Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom i raspravom o: - Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o potvrđivanju Europske Povelje o lokalnoj samoupravi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 56. Predlagatelj Zakona je Vlada. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovoga Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za lokalnu, područnu i regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik, Središnjeg državnog ureda za upravu, gospodin Antun Palarić, će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite, državni tajniče.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Uvođenje sustava lokalne samouprave davne 1992. godine u Republici Hrvatskoj pokazao se kao pun pogodak jer to je jedan vrlo, vrlo uspješan projekt na kojem smo uporno radili kako bi došli do današnje razine lokalne samouprave, a to možemo reći da je na razini najboljih iskustava europskih zemalja. Te davne '92. godine, kada su donoseni prvi zakoni, Hrvatski sabor donio je zaključak kojim je obvezao samog sebe, a time i hrvatske Vlade, da će poštivati sva načela Europske povelje o lokalnoj samoupravi. Mi dakako nismo bili zemlja članica Vijeća Europe, mi nismo bili ni u prilici ratificirati Europsku povelju, učinili smo to kada smo mogli, kada smo postali članica Vijeća Europe, učini smo to 1997. godine i nakon punih 11 godina, evo pomalo vračamo se sjećanjem u to vrijeme, jer je život tako htio da i ja osobno predstavljam tu ratifikaciju u ovom časnom domu. Tada smo ratificirali onoliko normi koliko smo morali i nastavili smo sa razvojem lokalne samouprave. Teško je sada spomenuti što je sve učinjeno od tog perioda do danas, ali naglasio bih samo na one odrednice koje smo učinili u proteklom mandatu ove Vlade a to je da smo ustanovili, donijeli novo zakonodavstvo koje se tiče izbornog sustava, zaokružili smo područni ustroj, slijedom novog modela izbora, neposrednog izbora gradonačelnika uveli smo i modele razrješavanja međusobnih odnosa između gradonačelnika, načelnika, župana i općinskih načelnika s jedne strane, i možebitne drugačije političke volje izabranih vijećnika u lokalnim vijećima ili županijskim skupštinama. Nadalje, uveli smo i posebne jedinice lokalne samouprave, velike gradove koji su se pokazali kao nositelji daljnje decentralizacije. A od velikih decentraliziranih poslova, posebno bih naglasak stavio na ovlast, na izdavanje svih dozvola i ovlaštenja koja se tiču upravljanja prostorom, izdavanja građevinskih i lokacijskih dozvola. Dakle, u primjeni tih svih zakona dostigli smo razinu koja predstavlja najbolju praksu u lokalnoj samoupravi. Ostaje još jedno neriješeno pitanje a koje će ovaj Sabor vjerujem riješiti tijekom ovom mjeseca a to je Zakon o radnim odnosima u lokalnoj samoupravi, zakon je pripremljen, poslan je na mišljenje svim tijelima državne vlasti, ali isto tako i nacionalnim udrugama jedinica područne i lokalne samouprave. Gospođe i gospodo zastupnici, s obzirom na snagu jedinica lokalne samouprave, s obzirom na jasno izraženu volju Vlade da se lokalna samouprava razvija prema najvišim standardima koji vladaju i u Europi. S obzirom na naše izvanredne odnose, sa kongresom lokalnih i regionalnih vlasti, kao države, a isto tako i na visoki rang dužnosnika kongresa lokalnih i regionalnih vlasti koji su pripadnici republike, hrvatskog naroada i dolaze iz Republike Hrvatske, mi nastavljamo sa razvojem i predlažemo da se u potpunosti ratificira Europska povelja o lokalnoj samoupravi. I odlučni smo da se tako ratificirana povelja u cijelosti primjeni u Republici Hrvatskoj. Molimo da podržite donošenje ovoga Zakona kako bi i tu priču priveli kraju. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbor za lokalnu, područnu samoupravu, zakonodavstvo? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnika Dubravka Šuica, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođe i gospari zastupnici. Evo, pred nama je kao što je rekao državni tajnik, Zakon o potvrđivanju Europske povelje o lokalnoj samoupravi s Konačnim prijedlogom zakona što znači ratifikacija povelje u cjelini. Čuli smo od državnog tajnika detalje o povijesti naše lokalne uprave i samouprave. Ali evo nekoliko riječi o samoj povelji. Sastavljena u Vijeću Europe na poticaj stalne konferencije o lokalnim regionalnim jedinicama Europe, otvorena za potpisivanje 15. listopada 1985. godine a u povodu 20. plenarne sjednice Kongresa, ratificirana u 47. zemalja, naša država, kao što je rekao državni tajnik je pristupila ratifikaciji 19. rujna 1997. kao država članica Vijeća Europe. Činjenica je da Hrvatska ulaže znatne napore na unapređenju okvira za lokalnu samoupravu. Što je cilj Europske povelje o lokalnoj samoupravi? Ispraviti manjkavost zajedničkih europskih standarda za ocjenu i zaštitu prava lokalnih vlasti koje su, bi trebale biti najbliže građanima. Zatim pružiti mogućnost učinkovitog sudjelovanja građanima u donošenje odluka koje utječu na njihov svakodnevni život i postizanje većeg jedinstva među članicama Vijeća Europe a sve u svrhu očuvanja i postizanja ideala i načela koja su naše zajedničko nasljeđe. Što predstavlja ova Povelja? Prije svega to je prvi multilateralni pravni instrument, koji štiti, definira načela lokalne samostalnosti kao i jedan od stupova demokracije za kojega se zalaže i štiti Vijeće Europe. Također, ona se smatra izrazom odnosno testom prave demokracije, izrazom političke volje da se na svim razinama teritorijalne uprave znači i lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj mogu donositi odluke. Ova povelja također osigurava standarde za učinkovit rad lokalne samouprave i standarde koji jamče političku, administrativnu i financijsku neovisnost lokalnih vlasti. Ona također predstavlja suštinski doprinos zaštiti i jačanju zajedničkih europskih vrijednosti, a one su kao što znamo prije svega vladavina prava s posebnim akcentom na ljudska prava i slobode. Pa znamo da pravni temelj za ostvarivanje ljudskih prava i sloboda u jedinicama lokalne samouprave također predstavlja Opća deklaracija Ujedinjenih naroda o pravima čovjeka iz 1948. godine i Europska konvencija o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda koja je donesena u Rimu 1950. godine. To su dva dokumenta koja čine temelje europskog standarda demokracije. Nemojmo zaboraviti da i naš Ustav u članku 134. stavak 3. je rekao da prilikom dodjeljivanja poslova prednost treba dati onim tijelima koji su najbliži građanima. Što će značiti ratifikacija ove povelje u cijelosti? Znači da će se javne ovlasti prvenstveno obavljati na razini najbližoj građanima, da će se precizirati odnosi u vezi s poslovima koji su dodijeljeni lokalnoj i područnoj samoupravi, a sa stvarnim mogućnostima da ih obavlja na ekonomičan i učinkovit način. Isto tako, lokalne jedinice će nakon ratifikacije ove povelje imati veću mogućnost prilagođavanja pojedinih poslova koja su prenešena od regionalnih jedinica. Kod nas se misli na županije. Također će se dograditi sustav financiranja i raspored financijskih resursa o čemu mi iz lokalne uprave vrlo često razgovaramo i što nas posebno interesira. Isto tako, dati će pravo lokalnim i područnim, odnosno regionalnim jedinicama, pristupati međunarodnim udruženjima lokalnih jedinica. Znači, ova povelja određuje osnovne zajedničke standarde za utvrđivanje i zaštitu prava lokalnih vlasti. Zatim osigurava okruženje koje vodi ekonomskom razvitku i jakom građanskom društvu i zahtijeva od zajednica da razviju sigurnu politiku, da izgrade strukture, institucije koje unapređuju procese za lokalni razvitak. Donošenjem ovog zakona bi se postigao najveći stupanj suglasnosti nacionalnog pravnog okvira u području samouprave s dostignućima zacrtanim u povelji kao jednim od osnovnih međunarodnih ugovora za to područje koje je donijelo Vijeće Europe. Također bi se otklonile primjedbe Vijeća Europe koje su ponekad isticane zbog činjenice da je Republika Hrvatska prilikom ratifikacije 1997. godine iskazala spremnost biti vezana samo dijelom odredbi povelje u smislu članka 12. stavka 1. i 2. povelje. Ali tada kao što smo vidjeli u obrazloženju ovog zakona vodilo se računa o stupnju razvoja lokalne samouprave u Hrvatskoj. Tijekom posljednjih godina svjedoci smo posljednjih 10 godina odvijao se stalni proces reforme lokalne i područne i regionalne samouprave i kao što sam rekla pojedine odredbe povelje su ugrađene čak i u Ustav. U međuvremenu je donesen kao što je državni tajnik naglasio čitav niz zakona koji su upravo na tragu ove povelje, a jedno od temeljnih načela za koje se zalažemo jest decentralizacija i upravo na tragu decentralizacije doneseno je niz zakona u ovom Saboru. Ja mogu samo nekoliko spomenuti. Znači, onaj jedan od najvažnijih neposredan izbor čelnika lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave. Zatim, fiskalna decentralizacija u jednom dijelu. Zatim, status velikih gradova kojom činjenicom su kao što je već istaknuto veliki gradovi dobili ovlasti koje nisu do sada imali. Znači, svi gradovi preko 35000 stanovnika koji su sjedište županija i koji imaju više od 35000 stanovnika dobili su mogućnost izdavanja lokacijskih i građevinskih dozvola. To je samo jedan od poslova koji su dodijeljeni velikih gradova, a uslijedit će još cijeli niz vjerujem i novih zakona, a i podzakonskih akata koji će velikim gradovima omogućiti odvijanje ovih poslova, a sve na tragu ove povelje o kojoj govorimo. Znači, donositi odluke na stupnju, na nivou koji je najbliži građanima. Gospođe i gospari, donošenjem ovog zakona naša država će se svrstati u skupinu zemalja koje su usvojile najviše standarde u području lokalne i područne (regionalne) samouprave. Što se tiče uloge kongresa koju je državni tajnik ovdje spomenuo kongres lokalnih i regionalnih vlasti čija sam slučajno jedna od potpredsjednica ima izvanrednu suradnju sa našim središnjim uredom i s našom državom i jedna od tema na plenarnoj sjednici krajem svibnja u Strasbourgu biti će upravo stanje lokalne i regionalne demokracije u Hrvatskoj gdje će se sigurno i u Vijeću Europe, odnosno u kongresu raspraviti i sigurna sam da će donošenje, znači ratifikacija ove povelje bitno doprinijeti onome o čemu ćemo tamo raspravljati krajem svibnja. I zato vjerujem da ćemo svi klubovi biti danas, odnosno u petak suglasni da se ratificira povelja u cijelosti. Klub HDZ-a je kao što ste vidjeli iz izlaganja za.
Klub zastupnika HNS-a gospodin zastupnik Željko Vincelj. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Europska povelja o lokalnoj samoupravi određuje minimum osnovnih načela upravljanja kojim bi svaki demokratski sustav lokalne samouprave trebao poštovati. Osigurava osnovne standarde za učinkovit rad lokalne samouprave i standarde što jamče političku, administrativnu i financijsku neovisnost lokalnih vlasti. Ona je usvojena sa statusom europske konvencije što znači da su države sklopile zakonske obaveze, te podrazumijeva da članci koji su prihvaćeni ratifikacijom čine sastavni dio pravnog poretka države obveznice povelje, a nacionalni bi zakoni trebali biti u skladu sa njezinim standardima i načelima. Znamo da povelja sadrži tzv. sustav obvezne jezgre, tj. zahtijeva se od država da preuzmu najmanje 20 od 30 stavaka prvog dijela. Mi smo tu povelju potvrdili '97. godine i prihvatili onaj minimalni broj njezinih odredbi. Zbog ustavnih i praktičnih prepreka, a možemo reći i nedostatka političke volje u trenutku pristupanja i ratifikacije Hrvatska je odlučila ne preuzeti preostale odredbe Povelje sve do danas, premda su hrvatski propisi zapravo usklađeni s nekima od njih. Danas pak, vjerujem ovog, voljom ovog Sabora, vjerujem da ćemo prihvatiti i one preostale, prije desetak godina neprihvaćene odredbe Europske povelje o lokalnoj samoupravi. Lokalne i područne, odnosno regionalne samouprave imaju ključnu ulogu u funkcioniranju suvremenog društva. Sadrže ključ demokratskih načela. Pravo i dužnost građana da sudjeluju u odlučivanju koje izravno utječe na njihov svakodnevni životi i podjelu odgovornosti za funkcioniranje zajedničkih pitanja u njihovoj zajednici. Osim što su važne sa stajališta demokratske odgovornosti, bitne su i za ekonomsku učinkovitost i dobrobit cjelokupne zajednice. Pri tome treba postići ravnotežu u veličini, organiziranosti i zaposlenosti jedinica lokalne samouprave kako bi mogla odluke donositi na razini koja je najbliža građanima, te u isto vrijeme učinkovito obavljati svoje zadaće. Naravno, nameće se pitanje kako osigurati učinkovit rad neovisne lokalne samouprave, te koje standarde treba poštovati. Odgovori na ta pitanja nalaze se u Europskoj povelji o lokalnoj samoupravi koja određuje one osnovne zajedničke standarde za utvrđivanje i zaštitu prava lokalnih vlasti. Povelja je prvi multilateralni pravni instrument koji definira i štiti načela lokalne samostalnosti. Koje su to odredbe Povelje koje do sada nismo, a sada ćemo ih prihvatiti? Po svom značaju zavređuje da ih se poimence i jasnije objasni, posebno ono da će se javne ovlasti obavljati tako da se preferira da pripadaju vlastima koje su najbliže građanima. Dakle, Povelja zahtijeva da se poslovi povjere onim razinama vlasti koje su najniže lokalnoj i koje su sposobne zadatak izvršiti na najučinkovitiji način. Znamo da je to načelo supsidijarnosti. Ovom odredbom izriče se opće načelo da je provođenje javnih ovlasti potrebno decentralizirati. To ipak ne znači da se ovlasti trebaju decentralizirati ako lokalnoj jedinici nije osigurana potrebna sposobnost ili pak adekvatna sredstva za obavljanje povjerenih ovlasti. U tom grmu naravno leži zec. U kasi. Puno toga dobroga i puno bolje od centralne vlasti mogli bismo mi riješiti, popraviti ili graditi u općinama i gradovima da nam je dio novca s kojim raspolaže centralna vlast. Premda Hrvatska nije proglasila da je vezana ovim stavkom, hrvatski su propisi zapravo u skladu s njim, jer Ustav Republike Hrvatske sadrži ovo bitno načelo. Članak 134. stavak 3. i 4. Ustava navodi da će prilikom dodjeljivanja poslova prednost imati ona tijela koja su najbliža građanima. No, je li tome bilo tako? Stanuje li decentralizacija u dovoljnoj mjeri pri nas? Svi skupa znamo da ne, da je prečesto i previše lokalni život bio pod utjecajem centralne države, da je prečesto i previše bio obilježen obilježjem mrkve i batine, tj. sustava nagrađivanja ili kažnjavanja, ovisno o tome je li u nekoj općini, gradu ili županiji politika i političari po volji Markovom trgu ili ne. Prečesto je i previše u Hrvatskoj bilo slučajeva tipa Đapić Osijek, kada je neki lokalni projekat ujutro grandiozan, sjajan, fenomenalan, a popodne ne valja ništa. Sljedeća odredba Povelje je da bi lokalne jedinice trebale imati određenu razinu samostalnosti kada obavljaju poslove koji se obično povjeravaju središnjim tijelima tj. da primjenu prenesenih ovlasti prilagode lokalnim uvjetima. U hrvatskom zakonodavnom okviru ne postoji odredba koja bi omogućila lokalnim jedinicama da slobodno odlučuju o provođenju prenijetih ovlasti prilagođavajući njihovu provedbu lokalnim uvjetima. Stoga, lokalne jedinice nisu neovisne u obavljanju prenijetih ovlasti, te im se ne omogućuje da u obzir uzmu i lokalne uvjete u obavljanju prenijetih ovlasti. U skladu s člankom 83. Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi, lokalne jedinice moraju postupiti u skladu s obveznim nalozima koje izdaju središnja tijela odnosno mjerodavno ministarstvo. Vjerujem da će riječ naredba uskoro nestati iz ovog članka Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi. Povelja, nadalje, uzima u obzir činjenicu da provedba bilo koje odluke lokalnog značaja u velikoj mjeri ovisi o sposobnosti lokalne zajednice da ponudi dovoljno povoljne uvjete provedbe. Postupci pribavljanja mišljenja osiguravaju odgovarajuće mehanizme kojima se može donijeti zaključak o tome ima li jedinica lokalne samouprave sposobnost za obavljanje povjerenih poslova ili nema. Pribavljanje mišljenja važno je i kao mehanizam za lokalnu samoupravu kako bi se osiguralo da promjene u lokalnim dužnostima koje predlaže državna uprava budu u skladu s decentralizacijom, te da državna uprava ne pokušava prenijeti ovlasti, test financijske podrške, niti prenijeti dužnost bez istodobnog prijenosa ovlasti kojima se jedinici lokalne samouprave omogućuje izvršavanje zadaće. Hrvatsko zakonodavstvo ne osigurava odgovarajući postupak pribavljanja mišljenja kojim bi lokalne jedinice mogle utjecati na postupke planiranja i odlučivanja o pitanjima koja ih se neposredno tiču. Postupci za pribavljanje mišljenja lokalnih jedinica trebaju se uvesti tako da dobiju stvarnu mogućnosti utjecaja i davanja primjedbi na odluke i promjene koje središnja vlast planira u lokalnim poslovima. Želim vjerovati i da će lokalna samouprava izgraditi svoju sposobnost zagovaranja i uvjeravanja, a država sposobnost prihvaćanja, posebice kroz udruge gradova, općina, županija. Povelja, nadalje, prihvaća načelo razmjernosti kojim se nadzorna vlast u ostvarivanju svojih posebnih ovlasti obvezuje primjenjivati metodu koja najmanje utječe na lokalnu samostalnost, a istodobno postiže željeni rezultat. U slučaju nepropisne primjene nadzora Povelja jedinici lokalne samouprave predviđa pravo pristupa pravnom sredstvu kojim se uvjeti i način nadzora mogu staviti pod nadzor. Dakle, možemo reći nadzor nad obavljanjem nadzora. U prvom od pet stavaka iz 9. članka Povelja zahtijeva da sustav financiranja lokalnih jedinica bude relativno dinamičan kako bi mogao slijediti promjene ekonomskih činitelja. Lokalne jedinice trebaju imati na raspolaganju izvore financiranja koji su sposobni učinkovito odgovoriti na njihove potrebe u stalno promjenjivom gospodarskom okruženju. To podrazumijeva da se prihodi trebaju osigurati kroz sustav lokalnih prihoda koji dolaze iz različitih izvora i koji različito reagiraju na utjecaj inflacije ili na druge ekonomske čimbenike. Slijedi odredba Povelja koja traži primjenu procedura financijskog ujednačavanja namijenjenu zaštiti financijski slabijih jedinica i ublažavanju posljedica nejednake diobe izvora financiranja. Radi boljeg uravnoteživanja njihovih fiskalnih sposobnosti hrvatska središnja vlast jedinicama lokalne i područne samouprave treba davati dotacije iz državnog proračuna. Na primjer, područja od posebnog državnog interesa tj. područja u kojima Vlada nastoji podržati ubrzani gospodarski razvoj putem poreznih olakšica posebno u obalnim i ratom pogođenim područjima, one primaju dotacije iz državnog proračuna. No, moramo priznati da ne postoji jasno definirana i transparentna metodologija za utvrđivanje i dodjelu sredstava za financijsko izravnanje koja bi bila utemeljena na sveukupnoj analizi fiskalne sposobnosti i potrebama svih gradova i općina u Hrvatskoj. Ovu odredbu povelje treba razmatrati u vezi s narednom odredbom koja naglašava potrebu za pribavljanje mišljenja lokalnih jedinica u svim pitanjima koja se odnose neposredno na njih. Dodjela financijskih sredstava svakako je jedno od tih pitanja. Lokalne jedinice treba pitati za mišljenje na način koji im omogućuje djelotvoran utjecaj u procesu planiranja i odlučivanja. Kako je već rečeno Hrvatskoj nedostaju odgovarajući mehanizmi kojima bi se lokalnim jedinicama omogućilo preuzimanje aktivne uloge u procesima odlučivanja od neposrednog utjecaja na njih a to je jedan od uvjeta povelje s kojim se treba u budućnosti suočiti i provesti ga u hrvatskom pravnom okviru. Povelja nadalje preporučuje koliko je to moguće samostalnost lokalnih jedinica u trošenju sredstava prenesenih iz državnog proračuna te omogućiti lokalnim jedinicama određivanje vlastitih lokalnih prioriteta na temelju potreba iz njihove nadležnosti. Povelja od strana zahtijeva i poštovanje prava lokalnih jedinica na pristup nacionalnom tržištu kapitala radi uzimanja zajmova za kapitalna ulaganja. Državama je ostavljeno pravo da odrede postupak i uvjete za pristup tim izvorima. Pravo na pristup nacionalnom tržištu kapitala u Hrvatskoj sadržano je u članku 83. Zakona o financiranju jedinica lokalne i područne samouprave koji kaže da lokalne jedinice imaju pravo na ugovaranje zajmova i izdavanje obveznica, naravno unutar utvrđenih limita i uz prethodnu suglasnost centralne vlasti. Znamo da lokalne jedinice imaju pravo u skladu s člankom 12. stavkom 3. Zakona o lokalnoj samoupravi pripadati nacionalnom udruženju općina, gradova i županija uz jedno važno ograničenje samo ako odluku o udruživanju donosi većina općina, gradova i županija. Prihvaćanjem 10. članka Europske povelje prostor povezivanja širi se i van naših granica. Evo, ovo su te itekako dobro došle promjene u funkcioniranju lokalne samouprave kojima se stvaraju preduvjeti za rješavanje i preostalih slabih točaka sustava lokalne samouprave. Na zakonodavcu je da se brzo odluči za mehanizme za provedbu ovih dodatnih uvjeta povelje. U vjeri da ćemo i prije ljetne pauze vidjeti neke od mehanizama klub Hrvatske narodne stranke održat će ovo konačno potvrđivanje Europske povelje o lokalnoj samoupravi.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Gospodin zastupnik Boris Matković. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Vincelj je naveo jednu netočnu tvrdnju a to je da jedinice lokalne samouprave nemaju isti status od strane središnje vlasti, dakle to nije točno. Ovo Vlada jednako kao i prethodna zasigurno vodi računa o ravnomjernom razvoju svih naših krajeva pa tako i svih jedinica lokalne samouprave gospodine Vincelj ili vi ne radite tamo u jedinicama lokalne samouprave pa nedovoljno poznajete to. Isto tako, neistina je da jedinice lokalne samouprave nemaju ovlasti. One imaju ovlasti planirati. Mi planiramo i mi smo ti koji stvaramo planove i mi smo ti koji namjenski trošimo dobijena sredstva. Dakle, to je u našoj kontroli ali svakako jasno opravdavajući. Prema tome, nije lijepo ovdje čuti takve neistine ovo je ipak najviši Dom hrvatskoga naroda.
I drugi ispravak gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala, gospodine dopredsjedniče. Naime, evo kolega neistinito tvrdi da se vlast igra mrkve i batine, da dijeli po podobnosti što je apsolutno netočno. Dat ću jedan primjer koji potpuno je suprotan primjer. Evo, Vlada Republike Hrvatske želi izgraditi autocestu Zagreb-Sisak koja prolazi kroz Veliku Goricu. Velika Gorica radi sve da spriječi izgradnju te autoceste, prema tome da spriječi tu investiciju. Ali tako se ponaša na primjer kao što kolega tvrdi Zagrebačka županija jer se isključivo sredstva dijele po podobnosti škole, grada i po podobnosti i slično. Dakle, svi oni koji nisu u koalicijskoj vlasti Zagrebačke županije nemaju nikakve šanse da bilo što dobiju. Hvala.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. SDP će podržati ovu dopunu Europske povelje o lokalnoj samoupravi i to iz slijedećih razloga. Tri su najbitnije stvari koje se dopunjuju odnosno mijenjaju u ovoj Europskoj povelji. To su javne ovlasti na razini najbližoj građanima, to je sudjelovanje lokalnih jedinica u odlukama koje se njih tiču kroz anketiranje. Dakle, nema više procesa direktnog utjecaja na lokalne jedinice bez istih, dakle bez sudjelovanja njih u odlukama koje se direktno njih tiču. I to je ono što je najvažniji model ukoliko želimo iskrenu decentralizaciju dogradnja sustava, financiranja i raspodjele financijskih resursa. Lokalna samouprava proizlazi zapravo iz ustavnih odredbi. No, ja moram podsjetiti da je 1993. godine imovina lokalne samouprave etatizirana. Dakle, bolnice, škole, sudovi, sve što je do tada pripadalo lokalnoj samoupravi vraćeno je na razinu države. To se pokazalo nažalost kao loš eksperiment. Mi zato danas i upravo i imamo nadopunu ove povelje, upravo zbog toga jer '97. kad smo potpisivali ovu povelju nismo mogli potpisati nešto što je u kontradikciji s onim što je zakon tada '93. napravio. Najbitnija stvar koja nije tada potpisana a sada se nadopunjuje upravo je vezana uz sudjelovanje lokalnih jedinica u odlukama koje se njih tiču zbog političkog establishmenta u ono vrijeme. No, proces je išao dalje. 2001. je na neki način napravljen Fond za izravnanje i omogućene decentralizirane funkcije u školstvu, zdravstvu i dio ovlasti prenesen na jedinice lokalne samouprave u skladu sa europskom stečevinom, dakle u skladu sa europskim primjerima i na neki način to je proces koji je zapravo krenuo već tada. No, međutim proces nije dovoljno da tu stoji nego ga treba nastaviti. Ono što je zapravo problem u Hrvatskoj je da ovlasti, prenešene ovlasti ne prate fiskalne kapacitete. Dakle u Hrvatskoj bolnice, škole nemaju dovoljno novaca zato jer proces nije nastavljen i tu Vlada mora iznaći rješenja. Neki pomaci su napravljeni, ali u administrativnom smislu, u deklarativnom smislu, no ne i u fiskalnom smislu. Kod bolnica i kod škola svaki građanin Hrvatske zaslužuje da bez obzira gdje živi ima pravo na jednaku zdravstvenu zaštitu i na adekvatnu zdravstvenu zaštitu. Svaki građanin Hrvatske ima pravo i na jednako, odnosno adekvatno školstvo i uvjete u školi. Dakle ne bez obzira na regiju, bio on živi u Petrinji koja je siromašnija ili u Zagrebu koji je bogatiji. Upravo to proizlazi iz ustavnog prava iz članka 137. dakle da prihodi jedinica lokalne i područne regionalne samouprave moraju biti razmjerni njihovim ovlastima predviđenim Ustavom. Dakle ukoliko toga nema onda ni te stvari ne mogu najbolje funkcionirati. Najbolje ćemo to navesti na primjeru. 92% svih prihoda, svega što se ostvaruje u Hrvatskoj kontrolira centralna državna vlast. Samo 8% prihoda ostaje jedinicama lokalne samouprave i samo sa 8% prihoda jedinice lokalne samouprave upravljaju. U tom procesu očito da nema fiskalne decentralizacije. I ovaj prošlogodišnji Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave ide upravo tome u prilog. Dakle za prošlu godinu, to je statistika, dakle to su brojke, to se ne može intonirati. Veći prihod na strani poreza od dobiti je 1,5 milijardi u odnosu na povećani porez na dohodak za jedinice lokalne samouprave. Dakle opet je to prevagnulo na stranu centralne vlasti, a ne na stranu jedinica lokalne samouprave i to ono što nije dobro je da to nije proces fiskalne decentralizacije. I upravo bi ta dobit koja se ostvaruje u Hrvatskoj, koju ostvaruju svi hrvatski građani, trebala biti usmjerena u dvije stvari. Ne može jedinica lokalne samouprave biti motivirana privući dobit ukoliko od te dobiti nema ništa, ukoliko nema taj dio financijskog kolača, barem jedan dio. A isto tako budući da se dobit raspodjeljuje, znači budući da se dobit ostvaruje po cijeloj Hrvatskoj, dobit bi trebala u biti usmjerena biti u izravnanje. Znači u izravnanje nerazvijenih dijelova Hrvatske u odnosu na razvijene. Dakle riječ je o poreznoj redistribuciji, a ne o poreznoj, tj. fiskalnoj decentralizaciji. To su fakti, to su brojke, to se ne može intonirat jel'. Na žalost, ono što je još u Hrvatskoj zapravo problem i što se sagledava kao ključni problem je redistribucija po političkom kriteriju. Dakle bez obzira na sve, ja sam matematičke struke, ali ne postoji jasan i egzaktan kriterij kako i gdje treba dio financijskog kolača u odnosu znači nerazvijeni prema razvijenim dijelovima, općinama, gradovima, županijama otići. Ne postoji egzaktan kriterij i to je ono što je glavni problem. Ne postoji egzaktan kriterij za potpore poduzetničkim zonama prijeko potrebnim poduzetničkim zonama. Ne postoji egzaktan kriterij. Postoji na neki način diskrecijski kriterij. I ono što bih ja zapravo s čim bi zaključio je da na neki način ovu povelju i u svim smislovima i u kojima je odmakla i u nekim smislovima u kojima će ja se nadam odmaći kroz naredno razdoblje treba podržati i treba napraviti sve ne bi li se nastavio proces decentralizacije. Na žalost on je na fiskalnom planu pet godina stagnirao, na deklarativnom i administrativnom planu tu su napravljeni neki pomaci i to ja ne osporavam. No, međutim, na fiskalnom planu je pet godina stagnirao. I u biti bi se zakon o ovoj povelji, zapravo o decentralizaciji trebao zvati zakon o povratu imovine jedinicama lokalne samouprave, jer ono što je bilo etatizirano 93. na neki način mi sada kroz proces decentralizacije opet želimo vratiti jer se to pokazao kao loš eksperiment. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Imamo ispravak gospodin Damir Kajin, izvolite.
Gospodine predsjedniče krivi je navod, lokalna samouprava raspolaže samo sa 8% tih fiskalnih kapaciteta cijele jedne države. Lokalna samouprava ako u nju ubrojimo Zagreb i 20 hrvatskih županija, raspolaže sa 16%-tnim udjelom u ukupnoj toj novčanoj masi koja se dijeli između države, Grada Zagreba i nekih 560-tak što općina, što gradova, što županija. Jasno tih 16% je nedostatno poglavito kada je riječ o županijama čiji je fiskalni kapacitet uvjerljivo najslabiji, nedostatan i tu treba učiniti neke izmjene jer u protivnom čitav taj sustav će se urušiti. Kako to izgleda u konkretnim financijskim pokazateljima milijardu kuna, govoriti ću malo kasnije za govornicom. Ali istine radi, od tih 100% koliko su proračunski kapaciteti općina, gradova, županija i države, lokalna samouprava raspolaže sa 16%, država znači sa 84%, ali je razumljivo da je to apsolutno nedostatno za jedan ubrzani razvoj poglavito onih krajeva koji nisu miljenici ove Vlade.
Hvala lijepa. Još jedan ispravak, gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega je netočno rekao da je 90-tih godina bio pogrešan potez, citiram: "što je vlasništvo nad bolnicama preneseno iz lokalne na državnu razinu". To je bio odličan potez kolega. Imao sam čast predsjedavati sastanku 50 ministara zdravstva početkom 90-tih, 50 ministara europskih zemalja i zaključak je u svim kriznim stanjima centralizirati vlasništvo i financije, jer je ušteda 20 do 30%. Dakle decentralizacija je skuplja 20 do 30% i zato smo to učinili. Isto tako je netočan navod da je nakon toga napravljena decentralizacija vlasništva nad bolnicama, ali ne i fiskalnih sredstava. To je netočno. One županije koje žele financirati svoje bolnice imaju uredne bolnice, dobro održavanje i dobro zdravstvo. One koje to ne žele ili ne znaju poput Šibenika recimo, imaju bolnice koje se raspadaju. Zašto se raspada bolnica u jednoj županiji, a … [[Govornik isključen, ne čuje se.]]
Hvala. Povreda Poslovnika, gospodin Bernardić.
Poštovani predsjedniče Sabora, vi možete ispraviti nešto što sam ja rekao, članak 209. i članak 214., no ukoliko ja to nisam rekao, ja sam rekao nešto drugo, da ne prate fiskalne kapacitete, znači onda me na neki način ne možete ispraviti, možete ispraviti nešto što sam rekao. Ja sam tako, tumačim Poslovnik, da, nešto što sam rekao, a ne nešto što nisam rekao, znači rekao sam nešto slično, ali nisam rekao to isto. Evo, hvala lijepo.
Ispravak je bio u skladu sa tradicijom u ovom Saboru i mislim da je bio korektan. A, idemo dalje. U ime Kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo, Klub HDSSB-a ne samo da će prihvatiti, nego će objeručke prihvatiti ovu da kažem Povelju ili Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni potvrđivanja Europske Povelje o lokalnoj samoupravi. Žao nam je što odredbe ove Povelje nisu prihvaćene u potpunosti i ranije, nego samo djelomično. A evo kako se približava ulazak u Europsku uniju zapravo evo, i sve ove da kažem Povelje i potvrđivanje Zakona Europske unije, odnosno prijedloga naših zakonskih akata se prihvaćaju i tako i ova Povelja koja je bila na ponudi, da kažem prije 10 godina i o kojoj je gospođa Šuica nešto govorila, ali je dio i prešutjela, a to je da dijelovi ove Povelje tada, odnosno u ono doba nisu prihvaćeni. Čime je to zapravo rezultiralo? Rezultiralo je to da su jedinice lokalne uprave i samouprave na području Slavonije i Baranje doživjele dakle, ekonomsku i demografsku katastrofu. Kada o tome govorim onda nije bitno je li onaj Kajinov model 85. 15. ili ovaj drugi 99. prema 8. je bio u primjeni, dakle, 99., 92% su fiskalni kapaciteti države, 4% grad Zagreb a 4% sve ostale jedinice lokalne uprave i samouprave, što je zapravo nepodnošljivo, što je zapravo i dovelo, a najviše je dovelo do, kažem ekonomske, odnosno gospodarske i demografske katastrofe u Slavoniji i Baranji. To je zapravo omogućila fiskalna centralizacija a decentralizacija funkcija na jedinice lokalne uprave i samouprave pa se onda da kažem iz centralne blagajne dijelilo onako kako je to već netko naveo ovdje ili prema podobnosti ili prema nekim drugim kriterijima, ali ne prema jasnim kriterijima. Ako pogledamo bruto društveni proizvod slavonskih županija, ako pogledamo stope nezaposlenosti slavonskih županija, tu se možda može izuzeti Osječko-baranjska županija, onda vidimo da su te županije sasvim sigurno nakon ratnog djelovanja u velikom gospodarskom zaostajanju za ostalim dijelom Hrvatske. Ja ne kažem da će usvajanje ove Povelje u potpunosti dakle, Europske povelje brzo i hitro nešto promijeniti, hitro, ali u svakom slučaju će trebati donijeti mehanizme, instrumente koji će uključiti odredbe ove povelje i onda mislim da će prema njima doći do nekakve pravednije raspodjele upravo onoga što, o čemu se zapravo najviše govori, o čemu se radi a to je da se ujednači gospodarski razvoj i bruto društveni proizvodi u svim županijama u Hrvatskoj. A o čemu zbori i o čemu može dakle, gunđati, ali jasno je progovorila o tome i, progovorili su o tome i stručnjaci Svjetske banke, pa da ne spominjem ovdje ako nije prijeko nepotrebno možda Hrvatsku biskupsku agenciju koja je jasno uočila zaostajanje općina, gradova i županije Slavonije i Baranje u odnosu na ostatak Hrvatske a pogotovo na neke krajeve središnje Hrvatske i grada Zagreba. Koliko je zakon koji smo ovdje dobili a koji kaže da je, dakle, važeći zakon nejasan, dakle, bivši da kažem zakon nejasan po pitanju odredbi u svezi ovlasti lokalne samouprave, uprave i samouprave, govori i to da u odredbama u člancima koji ovdje govorim, prvi dio članak 2. kaže ovako, u unutarnjem zakonodavstvu i koliko je to moguće, dakle jedan voluntaristički stav koliko je to moguće, je li. Također imamo ovdje, od lokalnih će se jedinica na odgovarajući način, dakle, potpuno nejasno definirano, na kakav to način, na odgovarajući način, nešto riješiti je li. Ili kaže ovako, u članku 9., članak 9. stavak4.: "Sustavi financiranja prihoda lokalnih jedinica moraju biti dovoljno raznoliki…", itd., "…koliko je to praktički moguće.". Dakle, opet koliko je to praktički moguće. Upravo govori o tome da je centralizacija, fiskalna centralizacija omogućila neravnomjernost razvoja Hrvatske što je evidentno svima onima koji gledaju, koji slušaju, koji imaju oči i uši da to vide, kada dođu u Slavoniju i Baranju, kada prođu dalje od Novske u odnosu na onaj dio od Novske zapadno. Zbog toga, kažem, mi ćemo objeručke prihvatiti ovaj Prijedlog zakona o Izmjeni i dopuni Zakona o potvrđivanju Europske povelje o lokalnoj samoupravi sa konačnim prijedlogom zakona. I kažem nadamo se da će to uz da kažem mehanizme, odnosno alate, kako se kaže elemente koji će uslijediti na osnovu te Povelje, dovesti do ravnomjernijeg razvoja svih krajeva Republike Hrvatske, ne zanemarujem tu niti jedan kraj, ali u svakom slučaju je očito da su neke odredbe i fiskalna centralizacija doveli do neravnomjernog razvoja Republike Hrvatske u onom dijelu koji se odnosi na jedinice lokalne uprave i samouprave u Slavoniji i Baranji. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospođa Drubravka Šuica. Izvolite.
Gospodine predsjedniče ispravljam netočan navod da sam nešto prešutjela. Znači nisam ništa prešutjela. Dapače baš sam obrazložila razloge zbog kojih je 1997. godine Povelja ratificirana samo djelomice jer se vodilo računa o stupnju do tada u tom trenutku razvoja lokalne uprave i samouprave i budući da su se danas stekle okolnosti danas je pred nama tekst Povelje u cijelosti kojim ćemo ratificirati sve njezine odredbe. Znači ništa nisam prešutjela nego gospodin zastupnik ili gospar zastupnik nije pomno slušao.
Hvala. Na redu je Klub IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče [[Upadice se ne razumiju.]] Poštovani gospodine predsjedniče …
Ne, ne, ne, ne. Nema ni ispravka ni replike na ispravak.
Da počnem? [[Upadica: Počnite.]] OK. Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici ja mislim da svi oni koji misle da će nam lokalna samouprava riješiti funkcioniranje tog lokalnog sustava ti su u jednoj velikoj zabludi. Upravo suprotno. Tvrdim da u ovim trenucima kada je vanjski dug Republike Hrvatske 34 milijardi EUR-a, kada samo ove godine treba vratiti 8,4 milijarde EUR-a a da bi to mogli učiniti zadužit ćemo se za dodatnih 11 milijardi EUR-a. Znači funkcioniranje lokalne samouprave će se i ove godine i u godinama koje su pred nama prije svega sputavati. Funkcioniranje lokalne samouprave će se ograničavati i fiskalni kapaciteti lokalne samouprave će slabiti. Ne možete se vi nadati da će doći u godinama pred nama do neke financijske preraspodjele. Možete se nadati ako želite neki brži razvoj svoga kraja jedino u mehanizme koje će podržati ljudi koji tamo žive. Koji će osnažiti svoje gospodarstvo i po tom osnovu crpiti neke nove prihode. Jednom riječju kada je riječ o lokalnoj samoupravi treba se uzdati u se i u svoje kljuse. Ili kao što bi jedan moj susjed govorio: «Nema lezi i donijet će ti Englezi.» Da sam u pravu govori ova preraspodjela poreza na dobit i dohodak. Tako da sada država lokalnoj samoupravi prepušta dohodak u cijelosti ali isto tako u cijelosti ako izuzmemo područja od posebne državne skrbi i brdsko-planinska područja zadržava svu dobit. Uz Zagreb Istra valjda jedina po tom osnovu gubi znatna financijska sredstva s time da Zagreb na svom prostoru ima stacionirane sve nacionalne tvrtke. Jedan HEP, jednu INA-u, jedan THT, banke i tako dalje. A kada, ali i bez obzira na to ta računica za Istru po ovom novom zakonu je strašno ili krajnje nepovoljna. Na primjer Zagreb ima umanjene prihode zbog gubitka poreza na dobit u iznosu od cirka 7%. Županija Istarska čak 13%, a grad recimo Rovinj čak 30%. Ovdje se u obrazloženju na strani 1, to moram citirati, doslovce kaže da tijekom proteklog razdoblja odvijao se kontinuirani proces reforme sustava lokalne i područne, regionalne samouprave, pojedine odredbe Povelje neposredno su ugrađivane u Ustav. Uslijedilo je donošenje niza zakona kojima je između ostalog omogućeno ili omogućen neposredan izbor nositelja izvršne vlasti u jedinicama lokalne i područne regionalne samouprave. Stvoreni su normativni uvjeti za postupak daljnje decentralizacije kako funkcionalne tako i fiskalne. Donesen je i određeni broj posebnih zakona za područje lokalne, područne i regionalne samouprave i tako dalje i tako dalje. Istina je međutim znači sljedeće. Sve će se reformirati u ovoj državi ali lokalna samouprava neće. Zašto se neće reformirati lokalna samouprava? Zato jer bi to značilo jačanje jedne strukture vlasti. One koja je najbliža građanima na račun recimo državne centralne vlasti. A nijedna vlast kako stvari stoje u ovoj zemlji dio svoje moći neće prenijeti na neku drugu vlast. Nije to bio slučaj vidimo do 3. siječnja, nažalost ni nakon 3. siječnja. Nije to slučaj niti evo nakon dolaska ili povratka HDZ-a na vlast. Svi ćete se složiti sa mnom da je moć novac. Ako bi se neka vlast dovoljno osamostali da može recimo bez Vlade kao što to može Grad Zagreb sa 7 milijardi kuna iako usuđujem se reći Bandić daleko više treba Sanadera i u ovakvim situacijama nego što recimo Sanader treba Bandića, onda ćeš imati jasno manje utjecaja na tu lokalnu vlast a to, ili na tu strukturu vlasti, a to onaj tko je na vlasti sebi ne želi priuštiti. Kada se Hrvatska najbrže razvijala? Bilo da je riječ o Istri, bilo da je riječ o Slavoniji, bilo da je riječ o Dalmaciji i tako dalje. Najbrže se razvijala po Ustavu iz godine 1974. Istina, nakon 1990. godine bio je rat, gospodarstvo se urušilo, izgubljena su tržišta i tako dalje međutim tada po Ustavu iz 1974. godine u nekim trenucima čak 60% fiskalnih kapaciteta neke sredine npr. jedne općine Buzet ostajalo je toj sredini gdje je taj novac i nastajao. Danas lokalna samouprava raspolaže sa, znači govorim sada o općinama i gradovima, sa 9% tog fiskalnog državnog kapaciteta. Županije raspolažu negdje sa 2%. Grad Zagreb sa 5%. Ukupno je to 16%. Ili kako je to iskazao Državni ured za reviziju recimo prošle godine. Od 107,7 milijardi kuna, pardon, pardon, od 128,3 milijardi kuna na državu otpada 107,7 milijardi kuna. To je 84%. Na Grad Zagreb 6,6 milijardi kuna, 5%. Na županije, gradove, općine 14 milijardi kuna ili tih 11%. Tvrdnja koju sam pročitao ovdje u ovom obrazloženju, citiram: «Da su stvoreni normalni uvjeti za daljnju decentralizaciju» jednostavno ne stoji. Ja ne želim vjerovati recimo u onaj scenarij kojega je u jednom trenutku spomenuo, financijskog sloma gospodin Rohatinski, ali dok ova država samo ove godine treba vratiti kao što rekoh 8,4 milijarde EUR-a a da bi to mogli učiniti zadužit ćemo se za dodatnih 11 milijardi EUR-a decentralizacije u Hrvatskoj biti neće. Tog filma mi nažalost gledati nećemo. A što je pokazao i ovaj Proračun za 2008. Proračun u kojemu preko 80% svih sredstava takoreći ide za plaću, za zdravstvo, za socijalu, za branitelje i tako dalje. Proračun kada je recimo Istra koja sa 4 i pol posto stanovnika puni proračun čak u iznosu od 10% u istom zastupljena kada gledamo kapitalne investicije sa svega nekih 30 ili 40-tak milijuna kuna što jasno vrijeđa tim više što je Istra sama morala izdvajati svoja vlastita sredstva, ne kao što su druga brodogradilišta dobivala od države recimo za sanaciju brodograđevnog sustava. Kao što smo isto tako sa svojim novcima morali sanirati svoje banke za razliku od drugih u Hrvatskoj itd. Ovdje se kaže i ovdje i na to se želim posebno referirati da i neposredan izbor načelnika, gradonačelnika, župana je u funkciji decentralizacije. Ja tvrdim da oni koji to pišu ili lažu ili su hajde da upotrijebim blaži termin u jednoj velikoj zabludi. IDS da se razumijemo apsolutno pozdravlja neposredan izbor tih lokalnih dužnosnika, ali se isto tako zalažemo i za neposredan izbor zastupnika. Gdje je gospodo problem? Neće problem decentralizacije riješiti dužnosnici na lokalnoj razini jer oni ne donašaju ili ne stvaraju zakone. Nije to ovlast jednog načelnika, gradonačelnika, župana. To mogu sami zastupnici. Znači, neposredan izbor zastupnika direktno vodi ka jačanju lokalne samouprave, jačanju decentralizacije itd. Međutim, to ne žele jasno dvije najveće stranke, a dok se ne omogući neposredan izbor zastupnika još jedanput nema decentralizacije, nema jačanja uloga parlamenta, nema slabljenja izvršne vlasti kao što recimo neće biti ravnopravnosti spolova u Parlamentu jer je za pretpostaviti da bi tim izborom eto dobili u pravom smislu te riječi najbolje. Znači, još jedanput ako se Hrvatska želi decentralizirati nije dovoljno da budu birani samo lokalni dužnosnici već i zastupnici. Ali rekoh, taj najdemokratskiji film u ovoj državi još neko vrijeme na žalost nećemo gledati. Drugo, kako se bude vršio pritisak javnosti, socijale na centralnu vlast tako će ta centralna vlast sigurno na lokalnu vlast spuštati određene funkcije. To i vidimo, ali na žalost ne spušta ili neće spuštati novac. Novac će država zadržavati za sebe. Zašto? Između ostalog kao što je netko rekao prije da bi i ucjenjivala lokalnu samoupravu, odnosno da bi na taj način vladala i u onim sredinama gdje nije ekipa koja je danas na vlasti ostvarila vlast. Tamo po Ustavu iz godine '74. kada je Hrvatska bila najviše decentralizirana, kada se Hrvatska najbrže razvijala i Slavonija i Dalmacija i Istra i Zagorje itd. Skupštine općine birali su i suce i inspektore i šefa narodne obrane i šefa teritorijalne obrane i šefa financija i policije i katastra. A danas lokalna samouprava ne može utjecati ni na ponašanje matičara, pa čak lokalna samouprava neće uskoro moći niti određivati radno vrijeme trgovina u jednom Poreču, Dubrovniku, nego će nam o tome odlučivati zastupnici iz Bjelovara ili ne znam odakle svaka čast. Svatko ima legitimitet koji apsolutno ne razumiju kako funkcionira turizam u sezoni i tome slično. Molim? Da. Istina, nešto se ovdje malo promijenilo kada je riječ o graditeljstvu itd. Međutim, ja mislim da eto upravo zbog toga što Hrvatska nije decentralizirana Hrvatska prolazi krizu kroz koju i prolazimo. Istina, netko će ovdje reći, hajde nisu skupštine općina možda u onim sazivima birali baš i suce ili šefa policije. Birali su to komiteti. O.k. što možda nije daleko od istine, ali istina je da nikada prije i nikada poslije lokalna samouprava se nije brže razvijala nego što je to bio slučaj tada kada su skupštine općina kao što se to voljelo tada govoriti imale status gotovo malih federativnih jedinica. Što se ovim predlaže vidimo ovdje na strani drugoj. Javne ovlasti prvenstveno se obavljaju na razini najbližim građanima citiram, daljnje preciziranje odnosno u vezi s poslovima dodijeljenim lokalnim, područnim, regionalnim jedinicama s njihovom stvarnom mogućnošću da ih obavljaju na učinkovit, ekonomičan način itd. itd. Sve, hajde sve je to načelno ali od toga na kraju kako stvari stoje u Hrvatskoj neće biti ništa, ali dajte barem jedno. Osnažite gospodo prije svega to treba, u to treba uvjeriti ekipu u Vladi, osnažite kapacitete hrvatskih županija. Ti kapaciteti su apsolutno nedostatni. Prije smo govorili o zdravstvu. Centralizacija zdravstva možda je '93. ja sam bio apsolutno i tada protiv toga bila nužna u nekim krajevima pogođenim ratom itd. Ali nije problem toliko tko je vlasnik već gdje odlaze sredstva za zdravstvo. Najbolje zdravstvo govorim to opet sa aspekta Istre imali smo kada su tamo bili SIZ-ovi. Tada je sustav zdravstva bio najbliže građanima. Devedesete godine zdravstveni sustav u Istri ostvario je nekih 18 milijuna maraka suficita, a imali smo silnu gradnju, a danas nam se sustav raspada. Izgleda možda malo bolji nego u Šibeniku ili u nekim drugim županijama. Odgovornost slažem se je na upravi, na županiji, ali prije svega na državi koja je eto svo ovo vrijeme sa mizernim limitima usuđujem se reći kažnjavala neke prostore. Županije su danas prostori koji nemaju ni jednog kvadratnog centimetra zemljišta u svom vlasništvu, bilo da je riječ o građevinskom, poljoprivrednom ili turističkom. Sve je to kolega prije rekao nacionalizirano '93. bez tvrtki, bez mogućnosti zaduživanja o čemu odlučuje ministar. Jasno je da ovu povelju valja ratificirati ali od toga ja se bojim još dugo kruha neće biti, a ono što bih usput također rekao što smatram da bi trebalo učiniti preraspodijeliti sredstva između države, lokalne samouprave, da jedna trećina svih sredstava se dijeli između županija i normalno gradova i općina. Znači 33% županijama, gradovima, općina, 60 i koliko 7% onda državi. Za kraj, šta mi istječe vrijeme? Je. Ništa, ako je isteklo, za kraj, ništa treba podržati ovu povelju, koliko smo bili iskreni prema lokalnoj samoupravi svjedoči da smo '97. usvojili minimum prava, ovo je još nešto, ali sve zajedno više nego nedostatno.
Hvala. Imamo jednu repliku i 2 ispravka. Replika. Gospodin zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Evo, zahvaljujem gospodine predsjedniče. Htio bih replicirati kolegi Kajinu koji je dosta toga naveo i rekao je ništa na kraju, a osobito onu tvrdnju da je hrvatska Istra najbolje živjela prema Ustavu iz '74. Ja bih volio kad bi to tako bilo, ali dragi Damire, ne možemo zaustaviti vrijeme niti živjeti u prošlosti jer prošlost je nešto što je zauvijek nestalo, a ta prošlost je bolje da se zaboravi. Kada danas sa točke sociologije države uzmemo kakva su prava bila tada, što je bilo sa demokracijom, što je bilo sa privatnim vlasništvom, što je bilo sa zaštite prirode i okoline i niz drugih stečevina, ona civilizacijske vrijednosti koje danas razvijeni svijet misli da pripada onom najvećem zenitu razvoja, onda moram reći da u Istri nije bilo tako dobro ni u Hrvatskoj i da kad bi ta vremena ostala, mi bismo i dalje bili puno sporiji, puno teže bi se razvijali. Uzmi samo u obzir da danas u Poreču na najboljim mjestima metar kvadratni zemlje, tko želi sagraditi svoju vilu ili kuću je tisuću eura, da imamo šansu kapitalizirat svoj prostor, ali imamo šansu i živjeti sebe, imamo šansu proizvoditi svoj život, imamo šansu biti subjekt života. Na temelju onog Ustava, ako bih osobno govorio, mogao bih navesti vrlo neugodne primjere što je radio komitet i kako je po tuđim leđima vježbao prste i kako nije mogao čovjek ni misliti ni reći ono što je htio. Ali reći ću da je bilo i nekih dobrih stvari. Reći ću da je bilo lijepo šetat se Buzetom kad je šef policije bio, kojeg si ti iz komiteta postavio, kad je šef suda bio kada si učinio što si htio, a kad si nekom dao nogu u guzicu da si ide tražiti kruha negdje drugdje.
Nisam ja nikada bio u komitetu ni u partiji.
Nisam to tebi rekao, nego sam govorio općenito. Ja samo želim reći, i ne želim da je ovo šansa za svih koji hoće, ali šansa da rastemo iz sebe, a ne da čekamo da je onaj Englez donese. Hvala vam.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Izvolite. Gospođa Antičević.
Gospodine predsjedniče, nije moguće po našem Poslovniku podnositi repliku kad zastupnik govori u ima kluba. To je sada ovdje učinjeno i ja mislim da se to više ne bi smjelo događati jer se to do sada nikada nije dogodilo.
Potpuno ispravno. Zahvaljujem na upozorenju, točno je to bilo. Točno je to bilo i kad god napravimo pogreški, priznat ćemo je, za razliku od nekih koji to nikad ne naprave. Dakle, ispričavam se gospodinu Kajinu i svima jer nema replike na izlaganje u ima klubova. Dakle, to je moja pogreška. Idemo dalje, ispravak netočnog navoda. Gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega je netočno naveo da je lokalna samouprava birala predsjednike sudova, policije itd. u bivšem sustavu. Naime, svaki izbor takve osobe bio je isključivo u nadležnosti komiteta. Komiteta. U totalitarnom komunističkom sustavu jedino je komitet bio taj koji je imenovao i postavljao, a jedini kriterij je bilo politička partijska podobnost. Druga stvar, kolega rekli ste da je '93. Hrvatska država nacionalizirala. Nije Hrvatska država nacionalizirala, nacionalizirala je, Jugoslavija je nacionalizirala, otela, uzela, ukrala ljudima ono što je bilo njihovo, a Hrvatska država to danas i do dana danas vraća tim istim ljudima ono što je moguće vratiti. Prema tome nije Hrvatska, nego je to napravila Jugoslavija. Doista je nevjerojatan ovaj vaš pokušaj povijesnog revizionizma i mislim sa morate paziti što govorite u Hrvatskom saboru.
Pa Hrvatska država je uzela svo poljoprivredno zemljište općinama i gradovima.
Imamo još jedan ispravak, molim vas. Gospodin Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Pa evo gospodine predsjedniče. Veli gospodin Kajin, nova će država zadržati za sebe da bi vladala u sredinama gdje nije na vlasti, što apsolutno nije točno. Jer po njegovom, znači ako država tim sredinama ne daje novac, definitivno neće privući ljudi, ako daje, ulaže tamo, znači da je dobro za te sredine. Međutim, činjenica je da uz sve ove neistine zamišljam kako bi trebalo prugu, recimo od Rijeke koja se projektira, kako bi ta pruga trebala ići? Vjerojatno od Karlovca. Onda bi zaobišla Zagreb, a na kraju definitivno bi zaobišla Koprivnicu, jel? A pruga se projektira i pruga će se izgraditi. Hvala.
Prije gospodina Palarića u ime predlagača, obavještavam da je predsjednik Odbora za gospodarstvo, gospodin Dragan Kovačević zakazao sjednicu odbora u 14,30 sati danas u dvorani Janka Draškovića. U ime predlagača, gospodin državni tajnik Antun Palarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ma svaki put kad se govori o lokalnoj samoupravi, nameće se teza da su nekada općine, i tada su bile općine kao lokalne jedinice u bivšoj Jugoslaviji imale veće ovlasti i pokušava se nametnuti teza da lokalna samouprava je tada bolje funkcionirala. Već je dosta toga ispravljeno od uvaženih zastupnika, ali ja ću još jedanput u ime Vlade naglasiti, lokalna samouprava prije demokracije nije postojala i nije mogla postojati. Bilo je potrebno stvoriti političku situaciju da se mogu osnovati političke stranke, da se mogu čuti različite političke opcije, da se mogu građani organizirati i trebalo je osigurati pretpostavke da se mogu provesti slobodni demokratski višestranački izbori i tek tada sa uvođenjem demokracije može se uvesti i lokalna samouprava i mogla se uvesti. Što se tiče imovine, vrlo dobro mi je poznato da je velika imovina bivših općina, nekadašnje društveno vlasništvo ostalo na raspolaganje županijama, gradovima, općinama i oni su mogli u roku od 6 mjeseci od provedbe izbora sporazumom podijeliti imovinu. Ne šumsko zemljište, ne poljoprivredno zemljište, ali građevinsko zemljište, zgrade, javna poduzeća tada lokalna i u mnogim sredinama je doista tako napravljeno. Država čak nije ni za svoje urede, ni za tijela državne uprave imala osigurane prostore gdje nije postignut sporazum. Sporove je rješavala komisija Vlade Republike Hrvatske za rješavanje sporova o pravima županija, gradova i općina i primijenila je kriterij tako da se imovina dijelila između lokalnih jedinica i područnih jedinica država, u toj sukcesiji nije dobila ništa. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Imamo ispravak. Gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Netočno je što je ustvrdio gospodin državni tajnik da prije 90-te lokalna demokracija nije uopće postojala. Istina je da su bile izvitoperenosti, o tome neću uopće ni ponavljati, i zlouporabe. Da se rukovodilo i sve ono što je rekao, složila bi se kolega Šetić iz komiteta općinskih. Ali postojali su zborovi građana, postojale su mjesne zajednice, koliko su one bile efikasne i tako, a evo kolega možete se smijati ali i gospodin državni tajnik je tako izabran za suca.
Imamo još jedan ispravak, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Općine su apsolutno imale veće ovlasti po Ustavu iz 74. nego što to imaju danas općine, gradovi i ne znam 20 hrvatskih županija. Dobro, ajde mogu čak i pristati na to da su komiteti birali koga su birali kao što je komitet izabrao na mjesto suca današnjeg državnog tajnika kao što bi rekla malo prije moja kolegica ili naša kolegica. Ali je isto tako istina da nas građani biraju, a opet netko te funkcije znamo kako i po kojim ključevima te funkcionare postavlja. Imovina, kada je riječ o imovini. Županije gospodine državni tajniče, nemaju ni jednog kvadratnog metra poljoprivrednog, šumskog ili građevinskog turističkog zemljišta ili tzv. turističkog zemljišta. A ono što mene vrijeđa što nisam stigao reći, reći ću sada, da to turističko zemljište ne želimo regulirati ni do današnjeg dana. Da naši tajkuni koriste stotine i stotine hektara kampova i nikome ne plaćaju niti jednu kunu naknade po onom principu ako imaš još ću ti dati, ako nemaš onda ću ti uzeti, ali barem to onda promijenimo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Prvi je gospodin zastupnik Krešimir Gulić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo već je u samom uvodu rečeno da je 97. godine Republika Hrvatska ratificirala Europsku povelju o lokalnoj samoupravi u ograničenom opsegu. Evo danas je pred nama prijedlog zakona o izmjeni i dopuni zakona gdje bi neke od članaka koji nisu bili 97. uvršteni u ratifikaciju sporazuma, trebali u svakom slučaju prihvatiti. Koja su pitanja evo koja se predlažu, urediti ovim zakonom. Bito je da ovim zakonom se mijenja i dopunjuje Zakon o potvrđivanju Europske povelje o lokalnoj samoupravi te se Republika Hrvatska u skladu članka 12. stavka 3. Povelje, izražava spremnost biti vezana i drugim odredbama, tj. paragrafima povelje uz one sadržaje sadržane u članku 3. Zakona o potvrđivanju Europske povelje o lokalnoj samoupravi. Članci koji se obuhvaćaju i Prijedlogom zakona o potvrđivanju Europske povelje o lokalnoj samoupravi dopunjavaju se sa člancima evo člankom 4. stavak 3., 5. i 6., članak 8. stavak 3., članak 9. stavak 4., 5., 6., 7. i 8. i članak 10. stavak 2. Evo članak 4. nam govori o djelokrugu lokalne samouprave. Kaže javne će se ovlasti obavljati tako da se preferira da pripadaju vlastima koje su najbliže građanima. Prilikom dodjele ovlasti neke druge vlasti mora se voditi računa o širini i prirodi zadaća i o zahtjevu učinkovitosti i ekonomičnosti. Stavak 5. kaže da u slučaju kada središnja regularna vlast prenese ovlasti na lokalne jedinice, one će koliko je to moguće, slobodno prilagoditi njihove primjene lokalnim uvjetima. Pa ja bih tu htio reći da imamo evo prošle godine je donesen Zakon o prostornom uređenju i gradnji di je rečeno da se evo sa nivoa državne uprave spušta na lokalnu tj. regionalnu, županije i gradovi veći od 35 tisuća stanovnika. Sami mogu sada izdavati građevinske i lokacijske i sve one uporabne dozvole što ja mislim da je jako dobro. Evo ja govorim pošto dolazim iz jedne općine koja je u jednom ekspanziji, u jednom razvoju, mogu reći da obavljali smo razgovor u županiji i borimo se da to da županijski uredi omoguće jedinicama lokalne samouprave, znači općinama da i one osnuju podružnice ili područne urede na svojim područjima. Mislim da je to za svaku pohvalu, jer konkretno evo moja općina ima sada otvorenu zonu od 150 hektara i investicije su velike i domaćih i stranih ulagača koji su zainteresirani za ulaganje i onda se događa da vi na žalost ne možete rješavati probleme npr. u ispostavi Zaprešić u uredu Zaprešić jer je tam prenatrpan i mislim da na ovaj novi način da imamo mi mogućnost da imamo takve ispostave u svojim općinama uveliko ćemo olakšati i domaćim i stranim investitorima i našim građanima da lakše ishoduju sve one dozvole koje su nam potrebne da bi evo i te zone saživjele i da bi se ti problemi koji su do sada evo bili dosta dugotrajni da bi se što prije riješili. Evo članak 8. nam govori o upravnom nadzoru akata lokalnih jedinica u tom slučaju kaže se da upravni nadzor nad lokalnim jedinicama mora se obavljati tako da se poštuje razmjeritost između širine intervencije nadzorne vlasti i važnosti interesa koje se smjera štititi. Članak 9. nam govori u stavcima 4., 5., 6. i 7. kaže stavak 4. da svaki funkcionirani prihod lokalne, financijski prihod lokalne jedinice mora biti dovoljno raznolik i evolentni kako bi mogli slijediti koliko je to praktički moguće promjene stvarnih troškova obavljanja lokalne vlasti. Da sada ne nabrajam sve članke. Evo članak 10. stavak nam govori u stavku 2. da svaka država mora priznati prava lokalnim jedinicama da se udruže radi zaštite i promicanja njihovih zajedničkih interesa i da pristupe i međunarodnim udruženje lokalnih jedinica. Ono što ću reći tijekom proteklog razdoblja obavljeno je, odvijalo se kontinuirani proces reforme sustava lokalne i područne samouprave. Pojedinim odredbama neposredno se usklađuje i sa našim Ustavom. U proteklih nekoliko godina uskladilo je donošenje niza novih zakona kojima između ostalog omogućava se neposredni izbor nositelja izvršne vlasti jedinicama lokalne samouprave. To znamo da je novim Zakonom o izboru općinskih načelnika, gradonačelnika i župana evo koji je prošle godine donesen. Potpuno se slažem s tim zakonom, ali ima možda jedna nedorečenost koju sam ja kad sam čitao nisam našao, piše da 1/3 vijećnika može pokrenuti postupak za izglasavanje nepovjerenja tj. raspisivanje referenduma za smjenu načelnika, gradonačelnika ili župana, i to može nakon 6 mjeseci nakon izbora pa onda svakih 12 mjeseci, ali nigdje nije unutra upisano što se događa sa tim predstavničkim tijelom ili vijećem ili gradskim, općinskim ili skupština županijskom. Ako taj referendum padne prvi, drugi put, da li oni kakve posljedice snose ako to ne prođe? Jer, mislim ima posljedice za izvršnu vlast, ali nema nigdje kakve su posljedice za predstavničku vlast. Možda treba o tome malo porazgovarati i vidjeti prije nego krenemo evo u te naše izbore. Isto tako, stvoreni su i normativni uvjeti za postupak daljnje decentralizacije, kako funkcionalne tako i fiskalne. Donesen je i određeni broj posebnih zakona za područje lokalne i regionalne samouprave koje moramo spomenuti da su to Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o postupku primopredaje vlasti, donešen zakon prošle godine, pa imamo Zakon o prostornom uređenju i gradnji, pa imamo tu Zakon o izboru, kako sam rekao, općinskih načelnika, gradonačelnika i župana, izmjene, donesene su i neke izmjene od 2001., pa '05., pa '07., to su u samom Zakonu o lokalnoj samoupravi. Moram se tu malo vratiti na prijašnje diskusije gdje su kolege govorile o porezu, onom porezu na dobit koje je sad prihod države i o porezu na dohodak koji je sad prihod jedinica lokalnih samouprava. Puno puta je već ovdje u sabornici rečeno kako su neke općine i gradovi u velikim gubicima, da su se smanjili proračuni. Ja to mogu demantirati. Ima, malo sam išao istraživati, ima jedna županija, kako je rekao gospodin Kajin, to je Istarska, ima jedan grad, to je Rovinj i jedno dvije općine u cijeloj državi koje su imale upravo smanjene prihode s tog naslova. Sve druge općine, inače kao načelnik sam si dao truda pa sam razgovarao sa svojim kolegama okolnih općina, nitko nije imao manje prihode s tog naslova, svi su imali veće prihode. I ako hoćemo to istinito reći, treba reći istinu da su sve općine prošle godine i gradovi radili rebalanse kako bi povećali upravo svoje prihode s tog naslova, jer su prihodi porasli, nisu se smanjili. Kad govorimo o '74. moram reći gospodinu Kajinu, ja pamtim te godine i tih '74. godina kod mene su u Bistri gradio se vodovod, asfaltirale su se ulice, ali nije bilo pomoći, nijedne, onog jedinog dinara od bilo koje općine u koju smo spadali onda, Zaprešić ili bilo koga drugog. Sve je bilo dobrovoljnim radom, sve su ljudi samo doprinose izdvajali, plaćali, gradili, nitko im nije ništa pomagao iz ondašnje vlasti. Sve su ljudi radili na taj način, a danas je to sasvim druga priča, jer velim evo iz iskustva kojega imam u ovih 13 godina kako obnašam izvršnu vlast u općini, znam da evo država je u veliko pridonijela tome i pomagala je od brdsko-planinskih područja, posebne državne skrbi i moramo priznati da veliki dio sredstava, a to nije rečeno možda kad se govori o financiranju, upravo imamo jako puno gradova i općina koje su oslobođene i plaćanja onih određenih poreza, gdje im ide sav prihod od poreza na plaće itd., itd. Mislim da uveliko gospodarski razvoj jedne lokalne samouprave ovisi o pojedincima tj. o izvršnoj vlasti koji obnašaju u toj općini ili gradu ili županiji. Ja ću govoriti opet primjer svoje općine gdje smo išli maksimalno stimulirati znači naše domaće i strane investitore, gdje smo im smanjili komunalne doprinose, gdje smo im ukinuli komunalnu naknadu u prvoj godini, pa tek u petoj plaćaju punu cijenu. Znači, nismo odmah htjeli uzeti sve novce od njih, kako se veli orobiti ih, nego smo im dali mogućnosti da izgrade hale, da krenu, da zapošljavaju ljude i razmišljamo da su prihodi ne samo ti, nego su prihodi od zapošljavanja, od komunalnih doprinosa itd. Mislim da, velim, evo to su neki razlozi kojima sigurno u jednoj jedinici lokalne samouprave sigurno ovisi o ljudima koji je vode. Evo donošenje ovoga zakona Republika Hrvatska uvrstila bi se u skupinu zemalja koje su usvojile najviše standarde s područja lokalne i područne samouprave i stoga evo ovaj zakon ću kao takav i podržati. Hvala vam.
Hvala. U 10,28 sukladno članku 207. Poslovnika isteklo vrijeme za prijavu 10 minuta. Sada imamo repliku. Prva je gospodin Borislav Matković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Replika ide kolegi mom Guliću, u prilogu jasno ovih prethodnih rasprava. Odnosi se na to da nema, kaže, promjena u jedinicama lokalne samouprave i ne ide. Pa već promjene su već nastale samim time što živimo u jednom demokratskom ozračju, višestranačju, a ne po nečijem diktatu da živimo. I danas da nema tog ozračja zasigurno ni ja ne bih sjedio u ovom Visokom domu, nego bi netko drugi po diktatu došao. Isto tako, treba kazati da je novi Zakon o neposrednom izboru gradonačelnika, načelnika, župana itd. jedan izuzetan pomak naprijed i jasno da ograničava dosadašnji način izvršne vlasti i ide korak naprijed, daje veće ovlasti i gradskim vijećima itd. To je dakle jedan iskorak zasigurno naprijed. A govoriti ovdje o tome da nema pomaka, nema dakle razvijenosti zapravo u tom pogledu isto tako nije točno. Pa, samim time što država određena područja svrstava u područja od posebne državne skrbi, brdsko-planinska područja, daje poseban status tim područjima i mogućnosti njihova razvitka. Mislim, ja ću vam kazati na primjeru grada Vrgorca da smo mi to dobro iskoristili u poduzetništvu. Zona Vrgorac je iznjedrila jednu mesnu industriju, braću Pivac. Doveli smo jednog Kracha iz Njemačke, dakle doveli smo respektabilne firme koje zasigurno ne bi bile tu i u takvoj snazi i moći da nema direktne pomoći Vlade Republike Hrvatske i resornih ministarstava. Isto tako, poljoprivreda na našom području doživljava jedan izuzetan i znakovit iskorak naprijed zahvaljujući prvenstveno pomoći i poticajima koje imamo od države. Dakle, Vlada stoji i resorna ministarstva iza nas stoje i to je nepobitno. Nova zona koju radimo uz autocestu na Ravči također se gradi uz pomoć države. Prema tome gospodo, svim novim zakonima o jedinici lokalne samouprave i svi oni koji zapravo …
Hvala!
Misle da tu nema iskoraka naprijed, očito je da to govore iz nekih sasvim drugačijih pobuda. Istina je sasvim drugačija.
Hvala!
Treba vidjeti na terenu što se događa.
Replika, gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Pa ja ću se složiti sa kolegom Gulićem u smjeru daljnje administrativne decentralizacije i definitivno tu se slažemo i tu treba ići. Slažem se također u ovom dijelu u kojem je govorio oko problema sa izborom lokalnih načelnika i gradonačelnika. To je jedan problem s kojim ćemo se susresti nakon slijedećih lokalnih izbora vrlo vjerojatno. No međutim, ono s čime se ne mogu složiti zapravo ono što nije istina je da je došlo do fiskalne decentralizacije novim porezom tj. financiranjem jedinica lokalne uprave i samouprave. Dakle, prema podacima za prošlu godinu to su matematički podaci, njih možete izvući, njih možete provjeriti. Ukupno više je ostalo u državnom proračunu na temelju tog novog zakona 1,5 milijardi. Naravno, nisu svi izgubili. Izgubili su neki. Vi ste spomenuli neke najveće koji su izgubili, niste spomenuli grad Zagreb koji tu participira sa 789 prema podacima od prije mjesec dana sa 789 milijuna kuna. Dakle, nisu svi izgubili ali u načelu je manje novaca u jedinicama lokalne uprave i samouprave. I ono što još moram naglasiti je da je vrlo demotivirajuće i o tome sam rekao kad sam imao uvodnu raspravu u ime kluba i kolega Matković je tu pričao o mesnom industriji u svom gradu Vrgorcu. Vrlo je demotivirajuće za lokalnu vlast, za one ljude koji obnašaju odgovornost na najnižoj razini da ne mogu privući ulaganja upravo iz osnova da dio dobiti se od tih ulaganja njima ne vraća. I u tom smjeru dio dobiti koji je do sada, tj. koji je bio prije ovog zakona da li u tom omjeru ili nekom drugom bi trebao ostati jedinicama lokalne samouprave a dio dobiti koji se ostvaruje na nacionalnoj razini koji ostvaruju svi građani Republike Hrvatske bi trebao ići za ravnomjerni razvoj iste države, znači države gdje živimo Hrvatske.
Hvala. Odgovor gospodin Gulić. Izvolite.
Kolega, ne znam da li ste si dali truda. Ja kako sam rekao obnašam funkciju načelnika četiri mandata i stvarno sam u toj lokalnoj samoupravi kako se kaže doma. Analizom i grad Zagreb nije izgubio ništa upravo s ovog naslova što se tiče prihoda na dobit i prihoda na plaće. A tko će mu to priznati? Ja sam osobno si dao truda pa sam kontaktirao neke općine i gradove. Svi su imali određene rebalanse, povećavali su proračune upravo s tog naslova. A ovo što se tiče nekakvih osobnih primjera, pa ja vam govorim evo svoj osobni primjer da ovisi o nositeljima vlasti u jedinici lokalne samouprave da li će oni stimulirati da taj kapital domaći i strani ulazi. Ima masu načina, od smanjenja komunalnih doprinosa, od najprije rješavanja komunalne infrastrukture, od oslobađanja plaćanja komunalne naknade. Ja sam napravio, moje proizvodne hale tek u petoj godini plaćaju punu cijenu dok za trgovačke centre to ne dajemo, rekli smo platite odmah. Zanimaju nas samo oni koji proizvode i zapošljavaju. Znači, tima dajemo stimulaciju. Mislim da to uvelike ovisi o gradonačelnicima, načelnicima i županima i to se vidi iz priloga okolnih općina i gradova koliko se tko trudi, koliko se zna tko izboriti i koliko ima osjećaj upravo za sve te stvari. Hvala.
Hvala. Ispravak gospođa zastupnica Tanja Vrbat. Izvolite.
Hvala, predsjedniče. Htjela bih ispraviti krivi navod uvaženog kolege Gulića, odnosno ne krivi navod nego krivo navođenje javnosti u smislu povećane fiskalne decentralizacije u našoj zemlji vrlo kao dobrim potezima hrvatske Vlade. Pošto ste spomenuli općine i gradove u Istri nominalno se možda proračunska sredstva smanjila u Rovinju još dvije općine, međutim ta su sredstva se povećala toliko za par tisuća kuna ili toliko marginalno da to uopće ne možemo nazivati nekim velikim korakom naprijed. Prema tome, molim vas da ne navodite hrvatsku javnost na krivo mišljenje a osim toga troškovi života su svugdje pa tako i za gradove jako povećani i svakim danom su sve veći. Prema tome, to nikako ne možemo nazivati fiskalnom decentralizacijom. Hvala.
Hvala. Nije izričito zabranjeno Poslovnikom zavoditi javnost. Idemo dalje. Na redu je gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče. U vezi ovog zakona morao bih početi sa jednom konstatacijom i riječi konačno. Naime, ovo će biti po prvi put u više od četiri godine kada ću u Saboru podržati prijedlog zakona kojega u ime Vlade u Hrvatskom saboru obrazlaže i brani gospodin Palarić državni tajnik i vjerujem da će to i njemu biti osobito drago, i to naprosto iz razloga što ovaj prijedlog zakona u sebi sadrži prijedlog kojeg sam sa saborske govornice iznosio prije dvije godine predlažući i moleći Vladu da Europsku povelju konačno ratificiramo u cijelosti. No, tadašnji stavovi i obrazloženje Vlade bili su nešto drugačiji. Meni je zaista drago da je samo u dvije godine došlo do promjene stava i Vlada odlučila Saboru predložiti ratifikaciju i do tada neratificiranih dijelova povelje. Prije samog sadržaja zakona koristim ovu priliku da se ponovno vratim kolegama zastupnicima i kolegicama koji u ovoj raspravi ali i ne samo u ovoj raspravi često govore o lokalnoj upravi i samoupravi. Ne postoji u Hrvatskoj lokalna uprava i samouprava. Postoji državna uprava, lokalna, regionalna i mjesna samouprava. Reći lokalna uprava i samouprava to je isto kao da branite tezu da postoji drveno željezo. Mi ovdje predstavljamo vlast. Ljudi nas, građani gledaju i slušaju i ukoliko ćemo i dalje ponavljati nešto što ne postoji i njih dovodimo u zabludu, zabunu jer i sami imaju dovoljno poteškoća da razliku županijsku regionalnu samoupravu od ureda državne uprave na području poneke županije, i njihove ovlasti, zadaće i nadležnosti. Nemojmo barem mi ovdje govoriti o nečemu čega nema. Nema lokalne uprave i samouprave. Ja ću glasati dakle za prijedlog ovog zakona s velikim veseljem, ali imam dva pitanja. Prvo pitanje namjenjujem gospodinu Palariću državnom tajniku. Da li ratifikacijom preostalih dijelova ove povelje mi na prijedlog Vlade u Saboru moramo izmijeniti i pojedine zakone koje imamo u cilju primjene same povelje? Drugo pitanje upućujem nama svima ovdje u sabornici. Da li ratifikacija ove povelje u cijelosti znači i da mi moramo promijeniti svoje ponašanje, pa i Poslovnik i primjerice odbiti raspravu o bilo kojem prijedlogu zakona bez obzira tko ga predlaže koji se odnosi na ovlasti, djelokrug, financiranje, prava i obaveze mjesne, lokalne i regionalne samouprave ako predlagatelj nije pribavio mišljenje udruge općina, udruge gradova i zajednice županija? Zašto postavljam ova dva pitanja? Ono što danas ratificiramo, i to je moj prvi razlog, članak 4. stavak 6. te Povelje glasi: "Lokalnoj jedinici će se, koliko je to moguće, pravovremeno, na odgovarajući način pitati za mišljenje u postupku pripremanja i donošenja odluke koje je se neposredno tiču.". Ovo sada dakle, ratificiramo. Imamo li dakle, pravo glasati za bilo koji zakon koji se tiče lokalne, regionalne samouprave i mjesne, ako ne znamo što oni o tome misle. Dozvolili smo im zakonom organiziranje njihovih udruga i … [[Govornik se ne razumije.]] njihova je zadaća da daju mišljenje o prijedlozima bilo odluka, bilo zakona. Drugi razlog članak 9. stavak 4. sustavi financiranja prihoda lokalnih jedinica moraju biti dovoljno raznoliki kako bi mogli … [[Govornik se ne razumije.]] koliko je to praktično moguće promjene stvarnih troškova obavljanja lokalnih ovlasti. Ako ništa drugo, ratifikacija ove odredbe nam nameće zadaću da proanaliziramo koja su to financiranja. Ja sada ne tvrdim da je dobar ili loš, da daje više ili manje novaca, ali da li zadovoljava ovom kriteriju. Treći razlog, također članak 9. stavak 5., zaštita financijski slabijih lokalnih jedinica, traži prihvaćanje odgovarajućih postupka ili mjera financijskog ujednačavanja u cilju ispravljanja učinaka nejednake diobe mogućih izvora financiranja, odnosno financijskog opterećenja što ga moraju podnositi. Ako uzmete podatke o prihodima općina i gradova po glavi stanovnika, po glavi stanovnika, izvornih, poreznih, kako god hoćete, vidjeti ćete da po glavi stanovnika najmanje prihoda imaju općine i gradovi posebice općine u tzv. zelenoj Hrvatskoj. To sam o tome, do sada, sedam, osam puta u Saboru govorio. Prema službenim podacima nameće li to obavezu analize zašto do toga dolazi i što možemo promijeniti. I zadnji razlog. Od lokalnih će se jedinica na odgovarajući način tražiti mišljenja o tome kako će im se dodjeljivati preraspoređeni izvori financiranja. Dakle, ne samo koliki će biti nego kako, kako će im se dodjeljivati. Ovo su četiri odredbe koje je do sada Hrvatska u svoj pravni sustav nije morala ugrađivati, sada mora. Ovo su četiri pravila ponašanja koja ćemo vjerojatno ovaj tjedan preuzeti, ratificirati, potvrditi. I čvrsto sam uvjeren da umjesto natezanja o prošlosti i povijesti u komitetima imenovanjima rasprava o tome što mi u Saboru možemo promijeniti da bude bolje, što od Vlade ili ministarstva ili državnog ureda moramo zatražiti ćemo napraviti veću korist. Naime, nije dobro da sami sebe uvjeravamo kako samim činom ratifikacije bilo koje povelje, bilo kojeg međunarodnog standarda rješavamo problem. Problem ćemo riješiti onda kada te standarde u praksi počinjemo primjenjivati. A niti jedan dio vlasti, kao ni ova središnja državna, tako ni lokalne same o sebi ne počinju primjenjivati ono, ona pravila koja im nešto uzimaju i daju drugima, koja njima ne ide u korist. Mi ovdje moramo biti u funkciji da središnju državnu vlast pritišćemo da se sukladno ovoj Povelji postupno odriče određenih prava i novaca u korist nekog drugog općina, gradova i županija. Kao što ponekad moramo biti u funkciji da županije prisiljavamo nešto u korist općina i gradova, gradova u korist općina, odnosno općine i gradove u korist mjesne samouprave. Bilo da se radi o mjesnim odborima, gradskim četvrtima ili kotarevima. To je naša prvenstvena zadaća kada se radi o ratifikaciji ne samo Europske ove povelje, nego općenito standarda koje preuzimamo u pravni sustav Republike Hrvatske. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabor, uvaženi državni tajniče, dame i gospodo saborski zastupnici, evo i mog doprinosa ovoj raspravi. Neosporna je činjenica da su države članice Vijeća Europe potpisnice, ili potpisnici Europske povelje o lokalnoj samoupravi sa ciljem da se što kvalitetnije, što bolje, što učinkovitije, povežu se članice na očuvanju ideala, načela i svega onoga što čini našu odnosno njihovu zajedničku baštinu. Svakako da je jedan od načina ostvarenja toga cilja sporazumijevanje na načinu upravljanja. A evo i ova rasprava je pokazala među nama da smo svjesni činjenice da je jedan od glavnih temelja svakog demografskog sustava a kroz to i načina upravljanja lokalne jedinice. Zajedničko je svim državama da građani imaju pravo da građani sudjeluju u upravljanju javnim poslovima i ta su načela zajednička svim članicama Vijeća Europe. I neosporna je činjenica da je ostvarenje toga prava moguće najneposrednije na lokalnoj razini. Dakle, stoga lokalne jedinice omogućuju upravu koja je ili bi trebala biti što učinkovitija i što bliskija njezinim, odnosno našim građanima. Svakako da je … [[Govornik se ne razumije.]] ukupne lokalne samouprave važan doprinos izgradnji Europe, pa tako i naše države, a koje svakako utemeljene su na načelima … [[Govornik se ne razumije.]] i decentralizacije vlasti. Ovo što sam rekao u uvodu, sastavni je dio i onoga što čini danas tema točke dnevnog reda o kojoj raspravljamo a kojoj je ustavna osnova članak 139. Ustava Republike Hrvatske. Čuli smo i znamo da je Republika Hrvatska 1997. godine ratificirala Europsku povelju u ograničenom opsegu sa brojem paragrafa. I neosporna je činjenica da je tada usvojena Povelja u tom obliku bila rezultat tako i tada dostignutog razvoja stupnja lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj. O tome smo možda dali premalu težnju da, premalu težinu da je takva donesena Povelja, takva odluka bila rezultat stupnja razvoja demokracije, a posebice one koja se tiče razvoja demokracije na nivou lokalne samouprave. Samim tim što su danas stvoreni kako normativni akti a tako ili opći možemo izraziti jedno zadovoljstvo daljnjim razvojem razvoja lokalne demokracije, a na nama je … [[Govornik se ne razumije.]] postupak donošenja a evo mene osobito veseli da je, i da je sva rasprava danas u Parlamentu bila afirmativna u smislu donošenja uvažavajući različitost u pristupu te shodno tome i ja izražavam to zadovoljstvo. Svakako da ono što je poseban bit donošenja ove nove ratifikacije jeste prije svega približavanje javnih ovlasti prvenstveno onima koji su najbliži građanima a to je lokalna samouprava. I ovdje moram reći danas kolegi koji je malo prije rekao i pojašnjavao nam razliku i u nazivu lokalne samoupravne, uprave, regionalne samouprave. Dame i gospodo običnom hrvatskom građaninu pojmovnici i nazivlje lokalne, ine, samouprave ili uprave je u najvećem dijelu nepoznato i o tome ne treba niti znati. Ali bitno je ono da u momentu kada građanin ili investitor ako govorimo o podtemi, a konkretno govorimo ovog momenta kao prilog ovoj raspravi izdavanje građevinskih dozvola ili po novome potvrdna, potvrda na glavni projekat građaninu je interes da dobije pravovaljanu, kvalitetnu informaciju kao podlogu u daljnjem svom postupku. Znate li kome se on prije svega najviše obraća? U općinu ili u grad u kome živi ili u kome djeluje. I ne gledajući one table koje dobrim dijelom ne razumije kao običan građanin dolazi svojim načelnicima i gradonačelnicima kako po savjet tako i po informaciju, a onda i za postupak na daljnje djelovanje. Ovo ne govorim kao demagošku priču nego kao svakodnevni život posla kojim se ja danas kao gradonačelnik ili ovih zadnjih 10-tak godina koliko radim u izvršnoj vlasti svakodnevno susrećem. Pa sam jednim dijelom ispočetka pokušao to i, pokušao i objasniti za što je tko nadležan i odgovoran ali sam nakon nekog vremena odustao. I neizmjerno sam sretan danas ovom činjenicom da te nove javne ovlasti se prvenstveno približuju građani upravo kroz onu najnižu razinu, a to je razina prostora općina i gradovima u kome se živi. Pozdravljam svakako i onu odluku o novoj, odnosima kada je riječ o građevinama i spuštanju razina na županijske, a one mogu i nekim svojim aktima i dodatno to staviti u funkciju prostora i samih općinskih rukovodstava te na taj način stvaramo novu i bitnu pretpostavku kako samoga razvoja ali onda i razvoja lokalnih odnosa i davanje i većeg digniteta osobnom i malom čovjeku u svaku od njegovih životnih problema a jasno je ovdje spomenuo jedan od realnih i svakodnevnih problema vezanih na život i rad. Mi danas u Zaprešiću imamo izuzetno velike investicijske aktivnosti i jedan od bitnih zadataka je upravo napraviti daljnje iskorake kako bismo na vrijeme privučeni kapital doveli u stanje i situaciju da kroz investicije a onda kroz novo zapošljavanje, kroz nova radna mjesta se kroz sve oblike i ta sredstva vraćaju ovdje u prostore i gradove otkud su oni i potaknuli. Isto tako moram spomenuti, a vrlo je bitno i daljnja, daljnji element Povelja vezan je na dogradnju sustava financiranja i rasporeda financijskih resursa što me također dodatno veseli, ali opet argumentirano moram reći. Osim ovdje spomenutih i možda još neke lokalne samouprave općina ili gradova najveći broj gradova i u općinama je u okviru proračuna nakon donesenog novog zakona i njegove primjene u prošlom vremenu imao više sredstava u gradskom proračunu. Ovdje ne postavljam pitanje da li i koliko je država dobila više novaca temeljem izmijenjenog Zakona o porezu na dobit, ali je neosporna činjenica da su gradove i općine u najvećem broju slučajeva dobile više sredstava koje nisu samo sporadičnog iznosa nego i o milijunima. Dobili smo i odgovor na zastupničko pitanje jednog od zastupnica ovdje u Hrvatskome saboru koji je to potvrdilo. Moj grad u tom vremenu sa izvornim proračunom od 120 milijuna kuna između 12 i 14 milijuna kuna je dobio više sredstava temeljem tako izmijenjenog zakona. To je možda lijepo ili manje lijepo nekome čuti, ali je to činjenica koja u, kako u proračun tako i u rebalansu u godini koje je primijenjena je prikazana. Svakako da, veseli me i to da u donošenju i pripremi novih akata bitno novu ulogu je upravo dobila i lokalna samouprava na način kako ovdje piše. Anketiranje uključivanja u postupku pripremanja i donošenja odluka. To samo govori tome u prilog da život i rad u lokalnim jedinicama dakle samouprave da se dobro i kvalitetno izrazim kroz ove akte dobiva jednu novu i težinu te da zajedničkom sinergijom kvalitetnih ljudi i kadrova i tu dolazimo sada do još jednog bitnog pitanja ili primjena svakoga novoga dokumenta pa i usvajanja ovakovih načela ovisi o ljudima koji su spremni, koji znaju, koji hoće i koji mogu u radu na terenu dati prave kvalitete i sugestije i uključiti se u donošenje. Uvažene kolege zastupnici zahvaljujem i svakako da ću se pozitivno odrediti prema ovom Prijedlogu.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je gospođa Tanja Vrbat.
Hvala. Prije svega da razriješimo jednu dilemu koja se ovdje provlači i terminološku. Da li postoji samouprava a ne samo uprava? Meni je vrlo jasan ovaj članak 132. Ustava Republike Hrvatske gdje kaže da građanima se jamči pravo na lokalnu i područnu i regionalnu samoupravu. Prema tome terminologija nije nikako sporna. Ja isto pozdravljam ovo uvođenje, proširenje primjene ove Povelje o lokalnoj samoupravi. Kao što je gospodin kolega gradonačelnik Zaprešića čini mi se također govorio o dobrobiti načela supsidijarnosti koje mi moramo, moramo ga što više uvoditi u hrvatski pravni sustav i moramo približavati znači građanima upravu. Znači, mi idemo ka administrativnoj decentralizaciji. Međutim, ja očekujem od Vlade da što prije uvede u dnevni red po mogućnosti ovako brzo kao što se uvode ovih dana nove točke na dnevni red, neki konkretni prijedlog o fiskalnoj decentralizaciji. Jer bez toga nećemo nikako moći konkretno sprovesti adminstrativnu decentralizaciju. Što se tiče toga da građani prepoznaju ili ne prepoznaju lokalnu samoupravu. Evo ja sam iz male sredine i prva stvar gdje građani kažu idem riješiti neku stvar idem u općinu. Znači, to je njima prva adresa za rješavanje svih svakodnevnih administrativnih problema. Hvala.
Hvala. Odgovor gospodin Željko Turk. Izvolite.
Sama činjenica da danas u ovom Hrvatskom saboru sjedi dosta uvaženih saborskih zastupnica ili zastupnika koji i jesu ili su bili iz izvršne vlasti govori u prilog daljnjih pozitivnih pomaka u provođenju kako ovoga zakona o kojem sada pričamo, tako i svih onih drugih bitnih dokumenata koji su vezani na razvoj lokalne samouprave. Ali ovo drugo je upravo ono da ste vi potvrdili ono što sam i ja rekao. Dakle, da ljudi prepoznaju prostor općine i gradova u kome žive ili u kojima djeluju i ne zabrinjavaju se i prečesto i ne razumiju upravo one tzv. više istance i na nama je da na kvalitetan način doprinesemo dakako u dobivanju mi to kažemo u gradovima i općinama obaveze, ali isto tako i u pravima rješavamo najbolje i najkvalitetnije sve one bitne elemente koji su potrebni za svakoga maloga čovjeka.
Hvala. Imamo dalje replika gospodin Miljenko Dorić.
Kolega vrlo kratko. Naime, vi ste rekli da je svejedno da li građani poznaju terminologiju i da li se radi o samoupravi, upravi itd. Ja vas želim uvjeriti da nije tako i vi i ja moramo sve učiniti da građane uistinu obavijestimo o tome koja su njihova prava. Pazite, evo dva primjera. Mnogi načelnici izbjegavaju formirati mjesne zajednice, mjesne odbore. Zašto? Jer u mjesnom odboru ja ću vam dati bezbroj primjera kolega, jer se čudi malo o tom. Ima primjera. Zašto? Jer građani imaju pravo onda određene nadležnosti jasno sami odraditi, odlučivati, pa čak i na određena financijska sredstva. S druge strane građanin dođe u općinu kako kažete i načelnik kaže to nije moja obveza. To je nadležnost države. Ako građanin ne zna koja je nadležnost općine, grada, županije onda ga se može vozati “žednog preko vode“. Ali ako zna, onda to se neće događati. Prema tome, nama je cilj i vama i meni da u biti to ne bude jedno te isto i da educiramo građane iz godine u godinu sve više i više da to profunkcionira.
Hvala. Odgovor. Izvolite.
Hvala. Dapače, ali moja bit same rasprave nije bila o tome da i isključivo svakako što veća obaviještenost i znanje građana je dobro došlo. Ali bit je da svaki naš građanin ili stanovnik ili investitor ako je došao k meni kao gradonačelniku iako ja nisam nadležan dam u tom momentu pravu i kvalitetnu informaciju. Ja sam s tog naslova govorio, što znači da pozdravljamo sve one moguće decentralizacije koje spuštaju na nivou osnovne lokalne samouprave, a to je grad ili općina mogućnost odlučivanja i donošenja odluka. A kada je riječ o mjesnim odborima definitivno kao jedan od bitnih segmenata svake općine i grada konkretno kod mene u desetak mjesnih odbora mi svakodnevno i žučno raspravljamo o svim onim problemima koji spadaju u nadležnost i domenu mjesnih odbora i smatramo svakako da je njihovo postojanje dobrohotno, dobro došlo i bitan za razvoj svakog grada, općini, svakog mjesta u kojem se živi i djeluje.
Hvala. Replika gospodin Boris Matković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, evo u prilog ovim raspravama vezano za decentralizaciju koju neki spominju. Ja bih rekao da možda ljudi i ne rade u jedinicama lokalne samouprave svi pa i ne razumiju možda problem u njegovoj suštini, u njegovoj biti. Ja ću biti konkretan na primjeru dakle grada u kojem sam ja gradonačelnik već dugo godina. Porez na dohodak se povećao za 3 milijuna po novom zakonu. Porez na dobit se vraća u potpunosti u jedinice lokalne samouprave tako da ja ću vam samo jednu paralelu povući da 2001. godine proračun našeg malog grada je bio 5 milijuna, a danas je narastao na 30. E sad odgovor nigdje ne stoji. On nigdje u zraku. Vrlo lako ga je odgovoriti, jer i prethodno sam kroz repliku objasnio neke stvari. Mislim, nekima koji to ne razumiju ja ću još samo jedan primjer kazati da financiranje koje, na koje se neki pozivaju do devedesetih godina. Ja ću spomenuti konkretno škole, a ima i drugih državnih službi. Radio sam u školi. Ima vjerujem i ovdje još kolegica i kolega koji su radili. Ja sam u Vrgorcu imao u odnosu na onoga u Splitu plaću za 40% manju. Konkretno isto ja vjerujem da je i moj kolega Anton u Vrbovskom imao tu plaću u odnosu na onoga u Rijeci. Nije teško odgovoriti da je danas sasvim drugačija situacija, a ja ću onima koji ne vjeruju u ovo ili koji zagovaraju nešto drugo samo kazati pitajte svoje članove, simpatizere i pristaše bi li se oni vratili na financiranje koje je bilo do tih godina i ništa drugo.
Odgovor gospodin Turk. Izvolite.
Svakako uvaženi gospodine zastupniče da je razvoj ove naše mlade nove hrvatske demokracije u jednom relativno kratkom vremenu prošao jedan već dosta veliki i dugi put u donošenju bitnih i velikih odluka. Nije sporno da u tom putu postoje i određene pogreške. Ali neosporna je činjenica da uz kvalitetnu suradnju razlika nivoa od lokalne samouprave od mjesne, lokalne, regionalne, pa do državne uprave u sinergiji istih zajedničkih interesa uz kvalitetne ljude i kadrove, a to je također vrlo bitno reći možemo doći do velikih i kvalitetnih rezultata. Neosporna je činjenica da je hrvatska Vlada donošenjem odluke kojima je dala poticaj gospodarskim zonama u proteklom periodu to bi ostalo mrtvo slovo i na papiru da se nije na prostorima lokalnih samouprava pronašli kvalitetni ljudi koji su mogli te ideje prenijeti u život, te temeljem toga doći do danas dvjestotinjak ili tristotinjak gospodarskih zona koje su ili uređene ili su u uređivanju i bitno je okrenulo tijek gospodarskog razdoblja u vremenu koje je pred nama.
Hvala. I još jedna replika. Gospodin Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega je točno ustvrdio i drago mi je da je to ovdje pred svima rekao da je njegov Zaprešić zapravo profitirao od Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave, pa je tako dobio 14 milijuna kuna više u proračunu. Pa treba izdvojit da je sasvim sigurno više od 95% jedinica lokalne samouprave na isti način profitiralo i da je zapravo na taj način ispravljena jedna nepravda jer spuštanjem kompletnog poreza na dohodak jedinicama lokalne samouprave osiguralo se, naravno veći priljevi sredstava i županijama i gradovima i općinama, ali s druge strane, ono što se danas pokušava plasirati iz redova SDP-a ispada jedna nepravda, a to je da je prijašnji porez na dobit koji je bio na raspolaganju jedinicama lokalne samouprave bio skupljen na način samo da je ostajao tamo gdje je bilo sjedište tvrtki. Pa su tako velike tvrtke kao što su INA i druge banke itd. su svoju dobit koju su realizirale u svim dijelovima Hrvatske od Konavala do Vukovara i drugih mjesta u Hrvatskoj, dakle dobit koju su svugdje realizirali isključivo je ostajala u tim gradovima i najviše, naravno u gradu Zagrebu, našem glavnom gradu kojega svi volimo, ali ta dobit se akumulirala zahvaljujući građanima iz cijele Hrvatske i stoga je taj potez koji je Vlada napravila značio ispravak jednih nepravdi i na neki način s druge strane je osiguralo veći priljev sredstava gotovo svim jedinicama lokalne samouprave i u tom smislu doista je riječ o jednom izuzetno kvalitetnom potezu i o decentralizaciji sredstava i kompletan iznos poreza na dohodak je prebačen jedinicama lokalne samouprave. I ovo što je maloprije kolega Matković rekao vezano za plaću u školama, kolega čak i u istim gradovima nisu bile iste plaće u školama. Ja sam radio u umjetničkoj školi u to vrijeme i znam da svaki mjesec je ravnatelj škole morao ići u Sinj i moliti, prositi novac za plaće djelatnika koje su bile manje za dvadesetak posto nego u drugim školama u istom gradu.
Hvala. … [[Govornik se ne razumije.]]
Također je kolega, da se možda, da li nalazi nešto što je meni možda promaklo, nisam dovoljno dao aspekt na činjenicu da je kroz ovakovo rješenje u svim dijelovima Hrvatske, neovisno gdje se dobit stvara, vrši se preraspodjela i onima kojima nisu sjedišta tvornica imaju velike pogone ili podružnice se na taj način ispravlja jedna nepravda da upravo tamo gdje je sjedište tvrtke ide sav novac od poreza na dobit i svakako da je to jedan iskorak. Hvala.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ovaj zakon je jedan od najznačajnijih zakona koje ćemo donijeti na ovoj 4. sjednici. On je neposredan daljnji doprinos lokalnoj i regionalnoj demokraciji u Hrvatskoj. Izuzetno značajan zakon, to smatram potrebnim reći danas. Ja ću se ispričati državnom tajniku i kolegici Šuici pošto sam došao malo kasno na sjednicu, imali smo Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu i kasnili smo 15 minuta zbog dužine trajanja odbora. Nadam se da neću ništa ponoviti od onog što ste vi rekli, a svakako neću ponoviti od onoga što sam nakon toga čuo jer čini mi se da smo vrtili jedan stari film malo naprijed, malo nazad, a da ubiti nismo iskoristili ovu priliku da kažemo i ono što nas čeka sutra ili za godinu-dvije dana. Najprije, svi ćemo se složit da je ratifikacija cjelokupne europske povelje sada, dakle u cijelosti svih njenih odredaba nešto izuzetno pozitivno i to ću ja, dakako podržati i svojim glasovanjem potvrditi. Međutim, možda bi bilo dobro danas progovoriti i o dobrim i lošim stranama te konvencije. Što joj nedostaje? A o tome nije bilo riječi. Kao prvo, dobro je to da je europska povelja nakon pada Berlinskog zida doprinijela možda više nego bilo koji drugi dokument demokratizaciji zemalja srednje i istočne Europe, došlo je, jasno do decentralizacije, došlo je do približavanja procesa odlučivanja građanima, građani su došli u poziciju da mogu neposredno birati svoje zastupnike itd. itd. itd. E sada, ta povelja, moramo vrlo otvoreno reći na koga ona vrši pritisak? Ona vrši pritisak, isključivo kolegice i kolege, na državne vlasti da poštuju zakonsku regulativu glede povelje i svih zakona vezanih uz nju i ako netko u jednom gradskom vijeću, općinskom vijeću nije zadovoljan, on može poslati jedan dopis u Vijeće Europe, gdje će Europa poslati monitor misiju i ona će vršiti ta misija pritisak na vlasti da se ispravi taj nedostatak. Ali, ono što je važno reći. Da li se može netko od građana ili netko u opoziciji u nekom gradskom i općinskom vijeću tužiti na rad gradonačelnika, na rad poglavarstva? Da li može poslati upit i zahtjev Vijeću Europe da temeljem ove povelje pošalju monitor misiju i da se nastoji ispraviti rad gradonačelnika i načelnika? Ne može. Ne može. Ne može. Apsolutno ne može. Zato, da bi se ispravio taj nedostatak u ovom trenutku se radi na jednom novom vrlo značajnom dokumentu koji se zove Strategija za inovativnu i dobru lokalnu samoupravu. Prvo čitanje tog dokumenta odrađeno je u 10. mjesecu prošle godine u Valenciji, gospodin državni tajnik bio je nazočan i temeljem 12 načela izradit će se jadan dokument, sad se on dorađuje kojim ćemo moći ocjenjivati rad svakog lokalno i regionalno izabranog čelnika, što je vrlo važno u ovom trenutku kada se nalazimo pred neposrednim izborima za gradonačelnike, načelnike, župane. To će biti još jedan nadzorni mehanizam. Ta se strategija temelji na tome da se zahtjeva novih 12 načela koje se traže od lokalne i regionalne … [[Govornik se ne razumije.]] odgovornost, učinkovitost, transparentnost, vladavina prava, etičnost, stručnost, inovativnost, održivi razvitak, pravilno financijsko poslovanje, poštivanje ljudskih prava, poštivanje interesa, odnosno prioriteta građana i dugoročno planiranje. Vrlo je važno da se dogovori o tom dokumentu, vrlo je važno da se taj dokument prihvati, vrlo je važno da taj dokument dođe što prije na ove klupe, na naše klupe radi ratifikacije kada on bude prihvaćen od odbora i ministara Vijeća Europe. Ali postoji, kolegice i kolege i treća faza o kojoj se već raspravlja u daljnjem razvoju lokalne i regionalne demokracije o kojem ništa čuli nismo. A ta je faza sljedeća. Evidentno je da u Europi danas postoji nedostatak u vertikalnoj komunikaciji triju razina vlasti, lokalne, županijske i državne. To nije samo hrvatski problem, to je problem u cijeloj Europi. I u veljači ove godine pokrenuta je dakle linicijativa da se krene i u to treće područje, treću fazu. Prijedlog je da tamo gdje su dvodomni parlamenti da senat, gornji dom u biti preuzme ulogu reprezentanta regionalne i lokalne samouprave. Tamo gdje je jednodomni parlament kao u nas, traži se od nas kolegice i kolege, od vas i od mene, da nađemo i predložimo rješenje zajedno sa Vladom, zajedno sa zajednicom županija, zajedno sa savezom gradova i općina o tome kako ćemo osigurati permanentnu komunikaciju, suradnju triju razina vlasti. Jer čak i ako najbolje radi lokalna, najbolje radi regionalna vlast, najbolje državna vlast ako nema komunikacija ako nismo umreženi onda ne možemo postići optimalne rezultate. Prema tome smatrao sam za shodno, da ne samo da podržimo danas ovu prvu fazu koju privodimo kraju već da počnemo razgovarati i o drugoj i trećoj fazi koje nas vrlo brzo čekaju i nadam se da će Vlada imati sluha da odmah uputi te dokumente na verifikaciju i na implementaciju u svakodnevnu praksu. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani kolega Dorić, poštovani kolegice i kolege. Ja se apsolutno s vama slažem da treba ne samo govoriti o ovoj prvoj fazi nego i daljnjoj implementaciji svih dokumenata u cijelom tom međunarodnom procesu koji se Hrvatske tiče. Ja bih htjela samo na neki način možda i nadopuniti ovo izlaganje i može dati obavijest da jedan od važnih segmenata same ove Europske povelje o lokalnoj samoupravi je Europska povelja o sudjelovanju mladih u životu općine i regija koja je donesena od strane kongresa lokalnih i regionalnih vlasti Vijeća Europe i u nekakvoj toj široj slici kada govorimo o sudjelovanju građana u jedinicama lokalne samouprave, a to je sada ovaj dio povelje koji ratificiramo, ova Europska povelja o sudjelovanju mladih u životu općine i regije upravo i ide korak dalje i odgovara na probleme koje imaju mladi vis a vis sudjelovanje u životu lokalnih zajednica što je jedna od temeljnih intencija i dodatka zapravo o ratificiranju ovih dijelova povelje koje nismo bili do sada ratificirali. Ja bih samo htjela upozoriti da smo kod donošenja Zakona o savjetima mladih u potpunosti ignorirali sve savjete iz Europske povelje mladih u životu općina i regija i kada govorimo o potrebi s jedne strane da ratificiramo međunarodne dokumente, a s druge strane da ih u potpunosti implementiramo kada smo ih već ratificirali i kada se opredjeljujemo za određene politike da bi onda zaista bilo u redu da implementiramo tu naprosto sve i u potpunosti tim više ako deklarativno stojimo iza načela koji se navode u ovoj povelji ili u onim poveljama kao što je ova o sudjelovanju mladih koji direktno iz nje proizlaze. Hvala.
Hvala. Odgovor, gospodin Miljenko Dorić. Izvolite.
Kolegice Lugarić ja se potpuno s vama slažem. Naime, Vijeće Europe je u zadnjih 57, 58 godina donijelo nekakvih 200-tinjak konvencija. Pojedine europske države članice Vijeća Europe ratificirale su na žalost, uglavnom samo manji broj tih konvencija šta se odnosi i na Hrvatsku. Kada bi danas pitali ovdje nazočne koliko smo mi to konvencija ratificirali, vjerojatno nitko od nas ne bi znao. Ja sam prije dvije-tri godine tražio da nam Vlada u biti predoči što smo ratificirali, što nismo i što planiramo ratificirati i kada. Bilo bi dobro da u kontekstu vašeg prijedloga zaista evo obnovimo taj zahtjev prema hrvatskoj Vladi i da čujemo te podatke.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Zaista vjerujem da u ovoj našoj sabornici nema osobe koja neće pozdraviti jedan ovakav prijedlog zakona koji govori da ćemo konačno u cijelosti prihvatiti Europsku povelju o lokalnoj samoupravi i to konačno kao što kaže gospodin Lesar. Mislim da je došlo vrijeme i da je Vlada po ovom prijedlogu kako ovdje piše, uvidjela konačno da i na razini lokalne samouprave postoje ljudi i građani koji nisu više mala djeca koja trebaju svoje tutore i da bi ta povelja trebala u cijelosti biti ratificirana, ali naravno i provedena onako kako i građani u ovoj državi od te povelje puno očekuju. Naravno da će odjek kada usvojimo u cijelosti ovu povelju u javnosti pogotovo u lokalnoj samoupravi i upravi biti taj da eto konačno smo usvojili i one članke koji su po mojem sudu prilično važni i koji daju nekakvu veću mogućnost i financiranja i rasporeda financijskih sredstava u jedinicama lokalne i regionalne samouprave, a samim time i veću odgovornost tih jedinica lokalne samouprave. No, međutim, kako u ovom zakonu moram priznati nisam našao koji će to mehanizmi biti kako će se ta i kako će ta povelja saživjeti, kako će ta u javnosti percipirana buduća decentralizacija, stvarna fiskalna decentralizacija saživjeti i kada će, čini mi se da je opet ovaj zakon samo na tragu onoga što sam ja jedanput ovdje rekao pa su me krivo shvatili, da je ovo Vlada Europske unije a manje hrvatskih građana, jer posljedice koje će proisteći iz ovog zakona kako ovdje piše je da bi se otklonile sve moguće primjedbe Vijeća Europe isticane u proteklom razdoblju zbog činjenice da je Republika Hrvatska prilikom polaganja ratifikacije i isprave, pokazala spremnost biti vezana samo dijelom odredbi Europske povelje. Na žalost kako su očekivanja velika, bilo bi potrebno nužno, hitno donijeti te nekakve mehanizme kako bi se i ono što u ovim segmentima povelje koje ćemo sada usvojiti, a vrlo bitnima piše, kako ćemo to u stvarnosti zaista i ostvariti pogotovo stavak dogradnja sustava financiranja i rasporeda financijskih resursa u jedinicama lokalne i područne samouprave i ovo što stoji ovdje što su kolegice i kolege već dosta često istaknuli, mogućnost anketiranja volio bih da stoji obaveza anketiranja lokalnih i područnih jedinica u području pripremanja i donošenja odluka kojih se neposredno tiču. Mislim da bi se operacionalizacijom ove povelje pretakanjem te povelje u pravi zakonski nekakav okvir o pravoj fiskalnoj i drugoj decentralizaciji onda bi ta Povelja o lokalnoj samoupravi mogla saživjeti. A kako sam već naglasio da ne vjerujem puno i da će ta povelja saživjeti tako brzo i tako skoro, piše i zato uvijek sam skeptičan kada negdje u nekakvom zakonu stoji da se ocjenjuje da provedba ovog zakona neće iziskivati osiguranje dodatnih financijskih sredstava za državni proračun Republike Hrvatske što znači da se u skoro vrijeme uopće ne planira nikakva stvarna decentralizacija, pa ni fiskalna, a isto tako čini mi se da je ovo dodvoravanje na neki način ili potreba da se usuglasimo sa Europom, da nemamo prigovora sa njihove strane jer ne bi onda da nije tako ne bi stajalo u članku 3. da na dan stupanja na snagu ovoga Zakona odredbe odnosno paragrafi iz članka 1. ovoga Zakona nisu na snazi za Republiku Hrvatsku te će se podaci tralala donijeti kad se objave u skladu sa Zakonom o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora. Kada će to biti, znači ne znamo. Mi ćemo sada praktički usvojiti jedan zakon, jednu povelju sa puno očekivanja jedinica lokalne samouprave da će zaista nastupiti stvarna fiskalna i druga decentralizacija, da je ova vlast i ova Vlada konačno uvažila znanje i pamet jedinica lokalne samouprave i da ih tretira kao ravnopravne građane i svoje sugrađane. Ali nažalost kako ovdje stoji u ovom Zakonu to se neće tako brzo dogoditi i pogotovo što nigdje nema naznake kada ćemo dio ovih članaka koje ćemo danas usvojiti pretočiti u zakonske tekstove koji će onda i stvarno doprinijeti da kad već jesu stvoreni normativni uvjeti za postupak daljnje decentralizacije kako funkcionalne tako i fiskalne. Kada i kako ćemo onda donijeti te zakone koji će tu odredbu koja ovdje stoji u ovom zakonu zaista i ispuniti? Pozdravit ćemo naravno, kao što sam rekao, glasat ćemo za ovakvu Povelju, jer je ona nužnost ali bojim se da je ona donesena pod pritiskom Europske unije, da ona po ovom članku 3. neće tako brzo biti operativna i da ćemo i dalje pričati, kao što kaže kolega Dorić, ili tražiti svoje pravo negdje mimo naše centralne vlasti u europskim institucijama i tražiti da onda komisije dođu, dolaze i da vide kako mi to poštujemo Europsku povelju o lokalnoj samoupravi i kako ona ustvari funkcionira. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Marin Brkarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo, ja bih kratko nešto rekao o samom Prijedlogu zakona o izmjeni dopuna Zakona o potvrđivanju Europske povelje o lokalnoj samoupravi. Prije svega reći ću apsolutno, kao i moji prethodnici, da podržavamo ovaj Prijedlog zakona iz razloga što je potvrđivanje Europske povelje o lokalnoj samoupravi zasigurno jedan najviši doseg i u demokraciji i u standardima koje Europa ima, kojima težimo. Znači, u segmentu svakako i onoga da se poslovi, javni poslovi obavljaju na onim razinama vlasti koje su najbliže građanima, da se svakako u tom segmentu spominje i financijska samostalnost i financijska decentralizacija, da je isto tako jasno da smo mi u ograničenom opsegu tu Povelju '97. godine dijelom ratificirali, a da ćemo ovom ratifikacijom spasti, biti u skupini zemalja koje su usvojile najviše standarde na području lokalne odnosno regionalne samouprave. No zasigurno puno bi bilo manje rasprava na tu temu da smo mi uz ovaj Prijedlog zakona dobili i jedan terminski plan što ćemo mi makar u naredne dvije godine izmijeniti u našem nacionalnom zakonodavstvu kako bi se uskladili sa ovim temeljnim vrijednostima koje proizlaze iz Europske povelje. No, vjerujem da se može zatražiti sa strane ovog Sabora da Vlada Republike Hrvatske da nam dostavi jedan takav terminski plan jer u ovom segmentu sigurno postoji, ja bih rekao jedan i nacionalni konsenzus. Nacionalni konsenzus da učinimo sve sa ove državne razine da se i u kontekstu funkcionalne i u kontekstu fiskalne decentralizacije ojačaju naše općine, gradovi odnosno županije, jer nam je poznato da je centralizacija imala svog razloga u vrijeme agresije na Republiku Hrvatsku, rata, rješavanja problema prognanika, izbjeglica, obnove ratom porušene zemlje. Ali, danas zasigurno možemo govoriti o europskim standardima i u funkcionalnoj i u fiskalnoj decentralizaciji. Znamo, ali možemo svakako i to temeljitije, da tako kažemo, provjeriti, da je od ukupnog fiskalnog kapaciteta negdje na razini u ostalim zemljama Europske unije, znači općine, gradovi, znači lokalna i regionalna vlast participira sa 30% u odnosu na centralnu državu koja u tom udjelu ima negdje 70%. Evo što se ostalog tiče, svakako podrška, mislim da ovom Europskom poveljom činimo jedan, prihvaćanjem ovoga Zakona činimo jedan značajan iskorak, iskorak u pravcu jačanja lokalne i regionalne vlasti i reći ću da zasigurno puno bi bilo manje i amandmana na sam proračun. Znamo da ih je ove godine bilo preko 300 koje su pojedine općine, gradovi sa skromnim proračunima od milijun i pol, dva, tri milijuna kuna tražili rješavanje određenih projekata od predškolskog odgoja, školskog, komunalne infrastrukture iz razloga što su doista proračuni jedinica lokalne samouprave odnosno i županija, izuzetno skromni. Moram reći, s obzirom da sam dosad participirao i u lokalnoj samoupravi i u županijskoj samoupravi, da oko pitanja decentralizacije i u funkcionalnom i u financijskom dijelu postoji, ja bih rekao, jedan konsenzusa na tim razinama u svim županijama, neovisno o našim stranačkim opredjeljenjima, jer je to jednostavno, ja bih rekao jedan daljnji poticaj ubrzanom razvoju Republike Hrvatske, svakako i izjednačavanja u razvoju svih onih dijelova Republike Hrvatske kroz Fond poravnanja gdje je to potrebno učiniti. Evo, toliko, hvala, zalažem se za jedan terminski plan koji bi se kao takav bio nama prezentiran u pravcu operacionalizacije ili usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa temeljnim vrijednostima Europske povelje o lokalnoj samoupravi. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče Sabora. Pa kolega Brkarić se s pravom zapravo pita i kaže da bi bilo dobro da ovaj dokument ima popratno jedan redoslijed aktivnosti koji bi ga trebala pratiti da on zaživi u stvarnosti. Nažalost, ja se moram složiti sa njegovim strahom jer upravo se izrađuje jedna strategija. Strategija se zove Nacionalna strategija za funkcionalnu i fiskalnu decentralizaciju i razvoj ljudskih resursa Središnjeg državnog ureda na čelu sa gospodinom Palarićem koja direktno već sada krši prava iz ove europske povelje, ustavna prava i čitav niz zakona. Prema tome, vaša bojazan je na mjestu i pitanje je da li će ova povelja već kad imamo strategiju koja se izrađuje već je krši uopće zaživjeti u praksi.
Hvala. Državni tajnik Antun Palarić predstavnik predlagatelja. Izvolite.
… [[Govornik je naknadno uključen, ne čuje se.]] izraditi strategiju i usvojiti strategiju decentralizacije i u cilju analize stanja usporedbe hrvatske lokalne samouprave, njezine nadležnosti jedinica lokalne i područne samouprave sa europskim zemljama angažirali smo stručnjake koje nam je osigurala Europska komisija putem CARDS-a 2003. Oštro odbijam i pomisao da će Vlada donijeti strategiju koja će biti u suprotnosti sa bilo kojim zakonom, pogotovo u suprotnosti sa europskom poveljom. Mi smo predstavili radni materijal koji su stručnjaci izradili i svatko ga čita na svoj način a ja ću sada vas uvažene gospođe i gospodo zastupnici izvijestiti o jednoj konstataciji do koje su došli ti europski stručnjaci. I to jasno crno na bijelo piše da je nadležnost općina i gradova u Republici Hrvatskoj na najvišoj razini u zemljama Europe, da tako kažem. Dakle, da je primijenjena najbolja praksa u pogledu nadležnosti. Dakle, teško je govoriti da je Hrvatska centralizirana zemlja kada europski stručnjaci ovako napišu i potpišu. Ali idemo dalje, razvijat ćemo sve krajeve Republike Hrvatske. Nećemo razvijati samo Zagreb, nećemo pustiti da se razvijaju samo oni koji imaju prirodne resurse, obalna crta, primorski gradovi koji eto znaju možda upotrijebiti i Bogom dane prirodne ljepote nego ćemo poticati razvoj svih krajeva Republike Hrvatske i to nećemo raditi stihijski nego planski na temelju strategije koju će donijeti hrvatska Vlada a kojom će se poštivati svi zakoni koje je donio ovaj cijenjeni Sabor i koje će donijeti u buduće usklađujući sa Europskom poveljom o lokalnoj samoupravi. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Svakako da ću i ja prihvatiti ovaj Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o potvrđivanju Europske povelje o lokalnoj samoupravi jer evo i ovom prigodom da se podsjetimo kako je slavni doktor Kvil u svom još slavnijem djelu "Demokracija u Americi" posebno istaknuo kako snaga slobodnih naroda leži u lokalnoj zajednici. Međutim, odmah ću napomenuti da je prava šteta što sve dobre stvari koje donosimo uvijek imaju nekako oni poček trajanja pa će eto tako i ovo ako dobro i sagledamo ovu odredbu članka 3. biti ovaj prijedlog zakona na snazi tek kada se steknu uvjeti o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora. Ja mislim da smo mi svi pomalo umorni i Hrvatska je umorna, naročito njezini građani od zakona koji se ne primjenjuju. A ovako i sami donosimo zakone sa odgodom primjene. Ja mislim da bi to trebalo svesti na najmanju moguću mjeru da se ne stvara privid da nečega ima a ustvari ga nema. Želim posebno istaknuti ovom prigodom i da se podsjetimo koja su osnovna načela kojima se rukovodi odnosno na kojima počiva europska povelja. I to načelo treba ugraditi odnosno ono treba živjeti i kroz naše zakone koji reguliraju i ovo područje da je pravo građanina upravo da sudjeluje u upravljanju javnim poslovima, da je to pravo jedno od najdemokratskijih načela i jedan od glavnih temelja svakog demokratskog sutava. Da koncepcija uopće europske povelje leži na tome da se sagledava lokalna samouprava kao ona koja poduzima poslove i to javne poslove koji su u interesu građana. Zato mi je frapantno čuti bilo u pojedinim jedinicama lokalne samouprave, pojedini gradonačelnici koji su govorili pa i kod nas u Zadru ranije kako vide grad kao poduzeće. Ma nije grad poduzeće, nije grad društvo kapitala i to s ograničenom odgovornošću. Ono je puno složenije od toga. Ono prije svega treba biti u cilju zadovoljavanja potreba građana. Naravno da treba uvijek postupati po osnovnom načelu ekonomičnosti i postupanju dobrog domaćina. Ali, lokalna samouprava, jedinice lokalne samouprave još u većoj mjeri moraju služiti onim najneposrednijim interesima građana. Ovdje kad smo kod pitanja uopće i razvijenosti jedinica lokalne samouprave već se svugdje u Europi koliko je ta razina razvijena smatra da je lokalna samouprava četvrta grana vlasti. Dakle, uz zakonodavnu, izvršnu i sudbenu u Europi se smatra da je lokalna samouprava četvrta grana vlasti. Mi imamo problema naravno iz negativnog povijesnog nasljeđa jedinstva vlasti i sada od 90-te nakon podjele vlasti na sudbenu, izvršnu i sudbenu a dobro bi bilo da je već i u mislima i u praksi smatramo i lokalnu samoupravu kao četvrtu granu vlasti problem komunikacije. Podjela vlasti ne znači stopiranje razgovora, dijaloga i suradnje vlasti. Ne može se kriminal koji se širi i onaj koji se događa na ulicama, ne mogu lokalne vlasti odgovarati to nije moj problem, to je problem države jer i efikasnost države sa njihovim prerogativama kontrola se upravo ogleda odnosno kakva je vlast i u tim državnim segmentima, gdje drugdje nego u jedinicama lokalne samouprave. I građani će se prvo obratiti i općini, dakle svom načelniku, svom gradonačelniku. Dakle, moramo mijenjati tu svijest da oni istina čelnici i općenito vlast lokalna nema takve ingerencije ali kod nas nije suživio nešto što je normalno, a to je da vlasti međusobno surađuju i međusobno razgovaraju. Ne samo onda u smislu kada je netko recimo, državna vlast u sistemu kontrole i nadzora nad zakonitošću jedinica lokalne samouprave temeljem zakona pozvana to činiti. Nego u redovnom načinu, u redovnom životu građana, dakle, da upravo odozdo dolaze i inicijative. Još su poneke općine i gradovi pa i županije susprežu se od takvih nekih hvale vrijednih inicijativa koje bi bile i pomoć onda državi da sagleda određene probleme. Naravno da bi na takav način i vlast i centralna a … [[Govornik se ne razumije.]] bila učinkovitija, a daleko bi se i postupci odvijali po načelu ekonomičnosti. Međutim, postavlja se dakle, i osnovno pitanje sa ovim prijedlogom zakona čemu gola prava, zašto donosimo stalno gola prava i ovdje su dobro kolege rekli zašto ovaj prijedlog zakona nije pratio i zakon koji će govoriti o daljnjoj financijskoj decentralizaciji. To su svi u izborima obećavali, ali to je samo tema izgleda za izbore a onda kasnije nestane iz političkog govora na vlastitog pobjednika. To nije dobro i oni koji su u mogućnosti obnašati vlast. To nije dobro. A koliko je to aktualno, pa sve političke stranke vide onda kada se u izborima objavi top tema, bilo da se radi o državnim izborima ili o lokalnim izborima. Međutim, kažem, kako i da se donesu takvi zakoni koji će dalje decentralizirati državna sredstva i sa prijenosom poslova prenijeti i financijska sredstva na jedinice lokalne samouprave u uvjetima kada evo ovog trenutka Hrvatska država duguje 34 milijarde eura. Koncem 2003. to je bilo 18.9 milijardi i svi smo se zgražali, naravno onda oni koji su kritizirali kako je to ogroman dug. Ali izgleda sada se ova porazna činjenica ne opravdano ignorira, jer ignorancijom i stavljanjem glave u pijesak neće se problemi riješiti, nego dapače mogu se još multiplicirati. Dakle, moramo ovdje otvoreno reći, što je moguće zaista da se financijski potpomognu jedinice lokalne samouprave, odnosno da se poslovi koji je decentraliziraju na takav način decentraliziraju sredstva. Mislim da je to ključno pitanje. Također je, ovdje bilo spomena dosta, o poslovima, ali mislim da su ti poslovi potrebni jedinicama lokalne samouprave. Pogledajmo gradove u Europi, pogledajmo talijanske gradove, njemačke gradove, svugdje postoji municipalna policija, što znači da one redarstvene vlasti oni koji su promatrači dakle, kao što imamo policajca u kvartu, dakle, to bi trebalo konačno postati i prijeći u nadležnost jedinica lokalne samouprave na vlastito gradova. Jer na takav način, jer i građani upravo doživljavaju to nešto kao prirodan proces i prirodnu potrebu. Jednako tako s obzirom da imamo neko iskustvo, ali doduše negativno iskustvo, međutim, zbog ranijih vremena, ali pozitivna iskustva i Europe, pa čak i prekoatlanskih zemalja govore o tome da na neki način ne sudbena vlast, ali recimo mirovni suci, oni bi mogli biti u nadležnosti jedinica lokalne samouprave da to budu ljudi koji uživaju ugled, autoritet, povjerenje građana i na takav način dakle, ono što već imamom stipulirano u zakonu po mirnom, alternativnom načinu rješavanja sporova kao alternativa, odnosno pripomoć u rasterećenju sudova, takav posao bi itekako mogli preuzeti mirovni suci koji bi bili u nadležnosti jedinica lokalne samouprave jer su osobe koje bi imale najviše povjerenje suprostavljenih stranaka. Kada govorimo o upravnom nadzoru, imamo dosta negativnog iskustva, ali upravni nadzor nad jedinicama lokalne samouprave zaista treba tako postaviti da poštuje razmjernost između širine intervencije nadzora vlasti i važnosti interesa koji se smjera štititi, a manje da je u nekakvom interesu destabilizacije, dekoncentracije vlasti s obzirom da li ta vlast korespondira sa centralnom vlašću. Dakle, maksimalno objektivizirati postupanje prema jedinicama lokalne samouprave. Ali jednako tako i revizija godišnja nije samo, jer apsolutne slobode nema, dapače sloboda podrazumijeva jednu apsolutnu odgovornost. Vidimo da i češće su negdje jedinice lokalne samouprave griješile nego država u pojedinim segmentima kroz ministarstva. I tu vidim pojačanu ulogu i države. Jedino još možda, evo, dozvolite mi da kažem da je ovo veliki napredak da se u ovom političkom razmišljanju, da se Hrvatska ne boji jačanja, bar na ovoj deklaratornoj razini jedinica lokalne samouprave pa omogućava i međunarodnu suradnju ali zašto ne proširiti dakle, ono što je i omogućeno ovom europskom poveljom u članku 10. Dakle, zašto samo stavak 2. omogućiti da država mora priznati pravo lokalnim jedinicama da se udružuju radi zaštite i promicanja, zbog čega se još uvijek bojimo ratificirati, odnosno ozakoniti i prihvatiti članak 10. stavak 3. povelje, da lokalne jedinice mogu pod uvjetima koji se mogu predvidjeti zakonom surađivati s lokalnim jedinicama drugih država. To je samo od pomoći a od nikakve štete. Hrvatska je sigurna u sebe, ne boji se i ne smije se bojati takve suradnje. I molim vas gospodine Predsjedniče, evo ovdje još postoji izraz pučanstvo, postoje građani koji su svjesni svojih prava, ipak u rječniku našeg hrvatskog jezika ovaj izraz malo je … [[Govornik se ne razumije.]] u odnosu na naše građane, a trebamo poticati da upravo stanovnici, građani preuzmu one osnovne svoje prerogative da stalno vlast ne samo izabiru nego da je stalno propituju i ispituju. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka. Prvi je gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegica je netočno rekla da mi ovdje donosimo nekakve zakone, prijedloge, koje onda mi sami odgađamo, donosimo odluku o njihovom odgađanju, njihovoj primjeni i tako dalje. Da ste konkretnije i pažljivije pročitali povelju, onda bi vam bilo jasno da u članku 15. stoji jednostavno postupak kada se, kada stupa na snagu ova povelja. I tu jasno kaže, ova Povelja stupa na snagu prvog dana u mjesecu koji slijedi po isteku razdoblja od 3 mjeseca nakon dana, kada država članica dakle, prihvati i izrazi pristanak da bude vezana Poveljom. Dakle, o tome se radi. Da Povelja sama propisuje tu odgodu od tri mjeseca. Prema tome, ne možete, ne možete na taj način govoriti i netočno govoriti. I druga stvar, rekli ste dug države je danas 34 milijarde itd., paušalno ste vrlo to rekli. Udio države, dakle, ono što smatramo državnom, ministarstvo, Vlada itd., se smanjuje za razliku od vašeg vremena kada se taj dug enormo povećavao. Ovdje se radi o ukupnom dugu i zaduženju i građana i firmi i tako dalje. Da to ne obrazlažemo. Dakle, udio države, same države, državne uprave se smanjuje a ne povećava.
Hvala. Jeste li vi povredu Poslovnika tražili? Izvolite. Znači niste. Hvala. Imamo ispravak gospodin Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Pa evo gospodine predsjedniče, kolega Matušić je već uglavnom odgovorio na ovo veli vlast, veli kolegica “vlast zabija glavu u pijesak, ignorira dug“ i slično. Pa uopće nije točno. Naime, u strukturi duga stvarno udio države se smanjuje to je točno. Ali se povećava udio naših mladih stanovnika, deseci tisuća mladih obitelji kupuju stanove što je jako dobro i što sigurno odaje i povjerenje, njihovo povjerenje u vlast jer su svjesni da će taj dug moći otplatiti. Hvala.
Hvala. Ispravak gospođa Dubravka Šuica. Izvolite.
Ispravljam dva netočna navoda. Jedan je zašto se Vlada boji predložiti koliko sam ja razumjela u ovom obrazloženju danas ratificiramo povelju u cijelosti. Prema tome, nije to samo članak 2. To je članak 10. i stavci 1, 2 i 3 odnosi se na sva tri stavka. Drugi ispravak koji je na početku svog izlaganja kazala gospođa Ingrid da nema suradnje između pojedinih razina vlasti da se, da ne postoji suradnja, da se trebamo navikavati. Ja moram reći da ima suradnje, jer da nema suradnje ne bi lokalne jedinice uopće mogle funkcionirati. Pa eto, ako već hoćete konkretno sa policijom po pitanju prometa, po pitanju sigurnosti nemoguće je zamisliti život na lokalnoj razini ukoliko nema suradnje bez obzira koja politička opcija bila i mislim da ste izrekli jednu vrlo paušalnu konstataciju.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora. Pa potvrđivanje Europske povelje o lokalnoj samoupravi znači i dosljedno poštivanje njenih odredbi. Na žalost ja još uvijek nisam uvjeren da potezi vladajuće koalicije idu u tom smjeru, jer je osnovi preduvjet za poštivanje povelje decentralizacija. A decentralizacija nije samo paket mjera koje treba donijeti. Ono je i način razmišljanja i političke filozofije, a upravo to je kada govorimo o decentralizaciji pomalo strano aktualnoj vladajućoj koaliciji. Središnja vlast mora dopustiti lokalnoj i regionalnoj samoupravi veći stupanj odlučivanja ukoliko želi poštivati Europsku povelju o lokalnoj samoupravi, a mi u SDP-u smatramo da to mora biti 20%, da ostaje regionalnoj lokalnoj samoupravi jer u protivnom se ova povelja ne može poštivati. Međutim, brojni su primjeri koji govore o tome da HDZ-ov model decentralizacije nije na tragu europske povelje, pa smatram da je i ovo što je kolega Palarić rekao da je mišljenje kolega iz Europske unije da su naši gradovi dosegli vrhunac ovlasti koje trebaju imati. Mene čudi, a pokušat ću ih pokazati na nekoliko primjera onda. Dakle, država ne treba ništa dati. Ona samo treba drugačije preraspodijeliti ono što uzima. Put po kojem je novac prikupljen na području lokalnih jedinica ide u državni proračun, a potom se diskrecijski odlučuje kome će se koliko dati nije pošten i ne vodi decentralizaciji. Rijeka je najbolji primjer. Iz rijeke nema ni jednog ministra, nema ni jednog državnog tajnika i automatski se to vidi u načinu kako se sredstva raspodjeljuju. Uzmimo zdravstvo i socijalu, jer su to pitanja koja po europskoj povelji se smatraju pitanjima koja su najbitnija da se rješavaju tamo gdje su građani najbliži nekako instituciji vlasti, a dakle to su gradovi. Uzmimo Klinički bolnički centar sa sramotnim iznosom novaca za gradnju i opremu u 2008. Uzmimo povećanje limita gdje je Rijeka opet zakinuta za 2 milijuna kuna. Uzmimo nemogućnost da Rijeka bude osnivač poliklinike za zaštitu zlostavljane djece, a vidjeli smo što je bilo u izvješću pravobraniteljice za djecu koliki je to problem. Ali grad Rijeka ne smije osnovati polikliniku, nema ovlasti za to, a gospodin Palarić kaže da je grad već dosegnuo vrhunac ovlasti koje može. Terapijska zajednica “Pulac“. Na televiziji se vrti spot u posljednje vrijeme. Skupimo novce, dajmo donacije da se izgradi terapijska zajednica za ovisnike, jer u Hrvatskoj nema ni jedne terapijske zajednice. U Rijeci na “Pulcu“ već godinu dana stoji izgrađena terapijska zajednica financirana i od ministarstva i od grada Rijeke, međutim ona je prazna. Uzmimo autiste. Grad Rijeka već dvije godine nudi rješenje za problem autizma u Rijeci. Ministarstvo financija to odbija. Bazenski kompleks na Kantridi. Ministarstvo financija najprije odugovlačenjem odgovora na pitanje grada Rijeke da li se može zadužiti. Zatim, nedozvoljavanjem novaca koji je grad Rijeka tražio iznosa, a nakon što je dozvolio taj iznos ne dozvoljava gradu da taj iznos potroši kako bi on najbolje to mogao da bi pratio dinamiku radova. Dakle, to su sve dokazi da ovakva decentralizacija, ovakav način rada ovakve aktualne vlasti ne garantira da će se moći provesti Europska povelja o lokalnoj samoupravi. Naravno da smo potvrdu definitivno dobili proračunom 2008. u kojem nema niti “d“ od decentralizacije. A zašto nema? Zato što sa decentralizacijom se smanjuje mogućnost da centralna vlast arbitrira i da po nekakvim kriterijima koji nemaju veze sa objektivnim kriterijima odlučuje gdje će dati više novaca. Nisam mislio govoriti o nacionalnoj strategiji koja govori o fiskalnoj decentralizaciji i razvoju ljudskih resursa. Međutim, gospodin Palarić me ipak potaknuo da kažem tri rečenice. Dakle, zabrinjava koncepcija prijedloga strategije kojom je predviđeno tek djelomično, sporadično i minimalno prenošenje funkcija na gradove pri čemu se u cijelosti zanemaruje neosporna činjenica da su gradovi temeljni čimbenici gospodarskog, društvenog i socijalnog razvoja Republike Hrvatske. Zabrinjava također da prijedlog strategije ne jamči poštivanje ustavnog načela supsidijarnosti prema kojem nadležnost valja dodijeliti onoj razini vlasti koja je u stanju efikasno i građanima najdostupnije kontinuirano ostvariti zadaće, a to su u Hrvatskoj gradovi. Zanimljivo je potpuno neusklađen prijedlog strategije sa programom Vlade Republike Hrvatske koji ste kao vladajuća većina vi usvojili. Program Vlade osnovni je okvir djelovanja Vlade u ovom mandatnom razdoblju potpuno različitih stajališta od onih što proizlazi iz prijedloga strategije. Veliki gradovi se kao gospodarska, financijska, kulturna, zdravstvena, prometna i znanstvena sjedišta razvitka šireg okruženja sa više od 35000 stanovnika praktički ne spominju u prijedlogu strategije jednako kao ni ostali gradovi i općine, te ostaje činjenica da je program Vlade utemeljen na bitno drugačijem konceptu funkcijske i fiskalne decentralizacije od onog koji predlaže prijedlog strategije. Brine i tvrdnja iznijeta u prijedlogu koju je i danas naglasio gospodin Palarić što se tiče gradova i općina kažu njihova funkcija će ostati nepromijenjena jer su gotovo posve usklađeni sa najboljom europskom praksom. Pa mislim zašto naša praksa ne bi bolja bila od te prakse ako se smatra da je to najbolja europska praksa, a primjer koji sam ja danas iznio vezano za socijalu i zdravstvo pokazuje da ta praksa nije dobra. Prema tome, predloženo isključivanje značajnog dijela lokalne samouprave iz procesa decentralizacije i to dijela koji ostvaruje većinu stvarnih prihoda lokalnih jedinica danas kada usvajamo, odnosno u petak kada usvajamo ovu povelju pokazuje zapravo da možemo sumnjati da se zaista može provesti u djelo Europska povelja o lokalnoj samoupravi. I prema tome, premda svi dajemo neupitnu podršku ovoj povelji čini mi se da svima treba ostati gorak okus u ustima i nekoliko upitnika u glavama.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Ono što je kolega Jovanović apostrofirao mislim da je nešto što ozbiljno, što stvarno izaziva jednu ozbiljnu zabrinutost. Naime, država bi trebala biti objektivna prema svim jedinicama lokalne samouprave, neovisno koja je politička garnitura i u kojoj kombinaciji na vlasti. Ali mi smo svjedoci, dakle možete negirati koliko god hoćete, ali svjedoci smo, pa o tome se javno govorilo, a o tome će se vjerojatno i govoriti ako nešto vlast ne pošalje neku poruku da je to nedopustivo da se uoči izbore govori glasujte za nas jer mi smo na vlasti na državnoj razini i lakše ćete ostvariti te i takve potrebe i konkretne. To je nešto nedopustivo. To je politička korupcija. A ove plave koverte, to je također jedna velika opasnost, ali kako se tako govori sa najviših razina, odnosno sa onima, odnosno ako to govore oni koji pretendiraju da preuzmu vlast ili da ostanu na vlasti u jedinicama lokalne samouprave, tijekom mandata na vlast uoči izbora, onda je to ovo o čemu svjedoči kolega Jovanović, što se događa u Rijeci. Dakle, ne samo što je to u praksi. Mi bi se najprije trebali kaniti takvog političkog govora jer centralna vlast, pogotovo ona kroz ovaj ured, kojem je na čelu državni tajnik, kontrolira zakonitost ponašanja jedinica lokalne samouprave. Pa ono što je dobro i dozvoljeno u jednoj jedinici lokalne samouprave, je li dobro i dozvoljeno u drugoj? Je li se postupa na način kad se prizove kontrola, jednakom promptnošću i efikasnošću kao u drugim jedinicama. Hajmo napraviti jednu analizu oko toga, ali da se ne bi iscrpljivali u onome što je bilo, sa takvom praskom, u svakom slučaju treba prekinuti, treba biti objektivan jer trebamo poštivati prije svega, ne samo vlast dole, nego trebamo poštivati građane koji su i takvu vlast izabrali.
Odgovor na repliku. Gospodin zastupnik Željko Jovanović.
Gospodine potpredsjedniče. Pa gospođa kolegica Ingrid Antičević-Marinović spomenula je, dakle još jedan problem koji jasno govori o decentralizaciji u Hrvatskoj i načinom na koji se raspodjeljuju sredstva, pa pošto nema kolege Stazića, ja ću morat spomenuti ovdje sinjski poučak koji je još jedan primjer kako se sredstva dodjeljuju ovisno o tome gdje se želi ostvariti nekakav politički profit, a ne da se vodi računa o interesima građanima i onome njihovoj političkoj volji kako su glasali i na koji način je ostvarena vlast u nekoj sredini.
Gospodin zastupnik Damir Kajin. Replika.
Tragom upravo ove analize koju je navijestila gospođa Antičević, ja ću je pokušati na neki način i izraziti. Ako je Rijeka ili ako Rijeka tako loše prolazi, onda što je tek, recimo sa Istrom. Rijeka je evo, cesta, obala, Bakar, 650 milijuna kuna iz državnog proračuna, zaobilaznica oko Rijeke milijardu 800 milijuna kuna. Grade se autoceste prema Sloveniji, prema Zagrebu, sanacija "Trećeg maja" samo prošle godine državni proračun stajalo je milijardu sedamsto i nešto milijuna kuna. "Uljanik" 0 kuna, Kraljevica 250 milijuna kuna, druga istarska brodogradilišta 0 kuna. Sanacija Riječke banke stajala je državu 138 milijuna dolara kada je dolar bio po 8 zarez nešto kuna, sanacija Istarske banke iz državnog proračuna 0 kuna. Sanacija "Lenca" 800 milijuna kuna, istarska brodogradilišta nisu dobila niti jedne lipe. Obala 300 milijuna kuna, turistički kompleks Primorko-goranske županije saniranje sa 300 do 400 milijuna kuna, Istra 0 kuna, brodari su sanirani kada je riječ o Primorsko-goranskoj županiji sa stotinama milijuna dolara, istarska sa 0 kuna. Jasno je, to nije dostatno ali ima onih koji prolaze puno gore. Istra sigurno u svemu ovome prolazi daleko najgore, iako po stanovniku je najzastupljenija u državnom proračunu. Inače lokalna samouprava prema nalazima državne revizije u toj ukupnoj raspodjeli novčane mase sudjeluje negdje sa 16%, 14 milijardi kuna, znači 560 što općina, gradova, županija plus 6,6 milijardi kuna Zagreb, to je podatak državne revizije za 2006. jednako 20,6 milijardi, država je raspolagala sa 107,7 milijardi kuna, ili 84%. Prema tome, kada bi te kapacitete, tih 560 što općina, gradova, županija i grada Zagreba povisili za dvadesetak posto na tih 20% kao što se predlaže, opet držim da to ili time malo tko bi na terenu bio zadovoljan.
Odgovor na repliku. Gospodin zastupnik Željko Jovanović.
Pa ne vidim uopće čemu spominjanje ovih brojki o kojima je govorio kolega Kajin kad je jasno da ako pogledamo bilo koji problem koji se trebao riješiti u Rijeci da se riješio, jedino snagom, voljom i financijskim sredstvima Gradske samouprave grada Rijeke, dok su ulaganja sa strane države bila minimalna. Ja se potpuno slažem da je Istra u sličnoj situaciji, prema tome to je jednostavan dokaz da u ovom trenutku postotak koji se izdvaja za lokalnu samoupravu, bio on 8, 10, 12 ili 16% nije dostatan i da će jedino kada bude ostajalo u gradovima u lokalnoj i regionalnoj samoupravi 20%, onda to biti stanje u kojem će naši građani moći biti zadovoljniji.
Državni tajnik, Antun Palarić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, pa moram odgovoriti uvaženom zastupniku Jovanoviću jer je nekoliko puta optužio Vladu da će donošenjem neke buduće strategije prekršiti svoja izborna obećanja, zakone i slično. Uvaženi zastupniče, evo činjenica da vi znate što piše u radnom materijalu kojeg su pripremili stručnjaci Europske komisije je najbolji dokaz da mi već sada poštujemo sve odredbe europske povelje jer smo dostavili svima. Dostavili smo taj radni materijal kojeg su izradili gospodin Giovanni Marciani sa svojim suradnicima i otvorili smo raspravu i održali smo konferenciju i sa svima razgovarali i još će se razgovarati. I ne pada nam na pamet da donosimo bilo kakvu strategiju koja će biti suprotno politici Vlade u pogledu lokalne samouprave i suprotno zakonima koji su doneseni u Republici Hrvatskoj. Ali ovaj ured već u cijelosti primjenjuje europsku povelju. Zakon o službenicima u lokalnoj i područnoj samoupravi, prijedlog prije nego što smo ga uputili Vladi, poslali smo ga Savezu gradova, Udruzi gradova, Udruzi općina, Zajednici županija, dakle konzultiramo se, pitamo se, tako je bilo sa izbornim zakonima, tako je bilo sa zakonima kojima se uređuje lokalna samouprava. Neće biti nametanih rješenja, biti će dobro raspravljanih, izbalansiranih rješenja i točno je da ćemo mi u mnogim stvarima biti iznad prosjeka Europske unije. Ja sam govorio ono što imam napisano i potpisano od eksperata, ne mogu govoriti o onome što je rečeno, ali rečeno je jučer kada smo imali zadnji nadzorni odbor projekta, ocjena je njih da smo mi već sada bolji i od mnogih starih zemalja Europske unije. Govorio je on o svojoj zemlji, ja neću spominjati, ali čovjek je zove Giovanni Marciani pa zaključite. Dakle, lokalna samouprava napreduje, ići ćemo do maksimalnih granica, a dosita to da želimo razvoj svih krajeva Hrvatske nije parola, nego to ostvarujemo, ali za sve na svijetu postoji vrijeme. Tako je, evo sada došlo vrijeme da se ova povelja u cijelosti ratificira. Morao bih odgovoriti gospođi zastupnici Antičević-Marinović, međutim nema je. Kada imputira da se u nadzoru ne primjenjuje jednaki kriterij za sve. To nije točno. Konačno to je naš stav da nje točno, ali to je stav monitoringa Vijeća Europe koji je prošle jeseni bio ovdje, koji je razgovarao sa oporbenim zastupnicima, sa gradonačelnicima, obišli su cijelu zemlju bez našeg prisutstva sa svima slobodno. Zaključak je da se monitoring, upravni nadzor kako mi to zovemo, provodi sukladno zakonu i da nema primjedbe na upravni nadzor. Evo, toliko.
Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo ne sumnjam po našem prihvaćanju Europske povelje o lokalnoj samoupravi. Mislim da smo tu jedinstveni. Ja mislim da u svemu ostalom nismo jedinstveni, malo smo imali demonstraciju političkih govora. Htjeli mi ili ne oko lokalne samouprave uvijek je puno politike, pa možda je dobro da je tako, bar jedni drugima sve kažemo. Ja mislim da je jedna od tema bila decentralizacija glavnih tema, a decentralizacija je zapravo počela 1993. kada je nastalo više od 400 novih, uglavnom novih općina, jasno da je pritom ostalo više od 120 gradova. I sada da li su sve predložene općine trebale prihvatiti formiranje, to je druga stvar. Ja znam na primjeru Samobora da dvije predložene općine nisu prihvatile formiranje jer su mislile da će im bolje biti ako ostanu u gradu, neki jesu i tu je bilo puno politike, ali eto našli smo se u situaciji u kakvoj jesmo. Tom decentralizacijom nove općine mogle su se samostalno razvijati. Većina općina sličila je, novih općina, sličilo je na ranije zapuštena bliža i daljnja predgrađa. Centri bivših općina gradili su uglavnom što su htjeli, u periferiji se nije događalo gotovo ništa. I tu su se stvari bitno promijenile jer su novi gradonačelnici i novi članovi poglavarstva nastojali, dobili uglavnom normalno oni koji su dobili povjerenje ljudi koji, mogli su podosta toga pridonijeti razvoju općine, ljudi su im vjerovali, puno toga je nastalo. Moram malo za usporedbu, evo kolega Kajin po običaju nostalgično se prisjeća vremena prije 90-te i navodi i veli veći postotak novca koji je ostajao općinama. Ja se sjećam tih tadašnjih općina, svih mogućih SIZ-ova, USIZ-a i sl. ali treba reći da od tih novaca se plaćalo sve ono što danas plaća država. Većinu plaća, davala je država. Daje sada država, onda su davale općine i koliko se sjećam nikada nije bilo dovoljno novaca za ništa. Ali puno se pričalo, ostaje nam toliko i toliko poreza. Od tih vremena sjećam se da je podjela na razvijene i nerazvijene krajeve. Dakle gradska, odnosno općinska vlast mogla je bitno utjecati na svoj razvoj, definitivno stvaranjem uvjeta. Ako su imali dobre prostorne planove, ako su prišli izgradnji infrastrukture, ako su spustili cijene komunalnih doprinosa, niže cijene ako su imale komunalne naknade i još nešto, ako su imali pošteni odnos prema investitorima i točno im rekli ovo možete graditi pod tim i tim uvjetima onda su se takovi gradovi i općine dosta brzo razvijali. Zatim mnogi gradovi to pamtim tamo 94., 95. odbili su recimo koncesije. Zbog čeg su odbili? Mogu reći u nekim slučajevima bili su privatni interesi, jer koncesija je izuzetno čist posao i mnogi su mogli već onda dobiti recimo, mogli su uzeti koncesiju za plinofikaciju i još čitav niz drugih stvari, dakle ono što je moglo pomoći razvoju gradova i općina glatko su odbili. U puno gradova i općina vlast se bavila sama sobom. Vlade su padale, bilo je samo bitno tko će koga srušiti čini mi se sa vlasti a da pritom se upravo zaboravljalo ljude koje su izabrali i njihov komunalni standard. Evo neću puno pričati, ali evo kolega iz Osijeka je jasno imao veliki vapaj za Slavonijom i dalje, ali ja se tih vapaja ne sjećam prije kada je Osijek, kada je ista ekipa bila na vlasti u županiji, kada su imali jaku županijsku vlast onda uglavnom toga nije bilo, a i po izlasku iz napuštanja stranke e onda je vapaj išao na sva usta. Govorili smo o porezu na dobit. Što je porez na dobit donio, a što oduzeo? Mnogima je donio puno. Recimo mom gradu oduzeo je podosta toga, ali kada sam čuo sve one načelnike, gradonačelnike koji su rekli da im je ne znam i nekolik stotina tisuća kuna i par milijuna koje su dobili tom decentralizacijom puno znači, mogu reći da mi nije bilo ni žao. Što se Zagreba tiče, Zagreb ta sredstva nije ni trebao dobivati jer većina firmi bila je izvan Zagreba, a opet što se nas tiče, govorim o gradu Sveta Nedelja ni jedna naša firma nije imala dislocirane pogone, prema tome … izgubili podosta ovdje, ali evo dobili smo jedan dio kroz porez na dohodak i mislim da smo s tim zadovoljni. Poduzetničke zone sigurno da su trebale novac dobiti, mislim da je Ministarstvo gospodarstva bilo ovdje prilično izdašno i da su mnogi dobili pomoć za izgradnju infrastrukture u poduzetničkim zonama. Kriterij je bio dosta jednostavan, trebalo je imati dokumentaciju. Mnogi su dali i zahtjev za sredstva, a nisu imali nikakvu dokumentaciju, prije svega građevinske dozvole i normalno je da nisu ni mogli dobiti neka sredstva. Naime, decentralizacija je izuzetno zgodna, ali za ono što nam odgovara. Zgodno je dobiti novac, a recimo taj novac kada bi trebalo zapravo distribuirati vidjeli bi da nemamo ga dovoljno to je točno. Imali bi ga dovoljno najbogatiji, jer ako dobiju u postotku decentralizirana sredstva bogatiji bi postali još bogatiji i onda bi opet išli na to zbog čega država ne daje ovima, ravnomjeran razvoj. Dakle tom decentralizacijom mislim da bi postigli vrlo malo. Recimo županije bi rado da se neke stvari centraliziraju, recimo odlagališta otpada. Vidimo borbu oko toga u svim županijama, nitko neće otpad i bili bi najsretniji da Vlada donese odluku biti će tu i tu, financirati ćemo i gotovo. Što se tiče dalje interesa za ulagačima, za investitorima jer govorimo više nema dobiti, više nema interesa. Nije točno. Mislim da bi trebalo biti i dalje bi trebalo sve pružiti da ulagači dolaze na područje, jest da nema dobiti ali riječ je o zapošljavanju. Ako želimo voditi brigu o našim stanovnicima, ako ih želimo zaposliti mislim da bi trebali se itekako potruditi da ulagači dođu i da konačno nešto izgrade. Eto, mislim da imamo puno, nas nekoliko gradonačelnika koji smo dugo na tim položajima, mislim da imamo o čemu pričati i svjesni smo da sva ova podjela od '93. da je donijela zapravo svima jako puno. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Meni je žao što kolega ima selektivno pamćenje, gospodine zastupniče, ali ja ću vas podsjetiti. Govorite o vapajima, ali se ne sjećate da dok smo bili u vašoj stranci kao predstavnici Osječko-baranjske županije, točno, jako smo iskazivali svoje vapaje upravo na klupu vaše stranke. Ali, te vapaje nitko nije čuo od onih koji su za Slavoniju i Baranju mogli doprinijeti time da usmjere sredstva za Slavoniju i Baranju. Vi ste zaboravili 70 amandmana koje smo ovdje u ovom Hrvatskom saboru predložili za Slavoniju i Baranju. Sve ste odbili. I vi govorite o vapajima. O kakvim vapajima vi govorite? O vapajima na način da smo vam ukazivali na zaostajanje Slavonije i Baranje unutar vaše stranke, ali je političkom, zbog toga što je ovdje središte moći. Tada smo i dok smo obnašali vlast unutar HDZ-a u Osječko-baranjskoj županiji mogli ishoditi za Osječko-baranjsku županiju investicije. Znate zašto? Pa zato što smo tada prije 2000. godine bili politički podobni. Pa o tome se radi. I o tome govorim ovdje u Hrvatskom saboru, smanjimo političku podobnosti da vi, sada vi unutar HDZ-a, a sutra netko drugi kad bude ovdje na Markovu trgu, može politički odlučivati kuda će usmjeriti sredstva. O tome se radi.
Hvala. Malo je tu nastala neka zbrka oko vaše i naše stranke. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. Replika, gospodin zastupnik Borislav Matković.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine tajniče. Slažem se sa … … [[Upadica se ne razumije.]]
Smirite se, doći ćete na red, kad dođete na red.
Ja ću uzeti malo njegovog vremena poslije, može? [[Upadica: Može, može.]] Dobro, ako može, slažem se tu. Slažem se sa kolegom Markovinovićem, njegovim izlaganjem, ali ovo je ipak jedna nadopuna mojih razmišljanja u svezi ove teme. Naime, lijepo je čuti ovo što sam čuo od mnogih, a to je svi kažu dobro je, Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o potvrđivanju Europske povelje o lokalnoj samoupravi, glasovat ću za to, drago mi je da se i tu slažemo. Ali, poslije toga ide ono ali. Ali bojim se, strah me je ovoga, onoga itd. Mislim, ja ne znam čega se neki boje. Ja koliko znam vrijeme jednoumlja je prošlo, ono je iza nas, mi živimo u jednom višestranačkom demokratskom okružju. Hrvatska naime ni danas nije centralizirana država. Vlada vodi brigu o ravnomjernom razvoju svih krajeva. Pa to je vidljivo. Oni koji idu Hrvatskom mogu to zasigurno dobro vidjeti. I danas postoji i svakog dana živi vertikala jedinice lokalne samouprave, županija, ministarstva odnosno Vlada. To je jedan organizam. Kroz taj odnos također poštuju se oni koji su Vladu izabrali ili izabrali one od najnižih do najviših razina. Svi to ide, mnogi nam to priznaju, osim onih koje bih ja nazvao dežurnim skepticima.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Krunoslav MarkovinoviĆ.
Evo, zahvaljujem kolegi, posebno na ovom dežurnim skepticima. Ja imam jedan gori naziv, to su profesionalne narikače, ali nećemo se vrijeđati, jel' tako? Tako da evo, činjenica je da Vlada itekako vodi konačno strategiju ćemo valjda donijeti zajedno, raspravljati zajedno i o cijeloj zemlji. Ima jedan drugi problem. Iz razgovora sa brojnim investitorima koje sam slao na udaljena područja Hrvatske, ja sam rekao zemljište vam je jeftino, imate nove zone i dalje, problem je radne snage. Tako da svi koji, bilo bi dobro da svi ovi koji ipak najviše pričaju o tom da kod njih nije ništa investirano, nek' jednostavno naprave nekakav popis, imamo toliko i toliko radnika, te i te struke. Ja vam kažem da će vam ljudi doći. Ovako im je izuzetno teško. Svi koji su došli, čak neki koji su došli tamo ne mogu naći radnu snagu, a to je već druga priča.
Zastupnik gospodin Damir Kajin, replika.
Pa, evo na tragu ovoga selektivnog pamćenje, točno je kao što je gospodin Krešo primijetio da se iz općinskih proračuna izdvajalo za plaće policije, ali se isto tako utjecalo na to tko će biti šef policije, što danas odlučuje netko u Zagrebu, pa samim time netko je sa lokalne razine ili na lokalnoj razini na to imao utjecaja. Jednako tako izdvajale su se plaće, recimo, za katastar, ali su se birali šefovi katastra i na to se moglo imati nekog utjecaja, kao i na šefa financija i tome slično. Drugo što želim reći, kaže otprilike kaže ranije nije bilo novaca za ništa. To je doslovce citat. Ali, kada se sagradilo 400 tisuća stanova koji su otkupljeni za 4 ili 5 tisuća maraka tamo početkom '90.-te? Kada se izgradilo sve ono što je privatizirano nakon '90.-te godine? Također prije '90.-te. Kada su se sagradili hoteli koji su privatizirani nakon '90.-te godine? Pa prije '90.-te godine. Kada su se izgradili domovi zdravlja, kada su se formirale banke koje su istina nakon '90.-te sanirane sa 14 milijardi kuna, ali su prodane za 7 milijardi kuna. I to se sagradilo ili bolje rečeno osnovalo prije '90.-te godine. Eto, u tome Kruno ja prepoznajem tu svoju neku nostalgiju ili to svoje neko naricanje, kao što bih rekao, što u tome osobno nažalost nakon '90.-te godine nisam sudjelovao. Nisam previše sudjelovao ni u stvaranju toga, ali jesu moji roditelji, a opet od svega toga, vjerojatno kao i ti, od toga nemamo ništa. A danas na što se sve svodi? Čitav ovaj život nekako, 'ajde vodili smo rat, to treba priznati i to košta, sanirali smo taj bankarski sustav kako jesmo. Samo za sanaciju brodogradnje izdvojeno je 30 milijardi kuna. Ali, u pravilu sve se svodi na pet rukometnih dvorana kada nam je zdravstvo bankrotirano, kada nam se cijeli sustav raspada. Prema tome, treba imati malo mjere i treba znati koji su prioriteti i isto tako ne treba voditi jednu dvojnu politiku, krajeva prvog reda zato jer su tamo na vlasti oni koji dijele politički svjetonazor …
Dobro.
Sa onima koji su u Vladi i krajeva drugog razreda, ako to su oni koji nemaju tu neku vezu sa ljudima koji su u izvršnoj vlasti s druge strane Markova trga.
Odgovor na repliku Krunoslav Markovinović.
Moj prijatelj Damir i ja imali bi često o čemu pričati, konačno i pričamo makar preko ovih pločica. Moram malo jer prisjećamo se i tih vremena bar mi stariji malo izgradnja tih stanova. Pa svi su iz svojih plaća izdvajali za stambene fondove nekakve. Prema tome, da je to ostajalo u plaći bilo bi zgodno. Samo bi bio problem kome će se ti stanovi dodijeliti. E tu je kriterij bio bitno drugačiji. Podobni su dobivali trosobne, četverosobne stanove, nepodobni nisu dobili ništa, ali baš ništa. Izvolite gospodo tačke u ruke, vreće cementa i što bi rekli ovi uradi sam. Dakle, to je išlo tako. Što se hotela tiče jest da su izgrađeni, ali sjetimo se malo kad je trebalo vraćati dugove najedanput su banke zgrabile svoje, ostali su mnogi bez hotela jer su banke jasno htjele si naplatiti ovo što su htjele. Imamo opet o tome tko je, gdje je da se gradi po podobnosti. Pa po vašem kriteriju kolega Kajin ja bih trebao biti podoban pa baš nisam primijetio da neke koristi imam od toga. Hvala.
Pet minutna rasprava. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Obzirom da u klubu Hrvatske narodne stranke smatramo da je ovo izuzetno značajan dokument, izuzetno značajan zakon i ratifikacija europske povelje u cijelosti je nešto o čemu treba evo smatrali smo posvetiti ovih pet minuta na kraju rasprave. Ponovio bih da mi u HNS-u izražavamo zadovoljstvo ovom ratifikacijom i nadamo se da će odredbe koje danas ratificiramo biti brzo primijenjene u praksu. Klub Hrvatske narodne stranke međutim upozorava da ovime nije završen posao razvitka lokalne i regionalne demokracije u Hrvatskoj. Klub HNS-a traži od predstavnika hrvatske Vlade, Odbor ministara Vijeća Europe da podrži Europu povelju o regionalnoj demokraciji koja će vrlo uskoro biti na dnevnom redu Odbora ministara i molimo hrvatsku Vladu da nakon toga taj dokument što prije pošalje na ratifikaciju u ovaj Visoki dom. Isto to tražimo i kada je u pitanju strategija za inovativnu i dobru lokalnu samoupravu. Taj dokument je prošao prvo čitanje u Valenciji u 10. mjesecu prošle godine, ove jeseni biti će drugo čitanje u Nizozemskoj ako se ne varam nakon čega će se naći na Odboru ministara, također tražimo od predstavnika hrvatske Vlade koji će biti nazočan da podrži taj dokument i da ga nakon toga proslijedi nama na ratifikaciju. Klub HNS-a također traži od hrvatske Vlade da prema preporuci Vijeća Europe u listopadu svake godine organizira tjedan lokalne samouprave. To niste učinili prošle godine, bili ste zamoljeno da to učinite prošle godine iz razloga da se upravo građani, mediji i svi obavijeste o tim velikim inovacijama, promjenama koje se događaju u ovom području. Prema tome, molim vas, čak predlažemo da možda i dvije teme u tom tjednu budu neposredni izbori za načelnike, gradonačelnike i župane ali i ove odredbe koje smo danas ovdje ratificirali, ove nove odredbe također bi trebale biti obznanjene, objašnjene našim građanima što i kako dalje. Konačno, klub Hrvatske narodne stranke traži od hrvatske Vlade, od Hrvatskog sabora, od zajednice županija, od Saveza gradova i Saveza općina da dogovore kvalitetan i trajan oblik suradnje triju razina vlasti, suradnju u planiranju zajedničkom, suradnju u financiranju zajedničkih projekata, suradnju u nadzoru realizacije tih zajedničkih projekata jer postojeći model koji se evo čuli smo temelji na političkoj podobnosti po vertikali svakako je neprihvatljiv, ponižavajući i nije u skladu sa poveljom koju smo danas ratificirali. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HDSSB-a gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo na startu naravno da će HDSSB podržati ove izmjene i dopune europske povelje, ali ono što bih u ovo kratko vrijeme od pet minuta htio još jednom naglasiti. Dakle, u našoj državi kako kaže kolega Kajin 84% cjelokupnih prihoda države ostaje u središnjoj, ovdje na Markovu trgu. Samo 16% ide u općine, u gradove, u županije. 2% u županije. Pa šta se može napraviti sa 2% novca. Donositi važne odluke o važnim, bitnim projektima na lokalnoj razini? Zar to? Neću uspoređivati Zagreb, Zagreb je velik. Njemu ostaje 5%. Ali, zaostajanje u razvitku Hrvatske pojedinih regija a posebno zaostajanje Slavonije i Baranje zar ćemo na ovaj način zaustaviti ili doprinijeti. Puna usta su nam ujednačenog i ravnomjernog razvitka Republike Hrvatske. A kako se to provodi, na koji način? Na način tako da onaj tko ima središnju državnu vlast, ona politička opcija dijeli, jednostavno dijeli, daje poklone općinama, gradovima i županijama ovisno tko obnaša vlast na razini općine, grada i županije. Pa niz je takvih primjera, zar ne? Samo nekoliko primjera. Zar je potrebno da i što je zapravo posljedica ovog što se događa u županijskoj bolnici Šibenik. Zar je možda posljedica što županijska bolnica Šibenik ima dovoljno sredstava? Ma prenijeli ste ovlasti u zdravstvu, u školstvu. Pa da li ste sa prenošenjem tih ovlasti, da li ste pratili financijski? Pa očito na Šibeniku da niste, neovisno o tome tko je obnašao vlast. Ja sada ne govorim o političkoj opciji. Ili možemo reći, mi to nismo ovdje u Hrvatskom saboru napravili i učinili. Zbog čega se imenuje od strane Vlade i čelnik carine, i čelnik policije? Da li je to potrebno? Pa mislim da nije. Isto tako državno zemljište, isto čekamo poklon od države kada će prenijeti u vlasništvo grada da bi, ili općine, da bi primjerice otvorili gospodarsku zonu. Isto kao što za poticaje za infrastrukturu u gospodarskim zonama opet čekamo državu. Prema tome istječe vrijeme, ali ja mislim da ovaj zakon je temeljni preduvjet, da tako kažem, da je on dobar, mi ćemo ga prihvatiti, ali da 33% prihoda sasvim sigurno jedna trećina treba ići jedinicama lokalne i područne samouprave, da treba i dalje nastaviti dekoncentraciju ovlasti, ali praćeno sa financijskom decentralizacijom, naravno, izmjenom poreznog sustava, regionalizacijom, što nije ovdje tema, ali će vrlo brzo ovdje u Hrvatskom saboru biti tema kao jedan od preduvjeta za Europsku uniju. I naravno sve to evo za ovom govornicom dajem na razmišljanje zašto ne bi kao nekada županijski dom, s obzirom da ćemo sasvim sigurno imati regiju u Republici Hrvatskoj, nadam se uz ovakvu decentralizaciju i ovlasti ali i fiskalnu i regionalni dom Sabora. Prema tome, treba razmišljati o zakonodavnim izmjenama i promjenama, pa i o ustavnim promjenama, ali evo da zaključim, vrijeme ističe. HDSSB će podržati ove izmjene i dopune ovoga zakona. Hvala.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Netočno je da ova Vlada dijeli po političkoj podobnosti šakom i kapom onim općinama i gradovima koji, u kojima HDZ obnaša vlast, sredstva iz državnog proračuna. Naime, ova Vlada doista ravnomjerno raspoređuje i to po jednom jedinom kriteriju a to je pripremani projekt. Konkretno, u našoj županiji kada bi se tako dijelilo onda niti grad Ploče, niti grad Metković, niti grad Korčula, niti Vela Luka ne bi dobivali novac za one projekte koji se danas događaju. A događaju se ogromni projekti, kao što je bazen u Korčuli, u Pločama se rade ceste, rade se luke, dakle, doista ova Vlada isključivi kriterij im je kvalitetan projekt. I svi gradovi i općine koji, i županije, koji pripreme kvalitetne projekte sasvim sigurno da će naići na potporu … [[Govornik se ne razumije.]] vlasti. Bez obzira tko u njima obnašao vlast a tko ne. I druga stvar. Kolega, sjećamo se vaših zagovaranja da upravo po političkoj podobnosti se dijele novci iz državnog proračuna. Toga se sjećamo dok ste bili u klubu. To nismo prihvatili.
Povreda Poslovnika gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić.
Povreda 209. slijedom 210, 211, 212, 213, 214 pa evo izvolite provjeriti. Dakle kolege, ja nisam spominjao ovu Vladu, ovu Vladu kao što vi insinuirate. Ja sam spominjao zakone, pa ako hoćete i Ustav i način kako se oni provode. Neovisno od toga da li je, evo da upotrijebim vaš izraz to sada u ovom trenutku vaša Vlada, sutra će biti nečija druga, ali ja mislim da su sve Vlade naše u konačnici. Dakle, niste ispravili moj navod jer ja nisam govorio o vašoj Vladi.
Gospodin zastupnik Boris Matković. Ispravak netočnog navoda.
Gospodine potpredsjedniče, mislim, ja sam zasigurno dobro čuo da je uvaženi kolega Šišljagić da se daje po podobnosti, dakle, otprilike o istoj stvari ću reći kao i kolega Matušić. To nije točno. Najbolji primjer je moj susjedni grad Ploče u kojem je SDP na vlasti. Dobili su zasigurno jednako koliko je to dobio u tom, politici ravnomjernog razvoja i moj grad Vrgorac. Dakle, daje se na osnovu projekata koje ili imate ili nemate. Dakle, daje se ravnomjerno. Hrvatska se razvija i jača korak po korak, kolega Šišljagicu, a ne može se, to sam ovdje jedan put kazao u ovom Saboru već to je naravno uzrečica, "ne može se dlanom sunce pokriti", je li to je jasno. I kolega Šišljagicu ja se nadam da sutra neće biti neka druga Vlada nego da će biti Vlada koja je sada.
Treći ispravak gospodin zastupnik Tomislav Ivić.
Hvala lijepo, poštovani gospodine predsjedavajući. Ja bih isto htio ispraviti kolegu Šišljagića u toj tvrdnji da se sredstva dijele po političkoj podobnosti. To jednostavno nije točno, brojni primjeri su upravo u Osječko-baranjskoj županiji da je ova Vlada financirala značajne projekte u općinama i gradovima u kojima Hrvatska demokratska zajednica nije na vlasti, … [[Govornik se ne razumije.]] Belišća, pa i samog Osijeka. Takav model dodjele novca po političkoj podobnosti upravo je karakterističan za vlast u Osječko-baranjskoj županiji gdje je HDSSB nositelj vlasti i gdje se u pravilu za one općine koje nisu bliske HDSSB-u u županijskom proračunu ne osigurava ništa, dakle, te su općine itekako zakinute.
Sljedeći ispravak gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Gospodine potpredsjedniče, ja bih također ispravio netočan navod gospodina Šišljagića koji je ustvrdio da se novac iz državnog proračuna dodjeljuje politički podobnima. Naime, ja neću nabrajati sve one projekte koji su realizirani od ne zna, zapadne zaobilaznice koridora 5c koji se gradi, veliki projekti vodoopskrbe, veliki projekti plinofikacije itd., sveučilište, kampusi i sve skupa. Ali ću navesti jedan vrlo očit primjer gdje je upravo ta podobnost apsolutno ne dolazi u obzir, čak dapače, potvrđuje se nešto suprotno, a to je činjenica da prošle godine zbog sukoba u gradskoj vlasti čiji ste i vi bili akter je hrvatska Vlada intervenirala sa 200 milijuna kuna kao u niti jednom gradu u Državi koji će također biti domaćin svjetskog rukometnog prvenstva i omogućila izgradnju dvorane. Dakle, sa 200 milijuna kuna. A ne možemo reći da je ta vlast bila podobna. Ako govorite o tom nekakvom političkom je li, ključu dodjele. Isto tako siguran sa da bi kao što su gradovi i općine u Osječko-baranjskoj županiji koji su povukli najviše sredstava u Republici Hrvatskoj od svih gradova i općina za gospodarske zone, da bi povukao i Osijek samo da ste vi napravili pretpostavke za to.
Poštovani zastupnik Nedjeljko Strikić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, evo ja bih ispravio jedan navod, iako je bilo više netočnih navoda od kolege Šišljagića, a to je kada je govorio o problemu Šibenske bolnice i zdravstva. Svi smo svjesni situacije u zdravstvu. Ali zakon koji je prenio vlasnička prava na bolnice, na županije, znači sa državne razine, donijela je koalicijska vlast 2002. godine. Pa mislim da gospodin Šišljagić zna. A između ostaloga isto kada je govorio o postotku udjela državne vlasti i lokalne samouprave pa moramo reći 22 milijarde u zdravstvu ne ostaju u državi, nego idu na sve jedinice regionalne samouprave. Znači idu u županijske bolnice. Kada uzimate tako … [[Govornik se ne razumije.]] sredstva, a isto je tako i sa školstvom i puno drugih. Za politiziranje ima puno stvari, ali kada se stavi matematika to sasvim drugačije izgleda. Hvala lijepo.
I gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić.
Evo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ja ću također ispraviti samo jedan u nizu od krivih navoda koji su već ispravljeni od strane drugih kolega saborskih zastupnika, a htjela bih ispraviti navod u kojem gospodin Šišljagić dovodi u direktnu vezu sredstva iz decentraliziranih funkcija koja se imaju nakanu koristiti kao posljedica, odnosno koja nisu direktna posljedica stanja u općoj bolnici. I svima nama za informaciju grad Šibenik priprema definitivno prostor u samom gradu za gradnju nove bolnice. Ali još jedan puta sredstva iz decentraliziranih funkcija nemaju direktnu posljedicu na stanje u Općoj bolnici u Šibeniku i molim da se takvo stanje ne koristi u dnevno-političke svrhe. Hvala vam lijepa.
Klub SDP-a, gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Pa evo, za kraj SDP će podržati ovu povelju. Mislimo da je dobra, da je treba donijeti. Stvari iz nje koje obavezuju Hrvatsku trebaju se i realizirati i u tom smislu sam sretan. No, žalostan sam zbog toga što su pojedini zastupnici i svoju raspravu usmjerili u stvarima iz prošlosti. Ja sam okrenut budućnosti i stojim sad tu pred vama i drago mi je što možemo raspravljati i donijeti nešto što će možda utrti neke buduće odluke i volio bih da se više bavimo budućnosti i da se manje bavimo prošlosti. Tri su ključne stvari koje sam spomenuo na početku, a koje će proizaći kao obveza ove Europske povelje. Prva je dostupnost javne uprave, odnosno lokalne uprave i regionalne, dobro lokalne i regionalne samouprave građanima. Neke stvari su tu pomaknute, ali na administrativnoj osnovi i ono za što ćemo se mi zalagati, a i ono što očekujemo i još ove godine je dodatna decentralizacija na fiskalnoj osnovi. Dakle, ne može se samo prenijeti, ne mogu se samo prenijeti obaveze na jedinice lokalne samouprave, a istovremeno im se ne prenijeti određen dodatni dio sredstava. Bilo je i govora o decentraliziranim funkcijama bolnicama, školama koji zakonom od 2001. preneseno na područne jedinice, tj. na područne jedinice samouprave. Pa naravno, to je prvi korak u skladu sa stečevinama EU. Taj zakon pet godina nije promijenjen i on je dobar. No međutim, potrebno je napraviti dodatni korak. Dakle, daljnju decentralizaciju i daljnje fiskalno rasterećenje. Ono na što ćemo se još posebno osvrnuti, a to su dvije stavke iz ovog zakona je sudjelovanje lokalnih jedinica u kreiranju zakona bitnih za same njih. Dakle, to je stavka koja proizlazi kao obaveza iz ovog prijedloga povelje i nadam se da će svaki zakon u budućnosti biti donesen upravo na taj način i da u tom dijelu neće biti zlouporaba. Dakle, jednima paše, drugima ne paše, u prosjeku ne paše. I za kraj, treći i najvažniji sustav o kojem je bilo dosta i najviše riječi možda ovdje danas je dogradnja financijskog sustava financiranja i rasporeda financijskih resursa u jedinicama lokalne i područne samouprave. Dakle, SDP upozorava na nužnost dodatne fiskalne decentralizacije. To se jednostavno mora moći provesti. Znači, ovlasti su prenesene, no sredstva nisu prenesena, veći dio sredstava i potrebno je dodatna sredstva dati lokalnim i područnim jedinicama samouprave da bi ona mogla bolje funkcionirati. I nadam se da će i u tom smislu i sukladno toj odredbi koja je nakon izglasavanja na neki način i obvezujuća još ove godine se naći prijedlog zakona upućen iz strane Vlade. Ako ne, uputit ćemo ga mi iz SDP-a o novom poreznom sustavu, odnosno financiranju jedinica lokalne uprave i samouprave. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega je rekao netočno da su ovlasti prenesene, a da sredstva nisu. Nije točno. Sve ovlasti koje su prenesene pratila su decentralizirana sredstva zato i govorim o decentraliziranim sredstvima u procesu decentralizacije. I druga je stvar, drago mi je da ste okrenuti konačno budućnosti, ali nemojte zaboraviti onu staru da onaj tko ne pamti greške iz prošlosti da će te iste greške ili još gore ponavljati u budućnosti.
Povreda Poslovnika.
A ne ja sam opet, povreda Poslovnika članak 209. i 214. Dakle, ja sam rekao, vi ste zapravo krivo interpretirali to što sam rekao. Vi ste rekli nešto slično no ne isto. A razlika između sličnog i istog. Dakle, decentralizirana sredstva jesu bila omogućena, no nisu rasla. To je ono sukus one rasprave koju sam ja vodio. Hvala.
Završni osvrt, državni tajnik Antun Palarić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Koliko je značajna lokalna samouprava za Republiku Hrvatsku govori i ova današnja cjelojutarnja diskusija o zapravo konvenciji koja je rađena po sistemu “uzmi ili ostavi“, koja se iz rasprave ne može mijenjati. Mene to osobno veseli, jer koliko je lokalna samouprava značajna za Sabor, toliko je isto i značajna možda i još više za hrvatsku Vladu i s obzirom da taj razvoj kontinuirano ide, s obzirom da je usvajanje ovog zakona izvjesno jer su svi klubovi potvrdili i to će biti jedan datum koji će se pamtiti i doista neću sa nekim polimizirati. Samo koristim priliku svima vama zahvaliti na doprinosu u raspravi, na iznošenju svoga viđenja i u ime Vlade mogu reći da će razvoj lokalne samouprave u Hrvatskoj ići do krajnjih granica i da mi želimo doista uvažiti volju građana, da smo mi uvažili mišljenje građana kada se raspravljalo o modelu izbornog sustava. Stoga smo i uveli neposredni izbor gradonačelnika. O tome su svi govorili, ali ova Vlada ga je predložila i zakon je donesen i mi ćemo sukladno europskoj povelji postupati i dalje. Dakle, lokalna samouprava, čime sam počeo tako ću i završiti je vrlo uspješan projekt Hrvatske države. Svi oni koji u tome sudjeluju bilo na lokalnoj, regionalnoj ili državnoj razini su doprinijeli da to tako bude. I nemamo se čega sramiti i idemo razvijati i jačati lokalnu samoupravu, a time i Republiku Hrvatsku u cijelosti neovisno o tome tko gdje ima trenutno većinu. Ja vjerujem da je to obaveza ove Vlade, ali i svih budućih vlada koje budu preuzele odgovornost za upravljanje Hrvatskom državom. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
Peto, Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o potvrđivanju Europske povelje o lokalnoj samoupravi, P.Z.E. broj 56. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 109 glasova za i 3 suzdržana prihvaćen konačni prijedlog zakona.
Prelazimo na slijedeću točku - Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije. Predlagatelj akta je Vlada Republike Hrvatske koja dostavlja izvješće sukladno zaključku Hrvatskog sabora izglasano na 16. sjednici održanoj 6. listopada 2005. godine. Raspravu su proveli odbori za financije i državni proračun, zaštitu okoliša, razvoj i obnovu, gospodarstvu i europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Tko će u ime predlagatelja obrazlagati prijedloge? Državna tajnica Ivana Maletić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici u Hrvatskom saboru. Evo zahvaljujem da danoj riječi. Pred nama je treće izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije. Prvo izvješće je ustvari bilo napravljeno, sastavljeno 6 mjeseci nakon što smo dobili dozvolu za rad, dakle za upravljanje pretpristupnim programima. Republici Hrvatskoj su se na korištenje otvorila 3 pretpristupna programa, kada je dobila ustvari status kandidatkinje za ulazak u Europsku uniju. To su FARE, ISPA I SAPARD programi čija sredstva se koriste direktno u pripremama za pristupanje Europskoj uniji, dakle da jednom kad postanemo zemlja članica možemo što kvalitetnije koristiti europske fondove, ali isto tako da kao administracija budemo potpuno spremni za radu unutar Europske unije. Dakle, u izvješću je točno prikazano stanje po svakom od pretpristupnih programa na kraju 2007. godine. Osim pretpristupnih programa, obrađen je još jedan program koji nam se bio dostupan od 2000. godine više s ciljem stabilizacije, dakle od 2000. godine, 2001., 2002., 2003. i 2004. To su KARC programi koji nisu bili namijenjeni procesu pristupanja, nego procesu stabilizacije unutar Republike Hrvatske. U programu KARC 2003, 2004 možete primijetiti, a to je vezano ujedno za sve programe, jednu višegodišnju vremensku dimenziju trajanja tih programa. Tako je KARC 2003 ugovoren, vrijeme ugovaranja je bilo do 5.6.2006. godine. Dakle, iako govorimo o vremenu kad se odlučivalo o projektima u 2003. godini, ugovaranje traje do 2006. godine je trajalo, a rok završetka ugovora je 2008. godina, isto tako za KARC 2004, rok za završetak ugovora je 2009. Ovo govorim da bi podcrtala ustvari činjenicu da su još uvijek svi projekti koji se financiraju iz programa Europske unije, dakle prije pretpristupnih KARC-a, a isto tako i pristupnih još uvijek u tijeku. Dakle, to je proces koji traje. Ti projekti su još uvijek u implementaciji i financiraju se. U pretpristupnom programu PHARE 2005 rokovi za ugovaranje su istekli, dakle završeni su 30.11.2007. godine i tu bilježimo jednako kao i u programima KARC visok stupanj ugovaranja. Ugovorili smo 97,68% sredstava u KARC-u 2003, isto tako iznad 90% u KARC-u 2004 i u PHARE-u 2005 87,48% sredstava, što su izuzetno visoke stope ugovaranja, dakle sve iznad 75% u tim europskim okvirima se smatra izuzetno visokim stopama ugovaranja. U PHARE 2006 ugovaranje, proces ugovaranja, znači projekata još nije istekao, on je u tijeku i rok za ugovaranje je 30.11.2008. godine. Ono što je jako bitno ovdje spomenuti je, naravno treći dio samog izvješća, a to su postavljena mjerila i aktivnosti koje su pod tim mjerilima poduzete, česta su ustvari pitanja bila o tome, mjerila su postavljena u prosincu 2007. godine na Nadzornom odboru za praćenje pretpristupnih programa u Republici Hrvatskoj, dakle to je isto nešto što je izuzetno bitno za primijetiti da se programi, pretpristupni programi provode na način da se pojedini procesi, dakle vrlo detaljno nadziru od strane Europske komisije. Tako u procesu pripreme i planiranja programa sudjeluju ne samo naša tijela, nego isto tako i Europska komisija i zajednički se odlučuje o projektima koji će se unutar određenog programa financirati, dakle isto tako kao što se nadzire i zajednički odlučuje u procesu pripremanja, programiranja, odnosno planiranja detaljno se nadzire stanje tijekom provedbe implementacije, tijekom izvršavanja projekata koji su isplanirani. Postavljeni su točno nadzorni odbori u kojima su definirani članovi sa strane Europske komisije, sa strane naše administracije na kojima se detaljno raspravlja o svim projektima koji se financiraju iz programa, o tome ispunjavaju li se postavljeni ciljevi i o eventualnim problemima. Tako se isto dogodilo u programu PHARE, da je ustvari komisija nakon detaljnog razmatranja odlučila postaviti mjerila. Osnovni razloga za mjerila su bile stope odbijenica na dokumentaciju koje je Uprava za financiranje i ugovaranje slala na kontrolu delegaciji. Dakle, mi funkcioniramo u decentraliziranom sustavu upravljanja, što znači da se u svakom pojedinom procesu provedbe dokumentacija šalje na odobrenje delegaciji. I delegacija ustvari provjerava jesu li dokumenti napravljeni zaista u skladu sa propisanim procedurama Europske unije ako nije sve napravljeno po propisanoj proceduri, onda se dokumenti vraćaju na doradu. Cilj je naravno da sustav postane što prije samostalan i da taj broj nekakvih odbijenica, odnosno zahtjeva za doradom u dokumentima bude što manji i ta krivulja ustvari smanjenja odbijenica mora padati s vremenom kako bi se sustav što prije osposobio za potpuno samostalno funkcioniranje bez naknadne kontrole od strane delegacija. Naravno da postići tu kvalitetu je važno imati dovoljan broj ljudi i dovoljan broj kvalitetnih i educiranih ljudi, tako da smo mi ustvari za uklanjanje onda mjerila koji su temeljem tih zaključaka sa zajedničkog Odbora za nadzor i provedbu PHARE programa postavljeni, poduzeli niz aktivnosti da bi se mjerila riješila. Dakle prvo mjerilo je bilo vezano uz agenciju, ta uprava iz Ministarstva financija pretvorena je u agenciju i zaposlen je veliki broj novih ljudi dakle ne samo 53 šta je bilo postavljeno mjerilo nego smo mi sami vlastitim analizama opterećenosti posla uočili da nam treba i više, 63 ljudi, tako da je mjerilo ispunjeno dakle i više od samog onog što je bilo zadano. Drugo mjerilo je bilo uvođenje kontrole kvalitete, dakle nad svom dokumentacijom u samoj agenciji prije nego što se šalje u delegaciju osnovali smo dakle sektor u tom dijelu, zaposleni su isto ljudi i sva dokumentacija se u potpunosti kontrolira unutar agencije što će naravno doprinijeti upravo smanjenju tih stopa odbijenica od strane delegacije. Dakle niz aktivnosti koje se poduzimaju, poduzimale su se već u vremenu prije samih mjerila jer je nama prvenstveno cilj uspostaviti sustav koji će dobro funkcionirati, koji će sam ispravljati i poboljšavati ustvari procese a ne reagirati samo na vanjske nekakve poticaje i na vanjske mjere dakle da se nešto mora poboljšati. Dakle cilj nam je prvenstveno samima imati sposoban sustav koji će onda kada postanemo zemlja članica dobro funkcionirati i biti toliko kvalitetan da ćemo moći povući sva sredstva koja ćemo kao zemlja članica prvo morati uplaćivati u proračun Europske unije, ali i više od toga, dakle da možemo povući eventualne dodatne razvojne potencijale iz proračuna Europske unije i to je cilj i to je ono što ustvari znamo sami neovisno o nekakvim poticajima i zahtjevima koje Europska komisija postavlja pred nas. Dakle toliko otprilike o samim mjerilima. Aktivnosti su poduzete. Dio mjerila je ispunjen. Postoji još jedan dio mjerila koji je vezan uz rokove dostave dokumentacije, ali ti rokovi ističu u lipnju, pa u rujnu, listopadu, dakle to je nešto što će se mjeriti tijekom još ovih sljedećih mjeseci, ali ono što je do sada bilo zadano je ispunjeno. ISPA je sljedeći pretpristupni program i on je za razliku od PHARE-a koji je namijenjen jačanju administrativnih kapaciteta središnje države okrenut infrastrukturnim projektima i ustvari komunalnim poduzećima, trgovačkim društvima u vlasništvu jedinica lokalne i područne regionalne samouprave ili središnje države. Ono što je važno ustvari spomenuti su česta pitanja koja su se pojavljivala, a to je zašto jedan dio ovih pretpristupnih programa ne ide, odnosno veći dio ne ide lokalnim jedinicama nego je jako puno toga skoncentrirano na razini središnje države. Tu je važno reći da je ustvari u procesu planiranja kao što mi planiramo naš proračun tako i Europska unija isto tako planira u koje projekte će ići sredstva koja su namijenjena nama. Dakle u tom procesu planiranja je ustvari definirano u ovom pretpristupnom razdoblju da je važno prvo ojačati kapacitet središnje države da bismo se mogli u što kraćem roku i što kvalitetnije pridružiti i postati zemlja članica Europske unije. Pri tome naravno nije lokalna, nisu jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave ostale zanemarene. Dakle jedan dio projekata iz sredstava je alociran na njih, ali je u ovom prvom razdoblju ipak naglasak bio na jačanju administracije na razini središnje države pa je to jedan od odgovora. U ISPA-i je, ISPA je pretpristupni program drugog tipa, dakle on nas priprema za korištenje kohezijskih fondova i kroz ISPA-u se financiraju trenutno tri projekta, dakle su isplanirana, to je obnova željezničke pruge Vinkovci-Tovarnik, program za vode i otpadne vode Karlovac i regionalni centar za gospodarenje otpadom Bikarac u Šibensko-kninskoj županiji dakle i to su projekti isto tako koji su u tijeku. Radi se o ISPA-i 2006. međutim projekti su, dakle to je ta vremenska dimenzija, ugovaranje je u tijeku i rok za završetak ugovora za projekte je 31.12.2010. godine, dakle to je ta jedna vremenska dimenzija koja se uvijek vidi kroz ove pretpristupne programe. Treći program SAPARD je ustvari jako zanimljiv zato što ide, to je jedini program koji ide izvan javnog sektora da tako kažem, dakle nije namijenjen središnjoj državi jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave, društvima u njihovom vlasništvu ili u jednom dijelu PHARE ide prema neprofitnom sektoru, ali SAPARD ide baš poduzetnicima, znači poljoprivrednicima, trgovačkim društvima koja se bave proizvodnjom poljoprivrednih proizvoda. Oni su dakle bili u mogućnosti javljati se na natječaj koji se raspisuje za sufinanciranje njihovih projekata iz SAPARD programa. Dakle tu je trebalo naravno i njih naučiti kako pripremiti dokumentaciju, kako imati sve potrebne dozvole da uopće mogu iskoristiti sredstva SAPARD programa. Do sada smo imali tri natječaja i SAPARD program vjerujemo će se isto tako dobro iskoristiti, ali ono što je najvažnije cilj nam je stvoriti dovoljno znanja da kada uđemo u Europsku uniju možemo u što većoj mjeri iskoristiti onda taj poljoprivredni fond koji će nam biti na raspolaganju i općenito sve aktivnosti koje se poduzimaju okrenute su u tom smjeru da stvorimo kvalitetni sustav koji će nam pomoći da konkuriramo kvalitetno i što više iskoristimo strukturnih kohezijskih fondova kada postanemo zemlja članica. Paralelno sa radom u ovim pretpristupnim programima pripremali smo se tijekom 2007. godine i za rad i korištenje novog pretpristupnog programa koji je Europska komisija uvela u 2007. godini, donijela je tada regulativu, to je IPA program i mogu reći to je jedan od velikih uspjeha ustvari. U travnju smo uspjeli poslati zahtjeve za akreditacijom, dakle dozvolom za rad za četiri komponente IPA-e i sada očekujemo upravo dolazak revizora Europske komisije da pregledaju dokumente koje smo poslali, da se uvjere u sposobnost administracije za rad u IPA-i i da ustvari onda počnemo s korištenjem i ovih sredstava IPA-e. Još jedan dio izvješća se odnosi na nepravilnosti i taj dio je izazvao isto neka od pitanja. Vezan je prvo uz sam zahtjev Hrvatskoga sabora, dakle da Vlada Republike Hrvatske izvijesti o eventualnim nepravilnostima unutar sustava korištenja predpristupnih programa. Ali, ono što je još jako bitno, jedno od mjerila je bilo u biti osposobljavanje funkcioniranja upravljanja sustava nepravilnostima. Dakle, mi smo ustvari jedno od pravila Europske komisije je da se unutar sustava upravljanja predpristupnim programima pomoći moraju moći uočiti nepravilnosti kako bi se one rješavale i ne bi ponovno ponavljale. I upravo uočavanje nepravilnosti pokazuje da imamo sustav koji je počeo funkcionirati, dakle koji može uočiti nepravilnost i onda je kvalitetno riješiti. Tehničke nepravilnosti su se dogodile na razini samog sustava. Dakle, nepravilnosti koje nisu utjecale na bilo kakva mjerila ili financijske restrikcije, ali u ovom opisu nepravilnosti se može vidjeti da je došlo do nepravilnosti pri korištenju predpristupnih programa na strani krajnjih korisnika. To je izuzetno važno za ustvari reći, jer svi koji koriste, koji dolaze u poziciju koristiti predpristupne programe, a to mogu biti znači i neprofitne organizacije, poljoprivrednici u SAPARD-u i jedinice lokalne i područne regionalne samouprave to moraju raditi pažljivo, u skladu sa propisanim pravilima, potpisanim ugovorima jer bilo kakvo odstupanje može dovesti ustvari do gubitka sredstava na njihovoj strani, a onda moraju vratiti ustvari u naš proračun, a mi onda dio koji bi pripadao Europskoj komisiji njima. Dakle, na taj način ustvari sustav funkcionira i mi smo sad na samom početku tijekom ove prve godine. Dakle 2007. je prva godina onog ozbiljnog rada na upravljanju predpristupnim programima pokazali znači da je i ovaj dio osposobljen i da smo bili sposobni uočiti i riješiti nepravilnosti koje su se dogodile. Hvala lijepo na pažnji.
Molim. Sad ćemo prekinuti i nastaviti u 15,00 sati sa izvješćima odbora koji to žele i raspravom po klubovima. Nastavljamo sa sjednicom, Odbori. Odbor za zaštitu okoliša, predsjednica Odbora poštovana zastupnica Marijana Petir, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, zastupnice i zastupnici. Odbor za zaštitu okoliša Hrvatskog sabora raspravio je na 2. sjednici održanoj 6. svibnja 2008. godine Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2007. godine koje je predsjedniku Hrvatskog sabora u skladu sa zaključkom Hrvatskog sabora donijetim na 16. sjednici održanoj 6. listopada 2005. godine dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 27. ožujka 2008. godine. Odbor za zaštitu okoliša na temelju članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio je navedeno izvješće kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnica predlagatelja istaknula je da su kroz program ISPA zaključena 3 pojedinačna memoranduma o financiranju kojima se odobrava financiranje sljedeća 3 projekta značajna za zaštitu i unapređenje okoliša. Program za vode i otpadne vode u Karlovcu, Regionalni centar za gospodarenje otpadom i … [[Govornica se ne razumije.]] u Šibensko-Kninskoj županiji i priprema liste projekata za instrument za predpristupnu pomoć IPA u sektoru zaštite okoliša. Iz programa ISPA financirat će se 62,5% ukupne vrijednosti projekta, program za vode i otpadne vode Karlovac tj. 22 i pol milijuna EUR-a. 68% ukupne vrijednosti projekta Regionalni centar za gospodarenje otpadom Vikarac u Šibensko-Kninskoj županiji tj. 6 milijuna EUR-a te 66% ukupne vrijednosti projekta priprema liste projekata za instrument za predpristupnu pomoć IPA u sektoru zaštite okoliša tj. 966,306 EUR-a, 966 tisuća 306 EUR-a. Temeljem potpisanih memoranduma o financiranju do 31. prosinca 2007. godine doznačeno je za ISPA Vikarac 600 tisuća 0,5 EUR-a, ISPA Karlovac 2 milijuna 250 tisuća EUR-a te ISPA IPA okoliš 193 tisuće 261 EURO. Rok za završetak sva ova tri projekta je 31. prosinac 2010. godine. Ujedno je napomenuto da se Republika Hrvatska tijekom izvještajnog razdoblja pripremala za korištenje programa IPA kroz pripremu programskih dokumenata i projekata te pripremu akreditacije institucija koje će upravljati pojedinim komponentama programa. U okviru komponente 3 nadležna tijela izradila su operativni program za zaštitu okoliša. U raspravi na Odboru vezano za projekt «Program za vode i otpadne vode Karlovac» zatražena su dodatna pojašnjenja o postrojenju za pročišćavanje otpadnih voda u Karlovcu te planiranom načinu korištenja i zbrinjavanja mulja nastalog pročišćavanjem otpadnih voda. Ujedno je istaknuta potreba postavljanja mjernih uređaja kojima će se osigurati sustavno praćenje razine kisika u vodi. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje od 1. srpnja do 31. prosinca 2007. godine. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun? Odbor za razvoj i obnovu? Za gospodarstvo? Predsjednik Odbora gospodin zastupnik Dragan Kovačević, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo, kolege zastupnici. Odbor za gospodarstvo Hrvatskog sabora na 6. sjednici održanoj 6. svibnja 2008. razmotrio je izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije. Odbor je u smislu članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora o navedenom izvješću raspravljao u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. Uvodno izlaganje podnijela je predstavnica predlagatelja. U raspravi su zatražena pojašnjenja vezano uz nepravilnosti koje su uočene u korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije. Istaknuto je da je bilo potrebno nepravilnosti u izvješću posložiti prema strukturi odgovornosti. Naime iz izvješća se može steći dojam da je sustav koji je ustrojila Republika Hrvatska odgovoran i za one nepravilnosti za koje odgovornost trebaju snositi drugi sudionici. Na primjer u programu PHARE 2005. došlo je do curenja informacija u Bruxellesu što je u izvješću nabrojeno pod nepravilnostima. Predstavnica predlagatelja odgovorila je da je sustav dobro ustrojen i da je to rezultiralo činjenicom da je sustav sam detektirao nepravilnosti. Također o onim tehničkim nepravilnostima za koje odgovornost snosi sustav i koje su otklonjene te o svim drugim nepravilnostima koje su rezultati ili natječaja ili sudionika Europska komisija je sukladno Protokolu na vrijeme izvještena. Konstatirano je da nepravilnosti nisu utjecale na sredstva koja su za pojedine programe odobrene od strane Europske komisije niti na njihovu obustavu niti na umanjenje. U daljnjem tijeku rasprave istaknuto je da je prije samog korištenja sredstava predpristupnih programa bilo potrebno odraditi vrlo zahtjevan posao ustroja sustava i njegove akreditacije nacionalne i akreditacije koju provodi Europska komisija. Također je istaknuto da je za ustroj bilo potrebno zaposliti i obučiti značajan broj novih djelatnika no da je unatoč tako zahtjevnoj proceduri Republika Hrvatska od većine zemalja taj posao odradila u puno kraćim rokovima. Na pitanje je li sustav spreman u budućnosti biti partner kako korisnicima tako i Bruxellesu predstavnica predlagatelja odgovorila je potvrdno naglasivši da je stručna osposobljenost djelatnika proširena s Ministarstva financija na druga ministarstva kao i na lokalnu i regionalnu upravu i samoupravu. Nakon provedene rasprave Odbor je sa 6 glasova za i 2 glasa suzdržana odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje sljedećeg zaključka: Prihvaća se izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za hrvatske integracije, podpredsjednik Doma predsjednik Odbora gospodin zastupnik Neven Mimica.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Odbor za europske integracije na svojoj 7. sjednici razmatrao je izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije i to je razmatrao kao zainteresirano radno tijelo. U raspravi o ovom izvješću iznesena je između ostalog i primjedba da u izvješću nisu navedeni problemi zbog kojih je došlo do uvođenja mjerila. Govori se o mjerilima, o načinu i kriterijima za njihovo izvršavanje međutim problemi koji, zbog kojih je uopće i došlo do uvođenja mjerila nisu spomenuti. Također navedeno je da izvješće ne sadrži projekte koji se provode na razini, na razini jedinica lokalne samouprave i zbog čega onda nije moguće komparativnom analizom problema pri provedbi tih projekata utjecati na poboljšanje funkcioniranja sustava korištenja predpristupnih fondova u cjelini. I na kraju istaknuta je i primjedba da bi bila, da bi samo izvješće bilo cjelovitije da se išlo i na navođenje potencijalnih rizika odnosno procjenu potencijalnih rizika kod aktualnih projekata i na projekciju mogućih rizika kod budućih projekata IPA-e. Odbor za europske integracije nakon provedene rasprave jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru zaključak da se prihvati Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a gospodin zastupnik Daniel Mondekar. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnice, poštovana državna tajnice. Prije svega mi smo kao SDP pozdravili ovaj izvještaj jer u njemu ima i puno dobrih stvari. Nadali smo se da će izvještaj ozbiljnije pokazati stanje u fondovima u Republici Hrvatskoj. Nažalost, problem nastaje tu što se ovdje nigdje ne spominju u pisanom znači tragu u samom izvještaju, nigdje se ne spominju svi problemi s kojima se naša uprava suočava niti razlozi zbog kojih je došlo do te famozne blokade sredstava iz PHARE 2006. programa. Da podsjetim zastupnike, u prosincu 2007. napravljen je izvještaj o provedbi pretpristupnih programa Europske unije koji je uvelike kritizirao stvari u našem sustavu, navodio je probleme, ujedno i sankcije te je propisao određena mjerila i mjere. O tome u ovom izvještaju osim onoga što smo sada i čuli u predstavljanju samom, u ovom izvještaju napisano o tome nema ništa osim o samim mjerilima za koje onda maltene ispada da su pala s neba, evo tu su mjerila. Dapače, objašnjenje koje stoji u izvještaju je da je Europska komisija postavila mjerila kako bi se poboljšala kvaliteta dokumentacije i sustava provedbe programa PHARE. I to je istina. Ali jednako tako postavljena su i mjerila jer je u sudstvu bilo određenih traljavosti i aljkavosti koje se trebalo hitno mijenjati. Mi ovaj posao već godinama u Republici Hrvatskoj radimo i ne mogu nam se sada događati dječje bolesti različite. Dakle, Izvješće o provedbi programa, pretpristupnih programa Europske unije ovo saborsko koje smo dobili ima gotovo identično ime kao onaj izvještaj iz prosinca ali u njemu se ignoriraju i ne spominju problemi i sankcije sa europske strane i taksativno se projekte navode maltene poput trofeja bez problema koji se vežu uz same projekte. Nepravilnosti koje se spominju pod točkom 8. u ovom saborskom izvještaju izabrane su iz cijelog niza nepravilnosti koje se mogu naći u tekstu Europske komisije. Ono što je problematično da tamo stoji da uočene nepravilnosti su tehničkog karaktera i nemaju visok rizik u smislu da ukazuju na loše funkcioniranje ili prijevare u sustavu. Problem leži u ovome. Upravo kod ovog puštanja povlaštenih informacija pa makar se radilo i na razini evaluacija ako se ne varam ne možemo reći da to je tehnička nepravilnost. To je korupcija pa makar se odvijala i na razini evaluatora. S time se mora znati boriti i sprječavati. Još da podsjetim zastupnike. Europska komisija je jasno rekla da smatra da je sustav pretpristupne pomoći u kritičnoj fazi i da se Hrvatska nalazi pred trenutkom kad će Europska komisija opozvati akreditaciju za decentralizirano upravljanje sredstvima, to je dakle iz prosinca 2007. I jasno je rečeno u tom istom dokumentu ako se problemi nastave da će to vrijediti i za IPA-u. Naravno da se ti problemi moraju sada rješavati i polagano se rješavaju. Argumenti Europske komisije su bili jasni, visoka stopa odbijenica na dokumente koje je slala tadašnja jedinica za financiranje i ugovaranje sada agencija, nedovoljno razvijeni sustav kontrole, veliki zaostaci u ugovaranju. Imali smo PHARE 2005. sa 50% ugovora potpisanih zadnji mjesec od čega 30% zadnji tjedan. I to je bio veliki problem. Nadalje, nedostatna obuka djelatnika tadašnje jedinice a sada agencije i jedinica za provedbu projekata, nepoštivanje planova i projekcija za dostavu dokumenata u delegacije Europske komisije. Jasno crno na bijelo nam je to rečeno i stoji u dokumentu. Temeljem toga suspendirano je odobravanje svih projekata od strane delegacije Europske komisije i to je ta famozna blokada. Dakle, natječaji idu ali je potpisivanje ugovora upitno. Ono gdje se sada mi nalazimo i gdje se Vlada nalazi je da treba pod hitno do kraja određenih evaluacijskih procesa dobiti ta sredstva nazad ili će biti problema. U ovom trenutku tko je još uvijek izgledno da bi se moglo do ljeta riješiti, ako ne bit će puno većih problema. To si Republika Hrvatska ne smije dozvoliti. I šta na kraju možemo vidjeti? Za Europsku komisiju se rade vrlo detaljni izvještaji, jako detaljni izvještaji a Saboru se pošalju relativno šturi izvještaji sa nedovoljno informacija. Da se u ovom Saboru i više raspravljalo o takvim stvarima možda bi i manje problema bilo. Izvještaj mora biti detaljan, objektivno sagledavati sve probleme. Kao što vidite, visoke stope ugovaranja od preko 90% nisu ponekad ni dovoljne za Europsku komisiju. Problemi su ovdje, nastali su. Evo i par primjera projekata. Dakle, Europska komisija povukla je komponente natječaja za naturu 2000. upravo jedan od ovih problema i pomorsku sigurnost zbog puštanja povlaštenih informacija. Nadalje, harmonizacija obavlja sudske prakse i podrška sudskoj administraciji došlo je do toga da Europska komisija smatra da je projekt pred ukidanjem zbog neispunjavanja preduvjeta za početak projekta. Mi pričamo ovdje o 4,5 milijuna eura. Zbog kašnjenja u pripremi natječajne dokumentacije i objave natječaja općenito možemo reći da "pate" projekti vrijednosti gotovo 100 milijuna kuna. Za projekt podrške Romima je jasno rečeno da postoji mogućnost otkazivanja projekta više od 15 milijuna kuna. Za PHARE 2005. i 2006. Europska komisija je u svojoj tabeli pod neuspješnu provedbu zbog što težih ali velikom većinom hvala Bogu lakših propusta stavlja projekte ukupne vrijednosti gotovo 180 milijuna kuna. Dakle, to je sporno. Ovo su sporne brojke a ne da li smo iskoristili nešto 90 ili 100%. Nama je naprosto u Saboru trebala biti dana tablica s jasno navedenim projektima i reći ovo je projekt, ovo su ciljevi, ovo su problemi s kojima se suočavamo. Ovako ćemo ih riješiti, do tog datuma ćemo ih riješiti. Mislim da ovaj Sabor i javnost zaslužuje jedan takav dokument. Što se PHARE 2006. tiče ako se ne varam prekogranična suradnja Slovenija-Hrvatska-Mađarska je već ugovoreno dvadesetak projekata a za Hrvatska-Italija je ugovaranje u tijeku ali po mojim informacijama nešto je došlo do problema zbog odbijanja evaluacije tako da postoji šansa da se izgubi 3 milijuna. Ja bih molio odgovore na to pitanje jer prekogranična suradnja nije u sustavu blokade pa bi bilo zaista smiješno da izgubimo te novce. Iako na kraju krajeva se i sam ministar Jandroković ponosio kako se mjerila brzo rješavaju i kako se sustav poboljšavaju PHARE 2006. grand shema za poduzetnike i civilno društvo nam pokazuje da će opet biti problema s ugovaranjem projekata u zadnji čas, jer ako je natječaj bio raspisan u veljači krajnji rok je bio travanj, evaluacija listopad. opet ćemo zadnji tjedan potpisivati ugovore i opet bi mogli imati potencijalno problema. To se ne smije dogoditi. Niti se smije događati, evo ja osobno iskustvo iz jednog … [[Govornik se ne razumije.]] projekta imam da se čeka po osam mjeseci nakon odobrenja projekta na potpisivanje. Kada su svi tehnički problemi s projektom riješeni prvi mjesec. To se ne smije događati. Jer kolegice i kolege, dok se ne riješi sav problem sa FAR-om, upitno je da li će se ići u kreditiranje za … [[Govornik se ne razumije.]] , bez obzira što je cijeli akreditacijski paket već poslan. Prvo trebamo riješiti pitanje sa FAR programom. Što se ISPA-e tiče, iz izvješća sa sastanka 2007. u prosincu, jasno se iščitava da je stopa ugovoravanja programa ISPA 0,49%. ISPA su veliki projekti, financiraju se veliki strateški projekti vrijednosti iznad 5 milijuna eura, oni su većinom proizašli iz … [[Govornik se ne razumije.]] ali već sada je vidljivo da do 2010. ne mora se čekati da se vidi da je dio novaca ugrožen. Jer se u ISPA-i radi isto o velikim građevinskim radovima koji su podložni nekim drugim faktorima, poput vremenskim prilikama. Da li će se od 2010. možda nešto izgubiti to je jedno od pitanja koja još imam. Drugo pitanje, vezano uz ISPA-u je koliko je točno ugovora do sada potpisano. Treće, da li se izradila baza projekata, koji su bili kriteriji i na koji način će se vršiti to i u budućnosti. To je uz ISPA-u. Što se SAPARD-a tiče, isto imamo par pitanja. Prije svega molimo da se u izvještaj unesu i krajnji korisnici SAPARD projekata. Kao drugo zanima nas kako to da je ugovoren iznos ulaganja tek 8,8 milijuna eura i što se dogodilo sa trećom mjerom iz SAPARD-a. To je isto pitanje. I sada slijedi jedna zanimljiva kritika. Naime, Vlada Republike Hrvatske kroz različite projekte primila milionske iznose kao tehničku potporu. Sudjelovao sam na edukaciji koju su ljudi iz ministarstva našim seljacima govorili od SAPARD-u, a kada su ih seljaci pitali hoćete li nam pomoći pisati projekte, odgovor je bio idite u privatnu konzultantsku kuću. Ako je Vlada dobila milione eura za tehničku potporu onda je jasno da može i našim seljacima dati istu takvu potporu da bi se taj posao što bolje odradio. Za IPA-u, pohvalno je prije svega da su zastupnici dobili ovakav opis. Ja sam to rekao, nama je drago da je došao popis komponenti i što one pokrivaju, osim u ovome, izvještaj komponenta, 3, 4, ali stvarno tu nema ničega. Prilog četiri pokazuje da je IPA ambiciozno isprogramirana i zaista su neke državne institucije taj posao jako ozbiljno shvatile. Zanima nas, kao i kod ISP-e pitanje za komponentu tri promet. Po kojim je kriterijima određeno da će se obnavljati i modernizirati baš pruge i ovi plovni putovi. Unutar regionalne konkurentnosti zamjeramo premalo grantova, pogotovo za poduzetnike koji bi trebali najviše sudjelovati upravo u prioritetu 2 jačanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Naime, ne znam da li znate, ali u okviru programa FAR raspisana je pilot grand shema za izvoznike. E pa sada postavlja se pitanje kakav je to pilot ako se u IPA-i ne vidi nastavak. Odnosno kroz pilot radimo teme za nešto za što unaprijed znamo da neće biti. Pa je to isto jedno otvoreno pitanje. Nadalje, isto iz priloga četiri se zanimljivo mogu vidjeti i određene razine spremnosti naših institucija. Na ovom mjestu je ministar znanosti kada smo radili proračun govorio o povećanju proračuna za agenciju za obrazovanje odraslih i pogotovo … [[Govornik se ne razumije.]] ovdje govorio o tome … [[Govornik se ne razumije.]] odraditi i po pitanju Europske unije. Kada malo bolje pogledate agencija se apsolutno nigdje ne spominje. Pokazalo se nažalost da izgleda ne može taj posao dobro raditi. Od ostalih problema, svakako navodim ovo što je već do sada rečeno, da se unese uspješnost jedinica lokalne samouprave u povlačenju sredstava, tu se većinom radi o prekograničnoj suradnji, nešto malo CARDS-a, nešto malo FAR-a. Jer ja mislim da Sabor i javnost apsolutno moraju znati gdje se taj posao dobro radi, gdje malo lošije, gdje škripi kako bi država pomogla. Mi znamo da nema pretjerano puno problema sa županijama koje su uz slovensku granicu, povlačenju sredstava preko granične suradnje. Ali recimo mene osobno zanima da u Dalmaciji se iznos poveća, pogotovo zato što Dalmacija ima granicu i sa Italijom i sa Crnom Gorom i Bosnom i Hercegovinom i od toga može maksimalno dobro profitirati, ako ćemo tako reći. Problem koji se tu javlja je nepoznavanje i naših lokalnih političara šta su EU projekti. U Splitsko-dalmatinskoj županiji, u Karlovačkoj županiji naprosto nešto što ne bi se smjelo u ovom trenutku više događati a to je da nam odgovorni ljudi miješaju što je to EU projekt a što je to projekt navede u … [[Govornik se ne razumije.]] tako da je u Splitsko-dalmatinskoj bila izjava da ima 70 EU projekata, u Karlovačkoj da ima 40 EU projekata. Nema. … [[Govornik se ne razumije.]] su tako ajmo reći lista želja. U jednom trenutku se jedna takva želja iz ROP-a kao projekt može pretvoriti u EU projekt, ali to treba dodatno educirati, naši ljudi nam trebaju da taj posao znaju. … [[Upadica se ne čuje.]] Odraditi ću i taj posao, kao što sam odrađivao za sve druge županije. Također u izvještaju se spominje TEMPUS, ja molim u popisu projekata, koji su TEMPUS projekti isto, to je bio većinom Bolonjski proces, s Bolonjom problema postoji pa bi voljeli i da toga ima. I na kraju zaključne točke. Iako pozdravljamo izvještaj. Za Klub SDP-a je vidljivo da postoje određene manjkavosti, prije svega treba popis problema, rizici, projekti po jedinicama lokalne samouprave, detaljan opis projekata sa problemima njihova korisno za Republiku Hrvatsku, te procjena spremnosti naših institucija. Glavna i najveća zamjerka je prije svega da sve što je dobro se nalazi u ovom izvještaju i to je pohvalno, tako mora biti. Ali Vlada ne može nama poslati u Sabor izvještaj u kojemu u potpunosti zanemaruje sve činjenice pogotovo one koje govore o velikim problemima i propustima. Hvala puno.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda. Gospodin zastupnik Krešo Filipović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, evo kolega je u svome izlaganju rekao niz netočnosti i niz tvrdnji koje su barem tedenciozne ako nisu netočne. Ja ću ispraviti samo jednu, jer osobno sam radio u SAPARD agenciji, znači bio sam na čelu te agencije u prethodnom, mandatnom razdoblju. Tada je kolega rekao da smo upućivali stranke na terenu, znači korisnike SAPARD programa da se jave privatnim konzultantskim tvrtkama. Ja bih podsjetio kolegu da mi imamo čitavu infrastrukturu državnih institucija koje rade na pomoći poduzetnicima prilikom izrade investicijskih elaborata i drugih sličnih dokumenata. Znači od poduzetničkih centra pri županijama, od poljoprivredno savjetodavne službe, od Ureda državne uprave. Dakle, nikada nitko ispred agencije, niti Ministarstva poljoprivrede, odnosno upravne direkcije Ministarstva poljoprivrede koja je zadužena za SAPARD nikada nije upućivao naše poljoprivrednike isključivo na privatne konzultante. To apsolutno nije istina.
Za Klub HNS-a, gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Nakon vrlo konkretnog i konstitutivnog izlaganja kolege Mondekara ja imam potrebu se vratiti malo u povijest kad govorimo o izvješću. A to je da je 6. listopada 2005. Hrvatski sabor raspravljao o Zakonu o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti o osnivanju Nacionalnog fonda između Vlade Republike Hrvatske i Europske komisije. U obrazloženju tog zakona kojeg je Vlada Republike Hrvatske ponudila Saboru, između ostalog kao osnovni ciljevi koji se žele postići njegovim donošenjem ili usvajanjem, bilo je rečeno da će se uspostaviti efikasan i transparentni sustav financijskog upravljanja sredstvima predpristupnih programa pomoći Europske unije sukladno zahtjevima Europske unije s posebnim naglaskom na transparentnost cijelog sustava. U raspravi o tom dokumentu klub Hrvatske Narodne stranke je predložio, predstavnik Vlade prihvatio i Sabor potvrdio zaključak kojim se Vlada Republike Hrvatske obvezala da će svakih 6 mjeseci Saboru podnositi izvješće o prijavljenim projektima, ugovorenim projektima, odobrenim sredstvima, te eventualnim nezakonitostima ili propustima u korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije. Prvo konkretno izvješće Vlada je podnijela Saboru tek 2007. godine, u travnju mjesecu, nakon 17 mjeseci od preuzete obveze izvještavanja od strane, izvještavanje Parlamenta od strane Vlade i to tek nakon interpelacije o radu Vlade Republike Hrvatske na području korištenja predpristupnih programa pomoći Europske unije na zahtjev zastupnika Hrvatske Narodne stranke i SDP-a. Danas, nakon godinu dana od interpelacijom isforsiranog prvog izvješća konačno smo dobili priliku da raspravljamo o drugom izvješću o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije. Klub Hrvatske Narodne stranke naglašava da danas raspravljamo o drugom izvješću, a trebali smo raspravljati o petom. Znači, podvlačim još jedanput, ne raspravljamo o petom nego o drugom izvješću o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije. Europska komisija je na sastanku održanom u prosincu 2007. godine zaključila da se sustav provedbe predpristupne pomoći nalazi u kritičnoj fazi, odnosno pred trenutkom kada će Europska komisija opozvati akreditaciju koju je dala za decentralizirani sustav provedbe u Hrvatskoj. Što se zapravo dogodilo? Europska je komisija u veljači 2006. godine očito pomalo naivno zaključila kako je hrvatska administracija dovoljno sposobna sama preuzeti upravljanje predpristupnim programima, te nam je prepustila provedbu natječaja, sklapanje ugovora, provedbu i plaćanje projekta dok je i dalje zadržala kontrolu nad cijelim procesom. Gotovo istog trenutka pojavili su se problemi sa transparentnošću čitavog postupka. U saborskom raspravi o prvom izvješću prije godinu dana čuli smo kako je Hrvatska iz trenutno zamrznutog PHARE programa uspjela iskoristiti samo 32% sredstava što je čak 25% manje od do tada najslabijih Rumunja koji su iskoristili 57%, dok je najuspješnija Mađarska realizirala za nas svemirskih 73% ponuđenih sredstava Europske unije. Nažalost i brojka od 32% izgleda odlično u usporedbi sa fascinantnim podatkom da smo do sada u okviru istog programa iskoristili svega 0,49% sredstava što je zaista mizerno. Svoju ocjenu o nesposobnosti hrvatske vlasti da upravlja predpristupnih fondovima, Europska komisija temelji na visokoj stopi odbijenica na dokumente koje središnja jedinica za financiranje, ugovaranje šalje delegaciji europske, komisiji Europske unije na kontrolu. Komisija je zaključila da se hrvatska strana oslanja na provjeru koju obavlja europska umjesto da se oslanja na razvijanje vlastitih sposobnosti. A to je pak rezultat nedovoljno razvijenog sustava kontrole o čemu je u prosincu 2007. Europska komisija vrlo jasno progovorila, a iz ovog današnjeg izvješća razvidno je iz poglavlja tri jedan, doduše u naznakama, u poglavlju tri jedan postavljena mjerila i poduzete aktivnosti. Europa zamjera i velike vremenske razmake u ugovaranju, odnosno visoki postotak ugovora potpisuje se neposredno prije isteka krajnjih rokova. Nadalje se zamjera nepoštivanje planova i projekcija, dostave dokumentacije čime hrvatska strana gubi vjerodostojnost. I europska komisija je zamrznula Hrvatskoj 130 milijuna eura iz sredstava PHARE programa, te za 5 milijuna eura smanjila namijenjena nam sredstva u predpristupnom fondu IPA. U izvješću Europske komisije o napretku Hrvatske iz prošle godine jasno piše: Hrvatska 2007. godine pokazala bitne slabosti u provedbi pomoći Europske unije u decentraliziranom sustavu provedbe što zahtijeva hitnu pozornost. Prevedeno sa ušminkanog diplomatskog jezika europskih birokrata to znači nerad, nesposobnost i nestručnost hrvatske administracije u upravljanju predpristupnim fondovima Europske unije. Podaci iskorištenosti sredstava predpristupnih fondova izuzetno su dobar pokazatelj sposobnosti pojedine Vlade, jer Europska unija nikome ne poklanja novac već ga daje u strogo određene svrhe za projekte koji moraju zadovoljiti kvalitetom i proći vrlo složenu proceduru prihvaćanja. Europska komisija je prve znakove nezadovoljstva našim načinom upravljanja ovim fondovima pokazala već u navedenom izvješću u studenom prošle godine, da bi sve kulminiralo zamrzavanjem 130 milijuna eura iz PHARE programa i smanjenjem za 5 milijuna kroz fond IPA. Za već ovih izgubljenih 5 milijuna eura npr. moglo se izgraditi cca. 6 novih škola za 300 učenika sa sportskom dvoranom, a za 750 milijuna eura koje bi zbog nesposobnosti, neodgovornosti Sanaderove Vlade mogli izgubiti, završiti Podravske npr. Podravska brza cesta, brza cesta za Krapinu, te svi sustavi vodovoda, kanalizacije, pročišćavanja u Varaždinskoj, Međimurskoj i Krapinsko-zagorskoj županiji. Financijski gubitak nije jedini koji bi mogao proisteći iz ovih problema. Moguće je naime da se neće moći zatvoriti nekoliko pregovaračkih poglavlja u pregovorima sa Europskom unijom, a kako je korištenje predpristupnog fonda ujedno i priprema za korištenje strukturnih fondova Europske unije koje bi Hrvatska koristila nakon ulaska u Europsku uniju, a koji nude i do deset puta više sredstava, članovi Europske komisije s pravom se pitaju kako ćemo raspolagati tolikim sredstvima kad nismo sposobni iskoristiti ni ova koja nam se sada nude. I tu dolazimo do ključnih problema. Državna uprava jednostavno nije … [[Govornik se ne razumije.]] za rastuće potrebe u procesu pridruživanja Europskoj uniji. Umjesto da na tim pozicijama sjede motivirani i obrazovani ljudi, već se godinama neprestano događa odljev najboljih kadrova u privatni sektor. Razlog za to jesu s jedne strane preniske plaće, ali s druge strane negativna kadrovska politika koja u prvi plan obično gura poslušne, ali ne i najbolje. To vrijedi kako za Ministarstvo financija, tako i za ostatak državne uprave s posebnim naglaskom na nekadašnje Ministarstvo europskih integracija koje se kasnije utopilo u Ministarstvo vanjskih poslova, a koje je zapravo trebalo biti rasadnik kadrova za državnu upravu ususret ulaska u Europsku uniju. Tragična je pak činjenica što taj problem se ne vidi u Banskim dvorima, nego im ga moraju sugerirati … [[Govornik se ne razumije.]] diplomati. Drugi ključan problem je centraliziranost državne administracije. Naime, činjenica a iz izvješća je vidljivo da je jedino u cijelosti iskorišten program … /Govornik se ne razumije. a nažalost taj program čini svega 3% od ukupnih sredstava, raspoloživih sredstava od ukupnih 250 milijuna EUR-a na koje su imale pravo jedinice lokalne i regionalne samouprave odlukom Vlade. I tu je, postavlja se pitanje zašto Vlada nema povjerenja u sposobnost općina i gradova i županija i zašto Vlada nije omogućila učešće više od 3% a u svakom slučaju približno do visine njihovog poreznog kapaciteta. Ako je na primjer različite županije spremna napisati projekte koji su im odobreni direktno u Bruxellesu zašto nam se onemogućava da iste uspješno, mi možemo njih kandidirati, ali govorim uspješno kandidirati preko Hrvatske države? Sama ta činjenica govori da u ovoj državi postoje kapaciteti međutim centralizacijom od strane središnje vlasti onemogućava se otvaranje prostora za kreativnost i sposobnost kadrova koje ova država ima. Svoju ocjenu o sposobnosti hrvatske Vlade da upravlja predpristupnim fondovima govori i nedavna, a imali smo prilike u tisku pročitati, izjava predstavnika vladajućih, člana vladajuće koalicije u kontinuitetu već petu godinu, a to je da smo neozbiljni, neodgovorni i aljkavi u organizaciji korištenja predpristupnih fondova. Drugo, i on tvrdi da je prisutna dodjela novca po političkoj osnovi pa tako kaže da sredstva odlaze u neke općine koje za provedbu projekta uopće nemaju potrebnu infrastrukturu. Nadalje i on tvrdi o prisutnoj centralizaciji u komunikaciji samo sa podobnima i poslušnima. Očekivali smo da u ovom izvješću Vlade, da će u ovom izvješću Vlade biti bar jedna pokajnička rečenica ili najava da će netko odgovarati, bitno mijenjati ali ponovo od toga nema ni slova. Nama premijer poručuje kako će Vlada sada ubaciti u petu brzinu međutim zaboravlja da iz rikverca, da iz rikverca u kojem se nalazimo da bi došli do pete moramo proći kroz prvu, drugu, treću i četvrtu. Vlada i dalje nepoštivanjem odluke Parlamenta o šestomjesečnom izvješćivanju o korištenju predpristupnih programa Europske unije dovodi Parlament a time i građane Republike Hrvatske u situaciju da o vrlo bitnim stvarima, a ovdje se radi o značajnim sredstvima u funkciji prilagodbe ulaska u Europsku uniju te pripreme za korištenje strukturalnih fondova nakon ulaska u Europsku uniju, Parlament saznaje u pravilu iz novina i ostalih medija. Zbog svega ovoga Klub Hrvatske narodne strane neće podržati Izvješće o korištenju predpristupnih programa Europske unije.
Hvala. Dva ispravka. Prvi, gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Gospodine potpredsjedniče ispravio bih netočan navod kolege zastupnika koji je govorio u ime Kluba HNS-a. Naime on je kazao da u izvješću Europske komisije jelda jednim ovako ušminkanim diplomatskim jezikom je zapravo rečeno nešto što će on pojednostaviti a to je vezano za naše administrativne kapacitete. Da je to nerad, da je to nesposobnost i tako dalje. Naime želim ga ispraviti, demantirati i to sa brojkama. Prije svega da je iskorištenost CARDS projekata preko 95%. Da je iskorištenost PHARE projekata 87,5% i da je iskorištenost ISPA projekata 100%. Prema kriterijima Europske unije već sve preko 70% se smatra u redu. I drugo što vas isto apsolutno demantira to je da smo kao država među svim ovim tranzicijskim zemljama koje su danas članice Europske unije najbrže odradili posao akreditacije toga sustava koji je zadužen za predpristupne fondove. Što znači da smo i najbrže povlačili sredstva.
I drugi ispravak gospodin zastupnik Krešo Filipović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ja moram reagirati na jednu netočnu tvrdnju koja je ovdje iznešena da u državnoj administraciji, još bih dodao da ne trebamo takve stvari koristiti za dnevno-političke svrhe da u državnoj administraciji rade nestručni i neobrazovani ljudi. Mislim da ne bi trebali takve, trebale takve poruke ići iz ove govornice jer osobno sam radio u toj administraciji i znam koliko su educirani i koliko su stručni ti ljudi. A kolega KOračević bi trebao znati da postoje zakoni koji reguliraju, znači koji govore i definiraju kriterije koje mora ispunjavati ona osoba koja dolazi raditi u državnu administraciju. A isto tako bih podsjetio kolegu da 2004. godine kada sam došao u Ministarstvo poljoprivrede da su svi oni djelatnici koji su tada bili zatečeni u Ministarstvu poljoprivrede i ostali su raditi jer su isto tako bili stručni 2001. godine isto kao što su bili stručni i 2004. godine. Mislim da ovakve stvari iz ove, ovoga Visokog doma i ovakve poruke ne bi trebale izlaziti. Evo hvala lijepa.
Klub zastupnika IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjeni predstavnici Ministarstva, uvažena gospodo zastupnici. Ovdje se u ovom izvješću o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije za razdoblje 1. srpnja do 31. prosinca 2007. doslovce kaže da iskorištenost sredstava mjeri se postotkom ugovorenih projekata, njihovom provedbom te obavljenim plaćanjima u zato predviđenim rokovima. Do kraja 2007. istekli su rokovi ugovaranja projekata za programe CARDS 2001., 2002., 2003., 2004. te PHARE 2005. i Republika Hrvatska tu bilježi visok postotak izvršenja ugovorenih osoba. Znači prvo CARDS 2001. čak 96,4%, sjajno. CARDS 2002. 96,1%. CARDS 2003. 97,7%. Za razliku od prethodna dva ovdje se kaže ovaj godišnji program u potpunosti je prenesen na hrvatska državna tijela u segmentu financijskog upravljanja. CARDS 2004. čak 94,6%. Provedba u potpunosti prenesena na hrvatska državna tijela. PHARE program 2005. 87,48% i tako dalje. Gdje onda nastaje problem? Nastaje problem tamo o čemu su moji prethodnici govorili kada se programi na neki način spuštaju ako tako smijem reči na lokalnu razinu i kada ta lokalna razina ljudi koji tamo rade jednostavno ne znaju pripremiti program, a to onda znači nemogućnost povlačenja sredstava. Na primjer na strani 18. ovdje je navedeno čitav niz takvih primjera da ja sada na to ne gubim, ne gubim vrijeme. Od 2007. do 2011. predviđeno je da će Europska unija pratiti Republiku Hrvatsku sa 749 milijuna EUR-a. Sad ja jasno, nadam se da će taj novac biti na neki način ravnomjerno raspoređen ili ne znam podijeljen ili ne znam na neki drugi način usmjeren prema županijama ili da će eto biti unaprijed ovdje na ovom Domu određeni prioriteti kako bi se potrošio ne mali novac. Ono što bi sigurno Sabor trebao znati tko sve u Hrvatskoj konkurira na ova sredstva. Ne samo onaj kao što, o čemu govori ovo izvješće, dobija sredstva za realizaciju. Znači, jednom riječju mislim da moramo voditi računa da nikoga u ovoj zemlji ne preferiramo, ali jednako tako niti marginaliziramo. Kada govorimo o ovih 750 milijuna eura. To je veliki novac. On nije za odbaciti. To treba znati cijeniti. To je otprilike 5 i pol milijardi kuna u nekom kunskom ekvivalentu. To je recimo na današnji dan oko 5% hrvatskog proračuna koje će Republika Hrvatska u periodu 2007./2011. povući iz europskih fondova. Tih 5,5 milijardi kuna to je otprilike točno onoliko novaca koliko u jednoj godini ide hrvatskim braniteljima posredstvom Ministarstva branitelja i generacijske solidarnosti. S druge strane jasno, ja se previše nikada ne bih oslanjao na sredstva Europske unije. Trebali bi se prije svega osloniti na sebe i kao što sam jutros zapravo rekao kada smo imali raspravu o ovoj europskoj povelji i na svoje kljuse. Ali isto tako budimo realni. Isto tako, nemojmo tražiti nemoguće. Ovo jednostavno nije '68. godina. Da i jesmo u 2008. ali u tom periodu do '68. ili od '68. prošlo je itekako puno vremena. Hrvatska je u ovom trenutku i na to treba upozoravati mala, siromašna zemlja, prezadužena zemlja. Hrvatska je zemlja koja je ovisna o energentima. Ja pozdravljam današnju izjavu premijera Sanadera da će nešto učiniti do kraja tjedna s cijenom energenata. Od 5 milijardi ne znam kubnih metara nafte mi uvozimo 4 milijarde. Od 3 milijarde kubnih metara plina uvozimo milijardu metara kubnih tog energenta. Mi smo okrenuti zapadnim tržištima i jasno da europska, da Hrvatskoj je Europa na neki način izlaz. Neću reći spas, ali možda čak i taj termin kada bih upotrijebio ne bi bio pogrešan. Ali taj spas mi nećemo doživjeti sutra, pa ni onda kada uđemo u Europsku uniju, nego tek onda kada uđemo u monetarnu uniju. Zašto? Zato jer Hrvatska u ovom trenutku ima vanjski dug nekih 34 milijardi eura, znači na današnji dan. Do kraja mandata ove Vlade naš vanjski duh će biti 50 milijardi eura. To je ekvivalent od preko 70 milijardi dolara. I prema tome, ako se ne želimo poigravati vlastitom sudbinom mi ćemo morati osiguravati devize, a bez monetarne Unije to Hrvatskoj će biti gotovo nemoguće. Znači, ove pretpristupne fondove na neki način treba tumačiti i načinom kako poslovati ja bih se usudio reći i sa Europskom unijom. Znači, ti pretpristupni fondovi to je jedna nova filozofija, jedan nov pristup odnosa prema novcu bilo je da je riječ o europskom, državnom, sutradan od bilo koje druge lokalne ili državne te jedinice. Jednostavno to više nije Balkan, ali i Balkan što više bude novaca povlačio iz Europske unije prilagođavati će se tim europskim pravilima ponašanja. U sklopu ovako programa CARDS za razdoblje od 2001.-2004. Hrvatskoj je odobreno bilo 113 projekata vrijednih 262 milijuna eura. U sklopu programa PHAR-e za razdoblje 2005.-2006. Hrvatskoj su odobrena 43 projekta u vrijednosti 167 milijuna eura. Početna alokacija za 2005. godinu od 80 milijuna eura uvećana je za dodatnih 7 milijuna eura. U sklopu programa ISPA za razdoblje 2005.-2006. Hrvatskoj je odobreno 60 milijuna eura. U sklopu programa SAPARD samo 2006. Hrvatskoj je odobreno 25 milijuna eura i da ne nabrajam sve. Završen je prošle godine taj prvi krug, natječaj itd. Ono što želim posebno naglasiti sva ta sredstva su bespovratna sredstva. Znači, netko u zapadnoeuropskim zemljama radi da bi osigurao ta sredstva koja će se posredstvom Bruxellesa doznačiti trećim zemljama koje ulaze ili se pripremaju da uđu u Europsku uniju, a na čemu mi koji dobivamo taj novac istima bi itekako trebali biti zahvalni. Za što bi se trebala konkurirati pod navodnicima Republika Hrvatska? Trebala bi konkurirati za sve. Ali treba isto tako s jedne strane stvoriti usuđujem se reći i raspoloženje u zemlji da se svaki projekt poglavito ekološki ne dovodi u pitanje od pojedinih nevladinih udruga. Na primjer, za Kaštjun odlagalište smetišta kraj Pule sigurno je da Županija istarska može povući direktna, značajna sredstva iz Bruxellesa. Ali oni koji mu se protive, te nevladine udruge kada se već protive barem da kažu kamo bi sa tim pulskim smetištem trebalo u Istri ići. Oni su na primjer, govorim sad na pamet, protiv golfa kada to predlaže Županija istarska čita IDS. Ali kada to predlaže njihov financijer Plinio Kukor iz TDR-a, e onda su za i onda je to ni manje ni više nego dobar projekt. Što želim reći? Znači, uz ovo jedno općinsko nesnalaženje koje je prisutno diljem Republike Hrvatske, nema tu nikakvog izuzetka od županije do županije uz jednu poslovičnu moć da nezainteresiranost države o kojoj su govorili moji prethodnici. Znači, bez da stvorimo klimu na terenu dio novaca nikada neće biti povućen od ovih 750 milijuna eura ili 749,8 itd. Velik je to novac i nama se doista ne smije dogoditi da je netko spreman nešto za ništa dati, a da mi pod navodnicima taj bon poklon, nemojte me doslovce shvatiti za riječi ispravljati onda ne uzmemo i ne iskoristimo za neku vlastitu potrebu. Znači, treba ubrzati proceduru. Treba pomoći lokalnoj samoupravi, ali isto tako treba spriječiti opstrukciju, bilo da je riječ o opstrukciji koja ponekad može nastati u ministarstvu, u ovim saborskim klupama, na terenu, ne znam među nevladinim udrugama itd. Međutim, ono što je bit. Za naše nevolje sigurno nama nije kriva Europska unija. Mi si moramo jasno sami pomoći, a ako neka pomoć onda dođe sa strane jasno je da je ona dobro došla. Ali ne možemo očekivati da će netko treći riješiti sve naše probleme. Mi moramo, jasno u ovoj prezaduženoj Hrvatskoj odrediti prioritete, to moraju biti bolnice, energetski objekti, ne rukometni stadioni, to moraju biti deponije, ceste, ne neku nogometni vulkani na Kajzerici ili u Maksimiru, to treba biti sanacija brodogradnje, ne nogometnih klubova, to treba značiti poticati malo poduzetništvo, ne samo velike izvoznike itd., itd. I još jedan detalj. Kada gledam proračun Županije istarske za ovu 2008. godinu. Županija istarska je više novaca povukla iz Bruxellesa, nego iz državnog proračuna. To je također sramota, ne za Županiju istarsku, koliko do tog jednog odnosa između političkog Zagreba i Županije istarske. Uzeti hoću, ali vratiti ništa neću. To se mora promijeniti, ali jasno to nećemo postići niti ovim europskim sredstvima, to neće postići poveljom, već ćemo postići stvarnom decentralizacijom i neposrednim izborom. Koga? Ne načelnika, gradonačelnika i župana, nego zastupnika. No, za kraj jedno je sigurno. Sve zemlje koje su 2004., a njih je 10, od naše susjedne Slovenije, Mađarske, Češke, Slovačke, Rumunjske itd. dole Estonije, Latvije, Litve, Poljske ušle u Europsku uniju, sve su te zemlje profitirale i Hrvatska će profitirati ulaskom u Europsku uniju, samo što ćemo u odnosu na njih do Europske unije ići jednim zaobilaznim putem od 6 godine. Istina, one nisu imali rat, mi smo imali jednu tu ratnu tragediju, ali je isto tako istina da smo mi devedesetih godina ispred tih zemalja, ma usuđujem se reći možda i 20 godina, a kako stvari stoje, možda će za 4 godine jedna Češka biti 20 godina ispred Republike Hrvatske. Hrvatska kao država kandidatkinja, držim da ćemo uskoro postati država pristupnica i da ćemo doista tamo 2010., 2011. biti u Europskoj uniji i onda će se na neki način poslanje i ove političke generacije tim činom završiti. Jasno, prednosti Europske unije su veliki, ali za mene najveća prednost Europske unije je monetarna unija. Zašto? Da bi jednostavno sebe oslobodili tog jednog straha od jednog valutnog ili ne znam kako ću ga nazvati, financijskog sloma. Za kraj, još samo jednu rečenicu, sredstva tih pretpristupnih fondova, PHARE, ISPA, SAPARD, to su bespovratna sredstva, znači kao što sam rekao netko negdje u zapadnoj Europi, nije bitno sada u Poljskoj, Češkoj ili Mađarskoj mora raditi da bi se u toj zajedničkoj pod navodnicima "europskoj bruxelleskoj kasi" sredstva kumulirala i da bi se ona usmjerila svojim budućim članicama, a jedna od njih je i Europska unija. Mi moramo to znati, s jedne strane cijeniti, a s druge strane, mi moramo isto tako znati ta sredstva povući, a ne da nam se događa da iz godine u godinu nismo u stanju ni poklonjene novce dovesti u zemlju.
Jedan ispravak. Gospodin zastupnik Frano Matušić.
Gospodine potpredsjedniče. Pa meni je žao što kolega Kajin uporno netočno iznosi podatke vezane za povrat sredstava, kako on to voli reći iz državnog proračuna u Istru. Pa je evo danas rekao da je Istra dobila više sredstava iz Bruxellesa nego iz državnog proračuna. To nije točno. Očito izbjegavate spomenuti da državni proračun financira sve one državne službe kao što je zdravstvo, kao što je školstvo, kao što su sudovi, dakle jedan ogroman iznos sredstava koji svakodnevno se isplaćuje u Istri i od čega također ljudi u Istri itekako žive. Prema tome, doista je nepotrebno na takav način govoriti. Meni je drago da Istra koristi raznorazne projekte, kako je povukla sredstva i iz Bruxellesa, ali potpuno je neprimjereno uspoređivati iznose koji dolaze iz državnog proračuna Republike Hrvatske i ono što dobivate od Bruxellesa. Mislim da to jednostavno ne stoji, potpuno je netočno.
Za Klub HDZ-a, gospodin zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uvažena državna tajnice sa suradnicima, dame i gospodo zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovo izvješće, ali isto tako snažno podupire sve napore Vlade u svim aktivnostima oko pretpristupnih fondova, ne samo zato što korištenjem ovih europskih fondova dobivamo značajna financijska sredstva iz proračuna Europske unije, već ono što je još važnije, ta sredstva troše se za strukturne reforme i za prilagodbu našeg sustava sustavu Europske unije. I onda kada govorimo o SAPARD-u i o IPA-i koji su usmjereni na razvoj i strukturnu prilagodbu poljoprivrede, poduzetništva općenito ili kada govorimo o KARC-u i PHARE-u, dakle programima pomoću kojih reformiramo javnu upravu i jačamo naše administrativne kapacitete. Treba istaknuti posebice važnost programa koji tek slijedi, to je program IPA koji će zamijeniti dosadašnje programe i za koji je već uspješno obavljena nacionalna akreditacija i u listopadu očekuje se i akreditacija Europske komisije. Naime, to je potpuno novi program i na razini Europske unije i ono što je posebno u njemu važno da u jednom segmentu, dakle u regionalnoj konkurentnosti, on je usmjeren izravno na razvoj poduzetništva. Da bi koristili ta sredstva, mi moramo pokazati da imamo apsorpcijske kapacitete i da je naša državna administracija i organizacijski i kadrovski sposobna i spremna povući ta sredstva. Određen je veliki posao i danas nakon nekoliko godina realizacije programa pretpristupnih fondova, ako se koristimo i podacima iz ovog izvješća, možemo argumentirano konstatirati da je državna administracija pokazala zrelost, djelotvornost i da smo pretpostavke za korištenje pretpristupnih fondova stvorili i to puno bolje i efikasnije od svih tranzicijskih zemalja koje su prošle ove procese i koje su danas članice Europske unije. Prema tome, nema nikakvog razloga za defetizam i nema nikakvog razloga da si sami nabijamo nekakve komplekse. Treba zbog javnosti jasno kazati da novac pretpristupnih fondova Europske unije nije ponuđen, on ne leži negdje na računu pa ga treba samo pokupiti, upravo suprotno. Novac kojeg je Europska unija planirala u svome proračunu za Republiku Hrvatsku može se povlačiti isključivo kroz strogo propisane i akreditirane procedure i protokole za koje nije dovoljno samo nekoliko naputaka, nekoliko stranica, postojeći činovnički aparat. Potrebna je vrlo zahtjevna papirologija, potrebna je procedura, potrebni su dobro obučeni stručnjaci, potrebna je informatizacija sustava, potrebni su kontrolni mehanizmi, novi prostori, novi zaposlenici, dakle stvaranje kompletne logistike koja nakon svega prolazi prije svega nacionalnu akreditaciju, a onda i akreditaciju Europske unije. Prema tome to je obiman posao, ne ide preko noći i treba ga promatrati kao proces. Također ako se uspoređujemo s drugim zemljama, ono što sam kazao, mi smo ipak ovaj posao i akreditacije na nacionalnoj razini i akreditacije od strane Europske komisije obavili u najkraćem roku. Mislimo da je potvrda posla koji je napravljen vezano za pretpristupne fondove, da prije svega jedna činjenica to iz 2003. godine kada je CARDS za 2003. i 2004. da smo dobili kompletno upravljanje tim projektima, da je sa delegacije Europske unije i komisije u Republici Hrvatskoj vođenje projekta prešlo na Republiku Hrvatsku i da je na neki način to bilo prvo povjerenje i dokaz naše apsorpcijske moći i sposobnosti naše administracije. Drugi prilog ovoj konstataciji su podaci iz tablice I i II o kojima sam već nešto u ispravku netočnog navoda kazao, dakle da su ti projekti i CARDS i PHARE i ISPA realizirani sa postotkom 90%-100% a da očekujemo i dobre rezultate u ovom trećem natječaju vezano za SAPARD što također govori o apsorpcijskoj moći jer prema kriterijima Europske unije rekli smo znači sve ono što je preko 70% je doista dobar rezultat. Apsorpcijska moć je iznimno važna za poglavlje 22 – Regionalni razvoj i za završetak pregovora prema kojem će biti usmjereni fondovi Europske unije i to je na neki način za nas sve i test i na neki način prvo poluvrijeme oko fondova gdje dokazujemo se kao zemlja kandidat, dokazujemo svoju sposobnost, dokazujemo svoj kredibilitet. Također kao potvrda sustava i organiziranosti sustav i sposobnosti sustava treba istaknuti i nepravilnosti. Naime upravo sustav kojega smo uspostavili je detektirao greške, detektirao nepravilnosti i one su poslane Europskoj komisiji, Europska komisija je sada na potezu. Ono što se tiče državne administracije doista se radi samo o tehničkim pogreškama dok ostale su pogreške vezane za sudionike u procesu, dakle da li su to natjecatelji vezano za natječaje ili bilo koji drugi sudionici. Također vezano uz nepravilnosti koje su uočene treba jasno kazati da one nisu dovele u pitanje niti realizaciju programa niti sredstva koja će biti doznačena, što više nalazeći nepravilnosti sustav kojeg smo ustrojili dakle potvrđuje svoju vjerodostojnost. No, ipak da bi se zornije to iz popisanih nepravilnosti vidjelo, bilo bi dobro u sljedećem izvješću pozabaviti se sa strukturom i jasno odvojiti ono što je greška administracije i ono što su nepravilnosti vezane uz sve ostale sudionike natječaja. Procedure i sustav natječaja pomoću kojeg se subjekti kandidiraju za sredstva fondova posebice kroz SAPARD i/ili IPA-u koja će doći, gdje su u igri prije svega gospodarski subjekti i poduzetnici, u ovoj fazi iznimno su važne, preko njih se trenira sustav. Dakle treniraju se svi oni sudionici u procesu i potencijalni korisnici. Dakle sigurno je da većina tih gospodarskih subjekata natjecatelja nije navikla na tako komplicirane procedure, na procedure za koje je potrebna obimna dokumentacija u kojima su vrlo precizno definirani kontrolni mehanizmi. Dakle potrebno je usvojiti standarde Europske unije i pripremiti se za razdoblje kada će isključivo o našoj pripremljenosti našoj sposobnosti ovisiti koliko ćemo kao članica, kao ravnopravna članica Europske unije uspjeti povući sredstava iz kohezijskih i strukturnih fondova. Jer jedno je sada kada novac dobivamo kao pomoć, kada nam je on odobren kroz ove programe, a drugo je situacija kada će Hrvatska kao ravnopravna članica se natjecati sa ostalim članicama Europske unije oko zajedničkog proračuna, dakle koliko će sredstava tada povući iz kohezijskih i strukturnih fondova. Jer tada će dio tih sredstava biti uplaćen iz Republike Hrvatske, dakle da li sa naslova PDV-a, da li sa naslova carina, prema tome itekako nam je važno da sustav bude osposobljen, da bude vjerodostojan, utreniran i da kada budu značajnija sredstva u igri dakle da ih uspijemo povući i vratiti u hrvatsko gospodarstvo i u hrvatske infrastrukturne projekte. Prema tome sada treniramo i osposobljavamo sustav za puno jače utakmice kada će biti i veća sredstva i kada to neće biti samo pomoć nego znači nadmetanje sa ostalim zemljama. Mi smo često kroz ovih 17 godina imali niz poticajnih programa kojima smo poticali poduzetništvo, kojima smo poticali poljoprivredu ili neku drugu gospodarsku granu, no vrijeme je pokazalo da vrlo često neovisno i o inspekcijskim nadzorima nismo mogli namjenski, odnosno nismo mogli kontrolirati namjenu trošenja tih sredstava. No ovdje je situacija potpuno drugačija. Dakle novac se dobiva kroz strogo propisane procedure i mehanizme nadzora, dobiva se tek po realizaciji projekata i dobro je da se naši gospodarstvenici navikavaju i uče takvom sustavu. Naime, imali smo vezano za one prve natječaje SAPARD nije bio odaziv velik, no očekuje se u ovom trećem krugu da bi se u svakom slučaju veći dio sredstava potrošio. No, u hrvatskoj poljoprivredi sve je više pravih poduzetnika koji znaju da bez usvajanja i standarda u tehnologiji i standarda u veterinarsko-zdravstvenim uvjetima, a konačno i standarda u poslovanju shvaćaju da neće biti konkurentni na tom integralnom tržištu Europske unije i da se jednostavno moraju prilagođavati i da moraju usvajati te standarde. Zato bi ovi programi trebali biti važan doprinos strukturnim reformama i prilagodbi s jedne strane državne administracije, a s druge strane gospodarskih subjekata. Klub Hrvatske demokratske zajednice drži da je i Vlada i državna administracija odradila značajan posao. Svi mi koji smo imali prilike u tome sudjelovati, koji smo vodili pregovore s komisijom i ustrojavali sustav znamo da iza svega stoji ogroman napor i da zbog svih političkih procesa u Europskoj uniji i povijesnog trenutka u kojima je Republika Hrvatska kandidat za članstvo morali smo raditi i puno brže i puno bolje nego ostale zemlje koje su danas članice Europske unije. To je dodatni napor ali je to i dodatna motivacija i zato dajemo punu potporu Vladi i svim državnim tijelima na čelu sa Ministarstvom financija da uspješno privedu ovaj posao kraju i da stvorimo što bolje pretpostavke kako bi povukli što više sredstava iz budućih kohezijskih i strukturnih fondova. Hvala lijepa.
Hvala. Na redu je gospođa zastupnica Marijana Petir u ime kluba HSS-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, zastupnice i zastupnici. Klub HSS-a podržat će ovo izvješće za 2007. godinu koje se odnosi na korištenje sredstava iz pretpristupnih fondova s tim da naravno nas kao HSS posebno zanima područje SAPARD-a koji je instrument za financijsku pomoć kojim se pruža potpora poljoprivredi i ruralnom razvoju a kako bi se omogućilo zemlji kandidatkinji da se pripremi za korištenje sredstava iz fondova zajedničke poljoprivredne politike nakon punopravnog ulaska u članstvo Europske unije. Sam program pokrenut je 2000. godine i osim primarnih ulaganja u poljoprivredu i ruralnu infrastrukturu usmjeren je na rješavanje strukturnih prilagodbi u tim sektorima, na izgradnju konkurentnog i učinkovitog sektora poljoprivrede i prerade hrane, stvaranje novih radnih mjesta i prihoda u najmanje razvijenim regijama, jačanje održivog razvoja u ruralnim područjima te poboljšanje kvalitete života ruralnog stanovništva. Za upravljanje tim programom zaduženo je Ministarstvo poljoprivrede. U sklopu samog ministarstva su razdvojene funkcije pripreme Nacionalnog plana ruralnog razvitka kojim se određuju mjere koje će se financirati sredstvima iz SAPARD programa te same provedbe SAPARD programa. U SAPARD planu Ministarstvo poljoprivrede identificiralo je dvije ključne mjere unutar kojih će biti omogućeno SAPARD financiranje, krajnji korisnici sredstava iz SAPARD-a razlikuju se ovisno od mjera koje je usvojilo ministarstvo kao prioritet na koji će biti usmjerena sredstva iz tog programa. Te dvije mjere su ulaganje u poljoprivredna gospodarstva te prerada i trženje poljoprivrednih i ribarskih proizvoda. U prvoj mjeri ulaganja u poljoprivredna gospodarstva financira se svaki potencijalni korisnik koji mora uložiti u projekt 50% vlastitih sredstava dok se iz SAPARD-a sufinancira ostalih 50% ukupne investicije ali najviše 2,5 milijuna kuna po korisniku. Druga mjera prerada i trženje poljoprivrednih i ribarskih proizvoda kao korisnici se mogu javiti fizičke i pravne osobe registrirane za određenu djelatnost, financira se svaki potencijalni korisnik sredstava koji mora uložiti 50% vlastitih sredstava dok se iz SAPARD sufinancira 50% od ukupne investicije a najviše 10 milijuna po korisniku. Mi u HSS-u često smo upravo o provedbi ovog programa razgovarali sa poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima na terenu i sa seljačkim udrugama a imali smo prilike susresti se i sa predstavnicima poljske Vlade i njihovog veleposlanstva kao i konzultantima koji su tamo vodili pregovore. Za razliku od Hrvatske Poljska se uspjela izboriti za šest mjera i u tih šest mjera su značajne mjere i nabavke mehanizacije koja ne mora biti nužno nova već može biti i rabljena a u tim pregovorima poljskoj Vladi puno su pomogle i seljačke udruge i pritisci koje su upravo oni radili. Obzirom da evo kroz informacije koje dolaze sa terena i kroz samu strukturu utroška vidljivo je da uglavnom obiteljska poljoprivredna gospodarstva se ili nisu javljala na natječaj SAPARD programa niti u prvom krugu niti u drugom krugu, a sada je i treći natječaj raspisan odnosno već je trebao biti zatvoren što pokazuje i nas upućuje na ozbiljan problem. Dakle, znači da isključivo poduzeća odnosno fizičke osobe su dovoljno kapacitirane da bi se uopće pripremilo za tako jednu kompliciranu proceduru. Kao što je i kolega Kovačević spomenuo doista treba ispuniti sve potrebne aplikacije i biti u tome oprezan da se ne pogriješi ali isto tako uložiti poprilično novca ako sami niste u stanju popuniti tu aplikaciju da vam to učini netko drugi. Na terenu dolaze informacije od poljoprivrednih obiteljskih gospodarstava da konzultantske tvrtke traže od 3 do 5 tisuća eura da bi im pomogli ispuniti te aplikacije. Mislim da je svima u ovoj dvorani a i resornom ministarstvu i ovdje kolegicama iz Ministarstva financija potpuno jasno da prosječno obiteljsko gospodarstvo u Republici Hrvatskoj koje se bavi poljoprivredom nema 3 do 5 tisuća eura da bi platilo takvu jednu aplikaciju za koju dakle i nije sigurno da li će u konačnosti biti prihvaćena. Zbog toga mi iz HSS-a svakako apeliramo na nadležnu SAPARD agenciju ali i na ministarstva koja su uključena u ovaj proces dakle poslovanja i suradnje sa pretpristupnim fondovima da doista iznađu jedan model kako bi se pomoglo u ispunjavanju tih aplikacija i da jednostavno poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima cijeli taj proces bude puno jednostavniji, da ne bude ovoliko kompliciran jer se bojimo da onda i u ovom trećem krugu ili u nekom novom krugu ili na nekom novom natječaju primjerice IPA-i opet nećemo moći biti zadovoljni jer nećemo povući sva sredstva koja su namijenjena za Hrvatsku. Republici Hrvatskoj je u okviru SAPARD programa namijenjeno 24,7 milijuna eura što nije beznačajan novac. U do sada provedena dva natječaja zaprimljeno je 97 prijava od čega je odobreno odnosno ugovoreno 29 projekata. Ukupni iznos ulaganja odobrenih projekata iznosi 28,4 milijuna eura dok je ugovoreni iznos potpore iz EU sredstava 8,89 milijuna eura a od toga nacionalno sufinanciranje iznosi 2,96 milijuna eura. Sa ovakvom dinamikom ako se to tako nastavi zasigurno nećemo moći biti zadovoljni i na svima nama je da poduzmemo adekvatne korake kako bi se ovakvo usporeno i neadekvatno trošenje sredstava iz SAPARD-a na neki način promijenilo. Bilo je ovdje riječi da su uočene određene nepravilnosti i to je točno ali je Ministarstvo poljoprivrede promptno reagiralo i podnijelo sva potrebna izvješća i tu u svakom slučaju nema nikakve njihove odgovornosti. No, programi koji su ovdje navedeni odnosno mjere za koje Hrvatska može ugovarati programe unutar samog SAPARD-a svakako da imaju i svoju podršku unutar proračuna Ministarstva poljoprivrede koji je ovaj Hrvatski sabor usvojio. Primjerice, za ruralni razvoj je po prvi puta odvojena značajna svota sredstava i to je 450 milijuna kuna a sam proračun je porastao za 25%, dakle na 4,5 milijarde kuna i ako se tu uračunaju sredstva koja se odnose i na ruralnu infrastrukturu a dolaze iz drugih ministarstava primjerice kad je riječ o društvenoj infrastrukturi koja dolazi iz Ministarstva prosvjete, Ministarstva zdravstva ili Ministarstva mora, infrastrukture onda je riječ o više od 6 milijardi kuna koje smo mi osigurali za ulaganje u hrvatska sela. No, svakako bi bilo šteta da se ova sredstva od 25 milijuna eura ne povuku iz SAPARD programa, jer mislim da itekako u Hrvatskoj postoje sposobni ljudi koji mogu pomoći u pripremi aplikacija i to onih aplikacija koje će biti prihvaćene i koje će dobiti podršku od Europske unije. U svakom slučaju HSS se zalaže i za slijedeće. Mislimo da kod tih aplikacija treba provjeriti da li se aplikant bavi proizvodnjom i preradom hrane i izvozom tih proizvoda ili pak uvozom. Smatramo da je nedopustivo da se kreditiraju, da se pomažu i da se odobravaju bespovratna financijska sredstva bilo iz SAPARD programa, bilo iz resornog ministarstva, bilo iz HBOR-a za one poduzetnike koji umjesto da postanu izvoznici su postali najveći uvoznici u Republici Hrvatskoj. Ja moram spomenuti da je prošle godine u Republiku Hrvatsku uvezano preko 2 milijarde dolara hrane što smatramo da je strašno i da takvu situaciju zasigurno ne bi smjeli dozvoliti i ove godine. U tom smislu naravno da je nemoćno samo Ministarstvo poljoprivrede. Ono mora imati podršku i drugih ministarstava, ali i banaka i institucija koje na bilo koji način financijski sudjeluju u potporama proizvodnji poljoprivrednih proizvoda ili bilo kakvom postupanju unutar poljoprivrednog sektora. Loše je ukoliko kredite i bespovratna sredstva dobivaju oni koji na kraju uvoze poljoprivredne proizvode, dok ih naši poljoprivredni proizvođači i seljaci nemaju kome prodati. U tom smislu HSS apelira sa ovog mjesta da se način dodjele financijskih sredstava preispita posebno kad je riječ o aplikantima i velikim poduzećima koja ne doprinose plasiranju hrvatskog poljoprivrednog proizvoda na domaće i strano tržište već koji naprosto uništavaju hrvatsko selo i hrvatsku poljoprivrednu proizvodnju. Mislim da i ovo izvješće koje danas imamo i ova iskustva o kojima nam govori praksa na terenu nam trebaju poslužiti kao primjer da za programe koje ćemo u budućnosti pregovarati i aplicirati ne ponovimo iste greške koje su se do sada događale i u tom smislu naravno da i kao zastupnici HSS-a nudimo svaku pomoć u tom dijelu, jer smo svjesni da za opstanak hrvatskog sela, poljoprivrednih obiteljskih gospodarstava treba uložiti veće napore. Mi smo u tom dijelu spremni i pomoći. Nije dovoljno ulagati samo financijska sredstva u obliku poticaja. Nužno je stvarati drugačije uvjete života na selu, ali nužno je ulagati i u obrazovanje poljoprivrednih proizvođača koji trebaju dobiti certifikate, koji će se moći upisati u radnu knjižicu i gdje ćemo stvarati jednu kritičnu masu poljoprivrednih proizvođača koji će biti konkurentni na europskom tržištu. Naravno da u tom smislu klub HSS-a podržava ovo izvješće sa napomenom da sve ono što je uočeno kao nedostatak i kao veliki problem bude ispravljeno u slijedećoj fazi i kod SAPARD programa kako sredstva ne bi ostala neiskorištena, ali i kod drugih programa koja će Hrvatska ugovarati i za koje će aplicirati. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite. Oprostite, u 16,13 je prošlo vrijeme za prijavu od deset minuta. Izvolite gospodine Šišljagiću.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo, ja bih se osvrnuo vezano za pretpristupne fondove na Osječko-baranjsku županiju pa bih kazao da je u proteklih 10 mjeseci u Osječko-baranjskoj županiji i za Osječko-baranjsku županiju za projekte Europska unija odobrila 9 projekata. Naime, mi smo prije 2 godine utemeljili Regionalnu razvojnu agenciju Slavonije i Baranje, osigurali ured u Bruxellesu. Isto tako, osigurali kontakt i konzalting kuću koja nam pomaže u izuzetno, a o tome je bilo riječi od strane više govornika koji su sudjelovali u raspravi. Dakle, potrebno je za pretpristupne fondove i pomoć izuzetno zahtjevna dokumentacija. Prema tome, možemo biti kritični i treba biti kritični i prema ovom izvješću. Naravno da je bilo i propusta i nedostataka i pogrešaka. Ali čini mi se, a ja to govorim iz iskustva koje smo mi imali na lokalnoj razini, na razini županije da je to neizbježno. Jer kad ulazite u nekakav ovakav posao, nemate iskustva i kako se ono kaže “uči se u hodu“. Prema tome, kada se govori o zamrzavanju 130 milijuna naravno eura u projektu PHAR-e ili 5 milijuna eura manje u IPA-i naravno da to nije dobro. Međutim, to je onaj ceh ili račun koji se plaća na iskustvo. Pa tako i u Osječko-baranjskoj županiji na kojim projektima smo sudjelovali primjerice za projekt iz CARDS-a za projekt jabuka iz pretpristupnih fondova je došlo 145 tisuća eura, pa za prekogranični turizam 97 tisuća eura, pa u dijelu energetike 107 tisuća eura. Nedavno smo iz projekta PHAR-e dobili bespovratnih sredstava 960000 eura. Dobio je poduzetnički inkubator “Bios“ u gradu Osijeku odnosno Osječko-baranjskoj županiji ili iz SAPARD-a za izgradnju farme i za tov teladi i junadi u 3 projekta koji su dobili sredstva u ukupnom iznosu od 620000 eura ili iz projekta CEI INTEREG u ukupnoj visini od 60000 eura. Dakle, ukupna vrijednost koju smo povukli iz pretpristupnih fondova Europske unije u zadnjih 10 mjeseci u Osječko-baranjskoj županiji su 2 milijuna eura. Naravno, ja moram ovdje naglasiti da smo imali u svim ovim projektima, iako smo se oslanjali na kako se ono kaže na vlastite snage, vlastite potencijale i resurse, ali smo imali i od nadležnog ministarstva isto tako pomoć. Ja želim još jednom naglasiti da Osječko-baranjska županija i grad Osijek ima osiguran prostor u Bruxellesu i mislim da je to dobro i pokazalo se kao dobro u posljednje 2 godine u tom uredu ne djeluje samo Osječko-baranjsko županija djeluju i ostale županije istoka Hrvatske, ali i ne samo istoka Hrvatske, pa evo koristim prigodu za projekte kontinuirano s vremena na vrijeme ovisno o potrebama na lokalnoj razini mogu koristiti usluge ovog ureda u Bruxellesu. Regionalna razvojna agencija Slavonije i Baranje je aplicirala na 54 projekta do sada. 14 ih je provedeno, 29 je u provedbi i 11 u evaluaciji. Ukupna vrijednost ovih projekata je 21 milijun eura. Ono što je svakako nedostatak, a što je uočeno kako u našoj županiji, a tako sasvim sigurno i na državnoj razini, to su tri stvari. Prije svega ponavljam, sigurno je da mi još učimo, nedostatak znanja je sasvim sigurno da se očituje prilikom aplikacije pojedinih projekata, ali isto tako i nedostatak informacija, ali i nedostatak proaktivnih koraka. Kad kažem nedostatak proaktivnih koraka, tada mislim na osiguranje financiranja, a posebno se to odnosi evo na program koji predstoji, to je IPA. Prethodno u ovom programu IPA ispregovarano je predfinanciranje projekata od strane korisnika i to predfinanciranje nije beznačajno u poprilično velikim iznosima. E sada, možete imati izuzetno kvalitetan projekt, potreban projekt na lokalnoj razini, potporu čak i nadležnog ministarstva i svih onih institucija koji su potrebni, kompletnu dokumentaciju, ali nemate sredstava. Što onda? A trebate, morate kao preduvjet sudjelovati u ovakvom jednom projektu. Ja ću se vratiti, nije iz programa IPA-e, ali mi smo primjerice da bi dobili 960 tisuća eura morali u projektu poduzetničkog inkubatora "Bios", sudjelovati sa milijun i 500 tisuća kuna do ishođenja građevinske dozvole. E sad, pitam ja vas kada treba u takvom jednom projektu koji je izuzetno vrijedan sudjelovati na primjer Levanjska varoš čiji je proračun takav da oni sami ta sredstva osigurati ne mogu. A mehanizam da bi se osigurala ova inicijalna sredstva, još uvijek nije osigurana. Prema tome, mislim da se i u tome treba poraditi, dakle osim nastavka edukacije, osim poraditi na tome da informacije koje nadležno ministarstvo ima da se nađe načina da se oni spuste na sve lokalne razine, da ne kažem gotovo istog trenutka da se ne dogodi da se informacije zapravo spuštaju neposredno pred objavu natječaja ili već kad je neki od natječaja objavljen, ali isto tako mislim da je najveći problem osigurati financijska sredstva, posebno za ove male jedinice lokalne samouprave i uprave, odnosno one jedinice koje imaju mali fiskalni kapacitet. Evo, HDSSB razumijevajući sve ove poteškoće vezano za dobivanje sredstava iz pretpristupnih fondova, ali naravno i aktivnosti i nadležnog ministarstva i svih ljudi koji su radili na ovome, ovo izvješće za 2007. godinu će prihvatiti. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite. Nema ga. Gubi pravo rasprave po ovoj točki. Gospođa zastupnica Romana Jerković. Nema je. Također gubi pravo rasprave. Gospođa zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Sukladno zaključku ovog Visokog doma iz 2005. godine imamo pred nama izvješće Vlade Republike Hrvatske o korištenju pristupnih fondova Europske unije sa posebnim osvrtom na planirane a neiskorištene programe, povučena a neiskorištena sredstva, te moguće prijevare i nepravilnosti u postupku korištenja pretpristupnih fondova. Ja ću pokušati demantirati sve one kolege koje su u svim svojim dosadašnjim izlaganjima tvrdili da nisu osposobljeni ljudi na državnoj, regionalnoj i lokalnoj razini za ovakve projekte, odnosno za povlačenje sredstava Europske unije. Na primjeru Zadarske i Šibensko-kninske županije. Zadarska županija je koristila sredstva iz svih dostupnih programa Europske unije, posebno KARC i to obje komponente, i nacionalnu i regionalnu. Od ukupne alokacije za Republiku Hrvatsku, Zadarska županija zajedno sa Šibensko-kninskom iskoristila je iz regionalne komponente i tehničku i financijsku pomoć u značajnom iznosu. S programom smo počeli negdje 2002. godine, ali smo i tad znali da je jedno od najvažnijih poglavlja u pregovorima između Republike Hrvatske i Europske unije regionalna politika jer raspolaže sa više od 30% budžeta Europske unije te da izrada programa i njihova provedba zahtjeva sasvim jasnu administrativnu organizaciju koja uključuje suradnju između javnih i privatnih institucija. Znali smo i da bi Republika Hrvatska pristupila strukturnim fondovima, mora pokazati svoju sposobnost planiranja i implementacije regionalnih razvojnih politika u skladu sa praksama Europske unije. Znajući također da će sredstva iz KARC-a biti oslobođena za regionalni razvoj samo ako programi doprinose krajnjem cilju, a to je pripremi Republike Hrvatske za strukturne fondove, krenuli smo, mi u Zadarskoj županiji znači zajedno sa Šibenskom na razini regionalne samouprave ispitati svoju sposobnost za povlačenje sredstava iz programa KARC 2002 održivi razvoj u ratom pogođenim područjima koje nam je na raspolaganje stavila Europska komisija. To je bio trogodišnji regionalni razvojni projekt za ove dvije županije, čiji je ukupni proračun iznosio 14 milijuna eura. Rok dovršetka je bio 31.12.2006. godine. Dugoročni cilj navedenog projekta bio je da politika regionalnog razvoja bude kompatibilna sa Europskom unijom, a kratkoročni ciljevi uspješno raspoređena financijska sredstva i razvoj kapaciteta lokalnih sudionika za planiranje i vođenje regionalne politike u skladu sa principima Europske unije te unapređenje kvalitete regionalnog operativnog programa kao instrumenta planiranja. Kratkoročni ciljevi ispunjeni su u potpunosti. Sredstva stavljena na raspolaganje povučena i u potpunosti i prijevremena, razvijeni su kapaciteti lokalnih sudionika za planiranje i vođenje regionalne politike. Samo ću reći da je održano 18 seminara za sve sudionike. Svi koji su htjeli su mogli biti uključeni odnosno bili uključeni u seminare koji su održani na razini Zadarske županije. Izradom ažuriranog ROP-a još jedanput smo svladali metodologiju izrade regionalnog operativnog programa kao instrumenta planiranja i na osnovu pripremljenih projekata povukli značajna sredstva iz fondova, iz Fonda za regionalni razvoj Republike Hrvatske ali i fondova Europske investicijske banke ali isto tako iz kredita Svjetske banke. Kvalitetna i odgovorna provedba programa CARDS na području Zadarske i Šibensko-Kninske županije uz značajne poteze Vlade Republike Hrvatske sigurno je doprinijela da Republika Hrvatska u veljači 2006. godine dobije akreditaciju kada je i projekt decentraliziran i na taj način preneseno upravljanje i provođenje natječaja na Ministarstvo financija. Ja ću samo kratko nabrojiti projekte u kojima je sudjelovala Zadarska županija bilo kao nositelj projekta bilo kao korisnik. Iz programa CARDS 2002. prvi projekt koji sam već spomenula u iznosu od 7 milijuna EUR-a. Drugi projekt je strategija jačanje kapaciteta na regionalni, kapaciteta za regionalni razvoj, nositelj Vlada Republike Hrvatske a korisnik Zadarska županija. I treći projekt lokalno partnerstvo za zapošljavanje, nositelj Hrvatski zavod za zapošljavanje a rezultat na području Zadarske županije što je izrađena strategija razvoja ljudskih resursa za područje Zadarske županije. Iz programa CARDS 2003. smo koristili program «Razvoj poslovne i investicijske klime u Republici Hrvatskoj». Program je provodila Vlada odnosno Ministarstvo gospodarstva, a rezultat je da je Zadarska županija opet zajedno sa Šibensko-Kninskom postigla traženu razinu pripremljenosti i zaslužila međunarodno priznat certifikat. Iz programa CARDS 2004. dva programa smo koristili i ovdje ću se malo zadržati jer se radi o prekograničnoj suradnji. Prekogranična i transnacionalna koja se na razini države sad financira sa oko 16,2 milijuna EUR-a iz sredstava CARDS i PHARE. Radi se o 137 projekata. U ovom segmentu gotovo 90% je ugovorenih sredstava i to su projekti u fazi implementacije i prema planu bit će iskorištena sva preostala ponuđena sredstva. Recimo spomenut ću samo ovdje osporavani program PHARE u ovoj komponentni je praktički sve ugovoreno. Niti jedan program iz ovog nije osporavan u onoj, spomenutim osporavanjima prije. Značaj ovih projekata znači prekogranične i transnacionalne suradnje se sastoji u tome što 18 od 20+1 županije ima izravne fizičke granice sa regijama susjednih država. Praktički Republika Hrvatska je u cjelini prekograničnog karaktera. Republika Hrvatska je uključena u 6 IPA prekograničnih programa i 2 transnacionalna. Svaka županija je praktički uključena sa 1 ili 2 programa izravno ili neizravno. Za razdoblje od 2007. do 2013. za ovaj dio su, predviđeno je 72 milijuna EUR-a a znamo da je vrijednost u ovoj komponenti negdje od 50 do 450 tisuća EUR-a po projektu što znači da bi mogli za ovo sljedeće razdoblje do 2013. imati negdje od 1000 do 1300 projekata. Svakako da s obzirom na ove karakteristike ove linije programa velik je interes i županija, gradova, općina i nevladinih organizacija. I praktički ovi projekti su najkorisnije sredstvo u okviru konkretne regionalne suradnje. Iz programa PHARE 2005. dva projekta koristi Zadarska županija. Jedan je mreža zdravstvenih, zdravstvena mreža koju zajedno sa šibenskom i splitskom koristimo i zajedno sa Italijom. I imamo drugi projekt. To je izgradnja poslovne infrastrukture u poslovnoj zoni Šopot u gradu Benkovcu čija je vrijednost skoro milijun EUR-a. Iz programa PHARE 2006. imamo kandidiranih par projekata vrlo dobro pripremljenih, ali evo njih, u tijeku je evaluacija. Iz programa SAPHARD se možemo pohvaliti i dva vrlo vrijedna projekta, oprema za mljekaru vrijedna 10 milijuna kuna i oprema za odnosno izgradnja objekta za preradu ribe u iznosu od milijun kuna. Također spomenut već program za, u Šibenskoj županiji iz programa ISPA to je Regionalni centar za gospodarenja otpadom, također vrlo vrijedan projekt. Evo kroz ovako velik broj projekata samo na primjeru ove jedne, dvije županije velik broj različitih projekata i strogih procedura Europske unije kroz učenje napravljene su i nepravilnosti što ovo izvješće niti ne skriva. Ali se uočava da se s njima upravlja znači s nepravilnostima da se upravlja u skladu s procedurama i standardima Europske unije. Vidljivo je iz izvješća da su uočene nepravilnosti uglavnom tehničkog karaktera. Nemaju visok rizik u smislu da ukazuju na loše funkcioniranje ili prijevare u sustavu. Stoga podržavam ovo izvješće Vlade Republike Hrvatske, a izlaganjem o korištenju sredstava iz gotovo svih raspoloživih predpristupnih programa pomoći Europske unije na području Zadarske i Šibensko-Kninske županije htjela sam pokazati da je i područna i lokalna samouprava koristeći pomoć Europske unije razvila kapacitete i postala partner Vladi Republike Hrvatske i u pripremi i programiranju za novi instrument predpristupne pomoći. Znači u pripremi je Vlada u izvještajnom razdoblju najviše i radila. Nadam se da je ovo garancija i vjerujem da je ovo garancija da ćemo pripremljeni na svim razinama ubrzati korištenje komponente IPA-e i tako spremni dočekati korištenje strukturnih i kohezijskog fonda čiji proračuni su znatno veći. Hvala.
Hvala. U ime predlagatelja gospođa Ivana Maletić, izvolite, državna tajnica.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici hvala lijepo. Ja se moram osvrnuti na izlaganja klubova zastupnika i naravno odgovoriti na pitanja koja su bila izravno postavljena. Ono što je jako bitno i na početku želim istaknuti je da kod razmatranja predpristupnih programa Europske unije je važno uvijek voditi računa o ovoj vremenskoj dimenziji izvršavanja tih programa zato što je u biti teško podvlačiti crtu u bilo kojem trenutku provedbe programa i projekata i važno je imati na umu točno određene rokove koji su dogovoreni dakle i sa komisijom prilikom potpisivanja financijskih sporazuma. Tako npr. kada govorimo o CARDS programima imamo točno i o PHARE programima, imamo točno definirane rokove za ugovaranje, rokove za završetak ugovora, rokove za plaćanje. Podvlačenje crte i razgovor o tome koliko je nešto izvršeno ili ne prije nego što je određeni rok istekao je ustvari samo nekakvo nagađanje u kojem možemo biti pesimisti ili optimisti, dakle tu možemo biti pozitivni ili negativni. Naravno da ja kada bi kao osoba koja radi u tome nagađala o tome bi rekla da ćemo platiti sve i iskoristiti sve i to je naša želja i naš cilj. Ja se nadam ustvari želja i cilj svih nas. Dakle u ovom trenutku rokovi koji su istekli vezani su uz rokove ugovaranja u CARDS 2003., 2004. i PHARE 2005. Dakle ugovaranja i tu su pokazatelji, brojke su takve kakve jesu i one su zaista izuzetno pozitivne. Naravno da je sustav na početku da se mi još uvijek učimo procedurama rada Europske unije i njihovoj financijskoj regulativi i pravilima ugovaranja, dakle nabave i ugovaranja i u tom procesu moramo dakle proći svoje lekcije, napraviti greške, ali se dakle naučiti iz tih grešaka izvući i ispraviti ih i u biti temeljem toga sustav ojačati i učiniti što efikasnijim kako bi kao zemlja članica u biti pokazali da možemo snažno nastupiti na europskom tržištu i zaista iskoristiti europske fondove. Isto tako kada govorimo o ovoj vremenskoj dimenziji, dakle teško je, poštovani gospodin zastupnik Mondekar je ustvari spomenuo neke projekte. Jedan od projekata u pravosuđu u kojem u jednom trenutku nisu bili ispunjeni preduvjeti za nastavak procesa rada na ugovaranju tog projekta. Međutim to je bilo u tom trenutku i u tom izvješću, ali u međuvremenu su preduvjeti ispunjeni, one line sustav je uspostavljen i 30.4. je taj projekt proslijeđen, ukupna tehnička dokumentacija je proslijeđena u delegaciju na daljnju provjeru, dakle i taj projekt ide svojim slijedom. Zašto ovaj primjer posebno navodim? Izvješća, u biti je za nas vrlo pozitivno upravo što se traže izvješća ove vrste u Hrvatskom saboru, to je nešto što uvijek ističemo kao vrlo pozitivan primjer zato što nije samo Vlada zainteresirana za kvalitetan rad uspostavljanje ovog sustava i provedbu projekata nego čak na najvišoj razini imamo interes i želju da se to prati, nadzire i kvalitetno znači upozorava na potrebna poboljšanja. Što se izvješća tiče Vladi šaljemo mjesečna izvješća pa i dvotjedna i ad hoc izvješća ako je potrebno, u kojima se upravo naglašavaju ovi neki nedostaci i problemi pa je ovo bilo u jednom od izvješća za Vladu. Dakle naglašeno da u ovom trenutku preduvjeti nisu ispunjeni, da se moraju ispuniti, tijela su odmah adekvatno reagirala, to do kraja napravila u zadanim rokovima. Dakle to su ti nekakvi mehanizmi upozorenja koji su postavljeni onda na razini Vlade i među svim resorima. Na Sabor nastojimo poslati konkretno izvješće stanja ustvari onog bez nekakvih hipotetskih nagađanja o tome što bi bilo kad bi bilo nego konkretno izvješće kakvo je trenutno stanje. Tako isto recimo ako govorimo o ovim ISPA projektima koji su bili spomenuti. Da, zaista, to su veliki infrastrukturni projekti međutim rok za završetak ugovora za projekte je 31.12.2010. Do sada je potpisano 6 ugovora, 4 ugovora su objavljena. Dakle projekti su u tijeku, proces se zahuktava. Naravno da se uvijek u nekom trenutku može naići na nekakvo arheološko nalazište ili se mogu promijeniti vremenske prilike pa to može ugroziti projekt, ali jednostavno to je viša sila na koju zaista ne možemo utjecati. Rok je zadan i nadamo se da s obzirom na dinamiku koju imamo ćemo zaista uspješno ove projekte provesti i izvršiti. Još jedno pitanje je bilo vezano uz prekograničnu suradnju. Tu smo recimo u jednom položaju kao zemlja kandidatkinja do sada smo ustvari imali prilike sudjelovati u prekograničnoj suradnji sa zemljama članicama, znači Slovenijom, Mađarskom, Italijom i u biti u tim zemljama su upravljačka tijela i prvenstveno o njima i njihovom radu ovisi koliko će se uspjeti zaista sredstava iskoristiti i ugovoriti. Dakle to je pomalo čak izvan naše moći. Mi dajemo sve od sebe, ali je opet ključna uloga zemlje članice. Međutim mi smo dokazali svoju kvalitetu rada i vjerodostojnost i dobili priliku u IPA-i kod prekogranične suradnje ustvari početi surađivati ne samo sa zemljama članicama nego i sa zemljama koje nisu niti zemlje kandidatkinje, dakle pa ćemo mi u takvim projektima imati vodeću ulogu i mi ćemo moći znači povući i profilirati se kao jedan vođa dakle u regiju u tom dijelu i to je naravno bio i cilj. Što se tiče kriterija odabira projekata, isto jedno od pitanja poštovanog zastupnika. Kriterij odabira su uvijek vezani uz pripremljenost projekta, dakle stupanj i kvalitetu pripremljenosti projekta kako bi on mogao zaista biti kvalitetno onda izvršen i proveden, a vezani su naravno i uz povezanost projekta sa regulativom Europske unije, a acquisom, sa direktivama. Pa tako kada govorimo o ovim infrastrukturnim projektima ne samo u prometu nego i u okolišu onda je važno da je to područje otpadnih voda, zraka, vodoopskrbe. Dakle točno su definirana područja u kojima određeni projekti onda, iz kojih određeni projekti dolaze u obzir ili ne. Još jedno od pitanja je bilo vezano uz SAPARD. Dakle u SAPARD-u što se tiče treće mjere, sustav se nije akreditirao za korištenje treće mjere i prvenstveno smo se skoncentrirali na korištenje prve i druge mjere. Nadamo se da nakon ovog trećeg natječaja ćemo pokazati veću apsorpcijsku moć i da će se sredstva treće mjere uspjeti realocirati na prvu i drugu mjeru i tako uspješno iskoristiti. Evo, hvala lijepa na pažnji.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, ne nastavlja se pojedinačna rasprava samo što je sada na redu gospodin zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Pa ja bih se također dotaknuo ove vremenske dimenzije jer mi se ona čini danas zapravo i najvažnija. Slušajući kolege predstavnike klubova iz opozicije moglo se jasno uočiti da ili mi ne čitamo iste dokumente ili doista se ti dokumenti interpretiraju na način na koji u ovom trenutku to doista nije primjereno. Zašto to govorim? Zato što je ovdje bilo puno riječi da se radi o nestručnim službama unutar državne uprave, da se radi o nestručnim ljudima, da se radi o nesposobnosti, da nismo uspjeli iskoristiti naše šanse itd. Jedino o čemu danas možemo razgovarati je ako govorimo o konačnim rokovima to je da su se istekli rokovi jedino za ugovaranje sredstava i to za određene programe, samo za ugovaranje sredstava ti rokovi su za nama. I kad govorimo o tome onda moramo reći da je Hrvatska tu postigla izvanredne rezultate jer je iskorišteno 87,48 u PHARE-u 2005. pa do 97,7% u CARDS-u 2003. itd., 1994. 96, od 2002. do 2004. Dakle, možemo govoriti da je Hrvatska napravila nešto što zemljama članicama Europske unije danas a koje su prolazile kroz slične programe zapravo nije pošlo za rukom. Hrvatskoj je to pošlo za rukom na najbolji mogući način jer je ugovorila sredstva u tako visokim postocima. Već smo čuli da je kriterij Europske unije da iskorištenost odnosno ugovaranje sredstava sve poviše 70% da zapravo predstavlja uspjeh i to jasno kažu partneri iz Europske komisije. Druga stvar vezano za vremensku dimenziju je kad istječu rokovi plaćanja po ovim odobrenim ugovorenim sredstvima to je izuzetno bitno. To je tek kraj 2009. godine. Tek na kraju 2009. godine kad počnu isticati rokovi za plaćanje ovih projekata onda možemo reći jesu li doista sva ugovorena sredstva i povučena a to je tek prvi termin, prvi vremenski rok kod kojeg možemo utvrditi jesu li povučena sredstva koja su ugovorena u iznosima, dakle u postocima od preko 95 ili 97%. Dakle, mi danas ne možemo govoriti ovako paušalno kao što se to danas pokušalo govoriti kako nismo iskoristili sredstva. Koja sredstva kad mi još nemamo izvještaje rokova plaćanja jer ne možemo ih ni imati prije kraja 2009. godine. Mi smo danas tek, nismo ni na sredini 2008. godine. Tek za godinu i pol dana počinju istjecati ti rokovi i tada ćemo imati čvrsta saznanja stvarno šta se dogodilo sa tim svim projektima. Naravno da se projekti prate, prati se realizacija, prati se sve ono što je vezano uz projekte ali ne možemo danas govoriti o tome da ta sredstva, da su povučena a nisu iskorištena ili ne možemo govoriti da su planirana a nisu iskorištena. Dakle, to je potpuno netočno i to jednostavno ne stoji. I doista mi je nerazumljiv razlog zbog kojeg pojedini zastupnici ili u ime klubova nastupaju na takav način. Mislim da pred nama imamo doista jedan kvalitetan dokument koji jasno govori da je Hrvatska uspjela zapravo napraviti i započela raditi strukturne reforme koje će nam pomoći u budućnosti, u vrlo skoroj budućnosti kad postanemo članovi Europske unije jer korištenjem ovih pretpristupnih programa pomoći Europske unije zapravo Hrvatska radi svoje strukturne reforme kako bi u slijedećem koraku ulaskom u Europsku uniju bila spremna koristiti i sredstva iz strukturnih i kohezijskih fondova koji će biti značajno veći. Evo IPA, spominje se IPA. Spominje se iznos od 750 milijuna eura. To je iznos koji nam stoji na raspolaganju od 2007. do 2011. Naravno da nismo u 2007. bili još spremni za takvo što, tek smo gradili sustav. Trenutno je sustav na akreditaciji, dakle uskoro ćemo sasvim sigurno dobiti odgovore jer sasvim sigurno da će taj sustav profunkcionirati ali temeljem dosadašnjih iskustava možemo sasvim sigurno reći da ćemo i sredstva iz IPA-e maksimalno iskoristiti odnosno da ćemo naći projekte, programe koji će biti na neki način za Hrvatsku izuzetno značajni u tom programu i da ćemo moći iskoristiti sva raspoloživa sredstva od 750 milijuna eura. Malo prije je državna tajnica rekla da rok za ugovaranje ističe tek 2010. godine. Dakle, govorimo o nečemu što je tek pred nama, za što mi stvaramo kapacitete i to je ono što je bitno. Treba reći da smo napravili veliki iskorak u jačanju administrativnih kapaciteta, da su tu doista ministarstva, agencije da su napravili značajan iskorak i da doista ljudi koji rade u tim institucijama, koji su zaposlenik, koji su tek nedavno i zaposleni u nekim institucijama su nedavno i završeni tek natječaji po kojem su primljeni ljudi koji se educiraju, koji će raditi na tim poslovima i u tom smislu možemo doista samo se pohvalno izraziti o ovom izvješću. Što je još bitno reći? Mislim da je Hrvatska napravila doista veliki napor i da je u najkraćim rokovima zapravo i na nacionalnoj razini napravila posao akreditacije i na razini Europske komisije. To je jako bitni istaknuti. Uspoređujemo se sa drugima. Pa usporedimo se onda sa drugima koji su prolazili sličan put kao Hrvatska, premda se pred nas postavlja i novi kriterij kao što je to slučaj i kod konkretnih pregovora sa Europskom unijom gdje su uvedena nova mjerila pa čak i nova poglavlja kao što je poglavlje o pravosuđu koje nije postojalo za zemlje koje su prije nas ušle u Europsku uniju. Dakle, postavljaju se neka nova mjerila temeljem iskustava koja su drugi imali. Dakle, postavljaju se viši pragovi, veći zahtjevi i u tom smislu doista mi možemo biti ponosni na ono što je napravljeno, što državna administracija, što Vlada Republike Hrvatske kroz svoje napore radi da bismo odgovorili ovom doista zahtjevnom zadatku i da bismo iskoristili sredstva koja nam stoje na raspolaganju. Evo, ja mislim da je to izuzetno bitno. Dakle, ova vremenska dimenzija je u ovom trenutku izuzetno bitna i možemo samo kažem pozdraviti ovo izvješće koje je vrlo transparentno. Govori nepravilnosti, govori o praćenju programa, govori točno što se događa sa svakim od pretpristupnih programa i ja osobno podržavam apsolutno ovakav način. Ono što mi se čini možda potrebnim istaknuti to je komunikacija sa javnosti, komunikacija sa onim korisnicima sredstava, sa onima koji se žele prijaviti na natječaje. Možda tu treba napraviti malo veći napor kako bi sve informacije vezane uz pretpristupne programe došle doista do onih krajnjih korisnika i u tom smislu ja mislim da je tu svatko odgovoran pa i Nacionalni odbor za praćenje pregovora koji također na neki način prati ovo pitanje korištenje pretpristupnih programa pomoći Europske unije. I u tom smislu mislim da trebamo svi skupa napraviti napor, i agencije i ministarstva, ali kažem i mi ovdje u Hrvatskom saboru da ljudima približimo zapravo o kojim se sve programima radi, za što se sve ne mogu kandidirati. Mislim, to je već prisutno u javnosti ali nikad dosta. U tom smislu mislim da ta jedna komunikacija prema krajnjim korisnicima mora biti još intenzivnija i u tom smislu možda treba razmisliti na koji način intenzivirati komunikaciju prema krajnjim korisnicima. Dakle, podržavam ovo izvješće apsolutno.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega, potpuno se s vama slažem da treba voditi računa i treba uzeti, imati obzira prema ovoj vremenskoj dimenziji. Ovo izvješće, a koje bi, ja opet ponavljam, trebalo biti svakih 6 mjeseci odlukom Sabora i pristankom Vlade svakih 6 mjeseci u raspravi, dobivamo ga tek nakon godinu dana, je izvješće od početka, a trebalo bi biti za 6 mjeseci, od početka o jednom dužem vremenskom periodu i potpuno se slažem s vama da je tu bitna vremenska komponenta. Onom što smo dobro prošli i što smo dobro napravili u vrijeme do 2006. dok je Europa vodila projekte i programe. Kad smo mi preuzeli posao u svoje ruke, kad nam je Europa dala mogućnost došli smo u situaciju iz listopada prošle godine, iz prosinca prošle godine dodatne mjere, gospođa državna tajnica ih je spomenula, doduše stidljivo u izvješću 5 milijuna manje, zamrznuti projekt programi, ja sam siguran da će se to i odmrznuti, siguran sam i uvjeren sam, i na koncu konca to je nužno i potrebno, međutim za ove probleme i zbog situacije u koju smo došli krivi smo si sami. I još na kraju, kolegica iz Zadarske županije, drago mi je da je spomenula to što je spomenula i to je samo dokaz da na lokalnom nivou imamo kapaciteta, imamo znanje, ima mogućnosti, međutim samo gradovima, općinama i županijama treba dati tu mogućnost za koristiti. Prema tome, potpuno se slažem s vama da vremenska dimenzija tu upitna, ali na jedan sasvim drugačiji način.
Odgovor, gospodin Matušić. Izvolite.
Kolega ja ne znam da li doista čitamo ista izvješća. Kao prvo, rekli ste svakih 6 mjeseci mi se nalazimo u 5. mjesecu, a ovo izvješće obrađuje 31.12.2007. Dakle 5 mjeseci nakon izvještajnog razdoblja. Prema tome, sasvim je jasno da je ovo izvješće itekako na vrijeme i da će sva slijedeća sasvim sigurno biti na vrijeme. A kad govorite o tome da onog trenutka kad su hrvatska tijela državne uprave preuzela određene programe u smislu upravljanja financijskih, tj. financijskog upravljanja rekli onda smo zakazali. To nije točno. Gledajte, imate izvješće za CARDS 2003. 97,7% ugovorenih sredstava, dakle visoki postotak izvršenja za razliku od prethodna dva dakle programa ovaj godišnji program u potpunosti je prenesen na hrvatska državna tijela u dijelu financijskog upravljanja, a to ide pohvala za to. Isto tako za CARDS 2004. 94,6% postotak izvršenja i opet provedba u potpunosti prenesena na hrvatska državna tijela. Zar možemo reći da je nešto neuspješno izvedeno ako je iskorišteno u postotku od 94,6% kao što je to u ovim, dakle u ovom programu CARDS 2000.? Dakle, tu je sasvim sigurno da ono o čemu vi govorite to nema veze sa ovim današnjim izvješćem. Ovo su prepreke koje nam stoje svakodnevno na putu, ne samo nama, nego svima onima koji se bave s ovim programima, ali koji se otklanjaju u tijeku, i sasvim sigurno da neće utjecati na konačne rokove niti na izvršenje. Prema tome, možemo reći da su državna tijela spremna da će biti još spremnija sasvim sigurno za mjesec ili 5 mjesec ili godinu dana, ali je jasno da su ona odgovorila na najbolji mogući način i u najkraćem roku zahtjevima koji se pred njih stavljaju.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Gari Cappelli. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je Izvješće o korištenju predpristupnih programa pomoći Europske unije u skladu sa zaključkom Hrvatskog sabora od 6. listopada 2005. godine. Već u izlaganjima kolegica i kolega dosta toga rečeno, pa ću ja malo jedan dio skratiti i reći da je dakle ovo treće izvješće koje je pred nama u Saboru i to za drugu polovicu 2007. godine itekako na vrijeme dato. Dakle, otkad imamo Nacionalni fond i otkad je Republika Hrvatska dobila akreditaciju za korištenje predpristupnih sredstava. Kada govorimo o izvješću predpristupnih programa pomoći, sigurno ćemo se susresti sa, kao što se i danas vidjelo, sa različitim pogledima uspješnosti korištenja, međutim podaci su precizni i kazuju da je na primjeru postotaka korištenja npr. CARDS-a preko 90%, PHARE negdje 88%, što potvrđuje uspješnost i interes za korištenje spomenutih predpristupnih fondova, tj. sredstava iz njihovih programa. A moramo reći tu također da i s obzirom na rokove i plaćanja po svim kao što je već i spomenuto odobrenim programima ističu najranije krajem 2009. godine, dakle itekako možemo reći da je to uspješna brojka. Kada govorimo o korisnicima predpristupnih fondova gotovo svi sektori gospodarstva i društva u cjelini imaju izravne ili neizravne koristi od predpristupnih fondova, međutim treba naglasiti da će se posebno sektori zaštite okoliša, transporta i poljoprivrede te regionalnog razvoja biti i bili su jedni od najvećih korisnika ovih fondova. Kada spomenem ove visoke postotke moramo spomenuti da su ostvareni što je prije također rečeno i potpuno jasno uvjetima stvaranja te infrastrukture i preduvjeta koji su bili potrebni za realizaciju projekata koji su daleko složni i složeniji i kompliciraniji od programa na kojima smo bili pripremljeni kao programi Svjetske banke prije i Vijeća Europe. Naravno da se nakon svih u međuvremenu održanih edukacija na svim razinama državne uprave u slijedećem roku i godini očekuju sigurno bitni i kvalitetniji pomaci. Dakle, paralelno s pripremama za dobivanje dozvole za korištenje sredstava Europske unije i pripremi kvalitetnih projekata koji se financiraju sredstvima Europske unije, uspjelo se u kratkom roku educirati i veliki broj kadrova da se uspije to i realizirati. Možda još svakako naglasak treba dati na kvalitetnijoj i boljoj edukaciji na nižim razinama kao što je možda u gradovima i županijama. Iako još uvijek vlada određena neizvjesnost vezana uz nastavak korištenja predpristupnih programa Europske unije u Hrvatskoj, nakon nedavno provedene revizije decentralizacije sustava upravljanja predpristupnim fondovima, programima u Hrvatskoj ocijenjena su velika poboljšanja u sustavu provedbe recimo PHARE 2006. To upravo ukazuje da se optimizmom možemo očekivati odluku Europske unije, Europske Komisije i to do kraja svibnja. To bi bilo veliko ohrabrenje, naravni poticaj procesima vezanih uz korištenje predpristupnih programa Europske unije, jer bi se dao dodatni zamah i aktivnostima vezanim uz akreditaciju novog IPA programa u Republici Hrvatskoj. Instrument predpristupne pomoći IPA je novi instrument predpristupne pomoći za razdoblje 2007.-2011. koji zamjenjuje dosadašnje programe CARDS, PHARE, ISPA i SAPHARD. Što se tiče SAPHARD-a natječaji opadaju. Na treći SAPHARD natječaj koji je započeo 19. veljače, a završio 3. travnja pristigle su bile na primjer samo 23 prijave. Za usporedbu na drugi natječaj koji je trajao od ožujka do srpnja 2007. pristiglo je 46 prijava. A prvi koji je trajao od kraja srpnja do kraja listopada 2007. ukupno 51 prijava. Međutim jedna je činjenica da unatoč malom broju prijava prosječna vrijednost prijavljenih projekata na SAPHARD natječaje te vrijednost ugovorenih sredstava iz SAPHARD programa bila je i po nekoliko puta veća u usporedbi s drugim zemljama koje su koristile SAPHARD program. Treba također naglasiti da za realizaciju programa pomoći iz Europske unije treba proći dugu proceduru koja traje duge godine i dosta duga razdoblja koja su uobičajena za provedbu predpristupnih programa ne samo naravno za Hrvatsku nego i za ostale zemlje koje su ušle u Europsku uniju. Na kraju važno je naglasiti da u sustavu upravljanja predpristupnim programima Europske unije detaljno su definirana pravila Europske komisije u dijelu koji se odnosi na nepravilnosti i prijevare, propisano je obvezno uspostavljanje sustava praćenja, izvještavanje o nepravilnostima i prijevarama. Do sada uočene nepravilnosti su dakle uglavnom kao što smo i čuli od državne tajnice ili kolega danas tehničkog karaktera i ne ukazuju na loše funkcioniranje ili prijevare u sustavu što je za svaku pohvalu kada se zna i treba ponoviti cijeli sustav. Stvarao se ali i paralelno radilo ipak na korištenju tih predpristupnih programa pomoći Europske unije. Stoga ja ću glasati za ovo izvješće koje je dokaz kvalitetnog upravljanja sustava po mjerima Europske unije. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna tajnice, cijenjene kolegice i kolege. Dozvolite sa nekoliko naznaka da konstatiram da korištenje ovih predpristupnih fondova programa pomoći Europske unije je svakako u funkciji osposobljavanja za upravljanje sredstvima koja će Republika Hrvatska kao zemlja članica povlačiti iz europskog proračuna. Mislim da je ovo danas što se radi i ovi programi da su to programi su, to su, za program koji se daje to je pomoć. Prema tome to je na neki način uigravanje za ono što će nam doći kada se budemo morali takmičiti sa drugim zemljama članicama kako da određena sredstva i povučemo. U izvještaju je također konstatirano da se u hrvatsko, da su se hrvatska državna tijela za taj posao pripremila u najkraćim rokovima. Iz ovog izvještaja vidljivo je da možda to po podacima povučenih sredstava za CARDS i PHARE program i vrijedi. Međutim za SAPHARD sigurno ne. Premda je vrlo značajan za poljoprivrednu proizvodnju koja ulaskom u Republiku Hrvatsku, ulaskom Republike Hrvatske u Europu mora biti puno više samodostatnije i ekonomski isplativija ako želi preživjeti konkurencije europske proizvodnje i viškova koji će biti usmjereni na našem tržištu. Upravo zbog toga smatram da i ovaj SAPHARD program i osposobljavanje naše poljoprivrede je puno važnije i upravo i važno da se ta sredstva iskoriste da bi i u narednom razdoblju kad budemo članice mogli konkurirati zajedno sa ostalim zemljama europske. Međutim iz ovog je izvještaja vidljivo da od namijenjenih 24,7 milijuna EUR-a sa 31.12.2007. godine da su završena samo tri projekta i povučeno je 0,942 milijuna EUR-a. Znači ni jedan milijun EUR-a ili 3,8% tih sredstava koja su predviđena. Što je to što evidentno ne daje rezultate ovoga, realizacije ovoga programa potpore? U prvom natječaju ugovoreno je 5 projekata, u drugom 24, a treći je bio do 3.4., ja ne znam, nisam upoznat koliko je ugovoreno premda sam sad čuo nešto, jednu brojku. Od ovih 97 prijavljenih projekata odbijeno je 68, a prihvaćeno je samo 29 ili 29,8%. Znači 70% programa koji su poslani nisu prihvaćeni. Postavljam si pitanje zašto takvi mali postoci u ugovaranju, a posebno u povlačenju sredstava odnosno završenih projekata? Znam, ovdje je bilo obrazloženja program je u tijeku i tako dalje ali svejedno mislim da možemo si postaviti neka pitanja ne zato da budemo protivni nečemu ili kao što tu gospodin zastupnik odmah reagira kao mi smo protiv Vlade, protiv ovog, protiv onoga nego upravo zbog toga moramo biti zabrinuti za ovaj mali postotak korištenja sredstava koji su prvenstveno predviđeni upravo povećanju poljoprivredne proizvodnje i realizaciji kroz preradu jer ovdje i za preradbene kapacitete za poljoprivredne proizvode koji će imati višu akumulativnu vrijednost. Upravo je evidentan i pad proizvodnje u većini i biljne i stočarske proizvodnje kod nas u ovim godinama, a uvoz poljoprivrednih proizvoda pokazuje na povećani debalans u odnosu na izvoz. Ovdje je isto također bilo o tome govora već. Zbog svega toga ovaj program smatram trebali bi koristiti ne sa ovim postocima nego preko 100%. Pitanja zašto je stanje takovo i zašto su rezultati više nego slabi po meni nameće potrebu i za nekim odgovorima. Prvo, koliko smo osposobljeni za provođenje ispunjavanja vrlo opsežne dokumentacije? Da li su mjere koje su nam postavljene preteške? Pitanje i toga da projekti koji imaju podršku mjera iz države da ne mogu, ne znam, dobiti SAPHARD ili nešto ima još i određenih nekih drugih koje, koje sigurno smanjuju mogućnost da ti naši programi i budu realizirani. Ja ne znam da li su druge države imale povoljnije mjere i što je sa mjerama provođenja ovog, vezano za ruralni razvoj, to je, mislim da je državna tajnica nešto o tom govorila, ali ovaj IPARD program iz ovoga što se vidi trebao bi biti težak preko 100 milijuna EUR-a a upravo se vezuje za ovaj ruralni dio. Zatim drugo pitanje, konzultanti. Ja govorim o stvarima o kojima su mi ljudi i sa terena nešto rekli kako su oni osposobljeni? Da li su tu da zarade na brzinu ili su prema postotku uspjeha plaćeni. Tko ih je instruirao i da li se zna koliki im je postotak uspjeha oni koji rade, odnosno te ili agencije ili ne znam tko privatni itd. I treće pitanje, sami mi tko se javlja na natječaj? Kakvi su poslodavci i da li mogu zadovoljiti uvjete da bi pozitivno, da li pozitivno posluju. Govori se i da mnogi mladi koji su tek otvorili firme ne mogu se pojaviti, a imaju možda ideje itd. zbog određenih financijskih bonusa koje ne zadovoljavaju. Koliko znam promocija za SAPHARD je bila stalna. Posebno je poljoprivredna savjetodavna služba bila tu uključena. Ali na kraju ipak iz ovoga vidimo i gospodin Cappelli sad što je govorio da je treći natječaj i najmanje bilo zastupljeno sada. Ja to ne znam i postavlja se pitanje zbog čega se slabo i javljaju naši gospodarstvenici na ove natječaje. Da li su im preteški ili nemamo interesa? I na kraju, mislim da trebamo napraviti jednu kvalitetnu analizu i dati ocjenu tko je i gdje zakazao. Mislim da svaka analiza iz nje proizlazi i određeni i kako bi mogli bolje da realiziramo ovaj dio programa. Istina, taj program nije završen i upravo zbog toga su nam i potrebne analize da bi mogli nastupiti dalje kvalitetnije i bolje. Ali i po ovim pokazateljima za sve ugovorene programe u prva dva natječaja iznos potpore bi bio na onih 8, skoro 9 milijuna eura bio oko 36%. Ako bi svi bili realizirani teško da će ovaj program dostići ispunjenost prethodnih, govorimo o CARDS-u, PHAR-e, a pred nama je i zadatak da povučemo od 2007. do 2011. 749 milijuna eura. Mislim na kraju da bi to učinili službe koje će na tome raditi morat će dobro zasukati rukave da taj zadatak u potpunosti i izvrše. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Evo, ja ću kolegi replicirati čisto iz razloga da informacije budu ovdje jasnije i da svi dođemo do točnih informacija. Točno je ono što je kolega rekao da je negdje oko 2 i pol posto sredstava iskorišteno za SAPARD i ta informacija apsolutno stoji. Znači, nekih milijun eura. To je u redu. To je dio koji je isplaćen. Međutim, kolega je zaboravio reći da je ugovoreno preko 50% znači ukupno raspoloživih sredstava preko 50%, jer radi se o dvije mjere koje su akreditirane za koje je osigurano ukupno 14 milijuna eura iz SAPARD programa. Dakle, treća mjera nije akreditirana. To ste isto tako u pravu što ste ovdje konstatirali. Međutim, treba isto tako znati informaciju da je Republika Hrvatska imala jako malo vremena za pripremu za SAPARD program za razliku od svih drugih zemalja koje su danas punopravne članice Europske unije, a bile su korisnice SAPARD programa koje su na raspolaganju imale punih 7 godina, a Republici Hrvatskoj je ostalo samo 2 godine. Dakle, zašto je samo predviđeno ove dvije ili tri mjere je upravo iz toga razloga. Nije se htjelo ići sa više mjera, jer bi to zahtijevalo znatno duže vrijeme pripreme za provedbu cijelog sustava i praktički kada bi se prekinulo sa provedbom SAPARD programa razina iskorištenosti sredstava bi bila minorna. Po mom osobnom mišljenju s obzirom da je raspisan treći natječaj za SAPARD program, s obzirom da ja vjerujem da će ova sredstva koja su raspoloživa za SAPARD program biti iskorištena. Ono što je već državna tajnica rekla tražit će se alokacija ovih preostalih sredstava koja su predviđena za treću mjeru da se prebace za prvu i drugu mjeru. A isto tako, mislim da je bitno znati da je danas, znači u ovom trenutku, u fazi akreditacija za provedbu i treće mjere. Samo se postavlja pitanje radi zahtjevnosti treće mjere radi provedbe pravila javne nabave Europske unije da li će se ta treća mjera uopće moći sprovesti u život. Evo, hvala lijepa.
Hvala. Odgovor gospodin Bodakoš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora i cijenjeni kolega. Mislim da upravo moja je diskusija išla u smjeru da ovaj dio analize postavimo tako ili ovo što vi kažete malo je vremena bilo itd. Međutim, nas neće opravdati ništa to koliko malo ili puno vremena smo imali ako sredstva ne iskoristimo. Ovo što je ovih 29 projekata koji su ugovoreni to je 36% od ovih 24,7 milijuna. Od ukupnoga ovog iznosa ulaganja u odobrene projekte od 28,4 milijuna to je 31%. Prema tome, kad vi gledate iz ovih pokazatelja koji su, a posebno ovo ja ne znam ovaj gospodin zastupnik Cappelli je rekao koliko 23, 25 programa da je u ovome trećem natječaju. Prema tome, i da je jedan pad tih programa, ja si postavljam pitanje kako i na koji način ćemo mi završiti, odnosno realizirati ovaj SAPARD program. A posebno što ovaj program sa ovih 102 milijuna je pred vratima, odnosno trebalo bi ga kao takovoga realizirati i ja se zalažem upravo kroz ovo da dademo jednu kvalitetnu analizu i ocjenu tko i gdje može više napraviti. Hajde da ne kažem tko je gdje zakazao, nego tko i gdje može više napraviti da se ovo i realizira. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Marija Pejčinović Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, gospođo zamjenice državnog tajnika. Pa evo, ovo izlaganje bi se moglo na dva načina napraviti obzirom da govorimo o ograničenom vremenskom okviru na koje se odnosi ovo izvješće. Onda kad bi se samo na to ograničilo onda bi moje izlaganje bilo kratko i ja bih rekla da je ovo izvješće dobro i da pokazuje da sustav funkcionira, da kad otkrije da su negdje poteškoće da ih i ispravlja što je vrlo opsežno govorila gospođa državna tajnica. Međutim, mislim da cijela ova rasprava koju smo do sada čuli i slušali i to je zapravo bilo i moje nagađanje kada sam razmišljala o tome što o ovoj točci reći da će zapravo ključno pitanje biti ono koje i je pravo pitanje kad se o fondovima govori kako Hrvatska koristi pretpristupne fondove. To zanima nas zastupnike u Hrvatskom saboru. To zanima i cjelokupnu hrvatsku javnost. Kada govorimo o tome, dakle kako Hrvatska koristi pretpristupne fondove, mislim da zapravo to treba gledati kroz prizmu zadaća koje one institucije koje to u Hrvatskoj rade, trebaju ispuniti. Jedna zadaća je ona zadaća o kojoj smo danas vrlo često ćuli, a to je kako koristimo ove pretpristupne fondove, a druga je zapravo puno važnija jer nosi sobom puno više novaca i koja nam tek slijedi u budućnosti kad postanemo država članica, a to je kako koristeći dobro ove pretpristupne fondove doći do situacije pod a, u pregovorima da dobijemo adekvatno alokaciju jer se strukturni i kohezijski fond ne dobiva u punoj alokaciji od prve godine, nego se ide tzv. na engleskom fazing in, dakle ide se polako u taj sustav da se u njega ulazi. Što bolji rezultati budu, to ćemo i u pregovorima uspjeti dobiti i bolju u alokaciju za vrijeme kada Hrvatska postane država članica. A o tome kako mjeriti jesmo li u ovom poslu u ovom trenutku, a sad govorimo u 2008. godini o prošloj godini i godinama prije nje, jesmo li to dobro radili. Mislim da moramo proći kroz tri kriterija. Prvi je mjerljivi rezultati. O njima ću pokušat što manje govoriti jer smo puno slušali. Mjerljivi rezultati mogu biti oni koje smo slušali a to su, možete uzeti jedan projekt, jedan određeni trenutak u tom projektu i reći, aha ovdje se nije dobro iskoristilo. Međutim, ono što zaista je mjerljivi rezultat je ono što smo više puta danas čuli, to je dakle ugovoreno i plaćeno. Čuli smo, ugovoreno imamo rokove za neke, imamo rezultate, oni su osim za jednu godinu iznad 95%. Mislim da te brojke govore same za sebe, dakle izvrsni rezultati. Dakle, govorilo se ovdje o tome kako, eto pokazuje se da mi ne znamo dobro koristiti fondove. Pa ja bih to malo demantirala. Evo demantirala bih sa 2 podatka, a to je da smo za 2 projekta kada smo programirali za KARC 2004. godine i za PHARE 2005. godine, dobili više novaca nego što je bilo inicijalno zamišljeno. Zašto smo ih dobili? Nismo ih, ne bi ih nikada dobili da nismo bili dobri. Nikada, vjerujte. Bila je procjena da je sustav dobar, da dobro funkcionira, dobili smo 5 milijuna u KARC-u 2004. za izgradnju graničnog prijelaza i dobili smo 7 milijuna za nekoliko projekata u PHARE-u 2005. godine. Dakle, procjena i institucija od Europske unije koje se time bave, a bavi se više njih obzirom na projekte, dakle bilo da se radi o ISPA-i, SAPARD-u itd. to su različite institucije je da Hrvatska u ovaj posao ide jako dobro. Ja ću govoriti o onome o čemu smo sigurno svi govorili i što je nesporno, da u ovom poslu ima i izazova. Ima ih koji su jednaki onim izazovima kakve su imale druge države, osobito ću govoriti o državama zadnjeg vala proširenja, ali znate nisu imale samo one. Ima jedna država nomina suunto diose i ja ovdje neću iz diplomatskih razloga govoriti o jednoj državi koja nije bila tranzicijska kad je ušla u članstvo Europske unije, trebala su joj desetljeća da se popravi u korištenju strukturnog i kohezijskog fonda. Dakle, nije lak posao, nije jednostavan itd. Postoje problemi koji su postojali za sve i postoje specifični problemi s kojima smo se mi suočili ne svojom krivnjom. I o tome je isto bilo govora. Dakle, koji su to jednaki problemi, su strukturni. Jedan od tih problema je što trebate u ovaj sustav koji ovdje pred nama brane dvije, državna tajnica i zamjenica državnog tajnika, trebate dobiti ljude koji moraju raditi kao menadžeri, a trebaju raditi u državnoj upravi i to je zapravo, ako mene osobno pitate ja mislim najveći problem toga. I to pitanje nitko do kraja nije riješio. Dakle, morate dobiti ljude koji će raditi sa velikom odgovornošću, rade s novcima koje ćemo svi mi prozivati jer je logično i trebamo prozivati, a koji zapravo moraju raditi taj posao za plaće koje, znate u državnoj upravi kod nas, ali bogme i u drugim državama koje su i ušle u Europsku uniju nisu bogzna kakve. Kad su ovako dobri, onda im banka ili neka druga firma konzultanska ili neka treća nudi puno više novaca. Dakle, glavni izazov je kako te dobre kvalitetne ljude kakvih mi imamo zadržati u sustavu. Druga stvar je, trebate veliki sustav za ovo sve. Kolegice, nije ni ovdje mjesto bilo da oni govore u izvještaju o tome. Za akreditaciju, pa za SAPARD agenciju trebate stotinjak ljudi. SAPARD agencija nije postojala u hrvatskom sustavu. Trebate u Ministarstvu financija nekoliko odjela koji nikad nisu postojali. Dakle, u isto vrijeme imate u onim kriterijima političkim učinkovitost, racionalizacija državne uprave, a imate ovdje jedan sustav koji bubri. Traži jednostavno neke ljude i vrlo često neke nove ljude. Ne one ljude koje imate, pa ćete ih sada jednostavno iz jednog dijela premjestiti u drugo. Dakle, ovo su otprilike slični problemi koje smo imali i još k tome trebate ljude sa zanimanjima koja je inače teško dobiti u državnu upravo, a to su recimo inženjeri, to znaju oni koji rade u Ministarstvu okoliša ili negdje drugdje, dakle dobijete jednog dobrog inženjera koji će raditi na ovome, a o infrastrukturnim projektima ne može na njima raditi netko drugi tko nije inženjer i tko ne zna o tome. I naravno, tu staje moja priča o tome što je zapravo jednaki izazov kakve su imale zemlje 5. proširenja prije nas. Gdje je ono specifično, o tom je isto bilo govora. Mi smo dobili, mi smo postali kandidatkinja, država kandidatkinja 2004. godine o fondovima komisija je prišla hrvatskoj Vladi tek krajem 2004. godine i zapravo je dala gotovo pa nemoguću misiju, posebno kolegama koji se bave SAPARD-om, koji je vrlo specifičan, koji funkcionira, to morate znati, mislim da to nisam čula u ovoj raspravi, funkcionira kao fond Europske unije, ex post se tek može mjeriti itd. dakle iznimno zahtjevan sustav koji, evo ja se divim i mislim da je veliki uspjeh da su kolege uspjele akreditirati ove prve dvije mjere. Što se tiče ovog drugog posla, dakle i oni koji su radili na akreditaciji i PHARE-a i ISPA-e su isto tako imali iznimno kratke rokove i znate što se dogodilo, to su napravili. I to su napravili kao jedini od svih država koje su to ikada ranije radile, a to je onaj dio nove priče, kao što u pregovorima imamo mjerila, tako ovdje radimo mnoge stvari kao i države koje su bile u ovom statusu u vremenu pristupanja, nisu morale raditi. Dakle, 2004. na 2005. godinu mi smo uspjeli akreditirati sustav iz prvog puta, što zemljama kad su ulazile u članstvo u Europsku uniju u 5. valu proširenja nije uspjelo. Dakle, iznimno, iznimno veliki uspjeh. Zašto je važan taj cijeli sustav i kako ga postaviti, kako napraviti? Mi smo dobili osim toga, u našem sustavu imate sad situaciju koju nitko nije imao prije nas i nitko neće, ja se nadam i hvala Bogu za njih, neće imati. Mi paralelno vodimo KARC, PHARE, ISPA-u, SAPARD i IPA-u. To se nikome nije dogodilo. Nova pravila, nova akreditacija, mi sad prolazimo akreditaciju za IPA-u koju ne bi prolazili da su ISPA i SAPARD ostali i dalje. Morate znati da to rade isti ljudi koji istodobno rade i na projektima i koji to ne bi radili da se sustav nije mijenjao. Dakle evo ja ću tu pokušati sumirati i zatvoriti ovu priču. Mislim da u kontekstu onoga što se pred Hrvatsku postavilo, vremena koje se dalo i zapravo onoga što imate, a imate državnu upravu kakvu je imamo, ja mislim da je zapravo napravljen veliki uspjeh, da je ovaj rezultat dobar i zapravo bi željela kolegicama iz Ministarstva financija i kolegici iz ZDURF-a i njihovim suradnicima čestitati na radu i svemu što su uspjele do sada, ali naravno podržati ih i u tome svakako mislim da Sabor ima bitnu ulogu, da i dalje rade na ovome jer ovi izazovi ne staju ovdje. Dakle to nisu stvari koje se mogu riješiti od danas do sutra, ali ono što smo vidjeli kroz provedbu mjerila koje je zadala komisija, za sada su ti rezultati i u mjerilima jako dobri. Hvala vam lijepa.
Hvala. Imamo repliku, gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa kolegica je vrlo stručna i poznaje ovu problematiku tim više mislim da treba reći koji su problemi i to je ono što meni nedostaje u, djelomično ste vi to i rekla, što meni nedostaje u ovom izvješću. Dakle ja ipak mislim da je trebalo koristiti ne samo danas nego u samoj pripremi dakle od 2004. godine iskustva onih zemalja, a pogotovo ovih naših susjeda koji su 2005. ušli u Europsku uniju. Dakle mi imamo uspjeha u prekograničnim projektima upravo zato što to naše općine, odnosno jedinice lokalne samouprave rade sa partnerima u Sloveniji i Mađarskoj, dijelom Italije i zapravo koriste njihova znanja i iskustva. Problem državne uprave nije u tome da se smanjuje broj ljudi nego da dolaze kvalitetni ljudi, ljudi koji su dobro plaćeni i koji će biti tako dobro plaćeni da kvalitetno obave posao i da ne traže posao izvan državne uprave, a mi o tome, mi samo mislimo da je reforma državne uprave smanjiti broj ljudi. U načelu smanjiti broj ljudi, ali zaposliti i one koji su stručni. Međutim mene zabrinjava i to što evo upravo jučer, danas čitam da će nam suspenzija potpisa ugovora na projekte iz programa PHARE 2006. biti produljena do kraja lipnja. Koje su osnovne zamjerke? Kašnjenje u izradi projekta, nedovoljna kvaliteta natječajne dokumentacije, nedostatak stručnih kadrova. Mi to nastojimo na vrat na nos riješiti tako da smo u travnju, dakle tek prošli mjesec osnovali posebnu jedinicu, agenciju u Ministarstvu financija. Međutim ne može se raditi od danas do sutra. Politika mora biti smišljena.
Hvala. Gospođa Marija Pejčinović Burić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo ja bih krenula od kraja. Slažem se da se ne smije raditi od danas do sutra i tako se zaista i ne radi. Što se tiče agencije ona je osnovana prije samo su sve pretpostavke koje su trebale dakle i ojačati agenciju itd. sve zakonske procedure provesti završene. Međutim ono što mislim da je, dakle da je ovdje sigurno istina, to je da ste, vi ste rekli ovaj izvještaj ne govori o problemima. On govori u ovome u dijelu gdje govori o mjerilima i on govori kako je odgovoreno na te probleme. Tako da ja ne vidim razloga da se ovdje dakle govori o tome da ovo izvješće ne sadrži i onaj problematski dio, on svakako postoji, od njega nitko ne bježi, ali na njega se ovdje vrlo jasno u ovom izvješću odgovorilo a mislim da je još detaljnije o tome govorila u svom usmenom izlaganju i gospođa državna tajnica. Hvala.
Replika, gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Željela bih istaknuti da blokada i suspendija nije tehnički problem, on je supstancijalni, sadržajni problem. Možete vi ublažavati ali tako nećemo riješiti zajedničke probleme i zajedničku korist, prema tome ovdje se ne možemo o tome i na takav način igrati. Treba priznati neke stvari da bi stvari sutra bile bolje. Ali ako se samo bježi u to da se stvari prikažu drugačije nego što jesu ili da se iznađu opravdanja. Ja znam ono i sve bi se složila što ste vi rekli, nitko ne zna kako je to teško, kako je to bilo u samim počecima 2000., 2001. pa čak i ranije. Pa oformiti jedinicu, pa nemate ljudi, pa nemate prostora gdje ćete staviti, pa to su užasno teški problemi. Ali ako ćemo mi sada uvjeravati sebe kako je to teško onda nećemo ništa napraviti. Teško je, ali vlast služi da iznalazi rješenja a ne da pronalazi opravdanja. Mislim da je to ključna stvar. I ovo što je rekla kolegica Zgrebec kada je raspravljala s vama. Točno je da je teško naći ljude, izuzetno je teško naći ljude i male su plaće i to je teško. Ali onda je zato nedopustivo kada su se otvarali pregovori Hrvatske sa EU, na jednoj doduše nižoj razini ali ipak je ušao čovjek u taj pregovarački tim koji ne zna engleski. Pa onda se nemojmo čuditi da nama ovi poslovi teško idu. Efikasnost uprave se vidi i u tome, dakle nije samo da imate ljude, to je i jačanje institucija, to je pitanje puno složenije i ne može ovo dobro funkcionirati ako ono temeljno nije dobro uspostavljeno. Ali ovo što je i ponovo vam govorim ono što ste vi sami rekli i skrenuli pozornost, nemamo dobrih ljudi. Ali onda ne možemo dobre ljude tjerati. Moramo zaista konačno shvatiti da ako zaposlimo lošeg čovjeka, neka svatko ima privatnu tvrtku neka ga tamo zaposli ako ima povjerenja u takve ljude. Ne može država biti uhljebljenje za takve stvari. Pustimo politički onaj vrh ili tako nešto što je normalno da smjenom vlasti dolazi. Ali ono što će služiti iz dana u dan, iz godine u godinu i čitav niz perioda, zaista moraju doći kvalitetni ljudi jer ćemo se naći u ovakvim situacijama.
Hvala. Odgovor gospođa Marija Pejčinović Burić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo ja bih samo predložila zapravo da ne čitam ovo sve što piše u izvješću. Naravno da ovdje ne piše samo o blokadi nego govori o mnogim drugim stvarima koje su prepoznate u sustavu i koje treba ispraviti tako da ne znam kako ste vi iz toga iščitali da se ovdje govori samo o jednom izazovu ili problemu a ne o drugima. A što se tiče toga imamo li dobre ljude ili ne, onda se nismo dobro razumjeli. Ja sam rekla da imamo dobre ljude samo da moramo raditi malo više na tome da ih dugoročno zadržimo u sustavu i mislim da je to ključna riječ. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo državna tajnice i zamjenice državne tajnice, cijenjene kolegice i kolege. Ulaskom Hrvatske u Europsku uniju Republika Hrvatska moći će povlačiti sredstva iz europskog proračuna, a na putu ulaska u Europsku uniju Hrvatskoj je omogućeno dobivanje tih sredstava kroz pretpristupne programe pomoći. U ocjeni kako se Hrvatska pripremila za mogućnost korištenja pretpristupnih programa pomoći, uopće kako je Hrvatska iskoristila tu mogućnost a kao i u ocjeni u kojem je razdoblju hrvatska državna administracija bila najučinkovitija u svezi korištenja tih programa treba pristupati oprezno i sustavno i isključujući subjektivnost i donošenje konkluzija na emocionalnoj razini. Ako se nešto želi realno ocijeniti uvijek treba uzeti u obzir okružje i okolnosti u kojima se nešto ostvaruje i poći od nespornih činjenica. Tako i u odgovoru na prethodna tri pitanja u svezi korištenja pretpristupnih fondova u obzir treba uzeti okolnosti u kojima se Hrvatska nalazila u trenutku kad se pojavila mogućnost korištenja pretpristupnih fondova ali i činjenicu da je korištenje pretpristupnih programa pomoći dinamična kategorija zbog koje se ne može dati cjelovita ocjena promatrajući samo jednogodišnje razdoblje. Ono što se nedvojbeno može utvrditi jest da se hrvatska državna tijela doista u vrlo kratkom roku i tehnički i ljudski odgovarajuće pripremila za mogućnost korištenja europskih sredstava. Nesumnjivo je da je mogućnost korištenja europskih sredstava i prilagodba svih čimbenika u provedbi tih programa bio i određeni izazov za državnu administraciju koja je prethodnih godina bila naviknuta na drukčiju prirodu djelovanja. Trebalo je temeljito restrukturiranje i reorganizacija državne administracije da bismo se u tako kratkom vremenu pripremili i ishodili dopusnicu za korištenje sredstava Europske unije te pripremili kvalitetni i provedivi projekti koji se financiraju sredstvima Europske unije. Iako se svemu mogu i tražiti i naći zamjerke, iako se i prednosti i nedostaci mogu intepretirati na različite načine ohrabruje činjenica da javna služba Republike Hrvatske ne podsjeća na utočište nesposobnih jer je ovo izvješće potvrdilo da je javna služba doista odgovorila standardima i zahtjevima Europske unije. Koristeći postojeće visoko obrazovane i osposobljene ljudske kapacitete Hrvatska je u potpunosti iscrpila alokacije koje su joj dodijeljene kroz programe CARDS, PHARE, ISPA i STANDARD a iznimno kvalitetnim projektima u sklopu programa PHARE ishodila je 7 milijuna eura više od početno dodijeljenog iznosa. Ako bismo odgovor na pitanje kako i koliko je Hrvatska iskoristila europskog proračuna kroz pretpristupne programe tražili putem postotka izvršenja ugovorenih sredstava onda bismo tim odgovorom trebali biti iznimno zadovoljni. Naime, do kraja 2007. godine istekli su rokovi ugovaranja projekata za programe CARDS 2001., 2002., 2003. i 2004. te PHARE 2005. a Republika je Hrvatska u svim tim programima ostvarila visok postotak izvršenja. Za CARDS 2001. 96,4%, CARDS 2002. 96,1%, CARDS 2003. 97,7%, 2004. 94,4% i PHARE 2005. 87,48%. Iako o istoj pojavi dojmovi mogu biti različiti ovi podaci i činjenice se suprotstavljaju i onim dojmovima koji nisu u potpunosti zadovoljni i koji imaju određenu zadršku prema ovom izvješću. Uzimajući u obzir sve poteškoće s kojima se Republika Hrvatska suočavala u pripremi i realizaciji programa pomoći pretpristupnih fondova, sve tehničke nedostatke, nedostatke u nerazumijevanju novih administrativno-tehnoloških procesa, nedostatke odgovarajućeg kvalificiranog ljudskog potencijala i ostvarene rezultate mislim da je Republika Hrvatska vrlo dobro i znalački iskoristila pretpristupne programe pomoći Europske unije. Istodobno samo Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije je iznimno kvalitetno i sadržajno. Stoga čestitam svima koji su na bilo koji način sudjelovali u provedbi korištenja pretpristupnih programa pomoći Europske unije bez obzira u kojem su razdoblju pridonijeli svojom aktivnošću. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade Republike Hrvatske, gospođo državna tajnice, uvažene kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo čitajući ovo Izvješće o korištenju pretpristunih fondova Europske unije jednostavno me ponukalo da i ja nešto kažem o njemu i da kažem neka svoja razmišljanja poglavito iz razloga što sam osobno radio u tim procesima u prethodnih nekoliko godina. Republika Hrvatska na svome putu prema Europskoj uniji koji je praktički započeo još od vremena njezina osamostaljenja do današnjeg dana je zaista učinila jako puno. Prisjetit ću vas kako je već tada prvi Predsjednik Republike Hrvatske doktor Franjo Tuđman na neki način zacrtao naše glavne vanjsko-političke ciljeve među kojima je jedan od najvažnijih bio upravo ulazak u obitelj razvijenih europskih zemalja, dakle ulazak u Europsku uniju. Danas evo nakon gotovo punih osamnaest godina Republika Hrvatska se nalazi pri ostvarenju toga cilja, pa evo koristim prigodom da se ovom prilikom zahvalim i na neki način svima onima koji su dali svoj doprinos i koji će nastaviti davati svoj doprinos u ovim iznimno zahtjevnim procesima približavanja Republike Hrvatske Europskoj uniji odnosno zajednici razvijenih europskih država. Taj put nije bio niti malo lagan. Trebalo je ostvariti samostalnost i nezavisnost Republike Hrvatske, trebalo je ujediniti i pripremiti hrvatski narod i hrvatske građane za potpuno teritorijalno oslobođenje Lijepe naše, uspostaviti potpunu demokraciju i vladavinu prava uz prihvaćanje i uvažavanje različitosti svih oblika, stvoriti gospodarski pogodno okruženje za daljnji razvitak gospodarstva i poduzetničkih ideja te kontinuirano činiti napore vezano za zakonodavno-pravnu, administrativnu i institucionalnu prilagodbu sa standardima razvijenog i modernog svijeta. O ovome dijelu je nešto gospodin Dragan Kovačević govorio u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Dakle, trebalo je raditi na ostvarenju svega onoga što čini jednu državu neovisnom, modernom i perspektivnom. Dakako, taj proces nije okončan, pred nama je još uvijek jako puno posla ali ja sam osobno uvjeren da naša država i mi svi skupa možemo ostvariti sve one ciljeve koje budemo stavili pred sebe pa tako i 2009. godine postati punopravna članica Europske unije. Jedan značajan segment iz mozaika svega onoga što je Republika Hrvatska dužna učiniti na svom putu prema Europskoj uniji predstavlja proces osposobljavanja našeg državnog i gospodarskog sustava za upravljanje sredstvima koje će Republika Hrvatska kao zemlja članica Europske unije moći koristiti iz europskog proračuna. Spomenuti fondovi, dakle Europski socijalni fond, Europski fond za regionalni razvoj, Kohezijski fond te fondovi zajedničke poljoprivredne politike odnosno Europski poljoprivredni garancijski fond i Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj instrument su regionalne i poljoprivredne politike Europske unije kojim je generalni cilj ujednačiti razinu razvoja pojedinih regija i pojedinih država članica Europske unije. Dakle, to je ono dobro što nas čeka ulaskom u Europsku uniju ali sve dok ne budemo punopravna članica Europske unije Republika Hrvatska moći će koristiti samo sredstva iz programa pretpristupne pomoći, dakle pretpristupnih instrumenata pomoći Europske unije i da bi to mogla ostvariti, dakle da bi mogla koristiti ta sredstva potrebno je ispuniti sve one zahtjeve i pretpostavke koje Europska Komisija pred nas stavila. Dakle u onome pravnom, administrativnom i institucionalnom smislu o čemu sam već nešto prethodno govorio. Smatram kako s ponosom možemo konstatirati da su hrvatska državna tijela u najkraćem mogućem roku se pripremila za korištenje spomenutih predpristupnih programa pomoći Europske unije i na to zaista moramo biti ponosni. Ja sam ovdje već nešto govorio o samome SAOHARD-u jer Republika Hrvatska se za taj program zasigurno najbrže pripremila od svih zemalja koje su koristile do sada SAPHARD program. Iz toga razloga želim s ovog mjesta uputiti sve pohvale Vladi Republike Hrvatske, Ministarstvu financija, ovdje imamo i predstavnike Ministarstva financija, državnim institucijama i tijelima, dakako i svim službenicima koji rade u tim državnim tijelima, jer mi je osobno poznato koliko je napora i truda potrebno uložiti da bi se određena zemlja ili određeno nadležno tijelo pripremilo i ispunilo sve one kriterije koje pred nas je stavila Europska Komisija, dakle da bi dobili konačno zeleno svijetlo od Europske Komisije. Posebno želim uputiti pohvale službenicima Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, danas Ministarstva poljoprivrede i ruralnog razvitka, odnosno službenicima ravnateljska za tržišnu i strukturnu potporu u poljoprivredi u okviru kojih su smještene administrativne strukture za provedbu SAPHARD-a. Osobno sam dakle bio uključen i o tome sam nešto govorio u sve ove procese, dakle u sve one aktivnosti, od onih početnih pregovaračkih i programskih do onih na ustrojavanju agencije i uspostavi sustava za provedbu programa, pa do same, procesa same akreditacije na nacionalnoj razini i na razini Europske Komisije što je ustvari postupak koji nam Europska Komisija daje dozvolu za rad i upravljanje sredstvima za pojedine programe predpristupne pomoći. Upravo iz toga razloga mi je i poznato i jasno koliko je zahtjevan posao na izgradnji sustava institucija koji će u cijelosti zadovoljiti dakle europske kriterije za korištenje danas predpristupnih fondova, a sutra strukturnih fondova i kohezijskog fonda. Naime, u ovom izvješću koje je pred nama sadržane su informacije o četiri predpristupna instrumenta koje možemo podijeliti na neki način u dvije skupine. U prvu bih svrstao one koji su zaključeni, kada je u pitanju mogućnost ugovaranja projekata, ali je bitno naglasiti, o tome je isto ovdje bilo puno riječi, da se provedba tih, da je omogućena daljnja, i dalje postoji mogućnost provedbe tih projekata i plaćanja tih pojedinih projekata. Dok u drugu skupinu spadaju oni za koje još uvijek postoji i uz provedbu i plaćanje mogućnost i ugovaranja projekata. U prvoj skupini je dakako CARDS i PHARE 2005. godine, dakle instrument, rekao bih nešto o instrumentu CARDS. To je predpristupni instrument kojeg mogu koristiti isključivo one zemlje koje nisu puno kandidati za ulazak u Europsku uniju, nego su zemlje pristupnice, znači one su u fazi stabilizacije i pridruživanja Europskoj uniji. Dakle tu mogućnost stiče Republika Hrvatska od 2004. godine. Nema, jer 2004. godine Republika Hrvatska je stekla kandidata za ulazak u Europsku uniju i od tada su otvorene mogućnosti korištenja nova tri predpristupna fonda Europske unije PHARE, ISPA i SAPHARD koje bih svrstao u drugu skupinu. Još samo nekoliko rečenica kojim ću pokušati valorizirati uspješnost u korištenju decentraliziranih sredstava Europske unije omogućenih naprijed spomenutih programa predpristupne pomoći. Iz izvještajnog … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatska gotovo u potpunosti iscrpila alocirana joj sredstva što navodi na zaključak da je pripremna faza projekata koji su nominirani za financiranje izuzetno kvalitetno odrađena, poglavito onih koju je pripremu odrađivala državna administracija. Ovdje mislim na one programe pomoći koji su danas zaključeni CARDS i PHARE 2005. To nimalo ne umanjuje uspjehe koje kod onih programa koji su još uvijek u fazi ugovaranja, dakle PHARE 2006., ISPA i SAPHARD, jer uvjeren sam da će i oni u konačnici polučiti iznimno dobre rezultate te da će se ugovoriti projekti do razine odobrenih sredstava, a ugovoreni projekti u potpunosti i isfinancirati. Kada uzmemo u obzir činjenicu da su rokovi za provedbu i ugovaranje projekata kod većine programa do konca 2009. ili konca 2010. godine s pravom može biti optimistika da je u pitanju razina konačnog iskorištenja odobrenih sredstava. Također ne smijemo zanemariti niti činjenicu kako hrvatska sredstva iz određenih programa koriste tek negdje oko godinu i pol, kao i to da su ostale zemlje koje su danas punopravne članice Europske unije za isto razdoblje korištenja ovih programa polučila znatno lošije rezultate. Na koncu, radi svega onoga što sam mogao vidjeti u ovome izvješću i rezultata koji su ostvareni u ovom kratkom razdoblju korištenja instrumenta predpristupne pomoći Europske unije, smatram kako je izvješće potrebno bezrezervno prihvatiti, te iz ove sabornice uputiti riječi uputiti riječi potpore svim onima koji rade na provedbi ovih programa kao poticaj njihovom budućem radu i angažmanu. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik i potpredsjednik Neven Mimica. Nema ga. Gubi pravo rasprave. Gospodin zastupnik Šimo Đurđević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege. Ne bih se ponavljao što je u dugotrajnoj raspravi izrečeno ovdje u ime klubova i pojedinačnoj raspravi i u ime odbora. Rekao bih nešto, moja iskustva, iskustva županije iz koje dolazim o konkretnoj primjeni na terenu. Mogu reći u samim počecima '94., '95. godina da su naše općine na terenu nespremno dočekale ove poslove koji su stavljene pred njih. Nije bilo strateških planova razvoja općina, kod mene npr. od 26 općina samo četiri su imale strateške planove, stoga nije bilo prostornih planova općina, nije bilo usvojenog roka, nedovoljan broj kadrova sa potrebnim znanjima i iskustvima za kandidiranje projekata prema fondovima Europske unije, kratki rokovi koji su nas tada na terenu zatekli, te nepoznavanje engleskog jezika od strane aplikanata. To su problemi koje sam ja uvidio na terenu i dakako da je potrebito bilo doskočiti tim problemima kako bi ne samo moja županija, nego i svaka druga županija u Hrvatskoj, gradovi i općine doskočili tom problemu i radili svi zajedno, mislim i mi ovdje kao saborski zastupnici da Hrvatska bez obzira na svaki njen dio povuče što više sredstava iz ovih fondova, a moramo primijetiti i ovdje u izvješću da je dosta tih sredstava i bespovratno. Poglavito mislim na one općine i one gradove od posebne državne skrbi gdje su ta sredstva praktički neophodna. Mogu reći i to da nije bilo strategije regularnog razvoja. Neka iskustva koja su po meni pozitivna i tiču se moje županije. Donijeli smo regionalni oportuni program kojim Županijska skupština prije ljetnog, ljetnih, ljetnog godišnjeg odmora 2005. godine i uvidjeli smo da se tom poslu moramo maksimalno posvetiti. Stoga smo u Županijskoj skupštini imenovali Upravni odjel za, kog smo nazvali Upravni odjel za razvoj i europske integracije. U njih smo doveli nakon natječaja i testiranja neovisnog povjerenstva, doveli pet visokostručnih osoba koje su zajedno sa Centrom za tehnološki razvoj Brodsko-Posavske županije kojeg sufinancira proračun Brodsko-Posavske županije bili na usluzi onima koji su tražili programe, ispunjavali svoje zahtjeve i dakako bili gospodarstvo Brodsko-Posavske županije na usluzi i takvim mukotrpnim radom, radom od nule kroz dvije godine polučili smo i dobre rezultate. Predložili smo 43 projekta. Od toga je odobreno 27 projekata, a 23 su u procesu implementacije. Ukupno po svim projektima u Brodsko-Posavskoj županiji, županiji koja je prošla ratne tegobe, gdje je gospodarstvo gotovo bilo zamrlo povučeno je 103 i pol milijuna kuna, 23 milijuna CARDS, 13 milijuna Svjetska banka, SAPHARD 3 i pol milijuna kuna i posebno ovdje želim naglasiti prekograničnu suradnju regije marka Italija i Brodsko-Posavske županije gdje je za jedan projekt povučeno 5 milijuna, 5 milijuna kuna. I nešto što je vrlo bitno ovdje naglasiti po meni to je kroz, u razdoblju kroz dvije godine sufinancirano 52 projekta. Bitno još po meni napomenuti oni projekti gdje nisu u cijelosti ostvarena sredstva, ta sredstva nisu propala nego su ta sredstva upotrijebljena za razminiravanje Brodsko-Posavske županije a koliko čujem od kolega da je takav slučaj bio i u ostalim županijama koje su zagađene minama ili minskim poljima. Zbog svega ovdje izrečenog podržat ću ovo izvješće. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Nema ga. Gubi pravo rasprave. Gospodin zastupnik Gordan, Gvozden Flego, izvolite.
Za mene je Izvještaj o korištenju predpristupnih fondova samo zapravo jedan dio velikog izvještaja. Taj veliki izvještaj se zove priprema Hrvatske za Europsku uniju i naravno taj izvještaj se jednako tako zove i kvalitativna a ne samo kvantitativna iskoristivost fondova. Ja bih volio kada bismo jednog dana i to vrlo uskoro ustanovili kako su korištena sredstva. Ne koliko je sredstva iskorišteno nego kako su korištena sredstva i šta je s njima sve učinjeno a što smo vjerovali da je učinjeno a možda u nekim slučajevima nije bilo učinjeno. U sustavu obrazovanja se meni čini da postoji cijeli niz propusta. Postoji niz propusta od toga kako su sredstva korištena i koja su sredstva korištena a koja sredstva nisu korištena ili uopće nisu došla na početak dnevnog reda? Stoga bih ja volio kada bismo razgovarali o toj cjelini dakle kada bi ova, ovaj kvantitativni izvještaj bio popraćen još jednom kvalitativnom analizom i na taj način nam pokazao gdje stojimo u faktičnom pripremanju za korištenje europskih fondova. Drugo, mi koristimo već jedan dio europskih programa i tu se također postavlja pitanje da li ih dobro koristimo? Dakle kvalitativno pitanje je li ih koristimo onako kako je to sada slučaj i postavlja se pitanje da li smo izabrali primarne programe tj. oprostite prioritetne programe umjesto onih koje smo izabrali? Reći ću vam jedan primjer. Postoji nešto što se zove program za razmjenu studenata, nastavnika i administratora na Sveučilištu. Tek smo sada ušli u pilot projekt. A da bismo počeli implementaciju programa trebat će nam još dvije a možda i tri godine. Kasnimo jer su sve zemlje koje su imale period priprema recimo 4 do 7 godina koristile program razmjene da bi, prije nego što su postale članice. Ja sam imao čast, ajde da to tako kažem, sudjelovati u pregovorima u sustavu obrazovanja pa smo iz Bruxellesa donijeli poruku da eto postoji neiskorišten dio Fonda za cjeloživotno učenje od 13,17 milijuna EUR-a koji je rezerviran za Hrvatsku i Tursku. I kada smo donijeli tu poruku onda se i dalje tvrdoglavo nastavilo sa pripremom Zakona za obrazovanje odraslih koji nije kompatibilan sa europskim programima i tako nam je jedan dio ili jedan dobar dio od ovog kolača naprosto ispario. I konačno jedan dio agencija koji bi trebao zapravo ozbiljno raditi na međunarodnoj suradnji i na substacijalnoj, substacijalnoj ne formalnoj pripremi Hrvatske za europsku suradnju, za sada još u sustavu obrazovanja nije dostatno opremljen i niti strukturalno niti sadržajno nije po mojim saznanjima prilagođen europskim standardima i na taj način ne može to sve skupa koristiti. Stoga je naravno meni drago da imamo ovu razinu iskoristivosti europskih fondova, kvantitativno gledano volio bih mnogo više čuti o kvalitativnim rezultatima i stoga predlažem da to bude također dio izvještaja u budućnosti i tek tada ćemo moći vidjeti kakvi su istinski učinci. Gospodine predsjedniče s obzirom na odmaklo vrijeme neću više ali mislim da sam glavne, glavne elemente rekao. Dalo bi se to još dugo razrađivati.
Hvala lijepa. I 5 minuta u ime Kluba SDP-a gospodin Daniel Mondekar. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvažene kolegice i kolege, državna tajnice za početak zahvaljujem državnoj tajnici na odgovorima. To su bila realna pitanja. Hvala vam na odgovorima, neke stvari su bile pojašnjene. U ovim raspravama sada čulo se svega i svačega. Ponavljale su se neke stvari. Govorilo se malo i o programima zajednice, govorilo se o različitim projektima po različitim županijama. Meni je drago da se razgovara recimo ovako o županijama nekakvim, onda sam prvi put čuo da u Zadru ima par projekata. Ja znam da recimo u Međimurskoj županiji, Međimurska županija i grad Čakovec zajedno imaju veliku količinu projekata. Znam da Krapinsko-zagorska ima 12, 13 itd. Ono što smo mi već jedanput sada tu i rekli je da bi htjeli da se ta lista stvori zajednička, da vidimo gdje je to dobro, gdje škripi. Sa ovog mjesta klub SDP-a je tri puta, ovo je sad treći put ponovio jednu stvar, a to je da smatramo da u sustavu ima zaista krasnih ljudi koji taj posao rade za jako male novce i u interesu Republike Hrvatske bi trebalo biti da se ti ljudi koje neke osobno i poznajem magistra i doktora znanosti dodatno motiviraju za rad većim plaćama kako bi ostali u sustavu, a ne nam pobjegli u nekakve privatne konzultantske kuće što dovodi i državu u neugodnu poziciju da mora zapošljavati nove, obrazovati nove i taj si krug mi ne možemo dozvoliti. EU fondovi. Što se tiče europskih fondova, pretpristupnih programa oni imaju svoju političku dimenziju što smo već u više navrata čuli i vidjeli i od Ollia Rehna i različitih drugih europskih dužnosnika. Kako ćemo se mi boriti s korupcijom u Hrvatskoj, kako ćemo reformirati pravosuđe, kako ćemo reformirati javnu upravu, ali i kako ćemo koristiti EU fondove je nešto što Bruxelles pažljivo u Republici Hrvatskoj gleda. Mora se u potpunosti po našem osobnom razmišljanju, a vjerojatno dijele svi moramo izbjeći sve probleme, moramo sve napraviti kako spada. Jer ukoliko dođe do daljnjih problema sa EU fondovima to može potencijalno usporiti hrvatski put prema Europskoj uniji na štetu svih građana. Što se tiče izvještaja, ono što smo mi prije rekli je naprosto da izvještaj je za, što je kolega Matušić dobro upozorio, za 2007. godinu. U toj 2007. godini su se i dogodili ovi problemi koji su bili u izvještaju koje je dala delegacija Europske komisije, upravo u toj godini. I zato su oni trebali biti navedeni koji su problemi, zašto su izbili, zašto je došlo do sankcija i kako te probleme treba riješiti. To je sporno nama u izvještaju. Najspornija stvar da se stalno dobre stvari su sve navedene i to treba ići, ali loše stvari se uopće izbjegavaju spomenuti i zato je nama taj izvještaj upitan. Hvala.
Hvala lijepa. Pet minuta također u ime HNS-a gospodin Zlatko Koraćević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Prvo, drago mi je da smo danas imali priliku o toj temi progovoriti i sam ton diskusije, argumentacije, protu argumentacije govori da je to jedna tema prema kojoj, o kojoj puno toga ovisi u ovoj državi, da smo bili potpuno u pravu prije godinu dana kad smo interpelacijom jednostavno prisilili Vladu da da ovom Saboru, da da Parlamentu ono izvješće koje je preuzela odlukom Parlamenta. Da kroz raspravu se i da kroz raspravu imamo priliku reći o svim dobrim stvarima i danas je rečeno o njima. Druga je stvar kako i na koji način se želi shvatiti poruka. Meni je razumljivo da po zadatku se mora i braniti nešto makar u osnovi, u kosturu stvari znam je poznato i jasno da stvari ne valjaju. To mi je potpuno razumljivo. Međutim, korištenje pretpristupnih fondova i kasnije strukturalnih, pregovori sa Europskom unijom, a posebno podvlačim odluku Europske komisije iz prosinca 2007. Nešto o čemu u ovom izvješću ima najmanje. Mislim da je ovaj Parlament zavrijedio i hrvatska javnost zavrijedila da Vlada da informaciju, cjelovitu informaciju o tom problemu. U pitanju je naša koža, u pitanju je budućnost ove države i mislim da bi to bio minimum pristojnosti ako ne, da ako već ne javnost da bar Parlament dobi cjelovito izvješće o svemu tome. Na žalost, o mnogim stvarima saznajemo iz medija, saznajemo iz sredstava javnog priopćavanja i saznajemo iz razno raznih drugim putovima, netko više, netko manje, ovisno o tome tko koliko i na koji način je imao priliku čuti određenu informaciju, ali problem ostaje. 5 milijuna je manje. Sredstva su zamrznuta i sve ono što smo davno, davno prije trebali napraviti radimo sad u jednom ubrzanom tempu. Meni je drago da se to radi i da je izvjesno jedno pozitivno rješenje nešto u što nismo trebali upasti. Bilo je primjedbi na moju procjenu stručnosti kadrova. Ako nije dovoljan podatak i argument da se u aquis za pregovore sa Europom stavlja netko tko ne zna engleski jezik mislim da ne trebam dalje komentirati. I ključno što moram isto posebno naglasiti, a to je. Ljudi koji rade na svim ovim projektima, svim ovim programima svih ovih godina najmanje su krivi za ovu situaciju u kojoj smo se našli, najmanje. U ovoj državi postoji netko tko je preuzeo odgovornost da odgovorno vodi ovu državu. U ovoj državi postoji netko koji kroz tu odgovornost mora stvoriti uvjete da se mogući problemi, da se moguća korist optimalizira i da za građane, a to i je zadatak, to je funkcija Vlade da građani od te Vlade imaju najviše koristi. Ako smo sami sebe doveli u situaciju da nam Europa dijeli packe na način kao što je to spomenuto u Izvještaju Europske komisije iz prosinca 2007. mislim da je jasno tko mora snositi odgovornost i kome su ove riječi upućene. Najmanje ljudima koji rade na ovim svim projektima. Prema tome, drago mi je da ipak postoji razumijevanje. Drago mi je da su jedinice lokalne i regionalne samouprave preuzele dio tih poslova. Nije dobro što su vjerojatno došle do mogućnosti na temelju političke pripadnosti ili poslušnosti. Bilo bi dobro da imamo tu transparentne kriterije i bilo bi dobro, a mislim da je to i ključno da što prije u ovu sabornicu dobimo i strategiju regionalnog razvoja, jer je to nešto što od nas traži Europa i to je dokumenat koji će na najkvalitetniji način generirati razvoj svih naših regija, a o tome ćemo sigurno uskoro morati govoriti i bolje je to donijeti prije, nego kasnije. Još jedanput svima čestitke koji su iskreno i savjesno radili na ovom poslu, a kritike onima koji su trebali osigurati da ne dođemo u situaciju u koju smo došli. Hvala lijepo.
Zaključno, gospođa Ivana Maletić, državna tajnica. Izvolite u ime predlagača.
Poštovani predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Svima zahvaljujem na svim prijedlozima, primjedbama koje su rečene. Izvješće će se poboljšati na način da zaista nastojimo u potpunosti reflektirati i pitanja koja su bila postavljena. Ono što je važno naglasiti je da su pretpristupni programi pomoći naš put za korištenje europskih fondova. Europska komisija u izvješću smo dakle nastojali pokazati stanje kakvo je, kad govorimo o iskorištenosti pretpristupnih programa u ovom trenutku, odnosno sa 31.12.2007. u izvješću je pozitivnih, ali jednako tako i negativnih elemenata. Dakle, istaknuti su problemi koji su se dogodili do kraja 2007. godine na koje mi u potpunosti reagiramo i poduzeli smo sve potrebne aktivnosti da se oni riješe. Međutim, to nisu packe Europske komisije prema Republici Hrvatskoj, radi se ustvari o jednom zajedničkom poslu, dakle naša administracija je zajedno sa Europskom komisijom na radu u pretpristupnim programima, zajedno ustvari želimo doći do razine u kojoj imamo sustav koji će kvalitetno raditi kada Republika Hrvatska postane zemlja članica. Dakle, to je jedan zajednički interes i Europske komisije i Republike Hrvatske i u tom dijelu pokušavamo, znači u kratkim rokovima koje mi imamo napraviti ono najbolje. Naravno da je odgovornost na svima nama i da nastojimo riješiti odgovorno probleme koji se jednostavno pojavljuju. Međutim, ono što je ustvari najvažnije je da gradimo sustav koji će samostalno funkcionirati na dobar način i probleme unaprijed rješavati, dakle da nam ne trebaju izvana nekakvi dodatni poticaji i da netko izvana bolje od nas vidi problem, nego da samo to jasno vidimo. U ovom trenutku u sustavu pretpristupnih programa je normalno da Europska komisija vidi bolje. Oni imaju iskustva sa svim zemljama koje su prolazile ovaj proces pristupanja, oni su naučili lekcije radeći sa drugim zemljama i postavili pred nas kriterije učeći iz svih nepravilnosti i svih problema koji su se u drugim zemljama događali. Mi smo u susretima sa ostalim zemljama članicama, ovim novijim zemljama članicama razgovarajući od detaljima koji nas muče, koje komisija od nas traži da u sustav uspostavimo, ustvari doznali da oni za to nemaju rješenja jer se to od njih u tom trenutku nije tražilo. Komisija nije znala da je izuzetno bitno u tom sustavu upravo to uspostaviti i imati riješeno, ali za nas znaju jer su naučili iz njihovog primjera da je bitno da se u našem sustavu to riješi i uspostavi. Dakle, zbog toga jesu zaista pred nas stavljeni zahtjevi koji su veći od onih koji su se prije postavljali zato što je Europska komisija isto tako imala svoj put učenja dug 15 godina, a naš put učenja je 2 godine. U 2 godine smo puno toga napravili i ja sam sigurna da će ovaj sustav pokazati da smo mi zaista zemlja kvalitetnih ljudi, pametnih ljudi, ljudi spremnih za dobra rješenja, dobre projekte, dakle da mi možemo brzo, brže od svih i uspješnije od drugih primijeniti nova pravila rada u državnoj administraciji, a to je ustvari okrenutost projektima, programima, ciljevima, konkretnim rezultatima, da znamo rezultate postaviti i rezultate zaista ispuniti. Evo, hvala vam svima.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivat će se kad se steknu uvjeti. Šesto, Izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlozima radnih tijela koja glasi: "Prihvaća se izvješće o korištenju pretpristupnih programa pomoći Europske unije." Molim uključimo se i glasujmo. Molim rezultat. Ovo je izvješće prihvaćeno većinom glasova, 78 glasova za, 2 suzdržana i 30 protiv.
Hvala lijepo predsjedniče, poštovane dame i gospodo. Zakonom o upravnim pristojbama u području prava intelektualnog vlasništva i tarifom upravnih pristojbi koja je njegov sastavni dio, uređuje se plaćanje upravnih pristojbi za radnje u postupcima koji se vode pred Državnim zavodom za intelektualno vlasništvo. U skladu s pregovaračkim stajalištem Republike Hrvatske za poglavlje 7.-Pravo intelektualnog vlasništva, od 18. listopada 2006. godine i sa zajedničkim stajalištem Europske unije iznesenim na konferenciji o pristupanju u Bruxellesu 14. veljače 2007., zavod je tijekom 2007. izradio izmjene i dopune 6 zakona iz svog djelokruga te pripadajuće pravilnike. 1.1.2008. godine je u Republici Hrvatskoj stupila na snagu i Europska patentna konvencija. Navedenim su propisima uvedeni novi pravni instituti, prvenstveno žalba kao i europski patent, žig zajednice i dizajn zajednice i neki novi postupci koji se ne mogu provoditi dok predloženi zakon o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama u područja prava intelektualnog vlasništva ne stupi na snagu. Ovim predloženim zakonom postiže se potrebna usklađenost hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije, stoga se predlaže donošenje zakona po hitnom postupku, isto tako u ime predlagatelja želim izvijestiti da se prihvaća amandman Odbora za zakonodavstvo u kojem se briše stavak 2. u članku 5. predloženog zakona. Hvala.
Hvala. Žali li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi, u ime Kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospode zastupnici, gospođo državna tajnice. Na samom početku reći ću da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovoga zakona vrlo jednostavno ovim zakonom usklađuje se hrvatsko zakonodavstvo s pravnom stečevinom Europske unije i kao što se vidi prethodilo je jako puno rada da bi došli do konačnog rješenja. Zapravo ovo vrlo važno područje i postupci glede intelektualnog vlasništava koji se vode pred Državnim zavodom za intelektualno vlasništvo ovim zakonom se konačno oblikuje i čini kompatibilnim s pravnom stečevinom Europske unije. Praktično se ostvaruju naše obveze preuzete u okviru procesa pridruživanja Europskoj uniji. Ovdje valja istaknuti kako je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama u području prava intelektualnog vlasništva kruna jednog daleko kompleksnijeg usklađivanja s pravnom stečevinom Europske unije i kako će Hrvatska u trenutku pristupanja Europskoj uniji, a što vidimo da je svaki dan sve bliže, pružiti isti stupanj pravne zaštite na području patenata kakav je uspostavljen u državama članicama Europske unije. Naime u skladu s pregovaračkim stajalištem Republike Hrvatske za poglavlje 7 – Pravo intelektualnog vlasništva od 18. listopada 2006. godine i sa zajedničkim stajalištem Europske unije iznesenim na Konferenciji o pristupanju u Bruxellesu 17. veljače 2007. godine već su doneseni sljedeći zakoni i zato treba predlagatelja pohvaliti jer ovdje je čak šest zakona prethodilo konačnom usklađivanju kao što je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o patentu, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o žigu, Zakon o izmjenama dopunama Zakona o industrijskom dizajnu, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti topografija, poluvodičkih proizvoda, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o autorskom pravu i srodnim pravima. Danas smo isto tako slušali rasprave i od gospodina Kajina samo na ovakvom primjeru vidi se kakve sve preobrazbe treba hrvatsko društvo učiniti i u praksi raditi, a ne neka prizivati prevladana vremena koja nam ne mogu pomoći, a namjerno sam pročitao ove zakone jer nije ih lako uskladiti a još teže provoditi u praksu, ali mi tu infrastrukturu imamo. Znači imamo infrastrukturu iz koje možemo graditi svoje moderno društvo. Osnovna pitanja koja uređuje ovaj zakon, ovim zakonom kojim se tako opširna mijenjaju na čemu se radi se i dopunjava u smislu uvođenja plaćanja upravnih pristojbi nastalih kao posljedica novih instituta koje predviđa nova zakonska infrastruktura, nova zakonska osnova. Tu je prije svega plaćanje pristojbi za institut žalbe uveden Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o patentu na koji se pozivaju ostali zakoni iz područja industrijskog vlasništva u smislu uvođenja drugostupanjskog postupka u postupcima za priznanje prava industrijskoga vlasništva. Zatim plaćanje upravnih pristojbi za prijedlog za nastavak postupka. Zahtjev za obnovu prava prvenstva te njegovu izmjenu ili dopunu. Plaćanje pristojbu za pretvorbu europske prijave patenata podnesene putem europske patentne konvencije u nacionalnu prijavu. Prosljeđivanje prijave žiga zajednice i prijave industrijskog dizajna zajednice, prosljeđivanje prijave za međunarodnu registraciju žiga i naknadu dezignaciju mađunarodne registracije žiga. Osim toga predlaže se terminološko usklađivanje pojmova s pojmovima koje koristi novi zakon u području prava intelektualnog vlasništva kao što je npr. promjena termina, ponovna uspostava prava u povrat u prijašnje stanje. Učinjena je i minimalna korekcija visina pojedinih upravnih pristojbi koje se detaljno obrazlažu u obrazloženju teksta prijedloga zakona. I doista želim naglasiti da ovdje čitav jedan set pristojbi koji vrlo detaljno i precizno razrađuju i one se kreću uglavnom do 50 ili 100 kuna te pristojbe, neke su i nekoliko stotina kuna u skladu s ovime što je rečeno i vidi se koliko je to kompleksna i specifična materija. Riječ je dakle o pristojbama koje se kreću unutar tih nekoliko stotina kuna, ali iznimno važno za ovo područje djelovanja i rada kao što je intelektualno vlasništvo gdje sada i naši građani koji ovdje pružaju i imaju mogućnosti realizacije postaju jednakopravni s onima u Europskoj uniji. I završno želim reći, gospođe i gospodo zastupnici i zastupnice još jednom izražavam zadovoljstvo Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice što je ovako kompleksna materija usklađena, a na temelju pregovaračkog stajališta Republike Hrvatske poglavlje broj 7 – Pravo intelektualnog vlasništva s pravnom stečevinom Europske unije i ovo je doista jedan veliki korak naprijed jer prema rješavanju i drugih pitanja koje imamo i nije potrebno dodati da će Klub zastupnika HDZ-a podržati ovaj zakon. Hvala vam.
Hvala. U ime kluba SDP-a, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana predstavnice Vlade, kolegice i kolege. U ime kluba SDP-a želim istaknuti da će klub SDP-a podržati donošenje ovog zakona, Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama u području prava intelektualnog vlasništva, s Konačnim prijedlogom zakona, dakle očito je da se radi o europskom zakonu, odnosno našem zakonu kojim se želim uskladiti sa standardima Europske unije. Ali nikako se evo na početku bi htjela posebno istaknuti, ne možemo složiti s ovim što je rekao kolega Šetić govoreći u ime kluba HDZ-a, da se radi o vrlo kompleksnim i složenim stvarima. Nije, ako je ovo za Vladu, ja ne bih toliko podcjenjivala Vladu pa bi rekla evo da je za Vladu ovo bio izuzetan napor sačiniti ovakve izmjene kojima određene, u kojim pojedinim člancima određuje tarifu za pojedine radnje u postupku intelektualnog vlasništva. Sama materija intelektualnog vlasništva svakako da je kompleksna i složena to je van svake sumnje, ali odrediti pojedine pristojbe, odnosno visinu tih pristojbi za pojedine radnje nije neki naročito složen posao. I dakle kao što se ovdje iz obrazloženja prijedloga vidimo i kao što je to već evo kolega istaknuo i predstavnica Vlade, da smo se mi na to obvezali da tijekom drugog kvartala 2008. godine da izradimo ovaj ovakav zakon. Ali jednako tako da i potrebe upravo zbog novih instituta evo kao što je također to već istaknuto prvenstveno institut žalbe koji je uveo upravo Zakon o patentu moramo dakle osigurati i uvođenje pristojbe i za te nove institute. Htjela bih reći da je 2002. godine izmjenama Zakona o pristojbama kako u pravosudnim postupcima tako i u upravnim postupcima smanjene su te pristojbe za polovicu. One su nekada bile tako visoke da su onemogućavale građane u njihovim svakodnevnim radnjama a na vlastito u komunikaciji s administracijom. I zato je dobro, mi vidimo ovdje iz nekoliko primjera, da se smanjuje tarifa i da je ta pristojba znatno manja. Evo primjerice, u dosadašnjem tarifnom broju sedam koji govori o autorskom pravu i srodnim pravima pa onda se umanjuje iznos pristojbe na zahtjev za upis u registar zastupnika sa 500 kuna na 50 kuna. Mogu reći također da su iz Europe ljudi koji su promatrali usklađenje uvijek stavljali primjedbu na ovakve i slične zakone. Evo sjećam se i Zakona o sudskom registru kad su posebno istaknuli da je previsoka pristojba za upis u sudski registar a bila je onda negdje 100 ili 200. Dakle, čovjek koji želi formirati svoju tvrtku veliki je problem dati 100 ili 200 kuna. Nitko nikada nije rekao ali to mi moramo sami onda odlučiti kolike su pristojbe za naše građane. I dalje su vrlo visoke jer se i dalje i radnje i društveni život usložnjavaju i na sve to državi treba plaćati pristojbe, od onog najobičnijeg izvatka iz matice rođenih, vjenčanih, umrlih. Hoću reći tu paralelu. Zašto ovo ističem? Podržavajući ovo da moramo voditi računa i o tim stvarima jer ovdje uglavnom vodimo itekako brigu o pravnim subjektima koji su najčešće korisnici ovih usluga na koje plaćaju budimo realni vrlo male pristojbe. A građanin s druge strane kad se susretne s administracijom onda bome nekoliko takvih potvrda koje mu uopće i trebaju da bi konačno ostvario i neka druga prava znatno ga opterećuju. Prema tome, evo ja znam da nije ovo vaša i domena ali svi zajedno moramo oko toga biti vrlo obzirni kada izlazimo u susret onima za koje se pretpostavlja da imaju, moramo biti socijalno osjetljivi i vodeći računa o tome da zaštitimo na jednaki način i naše građane koji svakodnevno su izloženi pristojbama tražeći usluge od naše administracije. Eto, podržavajući ovaj prijedlog zakona u ime kluba SDP-a želim posebno istaknuti tu činjenicu da i u slijedećim ja vjerujem da, evo čini se da u nekoliko zakona koje moramo donijeti u trećem tromjesečju vrlo slične naravi a koje se odnosi na naše građane moramo itekako voditi računa. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Ima jedan zastupnik, gospodin Damir Sesvečan. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama se dakle nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama u području prava intelektualnog vlasništva s prijedlogom tarife upravnih pristojbi koje su njegov sastavni dio. Između ostalog donošenje ovog zakona kao što je i rečeno predviđeno je planom usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2008. godinu. Ovim zakonom se uređuje plaćanje upravnih pristojbi za radnje u postupcima koji se vode pred Državnim zavodom za intelektualno vlasništvo a tarifom upravnih pristojbi propisuje se njihova visina, uređena su također pitanja plaćanja i oslobađanja od obveze plaćanja pristojbi, povrat i zastara prava na povrat pristojbi te pripadnost prihoda od pristojbi. Donošenje ovog zakona prije svega posljedica je uvođenja novih pravnih instituta u području prava intelektualnog vlasništva u procesu usklađivanja domaćeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije. Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju Europskoj uniji Republika Hrvatska se obvezala osigurati razinu zaštite intelektualnog vlasništva kakva postoji u zemljama Europske unije. U pretpristupnim pregovorima definirana je cijela grupa zakona kojima se regulira područje intelektualnog vlasništva a koju je bilo potrebno uskladiti u ispunjavanju preuzetih obveza iz sporazuma. U skladu sa pregovaračkim stajalištem za poglavlje VII. – Prava intelektualnog vlasništva od 18. listopada 2006. i zajedničkim stajalištem Europske unije iznesenim na Konferenciji o pristupanju u Bruxellesu 14. veljače 2007. godine Hrvatski sabor je u srpnju prošle godine donio niz zakona koji se odnose na utvrđivanje prava intelektualnog vlasništva kojima se uređuje način stjecanja intelektualnog vlasništva kao i način zaštite od njegovog neovlaštenog korištenja. To su zakoni o izmjenama i dopunama Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga, Zakona o autorskom pravu, Zakona o patentu, o industrijskom dizajnu, i žigu te Zakona o zaštiti topografija poluvodičkih proizvoda. Tim se izmjenama i dopunama navedenih zakona kao novi pravni institut između ostalog uvodi pravo na žalbu protiv odluka Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo donesenih u 1. stupnju kojim se osigurava veća pravna sigurnost stranaka u postupku kao i veća kontrola donijetih odluka. Kao novina uvedeno je također ustrojavanje žalbenih vijeća koja će odlučivati po žalbama a djelovati će pri zavodu kao neovisna tijela. Što se tiče predloženih tarifa upravnih pristojbi važno je naglasiti kako se iznosi do sada postojećih pristojbi uglavnom nisu mijenjali tek su negdje minimalno korigirani. Uvođenjem novih instituta kao što je pravo na žalbu koji podrazumijeva cjelokupni postupak odlučivanja o žalbi jasno je kako će iz njega proisteći i određeni troškovi što se ovim zakonom moralo predvidjeti kroz određene iznose pristojbi. Tu se kao što i predlagač navodi vodilo računa da pristojbe i troškovi postupka po žalbi ne budu previsoki ali ni preniski jer ako su previsoki mogu ograničavati stranku u ostvarivanju prava na žalbu, ako su preniski mogu rezultirati raznim zlouporabama tog pravnog sredstva. Promjene se sastoje i u uvođenju novih instituta i izmjeni naziva određenih pravnih pojmova sukladno terminologiji koja se koristi u donijetim zakonima s područja prava intelektualnog vlasništva što predlagač u obrazloženju zakona i navodi. Eto iz navedenih razloga podržat ću ovaj Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama u području prava intelektualnog vlasništva.
Hvala lijepa. Dame i gospodo zastupnici, zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo u 9 i 30 sati. Preskočit ćemo dvije točke zbog zamolbe predlagatelja i počet ćemo s točkom 6. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o naknadi štete žrtvama kaznenih djela nasilja, P.Z.E. br. 57. Dakle, doviđenja i prijatno do 9 i 30 ujutru. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o upravnim pristojbama u području prava intelektualnog vlasništva, P.Z.E. br. 59. Rasprava je zaključena. Predlagatelj je prihvatio amandman Odbora za zakonodavstvo te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona i o njemu se ne glasuje. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 110 glasova za i 2 suzdržana, prihvaćen konačni prijedlog ovog zakona.