Hrvatima izvan RH. Jer tada se govori o konkretnim pozicijama, govori se o konkretnim novčanim iznosima i govori se o konkretnim stvarima gdje će se i kako će se pomoći. Pa kad bi analizirali što se napravilo u proteklih 28 godina ove države Hrvatske, onda bi vidjelo koliko je ta pomoć bila usprkos nekad i ograničenim financijskim sredstvima velika, iako onima koji primaju tu pomoć je nažalost bila ograničena i nedostatna. Ali bilo je određenih vrsta pomoći koje su promjenom političkih nomenklatura u Hrvatskoj nestajale. Tako jedna pomoć koja je itekako pomogla Hrvatima u Bosanskoj Posavini, a to je bila građevinski materijal za obnovu kuća povratnicima je praktički nestala u jednom vremenskom periodu iako je u tom trenutku puno pomogla. Ministarstvo poljoprivrede imalo je određene programe za pomoć povratnicima na određena područja, prije svega mislim Hrvata u BIH. Kad govorimo o određenim diplomatskim aktivnostima, onda prije svega se moramo osvrnuti na problem Hrvata u Srbiji. Dakle, prije svega Hrvata u Vojvodini, njihovom položaju i njihovom statusu jer treba jasno reći Hrvatska što se tiče nacionalnih manjina ima možda među najvećim pravima od svih članica EU. A da li imamo takav reciprocitet i približno za Hrvate u Srbiji? Nemamo, nažalost. Oni nemaju zagarantiranog predstavnika u skupštini Srbije, nešto na lokalnoj razini imaju. Nažalost, sa određenim političkim akcijama se vrše potezi razjedinjavanja tog hrvatskog puka na Hrvate i Bunjevce i to izjašnjavanje nažalost smanjuje hrvatski korpus. Ako skoknemo do zapadne Europe, a u zapadnoj Europi su Hrvati koji su prvi egzodus doživjeli krajem 60-ih godina, krajem 60-ih godina. A drugi egzodus nažalost doživljavaju danas. Oni imaju jedne sasvim druge probleme i tu je pitanje Zakona boravišta i prebivališta nešto što njih najviše tangira. Ako odemo preko oceana, onda kad razgovarate sa drugom i trećom generacijom Hrvata koji su tamo negdje početkom stoljeća otišli, oni imaju pak svoj problem. Njih muči, nema sporazuma o socijalnom, zdravstvenom osiguranju. Sa nekim od država nema potpisanog sporazuma o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i oni kad su sad u mirovini, kad bi se vratili u domovinu i tu živjeli, ne mogu ostvariti elementarna prava. Nemaju reguliranu zdravstvenu zaštitu i problem im je oporezivanje mirovina. Dakle, to je za njih ključni problem u ovom trenutku, praktično gledajući. Jer Matica će ovaj svoj dio posla odraditi. Jedne godine je manje uspješno, druge godine je više uspješno, ali će ga odraditi. Ali ovo su životni problemi o kojima mi moramo razmišljati kad raspravljamo o nekim drugim zakonima. I na kraju, vratiti ću se na one kojima je možda najteže, a iako su da tako kažem, suvereni narod u jednoj državi, a to su Hrvati u BIH. Htjeli ili ne htjeli priznati, netko je ozakonio etničko čišćenje u Republici Srpskoj. I nek pogleda prostore oko Prijedora, Banja Luke gdje su nekad živjeli Hrvati. Ti prostori su nažalost prazni i vjerojatno se tamo Hrvati nikad vratiti neće. Srednja Bosna ima svoju priču. Onaj dio tamo kod Zenice i Tuzle ima svoju priču. Hercegovina ima svoj dio priče, ali i ona je doživjela jedan udar. Sjetite se da u godinama Hercegovačke banke je to bilo najuređenije područje BIH. A banka je bila nekakav temelj za gospodarsku samostojnost i snagu. 2005. je predstavnica međunarodne zajednice došla u Ministarstvo financija i rekla da tamo nije nađeno nikakvih nepravilnosti. Reko, ali je uništena banka. Uništena je podloga za razvoj jednog naroda na određenom području. Međutim, pojeo vuk magare, kako kaže naš narod. I danas kad govorimo o pravima Hrvata u BIH, uz materijalna prava trebamo se boriti itekako za njihovo političko pravo u BIH. A isto tako, u 10. mjesecu su izbori u BIH i mi jasno na svim porukama moramo slati političku poruku gdje je god moguće da hrvatski narod, da takav mora biti Izborni zakon u BIH, da hrvatski narod bira svoje predstavnike jer to je legitimno pravo i to je demokratsko pravo. Ako bilo koji narod sa svojim glasovima utječe na to kako će biti izabran predstavnika Hrvata u BIH, onda to je nešto što naprosto nije dobro. A kakva situacija Hrvata u BIH je žalosna. Ja kad odem u svoje Livno, rodno Livno, kad vidim prazna sela, pa da li ćete krenuti prema Tomislavgrad ili negdje drugdje, to je tragedija. Ali nemojmo zaboraviti da Hrvati u BIH su bili uvijek demografska zaliha Hrvatskoj. To je činjenica od koje nitko ne može pobjeć. Odite na groblja u Slavoniji, odite na groblja diljem Hrvatske pa ćete vidjeti kolko ima Bosanskih i Hercegovačkih prezimena. Danas nažalost BiH nije demografska zaliha ni Hrvatima u BiH, a kamoli demografska zaliha Hrvatima u Hrvatskoj. I kad govorimo o demografskoj politici, ovo je nešto što ne smijemo smetnut s uma. Jer ako to smetnemo s uma, onda je nešto, zaboravljamo naprosto povijesne činjenice i na kraju Domovinski rat, rame uz rame Hrvati iz BiH, Hrvati iz Hrvatske, Hrvati iz iseljene Hrvatske su stali u obranu svoje domovine. I to kako su oni stajali u obrani svoje domovine, tako i mi danas moramo razmišljati sad donosit zakone koji će biti na korist iseljenoj Hrvatskoj, kako Hrvatima u BiH, tako iseljenim Hrvatima diljem Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. Zastupnik Nikola Grmoja, izvolite.
Poštovani predsjedniče, odnosno podpredsjedniče. Tražim stanku u ime kluba MOST-a zbog informacija, odnosno korespondencije koja je izašla u medijima, tražim stanku od 30 minuta kako bismo mogli izanalizirati sve ono što je izašlo, a što je praktički jedan težak udar Martini Dalić, premijeru Plenkoviću i ovoj Vladi. Tražim 30 minuta kako bi, ne samo klub MOST-a, nego i ostali klubovi mogli izanalizirati sve ovo što je objavljeno u medijima.
Zastupnik Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa podpredsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, tražim stanku iz istog razloga i molim vas da obrazložim dvije minute zbog čega to tražim. Mogu ovdje? U redu.
Imate mogućnost obrazložiti stanku koju namjeravate zatražiti za analizu sa članovima svoga kluba. Možete obrazložit u dvije minute zbog čega tražite to [[Upadica Bunjac: ovdje ili dolje, samo me to zanima?.]] Tu. Dvije minute. A nakon toga se može odobriti stanka.
U redu. Mi smo upravo danas, po ne znam koji puta jasno saznali, da u Hrvatskoj postoji paralelizam vlasti. Znači da imamo institucije kakva je recimo Sabor, imamo institucije kakva je Vlada, imamo druge institucije pravosudne organe itd. a u Hrvatskoj se odluke donose u neformalnim skupinama, na grupnim mailovima gdje ljudi, koji nikada nisu imenovani u nikakve radne skupine, gdje ljudi koji nemaju nikakve ovlasti ni u Vladi, ni u ministarstvima, ni u Saboru, donose dugoročne odluke koje se tiču čitave Hrvatske države, gospodarstva i društva općenito. Što je najgore od svega, ovdje se dogodilo kazneno djelo trgovine utjecajem i povlaštenim informacijama kako bi određena interesna skupina ostvarila svoj vlastiti materijalni interes, što najbolje potvrđuje činjenica da je iz Agrokora do sada izvučeno 500 milijuna kuna za tzv. savjetništva, a da istovremeno nemamo nagodbu, nikakve rokove kada bi se cijela situacija mogla razriješiti i na koncu konca nemamo nikakva rješenja. Ovo je dakle situacija u kojoj je posve jasno da premijer i njegova potpredsjednica moraju podnijet ostavku, a ja između ostaloga pozivam novog glavnog državnog odvjetnika da već danas reagira u skladu sa svojim ovlastima. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Zbog zahtjeva saborskih zastupnika određujem stanku u trajanju od 30 minuta, a nakon toga idu replike na pojedinačno izlaganje zastupnika Šukera. Tako da nastavljamo u 13:10. [[STANKA U 12:03]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,35 SATI]] Zastupnik Ivica Mišić javio se za repliku zastupniku Ivanu Šukeru.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Šuker, vi ste malo govorili o problemima Hrvata općenito u svijetu i okolnih zemalja. Da, naravno Hrvati koji imaju probleme to su BiH-a i Srbija, to je vidljivo da su tu najveći problemi. Šta je to, govorili ste i o financijama, da Hrvatska izdvaja, naravno da izdvaja dosta sredstava. Međutim, ja osobno mislim da je Hrvatima i u okolnim zemljama a i u svijetu najbitnija politička poruka, to je najbitnije. Nije toliko novac koliko je politička jednostavno jasna poruka da su oni dobrodošli i da Hrvatska o njima razmišlja. I to je ono o čemu mi moramo ovdje govoriti u Saboru i moramo to isticati. Ništa drugo nisam imao. I da, izbori u BiH-a, mi bi sad već trebali pripreme napraviti da, ne mjesec dana prije izbora već, već od danas raditi pripreme izbora za BiH-a da to posložimo i da vidimo koji Hrvati, da li mogu kroz institucije glasati i kako im omogućiti taj put da idu na glasovanje. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Mišiću, već sada treba davati kroz razno razne vidove, obavijesti informaciju onima koji imaju pravo glasovati na izborima u BiH-a. Međutim, zašto sam ja svoju raspravu koncipirao na ovakav način? Pa zato što ima na desetine zakona o kojima raspravlja ovaj Visoki dom kroz koje se može raspravljati o problemima Hrvata izvan Hrvatske. Međutim, nažalost ovdje se danas čulo svega i svačega samo ne zakonu o, jednom tehničkom zakonu iako danas možda bi bilo dobro da smo progovorili o tome što i kakao je Matica radila u prethodnim godinama i da li je ovakav organizacijski oblik i kako se ovo predviđa garantira da će se taj rad moći za određenu razinu kvalitete dignuti gore. Mi smo danas o tome po meni trebali raspravljati. Međutim, naprosto kroz svoju raspravu ja sam samo želio upozoriti na … [[Govornik se ne razumije.]] problema s kojima se suočavaju nažalost Hrvati izvan Hrvatske.
Hvala. Zastupnik Ante Babić, javio se za repliku, nije tu. Zastupnik Božo Ljubić, također nije tu. Nastavljamo dalje sa pojedinačnim sudjelovanjem u raspravi, za nju se javio zastupnik Miroslav Tuđman. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Danas razgovaramo o ovom Prijedlogu zakona o Hrvatskoj matici iseljenika. Po obrazloženju kojem smo dobili motivi za to su promjene drugih zakona pa se ovaj zakon mora, odnosno odredbe Zakona o Hrvatskoj matici iseljenika moraju uskladiti sa tim zakonima. S druge pak strane ono što je već do sada rečeno i s čime sam ja suglasan također treba pohvaliti sve ove dosadašnje napore i programe koje je Matica iseljenika do sada imala, na kojima radi. Međutim, čini mi se da ovo ipak ne treba gledati samo kao jedan tehnički ili tehnički zakon usklađivanja sa drugim zakonima nego bismo trebali malo gledati više u budućnost kako bismo redefinirali, odnosno proširili ingerencije matice iseljenika. Pogotovo što s jedne strane se kaže da je osnivač Matice RH, drugo da je djelatnost Matice od interesa za RH ali se onda kao primarni interes definira djelatnost Matice u očuvanju i razvoju hrvatskog nacionalnog jezičnog i kulturnog identiteta Hrvata izvan RH. Već sam u replikama rekao da je to ipak jedan, barem što se tiče formulacija jedan jednosmjeran proces jer se ne računa ili ne naglašava doprinos iseljene Hrvatske identitetu hrvatskoga naroda, odnosno hrvatske kulture u cjelini. S druge strane, mislim da bi trebalo ovaj zakon proširiti sa obvezama ili ambicijama koje Matica iseljenika treba imati a to je da se kaže da ona promovira i razvija zajedništvo domovinske iseljene Hrvatske što je jedna sasvim druga dimenzija od ove kulturne dimenzije koja je primarno naglašena. Ako kažemo da je to zajedništvo domovinske iseljene Hrvatske, onda bi isto tako trebalo reći da to zajedništvo treba, program tog zajedništva treba planirati i usklađivati sa strateškim ciljevima RH sa vanjskom politikom o onom segmentu u kojem se odnosi na iseljenu Hrvatsku zato što i u tim dokumentima imamo odnos prema Hrvatima u inozemstvu i Hrvatima u BiH—a. Prema tome sa takvim redefiniranjem, odnosno proširivanjem uloge i zadaće Matice iseljenika dobili smo jedan konzistentniji program, dobili smo ono što niz institucija u svijetu već decenijama radi kao što je British Council ili neke druge specijalizirane institucije koje promiču svoje nacionalne institucije kroz nacionalne interese kroz ovakve oblike rada. U tom smislu bi vjerojatno bio konzistentniji, izdavačka djelatnost koja je ovdje napomenuta i u svakom slučaju je za pohvalu ali ne bila fokusirana samo na kulturnu dimenziju nego i za promicanje hrvatskih nacionalnih interesa gdje bi Matica iseljenika mogla biti ona točka koja bi kontinuirano objavljivala knjige koje bi tumačile hrvatske interese i hrvatska stajališta i bila jedan okvir za promociju tih interesa u inozemstvu. S druge strane imamo 2 tijela koja na neki način imaju, fokusirana su na istu populaciju Maticu iseljenika, a drugo Središnji državni ured za Hrvate u inozemstvu i čini mi se da bi ovim zakonom trebalo ipak naznačiti koje su te razlike. Središnji državni ured za Hrvate u inozemstvu je jedno izvršno tijelo da tako kažem, sa drugim ovlastima nego što to ima Matica iseljenika, ali Matica hrvatskih iseljenika bi mogla biti onaj focal point gdje se problemi sa kojim se iseljena Hrvatska susreće mogu adresirati, gdje se mogu prikupljati, gdje se mogu analizirati i gdje se mogu na neki način tumačiti a da nemaju naprosto egzekutivnu ingerenciju. U tom smislu bi jednu ovakvu odredbu isto tako bilo poželjno unijeti u opis djelatnosti Hrvatske matice iseljenika u ovome zakonu. Naprosto kao što je već rečeno, svi ovi problem od dobivanja državljanstva, od jednog problema koji nije naznačen ovdje a to je recimo zahtjevi naših iseljenika za uknjižbu u zemljišne knjige odnosno imovinske knjige, možemo malo da vidimo koju raspravu …
Ispričavam se. Saborski zastupnici, molio bih vas.
Pitanje vlasništva koje je naprosto nerješivo ali barem da se ljudima objasni na koji način, po kojim zakonima, na kojim adresama to mogu rješavati jer to su problemi sa kojima se suočavaju i jedan dobar dio je razočaran što takve stvari nisu u mogućnosti riješiti u relativno kratkome vremenu. To bi mislim bilo ono ključno što bi trebalo naznačiti u ovom zakonu, znači da se iz te kulturološke dimenzije proširi na društvenu i političku dimenziju sa jednom ambicijom, da Hrvatska matica iseljenika bude ono mjesto gdje će se povezivati i sa političkom i kulturnim i znanstvenim faktorima odnosno čimbenicima u pojedinim zemljama. Već sam rekao i da je problem ograničavanja djelatnosti u organizacijskom smislu samo na područje RH jedan ograničavajući faktor jer nema razloga da se ne otvori mogućnost da Hrvatskoj matici iseljenika omogućimo otvaranje ispostava u Njemačkoj, Kanadi ili BiH-u. Tako da bi molio da predlagatelj ovoga zakona razmotri ove opcije i vidi što je sve prihvatljivo kako bi otvorili prostor za rad Hrvatskoj matici iseljenika na novim osnovama.
Zastupnik Beljak, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. U ime saborskih zastupnika HSS-a, tražim stanku u trajanju od 30 minuta kako bi se svi zajedno konzultirali oko najveće afere još tamo od sredine 90-ih od privatizacijske pljačke o kojoj imamo prilike čitati o određenim medijima [[Upadica Petrov: Je li želite obrazložiti u trajanju od 2 minute stanku?]] Apsolutno [[Upadica Petrov: Izvolite.]] Hvala lijepa. Dakle, ovo što je danas izašlo kroz medije nažalost je dokaz da [[Upadica Petrov: Molio bi saborske zastupnike da se suzdrže od komentara.]] Dokaz da afera o kojoj se priča već mjesecima u Hrvatskom saboru, da je na neki način pokušavana amortizirati non-stop pričom oko Agrokora pa je ljudima već dosta Agrokora, ali ovo što je danas izašlo ako je autentično, onda možemo govoriti da 500 milijuna kuna, odnosno pola milijarde nikako ne može biti zanemariva aferica. Radi se o tome da ukoliko je sve to skupa autentično i točno da se radi o najvećoj aferi Hrvatske odnosno o najvećoj pljački Hrvatske i ovoga što je ostalo od Hrvatske od strane gospođe Dalić, i radi se o tome da bi gospođa Dalić što prije trebala razjasniti ili dignuti kaznene prijave protiv ljudi koji su objavili ovakve kompromitirajuće materijale ili bi trebala sama otići i pomoći gospodinu Plenkoviću i cijeloj hrvatskoj Vladi te podnijeti ostavku. Ovakvo ponašanje, ako je ponavlja, ovo sve autentično, što možemo čitati po portalima je apsolutno nedopustivo i to je dokaz ponavljam, ako je to autentično, to je dokaz da se doista radi o smišljenoj pljački 500 milijuna kuna iz poduzeća u kojoj je država uložila u proteklih 25 godina puno i puno milijardi kuna kroz različite poticaje i kroz političku pomoć koju je Agrokor i gospodin Todorić prije svega od HDZ-a a onda i ostalih stranaka koje su parcipirale u to vrijeme u vlastima i koje su svojim političkim utjecajem stvarala taj napuhali balon koji se rasprsnuo prije godinu dana, a zvao se, ili se još uvijek zove Agrokor. Umjesto da se sve prepustilo tržištu, išlo se na donašanje zakona, ako je, ponavljam, ovo autentično taj zakon je direktno pisala gospođa Dalić i on označava legalnu pljačku pola milijarde kune i zbog toga tražim da se oko toga svi klubovi saborskih zastupnika konzultiraju za vrijeme pauze.
Zastupnik Beljak, znam da ste tražili 30 minuta. Je li moguće 10 minuta? Je li zaista potrebno 30?
Samo zbog vaše pristojnosti pristajem. Hvala lijepo.
Hvala vam. Određujem stanku od 10 minuta. Počet ćemo s radom u 13:05. STANKA U 12:50 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,00 SATI]] Nastavljamo s radom. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Hrvatska dijaspora pored svoga doprinosa, a najveći je bio u Domovinskom ratu kako financijski, tako i moralno kao i sva druga podrška koju su nam pružili, nije adekvatno zastupljena u hrvatskom društvu pa ni u Hrvatskom saboru niti dalje. Razloge moramo tražiti među onima koji su kočili njihov napredak u tome. Imamo Hrvate van Hrvatske u Srbiji koji ne da nemaju nikakva prava, nego su im životna prava ugrožena. Zadnji bjesomučni napadi četnika Vojislava Šešelja sa svojim odredima koji je, kako oni to zovu, atakovao na Hrtkovce, gdje ga je žandarmerija u tome spriječila. Što bi bilo da ga nisu spriječili? Da li bi se desilo neko novo Borovo selo ili bi ponovio ono što je radio '91.? Kada premijerka Srbije Barnabić govori o tome kako za Hrvate nema mjesta u srbijanskom parlamentu, ja to uspoređujem sa našim parlamentom gdje mi imamo jako puno predstavnika manjina, da li nekih previše ili premalo, to ćemo mi utvrditi sa vremenom, ali je činjenica da nitko se nije udostojio i stao u obranu naših manjina u njihovim matičnim zemljama gdje bi oni svojim glasom doprinijeli da nema takovih bjesomučnih prijetnji i napada na našu ugroženu manjinu van Hrvatske. Kada govorimo o Hrvatima u BIH, ne mogu da se ne vratimo u prošlost. Da smo imali na čelu institucija one pa i ministre, ministrice koji su izdajnički o svojoj zemlji govorili da je Hrvatska izvršila agresiju na BIH. To je najveći napad dužnosnice, ministrice vanjskih poslova, koja je poruka takove ministrice da ona govori da je njezina zemlja izvršila agresiju na susjednu zemlju i time je otvorila Pandorinu kutiju koja traje i dan-danas. I dan-danas imamo posljedice iseljavanja, bježanja Hrvata branitelja sa cijelim obiteljima iz BIH ko im je to omogućio? Takova ministrica i stavovi onih koji su sjedili u Hrvatskom saboru, a nisu brinuli o svojim Hrvatima izvan Hrvatske. Pročitati ću još jednoga koji su omogućili progon i iseljavanje Hrvata iz BIH. Kaže ovako, Mladen Bajić, sporazum, sa Hrvatske strane sporazum je potpisao tadašnji glavni državni odvjetnik Mladen Bajić, a u ime BIH glavni tužitelj BIH Goran Salihović. Vlasti RH nisu ni u jednome slučaju zatražile dokumentaciju vezanu za zločine počinjene na svome teritoriju, dok su istražitelji BIH prekopali tisuće stranica dokumenata vezanih za bivše pripadnike HVO-a. Dokumentacija HVO-a po nalogu prethodnih hrvatskih vlasti ... [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, Mladen Bajić potpisuje sporazum i omogućuje tužilaštvu susjedne BIH za koju naša ministrica vanjskih poslova tvrdi da smo mi Hrvati izvršili agresiju na njih i oni nesmetano dolaze u hrvatske arhive, prekapaju po tim arhivima, kopiraju ono što im je potrebno i sa tim istim dokumentima odlaze u BIH i tamo čuče, razrađuju optužnice i čekaju o zasjedi kada će to primijeniti nad hrvatskim braniteljima. Istovremeno oni koji su zaduženi da postupaju po zločinima i kaznenim progonima počinitelja zločina nad Hrvatima i drugi, ne čine ništa. Nijednu istragu niti jedan dokumenat nisu donijeli iz Sarajeva a imali su mogućnost zašto to nisu učinili, to bi trebali mi u Hrvatskome saboru upitati sebe a i njih. Sjetimo se progona hrvatskih branitelja, generala Matuzovića i Orašje Bosanske Posavine. Sjetimo se šestorke u Haagu, generala Praljka. Sjetimo se a uskoro će nas neko vjerojatno obavijestiti za Mrkonjić Grad. Sve su to omogućili oni koji su se kleli i koji su dali prisegu da će raditi u interesu Hrvatske, danas šute, nema ih ni ovdje jer bih ja sigurno ovdje pitao zašto ste to rekli, zašto ste to napravili, u ime koga i u ime čega. Ne govorimo blasfemije nego vam kažem, govorimo samo iz spoznaje i saznanja koja su mi dostupna bila kroz moj rad ovaj kratki u Hrvatskome saboru. Zašto sam ja na jedan dan bio predsjednik Odbora hrvatskog pravosuđa? Zamislite vi to, Stevo Culej, predsjednik Odbora hrvatskog pravosuđa. Jedan dan, točnije jedan sat. Znate zašto? Pa zato što toga dana u vrijeme Vlade Tomislava Karamarka, organizirali smo sastanak zajednički Odbora za pravosuđe i branitelja. Na istome sastanku bio je prisutan ministar Tomo Medved, ministar pravosuđa Šprlje, bili su povjesničari Ante Nazor i Ivo Lučić, bili su uvaženi mediji i sve je bilo divno i krasno do onoga trenutka dok sama sjednica nije treba počet. U tome trenutku, sekundu prije početka sjednice, dolazi tajnica i kaže gospodine Culej, izvolite predsjedajte sa ovom sjednicom jer vi ste trći po spisku, predsjednik Arsen bauk je spriječen da dođe, drugi nije nikad određen, a vi ste treći, izvolite voditi sjednicu. Istovremeno ja pogledam ali ja nemam ni materijale na stolu. A tema je znate koja bila? Zaštita interesa šestorke u Haagu i generala Praljka pokojnog. Zašto predsjednik Odbora za pravosuđe nije prisustvovao tamo? Zašto je Peđa Grbin ustao i otišao sa istoga sastanka? Samo iz jednoga razloga jer nisu htjeli pomoći braniteljima i generalu koji su u Haagu se nalazili. Zar je to pomoć Hrvatskoga sabora, odbora našima za koje su mnogi prolili suzu i ovi koji još uvijek služe golgotu svoju za naše interese da bi mi ovdje sjedili i uživali mnogi ono što nisu zaslužili? Da uživaju jednu hrvatsku kunu? Zar je to način na koji hrvatska država pomaže svoju dijasporu, svoje Hrvate van Hrvatske? Nije. Upitajmo se kada dođe vrijeme da li smo dovoljno učinili i nemojte plakati nad sudbinom Hrvata iz Bosne, iz Srbije a posebice iz dijaspore jer niste mnogi imali zajednički cilj, zajednički san. Zato su se neki upleli i dandanas rade i protiv hrvatske dijaspore i protiv Hrvata van Hrvatske. Šta ćemo učiniti, tko je slijedeći od njih? Zbog čega? Zbog čega naši hrvatski zapovjednici Mijo Jelić i mnogi drugi, … [[Govornik se ne razumije.]] , bez noge i bez ruke koji je došao iz Francuske, iz Pariza braniti svoj Mostar, ostao je bez noge i bez ruke sa 19,5 godina. Ne može u Mostar na svoju djedovinu, šta smo učinili za te ljude? Šta je učinio ministar Orepić kada je bio ministar MUP-a? Počistio je ono malo Hrvata što je uteklo kod nas i što se sakrilo, zbog čega? Gdje je njegovo izvješće šta je učinio? Koliko je otišlo onih što ih je 50 prijavljeno na jednoj adresi u Vukovaru? A koliko je Hrvata iz Orašja moralo se vratiti u Orašje i sad čekaju … [[Govornik se ne razumije.]] mač koji im visi nad vratom i nad njihovom glavom. Hvala.
Tri su replike, ali prethodno ako je moguće, hvala. Zastupnik Miro Bulj javio se prvi za repliku, izvolite.
Kolega Culej, složio bi se s vama da su Hrvatske manjine zaboravljene od svih politika. Moramo reći svih, i onih šta su javno, vi ste spomenuli kolegicu Pusić koja je rekla da je agresija izvršena u BiH-u. Oni su jasno rekli stav, a šta ćemo kazati s ovim, uhititi, locirati, transferirati, isporučiti? Šta ćemo reći s tima koji su za Judine škude prodavali pod krinkom domoljublja naše najistaknutije sinove? Pa da, točno je. nitko nije posjetio šatorku do ministra Šprlje, nitko. Niti jedan ministar, ostavljeni sami. Čak vaša ministrica, tada tajnica nije htjela da se knjiga subvencionira što je bilo pravo po zakonu od generala Praljka, nitko ih nije posjetio, nitko ih nije pitao. Hrvate u BiH-u, to imam pravo reći jer sam godinu dana bio u Domovinskom ratu na tom području, zajedno sa HVO-om, nitko ih nije posjetio ni sjetio ih se. A više me bole ovi ljudi koji se pozivaju na domoljublje i koriste ih kao eksploatacijsku sirovinu samo za glasove.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Culej.
Kolega Bulj, i vi i ja smo svjedoci u Hrvatskome saboru, pored onih glasača koji su nam dali glasove, da hrvatski narod kroz povijest je jako dobro znao razdvojiti one koji su Jude a oni koji su se borili i dali sve za hrvatsku domovinu.
Zastupnik Alen Prelec javio se za repliku.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Culej, ja nisam odvjetnik nijednih od ovih kolega koje ste vi prozvali, ali bar minimum korektnosti bi bilo da ste to njima rekli kad sjede ovdje u Saboru i da obrazlože zbog čega su nešto činili i ne činili. A ovo je nekorektno bilo od vas da ih prozivate na ovaj način. Žao mi je što evo vi se smatrate da ste jedan jedini zastupnik hrvatskih interesa ovdje u Saboru zato što sjedite tamo na onoj desnoj strani a mi kao ovi na lijevoj strani vjerojatno nismo pravi Hrvati. Evo to me boli. I nemojte si dati za pravo da ste vi jedini taj koji štitite hrvatske interese. Postoji i na s malo manjih Hrvata na ovoj lijevoj strani pa evo molim vas onda da uvažavate ovako, kao što ja vas poštujem tamo što sjedite na desnoj strani, poštivajte bar minimum svog kolegu koji sjedi na ovoj drugoj strani. Hvala lijepa.
Hvala. Zastupnik Culej odgovor na repliku.
Kolega, ja znam da istina boli. Da ja sjedeći na ovoj strani ili na sredinu, na bilo kojoj strani, ja bih djelovao i radio isto. Samnom su rijetki koji će popiti i koji su popili samnom kavu u Hrvatskome saboru. Iz jednog razloga što 5.-tu izložbu radim u Hrvatskome saboru a niste se udostojili doći da vidite povijesnu istinu šta se je događalo u Hrvatskom narodu. Ne, to vas ne interesira. A kolege koje spominjem, to nije ni prvi ni zadnji put da ih spominjem i još će me dobro čuti dok god sam u Hrvatskom saboru.
Zastupnik Panenić, zatražio je repliku.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Culej, evo ja ću samo još jednu nadopunu na vaše izlaganje dati. Drago mi je da postoje, da kažemo i pozitivne strane primjene bilo kojega zakona. I drago mi je da neće dolaziti autobusi iz Srbije koji će glasati kod nas u županiji, kod vas i kod mene i koji će tim utjecati na izbore a svi smo svjesni da ti ljudi ne žive kod nas u županiji, da oni dolaze samo kada vaš sada partner u Vladi SDSS, organizira ih, dovodi, da bi na izborima promijenili ono što na terenu nisu uspjeli Domovinskim ratom.
Odgovor na repliku zastupnik Culej.
Kolega Paneniću, ja znam da vi govorite istinu, vi ste istinoljubiv čovjek, ali isto tako ja bih rekao akcija je bila dobra kada bih na kraju akcije podnio izvješće, iz izvješća vidio koje su dobre strane te akcije a koje su loše strane. Raščlambom te akcije nije utvrđeno koliko je spriječeno iz Srbije autobusa da dođe a koliko je naših autobusa protjerano sa obiteljima u Orašje.
Hvala. Zastupnik Maras, javio se za riječ.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Tražimo stanku sukladno Poslovniku zbog jedne stvari da se konzultiramo unutar kluba a vezano je uz situaciju gdje je gospođa Martina Dalić, ja bih rekao nepovratno izgubila povjerenje hrvatskih građana vezano uz to da je derogirala i Hrvatsku državu, ne samo Vladu RH i Hrvatski sabor na način da je prepustila ozbiljne državne poslove privatnim konzultantima koji su se kasnije očito naplatili kroz Agrokor. I tražimo ovom prilikom da se premijer Plenković odazove u Hrvatski sabor da nam osobno da odgovore. I tražimo također u ime Kluba zastupnika SDP-a glavnog državnog odvjetnika Damira Jelinića da da odgovore da li tu ima potencijalno kaznenih djela jer državno odvjetništvo je u proteklom razdoblju na temelju informacija iz medija otvaralo određene slučajeve pa čak i vrlo brzo reagiralo sa određenim odgovorima. Znači još jednom kažem, tražimo Državno odvjetništvo RH da otvori ovaj slučaj da vidi da li je bilo kakvih propusta, da li je gospođa Martina Dalić ogriješila se o zakon i napravila određena kaznena djela za što ja osobno smatram da ima elemenata i da se ta priča na kraju krajeva zatvori odnosno da hrvatski građani vrate povjerenje u Hrvatsku državu jer je ovdje očito da se radi o tome da su se neki ponašali kao da je njihova, kao da je RH njihova pričija i da mogu raditi što god žele jer oni su evo bogom dani da spašavaju stvari i znaju sve o svemu. Znači bahato ponašanje koje proizlazi iz ovih mailova je dovoljno za političku odgovornost i smjenu gospođe Martine Dalić ali ja vjerujem duboko da tu ima i kaznenih djela i tražim ponovno još jednom u ime kluba da glavni državni odvjetnik otvori slučaj i da pogleda o čemu se tu radi. Hvala vam lijepa.
Hvala. Određujem onda stanku u trajanju od 10 minuta. Nastavljamo sa radom u 13,35. sati. STANKA U 13,17 SATI
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,30 SATI]] Poštovane kolegice i kolege nastavljamo s radom. Završnu riječ u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege, uvažena tajnice sa svojom pomoćnicom. Sad na kraju bih samo rekao da na prijedlog Zakona o Hrvatskoj Matici iseljenika u kojoj je u prvoj čitanju, čuli ste brojna razmišljanja. Naravno da je sve otišlo i u smjeru da se razgovaralo o problemima manjina, tj. iseljenika, ali uglavnom manjina, kako na području najviše Srbije, tako i BiH. Činjenica je da Ministarstvo vanjskih po slova nije odrađivalo, ne zadnju godinu, nego godinama onu ulogu koju je tribalo odrađivati i hrvatska politika što joj je obaveza po Ustavu RH skrbiti o Hrvatima van Hrvatske, poglavito u BiH. Činjenica da Hrvati u Republici Srbiji, manjina, nema doslovno nikakvih prava, nemaju posebnu listu, jednostavno imamo zastupnika po nacionalnosti Hrvata koji je biran sa nacionalne liste, to je činjenica. Činjenica je da naše politike koje se vode prema Republici Srbiji one su jednostavno dodvorničke i nikome nisu jasne i ne mogu biti jasne do onoga trenutka, uvažena tajnice, kad hrvatska diplomacija se izbori sa srpskom diplomacijom za popis nestalih, za ratnu štetu, znači za dokumentaciju kompletnu koja će pronaći te nestale i sve što treba da imaju manjine, što imaju u Hrvatskoj, da imaju i u drugim državama. Nažalost nije tako pa naš predsjednik Sabora odlazi u Srbiju računajući da će ga dočekati Vučić, koji je naravno Šešelju bio pomoćnik, a Šešelj je četnik, sa cvijećem, neće, neće, zato što smo dodvornici. Do onoga trenutka nema šta radit hrvatska diplomacija s tim ljudima dok ne pokažu volju da se riješi problem. Dok predsjednik Srbije dolazi u Hrvatsku, a ne ispriča se u Glini, prije svega Hrvatima, ali i svojim sunarodnjacima Srbima, jer on je pozivao na granice Velike Srbije i onda veliko čudo, ali to je dobro došlo, HDZ-u je to odlično došlo ta priča da se ode u Srbiju. A sve probleme prema dijaspori, jednostavno dijaspora služila im samo kao eksploatacija za izbore, glasovna eksploatacija, ništa drugo. Hrvati u BiH nemaju … [[Govornik se ne razumije.]] kao što imaju ostali narodi, u manjini su u federaciji, nije se izborilo, hrvatskim generalima u HAAG-u se otišlo nakon 12 godina i to po prvi put ministar Šprlje. Sadašnja ministrica kulture Obuljen nije im sufinancirala knjige, generalu Praljku 2009. odbila mu je, zbog toga je ovršen. Je li to bila pomoć tim ljudima koji su se sami branili? U žalbenome roku, jesu branili čast, ne samo svoju, nego ulogu i Hrvatske koja je bila tada optužena za agresiju na BiH u drugom stupnju, dok je trajalo prvostupanjsko, drugog stupnja nije Hrvatska podnijela niti jedan žalbeni prijedlog do završetka pred samu presudu. Pa to je sramota. Pa nisu se ti ljudi borili samo za se, oni su se borili za Hrvatsku i BiH protiv velikosrpske agresora, to je činjenica. Ne briga ih, ne briga ih, političare hrvatske koje su jednostavno vodili slugansku politiku, briselsku il čiju li i zbog toga je nacionalne manjine i u BiH i u Srbiji nemaju iste uvjete kao što imaju nacionalne manjine u Hrvatskoj i to je jedan od ključnih problema. Što ima ovdje raditi, ja znam, evo ovde u Saboru sjedi većina, što ima raditi predsjednik Republike Srbije, ako nema namjeru da se riješu problemi sa Hrvatskom? Pa on je bio četnik, jel to jasno ljudima? Da, on je u Glini pozivao ljude da kolju svoje susjede, on se tribao ispričati Srbima, ali naravno, bile su to reakcije, ja sam prvi da se riješi problem sa Srbijom, ali to ne moram očekivat od Šešelja i Vučića ljudi moji. Pa on se došao rugat ovdje. Pa manjina, srpska manjina nacionalna je vladajuća u Hrvatskom saboru zajedno sa HDZ-om. Možete li to doživjeti da bude u Srbiji? Da hrvatska nacionalna manjina, stranka hrvatska nacionalna manjina da bude, nećete to doživjeti. Zbog čega? Zbog … [[Govornik se ne razumije.]] politike, jer ne mora Šešeljev učenik nikad se ispričati za sva zla koja je počinio u Hrvatskoj, tako se ponaša i Izetbegović prema Hrvatima, istu stvar. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju. Samo vama za informaciju, nadam se da vi to znate, možda je to bio lapsus. Hrvati su u BiH konstitutivan narod, a ne manjina. Prelazimo na završnu riječ. U ime predlagatelja, poštovana državna tajnica Ministarstva vanjskih europskih poslova, gospođa Zdravka Bušić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče. Srdačno zahvaljujem svim gospodi, gospođama zastupnicama na raspravi. Ali ja bih ujedno rekla da se ovdje u ovoj raspravi zapravo, više smo raspravljali o zakonu o odnosima RH s Hrvatima izvan RH, o strategiji i odnosima s Hrvatima izvan, nadležnostima Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH, Ministarstva vanjskih poslova i njihove i ministarstva mreže, DKP-a, znači diplomatsko konzularnim predstavništvima, i o tome smo raspravljali zapravo i o nadležnostima, a nekako govoreći kao da je to sve u nadležnosti Hrvatske Matice iseljenika, a ono to nije. Znači, raspravljalo se o naravno, Hrvatskoj matici iseljenika. Hrvatska matica iseljenika je samo jedan od nositelja odnosa RH s Hrvatima izvan RH, a o strategiji i Zakonu biti će prilike još govoriti u budućnosti jer su izmjene predviđene u normativnom planu Vlade RH za 2019. godinu. Ja bih, poštovane zastupnice i zastupnici, ja bih samo rekla nekoliko riječi o zakonskom okviru Hrvatske matice iseljenika, njenoj ulozi i nadležnostima. Vrlo kratko. Jer kažem, rasprava je bila više usmjerena na središnji ured nego li na Maticu iseljenika. Kako smo i naglasili, znači za to je potrebno ponovno istaknuti da zapravo osnivač Hrvatske matice iseljenika je RH, a osnivačka prava u ime RH obavlja središnje državno tijelo koje je nadležno za područje odnosa RH s Hrvatima izvan RH, a to nadležno tijelo je, kako svi znamo, to je Središnji državni ured za Hrvate izvan RH. Znači, Ured je središnje tijelo Vlade za sve odnose, to smo već rekli RH s Hrvatima izvan nje. Znači, postoji i strategija i Zakon o odnosima RH s Hrvatima izvan Hrvatske. Ured upravo sa svojim ciljanim aktivnostima, znači ovaj Središnji ured programima i projektima intenzivno radi na jačanju tih odnosa. Mi podupiremo i surađujemo na dnevnoj razini sa sve tri kategorije Hrvata izvan RH, to da ne trošim puno vremena i da ne naglašavam. Znači, ovdje se puno moglo čuti što smo učinili za Hrvate u BIH, to ćemo imati prilike posebno raspravljati i evo, već su najavljene tri tematske sjednice Odbora na čemu evo, mi to očekujemo i tu ćemo sudjelovati također. Govorili smo također o odnosima prema našoj nacionalnoj manjini u Srbiji. Evo, gospodin Milas koji je na čelu Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH je bio evo, prije par dana je bio u Srbiji i bio sa Hrvatima i održao tamo Odbor i također aktivan je na sve strane, a onda isto vam želim odgovoriti u isto vrijeme gospodinu Hajdukoviću, zastupniku koji je spomenuo da Hrvatska ne pomaže manjine u Mađarskoj. Ja moram ovdje reći i istaknuti da to apsolutno ne stoji, da to nije točno. Bila sam evo, prošli tjedan, u petak u Mađarskoj, bila sam u Pečuhu i sama sam vidjela koliko je Hrvatska država uložila i što sve ulaže i kako dobre odnose imamo s Hrvatima, odnosno hrvatskom nacionalnom manjinom u Mađarskoj i na koji način to njegujemo i održavamo. Naime, međuvladin Odbor za odnose manjina je jedan od egzamplarnih u Europih. Jedan od najboljih i to je već pohvaljeno. Znači, toliko suradnje imamo i ostvarujemo, a samo da se osvrnem na što je gospodin Hajduković, zastupnik Hajduković naglasio. Bila sam u petak, znači evo, prije par dana u školskom centru Miroslav Krleža gdje je Hrvatska samo u taj centar uložila 750 tisuća eura. Znači, također Hrvatsko kazalište koje djeluje točno, većina je investirala Mađarska, tako na isti način mi investiramo, odnosno mi smo kompletno ćemo izgraditi učenički dom za Mađare u Osijeku jer to je međusobno recipročno, to moramo naglasiti. Znači, nije točno ovo. Ja bih vas molila, gospodo zastupnici da nekako pazimo kad kvalificiramo neke stvari što činimo, a što ne činimo, s dužnim poštovanjem prema svemu što je ovdje izrečeno. Evo, ja sam, a što se tiče također, evo naglasila bih, moram znači, čl. 4. Matica ne može jer to jednostavno Zakonom ovim nije definirano, ne može djelovati uredski izvan RH. I evo, ja bih mogla još dosta toga. Znači, da samo ponovno nekako naglasim da je Središnji državni ured za Hrvate izvan RH središnje tijelo državno uprave koje koordinira, ono koordinira zapravo sve odnose i on je nositelj tih odnosa s Hrvatima izvan Hrvatske, a bojim se da je ovdje nekako smo sve usmjerili kao da je to zadaća Hrvatske matice iseljenika, a to ona doista nije. Matica je zapravo, ponovimo, javna ustanova, a Središnji ured je nešto drugo. Ured radi i provodi aktivnosti koje su danas naglašavali neki od vas, cijenjeni zastupnici. I evo, zaključno, a mogla bih toga još izdvojiti. Poštovanom gospodinu Culeju, stvarno brinemo o Hrvatima i dobro, ja znam, ja potpuno razumijem sve ono što ste kazali, ali doista mi činimo jako puno za Hrvate u Srbiji i kako ste mogli i vidjeti, u zadnje vrijeme kako i na koji način odgovaramo na sve ove napade i nasrtaje i evo, gospodin Milas je bio prije par dana u Hrtkovcima, kao i drugi dužnosnici RH. Molim vas gospodine. Evo, znači zaključno želim reći da Matica hrvatskih iseljenika ima svoje mjesto, radi izvrsne stvari, radi stvari na koje doista mi možemo biti ponosni, a to su i želim ponovno naglasiti, to su kultura, tradicija, identitet hrvatskoga naroda koji ja mogu svjedočiti i u ono drugo vrijeme koje je bilo teže, nekako smo se oslanjali na ono što je pisalo u Matici. Onda je bila drukčije. Onda je bila u genitivu, a danas je ipak u nominativu. Ali, još jednu samo, ako mi dopustite. Kažete, uvijek se nekako kažem, pomažemo Hrvatima izvan RH. Ja bih vam željela napomenuti, želja bih vas ako smijem zamoliti, mi pomažemo njima, oni pomažu nama. Mi se međusobno pomažemo i to moramo uvijek reći koliko je nama, koliko god je nama pomoglo, zapravo koliko je njima danas nekim ovim ugroženim skupinama, naravno manjim kao što recimo, nisu oni ugroženi, nego jednostavno ... [[Govornik se ne razumije.]] kao što sam i ja bila i recimo vidjela hrvatsku manjinu u Rumunjskoj gdje oni žive u svojoj maloj zajednici i održavaju vezu tu koja je stvarno hvale vrijedna s RH, ali su u isto vrijeme nekako ponosni na tu svoju novu domovinu, ali održavaju vezu. Znači, koliko god i tim malim nekim zajednicama trebamo pomagati i pomažemo, toliko je isto nama potrebno koliko oni nama pomažu i koliko se držimo zajedno. Znači, reci konačno, dajmo se oko jednoga dogovoriti. Mi ne pomažemo njima, oni pomažu nama, mi pomažemo jedni drugima. Isto kao što i obitelj treba pomagati jedni drugima. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici, gospođi Zdravki Bušić. Replika, poštovani kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovana kolegice Bušić, vi ste obišli, koliko znam, skoro pa čitav svijet gdje žive Hrvati. Ja bih vas pitao kakav ste stekli dojam kolika je njihova želja da vas slušaju, da čuju o Hrvatskoj i koliko ste stekli dojam da oni stvarno to žele i vratiti se u RH. Naravno, Ured za Hrvate je jedno osvježenje, ja bih rekao, u naše novije vrijeme i Ured naravno da pravi dosta posla i mislim da je dobra stvar koja je urađena da Hrvati jednostavno imaju, evo kao što ste spomenuli već u Hrtkovcima je išao Zvonko i okolo po Posavini i po BIH, svugdje po svijetu i to je ono, ja bih rekao jedan lijepi motiv, jedan lijepi kotač koji otvara, ja bih rekao oči prema Hrvatskoj i osjeća jednu sigurnost i mi im dajemo poruku da tamo trebaju ostati i naravno, i ako se hoće vratiti da im osiguramo što brži povratak i što lakše ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Zahvaljujem gospodine Mišiću na replici. Odgovor, državna tajnica Zdravka Bušić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine Mišić, jedino mogu vam reći da doista gdje sam god došla, oni su vrlo rado slušali i ja sam mene i ja sam vrlo rado slušala njih i mogu vam reći da je uzajamna suglasnost, razumijevanje, pa ako hoćete afinitet bio na visokoj razini i tako ću dalje nastaviti isto kao što je bilo recimo, kao što je i u Rumunjskoj i u Gradišću i u Peruu u toj jednoj hrvatskoj zajednici koja uopće ne govori hrvatski jezik. Znači da, radimo jako puno i nadam se da ćemo još više učiniti na ponos svih nas. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici gospođi Zdravki Bušić na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Još jednom zahvaljujem državnoj tajnici gospođi Zdravki Bušić iz Ministarstva vanjski i europskih poslova, te zamjenici državnog tajnika Središnjeg državnog ureda za Hrvate izvan RH gospođi Ivani Perkušić na obrazloženjima i na raspravama o ovom Prijedlogu Zakona o Hrvatskoj matici iseljenika. Glasovati ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o hrvatskoj Matici iseljenika, prvo čitanje, P.Z. broj 330, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prvo, prihvaća se prijedlog Zakona o hrvatskoj Matici iseljenika. I drugo sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 79 za i 2 glasa protiv, donijet zaključak kako su ga predložila Saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda. - Godišnje izvješće o obrani za 2017. godinu. Podnositelj izvješća je Vlada RH na temelju čl. 8. Zakona o obrani. Raspravu je proveo nadležni Odbor za obranu. Pozivam potpredsjednika Vlade i ministra obrane, gospodina Damira Krstičevića da nam Obrazloži izvješće o obrani za 2017. godinu. Izvolite gospodine ministre.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. U skladu sa Zakonom o obrani Vlada RH podnosi Hrvatskom saboru Godišnje izvješće o obrani koje zastupnicima i javnosti omogućuju uvid u stanje na području obrane u 2017. godini. Godišnje izvješće je prikaz aktivnosti u obrambenom resoru u prethodnoj godini i važan je mehanizam demokratskog nadzora koji omogućuje uvid u aktivnosti i djelovanje Ministarstva obrane i HV-a posebno u razvoju obrambenih sposobnosti raspolaganjem povjerenim financijskim sredstvima. Godišnje izvješće o obrani najširoj javnosti omogućuje uvid u postignuća i rad obrambenog resora čime pridonosi izgradnji povjerenja u instituciju obrane i stabilnost civilno-vojnih odnosa. Pri izradi Godišnjeg izvješća o obrani uzeti su u obzir razmatranja, primjedbe i prijedlozi zastupnika i zastupnica u Hrvatskom saboru iznesena u raspravi o Godišnjem izvješću o obrani za 2016. godinu. Globalno, političko i sigurnosno okružje zadržalo je tijekom 2017. godine obilježja nestabilnosti praćena sve manje predvidljivim sigurnosnim izazovima i prijetnjama. Promjene u ravnoteži globalne gospodarske i vojne moći postavljaju nove izazove pred tradicionalna savezništva i narušavaju koheziju multilateralnih struktura zbog čega se pojedine države opredjeljuju za redefiniranje strateških prioriteta i vanjsko-političkih ciljeva. Ključnu ulogu imaju i tri povezane inicijative, mehanizam stalno strukturirane suradnje, PESCO, koordinirani godišnji pregled u području obrane i Europski obrambeni fond. Međusobna suradnja napredovala je najviše na području borbe protiv hibridnih prijetnji, razvoja obrambenih sposobnosti, obrambene industrije, istraživanja, te izgradnji sigurnosnih obrambenih kapaciteta partnerskih država u istočnom i južnom susjedstvu. kibernetički prostor sve više postaje poligon informatskog ratovanja i ostalih oblika sigurnosnog ugrožavanja građana institucija i država. Tijekom 2017. godine oblikovanje i provedba obrambene politike bili su usmjereni na proces … nove Strategije nacionalne sigurnosti i utvrđivanje osnova za uspostavu sustava domovinske sigurnosti. Posebna pozornost usmjerena je na reafirmaciji iskustava i vrijednosti Domovinskog rata kao osnove za izgradnju profesionalnog kodeksa pripadnika Hrvatske vojske kroz uključivi transparentan put pristupilo se procesu izrade Strategije nacionalne sigurnosti u koju su bili uključeni predstavnici tijela državne uprave, akademska zajednica, civilno društvo i mediji. Hrvatski sabor je 14. srpnja 2017. donio Strategiju nacionalne sigurnosti, a 27. listopada 2017. Zakon o sustavu domovinske sigurnosti čime je za obrambeni resor utvrđen novi okvir za djelovanje i provedbu obrambenih reformi. Promjene u strateškom okružju istaknuta uloga obrambenog resora u novo uspostavljenom sustavu domovinske sigurnosti, obaveza razvoja novih sposobnosti prihvaćene na razini NATO-a te utjecaj ubrzanog tehnološkog razvoja na način vođenja rata zahtijevali su pokretanje postupka preispitivanja postojećih rješenja u području obrane. Stoga je Ministarstvo obrane proveden proces strateškog pregleda obrane i sastavljeno završno izvješće o rezultatima pregleda. Zaključne ocjene i preporuke strateškog pregleda obrane postavljaju strateške smjernice za rad obrambenog resora u predstojećem razdoblje, a ujedno i osnovu za izradu novog dugoročnog plana razvoja. Nakon višegodišnjeg pada obrambenog proračuna uspjeli smo zaustaviti trend njegovog smanjenja koji je usporavao dinamiku razvoja obrambenih sposobnosti i potkopavao kvalitetu ispunjavanja međunarodnih obaveza. I 2017. godina je važna prekretnica koja uz projekciju povećanja izdvajanja za obranu za iduće godine ubrzava razvoj sposobnosti za uspješno izvršenje misija, zadaća u sklopu sustava domovinske sigurnosti. Aktivnosti međunarodne obrambene suradnje 2017. godine bile su usmjerene na području potpore razvoja obrambenih sposobnosti s fokusom na one koji se razvijaju u kontekstu implementacije NATO ciljeva sposobnosti. Bilateralna obrambena suradnja bila je usmjerena na strateške saveznike i partnere na području sigurnosti i obrane te na aktivnosti potpore, jačanju stabilnosti i sigurnosti u Jugoistočnoj Europi i suradnji sa susjednim državama. Najvažniji partneri u 2017. godini bili su SAD, Njemačka, Poljska, UK Velike Britanije i Sjeverne Irske, Francuska te susjedne države odnosno države od posebnog interesa za regionalnu sigurnost Mađarska, Slovenija, Italija, BiH, Crna Gora, KOsovo i Makedonija. SAD glavni su strateški saveznik i partner Hrvatska u području sigurnosti i obrane. Izvrsni obrambeni odnosi potvrđeni su prigodom posjeta ministra obrane Jamesu Mattisu u srpnju 2017. godine. Za vrijeme posjeta ministar obrane Mattis istaknuo je kako se vojnoredarstvena operacija proučava na američkim vojnim školama koja je pokazala kako dobro vođena, izvježbana i opremljena vojska pod dobrim političkim vodstvom može promijeniti tijek povijesti. Sastanak sa ministricom obrane Savezne Republike Njemačke Ursula von der Leyen u RH u listopadu 2017. godine održan je nakon deset godina od posljednje susreta ministara obrana dviju država. 13.6. prvi put nakon deset godina kao ministar obrane odlazim u Berlin na sastanak sa ministricom obrane. Okosnicu suradnje s Poljskom činila je suradnja specijalnih postrojbi te suradnja na vojnotehničkom polju. Jačanje obrambene suradnje pridonijelo je angažiranje naših pripadnika i bitnice samohodnih višecijevnih lansera raketa u sastavu borbene skupine pod vodstvom SAD-a. tu smo pokazali solidarnost sa poljskim narodom. Prigodom posjeta britanskom ministru obrane potpisan je i memorandum o unapređenju obrambene i sigurnosne suradnje koja je podloga za još snažniju i sadržajniju suradnju. Suradnja sa BiH odnosi se na hrvatsko pružanje ekspertize u funkcionalnim područjima školovanja i obuke te obrambenog planiranja. Posebno je važna potpora procesu pristupanja BiH euroatlantskim integracijama. Hrvatska vojska je u 2017. godini u potpunosti ispunila svoju ulogu i uspješno provela sve misije i zadaće. Sve aktivnosti provedene su u funkciji ispunjenja misija i zadaća definiranim Ustavom, zakonom i strateškim dokumentima. Hrvatska vojska zaštitnica je našeg suvereniteta, neovisnosti, naša snaga za obranu teritorijalne cjelovitosti. Naši su pripadnici u svim aktivnostima usmjereni na pripremu za ispunjenje ustavne uloge kao i u provedbi drugih misija i zadaća. Sveukupni razvoj sposobnosti primarno je usmjeren na prvu misiju, a u mirnodopskim uvjetima aktivnosti u izvršenju ove misije bile su usmjerene na odvraćanje, nadzor zračnog i pomorskog prostora. Hrvatska vojska postala je brend u operacijama i misijama, a naši pripadnici svakodnevno pridonose jačanju ugleda domovine. U području upravljanja osobljem provedena je analiza implikacije smanjenje broja osoblja na veličinu utvrđenu dugoročnim planom razvoja. Stoga je Vlada utvrdila prijedlog nove odluke o veličini, sastavu i mobilizacijskom razvoju oružanih snaga koju je predsjednica Republike donijela u veljači 2017. na taj način je veličina od 14.376 djelatnih vojnih osoba koja je do tada važećoj odluci trebala biti dostignuta do 31. prosinca 2017. povećana za 824 djelatne vojne osobe te se povećala brojčana veličina državnih službenika i namještenika oružanih snaga za 886 osoba. Godinu 2017. proglasili smo godinom hrvatskog vojnika, dočasnika i časnika. Uložili smo puno energije i resursa za poboljšanje uvjeta života rada pripadnika Hrvatske vojske. Predložene su izmjene zakona usmjerene na promicanje čovjeka kao gravitacijskog središta pobjedničke Hrvatske vojske, a koje su usvojene u ožujku ove godine. Našim vojnicima je vraćen terenski dodatak, naknada za stražu i dežurstvo, to im je bilo oduzeto prije. Ljudi su naša najveća vrijednost i snaga, ulaganje u poboljšanje kvalitetu uvjeta života rada najsigurnija je investicija u izgradnju hrvatske vojske. Razmještajem djela postrojbi Hrvatske vojske, povratak vojske u Vukovar i Sinj, ove godine u Ploče i Varaždin, omogućili smo velikom broju ljudi približavanje radnih mjesta mjestu stanovanja a time poboljšanju kvalitete života njihovih obitelji. Novim normativnim uređenjem omogućili smo pravednije nagrađivanje angažiranje vojnika, dočasnika i časnika u zadaćama. U 2017. godini nakon izmjene Pravilnika o prehrani u OS-u koji je stupio na snagu 1. siječnja 2017., došlo je do izjednačavanje cijene subvencioniranog objeda za sve časnike i dočasnike, časnike vojne specijaliste i dočasnike vojne policije te državne službenike i namještenike. Prije časnik je imao jednu prehranu, dočasnik drugu a vojnik treću. U 2017. godini zbog povećanog interesa za dragovoljno vojno osposobljavanja, prvi put od2008. godine provedena su 3 uputna roka te je uspješno završilo 1092 ročnika. Novčana naknada dragovoljnim ročnicima u 2017. povećana je sa 1200 na 2000 kuna za svaki mjesec uspješno izvršenog programa obuke. Hrvatski narod voli svoju vojsku, prvi put nakon 2008. godine, u 2017. godini raspisan je i proveden važan natječaj za prijem 65 državnih službenika sa radnim iskustvom i mladih osoba direktno sa faksa a koji su započeli sa radom u Ministarstvu obrane u veljači ove godine. Time je učinjen veliki korak u pomlađivanju osoblja u kategoriju državnih službenika s obzirom na to da je zadnji javni natječaj za prijem u državnu službu s većim brojem izvršitelja proveden prije 10 godina. U području obrazovanja pokrenuti su procesi transformacije Hrvatskog vojnog učilišta Dr. Franjo Tuđman u visokoobrazovnu znanstvenu ustanovu. Ustrojavanje diplomskih sveučilišnih studija te ustrojavanje i prezentaciju integriranog sveučilišnog studijskog programa vojno pomorstvo. To kreće u 9. mjesecu. Broj udjela žena među djelatnim vojnim osobljem iz godine u godine je u porastu te je u obrambenom resoru na dan 31. prosinca 2017. bilo 11,5% žena. U 2017. u djelatnu službu primjeno je 785 vojnika, prvi časnički čin dobilo je 108 poručnika. Na temeljnu časničku izobrazbu u rujnu 2017. upućeno je 9 kadeta, 74 vojnika te 16 kandidata za časnike, nedostajućih struka s tržišta rada od čega je 6 doktora medicine. Tijekom 2017. pristupilo se rješavanju pitanja nedostatnog broja zrakoplovnih tehničara. Donijeli smo odluku o stipendiranju učenika 3. i 4. razreda Zrakoplovno-tehničke škole Rudolf Perešin iz Velike Gorice i Tehničke škole iz Zadra za specijalista zanimanja zrakoplovne struke. A u ožujku 2018. potpisano je 50 ugovora o dodjeli učeničkih stipendija. Tijekom 2017. ustrojeno je svih 6 pješačkih pukovnija s djelatnom razvojnom jezgrom. Nakon 19 godina provedeno je desetodnevno uvježbavanje i bojevo gađanje jedne postrojbe razvrstanih pričuvnika razine pješačke satnije. Odaziv je bio odličan. Važno je istaknuti kako je 2017. godine prvi put u misiji potpore miru u Afganistanu upućen hrvatski kontingent koji je bio u potpunosti opremljen hrvatskim naoružanjem i opremom što pokazuje kako je Ministarstvo obrane važan partner hrvatske obrambene industrije te generator razvoja i promotor hrvatskih proizvoda. U skladu sa zaključkom Vijeća za obranu, 6. travnja 2017. kojim je utvrđena potreba za donošenjem odluke, mogućnostima i modalitetima razvoja, sposobnosti zaštite zračnog prostora, osnovan je stručni tim za provedbu pripremnih radnji oko nabavke višenamjenskog borbenog aviona. Ciljevi projekta su zadržavanje sposobnosti zaštite zračnog prostora opremanjem višenamjenskim borbenim avionom četvrte generacije. Uspostavljeno je strateško partnerstvo kroz dugoročno političku gospodarsku suradnju te ostvarivanje investicije s ciljem utjecaja na razvoj hrvatske vojne industrije i gospodarstva u cjelini. Izrađena je taktičko tehnička studija višenamjenskog borbenog aviona koji je načelnik Glavnog stožera odobrio 10. srpnja 2017. godine. Odbor za obranu Hrvatskog sabora na sjednici 5. srpnja 2017. informiran je o radnjama koje Ministarstvo obrane poduzima vezano uz višenamjenski borbeni avion. Izrađen je zahtjev za ponudu višenamjenskog borbenog aviona koji je 20. srpnja upućen u 5 država s rokom dostavljanja ponude 3. listopada 2017. Validacijom i evaluacijom provedena je detaljna analiza ponuda kako bi se utvrdilo jesu li na sve zahtjeve za podacima poslani odgovarajući odgovori te njihova analiza i procjena prema utvrđenim domenama i pod domenama definiranim zahtjevom za ponudu. Dana 30.studenog 2017. završena je studija izvodljivosti kojom se daje prijedlog odabira uključujući analizu rizika i projekciju ukupnih troškova uporabe višenamjenskog borbenog aviona za najboljeg ponuditelja. Odbor za obranu 14. prosinca jednoglasno je podržao ovaj postupak nabave. Vijeće za obranu 27. ožujka 2018. jednoglasno je podržalo postupak nabavke višenamjenskog borbenog aviona a Vlada je na sjednici 29. ožujka 2018. prihvatila završni prijedlog stručnog tima i preporuku Vijeća za obranu i donijela odluku o nabavci višenamjenskog borbenog aviona i odredila da je najpovoljnija ponuda države Izrael. Sada smo u procesu pripreme ugovora. Tijekom 2017. godine na uporabi u hrvatskoj vojsci bilo je 118 vozila … [[Govornik se ne razumije.]] Patria, različitih inačica. Završen je postupak nabave 8 oružnih sustava daljinske upravljene oružne stanice, topa 30 mm sa sustavom protuoklopnih vođenih raketa i integracijom na baznu platformu … [[Govornik se ne razumije.]] Patria. Tijekom 2017. dovršen je servis modifikacije i prilagodba svih nabavljenih samohodnim haubica čime Hrvatska vojska ima na raspolaganju 12 operativnih te jednu haubicu za obuku vozača. U lipnju 2017. porinut je prototip broda te je nastavljeno opremanje broda u moru i pripreme za početak prijemnih ispitivanja. U 2017. godini aktivnosti opremanja modernizacije bile su usmjerene na opremanje hrvatskog ratnog zrakoplovstva, helikopterima … [[Govornik se ne razumije.]] i remont helikoptera Mi171Sh. Težište aktivnosti izgradnji i održavanja objekata infrastrukture provođene su funkcije potpore provedbi novog operativnog rasporeda Hrvatske vojske u Sinju, Vukovaru, Varaždinu i Pločama. Nastavili smo opremanje s naprednim borbenim sustavima, intenzivirali obuku i vježbe u međunarodnim i nacionalnim aranžmanima. Hrvatska vojska je iznimno važan segment u pomoći stanovništvu u obrani od katastrofa i zahvaljujući novom razmještaju postrojbi, spremna je pomoći uvijek kada je to potrebno. Tako je tijekom 2017. godine pružila potporu stanovništvu i civilnim institucijama, sudjelovanjem u gašenju požara, hitnim zračnim prijevozom, životno ugroženih osoba, u sprečavanju i uklanjanju posljedica elementarnih nepogoda, posebno poplava te u zadaćama traganja, spašavanja na kopnu, otocima i moru. Želim pohvaliti angažman Hrvatske vojske i čestitati i svim vojnicima, vojnikima, časnicima i dočasnicima na časnom služenju. Hrvatska vojska je tijekom protupožarne sezone dokazala da ima stratešku ulogu kroz zajedništvo i sinergiju svih sastavnica sustava Domovinske sigurnosti. RH 2017. godine uspješno obranjena od požara i poplava, a zbog iznimnog angažmana u obrani od požara i poplava, dodijeljena im je nagrada Ponos Hrvatske 2017. Snage Hrvatskog ratnog zrakoplovstva su u odnosu na proteklo razdoblje tijekom 2017. godine sudjelovale u znatno većem broju odgovora na zahtjeve za gašenjem požara otvorenog prostora. Protupožarna sezona 2017. ocjenjuje se kao jedna od najzahtjevnijih uz višestruko veći angažman zračnih, protupožarnih snaga u odnosu na 2016. godinu. U protupožarnoj sezoni 2017. protupožarna eskadrila odgovorila je na 607 zahtjeva za potporu i ostvarila 17 606 letova, što je višestruko povećanje u odnosu na 2016. godinu kad je ostvareno 6364 leta. Hrvatska vojska je tijekom 2017. dva puta bila angažirana u pružanju potpore civilnim institucijama i stanovništvu u provedbi aktivnosti obrane od poplava. Prvo angažiranje protuplavnih namjenskih organiziranih snaga bilo je na području Zadra i okolice u rujnu 2017. kao pomoć u obrani od poplava zbog jakog nevremena. Snage su angažirane i na čišćenju puta u Bibinjama, zadaća ispumpavanja vode u ispomoći u Zadru i Sukošanu te s jednim amfibijskim transporterom na prijevoz osoba, izvlačenju motornih vozila, na postavljanju pješačkog mosta u Ninu koji je nakon toga dan na korištenje gradu Ninu. Drugi put su protuplavni namjenski organizirane snage angažirane u Ogulinu od 17. – 21.rujna. Na zadaćama protupožarne zaštite izvan teritorija RH, na temelju zahtjeva na pružanjem humanitarne pomoći u gašenju požara, Hrvatska vojska je sudjelovala na teritoriju države Izrael, Crne Gore, BiH te Talijanske republike. U 2017. godini Hrvatska vojska je bila uključena u 40 vježbi, 9 u RH i 31 u inozemstvu na kojima je sudjelovalo oko 4000 pripadnika. Na vježbama u RH sudjelovalo je, uključujući i pripadnike Oružanih snaga drugih država oko 6000 sudionika. Postignuće u provedbi obuke vježbi Hrvatske vojske 2017. su provedbe … [[Govornik se ne razumije.]] obuke i združenih vježbi obuke za pružanje pomoći civilnim institucijama, naučene lekcije u provedbi obuke, vježbi iz operacija ugrađuju se u programe obuke. U skladu sa smjernicama Vlade od početka mandata inzistiram na jačanju integriteta, odgovornosti, transparentnosti u svim poslovima, posebno u javnoj nabavi. Dok su u ranijim razdobljima postupci nabave označeni stupnjem tajnosti iznosili više od 50% u odnosu na cjelokupan plan nabave, u planu nabave za 2017. godinu nijedan postupak javne nabave nije bio klasificiran stupnjem tajnosti i to je po prvi put u Ministarstvu obrane, u povijesti. Navedeni podaci prikazani su članovima Odbora za obranu Hrvatskog sabora, Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe strategije i suzbijanje korupcije ovog visokog Doma, na predstavljanju plana nabave Ministarstva obrane za 2017. godinu. Prezentacija je održana uz predstavnike medija te Ministarstva obrane ovim putem pridonijelo transparentnom, otvorenom predstavljanju plana nabave za 2017. godinu. U skladu s planom nabave za 2017. godinu i planiranim financijskim sredstvima, provedene su 1243 postupka javne nabave te je sklopljeno 1588 ugovora, odluka tehničkog nositelja i narudžbenica. Kao jedan od osnovnih ciljeva strategije i nacionalne sigurnosti RH navedeno je strateško komuniciranje. Cilj komunikacijske strategije je razmjena informacija s najširom javnosti da bi se dobilo i razumjelo mišljenje građana o procesu provedbe strategije nacionalne sigurnosti te ostalih akata koji uređuju područje obrane. Težište je na području odnosa s javnošću stavljeno je na pravovremeno i transparentno informiranje javnosti o radu Ministarstva obrane te djelovanje u izvršavanju misije, zadaća Hrvatske vojske. Svi važni događaji Ministarstvu obrane i Hrvatskoj vojsci, kao i angažman naših pripadnika u vježbama i sudjelovanju u operacijama, misijama, medijski su praćeni dok se promidžba vojnog poziva organizirala putem različitih aktivnosti. U 2017. godini na društvenim mrežama bilježi se izniman interes javnosti za sadržaj koji se objavljuju. Godina 2017. obilježena je povratkom na temelje vrijednosti Domovinskog rata, tako se obilježavanje Dana državnosti i promocija vojnih škola ponovo provodi u Vukovaru, vratili smo veliku smjenu straže na trg Svetog Marka u Zagrebu te dvorane u Ministarstvu obrani i glavnom stožeru imenovane su po najzaslužnijim sudionicima Domovinskog rata i pobjedničkim brigadama Hrvatske vojske i po generalu Bobetku, ministru Šušku, generalu Červenku, Stipetiću, generalu Blagi Zadri po gardijskim brigadama. Želimo da Hrvatska vojska bude prožeta simbolima, domoljubljem, Domovinski rat je temelj moderne Hrvatske države, a hrvatski branitelji su kamen temeljac. Vidjeli ste da smo otvorili vojsku narodu, vidjeli ste i da narod još jednom kažem, voli svoju vojsku i ono što je vrlo bitno ako ste isto primijetili da je sada službeni naziv Oružane snage RH, a skraćen naziv koji često koristimo sada je Hrvatska vojska. Hrvatska vojska je bliža narodu, a i svim pripadnicima i pripadnicama Hrvatske vojske. Sveukupno gledajući 2017. godina je prekretnica prema poboljšanju stanja u resoru obrane. Ja se zahvaljujem zaista još jednom svim pripadnicima pobjedničke Hrvatska vojske na angažmanu i jednom timskom radu, mislim da je time omogućeno d se uz povećan priljev proračunskih sredstava kroz intenzivnija upravljačka nastojanja osigura razvoj sposobnosti s kojima će se Hrvatska vojska moći suočiti s mogućim sigurnosnim prijetnjama, izazovima te je vama kao najvišem zakonodavnom tijelu koje provodi građanski nadzor nad oružanim snagama podnosim ovo Godišnje izvješće o obrani i molimo potporu u raspravi i kod njegova usvajanja. I mislimo da smo se stvarno zaista potrudili da smo ispunili sve te temeljne zadaće i kao što ste vidjeli pomagali smo narodu u nevoljama, to ćemo činiti i dalje i mislim da Hrvatska vojska jača, da se razvija na pravi način i da smo uvijek onaj trajan jamac sigurnosti, stabilnosti na ovim prostorima i da smo uvijek spremni i sposobni izvršiti sve one zadaće koje su postavljene pred nas. Hvala puno.
Zahvaljujem potpredsjedniku Vlade i ministru obrane gospodinu Damiru Krstičeviću. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega prof. Miroslav Tuđman. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade i ministre obrane. Mislim da treba čestitati na ovom jasnom i preglednom izvješću, s jedne strane, ali s druge strane isto tako na vraćanju digniteta Hrvatskoj vojsci i hrvatskom vojniku i sve ono što je učinjeno u protekloj godini. Međutim imao bih dva pitanja. u vašem ste izlaganju govorili o ugrozama kibernetičkim i informacijskim, iz drugih izvora znamo da većina članica NATO sveza ima postrojbe za vođenje informacijskih operacija. Kako stoji sa ustrojem tih specijaliziranih jedinica u Hrvatskoj vojsci? I drugo vezano za ovu transformaciju HVU-a u sveučilišnu ustanovu, kada možemo očekivati promjenu ustroja oružanih snaga da bi se to moglo o mogućnosti, s jedne strane, a s druge zakon koji bi to omogućio da postane javna ustanova.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miroslavu Tuđmanu. Odgovor na repliku poštovani ministar. Izvolite.
A ovo vaše pitanje vezano za promjenu ustroja HVU-a sada na tome radimo i mislim da to ide sada priprema i da se ono preustroji i da to bude sveučilište kao visoko znanstvena ustanova i da to bude povezano sa sveučilištem i to su sada ti procesi. Ovo što se tiče ovih sposobnosti pete dimenzije ratovanja, tih sposobnosti obavještajnog djelovanja, informacijskog djelovanja, informacijskih operacija sve što je ono bitno na tome sada radimo vrlo intenzivno tako da dio tih sposobnosti imamo i sada. Ali mislim da nam je potrebna nadogradnja i te sposobnosti koje ćemo razviti također.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom ministru. Sljedeća replika poštovani kolega Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ministre Krstičević. Sada već bivši američki dužnosnik gospodin Rex W. Tillerson provodeći politiku gospodina Trumpa najavio je da će se tražiti od svih članica NATO-a da se proračun za obranu digne na barem 2% BDP-a do 2024. godine. Do sada je nekoliko zemalja uspjelo postići taj cilj pa vas pitam, hoćete li ići sa povećanjem proračuna to je gotovo za duplo zato što smo sada negdje na 1,2 ili ćete pružiti otpor poput njemačkog ministra Sigmara GAbriela? Hvala.
Zahvaljujem kolegi Sinčiću. Odgovor ministar Krstičević. Izvolite.
Poštovani zastupniče Sinčić. Pa vi znate da Hrvatskoj vojsci u zadnjih šest godina je oduzeto milijardu i 200 milijuna kuna. niti jedan resor u Hrvatskoj nije izgubio onoliko koliko je izgubila vojska. Vi znate da je vojska u funkciji mira, sigurnosti, znamo kako nam je bilo devedesetih, prema tome mislim da moramo ojačati te sposobnosti i moramo imati dobru vojsku i mislim da Hrvatska vojska je dobra, odlična vojska i da hrvatski narod se sa tim ponosi. I jasno da moramo sustavno povećavati te sposobnosti i to činimo, ali jasno da moramo voditi računa i o svim drugim segmentima hrvatskog društva i o školstvu, i o zdravstvu i o poljoprivredi i socijali zato ste vidjeli u svim tim našim odlukama da vodimo računa da smo odgovorni i priuštivi. Prema tome, evo sustavno korak po korak onoliko koliko možemo i mislim da evo to je put.
Zahvaljujem poštovanom ministru na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ante BAbić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani potpredsjedniče hrvatske Vlade i ministre obrane. Ja moram reći da otprilike prije godinu i pol dana kada ste izlagali vaš program vezano za Ministarstvo obrane bio sam skeptičan da sve ono što ste nabrojali bi se moglo i dogoditi u jednom razdoblju od četiri godine. Međutim sada vidim da se to de facto dogodilo za godinu i pol dana i dobro je da ste rekli da ovogodišnje izvješće zapravo služi svim građanima RH jednim cjelovitim uvodom kojeg ste imali u svom obrazlaganju gotovo 20 minuta. Posebno me veseli recimo razmišljanje vojske u RH, također sve vezano za operativnu uporabu borbenog oklopnog vozila kao helihoptera … [[Govornik se ne razumije.]] ovo što ste govorili. I ono što mi je posebno drago, a to čini mi se da 2006. godine se nije dogodilo, a to je jedna strategija nacionalne domovinske sigurnosti o kojoj smo mi često razgovarali ovdje u Hrvatskom saboru i na tome
…/Upadica Milijan Brkić: Zahvaljujem poštovanom kolegi Babiću. Odgovor ministar Krstičević, izvolite.
Pa mislim da smo se pripremili, da imam dobar tim i vidjeli ste , donijeli smo Strategiju nacionalne sigurnosti, donijeli smo Zakon o sustavu domovinske sigurnosti, vratili smo vojsku u Sinj, vratili smo vojsku u Vukovar. Ove godine vraćamo vojsku u Ploče, vraćamo vojsku u Varaždin, povezujemo te sposobnosti. Donijeli smo odluku za remont helihoptera, odluka koja je bila čekana. Donijeli smo odluku vezano za naoružanje vozila patrija. I ono što je najvažnije u svemu tome, vodimo računa o našim ljudima. Ljudi su nešto najvrjednije što obrambeni sustav ima i znate da smo novim izmjenama, dopunama zakona vratili ljudima i terenski i dodatak na stražu i dodatak za dežurstvo.
Zahvaljujem na odgovoru ministru Krstičeviću. Sljedeća replika poštovani kolega Josip Križanić, izvolite.
Gospodine podpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine podpredsjedniče Vlade, uvaženi ministre. Govorili ste o izjednačavanju prehrane Hrvatske vojske i o javnoj nabavi. Novim Zakonom o javnoj nabavi omogućeno je da Hrvatska vojska, policija, škole koriste tzv. amandman o kratkim lancima dostave hrane. Dakle ne samo najjeftinija uvozna sumnjiva hrana iz Brazila, ja apeliram na vas da svojim autoritetom pokrenete da se taj mehanizam koristi i u Hrvatskoj vojsci i kod budućih javnih nabava, npr. dostava od klanja 48 sati. Da hrvatski vojnik jede zdravu, kvalitetnu Hrvatsku hranu, a hrvatski stočari imaju siguran plasman svojih roba. Isto kao što je u Afganistanu, hrvatski vojnik s ponosom nosi hrvatsku pušku. Tako se to radi svugdje u svijetu, hrana je vrlo važna, isto kao i puška. Time ćemo potaknuti tzv. zavičajnu prodaju, očuvati radna mjesta i ostanak mladih ljudi u svom zaleđu.
Zahvaljujem kolega Križanić. Odgovor ministre Krstičević.
Pa vi ste vidjeli, vodimo računa o hrvatskoj obrambenoj industriji. Hrvatski vojnik je u potpunosti i opremljen i naoružan hrvatskom opremom i naoružanjem, što se tiče prehrane, ključna stvar koju je ova Vlada napravila, izjednačili smo prehranu, nema razlike, časnik, dočasnik, vojnik imaju istu prehranu. To je ključ, imaju obrok. Jasno da je na nama sada da uvijek radimo na kvaliteti obroka, što se tiče cijele prehrane, ta odgovornost je na trgovačkom društvu Pleter. Jasno ako radimo sa predsjednikom uprave da upravo kroz zakone da se osigura da ti proizvodi budu i iz Hrvatske, jer nema razloga. Mislim da to može biti sve iz Hrvatske.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom ministru. Sljedeća replika, poštovana kolegica Ljubica Maksimčuk, izvolite.
Hvala lijepo podpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi ministre. Evo na početku moram pohvaliti ovo vaše izvješće i naravno zahvaliti vam što ste uložili dovoljno truda kako biste poboljšali uvjete života i rada hrvatskoga vojnika. U vašem izvješću ste rekli da je nešto više od 11% žena u Oružanim snagama. Obzirom da je 2017. godina proglašena godinom vojnika, dočasnika i časnika, mene posebno zanima jer se posebno stavljao naglasak i vodilo računa o vojnikinjama, odnosno dočasnicama i časnicama u Hrvatskoj vojsci da bi se ipak ta brojka malo poboljšala? Hvala.
Zahvaljujem kolegici Maksimčuk. Odgovor ministre Krstičević, izvolite.
Pa vodimo računa i o našim kolegicama i mislim da je to vrijednost Hrvatske vojske. Kao što vidite postotak je velik i mogu vam kazati, prošle godine imali smo po prvi put, triju puta na dragovoljno služenje i najveći postotak, najveće povećanje je kod žena. Znači žene vole dolazit u Hrvatsku vojsku, a mi se trudimo da imaju jednake uvjete za rad, za napredovanje i vjerujte mi rade vrlo profesionalno, vrlo odgovorno sve svoje poslove i na to sam kao ministar jako ponosan i ja im zaista čestitam na svemu tome, na toj vrijednosti što daju Hrvatskoj vojsci.
Zahvaljujem ministru na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala podpredsjedniče. Uvaženi ministre, gospodine Krstičević, podpredsjedniče. Pa vi ste napravili jedan zapravo obrat u cijeloj priči kad govorimo o Hrvatskoj vojsci. Naime, dosadašnja je bila, dosadašnji smjer je bio smanjivanje broja vojnika, ukidanje vojarni u mnogim gradovima, vi ste krenuli s obrnutom pričom, revitalizacija tih vojarni i povećanje broja vojnika. S tim se možemo slagati ili ne. Međutim vidimo da se postižu određeni uspjesi. Ono što mene zanima, koliko su zapravo ti planovi realni? Jer se i na vojsku gleda kao i na ostale segmente društva kao trošak što ne mora nužno biti, jer je ovo povećanje udjela 2% u BDP-u usmjereno na Oružane snage može biti generator opet razvoja BDP-a. Koliko zapravo su realni ti vaši planovi, kako ste vi to nazvali novog operativnog rasporeda vojnika s obzirom na financijske kapacitete? Jer se mnogi vojnici žale da u nekim vojarnama još uvijek su uvjeti prilično loši, npr. vojarna u Našicama ili neke druge vojarne.
Zahvaljujem kolega Žagar. Odgovor ministre Krstičević.
Pa mislim da su realni i vidjeli ste kroz sve ove projekte da smo ih odradili, ono sve što smo rekli, a jako dobro smo sve pripremili, analizirali i odrađujemo. Vojska u Sinju, Vukovar, to nije samo u kontekstu sigurnosti. Vidjeli smo i prošla godina koja je bila teška, mogli smo reagirati, mogli smo biti pravovremeni, mogli smo otić na požarište na vrijeme ili Vukovar, Vukovar to je 100, sutra 280 radnih mjesta, to je znači i u funkciji sigurnosti, s druge strane i pomoći lokalnom stanovništvu. Ili sada vojska, ovo što će doći u Varaždin. Prema tome, to je i generator i potrošnje, generator razvoja, tako da mislim da to je sve realno i kažem, da je to u funkciji i sigurnosti i da je u funkciji pomoći lokalnom stanovništvu.
Zahvaljujem na odgovoru ministru Krstičeviću. Želi li možda izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre sa svojim pomoćnicima, dame i gospodo zastupnici. Pred nama je dokument koji bi trebao dati mnoge odgovore, a ne ostaviti mnoga pitanja, a upravo je u ovome Izvješću to učinjeno. Ovo Izvješće nam ne daje mnoge informacije koje bi trebalo davati, stoga ga ne smatramo nekim napretkom u odnosu na izvješća proteklih godina. I dalje se bitne informacije ne vide, što sprječava ozbiljan pristup obrambenoj analitici. Imamo pravo znati više, imate pravo očekivati više, imamo pravo kao predstavnici naroda i razmišljati kako našu vojsku učiniti boljom, učinkovitijom i spremnijom. Pa tako u dijelu upravljanja ljudskim potencijalom Izvješće je nepotpuno jer ne govori o tome koje vrste kadrova su napustili HV, struktura se u izvještaju ne spominje, a realno smo svjesni da taj podatak ovdje nije i pokazan i ne znamo razlog zbog čega. Mi znamo da se radi o kritičnom nedostatku pojedinih kadrova sa posebnim stručnim znanjima, posebice u vidu pilotskog osoblja, zrakoplovnih tehničara i sličnih specifičnih znanja koja su nužna za uredno i sigurno funkcioniranje tehnike čije lošije nestručno održavanje može imati kobne posljedice za naš sustav obrambeni. Ovdje u Izvješću istaknuto je, nije jasno istaknuto što je dovelo do takvoga uzroka. Istina, govori se o tome koliko ljudi će se školovati u buduće, ali ovdje je pitanje što će se u kratkom roku napraviti jer je činjenica da je održavanje zrakoplovne tehnike došlo do kritične faze, a visokoobrazovano, ljudi od struke brzo napuštaju OS, tako da bi trebalo premostiti što prije. U dijelu upravljanja materijalnim resursima govori se, ističe se kako je 2017. godine prvi put u NATO misiju u Afganistanu upućen citiramo: „Hrvatski kontingent koji je bio u potpunosti opremljen hrvatskim naoružanjem i opremom, što pokazuje kako je Ministarstvo obrane važan partner hrvatske obrambene industrije, te generator razvoja i promotor vrhunskih hrvatskih proizvoda.“, kraj citata. Ista stvar se napominje na stranici 81 ovoga Izvješća. To jednostavno nije istina jer pripadnici nisu bili opremljeni hrvatskim streljivom, a ni određeni drugi dijelovi nisu isključivo hrvatski. Pa tako primjerice, ni određena motrilačka i komunikacijska oprema nisu hrvatskog podrijetla. I na stranici 125 Izvješća se netočno navodi da je citiram: „hrvatski vojnik u potpunosti opremljen hrvatskim proizvodima“. Ministarstvo bi trebalo malo bolje pogledati opremu pojedinih postrojbi, posebice nekih elitnih jedinica, pa bi mogli utvrditi da nije baš u cijelosti istinita ta konstatacija. Hrvatska vojna oprema i naoružanje jesu vrhunske kvalitete, ali u izvješćima ne treba navoditi neistinu da je baš sve hrvatski proizvod na hrvatskom vojniku, već treba biti i dalje poticati proizvodnju hrvatske vojne opreme, prije svega kroz liberalizaciju izvozne politike glede dozvola, a onda i kroz razvoj poduzetničke klime jer se hrvatski proizvođači vojne opreme jačaju ponajviše olakšanim izvodom. Ovdje želimo i prenijeti nezadovoljstvo dijela naših uglednih gospodarstvenika što im se u Ministarstvu vanjskih poslova uskraćuju dozvole za izvoz oružja i vojne opreme u neke zemlje koje čak nisu u ratu u koje druge države EU bez problema izvoze naoružanje i vojnu opremu, a o tome MORH šuti, ali evo, mi imamo pravo o tome progovoriti. U dijelu naoružanje i vojna oprema hrvatske kopnene vojske nema spomena o bitnim podacima. Nemamo podatke koliko OS RH imaju na raspolaganju zrakoplova, tenkova, borbenih oklopnih vozila svih vrsta osim BOV Patria, koliko imamo drugih vrsta vojnih vozila, kakvo je stanje ispravnosti. Nemamo podatke o količini i vrsti stanja topničko-raketnih jedinica, broja u vrsti stanju protuoklopnih sredstava, protuzračnih sredstava i druge bitne opreme. Sve to ne bi bio problem da se te informacije ne dostavljaju svim drugim državama, ali svim saborskim zastupnicima i hrvatskom narodu te su informacije nedostupne. Dakle, imamo situaciju da sukladno Bečkom dokumentu međunarodni sporazum Hrvatska dostavlja podatke o vrstama i količini, veličini navedenih sredstava, primjerice Srbiji, Sloveniji, BIH, Crnoj Gori, ali te podatke nemamo mi ni saborski zastupnici, ni narod. Zbog čega se ti podaci daju drugim državama, a ne nama? Dakle, svi imaju podatke o tome, ali hrvatski narod nema. Pitamo se zašto? Nama se tako povremeno, kad izbije pokoja afera tipa ukrajinskih MIG-ova, sjećamo se u Milanovićevoj Vladi afera Patria kamioni. Iz naših novina pojave se podaci o tome što se i kako nabavilo i kolika je čija provizija bila. Hrvatska javnost nakon 23 godine od kraja rata ne zna koliko RH ima kojega naoružanja i vojne opreme, dok te podatke Ministarstvo obrane dostavlja Srbiji i drugim državama. Naravno da to ima Vučić, a saborski zastupnici u Srbiji nemaju, pa i ministar obrane Vulin. I zbog toga to možete pročitati u srpskim, bosansko-hercegovačkim i drugim medijima. Strateške zalihe UBS-a i zbrinjavanje viškova u ovome dijelu je nepotpuno jer se ne govori gorku istinu da HV nema dovoljno pješačkog streljiva za vježbe. Velike količine streljiva i UBS-a su prodane na Bliski Istok, a da se istovremeno nije izvršilo adekvatno popunjavanje ni za osnovno uvježbavanje hrvatskog vojnika. Da stvar bude gora, ne radi se samo o streljivu za potrebe pješadije nego kronični nedostatak granata i projektila za topničko raketne jedinice, posebno onog većeg dometa i specijalnih namjena. Tako imamo situaciju da samohodne haubice PZH 2000 koje smo platili s dodatnom opremom preko 400 milijuna kuna jer se radi o super sofisticiranim haubicama, ne može koristiti u mnogim njenim mogućnostima jer nemamo uopće streljiva koje bi se ispaljivale preko 25 km. Ispada da bi bilo bolje da smo kupili … [[Govornik se ne razumije.]] katapultove ako ćemo ih ostaviti na ovome streljivu ovako skupe haubice a koje uvjetno rečeno mahom su strane proizvodnje. Navodi se da je zbrinuto, onesposobljeno uništeno 770 tona viškova konvencionalnog streljiva. Ovo je stvarno zabrinjavajuće da istovremeno imamo svake godine viškove streljiva u vrijeme dok istodobno nemamo dovoljno streljiva primjerice kalibar 5.56 u kojima se naši vojnici trebaju obučavati po NATO standardima. Opskrba materijalnih sredstava u izvješću se navodi da je težište stavljeno na opremu sastavnih dijelova i kompleta svih maskirnih odora. Vrijeme je da svi hrvatski vojnici na određenim vježbama ne budu 10 vojnika u 7 različitih odora i vjerujem da će vojnik biti centar i tu pohvale što se tiče samoga vojnika i ulaganja u vojnika ali očekujem odgovore o ovim pitanjima koje sam sad postavio kao i u odjelu komunikacijskog informacijskog sustava. Izvješća se potpuno … [[Govornik se ne razumije.]] posvećuju uštedama na ispisu papira. Ajmo biti ozbiljni. Treba li ovdje stavljati to izvješće, koliko se uštedilo na papiru? Držimo da bi bilo bilo ozbiljnije kad bi se analizirala brojnost pa bar približno i stanje radio komunikacijske opreme posebice uzimajući u obzir veće količine nabavljene takve opreme u proteklim vremenima koja je ostala neiskorištena te je zasad zastarjela u određenim segmentima. Vojne lokacije i građevine. 23 godine nakon rata, Hrvatska nema vojni muzej osim na papiru dok u drugim državama ti muzeji predstavljaju nacionalni ponos a hrvatska vojska se ima s čime ponositi i vrijeme je da Ministarstvo obrane i hrvatska vojska dobije muzej koji će biti reprezentativan jer imamo se s čime ponositi. Potpora OS-a i civilnim institucijama, dobro je da hrvatska vojska pomaže civilstvu i da bude uz narod ali se moramo zapitati jednu stvar, dal' naše institucije u vezi civilne zaštite ispunjavaju svoje obaveze po Zakonu o sustavu civilne zaštite? Zbog čega samo vojska je kartica za sve? Zašto oni koji su plaćeni za civilnu zaštitu i zaštitu ne odrađuju svoj posao? Zašto se umjesto namjenski organiziranih snaga u hrvatskoj vojsci takve snage bolje ne organiziraju u sklopu … [[Govornik se ne razumije.]] civilnih institucija? Zašto bi se izrabljivala vojska, postaje trend i to treba stručno sagledati bez iracionalnih planova i postupanja. Za potrebe korištenja OS-a u … [[Govornik se ne razumije.]] zaštiti u 2018. godini potrošeno je 80 milijuna kuna, rekao sam, pretvaramo vojsku u karticu za sve. Dobro je i plemenito je da koristimo vojsku za ovo ali vojna zadaća se zna šta mora biti. Uz ovo i elementarne nepogode i sve šta spopadne hrvatski narod, moraju i druge stvari. Izvješće sadrži i podatke o medicinskim letovima srednjih transportnih helikoptera no izvješće ne sadrži podatke o tome koliko je Hrvatsko ratno zrakoplovstvo potrošilo novaca za takve letove i da li bi bilo isplativije za takve stvari nabaviti manje helikoptere koji manje troše, manje koštaju i bolje su opremljeni medicinskom opremom. Činjenica da naši helikopteri, Mi 18 i Mi 17 nisu uređeni ni predviđeni baš za civilne misije, da su takve misije jako skupe pa je potrebno sagledati da li se manjim helikopterima medicinske namjene mogu postići velike uštede kojima bi se isplatila nabavka takvih helikoptera. Mali helikopteri, nabavljeni donacijom od SAD-a, Kiowa Warrior nisu niti mogu biti preuređeni za medicinske svrhe. Ako samo uzmemo da Mi 18 i Mi17 troši oko 600 litara goriva na sat a remont im košta negdje oko 15 do 20 milijuna kuna helikopter, mislim da bi bilo racionalno tražiti i da se podastru podaci i o tome trošku i da razmišljamo na koji način to riješiti. Na strani 70. najavljeno je da je povećanje proračuna u rashodu 10% za obranu između ostalog i zbog hitnog medicinskog prijevoza pa se i naš upit tu drži opravdanim. Upravljanje financijskim resursima, MORH i dalje, porat u niska ulaganja ima u istraživanja i razvoj, tako troškovi istraživanja čine razvoj 0,07% ukupno ostvarenih rashoda. Inventivnost se u OS-u svodi na pojedinačne pokušaje gospodarstvenika koji su prisiljeni tražiti strane partnere a i bezidejnost ovim tehnologijama i obrambenim procesima je ništa drugo nego rezultat 20 godina zanemarivanje domaćih sposobnosti. Što st tiče obuka i vježbanja kao što je već navedeno, hrvatska vojska ima kronični nedostatak osnovnih borbenih sredstava, ponajviše streljiva za uvježbavanje. U ovom djelu se ne navode takvi problemi što … [[Govornik se ne razumije.]] izvješće namjero ili ne znam ja zbog čega je to prešućeno te činjenicu kako javnost ne bila upoznata sa problemima u OS-u. Takav pristup trebamo mijenjati, treba ga korigirati, ako ne zbog poštivanja naroda onda da se bar prepozna ovaj problem i da idemo riješiti problem, da hrvatska vojska bude ono što treba da bude, najopremljenija vojska. Prometne potpore u 2017. godini zbog isteka resursa, pokrenuti su postupci otpisa 128 motornih vozila i priključnih vozila. Na temelju toga, provodi se proces zbrinjavanja preko ugovornih otkupljivača sekundarnih sirovina metala. Ovakav postupak karakterističan je za države koje loše gospodare resursima. Razvijene zemlje stavljaju ili prodaju ili doniraju stara vozila u razne svrhe, humanitarne, ima ljudi koji se bave u civilnome društvu u kojima su potrebna ta vozila a ne ih … [[Govornik se ne razumije.]] i prodavati u sirovine a znamo da mnoge udruge i kolekcionari i drugi pojedinci žude za takvim vozilima. A ujedno bi neki novac uprihodovala i Ministarstvo obrane. O izvanrednim događajima i neću puno, samo 390 izvanrednih događaja. Vidimo da su samo vojnici krivi da u sustavu zapovijedanja niti jedan nema stegovni postupak, znači uglavnom je sve na vojnicima. Javna nabava, zabrinjavajući podatak je da pred Državnom komisijom za kontrolu postupka i nabave u … [[Govornik se ne razumije.]] je 12 žalbi u postupku nabave u kojemu je javni naručitelj Ministarstvo obrane, od kojih je 8 usvojeno. Određeni napredak je postignut i to trebamo priznati i skinuti je veo tajnosti sa mnogih javnih nabava u 2017. Sve ono što je dobro rečeno je, što je učinjeno za hrvatskog vojnika i ovo što se tiče razmještanja. Međutim, ja bih vas molio da i ovo što sam sad kazao u ime Kluba MOST-a da odgovorite i shvatite kao poticaj za ono za bolje Oružane snage, za učinkovitije Oružane snage. I zato zaključno bih još samo jednom kazao. Ovo izvješće daje mnoge, ne daje baš sve informacije i kao i proteklih godina a mi kao narodni zastupnici, narod imamo znati puno više, razmišljati kako vojsku učiniti boljom, učinkovitijom i spremnijom. I to je naš interes kako vas. I ovo nemojte shvatiti kao kritiku, ovo shvatite kao naše prijedloge i ono što smo … [[Govornik se ne razumije.]] u ovom izvješću za bolje i učinkovitije Oružane snage. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Anđelko Stričak.
Potpredsjedniče Sabora, državni tajnici, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi Godišnje izvješće o obrani za 2017. godinu koja će zasigurno biti zabilježena kao prekretnica o razvoju Oružanih snaga RH. Nakon što se godinama proračun Ministarstva obrane smanjivao, rezala prava i standard pripadnika Oružanih snaga, rezale stavke za opremu i obuku. U prošloj godini dolazi do iskoraka, te se za oko 400 milijuna kuna povećava obrambeni proračun. Godina 2017. proglašena je godinom hrvatskog vojnika, dočasnika i časnika. Ulaže se puno energije i resursa za poboljšanje uvjeta života i rada pripadnika Hrvatske vojske jer upravo su ljudi naša najveća vrijednost i snaga. Ulaganje u poboljšanje kvalitete uvjeta života i rada najsigurnija je investicija u izgradnju naših Oružanih snaga. Novim razmještanjem postrojbi Hrvatske vojske u Vukovar, Varaždin, Sinj, te Ploče napušta se koncept putujuće vojske te se samim time velikom broju njenih pripadnika približavanjem mjesta rada mjestu življenja omogućuje bolji i kvalitetniji obiteljski život. Novi raspored također koristi lokalnoj zajednici jer joj je vojska pri ruci u slučaju elementarnih nepogoda i katastrofa. Tijekom 2017. godine pripadnici Hrvatske vojske bili su angažirani na brojnim požarištima od Istre do Dalmacije te u spašavanju i uklanjanju posljedica poplava koje su poharale Zadar, Nin i Ogulin jer su zajedno sa vatrogascima i u suradnji sa lokalnom zajednicom pružili značajnu pomoć unesrećenima. Upravo u tome se iščitava vrijednost i humanost pobjedničke Hrvatske vojske. Navedeni njihov angažman je prepoznat te me veseli da im je dodijeljena nagrada „Ponos Hrvatske za 2017. godinu.“. Također za istaknuti je i pohvaliti naše Oružane snage u mirovnim misijama diljem svijeta. Naime, Hrvatska vojska sudjeluje u 13 misija ili operacija i to pod pokroviteljstvom NATO saveza, EU, te UN-a sa ukupno 737 pripadnika i pripadnica. Smatram da osim što doprinose održavanju mira na tim kriznim žarištima su i promotori naše Domovine. Stoga me ne čudi izjava, odnosno priznanje američkog ministra obrane, citiram: „Hrvatska je mala zemlja ali bori se znatno iznad svoje kategorije.“. Kada govorimo o proračunu, odnosno nabavi Ministarstva obrane za istaknuti je ali i pohvaliti otvorenost odnosno transparentnost jer ni jedna nabava ne nosi oznaku tajnosti. Činjenica je da smo u prošloj godini u Mirovinu misiju u Afganistan uputili kontingent naših vojnika koji su u cijelosti bili opremljeni hrvatskom opremom. To je svakako priznanje hrvatskoj obrambenoj industriji ali i najbolji način promocije te industrije i opreme. Kada govorimo o unapređivanju, sposobnosti za obranu naše Domovine ali i saveznika također je napravljen vidljiv iskorak. Nastavilo se s opremanjem s naprednim borbenim sustavima, intenziviralo obuku i vježbe u međunarodnim i nacionalnim aranžmanima, pokrenulo niz aktivnosti usmjerenih na revitalizaciju pričuvne komponente i slično. Najvažniji kapitalni projekti bili su uvođenje u operativnu uporabu borbenih oklopnih vozila, pješaštva, samohodnih haubica, helikoptera Kiowa, te opremanje pješaštva znatnim količinama modernog oružja domaće proizvodnje. Posebno je važno za istaknuti kako se nakon višegodišnjeg odgađanja odluke o zadržavanju sposobnosti nadzora i zaštite zračnog prostora RH prišlo donošenju odluke o nabavi višenamjenskog borbenog aviona 4.-te generacije za što se dobila jednoglasna potpora saborskog Odbora za obranu. 2017. godina biti će obilježena i povratkom na temeljne vrijednosti Domovinskog rata. Tako se obilježavanje Dana državnosti i promocija vojnih škola ponovo provodi u Vukovaru, velika smjena straže vraćena je na Trg svetog Marka u Zagreb, a dvorane u Ministarstvu obrane i glavnom stožeru oružanih snaga imenovane su po najzaslužnijim sudionicima Domovinskog rata i pobjedničkim brigadama Hrvatske vojske. Posebna briga posvećena je vojnoj izobrazbi, tako je ukupno 872 pripadnika i pripadnica završilo slijedno rastuću izobrazbu za dočasnika/dočasnicu, odnosno časnika/časnicu. S obzirom da se posebna briga posvećuje izobrazbi, ne čudi me nastavljanje s transformacijom Hrvatskog vojnog učilišta dr. Franjo Tuđman u visokoobrazovnu i znanstvenoistraživačku ustanovu uz integraciju, u sveučilišnu zajednicu te umrežavanja u međunarodno visoko obrazovni znanstveni prostor. Također valja istaknuti da se nakon punih 15 godina donijela i strategija Nacionalne sigurnosti, a zbog bolje koordinacije i pripreme za krizne situacije zakon o sustavu Domovinske sigurnosti. Također koristim priliku da ministru javno čestitam na velikom priznanju da je uvršten u ratnu školu slavnih kopnene vojske SAD-a. Na kraju s ponosom mogu najaviti kako će klub HDZ-a prihvatiti izvješće o obrani za 2017. godinu. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Stričaku na ovoj raspravi. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HNS-a, poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče, poštovani državni tajničke, tajnici, pomoćnici, kolegice i kolege. Uvodno klub HNS-a će podržati godišnje izvješće o obrani za 2017. godinu. Samo par napomena uvodnih, odnosno na ovo izvješće. Dakle mislim da ne treba puno govoriti s obzirom na i naše okružje i na naše obveze preuzete iz članstva u NATO-u i ostalim asocijacijama. Mislim da je vrijeme u kojem živimo izuzetno kompleksno i da sigurnost je jedna od prvih tema svih rasprava bilo gdje političkih, ali bilo gdje općenito u svim institucijama, kako u Europi, tako i u svijetu. Iz toga aspekta svakako treba promatrati i ovo izvješće i općenito daljnji rad, kako Ministarstva obrane, ali i u ostalim obavještajno sigurnosnim i ostalim agencijama, odnosno ustanovama. Ono što mogu ovdje reći ili malo iskazati par podataka vezano za prijem osoblja, u 2017. je primljeno 785 novih vojnika i mornara, dakle ukupno negdje oko 17 000 ukupno broji i zajedno s administrativnim osobljem samom ministarstvu, dakle negdje oko 14 754, mislim da je navedeno u izvješću, djelatne vojne osobe. Što se tiče interesa za prijam osoblja, odnosno za javljanje u dragovoljno služenje vojnog roka, ono je u prošloj godini bilo na razini završeno oko 1100 i nešto, bilo je prijavljenih oko 1500, 1600, dakle vidimo neki porast, međutim ono što je dobro i ohrabrujuće da se povećala naknada za one koji uspješno završavaju na 2000kn, vjerujem da je bilo za 1200 ili tako nešto. Sigurno da tu je, ono što smo i preuzeli naše obveze, nema obveznog služenja probnog roka, ali svakako i kroz priču koju smo i 2017. digli na razini oko 20, 21 000 ljudi, a i ove godine kad smo donijeli i novim izmjenama i Zakona o obrani da će se moći odgovoriti na sve zahtjeve koji budu stavljeni. Prije svega neki od tih zahtjeva i svakako što, ono gdje možemo najvidljivije vidjeti, gdje nam je vojska zapravo najpotrebnija, dakle mi svi o sigurnosti nas uopće ne zanima dok nije nam potrebno, a to smo neki dan imali ovdje razna izvješća i o radu u ministarstvima u sklopu unutarnjih poslova, dakle i novim zakonima o sigurnosti, da li ono je bilo ja mislim u prometu, zrakoplovnom prometu, da sigurnosti je nešto što svi olako shvaćaju dok im nije ugrožena i mislim da onda je dobro i dobro se pokazalo, pogotovo kada govorimo o radu u sklopu civilnih institucija, odnosno pomaganja civilnim institucijama. Prije svega, mislim da je prošle godine evidentirano prema izvješću 4 požara na koje je vojska asistirala, odnosno i kopnena vojska. I pogotovo da je ostvareno preko 17 000 letova vezano za gašenje požara naspram recimo 2016. kad je to bilo 6300. Dakle mislim da svi oni koji su nažalost iskusili tu elementarnu nepogodu da znaju koja je uloga vojske, ne samo u požarima, poplavama pogotovo, ako se sjetimo onih poplava prije nekoliko godina od Gunje i tih godina, što znači kada vojska dođe na teren, što znači organiziranost, što znači kad svatko zna svoje mjesto i onda lako možemo stavljati sve ostale civilne institucije koje pomažu, koje su na dispoziciji kad imamo jednu dobru strukturu i dobar kostur i mislim da je to jedan dobar način na koji smo se mi, sada mogu već reći nažalost i ispraksirali i naišli na jednu dobru sinergiju i u sklopu sustava domovinske sigurnosti sa ostalim svim dionicima. Ono što bi ovdje također samo kratko još napomenuo, vezano je za objekte kojima gospodari. Vjerujem da je bilo u izvješću negdje oko 222 objekta da trenutno gospodari Ministarstvo obrane. Vidim da su neka vraćena prošle godine, govorimo o 4 u manje gradova gdje se vojska vraća i to je za pohvalu u smislu gospodarskih aktivnosti da je uloženo preko 50 milijuna kuna u tim objektima, da su zaposleni ljudi, da ne moram govorit šta recimo u jednoj Požegi znači sami kompleks vojni i za obuku i njihovoj ekonomiji. Dakle tu je bilo i Vukovar i Varaždin i ostali gradovi. Međutim mene zanima, s obzirom na NATO standarde da u većim gradovima ne smije biti vojske. Zanima me još jednom bi apelirao i ovim putem po pitanju bivšeg doma JNA u Zvonimirovoj ulici, državni tajnik zna o čemu se radi, dakle vidim da je to Bijela kasarna ili kako se već zvala prije u Osijeku koji je jedan veliki potencijal, koja može biti iskorištena i za gospodarstvo i za različite druge namjene, možda čak i gradsku upravu trebamo preseliti. To je neka tema koja se vječito provlači već godinama, a ona stoji tamo na dispoziciji vojsci i koja ju koristi u nekom smanjenom obimu. Tako da znamo da vojska u većim gradovima, ne znam od 60, 70 000 ne smije ni biti stanovnika. Tako da bi još ovim putem apelirao da se iznađe rješenje da se ili sa Ministarstvom državne imovine ta vojarna kada sam njih upitao to nije u njihovom portfelju dakle to je direktno jedna od onih 222 objekta da se da ili zamjena pa da onda Ministarstvo državne imovine može to dati na raspolaganje jedinici lokalne samouprave i da se to stavi u neku funkciju recimo IT sektora bilo čega jer to je zbilja jedna multifunkcionalni objekt koji vjerujem da može biti. Dakle pohvaljujem tu sve napore da se ona ne strateški, ne funkcionalna imovina da na korištenje i ministarstvu i samom tržištu. naravno ove što su se vratile natrag da se stave u fokus samog djelovanja vojnih snaga jer znamo šta je dobro kada u pojedinim područjima već imamo aktivne djelatne osobe, ne moramo ih transportirati i u cilju bilo kojeg povezivanja, elementarnih nepogoda ili čega god neke ugroze da je odmah na terenu jedan broj ljudi brzo dostupan i to je svakako dobra politika i to pozdravljamo. Ali želimo i ove ne strateške, pogotovo u vojnom smislu objekte iskoristiti maksimalno. Evo zahvaljujem i nadam se da ćete imati na umu tu napomenu. Još jednom ponavljam klub HNS-a će podržati ovo izvješće. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Stjepanu Čuraju na ovoj raspravi. Pojedinačna rasprava poštovani kolega MIro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo maloprije u ime kluba sam iznio stav i još samo jednom ponovio da Hrvatska i hrvatski vojnik je u biti najveći brend, jedan od najvećih brendova koji imamo zasigurno kao i u pobjedničkom Domovinskom ratu također i hrvatske oružane snage zaslužuju puno stvari koje bi tribale biti jasnije i transparentnije. I očekujem da će ministarstvo i ono u ime kluba što sam kazao, a i sada što sam kazao u biti jednostavna je poruka da narod ima pravo više znati, mi kao zastupnici imamo pravo više očekivati, imamo kao predstavnici naroda i moramo razmišljati da naša vojska bude učinkovitija, bolja i spremnija u okolnostima u kojima se sada nalazi. Naravno da ljudski potencijali su najbitniji oko ljudskih potencijala treba najviše govoriti, međutim je činjenica također da u ovome izvješću nije navedeno koliko nam nedostaje kadrova i kao što sam rekao posebno onih sa stručnim znanjima pilotsko osoblje rekao sam, zrakoplovi, tehničko osoblje. I nije istaknuto u izvješću zbog čega toliki nedostatak kadra i ne spominje se i nedostaje u ovome izvješću govoreći o budućem školovanju što je dobro, ali to je sve na duže staze. A činjenica da je teško nadoknaditi kadar koji velikom brzinom napušta vojsku. Zato u ovome trenutku moramo vidjeti točne uzroke zbog čega ovaj najstručniji kadar u oružanim snagama izlazi iz sustava. Naoružanje i oprema u NATO misiji za koje se tvrdi da je u potpunosti hrvatski proizvod jednostavno to ne odgovara istini. Hrvatski proizvodi su dobri vojni, ali nisu u potpunosti hrvatski proizvodi. Ja sam maloprije u ime kluba i nabrojio što nije hrvatski proizvod. Treba ono poticati proizvodnju hrvatske vojne opreme pogotovo kroz slobodnu izvoznu politiku jer je to jedan zamašnjak, jedan generator razvoja i dozvole današnji poduzetnici nemaju dozvole za izvoz koje je Ministarstvo vanjskih poslova uskraćuje. O tome ne smijemo mi šutiti kako mi zastupnici, a tako ni u Ministarstvu obrane jer ta praksa mora prestati da se razvije naše gospodarstvo u ovome pitanju kao što smo rekli po pitanju izvoza našeg naoružanja i vojne opreme. Informacije o broju i vrsti zrakoplova, tenkova i njihove ispravnosti taje se od saborskih zastupnika i hrvatskog naroda ne samo sada nego u svim izvješćima, a dostavljaju se drugim državama. Hrvatska javnost kao što smo reli 23 godine nakon rata ne zna koje ima naoružanje i vojnu opremu. O tome podatke dostavljamo Srbiji, Ministarstvo obrane RH po međunarodnom sporazumu, po … ugovoru međunarodnim ugovorima dostavlja Srbiji. To na stolu ima Vulin, ima i Vučić, a naravno da će to Vučić dati Šešelju, a sve podatke koje imamo u biti moremo pročitati iz srpskih medija o stanju našeg naoružanja opreme i možemo pročitati iz bosanskohercegovačkih, crnogorskih zbog te obaveze o tome trebamo razgovarati povremeno ti podaci izađu kao što je bila afera ukrajinski MIG-ovi gdje su otišli u borbenom letu, to je za bivše vlade, ja govorim sada općenito kada su avioni otišli u ispravnome letu borbeni avioni MIG-ovi a vratili se u dijelovima tako da su bili u karioli. Afera Patria, afera Kamioni i tada izađu podaci što naravno nije dobro. Jedino podatak koji imamo od neborben ih ili ne bojnih vozila. Doduše volio bih znati koliko je tu vozila Audi 6 u korištenju MORH-a oružanih snaga i kolika je starost takvih vozila u odnosu na starost od 26 godina svih ne bojnih vozila. Ali ne zanosim se da će MORH to sada toliko transparentno iznijeti. Strateške zalihe bojnih sredstava i zbrinjavanje viškova, Hrvatska vojska nema dovoljno pješačkog streljiva za vježbe, a s druge strane velike količine streljiva se prodaju na Bliski Istok. Zbog čega? Ja ne znam razloge, a ne popunjava se rezerve za vojne vježbe. Streljivo se u istom izvješću uništava, a istovremeno ga nedostaje. Pa bi to tribalo malo razjasniti zbog čega se to događa. Materijalna ... [[Govornik se ne razumije.]] materijalnim sredstvima, također evo tu vidimo pomake, mislim na hrvatskog vojnika. Ministar je spomenuo i Zakon o OS-u kojega smo podržali, o obrani, o strategiji nacionalne sigurnosti, o tim stvarima. To je dobar iskorak i o tome treba govoriti pozitivno. Međutim, ni ove stvari koje trebamo svi zajedno riješiti, naravno u skladu sa proračunom, naravno u skladu sa ciljevima razvoja i zadaćama OS da trebamo tako promišljati. Komunikacijsko-informacijski sustavi, ne realizira se stanje i brojnost komunikacijske opreme nego ušteda papira. Ja mislim da ovdje trebamo, ima tu nebitnih stvari pa čak imamo i dupliranje, imamo iste tekstove. Naime, u prvom dijelu pod naslovom obrambena politika upravljanje resursima su isti dijelovi teksta kao i u drugom dijelu OS. Znači ponavljaju se i tekstovi. Vojne lokacije, evo spomenuo sam muzej. Maloprije u razgovoru sam dobio da se već na tome radi. Ja mislim da je vrijeme nakon 23 godine od Domovinskog rata da hrvatski vojnik, hrvatska pobjednička vojska ima muzej, imamo se s čim pohvaliti. Evo iz Sinja iz gradskog vijeća je pokrenuta inicijativa da sinjskom aerodromu, koji je športski aerodrom, a koji je služio početkom Domovinskog rata gdje su prenamjenjivani u borbene bili poljoprivredni zrakoplovi, gdje su bili sportsko-rekreacijski bili su takvi u borbu. Brojni su naši tada piloti koji su bili padobranci na tome po sinjskom području dali svoj života, tako da i taj prostor se može iskoristiti kao vrlo značajan što se tiče zračne obrane. Hrvatski vojnik je dobro da u civilstvu bude blizak narodu i da uskače u kritičnim momentima. Međutim, 70 miliona kuna je Ministarstvo potrošilo u protupožarnoj zaštiti. Međutim, ovdje se postavlja pitanje što je sa drugim sektorom civilne zaštite i oni koji su obavezni skrbiti o tome što se događa. Znam da je u nacionalnoj strategiji da imamo to navedeno, da se tu u stvari pokreću pričuva, te stvari. Međutim je činjenica da civilno društvo je vrlo bitno, ovaj civilni dio je vrlo bitan jer ne može vojska biti Katica za sve. Znači, mi imamo točno način kako treba organizirati i postavlja se pitanje do čega se dovelo. Ja bih na kraju samo još jednom kazao da i za medicinske svrhe spominjao sam naše letove i borbene helikoptere koje bi trebali preispitati da li je to najjeftiniji model jer je skupo gorivo, velike količine koristi, skupa je, znamo da je skup remont, 15-20 miliona kuna. Mislim da bi trebalo razmišljati, a ovi manji avioni koje smo dobili od NATO-a od SAD-a da jednostavno on ne može biti prenamijenjen za te svrhe, tako da bi trebalo razmišljati u odnosu na iznos koji plaćamo u proračunu, može li se to na drugi način riješiti a da budu manji troškovi i da bude efikasnije. Vidimo ovdje upravljanje financijskim resursima. To sam napomenuo. Za razvoj koristimo 0,07, niti 0,1% sredstava da to jednostavno rade naši poduzetnici gdje traže partnere u drugim državama, ali to je zanemarivanje 20 godina, ne samo sad, ja govorimo općenito u zadnjih 20 godine zanemarivanje naše domaće pameti i sposobnosti. Još jednom, što se tiče vježbi, nedostatak streljiva. Treba napraviti Hrvatsku obučiti da bude najelitniji i najbolji vojnik što zaslužuje. I na kraju, javna nabava ima pomaka. Vidimo da je određeni napredak postignut time što je skinut veo tajnosti u mnogim javnim nabavama u 2017. To sam rekao bez obzira što imamo 12 žalbi u postupku, ali to je tako i očekujem da će ova mora rasprava, poglavito u ime kluba u odgovorima biti dobronamjerno shvaćena i da će biti poticaj da se ova pitanja koja se teško otvaraju, da se OS dovedu na najveću razinu [[Upadica Radin: Hvala lijepa. Isteklo je vrijeme gospodine Bulj.]] u skladu sa novčanim sredstvima koje izdvajamo iz proračuna. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nije bilo nikakvih replika. Slijedeći govornik pojedinačni jel da? Je gospodin Ante Babić. Imate riječ.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, pomoćnici ministra. Naime, ministar je u svom izlaganju jako dobro rekao da ovogodišnje Izvješće zapravo služi cjelokupnoj javnosti kako bi se moglo upoznati sa radom i djelovanje Ministarstva obrane kroz 2017. godinu i mislim da, kad se pogleda ovih 100, 150 stranica, zapravo se dobije jedan presjek rada MORH-a, ja bih rekao jednog mukotrpnog rada, ali učinkovitog rada i to se zapravo vidjelo u 2017. godini na nekoliko desetaka primjera. Moram stvarno reći i ponoviti ću još jednom da i kroz sam prijedlog odnosno program ministra obrana i MORH-a zacrtane zadaće nisam vjerovao da bi se to moglo ispuniti niti u jednom 4-godišnjem razdoblju jer znajući da i prethodna je Vlada i ministri obrane su pokušavali rješavati određene stvari pa se čekalo 10-ak i 12-ak godina pogotovo vezano za cjelovito donošenje strategije obrane odnosno nacionalne i domovinske sigurnosti što je sada učinjeno. Činjenica je, ako se pogleda ovo godišnje izvješće da zapravo zapadaju u oči određene stvari. Dakle, s jedne strane se može podijeliti na onaj tehnički dio koji je vezan i za oklopno borbeno vozilo i za same vojnike, dočasnike i časnike, odnosno rješavanje njihovog statusa, nabavku helikoptera Kiowa Warriors koji su sigurno i u očima javnosti, ali i građana RH unose određenu sigurnosti. Često puta u Hrvatskom saboru se zapravo mogu čuti određene stvari vezano za MORH, je li ono potrebno, nije ako već sada imamo NATO a zapravo je i treba reći da i sigurnost građana, granica i države jako zavisi o organizaciji Ministarstva obrane. Zbog toga je recimo i kod odluke o donošenju, odnosno kupnji višenamjenskih borbenih aviona, prilikom donošenja proračuna za 2018. godinu, a kod skidanja određenih stavki, odnosno povećavanja drugih se često znalo skidati sa sredstava vezano upravo za nabavku višenamjenskih borbenih aviona, a zapravo da bi se dalo naglasiti da se ta sredstva mogu iskoristiti za nešto drugo. Ja sam mišljenja da je to jedna dobra odluka, pametna odluka na koju se dugo čekalo i mislim na ono što je govorio danas ministar obrane, a svjesni ugroza kako i nestabilnosti na jugoistoku Europe i situacije same u Ukrajini, kibernetičkog kriminala pa i ako hoćete i izbjeglica i izbjegličke krize, sve ono što zapravo okružuje RH, odnosno što zapravo govori o sigurnosnim prijetnjama i izazovima u okruženju RH je dobro da građani imaju uvida što je to zapravo Ministarstvo obrane radilo u 2017. godini. Drago mi je posebno što je 2017. godina proglašena godinom vojnika, dočasnika i časnika, drago mi je što se njihov materijalni status, a i drugi status poboljšao u Hrvatskoj vojsci, a to je zapravo jedna dodatna motivacija hrvatskom vojniku da zapravo kroz Ministarstvo obrane može ispuniti one zahtjeve za koje se možda prijavio i želi služiti svojoj domovini. Posebno treba istaknuti, možda se ministar dotakao samo kratko, 2017. godina jest bila godina požara i poplava i nazočnost vojske na tim područjima je dodatno ulijevala građanima jednu sigurnost što bi trebalo i dalje činiti. U izvješću se govori i o stalnim misijama Oružanih snaga RH, kako kroz NATO, tako i Ujedinjene narode pa je to jedan novi izazov, jedan novi doprinos hrvatskog vojnika, mislim da je to i za iskustvo hrvatskih Oružanih snaga jako bitno i da treba i dalje ustrajati u takvim misijama. Ono što je kroz ovogodišnje izvješće za 2017. godinu bitno jest donošenje Nacionalne strategije Domovinskog rata. Ja znam da smo i prije u Hrvatskom saboru kada smo donosili određene zakona vezano za zaštitu i spašavanje i slične zakone zapravo govorili o tome kada dođu do određenih ugroza, kako i na koji način to rješavati. Mislim da je sada na jedan najsustavniji način zapravo to riješeno, da se u svakom trenutku zna kada i koje institucije trebaju djelovati kod bilo kakvih ugroza, bilo da se radi o požarima, bilo da se radi o poplavama ili bilo kojim drugim ugrozama vezano za sigurnost, prijetnje, izazove za RH. Naravno, pohvaljujem ovo izvješće, drago mi je da se ono dogodilo sada da možemo evo već sredinom 2018. godine razgovarati o njemu jer su svježi podaci i vjerujem da i u 2018. godini Ministarstvo obrane ima niz obaveza, zadaća koje će, ne samo ispuniti, nego dodatno zapravo osnažiti Ministarstvo obrane, a kažem mene posebno veseli nabavka višenamjenskog borbenog zrakoplova i ja čekam trenutak kad će se to dogoditi. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Prije nego što gospođi Jelkovac dajem mogućnost da vam replicira, s nama su na galeriji danas studentice i studenti fakulteta Političkih znanosti u Zagrebu. Pozdravimo ih pljeskom molim vas. . [[Pljesak.]] Kao i obično, galerija je višebrojna nego Sabornica. Replika gospođa Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani podpredsjedniče. Poštovani kolega, naravno da se slažem s vama u ovom djelu u kojem ste govorili o naoružanju, posebno o nabavi zrakoplova. Međutim, isto tako bih naglasila da sam vrlo ponosna što je naša Hrvatska vojska opremljena i jurišnom kratkom, kratkom jurišnom puškom koju proizvodimo u Karlovcu, a mogu reći da je ona postala i brand i u svijetu i mislim da je to vrlo značajno ustvari što naša vojska je najbolji promotor našeg vojnog naoružanja, vojne opreme i što je hrvatski vojnik opremljen stvarno sa proizvodima koji su proizvedeni kod nas i mislim da je to jako važno za našu zemlju i da u tom segmentu možemo još više napraviti, da to trebate i dalje tako poticati. Isto tako mislim da je vrlo značajno, sve mjere koje su ustvari napravljene u zadnjih godinu dana u poboljšanju materijalno tehničkih uvjeta vojske, što mislim da je vrlo značajno i u motivacijskom djelu hrvatskog vojnika i kako bi on mogao biti stvarno u svakom [[Upadica Furio Radin: vrijeme gospođo Jelkovac.]] Pogledu zbrinut. Hvala.
Hvala. Dobro, nikakav odgovor. I sada imamo … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Imate odgovor. A ja sam shvatio da nemate, da kažete tako. Jer niste digli palicu, nego ste napravili tako jel da. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani podpredsjediče Hrvatskog sabora. Evo i mladi ljudi iz fakulteta mogu se uvjeriti zapravo u dinamiku ovih rasprava. Zapravo, kolegice Jelkovac, da slažem se, možda to nisam napomenuo, ali znam da je ministar u nekoliko navrata govorio, pogotovo kod slanja naših Oružanih snaga u Afganistan, da nisu bili zadovoljni da zapravo nose tuđe naoružanje i opremu i što je zapravo Ministarstvo obrane jako dobro primijetilo, na tome su inzistirali i zapravo su uspjeli, a time su i pomogli našim poslodavcima, našoj industriji da mogu zapravo kroz takav marketing zapravo izvoziti svoje naoružanje, rekao bih diljem svijeta. Možda još jednu natuknicu koju sam stavio, a nisam spomenuo, a to je vrlo značajno što su se Hrvatske oružane snage rasporedile diljem Hrvatske, evo čuli smo da će biti u Varaždinu, sada u Pločama u Vukovaru u Sinju što posebno pozdravljam. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I sada dajem gospodinu državnom tajniku Tomislavu Iviću mogućnost da ima završnu riječ. Izvolite.
Zahvaljujem svim klubovima i pojedincima zastupnicima i zastupnicama koje su sudjelovali u raspravi. Sva naša nastojanja u 2018. godini bit će usmjerena k tome da se obrambeni sustav i dalje unapređuje, imajući u vidu prije svega mjesto, položaj i uvjete i života i rada hrvatskoj vojnika. Vjerujem da ćemo biti jednako uspješni kao u 2017. godini i nadam se da ćete podržati ovo izvješće. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama i na sažetosti. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti, pretpostavljam sutra.
Godišnje izvješće o obrani za 2017. godinu, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlog Saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se godišnje izvješće o obrani za 2017. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 za i 1 suzdržan donesen zaključak kako ga je predložilo Saborsko matično radno tijelo.
Prelazimo sada na sljedeću točku dnevnoga reda: - Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obveznim odnosima, prvo čitanje, P.Z. broj 311. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnoga reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Želi li gospodin Peđa Grbin u ime predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Ako želi ima tu mogućnost. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, poštovani gospodine državni tajniče. Ovdje se radi o iznimno kratkom prijedlogu zakona, ali to što je prijedlog zakona iznimno kratak ne znači da nije važan. Iznimno je kratak, ali istovremeno vrlo jednostavan, a kaže sljedeće, umjesto dosadašnjeg uračunavanja prilikom vraćanja duga u kojem se prvo plaćaju troškovi, a nakon toga kamata i tek na kraju ako nešto ostane glavnica, predlažemo da se taj redoslijed promijeni na način da se glavnica uvijek vraća paralelno sa troškovima i kamatama odnosno da se prilikom svake uplate duga najmanje 50% plaćenog odnosi na glavnicu, a ostatak kao što je to slučaj i do sada, prvo na troškove nakon toga na kamatu i u konačnici ako je nešto od tog iznosa preostalo na glavnicu. Zbog čega ovo predlažemo? Zbog toga što su matematičke analize pokazale da su česte situacije u kojima kod prisilne naplate duga iznos duga koji se naplaćuje odnosno iznos mjesečne rate koja se naplaćuje s obzirom na odredbe Ovršnog zakona o ograničenju ovrhe je takav da dužnik ne samo da nikada neće vratiti glavnicu već ju nikada neće niti početi vraćati. Mi smo u našem prijedlogu zakona dali jedan hipotetski primjer izračuna za jednu zamislivu situaciju u kojoj netko duguje dvjestotinjak tisuća kuna i objasnili kako je moguće da će ta osoba čitav život plaćati svoj dug, a da nikada neće biti vraćena glavnica. To je moguće i kod drugih situacija, primjerice, kod jednog sasvim normalnog stambenog kredita od pedesetak tisuća eura gdje je plaća dužnika 6 ili 7.000 kuna taj dužnik nikada neće ako dođe do ovršnog postupka vratiti glavnicu s obzirom na visinu zateznih kamata, čitav će život vraćati kamate ili će otići u osobni stečaj. Ovim prijedlogom zakona ne oštećuju se vjerovnici, ne. ovim prijedlogom zakona osigurava se ne samo da dug vjerovnicima bude podmiren nego da im bude plaćena i kamata, ali ne više onoliko visoka kao i do sada. Dopustite mi sada da pročitam što je na sve to ogovorila naša vrla Vlada, citiram: „Prihvaćanjem predloženog rješenja da se prvo namiruje glavnica, a potom troškovi i kamate dužnik koji je u zakašnjenju s plaćanjem glavnice i zbog toga mu teku zatezne kamate plaćanjem dijela nepodmirenog iznosa smanjivao bi glavnicu čime bi se vjerovniku umanjilo pravo na zatezne kamate“. Da gospodo, točno, plaćanjem duga smatramo da se treba smanjiti glavnica. Da li itko u ovoj sabornici ima nešto protiv toga da dužnik kada plaća dug smanjuje glavnicu, smanjuje osnovicu duga? I ne poštovani kolega iz Vlade, ovaj prijedlog ne kaže da se prvo namiruje glavnica, a potom troškovi i kamate, ne, paralelno se namiruju i glavnica i troškovi i kamate, paralelno to je bitna razlika. Jer ukazuje da onaj koji je pisao ovo mišljenje za Vladu nije se potrudio niti pročitati zakon do kraja. Međutim, problem sa ovim vladinim obrazloženjem je jedna poruka koja je poslana svim dužnicima u RH, a poruka kaže, baš nas briga hoćete li vi ikada vratiti dug. Nama je bitno da vjerovnici naplaćuju kamate. Međutim, to nije niti u prirodi obveznog odnosa, niti u prirodi ustavnog poretka RH. RH je socijalna država, RH je država u kojoj se poštuju poduzetničke slobode, naravno da RH mora poduzeti mjere da dug bude vraćen, ali poslati poruku da je osnovna vrijednost iz vjerovničko dužničkog odnosa ta da vjerovnik ima pravo na zatezne kamate, a to je ono što je Vlada rekla je potpuno pogrešno. Poštovane kolegice i kolege, ovim prijedlogom zakona neće se dramatično i nemamo uopće iluziju tvrditi da će se dramatično poboljšati situacija dužnika ali će se poboljšati djelomično i omogućit ćemo svakom dužniku da prije ili kasnije dođe u situaciju da dug vrati jer sada, ponovit ću još jednom, imamo situacija u kojima se dug ne može vratiti. Prije dva tjedna predlagali smo još jednu mjeru koja je trebala olakšati položaj dužnika u Hrvatskoj. to je bila mjera kojom smo željeli zabraniti ovrhu na čitavoj plaći. Niste to tada prihvatili. Smatrali ste da je ovrha na cijeloj plaći nešto što je legitimno i nešto što treba opstati u hrvatskom pravnom poretku. Prije nekoliko dana kada govorim vi, prije svega mislim na kolege iz vladajuće većine, prezentirali ste i prijedloge kako da riješimo položaj blokiranih u RH. Hvalevrijedno i potrebno ali još niti jedan prijedlog niste rekli kako da postupak ovrhe i naplate potraživanja učinimo pravednijima i kako da spriječimo da se situacija u kojoj su građani RH blokirani u ovolikoj mjeri, da se ponovno dogode. Poštovane kolegice i kolege, ovoje mala mjera, ovo je mali zakon ali usvojimo li ovo, velikoj većini građana RH olakšat ćemo život i omogućit ćemo im da dugove koje imaju vrate na način koji je za njih daleko manje tegoban nego ovaj koji je sada na snazi. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Molim vas, hvala vama, imamo tri replike, zapravo imate tri repliku, prvu repliku ima gospodin Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Probat ću bit brz. Poštovani kolega Grbin, par pitanja i nedoumice koje imam vezano za ovaj prijedlog. Nešto sam pokušao i ovako prije same rasprave razjasniti. Ovo je jedno od pitanja koje se nameće. Da li pošto imamo situaciju i u pravnim prometovanjima, kada neko potražuje glavnicu, kamatu, i recimo pokrenuo je ovršni postupak, posebno utuži kamatu koja postaje tada glavnica i ako opet krenu kamate, da li i dalje u ovom prijedlogu je to uopće moguće? Znači ako netko ovim prijedlogom kamata se ne bi uopće otplaćivala, onda neko može posrednim postupkom utužiti kamatu koja nije plaćena. Onu zateznu recimo. Ili ne. Znači jel' postaje, znamo da puno trgovačkih društava posebno utužuju glavnicu, posebno kamatu kako bi mogli na kamatu onda dobivati zatezne kamate, da li je uopće to razmatrano jer ovdje se uopće ne spominju u prijedlogu zakona da se radi o zateznim kamatama nego govori se o kamatama općenito.
Vrijeme, hvala, hvala lijepa. Odgovor, gospodin Grbin.
Zahvaljujem. Dakle, dvije stvari imamo koje se vrlo lako brkaju. Prvo i osnovno, kamata se kao glavno potraživanje može utužiti samo ako je početno potraživanje glavnice podmireno, dakle u tom slučaju kada je dužnik platio glavnicu onda može potraživati kamatu kao glavno potraživanje. U tom trenutku sud ako dosudi duplu kamatu, početnu kamatu dosuđuje i ona postaje glavnica po toj konkretnoj presudi i onda na nju teku kamate. Druga stvar o kojoj govorimo i koju miješate je red uračunavanja iz članka 171. Zakona o obveznim odnosima. Dakle u situacijama kada se dug namiruje izvan ovršnog postupka, primjenjuje se prije svega članak 171. koji definira red uračunavanja plaćanja a to govori slijedeće. Ako imamo ugovor, kolega Šuker mi je doviknuo anuitet, ako imamo ugovor sastavni dio kojeg je otplatni plan, onda se otplata vrši po tom otplatnom planu jer je to volja ugovornih stranaka, to je jedna stvar, međutim ako dug dospije u cijelosti onda se on naplaćuje u ovršnom postupku i naplaćuje se glavnica [[Upadica Radin: Gospodin Grbin.]] [[Govornik se ne razumije.]] ne može kamata na kamatu.
Hoćete…? [[Upadica Grbin: Opomenu mi dajte.]] Ne, neću vam dati opomenu, neću vam dati opomenu ali zaslužili ste je. Gospodin Miljenić, izvolite.
Hvala lijepa. Dakle, kolega Grbin, u izlaganju ste rekli da se ništa dramatično neće promijeniti, dakle tu se ne bi s vama složio. Ako se bilokoji dužnik koji je sada, kako ste vi prikazali situaciju, čitav niz dužnika koji vraćaju i nikad neće moći vratiti glavnicu jer će cijelo vrijeme vraćati troškove i kamatu kakva je sada situacija jer se prvo vraćaju troškovi pa kamata, pa onda ako ovo prihvatimo, i dužnici budu u prilici umanjivati glavnicu, onda će se za njih dramatično to promijeniti. Tako da ne mogu se složiti da se ništa dramatično neće dogoditi. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor, gospodin Grbin.
Zahvaljujem. Kolega Miljeniću, moj izraz da se ovime neće ništa dramatično promijeniti usmjereno je na činjenicu da samim ovim zakonom mi sigurno nećemo deblokirati one koji su blokirani, da samim izglasavanjem ovog zakona neće dugovi nestati itd., što se u javnosti često traži kao odluka koju bi Sabor trebao donijeti. Ali u onom djelu koji ste rekli da će se položaj dužnika promijeniti na način da mu se omogući da u konačnici ipak vrati dug, da, tu će se nešto bitno dogoditi i tu ste u pravu. Hvala.
Hvala lijepa. Posljednja replika, gospodin Jovanović.
Kolega Grbin, ja sam također htio reći nešto na tragu ovoga o čemu je govorio kolega Miljenić. Dakle ovo je još jedan od zakona kojim SDP pokušava pomoći vladajućima da pomogne građanima Hrvatske, da im osigura bolji i kvalitetniji život no uporno se svi naši prijedlozi odbijaju pri čemu najčešće objašnjenje bude da vladajući pripremaju svoje zakone. Međutim evo, poučen iskustvom iz područja zdravstva iako je to bilo objašnjenje za čitav niz zakona, još nijedan taj zakon koji će biti bolji od našeg mi nismo vidjeli. Što očekujete po ovom pitanju?
Odgovor gospodin Grbin.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Jovanoviću, dakle trenutno su u javnoj raspravi tri zakonska prijedloga Vlade koji su usmjereni na pomoć blokiranima. Posebno mi je drago da se to dogodili jer je očito trebala intervencija SDP-a i očito je trebalo da mi kao SDP uputimo naše prijedloge pred javnost, da pokrenemo Vladu da konačno počne raditi svoj posao. Međutim i kada je krenula raditi svoj posao Vlada je to učinila tek djelomično i umjesto da se pozabavi svim problemima koji su vezani uz ovrhe i ovršne postupke Vlada se pozabavila tek jednim malim segmentom. On je za građane koji su blokirani izuzetno tegotan, ali to je tek jedan dio čitavog problema kojeg mi moramo početi rješavati i moramo početi dovoditi u nekakav red. Ovaj zakon bi bio jedan korak i to jedan korak u pravom smjeru, ako bi se ostale mjere nastavile u tom tragu mislim da bi kroz godinu, dvije, najviše tri imali jedan sustav ovrhe koji bi bio socijalan, koji bi bio uključiv i koji bi omogućio i vjerovnicima da dobiju ono što im se duguje, ali i dužnicima da dug vrate bez da ih to dovede u stečaj. Hvala.
Vrijeme, ovaj put bi sebi trebao dati opomenu jer ste govorili 10 sekundi više. I sada idemo dalje sa raspravama. Žele li odbori uzeti riječ? Ne žele. Gospodin Branimir Bunjac ispred zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Poštovani tajniče. Evo čuli smo da Vlada nema mišljenje, ona će nam ga poslati mailom pa ćemo ga čitati kasnije. Dakle Ovršni zakon je bez premca najgori zakon koji je Hrvatski sabor donio u 21. stoljeću. Zakon je napisala HDZ-ova Vlada, a bezrezervno ga provodila i vlada SDP-a uz sudjelovanje svih satelita koji su pristali biti dio dvoglave nemani koja je opustošila Hrvatsku. Radi se o zakonu koji je žrtvovao egzistenciju i budućnost jedne četvrtine hrvatskih građana na oltaru uske klike interesnih lobija i s njima slizanih političara iz samoga vrha vlasti. Probajte zamisliti da recimo u Njemačkoj jedna četvrtina građana trpi posljedice blokada, to bi bila brojka od 21 milijuna ljudi, probajte zamisliti šta bi se recimo u toj državi dešavalo kakva revolucija, kakve bi se tražile ostavke i dešavale se smjene, a mi u Hrvatskoj na patnje četvrtine svojih građana samo sliježemo ramenima, tražimo neke izgovore, govorimo šta ja tu mogu, ne znam ja o tome ništa, moram pitati nekoga izvan Hrvatske itd. Mi imamo danas u Hrvatskoj jednu kastu ljudi koji su se obogatili upravo na Ovršnom zakonu, prije svega mislim na odvjetnike, javne bilježnike i političare često lokalne što možemo vrlo lako provjeriti po poreznim karticama jer su upravo to ljudi koji prijavljuju najveće prihode dok s druge strane imamo građane koji nisu u stanju platiti režije, recimo struju i vodu, imamo građane koji nisu u stanju kupiti hranu, a istovremeno ne mogu niti posuditi novac jer su im svi računi blokirani. Dakle imamo ljude koji godinama pa i čak duže od deset godina proživljavaju jednu životnu dramu bez ikakve nade da bi se njihovo stanje moglo promijeniti. I ti ljudi, a ima ih izrazito puno trpe zbog 77 ruku u ovom SAboru, recimo to isto jer može nama neko prijetiti ovakav ili onakav, naređivati, ali prema članku Ustava 82. zastupnik u SAboru glasa osobno. I upravo vi dizanjem ruku za ovakav Ovršni zakon, mislim na vladajuću većinu, vi ste ti koji stavljate čavao u lijes hrvatskih građana. vi ste ti koji pričate o nekakvoj svijesti kada se treba baviti o ideološkim pitanjima ili ne znam čime, ali nemate savjest kada treba spasiti hrvatske građene od bijede i siromaštva, a siromaštvo je najveći zločin kojemu su ljudi izloženi u modernom dobu. Da, baš vi, nema drugih osoba ne tražite ih izvan ove zgrade, vi koji me gledate koji činite Plenkovićevu većinu. Vi ste ti koji ste hrvatske građane bacili na prosjački štap i nemojte da vam počnem čitati imena jer vrlo dobro znate koji ste. Slobodno možemo reći na broj žrtava Ovršnoga zakona da je u Hrvatskoj izvršen ovršni genocid. Prema postojećem zakonu provedeni su deseci oko 10 milijuna ovrha na kojima su naplaćene milijarde različitih troškova. Pazite samo FINA je naplatila 50 milijardi kuna građanima putem ovrha. Imamo 330.000 blokiranih građana čiji broj se ne smanjuje, a istovremeno njihov dug eksponencijalno raste iz mjeseca u mjesec, pogledajte sve statistike službene i to vam je najbolji dokaz rada vaše Vlade, ovršeni i blokirani. Kada to smanjite onda počnite pričati o nekakvom suficitu proračuna i sličnim izmišljotinama, rastu. Nema suficita ako dugovi rastu, o čemu vi pričate. Kada imate suficit smanjite dugove. Dugovi blokiranih sada iznose oko 65 milijardi kuna, a nevjerojatno je da njihova glavnica iznosi manje od jedne petine toga iznosa. Kako je to moguće? Pa moguće je zato što se ovrhe naplaćuju bez suglasnosti dužnika često i bez njihovog znanja pa toga nema nigdje u svijetu da se čovjeku sudi, a da on o tome ništa ne zna. Pazite ovaj apsurd, ovaj paradoks. Državljani EU u Hrvatskoj mogu se žaliti na ovrhno rješenje prije nego ga je javni bilježnik poslao, a hrvatski građani se ne mogu. Pa dajte mi recite postoji li većeg dokaza kolonijalizma u koji smo mi dovedeni. Je li to ta EU u koju se zaklinje predsjednik Sabora Jandroković, to su te dobrobiti koje smo mi dobili članstvom u velikoj organizaciji naroda. Kako rade javni bilježnici ovdje? Znate kako? Rade ko u doba Staljinizma. Napravi se jedna špranca, jedan papir na kojem je gore samo prazna crta i gore možete upisati bilo čije ime i samo nakon toga šaljete i to se naplaćuje 1000 kuna, komad papira. Tako je i u doba Staljina, imali ste isto, pisala je presuda, narodni neprijatelji društveno štetni element i samo se gore moglo napisat ime, prezime i svi ste bili optuženi po istoj optužnici pa se vi branite ako se možete. Što FINA radi? FINA kada skida siromašnom čovjeku novac sa računa naplaćuje mu 175 kuna svaku transakciju, 175 kuna za posao koji obavlja računalni softver. Za jednu minutu, dvije minute javni bilježnik i FINA zarade nadnicu radnika u građevini za 2 dana, za jednu minutu. Pa tko je tu lud? Ne samo da javni bilježnici i političari sudjeluju u tome i odvjetnici i FINA, nego i država pljačka građane. Jel država na sve te troškove naplaćuje PDV i zapošljava uhljebe u FINI i pitanje jel bi uopće ta agencija mogla postojati da nema ovrha itd. Hrvatska se hvali da je socijalna država da nešto kao se jako brinemo za svoje građane, a dozvoljavamo da se cijela plaća čovjeku zapljeni. Pogledajte članak Ustava 56. svaki čovjek ima pravo na zaradu kojom osigurava dostojanstven život sebi i svojoj obitelji, a cijela plaća se plijeni. Pazite u Hrvatskoj ako netko ima primanje 200 kuna i tih 200 kuna mu se plijeni. Ne postoji nikakav socijalni minimum ispod kojega nije moguće plijeniti novčana sredstva, što je u cijeloj Europi i svakom normalnom svijetu praksa. U Njemačkoj nije moguće plijeniti ispod 850 eura. Ako čovjek ima djecu još se dodaje na taj iznos određena svota. U Italiji čovjek koji ima manju plaću od 2500 eura samo 10% plaće mu se može plijeniti, pazite na 2500 eura 10%. A kod nas se može uzeti 100% čak i ako čovjek radi na minimalcu. Nije moguće u zemljama EU provoditi ovrhe nad nekretninom, osim u slučaju kad je hipotekarni kredit. Ne mogu veterinarske stanice i davatelji javnih usluga uzimati čovjeku stanove i kuće. Između ostaloga zato što se u EU i normalnim državama svijeta poštuje načelo razmjernosti. Ne može zato što je meni netko dužan čačkalicu da ja njemu uzmem dvokatnicu. To jednostavno nije paritet, nije jednaka vrijednost. Ako će netko uzimati kuću pa barem da je dug 50 ili 70 000 eura pa onda imamo to načelo razmjernosti ispoštivan. Nigdje u svijetu nije moguće uzimati čovjeku sredstva koja su mu potrebna za rad, nije moguće čovjeku plijenit poticaje, nije moguće čovjeku plijeniti namjenska sredstva. Kod nas je to sve moguće i zato postoji velika sumnja da dio novca od ovrha završava u rukama političara, budući se javni bilježnici i odvjetnici rado s njima druže, štoviše upravo u slučaju ovrha otvoreno surađuju. I pogledajte bilo koju lokalnu upravu kako ti javni bilježnici obilaze te javne tvrtke, gradonačelnike, načelnike, općine da bi baš njima dali da lihvare građane. Mislite li da tu nema nikakvog interesa? Ma da, ne, posebno kod gospodina Lončara, on je poznat kao najbolji načelnik. Kako je moguće da u Sloveniji 5 sudaca provodi ovrhe za cijelu državu? A kod nas 5 javnih bilježnika ovršuje jednog čovjeka. Kako u jednom Stockholmu koji ima 2 milijuna stanovnika imamo 5 javnih bilježnika, a ne znam u Čakovcu di ja živim ima ih 10, a ima 15 000, još malo pa će svaka ulica imat svog javnog bilježnika. Kako je bilo moguće da ljudi otplaćuju kredite u Švicarcima i ovrhe 10 godina i da nakon 10 godina imaju veći dug nego na početku otplate? I tu sad dolazimo do ovoga što nam je predložio SDP. Oni kažu da trebalo bi plaćati pola glavnicu, pola kamatu. ali to nije rješenje. Odmah da skratim priču oko onog najbitnijeg, Živi zid će to podržat. Jer i to je nekakva mjera u korist građana. Mi smo rekli 100 puta i ponovit ćemo i drago mi je da me čuju neki zastupnici, predsjednici odbora. Mi nismo sektaši, protivimo se politici HDZ-a i SDP-a, ali kad oni daju, pa i ovakav mršavi zakon u korist građana, mi ćemo ga podržat, dići ćemo ruke. Oni naravno neće dići ruke za naš zakon da je ne znam kako kvalitetno napisan i to javnost treba znati, tko se odnosi sektaški, a tko radi na korist građana. Ali želim reći da i nakon ovoga zakona koji daje SDP, taman kad bi bio usvojen, blokirani će ostati blokirani. Možda neće otplaćivati svoje dugove 30 godina, ali će ih otplaćivati 20, evo to je recimo rješenje koje nudi SDP. Znači oni kažu imamo zeca u kavezu veličine jednog metra, e sad ćemo proširit kavez na 2 metra pa će zecu biti malo lakše, malo će se više vrtiti sam oko sebe, a mi u Živom zidu kažemo maknite kavez. To je naše rješenje. To je sloboda za građane. Građane treba odblokirati, njihove dugove treba otkupiti po minimalnoj cijeni. Sve kamate i troškove otpisati, izbaciti javne bilježnike i odvjetnike iz sustava ovrha, cijeli ovršni zakon ukinuti i napisati potpuno novi ispočetka koji će prije svega biti izrazito socijalan. Potrebno je promijeniti monetarnu politiku HNB na način da dugovi postanu otplativi jer su u sadašnjem sustavi neotplativi. Dugovi se ne mogu platiti. Ne mogu se platit iz jednostavnog zakona jer u opticaju nema dovoljno gotovine. Od 100 kuna koje su u opticaju, 7 kuna su gotovina, a 93 kune su dug. I malo dijete u trećem razredu zna da se sa 7 ne može platit 93, nije moguće. 93 kune se mogu platit sa 93 i nikako drukčije. A vidimo što imamo, ne samo da su građani zaduženi za 10 života, nego je država zadužena, lokalna uprava je zadužena, cijela država se nalazi u dužničkom ropstvu i klizi prema Grčkome scenariju, a ovaj Ovršni zakon je ustvari vrh sante leda. S obzirom da mi vrijeme ponestaje, drugi dio rasprave u vezi ovog zakona reći ću kroz pojedinačnu raspravu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada će u ime predlagatelja 5 minuta govoriti gospodin Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani kolega podpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Kroz replike koje su se pojavile tijekom moje rasprave i dobacivanja određenih kolega koji su ovdje, vidio sam da postoji određeno nerazumijevanje onoga što smo predložili. Pa ću si dopustiti da dam jedan vrlo kratak pregled odredbi Zakona o obveznim odnosima koje uređuju uračunavanje ispunjenja. Dakle uračunavanje ispunjenja ima samo 2 članka, to su članak 171. i članak 172. Zakona o obveznim odnosima. Mi smo predložili promjenu članka 172., a ovaj problem koji se javlja kada govorimo o ispunjenju tražbina mimo bilo kakvog postupka prisilne naplate riješen je člankom 171. Zakona o obveznim odnosima koji ovim zakonskim prijedlogom nije diran. A članak 171. da budemo potpuno jasni, kaže slijedeće: ispunjavanje, prije svega, ide onim redoslijedom kojeg su ugovorili vjerovnik i dužnik. To je prvo. Ako toga nema, ako sporazuma nema, onda sam dužnik i to je nešto na što želim upozoriti sve hrvatske građane, sam dužnik prilikom plaćanja svojega duga ima pravo odrediti što plaća. Da li prvo plaća glavnicu, da li plaća troškove, kamate, ako ima 2 ili 3 računa, dužnik određuje kojeg podmiruje svojom uplatom i u tome po Zakonu o obveznim odnosima autonoman. Ako nema ni odluke dužnika, onda u redovnim situacijama ide koja je tražbina ranije dospjela itd., itd. da sve ne nabrajamo. Međutim imamo situaciju kada su te tražbine utužene. I nakon toga dolazimo u postupak prisilne naplate. Kod prisilne naplate više ne može vrijediti raniji sporazum dužnika i vjerovnika. Primjerice ugovor o kreditu koji ima otplatni plan. Taj otplatni plan više ne vrijedi u slučaju prisilne naplate zato što je otkazivanjem ugovora o kreditu došlo do dospijeća čitave glavnice neplaćene duga. Što znači da vjerovnik, sada u ovršnom postupku, potražuje glavnicu. Dok je mimo ovršnog postupka dužnik kod svakog anuiteta plaćao uvijek dio glavnice, a nikad samo kamatu, jer u protivnom dug najvjerojatnije ne bi vratio, u ovršnom postupku, odnosno postupku prisilne naplate tog slučaja nema. I zato predlažemo da se prilikom svake uplate 50% plaćenog odnosi na glavnicu. I to naravno uvijek ide onim redom kako su glavnice dospijevale. Ako imamo 5 glavnica prvo se podmiruje najstarije itd., itd. 50% na glavnicu, 50% na troškove, kamate i ako je nešto ostalo od tog iznosa na glavnicu. Na taj način vjerovnicima će dug biti vraćen, to im se jamči ovim zakonom, ne dolazi u obzir da dug ne bude vraćen. To nećemo predložiti. Ako idemo u otpis dugova, rješavat ćemo to posebnim zakonima, rješavat ćemo to posebnim mjerama po kojima ćemo se, nadam se, krajem ovog ili početkom sljedećeg mjeseca raspravljati u Saboru i nadam se doći do koncezualnog rješenja koje će zadovoljiti i sve političke opcije, a što je važnije od toga koje će zadovoljiti naše dužnike i naše građane. Međutim ovdje govorimo o redovnoj situaciji koja se svakoga dana događa. Neke od njih možda nikada neće završiti blokadom pa neće biti niti bitno kojim je redoslijedom nešto plaćeno jer se kroz jednu otplatu sve vraća. Ali svi koji smo ovdje znamo, da pogotovo kada se radi o kreditima koji su dospjeli na naplatu, imamo situaciju da odjednom od nekoga se potražuje 50, 60 000 eura koje gotovo nitko u RH nema na računima da bi mogao odjednom platiti. A da ima, vjerojatno ne bi dospio u situaciju da bude blokiran. I u takvom slučaju, u potpuno zamislivoj situaciji jednog građanina koji ima 6,5 tisuća kuna plaću, mi dovodimo u situaciju da on ne može otplatiti jedan dug za jedan prosječan stambeni kredit za maleni stan u iznosu od 50, 60 tisuća eura. Ovim prijedlogom u osnovi nitko tko je dobronamjeran neće biti oštećen. Biti će oštećeni samo oni koji su unaprijed računali na zaradu od zateznih kamata. A za njih me poštovane kolegice i kolege boli briga. Hvala.
Hvala lijepa. Imate i jednu repliku gospodina Čuraja.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Grbin, mislim da nema nikoga tko u načelu se ne bi složio da radi in favorem i građana i ovoga što vi govorite. I da sigurno ako je bilo nekih nepravednosti da ih uvijek treba otklanjati. Međutim ono što mene brine sa ovim prijedlogom, dakle drugi korak. Ukoliko mi raspodijelimo da se ne otplaćuje kamata nego da ode dio na trošak i glavnicu, potražitelj odluči uglavničiti dotadašnju kamatu. Pa sada imamo glavnicu, još jednu glavnicu a na onu prvu teku i dalje zatezne kamate od tog dana ne od prije. Onda si baš nismo puno napravili situaciju nego onda bi imali dvije glavnice koje bi se i dalje otplaćivale plus kamata koja bi išla, dakle mislim da ne bi nigdje došli. I to je ono zapravo što sam ja cijelo vrijeme htio pitati da li bi se s time nešto zapravo promijenilo s ovim izmjenama. Zahvaljujem.
Gospodin Grbin.
Poštovani kolega pokušati ću objasniti osnovnom školskom matematikom. Ako netko duguje 5 tisuća kuna glavnice i recimo 2 tisuće kuna kamata a platio je tisuću kuna. Po sadašnjem sustavu dugovati će i dalje 5 tisuća kuna glavnice i tisuću kuna kamata. Kamata na kamatu kao što je Vlada rekla ne teku, to je zabranjeno Zakonom o obveznim odnosima. Kamate teku na glavnicu. Po našem prijedlogu, ako je platio tisuću kuna, 500kn će ići na iznos glavnice, 500kn kamata. Glavnica će u tom slučaju biti 4500kn, sljedeća uplata će uslijediti za recimo 3 mjeseca. Sada vas pitam, da li je veća kamata na glavnicu od 5 tisuća ili 4500kn. Mislim da odgovor na to znamo i vi i ja. Hvala.
Sada će u ime Vlade govoriti državni tajnik gospodin Juro Martinović. Imate 5 minuta. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici, uvažene kolege predlagatelji. Dakle Vlada RH se očitovala na ovaj zakonski prijedlog i vi ste ga svi dobili ali s obzirom da tražite dodatna pojašnjenja zato sam došao u Hrvatski sabor. A osobito mi je drago nakon ovih elaboracija koje ste iznosili da nešto kažem u ime Vlade i u svezi onoga što smo mi napisali kao obrazloženje zašto ovaj vaš Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obaveznim odnosima ne bi trebalo prihvatiti. Naime, dakle … [[Govornik se ne razumije.]] i ne iznenađuje me gospodin Bunjac, uvaženi zastupnik, koliko kolega Grbin u ime predlagatelja pa i moj uvaženi kolega Miljenić. Dakle nabacujete se primarno socijalnim razlozima gdje elaborirate jedan veoma vitalan, važan članak Zakona o obveznim odnosima koji ima svoju povijest. To je jedan poznati institut koji dugo traje u Zakonu o obveznim odnosima. I rekao bih zašto preispitujem vaše stavove. Zato što ste vi u Hrvatskom parlamentu dva puta imali parlamentarnu većinu i naravno imali mogućnost mijenjati ovaj članak ali očigledno nikada niste našli pravnih razloga mijenjati ga nego je sada zgodna prilika da pokušate socijalnim razlozima opravdati ovo. No dakle za one koji nisu pravnici i za one koji nas slušaju i gledaju ja moram reći da se ovdje ne dira u poziciju i eventualno našu univerzalnu potrebu da budemo socijalno osjetljivi prema onima koji su blokirani. Ovdje se radi dvjema stranama u jednom obvezno pravnom odnosu od kojih je jedna vjerovnik došla u zakašnjenje, dakle došla u zakašnjenje i narušava financijsku disciplinu. … [[Upadica se ne čuje.]] OK, razumijemo se svi, toliko svi znaju i ne pravnici. Dakle narušava financijsku disciplinu i dolazi u obvezu, dakle dolaze i dodatne obveze a to je cijena kapitala i u zateznim kamatama i još nešto što je iznad te cijene kapitala pored one obične kamate. Imamo jedno penaliziranje te financijske nediscipline. Pozivom, dakle ovakvom izmjenom mi dakle dajemo prednost onome tko ne ispunjava svoju obvezu. Mi smo rekli u našem obrazloženju dakle i potpuno jasno je Vlada rekla da u odnosu na trošak, to je potpuno pravno neprincipijelno. Dakle vjerovnik je u poziciji da prema dužniku koji mu nije izvršio obvezu angažira odvjetnika, plati pristojbe i izloži se trošku bez obzira da li će uspjeti ili neće uspjeti, da li će se uspjeti naplatiti ili neće. Pa nije li prirodno i logično da onaj koji se izložio trošku zbog kašnjenja druge strane u izvršavanju svoje obveze namiri svoje troškove prije glavnice. Nadalje, kada zastupamo tezu da treba i kamate naplaćivati prije glavnice onda su razlozi sljedeći. Dakle kamate kao što ste i vi nekoliko puta danas rekli, na kamate se ne mogu obračunavati kamate i to je poznata stvar. Novac vjerovnika i dalje se nalazi kod dužnika sada u formi kamata i on na to, vidite, po tom prijedlogu na mora plaćati nikakvu cijenu kapitala. To je jednostavno pravno neprincipijelno i nitko ozbiljan ne može zagovarati takve teze. Dakle to narušava načelo vladavine prava, nešto što za što se svi, ja se nadam, zajedno zalažemo. Hvala lijepo.
Da, da, vidjeli smo, da, gospodin Čuraj. Ima više replika, prvu ima gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, činjenica je da u ovome prijedlogu o obveznim odnosima je puno pravičnije, a vi ćete to priznati, vi ste se zalagali zaovo jer ste bili na listi Živoga zida i ovo je jedan od prijedloga koji ste vi davali i proklamirali pa ne vidim niti jedan razlog da ne podržimo ovaj prijedlog. Mi smo ove prijedloge davali također kad je bilo u ime MOST-a međutim, očekujem od vas da barem ono što je obećavano dok ste bili na listi Živoga zida, sad ste trenutno na vlasti, da podržite ovaj prijedlog. Vi niste dali niti jedan razuman prijedlog zbog čega bi banke najprije naplaćivale kamate i tako 10 godina, na kraju ima slučajeva di na kraju nakon 5, 6 godina se uopće ne otplati, vrlo mali dio glavnice. To je nešto normalno, to je u Austriji normalno, u Austriji dok je bila kamata 3%, u nas je bila 15%. nije ovo protiv banaka, ovo je samo pravičnost kao u drugim državama. Eto to očekujem od vas a isključivo zbog toga šta sam vas pratio kad ste bili na izborima, stvarno sam vas pratio na listi Živog zida pa očekujem da ćete taj problem tako i prezentirati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor, izvolite.
Uvaženi zastupniče Bulj, dakle kao prvo, ja nisam nikad bio na listi Živog zida, ali što je manje važno. Nikada se kao pravnik nisam zalagao za ovakvu neprincipijelnost da bi se radio ovakav udar na institut vladavine prava. To što se pozivate na Austriju naravno da to nije točno, nit ste vi to provjeravali, to je jedna paušalna tvrdnja i takvih rješenja nema nigdje u kontinentalnoj Europi. Prema tome, potpuno deplasirano banke tu nemaju nikakve veze da ste vi predložili sniženje zatezne kamate, ja bi vas vrlo rado podupro bilo tko da je to ukoliko postoje pretpostavke da se to napravi i one su snižene, u odnosu na potrošače ali ne i pravne osobe kada jednoj drugoj kasni sa plaćanjem. Dakle ovdje se radi potpuno o pravno principijelnom stavu koji se ne može braniti nikakvim socijalnim razlozima. Da ova Vlada ima socijalnu osjetljivost govori činjenica da smo pokrenuli niz mjera, jedan paket zakonski kako bismo ublažili poziciju blokiranih.
Vrijeme gospodine tajniče, vrijeme. A čini mi se da po Poslovniku ne mogu dati ni opomenu s ove strane, tako barem Poslovnik su složili. Gospodin Bunjac, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] Državni tajniče, znači ja moram priznat da sam iskreno zabrinut, vi kažete da ste osnovali radnu skupinu Ovršnog zakona i nekih drugih zakona, pa me zanima da li ta radna skupina djeluje u ministarstvu ili djeluje na nekakvom e-mailu? Naime, mi vidimo da u Hrvatskoj postoje institucije kao što su Sabor, Vlada i ministarstvo ali da se ključni problemi države ustvari rješavaju u nekim privatnim kružocima, na nekim tajnim razgovorima, po kafićima, na večerama. Nisam ni ja neki pobornik tajnih društava ali očito da vi djelujete poput nekog tajnog društva. Pa dajte mi recite, da li ta radna skupina djeluje unutar ministarstva i dali su poznati njihovi članovi ili ista ta radna skupina ćemo saznavati preko kojekakvih portala da je donosila odluke ovoga u biti koje su potpuno ilegalne? Hvala lijepa.
Odgovor, gospodin Martinović.
Uvaženi zastupniče Bunjac, dakle ovo vaše pitanje je potpuno izvan teme kao što je bilo i 98% vaše diskusije. Dakle vi govorite o Ovršnom zakonu, mi danas imamo na dnevnom redu izmjenu Zakona o obveznim odnosima i to je jedan precizan, konkretan članak koji sa tim vašim pitanjima nemaju nikakve veze, a li kad ste me već pitali, ja vam mogu reći da radna skupina za izmjenu Ovršnog zakona je potpuno transparentna, javno obznanjena i ona djeluje u okviru Ministarstva pravosuđa.
Hvala lijepa. Gospodin Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, vi kontinuirano ne čitate ono što je predmet današnje rasprave. Zakon u kojem se prvo namiruje glavnica a tek kad je glavnica namirena u cijelosti jer prijedlog kolega iz Živog zida kao što vam je rekao gospodin Bunjac i o njemu ćemo raspravljati u petak. Danas raspravljamo o prijedlogu u kojem se paralelno plaćaju glavnica i kamate. Dakle, niti u jednom trenutku nema uskrate plaćanja kamate. A poštovani kolega, ovo što ste vi napisali u odgovoru Vlade, dal i vi osobno ili netko drugi, nije bitno, vi to danas tu branite svojom voljom, napisali ste da je cilj vjerovničko dužničkog odnosa naplata kamata. Zašto nekome u ovršnom postupku odričete pravo na ono što bi mogao raditi izvan ovrhe? To mi niste odgovorili. I još jedna stvar, nemojte se skrivati iza naših propusta. To što mi možda nešto nismo napravili do kraja ili nismo napravili dovoljno dobro, ne daje vam pravo da vi ne radite svoj posao odnosno obnašate vlast odgovorno. Hvala.
Odgovor, gospodin Martinović.
Uvaženi zastupniče Grbin, uvaženi kolega Grbin, dakle dociranje je nešto što ne koristi nikome, dakle jednostavno mi nismo rekli da je cilj bilokojeg postupka naplatiti kamate. Dakle radi se o ovršnom postupku kojeg ne bi bilo da dužnik nije došao u zakašnjenje. Dakle ne bi bilo ovršnog postupka, dakle vjerovnik je prisiljen krenuti u taj postupak, učiniti svoje troškove i doći do sudske odluke ili javno bilježničke odluke iz koje će naplatiti svoje potraživanje. To je suština stvari, dakle trošak mora naplatiti, kamate mora, jer je to njegov novac na koji ako ga, ako ga ne naplati ima, on nema na kamatu pravo naplaćivati kamatu i vi to dobro znate, na glavnicu ima i to je razlog dakle ne moj nego pravnih stručnjaka koji su to davno ugradili u takav obvezno-pravni odnos i on traje, ne samo kod nas.
Vrijeme molim vas, molim vas. Gospodin Miljenić, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Martinoviću ja se ne mogu složiti s vašom konstatacijom da bi se ovakvim načinom ugrožavala prava vjerovnika ili još gore da bi se ruši pravni sustav kako ste više puta rekli. Dakle, ono što je netko dužan, on će to platiti. Dakle ako ja platim izvjesni dio ukupnog duga i on umjesto da ode cijeli na trošak, ode dio na trošak, dio na kamatu, dio na glavnicu, dužnik je dobio toliko koliko … [[Govornik se ne razumije.]] ono na što nisam platio, na to i dalje ide kamata. Ono što je ostalo od kamate moram platiti i moram platiti ono što je ostalo od troška. Dakle na kraju s ovim prijedlogom vi zapravo izbjegavate lihvarenje, ništa drugo. Jer ono i ovaj prijedlog čuva pravni sustav. Jer inače, vi kažete, vi šaljete poruku, jedini cilj ovrhe je naplatiti što veću kamatu, ništa drugo, što je potpuno krivo.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Martinović.
Jednostavno moram više puta reći da to nije istina naravno i vama je to jasno da nije istina. Dakle vi morate shvatiti da se u ovakvoj ulozi mogu naći djeca koja naplaćuju ovrhu protiv svoga nediscipliniranog tate koji im ne plaća alimentaciju. Dakle, nije ovo samo stvar onih blokiranih za koje bih ja isto kao i svi u ovoj sabornici riješio stvar preko noći da nikada ne budu blokirani. Dakle ovdje se radi o kršiteljima financijske discipline i onima koji očekuju naplatiti svoje legitimno neupitno potraživanje utvrđeno javnobilježničkom ili sudskom odlukom. I onaj tko ne izvršava svoju obvezu mora platiti ono što je zakonom propisano i onim redoslijedom kako je zakonom propisano a to je propisano, to što je tamo predviđeno je upravo pravično i pravno logično.
Ili mame koje plaćaju alimentaciju, ima samohranih očeva isto. Dobro, hvala lijepa. Gospodin Vlaović, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, vi ste ovdje više puta istaknuli pravo, pravdu, financijsku disciplinu i potrebu da poštujemo taj financijski sustav i naplatu potraživanja vjerovnika. Pa i ovaj prijedlog ide za time da vjerovnik ostvari svoje pravo da naplati svoju i glavnicu i kamatu. Samo ovaj prijedlog ide korak dalje da pomogne i dužniku da bude financijski sposoban izvršiti svoju financijsku obvezu i po glavnici i po kamati. I ne vidim razloga da tako energično to tako branite, jer mi imamo na terenu situaciju da imate ljude koji su ostali bez posla, koji ne svojom krivnjom nisu u mogućnosti izvršavati svoju financijsku obvezu. I s druge strane imate vjerovnika koji neće i ne može naplatiti od dužnika svoje potraživanje. Ne nudite nikakvo drugo i bolje rješenje. Ovo je konstruktivno rješenje i mi ga podržavamo iz HSS-a. Hvala.
Odgovor.
Uvaženi zastupniče. Dakle mi imamo zakonsko rješenje, ovo je inicijativa za promjenu zakona o ova inicijativa je pravno neprincipijelna, ona bi narušila vladavinu prava i legitimna očekivanja vjerovnika koji su došli u poziciju da im osoba koja ne plaća može ne platiti i zato ne biti penalizirana. Jednostavno to je stvar koju nismo unijeli u zadnjih 5, u zadnjih 10 godina nego puno prije je to u zakonu. Ovo, dakle činjenica da sam ja u pravu govori i ono što sam malo prije rekao, dakle SDP je imao dva puta u ovom Parlamentu većinu, nikada za ovom mjerom nije posegao. To je danas socijalno pitanje za koje ova Vlada ima osjećaja i koja je pokrenula paket zakona kako bi olakšala poziciju blokiranih osoba kojima se mora pomoći.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama. … [[Upadica se ne čuje.]] A da, po klubovima, imate pravo. Ispred Kluba zastupnika HDZ-a, gospođa Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kao što smo već čuli kolega Grbin je u ime predlagatelja vrlo, vrlo detaljno opisao o kakvim se izmjenama u ovom prijedlogu zakona radi. Dakle, kada je u pitanju dug, najprije bih se po ovom prijedlogu od jedne polovine iznosa koju dužnik uplaćuje podmirivala glavnica a od druge polovine iznosa kao i do sada. Troškovi bi trebali imati, odnosno trebaju imati prednost pred kamatama i glavnicom zbog toga što oni izravno opterećuju vjerovnika bez obzira hoće li oni imati uspjeha u namirenju kamata i glavnice. Nadalje, kamate imaju prednost pred glavnicom zato što bi se djelomičnom isplatom glavnice smanjile kamate a ukoliko bismo prihvatili ovakav prijedlog značilo bi da namirenjem glavnice kamate na iznos te iste glavnice prestaju teći. Dužnik koji je u zakašnjenju s plaćanjem glavnice i zbog toga što je u zakašnjenju teku mu zatezne kamate, plaćanjem samo dijela nepodmirenog iznosa smanjivao bi glavnicu čime bi se vjerovniku umanjilo njegovo pravo na zatezne kamate. Što se tiče zaštite potrošača u uređenju visine stope zateznih kamata već je i uvažena ta činjenica njihovog da tako kažem posebnog položaja odnosne potrebne njihove zaštite jer kao što je maloprije i državni tajnik rekao da je stopa zakonski zateznih kamata za potrošače niža od stope kamata predviđenih za odnose iz trgovačkih ugovora i ugovora između trgovaca i osoba javnog prava. Nadalje, i općim poreznim zakonom propisano je da ukoliko porezni obveznik duguje poreze, kamate i troškove ovrhe iz uplaćenog iznosa se najprije naplaćuju kamate i troškovi ovrhe, a nakon toga glavni porezni dug iz te vrste ... [[Govornik se ne razumije.]] To isto pravilo primjenjuje se i kada porezni obveznik ima pravo na povrat poreza. Iako Zakon o obveznim odnosima se ne primjenjuje supsidijarno u odnosu na opći porezni zakon, osim kada je u pitanju preboj, predložena promjena uračunavanju u Zakonu o obveznim odnosima mogla bi imati posljedice i na taj opći porezni zakon. Nadalje, člankom 2. ovoga Prijedloga zakona propisano je da se odredbe ovog Zakona primjenjuje i na obvezne odnose nastale prije stupanja na snagu ovog zakona, u odnosu na ispunjenja koja će se izvršiti nakon njegovog stupanja na snagu. Pitanje da li je to ustavno pravno točno, moglo bi biti sporno povratno djelovanje cijelog Zakona jer je kao što znamo, u čl. 90., st. 5. Ustav RH predviđeno i dopušteno samo da pojedine odredbe Zakona iz pojedinih opravdanih razloga mogu imati povratno djelovanje. Ja sam sigurna da su kolege iz SDP-a imale dobru namjeru kako bi se, kao što je kolega Grbin rekao, na neki način pomoglo onima koji otplaćuju svoje kredite. Međutim, i sam kolega Grbin je rekao da je ovo jedna kratka odredba, vrlo kratak Zakon stoga mislim da se ništa bitno nije u ovih nekoliko godina promijenilo, da se možda takva izmjena nije mogla napraviti i prije. Obzirom da, kao što je državni tajnik rekao, nikad nitko nije posegnuo uopće za ovakvim izmjenama, Klub HDZ-a smatra da to nije potrebno ni sada učiniti, a za socijalnim mjerama i nekakve druge pogodnosti koji će pomoći onim našim građanima koji se nađu u bilo kakvoj teškoj socijalnoj situaciji, za to će se sigurno pobrinuti ova Vlada kao što je to bila obveza i svih Vlada do sada. Stoga Klub HDZ-a neće podržati ove izmjene Zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sada ispred Kluba zastupnika SDP-a gospodin Orsat Miljenić. Izvolite.
Mikrofon, može. Onda uvod sam preskočio. Dakle, prva teza koja se ovdje dosta često čuje, niste napravili vi pa ne trebamo ni mi. Dakle, ja to ne prihvaćam. Ja ću vam odmah sad reći, mi smo pogriješili što to nismo napravili, trebali smo. Ali, da li to znači da ništa što mi nismo napravili sad nitko drugi ne treba napraviti? Pa zašto se dolazi na vlast? Pa na vlast se dolazi da napravite nešto bolje. Mi vam ovdje sugeriramo nešto, nismo vidjeli još ni jedan argument zašto se to ne bi napravilo, nego dođe argument, vaše dvije Vlade nisu napravile, pa nismo ni mi. Pa što to taj hrabri HDZ koji se ne usudi ništa napraviti što nije SDP napravio? To vam nije dobar argument. Drugi argument, da nikad ni jedna Vlada nije taknula u to. Točno. Ja ću vam reći, mi smo bili Vlada koja je prva smanjila zateznu kamatu u hrvatskoj povijesti. To nikad ni jedna Vlada zakonom nije prije nas napravila. Tako je, zakonom u ... [[Govornik se ne razumije.]] mi smo prvi koji smo to napravili, provjerio. Dakle, prvi smo to napravili, isto smo mogli reći nije nitko nikad prije pa ni mi nećemo. Banke su prijetile ustavnim tužbama, ne znam šta su, jesu išle ili nisu, ali građani sad plaćaju 30-40% manju zateznu kamatu. Jer smo mi to napravili. Dakle, ne može biti argument netko nije napravio pa sad nitko to ne treba napraviti. Ajmo razgovarati o konkretnom prijedlogu. Ja i dalje ne vidim i ne mogu pristati na ocjenu da on ugrožava pravni sustav. Ne ugrožava. Ako je netko dužan 100 glavnice, u tom trenutku kamata 30 i trošak 30 i plati 50, platio je 50. Po našem prijedlogu smanjiti će se glavnica. Da, dijelom će se smanjiti glavnica, ali i na tu smanjenu će ići kamata. Dakle, dužnikov novac ono što, vjerovnikov novac koji mu je dužan, ide i dalje kamata na to. Dakle, ja ne vidim u čemu je problem. Osim što se omogućuje dužnicima da ipak konačno vraćaju i glavnicu. Dakle, nikakva logika ne postoji da se bune protiv ovog. Pravne logike nema. Ustavne zabrane nema. Ovo je čisto političko pitanje koje ovdje pred vama i pred svakim zastupnikom, ili ćete glasat ovako ili ćete glasat onako. A ja ću vam reći što to znači. Ili ćete glasat da dužnik kad vraća može doći u priliku umanjiti glavnicu, ali i dalje plaća na to kamatu, zateznu kamatu, ne zaboravimo. I dalje mora platit sve što je dužan. Samo mu omogućujemo da mu se smanjuje glavnica i da kroz to plati manju zateznu kamatu. To je sve što mi predlažemo. I zato smo išli 50% 50%, nismo rekli apsolutno ide na jedno samo. Ili ćete reći ne, nećemo taj prijedlog, ostajemo kako je danas, što to znači? Veliki trošak. Prvo ćeš platit trošak, tu ću te izmust do kraja, ako je ostalo išta ići će na kamatu, na zateznu kamatu, a ako ostane za glavnicu, ostat će. Ja ću se vratit natrag, jesmo pogriješili smo što mi dok smo bili na vlasti ovo nismo donijeli i to mi je žao, to mi je žao. Ali zato idemo sad s ovim prijedlogom. I ajmo razgovarat, napravite neku simulaciju, ja ne bi imao problem da je Vlada došla i dala nekakvu simulaciju i rekla da, vi ćete proizvest ovo ili ono, ali vi ste ovdje napisali da zapravo bit cijelog odnosa naplata zatezne kamate. To je krivo. Mi kao Sabor, mi kao zakonodavac, nemamo nikakvu zapreku da odredimo kako će se vršiti naplata, kao što Zakon o obveznim odnosima sad kaže jedno, možemo propisati drugo. Postoje sustavi gdje je riješeno drugačije, postoje sustavi gdje, kad vam zatezna kamata dođe do visine glavnice ne ide dalje, i to postoji. Pa što ćemo reći? Da i to ruši pravni sustav po vašoj logici kako Vlada odgovara, to bi rušilo isto pravni sustav. Pa te zemlje sasvim dobro žive i bogatije su od nas. Dakle nemojmo izvrtat stvari, vi ste dali državni tajniče primjer djeteta koje potražuje, da i to dijete će sve naplatit zato što će naplatit trošak, naplatit će i kamatu, naplatit će i glavnicu jer nitko nikome ništa ne oprašta i ne popušta. … [[Upadica se ne čuje.]] Tako je i kamatu će, nemojte, prvo nemojte mi dobacivat dok govorim, molim vas za početak, kao drugo koliko nisam platio glavnicu, toliko će mu ić kamata. Ali ću omogućit da se glavnica smanji, pa što je to njemu, njemu je to svejedno, njemu je bitno da dobije glavnicu. Ako ju dobije prije natrag ide manja kamata na to, pa to je logično. Po vašoj logici je poruka sljedeća: nemojmo nikad dat da se vrati glavnica jer to je najbolje za vjerovnika i to je najbolje za vjerovnika, to je ta logika. Ne dajemo otplatu glavnice pa ćemo kroz to se naplaćivat i vrtit. Dakle, ne kažem da je ovo spasonosno i da je čarobni štapić, ali ne mogu prihvatit da ugrožava pravni sustav i da je loša stvar. Možete reći, politički nam se to ne sviđa, politički hoćemo stavit više na vjerovnike, nego na dužnike, hoćemo ovo, hoćemo ono i to je to jer ovo je politika, ovo nema veze s pravom, pravo će biti onako kao vam mi kao Hrvatski sabor propišemo. Ustavom ovo nije zabranjeno, Europskim konvencijama nije zabranjeno, dakle nema nikakvog razloga kolegice i kolege da mi ovo ne izglasamo, osim politike. A politika nažalost, ja ovdje mislim da čak nije ni razmišljanje što je dobro, što je loše, nego je politika vrlo jednostavna, predlaže opozicija pa zato nećemo i na to se svodi i mi smo to nekad možda radili, ali možete i tu bit bolji od nas. Ne morate sve što dolazi od opozicije reć to vam ne valja, mi nećemo. Pa razmislite. Ja samo pozivam Vladu, jer o Vladi će ovisit na kraju, napravite jedan korak natrag, napravite nekakve izračune, vidite što donosi, što ne i nemojte ići logikom predložila je opozicija i mi ćemo samo zato to rušit. Razmislite o građanima što njima donosi, što ne donosi, kome donosi korist, kome ne donosi. Dajte neki račun, izađite vani s tim. A ove floskule, ugrožava pravni sistem, niste vi pa nećemo ni mi, nikad nije nijedna Vlada pa nećemo ni mi, mislim to zapravo ne stoji. To nije argumentirana rasprava. Evo, hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Branimir Bunjac. Sada je pojedinačna rasprava. Izvolite.
Hvala lijepa podpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Ja želim još jednom naglasiti da nije problem jedan zakon, da nije problem čak ni ova Vlada, nego je problem cijeli sustav. Problem je u tome što su dugovi neotplativi i što mi možemo sada ovdje i prihvatit ovaj zakon i još 10 sličnih zakona, međutim on predstavlja samo vatrogasne mjere. On ne rješava uzrok problema. A uzrok problema je taj da Hrvatska narodna banka nije ni Hrvatska, ni narodna, nego je Hrvatska banka pod nadzorom stranih interesa koji ne dozvoljavaju da vodimo svoju vlastitu monetarnu politiku. U Hrvatskoj sav novac predstavlja dug i to vanjski dug. Nema novca u opticaju koji ne predstavlja dug. I Hrvatska ne može financirati ono što je najbitnije, a to je razvoj, niti su dugovi građana uopće otplativi. Meni je nevjerojatno kad ljudi koji su laici govore zadnjih dana, to i čak neki vrlo ozbiljni ljudi, da Živi zid predlaže štampanje novca pa se čude ko … [[Govornik se ne razumije.]] glisti jednoj notornoj činjenici koja predstavlja glavnu polugu suverenosti bilo koje države. Da li SAD štampa dolare? Da li Švicarska štampa franke? Da li Kina štampa huane? Ili Indija? Iran? Da li Rusija štampa rublje? Pa naravno da štampa pa šta je tu sporno? Samo oni to rade na korist sebe, a ne na korist drugih. Zašto smo mi sami sebi slomili noge, uzeli si jedini način da razvijemo uspješno gospodarstvo i bogatu državu. Zamislite čak i jedna Češka u vremenima velike krize devalvira krunu i šta se dogodilo? Koja se to katastrofa dogodila u Češkoj, s čime vi plašite ljude sa nekakvim horor pričama za malu djecu? Čak i jedna Mađarska je ukinula valutnu klauzulu, prebacila sve kredite iz švicarca u forinte i jel im što fali? Jesu Mađarski građani zbog toga sretni ili nesretni? A mi smo dopustili da neki čovjek na kredit od 100 000 Švicarskih franaka plati 500 000 kuna i da nakon toga bude dužan 110 000 Švicarskih franaka pa kak je to moguće? Kakva mjera tu može pomoći? Koji zakoni, koji amandmani, koji članci 171 ili 1071? Hrvatska narodna banka je mjenjačnica, ona nije banka, a najmanje Hrvatska i narodna. I bankari sada nama govore putem usta državnoga tajnika i saborskih zastupnika vladajuće većine ne, ne, mora se kamata plaćati iako kamata nikad nije ušla u opticaj kao gotovina, kaže ne, ne možete nam uvesti nikakav porez, ni opći, ni posebni, iako u mnogim državama svijeta postoji i opći i posebni porez na banku. Kaže ne možete mijenjati Ovršni zakon, kažu mi ćemo se povući iz Hrvatske, mi ćemo ići na arbitraže, mi ćemo ići na sudske procese, a vidjeli smo upravo u slučaju konverzije u švicarac da se ništa od toga nije dogodilo, da je to sve bila prazna puška. Isto kao što je bila prazna puška i na Islandu gdje je narod proveo revoluciju i konačno doveo neke stvari u red, gdje su bankari završili tamo gdje im je i mjesto, a to je u zatvoru. Zamislite vi sad situaciju da banke dobivaju poreznu olakšicu na otpis dugova, znači one su u biti dobile protuvrijednost za to što su otpisale dugove, one su dobile poreznu olakšicu, a one ponovno taj isti dug preprodaju agencijama za naplatu potraživanja koje ga ponovno naplaćuju u cijelosti, znači dug se 2 puta naplaćuje. Vjerovnici, stvarni i umjetni, dva puta naplaćuju građanima dug. Banke naplate kroz poreznu olakšicu, a agencije za naplatu potraživanja naplaćuju direktno samim građanima. Pa kako je to moguće? Pa nije li to jedna nevjerojatna nepravda da isključivo vjerovnici zarađuju ogromne iznose, nezakonite iznose, a da jedini gubitnici u cijelom tom procesu su upravo dužnici? Da ima volje, političke volje, hrvatskih građani bili bi odblokirani do sljedećeg prvog u mjesecu, ogromna većina njih, ogromna većina, preko 90%. I ova država bi doživjela jedan veliki reset, ova država bi doživjela jedno veliko olakšanje, ova država bi doživjela jednu veliku sreću i budite sigurni da taj optimizam ne bi splasnuo godinama nakon tog. Ona Vlada koja bi imala hrabrosti to učiniti, vladala bi desetljećima u Hrvatskoj, ali to bi morala učiniti Vlada koja brine o narodu, a ne Vlada koja brine o provizijama za savjetnike i za konzultante, Vlada korumpirana, lokalna uprava korumpirana koja namješta javnu nabavu da bi uzimala koruptivni novac u bijelim vrećicama u gotovini na ruke, a nakon toga ga prala kroz skrbničke račune, off shore račune i ne znam kakve. Nema hrabrosti ni u HDZ-u, ni u SDP-u. Dužničko ropstvo može slomiti samo i jedino politika Živoga zida. I to je ono čega se vi bojite. Vi se bojite da ćete vi ostati bez novca, vi se bojite da ćete vi ostati bez materijalnih užitaka, a ne da će građani stradati ili doživjeti nekakvu štetu. Gledate samo svoje interese i možete vi sad ove zakone i prihvaćati i odbijati, oni ne rješavaju problem, blokirani će ostat blokirani, lopovi će i dalje krasti, političari će i dalje izdavati interese naroda. Ljudi će biti vječno blokirani, a nažalost čak i onda kada umru, njihovi dugovi će se nasljeđivati jer evo, za razliku od Hrvatske, u civiliziranim zemljama postoji rok do kad se može provoditi ovrha. Taj rok kreće se od 6 mjeseci do 3 godine. Nakon toga ovrhe više nema. Postoji apsolutni zastarni rok, a u Hrvatskoj toga nema. Prema tome ja apeliram na javnost jer od ove Saborske dvorane nemam na koga apelirati da shvati da su dugovi u Hrvatskoj neotplativi, da je dužničko ropstvo u ovakvom sazivu Sabora nerješivi problem i da je jedina alternativa koja postoji u vezi ovoga pitanja, da tu jedinu alternativu predstavlja Živi zid jer je upravo nama to u temelju programa, to je jedan od glavni razloga zašto je Živi zid uopće nastao i to je u biti glavni cilj kojega Živi zid želi postići. Oslobođenje od ropstva, oslobođenje od kolonijalizma, sloboda, suverenost i blagostanja za svakog hrvatskog građanina. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Idemo dalje sa raspravama. Sada je na redu gospodin Arsen Bauk, također će imat pojedinačnu raspravu.
Poštovane kolegice i kolege, dame i gospodo. Ovo je jedno, ja bih rekao matematičko pitanje ili čak filozofsko koje se u običnom životu postavlja na pitanje što je bilo prije, kokoš ili jaje. Dakle kad se vraća dug nečega što ste uzeli 1000 pa je on narasto na 1500 hoćete li sa prvih 500 platiti ovo što je naraslo ili ovo što ste uzeli prvo zato da bi to poslije raslo malo sporije, ali ovako i onako ovih 1500, to vam ne gine da platite, pitanje je samo hoćete li sljedeći mjesec, godinu ili cijeli život platiti dvije tisuće ili tri tisuće. To ovaj Zakon rješava. Da platite 2 tisuće, a ne 3 tisuće ako ste uzeli tisuću, ako već moramo birati. Mi smo predložili jedan kompromisni prijedlog. U petak će na raspravi biti prijedlog kolega iz Živog zida i SNAGA-e koji je nešto radikalniji. Nažalost, ni ovaj kompromisni prijedlog neće proći jer očito Vlada ne želi da netko tko je uzeo, zadužio se za tisuću umjesto 3 tisuće, plati 2 tisuće. Ovaj koji je dao novce ionako će zaraditi. Zaraditi će kamatu, zaraditi će kamatu na ono što je preostalo i sad je samo pitanje treba li zaraditi i kamatu na kamatu i kamatu na kamatu na kamatu i nakon toga kamatu na kamatu na kamatu na kamatu na kamatu i ja svih 10 minuta mogu govoriti o tome da ponavljam kamate na kamatu itd., itd. Čak razmišljam da to ne bi bilo ni loše da upozorim kakav je apsurd očitovanje Vlade. Dakle, pitanje je dokle? Evo, mi predlažemo 50 razmjerno, dakle da onoliko koliko si platio vraćao dug, da izađeš iz dužničkog ropstva i recimo da se barem u tom dužničkom ropstvu, ako imate okove na rukama i nogama, da se otključaju ovi na rukama, pa da onda eventualno u slijedećem putu otključate na nogama i da možete normalno platiti. Dakle, ovo je čisto matematičko pitanje hoćete li kad dignete tisuću platiti tri ili dvije. Ustavni sud je u mnogim svojim odlukama ocjenjivao trenutak u kojem se nalazimo. To je ocjenjivao i kod lex-Agrokora je li bilo opravdano ili ne, ocjenjivao je kod odluke o švicarskom franku, vjerojatno bi mogao i kod ovoga ocjenjivati, ali ne vidim mogućnosti za drugu ocjenu nego da je u situaciji kada je veliki broj naših građana, ogroman broj naših građana zaduženo, da kaže da postoji opravdanje da se malo ublaže ti kriteriji kada oni vraćaju dugove. To je ovlast zakonodavca i mislim da to treba biti riješeno na način da to bude nešto blaže nego do sad. U tom smislu, žao nam što ovaj prijedlog Kluba zastupnika SDP-a nije prihvaćen. Drago nam je što je došao na dnevni red. Temeljem novih poslovničkih odredbi ovo bi bila točka koju bi našim potpisima stavili na dnevni red, sada mi je drago da je ona stavljena ovako pa da možemo nešto drugo vezano uz današnje događaje staviti na dnevni red. Prema tome, vrlo je jednostavno. Zakon je relativno kratak i svodi se na to da je kada plaćate, da ne trebate plaćati kamatu na kamatu, na kamatu, na kamatu, na kamatu, na kamatu, na kamatu, na kamatu, na kamatu, na kamatu, na kamatu [[Upadica Radin: Imate šest minuta još.]] na kamatu,… …/Govornik nabraja „na kamatu“./… Mislim da je dosta. Mislim da je dovoljno, hvala. Ako još netko želi dignuti repliku neka to napravi sada je kamate ponavljati više neću. Hvala.
Hvala lijepa. Sada imamo jednu repliku. ... [[Upadica: ne čuje se.]] Tko je još? Tri? Nisam vidio. Prva je gospodin Jovanović. ... [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega Bauk, možete li mi reći, obzirom da ste vi predsjednik Kluba SDP-a, koliko je SDP do sada uputio zakonskih prijedloga koje su vladajući redom odbili zato što su istaknuli da će oni uskoro donijeti bolji i kvalitetniji zakon od našega i koliko su takvih zakona u međuvremenu donijeli?
Odgovor. Izvolite gospodine Bauk.
Povijest je dugačka i učiteljica je života, a kada bi gledali po učiteljici života rekli bi da nisu donijeli niti jedan. A mislim da smo ih predložili u ovome mandatu 20-ak, što je čini mi se već dosad 5 puta više nego što je opozicija u mandatu kad smo mi bili vlast predlagala zakone i nisu prihvatili čini mi se, ni jedan takav zakon, čak ni onaj od prošlog ili pretprošlog tjedna Ovršni gdje su grčevito u očitovanjima Ustavnom sudu branili ono što smo mi predložili. Dakle, ministar Marić Zdravko je očitujući se na stav Ustavnog suda objašnjavao naš prijedlog zakona kojega je njegova Vlada poslije toga odbila. I takva sudbina nažalost, izgleda čeka i ovaj zakon o kamati na kamatu, na kamatu, na kamatu, na kamatu. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Bauk, spomenuli ste mogućnost ako bi ovaj Zakon bio usvojen da dođe na Ustavni sud i rekli ste da bi se Ustavni sud tada morao voditi, voditi računa i o sadašnjoj ekonomskoj situaciji. Ali, Ustavni bi se sud morao voditi i još nečime. A to je čl. 49. Ustava koji kaže da država potiče gospodarski napredak i socijalno blagostanje građana. Dakle, Ustav RH je u omjer stavio brigu za gospodarski sustav, ono što Vlada stavlja u isključivo prvi plan i brigu za socijalno blagostanje građana. Ovim Prijedlogom zakona mi smo pokušali pronaći upravo taj balans. S jedne strane ne odričemo pravo vjerovnicima da naplate dug, ali kao što ste rekli, umjesto tri tisuće nek se plate dvije tisuće kad se dugovala samo tisuća. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor, gospodin Bauk.
Cijeli svoj život pokušavam tražiti nekakav ispravan balans i razum i logika mi govori upravo to što ste rekli. Ako je netko podigao kredit na tisuću i zna da će morati vratiti tisući i pol, recimo. I nakon toga zapadne u probleme i zbog nemogućnosti vraćanja mora vratiti 2000, to je još uvijek zarada za onoga koji mu je dao kredit, a dao mu je zato da zaradi, dakle niko ne daje iz ovih razloga zato šta je dobar, lijep itd., onda je doista zadatak države da uredi te tzv. obvezne odnose upravo na način da vodi računa i balans između svih tih ustavnih odredbi koje ste rekli, a ne da ljudi moraju vraćati kamatu, na kamatu, na kamatu, na kamatu.
Ne, ne dosta, vrijeme je isteklo. Gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolega BAuk, vi ste lijepo rekli matematički da ovaj prijedlog zakona ide k građanima da im omogući da plate 2.000, a ne 3.000 nečega i da na taj način budu financijski stabilni, likvidni i održivi, sustav da bude. S te strane je to i socijalno osjetljivo jer sigurno da treba na taj način pomoći građane da ostanu živjeti u HRvatskoj i da mogu živjeti od svog rada i da servisiraju i plaćaju svoje obveze. Ovakav sustav ne mijenjajući zakone, poštujući financijsku stabilnost i pravnu stabilnost samo smo pomagali bankama, a naši su građani zbog te nemogućnosti plaćanja odlazili iz RH. I obzirom da je danas Međunarodni dan ptica selica, ptice selice pratimo koje se vrste sele, zašto se sele čak ih i čipiramo odnosno prstenujemo da bi znali koliko ih se seli, međutim naši građani odlaze, nema ni prave evidencije, a kamate, kamate rastu. Hvala.
Hvala i vama. I sada imamo završnih pet minuta gospodin Miro Bulj ispred Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista.
Uvaženi tajniče. Kolegice i kolege. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obveznim odnosima koji je predložio klub SDP-a, klub Most-a će podržati naravno jer je razuman prijedlog bez obzira što će prigovoriti da je to SDP mogao nekada, ali je činjenica sada u ovome trenutku predlaže to SDP i s tim nemamo nikakav problem. Međutim imamo informaciju, uvaženi tajniče, da i Živi zid ima isto svoj prijedlog, ali nije ovaj prijedlog kao što je rečeno sada 50-50. Znači sada je 50% glavnica, 50% kamata i to je razumno i ova računica koja je matematička koju je kolega BAuk kazao jednostavna. I mi smo ustavom socijalna država i morali bi štititi tu socijalnu komponentu, ali je činjenica da kamate u RH su puno veće nego u matičnim državama odakle banke dolaze, a na ovaj način u biti ne bi niko bio oštećen, jednostavno dobit je sasvim jasna jel se događa slučaj neko kada podigne kredit na deset godina da pet, šest godina vraća doslovno kamate, a glavnica ostaje ista i onda kao i nemogućnosti … šest, sedam godina vraćati taj kredit da jednostavno ostaje isti dug kao kada je digao, doslovno tako. Možda je očekivat, evo kolege SDP kao predlagatelji da će pošto je kolega tajnik sa liste Živoga zida ušao, možda će oni podržati prijedlog kojega ću ja također podržat, ali vaš je ajmo reći umjereniji, možda će u ime Vlada kolega uvaženi tajnik Marinović jel je bio na listi Živoga zida, to je činjenica, Živi zid zna ga, ne znam Promijenimo Hrvatsku da će on podržati taj prijedlog pa mu vjerovati ili neka dade obećanje u završnom govoru da će podržati taj prijedlog. Još ovaj prijedlog Živog zida pa neka podrži ako neće vaš jel je s te liste, on je sa liste Živog zida i SNAGA-e i ne znam Promijenimo Hrvatsku i to je činjenica. Možda vaš prijedlog odbije, a prihvati, ja vjerujem da će to tako biti jel to je obećanje od tajnika koji je ovdje nazočan, to je obećanje. Ne ovaj prijedlog, vaš je umjeren prijedlog, nego prijedlog Živog zida gdje bi se najprije vraćala glavnica, a tek naknadno kamata. Znači najprije kada se vrati glavnica tek u cijelosti vaš je znači prijedlog 50% kamate, 50% glavnice cijelim tijekom vraćanja kroz anuitete. Evo ovdje je jednostavno … nego ja bih volio da se izjasni u čemu je problem moga zakona. evo kolege iz HDZ-a ja ne vidim niti jedan razlog da se ne podrži ovaj prijedlog, niti jedan razlog. Ovo je razuman razlog. Znači imamo prijedlog bez obzira možda Arsen BAuk bi bilo bolje kada je bio na vlasti da se je bavio manje pločama o ćiriličnim u Vukovaru, da se je bavio s ovim šta je sada govorio kamate, kamate, kamate, ali i sada kada je došao prijedlog ja ga prihvaćam, meni nije problem, premda je možda bilo vrijeme dok se bavio ćiriličnim pločama. Ali ne vidim vaš razlog zašto ne prihvatite sada prijedlog od oporbenog SDP-a evo i HNS kolega da ovo prihvatimo i da bude sasvim normalno da se u cijelosti vraća kredit 50% glavnica, 50% kamata i to bi olakšalo. Znači banke u ovome slučaju opet ne gube, možda neće imati dobit toliko ogromno kao do sada u Hrvatskoj jer to nisu mogli ostvariti u svojim matičnim državama kod njihovih građana, njihovih poduzetnika, ali neće moći ni kod nas. Evo ja očekujem i vjerujem već kada se je izjasnio tajnik Martinović da će on pošto je bio na listi Živoga zida i na taj način sada je u Ministarstvu pravosuđa tajnik da će vjerojatno i očekujem prihvatiti prijedlog Živog zida u petak koji kaže da će se najprije vraćati glavnica tj. otplatnim ratama, a tek na kraju kamata. Ja tu ne vidim niti jedan razlog. I još jednom ponavljam, dignut ću ja osobno obje ruke za ovaj prijedlog, a i klub Most-a će podržati ovaj prijedlog jer ga smatramo razumnim prijedlogom gdje će izaći u korist, znači u interesu je svih građana RH, a nije na štetu banaka koje su se dobro okoristile. Vidim da kolega Mišić je veseo, znam kolega Mišiću ste trenutno u vlasti, ali ipak ste sa Živoga zida, pa mogli ste replicirati kolegi Martinoviću pa mu reći, kolega Martinoviću pa mi smo zastupali te stavove, mi smo zastupali stavove da se najprije vraća glavnica pa kamate, mi smo ti. Ali niste, meni je žao, ali ipak ste ušli preko Živoga zida i ipak ste preko Živoga zida tu di jeste. I očekivao sam u najmanju ruku evo pošto je to vaš kolega da mu kažete i ukažete da je ovo dobro za građane. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospodin Martinović bi htio nešto završno reći u ime Vlade.
… [[Govornik naknadno uključen.]] dakle, dobro vi znate da ja nisam bio na listi Živog zida, što je i relevantno, da sam ja bio ja bih to potpuno jasno rekao ali na tu temu, s obzirom da ste vi puno izvan teme govorili, vi znate puno da smo mi u jednom trenutku dijelili zajedničke klupe i da ste vi tu na početku u prvim izborima došli zahvaljujući kampanji koju sam financirao ja i moji prijatelji. Toliko da o tome budemo jasni. Što se tiče ovih razloga za „za i protiv“ ovakvog zakonskog prijedloga, evo ja smatram u ime Vlade dakle da je ovaj zakon pravno potpuni promašaj, meni je žao da je to tako. Dakle i ni jedan pravni argument ja danas u sabornici nisam čuo, slušao sam socijalne razloge i rekao sam da Vlada ima naglašenu socijalnu osjetljivost, da ćemo sve one koji su došli u zakašnjenje o kojemu ovdje govorimo kada se radi o izmjeni ovoga zakona, dakle penaliziramo one koji produciraju financijsku nedisciplinu bez svoje krivnje. Oni koji su zapali u financijske poteškoće svojom krivnjom ova Vlada će učiniti sve da kroz druge zakone a ne mijenjajući temelje Zakona o obveznim odnosima, urušava pravni sustav dakle onima koji su bez svoje krivnje došli u poteškoće i ne mogu plaćati svoje obveze mi ćemo riješiti kroz Zakon o osobnom stečaju i dijelom kroz ovršni zakon koji se priprema u Ministarstvu pravosuđa i koji će se, ja se nadam već nakon jeseni naći u saborskim klupama. Dakle kada kolega uvaženi zastupnik Bauk govori da se radi o matematičkom i filozofskom pitanju, ja moram reći da je ovo principijelno pravno pitanje, mi moramo se odlučiti ako zanemarimo one koji su u financijske poteškoće došli bez svoje krivnje, dakle ako ostavimo na pozornici samo ljude koji su u međusobnim poslovnim odnosima, dakle mi ne možemo biti na strani onih koji krše financijsku disciplinu i ne izvršavaju svoje obveze u odnosu na one koji imaju legitimno očekivanje naplatiti svoja potraživanja sa dijelom penalizacije koja dolazi kroz zateznu kamatu. Zatezna kamata se sastoji od dva dijela, a to je onaj jedan dio cijena kapitala koju svi plaćamo jedni drugima kada pozajmimo novac a drugi dio je penalni zbog kašnjenja. Dakle govori se o tome kako ova Vlada nije prihvatila ni jedan zakon od oporbe, dakle prihvatiti ćemo uvijek zakon koji donosi kvaliteti uređenja pravnog poretka RH a očigledno ovi do sada su bili pravno loši pa ih nismo mogli podržati. Hvala vam lijepa.
Dobro digli ste krivo, ali u redu, replika, bolje, bolje replika nego povreda Poslovnika.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Ne znam kako ste vidjeli povredu Poslovnika, digao sam repliku. Ja bih samo ovdje htio napomenuti da gospodin Martinović nikada nije ušao u Sabor na listi Živoga zida, da je bio prvi na listi, da ga je pobijedio Ivan Pernar, sa zadnjega mjesta ušao u Sabor. Znači to što priča gospodin Bulj je neistina. Ali je gospodin Martinović ušao na listi MOST-a, to je istina. Pa vas ja molim gospodine Martinović kada već vas proziva zastupnik Bulj, da kažete što je istina. Da li ste saborski zastupnik postali na listi MOST-a ili ste saborski zastupnik postali na listi Živoga zida, molim vas da to razjasnimo. Znači gospodin Martinović nikada nije postao saborski zastupnik na listi Živoga zida. Nikada. Eto, toliko da se zna. Pa prema tome gospodine Bulj, ako vas svrbi Živi zid, onda barem pokušajte izmisliti nekakve uvjerljivije argumente. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Drugu repliku ima gospodin Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Martinović kazali ste da ste vi meni platili kampanju, izvadite koliko ste vi to meni platili, pa vi ne možete dobiti u snu glasova koliko sam ja dobio u svome selu. To vama nije jasno. Je li vam to jasno? Je, naravno. To je lako provjeriti koliko sam dobio glasova u svome gradu Sinju, nigdje nisam išao, prve izbore a o drugim izborima neću ni govoriti koliko ste vi dobili, koliko sam ja dobio. I naravno da ste bili na listi ali niste ušli u Sabor u ovome mandatu. Ali je istina kolega Bunjac da u ovome trenutku sa liste koja se zvala zajedno Živi zid, SNAGA, Promijenimo Hrvatsku ili kako li već, da je ta lista trenutno na vlasti, drži većinu. Ta lista kolega Bunjac, žao mi je što ste otišli, drži većinu, trenutno, tanku većinu. To treba ponavljati. Živoga zida, SNAGA-e i kako se zvala lista, ja se ne mogu sjetiti točno, … … [[Upadica se ne čuje.]] Nije, nije … [[Govornik se ne razumije.]] Da ta lista kolega Bunjac trenutno je [[Upadica Radin: Gospodin Bulj...]] [[Govornik se ne razumije.]]
Gospodin Bulj, isteklo je vrijeme. A ja bih molio i predstavnika Vlade, gospodina Martinovića i gospodina Bulja da obratite pažnju na činjenicu da govorimo o Prijedlogu zakona i o Izmjeni Zakona o obveznim odnosima a ne o prošlim izborima. Oprostite, neću vam dati, nema nikakva povreda Poslovnika [[Upadica Bulj: Pa to recite i kolegi Martinoviću kada je on govorio]] Ne, govorimo o tome, ako treba dati, ako treba nešto reći o tome onda treba reći da se trebamo držati teme svi a to nije tema kampanja. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne. Gospođa Strenja Linić.
Ja ću sada nastaviti zato što se radi ipak o nekim obveznim odnosima. I ja ću ponoviti još jedanput da nitko nama nije financirao kampanju jer bi značilo da je novac poklonjen nego je bila posudba i znate se točno od koga, a zna se isto tako kako su zastupnici MOST-a ulazili pa tako ja kontinuirano u prvim i drugim parlamentarnim izborima pa i u ovim lokalnim sam dobivala uvijek jedna broj preferencijalnih glasova odnosno jednak broj glasova. Što se tiče ostalih iz vaše udruge Promijenimo Hrvatsku, oni su se rasuli od HRID-i do HDZ-a i ne znam čega. Dakle, ovo su bili nekakvi isto tako obvezni odnosi ali nije se radilo o tome da nas je netko financirao nego je bila posudba, znamo točno tko i piše u izvješću, financijskom izvješću na karaju MOST-a, tko je posudio taj novac i kad smo osvojili mandate da je taj novac vraćen, konkretno 200 000 kuna. Hvala lijepa.
Gospodin Jovanović, nadam se da ćete govoriti o obveznim odnosima, izvolite.
Pa ja ću govoriti o obveznim odnosima, dakle. Dakle, državni tajnik je rekao da zakone koje predlaže oporba vladajući ne mogu prihvatiti jer nisu dovoljno kvalitetni s čim se ne mogu nikako složiti a dodatno, zanima me kako to da vladajući kad su tako kompetentni mjesecima nakon što smo mi predlagali zakone nisu ih prihvatili? A u ovoj raspravi sada i onome što je govorio državni tajnik, ponovno se potegnulo pitanje tko je ulazio u Sabor na čijoj listi, tko je donosio zakone sa čijim saznanjima, pa ja ne mogu a ne reći da skandaloznu prepisku ministrice Dalić po kojoj bi ona sigurno trebala biti predmet istraživanja DORH-a, upravo su obranili ili brane tezom premijer Plenković i gospođa Dalić, citirat ću „Sve smo to radili u apsolutnom suglasju sa našim tadašnjim partnerom MOST-om.“ Pa kakvo je to obrazloženje za kazneno djelo koje je učinila gospođa Dalić?
Hvala vam lijepa. I sada ispred predlagatelja govorit će, imat će završnu riječ gospodin Peđa Grbin, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, što nam je ova rasprava, pogotovo ovo završno izlaganje gospodina Martinovića pokazalo? Pokazalo nam je da kod vladajućih postoji potpuno nerazumijevanje odnosa politike i prava jer što je pravo doli odraz političke volje pretočeno u zakon koji nakon toga tumače naši sudovi i stvaraju jedan pravni sustav, pravni poredak jedne zemlje. Svaka odluka da nešto sankcioniramo ili ne, pa bilo to ubojstvo ili obična krađa, plod je političke odluke onoga koji je u određenoj državi definiran kao zakonodavac. U Hrvatskoj je Sabor. I politička odluka Sabora je na koji način će se obračunavati kamate, na koji način će se uračunavati kamate i u konačnici kolike će biti kamate. A to kako će se kamate obračunavati, uračunavati ili podizati se kroz povijest mijenjalo. I vi sad meni ovdje govorite, nama ovdje govorite da je to oduvijek bilo isto, a nije. Pa evo kad već govorite o tome da tražite pravne argumente, ajmo se malo vratiti u povijest. Odimo evo recimo do Babilona. Primjerice u Babilonu postojalo je nešto što se zove Hamurabijev zakonik koji između ostalog ima odredbe ne bi vjerovali, o kamatama. Pa je rekao već onda da se kod ugovora o zajmu dužnik štiti od samovolje vjerovnika pa je zbog propale ljetine mogao biti u potpunosti oslobođen od kamata. Prije 3000 godina imali smo oslobađanje od kamate uklesano u kamen u formi jednog zakonika. Ali dobro, što je nama Babilon i Hamurabijev zakonik? Idemo u rimsko pravo. U 3. stoljeću nove ere u rimskom je pravu zabranjeno uzimati kamate kada dostignu glavnicu. I tada je zabranjeno i ukamaćivanje dospjelih a neplaćenih kamata. Zašto je to zabranjeno? Po Duhu Svetom? Ne, nego zato što je to rekao tadašnji zakonodavac, onaj koji je tada u Rimu krojio zakone. I on je ograničio visinu kamata u odnosu na glavnicu. Mi to nismo predložili, mi to nismo ni usvojili, možda smo trebali, možda smo trebali ali danas smo predložili nešto drugo. Prihvaćam i kao dio tadašnje vladajuće većine snosim odgovornost što u 4 godine a i 2000. kada još nisam bio ni zastupnik, bio sam student, i za to prihvaćam odgovornost da nismo napravili više. Ali to što u jednom mandatu nije napravljeno više ne smije, ne može biti isprika za one koji su došli poslije. Vi ste sada rekli jednu zastrašujuću stvar. rekli ste da ćemo tek poslije jeseni raspravljati o novim Ovršnom zakonu. Prošlog ljeta sjedili ste ovdje, ne nužno vi, vaši kolege državni tajnici i ministri, sjedili ste ovdje, obećali ste rješavanje određenih problema. Nudili smo rješenja, rekli ste nemojte sada o Ovršnom zakonu, riješit ćemo to odmah za mjesec ili dva. Sada čujemo da do kraja ove godine ne nego tek nakon što prođe jesen, dakle u siječnju slijedeće godine raspravljamo o Ovršnom zakonu. Poštovane kolegice i kolege, ne morate prihvaćati naše prijedloge, oporba smo, vi ste vlast, Hrvatska još nije dosegla tu razinu razvitka da se oporbeni prijedlozi ako su dobri prihvaćaju, ali dajte svoje, ponudite rješenja. Vi to ne činite. I dokle god to ne budete činili, mi ćemo ići sa svojim prijedlozima i pokazivat ćemo koliko ste dvolični, koliko ste dvolični i koliko ste u svom neradu spremni kršiti prava građana ove zemlje. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti a uvjeti bi se trebali steći sutra.
Prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o obveznim odnosima, prvo čitanje, P.Z. broj 311. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Ne prihvaća se prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o obveznim odnosima. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 73 za, 3 suzdržana i 34 protiv, donijet zaključak kako su ga predložila Saborska radna tijela.
Prelazimo na posljednju točku današnjeg dnevnog reda: - Prijedlog zakona o dopuni Zakona o osobnom identifikacijskom broju, prvo čitanje, P.Z. br. 310 Predlagatelj je Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a i Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije državnog proračuna. Vlada je dostavila mišljenje. I sada ćemo imati po mojim informacijama prijedlog predlagatelja koji će obrazlagati dvije kolegice na pola, gospođa Anka Mrak-Taritaš i onda gospođa Ines Strenja-Linić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o dopuni Zakona o osobnom identifikacijskom broju ili radno naziva OIB. Riječ je o jednom zakonu odnosno jednoj ideji o izmjeni zakona koji se odnosi na otprilike procijenjeno je oko tisuću posvojene djece. dakle riječ je o jednom vrlo ozbiljnom, osjetljivom pitanju, riječ je o djeci koja su posvojena i riječ je o problemu koji oni imaju sa svojim OIB-om ili osobnim identifikacijskim brojem. O čemu se govori, što se desilo odnosno što je nastalo? 1. siječnja 2009. je uveden OIB i kada je uveden OIB sva djeca koja su bila posvojena su ustanovljenjem OIB-a uz svoje novo prezime u pravilu ili ime dobili novi OIB. Jednako tako je to definirano za sva posvojena koja su nastala iza 2014. odnosno 2015. Naime, 1. rujna 2014. je donešen novi Obiteljski zakon, onda je on suspendiran od 12. siječnja 2015. do 1. studenog 2015. i iza tog 1. studenog 2015. sva djeca koja se posvajaju automatski u postupku posvojenja dobivaju novi OIB. Ali što se desilo? Desilo se da ova djeca koja su posvojena u periodu 2009. do Obiteljskog zakona koji je bio 2014. da im je ostao njihov OIB. I što u naravi imamo slučaj? Imamo u naravi slučaj naravno želja je da ustanovimo e-Građane, želja je da koristimo svi podatke koje možemo koristiti, dijete dolazi kod liječnika zajedno sa svojim roditeljima, posvojiteljima i liječnik u e-Građane ukuca OIB i recimo prozove prezime Klarić, djevojčicu koja se recimo zove Jana Klarić i onda objašnjenje ne, ne ja više nisam Klarić ja sam Horvat, je, je ja sam posvojena. I naravno cijela čekaonica sluša o tome kako je djevojčica posvojena ili kod upisa u školu ponovo objašnjenje, ne, taj OIB je moj stari OIB ja sam posvojena odnosno jedan jedini OIB, ja sam posvojena imam novo prezime. Zaista je riječ o jednom specifičnom problemu, riječ je o posvojenoj djeci, riječ je o tome da su nam se javili roditelji takve djece i rekli su probajte riješiti taj problem, probajte nešto učiniti da u odnosu na tu strukturu djece ne radimo određene razlike. Dakle vi imate u drugim materijalnim propisima mogućnost kako možete dobiti odnosno dobiti promjene u svoj OIB i sve ostalo. Riječ je o tisuću do tisuću sto djece koja su posvojena prije stupanja ovog Obiteljskog zakona na snagu. Naravno nije riječ o jednom svjetonazorskom pitanju, nije riječ o zakonu koji bi mogao izazvati prijepor između jedne i druge strane sabornice, nije riječ o nečemu i to se mi uvijek deklarativno možemo složiti i reći zaista su ta djeca, riječ je o djeci o posvojenoj djeci, riječ je o jednoj specifičnoj i emocionalnoj situaciji u kojoj svaki put morate to objašnjavati što je nekom normalno, a ne moramo računati s tim da je sve to normalno. I dobivate onda mišljenje Vlade na koji smo se mi već navikli u kojem mišljenju stoji da Vlada nije suglasna s ovom izmjenom o OIB-u. razlog koji se navodi se navodi s dva aspekta. Jedan aspekt je da je Zakon o OIB-u relativno jednostavan i da ne bi htjeli da se u tom zakonu bilo što mijenja jer bilo kakva izmjena bi onda mogla otvoriti Pandorinu kutiju, da ja to tako nazovem i ići u nekakve druge izmjene ili/i da to se proba riješiti u materijalnom propisu odnosno da će novi Obiteljski zakon, za koji neću koristiti ovo mjesto i reći koji je već put i sami prijedlozi tog Obiteljskog zakona u javnosti imao, da će se to regulirati kroz novi Obiteljski zakon. Čak u nekakvom razgovoru, nekakvoj diskusiji možete reći, pa dobro Zakon o OIB-u je relativno pristojno strukturiran, svaki materijalni propis kaže što se dešava vezano uz izmjene koje mogu biti u OIB-u i s te strane možete razumjeti. Ali teško možete to objasniti više od tisuću posvojene djece i njihovih roditelja da sada moraju čekati neki novi zakon, da moraju čekati neke nove uvjete, da moraju čekati neku novu priču. Zbog toga smo se odlučili ići u prijedlog s ovom izmjenom i dopunom zakona, naravno uvijek postoji mogućnost kada bude novi Obiteljski zakon i kada on u prijelaznim i završnim odredbama regulira i ovaj dio da ovaj dio onda u Zakonu o OIB-u se stavi van snage. No međutim, problem je sada, problem je način da probamo to riješiti i da zaista pokažemo i s ove govornice iz ovog Visokog doma da imamo osjećaj i da znamo za probleme koje imaju i ako ih možemo riješiti, ne vidim razloga da ih ne riješimo i u tom smislu je išla ova izmjena i dopuna zakona. Naravno naš je apel da to probamo barem pustiti u proceduru drugog čitanja pa onda vidjeti, no međutim znamo kako se u ovoj Sabornici glasa, ali zaista treba reći da je riječ o 1000, otprilike oko 1000 djece, da su oni u drugačijem položaju od svih drugih građana u RH, da su to djeca čiji roditelji i oni moraju svaki put objašnjavat i reć, ne ja sam posvojeno dijete, ja više nemam to prezime, imam nekakvo drugo prezime, ako jednom izmjenom i dopunom zakona to možemo za njih riješiti, to mi se čini da je najmanje što u ovom trenutku svi mi zajedno možemo za tu djecu učiniti. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođa Strenja-Linić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, predstavnici ministarstva pozdrav i zastupnicima. Dakle ja ću se nastaviti na kolegicu Mrak Taritaš. Zajednički smo kao nekoliko stranaka različitih spektara došli do zaključka da je ovo zakon koji treba predložiti i koji će definitivno omogućiti ovoj djeci bolje reguliranje svog identiteta i otkloniti neke stvari koje su predugo neriješene, a koje zapravo se mogu riješiti samo kroz promjenu par rečenica. Ali par rečenica i o posvajanju. Dakle cilj posvajanja je zbrinjavanje i zaštita djeteta bez odgovarajuće roditeljske skrbi. Prilikom odabira najprikladnijeg potencijalnog posvojitelja, osobine posvojitelja se procjenjuju u odnosu na dobrobit djeteta i vrijeme koje prođe od utvrđivanja ispunjava li osoba koja želi postati potencijali posvojitelj, do djeteta koje će ući u tu obitelj, predugo i predugo traje u našoj zemlji. Zadnje 3 do 4 godine, broj posvojene djece se znatno smanjio. Sada zapravo posvajamo tek otprilike stotinjak djece godišnje. Istovremeno, u domovima za djecu i centrima za pružanje usluga u 2017. je otprilike 800 djece, kapaciteti su uglavnom popunjeni, djeca godinama ostaju u ustanovama jer i posvajanje i udomljavanje djece prilično je zanemareno područje u našoj zemlji. Česte promjene obiteljskog zakona i stalne najave novog, nepravovremeni, uglavnom zakašnjeli postupci vezani za posvajanje, procesi u kojima dijete postaje posvojivo, to su ti znači, dijete koje se mora jednostavno pripremit da bi moglo ić u posvajanje te nedovoljna educiranost, kapacitiranost i aktivnosti Centra za socijalni skrb glavni su razlozi zastoja posvajanje djece. I to je razlog zašto sam i kao predsjednica saborskog Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku najavila da će 23. biti održana i tematska sjednica sa jednim naslovom Zašto se u Hrvatskoj djeca ne posvajaju? I htjela bih nadodati da je aktualno u registru posvajatelja više od 1200 bračnih parova i pojedinaca, a u registru posvojive djece preko 400 i gotovo sve su teško posvojiva djeca i baš zbog toga smatrali smo da jedan ovakav zakon nam je neophodno potreban koji će izmijene zakona ovog zakona omogućiti malo bolju poziciju, znači djeca koja su ušla u tu pravnu jednu pukotinu i nisu cijelo ovo vrijeme uspjela ostvariti da imaju svoj OIB i da se poništi onaj stari OIB. Moram napomenut da i sva djeca koja su dobila novi OIB, još uvijek im nije poništen onaj stari OIB i on još uvijek negdje egzistira, a to znači egzistira u njihovim svjedodžbama, u njihovim dokumentima, medicinskoj dokumentaciji i sve ono što se vuče po tom OIB-u. Dakle ono što je rekla i kolegica, Zakon o osobnom identifikacijskom broju na snazi je od 1.1.2009. i ne regulira mogućnost dodjele novog OIB-a i postupanja sa starim u slučaju posvojenja. Tako zakon ne predviđa retroaktivnu primjenu pa se djeci posvojenom po Obiteljskom zakonu iz 2003. te u vrijeme suspenzije obiteljskog zakona iz 2014. ne može odredit novi OIB. I onda imamo odgovor Vlade koji je zbilja čudan jer mi smo smatrali da treba predložiti zakon gdje RH ovim sadašnjim propisima ne osigurava zaštitu identiteta posvojene djece, kao ni zaštitu njihovog osobnog i obiteljskog života, diskriminira djecu koja su usvojena prije i do ovog obiteljskog zakona iz 2014., kao i narušava njihovo dostojanstvo, ali ugrožava sigurnosti. Mi smo imali situacija da su neki roditelji koji su zlostavljali djecu uspjeli, uz pomoć starog OIB-a koji se vezuje i uz JMBG doći do novog identiteta i saznati gdje se dijete nalazi. Dakle Vlada je dala svoje mišljenje na ovaj zakon i ja ga moram ovdje ponoviti i ona navodi da je Obiteljskim zakonom koji je bio na snazi od 1. rujna 2014. do 12. siječnja 2015. i važećim Obiteljskim zakonom koji je na snazi od 1. studenog 2015. uvedena mogućnost promjene OIB-a posvojenog djeteta i to na način da se u postupku posvojenja djeteta, ako je isto potrebno radi zaštite prava i interesa, utvrdi novi OIB posvojenom djetetu. Dakle, to sam ja iskoristila za svoje dijete. Nakon 9 godina što sam imala udomljenu djevojčicu u svojoj obitelji, nakon što zbilja više nije bilo nikakve zaprege i roditelji se nisu nijednom u tih 9 godina za nju interesirali, nema nikoga, ja sam u 2 mjesecu posvojila dijete i ja sam po tom novom zakonu dobila za nju automatski novi OIB, ali to ova djeca nisu bila u mogućnosti. Dakle ovo je za mene vrlo osoban pristup ovom zakonu. Dakle obiteljskim zakonima iz 2014. i 2015. nije riješeno pitanje mogućnosti određivanja novog OIB-a za djecu koja su posvojena po odredbama ranije važećih obiteljskih zakona što pojednostavljeno znači da djeca koja su posvojena između 1. siječnja 2009. i 31. kolovoza 2014., to je bio posljednji dan važenja Obiteljskog zakona iz 2003. te između … [[Govornik se ne razumije.]] siječnja 2015. i 31. listopada 2015. uskraćena je mogućnost određivanja novog OIB-a radi zaštite njihovih prava i interesa. I Vlada isto tako kaže da Obiteljskim zakonom iz 2014., kao ni danas važećim obiteljskim zakonom nije riješeno pitanje poništavanja prvog dodijeljenog OIB-a posvojene djece, ni u onim slučajevima kada je rješenjem o posvojenju, posvojeniku određeni novi OIB. I četvrto, Obiteljskim zakonom iz 2014. kao ni danas važećem Obiteljskim zakonom nije omogućena niti dodjela novog OIB-a niti poništenje dodijeljenog OIB-a za djecu posvojenu po odredbama Obiteljskog zakona iz 2013. Ja ću vam reći kako glasi sadašnja formulacija. Članak 11. to regulira. Ako su greškom određena dva OIB-a, ili više osobnih OIB-a, koristi se OIB koji je prvi određen, to je onaj znači prije nego što je dijete usvojeno a kasnije određeni OIB-i se poništavaju, i to važi za ovu djecu u ovom periodu koja su usvojena od 2009. do 2014. Ono što mi predlažemo, to je da se nadoda i kaže članak … [[Govornik se ne razumije.]] i kaže u slučaju posvojenja na zahtjev posvojitelja, djetetu se dodjeljuje novi OIB a prethodno dodijeljeni OIB se poništava. Dakle mi ljude držimo u lažnoj nadi, djeci se sad dodjeljuje novi OIB a onaj stari po zakonu se ne poništava. Odredba iz stavka 1. ovog članka primjenjuje se na rješenja o posvojenju izdana od dana stupanja na snagu Zakona o OIB-u. Znači na svu djecu od 2009. I treće rješenje o poništavanju itd., odrađuje Ministarstvo financija. Dodatno, Vlada u svom mišljenju upire u formalnu stranu problema i uopće ne podučava da po Zakonu o OIB-u nije moguće riješiti unaprijed naveden probleme izmjenama Zakona o OIB-u već da će to sama Vlada učiniti predlaganjem novog Obiteljskog zakona. Gospodo, imali ste, i ovi iz SDP-a i vi, do sada već šansu to riješit. Čekamo predugo Obiteljski zakon a mi ovu problematiku moramo riješiti ovim zakonom, Zakonom o OIB-u. Ovakav stav Vlade posve je besmislen jer je iz formalne i sa suštinske strane sasvim svejedno u kojem će se zakonu odredba o promjeni i poništenju OIB-a posvojenog djeteta nalaziti. U tom smislu sa aspekta predlagatelja važno je i bitno da se ovim problemi napokon riješe a posve je nevažno i ovu djecu ne zanima što će i gdje to biti riješeno. Dakle, bitno je da se riješi što prije. Ono što valja reći jest da mišljenje Vlade RH ne prepoznaje bit problema ili ga ne prepoznaje u njenom punom opsegu. Navodimo samo neke od najvidljivijih problema, prvo, promjena OIB-a kod posvojenja zahtijeva i traži promjenu podataka u maticama rođenih, u policijskim evidencijama, znači prebivalište jer vi udomljeno dijete ili to dijete koje usvojite tek onda možete prijaviti nakon što dobijete OIB na prebivalište, u pedagoškim ustanovama, predškolskim i osnovno i srednjoškolskim, u zdravstvu, zdravstveno osiguranje, zdravstvena zaštita. Sve to tek nakon OIB-a možete odraditi. I šećete od jednog drugog šaltera. Promjene u svim tim evidencijama moraju biti automatske, ne samo radi izbjegavanja, šetanja i obilaženja raznih šaltera, već prije svega radi zaštite osobnih podataka i privatnosti djeteta, dakle činjenica da je to dijete posvojeno. Otvoreno je pitanje kako riješiti problem javnih isprava, osnovnoškolskih svjedodžbi izdanih sa starim OIB-om djeteta nakon što taj OIB bude poništen i dodijeljen novi odnosno drugim riječima, gdje i kako riješiti da postoji mogućnost povezivanja tih javnih isprava s novim identitetom posvojenog djeteta bez uvoda neovlaštenih osoba. Dakle, vi imate situaciju da ta djeca završavaju 5., 6., 7. i 8. razred, moraju se upisati u prvi razred, usvojena su u nekom 7. razredu, problem je kako sve to sumirati da to dijete ima svoje bodove da se može redovno upisati u 1. razred srednje, to je problem koji mora ova država riješiti, ja ne kažem da znam kako ga treba riješiti ali ukazujem da o tome treba razmišljati. Ta djeca još uvijek taj problem pogotovo što se sad upisuju, svi su upisi preko interneta, to postaje nerješiv problem za roditelje. Konačno ali nikako ne važno, ostaje i pitanje JMBG-a preko kojeg se danas jednostavno i preko pristupa javnog internetskom sustavu, može doći do važećeg OIB-a itd. Dakle, da ovaj problem nije banalan znaju svi posvojitelji pa čak i većina posvojene djece jer kolika je stvarna zaštita privatnosti posvojene djece u RH, najbolje ilustrira činjenica da čak na mrežnim stranicama Ustavnog suda RH već godinama se nalazi javno dostupne odluke Ustavnog suda RH u kojima su navedena puna imena i prezimena posvojene djece a danas već odrasli ljudi. Ja sam dobila linkove na te odluke Ustavnog suda i još jednom upozoravam, vi imate odluke nižih sudova gdje se stavljaju za usvojenu djecu inicijali ali Ustavni sud na svojim mrežnim stranicama govori da je to posvojenik i navodi puno ime i prezime. Dakle, vjerujem da postoji dobra volja da se ovo riješi, mislim da čekanje na novi Obiteljski zakon nema smisla, mislim da ovoj djeci trebamo omogućiti da i ta djeca dobiju i da ne budu diskriminirana na svu ovu djecu koja već imaju pravo dobiti novi OIB ali da to riješimo i time i da sva djeca koja su dobila novi OIB, da im ujedno bude poništen stari što još uvijek stoji kao problem na koji ukazujemo. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imate jednu repliku, ne vi nego gospođa Mrak-Taritaš, od gospodina Jovanovića.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa evo kolegice i kolege, vidjeli smo upravo su nam lijepo kolegice Mrak-Taritaš i Strenja-Linić da imamo prijedlog zakona nekoliko stranaka različitog spektra koji rješava problem 1000 djece. Dakle radi se o maloj tehničkoj promjeni koja je vrlo značajna i koju vladajući opet ne prihvaćaju samo zato što dolazi iz redova oporbe. Inače ovaj tjedan je zanimljiv jer je napokon u saborskoj raspravi dosta prijedloga koji dolaze iz redova oporbe, pa dajmo, učinimo presedan pa podržimo ovaj prijedlog koji je došao iz redova GLAS-a i MOST-a jer se radi o tehničkom prijedlogu koji ima veliko značenje za 1000 djece i mislim da bi trebali napokon smoći snage da donesemo neke zakoni koji se ne odbacuju samo zato što su iz redova oporbe.
Odgovor gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Kolega Jovanović, još će dugo vode proteći ispod Savskog mosta prije nego što ćemo ovdje imati priliku vidjeti da neki od prijedloga zakona koji iz redova oporbe dolaze, budu bili prihvaćeni u Saboru. Vi znate koliku muku imamo da neki amandmani koji su čisto tehnički, tehničkih elemenata budu prihvaćeni, pa veselje s ove strane sabornice kad tome bude tako. Jednako tako moram vam reći da je danas bio jedan vrlo interesantan dan na Odboru za zakonodavstvo na koje dolaze svi prijedlozi zakona. Bilo je 11 prijedloga zakona, svih 11 prijedloga zakona su bili od strane oporbe što govori u prilog tome da nam očito vladajući spremaju velike reforme, pa kad krenu sa tom silinom zakona biti ćemo zatrpani. Naravno, riječ je o sarkazmu. Hvala.
Hvala i vama. Sad je na redu ispred Kluba zastupnika HDZ-a gospodin Ivan Šuker. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Nije dobro kad jedan ovako zakon koji se ... [[Govornik se ne razumije.]] morat doživjeti emotivno, zapliva u političke vode što nažalost se sad u nekim raspravama dogodilo. I ono što bi svi trebali znati je da Obiteljski zakon regulira posvajanje. A ako ćemo se sjetiti rasprave kad smo usvajali OIB, to je jedan od rijetkih zakona u to vrijeme koji se usvojio konsenzusom i to je sigurno jedan od zakona koji je najveći reformski zahvat državne uprave i onda smo jasno rekli da je cilj OIB-a da postaje alat kojim će se službena evidencija ... [[Govornik se ne razumije.]] , razmjenjivati podatke putem web servisa, neće biti više čekanja u redovima za potvrde, neće biti više biljega, ovako-onako, to je cilj OIB-a. I to je Zakon o OIB-u. Međutim, kad promašite, što se ono kaže temu, onda želite inzistirati na nekim stvarima koje naprosto ne stoje. Jer ako se zakonom 2015. reguliralo da posvajanje djece, automatski se stječu uvjeti za izmjenu OIB-a, predlagatelj zakona je tada napravio jednu veliku grešku. Morao je riješiti problem onih drugih koji nisu bili riješeni tim zakonom. Ako se tada taj problem rješavao tim zakonom, onda i ovaj problem se rješava potpuno identičnim zakonom. Jer gledajte, vi sad imate jedan dio djece koja su posvojena nakon 2015. kad je stupio Obiteljski zakon na snagu, da se problem njihovog OIB-a rješava tim Zakonom. A vi sad predlažete nešto drugo za jedan nažalost, zrakoprazni prostor koji je ostao greškom tadašnjeg predlagatelja, da se taj problem rješava drugim zakonom. To je ono što nije dobro i to je ono upravo što, ali tu u pojedinačnoj raspravi ću vam neke stvari reći što se tiče OIB-a, što je bio razlog zašto se krenulo u izradu OIB-a i da se upravo ne događaju ovakve stvari. Da se jednim zakonom jedno potpuno identično pitanje koje se odnosi na žive ljude i koje očite-nećete svi emotivno doživljavamo ne regulira sa dva zakona. I meni nije jasno, ako i kolegica Mrak-Taritaš i kolegica Linić-Strenja, kad su govorili u ime predlagatelja su pozivali na Zakon 2015. koji je to regulirao od stupanja tog Zakona na snagu na dalje, onda je bila logična stvar, ako je taj Zakon regulirao jedan period, onda je bila logična stvar da izmjenom tog Zakona, prijedlogom izmjena tog Zakona se riješi ovaj zrakoprazni prostor od 6 godina. Jel logično bilo? Jer gledajte, u Zakonu kojim se rješava problem posvojene djece se uopće ne spominje i Porezna uprava, ni Ministarstvo financija, ni OIB, nego se samo u Zakonu kaže da se daje mogućnost da ukoliko se želi promijeniti OIB, da se temeljem rješenja o posvojenju može napraviti. I dobro ono što niste spomenuli ni jedna ni druga kad ste govorili kolegice ovoga, u ime predlagatelja, da je postojala mogućnost promjena prezimena po starom OIB-u. Međutim, isto tako postoji opasnost za tu djecu koja su imala nažalost, nekakve traume u životu itd., da netko putem starog OIB-a dođe do njihovog novog identiteta. I zato je vjerojatno onaj tko je predlagao Obiteljski zakon 2015. išao sa tim rješenjem. Ali ponavljam, jedino kvalitetno i dobro rješenje je da se ovaj problem riješi izmjenom Obiteljskog zakona. Na kraju, on se morao riješiti u završnim i prijelaznim odredbama. E, to su ti tzv. vezani zakoni. Kad donosite novi zakon i ako on tagira neka prošla vremena, vi morate definirati kako će se taj zakon odnositi na to. Druga stvar, vi se ovdje ubacujete u čl. 11. koji iskreno govoreći, nema veza s ovim. Članak 11. govori o greški prilikom dodjele OIB-a i o ničem drugom. Ovo nije greška. Posvajanje djeteta nije greška, to je jedna humana stvar nekoga tko želi pomoći nekom djetetu. To nije greška. I kriva je poruka ako to stavljamo u članak koji govori o greški. To je po meni kriva poruka, čisto s ljudske strane, totalno kriva poruka. Ali ponavljam i to sam rekao danas kolegici Mrak-Taritaš na Odboru za financije, ja ne vidim nikakav problem da ukoliko Vlada ne bude išla sa Obiteljskim zakonom u neko skoro vrijeme, da se napravi intervencija da se omogući da samo ide izmjena ovoga članka i da se omogući rješavanje problema ove djece. I onda ostajemo u sustavu. Jer gledajte kolegice i kolege, ako mi otvorimo mogućnost izmjene Zakona o OIB-u, koji pogledajte, možete pričati što god hoćete, ali od 1.9. do danas nije pretrpio ni jednu izmjenu. Mi otvaramo Pandorinu kutiju. A otvaranjem te Pandorine kutije ću nešto više u pojedinačnoj raspravi govoriti koja može biti vrlo, vrlo opasna. Dakle, ostavimo da OIB bude nešto što je, a lex specialis zakon neka definira koga mora imati, zašto ga mora imati i ako se dogode ovakve stvari, da se razumijemo, ovo je jedini put u jednom zakonu i jedina mogućnost da se izmijeni OIB. Ni u jednom drugom zakonu nemate takvu mogućnosti. Dakle, jedina mogućnost se dala u ovom Zakonu iz jednostavnog razloga, iz humanog, iz ovog, onog razloga. Dakle, dato je da se to ugradi u Obiteljski zakon. Dakle, Ministarstvo financija na tu izmjenu nije imalo primjedbi. I dobro je da je Vlada napravila jedno ovako sažeto obrazloženje, bez obzira što su tu neki malo čak i posprdno čitali određena obrazloženja, ali čitali su posprdno zbog toga što ne razumiju Zakon o osobnom identifikacijskom broju, koja je njegova nakana bila i što je Zakon o OIB-u postigao u ovih, sad možemo već skoro reć 9 godina. Koliko je reda uveo u državnu upravu i koliko danas podataka u međusobnom povlačenju informacija organi, dakle javne institucije, mogu međusobno povuć da građani ih ne trebaju tražit. Dakle to je ono što je OIB napravio. Ja ću vam samo reći jedan primjer, kolegice i kolege. U trenutku uvođenja OIB-a u gruntovnici je samo negdje 20-ak% vlasnika nekretnina u Hrvatskoj bilo zavedeno putem JMBG-a, a JMBG je bio vezani da tako kažem element temeljem kojega se ljudima određivao OIB jer vi u našim nekim mjestima imate nekoliko ljudi koji imaju potpuno identično ime i prezime i vrlo teško je povuć, međutim JMBG je taj koji je pomogao da se to raščisti. Vi danas u gruntovnici, ja mislim, bez obzira na sav trudi koji je, nemate ni 30% vlasnika nekretnina koji su prevedeni na OIB. Dakle klub HDZ-a ne može podržat ovaj prijedlog zakona iz jednostavnog razloga što se promašila meta, promašio se cilj i promašila se svrha. Jer gledajte kolegice i kolege, ako već jednim zakonom, a to je Obiteljski zakon iz 2015. reguliramo promjenu OIB-a, zar nije bilo logično ako se pojavio problem sa nekim vremenskim periodom da taj isti vremenski period riješimo u istom zakonu koji regulira ono što se događalo tada i što se događa u budućnosti, jer meni je logično da jedna tema bude riješena u jednom zakonskom prijedlogu. Vi sad predlažete upravo suprotno. Predlažete da jedna tema bude riješena u 2 zakonska prijedloga, a to je ono što nije dobro, to je ono što nije dobro. I napravit ćemo nered i napravit ćemo kaos i ovo što je kolegice Linić Strenja govorila oko djeteta u sedmom razredu, ako se ide po ovom Obiteljskom zakonu, institucije točno znaju koja kojoj treba proslijediti informaciju i sve ono što je bilo na starom identifikacijskom broju će se prevest na novi identifikacijski broj, to su dužni napravit institucije, ne onaj koji je posvojio dijete. Zato i jesmo uveli OIB da se ne čeka, nego da institucije koriste tehničku mogućnost i da međusobno razmjenjuju podatke. I kad govorimo o ovom zakonu onda moramo gledati strogo da propis funkcionira i da bude na korist našim građanima, a ne tu pričat ovako, onako i onda ćemo napravit papazjaniju, jer ponavljam, treći put, kolegice i kolege jer normalno da oni koji su posvojeni postoje 2015. budu riješeni sa Obiteljskim zakonom, a oni koji su posvojeni između 1.9.2009. i 2015. budu riješene nekim Zakonom o OIB-u. To nije logično. Dakle taj problem treba biti riješen sa jednim zakonom. I ponavljam i ovo što je Vlada rekla, dakle to treba riješit novim Obiteljskim zakonom, a ukoliko taj novi obiteljski zakon ne vidi svjetlo dana u skoro vrijeme, onda se taj problem mora riješiti intervencijom u Obiteljski zakon, dakle da se riješi i taj problem jer, ponavljam, al to ću kasnije u pojedinačnoj raspravi reći neke stvari. Osobni identifikacijski broj je razotkrio mnogo toga i kad vam budem rekao neke cifre, onda će vam biti jasno zašto, a kao predlagatelj tog zakona i na određen način i njegov, ajde i kreator, nismo dozvolili da se u taj zakon ugradi bilo šta drugo osim šturih, tehničkih odredbi tko, kako i kada mora imati identifikacijski broj, a do trenutka uvođenja identifikacijskog broja, vidjet ćete koje mnoge institucije nisu imali broja temeljem koga su se mogle potpuno po istim kriterijima identificirat. I zato bilo kakva ovakva intervencija ruši zakon za koji nitko nije osjetio 9 godina potrebu da ga promijeni, niti zarez, niti točku, nego naprosto ajmo ovaj problem riješiti onako kako je riješeno u Obiteljskom zakonu 2015., tada je zakonodavac očigledno predvidio ovo i nije predvidio što riješiti za onaj period koji je bio prije zakona i mislim da se taj problem može riješiti bez problema i da će ga praktički podržat svi zastupnici. Ali ovo naprosto nije dobar prijedlog, ja ne mogu prihvatiti da rješavanje problema usvojene djece se rješava u članku gdje se govori o pogreški. Jer to je prije svega nešto humano, nešto plemenito i onda naprosto ne može se rješavat taj problem u članku koji govori o pogrešci. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa Božica Makar ispred Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani podpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Kada bi pogledali da se radi o izmjenama i dopunama zakona o OIB-u svi bi pomislili, s obzirom na ovih nekoliko članaka izmjena da se radi o jednom čisto tehničkom zakonu. Međutim, tu se radi o sudbinama. Radi se o sudbinama 1000 djece, radi se o djeci koja su posvojena, koja ionako prolaze kroz teške periode svog života, kroz stresove, kao i njihovi posvojitelji. Zato je dobro da se pokrenulo ovo pitanje i ovo pitanje je potrebno riješiti. Tu smo čuli nekoliko razmišljanja, čuli smo i od kolege Šukera, čuli smo od predstavnika Vlade, a i naše razmišljanje u klubu je, s obzirom da se radi o problemu koji je nastao 2015. i gdje je to bilo regulirano Obiteljskim zakonom, da je potrebno i sad upravo riješiti to kroz taj zakon. Naime, Zakon o OIB-u, evo to je jedan od zakona koji je stvarno tehničke naravi i koji se skoro 10 godina nije mijenjao i to je jedan od naših rijetkih zakona u koji nije bilo intervencije što znači da je taj zakon dobar. Ali isto tako stoji ovo i ovaj problem treba riješiti. Treba riješiti dodjelu drugog OIB-a zbog svih ovih činjenica o kojima smo tu pričali, koje su navedene i stvarno to je problem koji postoji. Međutim, treba vidjeti kada ide taj novi Obiteljski zakon i stvarno ukoliko se on uskoro ne nađe ispred nas, predlažem Vladi da ona ima uvid u te podatke odnosno kada koji zakon ide i kada se planira, da stvarno pokrene rješavanje toga problema odnosno dodjele OIB-a za posvojenu djecu. Radi se negdje o tisuću djece koja će imati mogućnost odnosno njihovi posvojitelji tog odabira, ali da se radi i o jednom djetetu i da uspijemo zaštiti privatnost jednog djeteta koji samim tim ima svoju intimu i nema problema s kojima s često susreće kao posvojeno i zbog svih ovih činjenica koje su kolegice tu navele, mislim da je potrebno to riješiti, ali ne kroz Zakon o OIB-u nego kroz Obiteljski zakon. Zato molim Vladu da što prije riješi taj problem i uputi u zakonsku proceduru bar tu izmjenu ako već u kratkom periodu nećemo imati novi Obiteljski zakon na našim klupama. Zato ispred kluba HNS-a velim nećemo podržati ovaj zakon samo iz tog razloga iako je inicijativa stvarno korektna, stvarno je uredu i potrebno je to promijeniti. Hvala lijepa.
Hvala vam. Gospođa Ines Strenja-Linić ispred KLuba zastupnika Most-a nezavisnih lista. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Poštovani zastupnici koji ste tu. Loše je kada netko želi patetično reći da djeca nisu greška i da to ne spada u ovaj članak jer greška je to što nije se riješilo sve do sada, greška je na SDP-u koji je napisao takav zakon u kojem je izostavio tu djecu, greška je što u tom zakonu nije rečeno ni kako će se poništiti to sve, ali jedino nije greška to da mi to trebamo riješiti. I žao mi je što zapravo nema sluha jer bez obzira koliko govorili da je ovaj zakon nije se do sada mijenjao i nemojmo ga mijenjati i što je sve i koje malverzacije su uz pomoć njega pronađene, mene to u ovom trenutku ne zanima. Mene zanima riješiti problem ove djece, dakle djece koja nemaju zaštićen identitet na način na koji smo mi dužni da im učinimo. A ja ću samo malo još jednom ponoviti da postojeća zakonska regulativa diskriminira posvojenike koji zbog nemogućnosti sveobuhvatnog i kvalitetnog ažuriranja podataka u svim javnim i državnim institucijama ne mogu ostvariti temeljna prava na zdravstvenu zaštitu itd., dakle ugrožava nadalje privatnost posvojenika zbog nepostojanja jedinstvene baze podataka svih javnih i državnih institucija i ne postojanja adekvatnog IT sučeljavanja. Gotovo sve javne i državne institucije imaju svoje vlastite baze podataka temeljene na OIB-u u kojima dijete vode po podacima koja su dobila po rođenju, to znači da veliki broj djelatnika javnih i državnih institucija ima pristup starim podacima, što ne bi trebalo jer posvojenje mora biti tajno zato dijete i dobiva novi identitet itd. Narušava dostojanstvo posvojenika i njihovih roditelja jer su prisiljeni, a kako bi ostvarili prava koja im osigurava Ustav i pozitivni propisi RH kontinuirano iznosit svoje intimne priče nepoznatim osobama na za to neprimjerenim mjestima. To može biti osobito stresno i štetno za djecu starije školske dobi i tinejdžere koji upravo u to vrijeme postaju svjesni svoje životne priče koja najčešće nije laka, moraju je prihvatiti, s njom se zaživjeti što je samo po sebi teško i izlaže posvojenike zlouporabama privatnosti osobnih podataka jer se preko JMBG-a može doći do OIB-a i obratno pa svaka informatički pismena iole osoba koristeći OIB ili JMBG može doći do podataka o djetetu, dakle novo ime i adresa i zlorabiti na razne načine, otkriti nove informacije biološkim roditeljima. Dakle imali smo primjera da su uspjeli na taj način doći do njih i pratiti što je osobito opasno kada se radi o posvojenicima druge etničke skupine. Dakle prijedlog ovog zakona dopune Zakona o OIB-u stavlja zaštitu i interes djece u prvi plan i eliminira nelogične i pravno neodržive nekonzistentnosti tj. nedosljednosti zbog kojih posvojena djeca imaju različiti pravni tretman i različitu razinu pravne zaštite. A ja ću vam još par riječi reći samo o posvojenju za one koji možda žele i danas nešto o tome čuti. A što je posvojenje? Posvojenje je poseban oblik obiteljsko-pravnog zbrinjavanja i zaštite djece, bez odgovarajuće roditeljske skrbi koji posvojiteljima omogućuje roditeljstvo, a djetetu odrastanje u obiteljskom okruženju uz odgovorne roditelje. Djeci koja odrastaju izvan roditeljskog doma trebalo bi omogućiti da djetinjstvo provedu okruženi ljubavlju i pažnjom onim koji im nisu biološki roditelji, ali su spremni pružiti im tu ljubav i to su posvojitelji. Dakle ne institucije ukoliko je ikako moguće. Dakle kod posvojenja dolazi do spajanja triju sudbina i to posvojitelja roditelja koji su najčešće doživjeli patnje zbog nemogućnosti i reprodukcije te potom odlučili voljeti, štititi, odgajati i pratiti na životnom putu dijete koje biološki nije njihovo. Zatim žene i muškarca koji imaju biološku sposobnost stvaranja novog života, ali nisu sposobni ili nisu u mogućnosti preuzeti odgovornost za dijete i djeteta kojem je od rođenja uskraćena roditeljska ljubav za kojom žudi. Dijete se može posvojiti i ako je roditelj dao pristanak na posvojenje, ako je roditelju sud oduzeo pravo na roditeljsku skrb zbog zanemarivanja i zlostavljanja djeteta što u našoj zemlji predugo i predugo traje, ako je roditelj potpuno lišen poslovne sposobnosti ili ako je dijete nepoznatog porijekla. Dakle, interes za posvajanje djece u Hrvatskoj je velik no oni koji su krenuli u taj postupak žale se kako je prečesto dugotrajan i kompliciran, zahtjeva je dosta no često su problem i roditelj koji se ne žele odreći roditeljskog prava, socijalne službe koje odugovlače sa oduzimanjem roditeljskog prava pa onda djeca odrastaju u domu za nezbrinutu djecu dok potencijalni posvojitelji gube bitku s vremenom odnosno sa svojim godinama jer zakon pripisuje dob do koje se može posvojiti dijete. I zbog toga je svake godine sve manje i manje posvajanja u Hrvatskoj, nažalost, nažalost jer smatramo da prvenstveno trebamo djecu iz naših domova usvojiti u naše obitelji, sve veći je trend odlaska i uz određene financijske naknade usvajanje djece iz Afrike i drugih zemalja. Dakle trenutno u Hrvatskoj je trend otprilike 100 djece godišnje se usvoji. Smatram da sustav nije dovoljno dobro organiziran da bi podržao brzo, efikasno i transparentno posvajanje međutim i posvojitelji imaju nerealne ideje o tome što posvojenje jest. Dijete se posvaja zbog djeteta a ne zbog posvojitelja prvenstveno dakle nema biranja i nema toliko djece kojeg se netko pri rođenju odrekao da nema ni oca ni majke, da je zdravo, da je vrlo male životne dobi i da je spremno na posvojenje, nema toga. Postoje djeca koja odrastaju u domovima čekajući da se razriješi nekakva roditeljska skrb i nažalost provedu predugo u domovima. Dakle posvojitelji imaju nerealne ideje o tome što posvojenje jest. Djeca najčešće dolaze iz obitelji koje nisu bile funkcionalne ili nisu odgovorne skrbile o djetetu što sigurno na njemu ostavlja trag. Upravo zbog toga što dijete koje posvajamo ima svoju povijest koja se ne smije zanemariti, posvojenje nije samo nadomjestak za dijete koje se biološki nije moglo imat već u sebi sadrži posebnu vrstu odgovornosti. To nije plemenit čin već često nastaje iz osobnih tragedija i gubitaka i posvojitelja i posvojenog djeteta. Dakle, prema podacima koje ja imam iz 2015., u domovima je bilo 663 djece, to se stalno mijenja, u udomiteljskim obiteljima nalazilo se više od 2500 djece. Ja sam kao što znate veliki pobornik i udomljavanja, dakle ne mogu sva djeca biti usvojena, nije svoj toj djeci oduzeta njihovim roditeljima roditeljska skrb ali ta djeca ne smiju odrastati u institucijama, djeca moraju biti udomljena, trebaju odrasti i ukoliko se stvore uvjeti, vratit se u svoju biološku obitelj ako su razlozi zbog kojih su izdvojena, uspjeli se riješiti ili trebaju biti usvojena. Ali u institucijama ne smiju provesti svoj život. Dakle, činjenica je da djeca ostaju predugo u domovima i onda prođe vrijeme kada bi ih bilo lakše posvojiti a najveći razlog tome je neuređenost sustava i nerealnost želja posvojitelja u usporedbi sa stvarnim stanjem djece u Hrvatskoj. Dakle mladi parovi koji žele posvojiti najčešće traže idealno dijete što ne postoji jer i kad rađate dijete, ne znate kakvo će ono biti. Ako se i pojave neki problemi, s tim se jednostavno treba znati nositi. Tako smatram da ni kod posvojenja djeteta ne može biti idealno jer ni mi nismo idealni ali ljubav će s vremenom napraviti svoje, djeca koja su bila ostavljena uz ljubav roditelja procvjetaju, vjerujte. U RH većina djece se posvaja iz sustava socijalne skrbi, dakle radi se o djeci koju su centri za socijalnu skrb izdvojili iz njihovih bioloških obitelji zbog zanemarivanja ili zapuštanja a ponekad i zbog nasilja i zloupotrebe. Takva rana iskustva znaju ostaviti trag na djeci i uobičajeni oblici roditeljstva jednostavno tada nisu dovoljni, e tu sustav treba uskočiti, potrebne su i psihološke i rehabilitacijske i logopedske i sve druge usluge, podrške djeci kako bi u što kraćem periodu nadoknadili rano zapuštanje i njegove posljedice. I baš zato potrebna je potreba i prije i poslije usvajanja. I još samo kratko bi htjela reći o životu djece na koje treba skrenuti pažnju koja izlaze iz dječjih domova. Dakle, znamo da su u dječjim domovima do 18 godine života odnosno do završetka školovanja i nakon toga vrlo često prepušteni sami sebi, nemaju kapaciteta, nemaju poznanika, nemaju rodbine, nemaju nikoga tko im može pomoći na izlasku iz tog doma i dobro je šta u nekim jedinicama lokalne samouprave je to prepoznato, organizirane su stambene zajednice u kojima ta djeca u tom prijelaznom periodu mogu početi sa svojim životom, samostalnim pronaći posao, najčešće se svodi na individualno zbrinjavanje i volji ravnatelja tih dječjih domova koji zapravo pokušavaju svojim nekim vezama u lokalnoj zajednici pronaći za takvu djecu posao. Mislim da to treba sustavno rješavati jer ta djeca ne smiju završiti kao što se desilo nekima u domovima za beskućnike jer je i to bio primjer, evo zadnjih nekoliko dana, imamo jedan dobar primjer u Zagrebu gdje su bili smješteni nakon što su bili u domovima za beskućnike u stambenu zajednicu i iz te zajednice polako su 3 dečka krenula, dobili svoj posao, uspjeli završiti ipak nekakvu školu i dobili posao i kreću u neki novi život. Dakle, sustavna skrb o djeci, djeci bez roditeljske skrbi, djeci koja su u domovima gdje je potrebna svakako ali i regulirati sve ono pravno što se tiče te djece. Još jednom vas pozivam, razmislite, do Obiteljskog zakona je još jako puno, Obiteljski zakon je jedna priča koja govori o tome kako posvajati djecu, što je sve potrebno da bi se došlo do krajnjeg tog čina posvajanja ali ovo je konkretna stvar. Dakle, riješiti OIB stari, poništiti svima, svoj djeci koja dobivaju novi OIB usvajanjem, to su sva djeca koja su po ovom novom zakonu i riješiti onu djeca koja nisu mogla dobiti novi OIB u toj jednoj pravnoj pukotini koju zapravo nisu pokrili i ja tu krivim jedne i druge ali stavimo sve sad na stranu tko je kriv, mislim da ovo možemo jednom ovakvom malom izmjenom zakona koji ćemo izglasati sutra, riješiti ovu djecu jer ne radi se samo o 1000 djece koja nisu dobila novi OIB ali se radi i o par stotina djece koja su dobila novi OIB ali im je stari poništen i to i dalje i dalje ide. Dakle, nemamo vremena, riješimo to na ovaj način i pokažimo dobru volju, jedan mali znak naše potpore ovoj djeci koja zapravo zaslužuju svu potporu našeg društva kad već nisu imala sreću da se mogu roditi i odrasti u sretnim obiteljima kakva bi zapravo trebala biti svaka obitelj. Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu gospodin Željko Jovanović koji će govoriti u ime Kluba zastupnika SDP-a.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Na samom početku moram se složiti sa kolegom Šukerom da je Zakon o OIB-u jedan od najuspješnijih reformskih zakona koji je donio puno dobroga i zaista treba čestitati svima koji su taj zakon donijeli. No ne mogu se složiti s njime da bi usvajanje ovih izmjena koje predlažu kolegice Strenja-Linić i Mrak-Taritaš otvorilo Pandorinu kutiju i poremetilo sve dobro što je taj zakon donio. Prema tome, mi u klubu SDP-a podržavamo ovu izmjenu jer je ona u interesu djece, posvojene djece, posvojitelja i jednostavno ne možemo vjerovati jer do sada nikada obećanje da će se to riješiti od strane vladajućih nekim drugim zakonom ili istim zakonom, nismo vidjeli da su doživjela potvrdu u realnosti. Prema tome, u nevjeri da će to oni riješiti ovako kako predlažu u obrazloženju Vlade, pozivam vas da podržimo prijedlog koji dolazi iz redova GLAS-a i MOST-a. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. I sada dvije pojedinačne rasprave, prvu ima gospodin Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa prvo nisam rekao da će otvoriti Pandorinu kutiju ovo ali bi želio nešto drugo reći. Pa ako se jedno područje rješava jednim zakonom, ne možete onda izdvojiti jedan segment i rješavati to drugim zakonom. Dakle mi imamo 2015. zakon koji kaže da posvojena djeca mogu dobiti novi OIB. I onda je logična stvar ako želimo riješiti ovaj problem koji je zakonodavac tada naprosto predvidio, nije imao sigurno lošu namjeru, onda se rješava tim zakonom. A zašto vam to govorim? Zato što u trenutku donošenja OIB-a trebalo je razriješiti oko 300 000 fizičkih osoba koje naprosto se nisu mogle identificirati s ničim. 23 000 pravnih osoba koje naprosto niste mogli identificirati sa ničim. A sad poslušajte ovo, kolegice i kolege, nisu vam bili definirani županije, gradove i općine, nisu bili definirani fondovi, nije bilo definirano praćenje zgrada, nisu bila definirana konzularna predstavništva i veleposlanstva niti stara predstavništva, sve je to OIB posložio tamo gdje treba biti. Pa tako ste u jednom gradu imali da je gradonačelnik bio vezan, zapravo da je grad bio vezan na broj koji je tada bio financijski od vijeća, u drugoj je bio vezan na poglavarstvo, imali ste jednu nejednoliku i šaroliku sliku Hrvatske. Upornim radom se sve svelo sad u okvire. Od pravnih, fizičkih osoba pa nadalje. Ali sve to što se napravilo nije iziskivalo potrebu izmjene zakona niti za crticu, a zašto? Zato što je OIB kad smo odlučili u ministarstvu da ga donesemo, rađen temeljem iskustva problema s kojima smo se mi susretali u svom radu i niza konzultacija. I tako je napravljen zakon koji naprosto funkcionira kako funkcionira. Ali zakoni koji reguliraju neke stvari, oni moraju definirati da zbog opasnosti od toga, toga ili toga se može izvršiti ono što Zakon o OIB-u kaže da ne može a to je da netko može imati dva broja. Naprosto rješenje, rješenje dolazi u poreznu upravu, porezna uprava temeljem tog rješenja i odredbi određenog zakona napravi ono što mora napraviti i proslijedi podatke svima onima kojima treba. Gledajte kolegice i kolege, vama danas preko 50 institucija koristi putem online veze sa poreznom upravom sve podatke koje treba a isto tako porezna uprava to koristi, da nije bilo OIB-a, to bi bilo nemoguće napraviti. Pa sjetite se kolega Jovanović, i vi dok ste bili u Vladi, vaše kolege koji su predlagali određene zakone, nikad ih ne bi mogli napraviti da nije bilo OIB-a. I dakle, zato jesam rekao da je ovaj zakon u kojem je čovjeku vro teško, vrlo teško. S jedne strane čisto profesionalno, stručno, morate se držati profesije, struke kako se nek stvari rade, a s druge strane ljudski ste svjesni da treba riješiti taj nekakav problem koji je itekako ljudski. Ali ako je već netko rekao u zakonu 2015. kroz Obiteljski zakon da se to može riješiti tako i tako, onda je meni logika stvari i analogija da se samo u tom članku doda još jedna ili dvije odredbe koje definiraju ovaj zrakoprazni prostor od 1. 9. do stupanja ovog Obiteljskog zakona samog. I onda imamo na jednom mjestu riješeno i ono što se događa u trenutku stupanja zakona na snagu ubuduće, i u tim prelaznim i završnim odredbama smo definirali ono, vremenski period otkad to nije bilo regulirano i imamo sve na jednom mjesto. Tko god uđe u Obiteljski zakon, pročita ga, vidjet će kako može riješiti problem ako se susreo s tim problemom. Ali ovako ako uđe u Obiteljski zakon, otkud on zna da je njemu, tamo je regulirano od 1.1.2015. od kuda on zna da je ovo područje regulirano sa Zakonom o OIB-u? Po ničem to ne može znati. I zato je danas bila sugestija kolegici Mrak-Taritaš kao prijedlog koji ja poštujem i cijenim da je najjednostavnije da ga riješimo na ovakav način, da ga stavimo tamo gdje se već taj problem rješava, a to je Obiteljski zakon. To je s jedne strane potvrda predlagateljima da su pogodili u bit problema u srž problema, a s druge strane odgovornost i nas saborskih zastupnika i Vlade da kažemo da nećemo pravno to ovako mućkat ovako ili onako nego naprosto da želimo da se to i pravno napravi onako kako treba. Jer ponavljam, ja nisam rekao bez veze ove 23.000 pravnih osoba, nisam rekao 300.000 fizičkih osoba, nisam govorio o tome da je jedan grad bio vezan na broj poglavarstva, a drugi na gradsko vijeće, a da ne govorimo o nizu drugih stvari, a ovo što sam rekao da gruntovnicu, to vam je istina, provjerite. U ovom trenutku ja mislim da više od 30% vlasnika nekretnina u Hrvatskoj nije povezano na OIB. E sada uzmite kada dolazi investitor i tako treba identificirati nekakvu česticu. I to je kolega Orsat Miljenić prije dvije godine kada smo raspravljali ovdje o toj temi priznao, tada je bilo 25%. dakle to su naprosto činjenice. I zašto sada kada smo konsensualno sve rekli da je nešto dobro i da je napravilo reda, da je pomoglo onima koji rade u javnim institucijama, isto tako i građanima u RH, gledajte osnovna zamisao OIB-a je bila da građani Hrvatske, evo recimo tražite dječji doplata, vi podnesete zahtjev i vi u principu više ne trebate ništa raditi. Onaj tko piše rješenje putem tehničkih rješenja i protokola kako se dolazi do informacija povuče sve podatke koji mu treba i vi kao podnosioc zahtjeva samo dobijete rješenje na kućnu adresu. To je bio smisao OIB-a. Ali u tom trenutku opremljenost informatička državne uprave je bila očajna, dakle trebalo je to napraviti, trebalo je tehnički opremiti, a postojao je i otpor nekih ljudi koji to naprosto nisu željeli napraviti. Međutim mi danas kada pogledate koje institucije kako komuniciraju smo uspjeli doć do toga. I zato sam rekao da možemo otvoriti Pandorinu kutiju jer neko se može pomamit i reć, ako je to napravljeno ovako, e sada ću ja tražiti da se nekakva posebna stvar ugradi u Zakon o OIB-u. I dolazimo do nečega ako je nešto funkcioniralo devet godina kada su vršena ta usklađivanja, kada je to sve poslagivano niko nije našao za potrebu da mijenja taj zakon. Dolazimo sada u jednoj humanoj namjeri da pomognemo … djeci mijenjamo nešto što ne bi trebalo mijenjat, a ne mijenjamo ono u zakonu u kojem je to već definirano jel u Obiteljskom zakonu je definirano. I zato ono što sam rekao danas i na Odboru za financije, idemo ako Vlada ne bude išla u skoro vrijeme sa Obiteljskim zakonom jednostavno ugraditi to u jedan članak i riješiti problem i imamo onda na jednom mjestu riješen cjelovit problem. A ovako kolegice i kolege neće biti dobro na jednom mjestu ćemo imati jedan problem, na drugom mjestu ćemo imati zakonski riješen drugi problem. Svi mi koji smo sudjelovali u izradi zakona sa svojim suradnicima dobro znamo da smo uvijek težili k čim jednostavnijim zakonima, zakoni koji će biti onima koji čitaju shvatljivi i prihvatljivi i da praktički u jednom zakonu mogu iščitati ono što ih zanima. Nemojmo tjerati ljude da moraju čitati po nekoliko zakona i pitanje opet u konačnici kakav će rezultat biti. Zato ono što ste rekli danas kolegice Mrak-Taritaš na odboru ja se u potpunosti slažem, ali idemo prvo čekati što će Vlada napraviti temeljem onoga što je napisala u obrazloženju da se ne prihvati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Jedna replika, gospodin Beus Richembergh.
Kolega Šuker meni je potpuno neshvatljivo zašto se vi postavljate tako. Ovdje uopće nije riječ o promjeni esencijalnih temelja rješenja i svih mogućih instituta ugrađenih u Zakon o OIB-u, to niko uopće ne dovodi u pitanje. Ovdje je riječ o jednoj specifičnoj stvari koja se mora moći riješiti upravo ovim zakonom. Zašto? Zakon o OIB-u definira tko i na koji način dobija OIB. To ne rješava Obiteljski zakon. Mi imamo sada situaciju da rješenje iz 2015. za djecu posvojenu nakon 2015. se ne primjenjuje kako treba zbog toga što određene državne službe kažu da to ne piše u Zakonu o OIB-u. Dakle ovdje se ne radi o nikakvom marifetluku kojemu će na temelju čega će netko ostvariti pravo koje mu ne pripada. Ovdje se radi o zaštiti identiteta i privatnosti tisuće djece, o jednom problemu koji je nastao u prošlosti kojega treba sada riješiti. I to je najmanje što se može napraviti, dakle uopće ne diramo u temelje zakona.
Hoćete odgovoriti gospodin Šuker? Izvolite.
Da, da. Gledajte kolega Beus, najteže je priznati da ste pogriješili. Ja nisam ni u jednom trenutku rekao da je ovo manifetluk, ni u jednom trenutku, Bože sačuvaj, dapače vrlo biranim riječima sam govorio o ovome. Međutim ako nešto imate riješeno u jednom zakonu, imate u Obiteljskom zakonu riješeno da ovi mogu dobiti novi OIB. Mogu. Da, ako zatraži može, ako ne zatraži zašto bi ga dobio. Pa gledajte, imate djece koja naprosto ne osjećaju njihovi posvojitelji koji ne osjećaju potrebu da traže nove OIB. Ako ga traži, tko ga god zatraži će ga dobiti. Ali ja vam ponavljam, vi ste tu izmjenu ugradili u članak 11. koji govori o greški, dakle bar da ste formirali novi članak ili nešto, ali uglazbili ste to u članak koji govori o greški. Dakle članak 11. govori o greški prilikom dodjele OIB-a kada se pojave dva OIB-a i to je ono što nije dobro.
Hvala lijepa. I sada u ime predlagateljica i predlagatelja jer tu se radi o klubovima gospođa Anka Mrak-TAritaš imat će završnu riječ. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice. Kolegice i kolege. Riječ je o jednoj specifičnoj situaciji. Riječ je govorimo o toj situaciji, svi govorimo da imamo empatiju, imamo osjećaj za to sve zajedno. No međutim, stvar je vrlo jednostavna. Da li nešto hoćete ili nešto nećete riješit. Ako nešto hoćete riješit ćete riješit, ako nešto nećete riješit, nećete riješit. U konkretnom slučaju ova izmjena i dopuna zakona ne odnosi se na postupanje u budućnosti, ne odnosi se na niz stvari, ona se odnosi u ovom trenutku na 1000 djece i njihovih posvojitelja koji imaju problem i odnosi se na još jednu grupu koju su dobili novi OIB, no međutim ostao im je stari OIB, a temeljem zakona ako imate 2 OIB-a onda vrijedi onaj prvi. Tako da imamo još taj problem. Ja razumijem kolegu Šukera koji je radio Zakon o OIB-u i mi nitko tu nismo dvojili da je Zakon o OIB-u u bilo kojem trenutku loš, dapače mislimo da je uveo red, da ono o čemu vi govorite zaista da je uveden sa Zakonom o OIB-u red, da je on strašno puno pomogo nama svima koji smo radili, no međutim u ovom trenutku mi govorimo o jednoj izmjeni zakona koji bi se odnosila na 1000 djece, 1000 posvojene djece, dakle specifične djece, posvojene djece na problem koji imaju njihovi posvojitelji, ja ih namjerno zovem roditelji jer mislim da je to odnos koji je tad nastao i koji mi ne rješavamo. Nego smo problem rekli ok, riješit ćemo ga u Obiteljskom zakonu. I onda smo rekli još jednu rečenicu, odnosno vi ste rekli s vladajuće strane koju sam pažljivo slušala, a to je: ako Vlada u dogledno vrijeme ne daje prijedlog novog Obiteljskog zakona ili nešto drugo onda ćemo mi to ići rješavati. Ono što sam rekla na Odboru za financije, ponavljam i ovaj put. Način na koji se išlo s prijedlogom se išlo na način da se riješi problem djece, problem djece koja su posvojena, problem djece i njihovih posvojitelja. Jednako tako, nije bilo i tu nema razloga da bude sueta kod bilo kog od nas, ako je predlagatelj nešto predložio, a Vlada je zaključila da nije dobro pa Vlada uvijek ima mogućnost da kaže ideja je dobra, ali zakonski prijedlog mora bit drugačiji i mi bi svi rekli sve u redu. A ono što sam rekla na Odboru za financije ponavljam i s ove govornice. Mi od ove priče nećemo odustati. Dakle, vi ćete glasati protiv ovog zakona, on neće ući ni u drugo čitanje, neće imati dovoljan broj ruku i svi se slažemo deklarativno zaista vodimo računa o djeci, vodimo računa o tih 1000 djece i svi imamo strašnu empatiju da to nešto riješimo, ali to ne možemo riješit tako i rekli ste kako možemo riješit. Mi nećemo odustati, mi ćemo biti tvrdoglavi pa ćemo ići s prijedlogom izmjene Obiteljskog zakona. I onda mene živo zanima, budući da se naše rasprave snimaju, ja sam uvjerena i to zaista ćemo vidjeti, da će i tu biti razloga gdje će Vlada reći da ne može i naći će razlog zašto ne može. Možda će razlog bit novi Obiteljski zakon, možda će razlog bit da nije na odgovarajući način prijedlog napravljen, možda će bit da nije u skladu s nekim drugim propisima i baš me zanima koje će onda biti obrazloženje zašto to ne može ići. Mi ćemo nakon glasanja o ovom zakonu odmah krenuti sa prijedlogom novog zakona. Kolegice i kolege, ima nas malo, kraj radnog dana je, iako više ne ulazimo u one kasne večernje sate u koje inače smo znali ulaziti, nije tema koja je onako interesantna, nije sa … [[Govornik se ne razumije.]] da se vraćamo u '45. ili bilo šta, mi se vraćamo u relativno period koji nije tako daleko, tako da nije u tom smislu nekakva rasprava, ja bih upotrijebila jednu riječ, ali neću jer će biti krivo upotrjebljena, ali znate ima onih koji bi progovorili na lakat, a ja sam od tih, nije nekakva onako sexy rasprava pa sad je to interesantno pa se sad tu sukobljavaju jedni i drugi, nego je rasprava u kojoj mi samo želimo riješiti problem 1000 djece, 1000 posvojene djece. Želimo da se oni kad idu k liječniku, kad se idu upisivati u školu ne osjećaju kao djeca ili kao građani drugog reda, nego da se osjećaju kao njihovi vršnjaci i kao svaka druga djeca, ni više ni manje. Samo to želimo. Apsolutno, ja razumijem kolegu Šukera koji brani Zakon o OIB-u i ne želi da se tu bilo šta mijenja jer ima bojazan da ako bilo šta promijenimo tu će biti neki drugi. Tako da ja s te strane ne mogu reći da ne razumijem to sve zajedno, no međutim, oni s kojima smo razgovarali su rekli to je način, poslušali, napravili, došli pred vas, sutra će biti glasanje jer su se vjerojatno stekli uvjeti za to, nećemo odustati. Bit ćemo tvrdoglavi i napravit ćemo izmjenu i dopunu obiteljskog zakona na način na koji je iz ove rasprave, kao što kad imate zakon u prvom čitanju pa se onda saborski zastupnici u raspravi na nešto ukazuje, jednako tako ćemo se i mi ponašati, pa to nije drugo čitanje, nego nova izmjena i mi ćemo pripremit novu izmjenu Obiteljskog zakona u kojem ćemo točno vas poslušati iz rasprave što je bilo i napraviti na taj način tu izmjenu pa me živo zanima što će tu biti razlog zašto ne može ići. Ja vas samo molim, ima nas malo, slušaju samo oni koji još imaju volje ili imaju zadatak da moraju tu biti, imamo 1000 djece, 1000 posvojene djece, to nije samo na emotivnoj razini, nego i na razini svega onog što je uvažena kolegica Ines Strenja-Linić koja ima svoje osobno iskustvo govorila s ove govornice. Tko od nas ima pravo da toj djeci onemogući elementarnu situaciju? Da kad upišu u e-građane svoj OIB dobiju prezime pod kojim žive, a ne prezime pod kojim su rođeni i pod kojim su bili nesretni. Nego da dobiju da kad ukuca netko u e-građani njihov OIB da dođe prezime u kojem su oni zadovoljni, u obitelji u kojoj su dobili sve one uvjete za normalno odrastanje, a ne ono prezime pod kojim su rođeni i kojim su samo bili u onoj dolini suza i nesreće. Razmišljajte da ovim zakonom govorimo o tisuću djece i nemojte se zalagati za empatiju, suosjećanje i sve ostalo. Vrlo brzo, ja se nadam da će s ove govornice ćemo govoriti ponovo o izmjeni jednog drugog zakona i živo me zanima što će tad biti razlog da taj zakon ne donesemo. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. I replike imate od gospodina Šukera.
Kolegice Mrak-Taritaš, vi ste bili u Vladi koja je ovu tematiku odredila Obiteljskim zakonom. Dakle, jedino mjesto gdje se govori o OIB-u usvojene djece je Obiteljski zakon. Vi ste bili u toj Vladi. Ja danas nisam ništa drugo govorio nego da naprosto se tematika mora regulirati na istom mjestu. Druga stvar, vrlo interesantno da nitko danas ovdje nije citirao što je mišljenje pravobraniteljice za djecu koja kaže, izmjena Zakona o OIB-u kojim bi se dozvolila promjena OIB-a ne bi sam po sebi osigurao potrebnu zaštitu privatnosti djece, a moguće bi poremetio već ustrojeni sustav primjene OIB-a. Dakle, to je mišljenje pravobraniteljice za djecu, to nisam ja napisao. Ali ja samo sam naučen u životu da neke stvari idu svojim tokom. Prema tome, ako je Obiteljski zakon regulirao ovo područje, promijenimo Obiteljski zakon il ga nek promijeni Vlada.
Odgovor, gospođa Mrak-Taritaš.
Kolega Šuker, i vi i ja smo bili u Vladi. Ja sam bila u Vladi gdje je od 1. rujna 2014. bio na snazi Obiteljski zakon koji je govorio kako rješavati OIB temeljem tog Zakona, a vi ste dakle, od 1. rujna 2014., pa je taj Zakon bio obustavljen od primjene, a vi ste bili jednako tako u Vladi koja nije riješila ništa u odnosu na posvojenu djecu, ni onu prije od 2003. i ostale. Tako da raspravu, ja vrlo, vrlo rijeko koristim te rečenice, tko je bio u kojoj Vladi i tko je šta radio ili nije radio. Ajmo priznati da to imamo problem i da probamo riješiti problem koji imamo, a ne dokazivati tko je bio bolji i tko je bio u kojoj Vladi.
Hvala lijepa, hvala lijepa. Možete nastaviti na kavi poslije razgovor, ako imate si što još reći jer je rasprava zaključena, a sutra u 09,30 sati, prvo glasovanje u 09,30, glasovanje, a onda Izvješće o radu pravobranitelja, zapravo pravobraniteljice za osobe s invaliditetom za 2017. godinu. Hvala lijepa i doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 18,13 SATI.
Prijedlog zakona o dopuni Zakona o osobnom identifikacijskom broju, prvo čitanje, P.Z. br. 310. predlagatelj je Klub zastupnika GLAS-a, HSU-a i Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvaća se prijedlog Zakona o dopuni Zakona o osobnom identifikacijskom broju. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 72 za, 3 suzdržana, 38 protiv donijet zaključak kako su ga predložila Saborska radna tijela. Time smo došli do kraja današnjeg glasovanja. Samo jedna obavijest, molim vas zastupnice i zastupnike da do petka, 11. svibnja sa klupa u Sabornici uklonite laptope i materijale kako bi se Sabornica mogla pripremiti za održavanje sastanka parlamentarnog odbora, parlamentarne dimenzije srednjoeuropske inicijative u ponedjeljak 14. svibnja. To je to. Sada ćemo prijeći na dnevni red, imamo dvije ruke u zraku, glasniji je bio kolega Jovanović.
Gospodine predsjedniče. Po Poslovniku je predviđeno da glasovanje da stanka za iznošenje stavova klubova zastupnika bude prvi dan u tjednu kada radimo od 9,30 do 10,30 ostale dane od 13,30, a petkom polije glasanja. Danas imamo drugačiju situaciju, imali smo glasanje, sutra vjerojatno nećemo imati glasanje kako ćemo onda odraditi stanku u ime klubova zastupnika?
Kada bi danas bio petak onda bi bilo kao što piše u Poslovniku, ali meni se čini da danas nije petak nego četvrtak pa ćemo mi raditi onda onako kao što piše u Poslovniku.
Ja sam vas pitao da mi odgovorite kada će onda biti ako sutra ne bude glasanje.
Biti će u jedan sat kao što je predviđeno kada nema glasovanja. Dakle rasprava danas u jedan sat i sutra u jedan sat. U slučaju da rasprava završi ranije onda će odmah nakon rasprave biti mogućnost slobodnog govora, dakle nećemo čekati ako završimo u 11 do 1 nego odmah nakon završetka rada rasprave će biti slobodni govor. I kolega BAuk, izvolite i vi.
Gospodine predsjedniče ja sam htio postaviti slično odnosno isto pitanje. naime, kako smo vidjeli ovaj kalendar zbog zdravstvenog biltena ili fizioloških potreba parlamentarne većine nam je poremetio ovaj tradicionalni ritam glasanja petkom, a mi smo pisali Poslovnik kao da je petkom. Prema tome, molio bih da ne mora sada, da se definira šta se događa ako je glasanje prvog dana u tjednu, ako je glasanje zadnjeg dana u tjednu, šta je petkom kada nema glasanja i da to onda definiramo u smislu da svi znaju.
Hvala kolega Bauk. Samo sekundu, ovo je dosta bitna intervencija, ja bih vas molio sljedeće, dakle sve ono što eventualno nije jasno predložit ću da se postavi pitanje Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav da se tamo raspravi kako bismo eventualno ove nejasnoće koje možemo tumačiti na jedan ili drugi način imali jasno definirane odlukom i vjerodostojnim tumačenjem Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Hvala vam. Poštovane kolegice i kolege. Sukladno članku 226. stavku 2. Poslovnika, predložit ću dopunu Dnevnog reda 8. sjednice s 5 novih točaka, a prije toga vidim dvije ruke u zraku. Izvolite.