Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Šestog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 127narodnih poslanika. Radi utvrđivanja stvarnog broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutna 102 narodna poslanika, odnosno da je prisutno više od jedne trećine narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Meho Omerović, Mujo Muković, Nataša Vučković i Nenad Čanak. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU EVROPSKE POVELjE O LOKALNOJ SAMOUPRAVI (nastavak) Reč ima narodni poslanik Radiša Ilić. Neka se pripremi narodni poslanik Milisav Petronijević.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o potvrđivanju Evropske povelje o lokalnoj samoupravi i da bi građanima Srbije mogao da predstavim, na samom početku Evropske povelje stoji datum, Strazbur, 15. oktobar 1985. godine. Danas je znači u Srbiji osvanuo 15. oktobar 1985. godine. Ministar je seo u vremeplov ...
Izvinite, gospodine Iliću, samo malo. Molim narodne poslanike za malo tišine. Hajde da medijima pokažemo i narodu da smo ozbiljna kuća.
Dakle, ministar je seo u vremeplov i doveo nas u vreme kada je ova povelja napisana, u vreme kada još postoji Varšavski pakt, Berlinski zid, Regan uveliko sprovodi plan sa Papom o rasturanju naše države, a sada ispada da smo mi u Srbiji čekali samo još na ovu povelju o lokalnoj samoupravi pa da se opismenimo, da dovedemo u red naše opštine i da kao neki đaci čekamo da usvojimo i buduće povelje, recimo o kukuruzu i krompiru u Evropi, povelju o zaštiti mesnih zajednica u Evropi, povelju o morskim algama u Evropi itd. Zbog ovakvih predloga koji potiču iz dalje prošlosti ili, bolje rečeno, iz prošlog veka, predsedavajući bi mogao da naloži tehničkoj službi da pored ovog sata imamo i kalendar, da uočimo vremensku razliku za još neku povelju koju će vladajuća koalicija verovatno izvući iz naftalina i izneti pred poslanike. Kakav je interes Srbije da prihvati ovu povelju? Šta konkretno Srbija dobija, a šta gubi? Ili je sve ovo reda-radi, tek da se negde upišemo, da se zna? Imamo li mi Zakon o lokalnoj samoupravi? Imamo. Imamo li mi definisan status opština u novom Ustavu? Imamo. Čudo je kako smo dosad mogli, evo čak 22 godine bez ove povelje. Šta ćemo sada sa nekim odredbama, odnosno članovima ove povelje, koji se prosto ne uklapaju u postojeće zakone, odnosno Ustav Republike Srbije? U Srbiji, gde je toliko nepravde, kriminala, pljačke, uzurpacije službenog položaja, zloupotreba vlasti, raspravlja se danas o Evropskoj povelji. Što se ta Evropa ne seti Povelje Ujedinjenih nacija, nego je stalno krši, tražeći otimanje dela teritorije Republike Srbije? To znači, postoje povelje za po kući, što kaže narod, i postoje one što se ne poštuju. Evropa se brine za nepovredivost prava lokalne samouprave, umesto da recimo donese povelju o očuvanju teritorijalnog integriteta evropskih država, pa da se na taj način stavi na stranu Srbije. Ali, Evropa to neće. Vidimo kakve su izjave evropskih lidera kada je Kosovo i Metohija u pitanju. Vratimo se sada na neke članove ove povelje, za koje smatram da se o njima nešto može reći. Čitajući član 5. stiče se utisak da je to u stvari startni signal da se krene u pretrčavanje iz jedne opštine u drugu zbog raznoraznih interesa. Možete pročitati sami ovaj član, pa prosudite. U članu 9, o kome je inače bilo dosta reči, govori se o finansijskim sredstvima lokalnih organa vlasti. Mada bih podsetio ljubitelje povelja na dvostruke aršine upravo te Evrope, koja zarad svojih političkih interesa ne bira sredstva za ostvarenje svojih ciljeva. U doba najcrnjih sankcija u novijoj istoriji Evrope, Evropa se setila da onim opštinama gde je vladala tzv. koalicija ''Zajedno'' pomogne finansijski, tako što im je uputila hiljade tona mazuta i nafte, u čuvenoj operaciji - nafta za demokratiju. Na stranu to što su se oko te nafte za lidere koalicije Zajedno po gradovima dugo vukle afere zbog zloupotreba. Upada u oči cinizam Evrope i želja da kod građana Srbije izazove podele. U jednom gradu hladna porodilišta, hladne bolnice, hladne škole, u drugom gde je stigla kobajagi Evropa i demokratija, tamo je toplo. A pri tom je ta Evropa, zajedno sa svojim saveznikom Amerikom, hermetički zatvorila granice Srbije. Obratite pažnju na član 10, koji govori o pravu lokalnih organa vlasti na udruživanje. Sve je dobro do momenta kada se te asocijacija počnu baviti načinom da se odvoje od matice države i kada reaguje država, odmah se nađe neki dežurni, rekao bih, vitez Koja iz Evrope, koji se hvata za povelju kojom se dokazuje kako država guši lokalnu samoupravu. Pored mnogih povelja i deklaracija koje postoje u Evropi, voleo bih da znam da li postoji neka povelja koja je mogla da spreči poletanje bombardera sa evropskih aerodroma natovarenih uranijumskim bombama, da ih ne prosipaju na tlo Srbije, zato što je branila deo svoje teritorije, svoje Kosovo i Metohiju, koje je mnogo značajnije za Srbiju nego Foklandska ostrva za Veliku Britaniju, ali Veliku Britaniju zbog tog rata niko nije bombardovao. Od Evrope smo dobili Varvarinski most, Aleksinac, Niš, pogođena porodilišta, bolnice, škole, tragediju u Grdeličkoj klisuri. Sve njihove povelje gledam kroz njihova dela u Srbiji. To što nas oni uče kako se uređuje lokalna vlast i kako se odnosi država prema opštini, to su priče za one koji čekaju da budu registrovani kao ljubitelji svih povelja, direktiva i protokola, samo da imaju prikačeni epitet evropski. Da sutra neko napiše povelju o boji kišobrana koji se nose u Evropi, odmah bi se time i mi bavili. Sada bih na jednom praktičnom primeru pokazao kako se izvršna vlast odnosiprema lokalnoj vlasti. Gospodine ministre, sada bih vas pitao da li vam je možda poznato ime Dušana Jeftića iz sela Lukovica kod Svilajnca? Verovatno nije, možda me čak i ne slušate, ali interesuje me šta biste vi uradili za ono što ću da vam kažem šta su vaši lokalni odbori u Svilajncu uradili. Dame i gospodo narodni poslanici, taj Dušan Jeftić je potpisao vašu inicijativu za opoziv predsednika opštine Svilajnac. Lepo u formularu stoji potpis, stoji i matični broj. Nevolja je samo što je taj Dušan Jeftić, evo vam i izvod iz matične knjige umrlih, umro još 26. aprila 2006. godine. Znači, falsifikovali ste potpis umrlog čoveka za opoziv. Dalje, da li su vam poznata imena Stojanović Živana iz Svilajnca, i on je umro, Petković Nataše iz Svilajnca, i ona umrla, Jovanović Zorana iz Svilajnca, i on je umro, i mnogo drugih lica koja su se našla na spiskovima lica koja su potpisala opoziv za predsednika opštine u Svilajncu. Preko 100 izjava ljudi da su im falsifikovani potpisi, njihovi lično, njihovih rođaka, članova porodice koji su preminuli, i sada se pokreću tužbe protiv falsifikatora, pre svega iz DS. Ono što bih rekao i što je veoma bitno, da su predstavnici DS upali u Opštinski sud u Svilajncu i prisilili predsednika suda da podnese ostavku. Novi vršilac dužnosti predsednika suda je preinačio presudu, tako da su mogli da se prikupljaju potpisi bez overe u sudu. To govori o vama kako se odnosite prema lokalnoj samoupravi.
Milisav Petronijević, narodni poslanik, neka se pripremi gospodin Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Evropsku povelju o lokalnoj samoupravi treba ratifikovati, ako ništa drugo iz jednog razloga, što samim tim što je evropska može naterati ovu Vladu da uredi ovaj sistem lokalne samouprave u Srbiji. Pokazalo se već u prethodna dva meseca da Vlada nije mnogo spremna da poštuje Ustav, ali je spremna da poštuje svaki dokument gde stoji - evropska. Evropska povelja treba da bude ratifikovana i iz razloga što je bolja nego postojeći Zakon o lokalnoj samoupravi. Evropska povelja o lokalnoj samoupravi treba da bude ratifikovana jer je istovetna sa sistemskim Zakonom o lokalnoj samoupravi donetim 90-tih godina, koji je bio jedan od najboljih sistemskih zakona. Ovu povelju treba ratifikovati iz prostog razloga ne bi li naterali ovu vlast da veću pažnju posveti lokalnoj samoupravi, jer u Srbiji imamo brojne probleme u funkcionisanju lokalne samouprave. Ogledaju se u tome da su odbornici marginalizovani građani, inicijativa, u Srbiji je vlast izvršni organ opštine i nikome ne odgovara. Ukazaću na dva pitanja kao upozorenje ovoj Vladi. Prvo pitanje je demanti onoga što je ministar juče rekao za govornicom u obrazloženju, a to je da je naše zakonodavstvo usklađeno sa Evropskom poveljom. Gospodine ministre, nije. Uostalom, pogledajte član 3. stav 2. Povelje. Lokalna samouprava uređuje, da ne čitam dalje, ovo pravo će vršiti saveti iliskupštine, sastavljeni od članova koji su slobodno izabrani tajnim glasanjem na osnovu neposrednog, ravnopravnog i opšteg prava glasa, koji mogu imati izvršne organe koji su njima odgovorni, njima, savetima ili skupštinama. Zakon o lokalnoj samoupravi nije takav. Mi imamo izvršni organ, uzeću primer gradonačelnika Beograda, ne govorim o ličnosti, govorim o funkciji, koji je sva vlast u Beogradu, koji je vlasnik Beograda, koji je vlasnik 800 miliona evra sa kojima Beograd raspolaže, ovakav kakav je, Beograd u koji ne može da se uđe, niti iz koga može da se izađe od gužvi u saobraćaju. Karakteristika u prethodnom periodu je bila upravo ta, veliki sukobi između izvršnog organa i skupština. Srbija je imala u više od pola opština sukoba te vrste, gde su se sukobljavali predsednici opština i skupština. Dakle, to nije u skladu sa Evropskom poveljom, koja kaže da izvršni organi treba da odgovaraju skupštini ili savetu. Drugi primer na koji želim da upozorim Vladu, nadam se da će prilikom izrade Zakona o lokalnoj samoupravi biti usklađeno sa Evropskom poveljom o lokalnoj samoupravi, ali nije sada, drugi primer je karakterističan po tome što upozorava ovu vlast da ako ne poštuje sopstveni ustav, koji je u stvari najviši akt koga svi moraju da poštuju, bar neka poštuje Evropsku povelju zato što je evropska. Evo, recimo, šta kaže Evropska povelja - ovlašćenja data lokalnoj vlasti će po pravilu biti potpuna i ekskluzivna. Ne smeju biti narušavana ili ograničena drugom centralnom ili regionalnom vlašću, osim u skladu sa zakonom. Kada govori o administrativnom nadzoru nad aktivnostima lokalnih organa vlasti, kaže - bilo kakav administrativni nadzor nad lokalnim organima vlasti može biti ostvaren samo u skladu sa procedurama i u slučajevima koji su predviđeni ustavom ili statutom; a zatim, svaki administrativni nadzor nad aktivnostima lokalnih organa vlasti po pravilu će imati za cilj samo da obezbedi usaglašenost sa zakonom i ustavnim načelom. Evo kako to Vlada radi, kako Vlada primenjuje zakon, primenjuje Ustav i kako Vlada uspostavlja neke nove definicije u matematici, kako matematiku primenjuje na svoj način. Ustav kaže u članu 192 - Vlada može, pod uslovima određenim zakonom, raspustiti skupštinu opštine. Vlada je primenila zakon, član 112. tačno kaže kada može da raspusti skupštinu opštine. Zatim kaže - istovremeno sa raspuštanjem skupštine opštine, Vlada imenuje privremeni organ, koji obavlja poslove iz nadležnosti skupštine, vodeći računa o političkom i nacionalnom sastavu raspuštene skupštine opštine, vodeći računa o političkom i nacionalnom sastavu raspuštene skupštine opštine i ne ostavlja mogućnost da zakon drugačije uradi. Evo, na jednom primeru kako Vlada to radi, kako Vlada ne poštuje ustav, a valjda će poštovati Evropsku povelju zato što se zove evropska. Uzmimo npr. opštinu Veliko Gradište, kako Vlada ne poštuje Ustav i izigrava izbornu volju građana. Na lokalnim izborima 2004. godine SPS je dobila 9 odbornika, SRS 6, DS 3, G17 plus nula, Nova Srbija nula. Vlada uvodi privremene mere u opštini Veliko Gradište i primenjuje sledeću matematiku: pet članova; od toga dva iz DS, a ukupno tri odbornika ima, DSS jedan, Nova Srbija jedan i G17 plus jedan. Nema nigde onih koji imaju mnogo više odbornika od tih. Očigledno sastav je takav koji odgovara sastavu koalicione vlade. Gospodine ministre, Evropska povelja vas obavezuje da primenjujete ustavna načela. Gospodine ministre, Ustav vas obavezuje da primenite kriterijum kako piše u članu 192, zadnji stav. Vi to ne radite. Uostalom, tu nema mnogo mudrosti, to se lako da proveriti, matematika je samo jedna, dva i dva je uvek četiri, ne može biti drugačije, izvolite pa proverite. Dakle, ako ste već postali prepoznatljivi u ova zadnja dva meseca po tome da ne poštujete Ustav, mnogo dugo smo u ovoj skupštini pričali o tome, počev od onoga koje ste sve zakone bili u obavezi da predložite Skupštini da ih razmotri po ustavnom zakonu, koje sve izborne aktivnosti, i ovim primerom pokazujete da ne poštujete Ustav. Ako će Evropska povelja da vas natera da uskladite zakonodavstvo i da poštujete Ustav, onda nju treba ratifikovati. Hvala lepo.
Hvala, gospodine Petronijeviću. Gospodin Veroljub Arsić. Izvinjavam se, Veroljube, gospodin ministar ima reč. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, imam potrebu mom uvaženom kolegi Petronijeviću da na neki način odgovorim, mada to ne bih shvatio kao odgovor, nego prosto u jednom segmentu slaganje sa njim. Naime, novi Ustav Republike Srbije je zaista predvideo da privremeni organi, nakon raspuštanja SO, održavaju nacionalni i stranački sastav koji je posledica izborne volje građana. Međutim, mi još uvek primenjujemo Zakon o lokalnoj samoupravi koji je primenjivan i prethodnih mesec, dva, tri itd, i kada je gospodin Miša činio većinu. U konsultacijama u Vladi, nakon donošenja Ustava, i u konsultacijama sa Sekretarijatom za zakonodavstvo, došli smo do zaključka da te odredbe Ustava nisu one koje bi trebalo da imaju direktnu primenu. Pretpostavljam da se vi sa mnom ne slažete u tome i to je potpuno legitimno, ali prosto osećam potrebu da vam kažem da ćemo sigurno u novom zakonu o lokalnoj samoupravi direktno razraditi odredbe Ustava koje ste citirali i za koje mislim da su daleko korektnije i opravdanije nego što je to sada. Naravno, stav koji važi prethodne četiri godine, privremeni organ se de fakto postavlja kao organ Vlade itd. Dakle, različit pravni osnov, različito i tumačenje i u krajnjem slučaju različit pogled na to da li se ta odredba Ustava primenjuje neposredno ili ne. U svakom slučaju, smatram vašu primedbu krajnje svrsishodnom i sigurno će je Ministarstvo i uneti u novi zakon o lokalnoj samoupravi, u nadi da će na taj način rešiti sada ovaj, uslovno rečeno, dualizam koji postoji. Hvala.
Hvala, gospodine ministre. Po Poslovniku ili replika? Replika, gospodin Milisav Petronijević.
Ne mogu sa vama da se složim. Zakon o lokalnim izborima, Zakon o lokalnoj samoupravi itd, to treba predvideti. Tu nemamo nesaglasje. Ali vas pitam - da li vas ustavna odredba, ova koju sam malopre citirao, sprečava da to sada činite? Ne sprečava vas, gospodine ministre. Prema tome, nije vam objašnjenje na mestu da - eto, to smo radili tri-četiri godine, 23 godine, nije bitno, volimo da se vraćamo daleko u prošlost. Jednostavno vas pitam - da li vas ova odredba Ustava sprečava da to uradite. Da li vam je cilj da Ustav sprovedete ili vam je cilj da još malo odložite, dok još nešto ne vidite kako možete da uradite, odnosno da b(l)etonirate, pa tek onda. Samo toliko.
Hvala, druže Milisave. Po Poslovniku, drug Rajko.
Hvala, druže Mrkonjiću. Srećan ti dan, i nama iz SPS. Danas nam je divan dan. Zahvaljujem. Gospodine ministre, ako ustanovite da je na nekoj teritoriji živo blato ili da ubija struja ne idete tamo. Imate Ustav i ništa vas ne sprečava da primenjujete odredbu Ustava. Ono što vi sada pokušavate da uradite jeste sledeće, dok se ne raspišu novi lokalni izbori, iskomponujete privremene organe tako kako odgovara koaliciji koja vrši vlast i da tako napravite logističku pripremu za nove izbore sa pozicije vlasti i da onda, na osnovu te pozicije, materijalizujete tu poziciju u narednoj vlasti. To je suština. Mi možemo o ovome da razgovaramo koliko želite, ali nema nikakvog smisla. Prvo je nemoralno kad jedna politička stranka na izborima za lokalni parlament bude ispod tri posto, toliko je samo cenzus, i ne uzme ni jednog odbornika, i vi im date vašom odlukom jednog ili dvojicu članova u privremenom veću, to je prosto nemoralno. To nije saglasno nikakvoj praksi koju poznajem u politici. Dakle, oni koji su se takmičili i ostali ispod crte, ne bi smeli ni da pristanu da budu članovi privremenog veća, jer to zaista nije pitanje da li neko želi ili ne želi, nego prosto vi stavljate prst u oko ljudima koji su izašli na izbore i uzeli 10-15% glasova. To je prva stvar. Druga stvar, nije normalno da Ministarstvo na čijem ste vi čelu bude servis vladajućoj koaliciji. Ono mora biti servis lokalnoj samoupravi u Srbiji. Mora biti servis onim građanima koji su rekli da je ta politička volja u nekim opštinama ovakva ili onakva. Zato vas molim, ne potcenjujte našu inteligenciju, dajte nam neko bolje obrazloženje ili nam nemojte davati nikakvo obrazloženje, jer u protivnom to zaista nema smisla. Mnogo je problema, upozoravali smo vas, i dalje želim da vam kažem, u opštini Gornji Milanovac je užasno stanje, i dalje imate opštinu koja ima suspendovano finansiranje, imate sekretara SO koji je napravila falsifikat, objavila je nepostojeći akt u nepostojećem službenom glasniku i tako proglasila budžet. To je krivično delo. Imate 50.000 stanovnika opštine Gornji Milanovac, koji danas ne mogu da vrate decu iz Buljarica sa letovanja i da pošalju drugu zato što ne mogu da finansiraju nijednu potrebu. Znači, država mora da ima mehanizam, da kaže - ovo hoću, ovo neću. Ne može da trpi 50.000 građana u jednoj opštini zato što šest političkih stranaka i predsednik opštine ne mogu da nađu zajednički jezik. Vi ste, gospodine ministre, zajednički jezik, vi stavite šaku na sto i kažete - ovih 50.000 građana mora da ostvaruje svoje elementarne potrebe. Inače nema nikakvog smisla ni da postojimo mi, ni vi, ni odbornici u Gornjem Milanovcu, ni predsednik opštine, i ništa slično. Znam da vi to možete, učinite ono što jesu vaša ovlašćenja i omogućite da profunkcioniše jedna lokalna samouprava. Želim još jednom da vam kažem, opština Gornji Milanovac bila je ogledna opština 30 godina u SFRJ i nemojte to potcenjivati. Može tamo neko da vam se ne sviđa, možda vam se ne sviđaju vaši, tuđi, nije važno, ali tamo žive ljudi koji treba da ostvaruju svoja elementarna prava i oni plaćaju porez, takse, PDV i sve ostalo. Vi jeste primili, neko je primio, zahvaljujem, ali ništa nije rešeno. Džaba je prijem u Ministarstvo, kada neko tamo napravi krivično delo, falsifikuje neusvojeni budžet SO i objavi ga u lažnom "službenom glasniku". Šta rade tužioci? Čime se bave oni u ovoj zemlji? Ne govorim vam o prekršaju u mesnoj zajednici Vržogrnac za samodoprinos za asfaltiranje 100 metara puta, nego vam govorim o budžetu jedne opštine u kojoj živo 50.000 stanovnika. Učinite sve što možete da se odblokira ova opština. Hvala lepo.
Hvala, druže Rajko. Gospodin ministar. Izvolite.
Naravno, dosta smo razgovarali o ovoj temi, nije samo Gornji Milanovac, u pitanju su mnoge druge opštine u Srbiji, u pitanju je u proteklih tri godine bilo više desetina opština u Srbiji, gde su se dešavale različite blokade rada koje su se generalno odražavale na život građana. Mnoge opštine u Srbiji su se iscrpljivale opozivima, izborima predsednika opštine i sve to svi mi ovde dobro znamo. Zato očekujem vašu podršku kada budemo razgovarali, konstruktivnu podršku, ne mislim političku, ali podršku u razgovorima, kada budemo usvajali taj novi zakon o lokalnoj samoupravi. Dakle, mnogobrojni su problemi. Očigledno je da odredbe postojećeg Zakona o lokalnoj samoupravi se nisu dobro implementirale kod nas, odnosno nisu primerene za situaciju u Srbiji. Nedavno sam čitao analizu vezanu za izborne sisteme u zemljama Saveta Evrope. Interesantno je sada uzeti ovaj izborni sistem koji mi imamo. Napravljene su prednosti i mane tog izbornog sistema. Verujte, sve ono što su mane tog izbornog sistema, sve kao da su gledali u Srbiji. Neverovatno, ali zaista nema ni jedna mana tog izbornog sistema, a da se nije pokazala u Srbiji. Očekujem da ćemo zajednički doći do boljeg zakona o lokalnoj samoupravi, da donesemo zakon o lokalnoj samoupravi koji će onemogućiti ovakve stvari koje sada imamo i u Gornjem Milanovcu, i u Požarevcu, i Ljuboviji, ne znam gde već, imali smo u Kuli, Zrenjaninu i da ne nabrajam dalje. S druge strane, voleo bih da imamo zakonske instrumente već sada, nakon ova dva meseca da uradimo to što vi predlažete, gospodine Baraliću, i da rešavamo neke situacije. Gospodin Petronijević je lepo pročitao gde počinju, gde se završavaju nadležnosti Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu, odnosno nadležnosti Vlade. Mi smo se kretali u granicama toga i da kažem, vezano za to, zaista radili smo isključivo na osnovu Zakona o lokalnoj samoupravi. On je za nas primarni, matični, njega primenjujemo i tako ćemo raditi sve do donošenja novog zakona o lokalnoj samoupravi. Nadam se da će nas novi zakon o lokalnoj samoupravi nas lišiti potrebe da diskutujemo bar o ovim problemima. Problema će svakako uvek biti, ali ako se potrudimo da saberemo ova prethodna iskustva možemo doći do jednog optimalnog zakona o lokalnoj samoupravi. Hvala.
Hvala, gospodine ministre. Gospodin Todorović, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, teško je slušati ministra kada pokušava da objasni i da ubedi i vas i građane Srbije da je interes i njegov i ministarstava, odnosno ove Vlade, da vode računa o građanima i da ih ne interesuje nijedna druga stvar, ni kojeg su političkog opredeljenja, ni za koga su glasali, ni za koga će glasati, nego se isključivo drže zakona. Nažalost, ne drže se ni Ustava, a u Ustavu, već su vam pročitali, lepo piše šta bi trebalo ministarstvo da radi ukoliko se uvodi privremena uprava. Podsetio bih vas, gospodine ministre, da je vaš predsednik stranke odnosno predsednik države, Boris Tadić, prvi izašao ili jedan od prvih izašao i podelio građane Srbije. Podelio na građane Srbije koji bi trebalo da budu dobri jer pretpostavlja da će, evo maše gospodin Mićunović glavom, verovatno se slaže, to su dobri građani Srbije jer će glasati za Demokratsku stranku odnosno za kandidata Demokratske stranke, a oni koji neće, to su loši građani. Vi nas ovde ubeđujete da se prema svim građanima ponašate isto. Pa, nije tačno. U opštinama gde znate, po naseljima gde su glasali za drugu političku stranku ili druge opcije, do njih dođete putem, dalje ne idete jer im otvoreno kažete - glasali ste za radikale, za vas nema ništa. Kako li se ponašate tek kad uvodite privremene mere? Čisto stranački, kao što se ponašate i u opštinama. Pogledajte u javnim preduzećima. Imali ste, gospodine ministre, danas otvorite novine, pogledajte samo za šta vam služe javna preduzeća u Srbiji. Da bi se partijski funkcioneri, odnosno ljudi uhlebili i da bi Srbiji izvukli što više para. To je vaš način razmišljanja i vaš način funkcionisanja, samo da dođete do plena, kad dođete do plena da vodite računa jer ste sigurni da dugo nećete ostati, da razgrabite što više možete dok ne odete sa vlasti.
Hvala, gospodine Todoroviću. Narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogu da kažem da sam u najmanju ruku zaprepašćen ovim što sam čuo od gospodina ministra, a to je da novi Ustav, ako je u suprotnosti sa starim ustavom, primenjuje se stari ustav, gospodine ministre. Primenjuje se zakon umesto Ustava, to ste rekli, tu odluku je donela Vlada. A ko je taj ustav na referendumu izglasao? Građani. A ko je stariji od Vlade? Građani. Sada ste nam ovde dali nekakvu povelju o lokalnim samoupravama. Kada čovek pogleda to što ste napisali, kako ste napisali, sklepali, ajde da kažemo da je to neki navodno zamišljeni pomak. Srpska radikalna stranka je programski za jačanje lokalnih samouprava i da to bude put ka decentralizaciji Srbije, tako što će Republika pojedine nadležnosti da poverava opštinama, a ne simbolično kao sada, i da ustupa javne prihode iz budžeta Republike Srbije, da to budu ili izvorni ili povereni prihodi lokalnim samoupravama. Kako ste do sada to radili? Tako što kad god biste neki prihod zakonom prebacivali u nadležnost lokalnoj samoupravi, da li je to izvorni prihod ili poveren, odmah posle toga je išla sednica Skupštine Srbije gde biste taj prihod i tu poresku stopu smanjivali, i hvalili se građanima kako mislite na njih i kako je to poresko smanjenje u njihovu korist, navodno na štetu Vlade, a Vlada se ničega ne odriče, već jedino kaznu ima lokalna samouprava. Još nešto, gospodine ministre. Lokalne samouprave delite na lokalne samouprave gde ste vi na vlasti i lokalne samouprave gde ste opozicija. To jedna vlada sebi ne može da dozvoli. Lokalne samouprave pred vladom i pred zakonom moraju da budu potpuno jednake. Sada ću na primeru opštine Požarevac da kažem kako se stara Vlada, a bogami i nova, stara o lokalnoj samoupravi i koji su to dupli aršini, i do čega sve mogu da dovedu takvi postupci Vlade Republike Srbije. Na sednici Skupštine opštine Požarevac, koja je održana 1. decembra 2006. godine, grupa odbornika je podnela inicijativu za razrešenje predsednika skupštine opštine. Tri odbornika iz vladajuće koalicije su podnela ostavke na mesto odbornika u Skupštini opštine Požarevac. Predsednik skupštine je započeo sednicu Skupštine opštine, obavestio Skupštinu opštine o prestanku mandata odbornika i konstatovao prestanak mandata spornih odbornika. Po konstataciji prestanka mandata odbornika, pojedini od tih odbornika su izlazili za govornicu i tvrdili da nikada nisu podneli ostavku. Međutim, gospodine ministre, ima jedan problem, da suto izjavili pred sudom da su to njihove ostavke i da su stvarno podnete. Šta se računa, pisana reč, izgovorena reč ili izjava pred sudom, kad neko može potpuno zaštićen sa ove govornice da priča šta god hoće jer uživa kakav-takav imunitet? Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu je dopisom od 19. decembra 2006. godine ukazalo da trojici odbornika nije prestao mandat jer je potreban pozitivan stav skupštine prilikom konstatacije mandata. Sada ovde ima poslanika koji su i po deset i po i više godina narodni poslanici, neka mi neko od njih kaže kako da izmerimo pozitivan stav skupštine. To je potpisao tadašnji ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu Zoran Lončar. Zbog datuma koji je stavio, 19. decembar, u Požarevcu je dobio nadimak "Deda mraz". Hteo čovek da pokloni vlast svojim prijateljima, drugarima, nekim čak i tajkunima u opštini Požarevac, da se igraju malo sa građanima opštine, ništa više. Taj dopis od 19. decembra i to ponašanja Vlade Republike Srbije je dalo za rezultat, gospodine ministre,sledeću posledicu: pozivi na 5. oktobar na konferencijama za štampu članova stranaka koje sačinjavaju lopovski blok, pokušaj nasilja u zgradi opštine Požarevac i pokušaj ponavljanja 5. oktobra. Samo ne da niste mogli da ponovite 5. oktobar u opštini Požarevac ivaši prijatelji tamo, nego ste mogli još i gore da prođete kako ste prošli. Na sednici koja je zakazana za 18. decembar, na kojoj je trebalo da bude donet budžet Skupštine opštine Požarevac, zbog neuspelog upada u opštinu Požarevac, napadana radnike i pokušaj upada u kabinet predsednika skupštine, u noći između 17. i 18. decembra bačena je bomba na opštinu Požarevac, ciljano je svesno da se pogodi sala u kojoj je trebalo da se donese budžet. Ali, izgleda mi da nije mogao da pogodi, pa je pogodio svečani salon. Tako izgleda kada Vlada Republike Srbije ima duple standarde. Da dupli standardi postoje, vidi se iz sledećeg primera, gospodine ministre. Više puta sam tražio da budžetska inspekcija dođe u opštine u kojima ste vi na vlasti, intervenisao, ukazivao na zloupotrebe u trošenju budžetskih sredstava, gde su tolika materijalna kršenja zakona i zloupotreba primenjena, da bez ikakvog udubljivanja u dokumentaciju - neko treba da ide na robiju. Nikada nijedan budžetski inspektor nije došao u te opštine. Ali ste zato poslali budžetskog inspektora u opštinu Požarevac. Čime se bavi budžetski inspektor u opštini Požarevac? Evo ga zapisnik, gospodina budžetskog inspektora, Miša Mišić. Tako se zove, pa gospodin budžetski inspektor započinje budžetsku inspekciju tako što kontroliše donošenje budžeta za 2006. godinu. Kaže da ima prihodna strana, rashodna strana, pa kad je donet budžet, da je u skladu sa zakonom o budžetskom sistemu. Ali, pazite sada u šta ulazi budžetski inspektor. Ta 18. sednica, famozna sednica od 1. decembra, nikad završena, budžetski inspektor ulazi u način prestanka mandata odbornika. To još nisam video. Evo je ovde uredba kojom Vlada reguliše rad budžetske inspekcije. Neću čitavu uredbu da pročitam. Pročitaću samo što piše na legitimaciji budžetskog inspektora, a kaže se - imalac ove legitimacije ovlašćen je da, u okviru nadležnosti utvrđenih zakonom i drugim propisima,vršikontroludokumentacije o materijalno-finansijskom poslovanju, namenskom i zakonitom korišćenju sredstava kod organa i organizacija iz člana 67. Zakona o budžetskom sistemu. Sada ne znam kakve veze imaju odbornici i prestanak mandata sa budžetskom inspekcijom. Ali, pazite, taj čovek je vrhunski stručnjak. On nije ulazio samo u prestanak mandata odbornika. On ide dalje. On pravi zapisnik sa 19. sednice skupštine opštine Požarevac, gde čovek ulazi u sledeću problematiku. Ta 19. sednica, koja je održana 6. decembra, prema zapisniku sa sednice, sednici je prisustvovao predsednik Skupštine Ivan Grubetić i 36 od ukupno 60 odbornika. Prema pismenom objašnjenju Dragoljuba Bogdanovića, šefa Odseka za skupštinske poslove od 24. 01. 2007. godine, u broj 36 prisutnih odbornika ušla su i tri odbornika kojima je na istoj sednici Skupštine trebalo da bude potvrđen mandat odbornika u Skupštini opštine. Više se on ne bavi prestankom mandata. Znači, budžetski inspektor je rekao da je ovoj trojici prestao mandat, e sada idemo ponovo, sada idemo na verifikaciju. On čitav zapisnik, na dve strane, o budžetskoj inspekciji, pravi o 19. sednici, kada je samo bila verifikacija mandata odbornika. Da bude još veći stručnjak, čovek ulazi u Poslovnik o radu Skupštine opštine Požarevac i tumači nam Poslovnik o radu Skupštine opštine Požarevac. On kaže - nisu oni mogli to, to nije u skladu sa Poslovnikom. Pa, pogledajte, gospodine ministre. U članu 5, kaže - poziva se na tačku 1 - sazivanje prve skupštine. Doduše, malo je nepismen, jer to nije tačka nego stav. Ali, citira odredbe Poslovnika. U istom članu 5. stav 2, opet citira odredbe Poslovnika. U članu 5. stav 3, opet citira odredbe poslovnika i kaže - ne, odbornicima nije mandat verifikovan. E sada, u merama koje predlaže, jedna od mera je da organ opštinske uprave donese odluku o uvođenju privremenog finansiranja zato što, po mišljenju budžetskog inspektora, nije ispoštovan Poslovnik o radu Skupštine opštine Požarevac. To kada je taj deo priče u pitanju. Pričaćemo o tome i kasnije. Samo još nešto, u članu 11. povelje, na koju se toliko pozivate, kažete da lokalna samouprava ima pravo da traži zaštitu svojih prava pred Ustavnim sudom. E, donosite ovakve zakone kada neko ima pravo da traži zaštitu svojih prava pred Ustavnim sudom, zaštitu od Ustavnog suda, kada formirate Ustavni sud, a ne u ovom bezakonju koje ste svesno napravili i koje do dana današnjeg traje.
Hvala, gospodine Arsiću. Izvolite. Po Poslovniku, narodni poslanik Žarko Pivac.
Poštovano predsedništvo (jeste, iz Požarevca sam), dame i gospodo poslanici, samo bih podsetio gospodina Veroljuba Arsića da je Vlada formirana 15. maja. To je za informaciju, pošto verovatno ne zna da Demokratska stranka nije bila u Vladi pre 15. maja. Tu vladu su podržavali, znači, predstavnici SPS i u to vreme resorni ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu, ministar Zoran Lončar, dao je svoje mišljenje. Znači, mi nikoga nismo pozivali, mi kao Demokratska stranka izvan vlasti da dolazi i bilo šta kontroliše. Inače, vas čovek ne može da uhvati ni za glavu ni za rep. Zašto? Jer, kada posmatramo šta govorite u jednom gradu, šta govorite u drugom gradu, šta govore predstavnici jednog vašeg opštinskog odbora, šta drugog, čovek ne zna da li u stvari imate jedinstvenu politiku ili govorite ono što vama samo odgovara. Navešću nekoliko primera. Ne znam da li je gospodin Petar Petrović tu. Pošto je Srpska radikalna stranka u koaliciji u Jagodini sa njegovom partijom, pa 18. jula 2006, pardon, to je drugi datum, 28. marta 2006, kada je u Smederevu bila kampanja za lokalne izbore, Dragan Čolić, koji je inače poslanik SRS u Skupštini Srbije, kaže sledeće - napad na DSS zbog podrške Palme u kampanji za predsednika opštine. Kaže, Palma je diler droge, koji se tako obogatio, a nije imalo za šta kuče da ga ujede, Palma je više navlačio čarape na svoju glavu, nego što sam ih ja imao na nogama. Znači, to je rečeno u Smederevu, a vi ste u koaliciji u Jagodini. Kažite onda zašto ste u koaliciji u Jagodini? U redu je, gospodine Čoliću, sve od reči do reči. Što se tiče slučajeva kršenja zakona o sukobu interesa, mi smo se pozivali u lokalnoj skupštini Požarevca upravo na to kršenje, odnosno da odbornici ne mogu biti direktori i ne mogu biti predsednici i članovi nadzornih odbora. Znate zbog čega? Zato što je to po zakonu tako. Druga stvar, kaže, 18. jul 2006, Niš, u ''Večernjim novostima'' je objavljeno - gradski odbornici juče pre podne usvojili samo dnevni red. Kaže, Vlastimir Jovanović, šef odborničke grupe SRS, tokom 15-minutnog rada, do ove redovne pauze, jedini je iskoristio priliku da kritikuje pojedine članove veća koji imaju funkciju odbornika. Imajući u vidu da po zakonu odbornik ne može istovremeno da bude član nekog upravnog odbora ili nadzornog odbora, Jovanović je protestovao zbog toga što su članovi parlamenta istovremeno i članovi veća. Jedno kažete u Nišu, drugo kažete u Požarevcu, znači, kako vama to odgovara. Sada, što se tiče mišljenja ministra, znate šta, gospodine Todoroviću, ovde ste 22. maja 2007. godine izjavili sledeće - poštujete mišljenje ministra, pa kažete da je u Novom Sadu sve u redu, jer ministar Zoran Lončar je potvrdio to svojim mišljenjem. Kažite zašto nije u redu u Požarevcu, nego je u redu samo u Novom Sadu. Znači, samo kako vama odgovara. (Nataša Jovanović, sa mesta potpredsednika: Ne, nego kako tebi odgovara.) Citiram vas. Znate šta, ovde ste govorili o nekim minutima, minut i 20 sekundi je potpisana ostavka itd. Ima u zapisniku Skupštine opštine Požarevac, kada je jedan odbornik Demokratske stranke podržao, između ostalog, i vas SRS. Predsednik Skupštine Grubetić, u zapisniku stoji, zove ga posle tri-četiri dana i kaže: "Milane, znate šta, nemojte, molim vas, budite i dalje odbornik". I on i dalje bude odbornik. To stoji u zapisniku. Mi naravno znamo koja je cena svega toga, zaposlen on, žena, lepo je da svi rade, sin iz prvog braka, snaja itd. To se tako radi. Pošto je ministar rekao da zakon treba da se primenjuje retroaktivno kada smo ga usvajali i da je problem sa 400 radnika, koji su inače zaposleni, a vi ste u periodu vršenja vlasti u poslednjih 30 meseci u Požarevcu zaposlili 400 ljudi. To branite za skupštinskom govornicom, a Dušan Vujičić, sa kime ste vi u koaliciji, predsednik opštine, kaže da je dobro da se zapošljavaju, da je dobro da troše budžet i to se troši 300 miliona dinara. Treba da se stvore uslovi. Nisam hteo da polemišem sa kolegom iz Petrovca, rekao je da je industrijska zona nekada radila. Jeste radila u Požarevcu, ali nažalost do 2000. godine. Sigurno da Slobodan Milošević ne bi izgubio 2000. godine u Požarevcu od Vojislava Koštunice da je ta industrijska zona radila i 2000. godine, nego su na hiljade ljudi ostali bez posla. Hvala vam.
Hvala vam. Gospodin Todorović, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovoga momenta moram nešto da priznam, nisam verovao da ću doći u ovu situaciju. Od ovih "žutih" će nešto biti, počeli su da uče od radikala. Oni idu i po lokalu i gledaju šta radikali govore i šta rade, jer shvataju da sa njihovom politikom i načinom funkcionisanja nemaju nikakve šanse, nikakvu budućnost i normalno je da uče od boljih i pametnijih. To pokazuje ovaj primer kolege poslanika koji je izašao. Normalno je da je u nekim situacijama i slučajevima našao da su pojedini poslanici, odnosno funkcioneri SRS nešto izjavljivali. Ali se ovde radi o jednoj stvari, da li je bilo šta što je rečeno neistina. Da li su radikali jedno govorili a drugo radili? Da li je našao... što ste nervozni? Da li je našao da su radikali glasali iz Bodruma, iz Soluna. Danas imate u novinama, kaže - završena afera Bodrum. Kako je završena? Niko nije odgovoran, Alen Selimović oslobođen, zna se da ste krali, ali niko nije odgovoran. To je problem za vas. Vi nekome nešto da prebacujete. Uzmite samo dolazak DOS-a na vlast, koliko žena, braće, sestara ste zaposlili samo u Vladi? Vi nekome nešto da prebacujete. Meni kažete da sam komentarisao odluku ministra Lončara vezano za Novi Sad. Nisam rekao da je ona ni dobra ni loša. Samo sam citirao šta je ministar napisao po pitanju predstavke koja mu je upućena. To je ono što ću uvek uraditi, i kada je ministar u pravu i kada nije u pravu. Ovde vam se iznose činjenice na koji način se ponašaju oni koje po zadatku šalju u opštine da bi tražili nešto što, prvo, nemaju pravo po zakonu, a, drugo, ne da bi stvarno utvrdili šta se radi, nego da bi našli neku grešku. Šta ste radili 2001, 2002. i 2003. godine po ministarstvima? Prekopali ste sve živo ne bi li nešto našli za SRS. Kada niste našli ništa, počeli ste da štancujete lažne krivične prijave, jer vam je bilo potrebno da se u novinama nađe samo neki naslov, podignuta krivična prijava. Ko je odgovarao po bilo kojoj krivičnoj prijavi. Recite jednoga ko je odgovarao. Sedam godina ste na vlasti. Ima li jedan jedini radikal, onaj protiv koga je podignuta krivična prijava, da je osuđen za neko nezakonito delovanje. Navedite jednoga. Ne možete da navedete ništa. A ne zaboravite imunitet, izađite i recite koji imunitet. Recite koji imunitet, poslanički imunitet. A ko se sakrio iza poslaničkog imuniteta? Vi obmanjujete sve vreme. Izađite za govornicu, zašto tu sa mesta, kada imate nešto da kažete, imate mogućnost ovde da kažete sve što mislite, i činjenice da kažete, a ne fraze.
Hvala, gospodine Todoroviću. Gospodin Baralić, po Poslovniku, a zatim gospodin Arsić, Čolić i Miletić, replike.
Zahvaljujem, gospodine Mrkonjiću. Nije bilo nikakvog razloga da uvaženi kolega iz Demokratske stranke pominje nekakvu podršku SPS bivšoj vladi. Samo želim da vas podsetim, uvaženi kolega, u momentu kada je doneta odluka da se ide na nove izbore, ta vlada se tako vešto šlihtala Demokratskoj stranci da je to bilo teško gledati. Dakle, toliko je bila spremna da učini sve što zahtevate da biste svoju sadašnju poziciju imali, i oni sadašnju poziciju, da je bilo prosto neverovatno šta se sve tu dešavalo i vi to dobro znate. U tom momentu nikakvu odgovornost za to o čemu govorite nije imala SPS, nego je gospodin Lončar, kao ministar u Vladi Republike Srbije, postupao tako da poveća koalicioni kapacitet stranaka koje su tvorile Vladu i koje će doći danas sa vama na vlast. Dakle, to je potpuno tačno, nemate razloga da na taj način izvodite ovde argumentaciju, jer ona prosto ne stoji. Što se tiče ovih drugih, nemojte se poštapati sa različitim pozicijama i sa različitim ljudima. I kada je otišao sa vlasti Slobodan Milošević je sam dobio dva miliona glasova. Pozivam vašeg predsednika Tadića da, uz svu vašu podršku, sada dobije dva miliona glasova. To nije moguće. Prema tome, nemate uopšte nikakvih razloga, nemojte vi pominjati industrijske zone i ljude koji su ostali bez posla, otkad ste vi na vlasti u Srbiji je milion ljudi ostalo bez posla i ostaće ih još petsto hiljada u ovoj i narednoj godini. Samo je Srbija za 200 hiljada povećala broj zaposlenih u različitim upravama, službama, 30 hiljada u administraciji, kao što znate itd. Nemate razloga ni za kakvu nervozu, mi vam ovde ni u čemu ne smetamo, naprotiv, mi ovde radimo svoj posao, vi vršite vlast ovde. Naš posao je da analiziramo to što radite i da na način koji je za nas jedino mogući, politički primeren, kažemo šta je to što vi ovde radite. Inače, nemojte ove unutrašnje koalicione probleme koje imate na lokalu dizati na nivo parlamenta. To prosto nije potrebno. Drugo je pitanje kada jedan ministar vrši samovolju, pa blokira jednu opštinu ili radi nešto što je potpuno suprotno zakonu, a sve ovo ovde regulisaćete vi na lokalu. Doći će novi izborni zakon, ovaj kada ste usvajali rekli smo da to ne može da funkcioniše. Vi ste onda verovali, ima nas 176, napravićemo izborni zakon da očistimo sve druge, idemo u bloku na izbore, biće samo naši predsednici opština i onda vas stigla Pašićeva kletva. Niste donosili zakone kada ste bili na vlasti za onu poziciju kada ćete jednom biti u opoziciji. Srbija je blokirana jednim suludim izbornim zakonom o lokalnoj samoupravi, koji je omogućio da predsednik opštine bude izvršna vlast, praktično egal sa odbornicima skupštine opštine, i da pored sto provera u pojedinim opštinama, boniteta pojedinih gradonačelnika, i dalje se ne zna ko vrši vlast, i građani su sluđeni onim što taj zakon ima za posledice. Daćemo vam podršku da promenite taj zakon. Ne stidimo se da glasamo ako to predložite, ali ovaj vam ne valja ništa, jer niste uradili ono što je bilo najvažnije u tom trenutku, niste analizirali kakve će biti posledice. Politika jesu odluke i posledice, nema ništa izvan toga.
Po Poslovniku, gospođa Radeta.
Dame i gospodo, po Poslovniku član 226, objašnjenje afere Bodrum. Dakle, afera Bodrum, kako pišu današnje novine, završena je, a ja tvrdim nije završena, jer nije ni započeta. Ovo što je doneta presuda da je gospodin Alen Selimović oslobođen optužbi, odnosi se na činjenicu da je on bio optužen za zloupotrebu kartice narodnog poslanika Nataše Milojević, koja je tada bila narodni poslanik Čovićeve Alternative. Dobro, Orlićeve Socijaldemokratije, izvinjavam se, u pravu ste, gospođo Kolundžija. Vi što mnogo menjate stranke ne može čovek da vas pohvata. Dakle, radilo se o kartici Nataše Milojević i Alenu Selimoviću je prvostepeno doneta presuda uslovna, ne znam šta je bilo u pitanju. Uglavnom, Boris Tadić je u izbornoj kampanji obećao, zapravo morao je, pošto je od strane javnosti bio pritisnut da se izjasni o aferi Bodrum, onda je rekao, tačno je da je postojala ta afera, tačno je da je Neda Arnerić glasala iz Bodruma i da on u svojoj stranci, Demokratskoj, neće više time da se bavi, nego će prepustiti da sud reši problem te afere i da će DS da se ponaša u skladu sa odlukom suda. Zapravo, želim da se formuliše i kao poslaničko pitanje ministru Petroviću, jer on može i treba da dobije taj podatak. Dakle, nikada nije podneta krivična prijava protiv onih koji su učestvovali u aferi Bodrum. U aferi Bodrum učestvovali su Dragan Šutanovac, Bojan Pajtić i Vojislav, kojem ne mogu da se setim prezimena, tog kolege koji je bio direktor "Srbijašuma", kako, Rajko, beše prezime, Janković. Dakle, ta tri čoveka su sedela tu gde je bila ubačena kartica Nede Arnerić i ta tri čoveka su odgovorna. Naravno, laži koje su kasnije građanima Srbije plasirane od strane Bojana Pajtića, koji je tvrdio da je Neda Arnerić od Bodruma do Istanbula došla taksijem, a nije znao koliko je to stotina kilometara udaljeno, pa onda onaj Radosavljević, tada poslanik iz Kragujevca, mahao kartama, odnosno onim omotima nekih avionskih karata, tvrdeći da su to karte Nede Arnerić, i pasoš neki je pokazivao, ali kaže - neće da pokaže šta je unutra, jer je to lična stvar. Radi javnosti Srbije, afera Bodrum nije razrešena. Boris Tadić je slagao građane Srbije. Nije svoju stranku oslobodio od onih koji su učestvovali u aferi Bodrum, kako je obećao, već mu je jedan od učesnika, Bojan Pajtić, visoki funkcioner, odnosno predsednik Vlade u Vojvodini, Dragan Šutanovac, drugi učesnik u aferi Bodrum, on je ministar odbrane. Prema tome, ovo što pišu novine nisu prave informacije i želim na ovaj način da obavestim i javnog tužioca beogradskog da povede računa, da još nije kasno da se pokrene rešavanje i ove afere, pa da vidimo zaista ko je tu odgovoran, ko je ubacio karticu Nede Arnerić, jer je nesporno da ona nije, i ona je to priznala. Dakle, ovo što danas piše u novinama je očigledno pomalo nespretno objašnjenje, a prava istina je da je Boris Tadić slagao građane Srbije kada je u pitanju afera Bodrum, još nerešena.
Gospodin Arsić, replika.
Dame i gospodo, voleo bih kada se izađe za ovu govornicu da se sve stvari kažu, a ne pola istine. Tačno je da DS kada su otpočeli ovi događaji nije bila u republičkoj Vladi, ali je tačno da ste imali koaliciju sa DSS-om koja je tada bila u Vladi, čiji je tada bio ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu, koji je vukao poteze i za DSS i za DS. Spominjali ste sukob interesa u opštini Požarevac. To reguliše Zakon o sprečavanju sukoba interesa, gospodine Pivac, i trebalo je za ovom govornicom da kažete da li je bilo ko iz SRS, odbornik u Skupštini opštine Požarevac, da li je član nekog upravnog odbora, nadzornog odbora ili direktor preduzeća i ustanove? Nije. SRS sama rešava sukob interesa u svojoj stranci. Isto tako sam vam čitao Službeni glasnik Skupštine opštine Golubac, gde je vaš predsednik opštine na toj istoj sednici Skupštine opštine u Požarevcu, gde su samo funkcioneri DS odbornici, članovi upravnih i nadzornih odbora javnih preduzeća. Eto koliko vi imate duple standarde. Zaposleni u opštinskoj upravi, gospodine Pivac, kada ste došli na vlast posle 5. oktobra, februar 2001. godine, uz podršku SPS-a, tada su oni imali 38 odbornika, a vi 30, ceo DOS, zatekli ste 90 zaposlenih. Sada ih ima u opštinskoj upravi preko 200, od onog trenutka otkada ste izgubili vlast. Znači, oko sto ljudi i više ste zaposlili. Svi su iz vaših stranaka. Otkad je SRS na vlasti nijedan vaš član nije izgubio posao iz opštinske uprave Požarevac, osim ako nije pravio teže povrede radne discipline. Kada je u pitanju što to tražite stalno uvođenje prinudne uprave u opštinu Požarevac, kada bilo koji funkcioner Vlade Republike Srbije dođe na teritoriju Braničevskog okruga, svi poletite prema njemu kao jedan i vičite - daj vlast, daj nam vlast, daj nam vlast. Pitam se koliki su problemi u lokalnoj samoupravi, zašto, bre, to? Zato što dok ste bili na vlasti pojedini vaši funkcioneri, ako ne i svi, zaboravili ljudi da ručaju kući, zaboravile žene da im spremaju ručak, samo su išli po restoranima, a nekima je odjednom standard skočio. Odakle to? Kada pričate o moralu, stvarno sam zaprepašćen. Vi između DSS-a i DS-a, ko šta radi u Požarevcu, kradete jedni drugima mandate i pravite koalicije. Jedni drugima unutar jedne koalicije kradete mandate i pravite koalicije, i hoćete da kažete da je to moralno. Takve su DS i DSS. Potpuno smo u pravu kada kažemo da ste potpuno isti.
Po Poslovniku, gospodin Žarko.
Dame i gospodo narodni poslanici, neću više da polemišem. Tačno je, slažem se sa vama, nijedan član SRS u opštini Požarevac ne krši Zakon o sukobu interesa. Što se tiče ovog dela poslanika i člana nekog veća, tu moram da vam kažem, pratim, kao što ste vi, gospođo Radeta, rekli, znači, sve pratim i što kaže gospodin Tomislav Nikolić, pratio sam šta je pričao Vojislav Šešelj, pratio sam i njegov nastup 6. decembra 1990. godine. Ne znam koliko je članova SRS pratilo u to vreme, koji su danas članovi, ali gospodin Tomislav Nikolić je pre tri meseca i više od tri meseca izjavio da nijedan član SRS ne krši Zakon o sukobu interesa. Samo dva ili tri reda iza njega, gospodin Saša Valjarević u to vreme nije podneo ostavku na članstvo u opštinskom veću, a vi ste rekli da je šest članova SRS podnelo ostavke, i da više nijedan član SRS jednostavno ne krši Zakon o sukobu interesa, ali nisam hteo da budem tužibaba i to je tako ostalo. Ivan Grubetić, predsednik skupštine, za medije je izjavio 14. juna, pa eto malo je kršio zakon. To je izjava člana SRS za medije 14. juna. Što se ostalog tiče, Slobodan Milošević je imao dva miliona glasova, Slobodan Milošević je imao i tri miliona i 260 hiljada glasova 1990. godine, 46 posto ukupnog glasačkog tela, Vojislav Šešelj je imao sto hiljada. Mi iznosimo naše ideje, naše programe, u jednom trenutku to je sto hiljada, u drugom trenutku to je milion i 115 hiljada. Mi smo imali 460 hiljada, pa smo imali 920 hiljada, a nadam se da će biti mnogo više nego milion, znači to je politička borba. Ponavljam još jednom, pratim, naravno. A priori nisam antiprotivan, prihvatam i dobre ideje i članova SRS, i članova SPS i sa time uopšte nemam problema. Znači, ne glasam odmah protiv zato što je neko predložio nešto iz druge političke stranke, nego se slažem sa nekim stvarima za koje politička stranka kaže da je dobra.
Po Poslovniku, gospodin Milovanović.
Poštovani predsedavajući, poštovane poslanice i poslanici, javljam se za povredu Poslovnika po članu 103. i 104. Dosta je bilo više uvreda na račun DS. Dolazim iz opštine Kučevo gde je na vlasti je SRS. Sada ću vam reći nekoliko stvari šta se radi u opštini Kučevo. Najpre je na prvoj konstitutivnoj sednici, od 43 odbornika u opštini Kučevo, koliko ima opština Kučevo, sa 17 odbornika, tadašnja vladajuća koalicija posmenjivala je sve direktore i promenila članove upravnih odbora. Radio sam u opštinskoj upravi Kučevo i izgubio posao u to vreme kada su radikali došli na vlast. Protiv mene nije podneta krivična prijava, ali sam dobio postupak na sudu. Samo da vam kažem da je u opštini Kučevo zgrada SO pod hipotekom i da je predsednik opštine, Zoran Milekić, uzeo kredit od Banke Inteza i za to založio zgradu Skupštine opštine. Dalje, na sednicama SO Kučevo glasaju građani, a ne odbornici. Imam disk sa tih sednica i podeliću svim poslanicima u sali. Bahatost predsednika opštine ogleda se u nenamenskom trošenju sredstava budžeta, zapošljavanju komšija, rođaka i kumova. On je svoju rođaku postavio na mesto načelnice opštinske uprave. Putevi se asfaltiraju do tj. SRS, odnosno do njihovih kuća. Imate u selu Resnica, put je asfaltiran do kuće odbornika SRS. Možete da dođete u Kučevo da budete moji gosti i da vidite šta se radi u ovoj opštini. Pored toga, jednom odborniku Jedinstvene Srbije je otet mandat, tako što se jednog dana na pisarnici opštinske uprave Kučevo našla njegova falsifikovana ostavka. Znate šta se tada desilo? Tada su radikali u Kučevu izmislili nešto novo - odbornika na određeno vreme. Sa tim odbornikom na određeno vreme usvojen je rebalans budžeta. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Naučili od vas.) Što se tiče Opštinskog odbora DS Kučevo, vi ne možete da uperite prstom ni na jednog člana DS. Što se tiče predstavnika SRS, o njima može mnogo da se priča i o njihovom radu u samoj opštini. Zahvaljujem se na strpljenju.
Gospođica Jasmina Milošević, po Poslovniku.
Poštovane kolege poslanici, da se obratim gospodinu koji je malopre pričao, prvo ste prozvali dvojicu ljudi koji nisu ovde, gospodina Petra Petrovića. Ako pričate o koaliciji u Jagodini... da, prozvali ste, rekli ste - gospodin Petrović nije tu, ali ću reći u njegovo ime. U opštini Jagodina u koaliciji nije samo Radikalna stranka sa Jedinstvenom Srbijom, između ostalog. Da je to koalicija koja ne radi kako treba, u ovom trenutku se ne bi otvarao jedan jedini i prvi u Srbiji akva park, da ne pričam šta sve još ima Jagodina. Živim na Novom Beogradu i tri godine čekam, gledam neku građevinu. Kao drugo, ako bi postojao kantar koji meri težinu reči koje se izgovaraju u kampanjama, možda danas ne bi bilo ni vlade. Hvala lepo.
Replika, prvi je gospodin Čolić, pa gospodin Miletić, pa gospodin Arsić, ako je replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, baš me iznenađuje iz čista mira neka panika u lopovskom žutom preduzeću DS. Ne znamo šta vas je izazvalo, nije gospodin Arsić toliko bio grub prema vama. Jeste izneo neke činjenice, jeste bio ubedljiv, jeste izneo argumente i svi građani Srbije koji prate ovu sednicu Skupštine Republike Srbije vide koliko su nadmoćni poslanici SRS u odnosu na sve vas. Gospodin, kome ime ne znam, citira da sam izjavio nešto za Dragana Markovića Palmu. Nikada nisam rekao da je gospodin Dragan Marković Palma diler droge, ne zbog toga što se bojim, jer mi srpski radikali se ne bojimo nikoga osim Gospoda Boga, mi smo glas svoga naroda, verno služimo svom narodu, da znam te podatke o gospodinu Palmi, verujete da bi ih izneo. Gospodin, koga uopšte ne znam, toliko je poznat u ovom parlamentarnom i političkom životu, podseća me na aspekt bunarske žabe. Znate šta to znači? Živela žaba u omeđenoj vodi, omeđeno ciglama, bunarom, zna samo za tu površinu vode, a onda se kojim slučajem našla ispred okeana i onda kaže - gle, otkud ovolika voda. Tako vi iz lopovskog žutog preduzeća. Našli ste se odjednom ispred ogromne vlasti, ispred velike vlasti, pa kradete. Pa onda kaže - kriminal, korupcija, beščašće – asocijacija DS. Eto, po tome ste vi poznati, ali ne sekirajte se, jer vrlo brzo će biti izbori, zbog toga vas panika hvata. Mnogi ste ogrezli u kriminalu i korupciji, pa zbog toga sada citirate šta su govorili poslanici SRS pre nekoliko godina. Ova vlada SRS podseća na crvljivu jabuku. Crvljiva jabuka ne čeka oluju, nju sruši prvi povetarac. Gospodo iz DS, previše je moćna poslanička grupa SRS u odnosu na vas. A gospodin ne znam koje novine čita, kupusov list, šta on čita, koje novine, koje knjige. Panika vas vata, gospodo iz DS.
Drug Miletić Mihajlović ima reč.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo poslanici, na ovo što je govorio gospodin Pivac, mogu samo ponovo da kažem da je do 2000. godine u industrijskoj zoni u mnogim gradovima i ujutru i posle završetka posla na hiljade ljudi dolazilo i odlazilo sa posla. Danas, nažalost, u nekim gradovima može da se kaže - puškom može da se bije i ne možete da vidite nekoga, figurativno rečeno. Što se tiče Požarevca, tada je bila moćna industrija, naravno koja je bila osakaćena pod sankcijama međunarodnim, kojima ste i vi na neki način doprineli, ali radila je Fabrika MIP, mesna industrija najperspektivnija u zemlji u toj oblasti, Voće produkt, Stižanka, Morava, Centar za živinarstvo, najbolji u bivšoj Jugoslaviji, Minel Kostolac, Ćeba tekstilna industrija, završni radovi, mlekara, Zanatservis itd. Sada da vas pitam, gde vam je sedište Elektrodistribucije za istočnu i centralnu Srbiju? Da li treba da bude u Požarevcu, gde se proizvodi struja, ili u Kragujevcu? Izvinjavam se što moram da gradiram, nemam ništa protiv Kragujevca. Za vreme Slobodana Miloševića i za vreme bivše vlasti znao se neki red i gde šta treba da bude. U Petrovcu na Mlavi takođe imamo osakaćenu privredu i posle 2000. godine imamo puste fabričke krugove bez radnika. ''Borac'', koji je nekada bio primer u oblasti poljoprivredne proizvodnje, koji je imao i pekaru, i hladnjaču, i fabriku kandiranog voća, koji je osvajao najbolja i najveća priznanja na Novosadskom sajmu, ostao je bez radnika, bez ičega, i to sve posle 2000. godine. Kakva je privatizacija učinjena posle 2000. godine? To je pravi odgovor na to o čemu vi govorite. Što se tiče Slobodana Miloševića, želim da vam kažem da vi iz Požarevca i mi iz Braničevskog okruga, a i šire, i cela Srbija, nećemo imati takvog čoveka koji je znao i umeo da brani srpske interese, interese naše države i svega onoga što je čovek u Srbiji. Zahvaljujući Slobodanu Miloševiću Požarevac je dobio mnogo i u infrastrukturi i u mnogim oblastima. On i dan-danas kao mrtav brani Srbiju onim što je Rezolucija 1244, on i danas kao mrtav doprinosi privredi Požarevca jer reke i mnogi ljudi dolaze da posete njegov grob.
Hvala, druže Mihajloviću. Replika, gospodin Valjarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se povodom replike gospodinu Pivcu. Da ga samo obavestim, pošto nije dobro obavešten, izgleda da su oni poprimili malo sindrom iz ove stranke DSS-a, neobaveštenih. Kada sam od svoje stranke dobio poverenje da postanem poslanik Srpske radikalne stranke, što mi je velika čast, dao sam ostavku na sve funkcije koje su bile u sukobu interesa. Sami znate da sam, kada sam postao direktor 2004. godine, kada smo ušli u lokalnu vlast u opštini Požarevac, jedini od direktora podneo ostavku na mestu odbornika. Prema tome, možete da proverite u opštini Požarevac da sam podneo bio ostavku i na mesto člana Opštinskog veća. Međutim, s obzirom da je Skupština bila zakazana 14. juna, tada smo tek verifikovali mandat novog člana Opštinskog veća, a ja sam već pre toga bio podneo ostavku, što je zavedeno i u pisarnici. Inače, da se vratimo sada malo i na opštinu Požarevac u vezi zapošljavanja. U programu Srpske radikalne stranke jedna od glavnih stvari jeste da se zaposle ponovo građani Srbije, s obzirom da milion građana je ostalo bez posla u celoj Srbiji. Požarevac, kao što je i kolega pre mene već rekao iz Socijalističke partije, nekada je bio moćan industrijski grad. Međutim, posle 5. oktobra došla je jedna po jedna privatizacija, pa ću da vas podsetim, gospodine Pivac, da je Centar za živinarstvo kupio kum Zorana Đinđića, da je posle toga došlo do zatvaranja te firme i dan-danas ne radi. A privatizacije koje su izvršene po starom zakonu, kada je gospođa Jorgovanka Tabaković bila, jedno od tih je i preduzeće ''Bambi'' iz Požarevca, sada je najuspešnija konditorska firma na Balkanu i šire. Građevinsko preduzeće Stig, koje je isto tada privatizovano po starom zakonu, kada je isto gospođa Jorgovanka Tabaković bila ministar, i dan-danas funkcioniše i zapošljava 500 radnika. To su jedini radnici, gospodine Pivac, koji odlaze na posao u industrijskoj zoni Požarevca, za vaše obaveštenje. Inače, što se tiče zapošljavanja, srpski radikali u opštini Požarevac nemaju nijednog zaposlenog. Niko nije ostao bez posla da bi mi nekoga zaposlili. Inače, u javnim preduzećima, što su potvrdili i članovi vaše stranke i svih ostalih stranaka iz demokratskog bloka, glasali su da Javno komunalno preduzeće bude najbolje preduzeće u opštini Požarevac za 2006. godinu, gde sam ponosan da se zaposlilo preko 40 ljudi, ali ne stranačkih, nego su se zaposlili ljudi za potrebe jer smo proživeli delatnost preduzeća. Kao što znate, i sada spremamo nove projekte i širimo i ponosan sam da ćemo još možda 30 do 40 ljudi zaposliti. To jeste zadatak koji sam dobio od SRS kao njen član, da sprovodim politiku Srpske radikalne stranke. Toliko samo radi građana Srbije.
Hvala vam, gospodine Valjareviću. Sulejman Spaho, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 26. reklamiram. Osvrnuo bih se na jedan događaj koji se desio u Bačkom Petrovcu, i pitam nadležne zašto se niko nije oglasio, a radi se o nemilom događaju, gde su muslimanski ekstremisti, razbojnici, napali Vladiku Hristomona. I ime svih čestitih muslimana, poštenih, izvinjavam za ovo što se desilo, kad već neko od nadležnih organa nije to uradio. Ne vidim ovde braću po veri, koji su trebali odmah da izađu i da osude ovaj nemili događaj. Da je bilo suprotno, mislim da bi ova sednica ceo dan trajala, navodno od maltretiranja nekih drugih nacionalnih manjina. Zato, gospodine potpredsedniče, molim vas da mi objasnite zašto se niko nije oglasio o ovom nemilom događaju?
Hvala, gospodine Spaho. Pokušaću još dok sam u mandatu. Gospodin Milan Avramović, po Poslovniku, pa gospodin Damjanović, po Poslovniku, pa gospodin Arsić, po replici.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, javljam se po članu 225. da kolegi poslaniku iz Demokratske stranke iz Kučeva, ne znam prezime i ime, izvinjavam se, dam nekih više informacija o aktivnom delovanju Demokratske stranke na lokalima, tačnije na lokalnim sredinama gde su na vlasti. Naime, poslanik sam sa opštine Savski Venac, gde je Demokratska stranka na vlasti od 2000. godine. Počećemo hronološki. Dakle, tu je bio DOS u pitanju, pa je ista garnitura pre 2000. godine prešla u DOS, pa iz DOS-a prešla u Demokratsku stranku, pa kada su 2004. godine bili lokalni izbori Demokratska stranka je uzela vlast u opštini Savski Venac gotovo samostalno, pa je zbog nekih predizbornih dogovora ušla u koaliciji sa Demokratskom strankom Srbije, koja i dan-danas funkcioniše na način kakav funkcioniše. Dakle, na opštini Savski Venac postoji šest mesnih zajednica. U svih šest mesnih zajednica date su prostorije projektnim biroima. Posle ću vam izneti neke detalje da je predsednik opštine po struci arhitekta. Dakle, nemojte vi nama da iznosite ovde podatke i činjenice ko je koga zaposlio. Dođite u opštinu Savski Venac, pošto ste nas pozvali da dođemo kod vas u kuću, dođite u opštinu Savski Venac, to je vaša kuća, gde ste vi na vlasti gotovo sedam godina. Pogledajte šta radi porodica Lučić, pogledajte šta radi porodica predsednika opštine, pogledajte šta radi firma predsednika opštine, pogledajte koliko je arhitektonskih rešenja doneseno samo u opštini Savski Venac dok je u njoj na vlasti predsednik opštine, koji je po struci arhitekta. Pogledajte koliko je službenika bilo pre 2000. godine, a koliko službenika ima danas. Iako je sprovedena sistematizacija ili racionalizacija radnih mesta u svim lokalnim samoupravama, pa i u ovoj, otpuštani su ljudi koji su tu radili po 20 i 30 godina, a na ugovore o delu su primani ljudi iz DS. Imate primer da je tehnička sekretarica DS, Opštinskog odbora Savski venac, zaposlena u mesnoj zajednici. Imate primer da je član DS Opštinskog odbora Savski venac zaposlen u mesnoj zajednici. Hoćete da nabrajam imena i prezimena? Imate primer da zakupac DS, koji je sponzor Opštinskog odbora, postane savetnik predsednika opštine, pa da svoju suprugu zaposli. Nemojte vi nama iznositi ovde neke podatke kao da mi ne znamo šta vi radite. Prvo morate da gledate u svoje dvorište, u svojoj kući, pa da izađete u tuđe dvorište ili na ulicu, a ne da nas još pozovete da budemo bolje upoznati. Druga stvar, kada su odbornici SRS na opštini Savski venac počeli da kontrolišu rad te uprave, pošto to ranije nije bilo moguće i nije bilo dozvoljeno, dobili smo odgovor na prost i jednostavan način. Počela je fizička primena demokratije na odbornicima SRS. Podsetiću vas da sam lično, kao šef odborničke grupe SRS u opštini Savski venac, sačekan i brutalno prebijen ispred opštine u prepodnevnim časovima, kada sam išao na sastanak sa predsednicom sindikata opštine. Iz kojih razloga? Da li je to demokratija koju vi sprovodite? Je l' to princip i način rada koji sprovodite i nama stavljate na teret da smo ovakvi i onakvi, zaposlili ovog ili onog? Pogledajte prvo sebe pa onda gledajte druge. Pogledajte obaveze koje ste dali u predizbornim kampanjama, kada već skupljate citate iz novina, pogledajte šta ste uradili samo na lokalnim sredinama u centru Beograda, gde ste na vlasti. O zaposlenima, o visini primanja. Predsednik opštine Savski venac danas ima šest savetnika koji primaju platu u visini načelnika jednog odeljenja. Trio je zatvoren, da su načelnici odeljenja ljudi od poverenja i kandidati DS; o školskim odborima, o upravnim odborima,o svim ostalim stvarima neću ni da govorim, besmisleno je. Prirodno je da jedna stranka pomaže svoje članstvo, ali na ovakav način, da ljudima koji rade 30 godina da otkaz zbog sistematizacije ili zbog drugačijeg mišljenja, a zaposle nekog klinca koji nema veze ni sa strukom, ni sa radnim stažom, da prima platu u visini načelnika odeljenja. I sve finansijske tokove kroz jednu opštinu da imaju isti ljudi na jednoj centralnoj opštini je živa sramota. Još jednom vas upozoravam, uđite u svoju kuću, pošto ste nas tamo pozvali, vidite kakvo je tamo stanje, pa onda izađite u dvorište kod komšije.
Gospodin Damjanović, po Poslovniku, pa gospodin Živanović, po Poslovniku, pa gospodin Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, slušao sam ovde dosta stvari koje su i principijelne i ne, ali moram da kažem neke stvari i mora ova skupština da zna neke informacije. Dugo godina sam radio u Rovinju, u Limskom kanalu, gde sam bio privrednik, imao sam svoj hotel i najveće suvenirske radnje u Evropi. Godine 91.došlo je do bratoubilačkog rata i vratio sam se u svoj Zemun, gde sam i rođen. Tamo sam imao velike probleme, čak sam bio na listi da me odstrele. Vratio sam se u Zemun gde sam rođeni počeo da radim kao privrednik. Imenovan sam od strane SRS 1997. godinekao Rom, prvi Rom u svetu izabran u Vladu Republike Srbije kao ministar. Radio sam u svim oblastima principijelno, što je interes države, normalno našeg naroda i romske zajednice, jer su mnogo očekivali od ministra. Došlo je do smene 2000. godine, što smatram da je i normalno, niko nije večit, ni mi nećemo živeti večito, tako i vlast nije večita. Došla je DS na vlast, tzv. DOS, što pozdravljam i poštujem svakog ko dođe voljom naroda na vlast, da se treba poštovati, vlast u lokalnoj i državnoj upravi. Desilo se nešto od DS, to sam doživeo u Hrvatskoj. Tamo su mi porušili, oteli, ostao sam živ i vratio se ovde. Došla je DS iz čista mira, DOS-ovska stranka u SO Zemun, gde je bio na čelu Vlada Janićijević, predsednik, koji je moj lični prijatelj, i imam hotel koji sam gradio 1991. godine, i zbog svega što se desilo nisam mogao dalje da završavam. Jednostavno došli su buldožeri, bio sam na jednoj međunarodnoj konferenciji, govorim afirmativno o državi, kada sam se vratio, moja kuća, dvorišna zgrada, porušena. Došli su buldožerima, i to je tako brutalno porušeno da je to bilo strašno. Setio sam se odmah Hrvatske. Međutim, nije se samo na tome stalo. Da li treba neko da mi se sveti što sam Rom, što sam član SRS i što sam bio ministar u SRS? To svim Srbima i ovoj Srbiji, smatram da je naša Srbija demokratska država i da treba da bude svakoj državi čast koja ima iz nacionalne manjine, od lokalnih do državnih uprava, funkcionere, kao što smo mi bili. SRS, moramo da kažemo, što je evidentno, najviše ima prisutnih nacionalnih manjina, i to je demokratija. Poštujem i drugu stranu, da li ima ili nema, ne ulazim u to. Hoću da vam kažem da nisam mogao da vršim kulturne manifestacije, inače sam predsednik Saveza društava Roma Srbije, gde su me izabrali u 65 gradova ove države, legitiman sam čovek u svojoj zajednici. Imamo jednogodišnje manifestacije u Zemunu. To su Svetski dan Roma i Kraljevi romske muzike. Na čega sam naišao? Ne može, nema mesta, zauzeto. Pomogao sam da se vrši jedna kulturna manifestacija za borce, tada je bilo u redu. Ali, kada sam tražio da održavam te manifestacije, nije bilo u redu. Mogu da kažem da niko nije hteo u skupštine opštine da me primi. Kako je došla demokratska vlast, poštujem demokratsku vlast i smatram da ne misle svi Srbi kao pojedinci, rekli su mi - to je, Jovo, politika. Bez obzira što je politika, ne može da se vrši odmazda prema nacionalnoj manjini, ne može da se vrši odmazda prema stranci kojoj pripadam. To je strašno. Smatram da je ovo demokratska Srbija, demokratska država, gde smo najviše naseljeni Romi od država u okruženju. A znate zašto? Zato što je srpska država demokratska i prihvatila je sve nacionalne manjine u svojoj državi. Tu smo se integrisali, imamo svoje kuće, porodice. Međutim, nije se na tome stalo. Romska televizija, to je velika čast, kod mene su bili gosti na Romskoj televiziji sve političke stranke,i DOS-a i ne DOS-a. Dođe Jelena Guskova, ona je politički strateg za istočnu Evropu. Rekla je ovako - vi Damjanoviću u Srbiji i Srbija bežite tri koraka ispred Evrope kada se tiče demokratije. Rekoh - hvala vam lepo, ali hoćete nam reći kako. U Evropi nema romske televizije, a kod vas u Srbiji ima tri televizije, to je prava demokratija, što Evropa nema. Molim vas lepo, šta biva, DOS ukida, smatram DOS, Demokratska stranka i ostali su na vlasti i ukidaju sve romske televizije. To je strašno. Bio sam sada na jednom međunarodnom skupu, gde su bili predstavnici država, i govorim u ime naše države, govorio sam u ime Skupštine, pozdravio sam tamo u ime Skupštine, u ime Srbije, ali kada me pitaju za televiziju šta da kažem. Demokratija ne sme da se zaustavlja u Srbiji, demokratija mora da se implementira i širi. Sve metode što sam rekao i pojave, to se guši demokratija u Srbiji. Nema niko pravo da guši demokratiju, a mi smo u ovom parlamentu, u ovoj kući, upravo da implementiramo demokratiju u svim pravcima i prema svim narodima i narodnostima koji žive u ovoj Srbiji.
Hvala, gospodine Damjanoviću. Gospodin Arsić, po Poslovniku, pa gospodin Živanović, po Poslovniku.
Dame i gospodo poslanici, nemam ništa protiv da poslanici izlaze za ovu govornicu i da iznose svoje stavove, ali ne bih da neki toliko sebi podižu cenu. Iskreno, ne verujem da ste izgubili posao, kolega, zbog političke pripadnosti DS. Biće da je u pitanju nešto drugo, nešto što se zove radna disciplina. Spomenuli ste zgradu SO Kučevo i rekli ste da je ona pod hipotekom. Jeste, u pravu ste, samo niste spomenuli da je, dok je DOS bio na vlasti u Kučevu, od 2001. do 2003. godine, ta zgrada rekonstruisana po Zakonu o javnim nabavkama za devet miliona, a pravi iznos je preko dvadeset. Ko je bio izvođač radova? Izvođač radova je bio Voja Paunović, poslednji predsednik SO Kučevo iz JUL-a, sada član G17. Od tih para je, gospodine, napravio mlin na ulasku u Kučevo. Od tih para je zagradio reku Pek i izazvao poplave 2004. i 2005. godine. Jeste, imaju zapisnici Republičke inspekcije za vodoprivredu. Kažete - asfaltiraju se putevi po Kučevu, pa se asfaltiraju i odbornicima SRS. Jeste tačno i nije tačno. Jeste, asfaltira se svima, pa i odbornicima SRS, kao i vašim odbornicima, jer je više puteva asfaltirano u poslednje dve i po godine nego u poslednjih 10 godina, što ste vi ili neki drugi na vlasti bili pre vas. Još nešto, gospodine, jednu činjenicu, a to je da ste samo u 2003. godini utrošili na ime reprezentacije onoliko sredstava koliko košta most po sadašnjim cenama u Neresnici. Tadašnji direktor Direkcije za izgradnju "Kučevo", izvesni Mića Dim, takav mu je nadimak, direktor Direkcije, sada radnik poreske uprave u Kučevu, preduzeće njegove žene duguje milionske iznose na ime nenaplaćenog poreza i vodi se krivični postupak za zloupotrebu službenog položaja. Takvi ste bili dok ste bili na vlasti. Napisano je više prijava od organa lokalne samouprave, krivičnih prijava, utužilaštvu niko ne postupa, ne znam zašto, kada budemo bili na vlasti mi iz SRS saznaćemo zašto, u to budete ubeđeni. Da ste bili dobri na vlasti, ne bi vašeg protivkandidata u drugom krugu pobedili sa dvotrećinskom većinom.
Gospodin Milanović, po Poslovniku, pa gospodin Živanović, po Poslovniku. (Aleksandar Vučić, sa mesta: Malopre ste rekli da je Živanović posle njega.) Pogrešio sam, izvinite, nisam video. Izvolite Milovanoviću.
Poštovani predsedavajući, izvinjavam se najpre predsednici naše poslaničke grupe što se upuštam u ovakvu repliku, to ne dolikuje demokratama, ali moram, zarad istine, zarad građana Srbije i zarad onih koji su glasali za DS, koja je pobedila na parlamentarnim izborima ove godine u opštini Kučevo. Ja sam predsednik Opštinskog odbora DS od 2004. godine. Sve ovo što je rekao gospodin Arsić nije istina. Da su protiv nekoga završeni krivični postupci, oni su bili političke prirode, ti ljudi bi bili u zatvoru. Čitava kampanja za te lokalne izbore je bila - držite lopove. Od pisanja grafita, od letaka, tako je izgledala ta kampanja, bilo je strašno prljavo od strane radikala u Kučevu i mi smo to osetili na svojoj koži. Dobio sam otkaz zato što sam predsednik Opštinskog odbora DS, a ne zbog discipline. Daću vam da pogledate rešenje moje, pa ćete videti. Nisam krao. Potičem iz poštene porodice, tako da ne možete da nas prozivate i zato sam izašao danas za govornicu, jer non-stop prozivate članove DS i poslanike. Druga stvar, o opštini Kučevo, sad ste me izazvali da kažem još neke stvari, vrlo je interesantno da je predsednik Opštinskog odbora SRS, kada je postavljen, prvo što je uradio zaposlio svoju suprugu u opštini. Ona radi na ulazu u opštinsku upravu Kučevo. Znate šta radi? Ona samo pokazuje - ovo su vrata broj 18, broj 17, broj 16 i to joj je posao. Zamenik predsednika Opštinskog odbora SRS je svoju suprugu zaposlio u biblioteci. Samo da znate da ukupno čitalaca u opštini Kučevo ima samo 100 i šest radnika biblioteke, svi su iz SRS. U upravnim odborima nema nikoga iz DS. U skupštinskim telima nema nikoga iz opozicije, samo su radikali, svuda i na svakom mestu. Druga stvar, što se tiče tih silnih puteva, vi se hvalite putevima koje je uradila Direkcija za puteve, a ja ću da vam kažem, asfaltiran je put do direktora Direkcije za izgradnju opštine Kučevo, koji je iz SRS. Što se tiče demokrata, kada ste čistili sneg prošlu zimu, u selu Cerovica, gde demokrati drže savet, niste očistili sneg. O krađama nemojmo da pričamo. Pobedićemo vas na lokalnim izborima narednim, a onda će se videti ko je krao u opštini Kučevo.
Hvala, gospodine Milovanoviću. Po Poslovniku, gospodin Vučić, pa gospodin Živanović, pa gospodin Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, izašao sam ne zato što znam precizno svaki detalj o tome koliko je neko iz DS ukrao para u Kučevu, da li je Mića Dim ili neko drugi. Ne znam ko je Mića Dim, ima slikovit nadimak, da mi kažu - Mića Dim odmah bih pomislio da je iz DS, ne znam zašto. Izašao sam zbog nečeg drugog. Već drugi dan zaredom slušamo od poslanika DS kako nam ovde saopštavaju - nama demokratama to ne priliči, a onda kažu najteže moguće i najpokvarenije moguće rečenice izgovore upravo sa ove govornice. Nemam ništa protiv toga da vi kažete šta god želite, najteže reči da upotrebite, ali to pokvarenjaštvo malo suzbijte, to kao mi smo mnogo fini, nećemo, a onda ćemo da izgovorimo najstrašnije reči, najstrašnije neistine ili nije važno šta, ali eto, mi imamo opravdanje jer mi smo demokrate, mi možemo da radimo šta bilo. Kada sam rekao malopre, da me pogrešno ne razumete, oko gospodin Dima, to je isto kao gospodin Keks, ali čujem da je bilo problema sa gospodinom Keksom, pošto gospodin Keks nije dobio odgovarajući posao koji je dogovorio sa predstavnicima DS u Leskovcu, pa ih sad gospodin Keks juri po Leskovcu. Znači, oni su uspeli čak i gospodina Keksa da prevare, a tako je izgleda prošao i gospodin Dim. Ko zna šta će sve da bude kad je DS u pitanju? Nisam razumeo šta vam je zamerka oko upravnih odbora i ne znam čega. Je l' vi govorite o tome - zaposlena je žena, i to kažete nečija supruga, koja radi, ne znam, radi i pokazuje gde će ko na koja vrata da uđe, i za to ima platu 20-30.000, 40.000 dinara. Moram nešto da vam kažem. Znam neke vaše. Ne neke vaše, nego skoro sve vaše članove familija, prijatelje ovde u Beogradu koji ne rade ništa, jer ih je sramota da bilo kome pokažu bilo koja vrata, a kradu po 40 miliona, čoveče, a ne da primaju platu 40.000 i da vredno rade za tu platu. Kako vas nije sramota? Jedino što im je posao, to je da poznaju nekog iz DS. I onda, koliko će posao da bude od toga, tolika provizija ide u kadu DS. Svi u ovom gradu znaju tačno trojicu advokata kod kojih treba da odu, koji im kažu koja je tarifa za kojeg gradskog funkcionera, a nema nijedna, nema da priđete bez 10.000 evra. Nekad je bilo, kada je SPO upravljao, znalo se da dođeš do onoga u Direkciji za izgradnju grada ili kako je već tačan naziv, za to je 10.000 maraka, za ovo drugo je moglo i po tri do pet hiljada. Kod vas nema bez 10.000 evra kod bilo kojeg da se dođe, bilo šta da se uradi i bilo šta da se napravi. Problem je u tome što negde radi neka žena. Vi biste da otpustite sve radikale. Podsetiću vas, došli ste na vlast, otpustili ste trudnicu, danas pokojnog nekadašnjeg predsednika Gradskog odbora Srpske radikalne stranke Dragana Ljubojevića, radila je u Vladi Srbije. Ženu u osmom mesecu trudnoće ste otpustili, u osmom mesecu trudnoćekoja je radila u Vladi Srbije, zato što ste znali da je njen muž u Srpskoj radikalnoj stranci. Izvinite, ako me ikada iko bude pitao, nikada ne bih otpustio nikoga iz Demokratske stranke koji je u osmom mesecu trudnoće, ni u prvom mesecu trudnoće, samo zato što mu je suprug ili supruga u bilo kojoj stranci, pa makar i u vašoj. Moram da vam kažem, nije to dobar manir, kao što vam neko reče, pogledajte u svoje dvorište i svi zajedno da pogledamo gde i kako probleme da rešavamo, siguran sam da stvari nisu crno-bele, siguran sam da svako od nas pravi greške, ali ono što sam sasvim uveren, to je da apsolutno najveća i nepodnošljiva korupcija i kriminal upravo u beogradskoj upravi. Da vas podsetim, otiđite na Autokomandu danas. Jedan od predstavnika Grčke banke mi je rekao, kojeg sasvim slučajno poznajem, govorim vam zato što je iz Evropske Unije, pošto vi njih poštujete kada nam otimaju Kosovo i Metohiju, rekao mi je, u Solunu ili Atini biste imali milion ljudi na ulici da im ovo neko radi. Četiri puta ste dizali trotoare i čuda neka na Autokomandi, radili, radovi su ukupno izašli u visini oko 10,5 - 11 miliona evra, da nikom živom nije jasno šta ste radili. Četiri puta i to u roku od dve i po godine, zato što vi niste u stanju da uradite nijedan kapitalni projekat, ništa veliko za građane, zato što ne razmišljate o narodu, o građanima. Od mosta preko Ade Ciganlije nema ništa. Od mosta preko Dunava koji ide između Zemuna i Borče nema ništa. Ni od čega nema ništa, samo od provizija puni džepovi. To je ono o čemu mora da se govori. Mora da se kaže, pa ljudi, to su milioni evra. To nije da li mu žena radi ili mu ne radi žena, neka radi, neka svačija žena ili svačiji muž neka negde radi, neka svi ljudi budu zaposleni. Dajte ljudi da ne bude lopovluka, da ne bude krađe i to na milione evra. Hvala onima koji će to da iskorene, gospodine Mrkonjiću, hvala građanima Srbije što takvu korupciju ne mogu da istrpe.
Hvala. Gospodin Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što i sami građani Srbije vide, danas u ovom parlamentu jedino su aktivni poslanici Srpske radikalne stranke. Vidimo sa ove leve strane kako funkcioniše i kako radi poslanička grupa ove DOS-manlijske koalicije. Vratiću se na tačku dnevnog reda, gde smo počeli da pričamo i da definišemo, kao što reče ministar koga trenutno nema, izgleda da je curica za sve, svi znamo da je on dobra devojčica, ali vidim da ga nema prisutnog ovde na današnjoj sednici. Verovatno bi mi odgovorio na nekakvo moje postavljeno pitanje. Ali. ako se povratimo od 2000. godine naovamo vidimo da vi želite, odnosno da sve ono usaglasite na lokalnom nivou da bi to bilo u skladu sa Evropskom Unijom. Mislim da vi nećete to sve moći pokriti, jer ako pogledamo ovaj spisak i predlog kandidata za članove Vlade i nove otvorene Vlade, i ako pogledamo svakog od njih i pogledamo biografiju i sedmogodišnji rad mnogih od vas, mislim da ćete se duboko zamisliti. Sve će biti pod jednim velom tajne. Ja ću da se okrenem da bih vam prikazao pravi primer, to je ministar pravde, Dušan Petrović. On je bio predsednik opštine četiri godine u Šapcu. Posle toga više nije smeo da se kandiduje, verovatno je trebalo sve svoje tragove, jer ako budem rekao kakve tragove predsedavajući će odmah da me opomene, trebalo je da ih pokrije. Mnoge zloupotrebe su bile tada koje su pratile, znači, zloupotrebe u Šapcu, pa i posle njega, pa i sada su aktuelne i aktivne. Pa vezano je samo, ako pogledamo za privatizaciju svih šabačkih firmi, videćemo koliko je tih ogromnih zloupotreba bilo i koliko se danas po sudovima te firme i ti radnici po sudovima vozaju, da bi im se na kraju reklo, evo, pa videćemo, sve zavisi od ročišta, da prođe vreme, ili da bi predmet zastareo, ili bilo kojim drugim metodama i metodologijama da bi se to na neki način sprečilo. A da bi oni, da kažem, politički tajkuni i tajkuni koji danas vladaju šabačkom opštinom, moram vam reći, oni su na ključnim mestima, jer kao i ova država, drži je mafija, pa moram vam reći, takođe i opštinsku vlast u Šapcu drži mafija. Evo, pogledajte, verovatno je ona prisutna u svakom gradu, to je građevinska mafija. Ti tajkuni svugde kupuju, po područjima unutar grada, gde su aktuelni prostori, da bi mogli da izgrade sebi ili stanove ili objekte u kojima bi mogli da sutra prodaju određenim kupcima. To se isto danas dešava u Šapcu, gde su mnoga preduzeća nelegalizovana, odnosno ti građevinski objekti su nelegalizovani, a prodaju se stanovi. Pitam se kako i na koji način je to moguće, a verujem da je to isto prisutno i u ostalim gradovima širom Srbije, a naročito tamo gde je DOS bio na vlasti. Ako se ponovo vratimo i ako vidimo, ovde je bivši ministar za privatizaciju, čovek koji je u mnogim transakcijama, žutim radnjama, i ako pripada ovom žutom korpusu, učestvovao i za koga vezuju mnoge sramne afere. Takođe, ono što bih isto tako napomenuo, evo pogledajte sadašnjeg ministra za poljoprivredu, Slobodana Milosavljevića, čoveka koji je bio predsednik Privredne komore Srbije, za koga su takođe vezane mnoge afere, ali eto zato što je bio takav, vi ste mu podarili da bude ministar poljoprivrede, jedne od najatraktivnijih i najtežih danas grana u Srbiji. Evo, iza mene, verovatno javiće se poslanik iz Demokratske stranke koji je iz Šapca, za koga su takođe vezane mnoge afere, vezane i za kupovinu stana, pa dolaskom službenog automobila na ove sednice i sve ono što je negativno, ali verovatno ona će izaći za ovu govornicu da bi mogla o sebi da kaže mnogo. Hvala.
Hvala. Gospođa Lovrina, izvolite.
Poštovane kolege narodni poslanici, ja sam Daniela Lovrin-Gavrilović, narodni poslanik Demokratske stranke i dolazim iz Šapca. Demokratska vlast je u Šapcu od 2000. godine do2007. godine uradila mnogo. Kada smo došli na vlast 2000. godine, prvi budžetza 2001. godinu bio je 250 miliona dinara. Budžet opštine Šabac za 2007. godinu je 2.900.000.000 dinara. Nije mnogo, složićete se sa mnom, mislim da može da bude veći, ali je svakako to dokaz da se u našoj opštini radi. Dakle, to svakako ne znači, kao što je rekao gospodin Živanović, da su to loše privatizacije, da su to preduzeća koja ne rade. Naprotiv, u opštini Šabac se radi. To dokazuje i ovaj budžet. Molim vas, predsedavajući, da umirite gospođu Vjericu Radetu, koja sve vreme dobacuje i jako se nepristojno ponaša. Dakle, demokratska vlast u opštini Šabac radi veoma dobro. Mi smo to pokazali na izborima 2000, na izborima 2004. godine, a tako će biti, potpuno sam sigurna, i na ovim lokalnim izborima, gde će Demokratska stranka pobediti, kao što je pobedila i na prethodnim lokalnim izborima. Što se tiče mog prethodnog govornika, gospodina Srboljuba Živanovića, moram da napomenem da SRS u Šapcu, odnosno odbornička grupa SRS gotovo i ne postoji. Posle lokalnih izbora 2004. godine startovali su sa 11 odbornika. Danas ih ima samo dva, a ko je i kakva je Srpska radikalna stranka, to dokazuju njeni predstavnici na svakom koraku. Govoriću o mom prethodniku Srboljubu Živanoviću, čoveku koji je dug za komunalne usluge platio tek pošto je tužen, gospodinu Srboljubu Živanoviću, čija je potrošnja električne energije nula. Dakle, protiv gospodina Srboljuba Živanovića podneta je krivična prijava za krađu struje. Tako je, zbog struje. Srpski radikali, koji brinu o građanima Srbije, kradu struju. Srpski radikali koji brinu o građanima Srbije, ne plaćaju račune. E, gospodo, to su srpski radikali. To građani Srbije znaju. Zbog toga srpski radikali nikad u Srbiji neće doći na vlast. Hvala vam.
Gospodin Veroljub Arsić, po Poslovniku, pa gospodin Rakovac, po Poslovniku, je li tako?
Dame i gospodo, iznenadio sam se od svog kolege iz Kučeva, kada kaže - kad mi dođemo na vlast, videćete ko je lopov. Pa, čoveče, znate li šta pričate? Vi ste na vlasti, bre. Vi imate i policiju, imate tužilaštvo, imate sudove, pa hapsite lopove. Nemojte da gledate iz koje su stranke. Samo, izgleda mi da ćete tada prvo morati svoje da hapsite. Evo ovako, kako to izgleda: u Demokratskoj stranci što je god čovek veći lopov, on više napreduje. Evo, vidimo - Mića Dim, pričaju da duguje od 15 do 18 miliona dinara poreza. Bio je direktor direkcije, bio je radnik poreske uprave, sada je čovek unapređen. Unapredili ga u direktora Republičke poreske uprave u Kučevu. Eto kako vi hapsite lopove. Da li vi imate više bilo kakvo pravo da bilo koga, onog lopova koji ukrade kokošku, jaje, ili nešto drugo, uhapsite? Pa, nemate. Prvo lustrirajte sebe, kako tu reč volite da koristite. Dalje, kada je u pitanju ta vaša famozna pobeda na parlamentarnim izborima, kažite sve do kraja. Pedeset glasova i jedna i druga politička stranka preko proseka Republike Srbije. Ali, gospodine, zaboravili ste da kažete da je bivši predsednik Izvršnog veća Skupštine opštine Kučevo, Branko Janković, zamenik direktora Narodne kancelarije. Pa, nisu ljudi iz Kučeva, nema štale u koju niste vodili i Đilasa, i Tadića, da obiđe. Nema teleta koje niste pomazili. Doduše, ovi neki ne znaju ni šta su to radili, ali znaju da su negde bili, bar se nadaju. Narodnim parama ste pravili kampanju tako što ste poklanjali računare po školama itd. Koliko ste uložili u tu kampanju, sramota je da pobedite za 50 glasova, sramota. Još nešto, nije ta vaša pobeda nad Srpskom radikalnom strankom. To je više pobeda nad vašim koalicionim partnerima, jer smo mi zadržali isti broj glasova. Vi ste prikupili iz G17, iz DSS-a, iz ovoga, iz onoga i napravili glasove. To je vaša pobeda. A o vašim rezultatima, kada sam počeo i tu priču o kriminalu i lopovima, neko krade na veliko, to je taj Mića Dim, a imate i one jajare, koji vam kradu na sitno, to vam je bivši predsednik opštine. E, on je ukrao deci sa škole crep, postavio ga na opštinski lokal, napravio ugovor kao da je to sam investirao i od opštine je sam sa sobom napravio zakup na 25 godina. On nije mogao da postane direktor jer je sitna riba pljuckavica, mali lopov. Hvala.
Hvala, gospodine Arsiću. Ima reč po Poslovniku gospodin Rakovac, pa gospodin Živanović, pa gospodin Milovanović, pa gospodin Milivojević - svi po Poslovniku.
Gospodine potpredsedniče, reklamiram član 103. stav 1. Poslovnika, koji kaže - govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu. Podsetio bih vas da se nalazimo u Skupštini Srbiji, ne nalazimo se ni u skupštini opštine ni Šabac, ni Kučevo, ni Požarevac, ni Jagodina, niti u bilo kojoj drugoj skupštini opštine. Znate, nekad je u ovoj zemlji postojao Teatar levo, koji je imao trominutne drame u četiri čina, koje su se zvale "klejbezable", a ove replike me na to podsećaju. Jer, replika traje tri minuta i za tri minuta svi hoće da glume ovde, razumete, jako duhovite ljude i da iznose prljav veš o svojim protivnicima, što mislim da degradira ovu skupštinu i ovaj dom. Mislim da biste trebalo da sprečite dalje ovakve diskusije, da date jednu pauzu, da se glave malo ohlade i da se vratimo dnevnom redu. Na dnevnom redu danas nije nijedna opština u Srbiji, na dnevnom redu je Evropska povelja o lokalnoj samoupravi.
Hvala. Ima reč gospodin Živanović, gospodin Milovanović, pa gospodin Milivojević.
Dame i gospodo poslanici, čudi me da je direktor javnog komunalnog preduzeća, gospođa Daniela Lovrin, čiji je muž i zamenik opštinskog javnog tužioca, pa se pitam prevashodno, jer je u Šapcu 12 odbornika, a od 12 je ostalo 7 odbornika, i moram vam reći, na prethodnim parlamentarnim izborima najjača politička partija, koja je najviše osvojila glasova, jeste baš Srpska radikalna stranka - 32,6%, a demokrate su imale 26,7%. Onda vidite ko će na sledećim lokalnim izborima pobediti u šabačkoj opštini, jer je svima dogorelo do nogu i do noktiju. Siti su svi žutih obećanja i žutog lepka na koji je trebalo da se zalepe građani ovih sedam godina. Što se tiče svega što je gospođa pokušala da diskredituje moju ličnost i, ono najvažnije, obraz Srpske radikalne stranke, to nije mogla i nisu mogli zbog toga što sudske presude koje su sada prisutne dolaze u moju korist. Nikada nikoga nisam tužio, ali sam morao njih da tužim da bih dokazao svoju nevinost i svoje poštenje. Sigurno ne bih bio u ovoj političkoj partiji u kojoj se danas nalazim da me ne krasi poštenje, da me ne krasi ono zbog čega svaki put kada izlazimo za govornicom to iznosimo pred građane Srbije, odnosno pred građane svoje opštine. Takođe moram da kažem da je otišla, a nije odgovorila na pitanje kako koristi službeni auto, kako koristi sve one beneficije koje danas koristi kao direktor javnog preduzeća. Nije ih se odrekla, već ih i dalje koristi i dolazi kolima na sednice skupštine opštine. Verovatno, moram da vam kažem, ona sa svojom rođenom sestrom, koja je takođe direktor javnog preduzeća za građevinsko zemljište u Šapcu, da su njih dve glavne perjanice Dušana Petrovića, jer su one te koje su falsifikovale izborne rezultate i 2000-te, i 2003. godine, jer su rođene sestre bile u izbornoj komisiji. Pa sada vidite kako se to u Šapcu danas radi. Hvala vam.
Hvala, gospodine Živanoviću. Gospodin Milovanović ima reč.
Poštovani predsedavajući, javljam se po Poslovniku, član 103, i više se neću javljati. Javljaću se vezano za zakone, ali moram samo Veroljubu Arsiću neke stvari da odgovorim, ne samo njemu, svim prisutnim poslanicima, građanima opštine Kučevo koji su glasali za Demokratsku stranku. Gospodin Mića Stojadinović, zvani Dim, nije član Demokratske stranke, on je član Vlaške demokratske stranke Srbije. Što se tiče bivšeg predsednika opštine Kučevo, to je takva hajka bila na tog čoveka u vreme predizborne kampanje, ali, nažalost, sve krivične prijave su odbačene i od toga nema ništa. Druga stvar, koja je vezana za ove vaše optužbe i za toKeks Dim i ostalo, nadimak predsednika opštine Kučevo je De Niro, Al Kapone, i firma se zove "De Niro". Tako da to Al Kapone sam rekao zbog ponašanja predsednika opštine Kučevo. Predsednik opštine Kučevo ima svoju privatnu građevinsku firmu i radnici u toj građevinskoj firmi pre podne rade.
Molim poslanike da budu dostojanstveni. Izvinite, gospodine Milovanoviću.
Pre podne oni rade u opštinskoj upravi, a posle podne u njegovoj firmi. Sve projekte za mostove, puteve i ostalo radi firma "De Niro", naravno. A sada taj posao radi njegov brat, zato što on više ne može po Zakonu o sukobu interesa, zato ga mi u Kučevu zovemo Al Kapone, iz milošte. Još par informacija ovako vezano za opštinu Kučevo, pre nego što dođete u opštinu Kučevo, jer to čudo morate da vidite, to nema nigde na svetu, nema u Beogradu, nema ni u Vojvodini, nema naravno nigde, to je specifično za moje rodno mesto. Sve što je urađeno, znači opština Kučevo je trenutno u velikim dugovima, i opravdana je bojaznost Demokratske stranke da ćemo posle pobede na sledećim izborima biti u ozbiljnim problemima kako sve te dugove da vratimo. I ovo zaduživanje opštine i sve ono drugo što je urađeno. U Kučevu se prave crveni trgovi, neki kineski, šta li su već, ništa drugo nije urađeno, i građani piju nekvalitetnu vodu. A što se tiče reke Peka, problem je sasvim drugi, problem je u neodržavanju rečnog korita, a ne u smislu da je gospodin Borislav Paunović nešto tamo uradio što nije trebalo po zakonu. Uostalom, zapisnik imam i mogu pokazati svakom poslaniku prisutnom u sali o svemu što se dešavalo u opštini Kučevo od dolaska SRS na vlast. Ali, ništa ne brinite, građani opštine Kučevo, na sledećim izborima pobediće Demokratska stranka i izvući će vas iz krize.
Hvala, gospodine Milovanoviću. Reč ima gospodin Srđan Milivojević, po Poslovniku, pa gospodin Rakovac, pa gospodin Arsić, po Poslovniku. Neće gospodin Rakovac, on odustaje. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, da mi je neko rekao da ću da vidim ovakvo oduševljenje među poslanicima SRS na pomen Al Kaponea ne bih verovao. Zaista ovakvo uzbuđenje verovatno budi sećanja na stara dobra vremena i nostalgična vremena. Ne znam zašto ovde prozivate ljude koji nisu u sali, a gospodin Mića Struja je ovde u sali i čitava je Srbija malopre imala prilike da vidi gospodina Struju, ne znam zašto njega u Šapcu zovu Struja, koliko znam Nikola Tesla je izmislio struju i ne znam zašto njega zovu Struja, verovatno ima neke probleme sa strujom. Međutim, kada govorimo o nekim drugim stvarima i o nekim drugim vremenima, čuli smo, pa hvala gospodu bogu, gospodine Nikoliću, da se kod nas merilo inteligencije ne meri jedinicom Toma, mi nemamo nikoga poput vas i na to smo ponosni. Dakle, želim samo nekoliko stvari da kažem.
Molim vas, samo bez uvreda.
Želim samo nekoliko stvari da kažem sa ove govornice. Mi danas imamo na dnevnom redu veoma važnu povelju i zaista bih da vratim raspravu na tačku dnevnog reda. Žao mi je što određeni poslanici iz SRS ne razumeju ovu moju diskusiju i ne razumem zašto ovako burno reaguju, i ne razumem zašto ovako ne žele da učestvuju u raspravi na jedan civilizovan i demokratski način, da iznesu svoje argumente i da kažu zašto ova povelja nije dobra za Srbiju ili zašto je dobra, i zašto ovu raspravu koriste za raspravu na nivou sednica skupštine opštine. Kada smo preuzeli instituciju predsednika parlamenta, gospodin Oliver Dulić je obećao da će ovu instituciju probati da izgradi da služi ponovo na ponos građana Srbije i da povrati poverenje građana Srbije u ovu instituciju. Ovakvim replikama i ovakvim diskusijama to poverenje se svakako ne gradi. Malopre smo čuli plakanje nad otpuštenom ženom koja je trudna i meni je jako žao svake žene koja je trudna, a ostala je bez posla. Ali mi mnogo više žao onih trudnih žena koje su u Šapcu bile primoravane 2000. godine da, uz šamare, pojedu letak ''Otpora'', a tada na vlasti nije bio ni Otpor, ni Demokratska stranka. Postoje podaci, gospodine Todoroviću, lično ću vam doneti fotografiju te žene i zapisnik iz Policijske stanice. Tada ste vi bili na vlasti u ovoj zemlji, tada ste obavljali najodgovornija mesta u ovoj zemlji, tada ste imali ministarska mesta i tada niste davali ostavke kada su trudne žene, uz šamare, bile prinuđene da pojedu letak Otpora. To govori o vašoj demokratičnosti, o vašoj brizi o trudnim ženama, o vašem doprinosu razvoju nataliteta u Srbiji. Znam da vas boli istina, to zna da vređa, to zna da pogodi, istina mnogo vređa, i žao mi je što vas istina tako vređa, što takav efekat, gospodine Nikoliću, na vas proizvodi istina.
Dajte poslaniku da kaže šta misli.
Želim zaista da vratim diskusiju u jedan normalan kolosek, da podsetim samo kako je izgledao grad Šabac 2000. godine i da kažem, neće ovde biti merilo onaj ko ima jače mišiće, ko bolje psuje, ko bolje pljuje, već onaj ko ume jezik argumenata i činjenica da suprotstavi jeziku nagomilane bahatosti i primitivizma. Mi u ime Demokratske stranke danas to pokazujemo da znamo. Molim poslanike Demokratske stranke da ne učestvuju u ovako prizemnim raspravama i da samo snagom argumenata pokažemo zašto Demokratska stranka smatra da je ova povelja potrebna Srbiji i zašto Srbija mora da ide u Evropu. Hvala.
Hvala. Gospodin Vučić, po Poslovniku, pa gospodin Todorović. Mada sam već dao reč gospodinu Arsiću. Vi ćete da se dogovorite.
Dame i gospodo narodni poslanici, iznenađen sam da niste opomenuli prethodnog govornika, gospodine Mrkonjiću.
Oprostite mi, izvinite, molim vas, u žaru diskusije.
Nemam problem sa tim. Računam da bi on zaslužio opomenu da je iole pristojan i da iko pristojan nešto od njega očekuje. Inače, od poslanika iz Demokratske stranke samo slušamo o pristojnosti, ali su apsolutno najnepristojniji u čitavoj Skupštini. Nijednog poslanika neke druge političke stranke nisam video da je toliko nepristojan koliko su to danas pokazali poslanici Demokratske stranke, danas i juče. Da mi razgovaramo o nečemu ovde, o tome da je Nikola Tesla izmislio struju, kako to reče moj prethodnik i neki drugi. O tome zaista ne mogu da razgovaram. To pokazuje kakvi su intelektualni kapaciteti Demokratske stranke i koliko vi iz Demokratske stranke pojma nemate o onome o čemu pričate. Je li je to ta Evropa o kojoj nam vi govorite, je li je to ta Evropa u kojoj vi ni znate ni šta je izumeo Nikola Tesla, ni šta je izumeo neko drugi, ni šta je, recimo, izumeo Edison, ni šta je izumeo Mihajlo Pupin ili bilo ko drugi u ovoj zemlji ili nekoj drugoj zemlji. Ljudi, da li vi zaista te elementarne stvari ne znate. Onda nam držite lekcije ovde o tome hajde da prekinemo, jer vi imate ne znam takvi ste i takvi, a nas čeka da idemo u Evropu. Da li je to Evropa? Izvinite, ako je to ta Evropa za koju se zalažete, u kojoj će svaki od vaših direktora, svaki od vaših gradskih ministara da bude težak oko 10, 15 i 50 miliona evra, a da vi pri tom govorite narodu mi odosmo u Evropu, jer imamo para da pokupujemo pola Evrope, a ti narode nosi zastavu za nama i živi sve bednije, živi sve jadnije, a mi ćemo i usput i ono malo što ti je ostalo da opljačkamo preko raznih cementara i svega drugog. Čuvajte se, ne znam kako možete da sprečite, bez obzira što ste vlast, da Kolesar progovori. Čujem da je rešio da progovori, da kaže ko mu je sve zapovedao oko cementara i za koga je kupovao stanove. Šezdeset pet stanova, dame i gospodo. Evo, moram da vam kažem da sam dobio informaciju da će da progovori i da će da saopšti ko mu je to iz vrha DS-a govorio da čini na takav način, kako bi rekli ovi njihovi evropejci "top of the top", baš je taj u pitanju, a neki drugi evropejci bi rekli "capo di tutti capi". Taj je bio odgovoran, ali ćete to uskoro saznati od pripadnika vaše stranke, inače šefova kabineta nekada predsednika vaše Vlade i svega drugog. Nemam nikakav problem sa tim. U međuvremenu, pripremiću knjigu "hiljadu zašto i hiljadu zato" i "reci ko je", doneću, pokloniću to poslanicima DS-a, da saznaju nešto i o Nikoli Tesli, da saznaju nešto i o drugim srpskim velikanima. Biće dobro i mnogo bolje i za Srbiju i za naše građane, a nadam se da nas više nećete na takav način sramotiti i blatiti ugled Srbije, pa ni u Evropi.
Gospodin Todorović po Poslovniku, pa gospodin Arsić, pa gospodin Duvnjak. Odustaje gospodin Duvnjak.
Dame i gospodo poslanici, imali ste priliku da vidite i da čujete čoveka koji je prošao određenu školu. Određena škola je bila organizovana od strane Amerikanaca, čitava mreža, dali su joj ime, fašistički znak u obliku stegnute pesnice i sve metode kako se razbija jedna država. Ta organizacija zvala se "Otpor" i prethodni govornik je bio jedan od viđenijih članova. To su ljudi koji su direktno radili protiv interesa sopstvene države, učeni na koji način treba da lažu, da obmanjuju građane Srbije, kako bi bila srušena vlast. Kada su došli na vlast, onda su krenuli da je sprovode po svojoj meri. Mi smo na to ukazivali odmah od 2001. godine. U aprilu je izašla parola od SRS-a "DOS je najgori". Kako su vladali imate prilike da vidite sada u ispovestima pojedinih ministara, šefova kabineta, direktora Biroa za javnost ili kako se već zvala - Beba Popović, da vidite kako su se Surčinci, Zemunci, od Čumeta, pa redom, šetali po Vladi, kako su naređivali ministrima šta da rade, koga da pritvaraju, koga da hapse, koga da puštaju iz zatvora, koga su posećivali u zatvoru, sve redom. Imali ste prilike da vidite kako je predsednik Vlade sarađivao i sa Zemuncima i sa Surčincima, zbog čega je pobuna Jedinice za specijalne namene rešena onako kako je rešena i da danas ne postoji nijedna jedina dilema i sumnja da li je 2000. godine na vlast došao najveći šljam iz Srbije, najveći šljam. Oni koji su uništili Srbiju, i to je ono što građani Srbije prepoznaju. Vi ste sedam godina na vlasti. Ponovo vas pozivam, koga ste vi to od SRS-a, kog člana SRS-a ste vi uhvatili u kriminalu, koji je to, ili na vlasti ili u sopstvenom poslu. A vas su, između ostalog, našli da trujete sopstvene građane prerađevinama koje im prodajete u obliku pljeskavica i nekih drugih namirnica. Izbegli ste zakonsku odgovornost samo zato što ste član DS-a. I vi bilo kome i bilo šta govorite. Možete da pričate šta god hoćete, ali građane Srbije da lažete više ne možete. Njima je potpuno jasno. I ima jedna stvar u koju stvarno treba da vas uputim. Pogledajte rezultate izbora od 2003. godine i valjda sve treba da vam bude jasno.
Gospodin Arsić, pa gospodin Srđan Milivojević.
Dame i gospodo poslanici, za nas čija se inteligencija meri atomima, Robert De Niro je glumac. Ne znam kakve veze ima sa mafijom. Čovek radi jedan posao. Tvrdnja za Miću Dima da nije član DS-a, nego Vlaške demokratske stranke, da to nije isto, prilično je smešno. I Živa Lazić vam je u Velikom Gradištu isto iz Vlaške demokratske stranke, pa je bio kandidat za poslanika, na ovim istim izborima. U čemu je problem? Problem je u tome što vi ne znate više kako da prevarite biračko telo, pa izmišljate nekakve vlaške demokratske stranke, romske demokratske stranke itd. U tome jeste vaš problem. Kada ste spominjali dugove Opštine Kučevo, otkad je SRS na vlasti u toj opštini priličan iznos smo morali da isplatimo za radnike koje ste otpustili, a dobili su opštinu na sudu. Poslednja presuda je protiv izvesnog Toze mafijoze, ali taj nadimak mu nismo mi dali, niti je ikada bio sa nama, a vi ste tog Tozu mafijozu pokušali da prevarite, pa je tužio opštinu Kučevo, i sada treba da plati opština Kučevo, zbog vaših grešaka, 23 miliona dinara. Kada je u pitanju Požarevac, eto još jedan primer, predsednik Upravnog odbora ''Reč naroda'', Dragana Deurić, otpustila je glavnog i odgovornog urednika, to je posao direktora. Opština Požarevac je morala da plati tri miliona štete otpuštenom radniku. Da ne nabrajam tolike i tolike primere šta se sve dešavalo i kako ste vi zaduživali opštine. Tačno je da je opština Kučevo zadužena za 50 miliona dinara. Tačno je da je budžet blizu 300 miliona dinara, da su ta sredstva opredeljena za investicije, jer ako pogledate budžet opštine Kučevo videćete da je 70% budžeta u investicijama. I ta priča oko toga da je Zoran Milekić De Niro mafijaš ne stoji, zato što je sa tim nadimkom izašao na izbore i građani su procenili ko treba da vodi tu opštinu. Nije tačno da je naplaćivao projekte za mostove. Njegova firma je to radila besplatno kao donator. A što se tiče radova i izvođača radova, imate pod vašom kontrolom Republičku agenciju za javne nabavke, pa oni koji su bili u postupku neka ulože prigovor toj vašoj agenciji i neka je ospore ako mogu. Stvar je u tome što je to skoro nemoguće, jer su svi radovi koji su rađeni u opštini Kučevo daleko ispod republičkog proseka po ceni. Možda vam i to smeta što sa malo para mnogo toga možemo da uradimo.
Gospodin Srđan Milivojević, po Poslovniku, pa se nadam da ćemo se onda vratiti u temu.
Dakle, gospodine Todoroviću, zbog vaše diskusije sam se javio za reč. Veoma sam ponosan što imam nešto škole, onoliko koliko su moji roditelji mogli u vreme krize da mi priušte, potrudio sam se i da završim. Završio sam osnovnu školu "Jovan Popović" u Kruševcu, pa onda kruševačku Gimnaziju, koju su uz moju malu malenkost završili i pokojni Čkalja, i Taško Načić i mnogi drugi ugledni Kruševljani. A gle čuda, onda sam se iz kruševačke Gimnazije, koja je treća najstarija gimnazija u Srbiji, upisao na Poljoprivredni fakultet, smer - stočarstvo, pa sam, hvala gospodu Bogu, i tamo nešto naučio, a i diplomirao, tako da mogu ravnopravno da se nosim sa vama, jer imam neke škole i neke struke, koju mi je fakultet, zahvaljujući roditeljima, omogućio. I nisam, na žalost, mogao da odem na specijalizaciju u Ameriku, nisam mogao ni da magistriram, ni da doktoriram, jer ste nekako vi došli tada na vlast, a baš ni u Segedin nisam mogao da odem, jer ste mi uzeli pasoš 98. godine, uplašeni da ću možda negde da otputujem, i eto bili ste zabrinuti, kada odem tamo, šta ću tamo da uradim. Mogu da uradim samo sledeće, gospodine Todoroviću: za vreme vlasti DS, nijedan komad zemlje Srbije nije rasprodat, nigde nije pobodena NATO zastava, nijedno dete nije proterano sa svog ognjišta, nigde nije krenula kolona izbeglica. Pa kada krene kolona izbeglica negde juna 99. godine s Kosova, niko ih nije zaustavio kod Novog Pazara i kazao - gde ćete, stoko, pa da ih smesti u kamp u Raški. Mogu da vam pročitam šta kažu ti ljudi kada su krenuli 99. godine, kada ste vi bili na vlasti, šta su doživeli. Ali, nije tema, sačuvaću za onu raspravu o Kosovu i Metohiji. Voleo bih, zaista, kada bih dobio tu knjigu "1000 zašto 1000 zato", evo, molim vas da mi u njoj napišete koje su bile granice Srbije kada ste došli na vlast, gde se sve viorila srpska zastava, gde su se čula srpska zvona pravoslavnih hramova, gde se sve nedeljom služila liturgija, voleo bih da vidim gde su se Srbi okupljali, gde su se igrala kola, prela. gde je bilo žetve i da vidim danas čije tamo ovce pasu posle vaše vlasti. Ako me pitate da li sam kriv, pa kriv sam, gospodine Todoroviću, što sam neko, a ne niko i ništa. I kriv sam, gospodine Todoroviću, što sam za vreme vaše vlasti, opšteg srbobrsta, bio pravoslavni hrišćanin, i išao u pravoslavnu crkvu i krstio se sa tri prsta, i verovao u ovaj grb sa krunom, a ne u grb sa petokrakom, koji ste vi tako zdušno podržavali za vreme vaše vlasti. I kriv sam, gospodine Todoroviću, što jesam, po vama treba da nisam. I kriv sam što sam pred vama, zajedno sa ljudima iz "Otpora" stao uspravno i gledao u nebo, a ne u travu, i što sam verovao u to zvezdano nebo i moralni zakon u sebi. Kriv sam što sam ustao protiv krivde i evo, kriv sam i grešan što sada stojim pred vama i kažem da postojim, a treba, po vama, da ne postojim. I kriv sam što živim u zemlji Srbiji i verujem, imam onu hrišćansku veru, nepokolebljivu veru, da svakoj sili i nepravdi dođe kraj, i zahvaljujući "Otporu", verujem da pravda i istina uvek pobeđuju. Znate, verujem 914. i 918. godine, kada su Srbi krenuli, 915. godine, da se prebace preko Albanije, moj je deda tamo dobio francusku pušku, i francusku čuturu, i francuski orden, ali bio je srpski patriota a ne francuski plaćenik, jer je to dobio da se bori protiv onih koji ne vole ovu zemlju Srbiju, poput vas. Ako me pitate da li treba da priznam zbog vas da ne postojim, evo, priznaću - mi, "Otpor", više ne postojimo, deo smo DS. Ako želite zaista da ne postojim, pristajem da budem vazduh, voda, svetlost, tri elementa koja su vama neophodna i potrebna. Ali, ovo što vi vidite ispred vas, to nisam ja, to je moja ozverena slika koju ste vi stvorili. To ste vi iznutra, a ja spolja. Onog trenutka kada budem bio ogledalo, pa u ogledalu video sebe tako iskeženog, nakostrešenog, oblivenog mržnjom, onda ću napustiti politiku, gospodine Todoroviću, ali ću pre toga vama videti leđa, jer mislim da je vreme takvih političara, poput vas, u Srbiji prošlo, da je takvih saradnika SDB davno prošlo. Razumem zašto se plašite lustracije. Imao sam prilike da vidim vaš lik i delo u dosijeu SDB, da, gospodine Todoroviću, kako ste formirani, zašto ste formirani, čitao sam, možete i vi da pročitate, daću vam i knjigu, napisana je o vama i vašim ideološkim tvorcima. Gospodine Todoroviću, izgleda da je mnogo vrućina napolju, žao mi je, klima ovde dobro radi, nemojte napolje da izlazite, mnogo je vruće.
Gospodin Aleksandar Vučić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam izašao da odgovaram bilo šta, izašao sam da kažem nešto o onome što se zaista zbivalo na Kosovu i Metohiji, nešto o srpskim barjacima, i o tome kome se šta dešavalo. Pošto o tome slušamo stalno, NATO barjak, koliko sam video, u Srbiju je pobo Dragan Šutanovac, sa sve Borisom Tadićem. Da li je zvanična politika DS ulazak u NATO ili ne? Jeste. Zašto se stidite te politike? Politika SRS je apsolutno protiv NATO-a. NATO nas je razorio, izvršio agresiju na Srbiju, ubijao nam decu, rušio mostove, NATO bi sutra da nam otme u potpunosti Kosovo i Metohiju, kao što je 99. godine delimično uspeo, posle 78 dana agresije, kada je deo vojnog i političkog rukovodstva prihvatio njihov predlog plana. Srećan sam i zadovoljan što u tome SRS nije učestvovala i mislim da nije učestvovala, već je bila protiv tog plana, jedina politička stranka koja je bila protiv Kumanovskog sporazuma i protiv Ahtisarijevog plana je bila SRS na nivou cele Srbije. Uzgred budi rečeno, DS je istog dana, kao i Vuk Drašković, poslala saopštenje podrške i Kumanovskom sporazumu i Ahtisarijevom planu. To je ono što se tiče istine i činjenica. Ne mogu da govorim o precima i o ne znam čemu. Bilo bi iluzorno da sada kažem, moj otac se ne seća svojih predaka, pošto su mu ustaše sve pobile, a Boris Tadić se njima izvinjava, pa sada da zbog toga optužujem Borisa Tadića. Ne, optužujem Borisa Tadića i DS ne zbog mog oca ili bilo čijeg pojedinačno oca, optužujem ga i optužujem DS zato što se izvinjavaju onima koji su počinili genocid nad srpskim narodom u celini, zato što važnije od mog oca, važnije od mene, važnije od svakoga od nas jeste sudbina srpskog naroda i sudbina srpske države. On se izvinjava onima koji su razorili srpsku državu, i razorili srpski narod, i Republiku Srpsku Krajinu, ubili desetine hiljada ljudi i posle toga ni krivi ni dužni ispadoše, a još i tužbu protiv nas podigli, a nema kontratužbe srpske države. I, kao, nije ni postojala Srpska Krajina. Kako nije? Nego šta je, i postojaće, akobogda. Znam, ne, dragi gospodine, ugasili su je oni koji su se pravili da ne postoji i oni koji su rekli da nikada nisu ni znali da je postojala. U razgovoru sa nekadašnjim premijerom Zoranom Đinđićem, saznao sam da je njemu bilo stalo, bar je tako govorio u vreme družbe sa Radovanom Karadžićem, a vidim da sada gonite Radovana Karadžića i Ratka Mladića, ne dičite se više likom i delom Zorana Đinđića, bar ne delom, dakle u vreme te velike držbe rekao je, u redu Republika Srpska, ali Srpska Krajina, kada je to postojalo, nikada to nisam ni znao. Tada je govorio - kome je do morala, neka ide u crkvu, pošto on u politici za moral nije znao. E sad da vam kažem, svako od nas je vernik, manje ili više. Ne mislim da u tome treba da se utrkuje bilo ko od nas. Ja sam vernik, ne mislim da bi ne znam ko mogao bogzna štada mi prigovori, ali ne znam da bi time trebalo posebno da se hvalim. Ali, ne mislim, takođe, da oni čija se politika sastoji u tome, kome je do morala neka ide u crkvu, i oni čija se politika sastoji u tome - radnici, vi koji ste dobili otkaz, koji ne možete da radite u rudniku u Boru, vi počnite da sadite kikiriki i počnite da pravite stolice tronošce, jer od toga ćete moći da zarađujete i živite bolje, e ta politika ne može da bude svetačka i ne može da bude slavljena u Srbiji. Što se nas tiče, oko gospodina Milivojevića, rekao je evo ako vam je stalo da ne postojim itd. Nije, živi bili stotinama godina, gospodine Milivojeviću, jer ste slika i prilika Demokratske stranke, jer ste slika i prilika one stranke koju će građani na izborima da kazne. Mi ćemo lepo da vas pobedimo i sve ćemo da vas čuvamo kao malo vode na dlanu. Budite sigurni, i vama će životi biti bolji, samo će neki morati da malo odgovaraju za sve ono što su protiv Srbije i srpske države počinili.
Hvala, gospodine Vučiću. Gospođica Nataša Jovanović, po Poslovniku.
Drago mi je, gospodine Milivojeviću, da ste se ispravili na dve noge i da ste sa ove skupštinske govornice po ko zna koji put rekli takve idiotluke da bolju reč za to nemam. Samo da vam kažem, nije lepo da kradete tuđe pesme. Šta mislite da sada gospodin Dobrica Erić gleda sednicu Skupštine i vidi da vi kradete stihove iz njegove pesme, gleda gospođa Ivana Žigon, čudi se i krsti. Samo sam očekivala da u onom trenutku, pošto ste imali pesmu ispred sebe i onako teatralno nastupali, kažete to nisam ja spolja, to ste vi iznutra, i da nastavite dalje da govorite, na zaprepašćenje svih ovih ljudi ovde. Dakle, pesmice kad odete kod Borisa Tadića, vi ste tamo njegov referent, ađutant, šta ste, a pošto ste lepo rekli šta ste po obrazovanju, da sve te škole završili, a počeli ste sa replikama i javili se za reč napadom na jednog čestitog čoveka, srpskog radikala, magistra gospodina Srboljuba Živanovića, zamoliću gospodina Živanovića, koji je magistar tehnoloških nauka, koji živi u jednom selu, odnosno naseljenom mestu Jelenča pored Šapca, koji je ugledan domaćin, srpski domaćin, koji ima zaista mnogo grla stoke koje biste vi mogli da pogledate, da vas pozove na probni rad, da jednom u životu radite u svojoj struci. Ko gospodin Živanović ustanite svako jutro u četiri sata, u pet sati u štalu, namirite stoku, pa krenite u Narodnu skupštinu, a ne da trujete ljude po Beogradu i Kruševcu onim vašim pokvarenim pljeskavicama. Hvala.
Hvala, gospođice Jovanović. Gospodin Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo ako može da se uzme u obzir moja izjava, izjavljujem da prethodni gospodin apsolutno nije kriv. Ni u kom pogledu on ne može da bude kriv. Ovakve i na sudu oslobađaju. Verujte mi, ni za jedno delo njega na sudu ne bi osudili, odmah bi ga oslobodili krivice, ali bi morao da ode pod određeni tretman. Nije on kriv. Krivi su oni koji su ovakve ...
Gospodine Todoroviću, ne vređajte kolege poslanike, molim vas. Vi ste kulturan čovek, nemojte to.
Kako vređam, pa upravo govorim da nije kriv. Krivi su oni koji su ovakve angažovali protiv Srbije, jer samo su ovakvi mogli da rade Srbiji ono što su radili. Ali vam se zahvaljujem vam za jednu činjenicu koju sam saznao, da ste gledali tajna dosijea. To je ono što je tačno i to pokazuje vaš karakter. Ljudi koji su došli na vlast ostrašćeni, ostrvljeni, željni osvete, željni i ubeđeni da će naći prvo svoja dosijea, jer znaju sve ko je od njih ne bio u Službi državne bezbednosti nego bedni doušnici, oni koji zato što su nesposobni da normalnim putem napreduju u službi, da ostvare neke ambicije i želje, što su svoju okolinu izdavali, odnosno pričali sve stvari koje službu interesuju. Imate od onih Sokrata, Aritotela, već znate vi sve ko je...(graja). Ali, ima jedna stvar, ovo što ste rekli pokazuje ono što mi sve vreme tvrdimo za srpske radikale. Da ste našli jednu jedinu reč u tim dosijeima, mi ne bi bili živi. Lustrirali bi nas ne zakonom, nego na bandere. Ali, niste tamo našli nijednog srpskog radikala i zato vam se zahvaljujem što ste danas javno obavestili Srbiju šta ste odmah uradili kada ste došli na vlast.
Hvala, gospodine Todoroviću. Gospodin Jadranko Vuković, pa gospodin Srđan Milivojević.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo jednu rečenicu, pošto je gospodin Milivojević ovde pominjao svoje škole i svoje nauke, stočni fakultet ili beše Poljoprivredni fakultet, a smer stočarstvo, u mojoj Hercegovini se kaže za takve, gospodine Milivojeviću, otišao u Beogradu da uči školu za vola, a ceo život propada iz rikanja.
Hvala, gospodine Vukoviću. Gospođa Nada Kolundžija.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika, član 101. i član 106. Zaista mislim da ako nema argumenata za temu, onda niko nema prava da vređa ljude. Vi ovde govorite i obraćate se doktorima nauka, profesorima univerziteta, inženjerima, ekonomistima, pravnicima (Vjerica Radeta, sa mesta: Seljacima, radnicima.), ljudima koji imaju svoje časne profesije, ljudima koji imaju svoje porodice, ljudima koji ničim ne zaslužuju jednu jedinu ružnu ličnu reč. Molim vas, ne postoji ni jedan, možete pogledati zapisnike, ne postoji ni jedan poslanik koji se obratio poslaničkoj grupi celoj kao "šljam", što vi radite. Dakle, molim vas, gospodine predsedavajući, u Poslovniku vrlo jasno i precizno piše da nije dopušteno obraćati se na uvredljiv način poslanicima i poslaničkim grupama. Molim vas da ovu raspravu vodimo, ako i nije tema, ali vas molim da je vodimo uz puno uvažavanje dostojanstva ljudi koji ovde sede. Nas su, kao i vas, birali građani Srbije. Uvrede na naš račun su i uvrede i za one građane Srbije koji su nas ovde birali. Na to niko nema pravo. Mi možemo da se politički ne slažemo, mi možemo argumentima da se sukobljavamo, možemo čak i da pričamo i tvrdimo da je neko odgovoran za nešto. Prva sam ta koja smatra da ako se bilo ko ogrešio o zakon da treba da odgovara, i da tu ne treba da bude partijskih milosnika ni na jednoj strani. Što se poslanika Demokratske stranke tiče, budite sigurni da svi ljudi koji ovde sede isto takav odnos imaju. A ako imate dokaze, postoje institucije i pred tim institucijama svi oni koji su se ogrešili o zakon treba da odgovaraju.
Hvala, gospođo Kolundžija. Gospodin Todorović. Izvinite Srđane, mislio sam da ste odustali.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo Kolundžija, stvarno moram da vas pitam gde ste vi bili, da li ste bili u sali ili ste sad stigli? Vodila se rasprava vezana za pojedine lokalne samouprave, odnosno opštine, gde su poslanici i vaše stranke i Srpske radikalne stranke iznosili neke od primera, po njihovom mišljenju nezakonitih, koji bi trebalo da budu sankcionisani. Sve je teklo u nekoj relativnoj pristojnoj i prihvatljivoj atmosferi dok vaš poslanik, gospodin Milivojević, nije izašao za govornicu i prvo šefu poslaničke grupe SRS i svim poslanicima odredio meru pameti kojom raspolažu. Vama nije tada palo na pamet, ali vaša je obaveza, ako niste bili, da kao šef poslaničke grupe na neki način, neću da vas savetujem, ali ako imate ubeđenje da postoje poslanici koji ne mogu da se kontrolišu kada izađu za govornicu, da im kažete bar da ne izlaze dok vi niste u sali. Da ste bili u sali verovatno bi, pretpostavljam, pošto tako zdušno branite to pravo svakog od poslanika da ne bude vređan sa govornice, da bi tada izašli za govornicu i tražili od predsedavajućeg da izrekne meru opomene poslaniku koji je to uradio. Pretpostavljam da nemate dvostruke aršine, da ne merite jednim aršinom predstavnike DS, a drugim aršinom da merite poslanike SRS. Jer mi smo, ne znam, možda to za vas nije uvreda, ali doživeli najtežu moguću uvredu od strane gospodina Milivojevića, od toga da smo maloumni, do toga da smo u bivšoj vlasti zloupotrebljavali zakon, tukli trudnice, ne znam šta sve, do toga da smo uništili državu time što se više Srbi ne nalaze tamo gde su se vekovima nalazili. Pretpostavljam da je mislio na Republiku Srpsku Krajinu, odakle je preko 500.000 Srba etnički očišćeno. Najveće etničko čišćenje posle Drugog svetskog uradile su hrvatske vojne snage, hrvatske ustaške snage, uz pomoć Amerikanaca. Valjda hoće da kaže da Srba nema u delovima Bosne i Hercegovine, odnosno Federacije. Hoće da kaže da ih nema na Kosovu i Metohiji. I za to optužio SRS. Šta će se desiti ako nam slučajno otmu Kosovo i Metohiju? Hoće li biti ponovo Slobodan Milošević kriv? Hoće li ponovo biti kriva SRS? Koga to danas u Prištini ne mogu da trpe? Da li je na vlastiSlobodan Milošević ili SRS? Ne, tamo su njihovi prijatelji, tamo je NATO pakt, tamo su Amerikanci. Imao sam prilike da čujem njihovog predstavnika, jednog od članova tima koji otvoreno preti, ali kome preti? Preti Srbima koji su još uvek na Kosovu i Metohiji, ukoliko ne bude Kosovo i Metohija proglašeno nezavisnim, da ih čeka neizvesna sudbina. To su stvari koje su za članove i predstavnike SRS najteža moguća uvreda. Da ste tada tražili da se postupi po Poslovniku, to bih uvažio, ali izaći sada kada se odgovara istom merom i to argumentima, onda mislim da nema smisla.
Reč ima gospodin Milivojević, pa gospodin Zvonko Mihajlović.
Zaista želim da ovaj parlament bude oličenje svih građana ove zemlje. Odustajem od bilo kakvih replika. Hvala vam na divnim uvredama koje ste izrekli na moje ime, one me samo dalje ojačavaju da istrajem u poslu koji radim. Hvala svim poslanicima DS i molim vas da u ovome više ne učestvujemo, osim ako naše kolege radikali to ne nastave. Hvala.
Hvala, gospodine Srđane. Izvolite Zvonko.
Dame i gospodo narodni poslanici, dozvolićete mi da samo jednu rečenicu kažem o funkcionisanju lokalne samouprave na Kosovu i Metohiji. Poznato vam je da su u organizaciji Republike Srbije zadnji lokalni izbori na Kosovu i Metohiji održani 1998. godine. UNMIK nakon dolaska na Kosovu i Metohiju, nakon okupacije, ne priznaje volju naroda i tu opštinsku vlast ne priznaje. Smatrajući je paralelnom, UNMIK organizuje svoje izbore i instalira poslušničku vlast. Poznato je da su radikali te izbore bojkotovali. Zadnji UNMIK izbori održani su 2002. godine novembra, tako da su novi redovni izbori trebalo da se održe novembra 2006. godine. Međutim, UNMIK-u se ne žuri, kažu, čekamo rešavanje konačnog statusa Kosova i Metohije, demokratski, evropski, zar ne. Još važnije po njih je da imaju Srbe poslušnike, nosioce lokalne vlasti i što bi im se žurilo. Od prvog šefa Koordinacionog centra, Nebojše Čovića, ostalo vam je pravilo da za koordinatore u srpskim enklavama birate ljude koji su istovremeno predsednici UNMIK-ovih opština. Sada su ti koordinatori mali bogovi u svojim opštinama, imaju velike pare, koje krajnje nenamenski troše, jer nemaju nikakve kontrole. Koordinator opštine Štrpci, iz koje dolazim, iz DS je. Osnovna odlika mu je, kao i svim njegovim kolegama u ostalim srpskim enklavama, da zloupotrebljava službeni položaj. Znate da su interesi UNMIK-a, sa jedne strane, i države Srbije, sa druge strane, na teritoriji Kosova i Metohije dijametralno suprotni, tako da koordinator za opštine i UNMIK-ov predsednik opštine ne mogu ići jedno sa drugim. Dozvolićete mi da vas podsetim na reči Sande Rašković-Ivić, koja je prilikom jedne od malobrojnih poseta Kosovu i Metohiji, rekla da UNMIK-ove opštine na Kosovu i Metohiji čine Šiptari i da svako onaj ko radi za UNMIK-ovu administraciju u stvari radi za Šiptare. Ako zaista postoji kontinuitet državne politike na Kosovu i Metohiji, onda vas sa punim pravom direktno optužujem da finansirate šiptarske institucije na Kosovu i Metohiji. Koliko su se ovi iz UNMIK administracije osilili, najbolje govori jedan izveštaj koji sam sasvim slučajno imao u torbi, koji ću, ako mi dozvolite, pročitati za jedan minut. Kaže - SO Štrpce, za predsednika SO Štrpce, gospodina Stanka Jakovljevića, opštinskog koordinatora. Predmet - izveštaj o poseti Koordinacionom centru. Dana 19. 10. 2005, godine, u 13,05 časova, prisustvovali smo sastanku kod gospođe dr Vere Ilanković. Pored nas, sastanku je prisustvovala delegacija iz administracije srpske opštine. Na sastanku je bilo reči o našem statusu, odnosno o statusu radnika UNMIK administracije. Pošto smo izneli svoje stavove i objasnili da je nas direktore UNMIK administracije, čitajte šiptarske administracije, izabrala skupština, odbornici zastupljenih stranaka, koju Vlada Srbije priznaje, gospođa Vera Ilanković, izjavila je da ne priznaje UNMIK administraciju i da nemamo šta da očekujemo, kao i da su se mnoge stvari promenile. Koje stvari, pitaju se oni. Samo gospođi Veri poznate. Za reč su se onda javile gospođe iz suprotnog tabora, srpske administracije, a to je za njih suprotni tabor, optuživši nas dvojicu predsednika koordinatora opštine, potpredsednika, načelnika izvršnog odbora i druge službe, a naročito službu katastra, kojoj je jedina obaveza da prodaje placeve Šiptarima, a da se za te pare kupuju stanovi i kuće u Srbiji, da mi radimo za Šiptare, a da one brane čast srpstva. Ovu njihovu izjavu potvrdila je gospođa Vera, rekavši da joj je žao što radimo za Šiptare i da nismo krivi, već situacija u kojoj se nalazimo. Iznešeno je dosta uvreda i poganih reči na naš račun, kao i na račun predsednika-koordinatora koji je veliko zlo za njihovu administraciju, da skriva i cepa dokumenta koja stižu iz Beograda, uz molbu da se što pre skine sa funkcije, kao da se šest radnika iz UNMIK, odnosno šiptarske administracije, koji su kod njih na platnom spisku, skinu sa njega. Sve ovo je rečeno uz suzu i glumu. Izveštaj podneli direktor za privredu i finansije, mr Petar Jovanović, direktor Odeljenja za obrazovanje, kulturu, sport i omladinu Marjan Ljubić, u UNMIK-ovoj opštini. Ponavljam još jednom, ako zaista postoji kontinuitet državne politike na Kosovu i Metohiji, onda vas optužujem za direktno finansiranje šiptarskih institucija. Hvala.
Hvala, Zvonko. Gospođa Vjerica Radeta. Pošto mi moja koleginica Nataša čestita praznik SPS, nisam hteo da uzurpiram ovaj mikrofon, zahvaljujem joj se. Danas jeste stvarno dan kada je osnovana SPS 1990. godine. Zahvaljujem joj se na tome. Izvolite, Vjerice.
Da napravimo kratko retrospektivu poslednja dva sata rada ovog parlamenta. Ministar Milan Marković je, iz nama nepoznatih razloga, napustio ovu salu i onda su poslanici DS krenuli da diskutuju po Poslovniku. Zašto? Da ne bismo mi iz SRS pitali gde je ministar. Ta rasprava je tekla kako je tekla, do nekog momenta kada su dobili obaveštenje da se ministar vraća, pa da vi budete fina gospoda za razliku od nas srpskih radikala, onda je ovde gospodin Milivojević izašao i rekao da on više neće da učestvuje. Naravno, najpre je izneo gomilu uvreda na račun SRS. Onda je on sad fin, neće više da učestvuje u ovom, a na vratima se mimoišao sa ministrom Milanom Markovićem, jer je znao kad se ovaj vraća. U međuvremenu sam dobila jednu poruku i tu poruku, od meni nepoznatog građanina, pročitaću - pitajte primerka, zašto je, kada je radio kao veterinar, a primerak je Srđan Milivojević, kada je radio kao veterinar u okolini Soko Banje, umesto injekcija špricao stoku vodom i zato uzimao novac. Pitanje građana, možete da pogledate poruke. Samo toliko.
Hvala, Vjerice. Nastavljamo diskusiju, gospođa Milica Vojić-Marković. Neka se pripremi gospođica Nataša Jovanović. Gospodine Vasiljeviću, vi ste slavljenik danas, izvolite, sedite na mesto.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo, ako očekujete da počnem sa pričom o lokalnoj samoupravi u Valjevu, varate se, ja ću da pričam o zakonu. Evropska povelja o lokalnoj samoupravi potpisana je u oktobru 1985. godine u Strazburu, a na snagu je stupila u septembru 1988. godine. Osnovna teza od koje ova povelja polazi jeste veliki značaj lokalne samouprave, koja jako mnogo može da utiče na razvoj demokratskih vrednosti u svakom društvu, a u našem društvu isto tako, i čini mi se izuzetno je potrebno da o tome danas govorimo. Kada govorimo o praksi, možemo da govorimo o tome da na lokalnom nivou, na najneposredniji način, građani mogu da doprinesu razvoju demokratije i da to na neki način najviše i osete. Cilj povelje jeste očuvanje i unapređenje sistema lokalne samouprave kroz više principa, od kojih mi se čini da je važno da pomenem demokratizaciju i decentralizaciju, jer cilj svake države jeste da što više nadležnosti prenese na lokalnu samoupravu, da joj da što više odgovornosti. To i jeste mera onda pravih demokratskih vrednosti. Najveći deo zemalja koje su članice Saveta Evrope je prihvatio i potpisao Evropsku povelju o lokalnoj samoupravi, to je isto uradila i država Srbija i Crna Gora, kada je u aprilu 2003. godine postala članica Saveta Evrope, i ona se tada obavezala da će u roku od dve godine od momenta kada je primljena u Savet Evrope ratifikovati Povelju, i da će svoje zakonodavstvo usaglasiti sa odredbama koje ova povelja traži. Kao pravni naslednikdržave Srbija i Crna Gora, Srbija je preuzela tu obavezu. Najvećim delom je, do sada, usaglasila svoje zakonodavstvo, što potvrđuje i veliki broj zakona koje smo mi u prošlom mandatu doneli u ovoj skupštini, ali do same ratifikacije i potvrđivanja ugovora nismo došli i ovaj zakon se danas nalazi pred nama upravo iz tih razloga. Pravni osnov za donošenje ovog zakona nalazi se u članu 97. stav 1. tačka 1) Ustava Republike Srbije, kojim je utvrđeno da Republika Srbija uređuje međunarodni položaj i odnose sa drugim državama i međunarodnim organizacijama, kao i u članu 99. stav 1. tačka 4. Ustava Srbije, prema kome Narodna skupština Republike Srbije treba da potvrdi međunarodne ugovore. Evropska povelja o lokalnoj samoupravi govori o ustavnom i pravnom statusu lokalne samouprave, o konceptu lokalne samouprave, o finansijskim sredstvima i pravu lokalne samouprave na udruživanje, o pravnoj zaštiti organa lokalne samouprave. Dakle, o vrlo važnim stvarima, kada je u pitanju decentralizacija i demokratizacija vlasti u Srbiji, što je vrlo važna tema za razvoj našeg demokratskog društva. Zbog toga što mi se čini da je to jedan od velikih koraka u razvoju naše države ka modernoj državi, poslanička grupa DSS - Nova Srbija - dr Vojislav Koštunica će glasati za ovaj zakon, tim pre što je najveći deo odredbi ove povelje već donet. Hvala.
Zahvaljujem koleginici Vojić-Marković. Riječ ima gospođica Nataša Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, vi vrlo dobro znate da ovo u pravom smislu nije zakon, već način da se kroz takvu formu potvrdi Evropska povelja o lokalnoj samoupravi, koja je doneta davne 1985. godine, kada mi apsolutno nismo imali dostupno informisanje o tome šta rade organi lokalne samouprave. Govorim iz svog, tada mlađanog, iskustva, vi ste još par godina mlađi od mene, ali mnogi ljudi koji sede u ovoj sali, a koji su bili oponenti jednopartijskom sistemu, i činjenici da je, u pravom smislu reči, tradicija o kojoj je govorio juče uvaženi kolega, gospodin Martinović, lokalna samouprava u Srbiji koja je postojala krajem 19. i u 20. veku, sve do Prvog svetskog rata, ugašena onog trenutka kada se prešlo na delegatski sistem odlučivanja. Kako je ova Narodna skupština Republike Srbije, a tada Skupština Republike u sklopu SFRJ, ranije FNRJ, bila popunjena u klupama sa nekim delegiranim predstavnicima Komunističke partije, bez mogućnosti da ih narod direktno na izborima dira, tako su i organi i jedinice lokalne samouprave postojale da zadovolje formu, da vrše poslove iz okvira nadležnosti koje je tada davao zakon, ali mi koji smo kasnije krenuli u pluralizam i obnavljanje višestranačja, početkom devedesetih godina smo tek počeli da saznajemo, u pravnom smislu reči, šta je to što treba da radi organ, odnosno jedinica lokalne samouprave. Na tim prvim opštim izborima koji su održani istog dana, čini mi se 7. decembra 1992. godine, kada je biran predsednik države, jedan parlament, drugi organi lokalne samouprave, počeo je da se testira izborni princip koji će u višestranačju da se primenjuje u Srbiji. Mi smo danas 2007. godine, došli do situacije da vi kao novoimenovani ministar kojeg je izabrala skupštinska većina, treba, što je moguće pre, da izađete pred čitavu javnost i pred narodne poslanike sa ustavom usklađenim zakonom o lokalnoj samoupravi, o lokalnim izborima, kako bismo spremni ušli u izborni proces, za koji se mi, srpski radikali, veoma temeljno pripremamo, očekujemo veoma brzo te izbore i ubeđeni smo da ćemo u većini opština u Srbiji pobediti na tim izborima. Iskustvo koje smo imali u protekle četiri godine je katastrofalno i čitava ova rasprava koja se vodila od jutros, celo pre podne, ukrštanje koplja između poslanika, pre svega SRS i poslanika DS, je upravo zbog krivica koja je na vama, vas DOS-ovske vlasti, koja nije želela da sluša nas srpske radikale kada je donet zakon posle petooktobarskog puča, prvo o lokalnoj samoupravi i tada o lokalnim izborima, kada smo vam nizom kritika, argumenata i amandmana rekli da se i dalje igrate nečim što je život građana u jednoj lokalnoj sredini. To što je za jednog stanovnika, gde god da živi, asfalt, voda, kanalizacija, osnovni elementarni uslovi za život, možda vi još uvek, odavno smešteni u ministarskoj fotelji, ne možete da vidite kroz prizmu svih tih ljudi koji nemaju put, koji nemaju struju, koji nemaju osnovne elementarne uslove da žive. Ali, za ljude poput nas, srpskih radikala, koji smo non-stop na terenu, koji razgovaramo sa građanima, koji gledamo šta se radi u gradu i u prigradu, i u manjim i u više razvijenim selima, veoma je važno da Srbija konačno dobije Zakon o lokalnoj samoupravi, sada usklađen sa novim Ustavom, kojim će građani da budu apsolutno zaštićeni u ostvarivanju svojih prava, što je jedno od tačaka ove povelje, dakle, pisana za države koje su tada imale demokratski sistem i koje su imale višestranačje i u tim godinama. Međutim, vi gospodine ministre, već unazad dva meseca uopšte ne pokazujete i ne dajete nikakav signal nama predstavnicima najvišeg zakonodavnog tela, niti javnosti, niti ste se obratili na televiziji, niti ste održali konferenciju za novinare, niti ste ovde u bilo kom drugom kontekstu, i kada su sve ove rasprave, rekli, Srbiju po meri Ustava, uređenu jedinicu lokalne samouprave, kao ministar vidim tako i tako, i za to ću da se zalažem na sednici Vlade, čiji je premijer Vojislav Koštunica. Da više ne eksperimentišemo i da ne dovodimo više građane u situaciju da se pitaju, da li će da imaju normalnu vodu za piće, da li će da imaju asfalt, a ne tamo kao ovi neki Veljini koji su kraduckali u drumskoj mafiji, da kraducka pomalo, da asfaltira komšiji, odborniku, snaji, teči, nego da ljudi znaju da je to zakon koji će podjednako da važi za sve. Druga veoma važna stvar je, gospodine ministre, to što ste se vi suočili sa mnogim brljotinama, to je najblaže rečeno, vašeg prethodnika, gospodina Lončara. Bila sam prinuđena da u više navrata sa njim direktno razgovaram i da mu se obraćam sa funkcije narodnog poslanika u zaštiti jedinica lokalne samouprave Aranđelovac. Samo sposobnošću i voljom srpskih radikala i predsednika opštine Aranđelovac, dr Radoslava Švabića, danas tamo nije stanje kao u Gornjem Milanovcu, o čemu je govorio gospodin Baralić, ili u nekim drugim opštinama u Srbiji. Opština je deblokirana. To je danas, rekla bih, u centralnom delu Srbije jedno od najvećih gradilišta. U selima opštine Aranđelovac se radi, apsolutno u skoro svakom selu, u velikoj dužini novi asfalt. Tamo se rade projekti za dva nova obdaništa, što Kragujevac nema, gde je desetostruko veći budžet i gde nesposoban, ali sada već odlazeći, gradonačelnik Stevanović je prokockao tri i po godine vlasti, sa tolikim budžetom, a nije pružio ni minimum onoga što je obećao u kampanji za lokalne izbore. Da ne govorim o projektima oko Bukovičke banje, oko rekonstrukcije centralne ulice, oko izgradnje dva nova bazena, nove autobuske stanice. A priča o Novom Sadu, Kikindi, Požegi, o Zemunu i o svim drugim mestima gde su srpski radikali na vlastima bi potrajala dugo, i sada nemam dovoljno vremena. Ali, pošto je vlast u Kragujevcu tako nesposobna, pošto je Veroljub Stevanović preksinoć, čini mi se, na jednoj lokalnoj televiziji rekao da će on to da vidi sa vama, vi ste poznajete kao kolege u Narodnoj skupštini. Ne znam samo kada ste se sretali jer ste i vi povremeno dolazili, a on nikako kada je bio poslanik i predsednik one fantomske poslaničke grupe. Lako će on to sa vama da vidi i kakav će da bude izborni zakon, i šta će da sa pet kragujevačkih opština, jer je statut grada Kragujevca, koji je najpre donela DOS-ovska vlast, na čelu sa vašim tadašnjim gradonačelnikom, obrazovala pet opština u gradu, što je dozvoljeno i preporučljivo ovom poveljom koja je usvojena 85. godine. A šta su građani Kragujevca znali? Saznali su 92. godine da treba da se donese zakon, po kome će grad Kragujevac da ima najmanje dve opštine. Najnormalnije je bilo, unazad 15 godina za to sam se zalagala, da prirodna linija i granica, dakle reka Lepenica, bude ta koja će da napravi te dve opštine, kao što je slučaj u Novom Sadu. Mi sada imamo jedno zatečeno stanje tamo. Imamo statut kao najviši pravni akt, kao i u svakoj opštini, koji je u mnogim svojim segmentima u suprotnosti sa Ustavom Republike Srbije. Imamo situaciju gde vi kao ministar uopšte ne signizirate ni Stevanoviću, ni svima drugima gde ima više od dve opštine, da oni moraju da krenu da vrše pripreme za lokalne izbore koji će biti za nekoliko meseci. Nemojte da se desi, gospodine Markoviću, o tome smo više puta govorili u tamošnjem parlamentu, Gradskoj skupštini, da sačekamo izbore pa da se konstituiše, gde ono beše Vjerice, Skupština opštine Surčin, koju ste na brzinu produkovali da bi odvukli deo biračkog tela Srpske radikalne stranke, što vam naravno nije pošlo za rukom, nego ste kasnije pučem i otimanjem odbornika to radili, da se konstituiše na livadi Skupština opštine Pivara, ili Stanova, ili Stragari, iAerodrom. Evo, recimo, Stari grad možda ima uslove jer se nalazi u samom sedištu grada. Dakle, osnovne pretpostavke još uvek nisu izvršene, a vi kao ministar niti rešavate sve one probleme, niti predstavke o kojima su ljudi od jutros govorili, članovi Srpske radikalne stranke, koji su i odbornici i predsednici odborničkih grupa, niti nam nudite rešenje, gospodine Markoviću. Vi ste morali, po obavezi koja naša država ima pristupanjem članstvu Saveta Evrope, da izađete sa ovom poveljom. Ali, ona vam, pored tog katastrofalnog prevoda – nemam dovoljno vremena da i u taj segment ulazim, kako ste neke reči i neke engleske izraze loše preveli pa, evo, juče smo govorili o tome, pa se sad u jednom delu kaže, umesto da ste to preveli da svaki poslanik razume, da je svaki izabrani predstavnik odnosno odbornik zaštićen od bilo kakvog uticaja tajkuna, odnosno da ne treba da bude podmitljiv, vi govorite o tome da on treba da ima normalnu kancelariju za rad. Imaju normalne kancelarije za rad i funkcionerske dodatke svi u Stevanovićevoj vlasti u Kragujevcu. Ne znam da li ste čuli i da li postoji još neka takva opština u Srbiji. Gradonačelnik ima platu, zamenik gradonačelnika, članovi Gradskog veća, i uzgred budi rečeno, saslušajte me dobro, gospodine Markoviću, jedan poslanik koji sedi u poslaničkoj klupi, zove se Nebojša Zdravković, poslanik je grupacije G17, nijetrenutno u sali, protivustavno je član Gradskog veća u Kragujevcu. On ne bi mogao ni jedan jedini dan više da bude član Gradskog veća, a on to jeste, jer ga je Stevanović uzeo da ga voda za ručicu kod Dinkića i da mu bude neka veza sa Vladom. Kakva crna veza sa Vladom, grad sve više propada, on je nesposoban, naravno, bio i da reši probleme iz komunalne infrastrukture, nema nijednog grinfild projekta, nema nijedne investicije. Za vreme njegove vlasti je još toliko ljudi otpušteno s posla, a vi uopšte ne reagujete, gospodine Markoviću, nego samo sedite, niti nam se obraćate, niti nam bilo kakve naznake dajete. Vrlo dobro znate da je Ustav jasan, naročito u odredbama člana 180. i 191, kada se tiče izbora predsednika opštine odnosno izvršnih organa vlasti, odbornika i sukoba interesa, o čemu govorim u slučaju kolege Zdravkovića, koji nikako po slovu Ustava jedan jedini dan ne može da bude funkcioner izvršne vlasti. To su sve veoma veliki problemi i, kao i svi poslanici Srpske radikalne stranke, očekujem da ćete vi da idete do poslednjeg ustavnog roka, do samog kraja 2007. godine, jer Ustavni zakon kaže, u roku od 60 dana od donošenja zakona održaće se lokalni i predsednički izbori, a to ne samo da nije dobro, nego će da vas košta, pored svega onoga što ste loše uradili, o čemu smo jutros slušali, naročito zbog najvišeg stepena korupcije koji je zabeležen u lokalnoj samoupravi. Istraživanja koja su napravljena, to je odradio čak centar u kome aktivno učešće imaju sadašnji ministar Samardžić i supruga Vojislava Koštunice Zorica Radović, pokazuje da je najveća korupcija upravo u lokalnoj samoupravi, od mesne zajednice do opštinskog organa uprave, koju su građani prepoznali, čak u visini od 68%. Naravno, mi ćemo biti apsolutno spremni, i sa kadrovima i sa onim što već sada nudimo, jer smo ozbiljno shvatili i preuzimanje nadležnosti iz oblasti zdravstva, i razvoj lokalne zajednice, da vas pobedimo na tim izborima, ma kakav izborni zakon da bude i ma koliko se i kako udruživali protiv nas, srpskih radikala. Hvala vam.
Zahvaljujem koleginici Jovanović. Riječ ima gospođica Jelena Marković - nije tu. Onda riječ ima gospodin Radovan Milovankić. Po Poslovniku? Izvolite, Oto Kišmarton.
Javio sam se po Poslovniku da dam neko objašnjenje, jer je prethodni govornik pomenuo Kikindu. Naime, Kikinda je grad sa negde oko 43 hiljade stanovnika, što znači da je to gradić, manji grad. To je grad tolerancije i grad demokratije. U Kikindi su radikali na vlasti zadnje dve i po godine, od poslednjih izbora. Kikinda je jedan pravi dokaz kako treba jedna opštinska vlast da funkcioniše. Mi smo u Kikindi u koaliciji, najviše smo u koaliciji sa građanima. Jer, poštujemo sva mišljenja građana, sarađujemo sa njima. Svakog ponedeljka pravimo prijem građana, gde građani iznose svoje žalbe, primedbe, ili na rad lokalne vlasti ili na rad komunalnih preduzeća uglavnom. Jer, lokalne vlasti, u stvari, na njihov račun i nema nekih primedbi. Nataša je pomenula da se puno radi u opštinama gde su radikali na vlasti. To je potpuno tačno. Kikinda je uradila 15 km kanalizacije za ove dve godine i 30 km asfalta. Mi ćemo ove i dogodine završiti u Kikindi i u okolini grada kanalizaciju u celom gradu. Sva sela imaju asfalt. Sva sela u okolini Kikinde su gasifikovana. Sa ovakvom vlašću u Kikindi mi očekujemo na sledećim izborima da sami osvojimo više od 50%, odnosno 50 + 1% glasova. U Kikindi, pored toga što je najveći posao opštine, a to je komunalna infrastruktura, krenuli smo sa izgradnjom fabrike vode, jer Kikinda ima veoma lošu vodu; zatim, za industrijsku zonu smo pripremili sve papire, zemlju, a čak su iz Nacionalnog investicionog plana odobrena sredstva. Jedino, sav taj posao oko izvođenja radova treba da sprovodi Ministarstvo. Tu se čeka. Ti poslovi su trebali da budu gotovi, infrastruktura u toj industrijskoj zoni, još proletos. Međutim, kako nam se formirala Vlada, jer je Vlada ta koja odabira izvođače, tu smo mi jedino u čekanju. Nije da se koncentrišem, nego gledam da li sam nešto propustio od velikih radova. Kikinda je, što se tiče demokratije, za razliku od žute demokratije koja postoji u ovom parlamentu, verujem da smo mi jedina opština gde dolaskom na vlasti radikala smo uveli da odbornički klubovi imaju samo dva člana, što nisu klubovi nego odbornički par. To smo radili iz sledećih razloga. (Predsedavajući: Iskoristili ste vrijeme.) Samo bih završio za odborničke klubove. Odbornički klubovi kod nas, kažem, imaju čak i dva člana, da bismo omogućili tim sitnim strankama, kao što su DSS, Savez vojvođanskih Mađara, G 17, da svi oni imaju svoje poslaničke klubove. Hvala.
Hvala. Riječ ima narodni poslanik Radovan Milovankić. Neka se pripremi narodni poslanik Goran Rakovac. Izvolite, kolega.
Poštovane dame i gospodo, uvaženi poslanici, Predlog zakona koji je pred nama bazira se na Evropskoj povelji o lokalnoj samoupravi. Osim što je u uvodnom izlaganju gospodin ministar rekao i osim toga što ovde u uvodnom tekstu stoji, zanimalo bi nas i radi boljeg pojašnjenja da se kaže - zbog čega neke države nisu to potpisale? Lepo je kada hvalite tekst. Jedna od tih država, između ostalih, jeste Belgija, Irska, delom i Francuska. To možete da potražite i da pročitate na Internetu. Nekim državama je trebalo više od 10 godina, recimo 13 godina je trebalo Velikoj Britaniji da usaglasi. Rusiji je trebalo 13 godina da usaglasi. Dakle, ta iskustva mi nemamo ovde pred nama i trebalo bi da to poslanici dobiju, taj tekst. Naravno, pomenuću i govoriti o prvom i o trećem delu Predloga zakona. Zbog čega? Prvi deo zakona, koji definiše obim lokalne samouprave, osim što po onoj narodnoj izreci "što nije zabranjeno, sve je dozvoljeno", praktično i u drugom stavu ovog člana kaže - da lokalne vlasti u okviru zakonskih ograničenja imaju punu slobodu odlučivanja o inicijativama u vezi sa bilo kojim pitanjem. Hoću da vam kažem da su prethodnici, poslanici iz Srpske radikalne stranke, govorili da su ovlašćenja predsednika opštine velika. Odbornička grupa, barem u skupštini opštine Kruševac, često je ukazivala, permanentno, na prevelika ovlašćenja predsednika opštine. Ovo se naslanja na zaštitu granica lokalne vlasti. Pokušaću da kažem nešto ozbiljno. Nadam se da neće biti smešno, pošto je jedan poslanik iz Demokratske stranke rekaoda se zalaže za autonomnu oblast Niša ili južno od Niša. Ovde je gospodin Đokić iz Kruševca, pa verujem da ćete vi glasati da Jastrebac ostane u Kruševcu, da ne ide u nišku regiju. Naravno, sve je ovo smešno iz razloga što Ustav vrlo jasno definiše, u članu 2. stav 1, dakle, da suverenost građani ostvaruju putem referenduma. Znači, ne treba da piše "mogu oni to da rade". To je Ustav precizirao. Nije sva pamet sa zapada. Pamet je i u ovom ustavu koji je ovde usvojen. Takođe želim da vam kažem i da administrativni nadzor nad aktivnostima lokalnih organa vlasti uvodi jednu novu instituciju. To je pomenuo gospodin Krasić ranije. Tiče se voluntarizma. Zbog čega ovo kažem? Ako ste ovo ozbiljno čitali, sem naslovne strane i obrazloženja, videćete da takođe vlasti mogu, dakle, da obave administrativni nadzor. Znate, vrlo je riskantno kada vi ostavljate na volju nekome, pa makar to bilo i ministarstvo ili makar ministar, da odredi ko u lokalnom parlamentu može da uvede neke mere. Što se tiče trećeg dela, uz primedbu koju je dala gospođica Nataša Jovanović rekla kod prevoda, člana 16 - teritorijalna klauzula, dakle, sam problem je malo u prevodu. Želim da vam kažem da je dobra prilika da se iskoristi i da se potvrdi, iako ovo već postoji u Ustavu Republike Srbije, u članu 8. stav 1, da je teritorija Republike Srbije jedinstvena, celovita i nedeljiva. Nama čak ovaj član i nije potreban, da kaže - koga i koje delove Srbije mi treba da unesemo u ovaj tekst Predloga zakona. Sve u svemu, nadam se da gospodin ministar ne gleda kroz nulti princip ovaj zakon. Pošto justicija drži onu maramu i vi bi trebalo, gospodine ministre, pa isti odnos da imate prema svim lokalnim parlamentima. Dakle, naše zakonodavstvo bi trebalo da prilagodimo domaćim zakonima, građanima Srbije, a ne da se dodvoravamo Evropskoj uniji na ovaj način, nešto što je pre 20-ak godina kod njih došlo. Kroz široka vrata voluntarizma, bojimo se da nećete selektivno pristupati pojedinim lokalnim parlamentima u Srbiji. Ovo kažem iz razloga što šaljete vrlo lošu poruku građanima pred predstojeće lokalne izbore, gde Srpska radikalna stranka očekuje da uđe u ogromnom broju u vlast. Dakle, mi tamo, gospodine ministre, vladaćemo zakonima, a ne voljom pojedinca ili grupe, makar ta grupa bila formalna, kao što je Vlada Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem kolega. Riječ ima kolega Goran Rakovac. Izvolite.
Uvažene kolege narodni poslanici, gospodine ministre, pred nama je zakon koji na prvi pogled ne bi trebalo da izazove disonantne tonove ovde u Skupštini. Međutim, prepodnevne diskusije su me razuverile u tom uverenju, što samo pokazuje koliko je važna tema koja je danas na dnevnom redu i koliko mnogo problema imamo u lokalnim samoupravama u Srbiji. Pre nego što bih nešto rekao o samoj Povelji, istakao bih jednu stvar koju je par govornika pre mene takođe nagovestilo, ali mislim da tome treba dati poseban značaj. To je činjenica da Srbija ima veoma bogatu istoriju i veoma veliku tradiciju u postojanju lokalne samouprave. Između ostalog, savremena srpska država, ona koju su pravili polupismeni Karađorđevi ustanici, upravo je iznikla iz lokalne samouprave, gde je oslobađanjem određenih delova naše zemlje dolazilo do formiranja Srbije kao države. Počeli smo od knežina, preko nahija i došli smo do kneževine Srbije, kraljevine Srbije i kasnije smo tu državu utopili u nešto drugo što nas je dovelo do toga da tek sada, posle 170 godina, ponovo živimo u državi Srbiji. Sa jednom takvom tradicijom, sa toliko iskustva u lokalu, Srbija je došla sada u situaciju da usvaja jednu povelju koja je doneta, kao što smo u više navrata čuli, još 85. godine, a stupila je na snagu 88. godine. No, nikada nije kasno i dobro je što je danas na dnevnom redu ovaj zakon, i dobro je što je Srbija nastala i ima ovakvu tradiciju, i dobro je to što se politička borba gotovo čitavog 19. i 20. veka u našoj zemlji vodila, između ostalog, upravo između lokalnih i centralnih organa vlasti, nekada na uštrb, a nekada u korist lokalnih organa. I dobro je što su danas svi shvatili da je pitanje decentralizacije i demokratizacije zemlje najlakše rešiti upravo preko lokalne samouprave, i da su to osnovni principi demokratskog uređenja jedne zemlje. Opšti je princip da se jedna zemlja smatra manje ili više demokratičnom u onom delu gde ima više ingerencija prenetih na lokalne organe vlasti. Ako je situacija već takva sa Srbijom i sa njenom tradicijom, sa iskustvima koja ima, vredi napomenuti i to da svi oni principi i svi oni stavovi koji su navedeni u ovoj povelji su manje ili više zastupljeni u našem zakonodavstvu, počev od Ustava koji smo doneli prošle godine, pa i preko niza zakona koji se primenjuju u ovoj zemlji. Dakle, ne donosimo mi sada ništa iz Evrope novo, nešto što je nama nepoznato, nešto sa čim treba da mi usklađujemo ne znam koliko naše zakonodavstvo, već mnogo toga imamo, većina stvari je inkorporirana u naš sistem koji trenutno postoji, a činjenica da nam predstoji u toku ove godine po Ustavnom zakonu jedna reforma ovog zakonodavstva, odnosno donošenje niza propisa koji se neposredno tiču lokalne samouprave daje nam za pravo da i ovu evropsku povelju, odnosno principe koje ona sadrži uzmemo u obzir prilikom donošenja tih zakona. Podsetio bih samo da nam sledi u toku ove godine donošenje zakona o teritorijalnoj organizaciji, zakona o glavnom gradu, zakona o lokalnoj samoupravi, ili bar izmene postojećeg, zakona o lokalnim izborima, zakona o imovini lokalne samouprave, i da smo u toku prošle godine doneli Zakon o finansiranju lokalne samouprave. Mi većinu propisa koji regulišu ovu materiju već imamo. Slažem se sa mnogim mojim prethodnicima da se neki od ovih zakona nisu pokazali dobri, neki su se čak pokazali kao veoma loši, ali utoliko je bolje da pred sobom imamo još jedan akt koji je opšteprihvaćen od gotovo svih evropskih zemalja i koji će nam u svakom slučaju pomoći, i Ministarstvu prilikom predlaganja propisa koje treba u toku ove godine da donesemo, a i nama narodnim poslanicima prilikom izglasavanja tih propisa da nađemo prava rešenja koja će na pravi način postaviti ovu oblast društvenog života. Što se same povelje tiče, pomenuo bih samo ono što ona sadrži u svom prvom delu, to su neki opšti principi, koji nisu samo demokratske tekovine, kako su to ovde mnogi isticali, rekao bih da su u pitanju civilizacijske tekovine, koje niko nema pravo posebno da baštini, pa ni EU. I još jednom kažem da smo većinu ovih tekovina mi usvojili i pre nego što ovu povelju ratifikujemo. Sve u svemu, smatram da je ovaj zakon, iako možda malo kasno, dobrodošao, dobro je što je došao na dnevni red i dobro je što ga danas razmatramo. Usvajanje ove povelje, odnosno njena ratifikacija je dobra kako za državu Srbiju i još više za lokalnu samoupravu, a ponajviše možda za same građane, s obzirom da su oni najbliži lokalnoj samoupravi i da je pitanje decentralizacije najlakše sprovesti upravo preko opština, mesnih zajednica i drugih oblika lokalne samouprave koje imamo. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Rakovac. Riječ ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu, gospodin Milan Marković, i narodni poslanici koji podržavaju Vladu Republike Srbije u svojim raspravama objašnjavali su nam zbog čega ovaj zakon o potvrđivanju Evropske povelje o lokalnoj samoupravi nije trebalo da se razmatra po hitnom postupku, i zbog čega ovaj zakon nije trebalo da se razmatra na vanrednom zasedanju. Dakle, nikakve žurbe nije bilo, ako je Evropska povelja o lokalnoj samoupravi, doneta 1985. godine, u prošlom veku, do danas nije ratifikovana u ovom parlamentu, a kao što reče ministar i kao što rekoše narodni poslanici vladajuće većine, a o tome su govorili poslanici SRS, gotovo sve što je sadržano u ovoj evropskoj povelji već postoji i u našim zakonima i u našem Ustavu. Dakle, ovo je bio posao Vlade Republike Srbije i naravno Skupštine Srbije, koji je zapravo zamajavanje javnosti i bacanje prašine u oči građanima, zato što je predsednik parlamenta, koji je trenutno na nekoj, verovatno, svojoj ličnoj turneji, s obzirom da slušamo na vestima da poziva predsednike parlamenata nekih zemalja, da organizuje nekakva druženja itd. Koliko znam, a znam, nema takav mandat od Narodne skupštine, niti je u Poslovniku sadržano ono o čemu on govori na svojim sastancima sa predsednicima parlamenata, odnosno Hrvatskog sabora, parlamenta Bosne i Hercegovine i gde sve nije bio ne znam. Dakle, gospodin Oliver Dulić je obećao da će Narodna skupština da radi danonoćno, pa onda kada je video da od tog posla nema ništa, onda u dogovoru sa predstavnicima Vlade mi se bavimo nečim što nema danas nikakvu svrhu. Istina je da smo mi jedna od retkih zemalja koja ovo formalno nije ratifikovala, ali ako mi već to imamo ugrađeno u naše propise, onda zaista nema nikakvog razloga da to nešto posebno sada ratifikujemo, pogotovu ne da to radimo ovako navrat-nanos, u vreme kada Skupština po Poslovniku nije u redovnom zasedanju, i prema Ustavu naravno. Ministar je ovde u svom obrazloženju, juče to beše, pročitao ono što je napisano u obrazloženju, ništa novo nam nije rekao, pogotovu nam nije objasnio član 3. Predloga ovog zakona, koji jedino ima smisla i o kojem jedino zapravo ovde treba da se raspravlja. Ministar je u toku svog uvodnog izlaganja nekoliko puta rekao poslanicima, evo videćete šta ovde piše, to sam vam zapamtila, ministre, i iznosim kao primedbu, da to više nikada ne kažete, bar što se tiče poslanika SRS. Mi ovde dolazimo pripremljeni, mi vidimo, pročitamo, proučimo pre nego što dođemo na sednicu, a vaša primedba se moguće odnosila na vaše kolege iz vaše stranke i vaših stranaka, onda to na taj način i recite. Rekli ste, takođe, gospodine ministre, da ovo što tvrdim da je u našem Ustavu i u našim zakonima uglavnom već ugrađeno ono što sadrži ova evropska povelja, ali vas sada pitam nešto što niste rekli za ovom govornicom, a što ste nekoliko puta rekli u javnosti, u medijima. Pitala sam vas to još jedanput i niste mi odgovorili, odnosno niste odgovorili građanima Srbije, zbog čega vi planirate da kršite Zakon o sprovođenju Ustava Republike Srbije? Rekli ste, gospodine Markoviću, da ćete u Vladu na razmatranje da date predlog, odnosno to bi tada bio nacrt zakona o lokalnoj samoupravi negde krajem oktobra, što znači da nema šanse da se lokalni izbori okončaju u roku koji je predviđen Ustavnim zakonom, a to je do kraja ove godine. To je posao kojim vi treba da se bavite, gospodine Markoviću, da pripremate one zakone na koje vas obavezuje Ustav i Ustavni zakon, a ne da zamajavate i građane Srbije i ovaj parlament ovom poveljom, o kojoj mi već dva dana raspravljamo. Zašto sam rekla da je suština, o čemu zapravo narodni poslanici ovde mogu da raspravljaju, član 3. Predloga zakona. Uobičajeno jekada mi dobijemo nešto što ste vi prepisali iz belog sveta, onda to uglavnom može samo da funkcioniše po sistemu uzmi ili ostavi. Ne ostavlja nam nikada mogućnost da možemo nešto tu posebno da menjamo ili da damo svoj doprinos u tom radu. U slučaju Evropske povelje, odnosno Predloga zakona koji danas raspravljamo, imamo član 3. koji ostavlja mogućnost i vi ste predvideli da prilikom predaje ratifikacionog instrumenta za Evropsku povelju o lokalnoj samoupravi Republika Srbija će dati izjavu sledeće sadržine: Republika Srbija, u skladu sa članom 12. Evropske povelje o lokalnoj samoupravi, smatraće se obaveznom da prihvati sledeće odredbe, pa ste onda rekli član 2, član 3, stav 1. i 2, član četiri, stav 1, 2, 4, 6. itd. Sada ću, ministre, da vam postavim nekoliko konkretnih pitanja kako ste izabrali baš ove članove i ove stavove, zašto niste neke druge, pa da vidim i da čujem koje će biti vaše obrazloženje. Najpre, imam jednu generalnu primedbu. Nedopustivo je da u ovom predlogu zakona, u članu 2, pre srpske verzije imamo englesku verziju. Trebalo je najpre da imamo prevod na srpski i da to bude sastavni deo našeg zakona, a ovaj član 2. na engleskom jeziku nikako nije smeo da se nađe kao Predlog zakona, jer ovo je srpska skupština, gospodine Markoviću, i mi ne donosimo zakone čiji pojedini članovi se pišu na engleskom jeziku. Engleski jezik, odnosno prevod na engleski trebalo je da bude u obrazloženju, moralo je da se nađe, jer upravo zahvaljujući tom originalu na engleskom jeziku čuli ste jedno fantastično predavanje, nadam se nešto i naučili juče od gospodina Martinovića, koji vam je objašnjavao kako je šta prevedeno i kako je trebalo da se prevede u skladu sa srpskim jezikom i u duhu našeg pravnog sistema. Pitam vas, gospodine Milane Markoviću, zašto u ovaj član 3. ugradili ste član 4. Povelje, stavove 1, 2, 4. i 6. Zašto je preskočen stav 5, a stav 5. govori po obimu lokalne samouprave, kaže – tamo gde su ovlašćenja dodeljena od strane centralne ili regionalne vlasti, lokalnim organima vlasti će, u meri u kojoj je to mogućno biti data puna sloboda odlučivanja u prilagođavanju svojih aktivnosti lokalnim uslovima. Ovo su, gospodine ministre, tzv. povereni poslovi. Da li vi planirate da decentralizaciju, u koju se zaklinjete, vršite tako što više nećemo imati ni poverene poslove na lokalnom nivou, nego ćemo sve da radimo na republičkom nivou. Dakle, mislimo da je trebalo i ovaj stav 5. da bude ugrađen u ovaj član 3. zakona. Takođe vas pitam zašto član 8? Rekli ste član 8. stav 1. i 2, a zašto ne i stav 3? Stav 3. kaže - administrativni nadzor nad lokalnim organima vlasti vršiće se tako da obezbedi da intervencija kontrole vlasti bude u srazmeri sa značajem interesa koji treba da štiti. Ovo bi trebalo da bude budžetska inspekcija i ne vidim zašto to nije ugrađeno u ovaj zakon. U članu 9. vi ste predvideli da posebno ugradite stavove 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7. i 8, mi smo predložili da stav 8. se briše. Stav 8. je ono što je juče gospodin Martinović čitao, odnosi se na finansijska sredstva lokalnih organa vlasti, kaže – u svrhu pozajmljivanja radi kapitalnog investiranja, lokalni organi vlasti imaće pristup nacionalnom tržištu kapitala u okviru zakonskih mogućnosti. Ovakva zakonska mogućnost, gospodine Milane Markoviću, ne postoji, ne postoji bar u našem Ustavu i ovo što ste predvideli nije u skladu sa Ustavom Republike Srbije. Podneli smo takođe jedan amandman koji zapravo smatramo izuzetno važnim, a odnosi se na član 3, tamo gde mi možemo amandmanski da intervenišemo. Očekujem zaista da ćete kao odgovoran čovek ovaj amandman, u danu kada budemo o pojedinostima raspravljali, da prihvatite, gde smo tražili da se u ovom članu 3, koji je jedini koji može da bude tema za raspravu u ovom parlamentu, da doda jedan stav, kojim bi se regulisalo da Republika Srbija, u skladu sa članom 16. stav 1. Evropske povelje o lokalnoj samoupravi, specificira teritorija na koju se ova povelja odnosi, na celokupnu teritoriju Republike Srbije, uključujući i teritoriju AP Kosovo i Metohija. Naravno, vi možda možete da odgovorite, ne znam da li ćete, da se podrazumeva da je Kosovo i Metohija u sastavu Republike Srbije, što se tiče SRS naravno da se to podrazumeva, naravno da ćemo učiniti sve da to tako zauvek ostane, ali je neophodno u situaciji u kojoj se nalazi država, u kojoj se nalazi Kosovo i Metohija, sa aspekta vaših zapadnih prijatelja sa kojima se vi ovde pozdravljate i koje ispraćate, i onih koji ostaju ovde, neophodno je da u svakom dokumentu koji donosi ovaj parlament poseban naglasak damo i na Kosovo i Metohiju u sastavu Republike Srbije.
Po Poslovniku, narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, naši prijavljeni poslanici za govor odustaće od govora, zato što je gospodin ministar izrazio želju da završimo danas do 14,00 časova, jer ima posle podne nekih obaveza, a ne bi hteo da se nastavi diskusija bez njegovog prisustva.
Riječ ima ministar, gospodin Milan Marković.
Zahvaljujem se poslanicima SRS-a koji su jedini još ostali na ovoj listi govornika zbog razumevanja. Zaista mislim da je neophodno da ministar prisustvuje uvek kada je njegova tačka na dnevnom redu i na ovaj način mislim da možemo da završimo ovu tačku dnevnog reda. Imamo u krajnjem slučaju raspravu po amandmanima, tada ću iskoristiti priliku da odgovorim na pitanje gospođe Radete, jer ćemo de facto sve to razmatrati kroz vaše amandmane, tako da bih iskoristio samo dva-tri minuta da dam završnu reč vezano za ovu načelnu raspravu. Dakle, mislim da je današnja rasprava, koja je vođena povodom Evropske povelje o lokalnoj samoupravi, u stvari pokazala ono što već svi mi u sali dobro znamo, a to je da je neophodno pristupiti izmenama postojećeg Zakona o lokalnoj samoupravi i praktično da izvesni nedostaci, koji postoje u našem sistemu, jesu posledice zakonskih rešenja. Mislim da je ovde više puta upravo govoreno i o tome da li je naš postojeći Zakon o lokalnoj samoupravi i Zakon o lokalnim izborima u skladu sa članom 3. stav 2. Evropske povelje o lokalnoj samoupravi, odnosi se na direktan izbor predsednika opštine i gradonačelnika. Mislim da nema potrebe da trošimo previše reči na tu temu, obzirom da je Ustav rešio pitanje izbora predsednika opština, a i čini mi se da postoji jasna politička volja da na sličan način rešimo pitanje izbora gradonačelnika. Ono što želim da kažem da, ipak, smatram da je Evropska povelja dala samo jedan minimum standarda i nigde ne postoji smetnja da vi to razrađujete, pa makar i direktnim izborom. Naime, Savet Evrope je angažovao jednu grupu eksperata koja treba da da mišljenje da li je direktan izbor predsednika u skladu sa Evropskom poveljom o lokalnoj samoupravi i oni su na kraju zaključili da jeste, upravo rukovodeći se ovim stavom koji sam sada ovde izneo, a to je da je dat jedan minimum i u skladu sa onim maksimumom - ko može manje, može i više, i to može da se razradi. Međutim, čisto informacije radi, pripremajući se za ovu raspravu, odnosno da pred narodnim poslanicima branim ovaj predlog zakona, uzeo sam jedan pregled zastupljenosti različitih sistema za izbor gradonačelnika u državama članicama SE i trenutna situacija je da u 12 država su direktni izbori predsednika opština, u pet država je neki mešoviti sistem i u 16 država je posredan izbor iz skupština. Mislim da, kada je Srbija u pitanju, da smo mi dosta saglasni u tome da postojeći Zakon o lokalnoj samoupravi nije dao najbolje efekte u primeni kada je u pitanju Srbija. Što se tiče uvaženog kolege iz Kruševca, uzeo sam poslednje podatke od 12. jula 2007. godine, tačno je, Francuska je tek ove godine ratifikovala povelju, Belgija je prošle godine ratifikovala povelju, tako da taj proces ratifikacije dugo traje. Mislim da ono što je, po mom dubokom uverenju, najvažnije za nas kada budemo radili u septembru, donosili zakone, a reći ću i vezano za rokove, dugujem i to, najvažnije je da obezbedimo stabilnost lokalnih samouprava i mislim da se tu svi slažemo. Ostaje jedno otvoreno pitanje koje je u ovom momentu za mene dilema, a to je nadzor centralne vlasti nad lokalnim samoupravama. Iskreno se nadam da ćemo uspeti kroz sam Zakon o lokalnoj samoupravi da predvidimo dovoljno stabilan sistem da ne moramo da razmišljamo o proširenju i mogućnostima da centralna vlast, kako reče kolega Baralić, kaže, hajde sada da rešimo nešto. Prosto, neko je ovde govorio, ne mogu da se setim ko i rekao je suštinu lokalne samouprave, a to da viša vlast nikako ne bi smela da ceni celishodnost akata niže vlasti. U obzir dolazi samo ocena ustavnosti i zakonitosti, a ona, pak, ne bi trebalo da bude u nadležnosti izvršne vlasti, već sudova i Ustavnog suda. Mislim da nas čeka tu jedan dosta težak posao. Mislim da je i naše iskustvo, kako rekoše kolege, dosta bogato i da na osnovu tog iskustva možemo doći do rešenja. Moja pretpostavka, na osnovu neformalnih razgovora koje sam vodio sa predstavnicima svih stranaka u ovom parlamentu, mislim da 90 posto rešenja koja ćemo predložiti, da će biti odraz nekog zajedničkog shvatanja u ovom parlamentu. Naravno, ima i onoga oko čega ćemo se razlikovati, ali to je sasvim normalno. Što se tiče roka za izbore, očigledno je mali nesporazum, uveravam vas da ćemo mi, kao ministarstvo, ispoštovati sve obaveze iz Ustavnog zakona Republike Srbije, mi ćemo blagovremeno uraditi zakone. Do polovine oktobra svi zakoni mogu da se nađu pred Narodnom skupštinom. Narodna skupština relativno brzo to može da usvoji, a Ustavni zakon kaže da je rok za raspisivanje izbora, odnosno da će se izbori raspisati u roku od 60 dana od dana donošenja adekvatnih zakona. Mislim da, u krajnjem slučaju, to je svega još dva meseca i delo će pokazati da li ovo što sada govorim, govorim istinu. Mi smo u Ministarstvu potpuno spremni da ovaj posao uradimo onako kako je Ustavni zakon predvideo. Što se tiče izbora članova povelje, mislim da se naša država, pošto moram tako da kažem, da se prethodna vlada, ova vlada, vlada pre ove vlade, da smo se opredelili na ove stavove u prvih 20 članova povelje, prosto zbog toga što ne zahteva neku buduću našu intervenciju u zakonodavnom smislu. De fakto, mi smo, smeo bih reći kao država, u pogledu našeg sistema lokalne samouprave čak korak ispred ili korak ispred, mogu i reći, jer imamo usaglašeniji sistem lokalne samouprave od nekih država drugih članica SE, pa čak i nekih država članica EU. To vam zaista odgovorno tvrdim i u to sam se uverio prilikom nedavnih razgovora sa predstavnicima nekih drugih zemalja u SE. Tako da prosto, mi smo odabrali 24 stava, ako se sećam dobro, to su stavovi koji su praktično već inkorporirani u naše zakonodavstvo i mislim da je to najbolji način. Dakle, mi imamo potpunu slobodu dalje kako ćemo upravljati svim tim. Važno je da uvek ostanemo u tom nivou iza tih ključnih 20 stavova EU. U svakom slučaju, ma kako izgledala ova rasprava, ona je bila korisna, jer je pokazala svu dubinu problema pozitivnog zakonodavstva u oblasti lokalne samouprave i možemo reći posledica bivšeg zakona. Nažalost, ali rekao sam već, u toj Rezoluciji 179 iz2004. godine, Rezoluciji SE, to je prosto da ne poverujete, sve što je nabrojano kao mana direktnog izbora predsednika opština, pokazalo se na slučaju Srbije. Nažalost, to niko nije mogao predvideti da će baš tako ispasti kod nas, ali to dobro govori i o našoj političkoj sceni, i o našim lokalnim političkim scenama. Možda mi nismo bili spremni na takav korak, ali sada nam je šansa u toku oktobra da izvršimo izmene u skladu sa tim negativnim iskustvom koje imamo iz prethodnih godina. Još jedanput se zahvaljujem na razumevanju vezano za vreme diskusije i nadam se da ćemo prilikom rasprave o amandmanima razgovarati i o ovim temama koje ste malopre pomenuli. Hvala puno.
Zahvaljujem ministru Markoviću. Zaključujem jedinstveni pretres o Prijedlogu zakona. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Prijedlogu zakona u načelu, pojedinostima i u cjelini. Nastavak sednice u 15,04 časova.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo popodnevni rad. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O ZAJMU I FINANSIRANjU IZMEĐU KFW FRANKFURT NA MAJNI I REPUBLIKE SRBIJE "REHABILITACIJA LOKALNOG SISTEMA GREJANjA U SRBIJI – FAZA III" Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora. Podsećam vas da, prema članu 149a stav 3, a shodno članu 94. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Dakle, proporcionalno. Molim poslaničke grupe, ukoliko to nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 149a stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu zakona. Da li predstavnik predlagača, dr Mirko Cvetković, ministar finansija, želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred vama se nalazi Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu i finansiranju između KFW iz Nemačke i Republike Srbije u vezi sa projektom rehabilitacije lokalnog sistema grejanja u Srbiji - III faza. Ovaj projekat i uopšte ovaj sporazum baziraju na protokolima koji su potpisani 2003. i 2004. godine i u kontinuitetu se radi na problematici rehabilitacije lokalnog sistema grejanja u Srbiji, pri čemu su prva i druga faza finansirane potpuno iz bespovratnih sredstava. U slučaju ove treće faze, predviđeno je da se u nju uloži 20 miliona evra. Od tih 20 miliona evra, 12 miliona evra je na kreditnoj osnovi, a osam miliona evra je bespovratno. Što se tiče uslova pod kojima će se dobiti ovaj kredit, radi se zapravo o tome da će Republika Srbija, nakon što dobije kredit, isti usmeriti u odabrana preduzeća za lokalno grejanje u Republici Srbiji i njima će se to dati u vidu kredita, koje će oni vraćati sa kamatnom stopom od 2% godišnje, u periodu od dvanaest i po godina, u čemu su dve i po godine grejs period i deset godina je period otplate. Sama Republika Srbija će zajam od osam miliona vratiti u 18 jednakih, uzastopnih, polugodišnjih tranši. Smatram da je ovo jako povoljan sporazum, 40% sredstava se dobija bespovratno, te predlažem narodnim poslanicima da donesu zakon o potvrđivanju, uz još jednu napomenu da su sredstva u budžetu za ove namene predviđena. Hvala vam.
Hvala, ministre. Da li izvestilac nadležnog odbora želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Srpska radikalna stranka. Izvolite.
Poštovane kolege poslanici, dragi građani Srbije, o ovom sporazumu i ovom kreditu i donaciji očigledno ću imati mnogo više da vam kažem od ministra. Odgovoriću vam na tri osnovna pitanja: ko daje ovaj kredit, za koje namene se daje ovaj kredit i šta mi kao država od toga dobijamo? Šta mislite šta se krije iza magične reči KFW? Niko nas nije udostojio ni bližeg objašnjenja šta stoji iza ove skraćenice. KFW je Nemačka razvojna banka. Banka koja je u 100% vlasništvu nemačke države, od čega je 80% vlasništvo Vlade Savezne Republike Nemačke, a 20% je ova banka u vlasništvu pokrajina nemačkih. U predizbornoj kampanji smo sve vreme kao pripadnici SRS pričali da je nama kao državi neophodna razvojna banka. Ili je taj stav nailazio na ćutanje ili je čak nailazio na osudu. Zašto prećutkujete narodu Srbije da nas finansira državna nemačka institucija? To nije sramota. Sramota je da osuđujete nas koji tvrdimo da treba da imamo razvojnu banku koja će da finansira svoju privredu, a ne kao Nemačka, koja je jaka i koja postoji 50 godina, da izlazimo na strana tržišta. Zašto prećutkujete? Ne ugledate se na velike i jake države kakva je Nemačka, misleći da bi vam to neko zamerio. Ili možda postoji razlog za prećutkivanje. Da nije on sadržan u činjenici da je na adresi, gde postoji ova razvojna nemačka državna banka, istovremeno i jedno udruženje, odnosno holding, kako se to zove i u nemačkoj terminologiji i u našoj, znači na tom broju od 5 do 9, da ne pominjem naziv u Frankfurtu na Majni te ulice, jer ne umem da govorim nemački, ali je na adresi nemačke državne banke i holding koji u ovih 12 miliona nazovizajma u stvari nemačka država finansira izvoz proizvoda svoje industrije. To nije moja pretpostavka. Nemačka bankarska institucija u vlasništvu nemačke države KFW ima pet organizacionih delova van holdinga, van proizvodnih kompanija. Oni se bave pratnjom nemačkih izvoznika i taj deo je KFW IPEKS. Drugi deo se zove KFW Ferder. Finansira infrastrukturu, komunalne sisteme u drugim državama, obrazovne institucije, unapređenje klime i energetsku efikasnost. Treći deo KFW banke se zove Mittelstandsbank, koji finansira mala i srednja preduzeća i, takođe zanimljiv detalj, nastao je iz fuzije sa nemačkom bankom za poravnanje. Postoji deo koji se bavi finansiranjem zemalja u tranziciji i razvoju, i to je deo koji se ovde pojavljuje, između ostalog kao neko ko realizuje ovaj kredit. U okviru sistema KFW, nemačke državne razvojne banke, nalazi se i KFW DEG, deo koji se bavi finansiranjem privredne ekonomske strukture. To nije sve. Kad uđete na sajt KFW grupacije, videćete da se kredite koje plasira daje preko Vollks banke, Raiffeisen banke ili neke privatne banke. Nemačka razvojna državna banka je dobila raščišćen teren u kojem ne postoji banka ili ih ima još nekoliko koje ćete u najskorije vreme, po vašem planu, izmeniti im strukturu da država tu nema ni procenat učešća, da bi ta banka mogla preko ovde osnovanih svojih filijala i organizacionih jedinica da razvija nemačku privredu. Ni to nije sve. Ovo protiv čega se ovde borite, podržavate uzimanjem kredita od KFW banke, a to je sledeće. Ova banka ima i u Nemačkoj državnoj pošti 45% učešća i to od 2003. godine, a do tog datuma procenat je bio pretežan. Kome vi ovde pričate priču da savremeni ekonomski procesi iziskuju izlazak države iz svih strateških oblasti? KFW grupacija ima u Prokredit banci, koja postoji ovde u Srbiji, vlasničko učešće od 13,63%. Znači nije dovoljno to što korišćenje svih kredita ide preko srodnih, povezanih banaka, to što vi kao država velikodušno prihvatate ove nazovipovoljne uslove kredita, nego u zemljama tipa Srbija ili Azerbejdžan ide i sa direktnim učešćem u bankarskim organizacijama. Kod nas je to Prokredit banka, u Azerbejdžanu je to npr. MIKRO FAJNANS BANKA. Građani treba da znaju da ono što važi za Nemačku, kao vrednu i razvijenu zemlju, ne treba da važi za Srbiju, jer vlast misli da mi ne treba da imamo razvojnu banku i da mi treba da budemo pretvoreni u idealne dužnike. Onako kako napadno, uporno i drsko banke pokušavaju od građana, koji žele da žive preko svojih mogućnosti, da stvori idealne dužnike, to isto pokušava da uradi i sa državom Srbijom, pretvarajući je u idealnog dužnika, odnosno u idealno tržište za plasman finansijskih sredstava. Da to nije sporno, vi ne bi ni prećutkivali. Prećutali ste, da, gospodine ministre, nežno ste se nasmejali, prećutali ste da ste i Agenciju za sanaciju i stečaj banaka ujanuaru ove godine zadužili istom takvom pomoći, koja se zove pomoć za dokapitalizaciju fonda za osiguranje depozita. Gospodin Parivodić, nije nebitan datum, neposredno pred izbore, pred proglašenje rezultata izbora, gospodin Parivodić i Džambić iz te agencije, koja se inače bavi stečajem, sanacijom i likvidacijom banaka, ili da prevedem na srpski, raščišćavanjem terena za strane banke u ovoj zemlji, potpisali su 17. januara jedan ugovor, jedan sporazum sličan ovom, u kojem ste dobili od te grupacije značajna sredstva za unapređenje rada ove institucije, u vrednosti od 9 miliona evra. Drage kolege, mi smo raspravljali ovde o budžetu. Niko od vas, zajedno sa mnom, nije tada video da u budžetu Republike Srbije stoji stavka od 8,74 miliona evra, koja su na zahtev KFW grupacije prenete na račun Agencije za sanaciju, stečaj i likvidaciju banaka, odnosno kako se sada zove, Agencije za osiguranje depozita. Nije smešno, ali je sumnjivo zašto se krije. U ovome je princip finansiranja KFW. Na 9 miliona evra, koje je dala KFW banka Agenciji za osiguranje depozita, država Srbija je morala da uplati 700 miliona dinara, i doslovce je pisalo, iz budžeta Republike Srbije. Gospodine ministre, u ovom budžetu, listajući tu veliku knjigu, mislim da ste samo kroz stavku Razdeo444, koji se zove troškovi kreditiranja, uplatili tu sumu onako kako su od vas tražili strani finansijeri. Zašto se niste pohvalili tom investicijom, nego ste je nazvali propratnim troškovima zaduživanja i ona iznosi 750 miliona dinara. Ono što jeste sporno, to je da u trenutku kada je taj sporazum sklapan, gospođa Elke, direktorka te KFW institucije, u svom govoru izrekla sledeće dve rečenice: "Državna ekonomija takođe ima koristi od ulaganja novca u banke, za razliku od čuvanja u slamaricama, jer se tim novcem može raditi, pruža se podrška lokalnim bankama, a država nije isključivo zavisna od podizanja kredita kod inostranih banaka". Da ponovim ključnu rečenicu - "a država nije isključivo zavisna od podizanja kredita kod inostranih banaka". Oni koji nam daju sredstva kažu da ne treba da budemo zavisni od inostranih kredita, ali to za vas nije dovoljno. Vama je važno da izađete pred javnost Srbije i saopštite neistinu da je reč o povoljnom kreditu. Tvrdim da u ovoj sali, da u ovoj zemlji ne postoji osoba koja je ozbiljna i koja bi mogla da stane iza svoje tvrdnje koja može da kaže koliko košta ovaj kredit. U dokumentu koji ste nam podelili, a koji govori o uslovima kredita, kamata je nepoznata. Zajmoprimac država Srbija se obavezuje na kredit čiju cenu ne zna, jer u članu 4. zakona piše da će se kamata, koju ćemo plaćati na ovaj kredit, znati u trenutku poslednjeg povlačenja. Kako možete reći da je reč o povoljnom kreditu? Kako možete reći da kredit košta 2%, ako će toliko plaćati one lokalne samouprave i organizacije koje budu koristile kredit, ali državi? Ne možete nas zavaravati time što ste na nekoliko mesta dali slične vrednosti troškova kredita, koji su daleko iznad ovoga o čemu govorite. Dragi građani, ovaj kredit, za koji ste vi, ja, svi mi, jedini garant, na ovaj kredit se ne daje hipoteka. Za ovaj kredit je garant porez koji uplaćujemo svi mi kroz budžete lokalnih samouprava i kroz republički budžet. Samim tim mi smo zanimljivo tržište za ulaganje onima koji procenjuju, a procenili su na zadnjim značajnim finansijskim sastancima, da smo Makedonija, Hrvatska i Srbija najznačajnije tržište i najperspektivnije za ulaganje para. Pored zemalja koje se zovu Brazil, Indija, Rusija i Kina, mi spadamo u tu grupu najatraktivnijih zemalja, a imamo Vladu koja prihvata da nas zaduži, da nam stvori obavezu na koju ne možemo da utičemo, ali za koju ćemo morati da podnesemo izuzetno teške uslove. Gospodine ministre, zašto ne kažete građanima da niste u stanju dakoristite ove kredite? Zašto ne kažete građanima da ste u 2006. godini morali da platite kamatu, kaznu na nepovučena sredstva, u vrednosti od 1.056.000 evra? Na kredite Evropske banke za obnovu i razvoj, čijeg ste prvog čoveka, gospodina Lemijea, juče primali, dužni ste ovom narodu i već ste platili kroz budžet 2006. godine 954.781 evro na nepovučena sredstva. Na odobren, a ne iskorišćen kredit plaćamo kaznu, dragi građani. To je nekih 81 milion dinara. Ceo godišnji budžet za izbeglice i raseljena lica je 810 miliona, a 81 milion je bukvalno bačen u vodu nesposobnošću Vlade, koja želi da se zadužuje, a nije u stanju da iskoristi te kredite. To je ono što je prikazano u izveštaju o završnom računu za 2006. godinu. Koliko je toga u onim završnim računima koje nam niste dostavili? Zato tražimo da vidimo te završne račune; 1.056.656 evra samo na nepovučena sredstva Evropske banke za obnovu i razvoj, od čega je 101 hiljada evra baš ovoj instituciji, Nemačkoj razvojnoj banci, koja je sto posto u vlasništvu nemačke države. Ovaj kredit uzimate da bi finansirali lokalne sisteme grejanja, odvajanje merača toplotne energije i adaptaciju podstanica. Ovo je treća faza. Šta je sa prvom i drugom? Da li ona Uprava za javni dug, koju ste osnovali 2005. godine, treba ovde da podnese izveštaj šta su to donacije, kako je iskorišćen svaki dinar, a tvrdim da u prilogu ovog ugovora stoji potvrda o robi koja će biti isporučena. KFW Ipeks, kao članica ove grupacije, bankarske, nemačke, državne, u stvari plasira robu na ovo tržište. Nije problem, prodavac prodaje ako nađe kupca. Da li smo mi ti koji treba da progutamo sve ono što vi kažete da je dobar posao? Da li se grad Beograd može pohvaliti rezultatima od istog ovakvog projekta koji se ticao ulaganja u infrastrukturu za vodovod? Neću da tvrdim ono što su vam tada tvrdili sindikati, da se tačno znalo od koje se firme treba kupiti svaki vodomer. Neću da tvrdim da nisu bili baždareni, kao što oni kažu, ali meni tajna, prećutkivanje, rađa sumnju. Prvi od troškova, dragi građani, u ovom kreditu kaže - porezi i ostali javni troškovi, kao i troškovi uvoza, neće biti finansirani iz ovih sredstava. Krediti se ne uvoze, pare se ne uvoze, uvozi se roba, roba stranih proizvođača, kojima ste široko otvorili liberalizacijom vrata, da može da se uvozi sve i svašta, ali to nije dovoljno. Pričate da je povoljan kredit na koji plaćamo, ne zna se, dragi građani, kolika kamata, jer to piše u članu 4, ali 1,2% marže godišnje na ukupan iznos, 0,5% troškova na povučen kredit na ukupan iznos, pa vi vidite koliko je to na 12 miliona evra. Ako eventualno zakasnimo sa otplatom, ako nismo umeli da iskoristimo kredit kao država, osnovano sumnjam da on neće biti ni servisirani na vreme, u tom slučaju KfW banka ima pravo da podigne kamatnu stopu na dug za 2% godišnje. Vi tvrdite da je 2% cena tog kredita kao kamata. Nije tačno, ona se ne zna kolika je. Znači, pored toga što se kamata može na dug povećati za 2%, zajmoprimac, to je država Srbija, moraće da plati i odštetu od 2% takođe iznad one koja je ugovorena, a kao odštetu za ono što nismo vratili na vreme. Za nepovučena sredstva 0,25% od ukupnog iznosa kredita, a to je u prošloj godini vas, dragi građani, koštalo milion evra. Pored toga, mi smo, kao država, zajmoprimac, odnosno država Srbija, koja u ime svih nas preuzima ovakvu obavezu, dovedeni u situaciju, da KfW banka, kada nam da kredit, može odlučiti da, ukoliko utvrdi da nenamenski koristimo kredit, u svakom trenutku najstrože uslove i najveću štetu propiše. Ali, ako odlučimo da pre vremena vratimo kredit, neće moći. Dok KfW banka ne nađe tržište i nekog sličnog državi Srbiji, koji će primiti pod ovakvim teškim uslovima kredit, nema prevremenog vraćanja i to piše u ovom papiru koji ste nam dostavili. U ovom dokumentu stoji da će robe biti nabavljane preko međunarodnog nadmetanja. Zašto nam niste rekli šta je isporučeno u prve dve faze? Zašto se, kao poslanik, moram snalaziti da dolazim sa izveštaja o konferencijama za štampu gradske vlasti, gde je i u koliko stanova ugrađeno nešto od tih merača toplotne energije? Zašto se ne pohvalite ako je ovo tako dobar ugovor? Namerno, u zadnjem minutu ostavljam najzanimljiviji detalj. Gospodine ministre, vaš prethodnik je, potpisujući ovaj sporazum u aprilu prošle godine, rekao da je ukupan posao 32 miliona evra, od čega je osam donacija Vlade Nemačke, koju ne sporim, 12 miliona kreditnih sredstava, koja pišu u ovom ugovoru, i 10 miliona lokalnog učešća, dok je dva miliona evra od strane nemačke Vlade namenjeno tehničkoj pomoći i konsultantskim uslugama. Dragi gospodine ministre, sa vašim potpisom u ovom budžetu za 2007. godinu stoji namena ne od 10 miliona evra, kako ste rekli, lokalnog učešća, nego 12 miliona evra, ali ne kažete za koju namenu, pa moja priča sa prvim kreditom, objavljenim u međunarodnim ugovorima, o tome da su provizije načini života ove vlasti, a kroz konsultantske usluge, uglavnom, ste dokazali. Čime dokazujete da ne poštujete reč narodnog predstavnika, da ne poštujete upozorenje ovog naroda da ne možemo na pohlepi i provizijama da zasnivamo naš ekonomski život, ali ni na lažima. U kojoj meri je ovo šarena laža, u kojoj meri ovo diskredituje vlast i Vladu koja nas uverava da za naše dobro uzima ovolike kredite, zadužujući nam generacije, imaću prilike da i u kasnijim javljanjima još koju progovorim. Hvala.
Da li se još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Hvala. Obaveštavam vas da su, saglasno članu 93. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe DS i SRS. Reč ima narodni poslanik Dragan Vujadinović.
Poštovana gospodo, najveći hendikep i minus našeg parlamenta jeste što desna strana, šta god da se pojavi, energično je protiv, a leva strana je isključivo uvek za. Mi ćemo sigurno napredovati ka evropskim integracijama ako se to za i protiv na levoj i desnoj strani malo pomeša, i kada budemo pratili problem, kada budemo diskutovali za ili protiv, u diskusijama se budemo izjašnjavali po problemu, po problematici. Ovo je slučaj baš kada bi i koleginica Tabaković i svi ostali trebalo da kažu - gospodo, sve kreditne linije, preferencijalne linije koje stoje, koje imamo šanse da dobijemo, požurite, iznesite, da bi ovoj zemlji, željnoj potrošnje, i ovoj zemlji željnoj investicija, pomogli da krene u neki investicioni ciklus. Gospodo, shvatite da smo mi, baš zbog ogromnog kašnjenja i cele naše društveno-ekonomske situacije, izgubili šansu da u velikom broju kreditnih linija preferencijalnih učestvujemo. Bugarska i Rumunija su samo za poljoprivredu nekoliko milijardi evra koristili nekoliko kreditnih linija preferencijalnih. U tom smislu, u dobroj nameri, apsolutno i pišem i protiv sam prekomernog zaduživanja, ali kada se pojave preferencijalne kreditne linije, sa izuzetno dobrim uslovima, mi generalno treba da teramo Vladu, da te preferencijalne linije dajemo zadatak Vladi da ih pronađe i da sve šanse koje postoje u evropskim državnim bankama, evropskim razvojnim fondovima, evropskim i svetskim institucijama, da te preferencijalne linije sa dobrim kreditnim uslovima iskoristimo i da posebno lokalnoj samoupravi i opštinama ukažemo kakve su to kreditne linije koje postoje da bi to iskoristili. U Srbiji, gde je lokalna samouprava uspela da ona pronađe ta određena kreditna sredstva, da poveća investicione fondove sopstvenom aktivnošću, te su se sredine promenile. Tako se i druge zemlje menjaju zahvaljujući jednim delom, ne samo svom ekonomskom bogatstvu, nego i preferencijalnim kreditnim linijama. Ovde je očigledno da se radi o preferencijalnoj kreditnoj liniji, jer je tu kamata 2%, gde piše u članu 2, i to na 12 miliona. Na 20 miliona, pošto je osam donacija, to izađe 1,25 kamata, pa sa svim onim kaznenim odredbama o kojima je koleginica govorila, to je krajnje neverovatan kredit, jer dobro znate da su sadašnji investicioni krediti 3-4%, to su najbolji mogući krediti. Nema boljeg kredita. Nema, niti će biti boljih kredita od 3-4%. Jedna ponderisana kamatna stopa od 1,25% na ovu liniju od 20 miliona evra, pa to je božji dar, shvatite gospodo. Nije bitno da li to posmatra Mirko Cvetković ili neko iz Demokratske stranke, ili neko iz Radikalne stranke, treba da govorimo o ciframa, gospodo. Zaista bi to bilo najvažnije. Ako govorimo o zaduživanju kao problemu, da govorimo selektivno, da ono što je potpuno kada se radi o preferencionalnim linijama da podržimo, da tražimo da se one uvećaju, a da suprotno, s druge strane, i mi i ova leva strana podvrgnemo kritici prekomerno zaduživanje i poremećaje u budžetu, neravnotežu budžetsku, izazvanu prevelikom javnom potrošnjom. Potpuno se slažem da i mi na levoj strani mora da kažemo, naša je spoljna ravnoteža, odnosno deficit spoljnotrgovinski nastaje delimično i zbog toga što branimo inflaciju niskim kursom i tako dalje. To mi isto treba da kažemo, kao što vi, ova desna strana, treba da traži da zahteva da se kreditne linije, koje se mogu koristiti, a koje su ispod 3 - 4% na godišnjem nivou, apsolutno ubrzo aktiviraju i da uđu u našu budžetsku potrošnju, pogotovo sa grejs periodom, jer je očekivano da ćemo sa rastom bruto društvenog proizvoda od 8%, valjda moći da vraćamo te kredite. Zašto nam trebaju krediti? Zašto su Srbija, Bosna i Hercegovina, Makedonija najveći korisnici kredita? Zašto dolaze banke? Zašto dolazi kapital? Svi znamo zašto. Zato što smo mi željni potrošnje, što još uvek građani Srbije i ovih zemalja koriste frižidere Ante Markovića. Zbog toga. Često sam i pisao, frižidere iz vremena Ante Markovića, televizore i ostalo još uvek koristimo, zbog toga smo željni kredita. (Iz sale: Nije tačno.) Sto posto je tačno, Tomo, ali morate vi da odete u provinciju da vidite, da li je tačno ili nije. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Ne živim u Njujorku.) Dobro, ali više ste u Beogradu. Imamo Fond za razvoj. To je naša razvojna banka. Imamo Fond za razvoj koji isključivo radi, gospodin Cvetković je član Upravnog odbora Fonda, on može govoriti, Fond za razvoj je isključivo razvojna banka. On više nije ona stara institucija koja je transferisala pare. Radi na čisto bankarskom kreditu, na razlici između aktivne i pasivne kamatne stope. Cela administracija Fonda se izdržava samo od 5% tih razlika, kao jedna zaista efikasna institucija. Slučajno znam tu problematiku, zato što sam korisnik kredita, ispred firmi gde sam radio. Tu su investicioni krediti od 1% do 3%. Takođe, taj fond u principu dodeljuje u svojim ekonomskim mogućnostima i iz sredstava budžeta preferencionalne kreditne linije po raznim namenama. Vi već sada znate i apelovao bih baš sada da se sredstva Fonda što pre aktiviraju, da počne redovan rad, jer vi dobro znate da dve kreditne linije, posebne, gde je izdvojeno po jedna milijarda, jedna je za mikrozapošljavanje, a druga start ap kredite za početnike, još nisu operativno raspoložive, a veliki broj zahteva obrađenih čeka i veliki broj ljudi očekuje, od 5.000 do 30.000 evra te linije iznose, da startuje, da počne taj neki svoj biznis, da započne na osnovu tih linija. Zaista bi bilo dobro da mi, ako je moguće, postepeno da o problemima pričamo na način kako to problemi zaslužuju, a pre svega da to diktiraju cifre, i leva, i desna strana. Dakle, ako ova linija zahteva da se kaže da je zaduživanje i da će ova linija upropastiti zemlju, onda ljudi neko... (Vjerica Radeta, sa mesta: Kolika je kamata?) Kamata je 2% u članu 2, ali je 1,25 na 20 miliona. Zašto ne bi vraćali? Ako nećemo vraćati, što ga uzimamo? Polemišem za govornicom. Ako vi kažete, hipotetički, šta će biti ako se desi da ne vratimo, onda ne treba ništa da uzimamo. Mi uzimamo da bi vraćali, a ne da dođemo u kašnjenje. Tomo, ako budete u vreme posle grejs perioda na vlasti, sigurno vas ova linija neće opteretiti, a rešićete lokalne probleme, gospodine Nikoliću. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Vujadinoviću. Jedino ne znam da li ovaj račun mešanja i podele može da se primeni na Skupštinu, to je u matematici. Replika, narodni poslanik Jorgovanka Tabaković, ovlašćeni predstavnik Srpske radikalne stranke.
Gospodine Vujadinoviću, jeste načelna rasprava, ali ne možete da mešate investicioni kredit i frižidere Ante Markovića, i ličnu potrošnju, nema to veze jedno s drugim. Reč je o kreditu koji se dobija od nemačke Razvojne državne banke, koji iznosi ne 20, sporazum čitavu transakciju vezuje u 20 miliona, od čega je osam miliona donacija. Nema ni donacije ni kamate, ima samo troškove, gospodine. Ima troškova na ukupan iznos. Znate koliko iznosi to ponderisanje? Rizikujem da pred javnošću Srbije dam okvirnu cenu ovog kredita i odgovorno tvrdim da ona nije ispod 6% na godišnjem nivou. Svi korisnici kredita, koji su koristili kredite od inobanaka, znaju da je najniža cena 6,85 do 7,13 na ovakvu vrstu kredita, na sličan rok i grejs period. Nemojmo građanima pričati da je nešto lakše i bolje nego što stvarno jeste jer nema potrebe. Hoćete da razgovaramo otvoreno, sa činjenicama. Mi to uvek radimo na takav način. Nema potrebe da zamagljujete stvari i govorite da su neke druge kamate i troškovi od onog koji jesu. Ukupno zaduživanje jeste problem. Kod ovog kredita o kojem danas pričamo je problem što on nije u toj meri pozitivan, nije tako po dobrim uslovima kao što govorite, nije dovoljno reći preferencionalan. Da li vi znate, bankar sam po struci, dugogodišnje iskustvo bankarsko imam, svaki kredit čija se kamata za period korišćenja približava vrednosti ukupnog kredita je prihvatljiv ili ne, ali ako prelazi kamata na godine korišćenja vrednost kredita, on je nepovoljan kredit. Ovaj je u granici da može biti povoljan, ali je problem da li se koristi i za šta. Kažem vam koliko je to metara cevi zamenjeno, vodovodnih, za onaj raniji kredit za infrastrukturu u vodovodu ili ovaj za grejanje. Mi ovim kreditom finansiramo izvoz nemačkih proizvođača. Mi finansiramo Nemačku državnu banku, koja je ovde našla pogodno tle za plasman kredita. To je činjenica. Da vas podsetim, kada je trenutno predsedavajući, gospodin Albijanić, podneo amandman kojim je tražio da se pod šapu i kapu gospodina Dinkića stavi i ona Agencija za infrastrukturu, upravo je ovo bio razlog, jer preko te agencije se plasiraju svi ovi krediti. A da je to unosno, govori vam i činjenica da se gospodin Dinkić s teškom mukom odrekao kontrole nad onim što je 2006. godine potpisao. Pozivam vas kao ekonomistu da o ovim stvarima zaista razgovaramo samo jezikom činjenica.
Narodni poslanik Rajko Đurić, po Poslovniku.
Poštovani gospodine predsedavajući, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po Poslovniku, član 226. Na izvestan način, oprostite što skrećem ovu raspravu. Povod je tekst u današnjim "Večernjim novostima". Taj tekst glasi, evo ga na 18. strani - Prebrojavanje pod čergom. Naime, vest bi verovatno bila radosna, s obzirom na to da je najavljeno raseljenje Roma u Gazeli, ovde ispod mosta, da nije gospodin Živojin Mitrović, koga inače beogradski novinari, a i moji poznanici, zovu "Žika ubica", izjavio sledeće: "Adresu na koju će se Romi raseliti u gradu, još ne žele da otkrivaju". Ako je to tačno, onda se postavlja pitanje - da li nadležni u gradskoj vlasti uvažavaju princip javnosti, demokratskog načela i ljudska prava ili je paradigma njihovog rada i ponašanja ona koja je svojstvena totalitarnim režimima. I ranije sam i pismeno i usmeno obavestio gospodina predsednika Republike, Borisa Tadića, o gradskoj mafiji, koja je stvorila tim od Roma, od kojih bi pojedinci trebalo da se nađu u zatvoru.
Molim vas, gospodine Đuriću, da vodite računa o takvim izrazima koji nisu potrebni, već o činjenicama.
Gospodine predsedavajući, nemojte me prekidati. Ja sam vrlo pristojan čovek i znam šta su pravila ponašanja. Međutim, za pravu stvar moramo naći adekvatnu reč. Gospodin Mićunović, moj prijatelj, sam je rekao da je gospođa Rada Hrustanović najveća lopuža Demokratske stranke i ja sam to više puta javno citirao.
Gospodine Đuriću, ne znam čemu vodi takva upotreba termina? Molim vas da se ponašamo dostojanstveno.
Molim vas, gospodine Albijaniću, tražim odgovor od ministra za državnu upravu i lokalnu samoupravu, da se da odgovor - kako je to mogućno da se jedno naselje za Rome gradi tajno? Oprostite, u kojoj to državi mi živimo? U demokratskoj ili totalitarnoj Srbiji? Druga stvar, takođe molim za odgovor na pitanje - sa predstavnicima Beogradske jevrejske zajednice bio sam u poseti gradskim funkcionerima. (Predsedavajući: Vreme.) Primio me je gospodin Nenad Bogdanović. Reč je o tome da se bivši KC (koncentracioni logor) našao u rukama privatnika. Gospodo, mi smo jedina zemlja na svetu, pazite, jedina zemlja na svetu, gde se trguje sa bivšim koncentracionim logorima. Do današnjeg dana u tom logoru nisu bili samo Jevreji, Romi, već i 30 hiljada Srba. Molim vas, mi želimo da imamo odgovor. Najzad, gospodine Albijaniću, kao čovek ne bih mogao večeras mirno da zaspim. Danas je "Pravda" objavila na naslovnoj strani: "Čedu čeka Đinđićeva sudbina". Molim vas, zahtevam kao čovek, građanin ove zemlje i narodni poslanik od gospodina Jočića odgovor na ovo pitanje - da li je tačna tvrdnja našeg kolege poslanika, Vladana Batića, da li je to tačno ili pak nije? Ništa drugo. Hvala vam.
Prosledićemo vaše pitanje nadležnim institucijama. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, a zatim narodni poslanik Milan Luković.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista sam iznenađen bio koliko je kratko bilo uvodno izlaganje ministra Cvetkovića, a svi oni koji su pažljivo proučili materijal koji smo dobili znaju i zašto. Očekivao sam da će on pokušati na bilo koji način da barem malo uvije u neku oblandu ovo što se nudi danas srpskom parlamentu. Ali, videćete i sami, pokazaću vam u narednih nekoliko minuta koliko će ono što se zamota u ovu oblandu zaista biti gorko. Čuli smo i neke paušalne ocene predstavnika vladajuće koalicije - kako je ovaj kredit izuzetno povoljan. Molio bih, prvo, gospodina ministra, ako može da sluša. Gospodine Cvetkoviću, vi ste ovde ne da pričate sa šefovima poslaničke grupe vladajuće koalicije, nego da pažljivo slušate narodne poslanike i da odgovarate na pitanja koja vam budu postavljena. Ne znam zašto je to vama smešno. Novi ste ovde. Ima još, doduše, vremena da se naučite pristojnom ponašanju, ali se nadam da ćete ispraviti ove greške koje ste do sada načinili.
Ministar Cvetković je uvek pažljivo slušao narodne poslanike i bio prisutan ovde.
Gospodine Albijaniću, molio bih vas da se vi držite svoje uloge i da me ubuduće ne prekidate. Dakle, čuli smo ovde neverovatnu tvrdnju kako je ovo neverovatan kredit. Kaže - kamata će biti, ne zna se tačno kolika je, ali biće ispod 3%. To jednostavno nije tačno. Naravno, još jedna veoma važna činjenica. Čuli smo ovde priče o nekakvom grejs periodu. Dakle, jasno je da prethodni govornici ne razlikuju obaveze koje ima zajmoprimac, a to je Republika Srbija, i obaveze koje će imati po osnovu ovoga kredita lokalne samouprave, koje budu koristile ta sredstva. Ali, evo da krenemo od početka. Ovim ugovorom Republika Srbija, koja je zajmoprimac, obavezana je da po kamatnoj stopi od 2% godišnje, na period od 12 i po godina, sa grejs periodom od dve i po godine, preda sredstva po odgovarajućim posebnim sporazumima preduzećima za lokalno grejanje u Republici Srbiji. Ali, ovo nipošto ne znači da Republika Srbija, kao zajmoprimac, prima sredstva od Nemačke razvojne banke KFV-a u ovakvim uslovima. Upravo suprotno. Uslovi pod kojima će Republika Srbija primiti ta sredstva, kao prvo, nisu unapred poznati, a kao drugo, već iz ovih činjenica koje do sada imamo na raspolaganju jasno je da će cena tog kredita biti ogromna. Ono što je veoma važno jeste da država Srbija već plaća rate i već plaća kazne i penale i za sredstva koja nije povukla. U članu 4. govori se o troškovima za nepovučena sredstva, naknadama za poslovanje, kamatama i otplatama. Tu se kaže u tački 4.1: "Zajmoprimac će platiti troškove za nepovučena sredstva od 0,25% godišnje na nepovučene iznose zajma". Dakle, u ovom trenutku, imajući u vidu da je ovaj sporazum potpisan pre nekih 15 meseci, mi plaćamo 0,25% godišnje na ukupan iznos odobrenog zajma od 12 i po miliona evra, što čini 30 hiljada evra godišnje. Sledeća tačka je 4.2, gde kaže: "Zajmoprimac će platiti naknadu za poslovanje od 0,5% takođe na ukupan iznos zajma, odnosno 12 miliona evra, što godišnje čini 60 hiljada evra". Naredna tačka kaže: "Zajmoprimac će platiti kamatu na zajam po stopi koju će odrediti KFV dva dana pre datuma isplate odgovarajućeg dela zajma, na osnovu efektivnih troškova finansiranja KFV na evro-tržištu kapitala u vreme isplate, plus maržu od 1,2% godišnje." Dakle, marža od 1,2% na 12 miliona evra iznosi 144 hiljade evra godišnje. Veoma je važno, dakle, da se shvati da se ovde otvoreno kaže - dva dana pre isplate KFV će odrediti koja će to biti kamatna stopa koju ćemo mi plaćati. Apsolutna je neistina i apsolutnu neistinu govore oni koji kažu kolika će biti kamata. Jer to zapravo, u ovom trenutku, niko i ne zna. Druga stvar, nikakav uticaj Republika Srbija neće imati na iznos te kamate. Kada pogledamo kasnije odredbe, one su veoma čvrste, veoma precizne. Vi ćete videti da, ukoliko ne budemo isplatili to što od nas bude traženo istoga trenutka, mi ćemo se susresti sa tim - da ćemo morati pred međunarodnom arbitražom da odgovaramo i da onda, sa troškovima te arbitraže, platimo sve ove namete. Ali, ovi troškovi koji su već izvesni, 0,25% na nepovučena sredstva, 0,5% na ime naknade za poslovanje, takođe godišnje, i 1,2%, i to je ono što je izvesno, makar mi i ne povukli ni jednog jedinog evra od ovoga zajma. To je ukupno 30 hiljada evra plus 60, plus 144 i 234 hiljade evra će godišnje iznositi troškovi ovoga kredita, pa makar mi ne povukli ni jedan jedini evo tih dozvoljenih sredstava. Imajući u vidu da se otplaćuje na 12,5 godina, 12 i po puta ovih 234 hiljade evra, dobija se iznos od dva miliona 925 hiljada evra fiksnih troškova na kredit visine 12 miliona evra. Dakle, gospodo sa leve strane, kako smo čuli malopre, četvrtina visine kredita otpada na fiksne troškove koje ćemo mi platiti, bez obzira na kamatu. Ovo naravno nije sve. Dalje se kaže da zajmoprimac plaća naknade za poslovanje pre prvog povlačenja sredstava. Dakle, prethodnih 15 meseci, ako nismo povukli ni jedan jedini evro, mi sve ove troškove plaćamo. Dalje kaže, zajmoprimac će otplatiti zajam u najviše 18 jednakih uzastopnih polugodišnjih rata, od kojih prva dospeva šest meseci od dana spremnosti za izvršavanje projekta. Sada pogledajte koliko se Nemačka razvojna banka KfW lepo obezbedila, dakle beli medved i kitovi, i kišne šume verovatno nikada neće biti ovako dobro zaštićeni. Kaže, ukoliko rate otplate zajma nisu na raspolaganju KfW kada dospevaju, KfW će imati pravo da podigne kamatnu stopu za zaostali dug za 2% godišnje. Dakle, na ovu nepoznatu kamatu, ona će možda biti pet, možda će biti šest, možda sedam, to unapred niko ne zna, ukoliko se zakasni sa plaćanjem rate, kaže u članu 4. tačka 6, da će KfW samostalno, bez ikakve mogućnosti uticaja od strane zajmoprimca, imati pravo da podigne kamatnu stopu za zaostali dug 2% godišnje. To dakle predstavlja povećanje same te osnovne kamate. Onda kaže, kamata za zadocnele rate otplate će biti isplaćena bez odlaganja na prvi zahtev KfW, član 4. tačka 7. KfW može od zajmoprimca tražiti da plati odštete za zadocnele otplate pored rata otplate. Dakle, prethodno smo imali povećanje ove kamate, a sada imamo penale koje ćemo, nezavisno od tog povećanja, plaćati, ukoliko zakasnimo sa otplatom makar za jedan dan i makar jedne rate. Kaže, to povećanje će biti u ukupnoj sumi od 2% iznad osnovne stope, koja je efektivna na dan dospevanja. Osnovna stopa je kamatna stopa Dojče Bundesbanke, dakle 2% iznad komercijalne kamatne stope nemačke Bundesbanke ćemo mi morati da plaćamo kao penale, ukoliko za jedan jedini dan budemo zakasnili sa otplatom ovoga kredita. Način na koji će se računati sredstva koja zajmoprimac bude uplaćivao KfW-u kao zajmodavcu. Tačka 4,9, kaže, nepovučeni ili prevremeno otplaćeni iznosi zajma će biti oduzeti od rate otplate koje dospevaju poslednje u skladu sa rasporedom otplate, ukoliko drugačiji model otpisa nije dogovoren, a nije dogovoren. Zatim kaže, KfW može primeniti sve dobijene sume na sledeći način. Prvo, za troškove naknade ovde navedene i za dospele iznose iz čl. 4.6 i 4.7. Dakle, kada se bude isplaćivao taj dug, oni će prvo otplaćivati ovu kaznenu kamatu, to što podignu za 2% iznad one ugovorene kamate; pa će zatim otplaćivati ove penale koje plaćamo zbog kamata i onda će redovnu kamatu naplaćivati; tek je treća za odbijanje sredstava redovna kamata i onda na kraju ono što ostane odnosi se na redovnu ratu. Da li mislite da je u Srbiji moguća situacija da će sve ovo da se odigrava ažurno, da nijedna lokalna samouprava neće ni dana zakasniti sa ispunjavanjem svojih obaveza, koje će, između ostalog, biti uplaćivane na račun KfW na Frankfurtu na Majni u iznosu u stranoj valuti. Što se tiče obustave, povlačenja i prevremene otplate, kaže se da zajmoprimac može prevremeno otplatiti zajam u iznosu jedne ili više rata otplate, zajedno sa plaćanjem kompenzacije za prevremenu otplatu, koju će odrediti KfW i ona će biti računata na osnovu situacije na tržištu kapitala koja preovlađuje u to vreme. U obzir će se uzimati izgubljena zarada od kamate i mogućnost ponovnog investiranja. Dakle, jasno je da mi, čak i u slučaju da unapred otplatimo ovaj dug, mi ćemo morati da platimo i celokupnu kamatu. O tome, kako vi to volite da kažete, na najtransparentniji mogući način govori tačka 5.4, koja kaže: ukoliko se bilo koja od situacija navedenih u prethodnim članovima desi i ne bude eliminisana u periodu koji odredi KfW, a to će biti do 30 dana, KfW može, pa obratite pažnju - u slučaju navedenom u članu 5. tačka 3 - tražiti trenutnu otplatu svih povučenih iznosa zajma, dakle, celokupnog iznosa, i svih ostalih propratnih troškova, kao i trenutno plaćanje celokupne kamate. Posle godinu ili dve dana korišćenja ovoga kredita, ukoliko zakasnimo sa isplatom rate, KfW odredi kazne, odredi povećanje iznosa kamate za 2%, pa odredi penale od 2% i kaže, imate 30 dana da sve ovo uplatite. Ukoliko mi u roku od 30 dana ne uplatimo se ove namete, oni su ovlašćeni u skladu sa ovim sporazumom da nam traže celokupan kredit i da nam traže sve kamate za celokupan period. Dakle, da li može još neko od vas sa leve strane posle ovoga da izađe i da navede bilo koji član ovoga zakona koji predstavlja tu povoljnost ogromnu, divnu beneficiju i kaže da Vlada samo treba da se posveti traženju ovakvih kredita i što više ovakvih kredita bude, to će biti bolje za Srbiju. Zašto za ovako mizerna sredstva, a 20 miliona dinara na nivou države jesu mizerna sredstva, zašto ne iskoristite deo od pet milijardi evra deviznih rezervi kojima se hvalite. Zašto ne iskoristite milijardu i nešto Nacionalnog investicionog plana? Vi u stvari izuzetno skupo plaćate strani kapital i voleo bih kada bi Vlada Republike Srbije za devizne rezerve ove države koje plasira u inostranstvu potpisala jedan ovakav ugovor. Potpišite vi sa bilo kojom državom na svetu i plasirajte državne rezerve Republike Srbije i sa ovim uslovima i sa ovim garancijama, poslanička grupa SRS će prva za to glasati. Posledice ovoga sporazuma dalekosežne su i niko unapred ne može znati kolika će cena ovoga kredita biti. Hvala vam.
Nemate reč. Gospodin Šarović je upotrebio izraz leva strana, što je nedovoljno precizno i ne odnosi se na pojedinačnog narodnog poslanika. Molim vas, morao vas je imenom i prezimenom pomenuti, citirali ste ga gospodine Šaroviću. Narodni poslanik Dragan Vujadinović, replika.
Poštovana gospodo, vrlo ću kratko. Član 101. stav 1. replika. Samo mislim da treba da govorimo u dobroj nameri i da citiramo cifre. To je apel i poziv. Dakle, član 4.2 – 0,5 nije godišnje, nego jednokratna naknada. To je uvek naknada za obradu zahteva - 0,5% za ceo iznos. To je na 10 godina 0,05 gospodine Šaroviću, a ne 0,5 godišnje. Drugo, kamata je definisana. Euribor plus 1,2 - to je najmanje što može da postoji u ovom momentu u investicionim kreditima. To je jako dobro, a ovo što je govoreno posle. Zašto uzimamo ako ćemo kasniti, ako nećemo koristiti? Zašto uzimamo kredit da bi poboljšali propale lokalne sistema grejanja, ako nećemo povlačiti tranše ili ako ih nećemo vraćati redovno. Sve to posle što će nastati, ta neka dva miliona hipotetička, mi ne uzimamo da dajemo ta dva miliona, mi uzimamo da koristimo, da uradimo i da vratimo na vreme, i da platimo Euribor plus 1,2% i plus 0,05 godišnje jednokratne naknade. To je prava istina, ne može van toga. Hajmo da govorimo da li je to skupo ili jeftino, a ne da kažemo tri miliona ima troškova. Zašto to radimo? Nema potrebe.
Narodni poslanik Nemanja Šarović, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaista verujem da smo svi dobili isti tekst Predloga zakona i evo sve moje kolege koje pogledaju član 4.2 kaže - zajmoprimac će platiti naknadu za poslovanje od 0,5. Dakle, ne 0,05 nego 0,5% na ukupan iznos zajma. Ukupan iznos zajma je 12 miliona evra, 0,5% to je 60.000 evra. Tačka 4.1 kaže - na nepovučena sredstva 0,25% godišnje. Mi do sada nismo povukli nijedan jedini evro, a plaća se na nepovučena sredstva 0,25%, to je na kredit od 12 miliona 30.000 evra godišnje. Tačka 4.3 kaže - marža. Platićemo maržu od 1,2% godišnje na zajam od 12 miliona, to je 144.000 evra. Kada se ova tri iznosa saberu, to je 234.000 evra. Kada se pomnoži sa 12,5 godina, koliko će trajati ovaj kredit, to je 2.925.000 evra sporednih troškova na kredit u iznosu od 12 miliona evra. Dakle, ovo su samo troškovi. Pored troškova zajmoprimac, dakle, član 4.3a - zajmoprimac će platiti kamatu na zajam, po stopi koju će odrediti KFW dva dana pre datuma isplate odgovarajućeg dela zajma. Dakle, to je ono što piše u zakonu. Niko u ovoj sali ne zna kolika će kamata biti. Dakle, ovih 2.925.000 evra su sporedni troškovi. Kamate tek treba da se plate, a troškovi će biti neuporedivo veći ukoliko dođe bilo gde do zaostatka. Podsetiću vas i na činjenicu da takođe, shodno odredbama ovog sporazuma, pre nego što zajmoprimac, dakle Republika Srbija, bilo koji ugovor potpiše sa lokalnom samoupravom, da bi prosledila ta sredstva koja su povučena, ona mora taj ugovor prevesti na nemački jezik, dostavitiKFW-u na odobrenje. Tek nakon datog odobrenja može se dalje lokalnim samoupravama bilo koji iznos uplaćivati, a tek onda ide taj deo sa, kao prvo, povećanjem same kamate, jer u članu 4.6, KFW kao zajmodavac je ovlašćen. Kaže - ukoliko rate otplate zajma nisu na raspolaganju KFW kada dospeju, KFW će imati pravo da podigne kamatnu stopu za zaostali dug za dva procenta godišnje. Dakle, ukoliko pored ovih troškova koji su skoro 2%, koji su fiksni, dakle 2% na godišnjem nivou, a skoro 25% na nivou trajanja celog kredita, ako odrede kamatnu stopu na 5%, zakasnimo sa uplatom jedne rate, to je automatski 7%. A pored toga što će nam podići kamatu, član 4.7 - KFW može od zajmoprimca tražiti da plati odštetu za zadocnele otplate pored rate otplate. Dakle, platićemo to što smo dužni i kao odštetu platićemo još sumu od 2% iznad osnovne stope koja je efektivna na dan dospevanja, a osnovna kamata je komercijalna kamata, kamatna stopa Dojče Bundesbank, kao osnovna stopa koja se primenjuje na relevantni datum dospevanja. Dakle, to su penali. Imamo troškove od skoro tri miliona evra, imamo kamatu za koju ne znamo kolika je, imamo povećanje kamate od 2% u slučaju zakašnjenja i imamo penale od 2% iznad kamate koja bude u tom trenutku. Dakle, ponavljam još jednom, niko ne može predvideti koje će sve posledice i koliko će ovaj kredit na kraju koštati.
Reč ima narodni poslanik Milan Vuković, a zatim narodni poslanik Stefan Zankov.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, pred nama je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu i finansiranju između KFW i Republike Srbije, a vezano za rehabilitaciju lokalnog sistema grejanja u Srbiji - treća faza. Mislim ovde od prethodnih govornika čuli smo te sukobe po pitanju finansijske i ekonomske isplativosti Republike Srbije u čitavom aranžmanu, ali treba podsetiti i pitati, ako nekome nije jasno, šta znači treća faza rehabilitacije lokalnog sistema daljinskog grejanja. U zemlji Srbiji, kako god da se zove, postoji preko 3.600.000 stambenih jedinica koje se većinom zagrevaju na raznorazne načine, odnosno na lokalni sistem daljinskog grejanja. Mislim da u ovoj oblasti i ova vlada, kao i prethodne vlade od 2000, značajno su učinile da se podigne energetska efikasnost u Srbiji u smislu energetske kulture, jer energija u svetu je nedeljiva, ne poznaje ni levu ni desnu stranu, ona je konačna i njena cena samo treba da bude niža. Jedan od elemenata zbog čega i ova vlada treba da se bori za podršku ovakvim finansijskim aranžmanima, koji u tehničkom smislu znače realizaciju treće faze, treba da bude smernica i evropskih integracija i onih standarda koje treba da približimo narodima Evrope koji koriste gas, naftu, električnu energiju za zagrevanje svojih prostora, ali sa aspekta energetske efikasnosti, zaštite itd. Sigurno da finansijski elementi zaduženja, uzimanja kredita i donacija treba da budu bitni, ali ne zato što sam poslanik vlasti, nego zaista ako je ova Skupština većinom glasova podržala, po predlogu ministra i Vlade, budžet koji je skoro osam milijardi evra, kada se radi o kreditu koji je oko 20 miliona evra, kako je naznačeno u ovom predlogu zakona, imam nesumnjivu podršku prema tom predlogu i ne bih ulazio u ove bankarske igrarije. Normalno, pravda su interesi, oni su kod banaka, kod finansijskih institucija u iskazanim kamatama, u troškovima kredita itd. i sigurno su povoljni, ako je gospodin Cvetković ovde obrazložio taj zakon, i on sa te strane treba da bude podržan. Sa tehničke strane treba da bude podržan, jer treća faza znači, u zadnjih šest-sedam godina uglavnom lokalne samouprave imaju svoja javna i komunalna preduzeća koja se bave isporukom toplotne energije, i korisnici ovog dela kredita će sigurno biti ta preduzeća, obveznici lokalne samouprave itd. Kroz svoje tehničke uslove za priključenje objekata, novoizgrađenih ili onih koji su se priključivali na daljinske sisteme grejanja, predviđali su obavezno ugradnju tzv. kalorimetara, i to znači da bi ubuduće, kako bi ti kalorimetri i daljinski sistemi vršili očitavanje utroška isporučene toplotne energije, a ne po kvadratu kako je to sada u većini gradova Srbije, onda ćemo imati poboljšanu energetsku efikasnost i racionalnost, na neki način i pravednost. Kada govorimo o energetskoj efikasnosti, onaj ko ne bude imao mogućnosti da isprati troškove zagrevanja svog prostora tokom zimskih meseci, ne govorim u svoje lično ime, nisam u svom objektu na daljinskom sistemu grejanja, možda je 10% stanovnika Srbije na tom sistemu, ali svaki građanin Srbije od ove Skupštine treba da dobije najbolju moguću podršku. Kažem - on kada bude imao potrošnju po mesecu po isporučenim kilokalorijama, a ne po kvadratnom metru, nedovoljno zagrejanog ili pregrejanog prostora, mislim da će se osećati komotnije, prijatnije i znaće da ga to toliko košta. Pored toga, neophodno je znati, energija ima svoju cenu, baš zbog toga što je konačna, i na taj način će država štititi i svoje građane, time što će daljinski sistemi lokalnog grejanja, koji je u Srbiji zadnjih 30 godina razvijen, uglavnom je sada na mazutu, na gasu, znači, na energentima koji se uvoze, moći da reaguju kroz druge oblike zaštite tih objekata. Pa se vrlo toplo nadam da ćemo pred ovom skupštinom imati i druge predloge zakona koji će, pre svega, biti u zaštiti objekata, termoizolaciji i povoljnosti za naše građane. Preko lokalnih uprava i drugih agencija, mislim na vladinu Agenciju za energetsku efikasnost, dolaziće do povoljnijih kredita za oblaganje raznim termoizolacijama, zamenom prozora i stakala, koji su veliki gubitaši energije itd. Mislim da treba podržati ovaj zakon. Opet, što se tiče ovih finansijskih priča oko kredita, i oko pravde i oko interesa, mislim da niko ne gaji iluziju da može da dobija nešto besplatno i vreme demagogije treba da bude prevaziđeno. Nama postoji uvek teorija zavere, kada ne znamo šta ćemo da uradimo, onda su nam svi ostali krivi, a posebno kada su Nemci. Kamo lepe sreće da smo se na njihovu tehnologiju privukli još ranije. Zašto je treća faza ovde i KFW? Gospodo, zato što verovatno u drugim zemljama, ne bih sada da imenujem, jer svi smo mi ovde iz Srbije, nema te tehnike, tehnologije, koja može da isporuči kalorimetre i načine daljinskog očitavanja tih kalorimetara po podstanicama, nismo pribegli toj tehnologiji, gospodo, posle 5. oktobra, opredelili smo se ka evropskim integracijama, ka tržišnoj ekonomiji i ova strana leva, desna, kako god hoćete, zna šta radi. Zahvaljujem se što se ovaj predlog zakona nalazi u julu, jer mislim da ćemo da ga izglasamo većinom i mislim da ćemo do grejne sezone omogućiti mnogima da počnu da koriste ova sredstva, a onda neće biti te bojazni da li plaćamo na to što tranše nisu povučene ovolike ili onolike procente. Šansa je u julu izglasan zakon, da već u prvoj grejnoj sezoni bude koristi od toga. Podsetiću vas, mada je možda stručna stvar, ali da je bilo koji energent u pitanju, kroz troškove transporta, gubitke i pretvaranja toplotne i električne energije u toplotnu ili obrnuto, ili gasnu u toplotnu itd, nigde koeficijent iskorišćenosti ne prelazi 43 posto, a vrlo često se kreće oko 20 posto. Ubacite to u vaše bankarske garancije i normalno je da, kada odete u banku da uzmete kredit, banka, pošto je finansijska institucija, ponudiće vam po većim uslovima nego po kojim ona dobija sredstva. Sasvim je normalno, interes je pravda, kao što sam rekao, a s obzirom da je naš ministar, da je ministar iz Vlade Republike Srbije, koja zna šta radi, predložio ovaj zakon, siguran sam da je on u ovom momentu najbolji predlog za ostvarenje ove tehničke realizacije. Hvala.
Narodni poslanik Tomislav Nikolić, predsednik poslaničke grupe SRS, po Poslovniku.
Mislim da ovde treba poštovati dostojanstvo Narodne skupštine, pa i ako ste iz DS, to se odnosi i na vas. Najpre, nije vaš ministar ovo smislio, ovo je iz 2006. godine. Drugo, kada kažete da nema više ništa džabe i da je demagogija, pa što nam je Nemačka prvu i drugu fazu dala besplatno? Da vas navuče na kredit za treću fazu, jel' da? Mi nismo mala deca, nemojte nama da objašnjavate ono što je neobjašnjivo. Nemačka vas je uvukla u ovo, dala vam je prvu fazu, pa vam je dala drugu fazu, a za treću fazu, sada ćemo kredit. Zašto, kada je divna ta Nemačka, što nije nastavila i dalje da vas finansira, što nije imala poverenja u preduzeća iz lokalne samouprave? Što je Srbija garant za ovaj kredit, zašto Srbija sklapa sporazum za preduzeće koje će da koristi sredstva, jer preduzeće vraća dug. Otkud baš Nemci samo preko Srbije idu, koliko kredita su uzele lokalne samouprave od drugih banaka i lokalne samouprave ih otplaćuju. Nema nikakvih obaveza Republika Srbija prema tim kreditima. Baš Nemci, naši prijatelji divni i dragi, i jedino oni imaju kalorimetre i jedino oni mogu da mere na daljinu utrošak energije. Koga vi to zavaravate, kome vi pričate? Prvo, Danci su vrh u toj tehnologiji. Nemci su u svakoj tehnologiji na vrhu, ali ovde su vam Danci na vrhu, ako ste baš hteli vrhunsku tehnologiju. Ne, vi ste hteli Nemce, vi ste stranka koja je Nemačku ubacila u parlament. Vi ste stranka koja mora Nemačkoj da obezbeđuje ovde na sve moguće načine da podigne svoj ugled. Pa i kada Cobel, ambasador Nemačke, kaže da mi samo od 1912. godine, kada ono reče, imamo u svom sastavu Kosovo i Metohiju, a da pre toga mi nismo postojali na Kosovu i Metohiji, vas to ne sprečava da kažete - šta će meni tvoj novac? Šta će meni tvoj novac, da ti dam Kosovo i Metohiju, a da ti meni ulažeš da poboljšavam grejanje u gradovima. Ljudi nemaju leba da jedu, vi se zadužujete, a poboljšavate grejanje u gradovima koji se greju. Da li vam je palo na pamet da u selu imate vodovod, put, dobru trafostanicu i struju? Nije vam palo na pamet da uzmete kredit da svako seosko domaćinstvo dobije traktor pod ovim uslovima. Ne, vi asfaltirate centar grada, vi dajete grejanje onome ko ima najjeftinije grejanje da bi glasao za vas, jer je tu koncentracija glasača najveća. Vi pričate o demagogiji, vi znate šta znači voditi državu i šta znači brinuti o svim njenim građanima ravnomerno. Najlakše je ovako. Hajd sada i ko ima skupa kola da mu damo jeftin kredit da popravlja ta kola, pa da kažemo - za automobile marke "alfa romeo", "mercedes", "audi", dobija se jeftin kredit da bi mogli ljudi da popravljaju da to voze. To vam je to, to vam je sad ovaj kredit i zato nemojte da veličate ono što ne može da se veliča. Pokrijte se ušima. Ovo vam je Dinkić smislio, a vi sada - vaš ministar, a on još nije ušao u ministarstvo. Da nije ove gospođe ovde pored njega, ne bi ni znao o čemu se radi, on čovek brine kako mu se kreće berza, koliko je zaradio danas, a koliko sutra, baš njega briga za vaš kredit.
Reč ima narodni poslanik Stefan Zankov, a zatim narodni poslanik Radoslav Jevremović.
Dame i gospodo narodni poslanici, u trenutku u kome se nalazi Srbija, nimalo jednostavnom, kada je u teškoj ekonomskoj krizi i socijalnoj bedi, a sve to pogađa veliki broj građana, mi se u Narodnoj skupštini Republike Srbije bavimo potvrdama sporazuma, konvencijama, nekim čak i iz 1985. godine. Zašto ovo kažem? Treba da nas bude sramota pred građanima Republike Srbije koji su nas birali, jer aktivnost Narodne skupštine Republike Srbije od izbora u januaru i verifikacije mandata u februaru ove godine, a danas je, kao što znate, sredina jula, svela se na usvajanje nekoliko akata koji su po svojoj prirodi štetni i protivustavni. U ovom skupštinskom sazivu, dakle, da vas podsetim, usvojili smo zakon kojim smo uveli akcizu na tečni i naftni gas, izjednačili domaće i strane proizvođače sokova, a vi ste odbili iz vladajuće većine da ukinete porez na dodatu vrednost za bebe, za opremu, hranu i odeću za bebe i usvojili ste protivustavni Zakon o državnim službenicima. To je praktično sve. Niste tako govorili pre januara 2007. godine. Govorili ste da moramo mnogo brže i više da radimo, jer život ne može da čeka, uz obećanje blagostanja ako demokratski blok ponovo napravi vladu, a samo ste vladu pravili četiri meseca. Kakvi su vaši rezultati, rekao sam - sramni. Sada vam se ne žuri, kada možemo sebi da dozvolimo taj luksuz da se bavimo ovakvim temama. Plen ste podelili i sada polako do nekih novih izbora, kada ćete pokušati ponovo da prevarite građane Srbije. Kada se ovako ponašate, nije ni čudno što nam predlažete i zakon o utvrđivanju sporazuma o zajmu i finansiranju između KFW Frankfurt na Majni i Republike Srbije - rehabilitacija lokalnog sistema grejanja u Srbiji, faza 3. Ne želim da komentarišem ni visinu zajma, ni namenu, jer to su moje kolege na jedan izvanredan način uradile, hoću zbog građana, samo isključivo zbog građana, da kažem nekoliko reči o pozadini vaše vlade od 2000. godine, a svi će zaključke o ovom zakonu i samom zajmu izvući sami. Ovaj predlog zakona je posledica katastrofalne ekonomske politike koju vode sve Dosovske vlade. Ovim zakonom se nastavlja stara prakse od 2000. godine, a ona se svodi na to država živi od zajmova, kredita i rasprodaje državnog bogatstva. Tako se ne vlada domaćinski. Tako se vlada kratkoročno, sa samo jednim ciljem, ličnim interesom. Kako drugačije da tumačimo ovo što radite? Treba vam nešto novca, vi prodate sve cementare, jeftinije sve tri nego što jedna vredi, pa neko vreme prođe, treba vam nešto novca, vi uzmete jedan kredit, pa treba vam novac, vi prodate duvansku industriju, pa opet uzmete kredit, prodate pivare itd. Počeli ste i vodu da prodajete. Krediti u beskraj ovde pred Skupštinom Srbije. Sada ste bacili oko na najmoćnija državna preduzeća. Čitamo da se vodi velika borba za NIS, EPS, Telekom, Aerodrom i slično. Tako vi vladate, a tako može svako da vlada. To nije vladavina nego jedno nečasno ponašanje. U vezi sa onim o čemu sam na početku govorio, Srbija treba da bude po vama skladište, magacin, da njihovim novcem kupujemo stranu robu, a posle im vratimo taj isti novac sa paprenim troškovima, kamatama i sve što uz to ide, i penalima ako nismo pedantni u tome. Tako mi samo propadamo. Ja sam u jednoj od svojih prethodnih diskusija govorio da treba da učimo od njihovog ponašanja, a ne da se ovako ponašamo prema sebi. Mi nismo dužni da razvijamo industriju i da obezbeđujemo posao za strane države i za njihove radnike igrađane. Mi moramo prvenstveno da vodimo računa o sopstvenim interesima. Šta bi vi danas radili i šta bi uspeli da uradite da onaj, kako vi to zovete, retrogradni režim koji ste nasledili nije sačuvao sve ono što je moglo da se sačuva u uslovima sankcija, blokada, bombardovanja, satanizacije uopšte vaših prijatelja sa Zapada i da je to bilo privatizovano? Šta biste vi danas prodavali, odnosno šta bi vas održalo na vlasti? E sad, druga je priča što se prodaji ovoj bliži kraj, a samim tim i vama. Ali, to će ugroziti osnovno funkcionisanje države i to je ono što je za nas problem. Mi se za vas ne brinemo. Vaši su džepovi puni posle ovoga, ali sudbina države je u pitanju. Nije za nas uteha što ćete vi pasti sa vlasti kada kao neodgovorni domaćin rasprodate sve iz kuće, iz dvorišta i ugasite domaćinstvo. Tako se vi ponašate, potpuno isto. S druge strane, još jedna činjenica je vrlo interesantna. To je činjenica da naše devizne rezerve, po vašim čestim saopštenjima, rastu, ali stidljivo ili nikako objavljujete razloge zašto je to tako. Opet želim zbog građana Srbije da kažem sledeće: glavni razlog je taj što građani u mnogo većoj meri prodaju svoje devize nego što kupuju. Dakle, ono što su nekako zaradili u prethodnom periodu, za koji se stalno sporimo kakav je bio, sigurno je bio težak, sada prodaju za puko preživljavanje, a o nekoj štednji danas ne može ni da se govori, jer je to jednostavno nemoguće. O prezaduženosti građana ću nekom drugom prilikom da govorim. Sve ovo radite, rekao bih, u fanatičnoj atmosferi našeg lažnog približavanja Evropskoj uniji. Zašto kažem lažnog? Ako se setimo obećanja od pre sedam godina, mi smo već uveliko danas trebalo da budemo zemlja članica Evropske unije. Ko ne ispuni obećanja, za ljude koji ne lažu, jeste lažov. Lično, kao realan i racionalan čovek, sumnjam da ćemo skoro, a možda i uopšte ući u Evropsku uniju, ali vama treba ta hajka na razum građana, da pod maskom približavanja Evropskoj uniji radite ovo što radite, a u stvari ne radite ništa, samo zadužujete državu i rasprodajete ono što vredi mnogo više. Podsetio bih vas da je 2000 najboljih preduzeća u Srbiji privatizovano za oko dve milijarde evra. Govorite kako se približavamo Evropskoj uniji, pripremamo se, samo što nismo ušli, a sve to samo da bi otvorili tržište. Nemojte, gospodo iz vlasti, vređati inteligenciju građana i posle sedam godina vlasti da nam govorite kako smo u reforma i kako treba izdržati još samo malo, još samo jedan korak, a u stvari dok država kroz gubitak svih bogatstava ne postane običan servis tajkuna, koji će kontrolisati život u zemlji preko kontrole vode, struje i goriva itd. Kada uzimate kredite setite se da Srbija nije samo Beograd i oko Beograda, i da ovu muku moramo svi podjednako da delimo. Čitam u novinama da ste za rekonstrukciju, odnosno obnovu mostova dobili kredit od 33 miliona evra, ali se nigde ne pominju mostovi u istočnoj ili južnoj Srbiji, to su najsiromašniji delovi Srbije, da vas podsetim. Isto tako, nemojte da Srbiju kod ovakvih stvari gledate i delite partijskim očima, pa na karti Srbije posle izbora sve što je plavo obojeno, a najviše plavo, zaboravite do sledećih nekih izbora. Dok raspravljamo o ovih pet tačaka, dostavljen nam je u međuvremenu i Predlog zakona o potvrđivanju protokola uz okvirnu konvenciju Ujedinjenih nacija o promeni klime itd. Mislim da na klimu teže možemo da utičemo od uticaja na to kako žive ljudi u Srbiji. Dajte da nam to bude prioritet, dajte zakone koji popravljaju ekonomski položaj građana, a koje ste obećavali i ispostavilo se izlagali građane Srbije, pa ćemo lako da ratifikujemo sve ovo posle toga. Ovo pokazuje da vi bežite od odgovornosti, od stvarnosti, kao i da ne prepoznajete probleme u zemlji. Vi živite daleko od života kojim živi običan i prosečan građanin Srbije. Sve ovo govorim samo zbog građana, koji su pod medijskom torturom i blokadom, jer su svi mediji pod apsolutnom kontrolom partija na vlasti. Vaš pad dugoročno, zbog svega napred navedenog, neizbežan je. Što pre vas oborimo sa vlasti štetniji efekti biće manji, a građani će lakše otplatiti i ove vaše kredite. Mene prosto iznenađuje diskusija poslanika iz vladajuće većine, koji kažu da treba da hrlimo ka zaduživanju, iako su uslovi i u ovom kreditnom aranžmanu potpuno neizvesni. Taj fanatičan poziv pokazuje da ste vi ovde na jednom običnom zadatku, a ja bih vas podsetio da je dug, a posebno ovakav dug, veoma loš drug, učite nešto od narodnih poslovica. Zbog toga, još jednom kažem, Srpska radikalna stranka će glasati protiv ovog predloga. Zahvaljujem vam se. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Radoslav Jevremović, a zatim narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se nalaze novi nameti i opterećenja za budžet i primanja već osiromašenih građana Srbije. Upravo tako, pred nama se nalazi Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma o zajmu i finansiranju između KFW, odnosno Nemačke razvojne banke, Frankfurt na Majni, i Republike Srbije, rehabilitacija lokalnog sistema grejanja u Srbiji, faza III. I, gle čuda, čim je neka milionska cifra tu je Boža ili Mlađa. U ovom slučaju cifra je 20 miliona evra, a tu je na početku bio Mlađa, kojeg je u međuvremenu zamenio ministar Mirko Cvetković. Verovatno je tu i neki PDV od 5, 10, 15 ili 18%. Šta reći za ovaj sporazum o zajmu i finansiranju između KFW Frankfurt na Majni i Republike Srbije, osim toga da je on veoma loš za državu Srbiju i da će dovesti do zaduživanja Srbije, a pogotovo ako se ima u vidu da budžet Republike Srbije ima dovoljno sredstava da se isfinansira ovaj projekat. Takođe, postavlja se pitanje zašto je predloženi Nacionalni investicioni plan iz koga treba da se finansiraju ovakvi projekti. Da pređem u konkretno na sporazum o finansiranju. U članu 1, stav 1, tačka 2. navodi se - zajmoprimac će distribuirati sredstva odabranim preduzećima za lokalno grejanje u Republici Srbiji, koja će biti agencije za izvršenje projekta. Postavlja se pitanje, koja su to odabrana preduzeća? Da li je to možda DS žuto preduzeće ili je to DSS preduzeća, ili možda čak neko šifrovano preduzeća? Kada se malo bolje pogleda ovaj sporazum, opet će biti agencija za izvršenje projekta, a sa agencijom ide i mogućnost zapošljavanja vaših kadrova, kumova, supruga, rođaka. U članu 2, stav 2, tačka 1. navodi se - zajmoprimac će u potpunosti usmeriti sredstva na REA (agencije za izvršenje projekta) shodno posebnim sporazumima o zajmu, po kamatnoj stopi od 2% godišnje, za period od dvanaest i po godina, uključujući grejs period od dve i po godine, počev od datuma prvog povlačenja shodno odgovarajućim posebnim sporazumima. Ovde se navodi kamata od 2% godišnje, ali nije to sve što će građani Srbije platiti. Biće tu još koji procenat. Zajmoprimac se obavezuje da će platiti 0,5% kao naknadu za poslovanje na ukupan iznos zajma, a to je 60.000 evra. Takođe, u članu 4. stav 4. tačka 3. navodi se - zajmoprimac će platiti kamatu na zajam po stopi koju odredi KFW dva dana pre datuma isplate odgovarajućeg dela zajama, na osnovu efektivnih troškova finansiranja KFW na evro tržištu kapitala u vreme isplate za najpribližnija moguća dospeća u delu zajma koji treba da se isplati, plus maržu od 1,2% godišnje, što iznosi 144.000 evra. Takođe, fiksirana kamatna stopa će biti obavezujuća za ceo period odgovarajućeg dela zajma. Eto nama još 1,2% koji će platiti građani Srbije. I pored toga, ne znamo kolika je stvarna kamata na ovaj zajam. U članu 4. stav 4.1 zajmoprimac će platiti troškove za nepovučena sredstva u iznosu od 0,25%. Poznavajući vaš rad i zalaganje, ne bi me začudilo da nas zakače članovi 4.6 i 4.7 i eto nama još 2%, plus 2% na teret građana Srbije. U članu 5, koji se odnosi na obustavu, povlačenje i privremenu otplatu, a vi ga verovatno nećete mnogo koristiti, veoma je zanimljiv stav 5.1, gde se navodi – zajmoprimac može odustati od povlačenja iznosa zajma samo uz prethodno odobravanje od strane KFW, što znači da samo uz prethodno odobrenje od strane KFW zajmoprimac može odustati od povlačenja iznosa zajama. To znači da ako KFW ne odobri nema odustanka od povlačenja i sve se mora platiti. Takođe, u članu 5. stav 5.2 navodi se da zajmoprimac može, uz pridržavanje prethodnog obaveštenja od 30 dana, privremeno otplatiti zajam u iznosu jedne ili više rata otplate zajedno sa plaćanjem kompenzacije za prevremenu otplatu koju će odrediti KFW i ona će biti računata na osnovu situacije na tržištu kapitala koja preovlađuje u to vreme. U obzir će se uzimati izgubljena zarada od kamate i mogućnost ponovnog investiranja za originalni preostali period zajma. Ovo nam govori da, i ako bude mogućnosti da se prevremeno otplati zajam, i to će se morati platiti. Pošto će sve odrediti KFW, nemačka razvojna banka, koliko oni budu tražili toliko ćete vi dati, odnosno kako oni budu svirali tako ćete vi igrati. Veoma zanimljiv je član 5. stav 3. alineja e), koja se odnosi na vanredne okolnosti i mogućnost KFW da može da obustavi povlačenje iznosa. Postavlja se pitanje koje su to vanredne okolnosti, okolnosti koje mogu da sprečavaju ili ozbiljno ugrožavaju primenu, izvršavanje ili svrhu projekta ili izvršavanje obaveza plaćanja koje se očekuju od zajmoprimca po ovom sporazumu. Postavlja se pitanje koje su to vanredne okolnosti, jer za vas i vaše prijatelje sa zapada, pored vanrednih okolnosti, postoje i dodatne vanredne okolnosti, koje bi sigurno trebali da unesete u ovaj sporazum, a vi vrlo dobro znate koje su to okolnosti. Vi ćete izglasati ovaj sporazum o zajmu i finansiranju između Nemačke razvojne banke i Republike Srbije. To je rehabilitacija lokalnog sistema grejanja u Srbiji, faza tri, ali treba da znate da je faza tri završna faza vaše vlasti.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, a zatim narodni poslanik Momčilo Duvnjak.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada slušam neke kolege koje podržavaju ovu vladu imam osećaj da smo ponovo u 2001. godini. Nešto je povoljno, nešto je besplatno. Sećam se one velike količine obećanja u vezi donacija, kako ćete dobijati nešto besplatno, kako će građanima biti bolje. Umesto donacija za ovih šest, evo već sedma godina, mi smo samo dobijali kredite, kredite koje ste obrazlagali da su povoljni, da država od njih ima koristi i građani. Kada se pogleda jedan ovakav zakon, kakav ste ovde predložili, dolazi se do zaključka da mnogo toga nije rečeno, mnogo toga nije objašnjeno i da onaj ko raspolaže sredstvima i daje kredit mnogo više dobiti ima nego što to ovde izgleda. Neke kolege su ovde izlazile za govornicu pa su davale obrazloženja kako nema više ništa džabe. Da se složimo da nema, ali mislim da nije u redu ni da se nešto dva puta naplaćuje. Još više nije u redu ako se naplati dva puta, pa još ubeđujete čoveka da mu je dobro. Tako izgleda vaša vlast. Ovde je bila priča o ugrađivanju kalorimetara, uređaja za merenje iskorišćenja toplotne energije. Sada da pitam nekoga ko je branio ovaj stav Vlade, kako će običan građanin da dođe do tog uređaja? Njegova cena je oko 1.500 evra, koliko se sećam. Kako će moći da kupi? Podigli ste kredit, odredili ste lokalnu samoupravu koja će da koristi sredstva iz tog kredita, kupila je lokalna samouprava te kalorimetre i sada su na tržištu. Kako će da kupi građanin to? Nema novca, uzeće kredit. Od koga? Ne od Agencije, ne od države, nego od poslovne banke. Pod kojim uslovima? Mnogo nepovoljnijim od ovih koji inače nisu povoljni. To je problem. Plaćaće kamatu na ta sredstva koja je uzeo i koja je opredelio, ali plaćaće i ovu drugu kamatu, ovu za koju kažete da je samo 1,2%, plaćaće tu kamatu kroz cenu isporuke toplotne energije, znači dva puta. Tako izgleda kada se žuto preduzeće brine o građanima Srbije. Kriterijume koje ćete da uspostavite za dobijanje ovih sredstava, zajedno sa KFW finansijskom institucijom, baš me interesuju ti kriterijumi, pogotovo za ovih proteklih pet ili šest godina kada je postojao Zakon o transfernim sredstvima gradovima i opštinama, gde ste se ponašali prema gradovima i opštinama onako ko je navlasti u tom gradu, odnosno u opštini i tako ste opredeljivali sredstva. Pretpostavka je da će ovo i na ovaj način izbor javnih preduzeća koja se bave isporukom toplotne energije da bude jedan od kriterijuma je li DOS na vlasti ili je neko drugi. Da ne pričamo kako ste sredstva od donacija, i to malo što ste dobijali, opredeljivali samo u opštine gde ste vi na vlasti. Tako to izgleda kada se vi uhvatite vlasti. Što se tiče samog zakona i da je ovo tačno kako sam sada rekao vidi se već u tom članu 1. Kaže se - zajmoprimac će distribuirati sredstva odabranim preduzećima za lokalno grejanje u Republici Srbiji, koje će biti agencije za izvršenje projekta i shodno članu 2. ovog sporazuma pobrinuće se da se sredstva koriste isključivo za sanaciju svog lokalnog sistema grejanja. Naravno, neće valjda nečijeg drugog. Ali, koji su to kriterijumi, ko će da odredi? To se već vidi iz sledeće rečenice - zajmoprimac i KFW će odlučiti o detaljima projekta, uključujući kriterijume za odabir agencije, dostavljanju roba i usluga. Ako je u pitanju kredit, ako se mi zadužujemo, ako je kredit namenski, valjda smo mi ti koji treba da odlučimo ko će pružiti uslugu i čija će roba biti ponuđena. Drugo je da je u pitanju donacija. To je pravo donatora. Neki put i ne mora da vam da sredstva, daće donaciju u robi ili u uslugama, ali ovde se mi zadužujemo. Valjda je naše pravo da odredimo čija će roba biti i čija će usluga biti. Znači, pošto se već pita nemačka finansijska institucija, poreklo robe će sigurno biti nemačko. Ko će da se bavi ugradnjom? Ne bi me iznenadilo da to bude ćerka neke nemačke firme koja postoji ovde. Hoće li to biti povoljnije za građane Srbije? Verovatno neće, jer imaju monopol. Tu stoji njihova finansijska institucija iza njih i oni ne učestvuju ravnopravno, već povlašćeno na tržištu. U članu 3.3, kaže se - u slučaju da su ukupne cene robe i usluga koje treba da se finansiraju iz sredstava, a dogovorene su ugovorima o izvozu, smanje pre celokupnog povlačenja, KfW će imati pravo da odluči po sopstvenoj volji. Znači, odredili su koliko će uređaja da bude postavljeno. Odredili su obim radova. Ne vrednost, obim radova. Znači, ako hoćemo nešto da uštedimo, ne možemo, jer mogu da nam obustave sredstva. Kad sam rekao da uštedimo, da uštedimo da bi uradili više za istu količinu novca. Toga nema ovde. Koje je pravo Republike? Biće konsultovana, bez prava da može da zaustavi volju KfW. Po članu 4.2, bez obzira da li je povučen ceo iznos kredita ili delimično, platićemo proviziju od 0,5% na sredstva koja su predviđena ovim kreditom. Sada ovde dolazimo do onog dela u članu 4. 3a), koji se tiče kamate i načina formiranja kamatne stope, pa se kaže - zajmoprimac će platiti kamatu na zajam po stopi koju će odrediti KfW dva dana pre datuma isplate odgovarajućeg dela zajma, na osnovu efektivnih troškova finansiranja na evro tržištu kapitala u vreme isplate za najpribližnija moguća dospeća dela zajma koji treba da se isplati, plus maržu od 1,2%. Neko je ovde rekao da je vrednost tog kredita 2, eventualno 3%. Ko se malo razume, pročitaće da je ovde reč o Euriboru. On je sada 4%, plus 1,2% marže. Znači, minimum 5,5%. To je minimum koliki će da bude kredit. Kada se povuku sredstva, u sledećoj tački, tačno se vidi da će cela kamatna stopa biti formirana na osnovu vrednosti euribora, kada bude povučena poslednja tranša novca, što znači da će kamata biti i gora, jer oni koji su uzeli kredite, pa čak i kratkoročne, stalno banke u poslednjih godinu-godinu i po dana stavljaju reprogram otplate duga, obaveštavaju da je evro na tržištu novca poskupeo, pa zato moraju da im naplate još 0,5, 0,7, 1% na preostali deo duga. Tako će biti i sa ovim kreditom. Još se kaže u članu 4.3d) - kamatna stopa računata posle poslednjeg povlačenja će biti osnova za računanje kamate od dana navedenog poslednjeg povlačenja, pa do celokupne otplate. KfW će zajmoprimca obavestiti o tako ustanovljenoj izračunatoj prosečnoj kamatnoj stopi. Ovo će se izvršiti putem registrovanog pisma koje će ići vazdušnom poštom itd. Ovakve mehanizme zaštite bi svako voleo da ima, na koje mi pristajemo. Postavio bih jedno pitanje - šta će nama onda Nacionalni investicioni plan? Čemu briga ovde nekih poslanika, pričaju ovde kako ih je strah, neke se opštine zadužuju, pa kako će da otplate dugove. Pitam - kako će država da otplati dug? Koliko ste se do sada zadužili? Otkad sam narodni poslanik, ovo je 40, 50. kontragarancija i garancija koju daje ova skupština Srbije. A ovamo stalno pričate kako država sve manje i manje duguje, a vi je u sve veću dubiozu gurate. Ne valja vam ovakva politika, pogotovo što sredstva za ovakve brojke ima dovoljno u budžetu Republike Srbije, a budžet Republike Srbije treba da bude napravljen i trošen da doprinosi boljem životu građana, a ne da bude pokriće za razne finansijske institucije, jer za svaku garanciju koju izdamo moramo da držimo na posebnom podračunu budžeta sredstva, dok taj kredit ne bude otplaćen.
Reč ima narodni poslanik Momčilo Duvnjak, a zatim narodni poslanik Nikola Savić.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas je tačka dnevnog reda - sporazum o zajmu i finansiranju između KfW Frankfurta na Majni i Republike Srbije i obnavljanje lokalnog sistema grejanja, faza tri. Da postavim odmah prvo pitanje ministru - zašto nam treba ovaj kredit? Odgovorno ću da tvrdim, ovo je bespotreban kredit. Da pitamo građane Srbije u lokalnim samoupravama da li ćemo mi od ovog kredita dobiti novi metar gasne mreže, vrelovodne mreže, toplovodne mreže, nove podstanice, nove kotlarnice, rekonstrukciju podstanica, rekonstrukciju kotlarnica? Ne. Ovim kreditom građani Srbije u lokalnim samoupravama se zadužuju time što mi moramo uvesti nemačke potrošače toplotne energije tzv. kalorimetre. Reći ću vam jedan primer, za jednu običnu kuću do 200 kvadrata, merač toplotne energije, tzv. kalorimetar košta 180 evra, običan, a nemački, ovaj koji treba da uvezemo, košta 450 evra. To vam je ta nova demokratska vlast na republičkom nivou, i to nam sprema i sprema građanima Srbije u lokalnim samoupravama. Govornik, kako oni zovu, leva opcija i desna, ne postoji desna opcija, postoji ime SRS, to uvijek morate da naglasite, da znate da je SRS, ne desna, kaže da samo postoje nemački merači toplotne energije, tzv. kalorimetri. Nije tačno, postoje i danski, i italijanski, i mađarski i naši. Mi to već radimo po Srbiji, oni koji se bave time, i mi već ugrađujemo merače toplotne energije, i ako nešto hoće neka Vlada, ili ova sadašnja na republičkom nivou da uradi dobro za Srbije, treba da se ugleda na SRS. SRS na lokalnom nivou u Kruševcu je opoziciona stranka. Mi smo pre godinu dana predložili u Kruševcu, da nam ovi mnogo ne pametuju, kako volim da ih nazovem, u Beogradu i ovamo, pošto je Srbijagas držala monopol za gasifikaciju, predložili smo, kao opoziciona stranka, da se izabere strateški partner za gasifikaciju Kruševca. Strateški partner je izabran pre dva meseca. Znate šta se desilo kada je biran strateški partner? Tada su se pojavile DS, DSS i G17, ko će svog izabrati strateškog partnera. Mi u SRS u Kruševcu smo samo tražili da to bude najjeftiniji. Na kraju je ispalo da je cena priključka gasa u Kruševcu 420 evra po domaćinstvu. Mislim da ni u jednom gradu u Srbiji nema jeftinija cena gasa. (Srđan Milivojević, sa mesta: Ima u Arilju.) Što se tiče Arilja, gospodine Srđane Milivojeviću, ti ne znaš ništa, ja ti moram sve objašnjavati, u Arilju nije urađen još nijedan metar gasne mreže, to moraš da proveriš i da vidiš, jer te lažu. U Arilju, da nije bilo gospodina Stevovića, ni vi ne biste znali kako se to sprovodi, da znaš. Što se tiče ovog zakona, ovde vidimo da su unapred određena preduzeća u lokalnim samoupravama koja će ugrađivati ove kaolimetre. Ovde su unapred određena preduzeća i znamo da je to odredio neko iz DS. Mi u Kruševcu smo imali iste uslove jednog ovakvog kredita kojeg smo morali uzeti, samo ću da pitam ove stručnjake, eksperte iz vladajuće koalicije, da li postoji neki kredit ili zajam koji je povoljan. Mislim da ne postoji, nisam ekonomista, ne postoji nijedan kredit, ni zajam. Mislim kada bi i u kući uzeli jedan kredit od 1.000 evra, žena bi vam oči izvadila. U Kruševcu mi smo pre godinu i po dana dobili smo odluku, dogovorila se Vlada Francuske i Vlada Republike Srbije da opština Kruševac uzme kredit za proširenje fabrike vode u Majdevu. Vi gledajte ovde, ne znam šta znači odluka, sve sam to morao da ukoričim, kaže - meki kredit. Šta znači - meki; meko kad uzimaš, tvrdo kad vraćaš. Je l' to? Objasnite mi. To je verovatno vaš neki demokratski naziv, meki kredit. Evo, to je vaša odluka iz Kruševca, dole je Demokratska stranka Srbije na vlasti, pa bi trebalo sve dobro da nam objasnite. Ali, znate šta je ovde sporno u Kruševcu? Kruševac ima najkvalitetniju vodu za piće u Evropi. Oni su hteli da nam poture ovo, ali tu je bila Srpska radikalna stranka koja im nije dozvolila. Pošto mi imamo ljude u Srpskoj radikalnoj stranci, u vrhu Srpske radikalne stranke, pa smo se mi svi iz Kruševca raspitali o ovome, i da vam kažem da je fabrika vode u Kruševcu, zvana "Majdevo", kapacitet vode je 650 litara u sekundi, kapacitet cevovoda je 1.100 litara u sekundi. Po ispitivanju i analizama Instituta "Jaroslav Černi", ova oprema može da izdrži narednih 20 godina. Kada je najveća vrućina i kada je najveća potrošnja vode u Kruševcu, Kruševac je trošio 380 litara u sekundi. Imali smo rezerve 270 litara i dan-danas imamo. Imali smo rezerve u ono vreme kada su nam radile sve fabrike, a zašto nam ne rade fabrike, to je kriv gospodin Cvetković, jer je on učestvovao u privatizaciji "Župe". On je imao poznatu rečenicu, on ima sve poznate rečenice, da bi se što bolje prodala Fabrika "Župa", mora da se proda prvo predstavništvo u Beogradu, Firmi Ces Mekon, kojoj je on vlasnik, a predstavništvo "Župe" ima 16 garaža, hektar i po, 1.300 kvadrata poslovnog prostora i pre je sve to prodato firmi Ces Mekon. I neka žena Olbina, ne znam kako se zove, Živana Olbina, nije ni bitno, kupila je zajedno sa sinom od gospodina Cvetkovića predstavništvo "Župe", a "Župa" je prodata onoj famoznoj Violeti Josifovoj. Imam i sliku tu kako je pevačica ležala ovde u jednoj kafani na podu, oni je prekrivali novcem i radovali se prodaji "Župe" u Kruševcu. Što se tiče vodovoda u Kruševcu, na kraju je odbornička grupa Srpske radikalne stranke sprečila da se uzme ovaj kredit bespotrebni, jer je i pod istim uslovom, samo što je ovde Francuska, a ovamo je Nemačka, isti su uslovi i grejs period od dve i po godine, i 2% kamata, nisam ekonomista ali sam zapamtio, gospodine ministre, mi mnogo više i bolje znamo od vas, jer mi radimo 30 godina i znamo neke poslove u vezi grejanja, pa znam i šta ste naumili građanima i šta im spremate. Na kraju, sprečili smo da se proda. Ovo je bilo sve spremljeno da se proda Vodovod Kruševac, odnosno Fabrika vode za piće "Majdevo" francuskoj firmi Veolia Water systems. Za tu našu inicijativu je glasala i Demokratska stranka u Kruševcu, a sada će glasati kontra. Vidite kakvi su oni. Srđane, sada moraš građanima Kruševca izaći da objasniš ovo sve. Ovo su potpuno isti i tačni uslovi. Mi u Srpskoj radikalnoj stranci, ti znaš, Srđane Milivojeviću, da ne iznosim ništa bez dokumenata, pa sam to sve sredio, i ovde ukoričio sve, i kako je bio otpisivan porez u Upravi prihoda od 2002. do 2005. godine, tvoja zanatska radnja Hokus Pokus, za proizvodnju brze hrane. Taj direktor, što je njemu otpisivao porez, smenjen je, a taj isti Srđan Milivojević je došao navečer, pre kada sam trebalo da objavim na konferenciji za štampu, u jedan kafić Ring, da mi kaže da to ne objavljujem jer je to mnogo opasno. Pošto mi je tako rekao, izašao sam na konferenciju za štampu. Posle deset dana je smenjen direktor poreske uprave, nije ni bitno kako se zove, u Kruševcu, Ivan Spasov, dobro znaš jer on ti je otpisao porez 70.000 dinara, tebi i tvom bratu, imam ovde sve one izvode iz prihoda kako je otpisivan porez tvojoj radnji i šta ste sve radili, gospodine Srđane Milivojeviću. Na kraju, Srđan Milivojević ima jedan veliki problem, što je on u Kruševcu, moram da vam kažem, da znaju građani čitave Srbije, za vreme bombardovanja, gospodin Srđan Milivojević je, svi znaju, i danas je kada je izašao Dragan Todorović i rekao da je prisluškivan i svi mi iz Srpske radikalne stranke, Srđan Milivojević je sve vreme bio špijun za vreme bombardovanja, on je određivao šta će se bombardovati u Kruševcu. On je bio taj lokator, kako smo ga mi zvali. Srđan Milivojević, zahvaljujući njemu izvršena je pobuna vojnika, znamo kako je bilo. To najbolje zna gospodin general Delić. I zna gospodin Srđan Milivojević da je on dva puta trebalo da bude hapšen, da je dva puta odvezen, jedanput u gepeku "Mercedesa" prema Nišu, a drugi put prema Beogradu. Toliko o tebi, gospodine Srđane Milivojeviću.
Povreda Poslovnika, narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre desetak dana sam postavio jedno poslaničko pitanje koje se odnosilo na zaštitu životne sredine i ugroženost zdravlja oko 130.000 građana opštine Pančevo. Dame i gospodo, dobio sam odgovor na moje pitanje koje je kucano sitnim gustim slovima na deset strana. Iz ovog odgovora, kojim nisam zadovoljan, proizilazi da nadležni državni organi ne preduzimaju odgovarajuće i adekvatne mere da se zaštiti životna sredina u našem gradu. Građani opštine Pančevo su u poslednje vreme toliko ugroženi da je sredina u kojoj mi živimo tamo takva da više nema ni komaraca jer su svi potrovani. Dame i gospodo, iz ovog odgovora proizilazi samo da postoji prepiska između Ministarstva za zaštitu životne sredine i direktora Azotare, Petrohemije i Rafinerije. Takođe, u odgovoru na pitanje postoji i konstatacija da su podnete četiri krivične prijave, ali da su dve podnete i protiv Dušana Pavlovića, direktora iz Beograda. Taj direktor ne stanuje u Pančevu, ni njegova porodica, prema ovome kako proizilazi iz ovog odgovora. On živi u Beogradu. Postavljam pitanje: hoće li ministar za zaštitu životne sredine, u skladu sa odredbama Zakona o zaštiti životne sredine, da preduzme odgovarajuće mere ili neće, ili da podnese ostavku? Građani opštine Pančevo nisu više dužni da pate i trpe i da žive u sredini koja je sada u opštini Pančevo. Ono što je karakteristično, nekoliko mandatnih kazni izrečeno je, i to novčanih kazni. Te novčane kazne nisu adekvatne sankcije. Ne deluju popravno na one koji su odgovorni. U poslednje vreme napominjem da se zaštita životne sredine u Pančevu naglo pogoršala. Postavljam pitanje i tražim odgovor od predsednika Narodne skupštine Republike Srbije da, preko Ministarstva za zaštitu životne sredine, Republičkog javnog tužioca, Vrhovnog suda, izvrši potrebne provere i da se utvrdi šta je sa odgovornošću onih koji su odgovorni za konstatacije, a da ne snose nikakve posledice. Dame i gospodo, tražim odgovor potpun, da se vidi koji su organi koji su bili dužni da izvrše procesuiranje i da se odgovara za zaštitu životne sredine u Pančevu. Još jedno pitanje, gospodine potpredsedniče, dozvolite mi da postavim i tražim odgovor. Pre nedelju dana ministar Velimir Ilić je gostovao na lokalnoj televiziji u Pančevu i izjavio da je direktor Aerodroma Beograd primao platu 15.000 evra, da je direktor letenja na tom istom aerodromu primao platu 10.000 evra. Konstatacija i izjava gospodina ministra Ilića je bila sledeća, na postavljeno pitanje od strane voditelja: "Jeste, tačno je, i kada smo izvršili upoređenje, platu direktora Aerodroma Beograd uporedili, ona je veća od svih ministara u Vladi Republike Srbije". Prema mom proračunu, to je plata veća no što je plata 50 narodnih poslanika. Postavljam pitanje i tražim odgovor, da li su ove konstatacije tačne što je izjavio gospodin Velimir Ilić. Hvala.
Zahvaljujem, gospodinu Jojiću. Za reč se javlja poslanik Nada Kolundžija, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, još jednom moram da reklamiram povredu Poslovnika u članu 101, koji jasno kaže - da narodni poslanici ne smeju uvredljivo da se obraćaju drugim narodnim poslanicima. Mislim da ne postoji gora uvreda i ne postoji nešto što je manje dopustivo od onoga što je govorio poslanik pre gospodina koji je malopre govorio, i mislim da to apsolutno ne služi na čast onome ko se služi takvim sredstvima. Dakle, ako nemate drugi argument, ako nemate političku koncepciju, ako nemate ideju oko koje se borite, onda ono što ne sme niko da radi ovde - jeste da vređa i na najgrublji način napada ličnost narodnih poslanika. Sem toga, u članu 103. piše - da je narodni poslanik dužan da govori o tački dnevnog reda. Hvala.
Još jednom molim narodne poslanike da se u diskusijama prema kolegama poslanicima odnose sa uvažavanjem. Nikola Savić, nakon njega narodni poslanik Zdravko Topalović. Izvolite, gospodine Saviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas Sporazum o zajmu i finansiranju između KFV-a iz Frankfurta na Majni i Vlade Republike Srbije. Pažljivo sam čitao ovaj materijal koji je dostavila skupštinska služba i, verujte mi, trebalo mi je dosta vremena da zaključim da ova skraćenica KFV, odnosno da se zaista radi o banci. Naravno, u tome mi je mnogo pomogla moja koleginica gospođa Jorgovanka Tabaković, koja je ekspert za bankarstvo. Na prvi pogled, pred nama je jedan rutinski sporazum koji su pisali stručnjaci koji se razumeju u ove stvari i ovaj parlament ima zadatak samo da to potvrdi. Međutim, ako se malo dublje pogleda i uđe u suštinu ovih stvari, onda se vidi da i nije baš tako. Pogotovo se vidi da nije tako kada se na kraju ovog sporazuma vidi da ga je potpisao gospodin Mlađan Dinkić, a sve što je on potpisao sigurno nije čisto. Tu ima neki procenat, sto posto. Nema sto posto, ali od jedan, pa možda i do sto posto. Dakle, ovaj sporazum ponižava Vladu Republike Srbije. Ne daje nikakve mogućnosti za nekakvu korekciju, nego jednostavno ovaj zajmodavac je propisao i nametnuo takve uslove, da onaj ko koristi ovaj zajam nema nikakva prava niti bilo kakve mogućnosti. Naime, ovde se radi o toplifikaciji na lokalnom nivou, i to o trećoj fazi, ali se ništa ne kaže o prvoj i drugoj fazi. Gledajući ovaj materijal naišao sam na jednu malu rečenicu, gde se kaže nešto o prvoj i drugoj fazi. Tamo se kaže da su te dve faze u stvari - donacija Vlade Savezne Republike Nemačke. Kao što je rekao gospodin Tomislav Nikolić, te dve prve faze su služile za to da dođemo do ove treće faze, gde ćemo ući u nepovoljne kredite i gde ćemo platiti i ove prve dve faze. Kakve su te prve dve faze bile, reći ću na jednom primeru. Dolazim iz grada Niša. U delu grada u kojem živim pre nekoliko godina vršena je toplifikacija, odnosno rehabilitacija, kako se ovde kaže, jedne ulice. To je tako rađeno da je to trajalo možda čitavih godinu dana. Prekopavano je četiri-pet puta, pa je čak i tada aktuelni gradonačelnik Niša, koji je bio iz Demokratske stranke, dolazio u tu ulicu i javno izjavio - da je to primer kako ne treba da se radi u jednom gradu. Dakle, ovaj sporazum, koji je danas ovde pred nama, ne treba usvojiti jer on je nepovoljan po Srbiju. Ima drugih načina da se reše te stvari. Postoji Nacionalni investicioni plan. Inače, Vlada treba da razmišlja u smeru da svoju strategiju, državnu strategiju u energetskom pogledu, vezuje za najveću energetsku silu sveta, a svi znaju da je to Rusija.
Reč ima narodni poslanik Zdravko Topalović, a nakon njega narodni poslanik Marko Milenković. Izvolite, gospodine Topaloviću.
Dame i gospodo, SRS zna se programski je protiv zaduživanja države i uzimanja kredita, pogotovu za projekte koji mogu da se finansiraju iz budžeta. Evo, kolega iz Demokratske stranke je pomenuo da je najbolje pričati brojkama. Slažem se, evo počeću. Ovim putem bih, dame i gospodo, upoznao javnost i građane Srbije o trenutnom zaduženju države. Stanje javnog duga, prema informaciji koju nam je dostavila Vlada Republike Srbije, uzmimo da su ti podaci tačni, na dan 31.05.2007. godine iznosi 9 milijardi 139 miliona 572 hiljade 633 evra. Od toga, direktne obaveze Republike Srbije iznose 8 milijardi 318 miliona 182 hiljade 506 evra i indirektne obaveze, objasnićemo šta su indirektne obaveze, znači, to su sve one obavezekoje država daje kao garanciju za zaduživanje svojih pravnih lica u inostranstvu ili za lokalne samouprave, trenutno su 821 milion 390 hiljada 127 evra. Znamo da o jednom delu duga, normalno, brine Narodna banka Srbije, a o drugom, znači, direktno Vlada. Unutrašnji dug ili obaveze prema domaćim kreditorima, procentualno od ukupnog duga su 39,03 posto, dok je spoljni dug 60,97 posto. Evo, spomenućemo samo neke obaveze Republike Srbije. Osvrnuo bih se baš na ove indirektne obaveze, pod koje spada i ovaj kredit. Trenutno imamo ovde od zajmova, vidite, Evropske banke za obnovu i razvoj za projekat energetskog sektora 100 miliona evra, za projekat sanacije Koridora 10, Železnice Srbije, 57 miliona, kao da će kroz Srbiju proći TŽV za šest meseci, pa projekat obnove puteva. Osvrnuo bih se na drugi podatak, a to je da je vrlo interesantno da je trenutni dug prema Nemačkoj banci za obnovu i razvoj 96 miliona 129 hiljada 187 evra. Znači, to je trenutno. Gde su sve plasirani ti krediti i zašto se država zaduživala kod Nemačke banke za obnovu i razvoj? To je za REI Kolubaru, za Termoelektranu Nikola Tesla, za Tamnavu, znači sve gde je u pitanju energetski sistem Srbije. Ovaj put vas pitam, jer vi tražite da podržimo dalje zaduživanje zemlje, otvoreno vas pitam - da li ćemo pasti u dužničku krizu, a samim tim i u dužničko ropstvo, znajući da sva zaduženja idu uglavnom ka, bar što se tiče domaće privrede i domaćih građana, znači fizičkih lica, austrijskim i nemačkim bankama koje trenutno posluju na teritoriji Srbije. Malopre ste čuli i koleginicu Jorgovanku Tabaković. Znači, da Nemačka banka za obnovu i razvoj uglavnom svoje projekte sprovodi preko banaka tipa - Mikrofajnens banka, Unikredit, Rajfajzen banka. Ovaj dug od 9 milijardi i 200 miliona evra izražen je u evrima, mada se doskora taj dug izražavao u dolarima, i zbog psihološkog dejstva, jer u evrima bi taj iznos bio mnogo veći. Ovih dana su se u medijima pojavile informacije o dugu fizičkih lica ili građana Srbije. Po nekim ekonomistima, taj dug je skoro na nivou spoljnog duga Srbije. Sada zamislite u kakvu situaciju ova država može da dođe kada su fizička lica toliko zadužena, kada je cela privreda, onaj preostali deo koji radi, pod hipotekom banaka, trenutno poslovnih banaka tipa Rajfazen, Unikredit i ostalih na teritoriji Srbije. Da li to znači totalna okupacija Nemačke, ali u nekom drugom smislu, i znate mene vrlo plaši pominjanje imena Frankfurt na Majni, iako poznajem taj grad, iz jednog prostog razloga što je tamo sedište Bundesbanke, i što je tamo finansijska berza, i što je sedište svih poslovnih banaka svetskih u Evropi i, što je najgore, za Frankfurt je dobro imati informaciju da predstavlja prihvatni centar američke vojske za Evropu. Da li će se istorija ponoviti i da li će se okupacija ponoviti, ovaj put kroz mnogo moćniji vid, ne vojni, već ekonomski i finansijski, jer ćemo vrlo brzo i mogu slobodno da kažem doći u jedan ropski odnos u odnosu na Nemačku. Još nešto samo da ponovim. Mislim da 12 miliona evra nije problem bilo finansirati iz budžeta. Sam gospodin ministar se ovde hvalio rezervama od pet milijardi evra. Pogotovu što postoji u Srbiji taj investicioni fond u visini od 44 milijarde dinara. Gospodine ministre, moram nešto da primetim, jedini sam poslanik koji nije dobio odgovor na pitanje. Naime, na prošloj raspravi, kada je bila rasprava o Zakonu o akcizama i porezu na dodatu vrednost postavio sam konkretno pitanje, na koje još ni danas kroz materijal nisam dobio odgovor. Pitao sam vas - koliko je spoljnotrgovinski deficit što se tiče robe i konkretno široke potrošnje u odnosu na Hrvatsku i Sloveniju. Gospodine predsedavajući, za vas, dobili smo materijal o završnom računu za 1006. godinu, ali je toliko bilans sitno iskucan, a verujte mi imam odličan vid, ali ne mogu ni lupom da pročitam bilansne stavke. Molim vas da nam hitno stručna služba iskopira novi materijal, kako bismo mogli da se spremimo i konačno raspravljamo o završnom računu za 2006. godinu.
Izvolite, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedavajući, nije povreda Poslovnika, član 226, radi se o tački dnevnog reda, pa bih gospodinu ministru da ovako malo približim dešavanja u Nišu i da mi on eventualno u dogledno vreme odgovori na postavljeno pitanje. Gospodine ministre, pošto je ovo treća faza, pretpostavljam da su prve dve prošle, da li znate vi da je KfW pod sumnjivim okolnostima davala kredite Javnom preduzeću ''Naisus'' u Nišu. Pre tri godine, kada su održani lokalni izbori i kada smo ušli u Skupštinu grada Niša, rečeno nam je da sve što KfW bude dala, da će sve to biti donacija. Vi ste nas prevarili. Kada se usvajao budžet grada Niša za 2005. godinu odbornici su shvatili da je to u stvari bio kredit. Kada se usvajao budžet za 2007. godinu, više desetina miliona grad nije bilo u prilici da plati zato što nije imao para. Rečeno je da je garant za to Republika Srbija. Kada Niš, grad koji je treći po veličini u Srbiji, ima budžet od pet milijardi dinara i nije u situaciji da plati ove namete, kako vi mislite da to urade ostale opštine u Srbiji?
Reč ima narodni poslanik Marko Milenković, posle njega narodni poslanik Radovan Milovankić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma o zajmu i finansiranju između KfW Frankfurt na Majni i Republike Srbije "Rehabilitacija lokalnog sistema grejanja u Srbiji - faza 3" proističe, kako to Vlada navodi, na osnovu protokola između Vlade Nemačke i Vlade Republike Srbije o finansijskoj saradnji. Divna je ta finansijska saradnja, pri kojoj se naša država zadužuje sa dodatnih 12 miliona evra. Ponavljam, 12 miliona evra, bez precizirane otplate zajma. A koliki prosperitet nam želi nemačka Vlada dokazale su i nedavne reči nemačkog ambasadora Cobela, koji radi na otimanju Kosova i Metohije. Naravno, i ovi iz KfW su toliko dobri da će finansirati i ekspertske usluge za sanaciju lokalnih sistema grejanja u Srbiji. Zamislite, ekspertske usluge. Sve koji iole nešto znaju, a iz vaših su redova, nazivate ekspertima. Svi ste eksperti od 2000. godine, a pogledajte dokle ste nas doveli. Samo je Evropska banka za obnovu i razvoj, od otvaranja svoje kancelarije u Beogradu 2001. godine do danas, izdvojila kredite od milijardu evra. Godine 2001. ste uzeli 100 miliona evra za EPS, godinu dana kasnije 76 miliona evra za rekonstrukciju puteva, 2005. godine 72 miliona evra za autoput Beograd - Novi Sad, 2006. godine 60 miliona evra za "Železnice Srbije" itd - naveo sam samo ogromne kredite od preko 60 miliona evra! Dok prosečan građanin Srbije ne može da zamisli ni 100 evra u svom džepu, vi vodite Srbiju i građane u dužničko ropstvo iz kojeg ćemo se teško izvući. A vaša staro-nova vlada, u narodnu prepoznatljiva kao ponoćna, juče se od Evropske investicione banke dodatno zadužila sa novih 66 miliona evra zajma za popravku beogradske Gazele i lokalnih i regionalnih puteva i mostova, a od Evropske banke za obnovu i razvoj još 25 miliona evra. Juče je istovremeno potpredsednik vaše vlade Božidar Đelić od predsednika ove druge banke Žana Limijera "herojski" izdejstvovao 260 miliona evra za četiri naredna projekta. E pa, stvarno je genije onaj koji je od banke izdejstvovao kredit koji će njegov narod osiromašiti jer nije uložen u proizvodnju, a banci sigurno doneti profit! A već danas od narodnih poslanika tražite potvrđivanje novog sporazuma o zajmu na 12 miliona evra, sa kamatnom stopom koju će KfW odrediti dva dana pre datuma isplate odgovarajućeg dela zajma! Nezamislivo je kakav ste sporazum danas stavili na dnevni red: zajam bez određene kamate, pa još za rehabilitaciju lokalnog sistema grejanja u trećoj fazi, a niste nam podneli izveštaj šta je urađeno u prve dve faze. To je neverovatno i SRS neće glasati za dodatno zaduživanje svog naroda i svoje države. A šta je sa Nacionalnim investicionim planom i čemu on treba da služi? Fizička lica - naši građani, uđu u kredit sa tačno određenim uslovima prilikom potpisivanja, a zatim ih dočekaju mnoge nepravilnosti i nepravde, tako da jedva isplivaju i bivaju primorani da se odreknu mnogo toga. A vi iz neba pa u rebra, sporazum o zajmu, u kojem se osnovni uslovi vraćanja ne definišu, iako se vi od 2000. godine zalažete za transparentnost. Zamislite domaćinstvo gde vlasnik domaćinstva podigne kredit ne interesujući se za uslove otplate da bi sredio grejanje u stambenom objektu. Pa odete kod njega i kažete - prijatelju, svaka ti čast, pravi si domaćin, tvoji ukućani - u ovom slučaju građani Srbije - će se grejati ukoliko budu platežno sposobni, iako su neki od njih goli, bosi, gladni, bez mogućnosti da se školuju, nađu posao. A domaćin - u ovom slučaju Vi, vlastodršci - zadovoljan sedi naredne tri-četiri godine, ne razmišljajući o otplati kredita, sve dok neko drugi, u ovom slučaju SRS, ne preuzme brigu o narodu i državi! Eto vam suštine vaše priče o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o zajmu između KFW Frankfurt na Majni i Republike Srbije. Podsetiću vas da je prosečna zaduženost po stanovniku Srbije u prvih pet meseci ove godine povećana za oko 19%. Po izjavi generalnog sekretara Udruženja banaka Srbije, oko 66% duga, odnosno 466 milijardi dinara pripada firmama, dug građana je 32,6%, odnosno 236 milijardi dinara, a preduzetnici duguju 2,6%, odnosno 18,9 milijardi dinara. U Kreditni biro učlanjene su sve banke, lizing kompanije, državni fondovi, većina osiguravajućih kuća, "Telekom" Srbije, "Telenor", Top-net i Dajners klub, tako da su izneti podaci uglavnom sveobuhvatni. Kuda vi ovo vodite Srbiju, gospodo? Mislite li na obične ljude, one ljude koji su između ostalog glasali i za vas, koji su vas svojim glasovima i doveli u ministarske fotelje, a sada ih zaboravljate. Da li ste u predizbornoj kampanji tim istim ljudima nudili nove kredite kojima ćete ih zadužiti, i njih i njihovo potomstvo? Srbijo, građani Srbije, probudite se, vreme je da svi shvatite ko vodi državu i kuda je vodi. Ovaj vaš sporazum o zajmu je još jedan dokaz da ponoćna vlada mora pasti što pre i na čelo Srbije doći SRS, koja će istovremeno vraćati vaše dugove, iskoreniti kriminal i obezbediti svim građanima dostojanstven život, jer se vlast ne vrši u interesu državnih funkcionera i stranih država i banaka, već za dobro Srbije i svih njenih stanovnika. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović. Ukupno preostalo vreme 12 minuta, a onda po Poslovniku, narodni poslanik Vlado Sekulić.
Dame i gospodo narodni poslanici, već je gospođa Tabaković rekla da se radi ovde o zajmu koji je Republika Srbija faktički uzima od nemačke države, jer je KFW državna banka koja je u vlasništvu 80% savezne nemačke vlade, a 20% nemačkih provincija. Takođe što je bitno, a vezano za ovu banku, jeste da ona, citiram, prati nemačke izvoznike velikim finansiranjem investicionih dobara i širom sveta podržava projekte od nemačkog interesa. To je vrlo bitno za priču koju danas imamo oko zajma. Naime, ovde imamo sporazum o zajmu i finansiranju, čija je ukupna vrednost 12 miliona evra, od čega je osam miliona evra donacija ili pomoć nemačke vlade, a 12 miliona je zajam koji će država Srbija vratiti. Radi se takođe o jednom projektu koji je definisan ovim sporazumom, a to je Projekat rehabilitacije lokalnog sistema grejanja u Srbiji, i to treća faza, a već smo čuli da su prve dve faze realizovane kao donacija nemačke vlade, odnosno nemačke države. Sada smo došli u treću fazu koju ćemo morati da vratimo, a vratićemo ovaj kredit po vrlo visokoj ceni, odnosno radi se o vrlo skupom kreditu i zajmu. Ono što je takođe bitno jeste da su do sada tri grada u Srbiji koristili ova sredstva u prve dve faze, a to su Beograd, Novi Sad i Niš, da sada treba da koriste ova sredstva Niš, Novi Sad i Kragujevac, ali po rečima bivšeg ministra finansija Dinkića ostaje prostora za još tri grada. Kada je sporazum potpisivan 13. aprila 2006. godine, ministar Dinkić je pozvao lokalne samouprave da se obrate Ministarstvu energetike i KFW banci, kako bi konkurisali za ova sredstva. Mene interesuje odmah ovde da li je taj konkurs realizovan, da li znamo koja su to još tri grada u Srbiji koja će koristiti ova sredstva ili će to biti opet po onim partijskim kanalima, interesima, pa će to dobiti oni gradovi gde su na vlasti one strukture kojima pripada i Vlada Republike Srbije. Mlađan Dinkić, tadašnji ministar finansija, 27. septembra 2006. godine je potpisao jedan sporazum o zameni duga između Srbije i ove nemačke banke sa direktorom nemačke banke u Beogradu, gospođom Elke Kalštern. Ovim sporazumom predviđeno je da se dug od 25 miliona evra, koji Srbija ima prema ovoj nemačkoj banci, otpiše, odnosno da se transformiše u investicije u vrednosti od 5,5 miliona evra, koje Srbija treba da investira u određene projekte u Srbiji. Mene interesuje, pošto su po ovom sporazumu neke obaveze preuzete, da li su one realizovane. Naime, trebalo je da se odmah uplati Narodnoj banci Srbije ovaj iznos od 5,5 miliona evra, a da u roku od šest meseci ova banka otpiše ovaj dug od 25 miliona i sve pripadajuće kamate, pa me interesuje da li je to realizovano u ovom periodu, s obzirom da je prošlo malo više vremena, radilo se o septembru 2006. godine. Takođe, hoću da kažem da ovo što imamo danas ovde kao ovaj sporazum nije ništa novo. Ovo mi posmatramo već sedam godina, odnosno da budem precizniji, od 2001. godine, posebno na lokalnom nivou, imali smo sijaset ovakvih tzv. donacija. Znate kakve su to donacije. Dođu oni predstavnici raznoraznih agencija sa Zapada, pa vam ponude pomoć od 10.000 evra, dolara, nije bitno, ali uz uslov da lokalna zajednica na tih 10.000 njihovih uloži još 20.000, pa će od tih 30.000 15.000 da uzmu njihovi raznorazni medijatori, konsultanti itd, da nas ovde obučavaju i podučavaju, a ono ostalo će ovi naši lokalni već na poznate načine da pokupe sebi. Isto je to i ovde sada. Pored tih 12 miliona, odnosno uslov da bi se dobio ovaj zajam jeste da još 12 miliona Republika Srbija usmeri u ove projekte. Šta je još ovde bitno? Što se tiče samog sadržaja ovog sporazuma, poći ću redom i pokušaću da za ovo vreme koje mi je ostalo, bar za one glavne tačke koje možda nisu dovoljno potencirane, ovo iznesem. Tačka 1.2 kaže - zajmoprimac, a to je Republika Srbija, a krajnji korisnici su lokalne samouprave, odnosno tzv. agencije, kako ih ovde krste, koje će dobiti ove projekte do njihove realizacije, zajmoprimac, Republika Srbija će distribuirati sredstva odabranim preduzećima za lokalno grejanje u Republici Srbiji, koji će biti agencije za izvršenje projekta. Sada stoji u zagradi da svaka od tih agencija se naziva agencija za izvršenje projekte. Ono što je ovde sporno, u sledećoj rečenici stoji da će zajmoprimac, Republika Srbija i banka KFW, odlučiti o detaljima projekta za svaku lokalnu samoupravu, uključujući kriterijume za odabir tih lokalnih samouprava, dostavljanje roba i usluga, a shodno ugovorima o izvozu koji će se zaključiti radi projekta. Mene interesuje o kakvom se izvozu ovde radi. Ili je ovaj sporazum pisala nemačka strana, pa je za njih ovo izvoz. Oni su ovde osigurali jedan dobar posao, jer će izvesti raznorazne uređaje, koji su neophodni da bi se ovi projekti realizovali, i na taj način ovaj novac vratiti u Nemačku, a mi ćemo to sve skupo platiti kao robu i skupo plaćati kredit, odnosno zajam koji uzimamo. To je suština svega ovoga. Znači, oni vas uslovljavaju, nas, da uzmemo skup kredit i da skupim kreditom kupimo njihovu skupu robu. Mi u to sve ulazimo ćutke. Dalje, u članu 2. govori se o odnosu zajmoprimca, znači Republike Srbije i lokalne samouprave. I sada, zajmoprimac Republika Srbija daje ova sredstva kao kredit lokalnim samoupravama sa fiksnom kamatom od dva posto godišnje. To je u redu. Sada pitam gospodina Vujadinovića, koji je ovde malopre govorio i rekao da će kamata koju će Srbija platiti Nemačkoj po ovom zajmu biti ispod dva posto. Zašto mi sada uzimamo dva posto od naših lokalnih zajednica, ako ćemo platiti nižu kamatu Nemačkoj? Znači, nije tačno da će biti ispod dva posto i to ćemo videti kasnije u ostalim članovima koliko to iznosi. Ono što još ovde stoji kao pitanje, ako mi dobijamo 40 posto sredstava bespovratno kao pomoć, kao donaciju, kako već hoćete, zašto mi sredstva dajemo lokalnim samoupravama pod kamatom kao povratna sredstva, zašto mi sada Novom Sadu ili Nišu, nije bitno, ne ustupimo 40 posto sredstava kao bespovratna sredstva. Ovo podseća na onu priču, neko je danas pomenuo - nafta za demokratiju, sećate se 2001. godine. Dobijete donaciju, dobijaju gradovi, odnosno opštine gde je vlast bila Dosova, pa onda to gorivo, odnosno energente besplatne, naplaćujete građanima kroz grejanje. Zašto sada ne kažemo - 40 posto od ovih sredstava će biti besplatno, ustupljeno, a 60 posto ćemo kroz kamatu, sa obavezom da se vrati. Dalje, ono što takođe nije logično ovde, nije normalan stepen mešanja ovog stranog faktora, odnosno zajmodavca Nemačke u neke naše unutrašnje odnose. Vidite, takođe u članu 2. kaže - KFW i zajmoprimac će se pomoću posebnog sporazuma dogovoriti i o obliku i sadržini posebnih sporazuma o zajmu sa lokalnim samoupravama. Sada KFW ulazi i u te naše interne dogovore i sporazume sa lokalnim samoupravama, ne prepušta ništa slučaju. Znači, oni hoće da regulišu i naše odnose, odnose Vlade Republike Srbije sa lokalnim samoupravama koje su korisnici ovih sredstava. Dalje, što se tiče kamate pitam, svi smo ovde normalni ljudi, da li bi neko od vas, koji sedite u sali, prihvatio, odnosno uzeo kredit u banci, uz ugovor u kome ne stoji iznos kamate. Mi ovde prihvatamo sporazum o zajmu, i to višemilionskom, u kome ne stoji iznos kamate koju ćemo platiti za ova sredstva. Tvrdim da ovo nije normalno. Ovde se znaju drugi troškovi. Zna se marža od 1,2 posto godišnje na sredstva, zna se i naknada za poslovanje od 0,5 posto na ukupna sredstva, sve je to u redu, ali iznos kamate nije poznat i rečeno je da će biti poznat dva dana pre povlačenja sredstava. Molim vas, ko je normalan da to prihvati ili ko bi normalan to mogao da prihvati? Dalje, pošto vreme ističe, još samo par stvari, član 9. projekat, pa kaže - zajmoprimac će osigurati, znači, država Srbija će osigurati da svaka ta agencija i lokalno preduzeće koje se bavi isporukom toplotne energije, do mere do koje je uključeno u projekat, do 31. decembra 2006. godine primeni sistem tarifiranja koji je zasnovan na potrošnji. Sada vas pitam, da li je u onim gradovima u kojima je ovo već realizovano to urađeno i sprovedeno, da li je primenjeno ili nije? Ono što je meni bitnije, to je sledeća tačka, opet obaveza da pre povlačenja sredstava za korišćenje od strane takve agencije, da obezbedi dokaz da je uvela adekvatan sistem alokacije cena i da je razradila biznis planove koji su primenjivi za duži period, i da je sve to zadovoljavajuće za KFW. Vidite dokle oni idu. Oni idu dotle da nam određuju i cene grejanja sutra u našim opštinama i da te cene budu njima po volji. Ne možemo mi sami da ih uređujemo i utvrđujemo, već moramo da konsultujemo ovu nemačku banku ili nemačku vladu, kako hoćete, kolike će cene grejanja biti u državi Srbiji u nekom narednom periodu. Izvinjavam se, ako mogu još minut, završavam. Da pitam, pošto se ovde u prvom članu pominju ove agencije koje će sprovoditi i realizovati ove projekte, a zatim se u članu 9. kao obaveza zajmoprimca navodi da će uložiti najveće napore da, što je moguće pre, prenese vlasništvo nad ovim agencijama sa zajmoprimca na odgovarajuće opštine. Pitam, da li vi pravite neka nova lokalna preduzeća, odnosno republička, pod ingerencijama i u vlasništvu Vlade Republike Srbije, koja ćete kasnije morati da prenesete na lokalnu samoupravu. I na kraju, da vas samo podsetim da je činu potpisivanja ovog sporazuma, 13. aprila 2006. godine, prisustvovao i ambasador Nemačke u Republici Srbiji, gospodin Andreas Cobel. Da li treba nešto da dodam? Ako ni zbog čega drugog, onda zbog ovog, SRS neće glasati za ovaj zakon.
Reč ima narodni poslanik Vlado Sekulić, a nakon njega za reč se javio ministar Cvetković.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se po Poslovniku, vezano je za ovu temu o kojoj pričamo, pomno sam slušao gospodina Vujadinovića, a i za gospođu Nadu Kolundžiju, rekla je da pričamo bolje argumentima i brojkama, da ne ulazimo ni u šta lično. Reći ću vam baš a propo priče koju je elaborirala i odlično iznela naša uvažena koleginica, gospođa Jorgovanka Tabaković, i gospodin Nikolić. Ovo što se priča o Nemačkoj i o nemačkoj privredi i o banci KFW, to je tačno da je ovaj kredit izuzetno nepovoljan. Da vam iskreno kažem, Nemci da su dali bez ikakve kamate ovaj kredit, oni su već zaradili s nama, jer oni su u prvoj i drugoj fazi, koja je bila besplatna faza, to su dali kao čistu donaciju, svoja sredstva, svoju tehnologiju, sve su to izvezli kod nas. I sada za sve ove sisteme toplovoda u prvoj i drugoj fazi "Simensovi" su delovi. Znamo da je to nemačka firma i oni su već ušli u sve to. Ovo kao kredit je izuzetno nepovoljan kada saberete sve ove cifre koje su kolege govorile, ali kažem, Nemačka kao Nemačka, da mi ne bi imali zabludu, hoće li Nemac nama nešto da poklanja, neće ništa. Da bi vi znali, a gospodin Vujadinović je izlazio, ali nije rekao ove podatke: Nemačka je od izvoza zaradila 150 puta više u prošloj godini od Srbije. Da bih bio tačan, to je 893,6 milijardi evra, i ostvarila je rekordni suficit od 162 milijarde evra u Evropi. Znači, Nemačka je najjača sila, a ovo što kažemo EU, to je 50% Nemačka. I da vam je ona nešto dala zauzvrat jeftino, nije sigurno, da bi bili iskreni i da bi shvatili poentu cele ove priče oko prezaduženosti, jer ovaj kredit će ipak biti na teretu svih građana Srbije. Prezaduženost dolazi najviše iz privatnog sektora, ali kolega Arsić je lepo rekao, na kraju će krajnji potrošači, ljudi koji žele da se uključe u toplovod i sve ostalo, morati da budu prinuđeni da dođu do naših banaka i tu da podižu kredit. Kada budu podigli kredite ovde, ali naše banke, poslovne banke, privatni sektor, on pravi tu prezaduženost u okviru njega. Naše poslovne banke stalno se zadužuju u inostranstvu da bi došle do nekih povoljnih kredita koje će plasirati nama, a to se odražava, evo neka izađe i ministar i neka kaže da li je to tačno, to će se odraziti na našu prezaduženost. Kada bi sagledali spoljni dug Srbije, zaključno sa martom je 19,8 milijardi, a to je 83,3 posto više nego 2000. godine. Ova vlast, sada ste se malo izmešali, u stvari sve su to isti ljudi, 2000. godina je došla i kako ste vi došli privreda ide samo nazad, a zaduženost Srbije sve više i više ide prema granici od 100 posto, koliko će biti povećanje, pa neka građani procene šta ste vi to dobro uradili i šta ste iskoristili od tih svih donacija koje smo mi dobili, a u stvari smo mi postali izuzetno prezadužena zemlja i tek ćemo postati, jer nisam siguran da ćemo vratiti ova sredstva, a plaćaćemo i za ono što ne podignemo. Hvala.
Reč ima ministar Cvetković.
Dame i gospodo, biću relativno kratak, pošto ćemo imati kasnije raspravu po amandmanima pa imamo vremena još da pričamo. Samo da ukažem na nekoliko stvari koje smatram da su važne. Jedna narodna poslanica je postavila pitanje da li sam upoznat, ja ili neko iz Vlade, sa sumnjivim kreditima koje je dao KFW. Želim da kažem da ne, nisam upoznat, niti verujem da je neko u Vladi, ali vas ohrabrujem, ukoliko imate informaciju o tome, pošto se radi o nemačkoj državi, koja na to jako ozbiljno gleda, da izađete sa tim podacima i to direktno prema Nemcima. Drugo, što se tiče zaduženosti, imali smo jedno dosta dobro izlaganje koje je ukazalo upravo na tu državnu zaduženost koja je negde oko 9,2 milijarde evra i naravno osim toga postoji ovaj drugi dug koji je privatni. Gledajući samo na državni dug treba ga ipak porediti sa društvenim proizvodom koji je iznosio ili će iznositi oko 30 milijardi, tako da je dug negde oko 1/3 možda 34%, što nas svrstava u nisko zadužene zemlje kada se radi o državnom dugu. Istina je, međutim, da postoji privatno zaduženje, no ovde država nema mogućnosti da utiče, jer ne želi da bude arbitar, da uvodi zabrane, ali vi kao političari, evo i ja vas pozivam, jer kao ministar finansija bih bio presrećan kad bi se smanjilo povlačenje kredita i to povlačenje kredita bi omogućilo praktično manju potrošnju, manja potrošnja bolja stabilnost, i evo podržavam vas u tom prosto političkom radu i objašnjavanju ljudima da ne treba da povlače kredite. Sledeće pitanje je bilo ko će koristiti ova sredstva i odnos sa KFW-om. Moram da kažem da nemam odgovor na ova pitanja, ali ću pokušati da ga dobijem do sutra pa ću vas informisati kada bude. Ovaj odnos sa KFW u suštini se radi, tu je vezano za odnos sa Pariskim klubom, to je malo duža priča, i o tome ću vas informisati. Što se tiče kamate, tu je dat jedan stav da je neshvatljivo da se potpisuje ugovor sa kamatom koja nije poznata. Mislim da niste tu u pravu. Zapravo, radi se o sledećem. Vi u osnovi imate dve opcije kada se radi o kreditima. Jedno je da idete na fiksnu kamatu i onda je ona poznata, a drugo je da idete na varijabilnu, dakle, na kamatu koja će zavisiti od nekih tržišnih kretanja. Ako uđete u ovaj drugi model, onda se u ugovoru definiše način ili metodologija, algoritam kako se kamata izračunava, a ne unosi se njen apsolutni iznos, imajući u vidu da on i nije poznat i da će se ona menjati. Tako da se ta kritika ovom ugovoru ne može dati. Samo još jednu rečenicu, vidim da je već krenula nervoza. Zašto ne iz NIP-a? Naravno, ovo ne predstavljaju neka naročito velika sredstva, gledajući ukupan volumen budžeta, ali prosto nije mudro nešto platiti 20 miliona kada ga možete platiti 12. Prema tome, kada bismo se mi povukli da mi sami finansiramo, to bi nas koštalo 20, a ovako nas košta 12 i dobijamo još osam besplatno. Oko ostalog ćemo sutra razgovarati. Hvala.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 93. Poslovnika? (Ne.) Da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne.) Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu zakona. Pošto smo obavili jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Time završavamo današnji rad. Nastavak sutra u 10,00 časova.