Dame i gospodo, poštovane kolegice i kolege izaslanici, nazočni predstavnici Vijeća ministara BiH, poštovani predstavnici medija srdačno vas pozdravljam i otvaram 8. žurnu sjednicu Doma naroda Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. [[INTONIRANJE HIMNE]] Sjednici je nazočno 14 izaslanika, od kojih 5 iz bošnjačkog naroda, 4 iz hrvatskog naroda i 5 iz srpskog naroda. Gospodin Bariša Čolak je opravdan, iz opravdanih razloga nije u mogućnosti nazočiti današnjoj sjednici. Za 8. žurnu sjednicu predlažem Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 7. žurne sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH; 2. Zahtjev pet izaslanika u Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH za sazivanje hitne sjednice/žurne sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Ovo je usuglašeni dnevni red. Javlja li se netko za riječ, ima li izmjena i dopuna dnevnog reda? Kako se niko ne javlja za riječ sukladno našem Poslovniku dnevni red se smatra usvojenim i o njemu se ne glasuje u skladu sa člankom 62. Poslovnika Doma naroda. Prelazimo na prvu točku dnevnog reda, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 7. žurne sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH Otvaram raspravu. Da li se netko javlja za riječ? Nema prijavljenih, ne vidim ni interes za raspravu. Glasujemo o Zapisniku 7. žurne sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja.
[[nije uključen mikrofon]] Možemo li ponoviti. 2
Hvala vam. Zahtjev za, molim vas ponovite proceduru glasovanja. Isprika, e sad molim vas glasujte. Hvala vam. Konstatiramo da imamo od nazočnih 13 koji su pristupili glasovanju – za 9, protiv niko, suzdržana 4. Federacija BiH – 9 za, niko protiv i suzdržan. Republika Srpska – niko za, niko protiv, 4 suzdržana. Postoji opća većina, a ne postoji entitetska većina. Hoćemo odmah usuglasiti se ili ... ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Idemo u drugi krug izjašnjavanja. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala. Nazočno 13, pristupilo glasovanju točnije 13 – za 9, protiv niko, suzdržana 4. Iz Federacije BiH – 9 za, protiv niko, suzdržan niko. Republika Srpska – niko za i protiv, 4 suzdržana. Postoji opća i entitetska većina. Konstatiram da je usvojen Zapisnik 7. žurne sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Hvala vam lijepo. Prelazimo na drugu točku današnjeg dnevnog reda, Ad. 2. Zahtjev pet izaslanika u Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH za sazivanje žurne sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH
... želim podcrtati da sam početkom oktobra uputio javni poziv u to vrijeme gospodinu Izetbegoviću kao predsjedavajućem Doma naroda da ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 3 Uključeno je. Da sazove sjednicu Doma naroda. Početkom novembra mjeseca, s obzirom da je došlo do rotacije na čelu Doma naroda, sličan zahtjev uputio sam i prema gospodinu Čoviću da sazove sjednicu Doma naroda u skladu sa odredbama Poslovnika o radu Doma naroda. Kako nije i dalje došlo do sazivanja sjednice Doma naroda obavio sam niz razgovora i nas pet delegata, odnosno 1/3 delegata u Domu naroda, u skladu sa Poslovnikom podnijeli smo Zahtjev za održavanje hitne sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Danas ovdje želim vrlo jasno reći Dejtonski mirovni sporazum nijednim aneksom i nijednom odredbom nije predvidio da može doći do blokade najvišeg zakonodavnog organa BiH. Ustav BiH takođe ne predviđa takvu mogućnost, naš Poslovnik o radu Doma naroda vrlo jasno propisuje da moramo imati sjednice najmanje jednom mjesečno, na koncu imamo i Etički kodeks o ponašanju poslanika i delegata koji takođe nalaže od nas da se ponašamo u skladu sa važećim pravnim aktima i da izvršavamo svoje dužnosti. Zbog toga smo pokrenuli ovu inicijativu i predložili da danas imamo hitnu sjednicu sa tačkom koju smo naslovili kao – Informacija Kolegija Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH o razlozima blokade najvišeg zakonodavnog organa BiH s posebnim osvrtom na pravni osnov blokiranja ovog najvišeg pravnog organa. E sada sam dužan da kažem zašto baš pravni osnov. Nas kao inicijatore i potpisnike ovog Zahtjeva za održavanje hitne sjednice ne zanimaju subjektivne političke procjene i ocjene bilo koga, nas tačno interesira sada taj pravni aspekt – koji je to pravni akt u ovoj zemlji na bazi kojeg je moguće blokirati najviši zakonodavni organ države BiH? Mi potpisnici ove, ovog Zahtjeva, domaća javnost, međunarodna javnost, svi traže konkretan odgovor na to pitanje. Mislim da je danas ipak sazivanjem ove sjednice i dolaskom na ovu sjednicu upućen jedan pozitivan signal. Došli smo ovdje u Parlamentarnu skupštinu, u Dom naroda, kao realan čovjek ne mislim da danas možemo sve riješiti, ali uz dobru volju i uz poštivanje, a to posebno podcrtavam, načela ustavnosti i zakonitosti svi problemi u ovoj zamlji, kao i u svakoj drugoj zemlji, mogu biti riješen. Jako je važno da se pridržavamo načela ustavnosti i zakonitosti. Nama delegatima u Domu naroda, posebno Kolegiju Doma naroda bilo bi jako značajno ako se počnemo pridržavati Poslovnika o radu Doma naroda. Ja sam u pripremi ove sjednice napravio jednu analizu ovog Poslovnika. Dame i gospodo od kraja jula do danas direktno je prekršeno 16 članova Poslovnika o radu Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH, precizno član 3, član 8, član 9, član 11, član 13, član 18, član 19, član 23, član 55, 56, 86, 93, 155, 156, 157, 160. i član 170. Od Dejtona do danas nikada se to nije dogodilo u zgradi Parlamentarne skupštine BiH da na ovakav način bude prekršen toliki broj članova Poslovnika. To nije dobra poruka i danas je prilika da iz te stranputice na neki način izađemo i da se vratimo u okvire ustavnosti i zakonitosti. Kada govorim o tome želim vrlo jasno danas podsjetiti upravo na naš obavezujući Poslovnik o radu. Član 8. stav (1) – delegat ima prava i dužnosti utvrđene Ustavom, zakonom, odlukom, Kodeksom ponašanja poslanika i delegata u Parlamentarnoj skupštini BiH. Ovo je jako važno podvući. Zatim stav (2) istog člana – delegat ima pravo i dužnosti prisustvovati sjednici Doma i sjednici komisija. Kao što vidite iz Poslovnika delegati nemaju samo prava imaju dužnosti, a kao prva dužnost navedena je i dužnost prisustvovanja na sjednicama. Član 11. Prava i dužnosti delegata, stav (2) – delegat je dužan baviti se pitanjima od političkog i javnog interesa. 4 Član 11. stav (3) – prava i dužnosti iz stava (1) i (2) ovog člana delegat ostvaruje u Parlamentarnoj skupštini BiH. Gospodo u Kolegiju Doma naroda, shodno nadležnostima Kolegija vi ste također dužni da osigurate da poslanici mogu obavljati svoje dužnosti u skladu sa Ustavom i sa Poslovnikom i te dužnosti da obavljaju, između ostalog i prije svega, na sjednicama Doma naroda. Zato je danas prilika da čujemo odgovor Kolegija Doma naroda na konkretno pitanje, na pitanje – koji je pravni osnov blokade najvišeg zakonodavnog organa? Trebamo dobiti odgovor na to pitanje. Naravno, ponavljam, danas je i prilika da ne samo dalje uznemiravamo sve građane i narode u BiH, već da napokon ljudima pošaljemo i pozitivne poruke. Pozitivna je poruka da smo se svi ovdje danas vratili u legalne organe države BiH, da pokažemo spremnost na dijalog, na rad u legalnim organima i da raspravljamo i odlučujemo o onim stvarima za koje smo nadležni. Stoga bi osim Kolegija, koji treba da nam odgovori na ova pitanja, zamolio i sve druge da zaista pokušamo uputiti i pozitivne poruke cjelokupnoj bosanskohercegovačkoj javnosti. Ljudi očekuju mir i sigurnost, jer su uveliko uznemireni sa događanjima posljednjih mjeseci. Jasno mi je da ovdje mogu se uputiti brojne poruke koje dalje mogu komplikovati situaciju u BiH, ali evo i u svoje ime vjerujem, vjerujem u ime svih pet potpisnika ovog Zahtjeva za hitnu sjednicu pozivam vas da zaista počnemo obavljati svoje dužnosti na način predviđen pravnim aktima ove zemlje.
Hvala. Otvaram raspravu. Tko se javlja za riječ? Kolega Izetbegović, izvolite.
Dakle, gospodin, kolega Bećirović je pitao Kolegij – koji su pravni osnovi za blokadu, ovaj, kojoj svjedočimo? Nema ih, ja mislim da nema nikakvih drugih osnova za ovo što trenutačno živimo, dakle, niti pravnih, niti političkih, niti razumskih i mislim da je jedini način da ovakve stvari više ne doživljavamo. Propisima stvari regulisati, primati plaću za to da se ne dolazi na posao i da se nanosi šteta i svakom građaninu ove zemlje je zaista neodgovorno, jer mislim da su štete ogromne tvrdoglavih, inat plitika, štete se mogu mjeriti u milijardama maraka, u stotinama hiljada iseljenih ljudi i bojim se da ćemo za desetak godina, ako se ovako nastavi, se čuditi šta se radilo u ovoj zemlji neke tamo 2020, 2021. godine, kada je zemlja gubila svoju biološku supstancu i kada su mladi, zdravi ljudi odlazili i tamo neke 2030. se pitati ko će nam zaraditi penziju. Tako da ja, prije svega, apelujem na ljude, na političare da budu odgovorni, razumni, nema razloga za ovo što sada živimo zaista. Dakle, vrijeme je da se okrenemo budućnosti, da prestanemo da gledamo unazad, da što više pričamo o onome što nas vodi naprijed, što manje o onome o čemu se ne slažemo, o prošlosti se složit nećemo, ali ako smo odgovorni i pametni ljudi trebali bi se složiti o budućnosti ove zemlje. Eto toliko, ovaj, Denise u mom odgovoru.
Hvala. Naredna za riječ se javila kolegica Marina Pendeš. Izvolite. 5
Zahvaljujem. Uvaženi članovi Kolegija, kolege, predstavnici Vijeća ministara. Malo me je iznenadila diskusija gospodina Izetbegovića, jer je u ime Kolegija kazao da ne postoji pravni osnov za blokadu. Prvo, smatram da je jako bitno da neko ovdje ko optužuje za blokadu definira šta je pojam blokade, da se poziva da se zaboravi prošlost, ne meže se gospodine Izetbegoviću zaboraviti prošlost.
[[nije uključen mikrofon]] Kolegija... treba zaboraviti prošlost, samo sam rekao ....
Dobro, ajmo ići redom pa ćemo se javiti za riječ. Samo dajte prijavite se za riječ ....
Znači, ja smatram da je ovo najviše tijelo, kako je i gospodin Bećirović kazao, i kao tijelo i kao članovi ovdje činimo predstavnike tri konstitutivna naroda, što je sve definirano u ovom Mirovnom sporazumu dejtonskom i molim vas nismo mi svi pravnici, nismo završili ni političke nauke, ima nas inženjera, ali ja vjerujem da inženjeri jako dobro znaju čitat Mirovni sporazum, kao što znaju dobro čitat i Poslovnik. Jako je bitno da se steknu preduvjeti za organizaciju i održavanje svih sjednica. Kao građanka, Hrvatica ove države BiH i kao državljanka BiH, što je definirano ovim Dejtonskim mirovnim sporazumom, za razliku onih koji '92. il', piše definirano, na koji način će im se riješiti državljanstvo, imam pravo govoriti i pozvati se na sve nas i podsjetiti nas da nam povjest mora biti učiteljica života i da ne pravimo greške koje su nekad neki pravili prije 30 godina u ovoj državi BiH. Država BiH je moja domovina, ja sam i Hrvatica, pa igrom slučaja imam državljanstvo Republike Hrvatske samim tim i član sam, državljanka Evropske unije, al' to ne znači da ne volim ovu državu, ne državu nego domovinu BiH, ali je želim urediti da sve ono kako piše u Mirovnom sporazumu garantira ustavnu konstitutivnu ravnopravnost, ako mogu tako kazati, svih naroda. Možda je ovaj pojam koji sam upotrijebila nije pravni pojam, al' ćete me razumjet, razumjeće ovaj medij, odnosno ljudi koji nas slušaju. Svi ovdje mi predstavljamo nekoga, ja ovdje ne mogu govoriti u ime onih koji mi nisu dali povjerenje, nego u ime onih koji su mi dali povjerenje i u tom smislu ova rasprva treba, al' ne na način kako ste je, oprostite, zamislili, jer ukoliko neko smatra da neko blokira onda mora postojat vjerojatno i obrazloženje i zato mislim da se trebamo vratiti na glavni uzrok i razlog zbog čega neko smatra da se ili eventualno nisu stekli uvjeti. Ja mislim da je ovo dobra tema da raspravimo o tome zašto ne krenemo u izmjenu Izbornog zakona, zašto ne krenemo mijenjati Izborni zakona na način da i hrvatski narod u ovoj državi bude uistinu konstitutivan. Evo samo pogledajte sad, evo mediji mogu pogledat, kamere, kaže maloprije kad je bio dnevni red, kaže – hitna sjednica, pa onda na ćirilici – hitna sjednica, toliko o konstitutivnosti, ravnopravnosti hrvatskog jezika, jer ga nema evo ovdje u ovom visokom domu, u ovom Domu naroda. I zato smatram da je nužno napraviti javnu raspravu i krenuti u izmjenu onoga šta nam je nužno, a to je izmjena Izbornog zakona kako bismo u potpunosti se držali Mirovnog sporazuma. Hvala. 6
Hvala. Naredna se prijavila kolegica Majkić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege dozvolite mi da kažem nekoliko riječi, jer mislim da je ovo i trenutak i mjesto na kojem to treba reći. Prva stvar da vas podsjetim da je delegate u Domu naroda Parlamentarne skupštine birala Narodna skupština Republike Srpske i oni moraju strogo da se drže zaključaka koje donisi ta Narodna skupština, dakle, imamo obavezu. Druga stvar, kolega Bećirović je maloprije napomenuo kako se treba pridržavati načela ustavnosti i zakonitosti, a ja uz to dodajem – e gdje bi nam bio kraj da sve ove godine nismo radili na rušenju Dejtonskog mirovnog sporazuma, neustavno radili sve ono što smo uradili, došli u poziciju u kojoj se danas nalazimo. Ne treba nikom objašnjavati i mi danas ovdje pokušavamo da stvorimo iluziju kako se ne zna zašto ovaj Dom ne radi. Gospodin Izetbegović kaže da štete su ogromne koje su nastale time što ne funkcioniše Parlamentarna skupština, a ja dodam i mi mislimo isto tako samo ne vidimo grešku na istim mjestima. Ali da nešto podsjetim prije svega, 23.07. ove godine nametnut je Zakon o dopuni Krivičnog zakona BiH ili tzv. Inckov zakona, ne treba govoriti kako je to posljedice izazvalo u javnosti. 26.07. dakle nakon tri dana usaglašeni su zaključci predstavnika deset političkih partija sa sjedištem u Republici Srpskoj, koje imaju narodne poslanike u Narodnoj skupštini Republike Srpske, a u vezi sa Odlukom visokog predstavnika o nametanju Zakona o dopuni Krivičnog zakona BiH. E šta je bilo, šta je Narodna skupština, kakvu poruku je ona poslala nama koji sjedimo u Domu naroda Parlamentarne skupštine? 1. Dakle, mi predstavnici političkih stranaka iz Republike Srpske odbacujemo nametnute odluke visokog predstavnika, smatramo ih neprihvatljivim i ništavnim. 2. Smatramo da ne postoje uslovi za donošenje odluka srpskih predstavnika u Parlamentarnoj skupštini BiH i Savjetu ministara BiH osim u slučajevima kada je neophodno učešće radi sprečavanja donošenje odluka protivno interesima Republike Srpske sve dok se ne razriješi pitanje nametnutog zakona. 3. Odbacujemo svako nametanje odluka u BiH, te konstatujemo da visoki predstavnik nije legalno izabran u skladu sa predviđenom procedurom. To su zaključci koji su upućeni prema Narodnoj skupštini, koja je na svojoj 20. sjednici, od 30. jula ove godine, donijela sljedeći zaključak: Narodna skupština Republike Srpske podržava zaključke koji su usaglašeni, ovo što sam maloprije pročitala, 26.07.2021. godine u Narodnoj skupštini Republike Srpske, presjednika političkih stranaka sa sjedištem u Republici Srpskoj koji imaju narodne poslanike, a u vezi sa poslednjom odlukom visokog predstavnika o nametanju Zakona o dopuni zakona u BiH. Dakle, napravila sam mali podsjetnik gdje smo bili i gdje se sad nalazimo i zbog čega je tako. Dakle, prema našem mišljenju smatramo da je glavni krivac za krizu u BiH OHR. Oni 7 su se, visoki predstavnici su se i pokazivali kao najveći neprijatelji ove zemlje i doveli nas u poziciju u kojoj se danas nalazimo. Iako je ovlašćenje visokog predstavnika taksativno navedeno u članu 2. Aneksa X zaključcima Savjeta za provođenje mira u BiH kao nelegalnog tijela ili ad hok tijela visoki predstavnik dobio je dodatna ovlaštenja što je potpuno nelegalno i predstavlja grubo kršenje Dejtonskog mirovnog sporazuma. Na taj način su ovlaštenja koja nemaju pravni osnov, doneseno je mnoštvo amandmana na Ustav Republike Srpske, čime je visoki predstavnik praktično na sebe preuzeo vršenje ustavotvorne vlasti sa čim se mi ne možemo pomiriti. U Republici Srpskoj nametnuto je 260 odluka, kojima je visoki predstavnik donosio ili mijenjao ili dopunjavao zakone, mijenjao Ustav, smjenjivao izabrane funkcionere. Da se zapitam ustvari, šta je BiH donio poslednji nametnuti zakon, koji efekat je donio ovoj zemlji ili je ... činio dodatni problem, jer čovjek koji je donio zakon je brzo potom pobjegao odavde, da ne sačeka plodove njegovog truda i rada, nije mogao očekivati ništa dobro. Činjenica da smo i sami dobrim dijelom krvi za to, a krivi smo zato što u ovoj zemlji zahvaljujući pojedinim političkim partijama, u ovom kontekstu govorim prvenstveno misleći na najveću političku partiju Bošnjaka, ne postoji kapacitet za razgovore. Zemlja koja tolike godine fonkcioniše bez da se njeni ključni akteri sjednu za sto i dogovore se o svim problemima koje ima, ali istovremeno i o budućnosti kako, kakva ta budućnost treba da izgleda ona kao takva nema šansu. Očito da bošnjačke političke stranke nisu imale spremnost da sjednu sa druga dva naroda i govore o svemu onome što danas pričaju sa strancima, to je mali kapacitet, a možda smo mogli napraviti mnogo više da smo samo bili spremni da sjednemo. U kojoj to zemlji se može ne razgovarati, a pričati o budućnosti? Zato i kažu da je to nemoguća država iz koje, koja ne može na ovakav način opstati. Oni koji očekuju od stranaca da će im napraviti državu, po mogućnosti onu unitarnu koja bi im najvše odgovarala, teško da će ispuniti želju, sad vidimo da mnoge reakcije sam ... mnogih svjetskih destinacija govore da baš to nije recept koji bi mogao da se primjenjuje u ovoj zemlji. Ono što je dobro da druga dva naroda su jednog momenta rekli dosta. Predstavnici hrvatskog naroda su se izborili da se njihov glas o nemogućnosti da sami biraju svoje političke predstavnike čuje dovoljno daleko i da bude ozbiljno razmotren i to će sigurno imati i reperkusije na sam Izborni zakon. Predstavnici srpskog naroda godinama su tolerisali i trpili očekujući da će se stvari promijeniti, da će se nešto dogoditi i da ćemo početi kao partneri da radimo, a ne kao neko ko će pokušati da otme ili nametne, dio Dejtonskog mirovnog sporazuma da promijeni jer mu to ne pripada ni po kakvom pravu, ali može mu pripadati ako to čini silom. E došli smo dotle da Narodna skupština u periodu 28. do, od 08. do 10. idućeg mjeseca će razmatrati šest važnih dokumenata koji će odlučivati sudbinu i Republike Srpske i ove zemlje. Jesmo li morali doći u tu poziciju? Rekla sam šta je trebalo uraditi da bi se to spriječilo ili da bismo izašli kao pobjednici svi i niko kao gubitnik, ali zato nismo bili spremni. Biće to odgovor na sva dosadašnja neustavna ponašanja visokih predstavnika, ali i Ustavnog suda, Ustavnog suda koji djeluje mimo zakone, ne postoji Zakon o Ustavnom sudu, on, kad visoki predstavnik nešto ne uradi onda to uradi Ustavni sud, tako da dosta je bilo svega toga i stvari ne mogu ostati na istoj osnovi. Šta je rješenje? Znači, na različitim nivoima se vode sad različite bitke. Za nas je rješenje povlačenje nametnutog zakona i ostavljanje da oni koji su za to nadležni, parlamenti, da se oni bave time i oni donesu odluke. I drugo, odlazak, da kao ..., ovo navodim kao prioritetno odmah, da se odlazak stranih sudija iz Ustavnog suda, koji je do sada djelovao na neustavnim osnovama. Ukoliko se to ne desi, mi smo došli ovdje danas samo zato da objasnimo ovo o čemu govorim, ukoliko se to ne desi, znači ukoliko ne budemo osnova imali da ovo što smo dobili kao nalog od Narodne skupštine mi nećemo učestvovati u radu Doma naroda, ma šta ovdje navođeno kao treba, ne treba, jeste. Gomila toga je nezakonitog i neustavnog, pa ne treba niko 8 da nam priča šta je sad, šta je neustavno što se ne dolazi na sjednice Doma naroda, treba stvoriti pretpostavke. Spremni smo ako ste spremni na razgovore, ako ste spremni da o svemu ovom govorimo, ako ste spremni da se povuče nametnuti zakona i ako ste spremni da se o pitanjima Ustavnog suda govori ozbiljno i odgovorno. Hvala vam. [[nije uključen mikrofon]]
Ja sam i u prvom izlaganju, evo opet ću ponoviti, vrlo jasno rekao da danas na ovoj sjednici iz brojnih razloga želim se isključivo držati pravnih činjenica. Kada kažem i govorim o pravnim činjenicama onda prvo snažno podcrtavam – član 56. stav (3) našeg Poslovnika kaže da se sjednice Doma naroda održavaju najmanje jednom mjesečno. To, dakle, piše u Poslovniku. Drugo, kada gospođa Majkić govori o obavezama, ja ovdje opet moram ukazati na sljedeću pravnu činjenicu – ne postoji ni moja obaveza prema entitetu Federacija BiH, niti Vaša prema entitetu Republika Srpska, niti bilo koga ovdje u Domu naroda. Mi smo na prvoj sjednici Doma naroda vrlo jasno naveli prema čemu se mi obavezujemo. Da ne bi bilo nikakve dileme pročitaću, evo na šta smo se obavezali. Član 3. Poslovnika – Obavezujem se da ću savjesno obavljati povjerene mi dužnosti, poštovati Ustav Bosne i Hercegovine, u potpunosti provoditi Opći okvirni sporazum za mir u Bosni i Hercegovini, štititi i zauzimati se za ljudska prava i osnovne slobode, te štititi interese i ravnopravnost svih naroda i građana. Dame i gospodo ovo smo ovdje u ovoj sali položili kao zakletvu u ovom Domu. Treća stvar, OHR. OHR je Aneks X Dejtonskog mirovnog sporazuma, integralni dio Dejtonskog ustavno-pravnog sistema. Aneks X, član 4. govori o saradnji sa OHR-om i visokim predstavnikom. Član 5. kaže da je visoki predstavnik konačni tumač za Dejtonski mirovni sporazum. Član 2. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Da, član 3. stav (2) – sve strane će sarađivati sa visokim predstavnikom. Ustavni sud BiH, član VI Ustava kaže da je to konačni i obavezujući organ, odnosno donosi konačne i obavezujuće odluke. Ja mislim, i s tim da završim, bude li bilo ko u Bosni i Hercegovini krenuo da jednostrano donosi bilo kakve odluke mimo nadležnih organa predviđenih Dejtonskim mirovnim sporazumom i Ustavom mi svi zajedno srljamo u neviđenu avanturu. Zato je dobro danas da smo se okupili da iskažemo svoje stavove i da se vratimo u okvire legalnosti.
Hvala. Ja ću ubuduće čim se crvena upali lampica vama, vi vodite računa, oduzimati riječ, tako da se držimo svi na isti način. Kolegica Majkić, ispravka krivog navoda, odnosno, oprostite, replika. 9
Hoću da kažem da jednostrane odluke su donosili oni koji su ruinirali Dejtonski mirovni sporazum koji danas više ne liči na ono što je potpisano u vojnoj bazi, ne liči na to. Drugo, ja smatram da svoje obaveze, mi iz Kluba srpskog naroda, smatram da svoje obaveze savjesno izvršavamo. Nastojim da to pokažem i manifestujem svaki put kad je, tamo kad je mjesto ili u radnim tijelima Parlamenta ili na sjednicama domova. I to zaista mi ne može niko prigovoriti da je ovo neko zabušavanje pa zbog toga ne dolazimo ovamo. Narodna skupština nas je izabrala i njoj podnosimo i obavezni smo da poštujemo sve ono što nam ona da u nalog. Možete vi ne slagati se s tim, ali to je naš stav koji ćemo mi zastupati sada, koji smo zastupali ranije i koji ćemo zastupati uvijek. Dakle, nemojte insistirati na nečem što nemate šanse da tu vrstu bitke dobijete. Svima nam je jasno da moramo zastupati interese svih naroda i rijetko kada smo, rijetko kada, ne mogu se sjetiti da mi se nekad dogodilo da ne zastupam interese svih naroda, naročito da gledam samo na pripadnike naroda iz kog ja potičem, a da zanemarujem ostale narode koji ovdje žive. I to sam jasno manifestovala ... do sada. Dakle, sve što je gospodin Bećirović rekao mogla bih da prenesem u istom kontekstu na one koji godinama rade ovo zbog čega smo danas u ... situaciji. Tako da vas molim da imate, da vodite računa da ima nas koji drugačije mislimo od onoga što vi predlažete.
Replika više ne vidim. Naredni se za raspravu javio kolega Miletić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedatelju. Prije svega zahvaljujem se Vama i Vašim zamjenicima što ste organizirali današnju žurnu ili hitnu sjednicu Doma naroda. Ali, evo, prije nego što kažem nekoliko riječi želim da se zahvalim svima vama, pogotovo vama iz reda srpskog naroda što ste danas došli. Bez obzira na motive vašeg dolaska ja smatram da je zaista krajnje vrijeme da sjednemo i počnemo da odgovorno radimo. Na početku želio bih, ovaj, da napomenem i da, uvjetno rečeno, napravim jednu ispravku krivog navoda, ovo što govori gospodin Bećirović. Tačno je da u članu ili članku 18. jedan od stavova govori da ste vi kao članovi Kolegija dužni stvoriti pretpostavke za ostvarivanje sjednice, odnosno za rad, ali takođe u članu ili članku 56. stav (3) se govori da u pravilu, ne piše da je obavezno, ali kaže se da u pravilu Dom naroda treba da zasijeda najmanje jedanput mjesečno. Ja ću vam skrenuti pažnju ovdje na jednu stvar zbog koje nas treba sviju ovdje koji sjedimo u ovoj prostoriji biti sramota. Ja neću da ulazim, jer ja nisam ovdje kontrolor niti revizor ko, kako, na koji način i koliko savjesno radi svoj posao, ali iz priloženih pauza koje smo mi do sada imali, da to ne nazovem blokadama, ukazaću vam na nekoliko činjenica. Znači, mi nismo zasijedali u sljedećim periodima, od 13.03. do 24.06.'19. godine tri mjeseca, od 24.06. do 20.12. šest mjeseci, od 14.02. do 28.05. tri mjeseca i sad od 01.07., je li, do danas, evo, gotovo pet mjeseci, što ukupno predstavlja 17 mjeseci od 34 mjeseca koliko mi obnašamo ovaj posao, što u prevodu znači da mi polovinu radnog vremena u biti nismo radili, a zašta smo obilato nagrađeni od građana ove zemlje, od Srba, Hrvata, Bošnjaka i svih ostalih koji žive u ovoj zemlji. Ja mislim da zaista to nije u redu i smatram, i možda, evo pod rizikom da ispadnem pred vama i pred javnošću, da ispadnem utopista ili budala, ja u konačnici smatram da je ova zemlja i vaša srpska, i naša hrvatska, i vaša bošnjačka, i od svih građana Bosne i Hercegovine. 10 I ovo je mjesto o svakom pitanju gdje moramo razgovarati, pa i po cijenu da sjedimo ovdje svaki dan. Ja uvažavam i vaš politički stav, i sve ovo što ste rekli, to ne znači da ste vi u pravu, ali o tome trebamo sjesti da razgovaramo. Gospođa Marina govori o Izbornom zakonu, pa dajte da sjednemo da vidimo šta su problemi. Jer na ovaj način kako se ponašamo jednostavno smo doveli sve narode u Bosni i Hercegovini i sve građane da se plaše ove situacije. Ljudi žive u iščekivanju, narod odlazi iz ove zemlje. U konačnici kome ćemo mi sutra ovdje biti delegati/izaslanici, iz kog naroda kada će svi odavde otići. Znači, zaista vas molim, znači, zaista vas molim. Evo gospođa je govorila o tom prostoru za komunikacije, pa dajte da ga otvorimo mi sami. Prije svega ovdje mislim da je odgovornost na vama trojici u skladu sa članom ili člankom 18. I da završim, neću se referirati jer zaista ne želim da zloupotrijebim na bilo koji način, da narušim evo ovu atmosferu kakva je ona god, ja neću analizirati Dejtonski mirovni sporazum i šta piše u njemu, ja vjerujte da dobro znam iako nisam pravnik. Ali ako je i to problem, ako je problem Ustavni sud, ako je problem Ured visokog predstavnika, pa dajte da pričamo o tome. Navešću samo jednu digresiju, znači mi smo imali priliku da ovdje razgovaramo o inicijativama koje sam ja podnosio kad su u pitanju ratni zločini. Pa mogli smo o tome da razgovaramo, da kažete šta vam se ne sviđa. Ja sam vidio jednog od vas, nedavno je na jednom političkom skupu otprilike ovako izjavio, da on, da ta osoba smatra, evo da ne bi ispalo da se osobno njemu obraćam, kako je, pod navodne znake, ne mogu da citiram, da je svaka osoba koja smatra da je to nešto dobro, pod navodnim znacima, nenormalna. I jeste nenormalna, ali dajte o tim pitanjima da razgovaramo ovdje ako treba svaki dan. Pa, ne treba se ustručavati da bilo koje pitanje koje je bitno u Bosni i Hercegovini za srpski, hrvatski ili bošnjački narod, ali molim vas i za građane Bosne i Hercegovine, da o tim stvarima ovdje razgovaramo. I da završim, na kraju, šta se god desi u Bosni i Hercegovini, šta se god desi, pa ako hoćete i da imate u glavi neki najgori scenarij opet ćemo svi završiti za stolom i opet ćemo morati razgovarati o bilo kom pitanju u Bosni i Hercegovini. Hvala lijepo.
Naredni se prijavio kolega Sarajlić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Uvaženi Kolegij, uvažene dame i gospodo, kolegice i kolege. Kao supotpisnik ove inicijative, a naravno na inicijativu doktora Bećirovića, dužan sam kazati, i kao predsjednik Kluba, par riječi o inicijativi i par riječi o ovim diskusijama danas. Dakle, razgovarajući u skupštinskim prostorijama sa gospodinom Bećirovićem, gospodinom Munibom Jusufovićem, s doktorom Fazlićem, sa gospdinom Miletićem, potpisao sam ovu inicijativu upravo iz razloga da bi došlo do ove sjednice, jer pauza od četiri mjeseca, poštujući ove godišnje odmore, ovaj, je preduga, cijeneći, naravno, ovo sve o čemu je govorila gospođa Dušanka Majkić. I mislim da je ovo put za otvaranje dijaloga i iznalaženje rješenja. Ali i dijalog mora biti dvosmjerna ulica, znate, ne možete nešto što su aksiomi ove države, ovaj, gurati u stranu. Naravno, ja poštujem vaš legitimitet koji vam je dala Narodna skupština Republike Srpske delegiranjem vas u ovaj časni Dom, poštujem i to da imate stavove koji su tamo zauzeti i vi te stavove branite. Ali, istovremeno to vam ne daje za pravo da podrivate temelje ove države 11 u ovom časnom Domu. Kako i na koji način? Problematiziranjem uloge OHR-a, za koji vam je gospodin Bećirović jasno kazao da je sastavni dio tog našeg svetog pisma koje se zove Dejtonski mirovni sporazum. Dakle, on je dio tog Sporazuma. I naravno onda idete korak dalje pa kažete Ustavni sud koji je također u tom Dejtonskom sporazumu. Ići će se dalje, naravno, ići će se, evo najavljujete i sa Skupštinom Republike Srpske, o vraćanju nadležnosti, itd. Nije to put, dijalog mora biti dvosmjerna ulica. Kao što je neko neki dan kazao da su Srbi znali, parafraziram, u Dejtonu da će ovo na ovo izaći nikad ne bi pristali da potpišu takav Sporazum u bazi u Wright-Pattersonu u Dytonu u državi Ohio. Jedan mudri čovjek je kazao da u svijetu kakvom jeste bolji se mir nije mogao ni postići. I hvala bogu, evo, od tada 26 godina gradili smo društvo, nije bilo žrtava, nije bilo stradanja, nije bilo bombardiranja i na nekoj smo raskrsnici, da kažem, integracijskih procesa, i prema Evropskoj uniji i prema NATO-u. Svjestan sam ja iz govora kolegice, uvažene, Majkić da se svijet oko nas mijenja, i bliže i dalje okruženje, i da se možda osjete neki drugi vjetrovi da se pokuša ono što se dostiglo u izgradnji ovog društva, naravno duboko podijeljenog, duboko složenog, sa problemima kakvi jesu, da ne spominjemo životne, i pandemiju i sve ono što nas je zadesilo, ali je ovo društvo išlo naprijed. Iz jednog ratnog stanja, iz jednog stradanja, postignut je taj Sporazum u američkoj bazi u državi Ohio. I zbog toga što u tim okolnostima bolji mir se nije mogao postići i zbog onoga što govorimo danas 26 godina nakon, treba nastaviti razgovarati, treba voditi dijalog. Ja poštujem vaš legitimitet i poštujem ono što vam je naložila Narodna skupština Republike Srpke, ali morate čuti i drugu stranu, jer dijalog je, ponavljam, dvosmjerna ulica. I da ne otvaram sad pitanja koja su kandidovana i u samoj Narodnoj skupštini Republike Srpske, o pravima i nepravima, konstitutivnosti i ravnopravnosti svih nas ovdje predstavnika naroda u Domu naroda na svakom pedlju ove zemlje. Put je još pred nama i ja duboko vjerujem kako se smoglo snage da se taj mir postigne i da dobijemo taj Dejtonski mirovni sporazum i ovaj Ustav, u kojem jesu i OHR i Ustavni sud, moramo nastaviti dalje bez obzira kud se današnji svijet gibao. Mislim da mi na svom kursu države svih građana i naroda i države koja želi biti članica Evropske unije i NATO saveza moramo ostati. Predsjedavajući zahvaljujem Vama i Kolegiju na sazivanju ove sjednice. U tom smislu bih samo završio sa obrazloženjem zašto sam supotpisao kao predsjednik Kluba ovakvu inicijativu za sjednicu. Hvala.
Hvala. Sad imamo replike. Kolegica Majkić, izvolite.
Mnogo puta za sve ove godine pozivali smo vas na dijalog, i mnogo puta ste eksciplitno rekli ne, nećemo ni sa kim da pregovaramo, čvrsto vjerujući da ćete moći sami napraviti državu, ustvari ne vi, vi niste imali kapacitet za to nego stranci da će vam napraviti. Sad vidimo da je to daleko od stvarnog. I svaka stvarnost isključuje ta vaša dosadašnja nastojanja. To je jedna stvar. Druga, da ste imali stvarnu želju da sjednete da predstavnicima druga dva naroda i govorimo o svemu onome što je istinski problem u ovom društvu ne bi sva vaša koncentracija bila usmjerena na sankcije Miloradu Dodiku. Je li vi mislite da će rješenje u Bosni i Hercegovini 12 nastati onog momenta kad uvedu sankcije Miloradu Dodiku? Pa, vidi se ko je nosilac ideja političkih i ko ustvari i sve što čini čini u skladu sa Dejtonskim mirovnim sporazumom, tako da mu to niko ne može uzeti za zlo. Najbolje je to opisao mađarski ministar spoljnih poslova. Sve što je Dodik rekao rekao je u skladu sa Dejtonskim mirovnim sporazumom, nećete ga naći ni na jednoj joti. I mi ćemo se toga pridržavati do kraja. Dakle, da su vaše namjere čiste ne bi svo vrijeme prije odlaska Incka molili ga ko boga da donese i nametne ovaj zakon za koji ste znali kakve će reprekusije proizvesti. Nema tog Poslovnika ovog Doma ili bilo čega koji može da nas prisili da odlučujemo i da dalje sjedimo s onima kojim ne padne na pamet da uopšte uključuju se u dogovore oko budućnosti zemlje. Dakle, to morate imati na umu. Mi smo danas došli o tome samo da progovorimo. Kad će to sljedeći put biti? Onda kada ne bude više na snazi ovaj zakon i onda kada počne da se rješava pitanje Ustavnog suda BiH.
Izvolite, kolegica Pendeš.
Zahvaljujem. Obzirom da je kolega Sarajlić rekao – nismo mi, mi smo država građana i naroda. Nismo mi država građana i naroda, Bosna i Hercegovina je bila i sada je, a i biće, država tri konstitutivna naroda. To je definirano i kroz AVNOJ-sku, neki dan je bilo 25.11., mnogi se kletu u takvu Bosnu i Hercegovinu u kojoj kaže da je Bosna i Hercegovina i srpska, i hrvatska i muslimanska. Niti može bez, tada, mislim to govorim o AVNOJ-u, tako isto i u Dejtonu, Srbi, Hrvati i Bošnjaci kao konstitutivni narodi i ostali građani. Znači, Bosna i Hercegovina ne može biti građanska ukoliko tri konstitutivna naroda to ne odluče.
Kolega Sarajlić, replika.
Slažem se, dakle gospođa Marina Pendeš je kazala ustavnu odrednicu, znači tri konstitutivna naroda i građana. Nisam govorio u tom smislu, a ono o čemu ona govori se dešavalo na ZAVNOBiH-u 25. novembra, a ne na AVNOJ-u. Danas je Dan AVNOJ-a. A gospođi Majkić, dakle ponavljam, dijalog je dvosmjerna ulica, dakle taj Dejton je potpisan i, parafraziram, po njemu mi živimo. Nije on juče nastao, niti je, evo nisam ni spomenuo gospodina Milorada Dodika, niti ću ga spominjati, ovaj, ali i odluke, i zakoni, i sve ono što je prošlo kroz oba doma ove Skupštine će se ovdje rješavati, a ne na drugom mjestu, ponavljam, uz poštivanje vašeg stava i legitimiteta kojeg imate kao izabrani delegat iz Narodne skupštine Republike Srpske, poštujući i vaše stavove koji su, odnosno stavove Skupštine koji vas obavezuju. Ali morate znati da nikakvog skrivenog plana nema. Dakle, ovdje se odluke donose, u ovoj Parlamentarnoj skupštini BiH i nigdje drugo. Bez obzira koliko, kažem, da se bliže i dalje okruženju u svijetu mijenjalo pa da to možda, ovaj, budi neke nade za neko drugo uređenje, odluke će se donositi u ovom Domu. Hvala.
Kolega Miletiću, izvolite, replika. 13
Vrlo kratko. ... je jedna da ne bi odavde izašli sa nekom nejasnoćom. Pročitaću posljednju preambulu prije donošenja Ustava BiH od riječi do riječi, pa molim vas da ovo poslušate. Pozivajući se na osnovne principe dogovoreno 08.09.'95. u Ženevi i 26.09.'95. u Njujorku Bošnjaci, Hrvati i Srbi kao konstitutivni narodi, otovrena zagrada, (zajedno sa ostalim), zatvorena zagrada, i građani Bosne i Hercegovine ovim odlučuju da Ustav BiH glasi:, dvije tačke, pa idu članovi Ustava. Znači, građani Bosne i Hercegovine isto kao sva tri konstitutivna naroda imaju ista prava, obaveze i dužnosti kao i svi ostali. Hvala.
Naredna rasprava, kolega Jusufović. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Mislim da je ostvarena prva pretpostavka, u skladu sa Poslovnikom i aktima, što je na našu inicijativu zakazana ova sjednica. I to je ako išta ima od legaliteta, poštovanja legaliteta, taj prvi dio ispunjen. Sve ostalo neću elaborirati i neću ponavljati ništa što su prethodne kolege govorile, osim što ću se osvrnuti na nekoliko teza koje su mi neke upale u oči vrlo evidentno, a neke ću samo kratko obrazložiti. Kolega Bećirović kao podnosilac inicijative, i zajedno i mi sa njim, je vrlo jasno i precizno zamolio Kolegij da nam pojasni pravni osnov, ja ću upotrijebiti izraz, blokade institucija, državnih institucija, u ovom slučaju Doma naroda i Parlamenta. Oko izraza blokada možemo se ako hoćete oko toga, ovaj, sporiti ili ne sporiti, ali čini mi se iz onoga što je izlagala gospođa Majkić vrlo je jasno i evidentno priznanje da se radi o blokadi, svjesnoj blokadi, pod plaštom zato što predstavnici međunarodne zajednice ili visoki predstavnici su nešto donosili, osporavali, itd. To su dva para čarapa i ako je o visokim predstavnicima nek se vodi rasprava na tom terenu, a ovdje sad govorimo o Domu naroda. Ništa od svega toga, od pravnih činjenica koje bi bar imalo potkrijepili kao nešto što je osnov da je blokiran rad Parlamenta ovdje nismo čuli. Međutim, čuo sam jednu izjavu ili je ona samo meni, moguće da sam je ja zapazio, ovaj, a koja mi strahovito prijeteće zvuči, i ako sam je dobro shvatio, gospođo Majkićka Vi ste ovako rekli, ja ću reći kako sam ja to čuo, i koja mi strahovito zvuči opasno za ovu situaciju u kojoj se nalazimo, rekli ste da, povezali ste predstavnike svih naroda i onda ste dali izjavu da su dva naroda protiv jednog naroda. U ovom slučaju predstavnici srpskog naroda i predstavnici hrvatskog naroda, kako ste Vi to objasnili, su protiv Bošnjačkog naroda. Ovdje možemo govoriti o politici, o političkim pojedinim strankama gdje imamo vrlo različita gledanja po mnogim pitanjima. To ima i u srpskom bloku, i u bošnjačkom, i u građanskom, nazovi bosanskom, i nešto manje u hrvatskom, ali ima i u hrvatskom, iz razloga što ipak manje političkih stranaka participira, kako da kažem, ovim parlamentima. Ali, ako je to to, ako ste tako, ne znam jeste li mislili, to je vrlo jedna, ja kako sam shvatio, vrlo opasna teza, vrlo u ovim političkim okolnostima i koja na određen način može protumačiti se vrlo, vrlo nezgodno. Jer, u Bosni kad su god dva bili protiv jednog nije na dobro ispalo. Ali, evo, moguće da i nisam dobro shvatio. Dalje, Vi u više navrata govorite o razgovorima, odnosno dijalogu koji se nudi, od vaše strane, kako kažete predstavnika ... bošnjačkim predstavnicima. To možemo prihvatiti ... Svaki razgovor je dobro došao ukoliko on podrazumijeva da polazi od, prije svega, iskrenih pozicija 14 i nešto što je u nadležnosti, da tako kažem, određenih organa, evo ovdje konkretno ... Međutim, ono što ja znam, bar što sam do sada čuo, navešću nekoliko ... Ne možemo prihvatiti dijalog, evo ja govorim sad pojedinačno, ne govorim ni u čije ime, ne u ime Bošnjaka, nego govorim u svoje vlastito ime ..., ja ne bih mogao prihvatiti dijalog, odnosno razgovore pod uslovima koje vi tražite na pitanja – mirno razdruživanje, nema razgovora, ja nikada ne bih ušao u te razgovore. To se zna ako se krene u te razgovore šta slijedi. Ne bih krenuo ni ovo pitanje, nismo mi nadležni oko Inckovog zakona, Zakona o genocidu. Može se razgovarati sa predstavnicima međunarodne zajednice, odnosno govorim o Uredu visokog predstavnika, pa ako postoje ... varijaciju onda možemo svi sjesti i razgovarati ako ima neko rješenje koje vodi, ali da ulazim u razgovore da poništavam na Parlamentu to, apsolutno ne. Dalje, razgovore koje ste tražili o Ustavnom sudu, da sudije Ustavnog suda da napuste stranci. Takođe to je dio Dejtonskog ugovora, tamo, vamo, prema tome stranci ih i postavljaju, koliko ja znam ne postavlja ih bar, evo, Dom naroda. Znači, itd., itd. Na ovaj način, još samo da kažem, vi imate pravo iznositi političke stavove i nezadovoljstvo i ovim i onim, to je svačije pravo. Dozvoljavam dijalog i on se vodi, i smatram da je potreban i neophodan, kao što je primjera radi navedeno –Izborni zakon koji se vuče već bog zna koliko godina, ne znam ni koliko, koji na određen način usložnjava političku situaciju. I intenzivni razgovori se vode i vrlo različiti aspekti postoje kod svih političkih faktora, kako da kažem. Nadamo se da bi trebalo da dođe do nekog razgovora da se, na određen način, relaksira ta situacija. To je sasvim nešto što jeste upravo nadležnost organa, unutrašnjih organa. Druga je stvar što se međunarodna zajednica tu, evo, pojavljuje kao medijator, ali to jeste zadatak objektivno Parlamenta Bosne i Hercegovine da rješava to pitanje. Kamo sreće da je davno to riješio. Nije. To jeste pitanje koje je unutrašnje pitanje. Međutim, na kraju da kažem kako god vi, ovaj, govorili, danas govorimo o, o, hoćemo li primjenjivati Ustav, zakone, poslovnike i te odredbe. Možete političke stavove kakve hoćete iznositi ali stvarno je teško bilo ko iznosi, odnosno čini takve, kako da kažem, ima činjenje takvo da on zabranjuje meni i kolegama koji hoće da rade. U ovom slučaju šta god to značilo vaše nezadovoljstvo, da li ovim zakonom, da li Inckom, da li ..., vi na određen način sprječavate nas i ustavno pravo na rad naše. Evo ko, evo u ovom slučaju ko je, ko ne pravi te, evo, da kažem ... Postavlja se pitanje ..., imate li vi pravo na to? Imate pravo se sa sobom, ovaj, nemate pravo zabranjivati meni da radim, a vi na ovaj način zabranjujete ... Evo, to su neke teze koje na određen način se izvode iz ovoga. Mi ćemo se baviti, možemo ići sad u duboku politiku, svim i svačim, samo dalje se, ovaj, rastezati, ali ovdje ja ne vidim da je rješenje upravo na takav način. Činjenica je da ovo prerasta u inate nekakve, činjenica je da su katastrofalne posljedice i na jednoj, i na drugoj, i na trećoj strani, da ova zemlja se prazni, to je činjenica, da ova zemlja ekonomski će trpiti teške posljedice, a to vidite svi da ih trpi pored svih ovih okolnosti. Hoćemo li doći svi do pameti, nećemo, ili ćemo u provaliju zajedno svi, vidjećemo šta ćemo. Evo, to je nešto što mislim da bi trebalo na jedan racionalniji način prići. Pa i ako se ide u razgovore oko ovog zakona, Inckovog, to bi trebalo da se radi ovdje, da se obavljaju poslovi, a paralelno da se da svoje nezadovoljstvo sa tim ili još sa nekim drugim stvarima i svi koji ima, da se vodi, a ne na određen način da se zaustavlja i blokira rad organa. Toliko ... 15
Zahvaljujem. Za riječ se javio predsjedavajući, gospodin Dragan Čović. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, svi nazočni, možda par riječi samo komentara o ambijentu u kojem mi radimo i radi čega danas jesmo na ovakav način organizirali sjednicu. Točno je da jedan od razloga i naših pet izaslanika koji su podnijeli svoj Zahtjev, al' trebate znati da smo i prije toga još Kolegij zakazali tri člana Kolegija da razgovaramo na isti način, vi ste s tim svakako upoznati. Bojim se da i danas pokušavamo vještinom komunikacije između sebe ili između svih nas uzeti opet ono što nam odgovara iz svega onoga što jes Ustav BiH, koji jasno definira puno naših odnosa, pa i kakav je odnos između tri konstitutivna naroda, legitimnog predstavljanja tih naroda i svih građana u BiH. Podrazumijevajući da je i svaki predstavnik konstitutivnih naroda građanin BiH, to nemojte nikad podcjeniti i da opet iz najviših međunarodnih standarda crpi ona svoja građanska prava i slobode. Ako ćemo malo ući u povijest, istina opet smo jedini koji nismo popisali u bližem okruženju svoje stanovništvo ove '21. godine, to smo uradili '13. pa gdje ćete vidjeti tamo koliko se nas izjasnilo kao predstavnici konstitutivnih naroda, koliko je osoba, građana BiH se izjasnilo kao predstavnici nacionalnih manjina, vrlo preciznim stavkama i koliko je onih koji se uopće nisu željeli izjasniti, građana koji se nisu želili izjasniti kao pripadnici konstitutivnih naroda, nacionalnih manjina, a to ne govorim samo iz jednog razloga da pokazali taj odnos 97% naspram dva i nešto posto, naspram, ne znam, manje od nula posto. Nego i tada smo mi, ako se dobro sjećate, vodili jednu čitavu kampanju kako ćemo se izjašnjavat, da bi nakon tog izjašnjavali, imali neki politički kapital u svojim rukama, u nadmudrivanju između nas, a to nadmudrivanje smo vezali za taj nesavršeni Dejtonski sporazum ili Aneks IV koji je manje-više naš Ustav. Ja sam uvjeren da i danas kada malo raspravljamo, pa smo opet vrlo vješto pokušali govoriti o nekim stvarima iz Poslovnika kako kome odgovara, iz Ustava kako kome odgovara, čak iz, uzeli smo i sve anekse pomalo doticati iz Dejtona kako kome odgovara. Postoje institucije koje mogu kopetentno kazati kad nešto nije u skladu sa Ustavom. Mi imamo problem što ta institucija unutar sebe ima tri predstavnika međunarodnih institucija. Kao što postoji takođe ovdje vrlo jasan način kako ćemo tumačiti naš Poslovnik. Činjenica je da mi do sada uredno nismo radili sukladno Poslovniku, ali smo uvijek našli neku toleranciju između sebe da to smatramo nekako normalnim, jer nigdje tako precizno zapisano, ali smo koristili pravo da kao Dom naroda ili gornji dom Parlamentarne skupštine BiH, koji bi neki željeli ugasiti, uništiti, poništiti, kako god hoćete, što se nikad neće moći desiti, da odma i to raščistimo, vrlo jasno dolazi nekako na kraju u tom slijedu aktivnosti u konačnom donošenju zakonodavnih odluka, zakona i sve ono što donosi naša Parlamentarna skupština BiH. Jedana od onih rasprava koju smo mi vodili na Kolegiju, mislio sam čak i danas da ćemo nešto od toga uspjeti govoriti, u smislu da napravimo neke zaključke na kraju kako izaći iz ovog svega. Kolegica Majkić je kazala jedan svoj pogled na ovo kako to predstavlja ili vidi Klub srpskog naroda ovdje. Želja je bila da jednostavno kažemo svima ne možemo na način kako se to dosad radilo dalje pokušavati zatvarati oči na stvarima koji se tiču nekog drugog i pokušati vještinom traženja riječi koje ćemo iskomunicirati sa svojim prijateljima, stranačkim kolegama, glasačima, stvoriti neki ambijent već za iduće izbore '22. godine. Jedan dobar dio potencijala, političkog potencijala, neko ga je maloprije nazvao građanskim pa povezao to sa probosanskim, 16 volio bi i to čuti u ovom časnom domu šta znači stvarno probosansko sa aspekta politike, bilo čija da je, šta znači, ne znam, sve ono što mi koristimo kao izraz da bi odvojili nekoga od nekog drugog. A ja sam uvijek govorio, i s ove govornice bar nekoliko puta, jedino to ustavno domoljublje ima smisla, svi drugi lažni patriotizmi su patriotizam jedne ulice, jedne kuće, jedne stranke, pa možda i jednog naroda, al' prije svega to, jer kad neko kaže da želi ugasiti jedan dom, ovaj Dom, zato što misli lakše donositi odluke. Šta bi to značilo lakše donositi odluke? Obzirom da se obraćam kao, evo, predstavnik Hrvata u ovom časnom domu, to bi recimo u Federaciji značilo da dominantna većina, brojnošću po tom zadnjem popisu stanovništva jednog naroda, može sve odluke donijet kad se naljuti ili čak se ne treba ni naljutit u Vladi Federacije bez ikoga, u Zastupničkom domu bez ikoga i onda bi trebalo još oslobodit Dom naroda i sve je riješeno. Ako bi nekoga manjina u Federaciji pogledala poprijeko, taj bi imao pravo sutra da se naljuti i da to odradi na taj način, kao što je uradio dosad na desetke puta. I zato je dobro da mi razgovaramo ovdje, pogotovo da razgovaramo ovakvim tonom, da pokušamo razumjeti da ovi ljudi koji sada sjede u nekim uredima u Sarajevu, kolega Izetbegović je upravo otišao u te urede, ja ću nešto kasnije, neko će od vas možda u nekom drugom terminu, žele nam pomoći, ali ja sam siguran ako ova zemlja ima ikakvu budućnost nikad više u ime nas neće donositi odluke, toliko o odlukama ex visokog predstavnika. On najbolje zna radi čega je to uradio i kakvu je politiku zastupao i zašto u onom vremenu je donosio onaj ili bilo koji drugi zakon sasvim, apsolutno sasvim svejedno. Mogli ste čut od dobrog dijela tih predstavnika međunarodnih institucija, koji su tu kao prijatelji, koji danas istina razgovaramo samo o jednom problemu Izbornog zakona BiH, a evo sad svi mi koji sjedimo ovdje, ima bar šest ili sedam različitih političkih opcija, maloprije je ovaj kolega rekao, prije mene, bez obzira na tri različite strane, jer to realnost BiH upravo te tri različite strane, a one čine BiH. Naša tri pogleda na povijest potpuno različita i kad razmišljamo o toj nekoj povijesti 30 godina ili 25 godina unazad ili nekoj dugoročnijoj opet ćemo se potruditi da to prikažemo na potpuno različite načine zanemarujući stvarno stanje na terenu. Znači, sugestija bi bila da o svim problemima BiH smognemo snage kad stvorimo preduvjete da ovaj Dom normalno radi, da i te točke stavljamo na dnevni red, ne u funkciji dnevne politike, jer od te dnevne politike niko neće iz ovog Doma napravit veliku korist. Ostalo ko god pokušava napraviti korist vidjećete da se glasačka tijela iz različitih razloga okupljaju opet oko stožera u jednom, drugom ili trećem narodu, što po meni ni slučajno nije dobro. Nisam vam sretan što, recimo, na zadnjim izborima 2018. godine oko jednog političkog bloka kod Hrvata okupilo se više od 90% glasačkog tijela Hrvata, to je katastrofa za jedno pluralno višestranačko razmišljanje, za moderan demokratski svijet, ali je evidentno nešto se dešava, pa nije baš da neki koji predvodi jednu petu političku opciju kod Hrvata može na taj način motivirati ljude. Evidentno imamo problem i dobro bi bilo da oko tog problema pričamo, dobro bi bilo da svi kažemo kad se jave neki ekstremisti, koji se predstavljaju kao probosanci, kao patriote ove zelje i kažu kako ste prošli u Predsjedništvu tako ćete na idućim izborima proć u Domu naroda. Saću ja malo na sličnom njegovom jeziku, aferim ako misliš da možeš tako. Ja mislim da je pogrešno, jer to nije BiH. Ja ne mogu razumjeti da naši prijatelji iz Federacije nisu u stanju promijeniti Ustav Federacije kad dobiju odluku Ustavnog suda BiH oko Izbornog zakona i Doma naroda, još nas uvjeravaju kako je to provedeno vjerujući kako su u ovom istom domu ovdje, samo u drugom, u istom Parlamentu u drugom domu izglasali Središnje izborno povjerenstvo bez javnog natječaja, bez kriterija, bez pravilnika, bez osnovnih elemenata Izbornog zakona koji to definira. To samo pokazuje bahatost nekoga ko vjeruje da može, a mogao je to isto uraditi po istim procedurama, jer ima dovoljno ruka u Parlamentu, nije želio, želio je pokazati. I kad sam zvao kolege stanite malo, pa to nema smisla, izaberite te iste, ali bar raspiši natječaj, pa namjesti mu kriterije, sve, pa opet izaberi iste, bar da bude po zakonu. E sad bi mi trebali slušati to Središnje izborno povjerenstvo da ono bude zakonodavac, da ono 17 predvodi procese izbora u idućoj godini. E sad bi ja mogao ovako nabrajati još jako puno svega onoga što su falinke, u toj našoj Federaciji trebate znati nemamo ravnatelja Federalne policije. Znate radi čega? Zato što je trebao biti izabran Hrvat i znate kako je to glasno i jasno kazano, to ne smije biti Hrvat, čak u društvu predstavnika međunarodnih institucija, neki od vas su bili nazočni kad smo to pričali u funkciji Izbornog zakona. Ja duboko vjerujem da ćemo imat dovoljno mudrosti da u ovoj neizbornoj godini završimo priču o Izbornom zakonu, osiguramo da legitimno predstavljanje konstitutivnih naroda, citiram odrednicu ili obrazloženje odluke Ustavnog suda BiH, koji moraju biti ravnopravni po tom istom Ustavu kada je u pitanju Predsjedništvo i domovi naroda u BiH. I kad meni neko kaže i pošalje javnu poruku ovih dana, nećeš ništa dobiti ako ne uradiš to, recite mi je li to traženje potrebe za razgovorom ili je poruka ili ćeš biti dobar ili ćemo ti i četvrti put izabrati nekoga da sjedi u ime Hrvata. Ovo ne nabrajam sve da bih naglasio nešto što možemo mi uraditi na način da ne sjedimo i ne razgovaramo zajedno, zato ja zajedno sa svojim kolegama pokušavam oko ovih tema razgovarati gdje se razgovara i ni slučajno na način dva protiv jednoga, ni slučajno na taj način. I kad smo imali te velikane hrvatske misli iz Predsjedništva BiH kao drugog bošnjačkog člana Predsjedništva ovih dana da je tamo dva protiv jedan, ja sam rekao može biti samo 3:0, svaka druga kombinacija je samoubistvo za BiH ili pokušaj nekoga varanja u tom procesu. Nadležnosti ustavne su vrlo precizno definirane u BiH, uvjet, time ću završiti, uvjet za naš ... predaju zahtjeva za članstvo ono je bilo, ako sjećate, mehanizam koordinacije oko koga smo raspravljali ovdje mjesecima. Jel' ga iko povukao u zadnjih godinu, godinu i po dana da pokušamo sukladno mehanizmu koordinacije dogovorit bilo koje pitanje? A sva naša pitanja su reformska i sva su okrenuta ka Evropskoj uniji i sukob interesa, i javne nabave, i VSTV, prije svega izbornog zakonodavstvo, zato nam i dolaze ljudi iz vana, jer ostalo je još vrlo malo vremena da to riješimo. I poruka trebamo raditi zajedno, kako ste vi i željeli, ne na osnovu subjektivnih, objektivnih, nego na osnovu pravnih činjenica, a pravne činjenice u ovoj zemlji nek rade one koje upravo po Ustavu trebaju nam definirati šta je po pravu, jer kad bi to moglo iz klupe da ja objašnjavam šta je Ustav, ili vi, ili bilo ko drugi, onda bojim se da bi ovdje uvijek imali bar sedam, osam različitih poimanja našeg Poslovnika, Dejtona, odnosno Aneksa IV Dejtona Ustava BiH, pa i puno drugih stvari. Znači, dalo bi se jako puno o ovome pričat, biće još prigode sigurno i danas, ja mislim da mi na kraju dana ako budemo imali poslovničkih uvjeta trebamo dogovoriti neke zaključke i vidjeti kako se dalje u ime ovog Doma i obratiti našoj javnosti, ali primarno svima onima s kojima je vezan naš rad, to vam je nositeljima izvršne vlasti, prije svega Vijeću ministara, koji takođe ne radi, odnosno Zastupničkom domu jer bojim se i kad bi mi zakazali tri sjednice jednu za drugom mi već na drugoj ne bi imali nijedne točke dnevnog reda do ovakvih rasprava. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem predsjedavajućem, gospodinu Čoviću.
Hvala. Kolega Špirić, izvolite. 18
Gospodine predsjedavajući, članovi Kolegija, kolegice delegati, uvaženi gosti. Dobro je da danas razgovaramo na ovakav način, ali ja se bojim ukoliko mi ovu sjednicu zamišljamo na način da je održimo, a da zaobiđemo sve probleme koji evidentno postoje u ovoj zemlji sa malo jačom ili slabijom socijalnom patetikom, da zapravo od održavanja ove sjednice niko neće imati koristi. Meni je drago da danas imamo ovakvu vrstu dijaloga i uvažavanja jedni drugih, mislim da to treba da prati i sva druga zasjedanja i za sve druge razgovore. O svakom problemu, a mnogo je problema u ovoj zemlji postoje najmanje tri viđenja, tri različita viđenja, to javnost zna, to ne treba kriti od javnosti, ali ono što mene brine jeste da ne postoji spremnost za dijalog da bismo približili stavove, imali jedinstven pogled na bilo koji izazov koji stoji pred ovom zemljom. Neko ga naziva blokadom, ja mislim da se ne radi o blokadi institucija, nego vi jasno znate da ...... da nema uslova za donošenje odluka i mnogi oni koji govore da ovdje postoji blokada zapravo ja sam češće u ovim institucijama nego oni koji misle da blokada postoji. Ali to nije dovoljno da se to zove bilo kakav napedak u ovoj zemlji. Ono što me brine i biću sasvim otvoren jeste da ne postoji, dakle, spremnost, ne postoji spremnost politička, ne postoji spremnost čak ni u intelektualnim krugovima, ne postoji spremnost ni u nevladinom sektoru da se otvoreno pogleda problemima u oči, da ne idemo kao guske kroz maglu. Zapravo ima li išta logičnije nego jedna zemlja koja je proklamovala da ima politički konsenzus za put i članstvo u Evropskoj uniji da nakon 26 godina ili 20 godina provođenja reforme i sama ne dođe do političkog stava kada dobije negdje da dalje ne možemo, da kaže dajte ljudi da napravimo kritičku analizu pređenog puta, a kritička analiza pređenog puta se gospodo u politici ne zove opstrukcija, niti blokada. Dakle, dobili smo odgovor da provodeći najbolje reforme, pod navodnicima, u ovoj zemlji mi nismo spremni za delje – šta ćemo sad? Narodna skupština nakon nametnutog zakona bivšeg visokog predstavnika, gospodina Incka je održala sjednicu, 26 godina poslije Dejtona mi dobijamo nametanje zakona, ne govorim o sadržaju zakona, od strane visokog predstavnika da to jedne raduje, a kod drugih proizvodi revolt. One koje raduje oni su tobože brižnici za BiH, oni koji bi željeli da odlučuju o tom problemu zapravo oni se nazivaju da su to ti koji blokiraju put BiH. Ako je narodna, ako smo došli do stava i zato molim danas da jedni druge razumijemo, dakle, moramo jedni drugima reći šta su strahovi, ne može niko nikog da prevari, otvoreno da pričamo o strahovima, ja ih razumijem, oni postoje na svim stranama i moramo politički oblikovati situaciji da jedni druge razuvjerimo da je moguća majorizacija. Juče sam čuo, nemojte mi zamjeriti, i pročitao tekst profesora Papića, koji kaže, meni je žao, ali ja ga citiram ovdje – da formula ili paradigma, na koje se raspala bivša nam zajednička država, jedan čovjek jedan glas, da su tu formulu jedino uspješno peuzeli Bošnjaci u BiH. Vi dalje čitajte poruke. Dakle, to je, dakle, poruka da jedan čovjek jedan glas obzirom na konstituciju tri konstitutivna naroda ne može izdržati, dakle, moramo tražiti model koji nas čini opstojnim. I ako imamo i ja zato danas ne mogu da vjerujem da ne postoji spremnost ako jedan enitet, recimo Narodna skupština ili Parlament Federacije, održi sjednicu i donese ne znam kakve zaključke, da to nije poziv na razgovore. Brine me statika bošnjačkog političkog establišmenta da ne želi da razgovara o problemima tam kad se ni sa jednim zaključkom ne bi složili. Da li vi to ne doživljavate kao dio Bosne i Hercegovine? Ne mislim kad kažem vi, ne obraćam se lično vama ovdje. I ako mi hoćemo i da, i mislim da je sasvim logično, mi ne možemo da donosimo naredbe visokom predstavniku, OHR-u itd. ali možemo da preporučimo, da kažemo ako je nešto napravilo iritaciju, po vama neopravdanu, a za nas opravdanu, da kažemo de stavite to malo van snage, a da zadužimo Vijeće ministara da tu materiju zakonski oblikuje da o njoj razgovaramo i da to usvojimo u Parlamentu. E to je stabilnost BiH, ja je tako 19 vidim, oprostite. A možemo li mi doći do takvog zaključka? Dakle, šta se dešava ako imamo nametnut zakona, koji ljudi različito tumače, kakav će on, kakve će on reperkusije imati na budućnost ove zemlje? Moram da kažem još uvijek mi nije jasno kome je ova kriza trebala, s kim god da razgovaram od domaćih ili međunarodnih svi se čude, ali imamo krizu, imamo zaoštrene odnose, nije dobro za BiH i ja mislim da danas trebamo poslati poruku da ohrabrimo one koji pozivaju na dijalog. Ako Narodna skupština poziva na dijalog Parlament Federacije, pa hoće li nam pasti kruna s glave da danas kažemo mi ohrabrujemo svaku vrstu dijaloga. Pa u tom dijalogu će valjda se desiti nešto dobro, neće niko nikog natjerati da prihvati nešto što misli da je u koliziji s interesima. Brine me ta statika, dakle i to je najlošija poruka koju ja ne mogu da shvatim da se čekanje rješenja izvan BiH tumači reformom i brigom za BiH, a želja da se odlučuje o BiH zove opstrukcijom, radi se, dakle, o zamjeni teza. Druga stvar, nakon nametnute odluke imamo odluku Ustavnog suda, a vi znate da je sporazumom riješeno pravosuđe, odbrana i indirektni porezi. Dakle, Ustavni sud treba da tumači Ustav, ne može da stvara novi, novu ustavnu strukturu, to nigdje u svijetu nije moguće i to je ono što stvara revolt na srpskoj strani, moramo otvoreno govoriti. Dajte ljudi da otvorimo priču da bismo je riješili. Evo, evo i da su stranci unutra i da nisu unutra, ali 26 godina od Dejtona uz toliko međunarodno prisustvo, ja ne mislim da međunarodna zajednica i institucije treba da odu, one su neophodne treba da pomažu, treba da se oslanjamo na njih, ali je njihovo ponašanje proizvelo toliku dozu političkog parazitizma da dio političkih elita nije spreman da odlučuje nego čeka šta će međunarodne institucije reći. Kreni-stani, kreni-stani i nije dobro i možemo mi, zašto mi danas ne možemo poslati poruku, znamo da treba riješiti pitanje imovine, je li tako. Neće se to riješiti nametanjem zakona, zašto ne pozovemo nadležne institucije koje su zainteresovane, entitete, Republiku Srpsku, Federaciju, kantone, Brčko distrikt, izvolite dođite do sporazuma. Kad imate sporazum nije problem da se jednim članom zakona definiše da se sporazum prihvata. Zašto ne natjeramo po dubini institucije da rade u interesu svih, a to je naš zadatak, mi to ne želimo, mi očekujemo starijeg brata koji će nam pomagati. To se ne zove, po mom viđenju, briga za BiH. I ja mislim da danas ako išta možemo, dakle, ono što takođe nije dobro zaslužuje da analiziramo, od Dejtona do danas smo došli u situaciju da dva naroda konstitutivna izražavaju nezadovoljstvo. Hrvati s razlogom jer su majonizirani u izbornom zakonodavstvu, Srbi zato što je od Dejtona do danas vršena redukcija nadležnosti entiteta, voljno, nevoljno, pod prisilom, nebitno je. Ma možemo li u zemlji u kojoj živimo reći da smo nezadovoljni a da nam se to ne fakturiše da smo ti koji blokiraju i da ne govorim na koji način. I ono što me posebno brine, kolega Izetbegović žao mi je što nije ovdje, je rekao da on ne vidi nijedan razlog za ovakvu situaciju, e to i jeste naš problem, svi vide samo oni koji bi trebali da vide ne vide. Zašto ne vide valjda ćemo i to uskoro znati i da je situacija idealna vjerovatno ne bi predstavnici međunarodne zajednice ovaj mjesec ili naredni kvartal bili ovdje, pozivali, pokušali tražiti rješenje i kad god bilo koje rješenje bude pod ... ulogom međunarodnom neko će biti nezadovoljan. Okrenimo se jedni drugima i za mene ono što je najbitnije, da niko ne ugrožava teritorijalni integritet, Dejton i Ustav i mislim da različita spinovanja o ratu, o sukobima zapravo 26 godina šalju najružniju poruku u ovoj zemlji. Znate koliko će trebati vremena političarima kad se stvori međunarodna percepcija da je to moguće, da tu percepciju promijene. Opet ćemo neku narednu garnituru optuživati kako nedovoljno radi za BiH, a mi pripremamo međunarodnu zajednicu da je to moguće, a ne šaljemo poruku da želimo sjesti, razgovarati. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 20 .... pustite, ja govorim samo šta je ovdje stvaranje percepcije loše, ja nisam došao danas da branim bilo koga, nego želim da kažem da ne upropastimo svaku sjednicu i da jedni druge razumijemo. Ovo jeste, da je ovo lagano vrijeme, da je lagano rješenje ne bi nas ni sačekalo tražio bi neko. Problem je gospodo što su ove sale Parlamentarne skupštine 24 sata prazne, što ... ja ne mogu da vjerujem, je li ikom zabranjeno da se sjedne i da se razgovara o ovim izazovima, zašto je institucionalno ispražnjena zemlja. Dakle, to su pitanja o kojima mi želim, trebamo da razgovaramo, a ne da jedni druge optužujemo. Nije mi cilj ovdje bilo koga da optužujem, nego je cilj da danas pošaljemo poruku svi koji traže dijalog zaslužuju podršku ljudi, jesu to opštinski parlamenti, jesu entitetski, nebitno mi je, kantonalni, možemo li bar tu se složiti. Dajte ljudi evo to, možemo li poslati poruku da nam je pomoć, pa možda mi nismo politički ta generacija koji možemo da iznesemo teret koji se od nas očekuje, da se nešto stavi na čekanje da bi se napravio iskorak. Možemo li mi, jesmo li mi kao Dom spremni na to? Ako jesmo ja vidim bolje vrijeme ispred nas, vjerujte mi. Možemo li reći da, evo, Ustavni sud, izvolite tumačite Ustav, ali ne možete kreirati novu ustavnu strukturu, to nigdje, je ne znam da to igdje postoji. Ja ne sporim da ljudi možda misle da je to iz najboljih namjera, ali ako proizlazi, zašto bi, recimo, ja bio sretan ako znam da nešto smeta Bošnjacima, ja ne vidim da ovdje sjede opasni ljudi, zli ljudi, neću da vjerujem u to i ne znam zašto bi to ... osmjeh Bošnjacima ako deset puta od Dejtona do danas Nardona skupština ide sa zaključcima, a to je zapravo zahtjev dajte da razgovarama, a Sarajevo ne želi ni te zaključke da pročita i to se zove probosanska politika od Sarajeva, nemojte ljudi. Dakle, hoćemo da kažemo da je situacija mnogo ozbiljnija nego što je mi želimo pojednostaviti, ako smo danas spremni, mi ćemo u ima kluba predložiti zaključke, vaš odnos prema zaključcima će biti i odnos prema opštoj situaciji, kao i naš. I ako je bio cilj danas samo da sjednemo i pošaljemo poruku evo radi Dom naroda, zapravo nismo ništa uradili. Hvala vam lijepo.
Hvala. Replika, kolega Jusufović.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Uvaženi kolega, gospodin Špirić vrlo vješto to navodi vodu na svoj mlin i kad slušate ovako ne ulazeći u dubinu nema se tu šta ni odbiti, ni dodati. Međutim ima, kolega Špiriću ipak moramo prihvatiti, Vi ste i univerzitetski profesor, Vi sjedite na mjestu, iskusan do kraja, ja uvažavam Vaše iskustvo, a jeste li ikad čuli igdje u svijetu da se o odlukama Ustavnog suda komentariše, a Vi ovdje predlažete još da ih, da ih ovdje na Domu da ih maltene, ovaj, odluku Ustavnog suda koja je, pretpostavljam da ste mislili na ovu zadnju, možda i na neke druge, jer čujemo često vrlo neargumentirane, jer sam ja vadio analitiku i trebali bi je pogledati. Neću pominjati ko izjavljuje, Vi to vrlo dobro znate, u zadnje vrijeme, da se stalno izjavljuje da dva muslimana, dva muslimana i nekoliko stranaca stalno preglasavaju dva naroda. Pogledajte koliko odluka ima preglasanih, pogledajte, znači nije tačno. Drugo, neshvatljivo je da se komentarišu odluke Ustavnog suda, bar to je osnovno pravilo neko i o tome ne možemo pričati, a Vi sad predlažete maltene da ih, da ih, ovaj, ukidamo. Kolega Čović koje je navodio slučajeve, ja mnoge znam sticajem okolnosti, ono su 21 sve stvari koje su unutrašnje stvari, koje su nadležnost organa ... mora sjesti i pričati neovisno šta ko o njima mislio, ima li ova politička stranka shvata ili .... Ako, mada imam 14, ako mi možete 15 sekundi produžiti, nisam mislio danas o konstitutivnosti išta pominjati. Međutim, u zadnje vrijeme vrlo zlonamjerno se pominje iz reda nekih političkih stranaka kako je neko izmislio konstitutivnost u BiH, u zadnje vrijeme, evo, danas čitam nekoliko portala, ja ih zovem prorežimskih u smislu kako se tretiraju ovamo, zavisi opet kako ko s koje strane gleda, kako je konstitutivnost izmislio Fahrudin Radončić, Čović i ne znam još ko. Molim vas lijepo pa pročitajte Ustav, pa pročitajte Dejtonski sporazum, pa u krajnjem slučaju odluku Ustavnog suda, ponovo se pozivam, od 2000-te godine koju je podnio, apelant je bio gospodin Alija Izetbegović i govori o konstitutivnosti. Prema tome, znači zlonamjernosti ima uvijek i sa svake strane da se prikaže nešto i bježanje od nekih stvari, ali doćemo na to, ovdje sam samo htio staviti vama, ima mnogih stvari za dijaloga, apsolutno nikad se neće izgubiti ništa sa dijalogom, nego samo pitanje formalno oko odluka Ustavnog suda. Toliko, hvala.
Kolega Špirić, replika.
Ma dobro, da se razumijemo ja inače vodim računa da ne komentarišem odluke, nisam ni ovu Odluku komentarisao, ali ono što, dakle, moja diskusija je bila na tragu rješenja, a ne komentarisanja Odluke Ustavnog suda. Rijetke su, ... ne postoji ni jedna koja ima ustavni sud tipa Ustavnog suda BiH, ali šta ćemo, takva je situacija kakva jest, ali ono što sam htio reći, poziv na dijalog. Da svi sjednu, vlade entiteta, Brčko Distrikta, da dođe do rješenja koje se jednim članom može zakona provesti. To nije protiv odluke Ustavnog suda Munibe, ne, ja govorim o načinu kako možemo riješiti problem da svi budu zadovoljni, a ne da ... spava, a da stvorimo političke tenzije i da nema rješenja. To je ono što ja mislim i o toj Odluci i ja mislim da mi to možemo riješiti. Sjećam se kad sam bio predsjedavajući Savjeta ministara, evo slučajno vidim bivšeg predsjednika Vlade Federacije, tada je Milorad Dodik bio predsjednik Vlade Republike Srpske, tad smo postigli i ja sam bio u svojstvu svjedoka, i Brčko Distrikt, postigli Sporazum o vojnoj imovini. Ja znam da je veliko nepovjerenje unutar BiH, žao mi je što je to tako. Bošnjaci uvijek više vjeruju strancima nego što vjeruju Srbima i Hrvatima s kojim žele da žive. Taj Sporazum je razvaljen za par dana, doće vrijeme kada će i o tome se pisati. Zašto? Ne optužujem ja Bošnjake, dakle, Sporazum koji je potpisan, a ja mislim da sve u ovoj zemlji mora počivati n unutrašnjem sporazumu i na dijalogu. Kada bi Međunarodna zajednica nametnula rješenje koje odgovara samo Srbima u ovoj državi, vjerujte da bi bio protiv. Dakle, hoćemo li življeti zajedno, pa valjda ćemo pomoći jedni drugima time što ćemo razumjeti. Ako nešto iritira nekoga, pa dajte da to slobodno kažemo. Ljudi moramo 25, 26 godina otvoriti dijalog, ja znam i bošnjačke frustracije, ja sam svjestan toga, ali nikad me niko nije pozvao da o tim frustracijama pričam, a najduže sam u institucijama vlasti BiH. Ljudi, dok ove sale ne budu ovamo pune i ne budemo razgovarali o svim ovim temama, ja Vam ... da sam u pravu uopšte, ne želim da vas ubjeđujem. Ne možemo voditi razgovor u BiH leđima okrenuti jedni drugima, moramo se saslušati i moramo prihvatiti dobre usluge Međunarodne zajednice, dobre usluge. Ako smo imali dobre usluge 26 godina i poslali nam poruku da ne možemo dalje, pa dajte nam malo lošije usluge ali da ipak se krećemo. Hvala lijepo. 22 Predsjedavajući Čović, replika. Izvolite.
Pa možda nije pravi naziv replika za ovo sve skupa, ali uklapa se poslovnički pa ću ja jedno 20 sekundi samo na ono što ste mi dali kao razmišljanje kad ste govorili o konstitutivnim narodima kolega Jusufoviću. Znači Ustavni sud BiH izrekom definira da je konstitutivnost natkrovljujuća ustavna kategorija u BiH i oko toga sa vrlo jasnim obrazloženjima kako treba osigurati ono što danas jedan veliki dio probosanske politike ismijava legitimno predstavljanje konstitutivnih naroda u BiH. Znači ovo su izričaji koji se koriste upravo od onih koji su davali odgovore na postavljena pitanja da li je nešto u Bosni i Hercegovini usuglašeno sa Ustavom BiH, i ovo nije replika Vama, znači samo sam iskoristio ovaj čin da vrlo jasno naglasim za one koji ovo slušaju jer počesto pogubljeno, nesvjesno kao patrioti ruše BiH, razvaljuju BiH, ruše njen temeljni osnov, zato sam rekao ono ustavno ... i ustavni patriotizam bi nam mogao pomoći da očuvamo BiH, ali da će nam trebati stvarno razgovor i ... sve one mehanizme dogovaranja oko ključnih pitanja. Hvala vam.
Zahvaljujem kolegi Čoviću. Riječ je tražila Lidija Bradara. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, sve vas lijepo pozdravljam. Pa, evo, slušajući ovako sve rasprave svih nas danas na ove teme ili, evo, temu koju su nam, evo, kolege nametnule na neki način mi smo ove sjednice ovakve mogli držati češće s tim što se ne slažem da je prekršeno toliko članaka Poslovnika, potrudila sam se dok sam čekala svoje vrijeme, evenutalno dva članka Poslovnika, a ostali su onako, da lijepo zvuče. Ono što želim reći i što me onako ponukala ova raprava oko Ustavnog suda je ono što su mene naučili jer ja nisam pravnik, da je Ustavni sud po svojoj definiciji korektiv zakonodavne i izvršne vlasti i to bi bila savršena definicija i svi to znamo, da taj Ustavni sud odražava volju i odražava nacionalni sastav stanovništva. I o tome se da raspravljati i mislim da bosanskohercegovačko društvo će jednog dana biti spremno da ima Ustavni sud po mjeri i da ima zakon o Ustavnom sudu i da Ustavni sud postane ustavna kategorija Ustava kojeg ćemo mi ovdje donijeti. Za ovih 26 godina Dejtonskog mirovnog sporazuma danas smo čuli mnogo toga, imali smo mi raznih perioda, raznih sastava Vijeća ministara, raznih predsjedavajućih Vijeća ministara, raznih parlamentarnih većina, federalnih više ili manje uspješnih vlada, tako da smo imali faze bržeg napretka, faze stagnacija i uvijek je to ovisilo o načinu kako smo se ponašali jedni prema drugima i sada nažalost imamo rezultat jedne duboke institucionalne političke krize u kojoj se BiH nalazi i to predstavlja ogromnu opasnost. I mislim da svi oni koji smatraju da dijalog nema alternativu, o čemu smo danas govorili i ako su iskreni u tom smislu, znači svjesni su da se mora razgovarati i da će taj dijalog, ja sam sigurna, na način da slušamo jedni druge, 23 sigurno donijeti određena rješenja iako mene, evo, 26 godina nakon Dejtona fascinira činjenica i potreba da pojedinci stalno dozivaju neke strane intervencije, neka strana rješenja. Ja mislim da smo mi itekako spremni donijeti rješenje koje će biti za BiH, rješenje koje će donijeti funkcionalniju, normalniju, upravljiviju BiH, BiH okrenutu samoj sebi, ali i budućnosti u Evropskoj uniji u kojoj će opet svi narodi, a o tome ću malo nešto poslije reći, se osjećati kao svoji na svom. Bojim se da ono što slušamo i nadam se da ono što smo slušali ovih dana, čitali po portalima, gledali, slušali poruke od kojih se i naša djeca, pa i na neki način i naši unuci mogu zabrinuti je samo jedan politički spin koji ima za potrebu da, evo, se dodvori svojoj nekoj političkoj javnosti. Ja mislim da je, jasno mi je kako funkcionira Kolegij i da smo mi ovu sjednicu, i hvala predsjedništvu pa ste sazvali sjednicu sukladno Poslovniku na način da razgovaramo i način da danas i nema takvih tonova koji bi se, očito smo imali ovih dana čuti u drugim medijima. Također, mislim da trebamo na kraju ipak predložiti zaključke na, u smislu ove rasprave. Pred nama su važna pitanja, kraj godine je blizu. Očekujemo, od nas se očekuje da ispunimo naših 14 prioriteta. Neke smo priveli kraju, međutim ono ključno pitanje, Izborni zakon, postoje neka pitanja u BiH koja mi itekako trebamo rješavati, ali ono što je moje iskustvo dosada pokazalo, kada se postigne politički dogovor, kada imamo dovoljno sluha i želje da satima, danima, razgovaramo, da se odluke koje se na taj način donesu itekako brzo realiziraju i mislim da će to tako biti i ovaj put jer mislim da nemamo vremena za čekanje. I ono što me ovako fasciniralo, godinama slušam, pa i evo danas smo mi imali priliku, znači to je, samo ću na kraju reći, godinama slušam da narodi nisu građani i da su neki narodi nadnarodi, a da su neki građani nadgrađani, tako da mi u BiH imamo dovoljno prilika i dovoljno načina gdje nas građani biraju, ali isto tako postoje neke pozicije i postoje mjesta gdje narodi itekako, je predviđeno legitimno predstavljanje konstitutivnih naroda ili onih koji čine bit BiH opet ponavljajući da su svi narodi građani ove zemlje ili stanovnici ove zemlje, možda bi bolje bilo da imamo takvu definiciju. Hvala.
Hvala. Kolega Bosić, izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ja sam iznenađen malo ovom sjednicom iz više razloga. Rekao bih da su i drugi ljudi iznenađeni i njenim tokom, a i načinom kako je sazvana. Pretpostavljam da su neki iznenađeni što su delegati iz Republike Srpske došli. Vidim da je ton na sjednici takav da pod ručnom uglavnom svi pričaju i zato mislim da ova sjednica neće ništa donijeti. Sve ove rasprave su rasprave koje su se mogle očekivati od svakog diskutanta u možda i malo ekstemnijem obliku nego što je to bilo danas i ovdje nije riječ o suštini. Ovo je riječ o, nije riječ o ovom trenutku, ovdje je riječ o procesu. Ovo je proces koji se dešava ne Inckovom odlukom, ovo je proces koji se dešava 15 godina. Ovo je nešto što ide ka jednoj tački koju svi otprilike vidimo, ali ne želimo da prihvatimo da je to to. I ova kriza neće biti riješena ni danas, a koliko vidim neće biti riješena 24 ni u dogledno vrijeme i zato bi trebalo dobro razmisliti dugoročnije šta se ovdje, šta se očekuje uopšte, šta će biti na ovom području za 10 godina. Dobronamjeran političar bi trebao, a svi mislimo da smo dobronamjerni i, pretpostavljam da sve stranke tvrde da rade u interesu naroda, bi trebali da kažu šta je to, koje su to politike koje će našim ljudima, našim biračima donijeti nešto bolje, bolji život, bolju budućnost, bolju perspektivu, nešto što će djeci, što ćemo ostaviti djeci. Evidentno je da ove politike koje se ovdje vode, znači ne referišem ni na kog, ni na koga pojedinačno, ni na jednu stranku pojedinačno, ove politike nisu politike koje o tome razmišljaju, znači to nije proritet politika u BiH. U BiH se vrtimo oko starih stereotipa. Svi smo prije 10 godina zakopani u svoje rovove. Ne vidim da se miče na bilo koju stranu u pozitivnom smjeru ova takva situacija i bilo bi mnogo korisnije da smo našli način da pričamo o vlastima kako da bolje daju uslugu ovim građanima u ovo kritično vrijeme korone i kritično vrijeme što se tiče ekonomije koje evidentno dolazi mada o njemu niko ne priča. Pričamo o ovim temama oko kojih se očigledno nećemo moći složiti. Ovaj proces je doveo do toga da su etablirane politike i da građani očekuju da stranke vode takvu politiku da bi im davali glasove. To nisu krivi građani, to su krivi političari koji su radi svog interesa podgijavali animozitete i strahove da bi mogli da kontrolišu svoj tok, da bi mogli svoje glasače da mobilišu i svoju naciju da uvedu u stanje da budu isključivo njihovi pratioci. I da vam kažem, nije to samo što je rekao gospodin Čović, kod Hrvata da jedna stranka ima toliku podršku, ovdje tačno postoje dominantni politički pravci i koji se baziraju ne na bilo kakvom političkom programu osim na politici ugroženosti od druge strane. Ja ne kritikujem to, očigledno je da postoji problem i da postoji osjećaj ugroženosti ovdje i postoje neriješeni problemi koje niko ne vidi. Mi nećemo da vidimo probleme jedni drugih. Mi vidimo svi svoj problem, niko ovdje koliko sam, a vi me ispravite možda nisam dovoljno pažljivo slušao, niko nije rekao – e vi zbilja imate taj problem, vi s one strane, pa hajde da vidimo možemo li, niti će to neko reći. Znači, ne ide, ova sjednica neće donijeti ništa dobro. Šta je izlaz? Znači vi problem i krizu možete riješiti samo na nekoliko načina, bilo koju krizu, men ovu sad. Znači, možete, oni koji mogu da donesu odluke, a nažalost u BiH se to svelo na dva ili tri čovjeka, na tri čovjeka, da sjednu i da dogovore otprilike kako ovo prevazići, ali i to ako dogovore sigurno neće promijeniti osnovne pravce politike, imat ćemo novu krizu u roku od tri mjeseca, samo na nečemu drugom. Ako ne može dijalogom da se riješi neka kriza, ona će biti riješena silom na bilo kakav način i tačno je da postoje ljudi koji misle da će neko drugi riješiti krizu umjesto njih i to silom i zato ako vi, ako ja mislim da će neko riješiti u moju korist krizu silom, a zašto bih ja pregovarao? Znači, moramo vidjeti imamo li uopšte dobre volje da se stvari pomjere sa mrtve tačke. Ja tu dobru volju u ovom trenutku ne vidim. Nisam faktor niti je moja stranka u situaciji da može nešto tu da značajnije utiče na ove procese koji se dešavaju, ali možda zato drugačijim očima vidim ovu čitavu situaciju i pokušavam da se izmaknem iz ovog svega da vidim šta je to što bi se moglo promjeniti i moram da kažem da nažalost vidim malo toga što se može promijeniti. Znači neko, nije dovoljno jedan čovjek da kaže – da zbilja ovo će nas odvesti u propast, ovdje treba da kaže nekoliko faktora, a to je izgleda vrlo teško očekivati. I na kraju da kažem, da sam zaista zabrinut što smo postali već sad evidentno, postali smo poligon na kojem se dokazuju velike svjetske sile, rovovi odnosno podijeljene su uloge velikih država u ovom, u ovoj ovdje krizi i svi smo mi koliko vidim u ovom Domu ljudi koji imaju dobro iskustvo i sjećaju se dobro onih procesa koji su išli '90. godine i svi mi znamo šta znači kada se veliki zaigraju preko malih, a mali smo mi ovdje i mislim da smo mnogo manji njego što to mi mislimo. Hvala. 25
Hvala. Replika, kolegica Bradara.
Pa, evo, mislila sam još sačekati do kraja, ali kako Vi kažete da, dok ste raspravljali ovdje, da nećemo ništa novo donijeti, da se veliki igraju s nama malima i sve, a kao moj prilog da to nije tako ja bih predložila zaključke za današnje zasjedanje Doma i da pokušamo, evo, izglasati zaključke i poslati svoju poruku, evo, zašto smo se danas okupili i u kojem pravcu bi mi ovo trebali, trebali izaći iz današnje sjednice. 1. Pozivamo na žurno usuglašavanje izbornih modela temeljem potpisanog Političkog sporazuma o načelima izmjena i dopunama Izbornog zakona BiH od 17. lipnja 2020. godine kako bi se osiguralo legitimno predstavljanje konstitutivnih naroda u Predsjedništvu BiH i domovima naroda, te uklonili svi oblici utvrđenih nejednakosti i diskriminacija, a sukladno Odluci Ustavnog suda BiH broj U-23/14 od 2014. godine, i presudama Evropskog suda za ljudska prava koje još čekaju svoje izvršenje; 2. Središnje izborno povjerenstvo nije zakonodavno tijelo, niti ima pravo donositi odluke iz nadležnosti Parlamentarne skupštine BiH. Središnje izborno povjerenstvo nije izabrano i imenovano sukladno odredbama Izbornog zakona BiH. Tražimo da se članovi Središnjeg izbornog povjerenstva izaberu i imenuju temeljem javnog natječaja u skladu s procedurama propisanim Izbornim zakonom BiH; 3. Pozivamo sve političke aktere na stalni dijalog kako bi žurno ostvarili preduvjete za redovno i nesmetano funkcioniranje, te ispunjavanje obveza kako iz nadležnosti Vijeća ministara BiH, tako i iz Parlamentarne skupštine BiH. Hvala.
Hvala. Naredna rasprava, e sad imamo repliku, kolega Miletiću izvolite.
Hvala lijepo. Pokušat ću da budem kratak, samo da se osvrnem na izlaganje gospodina Bosića, ali evo, tako, možemo ga nazvati da je ispravka krivog navoda, znači sa 98% ovog što je gospodin rekao ja se slažem, međutim ne mogu da se složim sa jednom činjenicom, a to je da ovo danas što radimo da u odnosu na ovu sjednicu neće biti ... Ja, evo, i s druge strane da se referiram na ovo što je gospodin Špirić govorio, ja zaista pokušavam da shvatim da mi kao predstavnici sva tri naroda, ako hoćete i građana BiH, naravno neke stvari u našem društvu doživljavamo frustrirajuće i ne osjećamo strah jedan od drugih. Ja i dalje mislim da je jedini put, opet u kontekstu ovog što je gospodin Bosić govorio ne da su nam bliži, nama preči članovi ili 26 pojedinici iz Međunarodne zajednice, mi jedni drugima trebamo biti preči i da sjednemo o tim problemima da razgovaramo. I to je jedini pravac koji mi imamo u ovoj napaćenoj zemlji jer gospodin Bosić, i tu je djelimično u pravu, kaže – mi nemamo priliku da razgovaramo o ozbiljnim stvarima, govori u kontekstu potreba naših naroda i naših građana. A kako ćete imati priliku da pričate o pandemiji, o 12 i po tisuća mrtvih ili umrlih, i da smo treća zemlja u svijetu, kome ćete vi to reći kad ne rade institucije, znači ne radi Vijeće ministara, ne radi jedan, ne radi drugi dom? Kome ćete reći o gospodinu ... pojedini od vas ste sjedili sa njim, čovjek nudi milijardu i po eura za izgradnju putnih komunikacija ako napravimo neki napredak. Pa ko smo mi, ko nam daje za pravo da kažemo mi to nećemo napraviti? Je li mi taj novac, mi sprječavamo da on dođe do građana ove zemlje, da ne govorim o privredi, poljoprivredi, hiljade drugih problema prečih koje imamo u ovoj zemlji, a smatram da je mnogo više prečih problema nego ovih pojedinih kojima se mi bavimo. Da zaključim, a ujedno i to da kažem, ja mislim da sve te frustracije ili strahove imamo samo jedan put, ali zaista gospodine Špiriću smatram da ovaj način ili ova metodologija koju ste vi izabrali ja mislim da ona nije dobra i samo da stvaramo kontraefekat, da još više strašimo građane BiH i ono što gospodin Bosić kaže, možda u tom smislu da ustvari ta negativna energija koja se stvara u čitavom društvu, da ćemo još više biti opterećeni drugim problemima nego ovim stvarnim o kojim treba da razgovaramo. Znači, u svakom slučaju ja jesam za da o svakom problemu na bilo koji način razgovaramo, ali ne da vrijeđamo druge ljude. Primjer, gospodine predsjedatelju, znači gospodin Komšić nije bošnjački član Predsjedništva, ja nisam njegov odvjetnik. On ima 1001 manu, znači on je predstavnik hrvatskog naroda i izabran je iz reda hrvatskog naroda. To kako je on izabran, to je drugo pitanje, to čije politike podržava i to je drugo pitanje, a ako to nije u redu znači ovo je mjesto i Predstavnički dom gdje se o tome razgovara, gdje trebamo naći rješenje da svi narodi i svi građani u ovoj zemlji trebaju biti zadovoljni. Hvala.
Kolegica Pendeš, ispravka krivog navoda.
Zahvaljujem. Ne slažem se sa kolegom Miletićem po dvije točke. Prvo, da je gospodin Komšić predstavnik hrvatskog naroda jer nije točno, jer je izabran bošnjačkim glasovima i dobio je više glasova nego gospodin Džaferović. Drugo, ne slažem se da se mi bavimo manje bitnim pitanjima kad govorimo o konstitutivnosti i legalitetu, to je prethodno pitanje. Pitanje stabilnosti i političke, znači sigurnosno, to je rješavanje tog Izbornog zakona, konstitutivnost i legalitet. Da bismo imali stabilno i sigurno okruženje, znači to je prethodno pitanje koje se mora riješiti, a to je osnova za investicije, ulaganja i gospodarski razvitak i u tom smislu samo sam željela izraziti svoje neslaganje sa te dvije teze.
Rasprava. 27
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege. Naravno da nije baš srećna okolnost kad na kraju ili pri kraju govorite o ovako važnoj temi i složio bi se sa onima koji kažu da je ovo po prvi put možda u Parlamentu BiH ili bar onom kome sam ja prisustvovao, a Boga mi podugo, da se govorilo, istina u rukavicama, ali jednim umjerenim i potpuno drugim tonom nego što smo i mi ovdje u Domu naroda govorili na destine sjednica. Kad bi bio uvjeren da ne znamo svi koji ovdje sjedimo o čemu se radi u BiH i zašto je ovakvo stanje došlo, do ovoga došlo, bilo bi mi mnogo lakše. Ali uvjeren sam da svi vi i ja s vama, a i drugi znaju zašto je do svega ovoga došlo i kakvo je stanje u BiH. Bojim se da samo očigledno da nam je teško svima, dakle, ne samo ovdje mi koji sjedimo da se suočimo sa stvarnošću u BiH i ona je, čini mi se, mnogo teža nego što se nama čini, mnogo komplikovanija, mnogo složenija sa brojnim izazovima i političkim, ali i bezbjednosnim i nisam siguran baš da to svi dobro razumijemo. Duboko sam ubijeđen da ... brojni domaći predstavnici koje smo mnoge imali priliku sa slušamo, neke da sretnemo, sa nekima da razgovaramo, su svjesni toga, ali ni domaći. ... baš mnogo tih stranih koji nisu svjesni situacije u BiH, mene brinemo mi. Da li smo zaista spremni da vodimo dijalog? BiH nažalost od samog početka je bila lišena dijaloga o svakom pitanju. Tamo gdje smo imali moći, snage da vodimo dijalog, mi smo tu i postigli neka pitanja i riješili neka pitanja, rekao bih, dosta uspješno. Evo, neću da ni nabrajam koja su to složena pitanja bila, a bilo ih je, bilo ih je u BiH jako mnogo. Ovdje se postavlja jedno pitanje da li i ko u BiH želi pravnu državu? Koliko? Svi ćemo mi sada, evo, reći nema ovdje nikoga, nema nikoga i koga god anketirate sada, svi će reći – da, pravna država. Daleko smo mi i od prave pravne države apsolutno, ali smo daleko od želje da radimo na stvaranju pravne države u svakom segmentu djelovanja u BiH. Neću da vam nabrajam nijedan slučaj kako nismo ili dokle jesmo. Danas je, vidite, u BiH zabranjeno govoriti o Tužilaštvu, zabranjeno je govoriti o pravosuđu, o policiji da i ne govorim, o OSA-i ni slučajno, i o svakoj drugoj instituciji u BiH je zabranjeno, pa i o ovom Parlamentu da govorimo i to otvoreno da govorimo, da vidimo šta su problemi insitucija, da rješavamo, da idemo naprijed. Dakle, a o odlukama sudova, vidite šta znači zabraniti da kažete da se ne slažete sa odlukom nekog od sudova? Šta to znači, pa nađite mi jednog koji je osuđen, koji je rekao – da, da ja sam to učinio i odličan je ovaj sud, baš mu hvala što me osudio. Pa to je ... potpuno kod svakog čovjeka slobodnog razmišljanja bio pravnik ili nebio, o nečemu. Ja mislim da je to nedopustivo.I to ... čak govore i oni koji su kreirali ovo pravosuđe, koji su doprinijeli najviše da ono bude ovakvo kakvo je. Ali govorimo o odlukama Ustavnog suda i imovini, samo ću vas, ne znam koga podsjetiti još ovdje kad je zakon na bazi Sporazuma koji su potpisali premijeri, na bazi tog Sporazuma zakon na nivou BiH bio usaglašen do posljednje tačke. Ja sam bio jedan od sudionika i kolega i bila je gospođa Pendeš, bio je gospodin Bariša, nema ga danas tu, do posljednje tačke smo ga usaglasili, i cijela ekipa, dakle, i predstavnici bošnjačkog i srpskog i hrvatskog naroda završili posao. I znate šta se desilo, u pola 12 noću, da sada ne govorim nijedno ime, je pozvalo predstavnika jednog od ljudi iz bošnjačkog naroda koji je mene nazvao poslije toga i rekao hitno da se ujutro vidimo, da ne može taj zakon ići dalje, dakle stranci. Mi danas govorimo i svađamo se oko imovine, da smo tada kako smo ga usaglasili u ovom Parlamentu bi mogao biti i bio bi usvojen tada. Dakle, to je istina o zakonu o imovini. Danas je on predmet mnogo čega i neću da govorim uopšte o Ustavnom sudu i nečemu drugom. 28 Nije problem koji je iskrsnuo u BiH od jučer, čini mi se da je o tome govorio i gospodin Bosić, pa ovo su pitanja od nastanka BiH. Od Dejtona do danas, dakle, sve vlasti, svi koji su bili i vlast i opozicija, mijenjali smo se mi svi u mnogo čemu, neko glasnije nego manje glasno je o ovom problemu govorio. Nije uspio to da riješi, ali hajde, zašto, nema dijaloga, nema razgovora, sav ova pitanja, ne znam jesu li za ovaj nivo razgovora, možda su i za neki niži nivo, za pet, deset, ili ne znam koliko ljudi, ali u institucijama svakako jesu da se o njima razgovara i da se kaže s čim se ko slaže ili ne slaže, makar koliko ta pitanja bila teška, tako da ne možemo mi reći da mi delegati nismo zaduženi i za to. Ja ... i dalje ... da pitanje koje ste i Vi gospodine Bećiroviću rekli oko svečane zakletve, nema tu ništa sporno ali ima da razmišljamo svako na svoj način je li to po Vašoj isto ocjeni tako kako doživljavate Vi ili ja, ali dajte da razgovaramo. Ako se ... da smo u nečemu neravnopravni ili ako smatramo da Dejtonski sporazum ne provodi se u duhu Dejtonskog sporazuma, a ne kako to neki kažu, ne po slovu, već po duhu, dakle, ima i to neki tamo koji to govore. Ali da se nakon 26 godina nameće zakon bez obzira na sadržaj tog zakona, ja mislim da je to ponižavanje svih nas koji sjedimo u ovom Parlamentu, i Predstavničkom i u ovom Domu, apsolutno ponižavanje, jer Predstavnički dom je izglasan, poslanici, neposredno, mi posredno, to znači nas se ništa ne treba ni pitati. Ako je to već tako, onda da vidimo da nam se ponude i druga rješenja, kako bi rekao gospodin Špirić, dajte nam nešto lošija ta rješenja, možda će biti za nas i nešto bolja. Ja ne znam koji je to zakon, odnosno propis regulisao da se mogu nametnuti zakoni, gdje to stoji? To nigdje nema da piše, da se može nametnuti zakon ili ja možda nisam pročitao. Dakle, moramo voditi računa da narodi ovdje u BiH kao konstitutivni i Ostali budu svi zadovoljni. Nije dobro ako jedan ili dva, ne znam, naroda kažu da sa nečim nisu zadovoljni. Mi predstavnici srpskog naroda predlažemo nekoliko zaključaka u ovom Domu i dozvolite da pročitam te zaključke: 1. Razlog za nefunkcionisanje Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH je bespravna odluka visokog predstavnika Valentina Incka kojom je pokušao nametnuti izmjene i dopune Krivičnog zakona BiH, što nije imao pravo. Ovlaštenje za nametanje zakona od strane visokog predstavnika kao neizabranog stranca ne postoji u Dejtonskom sporazumu i Aneksu X kao jedinom aneksu koji jasno određuje zadatke visokog predstavnika. 2. Neophodno je da oni koji su kreirali posljednju odluku Valentina Incka, istu i ponište. Savjet ministara BiH bi trebao u što skorije vrijeme predložiti način određivanja i iskazivanja odnosa prema počinjenim ratnim zločinima i njihovom tretiranju u javnosti, imajući u vidu da se u Bosni i Hercegovini vodio građanski rat ili ”tragičan sukob u regionu”, kako to definiše Dejtonski sporazum. 3. Dom naroda konstatuje da ne postoji visoki predstavnik kao predstavnik strana potpisnica Aneksa X, jer Kristijana Šmita nije potvrdio Savjet bezbjednosti Ujedinjenih naroda. 4. Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH konstatuje da Ustavni sud BiH, izlazeći izvan svoje nadležnosti i suprotno ustavnom određenju da Bosna i Hercegovina nastavlja svoje pravno postojanje prema međunarodnom pravu kao država, ali sa unutrašnjim sistemom izmijenjenim kako je ovim Ustavom predviđeno, donosi odluke suprotne Ustavu BiH kada je u pitanju državna imovina. 29 Ustav BiH u članku III. točka 3.a) reguliše da “sve vladine funkcije i ovlašćenja koje u ovom Ustavu nisu izričito dodijeljene institucijama Bosne i Hercegovine, pripadaju entitetima”. 5. Dom naroda konstatuje da Ustavom BiH državnoj zajednici Bosne i Hercegovine nije izričito dato pravo na imovinu, niti nadležnosti da reguliše vlasništvo nad državnom imovinom, pa je neophodno da se to pitanje razriješi sporazumom između dva entiteta, kantona/županija Federacije BiH, kao i Brčko Distrikta, koji je u zajedničkom vlasništvu (kondominijum) Republike Srpske i Federacije BiH. 6. Dom naroda podržava inicijativu Narodne skupštine Republike Srpske za razgovor i dijalog između Republike Srpske i Federacije Bosne i Hercegovine, kao i tri konstitutivna naroda – Srba, Hrvata i Bošnjaka o mogućim rješenjima za Bosnu i Hercegovinu, te ih poziva na sveobuhvatni dijalog o trenutnom stanju u Bosni i Hercegovini i mogućim rješenjima vezanim za budućnost Republike Srpske i Federacije BiH. Hvala.
Replika, kolega Bećirović.
Ja prvo želim uputiti sugestiju na kraju ove ili pri kraju ove rasprave Vama gospodine predsjedavajući i zamjenicima da u narednom periodu dosljedno brinete o primjeni Poslovnika i da omogućite ostvarivanje svih ne samo prava, već i dužnosti izabranih delegata. Ovo je sugestija svim članovima Kolegija i ona je principijelna i pravne prirode. Drugo što želim reći, ne može ova sjednica razriješiti sve probleme, iskušenja i opasnosti sa kojima se zajedno u ovoj zemlji suočavamo, međutim ima ipak jedna pozitivna poruka sa današnje sjednice. Ta pozitivna poruka je da ipak postoji spremnost da se vratimo u institucionalne okvire, a vama je svima jako dobro poznato da djelovanje i institucijama i vaninstitucionalno djelovanje su dva različita pola. Sljedeće što želim reći jeste da apsolutno danas nisam nikoga čuo da je rekao da je protiv dijaloga i to je dobra stvar. I kada govorimo o dijalogu vjerujem da ćemo se složiti da dijalog trebamo voditi u nadležnim organima gdje smo izabrani i o pitanjima za koja smo nadležni. Nadam se da niko nema tu vrstu iluzije da je moguće voditi dijalog o političkoj nezavisnosti, suverenitetu, teritorijalnom integritetu i međunarodno-pravnom subjektivitetu BiH. Ko bi pristao na taj dijalog pristao bi na antiustavno i antidejtonsko djelovanje. Mi u ovoj zemlji svi zajedno imamo sve prirodne i ekonomske resurse da pravimo balkansku Švicarsku. Alternativa balkanskoj Švicarskoj je da pravimo Liban na ovim prostorima. Ja vjerujem da niko ne želi u tom pravcu da krene. Šta nam treba biti ključna stvar za iskorak u BiH? O tome danas nije niko govorio, a bojim se da bez tog nećemo praviti ozbiljne iskorake. Koja je to stvar? Ja ću je definirati na slejdeći način, u ovoj zemlji je potrebna izgradnja potpuno nove političke kulture. Trenutna politička kultura podaništva ne može rezultirati ničim dobrim. Sad da napravite anketu među 30 svim ljudima u ovoj zemlji, među svim narodima i da pitate kako doživljavaju riječ kompromis 99% bi se negativno izjasnilo. U ovoj zemlji svi misle da je kompromis nešto loše, takva je politička atmosfera. I ako svi sistemski ne napravimo novu političku kulturu u ovoj zemlji, neće biti nijednog prestavnika koji će praviti bilo kakve političke kompromise. Za stolom ili u Kolegiju sjede sada Čović, Špirić, Izetbegović, dovedite koga hoćete umjesto njih, ponovo će biti isto ako nešto ne poradimo na ovom. Sljedeća stvar koju želim reći jeste da danas imaju smisla isključivo oni zaključci oko kojih se možemo okupiti svi zajedno da ih izglasamo. Bilo kakvi drugi zaključci gdje jedan klub ili trećina Doma naroda neće ih podržati nemaju nikakvog smisla i to jako dobro svi znate. Gdje nam je izlaz? Izlaz nam je u poštivanju Dejtonskog mirovnog sporazuma, Ustava i drugih pravnih akata i to principijelno da poštujemo. Ako ćemo poštovati Dejtonski mirovni sporazum kolega Noviću onda nećemo reći da je bio građanski rat, već ćemo reći da je bio tragični sukob u regionu. Razlika između ta dva pojma kao Sjeverni i Južni pol, ni približno isto. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Ja samo pozivam i Vas i sebe i sve druge, držimo se onog što piše – tragični sukob u regionu.
Dva minuta i 40 i nešto sekundi ste probili.
Ja mogu i sad prekinuti, ali evo, i Vi ste, recimo, 3 minuta duže govorili, pri kraju sam pa ako imate ...
Mogli ste raspravu uzeti, 10 minuta, uzeli ste repliku. Ok, hajde.
Kao organizator da dovršim još dvije rečenice. Druga je vezana za OHR, OHR je ljudi Aneks X Dejtonskog mirovnog sporazuma. Kad se pitate otkud prava, evo ja ću vam sad pročitati: član 2. b) nadležnost visokog predstavnika, kaže, citiram – olakšati kako visoki predstavnik prosudi da je potrebno razriješenje bilo kojih poteškoća koje proizilaze sa implementacijom. Ili recimo član 5. – visoki predstavnik je konačni organ na terenu vezano za tumačenje sporazuma. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] 31 Sve je jasno. I zadna stvar o kojoj želim reći jeste državna imovina. I to pitanje moramo rješavati u BiH ali vjerujte ne treba se niko zanositi idejom da je to više moguće uraditi mimo odluke Ustavnog suda BiH. Odluka Ustavnog suda, pretpostavljam da se slažete je konačna i obavezujuća i na bazi odluke Ustavnog suda koji je rekao ovdje u Parlamentu da to pitanje razriješimo, mi to trebamo uraditi.
Sad imamo dvije replike, prvo kolega Jusufović. Izvolite.
Hvala lijepo. I ja spadam u red onih koji smatraju da je ovo korisno danas što smo sjeli neovisno šta će iznjedriti danas ova rasprava, bar smo otvorili mnoga pitanja i ja mislim vezano za to da bi trebalo ući u jedan novi način, kako da kažemo, pokušaja razrješavanja svih ovih nesporazuma. Ovde je danas u raspravi istaknuto da su dva naroda nezadovoljna, čini mi se da je kolega Špirić, kasnije su nastavili mnogi, nije tačna ta teza, tačna je teza da su nezadovoljna sva tri naroda, ali svako iz svoje perspektive gledajući. Ova, da ne obrazlažem, to, gospodin Čović je rekao hrvatski narod radi majorizacije, naj, najmanje brojan itd. Bošnjački radi straha od srpske hegemonije itd. itd. Srpski narod iz drugih razloga, evo uticaja međunarodne zajednice, visokih predstavnika, odluka itd. Svako sa svoje tačke gledišta vjerovatno ima svoje razloge ... Vezano za to smatramo da bi trebalo uraditi sledeće, koja ekipa, koja grupa, ne znam ko bi sve to bio, ali iz svih naroda i građana da naprave katalog razlika, nezadovoljstava, jedni, drugi, treći i četvrti, i peti, i ... onda ići na rješavanje u podjelu šta su unutrašnja pitanja, šta mogu rješavati domaći organi, šta su to međunarodni i ići od lakšeg ka težem. To jeste neki novi pravac, osvrt, ali ako bježimo da i o čemu pričamo onda nikad ništa riješiti nećemo. I danas su od ovih zaključaka vezano za to smatram da po svim ovim zaključcima ima različitih opet, ovaj, pristupa. Po meni i zato predlažem da se danas usvoje, kolegica Bradara je predložila zaključke i pod tačkom, ... tačka 3. mislim da ovaj zaključak podrazumijeva sve ono otprilike naše sublimirati što, ovaj, bi trebalo da se radi u budućnosti. Mislim da bi imalo smisla ga usvojiti, a svaki ovaj pojedinačni drugi teško da može dobiti ikakvu većinu i zadovoljstvo. Toliko i hvala.
Naredna replika ili ispravak krivog navoda, kolegica Pendeš.
Zahvaljujem. Više je to komentar na riječ kompromis, koje je gospodin, ovaj, uvaženi kolega vidi kao rješenje, e ja smatram da su Hrvati od nastanka BiH pravili kompromise, pa smo pravili kompromise izlazeći na referendum 29. veljače i 01. ožujka, pa unoseće Herceg-Bosnu u Dejton, pa davanje potpore Reformskoj agendi i mi stalno pravimo kompromise i zato sad mi očekujem konsenzus oko ključnih pitanja, a ključno pitanje legitimitet kroz Izborni zakon.
Replika kolega Lazar Prodanović. Izvolite. 32
Gospodo predsjedavajući, uvaženi koleginice i kolege. Bez ikakve sumnje slušajući sve ove druge diskusije na kraju ove ukupne rasprave potpuno je evidentno i svima jasno da se nalazimo u najdubljoj krizi od Dejtonskog sporazuma. Dublja kriza od toga je nespremnost za razgovor, dijalog, kompromis i dolaska do zajedničkog rješenja o minimumu zajedničkih interesa kada su u pitanju budućnost svih u BiH. Ono što sam danas čuo i posebno me raduje od svih delegata spremnost da saslušamo jedni druge i imam utisak razumijevanje za ono čega se godinama u BiH gaje međusobni strahovi. Minimum od ove priče koji je započet danas, koji je zakuvan od strane onih koji u određenom smislu drže BiH kao zarobljenu državu stvarajući u nedovoljno razvijenoj demokratiji i državi sa neadekvatnim, odnosno nepotpunim vladavinom prava dodatne krize koji dovode u pitanje njenu budućnost. Ne smijemo se radovati takvim odlukama ako su privremeno korist nekome, dugoročno oni će najviše štetiti. Ono na čemu bismo mogli raditi i oko čega bismo bili suštinski svi usaglašeni, nemoguće je da podržavamo da bilo ko u, dakle, u bilo kom smislu nameće bilo koji zakonski akt u ovoj zemlji kad imamo najviše zakonodavno tijelo. Ako treba deset godina, deset godina da dogovaramo neka pitanja, trebamo korak po korak. Paralelno sa tim pitanja oko kojih imamo konsenzus ili postignut kompromis treba rješavati, imati na dvije strane krizu i potpuni zastoj mislim da nije rješenje, da paraleleno sa tim treba rješavati druga pitanja i doći do rješenja koja bi bila prihvatljiva. Nepotrebno je da imamo, moramo se razumjeti, mislim da previše imamo međusobnih strahova i Bošnjaci, i Srbi, i Hrvati, i svi su ovdje, slažem se potpuno sa uvaženim kolegom Jusufovićem, da svi su u određenom stepenu, ovaj, nezadovoljni, ali ne može biti zadovoljstvo da svi dobiju sve a niko ništa, u tom smislu moramo zajedno više činiti da se dođe do rješenja koja bi bila budućnost i perspektiva ove zemlje. Takođe ova ukupna izolovanost u BiH, bez obzira na svu spremnost za unutrašnji kompromis ili konsenzus i dalje će BiH zadržavati u stanju nesugurnosti, nestabilnosti i bez perspektive, što rezultuje onim što mora biti briga svih nas odlaskom hiljada građana BiH, a samim tim politika će izgubiti smisao. Hvala.
Hvala. Kolegica Bradara rasprava.
Molim stanku od 5 minuta.
Hoćemo li prvo zaključiti raspravu ako nema, pa ćemo se onda iza toga, ovaj, izjasniti oko ...
Može tako, poslije rasprave.
Ima li još bilo, potrebe za bilo kakvu raspravu, repliku, ispravku krivog navoda? Nema, ne vidim ni interesa za nju. Hvala vam. 33 Ovim zaključujemo rasprave. E sad izvolite u ime Kluba Hrvata, kolegice Bradara.
/nije uključen mikrofon/
Stanka 5 minuta, molio bi da ne izlazimo da možemo ovdje, ako je pet minuta nekako iskombinirati. [[PAUZA]] Prvo ću vas zamoliti da zauzmemo svoja mjesta da možemo nastaviti sa radom. Kolegice Bradara ako ima potrebe da komentirate stanku.
/nije uključen mikrofon/
Nema. Hvala lijepo. Ja onda predlažem ovako, da idemo sa zaključkom koji je dostavila kolegica Bradara kao onaj koji je prvi stavljen. Imamo tri stavka u tom zaključku. Nama na volju da se dogovorimo hoćemo li ići pojedinačno svaki stav, pojedinačno svaki stav i o jednom i drugom zaključku. Onda predlažem, ja ću čitati polako da, svi ... ovo na klupe. Prijedlog zaključaka Kluba Hrvata u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH. Prvi zaključak: 1. Pozivamo na žurno usuglašavanje izbornih modela temeljem potpisanog Političkog sporazuma o načelima izmjena i dopune Izbornog zakona BiH u Mostaru 17. lipnja 2020. godine, kako bi se osiguralo legitimno predstavljanje konstitutivnih naroda u Predsjedništvu BiH i domovima naroda te uklonili svi oblici utvrđenih nejednakosti i diskriminacija, a sukladno odluci Ustavnog suda BiH broj U-23/14 i presudama Europskog suda za ljudska prava koje još čekaju svoje izvršenje. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja za ovaj zaključak. Hvala lijepo. Nazočno, pristupilo glasovanju 11 – za 8, protiv 1, suzdržana 2. Federacija BiH – 4 za, 1 protiv, 2 suzdržana. Republika Srpska – 4 za, niko protiv i suzdržan. Imamo opću i entitetsku većinu. Konstatiram da je ovaj zaključak prošao. Idemo na drugi zaključak: 2. Središnje izborno povjerenstvo (SIP) nije zakonodavno tijelo niti ima pravo donositi odluke iz nadležnosti Parlamentarne skupštine BiH. Središnje izborno povjerenstvo nije izabrano i imenovano sukladno odredbama Izbornog zakona BiH. Tražimo da se članovi 34 Središnjeg izbornog povjerenstva izaberu i imenuju temeljem Javnog natječaja u skladu s procedurama i propisanim Izbornim zakonom BiH. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja za ovaj zaključak. Hvala lijepo. Glasovanju je pristupilo 11 – za 7, protiv 3, suzdržan 1. Federacija BiH – 3 za, 3 protiv, 1 suzdržan. Republika Srpska – 4 za, niko protiv i suzdržan. Imamo opću ali nemamo entitetsku većinu. Idemo na usuglašavanje oko ovog zaključka u narednoj fazi obzirom da nemamo trećeg člana Kolegija. Treći zaključak: 3. Pozivamo sve političke aktere na stalni dijalog kako bi žurno ostvarili preduvjete za redovito i nesmetano funkcioniranje, te ispunjavanje obveza kako iz nadležnosti Vijeća ministara BiH tako i iz Parlamentarne skupštine BiH. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja za ovaj zaključak. Hvala lijepo. Nazočno, odnosno pristupilo glasovanju 11 – za 10, protiv 1, suzdržan niko. Federacija BiH – 6 za, 1 protiv, niko suzdržan. Republika Srpska – 4 za, niko protiv i suzdržan. Imamo opću i entitetsku većinu. Konstatiram da je ovaj zaključak prošao. ... zaključaka Kluba srpskog naroda. Prvi zaključak: 1. Razlog za nefunkcionisanje Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH je bespravna odluka visokog predstavnika Valentina Incka kojom je pokušao nametnuti izmjene i dopune Krivičnog zakona BiH, što nije imao pravo. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja.
/nije uključen mikrofon/
Oprostite, oprostite, ..., moliću vas da poništite ovu pokrenutu proceduru glasovanja. Ovaj zaključak ima dva dijela, pa ovo je drugi: Ovlaštenje za nametanje zakona od strane visokog predstavnika, kao neizabranog stranca, ne postoji u Dejtonskom sporazumu i Aneksu X kao jedinom aneksu koji jasno određuje zadatke visokog predstavnika. E sad ću vas zamoliti, znači, da ponovo pokrenete proceduru glasovanja. Hvala lijepo. Nazočno 12, pristupilo glasovanju, oprostite, 12 – za glasovalo 8, protiv 4, suzdržan niko. Federacija BiH – 3 za, 4 protiv, niko suzdržan. Republika Srpska – 5 za, niko protiv i suzdržan. Imamo opću ali nemamo entitetsku većinu. Znači ... na usuglašavanje u drugom krugu. 35 Drugi dio ovog ukupnog zaključka: 2. Neophodno je da oni koji su kreirali posljednju odluku Valentina Incka, istu i ponište. Savjet ministara BiH bi trebao u što skorije vrijeme predložiti način određivanja i iskazivanja odnosa prema počinjenim ratnim zločinima i njihovom tretiranju u javnosti, imajući u vidu da se u Bosni i Hercegovini vodio građanski rat ili ”tragičan sukob u regionu”, kako to definiše Dejtonski sporazum. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala lijepo. Od prisutnih 12 koji su pristupili glasovanju – za 8, protiv 4, suzdržan niko. Federacija BiH – 3 za, 4 protiv, niko suzdržan. Republika Srpska – 5 za, niko protiv i suzdržan. Postoji opća ali ne postoji entitetska većinu. Idemo u dalje usuglašavanje. Zaključak, treći dio ovog zaključka: 3. Dom naroda konstatuje da ne postoji visoki predstavnik kao predstavnik strana potpisnica Aneksa X, jer Kristijana Šmita nije potvrdio Savjet sigurnosti Ujedinjenih naroda. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala lijepo. Od nazočnih 12 – za 5, protiv 6, suzdržan 1. Federacija BiH – niko za, 6 protiv, 1 suzdržan. Republika Srpska – 5 za, niko protiv i suzdržan. Nema opće većine. Ovaj zaključak se ne prihvaća. Idemo na četvrti dio ovog zaključka: 4. Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH konstatuje da Ustavni sud BiH, izlazeći izvan svoje nadležnosti i suprotno ustavnom određenju da Bosna i Hercegovina nastavlja svoje pravno postojanje prema međunarodnom pravu kao država, ali sa unutarnjim sistemom izmijenjenim kako je ovim Ustavom predviđeno, donosi odluke suprotne Ustavu BiH kada je u pitanju državna imovina. Ustav BiH u članku III. točka 3.a) reguliše da “sve vladine funkcije i ovlašćenja koje u ovom Ustavu nisu izričito dodijeljene institucijama Bosne i Hercegovine, pripadaju entitetima”. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala lijepo. Glasovanju pristupilo 12 – za 8, protiv 4, suzdržano ništa. Federacija BiH – 3 za, 4 protiv, suzdržan niko. Republika Srpska – 5 za, niko protiv i suzdržan. Imamo opću ali nemamo entitetsku većine. Isto tako idemo u dalje usuglašavanje. Peti dio zaključka: 5. Dom naroda konstatuje da Ustavom BiH državnoj zajednici Bosne i Hercegovine nije izričito dato pravo na imovinu, niti nadležnosti da reguliše vlasništvo nad državnom imovinom, pa je neophodno da se to pitanje razriješi sporazumom između dva entiteta, kantona/županija Federacije BiH, kao i Brčko Distrikta, koji je u zajedničkom vlasništvu (kondominijum) Republike Srpske i Federacije BiH. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala lijepo. Nazočnih 12 – za 8, protiv 4, suzdržano ništa. Federacija BiH – 3 za, 4 protiv, suzdržan niko. Republika Srpska – 5 za, niko protiv, niko suzdržan. Postoji opća ali ne postoji entitetsku većine. 36 Isto zaključujemo kao i prethodnim ovim točkama, idemo na dalje usuglašavanje. I šesti, konačno, zaključak ovog drugog seta: 6. Dom naroda podržava inicijativu Narodne skupštine Republike Srpske za razgovor i dijalog između Republike Srpske i Federacije Bosne i Hercegovine, kao i tri konstitutivna naroda – Srba, Hrvata i Bošnjaka o mogućim rješenjima za Bosnu i Hercegovinu, te ih poziva na sveobuhvatni dijalog o trenutnom stanju u Bosni i Hercegovini i mogućim rješenjima vezanim za budućnost Republike Srpske i Federacije BiH. Molim vas pokrenite proceduru glasovanja. Hvala lijepo. Glasovanju je pristupilo 12 – za 8, protiv 3, suzdržan 1. Federacija BiH – 3 za, 3 protiv, suzdržan 1. Republika Srpska – 5 za, niko protiv i suzdržan. Postoji opća ali ne postoji entitetsku većine. Konstatiram da i ovaj zaključak ide na usuglašavanje.
/nije uključen mikrofon/
Oprostite.
/nije uključen mikrofon/
Da ponovimo glasovanje? Na zahtjev gospodina Jusufovića ponovit ćemo ovaj ciklus glasovanja. Od 12 prisutnih – za 8, protiv 4, niko suzdržan. Federacija BiH – 3 za, 4 protiv, niko suzdržan. Republika Srpska – 5 za, niko protiv i suzdržan. Imamo opću, nemamo entitetsku većinu. ... zaključak da i ovdje idemo na dalje usuglašavanje. Evo, time smo zaključili naše izjašnjavanje o ova dva zaključka. I sad ako bi mogli podvući konačno da imamo iz zaključka broj 1. koji je bio zaključak Kluba Hrvata, prvi zaključak je usvojen i treći zaključak je usvojen. Drugi zaključak ide na usvajanje. Kada je u pitanju Klub ispred srpskog naroda, prvi, drugi,četvrti, peti i šesti zaključci idu na dalje usuglašavanje, a treći zaključak nije dobio ni entitetsku ni opću većinu. Oko usuglašavanja ćemo se dalje dogovarati i načinu izjašnjavanja oko ovog dijela. Uvažene kolege ovim smo iscrpili današnji dnevni red i završavamo 8. žurnu sjednicu. O datumu naredne sjednice ćemo vas naknadno obavijestiti. Hvala vam lijepo. Sjednica završena u 16:25 sati.