Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da imamo 97 prijavljenih narodnih poslanika. Molim vas da radi utvrđivanja broja poslanika prisutnih u sali ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 95 narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslanika? Reč ima narodni poslanik Dragan Jovanović. Izvolite.
Uvažena predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, imam najpre pitanje za Kabinet predsednika Vlade, gospodina Aleksandra Vučića i za ministra finansija, gospodina Vujovića, a tiče se, nažalost, nezakonitosti u radu Poreske uprave a naročito Poreske uprave filijale Kragujevac. Konkretno o čemu se radi. U periodu od 2006. do 2009. godine Poreska uprava je kontrolisala rad preduzeća „Stara Varoš“ iz Topole i zapisnikom konstatovala da u radu preduzeća nema nezakonitosti. Nakon par meseci, krajem 2009. i početkom 2010. godine, nakon te kontrole dolazi poreska policija iz Beograda, nalaže vanrednu poresku kontrolu i utvrđuje da je preduzeće utajilo porez na dohodak građana u visini od 12,6 miliona dinara. Počinje golgota tog preduzeća, pišu se krivične prijave protiv vlasnika preduzeća i sukcesivno od 2010. godine pa sve do 2013. godine, taj novac se skida sa računa preduzeća „Stara Varoš“ iz Topole, prinudnom naplatom skida ga Poreska uprava Srbije. Nakon toga, naravno, vlasnik se obraća sudu, tuži Poresku upravu i uspeva pre nekih par meseci da dobije i to iz drugog puta konačnu sudsku presudu da je Poreska uprava dužna da mu nadomesti štetu koju je prinudnom naplatom skinuta sa računa preduzeća „Stara Varoš“ iz Topole u visini od 56 miliona dinara. Znači, glavnica, kamate i sve ostalo, i naravno da je oslobođen svih pritužbi. Ono što je posebno interesantno za ovaj slučaj da je na sudu ispitano preko 250 svedoka, među njima je bio i poreski policajac koji je došao u kontrolu firme i koji na pitanje advokata odbrane po kom osnovu je on došao da kontroliše jednu firmu kada ima nalaz poreske kontrole od pre samo mesec ili dva da je sve u redu, rekao je da je dobio usmeni nalog od strane tadašnjeg direktora Poreske uprave Srbije, koji je tada nažalost bio iz DS, i drugih visokih funkcionera, da navodno vlasnik te firme pomaže u tom trenutku opozicione stranke, Novu Srbiju i SNS. Sada, dame i gospodo poslanici, problem je što će država Srbija i građani Republike Srbije zbog te gluposti koju je napravila poreska uprava, morati iz budžeta da plati 56 miliona dinara, a još je dodatno i problem što taj novac Poreska uprava skida sa budžeta opštine Topola, koja sa tim apsolutno nema nikakve veze. Već prošle nedelje prinudno sa budžeta opštine Topola skinuto je 16 miliona dinara na osnovu navodnog poreza na dohodak građana koji je ustupljen prihodu lokalnoj samoupravi. Sada, zamislite vi nezakonitosti u radu Poreske uprave koje treba da plaćaju građani Topole, građani Srbije. Još jednom da ponovim da je glavnica duga bila samo 12,6 milona dinara u tom trenutku, a da je sada sa kamatama naraslo na 56 miliona dinara. Meni nije jasno, još jednom, zato pitam i premijera koji je upoznat sa ovim problemom, i ministra finansija, ko će odgovarati za ovo i da li će odgovorni u Poreskoj upravi biti kažnjeni, jer je sud konačnom presudom utvrdio da su nezakonito radili? Ono što je najveći problem, šta će sada da se uradi, da opština Topola i njeni građani ne bi trpeli zbog nezakonitosti u radu Poreske uprave, jer je otežan rad i funkcionisanje opštinske uprave, ostvarenje budžeta, zbog prinudne naplate koju radi sada Poreska uprava da bi pokrila ili prekrila, ako tako mogu da kažem, svoju grešku? Ono što je po političkoj osnovi radila 2009, 2010, 2011. i 2012. godine i da bi sebe oprali, isti ti ljudi koji danas sede u Poreskoj upravi na ovakav način ispravljaju stvari, pokušavajući sebe da spasu. Zbog toga, jasno tražim od ministra finansija da mi se napismeno odgovori - ko su krivci i šta će protiv njih biti urađeno? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Muamer Bačevac. Izvolite.
Uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, predsednice Skupštine, opština Sjenica ima više od 4,5 hiljade registrovanih poljoprivrednih gazdinstava, čija je osnovna delatnost poljoprivreda. Najveći deo prihoda oni ostvaruju preko poljoprivrede. Najveći podsticaj razvoju poljoprivrede u ovom kraju učinila je Vlada i Ministarstvo poljoprivrede time što je opredelila značajna sredstva za podsticaj i povećanje poljoprivredne proizvode kako kvantitativno, tako i kvalitativno. To je onaj program koji ova država uopšte ima. Mišljenja sam, i to je stav, da je ovo područje jedno od najmigratornijih područja u Republici Srbiji, što potvrđuje i poslednji popis stanovništva po kojem je u odnosu na prethodni popis u Sjeničkom kraju imalo oko 30% manje ljudi, nego što je to bilo ranije. Podsticajne mere u poljoprivredi su nada da će taj trend porasta poljoprivredne proizvodnje da zaustavili ili makar uspori ove migracije koje se javljaju u svim delovima naše zemlje, ali su zaista markantno izražene u regiji Pešter. Godine 2014. desio se problem da su se pojavili falsifikovani računi za đubrivo na osnovu kojih su ljudi podneli zahtev Ministarstvu poljoprivrede za ostvarivanje subvencija u ovom kraju. Obzirom da je Sjenička opština prostorno jedna od najvećih u Republici Srbiji sa najlošijom infrastrukturom i veoma malim brojem poljoprivrednih apoteka i prodavnica, koje se bave prodajom i samog repro-materijala neophodnog za poljoprivrednu proizvodnju, pre svega ratarsku, mešetari, šverceri i prevaranti su zloupotrebili takvo stanje u opštini i vozili đubrivo kamionima do proizvođača, istovarali na njihovim njivama i seljacima usput davali unapred pripremljene falsifikovane račune, kasa blokove koji su ljudi uzimali, pretpostavljajući da je sve potpuno ispravno i iste priložili u zahtev za ostvarivanje subvencija i predali u trezor. Kada su pojedini poljoprivredni proizvođači trebali da naplate ostvarene premije za mleko, u banci mi je rečeno da novca na njihovom računu nema i oni su nas uputili za razloge u trezor. U trezoru su im rekli da su njihova gazdinstva stavljena u stanje mirovanja u naredne tri godine, ali im razloge zbog čega se to desilo nisu rekli, već su rekli da sačekaju izveštaj Ministarstva poljoprivrede. Ljudi su iz nestrpljenja raspitali se šta se desilo i saznali da su im gazdinstva stavljena u stanje mirovanja zbog toga što su dostavili neregularne račune za đubrivo. Onda su se ljudi obratili onima koji prodaju veštačko đubrivo i tada je utvrđeno da je stvarno jedan deo računa koji su dobili lažan i da nije imao pokriće. Pojedini proizvođači su kupili veštačko đubrivo u registrovanim prodavnicama kod istog prodavca i dobili potpuno regularan račun, ali su i njihova gazdinstva stavljena u stanje mirovanja. Znajući da su oni potpuno sve radili, oni su zatražili uvid u svoju dokumentaciju i bili su šokirani činjenicom da u njihovim predmetima se nalaze računi koje oni nisu predali. Već im je neko, kako oni tvrde, pod navodnicima, te račune zamenio falsifikovanim i njihova gazdinstva su stavljena u stanje mirovanja. Detaljnim uvidom u dokumentaciju, utvrđeno je da u Sjeničkoj opštini u stanje mirovanja stavljeno skoro 260 domaćinstava, što je prouzrokovalo nenadoknadiv finansijski gubitak poljoprivrednim proizvođačima u ovom kraju. S toga želim da najljubaznije zamoli Ministarstvo poljoprivrede i ministarku poljoprivrede, da u cilju utvrđivanje istine, obrazuje komisiju u kojoj bi bili ljudi koje oni odaberu. Mi predlažemo, naravno nekog iz Ministarstva poljoprivredni spektori, neko iz opštine, pa i neki proizvođači koji će imate zadatak da najhitnije i u najkraćem roku utvrde šta je istina i da privremeno ugašenim gazdinstvima dozvole naplatu subvencija i pri nadležnosti koja država daje, odnosno da odmah stonira rešenje o stavljanju gazdinstava u stanja mirovanja, ako se za to nađu odgovarajući uslovi. Ako ovi ljudi izgube subvencije, obzirom na izuzetno niske cene poljoprivrednih proizvoda, posebno mleka biće prinuđeni da ugase svoja domaćinstva i da poput mnogih do sada iz ovog kraja, sa zavežljajem krene put zapada tražeći hleb za sebe i za svoju decu. S togamolimo ministarku poljoprivrede da izdvoji nekoliko sati svog vremena i sa njima razgovara, primi ove ljude da sa njima razmotri situaciju. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Senić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Sva moja pitanja će biti usmerena predsedniku Vlade i pojedinim ministrima.Dakle, sva pitanja idu predsedniku Vlade, a po resorima i ministrima. Prvo pitanje je za ministra privrede i predsednika Vlade. Kada će biti ostvaren izvoz 10.000 automobila „Fijat“ iz fabrike u Kragujevcu, za Rusiju. Slušamo već godina da je taj posao gotov, da je Putin prihvatio da krene prva tranša automobila iz Kragujevca za Rusiju, ali nikako da to zaista bude i ostvareno. „Fijat“ trenutno ne radi, radnici su na prinudnom odmoru, jer nema dovoljno posla i svakako da bi jedno veliko tržište kakvo je Rusko, bilo značajno da se ponovo pokrene, proizvodnja, pa je moje pitanje usmereno predsedniku Vlade kada će se konačno ostvariti njegov dogovor sa Vladimirom Putinom da prva tranša od 10.000 automobila krene iz Kragujevca za Rusiju. Drugo pitanje, kao što sam rekao, predsednik Vlade i ministarki poljoprivrede, kada će biti isplaćene zaostale subvencije poljoprivrednim proizvođačima? Neke naše kolege pričaju da navodno predsednik Vlade nije znao da je budžet za poljoprivredu smanjen i da on nije odgovoran. Ako je to istina, on treba da podnese ostavku. Ja smatram da je on znao i da je odgovoran za to i da su poljoprivrednici uskraćeni za subvencije koje im sleduju, pošto budžetom nisu predviđena dovoljna sredstva i neophodno je izvršiti rebalans budžeta i smatram da je taj rebalans neophodno izvršiti što pre. Dakle, na ovo pitanje za ministarku poljoprivrede je, da li je poslala Vladi predlog za rebalans budžeta i da zatraži nova sredstva, kako bi subvencije poljoprivrednim proizvođačima bile isplaćena u potpunosti. Takođe, novo pitanje za ministarku poljoprivrede je i to, kada će Agencija za agrarna plaćanja, to jest Uprava za agrarna plaćanja biti akreditovana, da može da sprovodi IPARD program. U situaciji kada se budžetom Republike Srbije nerealno smanjuju subvencije poljoprivrednim proizvođačima, svakako bi bilo bitno da što više sredstava povučemo iz EU. U ovom trenutku, to je oko 60 miliona evra koje možemo povući za 2014. i 2015. godinu, ali mi to ne radimo, zbog toga što Uprava za agrarna plaćanja još uvek nije akreditovana. Dakle, kada će konačno Uprava za agrarna plaćanja biti akreditovana da može da koristi sredstva iz IPARD fonda? Sledeće pitanje premijeru, kada će konačno biti isplaćene zaostale naknade porodiljama i trudnicama? Dakle, premijer se hvali da imamo rekordno nizak deficit u budžetu ove godine, a nažalost, on je ostvaren, zato što se duguje i porodiljama i trudnicama. To je najblaže rečeno beskrupulozno, hvaliti se takvim rezultatima, da da najranjivije i najosetljivije kategorije u društvu budu uskraćene za ono što im po zakonu sleduje.
Da li se još neko javlja? Reč ima narodni poslanik Riza Halimi. Izvolite.
Gospođo predsednice, ja ću dva pitanja da postavim. I ova školska godina je započela, a da u osnovnim školama na albanskom jeziku u Preševskoj dolini još uvek nije obezbeđeno više od polovine priručnika i udžbenika, a u srednjim školama nije obezbeđen nijedan adekvatan udžbenik na albanskom jeziku. Dosadašnjom dinamikom, ova veoma važna i osetljiva problematika neće biti rešena ni u narednih 10 godina, što uz problem sa priznavanjem kosovskim univerzitetskim diplomama, veoma negativno se odražava i doprinosi drastičnoj degradaciji i totalnom devastiranju opština Preševo, Bujanovac i Medveđa. U ovakvoj teškoj situaciji, kosovsko Ministarstvo prosvete je početkom septembra uputilo donaciju od 100.000 udžbenika za sve učenike u ovim školama. Međutim, kamioni sa udžbenicima od 9. septembra još uvek se nalaze u terminalu graničnog prelaza kod Preševa. Postavljam pitanje ministru prosvete, šta će učiniti sa ovom donacijom kosovskog ministarstva i zašto se ne primenjuje pozitivna praksa, korišćena u periodu 2003. do 2007. godine, kada je posebnim rešenjima ministara prosvete, odobrena upotreba udžbenika i priručnika, izdatih u Prištini za većinu nastavnih predmeta. Drugo pitanje upućujem takođe ministru prosvete, a tiče se priznavanja kosovskih diploma. Naime, nakon odluke Ustavnog suda Srbije da proglasi neustavnim Briselski sporazum o priznavanju kosovskih visokoškolskih isprava iz 2011. godine, umesto Vladine uredbe iz 2012. godine, doneta je nova uredba iz novembra 2014. godine. Međutim, već godinu i po dana, još uvek nije nastavljeno sa priznavanjem ovih diploma u jednom procesu koji je inače bio u početnoj fazi. U međuvremenu, u Briselu je ponovo raspravljano o ovoj problematici, dok su članovi Kosovske delegacije izneli za javnost informaciju da je postignut sporazum za ove veoma osetljive problematike, a dotle ni jedan član Delegacije Srbije nije dao nikakvo objašnjenje u vezi sa ovom temom. Pored velikog broja mladih Albanaca koji su diplomirali na kosovskim univerzitetima i čekaju postupak nostrifikacije visokoškolskih isprava, pojavi se i problem lekara koji su specijalizaciju završili u Kliničkom centru u Prištini, a kojima je 2010. godine Lekarska komora Srbije izdala radne licence. Međutim, krajem prošle godine, Lekarska komora Srbije obavestila je ove lekare specijaliste da moraju da nostrifikuju diplome, a sa druge strane nisu ni mogli da to urade, zbog problema koji sam malopre izneo, tako da imamo već slučaj specijaliste, fizijatra, lekarke u Domu zdravlja u Preševu, koja je izgubila pravo da radi kao specijalista u tom domu zdravlja zbog nerešenog ovog problema i zato postavljam ovo drugo pitanje, u smislu zahteva ili molbe, a koje je upućeno ministarstvu da što pre objasni sadržinu najnovijeg sporazuma postignutog u Briselu, a još konkretnije je pitanje, kada će se početi sa primenom ovog sporazuma konačno?
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena predsedavajuća, želim da postavim dva pitanja Vladi Republike Srbije. Prvo pitanje glasi – kada Vlada planira da preduzme korake i spreči pokrajinsku Vladu da zloupotrebljava budžet APV i da iz tog budžeta finansira Demokratsku stranku i najverovatnije će finansirati i buduću kampanju koju svi očekujemo u našoj Pokrajini, naravno i u lokalnim samoupravama? Zašto to kažem? Ako ovih dana možete da pročitate jednu aferu do koje smo svi došli i ona je izašla u javnost, a to je afera dvorca Heterlend i kada kažete dvorac, nije to neki dvorac koji se gradio ne znam za koga, nego se gradio za decu ometenu u razvoju, koji imaju posebne potrebe. Stopedeset i sedam miliona dinara je neko izvukao iz tog projekta i mi više nemamo i ne znamo ni trag tom novcu i u čijim džepovima je to završilo. Zamislite kada se i na deci krade i pljačka u jednom delu naše države. Zato zahtevam da se istraga sprovede i da vidimo gde je taj novac. To nije jedina afera. Tu su se, naravno, sklapali fiktivni ugovori za izvlačenje novca za partijske kadrove bivšeg režima. Takođe, Fond za razvoj, u sprezi sa Razvojnom bankom Vojvodine, ako se setimo velikih pompeznih najava da će se naša privreda podizati u Pokrajini, i aktuelni premijer APV je rekao da će 3,4 milijarde se izdvojiti za razvoj i podizanje naše privrede. Ako napravimo analizu i vidimo da je samo sklopljeno 104 kreditna ugovora, gde se izdvojilo 1,4 milijarde dinara, postavljamo pitanje da se to istraži i da se javnosti saopšti gde je nestalo dve milijarde dinara novca građana Republike Srbije, našega naroda? To nije mala svota novca. To je ono samo što je u javnosti poznato i gde već postoje određeni dokazi, gde bi trebalo da reaguje tužilaštvo. Želimo iskren odgovor i da istina konačno izađe na videlo i da znamo gde su državne pare, ko ih je potrošio, ko ih je prokockao i zašto mi danas imamo u AP Vojvodine najslabiju privredu, a obećavali su da će čuda napraviti. Takođe, ono što je važno i to je još jedno pitanje – kada građani mogu da očekuju, naravno, da sve bude u skladu sa zakonom, u najbržem roku izbore i u AP Vojvodini i u lokalnim samoupravama, jer zbog ovakvih afera, u nedostatku političke ideologije, u nedostatku poštenja i odgovornosti, a samo u svrsi očuvanja svoje pozicije, imamo Bojana Pajtića, koji na svaki mogući način što spinovano lažima, aferama, koja prouzrokuje, naravno, u nekom domenu i destabilizaciju naše države, želi da ostane po svaku cenu u fotelji, jer na nju je gotovo dve decenije i navikao. Zato postavljamo to pitanje. Ako vidimo kako se novac izvlači preko raznih udruženja kako bi se finansirale kampanje, onda mi te izbore moramo imati što pre i to ne pričam napamet, jer kao građanin ove zemlje, naravno,imam prebivalište u jednoj od beogradskih opština, kao što je opština Palilula, gde npr. pre dve sednice lokalnog parlamenta 500.000 evra je izdvojeno za razna udruženja, gde se novac ispumpava iz lokalnih samouprava u pripremi za izbore. Šta se s tim novcem uradilo? Mi predlažemo i za levu obalu Palilule i za razne nerazvijene delove Beograda kanalizacionu mrežu, infrastrukturu, a oni su lepo napravili u Padinskoj Skeli npr. koncert Dejana Matića, pa su onda doveli Sneki u Ovču. Većina ljudi nije za ta mesta najverovatnije ni čula da postoje, ali to su mala mesta gde živi nekoliko stotina ili hiljada stanovnika, a dovedete Dejana Matića, platite ga sigurno papreno. Nemam ništa protiv Dejana Matića, ali šta je to donelo, ili protiv Sneki, ali šta je to donelo građanima Padinske Skele, Ovče, Krnjače, Besnog Foka, Vrbovskog i ostalih delova te opštine? Nije donelo ništa. To je vaša politika. Da se više ne bi novac izvlačio, upumpavao u koncerte i u naše zvezde sa estrade, hajde ljudi da raspišemo izbore, dajte da radimo odgovorno, pošteno i da napravimo dobrobit za našu zemlju.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Postavljam pitanje, ne znam kome da postavim pitanje u Vladi, evo, recimo ministru privrede, kako on komentariše da svaka opština u kojoj je na vlasti SNS je kompletnu Grand produkciju provukla kroz budžet? Moje pitanje za ministra Rasima Ljajića i ministra Vulina je kako objašnjavaju da su juče, povodom Dana oslobođenja Kruševca i Niša, u Drugom svetskom ratu, ponavljam, 71 godina nakon Drugog svetskog rata, zašto je gradonačelnik Perišić i ministar Gašić u Kruševcu, položili vence i zašto na spomenik palima iz Prvog svetskog rata? Da li je to zato što naše ministarstvo nije našlo za shodno da nađe neku bolju lokaciju, ili mi prosto nemamo spomenik? Sledeće pitanje je zašto u biltenu APR-a za ministra privrede Sertića nije objavljen podatak, a prvobitno je urađen, pa onda nije odštampan i nije objavljen, da broj zaposlenih u velikim preduzećima tokom 2014. godine je smanjen za, poštovani građani, 126.181 zaposlenog, pošto je u 2013. godini iznosio 430.789 a u prošloj 304.608, dok je u srednjim i privrednim društvima pad nešto manji i meri se indeksom 96 ili apsolutnim ciframa 199.000 radnika manje u prošloj godini u odnosu na prethodnu? U zbiru svih radnih mesta smanjenje broja zaposlenih je manje i iznosi ukupno 18.839 između 2013. i prošle godine, a broj privrednih društava smanjen je za oko 2.000. To su podaci iz APR, koji iz nepoznatog razloga, a voleo bih da mi ministar odgovori, nije odštampan i nije objavljen. Veliki broj građana se javlja, poštovani ministre Vulinu, sa pitanjem – zašto se insistira i dalje neprekidno da se kroz evidenciju za nazaposlene ljudi moraju angažovati na radnim poslovima i zašto socijala i socijalna davanja se stavljaju u tržišnu kategoriju i dokle mislite to tako da radite, naročito i inače ugrožena prava Roma ovim se dodatno gaze i nipodaštavaju, tako da mi nije jasno kakva je vaša projekcija kada znamo da za desetine hiljada građana Srbije je u poslednjih godinu i po dana palo ispod granice siromaštva, preko 20.000 ljudi samo u poslednjih godinu dana? Raste nam broj beskućnika u Srbiji, raste broj formulara iz Vulinovog ministarstva, apsolutno ništa se u tom smislu ne poboljšava, pored svih vaših propagandnih aktivnosti. Ono što sam takođe hteo da pitam premijera Vučića, ministra Dačića i Marka 5.0 Đurića, dakle, prvo pitanje je – kada ste saznali za uslove koji su se pojavili u amandmanu na Poglavlje 35? Kog datuma, koje godine? U čemu konkretno, osim terminoloških nesaglasnosti je to u suprotnosti sa Briselskim sporazumom koji ste potpisali? Najvažnije pitanje, na koji način će država i naša diplomatija u narednom periodu da deluju da isprave ovaj spoljno-politički fijasko koji je Vlada doživela, najveći posle Rambujea i mišljenja Međunarodnog suda pravde o nezavisnosti Kosova? U svakom slučaju, mi smo država u kojoj se kroz sredstva javnog informisanja ističe kako imamo porast zaposlenih. Život vas demantuje. Imamo pad zaposlenih u Srbiji. Statistika vas demantuje, imamo pad. Imamo pad prihoda, iako ste povećali sve poreze. Zbog toga pitam ponovo ministra Vujovića, nijednom nisam apsolutno nijedan odgovor Vlade, poštovana predsednice, nisam dobio na bilo koje pitanje koje sam postavio u poslednjih šest meseci. Zašto Vlada, pitanje za premijera, ne odgovara na pitanja, makar nesuvislo, makar formalno, makar izokola, na bilo koji način, zašto ne odgovarate narodnim poslanicima na pitanja? To je neverovatno. Dakle, da li ćete razgovarati, ministre Vujoviću, sa MMF-om da se uradi moratorijum na otplatu spoljnog duga i za nas i za druge zemlje zapadnog Balkana, čime bi država prihodovala preko milijardu evra za neophodne reforme? Da li ćete uvesti nove poreze, recimo, crkvama i verskim zajednicama, čime ćete obezbediti preko 140 miliona evra i onemogućiti dalje smanjivanje protivustavno i nezakonito našim penzionerima njihovih penzija? Na koji način ćete obezbediti nova radna mesta, ministre Sertiću, ako se Srbija deindustrijalizovala ovih dana?
Hvala. Da li se još neko javlja da postavi pitanje, odnosno traži obaveštenje? (Ne) Hvala. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju poslanici: Momo Čolaković, Miroljub Stanković, Nada Lazić, Vladimir Marinković i Gordana Čomić. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima o tački 1. dnevnog reda – PREDLOGU ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ŽELEZICI. Obaveštavam vas da su pozvani da današnjoj sednici prisustvuju prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, Miodrag Poledica i dr Dejan Trifunović, državni sekretari u Ministarstvu, i Nenad Tomović i Saša Stojanović, vršioci dužnosti pomoćnika ministra. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje nadležnih odbora i mišljenje Vlade podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, uvažena ministarko, poštovani kolege poslanici, ja sam pokušao i u načelnoj raspravi da u dijalogu sa ministarkom, njenim saradnicima i sa vama, drage kolege, objasnim svoj stav i stav poslaničke grupe DS, koji je vezan za sve propuste u donošenju ovog zakona, koji je vezan za sve propuste koji se tiču primene prethodnog zakona iz 2013. godine. Očigledno da je naš stav delimično uvažen, odnosno da niste baš najbolje razumeli sve poruke koje smo toga dana poslali. Pokušali smo da sa predlogom, više od 20 amandmana, popravimo ovaj Predlog zakona, međutim prihvaćeno je samo četiri predloga. Ja ću pokušati i danas u raspravi da se izborim za podršku za ove predloge o kojima ću govoriti i da pokušamo da i pored toga što smo svesni daje nemoguće sa dvadeset i nešto amandmana popraviti loš zakon, da se napravi neki veliki doprinos, ali naše je da pokušamo. Kod ovog prvog člana smatrali smo da je suvišno obrazloženje u ovom drugom stavu da je ono ne važno i da je suvišno da se u prethodnim stavovima obrazlaže ono što je važno za ovaj član. Vlada i ministarstvo su ovaj naš predlog odbili i to govori o tome da nisu dovoljno ozbiljno prihvatili naš predlog, odnosno sagledali naš predlog. Mislim da ćemo u kasnijim diskusijama, da ne bi trošio sada vreme po amandmanima, uspeti da obrazložimo sve predloge. Žao mi je što ovaj predlog nije usvojen, ali nadam se da će drugi biti usvojeni. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo, što se tiče ovog amandmana i predloga gospode kolega poslanika, očigledno je da smo mi ušli u jedan ozbiljan proces, proces restrukturiranja železnica i da sam taj proces podrazumeva i promenu terminologije. Već smo napravili dva preduzeća, preduzeće koje se bavi prevozom robe, prevozom putnika. Jednostavno, vaš predlog nije u duhu ovog zakona i sve one buduće mere koje se budu donosile verovatno će biti selektivne u odnosu na oblast prevoza i na oblast putničkog saobraćaja, jer sam obim putničkog saobraćaja je znatno niži u odnosu na zemlje EU, u odnosu na teretni saobraćaj, pa će, prema tome, kažem, i mere koje će najčešće biti u oblasti subvencija i pomoći u mnogo većoj meri obuhvatati putnički saobraćaj. Neophodno je da i radi daljeg unapređenja ove zakonske legislative već sad napravimo ovaj prelaz i ovu razliku između putničkog i robnog saobraćaja, jer to je i suština svega onoga što se radi, suština svih ovih promena koje predlaže Ministarstvo i Vlada Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Očekivao sam da će poštovana ministarka posle izlaganja gospodina Antića, kada je rekao da će sve buduće mere biti selektivne, reagovati i ispraviti ovu izjavu, ali očigledno je da se ona slaže sa ovom izjavom i očigledno je da je to možda i suštinski način razmišljanja ove vlade i vas kao većine, o tome kako ovaj zakon treba u narednom periodu da se primenjuje. Naime, ovaj član 2. je vrlo važan. Ima preko 35 tačaka koje obrazlažu njegovu primenu i njegovu suštinu. Mi smo u nekih 6-7 tačaka pokušali da otklonimo neke nedostatke i da predložimo neku drugu formulaciju, ali nažalost delimično su prihvaćeni neki od ovih predloga. Prvo, u tački 1) kaže se kako će gradska železnica, odnosno kako je gradska železnica sa posebnim saobraćajno-tehničkim karakteristikama, itd, itd. Znači, termin „osobinama“ koje su ranije bile je zamenjen „karakteristikama“ i slažemo se da je to bolja formulacija, ali takođe kažemo da je to suvišna formulacija, i to u ovom delu koje počinje od reči „posebnim saobraćajno-tehničkim karakteristikama“. Ako u ovom Predlogu zakona ne kažete koje su posebne karakteristike, onda je to suvišna formulacija i može da dovede do zabune. U tački 13) možda se suštinski otvara to pitanje ozbiljnosti kada ste predlagali 2013. godine zakona za koji ste sami u raspravi priznali da je loš, da ima loše efekte, da je smanjen broj putnika, da je smanjen broj putnika i obim prevoza robe, da su efekti tog zakona loši i priznali ste kroz predlog 45 tačaka izmene ovog zakona da u stvari taj zakon nije bio dobar. Na ovom primeru se pokazuje sva površnost i možda brzina kojom ste radili ovaj zakon. Znači, da nisu ispoštovane procedure, da nije ispoštovanastruka. Slažem se da je u ovoj tački gde se određuje infrastrukturni pojas loš termin „računajući“ koji ste zamenili, ali je takođe loš i predložen glagol „mereći“. Bilo mi je čudno kako ovako lošu formulaciju glagola nesvršenog vida stavljate u ovaj kontekst i pokušao sam da u kasnijim članovima nađem iste termine, odnosno da li ste menjali te formulacije i onda sam zaključio sledeće. U članu 3. tačke 13) i 34), pa u članu 4. koristite ovu formulaciju „mereći“, pa sam onda u jednom trenutku razmišljao da treba u prilogu, odnosno dodatku tog glagola staviti i zamenicu „on“, odnosno u trećem licu „ga“, znači „mereći ga“, što je daleko bolja formulacija nego što je bila. U članu 58. video sam da koristite termin „mereno“. Znači, to govori, a imate još neke članove, mislim da je tu 49, ne znam tačno koji, gde opet koristite termin „računajući“ za određivanje nekog rastojanja, recimo, u ovom slučaju pojasa, zaštitnog, itd, ili nekih drugih sličnih termina. Vi koristite čas jednu, čas drugu reč i potpuno derogirate ovaj zakon, odnosno pokazujete svu ne ozbiljnost u pristupu kada ste ovaj zakon radili. Drago mi je da ste neke naše predloge prihvatili, neke amandmane koje smo dali, ali to nije dovoljno. Ja bih danas, kao što uvaženi kolega Jovanović Vlada kaže, da je srećan kada mu prihvatite neke amandmane, ja ne znam da li da se radujem, pre bih da se izrazim da sam tužan zbog toga što na ovakav način predlažete mnogo loših rešenja u zakonu i kažete kako verujete u to da će primena ovog zakona, odnosno svi ovi članovi koje menjate doprineti da zakon bude bolji, efikasniji i da ispunite određene ciljeve. Znači, dalje u ovom članu 2. smo u tački 21. prvi put pomenuli tu temu oko licenci. Mislim da je raniji predlog i što se tiče ove tačke 21, ali i članova zakona u ranijem predlogu 10, 11, 12, 20. itd. koje govore o licencama, da su te stvari morale da ostanu u predlogu zakona, odnosno nedopustivo je da ste u ovom predlogu zakona izbrisali mogućnost licenciranja i prebacili ste nadležnost u to novo preduzeće, infrastrukturu i dali mu ogromna ovlašćenja. Uspeli ste da upravo brisanjem ovih članova dovedete u pitanje procedure, dovedete u pitanje bezbednost. Ako ste izbrisali licenciranje kao proces i postupak u ovom zakonu, onda dajete nekom monopol, dajete nekom u ruke upravljanje, u isto vreme tom sistemu, i u isto vreme mogućnost da propisuje pravila, da vrši kontrolu nadzora i da sudi. Ja znam da je u narednom periodu planirano mnogo investicija u ovoj oblasti infrastrukture i znam da su tu zaposleni kadrovi SNS, pogotovo u vreme gospodina Simonovića, ali ovo je nedopustiv proces. Dalje, u tački 27. opet smo ukazali na to da kod obaveza javnog prevoza putnika, izostavili ste i ovaj termin koji se pominje u članu 2. i 3, a to je prevoz robe, ne znam iz kog razloga. Dali smo sugestiju da ostane takođe tačka 28, tačka 32. kao bolje rešenje u odnosu na ovo što je ponuđeno itd. Znači, u tački 35.a. kažete – roba podrazumeva stvari koje se prevoze u železničkom i robnom saobraćaju, takođe loša formulacija. Ima još nekoliko propusta i da ne bih više trošio vreme po ovoj tački očekujem odgovor ministarke, pa da otvorimo diskusiju. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Mnogo toga ste rekli. Opet se čini da niste čitali zakon, ali razumem tu smo da objasnimo. Pre svega nema obaveza javnog prevoza za robu, to je tržišna kategorija imamo samo kod prevoza putnika. Vrlo jasno je rečeno da kod infrastrukture postoji sertifikat koji se tiče, odnosno odnosi se na celokupnu mrežu, a kod prevoza putnika imamo i licence i sertifikat. I, nekako, samo vi po meni ne treba da govorite o bezbednosti i o tome da li smo doveli u pitanje, pitanje bezbednosti u železnici zbog toga što smo mi nasledili železnicu. Da podsetim još jedanputa poslanike i građane Srbije, koja je išla 30 kilometara na sat sa vozovima starim preko 40 godina, sa mrežom starom u proseku preko 40 godina, i ako nešto nije bilo bezbedno nije bilo to bezbedno, a danas se železnička infrastruktura modernizuje, danas dolaze novi vozovi. Juče je upravo jedan od 21 „štedlerovog“ voza išao za Niš u svojoj probnoj vožnji. Dalje, nikada ova Vlad nije rekla da je zakon iz 2013. godine loš. Dakle, ne znam gde ste to čuli, ali da mislimo da je bolje, pre svega, da ovaj zakon poboljšamo imajući u vidu da je ovo živa materija i da je ovo materija koja se stalno poboljšava i kako se poboljšava u EU ne vidim nijedan razlog zašto mi ne bismo takođe učinili najviše što možemo i poboljšali situaciju u transportu, pre svega u železničkom transportu. Možda za DS vreme stoji, ali što se tiče ove Vlade mi vreme ne gubimo i činimo zaista sve da podignemo železnicu na jedan viši nivo nego što je ona bila i kako smo nasledili, a tužno je, odnosno tužno smo je nasledili, a verujem da ćemo imati jednu potpunu, već i sada imamo jednu potpunu drugačiju i železničku infrastrukturu i preduzeća i same radnike pre svega koji tu rade. Takođe, vrlo je zanimljivo…
Vreme za odgovor, dva minuta. Hvala. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković, replika.
Uvažena ministarko, vi ste mi i u načelnoj raspravi rekli da nisam čitao zakon i moj odgovor je bio, da sam ga čitao verovatno malo više nego vi, pošto sam video mnogo nedostataka i mnogo propusta. Jedan od razloga zbog čega sam predložio da umesto formulacije da ministar određuje određena pravila, da uređuje propise, predložio sam da to bude ministarstvo, jer vidim da ste jako zauzeti da verovatno ovi propusti koji su predloženi jesu posledice vašeg vremena. Kada kažete da nisam čitao zakon, onda je opet jedna velika dilema, kako je moguće da ste onda čoveku koji nije čitao zakon, a predložio vam 20 i nešto amandmana, usvojili četiri amandmana? To je vređanje inteligencije ljudi. To je jedna stvar. Druga stvar, vi ste u načelnoj raspravi više puta vrlo olako, vrlo, čini mi se, površno izjavili kako ste vi zatekli ne znam kakvo stanje železnice od DS, a onda ste vašim doprinosom i veoma posvećenim radom doveli do toga da železnica danas u Srbiji cveta, da vozovi u Srbiji idu preko 100 kilometara na sat, ali samo niste rekli gde? Oko Paraćina možda, oko Mladenovca možda, ali to je 10, 20 kilometara. Sve ostalo je isto i sve ostalo je lošije. Kada kažete kako niste rekli da je loš zakon, kako niste rekli da je loš zakon, ako zakon iz 2013. godine koji ste primenjivali godinu i po dana, ima 111 članova, a 45 članova menjate i u obrazloženju kažete kako je razlog promene upravo to što imate manji prevoz putnika, manji prevoz robe, loše efekte primene tog zakona, samo menjate neke članove u smislu nekih gramatičkih promena, leksičkih, jezičkih itd.
Hvala, vreme je isteklo. Reč ima dr Zorana Mihajlović.
Radi javnosti, samo da se zna, ono što smo prihvatali i inače znam da svaki amandman koji može da poboljša zakona, makar to bila i tačka, zarez, makar reči ili karakteristike još jedne osobine ili obrnuto, kako god, saglasna sam da se prihvati. Ono što, za vašu informaciju, da tako je, nasledili smo jadnu železnicu od vas. Sada je već završeno 65 kilometara železničke pruge koja je modernizovana na prosečnih 120 kilometara na čas, sa onih 30, koliko je bilo kada ste bili vi. Inače, sada počinje i modernizacija na tri deonice na južnom delu Koridora 10 i za godinu dana mi ćemo modernizovati 130 kilometara železničke pruge, kojom će se ići prosečno 120 kilometara na sat. Da, velika je razlika, samo za godinu i po dana. Nije dovoljno, ali će svakako biti još više u naredne dve, tri godine. Tako da, nemojte uopšte da se poredite sa onim što ste radili vi 10 godina i šta smo mi uradili za godinu i po dana. Da sam na vašem mestu tu bih ćutala, ali ako želite da budete konstruktivni, budite. Zbog toga smo i pogledali amandmane koje ste dali i zaista sve ono što smo mogli da prihvatimo, da bude još bolji zakon, mi smo prihvatili, kao što uvek i radimo. To je razlika između ove Vlade i ove strane SNS i vas.
Nemojte ustajati, nisam vam dala reč. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Vratićemo se na vas, da diskutujemo o amandmanu [[Jovan Marković, s mesta: Jel mi ostaje pravo na repliku?]] Ostaje samo po amandmanu.
Ovih deset sekundi ide na nečiji račun. Dame i gospodo, kratak povratak na amandman. Dakle, svakako znate da se ne slažemo sa tim da se rasprava širi mimo onoga što je zaista tema ove rasprave, pa u tom smislu neću izlaziti u susret očiglednoj želji da se ovde danas raspravlja o svemu osim što je sam predlagač stavio u ono što je želeo da obrazloži izgleda. S tim u vezi sve o čemu ćemo danas raspravljati verovatno po nekim narednim amandmanima ostavićemo za tada. Što se tiče ovog predloga na amandman na član 2. osvrnuću se na onu ocenu da je ovde nešto pokazatelj neozbiljnosti, verovatno tretman amandmana od strane predlagača treba da oslikava određenu neozbiljnost. To je interesantno pitanje i ja postavljam kontra pitanje – da li je neobiljnost možda kritikovati da se neke izmene predlažu pre svega u leksičkom pogledu, a onda samim amandmanom predlagati gomilu sinonima ili je možda merilo ozbiljnosti očigledan napor predlagača, ali i većine koja podržava ovaj zakon, da se rukovodimo visokim standardima i da se rukovodimo preciznošću? Pozivam predlagača amandmana da pogleda odgovor dobijen od Vlade i dovoljno je da se zadrži samo na dva detalja, na pasusu pod rednim brojem 2. i rednim brojem 4. pa ono što je sam okarakterisao kao nerazumevanje zašto je nešto sporno vezano za tačku 27. stav 2. u obrazloženju vrlo jasno govori – standardi, dame i gospodo, standardi i ono što se predlaže amandmanom ne poštuje dobru evropsku praksu i standarde za razliku od onoga što je predloženo u tekstu zakona. Isto važi i za tačku 38. Kada govorimo o tome da li se interveniše na zakone koji su loši ili koji su dobri, moguće je raditi iznova i u kontinuitetu i na zakonima koje smatramo dobrim. To se zove usaglašavanje sa standardima. To je proces koji se radi kontinuirano. Radi se kako u onoj zajednici na koju se ugledamo i sa kojom se usaglašavamo, tako prirodno je i kod nas. Druga stvar, četvrti pasus obrazloženja – da li je ili nije na mestu imati posebne tehničke uslove za ono što smo okarakterisali kao muzejsko? Naravno da je logično da ono što su tehnološka ograničenja vezana isključivo za period u kom su takvi sistemi nastajali mora da bude uvaženo kao činjenica koju možemo samo da konstatujemo i kao takvu podržimo zakonski. Ova dva razloga više su nego dovoljna da se ceo amandman ne prihvati, što sa svoje strane preporučujem. Hvala.
Izvolite po amandmanu. (Jovan Marković, s mesta: Replika.) Niste dobili repliku. Ne može da ili ne. Nismo na pijaci. Znači, ne želite po amandmanu. Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. On nije tu. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Izvolite.
Poštovane kolege poslanici, upravo sam želeo da u odgovoru uvaženoj ministarki i kolegi Orliću ukažem na neke stvari koje jesu vezane upravo za moju posvećenost i kako ministarka kaže – konstruktivan pristup. Kroz ove amandmane sam i želeo da se da doprinos da se ovaj zakonski predlog poboljša i upravo, gospođo Mihajlović, na ovom primeru selektivnog pristupa u rešavanju problema kada ste vi predložili da se u ovom zakonu osnuju četiri posebna društva bez prethodnog deobnog bilansa tih društava govori o tome koliko je ovo bilo površno i koliko je ovo bilo neozbiljno. Ne znam da li imate informacije šta se sada dešava u „Železnici“ po pitanju uopšte otimačine prostora, automobila, računara i svih ostalih stvari koje se dešavaju. Znači, u ovom članu 3. sam otvorio tu temu – termini - računajući, za koje sam rekao ranije da su loši. U našem predlogu stoji – mereno u pojasu itd. Vi ste to prihvatili kada je to dobar predlog. Ono što se otvara ovde kroz diskusiju jesu propusti koji su se desili i u primeni prethodnog zakona i u Predlogu ovog zakona. I sami ste priznali da nije bilo efekata u primeni zakona iz 2013. godine. Sada mene kritikujete što ne ćutim. Pa kritikujete sindikate koji su vam rekli da je ovo sve na brzinu sklepano, a da ćete se natenane kajati. Zbog čega tražite svi od nas da mi ćutimo na nešto što je očigledno loše?
Na član 4. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović i Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li se neko javlja? Reč ima Jovan Marković.
Uvažena ministarko, mi smo smatrali da je formulacija u prethodnom Predlogu zakona iz 2013. godine bolja. Nije nam bilo jasno zbog čega se odbija ovaj termin - javno preduzeće ako se ima u vidu da postoji mogućnost da se u narednom periodu kroz tendere, kroz loše procedure koje se nude ovim zakonom itd. ne dođe do rešenja da neka privredna društva mogu ugovarati poslove sa državom, sa Vladom, odnosno sa „Železnicom“ i smatrali smo da je jako važno da se obrati pažnja na ovaj član, pogotovo imajući u vidu da još uvek nije izgrađena konkurencija, da vaš pokušaj da razbijete monopol u ovoj oblasti nije sa jasnim planom, da ovde ne postoji jasna vizija kako ćete rešiti ove probleme, a da ste proglasili da je javni prevoz u ovoj oblasti od javnog interesa. Znači, smatrali smo da bar u prelaznom periodu morate zadržati i ove termine i ja vidim da ste u nekim drugim članovima prihvatili određene amandmane i predloge mojih kolega, ali suština naših predloga se odnosila na to da u ovom članu zadržite i predlog da se ispred reči – društvo kapitala koje se osniva i posluje u skladu sa zakonom itd, ostavi i termin – javno preduzeće ili, pa u nastavku, društvo, kako ste već ovo formulisali. Hvala.
Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Mihajlović, uvažene gošće i gosti iz ministarstva i poštovana predsednice Narodne skupštine, gospođo Gojković, molim vas da uključite ovaj elektronski uređaj za matematičke operacije da bi mi merio i onih pet minuta na koje imam pravo po amandmanskom vremenu. Znači da sada imam sedam minuta u celosti da govorim o ovom amandmanu. Da li je to u redu? Uključen je. Bravo. Poštovana gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici mi narodni poslanici Nove stranke podneli smo ukupno četiri amandmana. Od četiri podneta amandmana, dame i gospodo narodni poslanici, uvažene gošće i gosti iz ministarstva, prihvaćeni su, da čuju narodni poslanici SNS pre svega ovde, tri amandmana, poštovana gospodo. Tri četvrtine podnetih amandmana ovde je prihvaćeno i naravno da je to za jednog narodnog poslanika, koji je posvećen svom radu u zakonodavnom telu, veliki rezultat. Mislim i jedna mala pobeda ovde ne samo narodnih poslanika opozicije, nego parlamentarizma poštovana gospodo. Ovde bih hteo, poštovana predsednice Narodne skupštine, da dodam povodom ovog amandmana i još jednu informaciju da smo u ovih godinu i po dana, računajući i ova četiri amandmana koja smo podneli, mi narodni poslanici Nove stranke ukupno podneli 1.533 amandmana, poštovana gospodo. Od ovih 1.533 podneta amandmana prihvaćeno je, poštovana gospodo, 119 amandmana. Bravo. Tako je poštovana gospodo, ali kada to prenesemo u procente, poštovana gospodo, to je 7,76% prihvaćenih amandmana narodnih poslanika Nove stranke. E sada, poštovana gospodo, ako po izvesnoj analogiji ove procente prenesemo na podršku u biračkom telu, to znači da je godina i po dana bila dovoljna za nas narodne poslanike Nove stanke da obezbedimo podršku biračkom telu u iznosu od 7,76%. I za to da se kaže bravo ovde, poštovana gospodo. Gospođo Mihajlović, evo vama ovde da poručim, da čuje možda i predsednik Vlade, ako ne sluša ovu raspravu, vi da mu prenesete, odmah da vam kažem, mi smo spremni za izbore. Sa ovom startnom pozicijom od 7,76, koju ima Nova stranka, gospođo Mihajlović, spremni smo za vanredne parlamentarne izbore. Neka predsednik Vlade podnese konačno tu ostavku, da se ide na izbore, pa da pobeđujemo malo mi, poštovana gospodo.
Poslaniče, odlično je to što ste izjavili, nego malo se vratite samo na ovaj amandman, pošto samo pričamo danas o amandmanima, i dobićete prelaznu ocenu. Samo se malo vratite na materiju.
Poštovana predsednice, ja sam naučio, ne na prelaznu, nego na najviše ocene. Ja vas molim da se korigujete sada.
Može, ali vratite se sada na materiju, baš po ovom članu.
Tako je, ovo je amandman na član 6. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici. Ovim amandmanom, evo, da možda ja sada informišem i gospodu narodne poslanike koji možda nisu toliko pažljivo čitali šta je sadržina svih podnetih amandmana, mi smo predložili gospođi Mihajlović i njenim saradnicama i saradnicima da se u jednom delu, u jednom stavu, na jednom mestu doda jedna zapeta, poštovana gospodo. To je bio naš amandman. Gospođa Mihajlović je prihvatila ovaj amandman, poštovana gospodo, zato što smatra da kada pišemo zakone moramo striktno da se pridržavamo pravopisa i gramatika našeg srpskog jezika, poštovana gospodo. Ali, pazite, ja mislim da ovde zaista jeste vredno pohvale to što je prihvaćen ovaj amandman. Evo, ja kažem gospođi Mihajlović – bravo! Zašto? Zato što dodatno preciziranje, poštovana gospodo, pojašnjavanje nečega što je zakonska materija samo znači usmerenost, poštovana predsednice, vi ste pravnica, vi to sigurno najbolje razumete, ka poštovanju jednog od najvažnijih načela našeg Ustava, a svi mi ovde znamo koje je to načelo, poštovana gospodo. To je načelo vladavine prava, koje je definisano članom 3. našeg Ustava. Kada mi prihvatimo i ovakav amandman, sa ovakvim predlogom izmene, mi zapravo saopštavamo da smo privrženi, da hoćemo da budemo privrženi tom velikom načelu, načelu vladavine prava, koje je osnovna pretpostavka našeg Ustava, koje počiva na tome da se svaka vlast povinuje Ustavu i zakonu. Ja onda molim gospođu Mihajlović da možda u jednom obraćanju ovde podseti narodne poslanike stranke čija je i ona članica, da kada diskutuju ovde ne zanemaruju važnost i ovakvih predloga izmena, i gospodina Markovića, i gospodina Babića, i gospođu Rakić, i gospodina Atlagića, kao i ostalu gospodu da podseti ovde na to. Jedan znak interpunkcije strašno može da menja ono što je sadržina jednog stava jednog člana zakona. To što je prihvaćeno danas ovde povodom ovog amandmana za mene znači usmerenost ka vladavini prava, makar vezano za jedan stav jednog člana jednog predloga zakona, o kojem ovde, poštovana predsednice Narodne skupštine, raspravljamo. Ali, moram da iskoristim sada ovu priliku, povodom amandmana na član 6, da kažem gospođi Mihajlović, uprkos tome što, naravno, jeste vredno pohvale kada se prihvati amandman koji nas usmerava ka vladavini prava, da ne zaboravljamo, gospođo Gojković, i neku vrstu delanja koja nije bila vredna pohvale za gospođu Mihajlović. Gospođo Mihajlović, ne možemo da zaboravimo zatrpavanje ranohrišćanske bazilike kod Bele Palanke. Ona je zatrpana…
Poslaniče, ja sam vas molila da ne mešamo babe i žabe, a vi uporno…
Moram, poštovana ministarka nam je u gostima i sada ja da propustim priliku da je podsetim na nešto što nije…
Ona je vrlo često ovde u parlamentu.
Jeste i ja je uvek podsećam. I samo na još jednu stvar, na naš predlog zakona o planiranju i uređenju prostora i naselja, celovit zakon, 200 stranica… [[isključen mikrofon]]
Moram da vas isključim, jer pričate o svemu osim o ovome što treba da pričate. Prihvaćen vam je amandman, ali to se izgubilo u svemu ovome. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Da li neko želi da govori? (Ne) On nije tu. Hvala. Na član 9. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović i zajedno Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, mi smo u ovom predlogu stavili poseban akcenat na pitanje davanja licenci i ukidanja licenci, prenošenja nadležnosti, prenošenja obaveza, prenošenja nadzora, prenošenja kontrole koja se tiču daljeg upravljanja ovim sistemom. Smatrali smo da je dobro da ostanu ti članovi 10, 11. i 12. i svi oni delovi zakona koji se tiču licenci i koji se tiču nadzora i upravljanja u ovoj oblasti. Posebno prvi stav, odnosno svi stavovi u članu 12. koji govore, ja ću da pročitam samo prvi stav, koji kaže – Direkcija za železnice proverava svih 12 meseci, odnosno svakih 12 meseci da li upravljač infrastrukture ispunjava uslove iz člana 10. itd. Znači, smatram da je nedopustivo i da je pogubno da se sa osnivanjem novih privrednih društava, koja su u povoju, koja se osnivaju bez plana i koncepta, a tvrdnja za to je i činjenica da je proces deobnog bilansa započet tek onda kad se izlazi sa ovim konceptom, da zaposleni u svim ovim preduzećima i društvima uopšte ne znaju dalji status, ne znaju svoje obaveze i da jeu ovom trenutku sistem železnice prepušten sam sebi upravo govori o tome koliko je površno odrađen ovaj proces. Smatrali smo da je nedopustivo da pitanje licenci ostaje dalje nedorečeno, odnosno da se taj posao prenosi na one koji će da upravljaju ovim sistemom, da propisuju propise, da kontrolišu itd. Smatrali smo da Direkcija za železnice treba da ostane kao ključni deo Vlade Republike Srbije, kao institucija koja će kontrolisati ovaj proces, a po ovom predlogu sve se ovo ukida. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala. Zamolio bih za malu pomoć sa vaše strane. Reč je o amandmanu na član 6?
Član 9.
Devet, dobro. Hvala. Učinilo mi se da smo malopre po amandmanu na član 4. zapravo imali raspravu na član 6, pa čisto da se po ovom pitanju sinhronizujemo. Što se tiče amandmana na član pod rednim brojem devet, ponovo bih pozvao na obrazloženje koje smo dobili od Vlade. Mislim da je obrazloženje vrlo iscrpno, vrlo precizno i jasno ukazalo na prvi deo, na sami završetak prve rečenice – pitanje licenciranja upravljača infrastrukture nije predviđeno propisima EU. Ako ovo ne možemo da osporimo, ja mislim da zaista nema potrebe da se danas bavimo predlozima koji idu u suprotnom smeru, ako je potrebno da potrošimo još neki minut na temu da li je ovo sada izrečeno tačno ili nije. Ako je ovo tačno, hajde da budemo otvoreni do kraja, ima li onda potrebe da idemo u smeru suprotnom od onoga koji podrazumeva usklađivanje sa visokim standardima? Sve ostalo nalazi se u obrazloženju, kasnije u prilogu obrazloženja. Da li je nešto propušteno na drugim mestima u okviru ovog zakona, da li ćemo, ukoliko ne usvojimo ovaj amandman, propustiti da nešto usaglasimo na dostojan način i sva ostala eventualno otvorena pitanja imaju prostor koji im je posvećen u određenim članovima zakona, ali ovo mislim da je suštinsko pitanje. Usklađujemo se sa standardima ili smatramo da nam to nije potrebno? Hvala lepo.
Hvala. Na član 10. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici zajedno Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović i zajedno Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, a i u ovom članu se radi upravo o tom pitanju standarda i upravo na ovom pitanju hoćemo da otvorimo tu dilemu koliko je ova Vlada i ovo Ministarstvo, bilo posvećeno izradi zakona i koliko su ustvari prenebegnute činjenice, odnosno koliko je problem lošeg funkcionisanja železnice i ovih sistema gurnut u stranu i koliko u stvari, upravo pod izgovorom donošenja standarda i usvajanja direktive zajedno i usklađivanje direktive zajedno sa evropskim direktivama, ustvari ovde načinjeno propusta i previda. Žao mi je što i ovaj amandman koji smo podneli, nije usvojen, ali to govori o dobroj volji vladajuće većine, da se posveti ovom problemu i da se problemi rešavaju. Hvala.
Hvala. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, i ovaj amandman, odnosno ovaj član govori o površnosti, neozbiljnosti i pristupu pri donošenju ovoga zakona. Mislim da će možda dobra volja, gospođe ministarke i obrazloženje koje ću dati uticati na to da se ovaj amandman prihvati, jer suštinski je važan da se uskladi tekst u ovom članu. Naime, ovde se govori o tome da, kaže: izjavom o mreži, naročito sadrži, opšte odredbe, uslove za pristup i korišćenje železničke infrastrukture, pregled saobraćajno-tehničkih karakteristika, i opet se slažem da je termin „osobina“ bio loš i da je „karakteristika“ bolje. Železničke infrastrukture, u nastavku, koja je na, pa kaže: raspolaganju i ograničenja u korišćenju. U isto vreme ovde se priča o raspolaganju, kao nečemu što se planira u budućnosti, o raspolaganju resursima i u nastavku bez tačke, bez zareza, bez ikakvog obrazloženja, kaže se: i ograničenja u korišćenju, a pri tom se nigde ne navodi koja su to ograničenja. Pa, ne možete u jednoj rečenici, u isto vreme, pričati o budućnosti i u nastavku te rečenice negirati tu istu budućnost. Prema tome, ja mislim da ovaj član nije jasan, da ima dosta stilskih nedostataka koje možemo ispraviti i u pravo ovim predlogom da se izmeni redosled ovih termina, kao što smo rekli, da se briše reč „ograničenja“, da smo dali svoj doprinos u ovom predlogu. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić.
Hvala gospođo predsednice, cenim da je reč o jednom klasičnom nesporazumu. Ovo je zapravo pitanje da li je moguća situacija u kojoj nešto može, ali pod određenim uslovima, bilo šta na ovom svetu. Složićemo se da, apsolutno je moguća takva situacija, srećemo se sa njima na dnevnoj bazi. Raspolaganje, uz određena ograničenja, to je bukvalno sve. Dakle, nije reč ni o kakvoj nelogičnosti, niti suprotstavljenim stavovima, pominje se termin ograničenje samo kao uput da postoje određeni uslovi, pod kojima je nešto moguće. Verujem, da je još jednom reč o običnom nesporazumu, a krupne reči i kritike,da ostavimo za drugu priliku, ipak je ovo tehničko pitanje. Hvala.
Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Pa, vi kolege sve svodite na neke tehničke procedure i time opet nipodaštavate, ne samo naše predloge, nego i ovaj predlog zakona, ali to govori o vama. Ovaj amandman koji smo podneli, pre svega, se odnosi da se preciziraju određeni rokovi, jer smatramo da je uvek dobro precizirati rokove za određene procedure, pri donošenju zakona, kako bi se procesi, o kojima se ovde govori, mogli pratiti, kako bi mogli primeniti određene mere itd. Znači, u predlogu ranijem, član 21. se između ostalog ticao i toga da Direkcija za železnice, da je dužna da u prigovoru, određenom prigovoru, odluči u roku od deset dana. Taj član, odnosno taj stav se ovde briše, ali u daljem predlogu koji ste vi dali ovom članu, nigde se navode rokovi i smatrao sam da je dobro da se u zadnjem stavu, znači pri formulaciji - kada podnosilac zahteva, za dodelu trase voza, može podneti prigovor Direkciji za železnicu itd, da se u završnom delu kaže da, kao i ukoliko nije zadovoljan postupkom dodele trase voza i njegovim ishodom, umesto reči „uz plaćanja takse“ kaže „sedam dana od plaćanja takse u visini administrativne zabrane, odnosno takse koja se naplaćuje za žalbu organu“. Mislim da je i u ovom slučaju, jasno da ako ne postoje rokovi, ako ostavite nedefinisane ove termine, možemo doći u situaciju da podnosilac ove žalbe svoj prigovor podnese i posle dva, ili posle tri meseca od nekog procesa, ili odgovora, ili rešenja koje je dobio ili posle četiri meseca, onda se postavlja pitanje da li je procedura koja je prema njemu primenjena u redu, odnosno da li on ima pravo da obustavi određene postupke ili procese koji su nastali posle rešenja koje je dobio. Znači, određivanje roka kada on podnosi taksu za plaćanje je jako važno. Hvala vam.
Hvala. Reč ima dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Još jednom kratko hvala, najpre bi iskoristio priliku da se zahvalim za onu ocenu sa kojom smo počeli diskusiju, po ovom amandmanu, ono da bavljenje tehničkim stvarima i proglašavanje nekih pitanja za tehnička, uvažavanje tehnike, kao takve, verovatno više govori o nama koji to radimo. Tehnička preciznost po meni, apsolutno nije stvar koja treba da bude shvaćena kao nešto loše, tako da u tom smislu hvala. Što se tiče nipodaštavanja, to naravno niko ne radi, ali neki predlozi nažalost svojim kvalitetom, zasluže određeni tretman, ništa drugo. Da se vratimo mi na preciznost i na standarde. Obrazloženje koje smo dobili od Vlade, još jednom, da li je nešto ili nije prepoznatljivo u propisima EU? Motiv broj jedan, motiv broj dva, da li je ili nije plaćanje taksi već regulisano odgovarajućim republičkim Zakonom o administrativnim taksama. Ako ne možemo da odgovorimo na hroničnu neusaglašenosti sa standardima, možda je bolje da promenimo pristup da se ne prihvati. Hvala.
Hvala. Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li želite reč? (Ne) Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, ovaj član i naš amandman koji smo podneli se tiču rešavanja sporova i problema. Smatramo da je formulacija koja stoji u ovom članu i koja je predložena od strane ministarstva, a koja kaže da se pitanje sporova rešava blagovremeno, da je to nedopustivo uopštena formulacija koja opet može doneti razne probleme u primeni ovog predloga. Mi smo tražili da se u slučaju sporova, naša formulacija glasi, znači da se u slučaju sporova koji se donose na dodelu kapaciteta infrastrukture, obezbeđuje sistem rešavanja sporova kako bi se takvi sporovi rešili blagovremeno. Odluka se donosi u roku od deset radnih dana, bez obzira na prigovor i smatramo daje je ova formulacija zaista preciznija, da daje više mogućnosti da se u ovim eventualnim prigovorima i odnosima koji se tiču ponuđača i ministarstava da ovaj spor može adekvatno rešiti. Hvala.
Hvala. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18. amandman sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospođo predsedavajuća, uvažena ministarko, poštovani gosti, koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, drage moje Nišlije. Dakle, član 19. se odnosi na deo zakona koji govori o izgradnji i rekonstrukciji železničke infrastrukture. Predlagač zakona, ministarstvo i Vlada su dali predlog da se u članu 19. koji se odnosi na član 49. dodaju članovi od 49a. do 49g. Mi smo dali amandmane na ove dopunske članove člana 49. koji suštinski se odnose na odnos održavanja i investicija kod zahteva za otvaranje novih pružnih prelaza, nadvožnjaka, podvožnjaka, gde, pročitaću, predlagač zakona kaže u članu 49a – ako do ukrštanja železničke infrastrukture i puta dođe po zahtevu lokalne samouprave, privrednog društva ili drugog pravnog lica ili preduzetnika, troškovi izgradnje nadvožnjaka, podvožnjaka, odnosno putnog prelaza, troškovi i postavljanje uređaja, naprava i druge troškove osiguranja bezbednog i nesmetanog saobraćaja na putnom prelazu snosi upravljanja putne infrastrukture, odnosno podnosilac zahteva. Mi smo ovde predložili da se zadnji deo ovog člana, tj. ovaj deo, odnosno podnosilac zahteva izbriše tako da troškove podnosi upravljač putne infrastrukture, tj. upravljač infrastrukture. U članu 49b, ministarstvo je predložilo da se kaže – ministarstvo na zahtev upravljača putne infrastrukture, uz prethodno pribavljenu saglasnost upravljanja infrastrukture, donosi akt kojim se otvaraju novi, ukidaju ili rekonstruišu postojeći putni prelazi, ukoliko je razmak između dva ukrštanja železničke infrastrukture i puta manji od 2000 metara, postupak ukidanja putnog prelaza sprovodi se u skraćenom postupku. Naše je mišljenje i to smo predložili amandmanom da se umesto saglasnosti traži mišljenje upravljača infrastrukture jer, složićete se sa mnom, ne može ministarstvo da traži saglasnost, ona je krovna institucija u celom tom postupku i ona treba da traži mišljenje, ne može da zavisi od toga da li upravljač infrastrukture želi da ili ne želi da da saglasnost. On da svoje mišljenje, a ministarstvo je to koje odlučuje da li nešto će biti ili ne. Član 49v koji kaže – ako se putni prelaz zamenjuje nadvožnjakom, odnosno podvožnjakom ili se ukida zbog usmeravanja puta, troškove izmene izvršenim zbog toga na železničkoj infrastrukturi i putu, ako se drugačije ne sporazumeju snose upravljači infrastrukture; misli se na onog ko će gazdovati železnicom, tj. prugama. Pod dva – upravljač putne infrastrukture ako je ta promena uslovljena pretežno potreba drumskog saobraćaja, a na putu koji koristi pretežno određeno preduzeće, drugo pravno lice ili preduzetnik, troškove izmena na železničkoj infrastrukturi i putu snosi u celosti to preduzeće, drugo pravno lice ili preduzetnik. Ovde smo predložili u stavu 2, u tački 2. da upravljač putne infrastrukture, kako kaže, ako je ta promena uslovljena pretežno potrebama drumskog saobraćaja, tu se zaustavi da se obriše zadnji deo, tako da upravljač putne infrastrukture, on snosi troškove jer to je javno dobro, a ovaj deo koji kaže da preduzetnik snosi troškove na železničkoj infrastrukturi u celosti ili drugo pravno lice da se briše, jer smatramo da ne trebamo dodatno da opterećujemoprivredu i da se skine ceo zadnji stav koji kaže – u slučaju svih drugih promena u vezi sa ukrštanjem, uključujući i prilagođavanje i poboljšanje sigurnosnih i drugih uređaja, troškove izmena na železničkoj infrastrukturi i putu iz stava 1. ovog člana snose zajednički upravljač infrastrukture, upravljač putne infrastrukture i preduzeće, drugo pravno lice ili preduzetnik srazmerno potrebama železničkog i drumskog saobraćaja. To tražimo da se briše, mi smo to predložili, a nama je ministarstvo odgovorili da se amandman ne prihvata jer se odnosi na subjekte koji treba da snose troškove izgradnje nadvožnjaka, podvožnjaka, odnosno putnog prelaza sa uređajima za osiguranje, a da se njihovi odnosi regulišu Zakonom o železnici. Predlogom zakona u potpunosti je obuhvaćena navedena problematika, odnosno sve zainteresovane strane na koje se rešenje navedene problematike odnosi. Ja se izvinjavam gospodo iz ministarstva, mi tražimo da se to promeni. Šta ste vi rekli ovde u odgovoru? Šta ste rekli? Da odbijate naš zakon, naš predlog zakona zato što ste vi dali predlog? Mi dajemo predlog da se to promeni, a reći ću vam zašto. Evo, klasičan primer grad Niš. Svi govorimo o tome da treba E-10 magistralni pravac, železnički, putni, drumski saobraćaj da bude prioritet jer je to žila kucavica, Niš je glavno čvorište. Niš kuburi sa zahtevom za izmeštanje železničke pruge decenijama unazad. Imamo odluke skupštine grada, imamo mišljenje građana da pruga uništava grad Niš jer ga deli na dve polovine, ali ova vlast i bivši direktor Simonović, a to vi dobro znate, je predložio gradu Nišu da privremeno elektrifikuje prugu zbog toga što treba koridor E-10 da se završi brzo. Znate li šta znači privremeno? Neće nikada da je izmeste. Kada bi se to desilo i ako se bude desilo, ako vi dozvolite tako nešto kao skupštinska većina, onda će grad Niš da bude podeljen na dva grada, napravićete dva grada jer je nemoguće u gradu obezbediti 16 pružnih prelaza koji su u nivou, to je nemoguće. To vrlo lako može da se desi jer imamo obavezu zbog povučenih sredstava od međunarodnih finansijskih institucija da završimo koridor u nekom zadatom roku. Stoga vas ja molim da prihvatite naš predlog jer smatramo troškove oko održavanja, da bi bilo kvalitetno održavanje treba da snose i oni koji gazduju putevima u Srbiji i oni koji gazduju železnicama u Srbiji, da ne dođemo u situaciju kao što imate u Nišu da Direkcija za izgradnju grada nema dovoljno novaca, pošto je ona korisnik lokalnih saobraćajnica, da se plati „Železnici“, a „Železnica“ nekvalitetno održava, nekvalitetno zbog nemanja sredstava održava pružne prelaze u gradu. Onda imate u sred leta da vam padne rampa i blokira grad na tri sata. Zbog toga tražimo izmenu ovog člana, insistiramo na tome sa nadom da ćete prihvatiti naš predlog i omogućiti gradu Nišu, a i drugim lokalnim samoupravama, jer verovatno i kod vas lično imate problem sa pružnim prelazima, da to ide na nivo onog ko koristi železnicu, onog ko upravlja putevima, to se misli na puteve Srbije, mislim na magistralne pravce i da oni održavaju te pružne prelaze, u krajnjoj liniji, to se i finansira iz republičkog budžeta od para građana Srbije. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Mihajlović, uvažene gošće i gosti iz ministarstva, poštovana predsednice Narodne skupštine, molim vas samo da mi kažete da li je ovaj elektronski uređaj za matematičke operacije predvideo da imam i pravo na onih pet minuta koji su predviđeni za gospodina Živkovića, jer je i on podnosilac amandmana?
Ne, ja sam razumela da ste vas dvojica dve ličnosti.
Dve ličnosti, ali jedna stranka, Nova stranka.
Drago mi je zbog toga. Ne, vi ste vaše potrošili.
Dobro, onda dva minuta maksimalno. Evo o čemu je reč. Mi smo podneli amandman na član 19. Amandman je naravno uvek predlog za izmenu i dopunu predloga zakona. Mi smo podneli obrazloženje za ovaj amandman koje sadrži objašnjenje predloženog rešenja i cilj koji se želi postići usvajanjem amandmana. Gospođa Mihajlović je nama otpisala da ne može da prihvati ovaj amandman. Ja sam potom, poštovana gospodo pročitao obrazloženje koje je stiglo iz ministarstva i evo da kažem gospođi Mihajlović, saradnicama i saradnicima, prihvatamo obrazloženje i smatram da jeste bilo u redu što ovaj amandman nije prihvaćen. Naravno, podsećam narodne poslanike SNS da je ovo jedini neprihvaćeni amandman. Obrazloženje za neprihvatanje zaista jeste utemeljeno, ja tu ne mogu da saopštim sve i kada bih hteo da imam neku primedbu, ali podsećam da je ovo jedini neprihvaćeni od četiri podneta amandmana, što znači da, poštovana gospodo narodni poslanici iz SNS pre svega da čujete, od četiri podneta amandmana, tri su prihvaćena, jedan nije sa razlogom. Hvala.
Hvala. Na član 19. amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 19.prihvaćen. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, još jedan od primera neusaglašenosti predloga u članovima zakona, koji je prilikom čitanja zakonskog predloga kod mene stvorio dileme i kod mojih saradnika, odnosno kolega iz poslaničkog kluba DS. Vrlo često ovde imamo preplitanje odgovornosti i mešanje nadležnosti. Nekada ministar propisuje određene uslove, nekada to radi ministarstvo. U članu 49. u stavu 5, čini mi se, kaže se da razmak između dve ukrštene železničke infrastrukture itd. određuje u posebnim i izuzetnim slučajevima ministar. Kasnije se u članu 49b to odnosi na ministarstvo. Mi smo sa našim amandmanom pokušali da damo predlog kako da se taj problem reši. Zahvaljujemo se što je u ovom slučaju bilo dobre volje da se naš predlog uvaži. Ono što je posebno važno naglasiti u našim motivima zbog čega smo vrlo često tražili da se umesto termina ministar koriste termini ministarstvo pri donošenju ovih zakonskih predloga i pri predlaganju amandmana. Mi smo hteli da pomognemo ministarki, svesni da ona ima jako velike probleme, da je angažovana u više poslova. Ona se bavi i infrastrukturom i saobraćajem i drumskim i železničkim i avio prevozom. Bavi se i drugim ministarstvima kao potpredsednik Vlade. Svesni smo da je to verovatno razlog zbog čega vrlo često pravi gafove, zbog čega se vrlo često prave problemi u njenim izjavama, zbog čega ima vrlo često izjave koje su uvredljive prema ljudima, zbog čega, recimo, prilikom svog obilaska radova na autoputevima iz helikoptera nije videla i Mokru Goru …
Poslaniče, ja ću vas prekinuti. Ministarka nema taj problem koji imam ja i ona stvarno trpi i uvrede kakve god hoćete, ali ja moram da intervenišem. Vi ili znate ili ne znate da govorite o amandmanu. Nikome nije dozvoljeno ovde da priča šta god želi. Imali ste načelnu raspravu, mogli ste da pričate o tome, o čemu god hoćete, a amandmani su vrlo konkretna stvar. Znači, ili znate ili ne znate. Amandman vam je prihvaćen. Zašto se reč „ministarstvo“ zamenjuje rečju „ministar“ i to je sve što ću ja da vam tolerišem, o čemu ćete da pričate.
Meni sve vreme teče vreme. Prekidate me, uzimate mi minut.
Apsolutno, uzela sam sve vreme do kraja sednice, jer ja vodim ovu sednicu i pokušavam da nešto napravim od nje, što mi uspeva 99%, a vi ćete biti, poštovani poslaniče, takođe vrlo parlamentarni da sačekate da čujete moju intervenciju i da je poslušate, da ne bi ostali bez reči po ovom amandmanu.
Samo sam želeo da objasnim motive zbog čega smo predložili ovaj amandman.
Prešli ste u zonu uvreda i pežorativnog izražavanja, a ja to neću dozvoliti, pogotovo kada su u pitanju žene koje se bave politikom. Jednostavno, ne dozvoljavam.
Gospođo predsedavajuća, potpuno podržavam vašu borbu da se bavite ženskim pravima i to nije sporno.
Pa, pokažite to na delu.
Gospođa ministarka je na mom primeru napravila takve gafove …
Jeste, i usvojila vam je amandman. Zahvaljujem. Prekinućemo sada diskusiju. Hvala vam što ste našli zajednički jezik. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, na član 20. smo podneli amandman koji se upravo tiče reči „standarda“. Znači, posle reči: „standardima“, tačka se zamenjuje zapetom i dodaju se reči: „koje propisuje Ministarstvo“. Gospođo predsedavajuća, upravo sam malopre hteo da obrazložim motive zbog čega smatram da je Ministarstvo jako važno da preuzme odgovornost i da ne može samo ministarka da se bavi ovim pitanjima i da se čeka na odluku ministarke, s obzirom da je ona u prethodnom periodu imala dosta problema, dosta loših izjava, dosta pogrešnih procena, dosta nekih odluka koje su kasnije bile loše i koje su bile popravljane. Naš motiv je vezan negde za lični nivo, to se slažem, ali mislim da je trebalo da se prihvati i ovaj amandman, koji je u suštini sličan sa onim što je govoreno i u prethodnom.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo, poštovani kolega, predloženo je i brisanje stava 3. ovim vašim amandmanom, tako da vaš koncept i koncept koji je predložila Vlada se bitno razlikuje u tome da obaveze koje ima Ministarstvo građevine, koje treba da vodi pre svega brigu o rekonstrukciji železničke infrastrukture, brisanjem ovog stava se bitno umanjuju se kada je u pitanju izdavanje odobrenja za izvođenje radova, kada je u pitanju odobrenje za upotrebu pruge i prijem i kontrolu izvršenih radova koje treba da izvrši Ministarstvo građevine. Tako da, i u ovom i u narednom članu, prihvatanjem ovih vaših amandmana bitno bi se ugrozila čak i bezbednost saobraćaja, jer bi Ministarstvo građevine imalo mnogo manje ingerencija i, nažalost, čini mi se da su vam ova dva amandmana, amandman na član 20. i amandman na član 21. neprihvatljivi jer se odnose na istu temu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Ivana Stojiljković.
Zahvaljujem. Ja bih se u ovom amandmanu više dotakla ovog dela koji se odnosi u stavu 4. posle reči: „standardima“ da se tačka zamenjuje zapetom i da se dodaju reči: „koje propisuje Ministarstvo“. Iznenadila sam se da su predlagači očekivali da se ovakav amandman usvoji, jer obrazloženje upravo kaže da Ministarstvo, odnosno to kaže, da bliže određuje sadržaj tehničke dokumentacije i da odobrenje na izvođenje radova svakako daje ministar i nadležno ministarstvo, ali ozbiljnost ovog ministarstva i same ministarke upravo pokazuje to da ona zna koje su njene ingerencije i da se ne može ministarstvo baviti standardima. Za to postoji institut, i to je vrlo ozbiljna stvar, znači, koji propisuje standarde, a odnose se na sigurnost u saobraćaju, dakle, koliko se moramo odaljiti od određene saobraćajnice. Znači, tu su vrlo ozbiljni standardi i ministarka tu upravo pokazuje svoju odgovornost, tako da mislim da je ovo obrazloženje bilo više nego dovoljno, kao i to da postoji institut koji se bavi ovim stvarima i da tu ne treba preklapati nadležnosti, tako da definitivno, kao ni mnoge prethodne, ni ovaj amandman ne treba prihvatiti. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarko, poštovani gosti, ja takođe smatram da ovo ne treba prihvatiti, ne zato što je to predlagač stranka bivšeg režima, već zato što nisu dosledni. U jednom trenutku se zalažu da ministarstvo treba razvlastiti, poštovati profesiju, struku, time i institute, a onda predlože amandman kako treba ministarstvo da preuzme ingerencije, recimo, u ovom slučaju instituta. Ne znam kada su oni u pravu, kada su dosledni. Čak razmišljam sve da je amandman nešto u redu, treba da razmislimo zbog te nedoslednosti da li takve amandmane, koje predlaže stranka bivšeg režima, uopšte treba prihvatiti zbog nedoslednosti predlagača. Ako želite da razvlastite ministarstvo, a to vam je stalno cilj, govorite da ministarstva uzimaju previše ovlašćenja po pitanju izgradnje, itd, a sa druge strane, tražite da oni preuzmu ingerencije koje ima institut, onda stvarno ne znam šta predlagač želi. Iz tog razloga, dok predlagač ne bude utvrdio šta želi, predlažem da ne prihvatimo ovakvu vrstu amandmana. Hvala.
Hvala. Na član 21. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici zajedno Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaib Kamberi i zajedno Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto predlagač nije tu, ja ne mogu da predložim da se prihvati. Možda su otišli da plaćaju struju. Ali, ubuduće treba da razmislimo, kada budemo raspravljali o izmenama Poslovnika, da li treba razmatrati amandmane poslanika koji nisu prisutni. Iz tog razloga predlažem da ovaj amandman odbijemo, jer oni ne žele ni da ga obrazlažu, a mi treba da glasamo za njega. Hvala.
Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Mi smo ovim amandmanom želeli da preciziramo obaveze upravljača infrastrukture i upravljača putne infrastrukture kada je u pitanju izgradnja i rekonstrukcija železnice, naravno, kod sklapanja ugovora. Naime, radi se o članu 22. kojim se dodaje član 52a. Mi smo intervenisali u stavu 2. gde smo predvideli da se umesto reči „potpisan“ primeni reč „zaključen“, tako da ću ja pročitati taj stav 2. – ugovor iz stava 1. ovog člana mora biti, po nama, znači naše rešenje, „zaključen“ najkasnije do 15. februara za tekuću godinu. Reč „zaključen“ se pominje i u stavu 1. ovog člana i u stavu 3. ovog člana. Ne vidim problem zašto ne precizirati ovo što smo mi našim amandmanom i uradili. Mislimo da je ugovor saglasnost, odnosno volja najmanje dveju ugovornih strana i on se između stranaka zaključuje. Potpis ugovora je samo jedan, i to formalni element ugovora, te amandmanom predlažemo da se koriste izrazi i pojmovi obligacionog prava. Međutim, nije to jedini problem u ovom članu. Mi smo predvideli i situaciju kada ugovorne strane svoj ugovor ne potpišu, odnosno ne zaključe do 15. februara tekuće godine, tako da smo posle stava 3. dodali novi stav 4. koji kaže – ukoliko upravljač infrastrukture i upravljač putne infrastrukture ugovor iz stava 1. ne zaključe u roku iz stava 2. ovog člana njihova prava i obaveze u pogledu međusobnih odnosa koji proizilaze iz odredbi stava 1. ovog člana, urediće ministar svojim aktom, najkasnije do 15. marta za tekuću godinu. Znači, mi polazimo od pretpostavke, odnosno od realnosti i od moguće situacije kada upravljač infrastrukture i upravljač putne infrastrukture ne zaključe ugovor kojim treba da regulišu međusobne odnose, te predlažemo da se i ta eventualna situacija, znači koja može u relanosti da se desi, predupredi time što će se dodati i stav 4, dakle, da ministar svojim aktom najkasnije do 15. marta za tekuću godinu upravo sugeriše da upravljač infrastrukture i upravljač putne infrastrukture zaključe ugovor. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 23 amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, uvažena ministarko, mislim da je prihvatanje ovog amandman možda još jedan razlog da se na kraju ove rasprave izvinite i meni i mojim kolegama za prvu rečenicu koju ste rekli da nismo čitali zakon. Vidite i sami da smo i na ovom primeru vrlo studiozno i ozbiljno i posvećeno pokušali da popravimo ovaj zakon koji je jako teško popraviti. Naime, u članu 53, koji se menja, u prvom stavu se kaže da održavanje železničke strukture obuhvata redovno održavanje i obnovu. Znači, ovo je stav koji se briše po predlogu Ministarstva i kaže se u ovom izmenjenom članu, znači 23, održavanje železničke infrastrukture obuhvata tekuće, redovno i vanredno održavanje, sanaciju i adaptaciju. Znači, mi smo pokušali da svojim amandmanom uskladimo stilski ove termine i da kažemo da je dobra formulacija da ostanu redovno i vanredno održavanje. Ministarka je prihvatila ovaj amandman i to je u redu. Ja mislim da je puno članova ovog zakona koji imaju slične loše formulacije. Mnogo je članova koji su neodređeni. Mnogo je članova koji u jednom delu pričaju u budućnosti, a u drugom delu negiraju budućnost. Mnogo je članova koje je Vlada predložila, a koji nisu sigurno u cilju ostvarivanja pozitivnih efekata ovog zakona na koje se mislilo. Mislim da je, kao što je ovaj amandman prihvaćen, trebalo da se prihvati i ostalih 20 i nešto amandmana koje smo predložili. Hvala. (Vučeta Tošković, s mesta: Neće moći Šojiću.)
Reč ima… (Jovan Marković, s mesta: Nije u redu da se dobacuje.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Poštovani predsedavajući, samo trenutak da vidim… Da li želite nešto? (Jovan Marković, s mesta: Nije u redu da se dobacuje.)
Molim kolege poslanike da se ponašaju u skladu sa Poslovnikom.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministarko, poštovani gosti, ja čitam ovo i ovde ima neki višak navodnika. Ovde ima tri navodnika, dve tačke na kraju. Da li može, iako je prihvaćen amandman, da se skloni višak da ne bih i ja predlagao amandmane kao i akademski čestiti, da ne predlažem amandman na amandman, pa da Odbor ispravlja nekoliko tačaka. Ovde imaju dve tačke, a za mene kažu da sam nepismen i polupismen. Verujem da mi ovde imamo dosta pismenih, ali malo usmenih. Imamo one koji pišu kao što im je rečeno, a čitaju kao što im je napisano. Sada se tu negde potkrala greška. Ovde imaju dve tačke na kraju. Da li ste vi primetili, gospođo ministar? Imaju dve tačke. Kako mogu da budu tačka, pa dva navodnika, pa tačka, pa još jedan navodnik? Pri tome oni akademski čestiti sada ćute. Da je grešku napravilo ministarstvo ili da sam, ne daj Bože, ja napravio grešku, ovde bi bile demonstracije akademskog nasilja nad mojoj malenkošću. Molim ministarku da mi odgovori da li je to moguće otkloniti bez tih nekih amandmana, da ja sad ne budem akademski čestit, pa da predlažem – skloni tačku, stavi zarez? Hvala.
Reč ima ministarka Zorana Mihajlović.
Dragi poslaniče, uklonićemo, potpuno ste u pravu, ali to nas i razlikuje od svih ostalih, jer smo demokratskog duha. Hvala.
Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Mihajlović, uvažene gošće i gosti iz Ministarstva, poštovani gospodine Arsiću, amandman koji smo narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli na član 25. jedan je od tri prihvaćena amandmana na ovaj Predlog zakona. Još jednom, gospodine Arsiću, da podsetim, jedan od 119 ukupno prihvaćenih amandmana od svih amandmana koje smo mi podneli na sve predloge zakona u ovih godinu i po dana, poštovana gospodo, koliko mi radimo u ovom sazivu. Ja bih sada, poštovana gospodo, pre svega gospodine Arsiću, povodom ovog prihvaćenog amandmana hteo da predložim nešto svojim kolegama i koleginicama iz vladajućih stranaka. Umesto, poštovana gospodo, što se u niskom startu ovde čekaju amandmani opozicionih poslanika, moj predlog je, gospodine Arsiću, da i poslanici iz vladajućih stranaka pažljivo čitaju predloge zakona, podnose amandmane na predložene zakone, umesto da se ovde spremaju nekakve pesmice i uspavanke za ministarke i ministre koji dolaze iz ove Vlade. Podsećam ovim povodom gospodine Arsiću, prihvaćenog amandmana na član 25, da je obaveza svih nas narodnih poslanika, ne samo opozicionih, da nadziremo rad Vlade svi. Nije obaveza narodnog poslanika da stalno saopštava pohvale ministru ili ministarki svoje stranke, nego da u Skupštini nadziremo rad svakog ministra, da vršimo kontrolnu funkciju ovde. Ja zato gospodine Arsiću očekujem vašu podršku za ovaj predlog, vi imate bogato parlamentarno iskustvo za razliku od mene, ali ovih godinu i po dana mog rada mi govori da ovaj predlog jeste dobar, da svih 250 poslanika ovde spremaju amandmane, kako bi predlozi zakona bili bolji i da kritikujemo vlast. Hvala. Gospodine Arsiću još pet.
Dva minuta ste potrošili, nijednu jedinu reč niste rekli o amandmanu, osim da je prihvaćen. Reč ima ministar Zorana Mihajlović. Izvolite.
Pa, nisam htela prethodno, ali evo, samo da objasnim kako izgleda to kada vi nadzirete rad Vlade, kroz vaše amandmane. Dakle, u jednom od amandmana koje smo prihvatili od reči – koje, prihvatili smo da bude koji. U ovom amandmanu smo od rečenice, odnosno u delu, nekoliko reči u rečenici koju je ministarstvo predložilo, troškovi održavanja - upravljač, vi ste predložili da piše upravljač infrastrukture za troškove održavanja. U redu. Tako izgleda nadziranje. I, moram da vam priznam da sam ja stvarno više očekivala od vas poštovani poslaniče. Da o četiri amandmana tri samo budu prihvaćena u tom pravopisu gramatičkom smislu, to je stvarno malo. Hvala.
Kolega Živković, kolega Pavićević, po kom osnovu. (Vladimir Pavićević, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. Apsolutno nemate. Ministarka je više pričala o amandmanu nego vi koji ste napisali amandman. (Zoran Živković, s mesta: Po amandmanu.) Po amandmanu narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala lepo. Ovde se nastavlja praksa da kada se daju amandmani da se onda jedan deo parlamenta nažalost već i dovede u stanje čuđenja, a i predstavnici Vlade. Ja ću još jednom da vam ponovim dovoljno smo dugo svi u ovom parlamentu, a neki i predugo, a i u Vladi, na odredbe našeg Poslovnika koji govori o tome, da svaki poslanik može da ponese amandman. Da li je on dobar ili loš u formalnom smislu o tome odlučuju odbori koji su za to nadležni? Nikakvo izigravanje, pošalice i pokušaji duhovitosti sa bilo čije strane, ne može biti prihvaćen ni od predsedavajućeg. Znači, to podsmešivanje prema poslanicima koji rade svoj posao, za razliku od drugih poslanika, naravno da neće da podigne ugled ove institucije kod onih koji nas biraju, a to sigurno znamo po raznim istraživanjima. Što se tiče očekivanja ministarke, od mog kolege poslanika i od drugih u delu kontrole Vlade, ja mislim da tu možete biti zadovoljni.
Kolega Živkoviću, molim vas o amandmanu.
Naravno, pa o čemu drugom pričam, samo o amandmanu.
Apsolutno ne pričate o amandmanu.
Ali, to što vam se čini, to nema veze sa onim što ja pričam. Ja govorim o amandmanu u pet minuta, imam pravo da dam jedno šire obrazloženje smisla amandmana. Dakle, poslanici NS gospodin Pavićević i ja smo podneli veliki broj amandmana ne da bismo sputavali vlast u vršenju reformi, naprotiv da pomognemo tamo gde je to moguće. Imamo tri vrste amandmana. Jedna vrsta je, koji mi dajemo glasi – briše se, to kada je zakon toliko loš da nema nikakve šanse da bude popravljen. I to se dešavalo puno puta. I to nije besmisleno. Možete da pitate predsednika države Tomislava Nikolića da li je to besmisleno, pošto je on obrisao jedan zakon koji je ovde donet većinom, a mi smo na sve članove tog zakona dali amandman – briše se. To je bio zakon o pokušaju prodaje ispod žita nacionalne imovine na Dedinju…
Gospodine Živkoviću, još uvek nisam shvatio smisao vaše diskusije o amandmanu.
Vaše shvatanje zavisi od vas, a ne od mene. Ja se trudim da i vi shvatite ovo što govorim. Dakle, to je jedna vrsta amandmana. Druga vrsta amandmana je da se trudimo da popravimo te zakone za koje je moguće učiniti napor da budu popravljeni i takvi amandmani su nam usvajani. Naravno da je i borba za srpski jezik, gramatiku, pravopis, nešto što mora da bude blisko poslanicima, pre svega predstavnicima Vlade, bez obzira na navodno smanjivanje broja ljudi u Vladi, što nije tačno, na navodno smanjenje troškova. Dovoljno je ako ne ministri, onda da bar činovnici budu pismeni i da daju i na pravno tehničku i na sve druge vrste analize tekst koji dolazi u parlament. Nipodaštavanje parlamenta je ako dođe ovde tekst koji nije napisan po pravopisu i po gramatici srpskog jezika. To je ta treća vrsta amandmana i mi ćemo to raditi i dalje. Vaša očekivanja daVlada bude kontrolisana, naravno da su utemeljena i u Ustavu, koji definiše rad Skupštine Srbije i u Poslovniku, koji definiše rad nas poslanika. Mislim da ne možete imati nikakvu primedbu na intezitet, učestalost, kvantitet i kvalitet kontrole koju gospodin Pavićević i ja pokušavamo da uvedemo ovde prema Vladi. Naravno, to ne zavisi od poslanika opozicije, naše je da se trudimo, ali da će parlament imati funkciju kontrolora rada Vlade ili ne, to zavisi od poslanika većine. Naravno, to ne važi samo za ovaj saziv, to je važilo i za saziv pre ovog saziva. To je važilo za sve sazive od kada je višestranačja u Srbiji i reći ću vam, retko kad je Skupština vršila kontrolnu funkciju na adekvatan način. Ali , ovoliko odsustvo te funkcije, te uloge Skupštine nikada nije bilo. Mislim da ćemo se oko toga složiti. Prema tome, ne želim nikoga da povredim, da vređam, da kažem nešto čime bih mogao da izazovem negativnu energiju, ali imajte onoliko poštovanja prema poslanicima opozicije, koliko mislite da ste moćni u ovoj državi.
Hvala. Nastavljamo sa radom po amandmanima na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o železnici, u pojedinostima, čisto da podsetim učesnike u raspravi o čemu danas raspravljamo. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo, narodni poslanici, poštovana ministarko, poštovani gosti, poštovani predsedavajući, sada kada je došlo do mene, onda moramo da poštujemo amandmane, ali ajde. Dobro smo prošli. Nije lekar, ali ume da deli dijagnoze. Tako da gospođo ministarko, veoma dobro ste prošli i mi sa vama. Ja se javljam zbog teksta amandmana i slažem se sa mojim kolegom poljoprivrednikom. U borbi za srpski jezik gramatiku i pravopis, slažem se i deklarativno i u praksi. Hajde da pročitamo samo zadnju rečenicu, pošto je dugačka da pročitamo samo zadnji deo te poslednje rečenice. Kaže – i druge neposredne troškove za osiguranje bezbednog i nesmetanog saobraćaja na putnom prelazu, tačka, navodnici, tačka, navodnici. Za mene je to višak tačaka, višak navodnika. Ne znam gospođo ministarko šta vi mislite, ali ovde opet imamo gotovo elementarnu nepismenost. Da je neko iz osnovne škole išao na neku vežbu i da je imao pismeni ispit, kada bi ovako nešto uradio sigurno ne bi dobio peticu, dobio bi četiri, možda i trojku. Ali, gle čuda, ovo su pisali akademski čestiti. Nisu pisali moji nepismeni poljoprivrednici, već su pisali pismeni poljoprivrednici. Među njima ima i akademski čestitih predavača na fakultetu itd. šta njihovi studenti uče, čitaju, šta ako napišu 200 tačaka i 200 znakova navodnika. Za mene je to ne prihvatljivo i ubuduće te amandmane treba… ovaj amandman je prihvaćen i ne znam da li to bez odbora može. Sada ne može amandman, ne znam kako to možemo da rešimo, da ne bi sada odbor otklanjao te tačke, mislim da to nekim postupkom kasnije u ovom tekstu se da otkloniti, višak ovih tačaka. Možda će negde biti i višak slova. Jedan od predlagača ovih amandmana je bio i premijer, malopre je govorio o borbi za srpski jezik, za gramatički pravopis i ispalo je sasvim drugačije, stvarno ne znam šta ćemo da radimo u buduće. Šta ako se pojavi i još ako nađemo neki amandman, šta će onda da bude? Ja verujem da oni imaju neku prepisivačku školu, ko od koga prepisuje, da li je ovaj akademski čestit prepisuje od ovog fruškogorskog bisera ili se radi obrnuto ili njih dvojica prepisuju od nekog trećeg. Ja ne znam šta se dešava, ali je ovo za mene potpuno polupismeni, gotovo nepismeni amandman. Molim da se ubuduće posebno obrati pažnja na ova dva predlagača, s obzirom da oni nama predlažu po 200 amandmana gde se dodaje tačka, briše tačka, zapeta itd. Gde nastane bilo koja mala gramatička greškica, to se odmah skače, to se demonstrira, to se govori kako moramo da budemo pismeni, akademski čestiti, a kada oni pogreše nekoliko puta uzastopno, kada je očigledno da se radi o prepisivanju, a ne o njihovim, ko je ono bio protiv plagijata? Da li je ovo prepisivanje? Već smo videli da imamo identične amandmane sa istim greškama? Da li je ovo plagijat? Da li oni to prepisuju jedan od drugog? Da li ćemo sada da dovedemo u pitanje njihove titule, doktorate itd. s obzirom da su predložili nekoliko tačaka uzastopno, nekoliko ovih navodnika da elementarna pismenost zahteva da se amandman sastavi malo bolje? Hoćemo li sada da govorimo o plagijatima? Hoćemo sada da govorimo da to nije akademski čestito? Molim ministarku da mi da odgovor šta ćemo da radimo ako se ovo bude ponavljalo u seriji - kako ćemo sprečiti takvo ponašanje? Hvala.
Pravo na repliku, dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Mihajlović, uvažene gošće, gosti iz ministarstva, poštovani potpredsedniče Narodne skupštine i predsedavajući današnjoj sednici, gospodine Arsiću, dve stvari želim sada da kažem povodom amandmana na član 25. koji smo na ovaj Predlog zakona podneli gospodin narodni poslanik Zoran Živković i ja. Prva stvar, gospodine Arsiću, ovaj amandman je u potpunosti ispravan u tehničkom, jezičkom, gramatičkom, pravopisnom smislu, podnet u skladu sa onim zahtevima sa kojima su svi narodni poslanici koji ovde znaju kako se pišu amandmani upoznati. Ja očekujem sada da se i narodni poslanici iz drugih poslaničkih grupa, iz drugih političkih stranaka jave i da potvrde da je to tako. Druga stvar, gospodine Arsiću, ovde imamo pozivanje na akademsku čestitost kao jedan princip o kojem sam, ja mislim, u ovoj Narodnoj skupštini, u ovom sazivu, najviše govorio ja. Žao mi je, gospodine Arsiću, što možemo i danas da čujemo da postoje neki narodni poslanici koji i nakon godinu dana rasprave o akademskoj čestitosti ne znaju šta je akademska čestitost, poštovana gospodo, znači. Gospodine Arsiću, da je ponovim još jednom šta je akademska čestitost. Akademska čestitost se zasniva na samostalnoj izradi pisanih radova i striktnom poštovanju tuđih autorskih prava. Akademska čestitost, poštovana gospodo, je važna zato što je najteži oblik prekršaja akademske čestitosti plagijat, poštovana gospodo. Mi, budući da smo bili suočeni ovde sa poplavom plagijata, trebalo je da usvojimo princip akademske čestitosti u visokom obrazovanju, umesto da se podsmevamo ovde tom principu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, pravo na repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, budući da ja nisam izazvao repliku niti je tog osnova bilo, dužan sam da odgovorim. Ako neko kaže da pisani radovi se ne smeju prepisivati itd, ako već na nekoliko sednica ja utvrdim da su narodni poslanici, bez obzira na fakultetsko znanje, odnosno više zvanje nego znanje, na te velike akademske titule, pravili pravopisne i slovne, gramatičke greške, koje su neprihvatljive za osnovnu školu, ukoliko se to ponovi sa drugim poslaničkim grupama i drugim poslanicima, onda je logično da utvrdimo da je neko tako komplikovane pisane radove, amandman je svakako pisani rad, plagirao tako što je to prepisao od svog kolege ili je njegov kolega prepisao to od njega. S obzirom da predlagač amandmana se počesto zalaže za tu neku vrstu akademske čestitosti, koju ja u praksi ne mogu ovde da osetim ni da vidim, moja je obaveza da podsetim takvu vrstu predlagača amandmana da su na određen način se ponašali dvolično, da jedna pravila diktiraju nama, a da druga, sasvim druga pravila važe za njih. Ako se neko bori protiv plagijata, a ja uhvatim da su jedni od drugih prepisivali, onda možemo da razgovaramo na određen način o licemerju kada neko iz sednice u sednicu nama traži da se usvoji Zakon o visokom obrazovanju i da se u smislu akademske čestitosti otkloni svaka vrsta plagijata. Ako otklanjate tuđe plagijate i sumnjate u njih, onda prvo treba da otklonite svoje. Inače, nemam ništa protiv da se na određeni način favorizuje opozicija, ali ja i dalje tvrdim da ovde ima višak tačaka i višak navodnika. Ne može da ide tačka, navodnik, tačka navodnik. Za mene je to neprihvatljivo kao pismenog čoveka. Hvala.
Vreme. Dame i gospodo narodni poslanici, već dvadesetak minuta slušamo o razvoju parlamentarizma, tačkama, zarezima, zapetama, plagijatima, akademskoj čestitosti, a na dnevnom redu su izmene i dopune Zakona o železnici. Tako da vas molim da se vratite na temu dnevnog reda. Da li još neko želi reč po ovom amandmanu koji je inače prihvaćen? Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Uvaženi gosti iz ministarstva, koleginice i kolege, poštovani građani, podneli smo amandman na član 25. koji se odnosi na član 55. Zakona o železnici, gde smo tražili, a u kome se dodaju posle člana 55. čl. 55a do 55v. gde smo tražili da se u članu 55a. briše stav 4. a ja ću vam pročitati da bi znali šta smo predložili. Član 55a. kaže, izvorno kako je predložila Vlada – upravljač infrastrukture, misli se na železnicu, na železničku prugu, kao i privredni subjekti koji obavljaju delatnost održavanja puteva dužni su da na putnom prelazu sprovedu propisane mere za bezbedan saobraćaj i da putne prelaze održavaju u stanju u kome se obezbeđuje bezbedno odvijanje saobraćaja. Troškove održavanja putnog prelaza i troškove osiguranja bezbednog i nesmetanog saobraćaja na putnom prelazu snose pod 1. – troškove održavanja koloseka i ostalih delova železničke infrastrukture na putnom prelazu, signalnih uređaja i znakova koji upozoravaju železničke radnike u vozu na putni prelaz, železničkih telefonskih veza sa putnim prelazima upravljač infrastrukture, misli se na onog ko gazduje železnicom. Pod 2. – troškove održavanja kolovoza na putnom prelazu i saobraćajnih znakova na putevima koji upozoravaju učesnike u drumskom saobraćaju na putni prelaz, upravljač putne infrastrukture, misli se na onog ko gazduje putevima u Srbiji. Pod 3. – troškovi održavanja uređaja za davanje znakova kojima učesnici u drumskom saobraćaju najavljuju približavanje voza putnom prelazu itd. na ravne delove upravljač infrastrukture i upravljač putne infrastrukture. Sledeći stav kaže – upravljač infrastrukture snosi u celini troškove za upravljanje uređajima na putnom prelazu u staničnom području, odnosno od ulaznog signala sa jedne strane do ulaznog signala sa druge strane službenog mesta, što će reći, poštovane kolege i koleginice, da će onaj ko gazduje železnicom održavati o svom trošku samo ono što se tiče stanice, bilo da je to ranžirna stanice, stanica za putni saobraćaj, te uređaje koje prelazi. Sledeći stav kaže – ako nekategorisani put koristi pretežno, što je vrlo interesantno kako se utvrđuje i šta je to pretežno, određeno preduzeće, drugo pravno lice ili preduzetnik. Troškove održavanja kolovoza i osiguranje bezbednog i nesmetanog saobraćaja na putnom prelazu iz stava 2. tačka 2. i 3. ovog člana snosi u celini to preduzeće, drugo pravno lice ili preduzetnik. Mi smo predložili da se ovaj stav briše, prvo, što ne želimo da dodatno opterećujemo ionako opterećene privredne subjekte koji rade još u Srbiji, a drugo, što nije objašnjeno kako to pretežno neko koristi više, a neko pretežno manje. Na osnovu kojih parametara, ko je to ko će da odluči šta je to pretežno više, a šta je to pretežno manje? Pa smo predložili da se ova nekategorisani putevi prebace u sledeći stav koji kaže – kod kategorisanih i nekategorisanih puteva upravljač infrastrukture i upravljač putne infrastrukture postupaju u skladu sa odredbama stav 2. tačka 2. i 3. ovog člana, što znači da će oni snositi održavanje ovih infrastrukturnih delova. Ono što smo još tražili, to je u članu 55v da se promeni drugi stav, a član kaže: „Ako železničku infrastrukturu treba sanirati ili adaptirati zbog izgradnje drugog objekta, javni put, rudnik, kamenolom, akumulaciono jezero, aerodrom i slično, deo železničke infrastrukture koji se sanira ili adaptira mora biti izgrađen sa elementima koji odgovaraju kategoriji te železničke infrastrukture, bez obzira na stvarno stanje u kome se nalazi u momentu sanacije ili adaptacije.“ To je potpuno razumljivo. Ovaj stav koji tražimo da se promeni glasi: „Troškove saniranja ili adaptiranja železničke infrastrukture iz stava 1. ovog člana snosi investitor objekta, zbog čije izgradnje se vrši saniranje ili adaptiranje železničke infrastrukture, ako se drugačije ne sporazumeju investitori i upravljač infrastrukture“. Mi smo predložili da to glasi: „Troškove saniranja i adaptiranja železničke infrastrukture iz stava 1. ovog člana snosi upravljač infrastrukture.“ Opet ću se vratiti na Niš. Ako se desi da železničku prugu kroz grad Vlada, država elektrifikuje privremeno, kao što je gospodin Simonović najavio da će se desiti, pa se pobunila Gradska skupština i cela javnost grada Niša, i ako grad Niš bude i dalje zahtevao da se to izmesti, jer je i logično, grad neće moći da funkcionira, dobićete Niš 1 i Niš 2 koji su podeljeni prugom, jer ako se elektrifikuje tu će ići brži saobraćaj, aako ide brži saobraćaj mora da se ogradi pruga, a ako želimo da imamo komunikaciju moramo da radimo podvožnjake, nadvožnjake, šta god treba, i onda će to morati grad da finansira. Ako želimo i dalje da izmestimo prugu, opet će morati grad, jer po ovome ispada da onaj ko podnese zahtev treba da snosi taj trošak. Ja mislim da nije u redu, a svi imate iste probleme, kroz sva vaša mesta prolazi, pretpostavljam, pruga, jer ne verujem da ima mesta u Srbiji koje nema prugu, glupo je da duplo plaćamo i nelogično je da duplo plaćamo. Podsetiću vas nešto. Doneli smo zakon leks specijalis o „Beogradu na vodi“. Izmeštanje železničkog čvora iz Beograda, Prokop, nova železnička stanica, sve ono što pripada finansiraće republički budžet, a ono što ćemo mi raditi unašim lokalnim samoupravama moraju da finansiraju lokalne samouprave. Pa, nije u redu, nije lepo. Mi ipak predstavljamo naše sugrađane. Ako nešto važi za jedan deo Srbije, mora da važi za celu Srbiju, ma ko vodi ovu Srbiju i ma ko bio na vlasti. Zato, zahtevam od vas da podržite naš amandman i da kako tako omogućimo bezbednije pružne prelaze u našim sredinama. Hvala.
Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala na vašem komentaru, ali mislim da je red da se pročita kompletno član kako glasi, a on kaže - ako železničku infrastrukturu treba sanirati ili adaptirati, to ste lepo rekli, a onda ide ovaj drugi deo baš na primeru Niša, zato vam govorim - zbog izgradnje drugog objekta. Dakle, ukoliko izmeštamo železničku prugu zato što želimo da izgradimo rudnik, javni put, šta god, u tom slučaju onaj ko to radi, onaj ko izmešta, odnosno ko treba da napravi javni put, rudnik ili šta god, plaća izmeštanje železničke infrastrukture. Kod Niša nije takav slučaj, pošto ste davali taj primer. Dakle, ne zaboravite deo rečenice – zbog izgradnje drugog objekta. Tako piše. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Ne bih se složio sa vama. Ja mislim, bez obzira na stvarno stanje u kome se nalazi u momentu sanacije pruga, da to treba da se uradi onako kako propisuju pravila. Kao drugo i suštinski važno, infrastruktura ne treba da prelazi u vlasništvo investitora. Jel tako? Ta železnička infrastruktura koju neko bude adaptirao, to će biti i dalje vlasništvo železnice i logično je da železnica to finansira. Ali, ako vi mislite, kada se bude radio kamenolom, rudnik, akumulaciono jezero, aerodrom i drugo, da će to biti strani, privatni investitor, pa da onda on treba da investira, to ste trebali ovde da kažete. Ali, ako se, recimo, radi aerodrom u Nišu i treba da se izmesti železnička infrastruktura, to će da padne na teret grada, a ja govorim o budžetskim parama i parama grada Niša. Iskoristiću priliku, pošto verovatno građani Niša ovo gledaju, da kažete definitivno hoće li Ministarstvo izmestiti železničku prugu iz grada Niša? Hoće li izmestiti ili ćete elektrifikovati postojeću? Eto, tražim od vas odgovor na to pitanje.
Pravo na repliku, ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hajde sad opet da pročitamo drugi deo, drugi stav - troškove saniranja ili adaptiranja železničke infrastrukture iz stava 1, a sad smo rekli ukoliko se gradi neki od objekata ovog člana, snosi investitor objekta zbog čije izgradnje se vrši saniranje. Onda ide ovaj drugi deo, koji opet niste rekli – ili adaptiranje železničke infrastrukture, ako se drugačije ne sporazumeju investitor i upravljač infrastrukture. Ne mislim da je potrebno opterećivati zakonom dodatno železnicu, a postoji i jedna i druga mogućnost i vrlo je jasno rečeno. Tako da, izvinjavam se, ali ne može da bude prihvaćen vaš amandman.
Reč ima narodni poslanik dr Dušan Milisavljević.
Poštovani potpredsedniče, poštovana ministarka, gosti iz Ministarstva, koleginice i kolege narodni poslanici, ja želim da podržim amandman kolege i želim još jedanput u Skupštini Srbije da skrenem pažnju na ovu jako važnu temu. Ovo je problem koji grad Niš ima jako dugo. Nije ovo problem od ove godine, niti od ove Vlade, ovo je problem koji građani Niša imaju i ovo nema veze sa politikom. Pruga koja prolazi kroz grad Niš preseca grad na dva dela i to na više od 12 pružnih prelaza. Bezbednost građana je jako ugrožena i ne prođe nekoliko meseci da ne čujemo da je neko od Nišlija stradao prelazeći tu prugu. Ukoliko se ova pruga elektrifikuje, ukoliko krenu da prolaze vozovi većom brzinom, ja se plašim da će bezbednost građana Niša biti još više ugrožena. Mislim da ovde stvarno trebamo da imamo sluha i da zajedno sa gradskom vlašću, sa ljudima koji vode grad Niš republička Vlada nađe rešenje i način da se ovaj problem reši, jer je ovo problem grada Niša, drugog po veličini grada, koji je centar jugoistočne Srbije, grada koji treba da bude pokretač razvoja naše države na ovoj teritoriji, a ima jedan veliki problem. Nažalost, mnoge vlade su bile, mnoge stranke su vodile republičke vlade, dođe se do Niša, obeća se da će se rešiti ovaj problem, a malo ko je posvetio pažnju da se stvarno ovaj problem reši. Ovo je jedan životni problem građana Niša i rešavanjem izmeštanja pruge ili skretanja pruge, postoje neke ideje koje je prethodno gradsko rukovodstvo zajedno sa vašim resornim ministarstvom, kada vi niste bili, bili su neki drugi ministri, radilo, da se napravi zaobilaznica za teretni i za putnički saobraćaj, da se napravi kod Železničke stanice „Crveni krst“ koja bi se povezivala sa Železničkom stanicom u Sićevu i time bi se praktično celokupan taj transport preusmerio na jednu drugu relaciju. Ono što je najvažnije, jeste da se obezbedi bezbednost građana, jer vi znate i po istorijskim arhivima da je to prva pruga između Beograda i Niša i ona je jako stara, ona se nije menjala. Lepo je što se grad Niš proširio, povećao, ali ta pruga kada je pravljena bila je na periferiji Niša, a sada bukvalno kroz centar grada prolazi i zato zahteva stvarno jedno ozbiljnije rešenje i jedno jedinstvo. Ministarka, grad Niš vode ljudi iz vaše stranke i grad Niš nema razloga da bude predmet političkog nadmudrivanja. Ovo je samo jedan apel da budemo jedinstveni i molim sve poslanike iz Niša, molim sve poslanike iz jugoistočne Srbije da nam pomognu da zajedno radimo sa vašim ministarstvom, sa vama kao ministarkom i da nađemo najbolje rešenje, kao i sa gradonačelnikom Niša, gospodinom Perišićem, da nađemo rešenje da se ovaj problem bezbednosti građana Niša reši. Hvala vam puno.
Zahvaljujem. Na član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 27. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, poštovane kolege poslanici, uvažena ministarko, ovaj član zakona u kome se glagol „meriti“ po mojoj proceni i predlogu koristi na pravilan način mereno od ivice konstrukcije je bio razlog zbog čega sam podneo amandmane i na član 3. i na član 4, pogotovo u članu 3. tački 13. i 34. koje su loše formulisane zbog toga što ste iskoristili taj termin „mereći ga“ u nesvršenom vidu i došli ste u problem da u ovom članu 49. predlažete drugu formulaciju, tako da je ovaj moj predlog bio u stvari usaglašavanje sa vašim predlozima i drago mi je da je to ispravljeno u diskusiji koju smo ovde imali i u analizi službi koje su razmišljale o primeni ovog amandmana. U nastavku, u zadnjem stavu ovog člana, ja sam želeo da ukažem i na taj deo koji kaže da ministar propisuje način za pribavljanje saglasnosti upravljača infrastrukture itd. i sve vreme u diskusiji hoću da naglasim upravo tu dilemu zbog čega sam predlagao da umesto ministra o ovim temama odlučuje ministarstvo. Zaista mislim da je nedopustivo da ministarka sve vreme u raspravi kuca na telefon poruke, da razgovara o nekim drugim temama, da ne uvažava ovo što mi govorimo i to pokazuje koliko je u stvari ministarka zauzeta i koliko sam bio u pravu kada kažem da u stvari nadležne službe na sebe treba da preuzmu obavezu da rešavaju ova pitanja, da određuju propise, da usmeravaju dalje tok ovih procesa i mislim da je upravo ova diskusija i ponašanje ministarke u ovom smislu dokaz da sam bio u pravu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospođo ministarko, uvaženi gosti, koleginice i kolege, član 28. se odnosi na član 63. zakona i mi smo predložili da se on promeni i da glasi da se vrati pojam „gradska železnica“, pa bi on glasio, naziv člana bi po novom predlogu bio - Gradska železnica, metro, žičara i turističko-muzejska železnica; a onda bi se „gradska železnica“, kao što je izvorno u izmenjenom članu postojalo, vratila u član 63. tako da bi on glasio da - gradska železnica i metro, uslovi za izgradnju, rekonstrukciju i održavanje, kao i uslovi za organizovanje prevoza gradskom železnicom i metroom uređuju se posebnim zakonom. To smo predložili iz prostog razloga što smatramo da pojam „gradske železnice“ perzistira u zakon i ne vidim razlog da ga iz zakona, iz ovog člana sklonimo. Još nešto bih samo pitao gospođu ministarku, ja sam do sada dva puta i moj kolega Dušan Milisavljević jedan put, tri puta smo pitali, da li će, da čujemo od ministarke, jer to živo interesuje građane Niša, da li će Vlada i ministarstvo izmestiti prugu iz grada Niša po predviđenoj trasi koja je počela 2010. godine? Urađen je idejni projekat i sva ona dokumentacija, bio je dignut kredit koji nije iskorišćen do kraja, ili ćete elektrifikovati? Odgovorite mi – izmestićemo prugu, nećemo da izmestimo prugu; da znaju građani Niša, očekuju odgovor. Vi ste naš ministar i ja tražim u ime građana da nam kažete hoćete li da izmestite prugu, jer od 2012. godine sve stoji. Idejni projekat je urađen, treba da se uradi generalni plan, ušlo se u eksproprijaciju, stalo se 2012. godine. Od 2012. godine trebala je da se završi eksproprijacija i da se završe sva ostala planska dokumenta. Grad Niš je uradio sve što je do njega. Ja pretpostavljam da je od 2012. godine kada ste vi preuzeli vlast završili eksproprijaciju, šta se čeka sa izmeštanjem pruge? Ja vas molim da ne dovedemo građane Niša pred svršen čin, da zbog puta Koridora E-10 mora da bude privremeno elektrifikovan. Kako su govorili španski borci – To neće proći. To stvarno neće proći. Hvala.
Reč ima ministar, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Sa zadovoljstvom ću da vam odgovorim baš zato da se vidi ko to brine o građanima Niša, a ko to nije brinuo o građanima Niša, zbog toga što pre pet godina su gradske vlasti sve dokumentacije izbrisali, postojanje uopšte pruge koja ide kroz Niš. Dakle, ne postoji u dokumentaciji postojanje železničke mreže. U tom smislu dalje je vrlo teško i nema idejnog projekta, niste u pravu, nego smo 2013. godine, a to će biti Vlada u kojoj je SNS, angažovali konsultante i krenuli da radimo na planu zato što sada trenutno ne postoji planski osnov da bi konsultant uradio svoj posao, a to nije zbog toga što mi nećemo to da uradimo, nego zbog toga što su određene strukture, a to su bile strukture DS. Ne znam ko je bio pre SNS u Nišu na vlasti, izbrisale postojeću prugu koja postoji dan danas planski osnov za tu prugu. Mislim, neverovatno ali istinito. Prema tome, imamo konsultanta koji radi. Vrednost same investicije je 80 miliona evra. Hoćemo da uradimo, ali hoćemo da to uradimo u skladu sa zakonom i u odnosu na ono što je ste realno stanje, a to je informacija za građane Niša.
Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić, po amandmanu. Izvolite.
Zahvaljujem. Niste u pravu gospođo ministarko. Dakle, urađen je PDR, urađena je studija izvodljivosti i generalni projekat studije izvodljivosti treba da se uradi. Kredit je podignut od devet miliona kod Svetske banke, iskorišćeno je milion i po, vi niste iskoristili sedam i po miliona. Ušlo se u postupak eksproprijacije, grad je vlasnik negde oko polovine tog zemljišta, ostalo je nekih četiri kilometra uz trasu auto-puta E-10 da se izvrši eksproprijacija, tako da apsolutno niste u pravu.
Vreme kolega Bradiću.
A da mi ne bi to toliko raspravljali, izvolite dođite u grad Niš…
Reč ima ministar, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Još jednom da pojasnimo. PDR jeste urađen, ali bez železnice u gradu. (Blagoje Bradić, s mesta: Niste u pravu.) Tako je urađen i vrlo je teško sada bez, a planski osnov je osnova da bi mogli dalje da radimo dokumentaciju. Prema tome, nemojte da prebacujete, slažem se, napravljena je greška. Nismo mi napravili grešku, ispravićemo, ispravićemo kao mnoge druge greške koje ispravljamo, ali samo da bude jasno ko je napravio grešku i ko grešku ispravlja. Grešku su napravili oni koji su bili tamo na vlasti pre četiri-pet godina kada su izbrisali i kada su radili taj PDR bez železnice, a grešku će ispraviti, da, ova Vlada i SNS, koja će naravno završiti ovaj projekat.
Reč ima narodni poslanik, mr Jovan Marković.
Replika. Poštovani predsedavajući, u ime poslaničkog kluba DS, želim da još jednom ukažem pažnju građanima Srbije na to da smo i u ovoj raspravi i u niz drugih rasprava u kojima je učestvovala potpredsednica Vlade, gospođa Mihajlović, čuli niz optužbi na račun DS, čiji niz izjava koje su bile vrlo paušalne i koje su bile vrlo površne. Mi u ovom trenutku ne možemo da utvrdimo činjenično stanje i verovatno da gospodin Bradić daleko bolje poznaje prilike u Nišu nego gospođa Mihajlović i da je verovatno bolje upućen u sve te probleme jer već više od dve godine ovde pokreće pitanja i teme razvoja Niša i rešavanje ovog problema koji se tiče železnice. Ja ne mogu prosto da prihvatim ove argumente koje je gospođa Mihajlović iznela, imajući u vidu da je samo pre mesec dana ministarka infrastrukture gradu Užicu naložila da zaustavi projekat izgradnje postrojenja otpadnih voda u iznosu od 15 miliona evra jednim dopisom, potpuno prebacujući krivicu i odgovornost na građane Užica, na rukovodstvo grada, na prethodne vlasti i ni malo uvažavajući svoju odgovornost koju ima pri realizaciji ovog posla i ovih projekata. To je slučaj koji se ponavlja u ovoj Skupštini i to su primeri koje već slušamo tri godine od strane ministarke Mihajlović, koji uopšte nisu adekvatni sa realnom stvarnošću.
Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa osobljem, poštovani narodni poslanici, Niš grad 50 godina deli ta pruga. Demokratska stranka je bila 12 godina na vlasti u Nišu. Regulacionim planom od možda pre 50 godina je ta pruga postavljena tamo. Niste imali snage,a koliko ste uporni da sve prevalite na SNS da odradi za neku godinu dana, da tu prugu skloni da ne deli Niš, ne mogu da shvatim šta ste radili za 12 godina u svom gradu? Kako možete optuživati nekoga ko nije imao nikakve veze sa tom prugom i sa gradom Nišom. Nismo bili na vlasti. Kako se ne stidite samih sebe?
Zahvaljujem. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Jovan Marković. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, član 28. koji u stvari jeste zamena člana 63. u prethodnom zakonu, odnosi se u jednom svom delu na uslove koji se daju za izgradnju metroa, u 2. stavu on se odnosi na uslove koji se daju za izgradnju žičara. I u jednom i u drugom stavu ono što je za mene neprihvatljivo i zaista čudno jeste formulacija koja kaže da će se ovi uslovi za izgradnju utvrđivati posebnim zakonom. Znači, vi imate dva stava ovog člana koji navodno treba da budu velike reforme u ovoj oblasti, koji treba da ostvare veoma važne ciljeve, a onda se kaže kako ćete uređivati uslove za izgradnju i za metro i za žičare posebnim zakonima i to bi trebalo da predstavlja veliku reformu i velike iskorake. Mi smo smatrali da ove stavove treba brisati i ono što smo predložili jeste posebno važno i ja sam pokušao i u načelnoj raspravi da govorim o ovoj temi, jeste uloga Ministarstva u određivanju uslova koji se tiču turističko-muzejske železnice. I kao pre nekoliko dana u načelnoj raspravi, i sada ovde imamo veoma malo poslanika, imamo nezainteresovano Ministarstvo koje neće da se osvrne na problem koji se tiče, recimo, Šarganske osmice, grada Užica i čitave zapadne Srbije, koji prosto vape za vašom podrškom i pomoći kako da se problem Šarganske osmice reši i kako da ne dođemo u situaciju da se realizuje vaš plan i da se Šarganska osmica prebaci u infrastrukturu po vašem planu. Znači, vi dobro znate da u Šarganskoj osmici ima oko 100.000 putnika koji se na godišnjem nivou prevezu na toj destinaciji. To prosto znači da turizam i Tare i Zlatibora i čitave zapadne Srbije jeste usmeren na ovaj projekat. Vi sada, dok pričam o ovoj temi, svojim interesovanjem pokazujete koliko vam je stalo da brinete o ovom poslu i o ovom projektu. Naime, 2000, 2001, 2002. godine, ljudi koji su počeli sa izgradnjom Šarganske osmice su imali ispred sebe viziju, imali su ispred sebe misiju, imali su ispred sebe veliku volju i verovanje. Verovali su da će svojim radom, podrškom i države i Vlade Republike Srbije u tom trenutku i lokalnih uprava i ljudi koji tu žive, podići nešto što je njihov životni spomenik i nešto što je dobrobit čitavog tog kraja. Predano su radili i posvećeno uz podršku mnogih ljudi više godina da to postane simbol pokušaja da ljudi u tom kraju žive bolje. Želeli smo da uključimo u taj projekat i Višegrad i zbog toga smo gradili tu prugu uskog koloseka prema Republici Srpskoj i Višegradu, jer smo verovali u to da i ti ljudi zaslužuju šansu za bolji život, da ostaju tu. Verovali smo i u to da će doći vreme da spojimo prugu uskog koloseka preko Šargana do Kremana i do jezera Vrutci, poštovana ministarko. Verovali smo da nećete odustati od tog posla i od tog projekta. Vi ste upravo uradili suprotno. Pre dve godine postavili ste za rukovodstvo na tom poslu, na tom projektu ljude koji uopšte ne znaju suštinu, značaj tog posla i tog projekta.
Kolega, molim vas da se vratite na amandman.
Sada tamo raste trava i raste korov. Sada smo došli u situaciju da odustajete od tog posla … [[isključen mikrofon]]
Zahvaljujem. (Jovan Marković, s mesta: Mogu li da kažem tu rečenicu?) Ne možete. Ja sam vas opomenuo da se vratite na temu dnevnog reda i na amandman. Vašim amandmanom ste tražili da se žičare i metro regulišu posebnim zakonom. Ne vidim kakve to veze ima sa Šarganskom osmicom. (Jovan Marković, s mesta: U nastavku imate obrazloženje za ono što sam pričao.) Šta je tu sporno da ministar uređuje to? Ne razumem. (Jovan Marković, s mesta: Da ste me pustili da završim rečenicu, razumeli biste.) Zatražite reč. Izvolite.
Ja sam potpuno siguran da ste mi dali priliku da izgovorim do kraja ovu svoju misao o svoj štetnosti i pogubnosti ovog koncepta, da se Šarganska osmica prebaci u infrastrukturu i da se time koriste sredstva i novac od putnika za različite potrebe, da biste vi razumeli tu potrebu. Ali, takođe, znam da Ministarstvo i ministarka nisu zainteresovani za ovu temu. Sve vreme dok pričam, oni imaju neke svoje konsultacije. To govori o njihovom odnosu prema ovom projektu. Hvala.
Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović.
Hvala. Poštovani poslaničke Demokratske stranke, prvo, nemojte da obmanjujete javnost. Šarganska osmica radi i radiće, a nalazi se trenutno upravo u infrastrukturi, gde vi tražite da pređe i itekako nam je stalo da ona funkcioniše i da radi, jer je to jedan biser kada govorimo o našem železničkom transportu. Potpuno ste u pravu da ste vi vrlo predano radili prethodnih godina na Šarganskoj osmici. Problem je samo što se vrlo predano, takođe, radili na uništavanju železničke infrastrukture i što ste vrlo predano radili da cela železnica ide tom prosečnom brzinom kojom ide i Šarganska osmica, a to je deset kilometara na sat, nažalost. Tako da, drago mi je što niste više u prilici da tako predano radite na tome, ali za građane Srbije, Šarganska osmica će i te kako raditi i bićemo i dalje ponosni na taj deo, kao što ćemo jednako biti ponosni na modernu železnicu, na nove vozove koji dolaze i na železničku infrastrukturu i vozove koji idu preko sto kilometara na sat.
Reč ima narodni poslanik Jovan Marković, pravo na repliku.
Uvažena ministarko, evo još jedne potvrde da niste slušali ono što sam govorio. Ja nisam tražio da Šarganska osmica ostane u infrastrukturi, nego upravo da ostane u prevozu putnika. Smatram da je vaša namera da pređe u infrastrukturu pogubna za taj projekat. Nisam govorio o tome da sam samo ja radio posvećeno na tom poslu, jer nisam imao priliku da radim 2000, 2001, 2002. godine na tom poslu. Radili su neki drugi ljudi, koji su svoj život i svoje znanje dali, svoju struku i svoje vreme i sve ono što su mogli da taj projekat uspe zarad ljudi koji žive na tom prostoru. Nije tačno da sam ja to pričao u prvom licu jednine, nego upravo sa željom da vam ukažem na značaj tog projekta i na to da u ovom trenutku tamo raste korov, da raste trava, da ljude koje ste imenovali ispred vas, odnosno ispred države da se bave tim poslom, ne da nisu uspeli da to dalje šire i unapređuju, ne da nisu uspeli da podignu broj putnika, nego su uspeli da tamo dovedu taj projekat u vrlo loše stanje i da tamo počne da raste korov. Ja vas molim da obratite pažnju. Svi ti pravci na kojima smo radili, i prema Kremnima i prema Jezeru i prema Vrutcima su jako važni i moguće je uspostaviti saobraćaj i prema Višegradu i prema ovim mestima ako budete podržali kao koncept i ako postavite ponovo ljude koji u to veruju i koji za to hoće da rade. U ovom slučaju, ako se desi da ovaj projekat uđe u infrastrukturu i da se vaš koncept i namera ostvari, tamo će zaista sledeće godine biti veliki korov. Hvala.
Samo bih zamolio da narodni poslanici govore o amandmanima. I kada ste govorili o amandmanu, razlika između Predloga zakona i amandmana je što ministar uređuje u Predlogu zakona, a po predlogu amandmana Ministarstvo uređuje i ne postoji više nijedna druga razlika u vašem amandmanu. Lepo je što ste ispričali o Šarganskoj osmici, samo bih vas zamolio da govorite istinu, jer jedino da se nešto promenilo od maja meseca. Ja sam bio tamo u maju i bilo je sve u redu. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov… Izvinite, za reč se javio Aleksandar Marković.
Zahvaljujem, predsedavajući. Gospođo ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pa predlažem da se odbije, naravno, ovaj amandman, dakle amandman na član 28. i pozdravljam sve one razloge koje je Vlada dala u svom mišljenju, a koji idu u prilog da se odbije predloženi amandman. Jako kratko, u jednoj rečenici, što se tiče nezainteresovanosti za ovu temu, nezainteresovanosti Ministarstva, nezainteresovanosti vladajuće većine, nezainteresovanosti SNS, ja bih vas zamolio, predsedavajući, da vi zamolite predlagače ovog amandmana da se samo osvrne oko sebe. Dakle, da pogleda oko sebe koliko je poslanika prisutno iz njegove stranke danas na ovoj raspravi i sve će biti jasno. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Ivana Stojiljković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući, već sam pomislila da ćemo preći na idući član, a ja sam se javila takođe, pre svega, da kažem, po amandmanu, da amandman ne možemo prihvatiti zato što gradske železnice po Zakonu o železnici ne postoje u smislu železničke infrastrukture i da turističko-muzejska železnica ne može se smatrati vođenim sistemom transporta. Takođe, imala bih potrebu da kažem samo par reči, pošto je pomenuta i muzejska železnica, turističko-muzejska železnica Šarganska osmica. Dakle tamo je i dalje potpuno redovno stanje, Šarganska osmica se održava, nije zarasla i nije završen nikakav projekat, planirani su dalji radovi i upravo zato podržavam prebacivanje u infrastrukturu, kako se ne bi desila, kao što je 2011. godine, gomila pitanja gde odlazi novac od Šarganske osmice, gde odlazi novac za korišćenje objekata koji su u sklopu Šarganske osmice. Dakle, naš cilj jeste da bude transparentnije i da pripada železničkoj infrastrukturi. To je opšte dobro, a upravljanje mora biti od opšteg interesa. Ministarstvo će davati i odobrenje na program upravljanja koji će imati upravljač, tako da će se tu vršiti održavanje, organizacija, izgradnja, rekonstrukcija i ono što svi treba da shvate jeste da Šargansku osmicu i sve turističko-muzejske železnice treba da očuvamo, infrastrukturu. To ne treba da nam bude bankomat odakle ćemo izvlačiti novac, već da je očuvamo kao jednu muzejsku železnicu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik mr Jovan Marković. Izvolite.
Koristim pravo na repliku, poštovani predsedavajući, jer se u ovim diskusijama kolega nazire odgovornost nekih ljudi od pre tri, četiri, pet godina…
Nemate pravo na repliku.
Hoću repliku. Ako ne, onda ništa.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne) Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Član 29. se odnosi na industrijsku železnicu i industrijske koloseke, odnosno u pitanju je član 64. osnovnog zakona i u jednom svom delu člana 64. govori se o mogućnosti priključenju železnica na železničku infrastrukturu. Naša namera je bila da u članu 29. promenimo stav 1. koji u izvornom obliku, odnosno koji predlagač daje, kaže – priključenje industrijskih železnica iz stava 2. ovog člana i industrijskih koloseka iz stava 3. ovog člana i održavanja odvojenih skretnica uređuju ugovorom upravljač infrastrukture i privredno društvo, drugo pravno lice ili preduzetnik čija je industrijska železnica, odnosno industrijski kolosek priključen. Mi smo predložili izmenu tog stava, stava 1. i on bi sad trebalo da glasi – priključenje industrijskih železnica iz stava 2. ovog člana i industrijskih koloseka iz stava 3. ovog člana, odražavanje i visina naknade za održavanje odvojenih skretnica uređuju ugovorom upravljač infrastrukture i privredno društvo, drugo pravno lice ili preduzetnik čija je industrijska železnica, odnosno industrijski kolosek priključen. Smatramo da ugovorom upravljača infrastrukture, s jedne, i privrednog društva, drugog pravnog lica, sa druge strane, ili preduzetnika, čija je industrijska železnica ili industrijski kolosek priključen na železničku infrastrukturu treba urediti odnose koji se tiču priključenja i održavanja odvojenih skretnica, kao i visinu naknade troškova za održavanje ovih stanica…
Vreme.
…a ne da visinu naknade troškova određuje jedna strana. U ovom slučaju je to upravljač infrastrukture.
Zahvaljujem. (Branka Karavidić, s mesta: Vreme poslaničke grupe.) Nemate više vremena kao poslanički klub. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Mihajlović, uvažene gošće i uvaženi gosti iz Ministarstva, poštovani potpredsedničke Narodne skupštine i predsedavajući današnjom sednicom, gospodine Arsiću, amandman koji smo narodni poslanik Zoran Živković i ja podneli na član 29. jedan je od tri prihvaćena amandman na ovaj predlog zakona, poštovana gospodo, i jedan od 119 prihvaćenih amandmana na sve predloge zakona koje smo mi poslanici Nove stranke podneli u ovih godinu i po dana. Poštovani gospodine Arsiću, gospođa Mihajlović je, mogu i vama direktno da kažem, gospođo Mihajlović, vi ste nama rekli da ste očekivali više od nas narodnih poslanika Nove stanke, evo da kažem, i od mene lično, pa ja ovako zaključujem. Budući da u procentima prihvaćenost naših amandmana iznosi 7,76%, a po izvesnoj analogiji ti procenti bi mogli ovako da se predstave da Nova stranka danas ima podršku od 7,76% u biračkom telu i da gospođa Mihajlović očekuje da Nova stranka ima još veću podršku u biračkom telu, poštovana gospodo.
Molim vas da se vratite na amandman.
Gospođa Mihajlović je ovako odgovorila na moj amandman, gospodine Arsiću, pa valjda ja sada mogu da odgovorim gospođi Mihajlović i da joj kažem – gospođo Mihajlović, ispunićemo vaša očekivanja, Nova stranka će na sledećim parlamentarnim izborima imati više od 7,76%… [[isključen mikrofon.]]
Reč ima narodni poslanik Sonja Vlahović. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Slušajući kolegu podnosioca amandmana sada i u prethodnim diskusijama, koji je izvodio razne matematičke, logičke operacije i broj prihvaćenih amandmana poistovećivao sa podrškom biračkog tela, što je naravno pogrešno, slušajući kolegu koji je sa velikim oduševljenjem pričao o samom prihvatanju amandmana i s obzirom da o predloženom zakonu nema ni jedan negativan stav, osim pravopisnih i gramatičkih grešaka i jezičkih nedoumica, očekujem od kolege da u danu za glasanje podrži ovaj zakon, jer će to biti veliki pomak za njega. Hvala.
Gospodine Pavićeviću, po kom osnovu? (Vladimir Pavićević, s mesta: Po osnovu člana 104.) Tražite pravo na repliku zato što vas je neko pozvao da glasate za zakon? (Vladimir Pavićević, s mesta: Još neke stvari su tu rečene.) Nemate pravo na repliku. Reč ima narodni poslanik Mirko Krlić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Ja bih hteo da se zahvalim gospođi ministarki što je prihvatila ovaj amandman. Mislim da je ovo korak u pravom smeru, da je ovo jedno veliko humanitarno delo u pravcu moralnog zdravlja i mentalne higijene samog narodnog poslanika. Znate, mi smo do sada imali amandmane - briše se, a sada imamo zareze i zapete. To je promena alata, to je promena školskog pribora, od gumice do olovke. Mali korak za čovečanstvo, ali ogroman korak za narodnog poslanika.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, Izvolite. Po Poslovniku? Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Mihajlović, uvažene saradnice i saradnici gospođe Mihajlović, poštovani gospodine Arsiću, ja smatram da je malopre povređen član 103. Poslovnika Narodne skupštine i član 106. i član 107, a pre svega član 107. gospodine Arsiću. Gospodin Krlić, je na moje, moram sada ovde to da kažem, ogromno iznenađenje, iskoristio gospodine Arsiću, dve kovanice, kojima je opisao moje delanje u ovoj Narodnoj skupštini. Gospodine Arsiću, gospodin Krlić je malo pre rekao da kada ministarka prihvati amandman koji ja podnesem, da je to deo ministarkinog humanitarnog rada, poštovana gospodo. To je strašno, gospodine Arsiću kršenje dostojanstva Narodne skupštine. Podnošenje amandmana, prihvatanje amandmana, ne može da bude humanitarni rad, to je deo naših redovnih zakonodavnih aktivnosti, poštovana gospodo. Gospodine Arsiću, ja ne zahtevam od vas da vi naknadno upozorite, ili opomenete gospodina Krlića, ali jedno izvinjenje gospodina Krlića mislim da bi sada bilo primereno, a naročito ako ovoj primedbi koju sam dao dodam još jednu gospodine Arsiću, gospodin Krlić je rekao i da je za moju mentalnu higijenu dobro što je prihvaćen jedan amandman. Poštovana gospodo, zar je primereno za jednog razumnog čoveka ovde, da ovakve kovanice koristi za opis delanja jednog narodnog poslanika, koji je jedan od najaktivnijih ovde i jedan od najposvećenijih? Ali čak i da nije tako, zar bilo kome možemo, gospodine Krliću da saopštimo tako nešto? Za ovih godinu i po dana, ni jednu ružnu reč nisam rekao nikome ovde. Zar je moguće da sam ja, na primer, zalužio tako vaše obraćanje? Hvala vam.
Gospodine Pavićeviću, verovatno da do ovih problema i ovih situacija ne bi dolazilo kada bi smo se vratili na temu dnevnog reda i kada bi smo zaista pričali o amandmanima koje smo, zaista napisali i podneli. Slažem se da svaki narodni poslanik ima pravo na svoje interpretacije amandmana, ali neka bude i spreman da svaka akcija izaziva i reakciju. Ne slažem se sa svime što je gospodin Krlić rekao, zato sam i prekinuo njegovo izlaganje, ako ste primetili. Tako da smatram da nije povređen Poslovnik, jer ja ne mogu unapred da znam šta će koji narodni poslanik da kaže dok to ne izgovori. Kada pređete određene granice, onda je posao predsedavajućeg da reaguje. (Mirko Krlić, s mesta: Replika.) Gospodine Krliću nemate pravo na repliku, zato što je bilo reklamiranje Poslovnika i povrede Poslovnika, možete po amandmanu, ako želite. Ali, pre toga ćete morati da sačekate kolegu Rističevića, koji se javio pre vas. Izvolite, kolega Rističeviću.
Zahvaljujem.
Izvinjavam se, još jednom zatražite reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana ministarko, poštovani gosti, poštovani predsedavajući, ja sam pažljivo čitao ovaj amandman i drago mi je što je prihvaćen. Posebno zato što se amandman odnosi na industrijske koloseke, odnosno priključke. Veoma sam zadovoljan zato što verujem da mi treba da proizvedemo što više robe, da izvezemo, da je to jedini način i pozdravljam predlagača amandmana. Dakle, treba nam što više industrijskih koloseka, treba nam što više proizvodnje. To se baš ne slaže sa njihovom ranijom filozofijom, bolje uvesti, nego proizvesti, ali na njihovoj podršci na nekoj proizvodnji koju će napraviti nova Vlad, ja im svakako zahvaljujem što su isplanirali da će nam trebati mnogo industrijskih koloseka za proizvodnju koju ćemo u narednom periodu razviti. Pošto će ova Vlada trajati nekoliko mandata, a pošto će ona druga u senci trajati još duže, pretpostavljam da će se ti industrijskih koloseci množiti i da će ih biti više u uvećanju od 7,7%. Ako izračunamo, nisam zadovoljan obrazloženjem amandmana, gde je predlagač izvlačio neke svoje paralele sa brojem prihvaćenih amandmana sa podrškom u biračkom telu. Nisam zadovoljan, ali sam zadovoljan zato što je predvideo da će industrija biti razvijena i da će nam trebati mnogo industrijskih priključaka i na tome mu zahvaljujem. nema bolje podrške Vlade od toga kada neko kaže – trebaće nam industrijski priključci na prugama. Znači da on veruje u ovu Vladu, da je posvećen, da pažljivo prati rad Vlade i da veruje da će industrija, posebno prerađivačkaindustrija i poljoprivreda uz razvoj energetike i pratećih delatnosti doprineti tome da se u ovoj zemlji što više proizvodi, da se kroz proizvodnju dođe do novih plata, penzija, da te plate i penzije imaju podršku u proizvodnji i da njihov rast bude opravdan, da imamo što više robe, a kada imamo što više robe, onda imamo sve više novca. Neće se živeti više od zaduženog, kao što se živelo za vreme vladavine stranke bivšeg režima, nego će ljudi dobijati plate od proizvodnje. Delićemo višak, nećemo živeti od podele manjka, što je bio slučaj u prethodnom periodu. Bez obzira što je predlagač amandmana sa liste stranke bivšeg režima koja je mnogo toga u industriji upropastila, svakako je vredno pažnje ovo što on veruje u novu Vladu. Što se tiče onih 7,7 verujem da se njemu nešto prividelo i verujem da nije video jednu ili dve nule ispred tih 7,7 tako da mislim da je to negde 0,077. Čvrsto verujem u taj procenat, a onih 7,7 i ne verujem da će da izađu sami na izbore. Tih 7,7 će biti na sveti nikad. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Mirko Krlić, po amandmanu.
Hvala gospodine predsedavajući. Ja malopre nisam završio svoju diskusiju, ali sam bio prekinut, verovatno vašom omaškom i nemam nikakvu primedbu na to. Žao mi je jedino što sam možda pogrešno shvaćen do narodnog poslanika. Ja sam primetio njegov osmeh, njegovu ozarenost, rumenilo, „rumen kao komunizam“ rekao bi sarajevski pesnik Izet Sarajlić. To zadovoljstvo me je nagnalo da spomenem mentalnu higijenu, jer svako zadovoljstvo na sve nas u pravcu mentalne higijene pozitivno utiče. Nisam mislio da će to biti uvredljivo. U stvari, povodom ovog amandmana pohvaljujem povećanje kreativnosti narodnog poslanika. Mislim da je to posledica njegovog prelaska na stalni rad ovog visokog doma. Naravno, rezultat je evidentan, nemamo više – briše se, nego imamo zareze i zapete. Ogroman napredak. Međutim, gospodine narodni poslaniče, mislim da ove zapete i zarezi neće pomoći da vas narod više zarezuje na sledećim izborima, bez obzira na vaš optimizam.
Reč ima narodni poslanik Milorad Cvetanović.
Hvala gospodine predsedavajući. Uvaženi ministre, cenjene kolege i koleginice narodni poslanici, ja sam samo hteo da se kratko osvrnem na ovaj amandman i da kažem sam apsolutno saglasan sa stavom Vlade da prihvati amandman NS. Isto tako bih rekao da gospodin Pavićević, član NSje izazvao buru negodovanja među poslanicima vladajuće koalicije iz tog razloga što je procenat prihvaćenih amandmana uporedio sa procentom eventualnih glasova koje bi dobio…
Gospodine Cvetanović, ja sam kolegu Pavićevića zbog toga prekinuo. Sada ću i vas. Mislim da je reč o tome da su rasprave u Skupštini izgubile svaki smisao jednog dobrog ukusa. Molim vas da pričate o amandmanu. Nastavite.
Ako mogu samo da završim. Pre bih rekao da je broj prihvaćenih amandmana jednak broju glasova koje bi dobio na prvim sledećim …
Zahvaljujem. Na član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Sulejman Ugljanin, Riza Halimi, Sabina Dazdarević, Enis Imamović i Šaip Kamberi. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, dr Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li neko želi reč? Reč ima dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Uvažena gospođo ministarka, gosti, poštovane koleginice i kolege, član 31. odnosi se na član 66. zakona koji govori o licenci za prevoz. Mi smo tu predložili da se u delu gde se govori o tome šta onaj ko podnosi zahtev za licencu treba da poseduje - kada govorimo o dobrom ugledu da to bude dobar poslovni ugled, a kada govorimo o građanskoj odgovornosti da to bude građanska poslovna odgovornost jer mislimo da je to primerenija formulacija datih navoda. Ono što sam još želeo da kažem je da ste gospođo Mihajlović imali lošu informaciju. Grad Niš je uradio generalni urbanistički plan. U tom planu je sadašnja pruga laka šinska pruga, laki šinski prevoz. Nova trasa ide trasom delom zaječarske pruge i na osnovu toga je urađen PDR i na osnovu toga je urađena studija izvodljivosti … [[Isključen mikrofon.]]
Molim vas da mi objasnite kakve to veze ima sa licencama za prevoz putnika. (Blagoje Bradić, s mesta: Vrlo bitno.) Ne, vi se ovde raspravljate oko železnice u Nišu. To nije tema ovog amandmana. (Blagoje Bradić, s mesta: Oko čega onda? Oko Aerodroma u Beogradu?) Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? Reč ima mr Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, kako odmiče ova diskusija i kako srčanije branimo sve ove amandmane koje smo predložili, možete da vidite kako smo u stvari predložili da ostanu neki članovi iz prethodnog zakona iz 2013. godine na snazi, što negde ukazuje na to da ćemo verovatno u narednom periodu, i potpuno sam siguran u to, sa primenom ovog zakona o kome se raspravlja imati još negativnije efekte nego što je to bilo sa ovim zakonom iz 2013. godine. Amandman koji smo predložili vezan je za član 80. u stavom Predlogu zakona koji kaže da prilikom odvijanja kombinovanog transporta tovarne jedinice ili drumska vozila natovareni na železnička vozna sredstva mogu prekoračiti dimenzija određene pravilima, pa kažete – železničkog transporta. U ovom predlogu koji je dat u ovom prvom stavu kažete da sva ova uputstva itd. propisuje, utvrđuje upravljač infrastrukture. Mi smo smatrali da je formulacija koja je ranije predložena šira, da je nedopustivo da se kroz ovakve procedure ograničavaju neke stvari koje su u zakonu ili u standardima o kojima ste danas toliko govorili možda i predviđaju. Zbog toga smo i smatrali da je ova formulacija gde kažete da se to određuje pravilima železničkog transporta kvalitetnija i bolja i daju više mogućnosti i da je zbog toga važno da usvojite ovaj amandman. Znači, mislim da je sve više predloga koji idu upravo u tom pravcu da ukazuju da je ovaj zakon još lošiji nego što je zakon iz 2013. godine i da će imati još više negativnih efekata u samoj primeni.
Da li još neko želi reč po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? Reč ima mr Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, opet jedan od članova koji govore o površnosti onih ljudi koji su radili na izradi ovog zakona, govori o tome da nisu poštovane procedure, da nije dobro sprovedena javna nabavka, javna diskusija i rasprava. Inače, drugo obrazloženje zbog čega se u ovom, recimo, članu dešavaju nedopustive stvari – kaže se u drugom stavu ovog člana da se tovarne jedinice koje se transportuju na železničkim vozilima voznim sredstvima moraju biti, pa kaže, na određen način označena. To je termin koji se ovde koristi – na određen način. Niti se kaže koji je to način, niti se upućuje na mesto gde će se pročitati koji su to određeni načini. Samo to stoji i visi u ovom stavu kao nešto što ne treba da stoji. U sledećem stavu kaže se – železnička vozna sredstva koja transportuju tovarne jedinice drumska vozila moraju biti itd. specijalizovana za kombinovani transport i na poseban način označena. U prethodnom stavu to je određeni način, ovde je opet formulacija – poseban način, i ono što je ovde problem jeste taj četvrti stav gde se kaže – ministar propisuje način označavanja i bliže uslove itd. Naš predlog, amandman jeste dug i odnosi se na čitav ovaj član, ali je suština da se bar u ovom delu koriste ti termini koji se, odnosno termin koji je u četvrtom stavu, a to je da može biti obeležen na propisan način umesto određen i umesto reči - poseban da kažemo - propisan način. To je bolja formulacija koja će rešiti sve nedoumice oko značenja ovog člana. Hvala.
Da li još neko želi reč? Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, mr Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? Reč ima mr Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, mi smo i u načelnoj raspravi pokušali da ukažemo na sve nedostatke Predloga zakona u njegovoj primeni. Pokušali smo da ukažemo na sve one članove koji su vezani za neke jezičke i leksičke promene koje neće suštinski uticati na stvarne promene i reforme ovog zakona u ovoj oblasti. Pokušali smo da ukažemo na to da je jako loše da se izbacuje ta procedura oko davanja i kontrole licenci. Ono što je možda najvažnije je deo na koji smo hteli da ukažemo i vama, poštovani poslanici i vama uvažena ministarko, a to je upravo ovaj član 88. koji se odnosi na dodelu ugovora u javnom prevozu i koji se odnosi na procedure. Naime, ovaj član kaže – ugovor o obavezi javnog prevoza može se dodeliti, prvo, na osnovu odluke nadležnog organa o neposrednom dodeljivanju ugovora o obavezi javnog prevoza. Ovaj član koji govori o neposrednom dodeljivanju ugovora je jako sporan i po našoj proceni on direktno ugrožava Zakon o javnim nabavkama koji smo usvojili pre nekoliko meseci u ovoj Skupštini, za koji smo takođe imali mnogo primedbi i mnogo sugestija. Dalje, u rugom stavu ovog člana kaže da se na osnovu javnog konkursa otvorenog za sve železničke prevoznike uz poštovanje načela transparentnosti itd. može, opet podvlačim može, nakon dostavljanja ponuda i eventualnog prethodnog izbora uključivati i pregovore u skladu sa tim načelima transparentnosti itd. Ovde se opet otvara mogućnost da nakon završenog postupka javne nabavke, nakon završenih procedura otvori mogući neki proces pregovaranja. U nastavku onoga što je posebno sporno u tumačenju ovog člana, pa i ovog zakona kaže se da po pravoj tački u slučaju dodele ugovora iz stava 1. tačka 1. ovog člana ugovor o obavezi javnog prevoza ne može trajati duže od deset godina. U slučaju dodele ugovora iz stava 1. tačka 2. ovog člana ugovor o obavezi javnog prevoza ne može trajati duže od 15 godina. Znači, i u jednom i u drugom slučaju ovde decidno stoji – ne može trajati duže od 10 ili 15 godina, a onda u sledećem stavu daje se mogućnost i kaže se – po potrebi se može produžiti za najviše polovinu trajanja ugovora iz stava 2. ovog člana itd. i dolazimo do toga, poštovani poslanici, poštovani građani Srbije, da je sa ovim članom dovedeno u pitanje suštinsko zalaganje i ministarstva i Vlade RS da se ostvare ciljevi u narednom periodu sa primenom ovog zakona o povećanom broju putnika, povećanom obimu prevoza robe i o tome da ovaj zakon ukida monopol. Ako se vratimo na činjenicu da u prethodnom periodu ministarstvo ulazi u transformaciju železnice bez jasnog plana, bez procedure da se prvo izvrši deobni bilans sa ovim privrednim društvima sa kojima rade, možete videti da ovde u stvari postoji i možda namera da se u narednom periodu umesto državnog monopola uvodi privatni monopol. Ako ovde imate zanemarenu javnu nabavku, koja podrazumeva određene procedure, a zanemarena je u smislu da može upravljač posle završenih procedura da ponovo ugovara sa nekim drugim ili trećim, da ga uvodi na mala vrata kao 10 ili 15 godina u posao, u stvari to će biti 22-23 godine, onda se dovodi u pitanje krajnja i iskrena namera predlagača za primenom ovog zakona. Što duže traja rasprava oko ovog zakona o izmeni ovog zakona, možemo videti da je u stvari namera vrlo loša, odnosno možemo zaključiti da će primena ovog zakona biti još lošija nego što je zakona iz 2013. godine, možemo zaključiti da ćemo veoma brzo, verovatno opet imati ovde izmene ovog zakona o kome danas raspravljamo. Hvala vam.
Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Poslaniče Demokratske stranke, uvek se iznenadim, to je bilo i u raspravu u načelu, a evo sad je i u pojedinostima, kako vi pretpostavljate da će nešto da bude. Ne znam da li imate neku kristalnu kuglu, pa se time bavite, ali da se vratimo na početak, da ne biste obmanjivali vi građane Srbije, kao što ste to radili u prethodnom periodu. Niko ovde ne uvodi privatni monopol, niko ovde ne radi protiv zakona. Trenutno, za vašu informaciju, jer to očito ne znate, postoji samo jedan nacionalni prevozilac, a to je „Srbija voz“. Trenutno svaka lokalna samouprava može da napravi svoj dogovor i zato stoji mogućnost neposrednog kontakta. Znači, može da napravi ugovor samo sa „Srbija vozom“, dok se ne bude potpuno, odnosno dok se delimično ne bude otvorilo tržište. Naravno da postoji mogućnost da onda isto otvori, odnosno da kroz proces javne nabavke zaključi eventualno ugovor i sa nekim drugim ko može biti prevozilac. To sam objasnila i u načelnoj raspravi. Žao mi je što to niste razumeli. Znači, da ponovimo, za sada u Srbiji postoji samo jedan prevozilac, to je „Srbija voz“. Onda je logično da lokalna samouprava, grad ili Vlada, jer ovde lepo u članu piše – nadležni državni organ, a državni organ je Vlada, dakle, pokrajina ili na kraju krajeva lokalna samouprava i grad, kao što sam rekla, naprave ugovor sa „Srbija vozom“. Na taj način mi vršimo, dok se ne bude otvorilo to tržište, zaštitu nacionalnog prevozioca. Znači, nema drugog, trećeg i petog. Vremenom će biti i drugi, treći i peti. U toj situaciji sasvim je prirodno i normalno da će postojati javni poziv i da će postojati tender, gde će se lokalne samouprave izabrati onoga koji im bude najviše odgovarao i koji bude ponudio najbolje uslove. To piše u tom članu zakona. I, još jednom da vas podsetim, ovaj zakon je napravljen zato što želimo da poboljšamo onaj prethodni zakon i zato što se to radi u svim razvijenim zemljama, a mi želimo takođe da budemo razvijeni. Mi nećemo da budemo na onom nivou na kojem ste nas vi ostavili pre nekoliko godina. Nećemo da idemo 30 kilometara na sat, nećemo. Takvu ste nam ostavili železnicu, a mi se s tim ne slažemo i zato već sad imate delove železničke pruge koji idu 120 kilometara na sat. (Jovan Marković, s mesta: Replika.)
Pravo na repliku zbog 30 kilometara na sat? Izvolite.
Ne, poštovani predsedavajući, ne zbog 30 kilometara, nego upravo što je u negativnom kontekstu pomenuta Demokratska stranka i što je opet ministarka, po ko zna koji put u ovoj raspravi, dovela u zabludu građane Srbije. Ja sam upravo zbog očekivanja takvog komentara vrlo pažljivo pročitao Predlog zakona i član o kome se ovde govori i ukazao na sve nedostatke koji se pojavljuju u ovom predlogu. Ako to što sam ja pročitao ministarka tumači kao kristalnu kuglu i da ja delimično obmanjujem javnost itd, onda to govori o njoj, a ne o meni i govori o ovom predlogu zakona, a ne ovoj diskusiji. Znači, ako je za vas u redu, poštovana ministarko, da u ovoj tački 2. kažete kako posle završenih procedura mogu, nakon dostavljenih ponuda i eventualno prethodnog izbora, da se uključe i pregovori u skladu sa tim nekim načelima transparentnosti itd, vi onda apsolutno negirate postupak javne nabavke. Ako vam je cilj bio da ovaj zakon koristi prelazno rešenje do ukidanja monopola i uspostavljanje tržište, pa onda ste to morali rešiti nekim članovima zakona koji su jasni, precizni, nedvosmisleni, a ne da ovde pozivate na transparentnost, na javnost u radu, u prvom delu rečenice, u prvom stavu, a onda već u drugom stavu kažete da može sve to biti poništeno, da može neko da ugovara i van tih procedura, da mogu da se dešavaju izmene. Znači, vi ovde kažete – koji može nakon dostavljanja ponuda i eventualnog prethodnog izbora uključivati i pregovore u skladu sa određenim načelima. Pa, zbog čega onda prethodni postupak? Onda, zbog čega procedure? Zbog čega onda javna nabavka, ako je to tako? Razumem da vi nemate plan i da vi u ovom trenutku nemate viziju, pa ćete navodno preko ovog člana da premostite neke stvari i da kažete kako je to javni interes.
Prekoračili ste vreme, hvala. Reč ima ministarka Zorana Mihajlović. Izvolite.
Moram samo da napomenem još jedanputa, mnoge stvari koje govorite ne stoje, što u prevodu znači da nisu tačne. Nikako ne želim da povredim članove DS. Naprotiv, ja se stvarno radujem svakom vašem predlogu, jer svaki vaš predlog meni još jedanputa govori da mi kao Vlada radimo odlično.
Hvala. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović [[Jovan Marković, s mesta: Imam pravo na repliku.]] Ona je odgovorila vama. Izvolite, profesore. (Jovan Marković, s mesta: Negativno smo pomenuti.) Poslaniče, molim vas, nemojte da vas molim ceo dan [[Jovan Marković, s mesta: Imam pravo na repliku.]] Ali, replika na repliku je išla više puta i na predsedavajućem je da to okonča [[Jovan Marković, s mesta: Ja sam imao samo jednu repliku.]] Molim poslanika Janka Veselinovića, jedini način da nekako vodim sednicu je da pustim Markovića da radi šta hoće. Molim vas za razumevanje, pustiću poslanika Markovića, pa vi dobijate reč. Izvolite, da čujemo.
Poštovana predsednice Skupštine, ja zaista razumem da ste vi bili odsutni iz sale i da niste pratili tok ove diskusije, ali ja sam imao samo jednu repliku i zaista mi smeta što moje javljanje za repliku ili uopšte moje nastupe na Skupštini karakterišete kao javljanje teškog čoveka, ili kako ste već rekli – koliko je ovaj čovek težak. Prosto, ja mislim da to nije u redu. Sve vreme imamo nekoliko replika vladajuće koalicije na ovo što govorimo, oni imaju pravo da kažu sve što hoće, da uvrede koliko hoće, a mi nemamo pravo da odgovorimo na to. Znači, kada je ministarka rekla da nisu tačni moji navodi, ja vas opet pitam, pa ja sam, gospođo Mihajlović, upravo čitao član 88. predloženog zakona, čitao sam stav 2, pa ako nije tačno to što sam pročitao, onda kažite šta to nije tačno? Da li nisam dobro pročitao ili možda čitam član 89? Upravo čitam predloženi zakon, odnosno član, a vi mi kažete kako to što ja govorim nije tačno i samim tim negirate vaše namere da ovaj zakon ima neke pozitivne efekte. Upravo hoću da naglasim, poštovana predsedavajuća, da ćemo zbog svih ovih propusta koji se ovde dešavaju, zbog toga što se sa ovim predlogom direktno krši Zakon o javnim nabavkama, vrlo brzo doći u situaciju da ministarka ili neko iz ministarstva dođe sa predlogom da se opet menja zakon. Kao što se sada posle godinu i po dana primene ovog zakona menja 45 članova, očekujte da će vrlo brzo doći sa obrazloženjem da će menjati i ovih 45 predloženih članova zakona. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsednice, poštovana potpredsednice Vlade, Pokret za PREOKRET je podneo pet amandmana na ovaj Zakon o železnicama. Vlada nije ovog puta prihvatila ni jedan amandman iako su naši amandmani išli ka tome da poprave ovaj, kako je neko malopre rekao, loš zakon, ili zakon koji je do sada pokazao nedostatke ne zbog toga što je on bio nedovoljno dobar, nego zato što nemate način da ga sprovedete, odnosno imate lošu neefikasnu Vladu i loše neefikasno ministarstvo, što pokazuje i podatak da ste vi jedna od 10 najneefikasnijih Vlada na svetu. Zbogtoga u amandmanu na član 36. Pokret za preokret je tražio sledeće. Vi ste, naime, izbrisali odredbu da način dodele ugovora o obavezi javnog prevoza na osnovu javnog konkursa propisuje Vlada na predlog Direkcije za železnice. Dakle, brisali ste ovo na predlog Direkcije za železnice. Sada, pošto niste prihvatili ovaj amandman, ako ga ne prihvatite sada u raspravi, ne zna se ko daje predlog, a u članu 88. postojećeg Zakona o železnici kaže se – Ugovor o obavezi javnog prevoza može se dodeliti na osnovu odluke nadležnog organa; trošiću svojih pet minuta dodatnih - Na osnovu odluke nadležnog organa o neposrednom dodeljivanju ugovora o obavezi javnog prevoza, na osnovu konkursa; itd. Kaže se, odnosno do sada je pisalo da predlog Vladi daje Direkcija za železnice. Dobro, možda to nije bio dobar predlog, Direkcija za železnice to više ne radi. Naš predlog je bio da način dodele ugovora o obavezi javnog prevoza na osnovu javnog konkursa propisuje Vlada na predlog resornog ministarstva. Dakle, dali smo nadležnost vašem ministarstvu da odredi način dodele ugovora o obavezi javnog prevoza na osnovu javnog konkrusa. Šta je tu sporno, potpredsednice Mihajlović? Šta je tu sporno u predlogu Pokreta za PREOKRET? Zašto dajte odredbu koja čini zakon još netransparentnijim, jer se ne zna ko taj predlog daje? A, kada se ne zna ko predlog daje, doći ćemo u situaciju da jednog dana ćemo imati ugovor koji nije u skladu sa interesom Republike Srbije, „Železnica Srbije“, građana Srbije, itd. i neće se znati ko je dao taj predlog na Vladi. Ovde sada ostaje da konkurs, da uslove propisuje Vlada. Po čijem predlogu? Ovde više ne stoji. Zašto ovaj deo koji se ticao na predlog Direkcije za železnice niste zamenili da to čini vaše resorno ministarstvo ili da to čini neko treći? Bilo bi važno da se zna ko je taj treći koji će dati taj predlog. Gledajući ostale zakone, normativno, posmatrajući druge propise, uvek se zna ko je predlagač, ne samo zakona već i podzakonskih akata. Zašto ovde nemamo takvu odredbu? To će značiti potpredsednice, nezavisna potpredsednice Vlade, zato što ste vi prošli put u komunikaciji sa mnom koristili izraz koji ne postoji u Poslovniku, ali evo da kažem, vi zaista pokazujete vašu nezavisnost u odnosu na ostalu Vladu, pa čak ponekad to može izgledati da je u odnosu na premijera. Ja mislim da vaša nezavisnost je prilično sporna, ali da kažem, trudite se. Dakle poštovan poptedsednice, Vlade zašto ste odbili da prihvatite ovaj amandman? Da li ćete na taj način prepustiti nekome drugome iz Vlade da uređuje i predlaže neki drugi segment koji nije iz njegove nadležnosti, da predlaže nešto što bi trebali da činite vi i na taj način vas sa jedne strane razvlašćuju, a sa druge strane stvaraju mogućnost za odsustvo transparentnosti, pa bih želeo zaista da dobijem odgovor na ova pitanja? Naravno, prošli put nisam dobio odgovor ko je odgovoran za stanje u „Železnici“, ko je odgovoran za postavljanje nekompetentnih direktora, koji je odgovoran za pojedine stvari koje se dešavaju u „Železnici“, ko je odgovoran za ne transparentno otpuštanje i primanje radnika na „Železnici“? Dakle, te odgovore pretpostavljam danas pošto nije tema, nećemo dobiti, kao što nisam dobio ni odgovor od predsednice Narodne skupštine zašto ne zakaže sednicu na temu Briselskih pregovora. Zakazujete modnu reviju, a nemamo odgovore šta se dešava u Briselu.
Nemojte da izmišljate, sad ću vas prekinuti. Što izmišljate? Zašto to izmišljate? Zašto želite…
Da lis te zakazali sednicu na temu Briselskih pregovora?
Izvinite mi se ovde za sve što ste neistinito izgovorili? Meni se izvinite lično i parlamentu. Ne možete stalno da koristite…
Izvinjavam se ukoliko ste zakazali sednicu…
Ne, nemojte sada da se vadite, vađenje je gore od igranja, prema tome, nemojte da dezinformišete javnost Srbije. Vi koristite vrlo često ovu govornicu da bi dezinformisali građane koji ne mogu da provere vaše navode. (Janko Veselinović, s mesta: Da li je zakazana sednica za Briselske pregovore?) Izvolite, inicirajte, znate Poslovnik, vi ste doktor za sva pitanja koja su povezana sa radom parlamenta, pa iskoristite vaše znanje i predložite mi po Poslovniku da zakažem tu sednicu da vidim kako ćete imati uspeha i odmah ću staviti na dnevni red vaš predlog, da li je tako? (Janko Veselinović, s mesta: Da li ćete da mi date reč?) Samo ako ćete da govorite o amandmanu. Ako ćete pričati sve šta vam padne na pamet, neću vam dozvoliti. (Janko Veselinović, s mesta: Ne.) Ne zato što je dvesta i nešto poslanika glasalo da budem predsednik parlamenta i iz vladajuće većine i iz opozicije. (Janko Veselinović, s mesta: Pričam o amandmanu.) Hoćete govoriti o amandmanu ili ćete dezinformisati građane Srbije? (Janko Veselinović, s mesta: Da, po amandmanu.) Da vidimo.
Ne, neću spominjati ništa što je vezano mimo amandmana. Dakle, tražim od potpredsednice Vlade da da odgovor. Dakle, šest minuta i 30 sekundi sam govorio apsolutno o amandmanu i ono što sam pitao predsednicu iskoristio sam priliku, ali molim vas potpredsednice da nam date odgovor zbog čega niste prihvatili da se zna predlagač ovog akta, zbog čega ste to odbili? Daću vam čak 30 sekundi mojih koji su ostali?
Reč ima potpredsednica Vlade, Zorana Mihajlović. Izvolite.
Ne, poštovani nezavisni poslaniče, ja sam ovde tri sata i pričam upravo o zakonu. Vi ste šest minuta govorili i niste bili u sali ostala dva i po sata ili još više. Dva sta i 49 minuta. Dakle da bude potpuno jasno, sklonili smo da ne bude direkcija nego da stoji Vlada Srbije. Zna se ko vrši nadzor nad sprovođenjem ovog zakona, to jeste Ministarstvo transporta i u ovoj i u svakoj narednoj Vladi, prema tome sva pravila u tom smislu će svakako davati, već je poznato Poslovnikom rada Vlade, će davati upravo Ministarstvo saobraćaja. Nismo smatrali da je potrebno da sada to još detaljnije stavljamo u sam zakon, to je moj odgovor za vas. Što se tiče samo ne kompetentnog rukovodstva „Železnice“, kompetentni ili ne, kako god ih vi nazivali, oni su za šest meseci uradili u reformi „Železnice“ više nego svi direktori zajedno u prethodnih 15 godina.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Uvažena gospođo ministre, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se odbije i ovaj amandman, dakle amandman na član 36. i ja ću se zaista u svojoj diskusiji držati onoga što je tačka dnevnog reda, dakle neću se osvrtati na ono na šta je ukazivao prethodni govornik, mada cenim toleranciju kada je reč o lideru grupe građana. Zaista sam iznenađen, gospođo predsednice, da smo danas uopšte u situaciji da raspravljamo o ovakvom amandmanu i konkretno o ovom amandmanu. Zašto? Ako pročitate obrazloženje koje nam je Vlada Republike Srbije dostavila u svom mišljenju, onda ćete sve shvatiti. Mislim da, moram prosto da pročitam jedan deo obrazloženja. Amandman se ne prihvata s obzirom na to da je članom 98. Zakona o železnicama propisano da nadzor nad sprovođenjem ovog zakona vrši Ministarstvo. Pored toga, procedure donošenja akata Vlade propisane su Poslovnikom Vlade. Dakle, to su akti koji regulišu ovu oblast. Imajući u vidu navedeno, smatramo da nije potrebno posebno naglašavati ulogu Ministarstva vezano za način dodele ugovora o obavezi javnog prevoza na osnovu javnog konkursa, što je inače predmet ovog amandmana. Mislim da je to sve ovo što smo pročitali krajnje logično i da apsolutno ništa nije sporno u pogledu obrazlaganja, odnosno obrazloženja za odbijanje ovog amandmana. Ja zaista mislim da je uvaženi doktor pravnih nauka neke stvari prevideo kada je pisao ovaj amandman, a mislim da je njegov previd prosto posledica nervoze. Primetno je da je ovih dana pojačana nervoza kod uvaženog predlagača ovog amandmana, verovatno da je to u vezi sa onim navodima od pre neki dan oko onog stana itd.
Molim vas o amandmanu.
Samo sam dao razlog zašto mislim da je ovakvo ponašanje u pitanju kada je reč o predlagaču ovog amandmana. Ta nervoza se ispoljila i pominjanjanjem neke krivične prijave ili pretnjom da će biti pokrenuta neka krivična prijava protiv nekih narodnih poslanika. Ja želim u jednoj rečenici samo da kažem da nas to apsolutno nije uplašilo i slobodno može da pokreće krivične prijave. Nećemo se ni pozivati na imunitet, a sva svoja saznanja ćemo nastaviti da iznosimo kao i do sada što smo radili. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Dakle, pričaću o amandmanu. Odgovoriću na nekompetentne izjave prethodnog kolege. On je rekao da u obrazloženju piše kako se donose akti na nivou Vlade. Da, piše, to je pisalo i pre brisanja ove odredbe člana 88. Iste norme, ista pravila važila su i pre toga. Sada, bez promenjenih tih normi, Vlada briše, odnosno gubi se iz zakona predlagač ovog akta. Ništa se nije promenilo u normiranju, nema nikakvih promena u načinu donošenja podzakonskih akata. Međutim, Vlada, kroz predlog ovog zakona, gubi, odnosno briše ko je predlagač podzakonskog akta. Zašto? To je samo ministarki, potpredsednici Vlade, a možda i nekom drugom poznato šta je namera zakonopisca. Ja smatram da je to loše. Smatram da u ovom članu sada postoji pravna praznina i da će u narednom periodu biti problem, gospođo potpredsednice Vlade, definicija šta je to Vlada. Vladu čine ministarstva i ministarstva daju predlog akata. Šta je to Vlada mimo ministarstava? Kako to Vlada predlaže? Uvek to radi neko ministarstvo ili neki organ. Do sada je to pisalo, osim kada je u pitanju odnos prema Skupštini.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja bih čak i možda glasao za ovaj amandman, ali nisam siguran da će sam predlagač glasati za taj amandman. I, pitanje je - ko je predlagač? Ovde u mojoj evidenciji stoji da je predlagač narodni poslanik, da ne spominjem ime, jer mogu da izazovem repliku, ali sam predlagač je rekao da je predlagač Pokret za preokret. Za mene je to tehnički neizvodljivo da jedno udruženje građana predlaže amandmane. Prema tome, ne mogu da glasam za ovaj amandman, jer sledeći put on može da se predstavi kao žena u cenom. Hvala.
Hvala. Na član 37. amandman su zajedno podneli poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Dakle, podneli smo amandman na član 37. koji se odnosi na član zakona 91, a govori o tome da, kako je predložila gospođa ministarka, znači, direktor direkcije najmanje godinu dana po razrešenju sa dužnosti ne može biti angažovan po bilo kom osnovu na stručnim ili upravljačkim poslovima u preduzećima ili telima koja su predmet regulisanja tržišta železničkih usluga. Mi smo predložili da umesto ovog „najmanje godinu dana po razrešenju sa dužnosti“ se zamenjuje rečima: „dve godine po prestanku vršenja dužnosti“ i precizirali smo koliko minimalno treba da bude da ne može da se bira na tim funkcijama. Još jednu stvar smo predložili, koja kaže – u pogledu nadzora nad primenom odredbi iz stava 4. člana 91. nadležan je državni organ koji je prema zakonu koji uređuju materiju sukoba interesa funkcionera nadležan za utvrđivanje postojanja sukoba interesa. Tu smo mislili na Agenciju za borbu protiv sukoba interesa. Vi ste nam odgovorili da se amandman ne prihvata iz razloga što je članom 98. Zakona o železnici propisano da nadzor nad sprovođenjem Zakona o železnici vrši ministarstvo nadležno za poslove saobraćaja, što ne isključuje primenu odredaba zakona kojim se uređuje oblast sukoba interesa. Ja stvarno ne vidim zbog čega nije prihvaćeno da se i u zakonu stavi da u stvari Agencija treba da donese taj definitivni sud. Mislim da je mnogo bolje jasno definisati član, upotpuniti, nego se pozivati da je to već regulisano, da je to obaveza Agencije za borbu protiv korupcije. To znamo, ali znamo da se i njene preporuke ne koriste i ne uvažavaju. Imate klasičan primer Niša. Opet ću ja o Nišu.
Hvala vam. Vi ste potrošili vaše vreme. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Nešto o ovome smo govorili u načelnoj raspravi, a to je rok kojim se propisuje praktično zabrana direktoru direkcije da obavlja godinu dana po razrešenju sa dužnosti, kako kaže Predlog zakona, da ne može biti angažovan po bilo kom osnovu u stručnim ili upravljačkim poslovima u preduzećima ili telima koja su predmet regulisanja tržišta i železničkih usluga. Mi smo smatrali, tu imamo dve primedbe. Jedna je sama ova formulacija – najmanje godinu dana. Da li to znači da možda može i duže? Zakon kaže – najmanje godinu dana, a neko onda odredi da taj rok bude duži, a ne znamo po kom osnovu. Mislimo da nije sama pravna formulacija dobra. Naša suštinska zamerka je bila da taj rok bude dve godine i da se uskladi sa Zakonom o borbi protiv korupcije, koji u smislu sprečavanja sukoba interesa govori da funkcioneri dve godine po prestanku obavljanja određene funkcije ne mogu da se angažuju u nekim preduzećima, kako bi se sprečilo eventualno podsticanje na korupciju. Ministarka, koliko se sećam, je rekla ako dovoljno dobro obrazložimo, prihvatiće ovaj amandman. Ono što meni smeta najviše i zbog čega sam se javio, a mogu da prihvatim da vi smatrate da je ovaj rok primereniji, zbog razloga zbog kojih ste to objasnili i kada smo govorili o ovom zakonu u načelu, ali mi smeta što ste se u obrazloženju bavili samo ovim drugim delom našeg amandmana, a ovaj prvi, na rok se niste uopšte osvrnuli, pa evo, molim vas ako možete samo još jednom oko tog roka da kažete da li je smatrate da ovo rešenje kako je originalno dato u Predlogu zakona bolje ili svrsishodnije ili celishodnije ili bilo koji neki drugi razlog zašto smatrate da ono treba da ostane. Hvala.
Izvolite.
Mi smo prihvatili, prvo, znate, kada se radi amandman, da ne možemo delimično da prihvatimo amandman. To je jedan od razloga. I baš onako kako sam rekla i u načelnoj raspravi, tako će biti i u sastavu zakona, a to je da smo od onih koji su napisali amandman koji se tiče samo te dve godine, tako i prihvatili. Dakle, taj deo smo prihvatili. Ovaj drugi deo koji ste vi pisali nismo mogli.
Hvala. Na član 37. amandman su zajedno podneli poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 37. amandman su zajedno podneli poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, poštovane kolege poslanici, uvažena ministarko, drago mi je da je ovaj amandman prihvaćen, sa jedne strane, a sa druge strane opet hoću da ukažem da je nedopustivo da ste u predlozima članova koji se ovde razmatraju imali ovakve propuste i ovakve greške. Što se tiče ovog člana, odnosno ovog amandmana, kao što je kolega Marko Đurišić rekao, on se odnosi na usklađivanje ovog predloga sa članom 38. stav 1. Zakona o agenciji za borbu protiv korupcije. To je sa te strane u redu. Mi smo imali, takođe, dilemu da li da ova formulacija koja se ovde pominje, znači, direktor direkcije najmanje godinu dana, pa u nastavku, može da bude angažovan na tim poslovima o kojima se ovde priča, na upravljačkim poslovima, itd. u preduzećima ili telima koja su predmet regulisanja tržišta železničkih usluga… Znači, taj termin najmanje je po nama sporan iz razloga koje je kolega Marko Đurišić obrazložio, ali smo bili svesni da ako bi to predložili, onda dolazimo u rizik da se amandman ne usvoji, pa zbog toga smo išli sa ovom formulacijom. Ono što je po meni još jednom važno naglasiti, ako ste vi napravili ovakve propuste u predlogu 45 članova zakona koji se menjaju u odnosu na zakon koji je bio 2013. godine i ako niste videli da je ovo zaista sporan deo i ako niste usaglasili mnoge članove u ovom zakonu, onda se opet dovodi u pitanje koliko je ovaj zakon dobar. Neću više ponavljati tu tezu i stav koji sam malopre izneo da će verovatno vrlo brzo doći neki novi predlog na usvajanje u ovu Skupštinu, gde ćete priznati ponovo svoje greške i gde ćete priznati da ciljevi i efekti predloga ovog zakona nisu bili primenjivi u praksi. Hvala.
Na član 37. amandman sa ispravkom podneli su narodni poslanici Milorad Mijatović, Branko Đurović, Milena Bićanin, Ivan Bauer, Vladimir Marinković, Vesna Besarović, Muamer Bačevac, Meho Omerović, Branka Bošnjak i Ljiljana Nestorović. Da li neko želi reč? (Da)
Samo da se izjasnimo da Vlada prihvata ovaj amandman. Hvala.
Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović i Aida Ćorović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Jovan Marković, Ivan Jovanović, Dragan Šutanovac, Balša Božović, Goran Ćirić, Vesna Martinović i Nataša Vučković. Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Poštovani građani Srbije, poštovane kolege poslanici, član 42. se odnosi na prethodni član 107. iz prethodnog zakona, koji u svojoj uvodnoj rečenici kaže da se cifra od dva miliona za određene kazne, prekršaje, itd, zamenjuje sa brojem četiri miliona. S obzirom da u ovom predlogu imamo preko 60 tačaka koje se tiču raznih odredbi, prekršaja, kazni, procesa, postupaka itd, itd, smatrao sam da nekoliko veoma važnih stvari treba naglasiti ili izdvojiti iz ovih 40 tačaka ili na neki drugi način predložiti. Smatrao sam da je dobro, ali je bilo nemoguće u formi nekog amandmana dopuniti. Ovo je veoma uopšten predlog i da posebno tačke, kao što su 4a, tačka 7, tačka 9, tačka 10. koje se odnose na bezbednost, koje se odnose na primenu propisa i zakona, koji se direktno tiču zdravlja i bezbednosti ljudi, treba promeniti, odnosno proširiti i da se predvide kaznene odredbe u iznosu do četiri miliona dinara. S obzirom da to nije učinjeno i s obzirom da nije dovoljno posvećena pažnja ovom našem predlogu, ja opet moram da konstatujem da je to još jedan pokazatelj ili dokaz koliko se predlagač u ovom slučaju upustio u problematiku i koliko je bio posvećen izradi ovog zakona. Opet hoću da naglasim da očekujemo vrlo brzo predlog za izmene i dopune ovog lošeg zakona. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo predlaganje i uvećavanje nekih kazni preduzetnicima i privrednicima čini mi se da postaje manir ove Skupštine i manir pojedinih poslaničkih grupa koje je, po meni, krajnje neprimeren, jer niti smo kompetentni, niti imamo kriterijume na osnovu čega možemo da cenimo kolike mogu da budu kazne, pre svega, osmišljene u jednom preventivnom duhu. To može Vlada i Vlada je procenila koja je to kazna koja zadovoljava širi društveni interes. Ja stvarno molim kolege poslanike, još jedanput, da sa ovakvim predlozima ne izlazimo. Mislim da na ovaj način omalovažavamo samu Skupštinu, da to deluje čak i uvredljivo, odnos prema preduzetnicima, privrednicima je, po meni, čak i uvredljiv, da se to tako olako nekom propisuju neke kazne, olako nešto oduzima, olako nešto traži, bez ikakvih kriterijuma, i ne bih da ulazim u neku širu analizu, ali verujte dok god oni koji pune budžet ne budu građani prvog reda, a čini mi se da ih ovakvim predlozima stavljamo na mesto građana drugog reda, neće biti bolje ni Srbiji, ni svima nama. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jovan Marković.
Meni je zaista žao što ministarka, gospođa Mihajlović, nije reagovala na ovu izjavu i ovu konstataciju prethodnog govornika, jer nije u redu da se iz ove Skupštine šalje poruka kako će Vlada Republike Srbije i ova država da podstiče nezakonita postupanja ili kako će da okrene glavu u raznim slučajevima i primerima gde se ugrožava bezbednost ljudi. Ako niste, drage kolege poslanici, pročitali zakon ili niste slušali moje izlaganje, uključite se, malo posvećenije razgovarajte o ovoj temi, a u smislu da pogledate o čemu se ovde priča i na šta sam ukazao. O čemu se zapravo radi? Član 107. ovog zakona kaže - novčanom kaznom od 500 hiljada dinara do dva miliona dinara kazniće se za prekršaj privredno društvo ili drugo pravno lica, pa se navodi 60 slučajeva kada će se oni kazniti. Smatrao sam i u svom obrazloženju amandmana sam rekao da tačka 4a), koja kaže da će se privredno društvo, itd, kazniti sa ovom kaznom do dva miliona, pa kaže ovako - ako upravlja železničkom infrastrukturom, a nema sertifikat o bezbednosti za upravljanje železničkom infrastrukturom, izdat od Direkcije, član 107, itd, itd… Samo se zamislite šta ovaj član kaže, odnosno šta nudi građanima Srbije. Tačka 7) – ako obustavi javni prevoz na rentabilnoj relaciji bez saglasnosti Vlade. Opet se vraćamo na onaj proces ugovaranja po tački 88), gde se ostavlja mogućnost direktnog ugovaranja i posle procesa javnih nabavki, odnosno procedure javnih nabavki. Ovde se daje mogućnost da neko obustavi taj postupak. Građani će doživeti ono što su doživeli i posle poplava, da godinu dana na nekim trasama i relacijama nemamo međunarodni saobraćaj i kazna će biti 500 hiljada dinara. To može da traje pola godine, godinu dana. Šta koga briga što ljudi iz Priboja ne mogu da dođu u Valjevo ili Užice, jer ne funkcioniše taj saobraćaj? Čovek će platiti kaznu od 500 hiljada, i to je u redu. Tačka 9) – ako se železnički saobraćaj odvija suprotno propisima kojima se uređuje bezbednost železničkog saobraćaja. Poštovani građani, kaže – ako se železnički saobraćaj odvija suprotno propisima. Ako se to desi, mi ćemo nekog kazniti sa 500 hiljada dinara. Nemam ovde licencu, nemamo procedure, nemamo primenu zakona. Čovek će da uplati tih 500 hiljada dinara u nekom procesu i svima je to u redu. Tačka 10) – ako koristi železničku infrastrukturu bez zaključenog ugovora o korišćenju železničke infrastrukture. Da ponovim još jednom – ako koristi železničku infrastrukturu bez zaključenog ugovora. Ovo se stavlja u zakon da neko može da koristi infrastrukturu, a nema zaključen ugovor. I mene malo pre ministarka upozorava da ja nisam čitao zakon, da ja nisam dobro obrazložio član 88. Zakona koji krši sve zakone i procedure o javnim nabavkama, uvodi monopol na način na koji to Ministarstvo ovde, na mala vrata, predlaže i vi sada kažete da je u redu, da se i pored svih kršenja zakona i procedura uopšte predviđa takva mogućnost i da neko plati kaznu za tako nešto 500.000. I još tražite, kao što je bilo predloga ovde od raznihkolega pa i predsednika Skupštine, da ćutimo o tome. I još mi kažete da mi nemamo pravo da govorimo o tome.
Nemojte da dezinformišete javnost. Uzećemo stenogram, kada budemo utvrdili da sam tako nešto izgovorila, kaznićemo mene. Odnosno, sama sebe ću kazniti, a ako to nije tako u stenogramu, onda ćete se izviniti meni i vi, pošto ne mogu da budem baš toliko tolerantna pa da slušam izmišljotine na moj račun.
Poštovana predsedavajuća, ja znam da…
Izgleda da je „poštovana predsedavajuća“ reda radi, a onda idu različite dezinformacije o mom radu, da ne kažem nešto mnogo grublje.
Ja znam da vama ne odgovara ovo što ja govorim …
Ma sve mi odgovara. Vi mi najviše kao poslanik odgovarate, ali nemojte da izgovarate neistine ovde. Zbog građana Srbije, ne zbog mene.
Vrlo mi je drago zbog toga, ali vi niste ceo dan…
Zadovoljstvo je obostrano.
…vi niste ceo dan bili na tom mestu. Nisam samo rekao da ste vi u pitanju, nego i vaše kolege i pogotovu gospođa ministarka …
Nekako u ženskom rodu, a Gordana Čomić nije tu, pa ne znam kako da razumem sad ovo.
Upravo je gospođa Mihajlović nekoliko puta rekla kako sam ja, odnosno DS poslednji koji treba da govore o ovoj temi. Zaboga, danas vozovi…
Zadovoljstvo mi je. Da vam ne uzimam dragoceno vreme u priči, da bi imali za amandman.
Ali ja mislim da ćete vi meni vratiti onih dva minuta …
Hoću na kraju. Kad dođemo do kraja. Sad ćemo dati ministarki pravo da vam odgovori, pa ćete nastaviti. (Jovan Marković, s mesta: Nisam završio.)
Ako ja mogu da kažem. Razlog zašto kazne nisu više je zbog toga što bi to bilo u suprotnosti sa Zakonom o prekršajima. Pa kao što znate da projektujete razne situacije za budućnost u nekom vašem svetu, možda da se setite prošlosti pa da znate da ste taj Zakon o prekršajima upravo vi doneli i da su te kazne u Zakonu o prekršajima tako niske zbog toga što ih je DS donosila u parlamentu. Na sreću, ide priprema novog zakona o prekršajima gde ćemo to svakako popraviti. Prema tome, poslanik SNS koji je govorio o visinama kazni, kao i naš Predlog zakona, je takav jer je to u skladu sa Zakonom o prekršajima i nisu mogle kazne da budu više. To je razlog. Hvala.
Hoćete da nastavite? Izvolite.
Ne, ja sad tražim repliku, poštovana predsedavajuća. Malo pre ste me prekinuli na izlaganju i zaista je besmisleno da nastavim sve ovo …
Tražili ste repliku, pa sam dala repliku, pa ste nastavili preko dve minute i onda sam vas pustila da mi ne bi svašta govorili o mom načinu vođenja.
Nekoliko puta ste mi uzeli vreme, molim vas.
Pa sam vam sad rekla možete da nastavite i sad tražite repliku. Stvarno nemam potpredsednike danas ovde pored sebe, ne mogu nekom drugom da dam da vodi sednicu, ali izgleda da se baš ništa ne razumemo. Recite mi samo kome repliku, sad, tačno?
Ministarki.
Ministru. Izvolite.
Poštovana predsednice Skupštine, ja zaista mislim da je nedopustivo da me prekidate u izlaganju i da dajete reč ministarki Mihajlović, iako nisam završio svoje izlaganje, iako sam imao nekoliko veoma važnih stvari da kažem u kontekstu obrazlaganja predloga koji sam imao. Pogotovu mislim da nije u redu da ne dobijem repliku ili da moram ovoliko dugo da obrazlažem svoje razloge za repliku, pošto mislim da su oni očigledni. Ja još jednom hoću da protestujem i da se suprotstavim ovom stavu ministarke, koja je opet uvredljivo rekla kako ja projektujem budućnost, pa je onda nedvosmisleno rekla – vaš Zakon o prekršajima, a ona kao potpredsednik Vlade mora da zna da je ovaj Zakon o prekršajima usvojen u ovoj Skupštini na predlog Vlade čiji je ona potpredsednik. I upravo bi trebalo da zna da smo i tada govorili o raznim slučajevima koji se tiču tog Zakona o prekršajima, a pre svega se tiču bezbednosti ljudi koji treba rigoroznije predvideti, odnosno povećati iznose za eventualne kazne. Što se tiče ovog predloga o kome se ovde govori, poštovana predsedavajuća i poštovana ministarko, rekao sam u nekom delu svog izlaganja, da je možda bilo bolje i pametnije izuzeti ove članove koje sam pominjao iz ovog Predloga jer je prosto nemoguće i nedopustivo predvideti kazne za ovakva činjenja. Vi ovde kažete još jednom – ako koristi železničku infrastrukturu bez zaključenog ugovora o korišćenju železničke infrastrukture, biće kazna od 500.000 do 2.000.000. Da li treba bilo koji komentar na ovo? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić.
Poštovana predsednice Narodne skupštine, uvažena ministarko sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, naravno da amandman ne treba prihvatiti iz prostog razloga što svi oni koji ne posluju u skladu sa zakonom i za sve one koji svoju delatnost, a koja se odnosi na železnički saobraćaj, ne sprovode u skladu sa zakonom, treba za sve njih da budu predviđene adekvatne kazne. Kazne su predviđene apsolutno u skladu sa Zakonom o prekršajima, a moramo da znamo da kazne imaju i preventivni i represivni karakter. Naravno, ovom prilikom želim da iznesem još jedan podatak. Ja živim u realnom svetu, ja živim u opštini Priboj i želim da istaknem jednu neistinu koju je prethodni govornik istakao, a to je neistina da građani Priboja nemaju komunikaciju što se tiče železnice, a i druge infrastrukture sa drugim delovima, odnosno sa drugim gradovima i opštinama u Srbiji. Građani Priboja imaju, doduše, železnica kao i drugi infrastrukturni objekti, prošle godine, u vreme velike elementarne nepogode koje je zadesila našu zemlju. Naravno, zadesila je infrastrukturu između ostalog i železničku infrastrukturu na Koridoru 11, na međunarodnoj pruzi Beograd-Bar. Ali, zahvaljujući velikoj odgovornosti ove Vlade i zahvaljujući naporima vašeg ministarstva, gospođo ministarka, ta pruga je stavljena u funkciju. Kompletna rekonstrukcija infrastrukture i tunel Savinac je rekonstruisan i ta pruga je stavljena u saobraćaj u maju mesecu ove godine, upravo onako kakva je bila u skladu sa utvrđenom dinamikom Vlade i u skladu sa utvrđenom dinamikom nadležnog ministarstva. Nažalost prugu i železnicu koju je zatekla ova Vlada zatekla je u jednom najblaže rečeno, katastrofalnom stanju, zatekla je prugu u kojoj vozovi baš na ovoj relaciji idu brzinom od 30, a možda i manje kilometara na čas i zatekli ste prugu na kojoj ne da su vozovi išli 15 kilometara na sat, nego u vreme bivšeg režima i bivše neodgovorne Vlade nisu uopšte ni išli. Građani su ostajali zatočeni kao zatočenici na železničkim stanicama, čekajući vozove koji ne dolaze. Toliko. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jovan Marković, po amandmanu.
Što se tiče moje projekcije budućnosti, samo još jednom da pomognem gospođi Mihajlović, pošto očigledno nema pomoć od saradnika da joj kažu da je broj „Službenog glasnika“ 65 iz 2013. godine, vezan za Zakon o prekršajima, kako ne bismo ostali nedorečeni oko projekcije budućnosti i oko tih paušalnih izjava koje ovde slušamo svaki put u Skupštini od uvažene ministarke. Što se tiče ovog amandmana, koleginici Vukojičić da se obratim, posebno sam birao reči i pomenuo sam taj primer ljudi iz Priboja i okoline. Mogao sam da uzmem bilo koji grad u Srbiji. Pitao sam kako su ljudi koristili usluge železnice iz Pribora, recimo, sa željom da dođu u Valjevo, znajući da preko 10 meseci pruga nije osposobljena, pre svega zbog velike poplave i nepogode koju smo svi zajedno osetili. Nisam zbog toga hteo da naglašavam tu činjenicu. Hteo sam samo da kažem da upravo taj primer kasnijeg nepostupanja, nerada, nemara, neefikasnosti države i svih institucija koji su vezani za ovaj sistem jeste doveo do toga da ne samo da je građanin Priboja, nego i drugih gradova ne mogu da koriste usluge železnice i da ovo što vi predlažete sa kaznenim merama i odredbama pospešuje nerad, neznanje, nemar, javašluk i zbog toga će građani Srbije imati dugoročno velike probleme u ovoj oblasti, odnosno sa korišćenjem usluga u železnici. Mislim da je bilo dobro da poslušate ovaj predlog, da određene tačke ovog člana izuzmete, da se rigorozno predvide mogućnosti kažnjavanja za sve oni koji ugrožavaju bezbednost ljudi po ovom pitanju. Hvala vam.
Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Uvažena ministarko, poštovani gosti, koleginice i kolege, podneli smo amandman na član 42. koji se odnosi na član 107. o kome ste sve vreme smo do sada pričali. To su kaznene odredbe koji kaže da novčanom kaznom od 500 hiljada do dva miliona će se kazniti za prekršaj svi oni koji se ogreše o ovaj zakon. Da ja to sad ne bih čitao, tu ima preko 60 pozicija koje su kažnjive po ovom članu, a mi smo predložili da se posle tačke 54. doda nova 54a. koja kaže – ako angažuje po bilo kom osnovu na stručnim ili upravljačkim poslovima bivšeg direktora direkcije od čijeg prestanka mandata nije prošlo više, mi smo predložili dve godine, a ministarstvo u članu 37, ako se ne varam, predložilo, koji se odnosi na član 91, predložilo da bude najmanje godinu dana. Pa, smo predložili da oni, pošto niste prihvatili naš amandman, koji se ne ispoštuju preporuku ovog zakona da budu kažnjeni sa novčanom kaznom od 500 hiljada do dva miliona. Vi ste to odbili sa obrazloženjem – amandman se ne prihvata iz razloga što je u suprotnosti sa članom 38. stav 1. Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije prema kome funkcioner kome je prestala javna funkcija dve godine po prestanku funkcije ne može da zasnuje radni odnos, odnosno poslovnu saradnju sa pravnim licem, preduzetnikom ili međunarodnom organizacijom koja obavlja delatnosti u vezi sa funkcijom koju je funkcioner vršio, osim po dobijenoj saglasnosti Agencije za borbu protiv korupcije. Ja sada pitam, ne vas gospođo ministarko, nego vaše saradnike koji su odbili amandman gde smo tražili da bude najmanje dve godine i precizirali, a oni su rekli da bude godinu dana, a sada se pozivaju na Zakon o borbi protiv korupcije koji kaže da mora da bude najmanje dve godine. Dajte mi molim vas neka daju smisleni odgovor o ovome što su odbili naš amandman.
Hvala. Na član 43. amandman je podneo narodni poslanik Janko Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsednice. Potpredsednice Vlade, ovo je jedan tehnički amandman. Ja nisam pravnik, ali smo razgovarali kada smo pripremali ovaj amandman i smatramo da je naš amandman bolji i primereniji pisanju izmena i dopuna zakona. Naime, vi ste predvideli izmenama i dopunama zakona da se menja važeći član 110. i da se rok koji je tamo stajao tri meseca za donošenje podzakonskih akata promeni rečima - dve godine. Neko tumačenje da kada na ovaj način menjate tu odredbu člana koja govori o roku praktično menjate rok koji je počeo da teče kada je prvi put usvojen zakon. On je usvojen maja 2013. godine. Znači, ako bi se ovo rešenje usvojilo značilo bi dve godine od maja 2013. godine, to bi bio maj 2015. godine što je već prošlo. Intencija, koliko smo shvatili ovog zakona je da od ovog trenutka u naredne dve godine se donesu podzakonski akti i oni koji nisu doneti i oni koji su sada izmenama i dopunama zakona predviđeni da se donesu i zato smatramo da je naše rešenje pravno-tehnički primerenije. Kod mnogih izmena i dopuna zakona upravo se ovako samostalnim članom definisao rok za donošenje podzakonskih akata, one koje predviđa izmene i dopune zakona, a ne na način kako je to urađeno Predlogom zakona. Prvo, nekim tumačenjem može da se shvati da smo odredili neki rok koji je već prošao i da na ovaj način u stvari ne donosimo taj rok od dve godine za donošenje onih dokumenata koji sada ovim zakonom treba da se donesu i zato vas pozivamo da još jednom razmotrite i prihvatite ovaj amandman. Hvala.
Na član 43. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Dejan Nikolić, Gordana Čomić, Aleksandra Jerkov, Jovana Jovanović, Aida Ćorović. Da li neko želi reč? Reč ima Milija Miletić.
Hvala. Uvažena potpredsednice Vlade, prof. Mihajlović, kolege poslanici, poštovani građani Srbije, pred nama je amandman na član 43. Predloga zakona koji su podnela gospoda iz stranaka bivšeg režima, a koji glasi da se reči – dve godine zamenjuju rečima – godinu dana i u obrazloženju je navedeno da je vremenski period od dve godine jako dug za donošenje, za izvršavanje ovog zakona i da Železnica Srbije zbog stanja u kome se nalazi ne može toliko da čekaju. Ja bih samo postavio pitanje gospodi iz stranaka bivšeg režima – ko je to tako, ko je doveo železnicu u takvo stanje i ko je odgovoran što je železnica u takvom stanju? Recimo, 2011. godine Železnica Srbije dobila je iz budžeta RS 16,5 milijardi dinara subvencija, zaposlila je veći broj ljudi. Setimo se perioda od 2000. do 2012. godine koliko je para potrošeno, o čemu sam i prošli put govorio vezano za ulaganje u železnicu a nigde se ne vidi to ulaganje. Malopre moje kolege govore za Niš, ja ću govoriti o železničkoj pruzi koja prolazi kroz moju opštinu koja je, i mogu da pohvalim i Železnice Srbije i ministarku gospođu Mihajlović da su oni u prethodnom periodu vrlo brzo pružni prelaz gde se račva kolosek pruge od Beograda do Niša prema Prakovu i magistralni put uradili vrlo brzo i mogu da kažem…,
Poslaniče, o amandmanu, molim vas. Sugerišu mi poslanici.
Razlog zbog koga pozivam i ministarku Mihajlović i sve kolege poslanike jeste da se ne prihvati ovaj amandman zato što rok koji je predložila Vlada od dve godine je rok koji je baš primeran i još jednom bih, ako dozvolite, podržao i našu Vladu i Predlog ovog zakona i pozvao još jednom sve poslanike da ne glasaju za ovaj amandman i pozvao bih potpredsednicu Vlade, gospođu Mihajlović da ne dozvoli da se pruga Niš Prakovo nijednog trenutka zabrani prevoz robe, a posebno putnika jer mi smo sigurni da će ova Vlada odraditi da se ta pruga sredi, da normalno funkcioniše saobraćaj robe i putnika jer veliki broj ljudi koji žive na toj pruzi, veliki broj opština, kao što je opština Svrljig, Knjaževac, Zaječar zavise od te pruge i privreda i poljoprivreda, a i sami ljudi. Još jednom kao predstavnik Ujedinjene seljačke stranke ja pozivam sve poslanike da ne glasaju za ovaj amandman i ja ću glasati za zakon u celini jer mislim da je zakon dobar jer mislim da Vlada na čijem čelu je premijer Vučić radi kako treba i podržavam našu Vladu.
Hvala. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti i interoperabilnosti železnice podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje nadležnih odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Stefana Miladinović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi da diskutuje po ovom amandmanu? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Stefana Miladinović. Vlada i Odbor za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi da diskutuje? (Ne.) Na član 56. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Na član 56. smo podneli amandman koji kaže da se stav 2. menja i da se posle stava 9. dodaje novi stav 10. koji glasi: „U slučaju promene propisa kojim se reguliše oblast železnice, Direkcija poziva sve nosioce dozvole da bez odlaganja podnesu zahtev za ažuriranje dozvole, a nosioci su dužni da ovaj zahtev podnesu.“ Evo zašto smo tražili ovakvu izmenu. Zato što tražimo da se preformuliše to što je predlagač zakona podneo. Naime, vi ste u zakonu predložili da nosilac dozvole za upravljanje vučnim vozilom je dužan da u slučaju promene propisa bez odlaganja dostavi Direkciji dozvolu radi ažuriranja. Mi smo predložili, zbog toga što postoji evidentna opasnost da nosilac ne zna i nema saznanje o promeni propisa, da je Direkcija dužna da pozove nosioce dozvola da dođu i da tako može u predviđenom zakonskom roku, koji vi date, da bude izažurirana ta dokumentacija. Zahvaljujem.
Na član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Da li želite reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić. Izvolite.
Predložili smo u lanu 75. da se posle stava 1. doda novi stav koji glasi: „U stavu 1. tačka 3) posle reči: „koji je sadržan u dozvoli“ stavlja se zapeta i dodaju se reči: „odnosno u slučaju promene propisa kojima se reguliše oblast železnice“, a iza broja: „9“, dodaju se reči: „i 10“.“ To smo uradili iz razloga što mislimo da naš amandman predstavlja usaglašavanje kaznenih odredbi u članu 75, tj. član 149. osnovnog zakona sa amandmanom iz člana 56, član 91. osnovnog zakona.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Za danas smo završili. Nastavak sednice je sutra u 10,00 časova. Hvala. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika konstatujem da sednici prisustvuje 85 narodnih poslanika. Molim vas da radi utvrđivanja broja poslanika prisutnih u sali ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 92 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su danas sprečeni da sednici prisustvuju poslanici Momo Čolaković, Miroljub Stanković, Nada Lazić, Vladimir Marinković i Laslo Varga. Prelazimo na pretres u pojedinostima o 6. tački dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BEZBEDNOSTI I ZDRAVLjU NA RADU Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika obaveštavam da su pozvani da današnjoj sednici prisustvuju Aleksandar Vulin, ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Zoran Lazić i Branka Gajić, pomoćnici ministra, Vera Božić Trefalt, direktor Uprave za bezbednost i za zdravlje na radu i Dragan Vulević, načelnik Odeljenja sektora za brigu o porodici i socijalnu zaštitu ministarstva. Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaje Odbora za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva i Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i Mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Aleksandar Senić, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Goran Bogdanović, Branka Karavidić, Slobodan Homen, Blagoje Bradić i Ivan Karić. Vlada i Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstva smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.