- Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 806 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja Stjepan Mikolčić će dodatno obrazložiti prijedlog, izvolite. Molim gospodine zastupniče Vinković?
U ime kluba HDSSB-a tražim stanku od 10 minuta, a vi ju skratite na 5, u vezi Zakona o poljoprivrednom zemljištu.
Ne može ispod 10, mora 10 minimalno. A koji razlog samo još trebate navesti.
Konzultacije unutar kluba.
Jako dobar razlog koji se mora uvažiti i prihvatiti. 10 minuta stanka. Nastavljamo sjednicu. Gospođe i gospodo zastupnici, klub HDSSB-a gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Klub HDSSB-a traži da ovaj zakon ne ide po hitnom postupku, odnosno da ovaj zakon ide u drugo čitanje. Razlozi tome su opravdani obzirom da je niz seljačkih, obiteljskih gospodarstava. Hrvatska poljoprivredna komora, Koordinacija seljačkih udruga i moram normalno spomenuti i udrugu "Brazda" iz Đakova iznijela niz primjedbi na ovaj zakon. Niz primjedbi na ovaj zakon su iznijele i udruge građanskog društva, a isto tako nadam se da to neće biti reklama kao za "Dnevni Avaz". U "Glasu Slavonije" danas piše da iako je hrvatska Vlada donijela jednoglasnu odluku i uputila prijedlog ovog zakona po hitnom postupku, da je Ministarstvo uprave i pravosuđa, odnosno ministar Davorin Mlakar uputio zahtjev da ovaj zakon ide u drugo čitanje. Dakle, ne želeći reći da se radi o određenim sukobima unutar Vlade ili sukobima unutar koalicije, obzirom na sve ove natpise po medijima, da se radi o jednom od temeljnih zakona i radi se o resursu koji je temelj Hrvatske države, jedan od temelja Hrvatske države i o indicijama da se predlaže jedan od najkoruptivnijih zakona. Predlažemo povlačenje ovog zakona iz hitne procedure i stavljanje u drugo čitanje. Da bi taj zakon bio na temeljima ovlasti, a nadam se da neću sada dobiti još jednu opomenu, jer bilo je tu danas i za puno više od opomena za isključenje trajno iz Hrvatskog sabora. Želim samo pitati da li se sastao Odbor za Ustav i Poslovnik kako bi rastumačio nama hrvatskim zastupnicima u Hrvatskom saboru stanje oko Ustava Republike Hrvatske i da li će ovaj Zakon također biti jedan od zakona koji će biti neprovediv obzirom da Ustav nije usaglašen u tekstu Ustava nije usaglašen sa mišljenjem Ustavnog suda.
Hvala lijepa. U pogledu Konačnog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, prilikom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo, Hrvatski sabor prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Vi sada predlažete i obrazlažete sa argumentacijom da treba promijeniti ovo stajalište Sabora da zakon ne ide po hitnom postupku, nego da ide u dva čitanja. Sabor je donio kažem, mislim jednoglasno da je donio odluku da ide po hitnom postupku, a o tome vašem prijedlogu Sabor sada ne može glasovati da se promijeni taj prijedlog, da se promijeni da ide po jer nema kvoruma za glasovanje da bi se promijenio, da ide po hitnom postupku pa ćemo nastaviti u okviru ovog dnevnog reda i sa raspravom po hitnom postupku. A konačno vi možete staviti konačno kada bude raspravljen ovaj prijedlog zakona onda vi možete staviti prijedlog kao što se inače često radi u raznim situacijama takvim sličnim da Sabor odluči da zakon ide po redovitom postupku. To je procedura. Sada drugačije ne možemo. U pogledu ovoga drugoga dijela upita danas je u 13,00 sati na dnevnom redu Odbora za Ustav upravo i tema uz prijedlog da se pristupi promjeni Ustava vezano da se Zakon o pravima branitelja donosi kao Ustavni zakon po proceduri i na način za donošenje Ustavnog zakona i da se određene ispravci učine u skladu sa mišljenjem i stajalištem Ustavnog suda vezano za utvrđivanje i objavljivanje pročišćenih tekstova Ustava. To ćemo dakle raspraviti u 13,00 sati. Izvolite.
Samo dopuna. Zahvaljujem na ovoj informaciji. Ali obzirom evo da sam svjestan da je Sabor donio odluku da ide po hitnom postupku. Ali je tu opet predlagatelj koji može reći da sukladno ovom prijedlogu da ovaj zakon, odnosno da prihvati da zakon ide u dva čitanja obzirom da, ako pratite evo malo stanje i među ovim udrugama obiteljskih gospodarstava da doista ima niz primjedbi. Evo ja moram reći, a o tome ćemo vas vjerojatno izvijestiti i predsjednica Odbora za poljoprivredu da odbor, dakle glasao 4:4 upravo za prijedlog da ide u dva čitanja. Pa evo, ja bih zamolio predlagatelja da povuče ovu, u ime predlagatelja povuče, državnog tajnika u ime predlagatelja da povuče hitnu proceduru i da ovaj zakon ide u dva čitanja.
Dobro. Evo sad će upravo državni tajnik Stjepan Mikolčić prilikom obrazloženja prijedloga zakona se očitovati i o vašem prijedlogu da zakon ide u dva čitanja. Izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Važeći Zakon o poljoprivrednom zemljištu donijet je u Hrvatskom saboru 2008. godine a primjenjuje se od 1. siječnja 2009. U 2010. imali smo određene manje izmjene i dopune. Primjena zakona u praksi pokazala je zaista da postoje određene zapreke, a prije svega u provedbi naročito onog dijela koji se odnosi na gospodarenje državnim poljoprivrednim zemljištem kojeg čine u najvećem dijelu jedinice lokalne uprave i samouprave, općine i gradovi, odnosno ministarstvo u onom segmentu dugogodišnjeg zakupa, a općine i gradovi u prodaji zemlje odnosno davanje u zakup. Za pojedine odredbe ovog Zakona pokrenut je pred Ustavnim sudom i postupak za ocjenu suglasnosti sa Ustavom i to za članke 15., 16., 25., stavke 1., 2., 3., 4. i 5., za članke 81., 82., 83., 84. i 85. I upravo Ustavni sud RH donio je odluku na sjednici održanoj 30. ožujka 2011. godine kojom se ukidaju članci 15. i 16., u članku 25. stavci 1., 2. i 3., odnosno članci 81., 82., 83., 84. i 85. Predloženim izmjenama i dopunama odredbu članku 25., nakon toga usklađene su sa navedenom odlukom Ustavnog suda na sljedeći način: za poljoprivredno zemljište koje se na dan stupanja na snagu predloženih izmjena i dopuna zakona nalazi izvan granica građevinskog područja, a koje je nakon izmjene prostornog plana obuhvaćeno granicama građevinskog područja mijenja se visina naknada za utvrđivanje promjene namjene sa 50 na 5%, odnosno sa 100 na 10% za osobito vrijedno zemljište P1, odnosno vrijedno obradivo poljoprivredno zemljište u kategoriji P2 kao i promjena namjene poljoprivrednog zemljišta izvan granica građevinskog područja. Kao što rekoh, primjena zakona u praksi pokazala je brojne zapreke koje usporavaju proces gospodarenja poljoprivrednim zemljištem. Od ukupno 550 tisuća i 431 hektar državnog poljoprivrednog zemljišta koje je programima raspolaganja od strane jedinica lokalne uprave i samouprave općina, gradova i predviđeno za određene vidove gospodarenja dosada je zaključeno ugovora za 230 tisuća i 581 hektar, što je 43%. U strukturi to izgleda ovako, znači zemljište koje je bilo predviđeno programima za prodaju bilo je 223 tisuće i 673 hektara. Dosada je zaključeno ugovora ili prodano, odnosno kupljeno 56 tisuća 243 hektara ili 25%. Ono zemljište koje je bilo programima predviđeno za zakup bilo je u površini od 131 tisuću i 038 hektara. Dosada je sklopljeno ugovora za zakup u površinama od 99 tisuća i 020 hektara, odnosno samo 70%. Za dugogodišnji zakup bilo je predviđeno 132 tisuće i 614 hektara, a dosada je dato u dugogodišnji zakup ili bivšu koncesiju 75 tisuća 316 hekatara ili 57%. Daljnjih 63 tisuće i 116 hektara bilo je predviđeno za ostale namjene, gdje se prije svega podrazumijevaju određena prostorna planiranja, rezervacije za projekte infrastrukture, prije svega cestovne i ine, odnosno zemljište za povrat. Prema tome, evo to su jedni od razloga izmjena i dopuna kojim želimo određene postupke ubrzati, odnosno ove prepreke anulirati. Nadalje, predloženim izmjenama i dopunama potpunije se regulira informacijski sustav podataka u poljoprivrednom zemljištu, održavanje i zaštita poljoprivrednog zemljišta, korištenje poljoprivrednog zemljišta, promjena namjene zemljišta kao i naknada za istu. Zatim, Agencije za poljoprivredne zemljište te nadzor nad provedbom Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Predloženim izmjenama i dopunama odredbe ovoga zakona kojima je regulirana nadležnost ministarstva kod raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH prenose se na Agenciju za poljoprivredno zemljište. Mijenjaju se i odredbe koje se odnose na sadržaj programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH koje donose jedinice lokalne samouprave na način da se daju površine u zakup zajedničkih pašnjaka i zajedničkih pašnjaka u zaštićenim područjima određene za zakup. To podrazumijeva da se utvrđuje što se smatra zajedničkim pašnjacima te da Agencija za poljoprivredno zemljište iste daje u zakup na rok od 20 godina i to pašnjačkoj zajednici koja mora biti organizirana kao zadruga. Pašnjaci i livade u zaštićenim područjima daju se također u zakup na 20 godina, ali uz uvjete i mjere zaštite na prijedlog javne ustanove koja upravlja tim područjem. Nadalje, mijenjaju se i kriteriji prvenstva prava prodaje, odnosno kupnje, zakupa, odnosno dugogodišnjeg zakupa i dugogodišnjeg zakupa za ribnjake. Promijenjen je i postupak za raspolaganje ribnjacima te se istima umjesto koncesije raspolaže putem dugogodišnjeg zakupa. Jer su ribnjaci poljoprivredno zemljište sukladno članku 3. Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Za minirano poljoprivredno zemljište koje se daje u dugogodišnji zakup predviđene su izmjene da se ne plaća zakupnina za prvih 40 godina umjesto dosadašnjih 10 ako ga praktički evo zakupac u roku od 2 godine razminira. Praktički evo ovih 40 godina zakupnine ekvivalent su troška razminiranja predmeta poljoprivrednog zemljišta. Izmijenjene su i dopunjene i odredbe u vezi poslova Agencije za poljoprivredno zemljište koja praktički u nadležnosti ima sve ono što je dosada bilo u ministarstvu. Dopunjene su i kaznene odredbe u svezi praćenja stanja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države vezano za provođenje analiza tla, odnosno evo da se poljoprivredno zemljište ne, da mu se ne umanjuje evo prirodna plodnost. U prijelaznim i završnim odredbama utvrđeno je da površine poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države koje su programima donesenim do stupanja na snagu ovoga zakona predviđene za ostale namjene, rekao sam za povrat i određene urbanističke projekte, a u posjedu su pravnih osoba. Da se daju u dugogodišnji zakup javnim natječajima na rok od 50 godina kao što je to evo rok za dugogodišnji zakup. Ako su u posjedu fizičkih osoba da se daju u zakup javnim natječajem na rok od 20 godina, odnosno dok se ne steknu uvjeti za ove ostale namjene, a to je za povrat, odnosno da se zemljište prenamjenjuje u neku evo infrastrukturnu potrebu. Automatizmom se onda ugovorne klauzule postoje, raskidaju predmetni ugovori, ovi na 50, odnosno 20 godina. Izmjenama i dopunama reguliran je status poljoprivrednog zemljišta koje je obraslo višegodišnjim raslinjem na način da se isto ne smatra poljoprivrednim zemljištem, a šumsko zemljište u vlasništvu države koje po svom uporabnom svojstvu je poljoprivredno zemljište izdvojit će se iz šumsko-gospodarskih planova prema Zakonu o šumama i uvrstiti u program općina, odnosno gradova na čijem se području nalazi. Nadalje, predloženim izmjenama i dopunama bitno ćemo pojednostaviti proceduru davanja poljoprivrednog zemljišta u dugogodišnji zakup i za ribnjake a naročito za korištenje zajedničkih pašnjaka što pridonosi uklanjanju administrativnih barijera a time i ostvarenju ciljeva sadržanih u programu gospodarskog oporavka Vlade Republike Hrvatske. Nadalje, ubrzat ćemo postupke raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, omogućit će se brži dovršetak upisa poljoprivrednog zemljišta u tzv. naš sustav evidencija u Arcod a praktički Arcod i zemljište koje je evidentirano u Arcod je predmet i mogućnost ostvarenja potpora, za sada nacionalnih a sutra potpora iz Europske unije. Nadalje, predložene izmjene preduvjet su za bolji gospodarski oporavak, veću zaposlenost, brže efikasnije i bolje stavljanje u funkciju preostalih 260 tisuća i 536 hektara poljoprivrednog zemljišta i ovih 60 tisuća i nešto za povrat, što će omogućiti i ostvarivanje prava u budućnosti i na potpore iz Europske unije. Unatoč sugestijama i prijedlozima zastupnika gospodina Vinkovića da ovaj zakon ide u redovnu proceduru, ovaj Zakon je prošao u redovnu proceduru u smislu predlaganja ovog nacrta, prošao je kompletnu Vladinu proceduru u smislu davanja prijedloga nacrta na mišljenja predmetnim ministarstvima i svim drugim zainteresiranim tijelima. On je u tom postupku usaglašen i kao ovakav predložen je za donošenje i raspravu u Hrvatskom saboru. I dalje vlada je na snazi da donošenje ovog Zakona ide u hitnom postupku u cilju sprečavanja negativnih posljedica do kojih bi došlo zbog nemogućnosti bržeg raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. Jedan od razloga kada bi išlo u redovnu proceduru proces bi se produžio i jedinice lokalne uprave, općine i gradova i tako su zaustavili proces objavljivanja natječaja jer smo ovdje određene stvari definirali, da će ići po drugim kriterijima, reći ću odgovorno pravičnijim, pravednijim kriterijima nego je to bilo u ovom zakonu, bila je jedna apsurdnost da su prednost u dobivanju zemljišta imali nositelji gospodarstva koji su bili mlađi od 40 godina, pa onda imali smo zaista događaja u toku natječaja čovjek je imao ispod 40 kada je procedura natječaja završila, on je imao 40 godina i nešto dana, iz tog apsurda iako je možda prethodno uživao zemljište nekoliko godina više nije bio u mogućnosti. Evo smatrali smo da te određene prepreke i apsurdnosti treba što prije otkloniti kako bi se i ovo preostalo državno poljoprivredno zemljište u jednom ubrzanom procesu davalo u vidove gospodarenja kako je to prijašnjim i aktualnim Zakonom predviđeno. Evo još na kraju, bilo je amandmana Odbora za zakonodavstvo, prije svega nomotehničke prirode i mi ih u cijelosti prihvaćamo. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica MIrela HOly. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, ispravljam dva netočna navoda uvaženog gospodina državnog tajnika. Naime, nije točno da se ovim Prijedlogom zakona na neki način poštuje odluka Ustavnog suda, upravno suprotno. Ovim Prijedlogom zakona stvara se još veća pravna nejednakost i kršenje Ustava Republike Hrvatske o čemu ćemo vjerujem svi više govoriti tijekom rasprave. I druga stvar, nije baš točno da su ovaj Nacrt prijedloga zakona išao najnormalnije u proceduri s obzirom da se također radi o Zakonu koji ima utjecaja na okoliš, pa bi trebalo sukladno ... konvenciji koju je ratificirao Hrvatski sabor a i o Zakonu o zaštiti okoliša biti na javnom uvidu mjesec dana što nije bio slučaj. A osim toga i nacrt ovog Prijedloga zakona je dosta kritiziralo Ministarstvo uprave, vidjela sam taj dopis i mogu reći da primjedbe Ministarstva uprave su bile potpuno u suglasnosti sa primjedbama koje sada civilni sektor daje na ovaj Prijedlog zakona.
Odbori. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, gospođa predsjednica Odbora gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala, gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj raspravio je na 44. sjednici Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu i to kao matično radno tijelo. U raspravi je sudjelovala predsjednica Hrvatske poljoprivredne komore a komentare na predmetni prijedlog dostavili su i predstavnici Udruge Zelena akcija. U raspravi je iskazana kronologija donošenja Zakona o poljoprivrednom zemljištu od 91. kada je društveno zemljište podržavljeno, 2001. kada je donesen novi Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu, a politika o poljoprivrednom zemljištu spuštena na odlučivanje na lokalnoj razini, te novi Zakon o poljoprivrednom zemljištu donese 2008. godine kojim se pokušalo na neustavan način privatno poljoprivredno zemljište staviti u poljoprivrednu proizvodnju i time osigurati društveni interes. Ustavni sud je ukinuo članke 15, i 16., članak 25. i to stavke 1., 2. i 3. i članke 81. do 85 važećeg Zakona. U izmjenama i dopunama Zakona ne vidi se da je Ustavni sud ukinuo neke odredbe Zakona te je izneseno mišljenje da bi trebalo u Zakon ugradit i odredbe Ustavnog suda. Ukinute odredbe trebalo bi redefinirati tako da budu ustavno prihvatljive i da osiguraju stavljanje u funkciju poljoprivrednog zemljišta koje je obraslo višegodišnjim raslinjem te da se osigura iskorištavanje poljoprivrednog zemljišta sukladno agrotehničkim mjerama uz obvezu pribavljanja suglasnosti vlasnika, te korištenja svih stimulativnih mjera kojima bi se o osiguralo stavljanje u funkciju zapuštenog poljoprivrednog zemljišta. Naglašeni su problemi što u stočarskoj proizvodnji mnogi nisu u mogućnosti osigurati adekvatan broj hektara po grlu. Također nije se došlo do rješenja da se agrotehničkim mjerama osigura podizanje boniteta poljoprivrednog zemljišta. Izraženo je nezadovoljstvo predstavnika poljoprivrednih udruga zbog neprincipijelnosti kod prodaje poljoprivrednog zemljišta budući zbog okrupnjavanja prioritet ima neposredni susjed, a kada je riječ o prodaji državnog poljoprivrednog zemljišta to nije slučaj. Poljoprivredne površine su ograničene i ne mogu se povećavati već se ljudskim djelovanjem postupno smanjuju. Jednom izgubljeno poljoprivredno zemljište nikada se više neće povratiti poljoprivrednoj proizvodnji. Stoga treba onemogućiti da se prenamjenom gubi osobito vrijedno i vrijedno obradivo poljoprivredno zemljište. Tome u prilog išlo bi da bi se u članku 8. kojim se intervenira na članak 24. stavak 1. brisanje alineje 5. koja se odnosi na gradnju golf igrališta u užem smislu. Iznesen je pozitivan primjer prenamjene i sanacije devastiranog poljoprivrednog zemljišta a što je poslužilo kao prijedlog da bi prenamjena poljoprivrednog zemljišta pri izgradnji igrališta za golf trebala biti u nadležnosti lokalne jedinice i regionalne samouprave. Izraženo je mišljenje da se poljoprivredno zemljište u vlasništvu države još ne bi trebalo prodavati budući da poljoprivredni proizvođači opterećeni kreditima ne ostvaruju prihode te bi u financijskom smislu bili u mogućnosti ravnopravno sudjelovati s potencijalnim kupcima poljoprivrednog zemljište. Ocijenjeno je evidentnim da nema uspjeha u pokušajima mijenjanja strukture proizvodnje kao niti njezinog povećanja, a to govori da je bilo potrebno voditi drugačije ukupnu poljoprivrednu politiku pa tako i način raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. U raspravi su iznesene i konkretne primjedbe Hrvatske poljoprivredne komore, vrlo su opširne pa ih neću čitati navest ću samo članke na koje su dostavili primjedbe i to uz članak 14., članak 16., 19., 20., 25. i na članak 35. što je navedeno u samom izvješću. Iznesen je prijedlog da se o predmetnom prijedlogu zakona provede rasprava u prvom čitanju, međutim u glasovanju došlo je do podijele glasova 4 za i 4 protiv ovakvog prijedloga. Nakon provedene rasprave odbor nije mogao zauzeti stajalište u svezi predmetnog izvješća sukladno članku 47. Poslovnika Hrvatskog sabora budući da su 4 glasa bila za, 3 protiv i 1 suzdržan. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSS-a gospodin zastupnik Zdravko Kelić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Temelj svake poljoprivrede je sasvim sigurno poljoprivredno zemljište, a temelj svake države je sasvim sigurno trebala biti i poljoprivreda, a Hrvatskoj jedan od temelja je poljoprivreda. Što poljoprivreda znači za Hrvatsku? To je u nebrojeno puta kazano i kroz broj onih koji indirektno ili direktno se bave poljoprivredom, oni koji naravno proizvode hranu za nas i nebrojeno puta ponovljeno povezivanje zelene i plave magistrale s ciljem da Hrvatska dođe na onu razinu koja je potrebna i kojoj želimo da dođemo, a to je da možemo proizvoditi dovoljno hrane i za sebe i za sve one koji dolaze u Hrvatsku da li kao turisti ili na neki drugi način. S tom željom, da bi došli do tog cilja sasvim sigurno da je do sada u nebrojeno navrata se pokušavalo i sa određenim izmjenama i dopunama toga zakona doći na taj put, nekad uspješno, nekad manje uspješno ali sasvim sigurno da je kroz sve ove godine iz hrvatskog proračuna izdvajalo puno novca ili ogroman novac. Svake godine milijarde kuna odlaze u poljoprivredu da li kroz potpore i poticaje, da li kroz kapitalna ulaganja, sve sa ciljem jačanja same poljoprivrede da postane konkurentna što u Hrvatskoj naravno što van Hrvatske. Stoga se i vraćam na sam početak da je temelj razvoja te poljoprivrede poljoprivredno zemljište. U dosadašnjoj praksi i primjeni važećeg Zakona o poljoprivrednom zemljištu uočene su određene zapreke koje su usporavale proces raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države te se isto nastojalo predloženim izmjenama ukloniti na način da se bitno pojednostavi procedura raspolaganja. Osobito je važna činjenica da se predloženim izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu nadležnost ministarstva kod raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države prenosi na Agenciju za poljoprivredno zemljište čime bi se pojednostavila cjelokupna procedura raspolaganja. Nadalje, propisane su i druge djelatnosti agencije, a to je prvenstveno sudjelovanje u raspolaganju poljoprivrednim zemljištem, davanjem u dugogodišnji zakup poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države, raspolaganje ribnjacima, prikupljanjem i analiziranjem podataka o tržištu poljoprivrednim zemljištem, posredovanje u prometu poljoprivrednim zemljištem i dr. Agencija za poljoprivredno zemljište po predloženim izmjenama i dopunama trebala bi uspostaviti informacijski sustav koji bi imao dva podsustava, jedan o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem i drugi o održavanju i zaštiti poljoprivrednog zemljišta čime bi se uspostavila jedinstvena evidencija raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Ono što je također jako važno napomenuti odredba koja propisuje da i jedinice lokalne samouprave koje su do stupanja na snagu predloženih izmjena i dopuna zakona donijele program raspolaganja ali nisu raspolagale poljoprivrednim zemljištem dužne su to učiniti do 31.12.2011. godine. Protekom toga roka za jedinice lokalne samouprave koje nisu raspolagale poljoprivrednim zemljištem kroz neki od oblika raspolaganja, raspolaganje će preuzeti Agencija za poljoprivredno zemljište kao i prihode ostvarene od raspolaganja istim. Predloženim izmjenama i dopunama pojednostavljen je i ubrzan postupak raspolaganja čime će se omogućiti dovršetak poljoprivrednog zemljišta u arcod sustav i ostvarivanje prava na izravna plaćanja korisnicima poljoprivrednog zemljišta. Važna novina u predloženim izmjenama i dopunama zakona je raspolaganje zajedničkim pašnjacima i zajedničkim pašnjacima u zaštićenim područjima. Zajednički pašnjak je proizvodno-tehnološka cjelina poljoprivrednog zemljišta namijenjena zajedničkoj ispaši stoke i peradi unutar ili izvan zaštićenog područja. Zajednički pašnjak dao bi se u zakup na rok od 20 godina pašnjačkoj zajednici čije bi osnivanje inicirala Hrvatska poljoprivredna komora. Pašnjačka zajednica mora biti organizirana kao zadruga, a činile bi je fizičke i pravne osobe sa prebivalištem odnosno sjedištem na području jedinice područne samouprave gdje se pašnjak nalazi ili sa prebivalištem ili sjedištem na području susjedne jedinice lokalne samouprave. Zainteresirana pašnjačka zajednica zahtjev dostavlja Agenciji za poljoprivredno zemljište koja provodi postupak i donosi odluku o dodjeli u zakup zajedničkog pašnjaka. Navedenim prijedlogom izmjena i dopuna zakona bi se stavili u funkciju velike površine poljoprivrednog zemljišta koje su namjene zajedničkoj ispaši stoke i peradi. Osobito su značajna umanjenja iznosa kod plaćanja promjena namjene, smanjenjem visine naknade za promjenu namjene omogućit će se razvoj poduzetništva i investicijska ulaganja kojima je visina naknade za promjenu namjene propisana odredbama važećeg Zakona o poljoprivrednom zemljištu bila i do sada velika prepreka. Minirano poljoprivredno zemljište davat će se u dugogodišnji zakup na način da se zakupnik koji razminira to zemljište oslobađa plaćanja zakupnine prvih 40 godina, umjesto dosadašnjih 10 godina. Time bi se također stavile u funkciju velike površine miniranog poljoprivrednog zemljišta jer se u praksi pokazalo da su troškovi razminiravanja iznimno visoki i da je oslobađanje neplaćanja zakupnine od 10 godina prekratak rok zbog ekonomske neisplativosti pa samim time nije bilo u interesu za uzimanje takvih površina i u zakup. Uz ovo što sam naveo sasvim sigurno postoje i određene stvari koje bi trebalo dodatno razmotriti kao određeni prijedlozi, mišljenja, ali moram isto tako dodati da je veliki broj što udruga što fizičkih osoba također sudjelovalo u raspravi o ovome prijedlogu izmjene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu i samim tim su htjeli dati svoj doprinos u što kvalitetnijem i što boljem donošenju ovoga zakona. Ono što je za nas u klubu HSS-a također zanimljivo, a posebno skrećemo pozornost i ministru koji je, posebno mi je drago da je došao ovdje i samim tim pokazao ozbiljnost ove teme, a to je uz članak 25. u članku 56. u stavku 2. točka 1. gdje smatramo da iza riječi obrađuje treba dodati riječi temeljem važećeg ugovora o zakupu, koncesiji ili dugogodišnjem zakupu. Naime, stoji jedna nejasnoća jer bilo bi sigurno normalno da prednost u natječaju mogu imati dosadašnji legalni korisnici poljoprivrednog zemljišta da ne bi došli u situaciju da netko tko možda na drugačiji način uđe u površinu sutra bude privilegiran u tome da on može imati prednost u dodjeli tog poljoprivrednog zemljišta. Isto tako, uz članak 25. u članku 56. stavku 3. točka a) koja kaže: veći broj stalno zaposlenih djelatnika pravne osobe ili veći broj članova obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva ili obrta. Jedna široka tema koja sasvim sigurno otvara prostor. Ja ću sada ovdje reći za nas koji smo u Slavoniji da netko tko ima par tisuća uposlenih u odnosu na onoga koji ima 5 uposlenih, taj je po ovome kako stoji ovdje u prednosti. I postavlja se pitanje što će onaj koji ima 5, 10, 20 uposlenih i na koji način može konkurirati ako gledam da tim kriterijima je već u startu ovdje u podređenom položaju. Prema tome, i u ovome članku sasvim sigurno ministre treba dodatno, još jednom razmotriti taj članak, pogledati kroz kriterije da nam se ne bi dešavalo ono što moram reći nažalost u dobrom dijelu Slavonije imamo, da oni koji su veliki budu još veći, oni koji su mali budu još manji. To sasvim sigurno ne ide u prilog onima koji žive neću reći samo u Slavoniji, u Slavoniji se radi o velikim površinama, zato to i govorim, ali sigurno i u ostalim dijelovima Hrvatske nije dobro da ja neću reći namjerno ali sasvim sigurno da kroz određene dijelove ovih kriterija da netko nađe prostor i da može taj prostor iskoristiti za sebe. Stoga evo, i klub HSS-a smatra da ima dobrih i veći dio ovoga prijedloga je sasvim sigurno dobar i treba ići u izmjene i nadopune ovoga zakona, ali još jednom kažem i napominjem da se od strane ministarstva pogledaju posebno ovi kriteriji koji su itekako bitni u dodjeli poljoprivrednog zemljišta sutra da ne bi došli u situaciju da oni koji ne bi trebali doći u posjed tog zemljišta da dođu u taj posjed. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke će naravno kažem uz ove prijedloge, nadopune, mišljenja podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama se dakle nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, zakona kojeg je ovaj Sabor odnosno Hrvatski sabor donio 2008. godine i koji se primjenjuje od 1. siječnja 2009. godine, uz napomenu kako smo početkom 2010. godine već donijeli jedne izmjene i dopune ovoga zakona. Odmah na početku ove svoje rasprave želim reći kako će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati izmjene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu prvenstveno iz razloga što držimo, naravno ne umanjujući pri tome značaj ostali mjera poljoprivredne politike, kako ključ razvoja hrvatske poljoprivrede leži upravo u zemljišnoj politici, dakle ono što je gospodin Kelić govorio u ime Kluba zastupnika HSS-a. Mi iz Kluba zastupnika HDZ-a isto tako smatramo da je zemljište osnov i temelj razvoja hrvatske poljoprivrede. Dakle, bez kvalitetne zemljišne politike ali i dosljedne provedbe njezinih mjera u praksi nije realno niti očekivati željenu razinu razvijenosti hrvatske poljoprivrede, odnosno nije realno očekivati ni ostvarenje njezinih temeljnih ciljeva koji s jedne strane idu u pravcu povećanja osnove za razvoj poljoprivredne proizvodnje stavljanjem u funkciju dosad nekorištenog poljoprivrednog zemljišta, a s druge strane u pravcu formiranja poljoprivrednih gospodarstava s jasnom i dugoročnom tržišnom perspektivom procesom njihova okrupnjavanja. Uvažavajući činjenicu da Republika Hrvatska ulazi u skupinu zemalja koje su razmjerno bogate poljoprivrednim zemljištem mišljenja sam da se svi skupa oko toga možemo složiti, kako sa dosadašnjom zemljišnom politikom i stanjem poljoprivrednog zemljišta čije racionalno i efikasno gospodarenje, i to treba reći, održavaju brojni čimbenici. Ne možemo biti i nismo u potpunosti zadovoljni, ako uzmemo u obzir podatke o poljoprivrednom zemljištu te njegovom korištenju i raspolaganju. Naime, u Republici Hrvatskoj imamo ukupno oko 2 milijuna 695 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta od čega je 67% u privatnom vlasništvu, dok je 33% u vlasništvu države. Ako uzmemo podatke iz upisnika poljoprivrednih gospodarstava dolazimo do poražavajuće spoznaje o korištenosti poljoprivrednog zemljišta u poljoprivredne svrhe, s obzirom da je tek nešto preko milijun hektara obuhvaćeno upisnikom. A s druge strane temeljem do sada važećih propisa o poljoprivrednom zemljištu raspolagalo se sa manje od 10% ukupnih poljoprivrednih površina ili oko 26% državnog poljoprivrednog zemljišta, odnosno za svega 230 tisuća 581 hektar su okončani postupci raspolaganja i zaključeni ugovori o zakupu, koncesiji i dugogodišnjem zakupu te prodaji. Upravo zbog prethodno spomenutog poražavajućeg stanja po pitanju korištenosti i raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u odnosu na naša zajednička očekivanja, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava i podržat će sve napore Vlade Republike Hrvatske i nadležnog ministarsta koji idu u pravcu definiranja pravnog okvira koji će učiniti potreban zaokret u zemljišnoj politici te stvoriti pretpostavke bržem dostizanju već spomenutih temeljnih ciljeva zemljišne politike. Potrebno je reći i to kako je važeći Zakon o poljoprivrednom zemljištu iz 2008. godine koji je svojim odredbama predvidio niz po našem mišljenju kvalitetnih novina, dakle od uspostave centralnog informacijskog sustava, mogućnosti raspolaganja privatnim poljoprivrednim zemljištem, mogućnosti raspolaganja zemljištem koje se nije obrađivalo u prethodnom vegetativnom razdoblju i koje je zakoruljeno do osnivanja Agencije za poljoprivredno zemljište je uistinu i predstavljao značajan iskorak naprijed u odnosu na do tada važeći zakon. Nažalost, unatoč veoma dobroj namjeri predlagatelja pa i ukupnoj intenciji zakona, neke njegove odredbe formulirane su na način koji ustavno nije prihvatljiv, a i dosadašnja primjena Zakona u praksi pokazala je u jednom dijelu kako još uvijek postoje zapreke koje usporavaju proces raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Dakle, to su ujedno i osnovni razlozi zbog kojih se predlažu predmetne izmjene i dopune važećeg zakona o poljoprivrednom zemljištu. Dakako, ovdje je potrebno prije svega kazati kako se za odredbe članka 15. i članka 16., članka 25. stavka 1. do 5. te za članke 81., 82., 83., 84. i 85. Zakona o poljoprivrednom zemljištu pokrenut pred Ustavnim sudom Republike Hrvatske postupak za ocjenu njihove suglasnosti sa Ustavom temeljem čega je Ustavni sud 30. ožujka 2011. godine donio odluku kojim se izuzev stavaka 4. i 5. članka 25. svi ostali članci ili određeni njihovi stavci ukidaju. Naime, radi se o odredbama koje se odnose na mogućnost davanja u zakup privatnog poljoprivrednog zemljišta pod pretpostavkom da isto nije obrađeno u prethodnom vegetativnom razdoblju ili je obraslo višegodišnjim raslinjem. Zatim, odredbama koje se odnose na visinu naknade koja se plaća za promjenu namjene poljoprivrednog zemljišta koja je uistinu za određene zakonom predviđene slučajeve bila nesrazmjerno visoka što je jednostavno dovelo do toga da je opravdana želja za zaštitom poljoprivrednog zemljišta i razvoja poljoprivrednog sektora negativno utjecalo na ostalu gradnju i razvoj ostalih sektora gospodarstva, te konačno o odredbama koje se odnose na postupak raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u privatnom vlasništvu. Dakle, odredbe koje se odnose na mogućnost davanja u zakup privatnog poljoprivrednog zemljišta odredbe članka 15. i 16. te odredbe koje se odnose na postupak raspolaganja privatnim poljoprivrednim zemljištem više jednostavno odlukom Ustavnog suda nisu sastavni dio ovog zakona. Međutim, predloženim izmjenama i dopunama zakona odredbe članka 25. su usklađene sa ranije spomenutom odlukom Ustavnog suda na način da se u buduće za poljoprivredno zemljište koje se nalazi izvan granica građevinskog područja, a koje je nakon izmjena prostornog plana obuhvaćeno granicama građevinskog područja naknada za promjenu namjene će se plaćati kao i za zemljište izvan granica građevinskog područja u visini od 5 odnosno 10% za razliku od dosadašnjih 50 odnosno 100%. I to treba naglasiti od tržišne cijene toga zemljišta. Naravno visina naknade će zavisiti o kvaliteti samoga zemljišta, odnosno o tome radi li se o osobito vrijednom obradivom i vrijednom obradivom poljoprivrednom zemljištu ili ostalom poljoprivrednom zemljištu. Ovdje je potrebno stati i prisjetiti se kako je prilikom donošenja zakona iz 2008. godine u stvari bilo jako puno prigovora na velike, odnosno visinu naknade koja je bila propisana od 50 i 100% za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta. Zato udruge koje danas prigovaraju na ovakvu visinu prenamjene mislim da nisu u potpunosti u pravu, a isto tako trebamo se prisjetiti da je do tada važeći zakon propisivao visinu naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta od 5% vrijednosti poljoprivrednog zemljišta. Nadalje, potrebno je kazati i to kako važeći Zakon o poljoprivrednom zemljištu pojedina pitanja u svezi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem uopće nije obuhvatio, pa iz toga razloga taj problem bilo potrebno riješiti predmetnim izmjenama i dopunama koji je ujedno određena već postojeća rješenja u zakonu znatno preciznije i potpunije ili jednostavno rečeno znatno kvalitetnije postavljaju. Osobito su značajne izmjene odredbi zakona kojima su propisani postupci, odnosno kriteriji za određivanje prava prvenstva u natječajima za zakup, prodaju i dugogodišnji zakup poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države, a koje su kvalitativno dopunjene i detaljnije razrađene što bi svakako trebalo pridonijeti bržem, lakšem, objektivnijem i pravednijem izboru najpovoljnijeg ponuditelja. Naročito važnim poboljšanjem smatramo činjenicu da se kod propisivanja kriterija za utvrđivanje najpovoljnijeg ponuditelja vodilo računa o istinskim poljoprivrednicima, dakle o onima kojima je poljoprivreda uistinu osnovno zanimanje. Također pozdravljamo izmjene zakona koje se odnose na bitno pojednostavljenje procedure davanja poljoprivrednog zemljišta u dugogodišnji zakup za ribnjake kojima je ujedno propisano da će se jednim ugovorom riješiti i pitanje zemljišta i pitanje korištenja voda što je nesporno bitan napredak u odnosu na dosadašnja zakonska rješenja. Nadalje, postupci raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države koji su do sada bili u nadležnosti ministarstva stavljaju se u nadležnost Agencije za poljoprivredno zemljište, a sve u cilju pojednostavljenja i ubrzanja postupka raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem što isto tako držimo dobrim rješenjem. Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu predviđena su i određena rješenja. Već sam ih ranije spomenuo koja do sada uopće nisu postojala u nikakvom obliku, a odnose se na zajedničke pašnjake i zajedničke pašnjake u zaštićenim područjima koje će Agencija za poljoprivredno zemljište moći davati u zakup na rok od 20 godina pašnjačkim zajednicama koje se moraju organizirati kao zadruge. Zatim, državno poljoprivredno zemljište koje je programima raspolaganja predviđeno za ostale namjene i povrat, a u posjedu su pravnih ili fizičkih osoba. Dakle, to zemljište će se moći temeljem javnog natječaja davati u dugogodišnji zakup, odnosno zakup. I konačno, status poljoprivrednog zemljišta koje je obraslo višegodišnjim raslinjem i šumskog zemljišta u vlasništvu države koje je po svojem uporabnom svojstvu poljoprivredno zemljište. Ovdje je potrebno naglasiti kako se ovim odredbama, dakle odredbama o statusu zaraslog poljoprivrednog zemljišta, te šumskog zemljišta koje je po svojim uporabnom svojstvu poljoprivredno zemljište stvaraju pretpostavke povećanju površina poljoprivrednog zemljišta izdvajanjem istih iz šumsko-gospodarskih planova što će zasigurno pridonijeti sređivanju stanja na terenu te otklanjanju nelogičnosti koje se odnose na činjenicu da je još uvijek, da su još uvijek značajne površine poljoprivrednog zemljišta uglavnom pašnjaka praktički van poljoprivredne funkcije. Dakako, slično će se događati i sa površinama poljoprivrednog zemljišta koje su zapuštene i uslijed višegodišnjeg neobrađivanja obrasle višegodišnjim raslinjem, te stoga po definiciji Zakona o šumama predstavljaju šumu. Ali naravno u ovom slučaju u suprotnom smjeru. Na koncu uvažavajući sve prethodno rečeno ali i naše uvjerenje kako predloženim izmjenama i dopunama zakona činimo barem još jedan korak naprijed prema konačnom ostvarenju temeljnih ciljeva zemljišne politike Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će podržati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HDSSB-a, gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Na žalost ovo nije sa đakovačke tržnice iz obiteljskih gospodarstava ali to ću na kraju. Dakle, ponavljam gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre kako ste? Nismo se dugo čuli, jel' ergela ide u razdvajanje ili ne ide? Dakle, ja ponavljam zahtjev kluba HDSSB-a da ovaj zakon ide u drugo čitanje obzirom da ima niz primjedbi na ovaj zakon. Ja ću samo pročitati ovako neke natpise po medijima. Široka koalicija organizacija civilnog društva smatra da izmjene potiču zemljišne špekulacije, korupciju te nepovratno smanjenje hrvatskih poljoprivrednih površina, rad za državno poljoprivredno zemljište, hektar u Hrvatskoj 10 puta jeftiniji nego u Europi, manipulacije poljoprivrednim zemljištem itd., itd. Ovim natpisima se priključuje i najveća obiteljska gospodarstva, koordinacije seljačkih udruga i obzirom evo da je ovdje i potpredsjednik Vlade, odnosno ministar poljoprivrede smatram da on u ovom trenutku obzirom da je premijerka zadužila i njega da evo obrani ovaj zakon pred Hrvatskim saborom da može donijeti odluku u ime predlagača da ovaj zakon ide u drugo čitanje. I smatram da, obzirom da određeni mediji ovaj zakon nazivaju i po jednom poduzetniku iz jedne političke stranke koja je u koaliciji, da ne pravim mu reklamu, ja neću to ime reći, obzirom da bi se moglo shvatiti kao reklama, ali evo ja pozivam ministra da odgovori jer očigledno se radi o još jednoj ucjeni političkih partnera jer ovaj zakon doista ne donosi dobro onima kojim bi trebao donositi, a to su oni koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom. U HDSSB-u smatram da postoji više razloga za navedeno drugo čitanje. Među najznačajnijima je taj da ovaj zakon u svakom slučaju ne treba zvati Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o poljoprivrednom zemljištu nego o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta. I evo, na isti način se tako branio i Zakon o golfu, a isto tako i ove izmjene, a čujem da će Zakon o golfu biti vrlo brzo povučen iz procedure. I ovaj zakon omogućava osim smanjenja poljoprivrednog zemljišta omogućava jednu i ja se usudim reći korupciju koja je vezana za samo poljoprivredno zemljište. Vezano za gotovo 550 tisuća hektara, odnosno točnije rečeno prema programima raspolaganja broj hektara je 550 tisuća 441 hektar, a samo na području Osječko-baranjske županije se nalazi oko 24% tih površina, a samo Osječko-baranjska županija je jedna od najvećih proizvođača poljoprivrednih površina iako to nije vidljivo niti u Osječko-baranjskoj županiji, a niti u čitavoj Slavoniji po standardu građana koji žive u Slavoniji i Baranji. Obzirom da bruto nacionalni dohodak je upravo u Slavoniji koja je hranila ne samo Hrvatsku nego i onu bivšu tamnicu hrvatskog naroda od '45. do '90., upravo u najlošijem stanju danas u Hrvatskoj. Obzirom da je u tijeku niz natječaja u jedinicama lokalne samouprave evo ja ću podsjetiti ministra da onaj đakovački stoji sada već 4 mjeseca, da je prije toga stajao 2 godine u ministarstvu i da i ja i on vrlo dobro znamo da se radi o cjelokupnoj politizaciji tog pitanja. Zbog toga i prijedlog HDSSB-a ide da ukoliko ministarstvo u roku od 30 dana od dana podnošenja zahtjeva se ne očituje, odnosno daje suglasnost ili uskraćuje smatrat će da je suglasnost dana. Na taj bi se način izbjegla politička odluka u ministarstvu, politička odluka koja je temeljena tko je u kojoj političkoj opciji, ne temeljena na prigovorima obzirom da je prijedlog bio da sve ono što je čisto i što nema primjedbi ide u daljnju proceduru kako bi Državno odvjetništvo moglo uvesti u zakup. No to evo bez obzira na određena obećanja se nije desilo. Razlozi između ostalog i za veliki broj i predugi proces te privatizacije je sigurno i svaki put mijenjanje kriterija sa svakom izmjenom zakona, odnosno neki kriteriji postaju važniji od drugih. Primjerice, određena ograničenja nisu definirana tako da postoje slučajevi da jedna obiteljska gospodarstva na istoj adresi, odnosno da se jedno obiteljsko gospodarstvo razdvoji na 6, 7 pa čak i na 10 obiteljskih gospodarstava. Osim toga veliki problem je upravo radi svih ovih političkih odluka je i ne rješavanje statusa obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava koja su obrađivala, neka i po 10 godina, poljoprivredno zemljište temeljem potvrda, odnosno jednogodišnjih ugovora da bi na kraju putem odluke nisu imali pravo i nisu bili niti zakupac, a niti posjednik. Još uvijek ne postoji adekvatna kontrola korištenja zemljišta koje je prije nekoliko godina dano u zakup ili neki drugi oblik raspolaganja od strane inspekcijskih službi još uvijek, famozni ARCOD nije saživio jer još uvijek, odgovorno tvrdim, velika manjina, a tu prije svega mislim na podobne pojedince, dižu poticaje, a ne obrađuju poljoprivredno zemljište. Jedan od dakle od niza ovih prijedloga je da se predloženim ovim zakonom predlaže prije svega i zakon bi se trebao zvati Zakon o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta i bojimo se da će sličnu i ovaj zakon biti u funkciji korupcije, odnosno u funkciji ne poljoprivrede nego gradnje određenih stvari koje nemaju veze sa samom poljoprivredom. Budući da se predloženim zakonom predlaže institut prvokupa Agencije za poljoprivredno zemljište kupljeno na natječajima smatramo da to nije dobro jer nadzor nad tim zemljištem ne vrši nitko i vrlo su dobro poznata mešetarenja sa državnim poljoprivrednim zemljištem. Niz primjedbi koje se odnose na dakle same odredbe članaka zakona dat ćemo u amandmanima. Ja ću samo evo utvrditi jedan o kojem je govorio i kolega iz HSS-a Kelić vezano za veći broj stalno zaposlenih djelatnika pravne osobe ili veći broj članova obiteljskog gospodarstva ili obrta da nije utvrđen profil zaposlenika. To može biti dakle čista administracija ne proizvodnja. I ova odredba će sigurno biti predmet špekulacija kod provedbe natječaja za dugogodišnji zakup i omogućit će se tvrtkama koje su registrirane za sve i svašta, a ne prednost dati onima koji se bave obiteljskom proizvodnjom, odnosno obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. O nekim tehničkim stvarima koje su vezane za sam zakon, o tome su odbori rekli gdje zarez ili točka stoji, ali smatram da odredba koja je vezana za jedinice lokalne samouprave koje su do stupanja na snagu ovog Zakona donijele program a nisu raspolagale poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države prema odredbama Zakona o poljoprivrednom zemljištu da ne može s tim zemljištem raspolagati agencija nego se taj rok može produžiti a sredstva ukoliko ovaj Sabor odluči da ide preko Agencije sredstva ne mogu biti u 100% iznosu sredstva koja idu u državni proračun nego se moraju dijeliti po onim kriterijima kojima su i do sada dijeljena. Tom odredbom Zakona osim jedinica lokalne samouprave, i županije će ostati bez dijela prihoda od zakupa i prodaje poljoprivrednog zemljišta, i na taj način će se onemogućiti i ulaganje lokalne samouprave u samu poljoprivredu. Tu je pitanje u svakom slučaju legalizacije postojećih objekata i mislim da tu treba paziti da ponovno ne dođe do, da se tu treba držati i prostornih planova i generalnih urbanističkih planova ali i planova uređenja jedinica lokalne samouprave ili regionalne samouprave, na taj način da ih mogu preuzeti povoljna iskustva koja su imali Slovenija, Italija, Grčka, koje su doista imali velike probleme kao što danas ima Hrvatska sa legalizacijom poljoprivrednim objektima. Evo ovim nastojanjima HDSSB-a su se pridružile i niz obiteljskih gospodarstava, isto tako i koordinacija seljačkih udruga i smatram da ovaj Zakon treba ići u drugo čitanje. Bilo je niz izmjena ovoga Zakona, niz zakona koje su vladajući tvrdili da donose novo poboljšanje u poljoprivrednoj proizvodnji, novi procvat poljoprivredne proizvodnje, nova radna mjesta, ali to se u svakom slučaju nije desilo ili se nije desilo onim tempom kako je to trebalo biti, pa danas mi još uvijek imamo veći uvoz poljoprivrednih proizvoda. Dakle, ukupan uvoz je bio u 2010. godini 2 milijuna 246 tisuća tona, a u milijunima američkih dolara 2 milijuna, odnosno 2 tisuće 168 milijuna dolara, ispričavam se, jer da je 2 milijuna onda vjerojatno ne bih ni nosio ovu košaru iako je i 2 milijuna previše odnosno da imamo zeleno more uz naš plavi Jadran, gospodine ministre mene samo čudi da ne uvozimo Silvanac i Graševinu, nevezano osobno za vas. I u ovome što ću sada reći ima i toga da su to nenormalne količine novca koje Hrvatska daje na uvoz. Ukupno je izveženo svega 1355 milijuna dolara. Što znači da je gotovo 100% veći uvoz od izvoza poljoprivrednih proizvoda. Tako samo za primjer, ovo je ovako košarica možda koju žene ili muškarci koji su emancipirani kuhaju, ova mrkva nije iz Slavonije ili Dalmacije, ona je iz Austrije i nije neka. Druga mrkva je iz Italije, također nije nikakva i to se nalazi u našim trgovinama. Ova jabuka za koju naši proizvođači kada je proizvedu od razno raznih nakupaca dobiju svega kunu i pol i ide prema industrijskoj jabuci, danas u trgovini pola kile košta 8 i 99 i to na akciji, trula nikakva. Rajčica proizvedena u Makedoniji, pitam se što je sa hrvatskim rajčicama i pitam se što je sa svim onim proizvođačima koji proizvode tu rajčicu, krumpir je iz Egipta, očigledno Slavonija ili Lika ne znaju proizvoditi krumpir. Smokva mislim da Dalmacija ima dovoljno prostora za proizvodnju smokvi ova je iz Turske. Vrhnje iz Njemačke, ovo je za djecu ili za one koji žele omršaviti. Luk iz Mađarske, peršin, pogledajte ministre kakvi je, sigurno nije Hrvatski niti slavonski, također je uvezen i ono što najviše zabrinjava, mogao sam to donositi ovdje mi uvozimo i kukuruz, uvozimo i pšenicu, i soju ali ono što najviše zabrinjava da uvozimo suho lišće i granje i da je to upravo ovih 2 milijarde dolara ili 2 tisuće i još nešto milijuna ovo što je najzanimljivije a moram priznati da nisam ovaj put našao, a to sam donio zadnji puta je bila Dalmatinska smokva koju proizvodi Republika Srbija, a ovo je suha šljiva sa košticom možda netko ima određene probleme sa probavom, to je suha šljiva također proizvedena u Srbiji. Dakle, to dovoljno govori o stanju, možete vi pričati što želite, to dovoljno govori o stanju u Hrvatskoj poljoprivredi i ovo su argumenti koji govore da to stanje nije dobro. Ja ne želim optuživati ministra, ali očigledno da ovaj zakon mora ići u drugo čitanje jer ovo je Zakon koji označava ovo najvažnije, dakle...
Kolega iako je vrlo zanimljivo, ali već je vrijeme isteklo.
Evo završavam. Ono najvažnije što Hrvatska ima, to je upravo poljoprivredno zemljište, uz vode, uz Jadran, uz rijeke, planine, i uz ljude Hrvate i Hrvatice i Hrvatske građanke, pa vas ja molim da omogućite jednu širu raspravu ovom zakonu kako ovo doista ne bi postao zakon podobnih a uništio one koji se stvarno bave poljoprivrednom proizvodnjom. Hvala lijepo.
... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
ako želite ostati zdravi ja bih vam preporučio da ovo ne jedete, nego da koristite hrvatske proizvode.
To je dobra želja. Sada će ministar kada dođe na red, valjda se referirati o tome. Jedan ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo gospodin Vinković netočno tvrdi da još ne postoje adekvatne i ne postoji adekvatna kontrola korištenja zemljišta. To je netočno gospodine Vinković upravo iz razloga što je 2010. uspostavljen Arcod sustav, a njegova funkcija identifikacija svih zemljišnih parcela. Jednako tako on predstavlja bazu prostornih podataka svih poljoprivrednih površina i služi za praćenje i kontrolu korištenja potpora koje su vezane uz površinu. Arcod sustav također predstavlja i grafičku evidenciju zemljišnih poljoprivrednih i obradivih površina.
Hvala lijepa. Gospodin Petar Čobanković potpredsjednik Vlade i ministar poljoprivrede. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane gospođe zastupnici poštovana gospodo zastupnici, uvaženi zastupnici. Dozvolite mi da na vašu raspravu dam par pojašnjenja, jer nažalost baš sve one činjenice koje ste iznijeli mislim da nisu baš onako kako ste ih prezentirali. Ja ovdje želim naglasiti da je intencija izmjena i dopuna Zakona o poljoprivrednom zemljištu je stvaranje pretpostavki za brže raspolaganje poljoprivrednim zemljištem. Vi ovdje iznosite određene rekao bih zamjerke zakonu, pa jedna od zamjerki je zbog čega se prenosi pravo raspolaganja na agenciju na one jedinice lokalne samouprave koje su donijele program raspolaganja a nisu s njima nisu provodili natječaj. A nažalost, vi se sjećate da smo mi i u neki prijašnjim periodima čak uvodili neke određen kaznene mjere ili prijenos na županiju ali nažalost to nije saživilo. Ako netko ovakav način raspolaganja, praktički još malo će biti već 10 godina, znači ako se ne varam mislim da je 2002. godine donešen osnovni Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je prenio nadležnost nad raspolaganjima jedinica lokalne samouprave, a do dana današnjeg nije razriješio pitanje raspolaganja, onda mislim da on mora biti na neki način i sankcioniran jer ne možemo tolerirat u beskraj da se to proteže jer to pokazuje da ta jedinica lokalne samouprave nažalost ne želi raspolagati poljoprivrednim zemljištem. S druge strane, često ste koristili riječ da je ovo zakon o prenamijeni poljoprivrednog zemljišta. Da, jest ovim se zakonom regulira prenamjena i ide se u pravcu izmjene da se iznos za prenamjenu smanjuje, iz prostog razloga držimo da Hrvatska treba osigurati i prostor za razvoj gospodarstva, da treba za određene gospodarske projekte koji su od interesa kako za određeno lokalno područje, tako se isto se radi o velikim projektima koji su od interesa i za razvoj gospodarstva države. I naravno dragi prijatelju ako Hrvatska u svim segmentima bude zadržavala ovakve stroge kriterije od prenamjene do svih ostalih onda nažalost Hrvatska će i dalje biti na onim mjestima na kojima se nalazi sada kada se računa konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Ako ćemo u svemu tražiti zaprjeke kako bi spriječili investiranje, onda nažalost naša konkurentnost u usporedbi sa nekim drugim zemljama koje nam često služe i za primjer kada kažemo kako se tamo puno brže može riješiti ishodovanje dokumentacije do pripreme kompletnih projekata i potrebite dokumentacije i realizacije projekata. Znači, moramo voditi račina uvažavajući potrebe poljoprivrede, uvažavajući potrebu za ne smanjivanjem poljoprivrednih površina, ali opet neki povoljan odnos između poljoprivrede i potreba za razvoj određenih gospodarskih projekata. Ali isto tako kažete da je to izvor moguće korupcije. E sada, mene to strašno iznenađuje za čelnika i gradonačelnika jedne od jedinica lokalne samouprave da kaže da to može biti izvor korupcije. To onda znači da oni koji pokreću proceduru izmjene prostornih planova, a to su jedinice lokalne samouprave znači da praktično, a to ste vi praktično da vi sami sebi ne vjerujete i da smatrate da je to ako je to izvor korupcije onda kreće odozdo prema gore, znate. I naravno da uz svaki prijedlog izmjena prostorno planske dokumentacije da će i tijela državne uprave koja su za to nadležna pratiti i davati svoja očitovanja ili davati ili uskraćivati mišljenja. S druge strane, evo ja vam moram konkretno kazati i na dio što nije baš predmet ovog zakona, ali ste dosta prostora u raspravi i uzeli vezano i za provođenje natječaja koji je na prostoru vaše jedinice lokalne samouprave bio. Vi ste dokumentaciju dostavili 15.03. u ministarstvo. Ministarstvo je zatražilo dodatna pojašnjenja na osnovu kojih može utvrditi da li ste poštovali redove prioriteta sukladno važećem zakonu, ta dodatna obrazloženja i dodatnu dokumentaciju ste dostavili 15.04. i na natječaj koji ste provodili ili na odluku o izboru najpovoljnijih ponuđača je u ministarstvo došlo 80 predstavki ili 80 žalbi. I sada treba točno utvrdili nakon dodatne dokumentacije jer prije nismo mogli utvrđivati jer nismo imali dostatnu dokumentaciju na osnovu koje bi utvrdili da li je urađeno po zakonu ili nije, sada poslije 15.04. kada smo dobili dodatnu dokumentaciju intenzivno radimo u ministarstvu da bi utvrdili da li su poštovani redovi prioriteta, da li su poštovani zakonitosti i da li ćemo na osnovu toga moći dati, ali sve ono još jednom ponavljam, sve ono što je urađeno sukladno zakonu, sigurno ćete kao i sve ostale jedinice lokalne samouprave dobiti pozitivno mišljenje ili suglasnost za sve ono što nije određeno po zakonu nažalost bit će uskraćena suglasnost. Moram se osvrnuti, iznijeli ste burno, ovdje ste iskoristili ovu raspravu i nemam ništa protiv, dapače treba o poljoprivredi raspravljati, ali treba raspravljati isto tako s argumentima i vi ste iznijeli malo i podatke o vanjsko trgovinskoj razmjeni. Malo iskreno govoreći vam te brojke baš nisu sjedale, iznijeli ste neke čudne brojke. Ne znam, 1350 milijuna što sad mi moramo malo preračunavati pa pretvoriti u milijardu i slično, ali dobro, razumjeli smo se. Evo ja ću vam u najkraćim crtama odgovoriti. Ja to otprilike ovako kažem, zaokružim ugrubo da Hrvatska je uvezla roba, poljoprivredno-prehrambenih proizvoda u vrijednosti 2 milijarde i 200 milijuna, da je izvezla za milijardu i 400 milijuna dolara, da je direktan deficit 800 milijuna dolara. Ali da Hrvatska ostvari prihod od turizma negdje manje-više 7 milijardi zaokružimo opet, govorimo o punim brojkama, da od tih 7 milijardi ukupnog prihoda od turizma minimum po najkonzervativnijim metodama izračuna 15% otpada na hranu i piće i kada se od tih 7 milijardi eura izračuna 15% to je 1 milijarda eura i kad tu milijardu eura pretvorimo u dolare to je negdje, opet ugrubo, milijarda i 300 milijuna dolara. I kada od te milijarde i 300 milijuna odbijemo ovaj direktan deficit, a potrošnja u turizmu je najbolji oblik izvoza i to se svi slažemo, to je izvoz bez prelaska granice, onda dolazimo da hrvatska poljoprivreda i prehrambena industrija ostvaruju suficit od 500 milijuna dolara. I to je prava istina, to su pokazatelji koji pokazuju o konkurentnosti hrvatske poljoprivrede koja je značajno uznapredovala naravno zahvaljujući i svim mjerama agrarne politike, zahvaljujući i poticajima, zahvaljujući i usklađivanju našeg zakonodavnog okvira sa zajedničkom poljoprivrednom politikom. I u konačnici ja moram kazati da je to i rezultiralo da su zatvorena poglavlja, poglavlje 11.-Poljoprivreda i ruralni razvoj što znači da je Hrvatska u potpunosti se uskladila sa zajedničkom poljoprivrednom politikom, da je zatvoreno poglavlje 12.-Sigurnost hrane i veterinarska i fitosanitarna zaštita i da evo možete to pratiti, ovih dana očekujemo da će biti zatvoreno i poglavlje 13. što znači da smo u sva tri ova poglavlja ispunili i mjerila, da smo uspostavili sustav, da smo uspostavili institucije i stvorili pretpostavke da možemo voditi i provoditi zajedničku poljoprivrednu politiku. Sad još da vam kažem Arcod, jedan od segmenata IAKS-a tzv. integriranog administrativnog i kontrolnog sustava, jedno od oruđa je u 3. mjesecu završen za sadašnje stanje. Ali Arcod nikad neće biti završen, Arcod je dio dinamičnog procesa i kad god bude nekih promjena ono će biti i dalje će se on mijenjati. Znači, uspostava svih ovih rekao bih alata, svih ovih instrumentarija se svodi i li praktično onemogućava više bilo kakvi manifetluci vezano za isplate poticaja i potpore. I evo, hvala vam lijepo. Ja vjerujem da je vaša rasprava dobronamjerna, da želite pomoći hrvatskoj poljoprivredi i kao čelnik jedinice lokalne samouprave imate prigodu puno toga učiniti na svom lokalnom nivou za popravak situacije u poljoprivredi, pa čak i neke rekao bih pomoći poljoprivrednim proizvođačima gdje je država značajno stala iza poljoprivrednih proizvođača na našem prostoru. A mislim da ne bi bilo loše da malo i grad tu pripomogne, a malo i županija da da dijelić svog nekog doprinosa da onim ljudima koji su u određenom trenutku ostali bez dijela svojih proizvoda da im se malo pomogne.
Hvala lijepa, potpredsjedniče. Imamo sada nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
A ja sam mislio da ćete vi raspravljat o izmjenama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, ali ovako nekoliko ispravaka. Nadam se da će mi predsjednik Sabora to omogućiti jer ste čitavu svoju raspravu i branjenje zakona imali raspravu sa mnom. Dakle, ovdje rekli ste da se radi o jedinicama lokalne samouprave koje nisu željele provesti Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Imali ste tu državnog tajnika bivšeg koji je držao odluke dvije godine jer netko nije bio iz određene političke opcije, ali da se ne vraćamo. S druge strane, smatram da u nekim stvarima kao što je zemljište od posebnog interesa za grad i ja sam govorio o cijeni prenamjene poljoprivrednog zemljišta za one koji žele izgraditi, a to neće sigurno graditi u Slavoniji koja je u ovom trenutku besperspektivna, koja u ovom trenutku nema određene potencijale jer vuče one korijene još iz '90.-tih, nego će to raditi na Jadranu itd., itd. Upravo je tu strah da se ne koristi to mešetarenje. Što se tiče Đakova i Đakovštine, nije Vinković bio u… … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne, ispravljam vas.
Hvala.
Nije Vinković bio u Nadzornom odboru Đakovštine nego su to bili dva člana koje je postavila Vlada Republike Hrvatske i koje su donosile te odluke. I Vlada Republike Hrvatske je odgovorna i za onih 400 radnika, za njihove otpremnine, isto kao i za seljake.
Molim vas!
I znam da imate o tom danas razgovor pa neću saborsku raspravu opterećivati time…
… [[Govornik nije uključen.]]
A molio bih saborske zastupnike koji nemaju pojma o tome da se suzdrže ovakvih komentara sa mjesta. Zahvaljujem. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Ne samo da je rasprava bila van ispravka nego se i produžila za još toliko. Nemojte zlouporabljivati… … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas, nemojte. Ako je prošlo vrijeme za ispravak onda je prošlo vrijeme za ispravak. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma nije ispravak nego je bila rasprava. A to onda spada u replike ili nešto tako slično, a ne to. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma neću ja dati nikakav žuti karton. To bi vi želili jer to vi uživate kad dobijete opomenu. To je kao da ste dobili satnički ili bojnički čin. Tako izgleda. Prema tome, ja, mene nećete navući na lako na opomene. Čak ću ih dati onda unatoč tome što nikakvog učinka od njih nema ako moram dati. ... [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ne, ne. Ja radim što je mene volja u mom slobodnom vremenu. Ovako, imamo drugi ispravak netočnog navoda pa vas molim da budete u okviru toga instituta. Damir Kajin.
Pa evo, ministar se dotakao turizma, pa bi onda bilo dobro i zgodno kad je riječ već i o potpredsjedniku Vlade da se turizmu omogući taj izvozni status. Ja se apsolutno slažem da treba bilo kojim zakonom potaknuti investicije. Mi smo imali u građevinarstvu pred dvije godine investicije teške 50 milijardi. Sad imamo negdje oko 30 milijardi. Ovaj pad obima graditeljstva dovelo je do toga da smo u dvije godine izgubili u toj branši negdje oko 50000 radnih mjesta, a država je izgubila oko 5 milijardi kuna od PDV-a, doprinosa itd. Znači, treba potaknuti investicije bilo kojim zakonom. Međutim, gdje je problem u ovome zakonu? Tamo gdje pojedinci relativno jeftino, jeftino dolaze do državne zemlje a onda je skupo preprodaju i tu im sada država još ili na temelju planova lokalne samouprave, znači na temelju tih planova država im smanjuje naknade. Nije meni krivo za investitora da njemu smanjimo. Ali ovome prekupcu državnog koji kasnije to preprodaje e njega bi na neki način doista trebalo pod navodnicima možda poreskom politikom teretiti.
Imamo dalje ispravak gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, vidite se da vi puno bolje računate, da vam nule dobro idu i da vam idu milijuni i milijarde puno bolje nego mom kolegi Vinkoviću. Ali govorili ste o potrošnji poljoprivrednih proizvoda u turizmu. I onda ste ubrojili 15% od 7 i pol milijardi koliko ubere turizam da je to stavka na hranu i na piće. Ali to nisu hrvatski proizvodi gospodine ministre, pa to nije hrvatska poljoprivreda. Koliko, jeste li, imate li uopće pokazatelja koliko hrvatske hrane i pića budu na stolovima turista pretežito na jadranskoj obali? Nemate. Nadalje, nećete reći i to da na uvoz hrane koju ste spomenuli da je 2 milijarde i 300 milijuna kuna, di ima 300 milijuna dolara da vi kao država, Vlada uberete carine, trošarine i PDV-a 5 milijardi kuna, a za poticaje ide 2,2 milijarde kuna. O tome šutite. O tome nećete reći ništa. Evo.
Povreda Poslovnika gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Uvaženi predsjedniče, gospodin Grubišić je povrijedio članak 209. i 214. Poslovnika. Naime, ja vrlo i smatram to uvredom. Ja vrlo dobro baratam brojkama. Ja sam rekao da je to 2 tisuće 168 milijuna, a onaj tko ne zna ta tih 2 tisuće 168 treba dodati tri nule da bi bilo dvije milijarde sto šezdeset osam a ne dvije i dvjesto to je druga stvar. A inače, izvoz je milijardu tristo pedeset i pet tisuća. Dakle, to su podaci Hrvatske gospodarske agencije. E sada pitamo ministra turizma gdje on uloži onih milijun ojra e on bi reko' negdje dalje, a ne u poljoprivredu ili sedam.
Ovako. To nije povreda Poslovnika nego ispravljanje cifara, cifara ispravljanje. Ali on može imati jedno mišljenje, vi drugo. Ali to nije povrijedio Poslovnik. Molim vas imamo još jedan povredu Poslovnika gospodin Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja sam digao na raniji ispravak netočnog navoda kolege Vinkovića jer on nije. Povrijedio je članak 209. jer nije ispravio nikakav netočan navod u svom ispravljanju. A nadalje, on je uvrijedio nas neke ovdje zastupnike zato jer je rekao budući smo mi morali na žalost s njim, upozoravati ga da skrati svoj, naravno svoj iskaz itd. Ali je on rekao da mi nemamo pojma o poljoprivredi. Kolega Vinkoviću mi itekako imamo pojma o poljoprivredi. I želim vam reći da poljoprivreda nije samo ratarstvo. Vi se tu sa tim hektarima razbacujete. Poljoprivreda je i stočarstvo, itekako. Ja dolazim iz sredine gdje je ta vrsta poljoprivrede i zato sam rekao da ću vam organizirati jedan tečaj iz napredne poljoprivrede u mojoj sredini, da dođete, da naučite što je to poljoprivreda i na koji način se radi. Hvala vam lijepa.
Ne bi bilo loše da van sabornice raščistite pojmove što je to poljoprivreda, a da ovdje ne trošimo vrijeme oko objašnjavanja oko toga. Dakle, ja na najblaži način vas opominjem i nastavit ću tako da ne koriste ove, sve vas, sve, sve. Bez razlike. Nema razlike nikakve. Gospodin Zlatko Koračević sa velikom nadom će on ispraviti da će on biti u okviru ispravka. Izvolite.
... [[Govornik se ne razumije.]] gospodine predsjedniče jer odustajem od ispravaka. Naime, nakon ovog cirkusa koji je započet posao nakon komentara i kolege Milinkovića mislim da stvarno zbog hrvatske javnosti nema smisla produljivati ovo kazalište. I konačno je vrijeme da se uhvatimo i točke dnevnog reda i obveze koje smo preuzeli i vratimo ozbiljnost u ovu sabornicu. Odustajem od ispravka navoda.
Gospodine Stjepane Milinkoviću imate li potrebe još jedanput? E izvolite, povreda Poslovnika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Povrijeđen je članak 209. Ne radi se ovdje o nikakvom cirkusu, nego se radi o vrlo važnom segmentu življenja a to je poljoprivreda. I ako ja zagovaram u toj poljoprivredi stočarstvo kao jednu posebnu i važnu granu to nije nikakav cirkus. To je ozbiljnost pristupanja poljoprivredi i u tom smislu doživljavamo ovo vaše kao jednu uvredu mene kao zastupanja stočarstva kao jednog dijela vrlo važno poljoprivrede.
U povredu Poslovnika ne spada kvalificirati ili ne kvalificirati da je nešto cirkus ili nije cirkus. Dakle, to ne spada u povredu Poslovnika. To više predstavlja u pristojnost, kako bih rekao. Je li? Ali zapravo gledajući strogo nije povreda Poslovnika, a ako bude prelazilo se okvire podnošljivosti pogotovo oko osobnih uvreda onda dozvolite ja ću to malo ovaj vas opomenuti na to, jel'. Dobro, imamo dalje ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre. Pa smatram i ispravljam vaš navod da debalans izvoza i uvoza hrane pokrivamo plasmanom hrane u turističkoj sezoni. Prvo, smatram i sigurno je da veliki dio hrane koja se koristi u turističkoj sezoni je upravo iz onoga uvoznoga dijela, iz one uvozne kvote. Druga stvar, sve ono što se ne planira u proizvodnji, posebno stočarskoj, nije moguće imati na dispoziciji u jeku turističke sezone. Jer za proizvodnju svinje potrebno je 6 mjeseci, za junad preko godinu dana itd. Prema tome, ako nema prethodnih ugovora sa proizvođačima u Slavoniji ili bilo gdje u Hrvatskoj tada i ne može biti dovoljne količine tih potreba. A koje su to potrebe? Potrebe su u prvome redu recimo biftek itd. Vi, jučer sam čuo 100 kg bifteka za hotel u Hvaru ne može se naći u Slavoniji, a to vam je 50 junadi. Hvala lijepo.
I još jedan ispravak, gospodin Boro Grubišić. Izvolite. Nema ga, on je izgubio evidenciju izgleda. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, hvala mu što nije tu. Ponovno se javio potpredsjednik Vlade i ministar gospodin, ali gospodine potpredsjedniče onda bi napravio, napravio bi ja pogrešku jer u međuvremenu nitko nije govorio osim što su bili ispravci. Pa vi sačekajte sljedećeg govornika pa onda ćete možda morati i njemu nešto odgovoriti. Hvala lijepa. Na redu je Klub zastupnika HNS-HSU-a,gospodin Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine potpredsjedniče Vlade sa suradnikom. Evo zahvaljujući i poslovničkoj mogućnosti imat ću prilike da poslije moje rasprave gotovo sigurno potpredsjednik Vlade da odgovore na neka od pitanja koje mi u klubu HNS-HSU-a imamo definitivno na ovaj prijedlog zakona. Naime, uopće nije sporno potreba i vrijednost i kvaliteta i potencijal kojega ovaj zakonski prijedlog uređuje i stvara u određenom području, a u kontekstu ozdravljenja ili stvaranja zdravijih i uspješnijih uvjeta u poljoprivrednom gospodarstvu. Nek je to što imamo danas bez obzira na matematike i bez obzira na način izračuna te matematike, ali činjenica je i to govori dovoljno je proći Lijepom našom u svim dijelovima Lijepe naše i vidjeti obradivost poljoprivrednih površina, a dovoljno je pogledati demografiju i čitav niz drugih stvari, a da ne govorimo uvoz i kvaliteta uvoza i sve ovo ostalo. Prema tome, stvari u poljoprivrednoj proizvodnji nisu dobre, stvari u poljoprivrednoj proizvodnji smrde, stvari u poljoprivrednoj proizvodnji treba mijenjati i u poljoprivrednoj proizvodnji ukupnoj, kad govorim u ukupnoj poljoprivrednoj proizvodnji treba mijenjati u kontekstu i u sinergiji sa ostalim … [[Govornik se ne razumije.]] jer poljoprivredna proizvodnja nije otok i ne možemo ju gledati samo za sebe. Konkretno kad govorim o izmjenama Zakona o poljoprivrednom zemljištu činjenica je da praktički u 2 godine ovo je treća rasprava u Hrvatskom saboru, činjenica je da smo kod donošenja Zakona o poljoprivrednom zemljištu vrlo jasno pa i izlaskom iz sabornice rekli svoj stav. Međutim, zahvaljujući parlamentarnoj većini prošlo je, desilo se ono na što smo upozoravali, a to je išla je tužba na Ustavni sud. Na Ustavnom sudu upravo su potvrđeni naši argumenti koje prilikom glasovanja, kolegice i kolege iz vladajućih, niste prihvatili, niste akceptirali. Ustavni sud je to potvrdio i slijedom odluke Ustavnog suda dobili smo i danas novi tekst ili izmijenjeni ili dorađeni tekst prijedloga Zakona o poljoprivrednom zemljištu za koji također mi u klubu HNS-HSU-a mislimo i u tom smislu smo i uputili zahtjev da rasprava o ovom prijedlogu zakona temeljem provedene rasprave danas, a i gotovo u svim klubovima postoje određene zamjerke ili primjedbe na određena zakonska rješenja da taj zakonski prijedlog ide u treće čitanje, a da se ne dovedemo … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Završno čitanje, može drugo, može treće. U svakom slučaju da nije ovo danas zadnje. Razumijemo se. Isključivo iz razloga da stvarno da pružimo korist svima u ovoj državi koji se žele i planiraju i imaju namjeru baviti poljoprivrednom proizvodnjom s jedne strane. S druge strane da dovedemo sebe opet u situaciju u skoro vrijeme da i četvrti put raspravljamo o jednoj te istoj temi. Konkretno kad govorimo i potpuno razumijem razmišljanje izrečeno od strane potpredsjednika Vlade i ministra Čobankovića da ovaj prijedlog zakona je u funkciji stvaranja pretpostavki za brže raspolaganje poljoprivrednim zemljištem i to je točno. Međutim, da li, kak je obično, ima ona izreka put do pakla je popločan dobrim namjerama. Ja bi ovdje rekao put do moguće korupcije također može biti popločan dobrim namjerama. Pa u tom smislu imamo i određene vrlo konkretne primjedbe na ovaj tekst prijedloga zakona. Konkretno, članak 8. kojim se mijenja članak 24., a koji definira moguće oslobađanje plaćanja jednokratne naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta. Definitivno, i svi smo suglasni, a i vjerujem da je i Vlada Republike Hrvatske je suglasna da zakonom poljoprivredno zemljište koje se primjenjuje ili na kojem se gradi igralište za golf da treba jednostavno isključiti iz ovog članka jer nema nikakvih razloga da površina koja je uključena u golf igralište bude oslobođena naknade za prenamjenu iz poljoprivrednog u građevinskog zemljište. Nema nikakvih razloga, tim više što se radi o ogromnim površinama i to je direktno šteta za proračun jedinica lokalne samouprave, regionalne samouprave za državni proračun, tim više što s tom naknadom za prenamjenu se plaća renta državi za svu infrastrukturu koju je država dovela ili napravila do tog područja i mislim da je minimum pristojnosti da budući investitor tu spremnost i dobrotu države plati i sa ... Zato mi predlažemo da se iz članka 24. isključi igralište za golf, od oslobađanja plaćanja jednokratne naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta. Sljedeća stvar to je članak 9. ili član 9. a koji mijenja članak 25. osnovnog Zakona a radi se o smanjenju naknade za prenamjenu zemljišta, po prvoj verziji je bilo 50%, sada je to 5% bolje rečeno naknade se smanjuju 10 puta, temeljno i bazično pitanje je zašto? Sve mogućnosti koje se otvaraju uz vjeru, ja osobno vjerujem makar su izražene određene sumnje prema čelnicima jedinica lokalne i regionalne samouprave oko donošenja prostornih planova i podložnosti mogućoj korupciji u tom segmentu uvijek postoji nešto. Ali funkcija je zakona da preventivno djeluje, da onemogući eventualne moguće zlouporabe, i ta stvar se može vrlo jednostavno riješiti. Ona se može riješiti na način da se ugradi, da se visina naknade određuje u iznosu pune tržne cijene zemljišta iste namjene unutar granice najbližeg građevinskog područja nakon provedene namjene i za P1 i 2 i za sve ostalo. Koliko nam je puna građevinska cijena poznato nam je znano je i porezna uprava i svi to znaju. Prema tome, nema nikakvog razloga da se na taj način definira vjerujem da postoji neki drugi, ali sasvim sigurno ne 10 puta niža naknada nego što je bila u prvom osnovnom. Uzmimo Pelješac zahvaljujući namjeri Vlade Republike Hrvatske u izgradnji Pelješkog mosta koji definitivno treba samo je pitanje tajminga i vremena kada i na žalost vrijeme je pokazalo da u ovom trenutku Republika Hrvatska nije spremna za jednu takvu investiciju ali istovremeno se desio procvat kupovine poljoprivrednog zemljišta upravo na tom otoku i kaj se bu dogodilo. Koliko će u konačnosti platiti kvadratni metar tog poljoprivrednog zemljišta koji je kupljen na tom otoku u trenutku kad dobije žutu boju u prostornom planu kada postane građevinsko. Kada prelazi s 10 eura, 15 ili 20 eura na mogućih 200. Imamo čitav niz takvih slučajeva u državi. Jedna od argumentacija su poslovne zone, pa kolegice i kolege koliko mi poslovnih zona imamo u ovoj državi, koliko poslovnih zona je otvorilo ili u tim poslovnim zonama izgrađeno prerađivačkih kapaciteta, ima neke, koliko ukupno, koliko kvalitetnog poljoprivrednog zemljišta je doslovce uništeno prostornim planom i prenamjenom u poslovnu zonu u tu poslovnu zonu dovodi se infrastruktura dobrotom države i u konačnosti kaj ima. Smatramo da je upravo prostor ili mogućnost upućivanja ovog zakonskog prijedloga u još jedno čitanje mogućnost da se taj problem razriješi tim više što upravo na tu temu su primjedbe gotovo od svih zainteresiranih. Nadalje, članak 18. a koji uređuje članak 42. također jedna nelogičnost, naime, ovdje se radi o tome da kupac poljoprivrednog zemljišta može platiti u gotovini dobiva popust od 20% a također može platiti na nekakve rate. U osnovnom prijedlogu Zakona smo imali stav da taj isti kupac ne može kupljeno poljoprivredno zemljište ... u roku od godine dana od sklapanja ugovora o prodaji. U ovom Prijedlogu zakona toga nema, drugim riječima to znači danas mogu kupiti zemljište, plaćam u gotovini ostvarujem 20% popusta i sutra s tim zemljištem radim što želim. U dogovoru s nekim mogu to pretvoriti u građevinsko, pa platim manju naknadu pa opet prodajem po kvadratnom metru, moguće je svašta. Ja se potpuno slažem ministre s vama da ne može sam ali to je recimo nešto, ja se isto tako slažem da ne treba ograničavati na 10 godina, upravo zbog dinamiziranja. Ali upravo u ovom segmentu nastupaju porezni zakoni, upravo u tom segmentu, nastupaju porezni zakoni. Prema tome, smatram da u tom segmentu postoji potreba da se moguća zloupotreba spriječi u korist državnog proračuna i u korist proračuna jedinica lokalne i regionalne samouprave. I nadalje, ovim prijedlogom zakona uvodi se zajednički pašnjaci i pašnjačke zajednice. Vrlo dobro, potrebno, korisno definitivno međutim nije nam jasno zašto. Na području jedinice lokalne samouprave može se osnovati samo jedna pašnjačka zajednica, zašto? Zašto ne dvije, tri. Na mojoj BEdnji to stvarno nema nikakve veze, dapače to je čak i neizvedivo zbog konfiguracije terena i vjerojatno čitav niz takvih, kod kolege u Podravini gotovo sigurno ima prostora za više pašnjačkih zajednica budući da on razumije stočarstvo i zna stočarstvo i naučit će me i o tome. Prema tome, ne vidimo razloga zašto se ograničava na samo jednu pašnjačku zajednicu, tu stvarno ne vidimo razloga, sigurno da se ona mora organizirati kao zadruga, to je dobro ali također ne vidimo razloga zašto hrvatska poljoprivredna komora inicira postupak osnivanja pašnjačke zajednice, zašto. Zašto Hrvatska poljoprivredna komora? U nedostatku sadržaja rada poljoprivredne komore pokušavamo im iznaći nekakva nova područja s čim će se oni baviti. Kod nas na Bednji zainteresirane u korištenju pašnjačke zajednice Hrvatska poljoprivredna komora ne treba ju, ona čisti višak kao u mnogim dijelovima i u mnogim drugim segmentima. Budući da mi svijetli ja bih još na kraju samo ponovio stav HNS-a i HSU-a a to je da mi želimo podržati ovaj prijedlog zakona. Ukoliko predlagatelj prihvati naš prijedlog zaključka da ide u sljedeće čitanje kako bismo omogućili Vladi RH, a posebno predsjednici Vlade da svoju dosljednost u borbi protiv korupcije dokazuje novim prijedlogom Zakona o poljoprivrednom zemljištu jer očito da ovaj prijedlog zakona ima koruptivnog potencijala. A da ima koruptivnog potencijala govori i pismo i stav ministra Mlakara od 14.01.2011. gdje i on traži, evo imam kopiju tu, gdje i on traži "da se protivi donošenju zakona po hitnom postupku te predlaže u cijelosti postupiti u skladu sa zaključkom Vlada Republike Hrvatske od 21. studenog 2009. kojim se prihvaća kodeks savjetovanja sa zainteresiranom javnošću u postupcima u donošenju zakona, drugih propisa i akata". Ministar Mlakar je ispred ministarstva, radi se i o zakupa i oko dugogodišnjeg zakupa. A posebno jedna stvar koju nisam stigao spomenuti jer mislim da će moje kolege iz kluba spomenuti u pojedinačnoj raspravi, a to je da rok od 50 godina za davanje u zakup poljoprivrednog zemljišta namijenjenu za povrat imovine oduzete za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine, a koje se nalazi u posjedu pravnih osoba, podcrtavam pravnih osoba, neprimjerno dug čime se dovodi u pitanje sama svrha rezervacije poljoprivrednog zemljišta namijenjenog za povrat. Stoga smatram da taj rok treba prihvatiti. Hvala lijepo.
Obavještavam da je već davno u 12,36 prošlo vrijeme za prijavu rasprave od 10 minuta. A sada potpredsjednik i ministar gospodin Petar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe zastupnice i zastupnici, poštovani gospodine zastupniče. Ja uopće ne dvojim u vašu dobru želju, dobru namjenu da date svoj doprinos da bi ovaj zakon bio što bolji, što kvalitetniji. Ovo jeste pitanje jedno pitanje rješavanja poljoprivrednog zemljišta jest jedno od krucijalnih pitanja poljoprivrede. Vi znate da je ta problematika se počela rješavati praktički od '90. godine, pa '94. godine, pa onda promjena načina sustava raspolaganja prenašanja nadležnosti nad raspolaganjem na jedinice lokalne samouprave ako se ne varam 2002. godine što je u konačnici rekao bih i jedan od značajnih oblika decentralizacije. Znači da se jedinicama lokalne samouprave daje na raspolaganje dio njihovih prirodnih potencijala, bogatstava i da bude u funkciji razvoja da oni mogu biti ti koji će kreirati način raspolaganja sa tim potencijalom koji bi trebao biti u funkciji razvoja tog lokalnog dijela područja ili određenog dijela lokalne samouprave da ono bude u funkciji razvoja. Isto tako kada govorimo i o decentralizaciji je i decentralizaciji sredstava gdje jedinica lokalne samouprave ostvaruje značajan prihod po osnovi prihoda za određene oblike raspolaganja. I unatoč svim tim dobrim namjenama, unatoč značajnom broju promjena, a svaka promjena se činila u želji da bi se zakon ubrzao, da bi se učinio prohodnijim i da bi se taj problem raspolaganja poglavito državnim poljoprivrednim zemljištem učinio što efikasnijim. Naravno, 2008. godine u želji je predlagač je želio sagledavati kompleksnost poljoprivrednog zemljišta. I naravno u nekim zemljama postoje i određena ograničenja kada se govori o poljoprivrednom zemljištu koja zadiru u pitanje privatnog vlasništva. I pokušao je rekao bih kompleksno riješiti pitanje poljoprivrednog zemljišta. Ustavni sud se očitovao na način kako se očitovao i nažalost nismo mi ti koji treba da sudimo o očitovanju Ustavnog suda nego da je ono što je Ustavni sud donio praktički promijenimo i isključimo iz zakona. Vi ste ovdje rekli da je funkcija zakona da onemogući korupciju. Ali ja isto tako ovdje želim kazati da je funkcija zakona i da ne zaustavi gospodarski razvoj RH. A još jednom želim ponoviti, jer znate ne vrši prenamjenu niti vlasnik, niti posjednik poljoprivrednog zemljišta. Da bi se izvršila prenamjena moraju se steći određeni uvjeti, mora se promijeniti prostorno planska dokumentacija, mora se ostvariti pretpostavka da bi to poljoprivredno zemljište moglo postati i da bi se na njemu moglo nešto graditi. Ako još jednom ponavljam, ako idemo s ovakvim maksimalističkim naknadama, onda nažalost za određene projekte koji su od interesa kako za razvoj lokalnog područja, kako za razvoj općina, gradova tako i za županije ali rekao bih i za neke projekte od državnog interesa, nažalost mi postajemo nekonkurentni ako taj koji želi investirati mora prije investiranja uložiti toliko da bi uopće došao do prostora na kojem može investirati. Ovdje se ne radi, ja sam uvjerenja da ovo neće biti masovna pojava i da će sada doći do prenamijene svega i svačega, da će se sve poljoprivredno zemljište prenamijeniti u građevinsko i da će biti predmet određenih aktivnosti izlaska iz poljoprivrede. I opet ponavljam, zna i postoji procedura, ja vjerujem da jedinice lokalne samouprave kako odgovorno raspolažu i gospodare poljoprivrednim zemljištem da se tako isto odgovorno se žele ponašati i u prostornom planiranju. Ali u konačnici i kada dođe do prijedloga, taj prijedlog prolazi i javnu raspravu, poslije javne rasprave se upućuje tijelima državne uprave i tijela državne uprave tada daju svoju suglasnost ili uskraćuju svoju suglasnosti. Tako da ja ne vjerujem i stojim na stajalištu da ukoliko se prenamjena, a koja iskreno govoreći zakonom iz 2008. godine maksimaliziran do ja bih rekao vrlo, vrlo visokih nivoa što je postalo ograničavajući faktor za razvoj određenih gospodarskih projekata da to smanjenje te prenamjene ne može biti razlog koruptivnih radnji. Razlog koruptivnih radnji je da li netko želi nešto činiti iz razloga korupcije ili se želi činiti i stvoriti pretpostavku razvoja. Znate, i mislim da moramo na takav način gledati. Ja držim da je ovo u funkciji razvoja gospodarstva, da je ovo u funkciji povećanja konkurentnosti hrvatskog gospodarstva. Moram se malo osvrnuti, pozivate se na stajalište i mišljenje Ministarstva uprave. Mi smo na ovom zakonu radili dugo, intenzivno, usuglašavali smo ga sa tijelima državne uprave, razmatrali smo ga sa predstavnicima asocijacija poljoprivrednih proizvođača, raspravljali smo ga i sa HUP-om i sa ostalima. Gledajte, pozivate se na mišljenje od 14.1.2011. godine Ministarstva uprave, da, tada je došlo takvo mišljenje. U međuvremenu smo mi usuglašavali stajališta i Ministarstvo uprave je dalo pozitivno očitovanje na ovaj konačan prijedlog zakona. Znači, ovo je bila varijanta iz 1. mjeseca početka godine koja je došla i pretrpjela i određene izmjene. I evo, ja vam zahvaljujem na dijelu onoga konstruktivnog. Vjerujem da je sve to u dobroj namjeri, a shvatite i ovo moje obrazlaganje nije u funkciji rekao bih dijeljenja lekcija ili bilo što drugo nego jednostavno želim kazati da želim i kroz ovaj zakon potaknuti Program gospodarskog oporavka, da želimo potaknuti investiranje i stvoriti pretpostavke povećanja konkurentnosti razvoja hrvatskog gospodarstva. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospodin zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Kaže ministar i govorio o je o dobrim namjerama države ili kako kaže da država daje lokalnoj samoupravi ovo zemljište u dobroj namjeri. Međutim, istina je malo drugačija. Do '93. godine svo poljoprivredno, svo šumsko zemljište bilo je na pod navodnicima dispoziciji lokalne samouprave ili bolje rečeno ondašnjih skupština općina ili te skupštine, općine bile su uknjižene u gruntovnicama, zemljišnim knjigama, znači imali su ono pravo korištenje nad tim društvenim vlasništvom. '93. godine sve je nacionalizirano, i poljoprivredno i šumsko zemljište i u velikoj mjeri kroz politiku centralizacije zaustavljen razvoj mnogih lokalnih jedinica. Jesam apsolutno za razvoj i protiv politizacije kada se govori o razvoju. Međutim, nije problem ja bih rekao niti u prenamjeni zbog investicija. Ako sada netko ulaže 20 ili 30 milijuna kuna da zaposli 120 ili 130 ljudi jer će plaćati porez, ljudi će raditi itd. Problem je ako je netko za 1 kunu kupio državno zemljište, a kasnije to preprodaje za 10 ili 20 puta više bez ikakvih ograda i klauzula ograničenja. Prije smo imali onih 10 godina, sad smo to izgubili i to nije obećavajuće.
Hvala.
Imat će problem, bit će problema, ali namjera ne znači da je loše uvijek.
Hvala. Na redu je klub SDP-a i gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Prijedlog ovog zakona temelji se na odluci Ustavnog suda i uočenim nedostacima u raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem kao što je to navedeno u samom obrazloženju ovoga prijedloga. Iako su uklonjene protuustavne odredbe na koje smo upozoravali kod donošenja zakona klub SDP-a neće podržati predložene izmjene i dopune jer imamo ozbiljne primjedbe na koncept ukupno Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Zakon uz česte izmjene i dopune egzistira od '91. godine sa čak u dva navrata i kao novi zakon ali niti u jednoj verziji nije dovoljno osigurao ustavno određenje o poljoprivrednom zemljištu kao dobru od posebnog državnog interesa i državne zaštite, a posebno nije zaštićeno državno poljoprivredno zemljište kao izuzetno vrijedno državno vlasništvo. Naše zamjerke konceptu iznesli smo i pri donošenju zakona 2008. godine kada smo ukazali na neustavne odredbe koje je Ustavni sud sada i ukinuo. Kod sadašnjeg prijedloga imamo nekoliko pitanja. Zašto odluka Ustavnog suda nije ugrađena u prijedlog zakona, dakle u samim izmjenama nisu ukinute odredbe koje je ukinuo Ustavni sud. Zašto nisu nađena adekvatna rješenja za zapušteno i neadekvatno obrađeno zemljište u ukupnosti, dakle i privatno. Zašto se predloženim izmjenama članka 25. Zakona omogućava jeftina prenamjena najkvalitetnijeg zemljišta. Da je moguće na drugi način urediti ova pitanja potkrepljujemo ustavnim odredbama koje definiraju vlasništvo, a to je nepovredivost vlasništva je jedna od najviših vrednota ustavnog poretka i temelj tumačenja Ustava. Jamči se pravo vlasništva. Vlasništvo obvezuje. Nositelj vlasničkih prava i njihovi korisnici dužni su pridonositi općem dobru. More, morska obala, otoci, vode, zračni prostor, rudno blago, druga prirodna bogatstva, ali naglašavam i zemljište, šume, biljni, životinjski svijet, drugi dijelovi prirode itd. od posebnog su značenja i za koje je zakonom određeno da su od posebnog interesa imaju osobitu državnu zaštitu. Zakonom je moguće u interesu Republike Hrvatske ograničiti ili oduzeti pravo vlasništva uz naknadu tržišne vrijednosti. Poduzetničke se slobode i vlasnička prava mogu iznimno ograničiti zakonom radi interesa i sigurnosti Republike Hrvatske, prirode, ljudskog okoliša i zdravlja ljudi. I konačno, zakonom se određuje način na koji dobra od interesa za Republiku Hrvatsku mogu upotrebljavati i iskorištavati ovlaštenici prava na njima i vlasnici te naknade za ograničenje kojima su podvrgnuti. Malo od navedenih ustavnih mogućnosti je korišteno kroz ove izmjene i dopune zakona. Ukidanjem članka 15. i članka 16. nema rješenja za korištenje poljoprivrednog zemljišta koje nije obrađeno sukladno agrotehničkih mjerama, odnosno nije obrađeno u prethodnom vegetativnom razdoblju te zemljište obraslo višegodišnjim raslinjem. Takvo zemljište predstavlja opasnost za poljoprivrednu proizvodnju jer postaje rasadište korova i biljnih bolesti i taj problem treba riješiti sukladno Ustavu. Moguće je upozoriti vlasnika, a ako i nakon upozorenja ne čisti parcelu onda ju očistiti na njegov trošak. Ukidanjem odredbi članka 25. stavka prvog, drugog i trećeg koji se odnose na prenamjenu poljoprivrednog zemljišta koje se nalazi izvan granica građevinskog zemljišta, odnosno koje je nakon izmjena prostornog plana ulazi u granice građevinskog zemljišta radi prevelike razlike u iznosu koji treba platiti za prenamjenu, a bilo je to od 5 do 50% nije nađeno dobro rješenje za očuvanje poljoprivrednog zemljišta i njegovo pretvaranje u građevinsko. Treba uzeti u obzir i moguće makinacije u takvim slučajevima, jer sadašnjim prijedlogom uz značajna oslobađanja iznos prenamjene je premalen posebno za osobito vrijedno zemljište. Jer to prema ovom prijedlogu iznosi samo 10% tržišne vrijednosti građevinskog zemljišta, a ostalo, za ostalo se plaća dakle od 1 do 5%. Posebno nam je problematično oslobađanje plaćanja prenamjena za golf igrališta imajući u vidu Zakon o golfu koji predviđa za tu namjenu i površinu od najmanje 85 ha, te izgrađenost na toj površini od 25%. Dakle, i najavljeno eventualno ukidanje Zakona o golfu neće zapravo riješiti ovaj problem neplaćanja prenamjene poljoprivrednog zemljišta za golf terene. Ukidanje članaka 81. do 85. zakona koji su regulirali raspolaganje privatnim poljoprivrednim zemljištem što jest neustavno. Nije razmotrena mogućnost prvokupa države putem agencije koja bi morala imati daleko veću funkciju u raspolaganju i nadzoru nad poljoprivrednim zemljištem, a posebno državnim poljoprivrednim zemljištem. Sadašnji koncept raspolaganja državnim zemljištem nije se pokazao dobrim i to od načina izrade programa do raspolaganja. Čuli smo i sada da jedan dio lokalnih jedinica nije sačinio ove programe. Smatramo da treba sačiniti ozbiljnu analizu dosadašnjih iskustava i efekata i predložiti najbolja rješenja. Danas kada su poljoprivredni proizvođači prezaduženi treba razmotriti mogućnost da se državno zemljište ne prodaje već se prioritetno daje u dugogodišnji zakup proizvođačima kojima je poljoprivreda osnovna djelatnost. U dosadašnjoj praksi raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem ima dosta nezadovoljnih, upravo onih koji se javljaju na natječaje, a da ima i različitih pristupa ja ću vam reći ministre na primjeru ovih dana općine Dragalić koja je raspisala natječaj za kupnju, za prodaju odnosno zakup oko 600 hektara zemljišta. Pokazali ili donijeli su mi ljudi tekst natječaja u kojem je trebalo ako si se natjecao uplatiti i 10% jamčevine. U međuvremenu kažu da su natječaj poništili, a već više od mjesec dana kako je natječaj poništen ljudima nije vraćena jamčevina. Dakle, to je nešto što je, ja ću vam dati i taj natječaj pa ćete vidjeti. Smatramo da programe raspolaganja državnim zemljištem treba činiti u suradnji s lokalnim jedinicama i agencije. Dakle, agencije i lokalne jedinice ili obrnuto na temelju utvrđenih kriterija koji osiguravaju dobro korištenje zemljišta. Posebno ukazujemo da se državno zemljište daje u zakup, odnosno prodaje već 18 godina, a nemamo podatke koliko je sredstava po tom osnovu naplaćeno i za koju su namjenu utrošena. Uplatom u proračun i to na tri razine, u lokalni, regionalni i državni gubi se njihova namjena, a smatramo da ta sredstva trebaju u cijelosti biti korištena za poboljšanje zemljišne politike kroz okrupnjavanje posjeda i to različitim agrotehničkim mjerama kao najpovoljniji ... [[Govornica se ne razumije.]] kroz eventualnu izgradnju kanalske mreže i druge namjene za povećanje boniteta zemljišta. Dobra iskustva u tome je imala Republika Slovenija. Za takvu svrhu potrebno je da se sredstva prikupljaju na poseban račun koji bi upravljala na primjer agencija koja bi trebala za to biti kadrovski bolje osposobljena. Ostaje konstatacija da uz određene pozitivne pomake u izmjenama i dopunama zakona zapravo su nam najproblematičnije odredbe koje govore o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta u građevinsko zemljište. Ozbiljne primjedbe izrečene su i kroz ovu raspravu, ali i kroz različite građanske udruge. Prenamjena zapravo, poljoprivrednog zemljišta bi trebala biti u interakciji lokalnih i državnog interesa. Tako na primjer u Francuskoj prenamjenu poljoprivrednog zemljišta odobrava tročlana komisija koju čine predstavnici lokalne samouprave, predstavnik države i Agencije za poljoprivredno zemljište. Predsjednik je uvijek poljoprivrednik iz područne poljoprivredne komore. Oni tada procjenjuju društveni interes, odnosno korist pri takvoj prenamjeni. Mislim da bi trebalo koristiti pozitivna iskustva drugih i da bi možda bilo dobro da ako već nećemo prihvatiti da ovaj zakon ide u još jedno čitanje da pripremimo koncept novog Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji bi uvažio sve ove primjedbe koje smo do sada izrekli. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak gospodin Damir Kajin.
Da, još jedanput ću reći za razvoj apsolutno sve. Ako netko želi uložiti jedan ili dva milijuna kuna, zaposliti 2 ili 3 radnika treba mu sve omogućiti kao i onome koji želi zaposliti investirajući 10 ili 20 milijuna kuna, 100 ili 120 radnika. Čak i nekretninu mu za ništa dati, jer bez toga ćemo propasti. Jer te investicije zapošljavaju građane Republike Hrvatske ne Marsa, pune proračun Republike Hrvatske, a ne neke Tunguzije ili ne znam koga. Međutim šta se dešava kada se već govori o niskoj cijeni poljoprivrednog zemljišta recimo u Istri? Cijena u Luxembourgu jednog kvadratnog metra poljoprivrednog zemljišta je negdje oko 11, 12 eura. U Lombardiji, u Porušci, u Benetu između 5 i 7 eura. U Istri u jednom trenutku pred godinu, dvije dana cijena poljoprivrednog zemljišta bila 14 eura dok je drugdje u Hrvatskoj bila nula dva ili nula tri eura. Zašto? Zato jer su pojedinci, evo tu mogu reći pa i oko Končara itd. nabijali cijene. S jedne strane su pomagali ljudima koji su prodavali. Ali su strašno s druge strane pogodili one druge koji su kupovali ne da bi špekulirali, nego da bi okrupnili posjed itd. jer su morali na kraju porez na promet tih nekretnina plaćati ne po kupljenoj cijeni 4 ili 5 eura, nego po 14 ili više eura. Jasno je da nema poljoprivrednika bez zemljišta. Treba im prodati, ali opet ne omogućiti da se državnim trguje. Ali isto tako treba omogućiti i posjednicima poslovnih prostora da i oni kao poljoprivrednici do istih dođu jer nema obrtnika bez poslovnog prostora kao što nema seljaka bez zemlje.
Hvala. Potpredsjednik Vlade i ministar gospodin Petar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnici. Uvažena gospođo zastupnice u dobroj volji prihvaćam ovaj dio vaše rasprave i dozvolite da kažem par pojašnjenja. Uredbe koje je suspendirao Ustavni sud one automatizmom više nisu sastavni dio zakona i iz tih razloga ih mi nismo posebno naglašavali i posebno ukidali. Što se tiče utroška sredstava postoji Pravilnik o korištenju sredstava od zakupa prodaje i dugogodišnjeg zakupa radi se o strogo namjenskim sredstvima i pravilnikom je regulirana namjena zašto se smije trošiti sredstva od raspolaganja, koja nastaju po osnovi raspolaganja i trajnog utvrđenja poljoprivrednog zemljišta. Što se tiče nadležnosti, Općina Dragalić kao jedinica lokalne samouprave je ta koja raspisuje natječaj. Ona isto je tako ta koja utvrđuje, koja naplaćuje jamčevinu i ukoliko ovdje se ne radi, nijedno tijelo državne uprave ni ministarstvo nije poništilo javni natječaj nego je općina sama poništila javni natječaj i općina je dužna vratiti isplaćenu jamčevinu. I mislim da treba i slažem se da treba uputiti kritiku onima koji drže novac od poljoprivrednika koji su se javili na natječaj, koji su platili jamčevinu i kojima ta jamčevina nije vraćena i mislim da to nije dobro. Ja evo koristim prigodu da isto kažem da je to obveza i nadležnost jedinice lokalne samouprave i da izvole vratiti potencijalnim zakupoprimcima da vrate financijska sredstva koja su dana po osnovi jamčevine. Kad govorimo o ovom pravilniku naravno da su kao što sam rekao strogo namjenska sredstva i sredstva moraju biti vraćena u poljoprivredu i ona jesu iz ove namjene o kojima ste vi govorili. S druge strane, želim naglasiti i velike zahvate koje je država provodila u zadnjih 4, 5 godina poglavito na uređenju detaljne kanalske mreže. Taj segment nažalost koji je bio u nadležnosti posjednika ili korisnika poljoprivrednog zemljišta u jednom dužem vremenskom periodu nije na adekvatan način odražavan i upravo neodrživost i neuređenost detaljne kanalske mreže je u velikoj mjeri bila razlog određenih šteta na poljoprivrednom zemljištu, bila razlog neadekvatnog korištenja određenog dijela poljoprivrednog zemljišta i samim tim nečinjenja dobro poljoprivredi. I evo, ja još jednom ovdje želim kazati da je za nas ovaj zakon vrlo bitan, da smo u ministarstvu dugo i intenzivno radili na ovome zakonu. Uvažavamo činjenicu da možda u potpunosti nismo sva rješenja na pravi način riješili, uvažavamo i činjenicu da ima i određenih nomotehničkih rekao bih propusta, ali isto tako držimo da se to može popraviti i da će biti popravljen i da će biti uređen i sa određenim dijelom amandmana kojeg ćemo mi kao predlagači biti spremni prihvatiti. I ja evo još jednom naglašavam i potrebu donošenja ovoga zakona mislim da bi dosta u vremenu izgubili kada bi išli u još jedno čitanje, poglavito u ovome dijelu vezano za razvoj određenih gospodarskih projekata koji su, usuđujem se kazati, čak dobar dio tih projekata je i od interesa razvoja RH. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka. Prvo gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Naime, iako ispravljam netočni navod počinjem sa time da zaista je točno da je Ustavni sud stavio van snage članak 15. i 16., ali to ne znači da ne treba dalje postupati kao što ste vi rekli ministre. Mi moramo ovim zakonom propisati što sa privatnim poljoprivrednim zemljištem ukoliko je ono zakorovljeno, ukoliko se ne održava u plodnom stanju i ukoliko čini štetu susjednim parcelama. Mi smo za Jugoslavije imali zakon koji je definirao da ako 30.04. imate kukuruzovinu nepožnjevenu da inspektor može postupati. Danas moramo isto imati načina da ukoliko se ne održava takvo zemljište u plodnom stanju da postoje kazne, da to mora biti propisano i da mora se vidjeti način na koji će se to riješiti, da se ne čini šteta. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak, gospodin Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Gospodine ministre govorite o tome da su sredstva prikupljena programom raspolaganja strogo namjenska sredstva. Ovdje kako ste vi predložili izmjene članka 44. zapravo se govori o legalizaciji pljačke. Ja vas pitam kako je moguće da vi u trenutku kada saborska tri odbora, jučer se to dogodilo, imaju tematsku sjednicu o povratu imovine zemljišnim zajednicama vi predlažete, vi imate snage predložiti da se ta imovina zamrzne na 50 godina, odnosno da se daje u zakup na 50 godina. Otkud vam moralno pravo ono što je opljačkano '47. godine na 50 godina davati špekulantima u najam? To treba hitno vratiti onima čije to je, a ne ovu državu temeljiti na pljački.
Ispravak, gospodin zastupnik Zoran Vinković. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Izvolite zastupniče.
Pa evo ove ispravke ne treba shvatiti kao političku borbu nego jednostavno namjeru da se ovaj zakon poboljša jer bez obzira na to tko što i kako tvrdi stanje u poljoprivredi, ali i u hrvatskom gospodarstvu nije ni bajno ni dobro. I upravo stoga smatram da treba i dati veću ovlast jedinicama lokalne samouprave i ovaj Zakon ne rješava, a to, jer vjerujem da gospodin ministar ima sada sastanak sa udrugama obiteljskih gospodarstava u Ministarstvu obzirom da sam dobio takvu informaciju, uopće nema članka koji je vezan za zemljište od posebnog interesa za jedinicu lokalne samoupravi koji je sastavni dio programa raspolaganja. Podsjećam da su mnoga ta zemljišta ne samo u Slavoniji nego i diljem Hrvatska ušla u prostorne planove, generalne urbanističke planove i gdje će se desiti ta određena prenamjena prostora ali ja još uvijek tim zemljištem raspolaže, Vlada Republike Hrvatske i to zemljište potpisuju se ugovori isključivo tamo gdje je HDZ na vlasti. I na taj način Vlada sprečava razvoj drugih krajeva. To je činjenica gospodine ministre i zbog toga tražim upravo da se Ministarstvo poljoprivrede kroz, jer daje suglasnost na program raspolaganja da vrati upravo tu odredbu koja je bila prije da je Ministarstvo to koje daje suglasnost kroz program i na to zemljište.
Sada ćemo prekinuti, ne može jer je već prešlo.
Evo zaključit ću sada, ako netko želi graditi golf i ako netko želi prenamijeniti poljoprivredno zemljište on mora to i platiti. To je oduvijek bilo.
To je rasprava. Ovako, sada ćemo prekinuti sjednicu i nastaviti u 15 sati. Prvi je Klub IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin, pa Mile Horvat itd. Hvala lijepa i prijatno.
Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem Sabora. Rasprava po klubovima. U ime kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo zastupnici, vas 4, 5 koliko vas je ovdje, tajniče i 3 zastupnice. Sada smo isto malo prije razgovarali o toj politici uvoza ili izvoza svejedno. Jasno ako želimo izvoziti moje je sud da moramo isto tako dopustiti da se nešto uvozi. Ne može se Hrvatska normalno tu zatvoriti. Ali se stvarno s druge strane postavlja pitanje kako smanjiti taj enorman uvoz i kroz tu politiku smanjenja uvoza naprosto potaknuti domaću proizvodnju. To možda netko će reći ovisi "domoljublju", oni drugi koji rade za 2 ili 3 tisuće kuna plaće ili penzije govore o politici cijena pa ono što im je jeftinije to će kupovati. Oni treći govore o poreskoj politici i tome slično. Ali kada govorimo o Jadranu onda morate imati naprosto na umu činjenicu da su stranci de facto preuzeli dobar dio hotelske osnove RH. I sada velike kompanije, vode ili privatni investicijski fondovi npr. grofa Eltza koji ima jednu Rivijeru koji sada kupuje ne znam dolje hotele po Dubrovniku itd. od Štroka koji isto tako ima svoje sjedište kompanije u Engleskoj, pa Lukšić grupa koja raspolaže sa Plavom lagunom koja ima sjedište u Čileu, pa Zagrebačka banka koja ima Istraturist ali iznad nje stoji Unicredito iz Italije ili Rima itd. tako da se toj politici smanjenja uvoza preko tih privatiziranih tvrtki teško može doskočiti. S druge strane veliku odgovornost imaju i naši menadžeri na čelu tih tvrtki su Hrvati menadžeri ali znate i oni između vlastitih bonusa s jedne strane i patriotizma i koristi za RH prije će izabrati ono što nosi neku dobit bilo njima, bilo njihovim obiteljima. Što se tiče samog ovog zakona, vidimo da je zakon u ovom obliku usvojen prije dvije godine. I ja se isto pridružujem svima onima koji misle da taj zakon treba ići u drugo čitanje. Malo prije su neki spominjali ove reakcije javnosti koje je na neki način protiv ovakvih izmjena zakona i doista može se dogoditi relativno brzo da ovaj zakon slijedi sudbinu Zakona o golfu kojeg je premijerka najavila "ukinuti" za neko vrijeme. Gdje je problem temeljni ovoga zakona? Što su neki poljoprivrednici relativno jeftino dolazili do poljoprivrednog zemljišta, a sada bez ikakvih rokova, odgoda promjene zakonodavac im omogućuje ne samo prenamjenu nego i ustupanje trećim osobama. Ono što je sigurno ključ ovog zakona određeno je na str. 1. u ocjeni stanja i osnovna pitanja koja se trebaju riješiti, pa se ovdje doslovce kaže citiram: "da predloženim izmjenama i dopunama odredbe članka 25. usklađene su sa navedenim odlukama Ustavnog suda na način da za poljoprivredno zemljište koje se na dan stupanja na snagu predloženih izmjena i dopuna zakona nalazi izvan granica građevinskog područja koje je nakon izmjene prostornog plaća obuhvaćeno granicama građevinskog područja mijenja se visina naknade za utvrđenje promjene namjene sa 50% na 5% odnosno sa 100% na 10% za osobito vrijedno i vrijedno obradivo poljoprivredno zemljište" itd. Ono što je zasigurno bilo do sada da se omogući poljoprivrednicima da kupe državno zemljište. Ja osobno smatram da je ta politika iako bih se uvijek radije zalagao za zakupe, koncesije i sl. o.k. to je uredu. Zašto? Zato jer nema poljoprivrednika bez zemlje. Poljoprivrednicima je zemljište potrebno, zašto ga moraju imati u vlastitom vlasništvu? Da bi mogli doći do kredita, da bi mogli to zemljište založiti, dati ga vis a vis neke hipoteke, da bi preko toga mogli doći do nekog poticaja, subvencije i tome sl. Međutim, ta prenamjena zemljišta u cilju prodaje je nešto drugo. Tu se gubi onaj karakter poljoprivrednika i mislim da u tom slučaju pod onim kondicijama pod kojima je netko došao do zemljišta trebao bi to zemljište vratiti državi, a ne da pojedincima omogućujemo da sa državnim trguju i da se enormno de facto u nekim krajevima RH preko noći znači i obogati. Međutim, kada već govorimo o tome da poljoprivrednik može doći do zemljišta, mislim da je problem i u tome što svi građani ove zemlje nisu u jednakopravnom položaju. Znači, rekoh poljoprivrednik može doći do državne zemlje, radnici su mogli otkupiti za ne znam 6, 7, ili 8 tisuća maraka, '91. druge godine stan, politička kasta do '90.-te ili nakon '90.-te mogla je steći vile, tajkuni su došli do tvornice, PIF-ovi su došli do hotela, stranci su kupili Telekomunikacije, banke, Mađarima smo prodali INA-u, što ja znam, kroz denacionalizaciju vraćamo imovinu koja je nekima nacionalizirana tamo '45. ili '50. godine, ali jedini koji u ovoj zemlji ne mogu doći do ničega pa čak niti do poslovnih prostora u kojima rade 30, 40 ili 50 godina to su naši obrtnici, naši trgovci, naše zanatlije i mislim da to nije fer. Ako nema poljoprivrednika bez zemlje, jednako tako nema niti obrtnika niti trgovca bez poslovnog prostora i mislim da bi taj zakon koji je bio ako se ne varam u prvom čitanju u ovom Saboru također trebao doći na dnevni red i o njemu bi trebalo u najmanju ruku progovoriti. Poljoprivreda, mnogi su govorili, je na niskim granama, takvima kakvima je, bez obzira što država silne novce ulaže za te potrebe, ako se ne varam na godišnjoj razini negdje oko 3,5 milijarde kuna različitih poticaja ili subvencija. Danas sam negdje pročitao, možda je to bilo u Vjesniku, gospođa Pusić je to rekla, da iz nekih europskih fondova za poljoprivrednu namjenu uspjeli smo povući svega 4,9%, na onoj drugoj strani Vjesnika. Ono što sigurno isto tako zaslužuje da se komentira to su ovi najavljeni prosvjedi poljoprivrednika 15.7. Ja bih im rekao nemojte to činiti, nemojte traktorima na more kako su oni najavili da će nam se dogoditi jer u sezoni treba zaraditi novac da bi se moglo u 9., 10., 11. mjesecu dijeliti subvencije bilo za poljoprivredu, brodogradnju svejedno ili koristiti za neke druge namjene. U zadnjih recimo 10-tak godina 30, 40 milijardi kuna državnog novca, poticajnog novca ili novca iz formi subvencija išlo je za poljoprivredu. Efekt je skroman kao i u brodogradnji, istina neki ministri svake godine povećaju posjed za 5 hektara što je u redu ajde, ali zašto isto tako recimo kad govorimo o tome taj neki obrtnik ili zanatlija ne bi pod sličnim kondicijama mogao doći u posjed recimo prostora u kojemu radi. Ključ ovog zakona je smanjenje ovih naknada sa 50 na 5%, odnosno sa 100% na 10%, članak 9. strana 5, znači prenamjena se smanjuje. Bilo bi logično da se smanji po mom sudu za poljoprivredne objekte pa i na nulu ako je potrebno. Bilo bi normalno da se sve bespravno što je moguće uklopiti u prostorne planove legalizira, nije bitno od Jadrana gore do Drave, od Dunava do Dragonje, jasno uz neko plaćanje naknade itd. Priče o nekoj možebitnoj urbanizaciji slažem se možda i stoje, svaki zakon se za nekoga donosi, to je jasno, vrijeme će pokazati za koga se donosi ovaj zakon. Međutim, još jedanput kažem, osnovna zamjerka je u tome što možemo kupiti, ne možemo mi kupiti ali netko kupuje državno i sad se može preko noći bez ikakvih ograda naći u situaciji da ono što je kupio za 1 ili 2 kune preproda možda za 30, 40, 50, šta ja znam koliko eura, a da de facto na to pitanje da li će platiti neku rentu ili nešto slično, te iznenadne bogom dane zarade. Ono što isto bih javno rekao čitajući ove polemike pojedinih udruga građana, zelenih stranaka itd. Ne treba se plašiti nekog građenja, daj Bože da se u ovoj zemlji gradi. Rekoh, tamo negdje 2008. godine 50 milijardi kuna se vrtilo u građevinskim poslovima, prošle godine samo 30 milijardi kuna. Pitanje je koliko će ove godine, možda i manje. A što to znači, da smo u nekoliko zadnji godina u graditeljstvu izgubili 50-tak tisuća radnih mjesta. Samo na onoj razlici od 30 do 50 milijardi, onih 20 milijuna kuna koje se nisu realizirale država je izgubila oko 5 milijardi što poreza na dodanu vrijednost, doprinosa, šta ja znam čega sve ne i razumljivo da moramo shvatiti da bez da se radi nema niti razvoja i zato ne treba nitko biti zabrinut ako se gradi. Danas bi trebali biti možda zabrinuti kada vidimo da imamo ne znam koliko, negdje sam čuo 30 tisuća možda neprodanih stanova u Zagrebu, 10-tak tisuća možda u Istri, u Primorsko-goranskoj, Dalmatinskoj županiji također u svakoj po 10-tak tisuća. Znači danas bi trebali biti zabrinuti za te ljude koji možda ne mogu prodati, ne možda nego ne mogu prodati te stanove koji ne mogu recimo vraćati kredite, koji ne mogu plaćati kooperante, koji će preko noći bez svega toga ostati. Sad se vode čak i polemike oko ponovnog poreza na imovinu. Oprezno i sa time jer zahvaljujući, koliko god da je bilo loše ali nešto je bilo i dobro, uređenju do '90.-te godine pa negdje oko 90% ljudi u Republici Hrvatskoj danas posjeduju, punoljetnih jasno, svoj stan ili imaju neku imovinu. U jednoj Njemačkoj svega 60% građana ima svoj stan u svom vlasništvu, u Italiji isto tako oko 60%. U Hrvatskoj znači tih oženjenih, obitelji itd. ima do 90% njih u svom vlasništvu neki stan ili kuću ili su naslijedili neko imanje itd., itd. Ovaj zakon neće ništa dramatično promijeniti. Daj Bože da se nešto promijeni, da se počne graditi, da preko noći budemo svjedoci jednog investicijskog buma iako rekoh sumnjam da će se to dogoditi. Bez obzira na sve, bilo bi dobro da zakon ide u drugo čitanje i da se uklone bilo kakve raspre, da se istim bilo kome pogoduje. Prije sam govorio, doduše sa mjesta, taj jedan problem koji je možda bio tipičan samo za Istru, poglavito zbog špekulacija kad je riječ o nekretninama gdje se poljoprivredno zemljište kod nas prodavalo za 14 eura po kvadratnom metru. To je bila službena cijena Republike Hrvatske ili nadležnog ministarstva. U Lihtenštajnu to je bilo 11 eura, u jednoj Lombardiji, Bavarskoj itd. 5 do 7 eura što će reći da oni koji su normalno željeli kupiti nešto, trgovati nečim, nisu mogli naprosto u tome sudjelovati, da su mogli sudjelovati samo špekulante. I članak 16. to je prvenstvo kupnje, vrlo kratko. Po meni kad je riječ o prvenstvu kupnje da sada ne citiram morao bi imati posjednik. Nemojmo ovdje namještati nekim pojedincima da mogu doći do pod navodnicima tuđeg zemljišta jer ćete posvađati prijatelja, susjeda protiv susjeda, selo sa selom, rodbinu unutar te neke fameje ili obitelji i omogućiti da netko sa strane stekne nešto što je netko 30 ili 40 godina držao u posjedu, obrađivao itd. Ako je netko to imao u posjedu 20, 30, 40 godina jasno da bi on trebao doći u priliku, državno se ne može steći ... [[Govornik se ne razumije.]] to je jasno da isto kupi po zakonskim normama i da ima prednost pred bilo kim drugim, a ne da mu netko drugi vis a vis ovih uvjeta koje ovdje zakonodavac navodi u članku 16. može preoteti nešto s čime se je on identificirao, nešto s čime se identificira cijela njegova obitelj [[Upadica Jarnjak: Privedite kraju.]] Sve u svemu mislim da bi bilo dobro da zakon ide u drugo čitanje.
Hvala lijepa. U ime kluba SDSS-a uvaženi zastupnik Mile Horvat. Ispričavam se. Jedan ispravak, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin je netočno rekao da su svi poljoprivrednici relativno jeftino dolazili do poljoprivrednog zemljišta. To je netočno jer ste i sam rekli da svi nisu poljoprivrednici u jednakopravnom položaju. Kod mene konkretno poljoprivrednici nikako ne mogu doći do jeftinog poljoprivrednog zemljišta. Itekako je skupo i u tom smislu i njihovi napori za konkurentnu poljoprivredu izazivaju još veće poštovanje. Ali mi je drago čuti od vas ovako razumljive tonove. Očigledno možda kamere prije podne čine svoje ili zato što danas štafeta dolazi u Beograd, pa ako je vrijeme imate još vremena pa ćete stići.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Ja nisam nikad trčao štafetu, ali ja znam da si je ti uvijek redovito dočekivao. Možda iz toga jer si morao. Što si osobno mislio ne znam. Ali znam da si na svakom sletu u ... [[Govornik se ne razumije.]]
Gospodine zastupniče u čemu je povreda Poslovnika?
Nisu svi jasno dolazili.
U čemu je povreda Poslovnika?
... [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Nema. Ne, ne, ne. Ovaj puta nećete. Uvaženi zastupniče niti 209., niti 214. nema nikakve veze. Hvala lijepa. Gotovi ste. Idemo dalje sa raspravom. Na redu je klub SDSS-a. U ime tog kluba uvaženi zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Tema poljoprivrede i naročito segment raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u okviru poljoprivredne politike je stvar koja je uvijek vrlo dobar ... [[Govornik se ne razumije.]] za raspravu. Dakle, jedna vrlo široka tema o kojoj vjerojatno svatko tko ima učešće, uzme učešće u takvoj raspravi ima svoje viđenje problema i viđenje stanja danas u poljoprivredi. Za nas je ta tema posebno interesantna, a naročito je interesantna za područje posebne državne skrbi zato što bi ona trebala sa jednim racionalnim provođenjem trebala bi praktično kompenzirati onu štetu u smislu izgubljenih radnih mjesta koja je nastala nakon privatizacije kombinata, ukidanja zadruga, po našem mišljenju ukidanja vrlo jakih kooperacija, kooperativa itd. Dakle, analizirati zakone, ovaj pa i svaki drugi koji se često nađe kao sistemski zakon pred nama je prilika da se da i ukupna ocjena stanja nekakvih društvenih odnosa vezanih za tu temu koju ti zakoni reguliraju. Ja ću reći samo rečenicu uvodno. Dakle, zemljište je u jednom trenutku bilo najatraktivniji interes pojedinog dijela društva i to po onoj logici sad je prilika da se uzme zemlje i pitanje kad će te prilike više da se ponove. I tako su se mnogi sudionici u tim postupcima i ponašali. Interes je za otkup zemljišta, odnosno program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem bio gotovo kao interes u privatizaciji, a uostalom ovdje se i radi o jednoj vrsti privatizacije općeg društvenog bogatstva. Zato i je takav interes za tim procesom. U samom obrazloženju zakona predlagatelj je naveo pet do šest jakih argumenata što ga je opredijelilo da ide u izmjene zakona. Ja ih ovdje neću nabrajati, ali uvažavamo da su to na neki način od strane predlagatelja uočene da tako kažem neuralgične tačke cijelog toga procesa. I ovim izmjenama koje se ovdje, izmjenama Zakona o poljoprivrednom zemljištu i instaliranjem određenih rješenja novih i korekcijom starih rješenja se vjerojatno želi u skladu sa nekakvim iskustvom u dosadašnjem provođenju programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem malo stvar korigirati, usmjeriti ka nekakvim boljim rješenjima. Da li se upravo ovim prijedlozima izmjena to uspjelo ili ne ja ne znam. Rasprava će ova pokazati. Ali ću ja uglavnom proći kroz nekoliko članaka koji mi se čine ovako autentičnima za raspravu pa ću reći svoje mišljenje o njima. Člankom 9. je definirana smanjena naknada za promjenu zemljišta. To je taj famozni članak o kom se toliko polemizira i ovdje u ovoj sabornici a i u javnosti ima oprečnih mišljenja. Ja o tome neću polemizirati. Ja ću samo reći da mi mislimo da u svom konceptu, osnovnom konceptu smanjenje naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta može da bude stimulativno i treba da bude stimulativno. Jer bi u niz rasprava kad smo govorili o gospodarskom razvitku smo došli do činjenice da previše toga opterećuje cijenu gradnje, investicije itd. Dakle, i tu ću stati jer nije teren koji previše poznajem. Ali jedan opći stav je da tu cijenu investiranja treba pojeftiniti, između ostaloga i sa kategorijom smanjenja naknade za prenamjenu zemljišta. No, isto tako izražavam određenu bojazan da i mislimo da se ovim isto tako otvaraju i stvaraju prilike za određena mešetarenja koja će biti neminovna u sferi trgovine s ovim zemljištem. Dakle, ja vjerujem da je i predlagatelj toga svjestan i da nikad nećemo stvoriti idealnu zakonsku normu na način da tu vrstu mešetarenja eliminiramo. Zato izražavamo sumnju da ćemo mi sa ovim zakonskim prijedlogom moći kontrolirati upravo negativne efekte ove odredbe i moguća mešetarenja i ovdje smo vrlo oprezni kod analiziranja ovakvog zakonskoga prijedloga, odnosno rješenja. U članku 16. to je na neki način vrlo bitan članak za nas. Ne zato što je on strukturiran tako da govori o proširenim uvjetima za prvenstvo kupnje nego zato što iz njega proizlazi u praksi i niz različitih negativnih posljedica u procesu provođenja samog programa raspolaganja zemljištem. On je za nas, taj članak dakle, elementi toga članka su za nas racio legis cijelog zakona. Ovdje bih ja rekao, pozvao bih se na jedan primjer iz prakse koji se desio nedavno, a on se desio u Općini Trpinja. Dakle, Općinsko vijeće je sukladno zakonskim ovlaštenjima donijelo odluku da u programu raspodjele zemljišta to uradi na neki način pravično, po njihovom viđenju pravično i korektno i u odnosu prema koncesionaru i u odnosu prema samom selu, da kažem tako kao zainteresiranim za onaj drugi dio zemlje. Dakle, koncesionaru su tom svojom prvobitnom odlukom oni dodijelili 1680 hektara, a selu su dodijeli 1650 hektara. I stvar bi bila tu u redu i korektna da se nije desio nenadani obrat u nekih 10 dana, koncesionar na razne načine, da ne prepričavam kakve, ali uradi određenim članovima vijeća pogodnosti i ti članovi vijeća promijene svoje mišljenje, stvori se druga većina i vijeće vrlo brzo promijeni tu svoju odluku na način da koncesionaru dodijeli još 1000 hektara zemlje na ovih 1680. A selu, dakle cijelom selu, odnosno cijeloj općini koja broji 5 sela ostaje na raspolaganju 650 hektara zemlje. Ja ovdje neću reći, neću kvalificirati ovakvu jednu gestu. U svakom slučaju ovo graniči i sa ocjenom o moralnosti, graniči i sa ocjenom o zakonitosti ovakvog jednog ponašanja, ali je činjenica da je to selo jedno, to selo, ta općina zajedno sa nekoliko okolnih općina jedno od najrazvijenijih i agrarnih i stočarskih općina u RH. I naravno da su ti ljudi imali pravo da očekuju da kao i svi ostali u svim ostalim dijelovima RH učestvuju u okrupnjavanju svojih obiteljskih poljoprivrednih gazdinstava. Zato su se i pripremili, oni su se i modernizirali, ušli u određene kredite računajući da će u ovom krugu raspolaganja zemljištem moći okrupniti svoje posjede. I za njih je to krupan posjed, odnosno mogućnost da kupe zemlju modus vivendi na tome području. Prema tome, ono što je za nas neprihvatljivo je ovakav način ponašanja. Ovakva stvar se desila i prije par godina i u Općini Jagodnjak gdje je isto tako na određeni način manipulacijom instituta raspolaganja poljoprivrednim zemljištem selu uzet značajan dio zemljišta, a dodijeljen je jačem koncesionaru. U svakom slučaju ovo nije logika zakona, ovo nije intencija zakonodavca, ovo je suprotno od onoga što smo mi sa programom raspolaganja poljoprivrednog zemljišta htjeli postići. U članku 20. se govori o zakupnini, utvrđuju se nove, uređuju se novi roku za zakupninu i ono je u redu, međutim ja ću i ovdje reći da još uvijek imamo pogotovo na istočnom dijelu RH situacije da koncesionari plaćaju 280 kuna godišnje koncesijske naknade po hektaru zemlje. Kad to preračunamo, dakle nećemo izvlačiti posebno matematiku, ali moram reći da na ovaj način ako usporedimo da je osnovna zakupnina bila 860 kuna po hektaru za sve ostale moramo reći za koliko je sredstava, izvornih sredstava zakinuta lokalna, zakinut proračun lokalne samouprave naplaćujući ovakvu koncesijsku naknadu. U članku 21. govorimo o uređenju o tzv. "pašnjačkim zadrugama", o načinu kako će grupa stočara eksploatirati na jedan zajednički kolektivni način pašnjake u vlasništvu države. Ideja možda nije loša, međutim ako se iščitava doslovno ono što je zakonodavac ovdje predvidio, da se te pašnjačke zajednice moraju organizirati kao poljoprivredne zadruge ja postavljam pitanje da li se ovdje mislilo na oblik organiziranja poljoprivredne zadruge sukladno Zakonu o poljoprivrednim zadrugama koji smo nedavno ovdje imali na raspravi, a to znači da će se u tu pašnjačku zajednicu morati udružiti najmanje 7 ljudi, da će morati imati svoj temeljni kapital, da će biti ta zadruga, odnosno zajednica pravna osoba, da će imati svoj žiro-račun, odgovornu osobu, svoj završni račun i sve to skupa što nosi pravni oblik poljoprivredne zadruge. Moguće da je i to neke rješenje za budućnost, međutim ja ovdje postavljam jedno logično pitanje – kako ćemo mi našim ljudima u Lici sa jednom tradicijom drugačijeg korištenja pašnjaka i sa strukturom stanovništva koje imamo danas na terenu reći ne, vi ne možete koristiti pašnjake dok se ne organizirate kao zadruga, kao pravna profitna ili neprofitna organizacija. Prema tome, to je neka stvar o kojoj bi trebalo razgovarati kao rješenju. Nejasna je ovdje isto tako i uloga Poljoprivredne komore. Dakle, njezin zadatak, odnosno njezino ovlaštenje da ono organizira takve vrste zajednica, odnosno zadruga. Isto tako je potpuno prihvatljiv za nas i komentar jednog od kolega koji je rekao, koji je postavio pitanje zašto se u jednoj jedinici lokalne samouprave može organizirati isključivo samo jedna takva zajednica? U članku 28. ste predvidjeli niz elemenata za raskid ugovora o zakupu. Ovo mislim da je vrlo dobro rješenje. To smo trebali imati kao zakonsko rješenje i prije jer upravo ti pobrojani elementi kao razlozi za raskid su i životne situacije koje se dešavaju danas i koje su se dešavale dosad. Dakle, ovdje se i dalje zemljište davalo u podzakup iako je to zakonom bilo zabranjeno. Davalo se u podzakup vrlo jednostavno zato što su veliki koncesionari ili veliki zakupci kroz poticaje koje je država plaćala vrlo lako i vrlo jednostavno isplaćivali nekome zakupninu. Prema tome, svi su bili zadovoljni i ovi koji su na indirektan način povećali svoje površine došli do više hektara i oni koji su te hektare dobili vrlo jednostavno i sada su ih naplatili i to traje tako godinama a sve u svemu zaobilazi se osnovna zakonska odredba koja kaže da je zabranjeno to zemljište davati u podzakup. Isto tako bez obzira na zabranu prodaje takve vrste zemljišta narednih 10 godina a zemljište se prodaje. Pravna forma kako se to radi nije mi poznata ali mi je poznato da se zemljište koje je u otkupu, zakupu, prodaje i vrši se pravni promet. Gospodarski program na koji se ovdje pozivamo je trebao u svojoj osnovi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem biti osnovni element, osnovna mjera po kojoj smo trebali procjenjivati kako će u budućnosti biti raspolagano tim zemljištem, i namjenu toga zemljišta i efekti koji se time postižu pa čak i broj zaposlenih koje ćemo angažirati itd. Na žalost taj gospodarski program se sveo ovog trenutka na puku formu, na jednu deklarativnu činjenicu u zakonu, niti se danas na terenu kontrolira da li se on izvršava, često imamo pojavu da se radi sasvim suprotno od onoga što je programom bilo u prvi puta ponuđeno kada smo išli na natječaj za kupovinu određene zemlje. Prema tome, ovdje bi u svakom slučaju trebalo koristiti klasična prava iz obveznih odnosa, obveze iz ugovora obavezuju ako smo se na nešto obavezali, potpisali, onda svako kršenje tih vrsta obveza bi trebalo biti vrlo jednostavan odnos za raskid tih ugovora. U članku 50. vi ste predlagatelj ovdje definira niz stvari, niz poslova, nadležnosti koje se dodjeljuju Agenciji. Između ostaloga ukidaju se uprava za poljoprivredno zemljište unutar resornog Ministarstva, daju se određena ovlaštenja Agenciji pa čak u jednom trenutku smo dali ovlaštenja da ograničava promet privatnog vlasništva, pitanje samo jesmo li time prepustili poljoprivredu, politiku u ruke Agencije, odnosno da li će ta agencija koja je ovdje ovako koncipirana biti u stanju da se bavi sa svim ovim problemima i nosi poljoprivredu ovako kako se ovdje očekivalo. Hvala.
Hvala. I u ime Kluba nacionalnih manjina uvažena zastupnica Zdenka ČUhnil. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Predlagatelj ovog zakona u izmjeni Zakona o poljoprivrednom zemljištu naglašava da će se izmjenama i dopunama ubrzati privatizacija jednog od najvrednijeg prirodnog resursa u cilju boljeg gospodarskog oporavka, veće zaposlenosti, bržeg i boljeg stavljanja u funkciju poljoprivrednog zemljišta. NO, to isto smo rekli prije godinu dana, kada smo godinu dana star zakon već nakon godinu dana mijenjali i moram reći da tako to ide gotovo 20 godina. Naime, 20 godina nakon od donošenja prvog Zakona kojim je zemljište koje je bilo definirano kao društveno vlasništvo potezom pera postalo državno a da se nije znalo niti koliko toga zemljišta ima, u kakvom je stanju zemljište i koja mu je namjena. Danas ako ništa drugo zaista smo napravili korak u smislu definiranja načina raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države na način da znamo da je za prodaju namijenjeno 220 tisuća hektara no na žalost, u tih 20 godina odnosno danas prodano je svega 25%, za zakup je namijenjena 131 tisuća hektara u zakupu je samo 70%. Za dugogodišnji zakup rezervirano je odnosno 132 tisuće hektara dakle u zakup svega 57%. Još više zabrinjava činjenica da do sada broj zaključenih ugovora pokriva tek 50% ukupnog fonda tog državnog zemljišta. Jednako tako za povrat, ostalo je grubo oko 64 tisuće hektara, odnosno 63 tisuće 999 hektara koje ide i za ostale namjene i zaista nakon dugo vremena bilo bi zanimljivo čuti koliko je do sada vraćeno nacionaliziranog zemljišta. Ono što me posebno veseli da nakon 20 godina shvatili smo da površine poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države, komasirane i arondirane ne mogu se cijepanjem usitnjavati i mogu ići u zakup i dugogodišnji zakup. Ja bih čak štoviše naglasila da treba preferirati dugogodišnji zakup jer poznato je da kratkoročni zakupi, da se sa zemljištem ne gospodari a ipak radi se o neobnovljivom resursu. Mi u Klubu nacionalnih manjina uglavnom smo svaki puta i prilikom svake izmjene ovog Zakona i naglašavali da nema Europske zemlje koja upravo u svom vlasništvu nema barem 15 do 20% zemlje za krizne situacije. Da u datom momentu ima mogućnost uzgajati deficitarne proizvode, da ima mogućnost raspolagati s njime putem koncesije odnosno dugogodišnjeg zakupa. Bilo bi zanimljivo čuti koliko je upravo takvog zemljišta već privatizirano, usitnjeno odnosno kolika je učinjena šteta, neću sada govoriti o proizvodnji koja na žalost umjesto da iz godine u godinu raste, ona iz godine u godinu pada, imali smo ovdje danas dosta podataka u kakvom stanju naša poljoprivreda i mene je danas pomalo i ražalostila kad sam čula da naši jedni susjedi izvoze u vrijednosti 2,2 milijarde dolara a da uvoze svega za milijardu odnosno da im je pozitivna bilanca razmjene u poljoprivredi milijardu i 200 milijuna, a njihovi poticaji na 4,5 milijuna hektara su svega 300 milijuna eura. A imaju uspješnu proizvodnju i izvoz. U Ovom zakonu ponovno uvodimo kategoriju zajednički pašnjak koji se definira kao proizvodno tehnološka cjelina za ispašu stoke i peradi. Kolega je govorio o tome da mora biti organizirana kao zadruga, no na žalost zbunjuje jedna formulacija u zakonu koja u zakonu ne bi smjela stajati jer nije pravna forma. Doslovce citiram: "Hrvatska poljoprivredna komora inicira postupak osnivanja pašnjačke zajednice koju ... fizičke i pravne osobe sa prebivalištem odnosno sjedištem na području jedinice lokalne samouprave" itd. DA li onda ovaj Zakon pored zajedničkih pašnjaka poznaje i pašnjačke zajednice, odnosno tko čini pašnjačke zajednice a što se onda odnosi na zajednički pašnjak. Mislim da ovo treba potpuno preformulirati jer zakon ne poznaje inicijative, zakon poznaje konkretno definirana prava odnosno obveze prema određenim institucijama ili pojedincima. Malo je isto tako začuđujuće da iako se radi o novom obliku koji mora biti formiran kao zadruga ili da će to biti zajednica, to morat ćete odgovoriti, da se daje zakup odmah na 20 godina. Nešto što ne znamo kako će poslovati, nešto što ne znamo kako će biti sada u novoj organizaciji, mislim da zakup ne bi smio biti odmah definiran na 20 godina, već možda na jedno kraće razdoblje. Jer netko može uzeti jedna ajde nazovimo zakupac, zadruga, na 20 godina, u drugoj godini, trećoj otići će u stečaj, odnosno neće biti sposoban nositi se sa tim problemom i vi ste mu dali zakup na 20 godina. Možda treba biti u početku itekako osjetljiv. Uz članak 19. na članak 43. prodaja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države, kaže izravnom pogodbom se briše i prelazi u nadležnost povjerenstva Vlade RH za upravljanje državnom imovinom. Možda je to jedna dobra stvar da će to isključivo raditi država, međutim bojim se da će doći do sukoba nadležnosti, jer kako program raspolaganja donosi općina, grad, ima određene planove, već je u postupanju sa tim zemljištem u datom momentu se može uplesti država koja jednostavno slobodnom pogodbom određeno zemljište koje u sklopu tog programa normalno dala u prodaju. Produženi rok za neplaćanje zakupnine za minirano poljoprivredno zemljište koje se daje u zakup s 10 na 40 godina. Naime, ne mogu shvatiti da je netko nekada mogao predložiti 10 godina odnosno sada 4 puta više. Osobno smatram da takvi prijedlozi ne bi smjeli dolaziti u Sabor. Ja sam si uzela vremena i analizirala sam zašto 40 godina i vidim da je to opravdano 40 godina jer razminiravanje jednog hektara košta 80 tisuća kuna odnosno 8 kuna po kvadratnom metru itd. Ali tko je onda mogao predložiti 10 godina kada je morao znati i što to znači razminiranje i koliko košta i koliko je zakup da bi upravo oslobađanje od plaćanja u ovom Saboru predložio. Mislim da su takve stvari jednako tako nedopustive. Moram reći da politika gospodarenja zemljištem ne može biti samo okrupnjavanje, tj. prodaja, zakup i koncesija već težište mora biti na gospodarenju tlom. Prateći podatke analize tla, potrošnju gnojiva jasno se iščitava činjenica o osiromašenju naših poljoprivrednih površina prije svega kao posljedica loše tehnologije koja se vratila na sedamdesete godine prošlog stoljeća ali je jednim dijelom i posljedica davanja zemlje u zakup i lošeg gospodarenja. Zemljištem u zakupu svatko gospodari kao što sa rekla od danas do sutra, ali posebno se želim osvrnuti na članak 7. i članak 8. bivšeg zakona odnosno sada ti zakoni se sada ispravljaju. Kao prvo nedopustivo je da se definira da će se isključivo radi zaštite poljoprivrednog zemljišta još se dodaje i oštećenja provoditi ispitivanje i trajno praćenje stanja onečišćenosti poljoprivrednog zemljišta itd. Mislim da ne treba naglašavati stalno to onečišćenje i oštećenje. Hrvatska tvrdi kako ima sačuvana tla, ne zagađena tla i prema tome ova definicija u pravcu tome da radi zaštite poljoprivrednog zemljišta provodi se ispitivanje i trajno praćenja stanja poljoprivrednog zemljišta koja obuhvaća, 1. utvrđivanje stanja plodnosti tla, koje upravo pod plodnošću tla struka, a i svi drugi podrazumijevaju skup fizikalnih, kemijskih i bioloških osobina da ih sada ne nabrajam i ne opterećujem. Mislim da kompletno članak treba preformulirati. Još je strašnije u ovom članku iako je to sada da kažem prijedlog zakona odnosno dopuna zakona nisu se ispravili i dalje se koristi Zavod za tlo koji više ne postoji. Tako da imamo u istom članku da se koristi Zavod za tlo pa u narednom članku zavod, a istovremeno se članak dopunjuje i kaže se uzimanje uzoraka tla obavlja centar, misleći za Centar za poljoprivredu, hranu i selo u kojem je integrirani danas Zavod za tlo ako se ne varam, odnosno mi smo donijeli taj zakon. I prema tome, ti članci uopće nisu pročišćeni i usklađeni i Klub nacionalnih manjina s te osnove predlaže da zaista zakon ide u drugo čitanje. Još nešto na što smo upozoravali kada je zakon donešen, a i kasnije jeste činjenica, tko radi analize i tko je kompetentan da radi analize. Kaže se da analize isključivo radi zavod, plaća onaj tko je korisnik zemljišta iako znamo da na tržištu imamo dovoljno institucija koje su ovlaštene za pedološke analize odnosno analize ove vrste. EU daje u sličnu instituciju našem Centru za poljoprivredu, hranu i selo monitoring nad kompletnim zemljištem ali to plaća i država, a kada su u pitanju privatni korisnici oni mogu na tržištu odabrati koga oni žele, a ne kome se daje monopol i koga im nameće država. Mislim da i ovdje moramo te dvije stvari raščistiti. Još nešto kada država daje u zakup poljoprivredno zemljište, ona mora definirati kakvu robu daje, koje kvalitete je to zemljište, a ne da netko kada uzme u zakup to zemljište e sada će on raditi analize da vidi kakav je hranjivi potencijal odnosno koje je kvalitete to zemljište. To mora napraviti onaj tko daje u zakup, a dalje je uredu da tko koristi zemlju da bude obveznik svake 4 godine te analize napraviti da se vidi kojim marom i na koji način on gospodari tim zemljištem. Želim se osvrnuti i na članak 15. i 16. Činjenica da je Ustavni sud članak 15. i 16. stavio van snage upravo zato što se uplitalo u vlasništvo bez da se dalo mogućnost vlasniku da mu se stavi pravna zaštita odnosno da ima mogućnost prigovora da to bude upravni postupak. I mi umjesto da sada tražimo rješenje kako gospodariti sa napuštenim zemljištem koje je potencijalni izvor korova, bolesti, štetnika, umjesto da damo alternativu tome mi smo se jednostavno pomirili sa činjenicom Ustavni sud je ukinuo članak 15. i 16. I dalje može znači biti neobrađenog zemljišta, i dalje može biti da kažem korova i svega onoga štetnog po susjeda. Ni u jednoj zemlji to nije dozvoljeno, nitko nikoga zakonom ne može prisiliti da na svome zemljištu nešto sije, da ga iskorištava ako ne želi. Ali jednako tako svaka zemlja mora imati instrument da prisili da se zemljište održava u kultiviranom stanju, da li samo pokošeno, da li samo potanjurano, upravo iz razloga o kojima sam govorila. Prema tome, mislim još jedanputa i ovo je razlog da ovaj zakon zaslužuje drugo čitanje, da ne bismo za par mjeseci išli ponovo na izmjene i dopune jer nema zemlje koja nema upravo takve mogućnosti da intervenira u zaštiti svojeg srebra, u zaštiti jednog neobnovljivog resursa. Iz tih razloga klub Nacionalnih manjina dat će amandman da zakon ide u drugo čitanje kako bi se u međuvremenu riješili i ispušteni članci, drugo, ovo ćemo uzeti kao prvo i da u tom vremenu zaista se dopuni i ono što je izostavljeno, ali svakako i ovo što je pobrkano, da se napravi jedan pročišćeni tekst, da se raščisti što je danas, a što nije od institucija itd. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Ukupno ima 17 prijavljenih. Prva je uvažena zastupnica Mirela Holy, izvolite.
Hvala, poštovani potpredsjedniče. Na početku rasprave o ovom Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta i pogodovanja zemljišnim špekulantima želim naglasiti da neću podržati ovaj skandalozni zakon, odnosno da ću glasati protiv donošenja ovog zakona. Svatko tko je čak i površno pročitao ovaj prijedlog zakona bez ikakve je dvojbe morao zaključiti da se ovdje ne radi o nikakvom zakonu o poljoprivrednom zemljištu već da je isključiva namjera ovog zakona olakšati prenamjenu poljoprivrednog zemljišta a u koje se, kako cinično, vladajući HDZ i HSS kunu kao iznimno vrijedan resurs u građevinsko i to po mizernoj cijeni kojom se nevjerojatno bezočno pogoduje različitim beskrupuloznim zemljišnim špekulantima. Ono što je posebno zabrinjavajuće jest to da se na taj način stvara enormna pravna nesigurnost i nejednakopravnost pred zakonom što je ozbiljni napad na ustavni poredak Republike Hrvatske i to od strane resornog ministarstva i Vlade. Na koji način argumentiramo ove iznimno teške riječi? Jednostavnom logikom, zbog toga što će u slučaju donošenja ovog zakona beskrupulozni zemljišni špekulanti koji zbog svojih političkih veza i sprege s lokalnim šerifima uz pomoć kojih mogu manipulirati prostornim planovima biti u znatno boljem i povoljnijem položaju od poštenih, običnih ili nesnalažljivih investitora koji kupuju građevinsko zemljište po komercijalnoj tržišnoj cijeni. Gdje je tu poštena tržišna utakmica i jednakopravnost pred zakonom ukoliko se od jednog investitora traži da kupuje zemljište po komercijalnoj cijeni građevinskog zemljišta, a drugom se omogućava da po znatno povoljnijoj cijeni pokupuje tisuće i tisuće kvadrata poljoprivrednog zemljišta i onda potom plati vrlo naklonjenu naknadu za prenamjenu u iznosu od 10% tržišne cijene tog zemljišta za osobito vrijedno P1 ili vrijedno obradivo P2 poljoprivredno zemljište ili još sramotnijih 5% tržišne cijene ostalog poljoprivrednog zemljišta. Zbilja vrlo ujednačene startne pozicije za investitore. Svaka razumna osoba pomislila bi da je cilj Zakona o poljoprivrednom zemljištu zaštita poljoprivrednog zemljišta te mudro i održivo raspolaganje ovim iznimno vrijednim resursom, posebice kada se taj resurs još nalazi i u državnom vlasništvu. Iz godine u godinu svjedočimo naime kako se poljoprivredna proizvodnja u Hrvatskoj smanjuje, smanjuje se usprkos sve većim iznosima koje država daje za subvencije i potencijale, svjedočimo kako je površina pod poljoprivrednim kulturama višestruko manja no u razdoblju bivše države i to paradoksalno paralelno s konstantnim isticanjem poljoprivrede kao jedne od okosnice hrvatskog razvoja. Kako onda, a imajući sve prethodno na umu, protumačiti ovakav zakon koji kao da zagovara daljnju degradaciju i smanjenje poljoprivrednih površina u korist građevinskih. Nije li resorno ministarstvo ovim prijedlogom zakona ozbiljno pobrkalo lončiće uz svesrdnu asistenciju Vlade i premijerke koja se tako voli prezentirati kao strastvena ratnica protiv korupcije. Hrvatska je u posljednje vrijeme doista postala prilično paradoksalna država. S jedne strane imamo premijerku koja je jučer nakon višegodišnjeg natezanja po pitanju još jednog od mnogih skandaloznih i protuustavnih zakona iz radionice ove Vlade, odnosno po pitanju Zakona o golf igralištima najavila da će vladajućoj koaliciji predložiti ukidanje ovog zakona. A zašto, zato što se par godina nakon donošenja ovog sramotnog propisa zbog kojeg se možemo slobodno svrstati u grupu banana zemalja po pitanju osviještenosti na korupciju premijerka odjednom prosvijetlila i shvatila da ovaj zakon omogućuje korupciju i apartmanizaciju obale. Do toga je došla pomnim proučavanjem i analiziranjem, potaknuta otporom nevladinih udruga kao da nikada nije čula kritike iz Sabora na ovu temu. Time je dokazala u kojoj mjeri poštuje Sabor koji je prema važećem Ustavu najviše zakonodavno tijelo, odnosno jedno od ključnih institucija sustava koje prema premijerki dobro rade svoj posao. Razina premijerkina poštovanja prema Saboru odnosno njenog odnosa prema Parlamentu u tom se smislu doista može usporediti kao odnos prema brošu, kao što je rekla kolegica Milanka Opačić neki dan, vrlo zgodnom, formalnom ukrasu demokratskog sustava čija je jedina uloga upravo to da bude ukras na odijelu potpuno autistične Vlade. I odjednom prosvijetljena premijerka zaključuje da mi u Hrvatskoj možemo graditi golf terene i bez ovakvog nakaradnog zakona. Ključno pitanje je da li je premijerki uvijek potrebno tri godine za pomnu analizu svakog zakonskog dokumenta od nekih 20-tak stranica što je samo po sebi vrlo zabrinjavajuće ili se ovdje ipak radi o migu sustavnog suda da će ukinuti ovaj zakon kao protuustavan, o migu iz Bruxellesa da ovaj zakon baš i ne omogućava zatvaranje poglavlja 23 ili pak o tome da se želi dodvoriti većini hrvatske javnosti koja dobije ospice i na sam spomen ovog banana zakona. S druge pak strane, ta nenadano prosvijetljena premijerka ne vidi ništa sporno u ovom Prijedlogu zakona o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta koji je jednako protuustavan kao i Zakon o golf igralištima jer stvara pravnu nejednakost, vjerojatno zato što ga još nije stigla pomno pročitati i analizirati. Za to joj ipak treba tri godine. Iako premijerka razmišlja o ukidanju Zakona o golf igralištima čini se da ju nimalo ne brine članak 8. ovog prijedloga zakona kojim se mijenja članak 24., odnosno ne brine ju to što se tim člankom zakona ne mijenja sramotna odredba važećeg zakona o poljoprivrednom zemljištu kojom se bez ikakvog objašnjenja pogoduje investitorima u golf igrališta jer se citiram investitor oslobađa plaćanja jednokratne naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta zbog umanjenja vrijednosti površine poljoprivrednog zemljišta kao dobra za Republiku Hrvatsku u slučaju gradnje igrališta za golf u užem smislu. Ne brinem što se člankom 9. ovog prijedloga zakona drastično čak 10 puta smanjuju dosadašnje naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta čime se potiče uništavanje poljoprivrednog zemljišta kao resursa za budući razvoj Hrvatske i ... [[Govornica se ne razumije.]] špekulacije, odnosno otvara prostor za korupciju prilikom izmjena prostornih planova. Da stvar bude apsurdnija predlagatelj se slaže odlukom, se služi odlukom Ustavnog suda kojim je traženo mijenjanje pretjerano liberalnih naknada za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta u građevinsko kao alibijem za ove skandalozne promjene kojima se još više smanjuju naknade za prenamjenu umjesto da je predlagatelj u ovom prijedlogu zakona povećao jednokratnu naknadu za prenamjenu tako da investitoru odredi plaćanje naknade u visini razlike u tržišnoj cijeni između poljoprivrednog i građevinskog zemljišta on je tu naknadu još umanjio, te na taj način dodatno ugrozio ustavno načelo jednakosti pred zakonom. Bode me u oči i članak 5. kojim se briše članak 17. iz važećeg zakona kojim se osiguravalo poštivanje Zakona o zaštiti prirode u smislu raspolaganja pašnjacima i livadama u vlasništvu države koji se nalaze na zaštićenim područjima prirode. Brisanjem ovog članka daje se poruka da se više ne mora poštivati Zakon o zaštiti prirode. Zvono na uzbunu zvoni zbog nemuštog obrazloženja hitnosti donošenja ovog zakona. Citiram: "Predloženim izmjenama i dopunama poboljšat će se i ubrzati privatizacija jednog od najvrjednijih prirodnih resursa." Gdje to gori da se mora ubrzati privatizacija jednog od najvrednijih prirodnih resursa države. Zar predlagateljima nije jasno da takvo obrazloženje smrdi na korupciju. Također u uvodnom dijelu zakona o ocjeni potrebnih sredstava za provođenje zakona piše da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva. Točno. Možda nije potrebno osigurati dodatna sredstva u proračunu, ali zar resorno ministarstvo i Vladu ne trebaju brinuti koliko će biti gubitak i manje punjenje proračuna zbog donošenja ovakvog zakona. Za koga država skrbi za špekulativne tzv. investitore ili za javni interes? Čini se na žalost za špekulante zemljištem i prostornim planovima. I na kraju mogu samo reći da sam šokirana što je Vlada pred zatvaranjem pregovora s Europskom unijom i onog famoznog poglavlja 23. u proceduru pustila ovakav prijedlog zakona kojim se direktno potiče korupcija i otvara ogromna pravna nejednakost za investitore. Ovakav prijedlog mogu protumačiti samo tako da je ovoj Vladi ipak i usprkos papagajskom proklamiranju europske orijentacije ipak znatno više priraslo srcu pogodovanje stranačkim klijentima, tzv. ulagačima investitorima koji su u svakoj uređenoj pravnoj državi, a Hrvatska to zbog ove Vlade nije, zovu običnim špekulantima i predatorskim kapitalistima.
Zahvaljujem. Imamo 2 ispravka i 7 replika, pa najprije ispravci netočnih navoda uvaženi zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući, uvažena kolegice. Pozorno sam slušao ono što ste rekli. Inače, strašno uvažavam i cijenim vaše mišljenje i stavove vezane posebice uz teme koje se bavite. Ali bih se vratio ja danas kao gradonačelnik uz to što sam saborski zastupnik trebao sjećati vrlo ružno, a ispravljam netočan navod koji govori o tome ... [[Govornik se ne razumije.]] da temeljem i radom beskrupuloznih lokalnih šerifa koji omogućuju kroz svoje prostorne planove prenamjenu zemljišta, pa time i potiču dakle nerede u zemljištu. Dakle, to nije točno. Ali bi se trebao osjećati vrlo jadno jer je tog lokalnog beskrupuloznog šerifa izabralo u Zaprešiću 8 i nekoliko ljudi koji vjerojatno kada su birali njega ili mene nisu govorili na ovaj način kao što ste to rekli vi. Ne govorim o sebi ponaosob. Ja ovdje u Saboru, dakle razmišljam politički. Ali slati takve poruke u javnost u momentu kada je [[Upadica Jarnjak: Privedite kraju!]] u okviru zakona kojim smo mijenjali i davali izvršnoj vlasti i osobama veće obaveze i povjerenje, a znamo što znači donošenje prostornih planova. Dakle, ovakav način i komentar koji govori u svakom slučaju smatram da ipak nije primjeren.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Holy vi ste doveli u pitanje namjeru predsjednice da se bori i obračunava sa korupcijom. Još ste kazali kako se ona zapravo želi samo predstaviti tako. Otprilike tako ste govorili. Ja mislim da je, ne mislim nego znam da je to netočan navod i ja ga ovom prilikom ispravljam. Također nadam se da su netočni svi ovi navodi kad ste govorili o tome kako će ovaj zakon dovesti do više korupcije. Dakle, nisam stručnjak za ovaj zakon i nadam se naprosto da to nije tako. Ako ima i tragova od toga o čem ste vi govorili, onda dakako da neće nitko poduprijeti takav zakon. S druge strane i s tim zaključujem. Čudim se da jedna žena ženi ne da više potpore u jednom obavljanju odgovorne teške zadaće. To je, samo malo molim vas. Dakle, uspoređivati tu odgovornost i odnos njen sa svim onim čim se nosi obavljajući tu zadaću sa broševima, dakle odjevnim ne znam nekakvim elementima na nošnji ženskoj je stvarno neprihvatljivo od jedne žene. I nadam se, nadam se zbog emancipacije žena [[Upadica Jarnjak: Privedite kraju!]] u društvu i Hrvatske, ali i svijeta da ćete dati našoj premijerci puno više potpore.
Hvala lijepa. Ja vas molim moram sve upozoriti, jer do sad koliko predsjedam svi su prešli u crveno pa vas molim da se držite te odredbe Poslovnika trajanje vremena rasprave. Replika prva uvažena zastupnica Biljana Borzan. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo kolegice Holy govorili ste o špekulantima i mogućnosti korupcije. Ja ću kao prilog vašoj diskusiji pročitati samo jedan dio iz Odluke Ustavnog suda koji govori o poljoprivrednom zemljištu koji glasi ovako: "Iz same činjenice da je poljoprivredno zemljište neobnovljivo izvire obveza države pružiti mu osobitu zaštitu, zaštititi ga od nepredvidivih tijekova slobodnog tržišta i izolirane volje pojedinca." Dakle, ovaj Zakon na žalost vodi ka upravo suprotnoj situaciji od ovoga koju propisuje, na koju ukazuje Ustavni sud i dodatno daje poticaj pojedincima da špekuliraju, odnosno ponovo se od strane vladajućih omogućava izoliranoj maloj skupini ljudi pogodovanje. Nije prvi puta, ali nadam se da je jedan od zadnjih puta.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa replikama, uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Kolegice Holy, u svojoj ste raspravi istaknuli, naglasili da će predloženo desetorostruko smanjenje naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta biti u funkciji legalizacije, odnosno ozakonjenja špekulacije poljoprivrednim zemljištem kao jednim od najvrednijih prirodnih, odnosno nacionalnih resursa i da će se otvoriti veliki prostor za korupciju. No, ova izmjena ovako kako je predložena problematična je s još jednog aspekta na koji bih htjela eto ja ukazati, dakle to deseterostruko smanjenje naknade, time će se smanjiti prihodi državnog proračuna i proračuna jedinica lokalne samouprave. Ako se već država odriče svojih prihoda u ime gospodarskog razvoja to je njezin problem, mada iskreno mislim da ova jedna mjera neće doprinijeti gospodarskom oporavku budući da se sve druge mjere ne ostvaruju. Međutim, neprihvatljivo je odricati te tako značajne prihode općinama i gradovima, pogotovo ne sada kada su im izvorni prihodi drastično reducirani upravo zbog promjena u Zakonu o oporezivanju dohotka i kada je općinama i gradovima svaka kuna velika kao planina. Dakle, ovaj prijedlog u članku 9. je loš i bilo bi zaista dobro da se u drugom čitanju preformulira.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Kolegice Jelaš pa da, upravo se o tome radi i zbog toga sam u raspravi istaknula da bez obzira na to što možda nije potrebno za provedbu ovog zakona osigurati dodatna sredstva se postavlja pitanje, a to predlagatelj nijednom riječi se nije dotaknuo toga koliki će biti gubitak države i proračuna ne samo nacionalnog nego i jedinica lokalne samouprave zbog toga što se donosi ovakav zakon koji te jednokratne naknade višestruko smanjuje.
Zahvaljujem. Replika, uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Holy ja sam se javila za repliku da vam dam priliku da mi odgovorite premda ste zaslužili ispravak krivog navoda u nekoliko navrata i rekla bih u početku teške su riječi pale, mislim da to ipak tako ne treba ovdje izlagati u Hrvatskom saboru posebno kad se govori o člancima koji su izuzetno pozitivni. A članak o pašnjačkim zajednicama, članak 21., je rezultat jednogodišnjeg rada na terenu zajedno sa svim seljačkim udrugama, lokalnim stanovništvom i korisnicima prostora u zaštićenim područjima i to je njihov prijedlog jer članak 17. nije bio provediv zato što je bio nedorečen. Dakle, ovo je nešto što je dobro i što je pozitivno. I žalosti me što danas tijekom cijelog dana slušamo destruktivne rasprave u kojima se ne želi spomenuti i ono što je dobro napravljeno. Kad govorite o članku 9., članak 9. nije nikakva umotvorina HSS-a. Koliko ja znam nitko iz kluba HSS-a nije sudjelovao u pisanju članka 9., a pretpostavljam niti nitko u klubu HDZ-a. Ovdje se predlagatelj poziva na odluku Ustavnog suda. Nama kao zastupnicima nije dozvoljeno komentirati odluke Ustavnog suda premda bih ja rado komentirala odluku Ustavnog suda ne samo o ovom dijelu nego o mnogim drugim člancima ovog zakona koji su ukinuti kao što bih rado komentirala i kad je riječ o nekim drugim zakonima koje smo morali ovdje izglasati za koje smatram da su duboko nepravedni. Osobno sam razgovarala sa nizom zastupnika iz kluba HDZ-a kao što je i moj kolega Kelić koji je govorio u ime kluba HSS-a imao primjedbe na članak 9., ja ću u pojedinačnoj raspravi nešto više o tome reći, ali htjela bih naglasiti da nije sve u životu crno-bijelo, ne treba sve rješavati diverzantski i bunkeraški nego naš posao je kao zastupnika da dođemo zajednički do dobrih zakona i bar što se nas u HSS-u tiče sigurno nije bilo nikakvih skrivenih namjera. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam kolegice što ste mi replicirali i na taj način mi dali priliku da odgovorim na vaše navode. Naime, u članku 17. kojim se ovim prijedlogom zakona briše se kaže: "Pašnjacima i livadama u vlasništvu države koji se nalaze u zaštićenim područjima u nacionalnim parkovima i parkovima prirode raspolaže javna ustanova na čijem području zaštite se predmetno zemljište nalazi u skladu s posebnim propisom." Taj posebni propis je Zakon o zaštiti prirode koji nalaže da se takvim područjima upravlja temeljem znači plana upravljanja, odnosno pravilnicima. E, ja mislim da se brisanjem ovog članka 17. koji je sadržaj članka 5. u principu na neki način negira poštivanje Zakona o zaštiti prirode koji je krovni zakon u tom smislu za upravljanje područjima koja su pod zaštitom u smislu zaštite prirode i mislim da se takvo nešto ne smije dogoditi, odnosno da se trebalo na drukčiji način definirati postupanje u ovakvim situacijama ukoliko je to bilo od interesa lokalnog stanovništva. Ali, mislim da se na ovakav način to ne može napraviti. I kada govorimo o tome da treba na neki način sudjelovati u konstruktivnoj raspravi i poboljšavati zakone koji su pred nama ja mislim da je ovaj zakon o kojem mi danas raspravljamo toliko loš da ga nije moguće popraviti amandmanima i da bi u tom smislu bilo najbolje da se povuče iz procedure i da uskoro raspravljamo o potpuno novom zakonu.
Zahvaljujem. Imamo dalje repliku. Uvažena zastupnica Nada Čavlović Smiljanec, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Holy u svojoj raspravi ste istakli, i s time se u potpunosti slažem, da izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu, odnosno izmjene po hitnom postupku idu najvećim dijelom upravo iz tog razloga da bi se uveli ovi članci vezani uz prenamjenu poljoprivrednog u građevinsko zemljište, odnosno da bi se smanjila naknada koja je bila propisana po postojećem zakonu i da ona sad je 10 puta vidimo manja. Isto tako znači na taj način otvara se prostor za korupciju i za špekulante, to ste isto naveli u svojoj raspravi. A isto tako ono što je bitno na taj način se umanjuju prihodi koji bi državni proračun i proračun … lokalne jedinice imali od plaćanja naknade za prenamjenu. Da je to zaista tako ja ću ovdje, imam jedan novinski članak pa ću u jednom primjeru to onako vidjeti o kojim iznosima je ovdje ustvari riječ. Znači, jedan strani investitor je kupio 280 tisuća metara kvadratnih poljoprivrednog zemljišta ovdje u RH, platio je navodno 26 milijuna eura, prosječno to iznosi 67 eura po metru kvadratnom. Kada bi znači taj investitor plaćao prenamjenu tog poljoprivrednog u građevinsko zemljište budući da namjerava graditi ovdje u HRvatskoj i investirati on bi u državni proračun uplatio 18,8 milijuna eura. Ako bi plaćao prenamjenu sada po ovim izmjenama zakona koje se sada predlažu državni proračun znači dobio bi samo 1,8 milijuna eura. I tako da ova teza i obrazloženje ustvari predlagatelja da je to jedna od mjera gospodarskog oporavka mislim da zaista i na ovom primjeru pada u vodu i da ništa nema od gospodarskog oporavka jer samim time proračun će izgubiti. Znači, ide se na ruke špekulantima i opet se stvara plodno tlo za korupciju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa replikama. Na redu je uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Holy dobro ste zamijetili neke stvari pa se i osobno pitam je li namjera Vlade stvaranje zemljišnih kapitalista koji bi onda putem ovih odredbi sa umanjenjem one naknade za prenamjenu 10 puta manjom nego što je bila, dakle stvarali svoja ponovno ona crno liberalna kapitalistička carstva i zapravo time bi ovaj zakon ne bi ni trebao nositi naziv Zakon o poljoprivrednom zemljištu nego Zakon o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta. Drugo, dakle u članku 7. ovdje piše da način vođenja evidencije o promjeni namjene poljoprivrednog zemljišta propisuje ministar. Dakle, ponovno nešto što je do sada pripadalo lokalnoj samoupravi, regionalnoj samoupravi ide na to da odlučuje i propisuje ministar pravilnikom. I treće, zapravo kada se govori o stvaranju zemljišnih, ajde da kažem uvjetno kapitalista, gdje su tu tzv. OPG gdje je mali i srednji OPG, gospodine državni tajniče, mi ih imamo preko 150 tisuća OPG-a u državi Hrvatskoj. Ovdje se ovim Zakonom ne vodi računa o tome, a čak i piše ovdje da se radi o okrupnjavanju poljoprivrednih imanja, mali OPG, srednji OPG nema ništa od toga, oni su ovdje s ovim potpuno na gubitku. Još nešto što sam htio reći, ističe mi vrijeme, ali da odlučivanje o tome na natječaju kome će pripasti poljoprivredno zemljište pod F. na stranici 8. članak 16. da odlučuje veći broj članova poljoprivrednog gospodarstva ili broj stalno zaposlenih, pa mi znamo koje firme u Hrvatskoj koje se bave poljoprivrednom imaju veliki broj zaposlenih i to ide njima na ruku. Zna se da ne navodim, i da ne proklamiram koje su to firme. Hvala i vama.
Hvala gospodine zastupniče. Idemo dalje sa replikama, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala. Kolegice Holy ne samo da kao što ste rekli da ovaj Zakon nije dobar nego je i štetan, najveća korupcija se događa i događala se i sada, upravo da se kupi poljoprivredno zemljište i otkupi od seljaka, vrlo jednostavno i makinacijama i upravljanje prostornim planovima prenamijeni upravo u građevno. A što se sada radi ovim Zakonom? Sada se ta korupcija i koruptivna ponašanja ugrađuju u Zakon. Dakle do Sanadera i za vrijeme Sanadera imali smo situaciju da se događala korupcija van zakona. Od Sanadera u nekoliko slučajeva imamo evidentne primjere da se korupcija ugrađuje u sam zakon. Jer što je poruka, naime, HDZ ovakvim prijedlogom zakona razmišlja, izbori su blizu, što još svojoj HDZ-ovoj klijenteli možemo ponuditi, tvornice su odavno uništene, radnici na cestama odavno, otišli su i novci, ostale su dobioze i rupe dublje od bilo koje jame i što još sada možemo udijeliti. Udijeliti poljoprivredno zemljište, na koji način. DA ne kupuju to, da kupuju tobože seljaci, ali oni ne kupuju za sebe nego za špekulante razne vrste. Ali da država funkcionira onda bi mogla i kod ovog slučaja reagirati pa onda onaj ured za sprečavanje pranja novca kojeg nitko ne zna na kojoj se adresi kao masonska loža sakrio i nitko ne zna ni kakva mu je uloga i što radi, pa da pita kuc, kuc, odakle tebi gospodine novci da kupiš to poljoprivredno zemljište, a predradnje su napravljene u zadnjim izmjenama ovog Zakona kada je ukinuta ona nekakav kakav takav osigurač da se kupnja takvog zemljišta ne može izvršiti transfer ili prodaja odnosno bilo kakvo otuđenje, bilo kakve vrste u roku od 10 godina, dakle to već nemamo i kupi se na tuđe ime i gradi se čak po povlaštenim uvjetima, bez prenamjene i bez plaćanja i time je ozakonjenje korupcije. Jer država kaže ljudi nemojte se baviti korupcijom, država ne voli konkurenciju.
Uvažena zastupnice ako zaista to smatrate što ste izgovorili vaša je građanska dužnost da to prijavite DORH-u pa vas molim lijepo da prijavite da se donosi Zakon koji to potiče. Idemo dalje sa raspravom, na redu je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Čuli smo od državnog tajnika da je primjena Zakona o poljoprivrednom zemljištu pokazala brojne prepreke koje usporavaju procese raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države i to putem prodaje, dugogodišnjeg zakupa ali da sprječava i investicije općenito o čemu je govorio i ministar Čobanković. To se ovim prijedlogom pokušava, osim onog usklađivanja sa odlukom Ustavnog suda pokušava ubrzati upravo te procese koji su spori. Ja ću svoju raspravu usmjeriti na par članaka svoja razmišljanja uz određene sugestije i to na članak 45., 21. i 33. Pa vezano uz članak 45. ću reći da projekti podizanja višegodišnjih nasada znači uzimajući u obzir uredbe iz Ugovora o služnosti definiraju rok za podizanje istih u okviru tri godine od dana uvođenja u posjed budućeg korisnika zemljišta čime se neaktivni potencijali Republike Hrvatske stavljaju u proizvodno poljoprivrednu funkciju. Intencija članka 45. je i bila znači da se svrsi privedeno šumsko zemljište stavi pod kontrolu agencije za poljoprivredno zemljište jer će se na njemu po naravi ugovora obavljati poljoprivredne aktivnosti a što vezuje sve druge zakonske čimbenike u tom procesu što znači i Agenciju za plaćanja u poljoprivredi, zavod za tlo, Hrvatsku poljoprivrednu agenciju ali i Hrvatsku poljoprivrednu komoru. Ovdje ima prostora, čuli smo podatke da je od predviđenih površina 132 tisuće i 612 hektara do sada dano u zakup samo 57%, odnosno 75 tisuća i 316 hektara. Ovdje želim napomenuti da se radi kod ovog članka, da se radi o investicijama koje su značajnih iznosa te činjenicu da su šumske sastojne koje moraju biti isplaćene u cijelosti kroz ovo navedeno trogodišnje razdoblje i za što je svaki korisnik dobio fakturu sa točno naznačenim rokovima plaćanja. I upravo u tom periodu potrebno je nasade podignuti ali postoji mogućnost da se mehanizmima kontrole, putem poljoprivrednih, financijskih i poreznih inspektora jasno može dokazivati uspješnost odnosno status realizacije projekata kao i evidentirani iznosi obeštećenja plaćenih u korist države a čime se onemogućuju bilo kakve manipulacije vezane uz predmetno zemljište. Mislim da je ta odredba dobra naravno uz pojačan nadzor koji svakako nikada nije dovoljan jer se radi zaista o izuzetno vrijednom resursu. Dakle, intencija je bila da se svim sadašnjim pojedincima koji imaju potpisane ugovore o služnosti i poštuju ugovorne rokove i preuzete financijske obveze i dalje omogući normalan posjed i da to poljoprivredno zemljište mora i treba biti pod kontrolom Agencije za poljoprivredno zemljište. Jedino tako mogu biti osigurani i investitori znači oni mogu ostvariti pravo na potpore a to nije beznačajno jer su njihova ulaganja sredstava dosta velika. Dakle, dobro je da je zemljište koje je privedeno svrsi da ga smatramo poljoprivrednim. Procedura dodjele je doduše spora, a cijena ulaganja u podizanje višegodišnjih nasada su dosta visoke, a ove izmjene bi trebale pojednostavniti proceduru ali i ubrzati razvoj u podizanje višegodišnjih nasada. Međutim, postoje i oni koji su dobili ugovore a u zakonskim rokovima nisu podigli nasade i to na vrlo atraktivnim pozicijama uz morsku obalu niti kako sada stoje na terenu imaju tu namjeru već se ima osjećaj da su rezervirali područja za neko drugo vrijeme odnosno za neku drugu namjeru. Eto nad tim ugovorim sugeriram pojačati inspekcijski nadzor i ukoliko stvari ne štimaju raskinuti postojeće ugovore. Želim se osvrnuti na članak 21. moram priznati da sam nekako i ja u dvojbi da li pašnjačka zajednica zaista mora biti zadruga. Nisam sigurna niti da je dobro da Hrvatska poljoprivredna komora inicira postupak osnivanja pašnjačke zajednice jer držim da je bolje da se sami stočari organiziraju odnosno dogovore a da im HRvatska poljoprivredna komora bude pomoć u svemu tome, jer onda ne bi bila upitna niti dužina ovog zakupa o kojoj je kolegica Čuhnil govorila. I želim se osvrnuti na članak 33. budući da imamo kapacitete za razminiranje u RH znatno veće od osiguranih proračunskih sredstava i donacija, držim da ih treba što bolje i kroz ovaj program aktivirati ali naravno provedbu ovog članka 33. stavka 4. znači da provedba ovoga članka bude sukladna odredbama Zakona o humanitarnom razminiranju. To iz razloga sigurnosti i korisnika i civila i pirotehničara. Ja ću podsjetiti da u RH minskih sumnjivih površina ima nešto manje od 800 km kvadratnih, a 25% tog područja čine poljoprivredne površine točnije nešto preko 190 km kvadratnih. Želim ukazati i ovom prigodom da u cilju odgovornog trošenja državnog proračuna treba što bolje i odgovornije kontrolirati definiranje minskih sumnjivih područja. Jer to nije fiksna kategorija. ... sukladno procedurama Hrvatskog centra za razminiranje mijenjaju. Znači imamo uključivanja novih površina. Stoga predlažem nekako izmjenu stavka 4. na način da se ne oslobađa plaćanja zakupnine do 40 godina nego da se visina zakupnine umanjuje za visinu troškova razminiranja. Jer troškovi razminiranja također nisu fiksni. Ne možemo uzeti fiksnu ili prosječnu cijenu i na takav način računati koliko nam je potreban iznos. Držim da ćemo tako na ovakav način nećemo ispoštovati ni Zakon o humanitarnom razminiranju niti Zakon o javnoj nabavi niti Zakon o financijskoj odgovornosti. Držim da ovdje ima prostora bolje definirati ovu odredbu članka zakona. Ali zbog dobrih izmjena ću podržati ovaj zakon ali evo ukazujući na određene dvojbe oko pojedinih odredbi članaka. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvi je uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovana kolegice prije godinu dana to zna državni tajnik, s koordinacijom Udruga seljaka ovaj zakon bio usuglašavan i nije došlo do zajedničkog zaključka ni do usuglašavanja sa seljacima koordinacijom Udruge seljaka. Odjedanput nakon godinu dana evo prijedlog zakonski uskrsnuo rekli bismo. Nadalje, govorite o manipulaciji raspolaganjem državnim poljoprivrednim zemljištem i o inspekcijskom nadzoru to ste govorili. Manipulacije se događaju već prije donošenja ovog zakona, a odnose se na to da vas u obliku pitanja da vam postavim ta pitanja. Kako je moguće da 3 ili 4 ili 5 članova iste obitelji na istom mjestu prebivališta imaju svatko svoj OPG, ajde mi to objasnite, a događa se? Nadalje, kako to da je u sastavima povjerenstva su ljudi koji su najuža rodbina onih koji kandidiraju za zakup ili prodaju ili koncesiju poljoprivrednog zemljišta? Nadalje, može li redovni student sudjelovati u transakciji 117? Pitaju se poljoprivrednici, seljaci. I nadalje, bio sam u mnogim općinama u Slavoniji i evo primjera NOva Kapela, DRenovci u ... gdje ljudi otvoreno govore da se upravo raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem odnosi i raspodjeljuje po stranačkoj liniji. Pa onda seoski fotograf ako je u HDZ-u ima pravo na dodjelu zemlje iako se uopće ne bavi poljoprivredom. Umirovljenici od 75 godina dobiva 70 hektara. Ne znam za čega će mu da ga se bolje sahrani u toj zemlji, jel. A inspekcijski nadzor, kada su gospoda koja su sada ima i predsjednik poljoprivredne komore ima 900 hektara zemlje pa je predsjednik valjda zbog toga što ima puno zemlje, valjda je predsjednik poljoprivredne komore [[Upadica: Privedite kraju.]] I kada nije imao referentni prinos uredno je primao poticaje, a gdje je bila inspekcija onda?
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Evo ja sam u svojoj raspravi kolega ukazala da je bitno da postoje mehanizmi kontrole ili putem poljoprivrednih, financijskih i poreznih inspektora i naglasila sam da toga nikada dovoljno da se ne bi događalo ono o čemu vi govorite. Međutim, vi govorite o neuspješnim programima raspolaganja, nisu neuspješni svi kolega. Mi u Zadru, Zadarskoj županiji imamo uspješne programa raspolaganja poljoprivrednim zemljištem.
Molim vas bez dobacivanja iz klupa. Idemo dalje sa replikama, uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Uvažena kolegice kada ste govorili o pašnjačkim zajednicama i članku 21. te dvojbama koje se javljaju u vašim razmišljanjima željela bih nekako pokušati otkloniti te dvojbe, jer ukoliko je naš cilj da pašnjake i livade stavimo u funkciju da na njima više ne raste šikara to znači da poljoprivrednim proizvođačima odnosno stočarima različitih vrsta dakle i onima koji uzgajaju autohtone pasmine konja i goveda u sustavu krava, tele i peradi i pčelara da sada nekoga ne izostavim, ako im želimo osigurati da koriste te pašnjake onda moramo stvoriti uvjete za to. Naš cilj je da sačuvamo dakle biološku raznolikost, naš cilj je da seljak koji koristi te pašnjake i na neki način ih održava prohodnima, dobije potporu. Kroz članak 17. dosadašnjeg zakona to nije bilo moguće. Meni je žao što neki ljudi ovdje pričaju koješta, a ne razumiju elementarne stvari u poljoprivrednoj zemljišnoj politici. Ali je činjenica da mi taj članak 17. nismo mogli provesti što se pokazalo na primjeru Lonjskog polja. Morali smo naći model koji će omogućit poljoprivrednicima da koriste pašnjake i livade koji će zadovoljiti ove ciljeve da imamo očuvanu biološku raznolikost, ali isto tako i da seljak dobije potporu. Jedini mogući model je da pašnjačka zajednica bude registrirana kao zadruga da bi sve te ciljeve mogli ispuniti. U dosadašnjem članku 17. moglo se dati koncesijskim odobrenjem na korištenje pašnjake i livade u zaštićenim područjima poljoprivrednim proizvođačima, ali nažalost oni nisu mogli ostvariti potporu za to što naravno nije naš konačni cilj jer ako netko čuva hrvatski prostor, čuva hrvatsko selo, zaslužuje dobit potporu u tom dijelu i zbog toga je ovakva formulacija.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Ja se slažem s vama kolegice jer mi na zadarskome području Zadarske županije imamo velike površine i to upravo u zaštićenim dijelovima prirode koje trebamo staviti na pravilan način i urediti, znači značajan i velik dio Velebita i velebitskih pašnjaka upravo staviti u funkciju. Međutim, moja dvojba je bila da li je zadruga upravo taj model po kojem to možemo i trebamo napraviti ili je neki drugi model gdje će se oni sami dogovoriti i udružiti i onda trajnije riješiti taj problem nego kad to inicira Poljoprivredna komora. Hvala.
Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo, potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pa ove izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu one su jedne od niza izmjena koje taj zakon uvijek proživljava, kao i onaj od 2001. godine kad je donesen i bilo je izmjena i izmjena. Novi je donesen 2008. godine, do tada je veliki broj bio izmjena. Normalno, često puta su se upravo te izmjene koristile nekada u korist velikih poljoprivrednih gospodarstava, neki puta u korist OPG-ova, zavisno o tome koja je politička opcija bila na čelu resornog ministarstva. Danas izgleda ove izmjene kada je ministar i potpredsjednik Vlade za gospodarstvo, ove izmjene bi trebale ići prvenstveno u korist potencijalnih ulagača, kako i zašto evo vidimo iz svega ovoga. Međutim, uvijek je donošenje ovakvih izmjena Zakona o poljoprivredi izazivalo i određene prijepore među suprotstavljenim opcijama. To je slučaj i ovaj puta jer je podignuta velika vika i bilo je velikih reakcija od ne znam i tu određenih protesta na Trgu od strane udruga pa do ovoga što oporba traži, a oporba prvenstveno traži da ovo ide u drugo čitanje odnosno u još jedno čitanje i da se zakon ne donosi po hitnom postupku. Po običaju to je odbijeno, premda su reakcije mnogih protivne da se ove izmjene donesu po hitnom postupku. Mislim jedan od razloga koji navodim je i to da se mijenja 58 članaka, a prethodni zakon, cijeli zakon ima 110 članaka, znači preko 50% članaka se mijenja i onda vam je tu vrlo teško u šumi toga zareza, dodavanja, oduzimanja, shvatiti šta ustvari i kakve se sve te izmjene imaju, kakav će konačni rezultat biti tih izmjena. Da je interes velik za ove promjene nije ni slučajno baš jer poljoprivredno zemljište je dobro od općeg interesa, a u isto vrijeme ulaskom Hrvatske u Europsku uniju bit će i predmet interesa stranih ulagača, ali isto tako i osnova za isplatu potpora u Europsku uniju koje se baziraju po obrađenom hektaru zemlje. Tako će u narednom razdoblju nastojanje zainteresiranih za kupnju, zakup ili koncesiju za što više zemlje biti i sve veće. Pitanje poljoprivrednog zemljišta sigurno se ističe kao najveći problem saniranja poljoprivrede u Hrvatskoj. Mislim da to ističu i proizvođači i mnogi poljoprivrednici da pitanje problema poljoprivrede vezano je uz poljoprivredno zemljište. A kakvo je stanje toga poljoprivrednog zemljišta? Evo prema nekim pokazateljima mi obrađujemo milijun 34 tisuće 540 hektara u 176 tisuća 27 gospodarstva ili to je prosječno oko 5,9 hektara. Manje od 3 hektara obrađuje 107 tisuća gospodarstava ili 89 tisuća 70 hektara ili prosječno 0,8 hektara, znači u 107 tisuća gospodarstava. Od 3 do 20 tisuća, 62 tisuće 731 gospodarstava obrađuje 422 tisuće 951 hektar ili prosječno 6,7, a iznad 20 hektara i to su oni pravi proizvođači 6279 gospodarstava obrađuje 522 tisuće 525 hektara ili prosječno 83 hektara. Međutim ono što je bitno, u Hrvatskoj imamo oraničnih površina 2 milijuna 693 tisuće hektara od kojih je 890 tisuća hektara u društvenom vlasništvu, a čak milijun 804 tisuće u privatnom vlasništvu. Šta to ukazuje, pa to ukazuje da je Hrvatska bila jedna netipična država koja je 45 godina bila u sustavu socijalističkog bloka, a nije izvršena odnosno nije prešla u državno zemljište kao što su naši susjedi ovi u istočnim zemljama. I normalno da kad su oni ušli u Europsku uniju oni su vrlo na brzi način pokušali sve to povratiti odnosno privatizirani što kod nas sigurno nije jednostavan primjer kao što se i tamo dešava. Zato i ovo obrazloženje da se zakon donese po hitom postupku u cilju sprečavanja negativnih posljedica do kojih bi došlo zbog nemogućnosti bržeg raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem, a naveo sam koliko je toga državnog poljoprivrednog zemljišta jer je najveći dio, duplo više je u privatnom vlasništvu, kao i poboljšanja ubrzavanja privatizacije jednog od najvrjednijih prirodnih resursa, smatram neprihvatljivim na ovaj način i normalno da ne mogu dati svoj glas za ovakve izmjene zakona. Prvenstveno zbog čega? Jer te izmjene idu u korist prenamjene poljoprivrednog zemljišta u nepoljoprivredne svrhe, a ne u smjeru obrade svih površina koje imamo već na smanjenje i ove nedovoljne naše proizvodnje bez obzira što se govori kako smo mi povećali proizvodnju. Mi smo daleko još od devedesete godine i proizvodnje koju smo imali u Hrvatskoj. Jedno od osnova za hitnost izmjene zakona i usklađivanje govori se o usklađenju sa odlukom Ustavnog suda. Ovdje je o tome već bilo vezano govora, a vezano za poljoprivredno zemljište koje se nalazi izvan građevinskog područja a koje će nakon promjene prostornog plana biti obuhvaćeno kao potencijalno građevinsko. Osnova je svakako izmjena visine naknade za promjenu. I upravo tu opet predlagač zakona nalazi priliku da smanji vrijednost prenamijenjenog zemljišta i dosadašnju cijenu prenamjene snižava sa 50 na 5%, odnosno sa 100 na 10%. Upravo činjenica da je poljoprivredno zemljište neobnovljivo postoji i obveza države da mu pruži posebnu zaštitu i zaštitit ga od čudnih tijekova slobodnog tržišta ali i volje pojedinaca koji sa njima sada upravljaju, a to su lokalne zajednice. Upravo u tome dijelu. Sada zato ovo smanjenje sigurno nije u cilju da se to zaštiti poljoprivredno zemljište nego je u cilju da se ta prenamjena poljoprivrednog ide u nepoljoprivredno. Postavlja se pitanje koja korist za one proizvodnje i kako ćemo nastaviti neke proizvodnje kao što je šećerna repa itd. ako tako budemo zemljište prenamjenjivali posebno onog koje je kvalitetno. Da li se predlagač koji se zaklinje u borbu protiv korupcije zapitao da li će ovakvo drastično smanjenje naknada za prenamjenu dovesti do špekulativnih pojava jeftinog otkupa, lobiranja, da se privedu preko noći u građevinsko zemljište i na taj način određeni da ljudi steknu i određene prihode. Za proizvodnju hrane i njegove potrebe za državu vrlo brzo se zaboravlja, te ostaje samo konstatacija da nam je proizvodnja sve manja i manja. Država ovim nije, državi ovim nije ni važno da se također izgleda prihodi u državnom i lokalnom proračunu povećaju, nego izgleda po ovome otvara se prostor da se oni smanje, ali isto i prostor za mito i korupciju. Predlagač, ovo još moram samo spomenuti, nije iskoristio priliku da se o tome je već bilo govora izbriše onaj izuzetak da se za poljoprivredno zemljište vezano za golf igrališta ne plaća nikakva prenamjena. Upravo to pogodovanje izaziva i najviše nezadovoljstva među ljudima, pa vjerojatno zbog toga će i ovaj Zakon o golfu biti povučen, odnosno povučen iz primjene [[Upadica Jarnjak: Privedite kraju!]] Zbog svega navedenog smatram da je potrebno ostaviti visinu ovakovih naknada. Hvala lijepo potpredsjedniče.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo uvažena zastupnica Biljana Borzan. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Bodakoš, govorili ste da ovaj zakon, da je ovo u stvari jedna u nizu od izmjena zakona. Naime, ja bih rekla da je ovo predizborna izmjena zakona i da u stvari mi u Saboru danas odnosno ne samo danas nego u ovom narednom periodu donosimo i donosit ćemo zakone koji su vezani za Europsku uniju i predizborne zakone koji mogu biti oni koji podilaze nekoj skupini recimo ne znam smanjenje doprinosa, odnosno smanjenje u zdravstvu sad participacije sa 15 na 10 kuna. Ili ovi koji će recimo pogodovati jednoj manjoj odabranoj skupini ljudi. Jedan od argumenata koji se mogao danas čuti je i taj da se ovaj Zakon donosi zato što da se poboljša iskoristivost poljoprivrednog zemljišta koje sad tako stoji neobrađeno. Međutim, smatram da bi bilo bolje da ovaj Zakon uopće se ne ide niti u proceduru niti se izglasava upravo zbog toga što će se dovesti do toga da zemljište koje danas stoji neobrađeno ali je vrijedan potencijal i za budućnost Hrvatske kada jedanputa konačno dođe na čelo Vlada koja će znati s tim zemljištem gospodariti. Dakle, velika vrijednost, a kada se jednom pretvori u građevinsko zemljište tada više nema povratka nazad.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa kolegice Borzan, upravo ovo što ste govorili donošenje ovako da ne kažem naprasno nekih izmjena, a posebno kad imamo od 110 članaka 58 mijenjamo oni su sigurno je to na neki način pokušaj da se nešto ubaci što sigurno nije korisno ni za poljoprivredne proizvođače, a također ni za ljude koji se bave sa ovom problematikom. Upravo ovo što sam i rekao smatram da pitanje potencijalnih ulagača. Pa da li će te investicije biti jeftinije ako snizimo za ovo poljoprivredno zemljište na 10% odnosno 5% vrijednost prenamjene. Da li će ta investicija biti jeftinija ili ne? Molim, to bih ja volio čuti gdje se to, jer je danas i potpredsjednik Vlade o tome govorio kako je to glavni preduvjet da dođe do određenih investicija, odnosno da se kao takove realiziraju. Da li će ti potencijalni ulagači biti direktni kupci tog zemljišta i plaćanja te prenamjene ili će to kao što je bilo slučajeva određeni ljudi kupovali koji su znali gdje će ići neka trasa, gdje će se nešto graditi i onda poslije to prodavali kao takovo. Prema tome, ovo je samo jedan od načina da ta vrijednost zemljišta se smanji i da u isto vrijeme smanjimo i poljoprivrednu proizvodnju. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo drugu repliku uvažena zastupnica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Bodakoš, dobro ste u svojoj raspravi istaknuli ste u stvari bojazan da postoji mogućnost da upravo i zbog ovih izmjena zakona gdje se prenamjenjuje to zemljište poljoprivredno u građevinsko, da postoji mogućnost da neće biti dovoljno površina za sijanje, rekli ste na primjer za sadnju šećerne repe, odnosno postavili ste pitanje šta će se dogoditi sa poljoprivredom kada Hrvatska uđe u Europsku uniju. Budući da dolazim znači iz Virovitičko-podravske županije koja je između ostalog poznata po proizvodnji šećera. Znači imamo tvornicu šećera "Viro" Ja moram da je hrvatska Vlada, odnosno ministarstvo zatvorilo Poglavlje 11. – Poljoprivreda i ruralni razvoj, i upravo zatvaranjem tog poglavlja dogodit će se da će u Hrvatskoj od 3 šećerane ostati samo 2. Naime, kvote koje je odredila EU su daleko ispod potencijala koje imaju naše šećerane budući da se u RH znači ove 3 šećerane godišnje proizvedu oko 300 tona šećera, a iz naše izvozne kvote koje smo dobili su na razini oko 200 tisuća tona. Što znači da za jednu šećeranu više neće biti posla u RH. To su riječi koje je rekao i predsjednik Uprave "VIRO-a", vidim da gospodin državni tajnik klima sa glavom, to su znači riječi ljudi koji su predsjednici uprava tih poduzeća, koji znaju što govore. Što znači da pregovarački tim koji je vodio te pregovore nije dobro odradio posao budući da se kvote određuju znači na temelju rezultata višegodišnje potrošnje i to industrijske i privatne. Prema tome, onaj tko je prezentirao podatke iz Hrvatske očito ih nije dobro prezentirao i postoji zaista opravdana bojazan da će jedna šećerana morati biti ugašena. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Drago Bodakoš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolegice Nado spomenuli ste ovaj dio oko šećerana, oko proizvodnje, oko izvoza. Ja sam namjerno rekao pitanje zemljišta koje je evidentno kvalitetno i kojega mi imamo u dovoljnim količinama da bi se sijala šećerna repa u Hrvatskoj. Međutim, što se dešava? Šećerane, pa ja mislim sve 3 šećerane imaju kooperacije i kooperante i siju šećernu repu u Mađarskoj, u Vojvodini. Zbog čega je to? Zbog čega? Da li zato što mi nemamo dovoljno zemljišta ili je ono zemljište koje bi trebalo biti i koje je vrlo kvalitetno i kojega imamo u dovoljnim količinama u istočnoj Hrvatskoj, da li to zemljište ćemo također vršiti prenamjenu toga zemljišta, a da bi i da u isto vrijeme ostanemo bez njega, a da naše šećerane siju šećernu repu u Mađarskoj, odnosno Vojvodini, u našim susjednim zemljama. Normalno da na taj način sigurno ne može se postići ni sigurnost te proizvodnje, a isto tako pitanje i konkurentnosti takve šećerne repe koja se treba voziti sa daljih područja. Jer normalno da šećerna repa kao proizvodnja koja je potrebna za šećerane da bi se trebala sijati u okolici tih šećerana. Pa upravo zbog toga su i postojale šećerane u Osijeku, u Županji, nekad je bila i Belom Manastiru, sada je u Virovitici. Prema tome, nemojmo se olako oslobađati i vršiti prenamjenu kvalitetnih površina poljoprivrednog zemljišta u nepoljoprivredno.
Gospodin zastupnik Vlatko Podnar, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo kolega Bodakoš je spominjao malo šume, a očito da će ovo biti šuma propisa, a bojim se i šikara od zakona. Ovo kažem iz jednostavnog razloga zato što pojedini kolege vole to reći da je obraslo šikarom, a i moja tema će upravo biti te nazovimo šikare, ali opet ponavljam nisu šikare nego su inicijalne faze šume i način na koji se onda gospodari tim poljoprivrednim zemljištem. Kad gledamo nizinu i uređene poljoprivredne površine nije problem i nije uopće predmet rasprave, nije predmet ove moje rasprave nego se radi upravo o brdsko-planinskim područjima gdje uslijed napuštenih i sela, a isto tako i napuštenih poljoprivrednih površina državno zemljište se raspolaže na način da općina, odnosno jedinica lokalne samouprave napravi program gospodarenja, od Hrvatskih šuma zatraži i izvadi iz Katastra, u Katastru se vode oranice, i to da Hrvatskim šumama da daju uvjerenje da li se spomenuto poljoprivredno zemljište, odnosno spomenute čestice vode u osnovi gospodarenja, odnosno da li se nalaze u šumsko-gospodarskoj osnovi područja i većinom se ne nalaze. Iz jednostavnog razloga zato što je to poljoprivredno zemljište, a nije bilo uključivano u šumsko-gospodarske osnove, odnosno osnove gospodarenja gospodarskim jedinicama. Ako se slučajno desi da se vodi u Katastru šuma traži se prenamjena kulture, odnosno ili usklađivanje sa stvarnim stanjem. Ja ću vam reći iz iskustva da recimo na području ribnjaka Grudnjak Općine Zdenci koji postoji negdje od 1905. još se u Katastru vodi šuma, kao da je šuma. Na temelju čega da Hrvatske šume izdaju uvjerenje kad u naravi to više nije šuma, vidi se i ortofoto snimka, nije šuma nego je prevedeno poljoprivredna površina, odnosno ribnjaku. Ovo se postavlja pitanje iz jednostavnog razloga zato što kod sukladno članku 41. važećeg zakona uvođenje u posjed vrši pravnik, geodeta i agronom. Na koji način? Na način da kaže evo to je tu i izvoli to radi. No, da li upozoravaju i geodetsku, odnosno katastarsku službu da stvarno izmijeni i privede stanje u katastru onakvom stvarnom stanju koje je na području neke katastarske općine ili to prepuste na način pa dobro ti si u posjedu, ti sad radi s tim što hoćeš, a onda se tamo '90-ih godina prilikom prvog zakupa zemljišta dešavalo ovo da su pojedinci dobivali površine u zakup, posjekli trešnje koje su u međuvremenu narasle i nakon toga to napustili. Nažalost, bojim se da je to stanje i danas zadržano iz jednostavnog razloga što na pojedinim općinama je sad počeo veliki biznis pa se na tim površinama dodjeljuje zakup, a onda se ne da se kupuju traktori za oranje i sjetvu ili potrebne za pašnjačku, odnosno za ishranu stoke, nego se kupuju cjepači za drva. Pa to postaje jako dobar i unosan biznis. Jer ovdje prodajete drvo, nije na crno jer je moraju Hrvatske šume izdati popratnicu, odnosno izvršiti promet tim drvetom kroz Savjetodavnu šumarsku službu no međutim, opet je pitanje da li će taj dio koji je priveden navodno priveden kulturi bilo pašnjačkoj, da li će stvarno biti priveden ili će ponovno se desiti da za 10 godina imamo nazovimo šikaru, opet govorim da nije šikara nego su već gotove šume, a na žalost nemamo ni Zakon o korištenju biomase pa da znamo da su to, da izračunamo da li je to bolje imati kao biomasu ili imati to kao nekakve pašnjačke površine koje služe privatnim osobama da pomalo se bogate na taj način. Druga stvar je prevođenje šumskog u poljoprivredno zemljište. 2005., 6. Vlada je donijela uredbu i rekla da Hrvatske šume moraju izdvojiti površine koje će biti prenamijenjene u poljoprivredno zemljište. Gledajući sa aspekta pristupanju Europskoj uniji potrebne površine za podizanje kultura i višegodišnjih nasada i bilo poljoprivrednih, bilo vinograda, bilo maslinika itd. nije to ni tako loše no ono što se desilo desilo se da je jednostavno stao promet poljoprivrednim zemljištem koji je za tu namjenu. Pa su se uložila ogromna sredstva, mljeo se kamen pa su se podigli ti maslinici, pa je onda bila povika pa znate mi bi sada tamo trebali nešto početi graditi. I onda vi u ovom zakonu o šumama člankom 45. to i prihvatimo. I dajete jedinicama lokalne samouprave na korištenje, odnosno na uvrstit će se u program. Državno zemljište, ja nemam ništa protiv da jedinica lokalne samouprave uvrštava ali je opasnost od toga da se upravo ovo što su moji kolege prethodnici govorili oko promjene prostornih planova i da ta maslina s pogledom na more ili plavac mali s pogledom na valu ne dobiva odjedanput građevinsko zemljište, a radi se o 5 tisuća i 700 hektara. Koje može najedanput preći u građevinsko zemljište. Sada da li je to sve u interesu Republike Hrvatske nisam siguran. Druga stvar je i članak 44. s tim u svezi sam dao amandmane, što je višegodišnje raslinje? Višegodišnje raslinje može biti šuma, ali onda se zna po Zakonu o šumama što je šuma, a višegodišnje raslinje može biti trska i grmlje. To je višegodišnje raslinje, pa sam u vezi toga dao amandman da se promijeni da ono što je obraslo šumom da postaje šumsko zemljište a ne može više biti, malo mi je nedorečeno ovo poljoprivredno zemljište u smislu članka 3. Zakona koje je obraslo višegodišnjim raslinjem osim poljoprivrednog zemljišta P1, P2 i miniranog a po kulturi i površini je određeno kao šumsko zemljište, ono nije određeno kao šumsko zemljište, jer u kulturi piše da je to oranica, voćnjak, vinograd i ne znam što sve ne, ono je u naravi onda šuma i šumsko zemljište. Stoga sam i dao te amandmane nadam se da ćete to prihvatiti za treće čitanje i promijeniti, i na taj način popraviti cjelokupni Zakon i barem da dobijemo onda čistopis jer u ovoj šum od 58 izmjena i dopuna i onih 110 bojim se da onaj obični poljoprivrednik kada bude čitao što to znači neće jednostavno razumjeti što to je. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću se pridružiti onim kolegama koji se pitaju čemu hitna procedura. Obrazložili ste da će doći do bržeg raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. To jest točno, brže će se prodavati, međutim, tko garantira da će doći do poboljšanja poljoprivredne proizvodnje. Prijašnje velike pristojbe su ipak na jedan način čuvale to, i na jedan način bi tako mogla jačati proizvodnja, na ovaj način mislim da neće se to moći ostvariti. Isto tako mišljenja sam da je ovo otvorena mogućnost zarade špekulantima koji su kupovali i kupuju poljoprivredno zemljište, dalje će tražiti prenamjenu u građevinsko a isto tako mogu preprodavati. Isto tako bih istakla da u zadnje vrijeme sve više odluke pridonose gubicima lokalnih proračuna što smo čuli u prijašnjim diskusijama a naročito kada gledamo izuzeće ulagača u golf kod prenamjene poljoprivrednog u građevinsko zemljište. Kada pogledamo u Republici Hrvatskoj se planiraju 89 golf igrališta, kada pogledate prosjek golfa je preko 1000 hektara, zapravo vidimo koliko je to mogući gubitak ako se naravno naknade za prenamjenu ako se ne plaćaju. Držim da bi oslobađanje od naknada ipak trebalo ići prema interesima lokalne zajednice. A znamo isto tako da je obveza zaštite poljoprivrednog zemljišta dobra, međutim, ovim Zakonom na ovakav način sigurno da se to ne može postići. Prema tome, moje mišljenje da kod svih dobivanja prava građenja obveza plaćanja bi trebala biti ista, znači prenamjenu bi trebalo platiti i isto tako investitor golfa oni moraju dijeliti sudbinu drugih ulagača, drugih investitora a pitam se uostalom što je golf. Nije ni to do kraja definirano da li je to golf kao igralište ili je to ono sve ono što ide uz golf odnosno sve ono zemljište koje pripada tom projektu. Prema tome, ponavljam velika su oštećenja lokalnih proračuna i upravo zbog toga sam protiv izuzeća od obveza plaćanja kod dobivanja prava građenja. Poljoprivredno zemljište bi svi trebali štititi od vrlo čudnih tijekova tržišta od špekulativnih prodaja, jer je praksa jeftino kupi, sačekaj, lobiraj, pretvaraj, plati, na žalost podmiti itd. Znači poljoprivredno zemljište je od velikog interesa odnosno predmetom interesa i stranih ulagača, predmetom interesa prekupaca jer onaj tko hoće doći na taj način on nađe kanale kako će. Godinama su stručnjaci poljoprivrednici odnosno agrarni stručnjaci su upozoravali upravo na problem da se čak dnevno 6 do 8 poljoprivrednih hektara da se završava u građevinskim zonama. I upravo je ono što sam na početku rekla tako jedna visoka taksa ipak održavala to da se ne događaju takve stvari pretvaranja odnosno završavanja u građevinskim zonama. Na ovaj način kada se drastično ruši naknada koju su investitori dužni uplatiti u državni proračun zbog prenamjene, mišljenja sam da na ovaj način ne možemo štititi poljoprivredu ni u kom slučaju. Još k tome cijene poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj su iznimno povoljne pa je i to onaj interes koji sam malo prije spomenula od mnogih koji ga žele što više kupiti danas sutra preprodavati. Što se tiče stranaca spomenula sam kratko ali imamo slučajeva na koji način preko razno raznih fondova, ureda kupuju to poljoprivredno zemljište i zapravo čekaju pogodan trenutak kada ga mogu prenamijeniti odnosno graditi na takvom našem zemljištu. Mišljenja sam da zaštitnih namjera, ne mišljenja sam nego vidim da zaštitnih namjera nema i upravo zbog toga što je i na ovaj način zapravo uništavanje vrlo vrijednog resursa kao što je poljoprivredno zemljište. Znači praksa je ponavljam, kupi jeftino, prenamijeni, čak i ne plati za pojedine kategorije i onda čekati. Čeka se zarađuje se čekanje, zarađuje se preprodajom. Prema tome ovaj zakon sigurno omogućava to špekulatorima. Pogledajte mislim da je već netko danas u diskusiji spomenuo prodaju zemljišta na Pelješcu i to baš oko mosta. 5 milijuna metara kvadratnih, najveća parcela i ne znam tko to može sa velikim kamatama u recesijsko vrijeme kupovati takvo zemljište, potrošiti desetke milijune eura kupujući ledinu, čekati. Da li su to vidovnjaci? Nedavno smo u ovom Saboru govorili o problemu sive ekonomije, možda ćemo ovo nazvati vizionarska ekonomija. I kolegice i kolege mislim da je ovaj zakon ozakonjenje špekulacija, da je smanjenje ovoliko smanjenje naknade kod prenamjene zemljišta da će negativno utjecati na lokalne proračune i zakon govorimo o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu međutim mislim da nigdje nema o zaštiti tog poljoprivrednog zemljišta. Osim toga Ministarstvo upravo iz siječnja 2011. godine drži da je ovaj zakon sporan. I upravo zbog toga kolegice i kolege ne mogu prihvatiti ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Replika. Gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Predsjedavajući ali ovdje ipak nešto moramo pojasniti i veseli me jer je to već dva, tri puta rečeno. Kada nastaje momenat prenamjene zemljišta iz poljoprivrednog u građevinsko? U kojem momentu? U momentu izdavanja građevinske dozvole, što znači da je danas u mom Zaprešiću u građevinskoj zoni 30% zemljišta je poljoprivredno, jer je u katastru poljoprivredno zemljište i momentom izdavanja građevinske dozvole postaje građevinsko. Što to znači? U toj zemlji će tada Turk i grad dobiti na 100 hektara 100 milijuna komunalnog doprinosa, govorim samo zbog širine shvaćamo. Hrvatske vode 60 milijuna vodnog doprinosa te na ostale naknade. Dakle, mi krivo poimamo pitanje poljoprivrednog zemljišta i njegove namjene, jer osim toga ja svojim prostornim planom i GUP-om određujem kada i gdje i koja količina tog građevinskog zemljišta kome je moguće graditi u skladu sa zakonom i trenutno je kod mene postupak da zemljište koje stoji 5 godina građevinsko 5 hektara, a na njemu se ništa ne radi, da u izmjeni novog prostornog plana ide sa izlaskom iz građevinskog zemljišta van i kao takvo više neće biti moguća gradnja ili ću investitora prisiliti da gradi. Dakle, mi ovdje govorimo o načinu da sam akti i donošenje zakona ne znači ništa, nego momenata onaj momenat kada se ide raditi građevinska dozvola. Inače to je jedan novi namet kojima se onima kojima investiraju i neovisno o preprodavanju nameću novi troškovi u momentu izgradnje kao takovo. I ja bih bio sretan da danas dođe k meni temeljem ovog zakona ovih 30% zemljišta koje je građevinsko ali u katastru poljoprivredno jer bi to značilo novi milijuni u moj gradski proračun, nove investicije, poticaj građenja i novo zapošljavanje.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega ako ste me pažljivo slušali ja sam govorila o obvezi plaćanja kod dobivanja prava građenja, to je točno, ali sam spomenula investitore golfa, upravo sam to spomenula i samo sa za to govorila da oni bi trebali biti u istom položaju kao i drugi investitori odnosno u tom slučaju sam se upitala što to znači golf? Da li je to oni hektari koji jesu ili je to sve skupa okolo? O tome sam govorila. A jasno mi je kada ide plaćanje, kod naravno dobivanja prava građenja. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, danas raspravljamo također o jednom strateškom zakonu odnosno o zakonu o strateškom dobru što je zemljište. Mi smo već u nekoliko navrata raspravljali o sličnim zakonima, Ustavni sud je imao svoje primjedbe. Međutim, čudesno je to da mi ovaj zakon donosimo po hitnom postupku čime se i on pridružio onih 85% zakona koje je ovaj Sabor donio po hitnom postupku na tekućoj vrpci. Nažalost, ta hitnost ima za posljedicu da zakoni nisu formalno dotjerani, dapače šlampavi su jer kako je moguće da u zakonima koje mi donosimo po hitnim postupcima se referiramo na nepostojeće institucije, agencije itd. Na stranu i to što u nekim slučajevima Vlada mijenja i fizikalne principe i konstante, ali dobro. Čak niti najdobronamjernije amandmane se ne prihvaća zato što dolaze iz oporbenih redova. Ali ovo je naprosto jedan šlampav zakon, budući da se jedan zavod ovdje na tri načina u samom zakonu proziva. Nadalje, u njega je uključen i ovaj famozni golf pa se onda osiguravanjem položaja investitora u golf igrališta putem ovog zakona lako može u javnost pustiti evo i najave da će se sam Zakon o golfu možda i ukinuti. Dakle, sama ta činjenica ukazuje na jedan koruptivni potencijal ovoga zakona koji s druge strane se ne referira na krucijalne probleme kao što je recimo teror susjeda koji neće pokositi susjednu parcelu koja je ili šikara ili nekakav strn ili kukuruz koji je tko zna kada već obran pa je pun snijeti i sličnoga i ne možeš prisiliti susjeda da se to privede u nekakav red koji ne bi bio smetnja susjednim česticama. Nadalje, kolateralna žrtva ovog zakona jesu i bivše zemljišne zajednice pa i zemljišne zadruge u koje su ljudi nekada unijeli svoje vlasništvo pa su ih koristili, a sredinom '90.-tih godina je to eto podržavljeno i na koncu prije koju godinu se i država i u gruntovnici upisala na zemljišne zadruge, bez obzira što ljudi su uglavnom nastavili koristiti tu zemlju niti ne znajući što se događa, budući da su mahom stari, podobrazovani i neinformirani. Ovim zakonom se dakle omogućava da i ta zemlja se da u zakup ili proda čime bi se prekinuo kontinuitet uživanja i onemogućila bilo kakva mogućnost da faktički korisnici, posjednici, a i nekadašnji vlasnici putem sudskih tužbi dokažu dospjelost i vrate u biti svoju zemlju natrag. Jedna od paradoksalnih situacija vezano uz ovaj zakon jest i činjenica, već je netko to i u prijašnjoj raspravi spomenuo, da je i Ministarstvo uprave dalo primjedbu na ovaj zakon i premda je gospodin ministar rekao da je kasnije zakon usuglašen sa Ministarstvom uprave to je možda činjenica. Ali je također i činjenica da primjedba Ministarstva uprave vezano uz članak kojim se mijenja članak 25. osnovnog zakona kaže: u članku tom i tom prijedloga zakona kojim se mijenja članak 25. osnovnog zakona protivimo se promjeni visine naknade i mišljenja smo da je time otvorena mogućnost zarade špekulantima koji su kupili zemljište kao poljoprivredno, a nakon stupanja na snagu ovog zakona tražit će prenamjenu poljoprivrednog zemljišta. I kada gledamo mišljenje Ministarstva uprave u kojem se spominju ti postotci 50 na 500, na 10 itd., to je sve ostalo isto i sadašnjem prijedlogu zakona. Prema tome, možda je čak i to usuglašeno sa Ministarstvom uprave ali ne na način da je članak promijenjen nego su valjda, valjda je ministar Mlakar odustao od svog vlastitog mišljenja pod vanjskih utjecajem. Nadalje, ovim zakonom se dovodi u pitanje i pridržavanje konvencija koje je Republika Hrvatska potpisala vezano uz zaštitu prirode, a o tome nema u ocjeni stanja, nema o tom segmentu niti riječi da bi se nas zastupnike možebitno razuvjerilo da to nije tako. Još je prije nekoliko tisuća godina kineski general Sun Tzu u "Umijeću ratovanja" rekao da je zemlja strateško dobro i ja stvarno ne razumijem zašto Republika Hrvatska u 21. stoljeću se prilično olako o svom osnovnom dobru tj. o vlastitom teritoriju ne brine, zašto se ne preferira davanje u dugotrajni zakup zemljišta umjesto što se preferira prodaja i institucionalizira korupcija poimeničnim stavljanjem golfa i u ovaj zakon. Pa se postavlja pitanje zašto recimo u ovaj zakon niste uključili i pikulanje i tamo i pikulanje treba neko određeno površinu zemljišta ili neke druge sportove koji također su potrebni kao košarka, nogomet, sinkrono plivanje i šah. Hvala lijepa.
Šah mat. Dvije replike. Prva gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Franić, kad ste govorili o neobrađenom privatnom poljoprivrednom zemljištu u stvari ste me potakli na repliku jer to su također oni članci koje sam spominjala koje je na žalost Ustavni sud ukinuo. Naime, posebno područje Banovine koje je i vama vjerujem poznato ugroženo je zbog neodgovornih pojedinaca koji ne žive na tom području ali su vlasnici privatnog poljoprivrednog zemljišta. Na tom zemljištu danas raste šikara. Ono što je još puno gore i puno opasnije što tako nekultivirano zemljište ima utjecaj na susjedne parcele i umanjuje vrijednost tih susjednih parcela, ljudi koji su odlučili tamo živjeti i bavit se poljoprivredom. Tako se događa da poljoprivrednici koji bi željeli okrupniti svoje posjede to nisu u mogućnosti, a privatni vlasnici kojima ionako nije stalo do tog njihovog zemljišta ne vode brigu o tome. Zbog toga ja mislim da je Zakon o poljoprivrednom zemljištu nudio dobra rješenja u tom smislu jer je postavio dobre mehanizme kako u stvari od neodgovornih privatnih vlasnika učiniti odgovorne pojedince i kako to privatno zemljište koje nije u funkciji, koje je obraslo, koje predstavlja opasnost za susjedne parcele staviti u funkciju. Na žalost ti članci su stavljeni van snage. I ja bih voljela da su danas ovdje pred nama možda predložena neka bolja rješenja ako ona postoje ili kvalitetnija ali da o tome razgovaramo. Ne bih se složila s vama u onom dijelu u kojem ste spomenuli da nije predlagatelj zakona vodio računa o strateškim dokumentima i interesima zaštite prirode jer su ovdje uvažavani i nacionalni program očuvanja izvornih i zaštićenih pasmina životinja i direktiva u području zaštita prirode i sve se to preklapa sa interesima poljoprivrednika. Oslikano je u članku 21. kroz pašnjačke zajednice. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Bože šta dodati vašoj replici jer je stvarno teror susjeda u nekim slučajevima i nepodnošljiv od požara pa do širenja gamadi, biljnih zaraza itd. I zaista je šteta da ste ignorirali ove članke zakona da niste ponudili neka druga rješenja bilo kroz veće poreze ili na neki način. Naprosto se država mora obraniti od neodgovornih vlasnika zemlje. I zato predlažem kao i mnogi govornici prije mene da stavite zakon u više čitanja. Na koncu konca proceduralno to možete napraviti tjedan za tjednom i da jednom ponudite jedno cjelovito rješenje koje bi obuhvatilo sve ove probleme o kojima smo čuli u raspravi. Što se tiče ovog dijela zaštite prirode samo sam relativizirao i rekao da se u ocjenu stanja o tome ne govori, a to je itekako potrebno. Hvala.
Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Prvo bih htio podsjetiti na to kako je ovaj zakon donesen. Donesen je uz asistenciju Branimira Glavaša. On je činio kvorum da se ovaj zakon uopće može donijeti, osuđeni ratni zločinac. Ratni zločin je svakako kazneno djelo ali je i sramotan čin. Gotovo jednako je sramotno bilo činiti kvorum kod donošenja ovakvog zakona. Nismo htjeli ostati na tom glasovanju, nismo htjeli činiti kvorum, napustili smo sabornicu i najavili zahtjev za zaštitu ustavnosti. Učinili su to i drugi. I Ustavni sud je reagirao. Ukinuo je brojne odredbe ovoga Zakona. Kod izmjena i dopuna zakona imamo ovdje mišljenje Ministarstva uprave od 14. siječnja 2011. godine potpisano po ministru Mlakaru. Šta kaže Ministarstvo uprave i ministar Mlakar? Protivimo se donošenju ovog zakona po hitnom postupku. Šta kaže još ministar Mlakar? Protivimo se promjeni visine naknade za utvrđivanje promjene namjene poljoprivrednog zemljišta sa 50 na 5%, sa 100 na 10%, odnosno sa 5 na 1%. Mišljenja smo da je time otvorena mogućnost zarade špekulantima koji su kupili zemljište kao poljoprivredno, a nakon stupanja na snagu ovog Zakona tražit će prenamjenu poljoprivrednog zemljišta. To s pravom misli ministar Mlakar. Ali Vladi to ne znači apsolutno ništa. Vlada očito ima drugačije motive i bolje razloge od ovih koji su navedeni u mišljenu Ministarstva uprave. Da je u ovom Zakonu sve u redu, da je u njemu sve dobro, ali da postoji i dalje članak 9. ovaj Zakon bi trebalo odbiti. Zato što je takav zakon s tim člankom 9. koruptivno poticajan. On potiče korupciju. Kakav je modus operandi? Jednostavan, ali koliko jednostavan toliko i efikasan. Poljoprivredno zemljište košta 10 eura. Pa kada je naknada od prenamjene bila 100% onda nije 10 nego je 20 eura. Ali kad se prenamjeni onda vrijedi 200. zarada 180 eura po kvadratu. Sada se čak i to smanjuje, pa ako je 10 onda 10% na to je jedan, znači 11 eura a ono će opet vrijediti 200. Znači, nekome ni ova zarada do sada nije bila dovoljna, pa predlaže zakon da se tim špekulantima zarada i poveća. Poziva se pri tome što je naročito cinično na odluku Ustavnog suda koji je ukinuo ovaj članak. Pa da vidimo šta kaže Ustavni sud zašto je on ukinuo taj članak? Ustavni sud kaže: "Iz same činjenice da je poljoprivredno zemljište neobnovljivo izvire obveza države pružiti mu osobitu zaštitu i zaštititi ga od nepredvidivih tijekova slobodnog tržišta i izolirane volje pojedinaca. Dakle, Ustavni sud je mislio da je i prethodna odredba preliberalna i da bi ju trebalo postrožiti jer poljoprivredno zemljište treba zaštititi. A Vlada mišljenje Ustavnog suda koristi zato da smanji tu naknadu i da špekulantima omogući još veću zaradu. To je logika Vlade. Kakvo je obrazloženje Vlade? Kaže Vlada primjena zakona u praksi pokazala je da postoje brojne zapreke koje osporavaju proces raspolaganja putem prodaje, zakupa i dugogodišnjeg zakupa poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države. Znači, Vlada misli nije dovoljno toga prodano, treba prodati više. E sad, da li prodati više poljoprivrednog zemljišta za poljoprivredne svrhe, što bi bilo u redu, ili prodati što je moguće više poljoprivrednog zemljišta da bi se ono prenamijenilo uz što manju naknadu pa da bi se na njemu gradilo, pa da bi se na tome zarađivalo. Očito ovo drugo inače članka 9. ne bi bilo ili bi članak 9. glasio drugačije pa bi otprilike ovako određivao, kad netko kupi poljoprivredno zemljište pa se ono prenamjeni platit će naknadu u iznosu razlike od cijene koju je platio do cijene kad je ono prenamijenjeno. Pa mu se nikakva špekulacija neće isplatiti. Ali, nije to interes Vlade. Interes Vlade je pogodovati špekulantima. I zašto sad u hitnu proceduru? A očito se nekome u Vladi žuri da još malo drpi do izbora, da se još malo okoristi. Pa zato nema ni dva čitanja, ajmo što brže ovakav zakon usvojiti jer je posve jasno tko odlučuje o prenamjeni. Za državno vlasništvo država. Pa taj zna što će prenamijeniti, koja će se to poljoprivredna zemljišta prenamijeniti, zna. Pa to Vlada zna jer Vlada o tome i odlučuje. Pa kad već zna koja će se poljoprivredna zemljišta prenamijeniti, a što sprečava članove Vlade ili povezane osobe da kupe takvo zemljište kao poljoprivredno za 10 eura, da ga prenamijene i onda da ga prodaju za 200 ili da ga prenamijene pa tako pogoduju investitoru koji ga je kupio za 10 eura, a investitor ih bogato nagradi. To je modus operandi, tako se radi. To cijela Hrvatska zna da se tako radi i da se na prenamijeni zemljišta zgrću bogatstva. I sad nije dovoljno što su zgrtala bogatstva nego se ta bogatstva još moraju i malo povećati, a zgrtanje bogatstva još malo olakšati. To je članak 9. Zbog toga što je ovaj zakon, ali duboko koruptivan, zato što on potiče korupciju, što je on izvor korupcije, što je on legalizacija korupcije, što on uništava poljoprivredno zemljište kao poljoprivredno i potiče njegovu prenamjenu u građevinsko ovaj zakon treba s gnušanjem odbiti. Ja nemam nikakvih iluzija da će bilo tko iz Vlade čuti ove moje riječi, nemam nikakvih iluzija da će poslušati udruge civilnoga društva, nemam nikakvih iluzija da će poslušati glas zdravog razuma, nemam nikakvih iluzija da će u ovom predmetu reagirati patriotski, domoljubno, reagirat će isključivo iz svog sebeljubivog interesa, koruptivnog interesa. U ovoj zemlji treba napraviti reda i red će se u ovoj zemlji napraviti nakon izbora.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Branko Kutija.
Zahvaljujem se. Kolega Stazić kazali ste Vlada zna koje će se državno zemljište prenamijeniti. Ja bih volio da ste kazali u ovoj sabornici koje je to zemljište, na kojoj poziciji. Cijelo popodne lamentirate na način kao da se svaki dan poljoprivredno zemljište prenamjenjuje u građevinsko. S obzirom da pretpostavljam niste nikada u svojoj praksi radili niti donosili prostorne planove onda tako i nastupate kako nastupate. Znači, jedinica lokalne ili regionalne samouprave donosi prostorni plan i temeljem prostornoga plana se određeno zemljište uvrštava u građevinsko zemljište. Određena ministarstva daju suglasnost na prostorni plan. Javnost zna i upućena je o svemu tome. Ja ne znam za niti jedan takav primjer dosada da se tako nešto desilo. A mi govorimo o tome kao da svaki dan u svakoj općini se tako nešto dešava. To jednostavno nije točno. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma nemojte, ma nemojte.
Replika, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Evo mi smo donijeli Ustav, poseban zakon kojim ćemo sankcionirati sve ono što se događalo u pretvorbi i privatizaciji. Rasprave su velike o tome hoće li se moći to sve sankcionirati i obuhvatiti. I dok rasprave teku ovakvi zakoni nam dolaze na stol. Još gori nego oni koji su bili za tvornice, još gori. Jer tvornica se može i nova sagraditi, ali kada se dogodi ovo sa rasprodajom poljoprivredom najvrjednijim našim resursom gotovo je, jer se to može učiniti samo jedanput i gotovo je više. Zato i vaša kolega poruka da ćemo ispravljati ovaj zakon, moja je poruka i još veća, dakle one odredbe koje se odnose na to odnosit će se i na ovo. I poruka je onima koji se budu ponašali shodno ovom zakonu da neka se kane ćoravog posla jer će morati to sve vratiti jer ovo je besramni zakon, zakon otimačine ispred naših očiju. A po načelu kao što ste dobro primijetili dakle Vlada omogućava špekulantima. Pa to onda ne radi zato što voli špekulante nego što radi po načelu pola pije, pola šarcu daje. Pa naravno! Dakle, još nešto malo je preostalo. Dakle, s tim umjesto da ste zaštitili taj naš najvrjedniji resurs, otežali takve mogućnosti prenamijene, pa sjećamo se koliko je godina prošlo, koliko se moralo platiti za prenamjenu takvog zemljišta, desetorostruku vrijednost u davnim onim nekim vremenima. A sada se eto i ono što je bilo omogućeno, sad na ovaj način se ne samo omogućava nego stimulira da se to radi. A zašto? Zato što je još ovo jedino još vrijedno ostalo. Dakle, ovo je primjer zakona koji Vlada predlaže, saborska većina donosi ne za svoje građane nego na štetu protiv svojih građana. A Vlada koja donosi takve zakone je štetna Vlada. Koja donosi, mora Vlada donesti zakone za građane a ne protiv njih.
Odgovor na repliku.
Kolegice Ingrid vrijeme istječe i bliže se izbori i očito je da je nastupila panika. Zgrabi što još možeš zgrabiti dok te građani nisu smijenili i zato se predlaže ovaj Zakon i zato ga se predlaže po hitnoj proceduri. Jedino što građanima možemo obećati promijenit će se ova vlast, vratiti će sa zateznim kamatama svaku lipu koju su po ovom i po ovakvim zakonima ukrali.
Gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Kada Vlada najavljuje da će donošenjem Zakona o poljoprivrednom zemljištu ili njegovim izmjenama riješiti pitanja gospodarskog razvoja odnosno ulaganja onda već u startu nešto ne štima. Ako mi tim Zakonom rješavamo tako krucijalno pitanje i ako preko leđa hrvatske poljoprivrede i zemljišta kanimo riješiti problem što je Hrvatska neatraktivna zemlja za ulagače onda mi nismo shvatili elementarne stvari. Zakon o poljoprivrednom zemljištu trebao bi biti jedan od tri ključna zakona kojim se definira pravac razvoja poljoprivrede kao strateške djelatnosti u svakoj zemlji koja ima aman dva lonca za cvijeće a kamoli ne ovoliko poljoprivrednog i plodnog zemljišta kao Hrvatska. Druga stvar, ovakav pristup rješavanju problema raspolaganja poljoprivrednim zemljištem svjedoči samo isključivo da Vlada, odnosno ova država nema suvisloga koncepta razvoja poljoprivrede. Ja ću se usuditi reći dok god Hrvatsku poljoprivredu vode HSS I HDZ neće se to ni dogoditi. Jer nisam ja to isisao iz prsta, nije to moja politička floskula, nisu to mene napujdali u HNS HSU-u da vam to kažem jer ste nam politički protivnici nego je to činjenica, vodite hrvatsku poljoprivredu 20 punih godina, i što god se u njoj dogodilo, dogodilo se zato jer ste vi to htjeli i predlagali. I zato imate potpunu odgovornost za sve što se događalo i što se događa i što se na žalost nikada nije moglo dogoditi u Hrvatskoj poljoprivredi. Čitav je niz primjedbi koje su došle iz vlastite kuće, u privatnim razgovorima zastupnici Hrvatske demokratske zajednice zgražaju se nad pojedinim elementima ovoga prijedloga, i nije im jasno kako je moguće da je to došlo do Hrvatskoga sabora. Možete se smijati i znam da će stranačka stega učiniti svoje ali biti će već prigode da se isprave ove nepravde. Bojim se samo što reče kolega Stazić da će se drpiti u zadnji čas i da se to neće moći spriječiti ali hvala Bogu ta vrsta valjda krimena ne zastarijeva i valjda će se i to ako je netko domislio relativno kratko vrijeme iskoristiti da se okoristi ja se nadam da će se vrlo skoro vidjeti trag svakoga od takvih. A mi smo do sada bili svjedoci kako se divljalo u gospodarenju poljoprivrednim zemljištem, bili smo svjedoci u tome tko su sve oni koji su se omastili, tko je sve uzimao poticaje na poljoprivrednom zemljištu koje nije ni obrađivao. Bili smo svjedoci pljački državnog novca i u Kušancu kojega spominjem u ovom Saboru po 15 put gdje su uzete poljoprivredne površine u kratkoročni najam, a zasađene su dugoročne, dugotrajne kulture pa su isplaćeni milijuni odštete jer je netko imao povlaštenu informaciju gdje će biti čvorište na autocesti. To su tzv. čuveni virtualni voćnjaci u kućanstvu. Ne samo to čitav je niz slučajeva koji govore kako se i na koji način gospodari poljoprivrednim zemljištem i među nama tu saborskim zastupnicima ima onih koji su zakupci državnog poljoprivrednog zemljišta i koliko ga plaćaju, da li ga plaćaju, novine pišu o tome. Novine pišu o tome. Zakon o poljoprivrednom zemljištu i Zakon o golfu dva su usudio bih se reći, najkompromitantnija zakona koje smo donijeli u ovom saborskom mandatu. Onima koji su kumovali tama dvama zakonima na sebi nose silan teret i kaže premijerka prije dva dana ukinut ćemo Zakon o golfu, sada je jasno i zašto, sada je iz ovog Prijedloga izmjena i dopuna jasno i zašto. Dva su temeljna problema protiv kojih bih ovdje želio ustati. Prvo i osnovno što se želi ozakoniti pljačka učinjena 1947. godine, sada ću vam pročitati što je danas zajednica zemljišnih zajednica Hrvatske kao protest uputila Hrvatskoj javnosti. Kažu: "protestiramo protiv teksta Zakona o izmjenama i dopunama zakona o poljoprivrednom zemljištu zbog njegove nedvosmislene intencije da se poljoprivredno zemljište koje je većim dijelom oduzeto 47. godine našim precima bez prava na ikakvu naknadu, do sada a po zakonskom prijedlogu od sada još ciničnije i besprizornije, tajkunski i privilegijski rasprodaje. Podsjećamo da nam je 1947. godine oduzeto preko 250 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta a za povrat i druge namjene sada je predviđeno samo 63 tisuće i 116 hektara. Za prodaju se predviđa 223 tisuće hektara a za zakup i to na 50 godina, 263 tisuće hektara dakle ukradeno nama, prodati tajkunima kako se ne bi trebalo nama vratiti, nije li to bezočno". Jučer je ovdje pod ovim svodom u Maloj vijećnici bila sjednica o problematici povrata imovine zemljišnih zajednica. Tri su saborska odbora, odnosno neki iz ta tri saborska odbora slušali o tome problemu kojega nasljeđujemo i kojega nemamo još uvijek političke hrabrosti i ako hoćete baš i narodnjačke mudrosti, a svakako i odgovornosti konačno razriješiti tako da opljačkano vratimo jer oteto je prokleto. I tko god kupi jedan kvadrat otete zemlje neka znade da je kupio oteto. I druga stvar, o toj tematici o zemljišnim zajednicama, o tome kako je 400 tisuća ljudi u Hrvatskoj danas koji imaju pravo biti ovlaštenici zemljišnih zajednica od Pazina do Iloka i sve dolje do Gračaca kako je deprivirano i kako im se bezočno pljačka ono što su njihovi djedovi uživali stoljećima. Neki 800 godina, a danas im se kaže da njihovo pravo nije bilo stvarno, da nije bilo vlasničko pravo. Ima li još granice bezobrazluku? I druga stvar koju želim reći osim ovoga u zemljišne zajednice to je ova mudrolija oko pašnjačkih zajednica. Prošle je godine u ovo doba Upravno vijeće Lonjskog polja obznanilo jedan natječaj pozvavši one da se jave oni koji žele napasati stoku na površinama Lonjskog polja, parka prirode. Stjecajem okolnosti natječaj je bio objavljen tako da ga nitko ne vidi nego samo neki. Ali se dogodilo to da je netko otvorio vrata pa je shvatio da iza vrata postoji oglasna tabla, pa taj netko tko je to vido razglasio je po čitavom Lonjskom polju i kada se na koncu javilo nekoliko stotina poljoprivrednika onda je rečeno puj pik više ne važi, natječaj se poništava, nemamo kriterije, ne možemo, ići ćemo na neki novi model. I to je taj model koji nam se ovdje servira kao eufemizam iza kojega stoji HSS-a samo da ne bi morala prionuti rješenju problema kojega je obećala vlasnicima i ovlaštenicima zemljišnih zajednica. Od 1992. godine ih vuče za nos, od 2002. godine im obećava da će riješiti to pitanje a sada im kao kukavičje jaje nudi ovdje pašnjačke zajednice kao nekakvo rješenje koje će to sublimirati. To je sramota. Ako smo i to doživjeli od HSS-a previše ih je.
Hvala. Dva ispravka. Prvi gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Na sve ovo što je rekao gospodin Bues moglo bi se odgovoriti, gle tko to govori. I zato sam mislila ne javiti se ali doista toliko netočnih navoda, ja ću se osvrnuti samo na ovaj zadnji gdje on govori o pašnjačkim zajednicama kao o kukavičjem jaju. Dakle, kolega Beus potpuno je jasno iz vaše politikantske rasprave da vi ovaj zakon niste pročitali jer da jeste onda bi mogli citirati pojedine članke zakona i znali što u njima piše. Vaš je cilj ustvari obezvrijediti sve što radi ova Vlada, to je vaše pravo, vi ste opozicija i naravno da se borite svim sredstvima da ukazujete da ova Vlada nije na liniji koju vi zastupate. No, pašnjačke zajednice su dobar projekt. To je jedini projekt kojim se mogu livade i pašnjaci staviti u funkciju u posebno zaštićenim područjima, a na način da budu u funkciji, da tamo stoka se može napasati, da se čuva biološka raznolikost i da ljudi dobiju potporu za to. Vjerujem da će vam kolegica Roksandić odgovoriti na onaj dio gdje govorite neistine o nekim natječajima u Parku prirode Lonjsko polje jer ste ispričali niz nebuloza koje nemaju veze sa istinom.
Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa upravo nadovezat ću se na kolegicu Petir. Zaista kolega Beus ne znate o čemu govorite kada ste spomenuli neke tzv. natječaje. ... [[Upadica se ne razumije.]]
Pa što je to? To je kritički govor. Molim vas smirite se.
Molim vas mogu ja nastaviti.
... [[Upadica se ne razumije.]] Smirite se. To je retorička figura nije to uvredljivo. Vaša kolegica je meni danas kada sam predsjedavao sjednicom Odbora za Ustav meni rekla da ja ne znam što govorim. ... [[Upadica se ne razumije.]] Molim? ... [[Upadica se ne razumije.]] Ne, dapače ja sam je poticao još da nastavi sa slobodom govora. To je retorička figura.
Ovako, u stilu slobode govora gospodine potpredsjedniče netočno je jer ne zna što govori kolega Beus kada je rekao da je ustanova Parka prirode Lonjsko polje raspisala natječaj da ga nitko ne vidi i da nitko ne zna. Da ste pročitali zakon sadašnji važeći zakon članak 17. onda biste vidjeli da tu stoji da upravo pašnjacima i livadama u vlasništvu države koji se nalaze u zaštićenim područjima parka prirode to je i u nacionalnim parkovima prirode raspolaže javna ustanova na čijem području zaštite je predmetno zemljište, da ne čitam dalje i ne gubim vrijeme. Tada biste vidjeli da je upravno vijeće sukladno tom članku i Ministarstvo kulture koje inače brine i pravilnik Ministarstva kulture koje inače brine o zaštićenim dijelovima prirode raspisalo javni poziv za koncesiju za pašnjake unutar svog zaštićenog područja, javno transparentno. I javili su se normalno svi ljudi koji žive i koji su zainteresirani za ispašu na tom području. Sve po pravilniku kojeg je donijelo Ministarstvo kulture jer ono i skrbi o zaštićenim dijelovima prirode. I netočno je da je to bilo netransparentno, ne javno.
Dobro. Gospodin zastupnik Silvano Hrelja, replika.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Beus mogao bih se složiti s vama da je ovaj zakon mogući supstitut za ukidanje Zakona o golfu i doista danas je puno jasnije zašto je to premijerka najavila odjednom kao grom iz vedra neba. Ono što mene zgražava je činjenica da smo mi jedno neodgovorno društvo koje ne želi učiti od svoje kolektivne memorije. A sticajem okolnosti što ste me uključili u bavljenje zemljišnim zajednicama i šumskim zajednicama mislim da je ovaj narod, narod na ovim prostorima znao bolje upravljati putem zemljišnih i šumskih zajednica poljoprivrednim i šumskim zemljištem i pašnjacima, nego što će znati upravljati sa ovim zakonom koji toliko prostora ostavlja za malverzacije. Vrlo je indikativno da u Gorskom kotaru dok su funkcionirale šumske zajednice da je živjelo 50 tisuća stanovnika, da danas na tom istom prostoru živi manje od 25 tisuća stanovnika sa tendencijom daljnjeg pada. Što to znači? Ako to nije nešto na čemu se mi kao odgovorni političari, kao najveće predstavničko i zakonodavno tijelo u RH trebamo zamisliti i vratiti se korak nazad i prošarati po svojoj memoriji i reći što je u našoj povijesti bilo dobro i nije i na tom što je bilo dobro graditi nove sustave, onda ne znam što bi više od toga moglo odlučiti da malo razmislimo o tome kamo idemo.
Ako dignete pločicu.
Netko mi je uzeo, izgleda da me pokušavaju onemogućit u komunikaciji. … /Buka u dvorani./… Evo kolegica glasnogovornica HDZ-a posuđuje.
Vidite kako je HDZ dobar, e da, da.
Ma krasan, krasan, eto ga kući vodite.
Treba to cijeniti.
Kolega Hrelja, spominjete zajednice koje su djelovale u gorskim dijelovima Hrvatske. Ja ću vas samo podsjetiti da su zemljišne zajednice u Gorskom kotaru bile te koje su elektrificirale Gorski kotar, da su mnoge zemljišne zajednice od svojih prihoda sagradile javne objekte, od crkava pa do bolnica, ambulanti, oružničkih postaja, sjedišta općina, škola itd. jer su imale osjećaj prema svojoj vlastitoj lokalnoj zajednici. To nikakve nema veze s ovim što se danas ovdje predlaže. A ovo pranje savjesti kroz pašnjačke zajednice i proglašavanje njih kao dobro rješenje, dovoljno je pogledati prijedloge koji potpuno isključuju institut javnoga natječaja pa ćete vidjeti kako će se zapravo osnivati pašnjačke zajednice, uz čiju pomoć odnosno na čiju inicijativu. Tamo nema HSS-a naravno u Poljoprivrednoj komori jel tako. Onda koju će ulogu imati ministarstva u tom procesu i na koji će se na koncu način dodjeljivati to pašnjačkim zajednicama. A da bi šlag bio potpun predlaže se da na teritoriju jedne jedinice lokalne samouprave može se osnovati samo jedna pašnjačka zajednica, a to su dakle gradovi i općine gdje ima po 40 i 50 mjesnih odbora, dakle najmanje toliko sela, zaselaka i kvartova. I sad se predlaže tako velikodušno osnovati jednu pašnjačku zajednicu. E svaka vam čast iz HSS-a, jeste široke ruke kad je hrvatski narod u pitanju.
Treba s osobitom obzirnošću paziti i brinuti se o pašnjačkim zajednicama. Gospodin zastupnik Branko Kutija.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. U dosadašnjoj provedbi važećega zakona uvažene su određene poteškoće kao posljedica nedorečenosti ili nedovoljno jasne formulacije pojedinih odredbi ovoga zakona. Nadalje, pojedina pitanja u svezi raspolaganja poljoprivrednim zemljištem u važećem zakonu nisu bila propisana, a to je otklonjeno ovim izmjenama. Osobito su značajne izmjene odredbi zakona kojim su propisani postupci odnosno kriteriji za određivanje prava prvenstva u natječajima za zakup, prodaju i dugogodišnji zakup poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države koje su sada značajno dopunjene i razrađene što bi trebalo doprinijeti bržem, lakšem, objektivnijem i pravednijem izboru najpovoljnijeg ponuditelja u navedenim natječajima. Kako je od planiranih 223673 hektara državnog zemljišta za prodaju doista prodano samo nešto više od 50000 hektara ili 25%, u zakup je dano 99000 hektara ili 70% planiranog, a u dugogodišnji zakup 75000 hektara ili samo 57% planiranog. Očito je da je potrebno uvesti neke promjene kako bi se do kraja realizirali programi raspolaganja državnim zemljištem, s obzirom da je u javnom interesu nipošto nije da poljoprivredno zemljište ostane neobrađeno. Naročito važnim poboljšanjem smatram činjenicu da se kod propisivanja kriterija za utvrđivanje najpovoljnijeg ponuditelja vodilo računa o pravim poljoprivrednicima kojima je poljoprivreda osnovna djelatnost. Isto tako, važnim smatram i izmjene koje se odnose na bitno pojednostavljenje procedure davanja poljoprivrednog zemljišta u dugogodišnji zakup za ribnjake kojima je propisano da će s jednim ugovorom riješiti i pitanje zemljišta i pitanje korištenja voda što je neosporno bitan napredak u odnosu na dosadašnja zakonska rješenja te u odnosu na činjenicu da se pitanja ribnjaka do sada nije dovoljno kvalitetno rješavalo. Jedna od mjera koja bi trebala doprinijeti boljem iskorištavanju poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj jest uvođenje zajedničkih pašnjaka kao oblika iskorištavanja zemljišta u vlasništvu države. Kako je korištenje i održavanje pašnjaka manje zahtjevno nego većina drugih oblika iskorištavanja poljoprivrednog zemljišta utoliko je za očekivati da će dio zemlje u državnom vlasništvu koji do sad nije bio interesantan zakupcima to sada postati kao potencijalno zemljište za ispašu. Nadalje, u članku 74. stavku 4. potiče se efikasnije korištenje poljoprivrednog zemljišta kao što se produžuje neplaćanje zakupnine za minirana područja sa 10 na 40 godina. Zakupac koji minirana zemljišta uzima u dugoročni zakup dužan je razminirati to zemljište o vlastitom trošku u roku od dvije godine. Iako je vrijednost najamnine za 40 godina u čisto financijskom smislu veća od cijene razminiranja zemljišta treba uzeti u obzir posebne rizike koje zakupac preuzima uzimajući u zakup minirano zemljište, kao i posebne koristi koje njegovim razminiranjem o svojem trošku stvara za Republiku Hrvatsku. Naime, razminiranje poljoprivrednih zemljišta koja su još uvijek pod minama od velikog je javnog interesa jer mine predstavljaju opasnost po živote i imovinu svih hrvatskih građana. U tom smislu produljenje vremena u kojem zakupac miniranog zemljišta nije dužan plaćati naknadu posve je opravdano jer unatoč srednjeročnom gubitku za državni proračun u obliku neplaćenih naknada razminiranje zemljišta predstavlja trajni dobitak za gospodarstvo i sigurnost Republike Hrvatske koju dugoročno više nego nadoknađuje oproštene naknade. Među različitim unapređenjima odredbi prijašnjeg zakona valja spomenuti promjene predložene u člancima 17. i 27. novih izmjena i dopuna kojima se eliminira mogućnost da u slučajevima kada su potencijalni kupci ili zakupci državnog zemljišta rangirani prema redoslijedu prioriteta, oni koji se nalaze u kategorijama nižeg prioriteta nelojalno podižu cijene kupnje ili zakupa. Također, izmjenama u članku 42. umjesto odredbe o zabrani prodaje državnog zemljišta kupljenog uz popust uvodi se sofisticiraniji mehanizam prava prvokupa od strane Agencije za poljoprivredno zemljište koji bez nepotrebnih ograničenja na tržište postiže isti efekt, naime sprečavanje malverzacija sa kupoprodajom državnog poljoprivrednog zemljišta. Naposljetku treba spomenuti neke od promjena koje će omogućiti povećanje efikasnosti sustava nadzora nad uporabom poljoprivrednog zemljišta kao što je smanjivanje broja odvojenih informacijskih sustava te odredbe koje će na vrlo izravan način povećati iskorištenost poljoprivrednog zemljišta kao što je to slučaj sa člankom 43. izmjena koji dopušta da se zemljišta koja izrađenim programima raspolaganja poljoprivrednim zemljištem nisu posebno namijenjena daju u zakup i time se sprječava njihovo neiskorištavanje. Zbog svega navedenoga podržat ću izmjene ovoga Zakona. Zahvaljujem se.
Hvala. Jedna replika, gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kutija, rekli ste jednu lijepu stvar, a to je govorili ste o pravim poljoprivrednicima. Mislim da je to bitno podvući jer danas ovdje slušamo mnoge dušobrižnike za poljoprivrednike kako je to poljoprivrednici ovako, a ja se sjećam dobro vremena kada su ti naši poljoprivrednici plaćali porez na zemlju, a danas dobivaju potporu. Sjećam se vremena za vrijeme koalicijske vlasti kada su se liječili kombinati, pa se onda ulijevalo, bila je to vreća bez dna. Danas se krenulo u smjeru OPG-a, obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. To je način kako se stvara konkurentna poljoprivreda, kako se brine o pravim poljoprivrednicima. I u tom smislu i rezultati naravno u poljoprivredi dolaze. Naravno da dolaze. Povećana je proizvodnja mlijeka za 170 milijuna litara od vremena iz 2003. Pa brojni drugi pokazatelji pokazuju kako se vodi briga glede stvaranja kvalitetne i konkurentne poljoprivrede. To je primjer kako treba djelovati i činiti, a lako je sad pričati možda reći e sad mi smo za poljoprivredu i mi njima želimo. Kad ste bili u prilici onda to niste činili. Evo, hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem se. Kolega Milinković izabrali ste pravi izraz kad ste kazali pravi poljoprivrednici. Ja bih volio čuti sa ove lijeve strane tko je od vas pravi poljoprivrednik, odnosno tko se bavi sa poljoprivrednom proizvodnjom kad toliko znate o ovoj problematici i govorite o ovoj temi na način kako govorite. Kod mene je u Benkovcu, odnosno na području grada Benkovca imamo 1200 ha zemljišta koje je u vlasništvu Republike Hrvatske i sve je dato u zakup na 25 godina po našem programu. Nismo imali praktički niti jednu primjedbu, sve smo odradili sukladno zakonu. I slušajući kolegu Beusa, kolegu Stazića i ostale ja ne znam mi ne živimo u istoj državi izgleda.
Gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo u ovoj rekla bih dinamičnoj raspravi koja danas traje cijeli dan moglo se čuti puno konstruktivnih rasprava, ali isto tako političkih ocjena koje nisu temeljena na ovom Zakonu koji je danas pred nama, nego na nekim možda subjektivnim procjenama ili zauzimanjima stajališta iz tog razloga što naprosto političke stranke se i nalaze na različitim stranama, pa sukladno tome imaju i drugačije poglede na svijet, pa i na poljoprivrednu zemljišnu politiku. No, kad govorimo o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu ja bih naglasila što sam rekla i u niz replika da ovaj Zakon donosi doista određene novine i prednosti i da je dobro da se krenulo u izmjene i dopune zakona, da je činjenica da ove izmjene i dopune zakona iziskuju hitnost postupka iz toga razloga što istječe onaj rok za upis poljoprivrednika, odnosno poljoprivrednih obiteljskih gospodarstava u Arcod i što istječe i ono vrijeme kad je nužno predati prijave poljoprivrednih proizvođača za ostvarivanje prava na poticaje. Dakle, nema veze ova hitnost sa onim što smo čuli ovdje u ovoj dvorani kao argumentaciju. No ja ni ne očekujem da se svi zastupnici detaljno bave ovom problematikom jer svatko ima područje svog interesa. No, bilo bi kulturno i pristojno da kao što smo mi kolegice i kolege iz SDP-a i HSU-a slušali vas da vi ako ne želite slušati nas napustite ovu dvoranu jer mislimo da imamo što za reći o ovoj temi. I spremni smo u dijaloškom tonu porazgovarati o nekim rješenjima i ako je potrebno naravno i popraviti ih. Tome služi ova dvorana i saborski zastupnici. Za privatne razgovore imamo dolje kafić ili neke druge institucije, tako da tamo možete raspravljati o tome. Ovo je prevažna tema. I sami ste naglašavali da je riječ o prevažnoj temi, pa bih voljela da onda se tako prema njoj i odnosimo ako to doista mislimo i ako se tako ponašamo i to živimo. Dakle, ja doista vjerujem da su pašnjačke zajednice koje su definirane člankom 21. najbolje rješenje koje se moglo postići koje je rezultat dijaloga i razgovora sa korisnicima prostora, odnosno pašnjaka i livada na terenu i seljačkih udruga i obiteljskih gospodarstava, pa znam da su se čak i tražila iskustva drugih zemalja, da se razgovaralo i sa državnim odvjetništvom i sa različitim institucijama unutar Republike Hrvatske kako bi se našlo pravo rješenje. Što se želi postići ovim modelom? Ovim modelom želi se osigurati da se ti pašnjaci i livade koriste, da budu prohodni, da se na njima uzgaja stoka i da ta stoka pripadne u onu kategoriju ekološkog uzgoja što znači da će i poljoprivredni proizvođači od tog imati više koristi ali i mi kao potrošači. Ali ono što je također izuzetno važno jest da članak 17. koji je do sad definirao korištenje pašnjaka i livada u zaštićenim područjima nije bio dorečen, da je pokazao svoje slabosti u provedbi na terenu, pa iz toga proizlaze i ove rasprave koje su se danas spominjale u dvorani vezano uz Park prirode Lonjsko polje. Naravno polu informacije koje se žele prikazati na jedan politikanski i nekorektan način. No, činjenica da iz članka 17. nije se moglo izvući temeljem propisa i o zaštiti prirode ono što mislim da svaki poljoprivredni proizvođač zaslužuje a to je potpora. I zbog toga upravo ovaj model pašnjačkih zajednica za koje se dvojilo da li je zadruga najbolji model, da li treba ići na neke drugačije oblike, pa je bilo prijedloga da se ide i na udrugu kao model. Pokazalo se da nije moguće, da je zadruga najbolji model zato što se kroz takav oblik udruživanja može ostvariti i pravo na potpore. Zadruga osim toga ujedinjuje i raznovrsne uzgajivače koji mogu biti nositelji razvoja tog kraja. Ona može nabaviti kao pravna osoba i repromaterijal po nižoj cijeni, može nabaviti ... [[Govornica se ne razumije.]] ali i ostalu mehanizaciju. Ali isto tako može kandidirati razvojne projekte. I zbog toga ja mislim da ovo jest dobro rješenje koje je došlo kao prijedlog odozdo prema gore, kao prijedlog sa terena. Dakle, nije to nikakva inovacija ni izmišljotina HSS-a i HDZ-a kao što se ovdje cijeli dan pokušava prikazati nego su to … [[Govornici isključen mikrofon, ne razumije se.]] i livade u funkciju. Smatram da će se ovim modelom pašnjačkih zajednica jednako tako jačati i odnosi unutar same zajednice što mislim da je izuzetno važno posebno u ruralnim sredinama, a to će otvoriti i dodatnu mogućnost i prostor da ljudi ostanu na selu. Kroz ovakav model koji se predlaže omogućuje se i zapošljavanje, odnosno samozapošljavanje što danas doista jest prioritet u RH. Naravno da se kroz ovakav model omogućuje i bolji plasman proizvoda na tržištu, ali isto tako i osmišljavanje samog tržišnog marketinga i edukacija domaćih ljudi. Ono što je meni izuzetno važno kao zastupnici koja dolazi iz Sisačko-moslavačke županije, dakle županije koja ima najviše hektara pod pašnjacima i livadama jest da se kroz ovakav model obrađuje zemlja, stavljaju se te površine u funkciju, čuva se biološka raznolikost i stanište, na ekološki način se proizvodi meso i ono što je značajno pomaže se lokalnim domaćim ljudima. To je cilj i bit ovog zakona, a ne ono što smo danas mogli čuti u nekim drugim raspravama. Ono što također želim pohvaliti je članak 16., a to je da ste vratili onaj kriterij domicilnosti. Mislim da je to izuzetno važno i da to demantira sve one koji žele prikazati da će seljak kupiti zemlju pa će je preprodati nekom drugom kao da seljak nema pametnijih poslova nego će se baviti sa trgovinom i preprodavanjem. Seljak se svaki dan bori za svoj opstanak jer živjeti na zemlji nije lako, to su ljudi koji nemaju godišnji odmor, koji ne idu na ljetovanja i na zimovanja, koji od onog što rade prehranjuju svoje obitelji i školuju svoju djecu. I zbog toga stavljati seljaka u jednu kategoriju špekulanta kao što se to danas moglo čuti ovdje ja mislim da nije primjereno pa mogla bih reći da je i ružno. Ovim člankom 16. u stavku C jasno se daje do znanja da u onoj kategoriji, rang-listi prioriteta za kupnju poljoprivrednog zemljišta prioritet imaju oni koji žive na području jedinice lokalne samouprave, odnosno općine ili grada. I ja mislim da tim kriterijem otklanjamo mnoge dileme koje su možda bile i dobronamjerne i koje su se javile u današnjoj raspravi. Naravno da moram napomenuti ovdje i neke slabosti koje ja vidim u ovom zakonu i dileme koje se kod mene javljaju. Jedna jest vezana, odnosno obje su ustvari vezane uz odluku Ustavnog suda. Znam da ne smijem komentirati odluku Ustavnog suda, ali moram reći da sam izuzetno razočarana pa rekla bih čak i ogorčena da evo sad, danas raspravljamo o zakonu u kojem nismo riješili problem privatnog neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. Oni modeli koji su bili predloženi u postojećem zakonu, koji su stavljeni sad van snage, po meni su bili korektni. Stavljanjem tih članaka zakona izvan snage moje je mišljenje da ipak Ministarstvo poljoprivrede je danas trebalo ponuditi neka druga rješenja jer čuli smo i kroz današnje rasprave da to je problem, neobrađeno privatno poljoprivredno zemljište je problem, ono je ugroza za susjedne parcele, ono je ugroza za ozbiljne poljoprivrednike i moj stav je da tu treba naći adekvatno rješenje. Kad je riječ o članku 9. tzv. "prenamijeni zemljišta" ja ovdje imam odluku Ustavnog suda koji kaže, jer danas je svatko čitao iz te odluke Ustavnog suda ono što mu je baš pasalo u raspravi, ali nije pročitana bit. A bit je da Ustavni sud je po tužbi koju je podnijela tužiteljica, ako se ne varam iz Kaštela, udovoljio njenom zahtjevu i procijenio da oni omjeri, kad je riječ o prenamijeni zemljišta, nisu bili realni, da su bili preveliki i da ih treba ispraviti. No, moje je mišljenje da ovakva odredba kako ste vi stavili u Zakon o poljoprivrednom zemljištu bi bila idealna i mogla se primijeniti kad je riječ o farmama koje su građene na poljoprivrednom zemljištu koje treba legalizirati jer je to uvjet da bi seljaci mogli kandidirati za europske fondove. No, kad je riječ o investitorima, premda naravno da podržavam olakšavanje ulaganja i poticanje novih investicija, mislim da je ovdje ipak trebalo staviti malo drugačije omjere od onih koji se danas nalaze u zakonu. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, dvije replike. Ispravak, gospodin zastupnik Silvano Hrelja.
Pa kolegica Petir je rekla da su prijedlozi ovog zakona došli od dole i evo ovdje ih gore implementiramo u zakon. Ja nisam čuo za tu javnu raspravu, a ako su podružnice HSS-a eventualno raspravljale o toj temi na terenu to mi je nepoznato, ali sigurno o tome nisu raspravljali oni koji imaju problema sa plasmanom svojih proizvoda, sigurno o tome nije raspravljao moj kolega u Belom Manastiru koji je od svoje skromne otpremnine zasadio voćnjak i danas zbog tako dobro organizirane poljoprivrede njega onaj sanduk, kako se kaže kištra, kutija ne znam kako to nazvati, u kojoj se drži voće košta više nego sadržaj te kištre. Dakle, do te faze smo doveli proizvođače u RH i ako oni nisu ništa predložili i ako se njih uvaži jao si ga nama ubuduće.
A gdje se kolega Hrelja u kištrama drži voće? Gdje se drži voće u kištrama? … [[Upadica se ne razumije.]] Ma nije u kištrama. Ali o nečem drugom, al' kištra je nešto drugo. Ajmo dvije replike pa ćemo to riješiti pitanje kištre kroz ove replike. … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodin zastupnik Stjepan Milinković, replika sa osvrtom na kištre.
Pa ne bih se u područje nepoznato upuštao. Ja govorim o onom što znam, a vi ste kolegice Petir lijepo primijetili da mi zastupnici svatko imamo na neki način svoje područje interesa i da ne možemo baš svi raspravljati kvalitetno o svim temama, a poglavito ne o ovako važnoj i značajnoj kao što je to poljoprivreda. Možda i možemo raspravljati, ali razumjeti malo teže. Zato je simptomatično danas čuti kako naši kolege sa lijeve strane tako sa žarom govore o poljoprivredi i znalački kako oni govore. A kada je bio rebalans proračuna prošle godine za poljoprivredu 600 milijuna kuna onda su bili protiv. Ja sam osobno doživio kada sam govorio ovdje o oranju i plugu u ovom Visokom domu onda je to izazivao sablazne tko se to usudio govoriti o plugu i oranju. A ja ću vam reći dragi kolege da je poljoprivreda duboko oranje koja se radi cijelu godinu, koja se radi duge godine i mandate a mi smo to dokazali i pokazali. Nije to palijativno liječenje kombinata nego stvaranje konkurentne poljoprivrede na bazi obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, sve su to rezultati koji dokazuju dostignuća u poljoprivredi i u tom smislu mislim da se možemo uistinu ponositi sa učinjenim kroz proteklo vrijeme. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolega Milinkoviću vi ste ispravno ocijenili današnje stanje u hrvatskoj poljoprivredno i naravno pravo zastupnika da svako iz svog svjetonazora i područja kojim se bavi agitira za određena rješenja. NO, slažem se ako se to tako radi treba biti jedna konzistentnost i mislim da ste to dobro oslikali ovim primjerom koji ste rekli jer ustvari ukoliko želimo imati konkurentnu poljoprivrednu proizvodnju nužno je izdvojiti financijska sredstva. Upravo od pojedinih zastupnika u Hrvatskom saboru, pojedinih političkih opcija dolaze uvijek prigovori da se previše izdvaja za poljoprivredu, pa tu ima nekih usporedbi koje ne bi sada tu ponavljala jer nisu primjerene. NO upravo financijski ugovori s Europskom unijom i financijska omotnica koja je ispregovarana potvrdili su ono što smo mi tvrdili, što smo zacrtali u svom proračunu, ono što smo izglasovali a to je da ukoliko želimo imati konkurentnu poljoprivrednu proizvodnju, ukoliko želimo da obiteljska, hrvatska poljoprivredna gospodarstva opstanu onda moramo izdvojiti 6 milijuna kuna godišnje i financijska omotnica europske unije je to potvrdila jer je ispregovarano 800 milijuna eura što je negdje ekvivalent ove cifre o kojoj govori. Svakom razumnom je jasno da nema razvoja ukoliko se ne ulože i financijska sredstva. NO, ja ne bih poljoprivredu gledala samo kroz ovaj benefit proizvodnje hrane već kroz ono što stalno naglašavam a to je čuvanje Hrvatskog prostora i sela i čuvanje našeg identiteta, vjere, kulture, nošnje i zbog toga me žalosti, ja ne mogu čak se više ni ljutiti nego me žalosti kada čujem neke ocjene u ovom Hrvatskom saboru od uvaženih zastupnika koji idu i protiv hrvatskog sela i protiv hrvatske poljoprivrede.
Gospodin zastupnik Nenad STazić. Replika.
Dakle, kolegice Petir, vi ili ste mene krivo razumjeli potpuno ili sam se ja toliko nejasno izrazio da vi to niste mogli drugačije nego pogrešno shvatiti. Kada sam govorio o špekulacijama nije mi napamet palo kako mislim kako bi seljaci špekulirali sa svojim zemljištem i njegovom prenamjenom, oni to ne mogu. Najprije oni to ne mogu jer oni ne donose odluku o prenamjeni, a drugo oni nemaju povlaštenu informaciju gdje će se prenamijeniti zemljište. Kada sam govorio o špekulacijama, nisam govorio o seljacima, govorio sam o političarima stranaka vladajuće koalicije. Onih u jedinicama lokalne samouprave, tamo gdje imaju većinu mogu donijeti odluku o prenamjeni zemljišta i znaju koje će zemljište prenamijeniti. I u suglasju sa ministarstvima koja daju odobrenje za to mogu oni ili s njima povezane osobe kupiti to zemljište jeftino kao poljoprivredno, a kada se prenamijeni prodati ga 10 puta skuplje. Dakle, seljaci ovo niti mogu raditi niti imaju osnovne preduvjete da to rade, niti imaju osnovne informacije. Da budemo potpuno jasni, nisam govorio o seljacima, govorio sam o dužnosnicima vladajuće koalicije koja predlaže članak 9. da bi mogla na taj način kroz prenamjenu zemljišta steći enormno bogatstvo. Jesam sada bio dovoljno jasan? Hvala.
Odgovor na repliku.
Uvaženi kolega STazić ja uopće nisam govorila o vama, jer da sam mislila na vas onda bih vas spomenula imenom i prezimenom. Sa vaše strane bilo je još drugih govornika i cijeli dan raspravljamo o ovom zakonu i posve mi je jasno što ste vi htjeli reći samo ste zanemarili činjenicu da mi u Hrvatskoj imamo preko 500 jedinica lokalne uprave i samouprave i da je činjenica da u većini njih su stranke desnog centra na vlasti ali imate i vi pokojeg načelnika i gradonačelnika. Sada ne znam da li ste mislili da oni ne sudjeluju u donošenju prostornih planova što je preduvjet za bilo kakvu aktivnost tokom prenamjene zemljišta jer bi to bilo izuzetno loše jer bi to značilo da SDP-ovi načelnici i gradonačelnici koče kompletan razvoj svoje općine ili grada što ja ne vjerujem jer mnoge od njih poznam i znam da se ne ponašaju toliko neodgovorno i na taj način kako ste vi ovdje prikazali. Moram podsjetiti na to da je Ustavni sud upravo vezano uz ovaj članak donio svoju ocjenu i pravorijek i da posljedica izmjene tog članka 9. je odluka Ustavnog suda. NO ja sam, ako ste me pažljivo slušali, a mislim da niste jer ste upravo sada krivo razumjeli rekla da upravo smatram taj članak 9. kao slabost ovog Zakona. Članak 9. koji je ovako napisan kako je pod utjecajem odluke Ustavnog suda i ono što nije riješeno ovim zakonom što je isto Ustavni sud stavio van snage a to je postupanje prema privatnim posjednicima neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. Dakle, nadam se da smo sada nakon što smo to ovako lijepo dijaloški iskomunicirali se potpuno i sasvim razumjeli. Hvala lijepa.
Jedan naš kolega koji je sada na redu je u toj mjeri beskrajno strpljiv i uporan da zaslužuje nadimak obasjani, to je bio jedan faraona ili boga Ozirisa ili Ramzesa II. Gospodin zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, položaj sunca i planeta očito ima nekog utjecaja. No dobro, poštovani kolegice i kolege, poštovani gospodine potpredsjedniče. Smatram da predložena izmjena i dopuna ovog Zakona u dijelu koji se odnosi na članke 7. do 10. predloženog zakona je tek jedan segment u namjeri da se kroz izmjene pozitivnog propisa o poljoprivrednom i građevinskom zemljištu omogući stjecanje velikih i ničim zasluženih zarada u mešetarenju zemljištem posebno na obali i otocima. U tome je odluka Ustavnog suda tek dobrodošao paravan za provođenje ove zakonodavne pripreme, za legalizaciju enormnih zarada ostvarenih kupnjom negrađevinskog zemljišta i njegovo pretvaranje u građevinsko. Makar i ta odluka nekorektno drži da o takvoj prenamijeni odlučuju gradovi i općine što nije baš točno jer pod važećim Zakonom o prostornom uređenju i gradnji o namjeni zemljišta u najvećem dijelu odlučuju županije dok se uloga gradova i općina svela na puko precrtavanje građevinskih područja koje županije utvrde. U predmetnim zakonskim odredbama govori se o plaćanju jednokratne naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta u ono namijenjeno gradnji. Postavlja se pitanje tko je oslobođen plaćanja ove naknade? Držim da nema nikakvog razloga da se oslobode plaćanja za prenamjene navedene djelatnosti ako se obavljaju radi stjecanja dobiti. Oslobođeno je plaćanje naknade i za izgradnju golf igrališta, čime su golf igrališta svrstana pod istu kategoriju u koju inače spada i gradnja infrastrukture objekata za društvene potrebe, javnih građevina za potrebe revitalizaciju mjestima stradalim u Domovinskom ratu, građevina u kojima se stambeno zbrinjavaju Hrvatski branitelji i sl. Doista golf tereni ne spadaju u ovu kategoriju i ne grade su u karitativne svrhe. Nadalje, novina jest da su naknade oslobođeni objekti koji se grade za pružanje ugostiteljskih i turističkih usluga na vlastitom poljoprivrednom gospodarstvu i seljačkom domaćinstvu pod kojim se naizgled nevinim imenom krije nešto sasvim drugo. To su prema važećem Zakonu o prostornom uređenju i gradnji objekti koji se mogu graditi na površini od tri hektara poljoprivrednog zemljišta koji time postaje građevinska čestica na udaljenosti od 100 me od mora, visine prizemnice, a površine do 200 m kvadratnih a sve izvan građevinskih područja. U uvjetima nepostojanja propisa kojima se definira pojam seljačkog domaćinstva i poljoprivrednog gospodarstva a osobito sudbine tih objekata ako se obe djelatnosti ne obavljaju ili prestanu obavljati ili objekt promjeni vlasnika, može se samo zamisliti kako će se ovi objekti pretvarati u atraktivne ljetnikovce za odabrane korisnike, ovako suncem obasjani sa terena dobivamo informacije da se posebice po otocima posebno posljednjih godina uzela maha bagatelna prodaja takvih položajno atraktivnih zemljišta sada ne građevinskih sa namjernom prenamjene. U najvećem broju obalnih županija ovi se objekti mogu graditi praktički bilo gdje. Što se tiče kriterija kojima se određuje visina naknada za prenamjenu razumnih ili bolje rečeno ikakvih obrazloženja kriterijima po kojima su utvrđene predložene visine naknade nema, osim što je jasno da se pokušava pogodovati kupcu koji je ionako kupio negrađevinsko zemljište po bagatelnoj cijeni na način da mu se dodatno pojeftini cijena građenja o čemu je nešto govorio i zastupnik Stazić. Posebice po otocima i uz obalu posljednjih je godina uzela maha jeftina prodaja takvih položajno atraktivnih zemljišta sada ne građevne namjere sa namjerom buduće prenamjene je enormne zarade kod čega je prisutna metoda, pazite sada, da se vlasnicima i od te bagatelne cijene ne isplati već sve već samo manji dio, dok se isplata ostatka uvjetuje stupanjem na snagu plana koje zemljište pretvara u građevno čime se od prevarenih vlasnika stvara kritična masa za pritisak na donosioce planova a koji nerijetko i sami aktivno učestvuju u takvoj raboti. U Splitsko-dalmatinskoj županiji upravo je u tijeku izrada izmjene i dopune prostornog plana po kojim se postojeća pojedina građevinska područja proglašavaju neperspektivnima jer nisu prodana, a druga sada negrađevinska koja su neto više nego jeftino kupljena se žele urbanizirati makar i po postojećem Zakonu o prostornom uređenju i gradnji zabranjeno je osnivanje novih građevinskih područja. Kod toga općine i gradovi mogu samo gledati što županija radi jer formalnih ovlasti u formiranju građevinskih područja u praksi nemaju, a u Splitsko-dalmatinskoj županiji se ponašaju kao da znaju unaprijed kakvi će se zakoni donositi. Predloženo utvrđivanje visine naknade za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta ustvari kažnjava vlasnika toga zemljišta koji ga nije na vrijeme prodao, umjesto da sprječava posve suprotno potiče utvrđivanje takva zemljišta i njegovu prenamjenu. Stoga se predlaže da zakon vratimo predlagaču na doradu kod čega predlagatelj mora dati jasno razloge za određivanje ovakve ili onakve visine naknade, te istu ako se već razlikuje po vremenu vezati ne uz stupanje na snagu prostornog plana već uz primjerice dan prometovanja tim zemljištem, a u odnosu na stupanje na snagu plana. Konačno, raspravljanje o ovom pitanju je preuranjeno jer je upravo u tijeku izrada izmjena i dopuna Zakona o prostornom uređenju i gradnji, a od kojeg se očekuju kriteriji za donošenje planova kojim se prenamjena vrši pa je bespredmetno raspravljati o posljedicama nečega čemu je uzrok odnosno ishodište još uvijek nepoznato. Većina nas u ovoj sabornici ne zna ni približno sadržaj izmjena i dopuna Zakona o prostornom uređenju i gradnji koji se najavljuje jer njegov sadržaj Vlada krije kao zmija noge. Može se sa relativnom sigurnošću predvidjeti da će i kod ovog propisa Vlada u pet do 12 u zadnjim mjesecima ili tjednima svog mandata pokušati omogućiti nekima bogaćenje na mešetarenju odnosno da će se umjesto zaštite poljoprivrednog zemljišta morske obale i otoka široko otvoriti vrata betonizaciji i apartmanizaciji u najgorem smislu te riječi. Može se predvidjeti da će se ukloniti i posljednje prepreke kao što su zabrana osnivanja novih građevinskih područja izvan naselja, zabrana etažiranja objekata unutar turističkih naselja, daljnja liberalizacija gradnje objekata za obiteljska poljoprivredna gospodarstva i seljačka gazdinstva koja će se moći graditi bilo gdje i uz samo more dalje razvlašćivanje općina i gradova u postupku prostornog planiranja u korist županije dok će se vjerojatno zaboraviti fiskalni i drugi preteći propisi koji bi spriječili nekomercijalno korištenje takvih gradnji. Građanima će se dakako ponuditi predizborna mrkva u smislu ograničenih mogućnosti legalizacije svojih sada bespravnih građevina samo ako ne smetaju namjerama investitora kojima Vlada pogoduje. U očekivanju propisa o legalizaciji dočekat ćemo predizborno vrijeme dok će ostala zakonodavna priprema pljačke građana biti obavljena nešto prije. Da se ne bi dosjetili jadu propisi se ne predlažu kao cjeloviti sustav planiranja i gospodarenja zemljištem već uslijed političkog cajtnota idu ubrzano redom kako slijedi. Drastično smanjenje ili neopravdano oslobađanje od plaćanje naknada za prenamjenu zemljišta, zatim liberalizacija takvih prenamjena kao i otvaranja mogućnosti pravnog nekomercijalnog raspolaganja izraženim objektima potom će se sve lijepo ucrtati u prostorne planove županija nakon čega slijede formalnosti u općinama i gradovima zatim ishođenje dozvola na prije kupljenom negrađevinskom zemljištu i konačno ako bude sreće prodaja razvijenog projekta stvarnom graditelju uz ogromnu zaradu u nekoj od navedenih faza u razvoju projekta a čitava priča može se nazvati kako jeftino kupiti, a skupo prodati zemljište na hrvatski način. Konkretnih primjera gdje su županije protuzakonito uz blagoslov resornog ministarstva crtali građevinska područja na netom kupljenom i još posve neisplaćenom negrađevinskom zemljištu je mnogo. Vremena pak u ovom mandatu Vlade i SAbora je sve manje. Stoga je zakonodavna brzina od odlučne važnosti. Zakasne li se bojimo se investicije će propasti a uloženo će se morati vratiti. Tko i kome i što će morati vratiti pitanje za Državno odvjetništvo koje se u ovoj materiji još uvijek nije oglasilo. Zahvaljujem.
Hvala. Kolega niste valjda zamjerili sa ovom usporedbom oko obasjanoga? ... [[Upadica se ne razumije.]]
Malo je ometalo ali.
Čini mi se samo ima jedna poteškoća kod toga, tu nema roleta [[Upadica Bauk: Sad će se spustit sunce, u redu je.]] To zvuči poznato. Gospodin zastupnik Josip Leko, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani predstavnici Vlade. Najprije onima koji su nam osporavali pravo i legitimnost rasprave o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu. Pa ne treba čovjek postati kokoš da bi znao što je mućak, pa ni zastupnik ne mora biti kokoš da zna koji je zakon mućak. Ovo je sigurno mućak, ovo je mućak nad mućcima. Evo zašto i šta otkriva Vladinu politiku kad je riječ o poljoprivrednom zemljištu. Vlada u svojem obrazloženju kaže zakon treba usvojiti po hitnom postupku u cilju sprečavanja negativnih posljedica do kojih bi došlo zbog nemogućnosti bržeg raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. Jedna konstatacija na temelju čega Vlada nama predlaže hitni postupak u donošenju ovog zakona. Druga, predloženim izmjenama i dopunama poboljšat će se i ubrzati privatizacija jednog od najvrjednijih prirodnih resursa. Zanimljivo da se ova Vlada tako najvrjednijeg prirodnog resursa sjetila zaštititi nakon osam godina. Sjajno od ove Vlade, ne može biti bolje i ne može biti jači argument. Osam godina šutnje i tri godine je zakon bio dobar, a onda pred izbore ajmo rasprodati najvrjedniji prirodni resurs, poljoprivredno zemljište za koje kažu da smo ga dobili na korištenje, a ne u vlasništvo kako bi ga sačuvali za buduće generacije. Dakle, ovo zaista otkriva barbarsku privatizaciju najvrjednijeg resursa u svakoj zajednici. Ako se tome još doda ono što nije u obrazloženju nego u normi, članak 9. i članak 7. onda je slika zaista potpuna i drage kolege i kolegice, bit ćete i bit ćemo odgovorni za posljedice koje će nastati iza ovog zakona ako ga usvojimo. Ne može se nikako iščitati ništa drugo nego ubrzana privatizacija. Prodaja i to po vrlo bagatelnim cijenama, ništa drugo. Inače u pravilu se zna da se, to je standard demokratski višestranačja, da se u zadnjoj godini ili zadnjim mjesecima ne donose ovako bi mogao reći strateške i to dramatično mućak poruke. Zaista ne može se ništa drugo zaključiti iz ovoga nego ajmo što prije, tko šta uhvati, šta daš daš. Ne može se ništa drugo zaključiti. Kad bi se, a za ovakav zakon je potrebno deklarirati ciljeve koji će se postići u poljoprivredi u količinama, u kvaliteti, u iskoristivosti, obradivosti, ako je cilj a ovdje je deklariran cilj, samo privatizacija onda zaista nemamo o čemu razgovarati. Onda zaista nemamo o čemu razgovarati. Vlada je to nedvojbeno deklarirala kao cilj. Nije rekla ovaj zakon će pomoći da se sljedeće godine proizvede 10% više ili zasije 10% više površina ili da će biti proizvedeno ili manje uvezeno u Republiku Hrvatsku 10% poljoprivrednih proizvoda. Ništa ona to nije rekla jer to i nije cilj nego je cilj da se ubrza privatizacija poljoprivrednog zemljišta. I to po kojim cijenama kolegice i kolege. Je li realno, molim vas, je li realno u našem svijetu da cijene na kraju mandata poljoprivrednog zemljišta padnu 100%. Je li to realno, je li ta Vlada vjerodostojna. Naknada za poljoprivredno zemljište pada 100%, za pretvorbu i za vodu. Ili 50%. Je li to vjerodostojno jedne Vlade. Ma nije ljudi moji, ne možemo ići kao da su svi zaista kokoši. Pa ne možemo ići u takav rez i takvu barbarsku privatizaciju zemljišta koje zaista je ograničeno po količinama, po vrijednostima, po sadržaju i bez kojeg se ne može. To određuje budućnost ove zajednice i određuje raspored snaga u ovoj zajednici. Ako znamo da, a svi svjetski parametri i stručnjaci govore da će hrana biti najvažnija u budućnosti i da će poskupljivati dnevno, onda je dramatičnost prijedloga ove Vlade još veća. Tako uski stranački interes, beskrupuloznost nije se moglo očekivat vjerujte ni od onih koji su najkritičniji prema ovoj Vladi. E da ne bih više razvodnjavao svoju raspravu, molio bih još nešto vrlo važno. U završnim i prijelaznim odredbama prijedloga zakona, ja mislim da neće ovaj zakon biti usvojen jer vjerujem u pamet saborskih zastupnika, vjerujem u odgovornost saborskih zastupnika, barem na kraju mandata. Ne vjerujem više u poslušnost nikakvom vođi nego u razum svakog zastupnika. Ali ipak iz mjera opreza, nije prihvatljivo za pravni poredak, za izgradnju pravne sigurnosti u Republici Hrvatskoj da se Zakonom o poljoprivrednom zemljištu mijenja Zakon o vodama. To je minimalno pravni standard da se zakon jedan mijenja izmjenama i dopunama tog zakona. Ne može se u članku 57. kako se ovdje navodi mijenjati Zakon o vodama i to važan članak, važan institut zaštite prava iz ovog Zakona, odnosno Zakona o vodama. To otvara puno pravnih pitanja, pravne sigurnosti ali naprosto ne uređujemo zemlju nego je da tako kažem pravno muljamo. I članak 52. zanimljivo je i ta prelazna odredba da jedinice lokalne samouprave koje ne počnu raspolagati zemljištem u roku iz stavka 1. ovog članka raspolaganje će preuzeti agencija. Ovo drugim riječima kaže kolegice i kolege oni koji možete odlučivati u jedinicama lokalne samouprave ubrzajte stvari, ubrzajte do kraja, to riješite što prije pa ćemo ako nećete pa ćemo to barem prenijeti na agenciju. Evo mislim da je to dovoljno. Hvala lijepa. Očekujem zaista odgovornost u hrvatskom Parlamentu.
Hvala. Jedan ispravak, 3 replike. Ispravak gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Leko je netočno rekao da neki od zastupnika ovdje osporavaju pravo kolegama sa lijeve strane raspravljati o ovoj problematici u poljoprivredi. To je netočno, a nije ni moguće. Naravno vi ste uredno raspravljali o ovome cijelo poslijepodne. To je potvrda dakle da ne stoji ova teza, ali sam ja rekao da raspravljati naravno ali razumjeti i poljoprivredu to je malo teže. Poljoprivredu treba i živjeti. Pa kad ste tako dobro razumijete tu problematiku kolega Leko, ja vas onda podsjećam zašto ste bili protiv 600 milijuna kuna za elementarne nepogode u poljoprivredi u rebalansu proračuna. Zašto se toliko recimo se podsmjeha odnosite prema ovih potporama selu. Pa nisu samo to potpore za samu poljoprivredu. Selo treba živjeti ovako kao što kaže kolegica Petir. Tu treba infrastruktura i vodovod i sve ostali da naše selo živi. I onda u tom smislu meni se ponovo vraća ona moja misao koju sam rekao da su riječi bez djela kao zdjela bez jela. Hvala lijepa.
Replika gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Kažete kolega sasvim razumno da bi cilj zakona ovakvog zakona trebao biti upravo unapređenje i poljoprivrede, očuvanje ovog zemljišta kao našeg neobnovljivog resursa, oplođivanje, na kraju krajeva sve ono što građani su vjerovali i željeli su vjerovati da ćete učiniti, a ne prodaja, a ne rasprodaja. I zaista se treba upitati, pa tko je vama gospodo iz HDZ-a dao ovlast da ovo rasprodajete. Rasprodali ste tvornice, zadužili ste se i sada brže bolje riješiti se i na ovakav način svojom klijentelom, a onda međusobno podijeliti. To je nešto što je nedopustivo. I ja vjerujem evo da ste vi ovo u najboljoj vjeri kao jedna molba, očajnički čin poziva vladajućima da to ne rade, da se urazume, da u tome ne sudjeluju bar zastupnici jer od toga oni koristi nemaju. Nego ovi koji su se smjestili u Vladi i pojedinim ministarstvima, u pojedinim zaključcima. Međutim zaista kolega Leko, sada je zaista kriv onaj koji još jednom njima povjeruje.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa kolegice Ingrid i kolegi Milinkoviću. Moram reći da nije zadaća da procjenjujem šta je netko mislio, nego je moja zadaća da slušam šta je tko rekao. A za poljoprivredno zemljište i brzinu kojom se želi provesti u djelo, ostvariti ciljevi koje je deklarirala Vlada je i argument da ovo nije zakon za usklađivanje sa stečevinom Europske unije. Ovo je da tako kažem domaća naša stvar. Na žalost ne samo ove generacije nego i budućih generacija ali Vlada nije htjela javnu raspravu o ovom Zakonu. Da je htjela ona bi rekla evo vam prvo čitanje, provjerite šta kažu poljoprivrednici, šta kažu stručnjaci, šta kažu proizvođači hrane itd. pa bismo došli argumentirano u hrvatski Parlament i govorili bismo od ovog zakona očekujemo porast proizvodnje. Kako to Vlada nije učinila formalistička obrana ovog prijedloga samoga još više kompromitira i ništa više. Hvala lijepa.
Gospođa zastupnica Marijana Petir, replika.
Kolega Leko, vi ste ispravno u svojoj raspravi apostrofirali da je danas pitanje proizvodnje hrane izuzetno važno. Ja bih čak išla korak dalje i rekla bih da je u stvari proizvodnja hrane nešto što direktno utječe na suverenitet jedne države. Zbog toga je izuzetno bitno da u stvari svi oni koji proizvode hranu imaju tu hranu gdje proizvesti. Dakle, moraju imati poljoprivredno zemljište. I zato me čudi vaš dio rasprave gdje vi na neki način pokušavate osporiti mogućnost prodaje državnog poljoprivrednog zemljišta hrvatskim poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima jer to nije nikakva novina ni izmišljotina, to je politika svih hrvatskih Vlada posljednjih 10 godina. Pa to je bila politika i koalicijske Vlade. Ja sam tad bila zastupnica i znam koje smo zakone donosili. Dakle, da bi se mogla proizvoditi hrana moramo imati resurs na raspolaganju. Resurs je poljoprivredno zemljište. Koji će seljak ulagati stotine tisuća kuna ili milijune kuna, zaduživat se kreditno ako nije siguran da je to zemljište njegovo, da se u njega isplati ulagati, da ga se isplati oplođivati, da ga se isplati obrađivati i da će biti u njegovom posjedu. I ja se stvarno čudim ovoj vašoj današnjoj raspravi, jer kao da ste izbrisali posljednjih 10 godina, sve dosadašnje zakone kao da nikad nisu postojali i sad vi uvodite ovdje neke nove inovacije. Dakle bez poljoprivrednog zemljišta nema poljoprivrede i proizvodnje hrane. Amen. Mislim stvar je potpuno jasna i to piše u svim prijašnjim Zakonima o poljoprivrednom zemljištu. I ovakvo današnje čuđenje je meni potpuno nejasno i čudi me to vaše čuđenje.
Odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Uvažena kolegice Petir, vi meni imputirate ono što ja nisam rekao. Kako vi znate tko će biti kupac poljoprivrednog zemljišta. ... [[Upadica Petir, ne čuje se.]] Ništa tu ne piše. Tu piše da se radi o tajkunskoj pljačkarskoj privatizaciji, po cijenama nižim sto posto nego što su vrijedile do zadnjih mjeseci ove vlasti. To vrijedi [[Upadica Šeks: Mir molim vas!]] Ne, ovaj Zakon govori i o prenamjeni i o prodaji. Dakle, nije riječ o skrivanju, nego je riječ o razotkrivanju. Nije riječ o osiguranju seljacima nego je riječ o osiguranju kupnje tajkunima. Ako je to politika nek ostane, samo to treba reći građanima. U tome se mi razlikujemo, ništa više.
Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec, replika.
Kolega Leko vi govorite o privatizaciji poljoprivrednog zemljišta, ja bih rekla da se kroz ovaj zakon u dva vida privatizacije vrši. Jedno je kroz prenamjenu poljoprivrednog zemljišta gdje zapravo trajno gubimo poljoprivredno zemljište, ono prelazi u građevinsko zemljište. I upravo stoga osobno mislim da iznosi koji se plaćaju za prenamjenu takvog poljoprivrednog zemljišta posebno zemljišta vrlo kvalitetnog ne može biti da se plati prenamjena samo 10% tržišne vrijednosti unutar građevinskog zemljišta. Dakle, to je jedan vid. Drugi je ovaj koji se odnosi na privatizaciju državnog poljoprivrednog zemljišta. Mislim da tu u ovoj situaciji treba biti oprezan. Seljaci imaju tolikih obaveza kreditnih da jednostavno najveći dio njih i ne može kupovati takvo poljoprivredno zemljište pa i po ovakvoj cijeni. Ja ne bih imala ništa protiv da seljak dobije čak i po nižoj cijeni ako on radi i ako mu je to djelatnost i proizvodi. Rekla bih čak da je po vrijednosti poljoprivredno zemljište ovo koje je u državnom vlasništvu potencijalno vrjednije od čitave privatizacije društvenih poduzeća. Zašto to govorim? Zato jer nemate prerađivačke prehrambene industrije ako nemate poljoprivrednu proizvodnju. Prerađivačka industrija, odnosno prehrambena industrija koja se temelji samo na uvozu nema budućnosti. Mi moramo imati domaću sirovinu koja je konkurentna i koja može ići u prerađivačku industriju. I zato mislim da tu treba biti oprezan i pogotovo što se tiče zaštite poljoprivrednog zemljišta i mora se iznaći način kako zemljište neće biti neobrađeno nego da zemljište koje je pogodno za proizvodnju mora biti obrađeno.
Odgovor na repliku.
Ma hvala zaista na dodatnoj argumentaciji i ako će ta argumentacija pomoći da se problem uoči bit ću zadovoljan. Ne bih tome ništa dodao.
Gospođa zastupnica Karolina Leaković, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo doista je ovako nezahvalno na kraju dana i nakon ove dugotrajne rasprave reći nešto novo, dakle ne bih željela ponavljati sve ono što su već moje prethodnice i prethodnici zapravo rekli o ovom prijedlogu zakona. Dakle, složila bih se sa kolegom Lekom koji je zapravo upozorio na neke stvari na koje bih i ja evo ukratko upozorila, a to je zapravo da je i nama ovdje u Hrvatskom saboru, bar zastupnicama i zastupnicima SDP-a, ali isto tako i zainteresiranoj javnosti koja je jednim dijelom dakako i javnost koju čine udruge, koju čine poljoprivredni proizvođači, koju na kraju krajeva čine i potrošači, dakle svi mi, na izuzetan način zapravo negativno reagirala spram činjenice da nije održana jedna javna rasprava koja bi dakle uključila sve one koji imaju nešto reći o ovom zakonu, ovim izmjenama koje su zapravo dugoročno, ja mislim, protiv poljoprivredne proizvodnje, a ne za poljoprivrednu proizvodnju, koji su zapravo protiv jednog razvoja koji kao što je netko ovdje spomenuo zapravo omogućava jedan suverenitet u smislu dostatnosti u proizvodnji hrane i na kraju krajeva gospodarenja ili korištenja naših nacionalnih resursa, onih zajedničkih dobara, a to su šume, tlo, voda. Na kraju krajeva to su stvari za koje smo se nekako, zajednička dobra za koja smo se, ja sam bar mislila usuglasili u Hrvatskome saboru i postigli jedan društveni konsenzus da ni na koji način dakle ne smije potpasti u privatne ruke i da ne smiju postati nekakvom monetom za manipuliranje. Prije jedno 6 dana zapravo pred Hrvatskim saborom je grupa građana održala jedan mali performans ja bi ga nazvala, upozoravajući na sve opasnosti i štetnost ovakvog prijedloga zakona. I budući da evo neki ovdje od kolega odriču pravo nekima od nas da govorimo o poljoprivredi ja mislim da u Hrvatskom saboru možemo govoriti o svemu što je na dnevnom redu, bar sam mislila da je to tako. Ja sam dakako onda konzultirala i nešto što su zapravo prije nekoliko dana javno uputile ili obznanile koalicija udruga koja uključuje dakle mnoge udruge koje se bave ne samo poljoprivredom nego i zaštitom okoliša, vladavinom prava na kraju krajeva u RH, obuhvaća nekih 50-ak udruga koje su se zapravo negativno izrazile o ovom prijedlogu zakona i zatražile u najmanju ruku da se ovaj zakon ovdje u Hrvatskom saboru raspravi u dva čitanja kako bi se u međuvremenu mogla provesti i jedna kvalitetna javna rasprava. Kao što je to ovdje spomenuto Ministarstvo uprave isto tako u svom mišljenju još iz siječnja ove godine zapravo zatražilo na neki način i pozvalo je resorno ministarstvo da poštuje dakle kodeks savjetovanja sa zainteresiranim javnostima u donošenju zakona. To se nažalost u Hrvatskoj jako malo primjenjuje taj kodeks jer znamo koliko se zapravo zakona donosi po hitnom postupku. Ono što mene kao što sam čula i od kolege Leke, dakle mi razmišljamo negdje na isti način, zapravo najviše ovdje brine, a to je privatizacija državnog poljoprivrednog zemljišta kao izgovor za to što se navodno sada tim važnim resursom u državnom vlasništvu nije gospodarilo na odgovarajući način. To zapravo na neki način govori o tome da ova Vlada nije znala i ne zna upravljati nacionalnim resursima u korist građanki i građana pa onda isto tako mogu zapravo reći da se slažem s onima koji vrlo često znaju reći dakle da ova Vlada provodi jednu protunarodnu politiku i mogu samo podržati to mišljenje. Ja mislim da je ovo doista je jedan zakon koji dugoročno itekako ide protiv poljoprivredne proizvodnje pa onda nastavno na to dakle i protiv nekakvog razvoja, ujednačenog razvoja dakle prerađivačke industrije u Hrvatskoj i ujednačenog regionalnog razvoja Hrvatske koja evo dakle pred ulaskom u EU u kojoj se upravo dakle ovih dana razgovara o jednoj dugoročnoj novoj zajedničkoj poljoprivrednoj politici koja bi trebala na snagu stupiti 2014. godine, dakle negdje upravo u doba kada bi Hrvatska trebala postati članicom EU. I bitno će dakle odrediti sve ono što će i Hrvatska u okviru te zajednice raditi u sljedećih 6 godina, dakle negdje do 2020. godine. Ono što je dakle skandalozno ja mislim u obrazloženju Vlade RH za dakle kojim opravdava donošenje i predlaganje ovakvih rješenja je rečenica koja kaže dakle da će se predloženim izmjenama i dopunama poboljšati i ubrzati privatizacija jednog od najvrednijih prirodnih resursa. Ja doista ne mogu shvatiti zašto bi privatizirali jedan od najvrednijih prirodnih resursa i doista me zanima koji je mudrac ovo napisao i voljela bih doista znati je li to politika hrvatske Vlade, ja mislim da jeste i zapravo mi je drago što ste to ovako transparentno izrazili i u ovom obrazloženju. Ne bih sada dakle ponavljala sve što su moji prethodnici i prethodnice govorili, za koliko puta se smanjuje naknada za prenamjena iz poljoprivrednog u građevinsko zemljište, svjesni smo činjenice da se mnogo da se često kod prenamjene poljoprivrednog u građevinsko zemljište govori o tome da je to nužno da bi se potaknuo gospodarski razvoj što zapravo znači da poljoprivreda ni na koji način ne može doprinijeti ekonomskom i socijalnom razvoju Republike Hrvatske, to također nekako ne mogu prihvatiti. A i činjenica je zapravo da se često poljoprivredno zemljište prenamijeni u neke poduzetničke zone a to se na žalost isto tako svede na jednu, bar sam ja svjedočila isto takvim primjerima u nekoliko sredina u Hrvatskoj, svede se ta poduzetnička zona na jednu ledinu koja je ograđena zapravo nekakvom žicom i u kojoj nema nikakve poduzetničke aktivnosti i onda se na licu mjesta vidi koje su bile prave intencije ovakvog zakona. Neke su kolegice i kolege spomenuli odluku Ustavnog suda s kojom se zapravo na neki način usklađuje ovaj Zakon, a ja ću citirati samo jedan dio te odluke, dakle Ustavni sud kaže i same činjenice da je poljoprivredno zemljište neobnovljivo, izvire obveza države pružiti mu osobitu zaštitu i zaštititi ga od nepredvidljivih tijekova slobodnog tržišta i izolirane volje pojedinaca. Mislim da je to vrlo važno i da bi i da je predlagatelj ovoga Zakona doista trebao pomnije iščitati ili sa malo više osjećaja za realnost i interese građanki i građana Republike Hrvatske predložiti ovakav Zakon. Ja ne znam kojim ste se informacijama vodili, koje su to procjene na koji će način dakle, koliko će se poljoprivrednog zemljišta prenamijeniti u građevinsko zemljište imate li te podatke i na koji će način prenamjena poljoprivrednog građevinskog zemljišta doprinijeti razvoju Republike Hrvatske, odnosno povišenju stope BDP-a. Pa ako imate te podatke, a pozivate se na to da je potrebno učiniti ove izmjene Zakona kako bi se potaknuo gospodarski razvoj, ja vas lijepo molim da me o tome informirate, naravno kao i moji prethodnici iz Kluba zastupnika SDP-a ja doista ne mogu ni na koji način podržati ovaj Zakon i nadam se da zapravo će on doživjeti drastične izmjene ili da ga na kraju krajeva možda nećemo usvojiti ako bude sreće.
Hvala. Replika, gospođa zastupnica Marijana Petir. Hvala lijepo.
Kolegice Leaković vi ste spomenuli da nije bilo javne rasprave, ja moram reći da to nije istina, u mojoj županiji je održano šest tribina na kojima su bili predstavnici Ministarstva poljoprivrede. Tribine su bile inicirane od strane obiteljskih gospodarstava i seljačkih udruga i znam da su održavane u drugim dijelovima Hrvatske, da je osobno državni tajnik REličković bio na 20 tih tribina koliko znam i ovdje nazočni gospodin MIkolčić i ministar osobno. Da li je propust napravljen utoliko što nije velika javna rasprava za sve ostale zainteresirane udruge bila ovdje u Ministarstvu poljoprivrede vjerojatno bi to doprinijelo razumijevanju određenih članaka Zakona i to može biti pouka za ubuduće donošenje Zakona koji imaju veze sa ovakvim temama jer očigledno te teme interesiraju i trebaju interesirati i one udruge koje nisu usko poljoprivredne i seljačke udruge. NO, nije pošteno reći da javne rasprave nije bilo, raspravljalo se na terenu puna tri mjeseca o ovom Zakonu i upravo neka rješenja koja su u ovom zakonu su iznjedrena zajednički sa seljačkim udrugama jer su u prvom nacrtu potpuno drugačije izgledala. Ono što ja želim ovdje napraviti kao razliku, dakle, jedno je prenamjena na koju sam ja prigovorila kao zastupnica i koja se nalazi u članku 9. a drugo je prodaja poljoprivrednog zemljišta obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima što je jasno i glasno naglašeno kakva je to procedura i na koji način se ostvaruje i to piše u članku 16. ovog Zakona. To su dvije različite stvari o kojima treba odvojeno raspravljati a mislim da nitko razuman se ne može protiviti prodaji poljoprivrednog zemljišta poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima jer bez toga nema naprosto razvoja poljoprivrede a onda niti proizvodnje hrane i gubi se smisao njihovog ostanka na Hrvatskom selu. Dakle, tu su ipak razlike koje treba naglasiti a ne ih svoditi pod isti nazivnik.
Gospodin zastupnik Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na riječ. Klub zastupnika HNS HSU-a pet minuta rasprave, gospodin zastupnik MIljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Pažljivo sam vas slušao cijeli dan i odlučio sam nikome neću replicirati nego ću se obratiti na kraju ove današnje sjednice. Naime, u osnovnoj školi kolegice i kolege učili su nas da se bez zraka ne može živjeti nego nekoliko minuta, bez vode nekoliko dana, bez hrane nekoliko tjedana i držali smo se tih načela mi i naši preci stoljećima sve do 92. godine. 92. godine Hrvatska počinje uvoziti hranu a sve do tada je izvozila puno više hrane i poljoprivrednih proizvoda nego što je uvozila. Desetljećima i stoljećima. Kolegice i kolege, nakon toga 92. godine počinju pojedine faze u razvoju Republike Hrvatske i danas smo načeli 4. fazu. Dozvolite da vam kažem koje su to faze. Prva faza bila je faza privatizacije, netko će reći uspješna faza, tvornice došle u ruke onima koji su ih dokapitalizirali, koji su poznavali tehnologiju, koji su proširili proizvodnju, koji su zaposlili ljude, drugi se neće složiti da tu fazu treba tako ocijeniti. Naime, kod te privatizacije korišteni su specifični kriteriji, vrlo specifični. Druga faza, je faza u kojoj proizvodnju i izvoz mijenjamo i zamjenjujemo sa uvozom i trgovinom. Uvoz i trgovina. Jasno to se odnosi i na hranu i poljoprivredne proizvode i o tome ste danas puno govorili. Treća faza je faza kada se prelazi na poreski novac, na proračune i državni proračun i županijske proračune i lokalne proračune kao i izvanproračunska sredstva velikih državnih tvrtki županijskih i lokalnih tvrtki. Naime, i taj se novac počinje usmjeravati prema specifičnim kriterijima prema pojedincima i tvrtkama dnevno već godinama slušamo o aferama s tim u vezi. Kolegice i kolege danas počinjemo sa 4. fazom kada ono malo preostalih prirodnih resursa odlučujemo rasprodati. Opet, nemojte kolega, to je vaš stav. Ja imam pravo na svoj stav. Netko će reći sjajna politika, po hitnom postupku to treba napraviti. Čudno je da se nismo toga sjetili prije 4 godine početkom mandata pa da smo eksploatirali taj fantastičan mehanizam. Netko će reći možda i nije sve tako sjajno, možda će se uistinu dogoditi to da ćemo kada uđemo u 5. fazu što će nam preostati kolegice i kolege? Ja pretpostavljam masovno iseljavanje ono što je moj djed doživo 1902. i treće godine kada je trbuhom za kruhom morao krenuti u Ameriku. To će se vjerojatno dogoditi i mojoj djeci nakon ove 4. faze ako bude jednako uspješna kao ove prethodne tri.
Hvala. Jedan ispravak. Gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Naime, želim ispraviti uvaženog kolegu u ovoj njegovoj 4. fazi. Pa Zakon o zemljištu je na snazi 10 godina. Način gospodarenja od prodaje, zakupa i koncesije na snazi je 10 godina. Ovo što se danas ovdje nudi po meni je samo dopuna i kvalitetnije rješenje. Prije svega ja sam sretna da konačno prestaje rasprodaja komasiranog i arondiranog zemljišta velikih uređenih parcela da država staje iza njih i da mogu ići samo u dugogodišnji zakup i zakup. Po meni ovo je daleko bolje i zaista ne vidim zašto je ta 4. faza tako kritička.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja Stjepan Mikolčić. Izvolite gospodine.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, dame i gospodo zastupnici. Dozvolite mi samo nekoliko osvrta na komentare koje ste imali u raspravi povodom izmjene i dopune ovog našeg Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Prije svega ovaj zadnji osvrt je bio na raspravu odnosno da ovaj zakon ide u nekoliko čitanja kako bi se bitni momenti mogli raspraviti. Ja ću odgovorno reći da je ovaj zakon u javnoj ili u određenom vidimo na raspravi više od 10 mjeseci. Znači tada smo imenovali povjerenstvo, povjerenstvo od 35 članova koje su imenovani svi predstavnici svih relevantnih institucija koje su nadležne za predmetnu problematiku i naravno predstavnici svih grupacija iz poljoprivrede bilo da je riječ o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima znači predstavnici udruga bilo da je riječ o gospodarstvenicima iz poljoprivrednog sektora preko HUP-a. E sada ispada da nismo znali što se događa na ovu temu. Mogao bih još konstatirati da u puno momenata i rasprava određene stvari su izvađene iz konteksta i generalizirane, pa je ispalo da je ovaj zakon u smislu gospodarenja poljoprivrednim zemljištem osmislili da bi prodali zemlju špekulantima, da bi dali zemlju nekim poljoprivrednicima koji bi na bazi lažnih podataka ostvarivali poticaj itd. bez konkretnih čvrstih argumenta za takove ... Mislim da stvarnost nije takva nego su u najvećem dijelu namjere iz ovog zakona i prethodnih zakona u funkciji napretka naše poljoprivrede i poljoprivrednih proizvođača. Samo bih ponovio evo puno puta ovdje je akcentirano prenamjena i visina naknade za prenamjenu. Do '85. nije bilo apsolutno nikakvih naknada za prenamjenu poljoprivrednog zemljišta u druge prije svega u građevinske svrhe. '85. zakonskim rješenjima se to uvodi i imamo 5% vrijednosti da tako kažem tržne ili neke druge cijene zemljišta koja je bila u vidu naknade za prenamjenu do 2008. godine. 2008. imamo rješenje koje je sada u aktualnom zakonu. I ta rješenja činjenica su da su jednostavno usporile i bile velike nepremostive barijere za ulaganje u Hrvatsku prije svega za greenfield investicije. I vi dobro znate da takvih primjera ima i to značajno otežava da tako kažem investiranje i investicijski ciklus u Hrvatskoj. Ja moram porediti, vi svi imali ste priliku ne znam pretpostavljam putovati talijanskim autostradama od VEnecije do Milana. To je prostor koje je najznačajnije poljoprivredno područje Italije, ali s lijeve i desne strane te autostrade apsolutno su industrijski parkovi i zone. Kamo sreće da tako bude i kod nas. Prostor za špekulacije i zloupotrebe vezano za naknade u ovom zakonu, mislim da ne postoje ni više ni manje nego što su bile jučer, prije ili budu sutra. Prostor za špekulacije prije svega u segmentu prostornog planiranja i donošenja odluke o prenamjeni poljoprivrednog zemljišta u neke druge svrhe, a to je u ingerenciji jedinica lokalne uprave i samouprave. Prema tome, tamo je adresa za eventualne takove moguće zloupotrebe. Ali dapače ne samo da imamo korektivni mehanizam za tako nešto mi ovdje u zakonu, imaju ga i druga nadležna tijela mislim Ministarstvo graditeljstva vezano za prostorno planiranje i niz drugih stvari. Cijena poljoprivrednog zemljišta. Da li je sada ovdje pomiješan iznos ove naknade koji se smanjuje ili sama cijena poljoprivrednog zemljišta u smislu raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem u vidu jedinica lokalne uprave, općina i gradova sa naslova početne cijene. Unazad 7 dana izmijenjen je pravilnik gdje smo cijenu za prodaju poljoprivrednog zemljišta ne smanjili nego povećali za 10%. Prema tome, to su relacije ili konstatacije. Ili onaj dio državnog poljoprivrednog zemljišta koji je rezerviran za povrat ili za ostale namjene. Ma ne daje se na 50 ili 20 godina, nego se koriste mehanizmi raspolaganja tim zemljištem kakve imamo, a imamo da je zakup na 20 godina i dugogodišnji zakup za 50 godina. Znači ako je u posjedu tog zemljišta pravna osoba, praktički to je zemljište je na neki način evo u vidu ovima dugogodišnjeg zakupa koji je predviđen da se daje na 50 godina odnosno fizičko samo 20 godina. Ali u klauzulama i zakona i ugovora stojat će kada se steknu uvjeti da se zemljište vrati, kada se steknu uvjeti da se to zemljište privede nekakvoj drugoj svrsi. A apsolutno se ti ugovori se razvrgavaju i ono se vraća ili prenamijenjuje ili za cestovnu infrastrukturu itd. No, dalje da ne polemiziram najveći dio vas više nije ovdje. ja vam se zahvaljujem na vašoj raspravi, na svim sugestijama, primjedbama i onim dobronamjernim i onim ne dobronamjernim, zahvaljujem se na amandmanima koje ćemo razmotriti i ako je moguće ugraditi u zakonska rješenja i poboljšati odredbe o kojima se ovdje danas raspravljalo. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sa raspravom o Konačnom prijedlogu zakona o potvrđivanju KOnvencije o smanjenju slučajeva bez državljanstva.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Najprije ćemo glasovati o prijedlogu zaključka Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a i HDSSB-a koji glasi: O prijedlogu Zakona o poljoprivrednom zemljištu sa konačnim prijedlogom zakona provest će se treće čitanje. Želi li predstavnik predlagatelja o ovom prijedlogu se izjasniti? Ministar potpredsjednik gospodin Petar Čobanković.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe zastupnice, poštovana gospodo zastupnici. Vlada ne prihvaća i stoji kod svojih navoda koje je dale u prijedlogu ovoga zakona, izmjena i dopuna ovoga Zakona vezano za hitan postupak. Hvala lijepa.
Dakle, molim vas možete se izjasniti o amandmanu, a ne o prijedlogu zaključka koji Vlada nije prihvatila, pa prema tome nikakvog amandmana nema i ne možete o tome raspravljati. To je prema Poslovniku, pa prema tome dajem na glasovanje Prijedlog zaključka kluba zastupnika HNS-a, HSU-a i Kluba zastupnika HDSSB-a. Molim uključimo se i glasujmo o tom prijedlogu zaključka. Molim vas! Nema, ne može, nema amandmana. Ma vi ste prijedlog zaključka dali. O tome se Vlada izjasnila i nemamo šta raspravljati. Ne možemo otvarati ponovo raspravu. Izvolite se izjasnite. Uključimo se i glasujmo o prijedlogu zaključka koji je predložio klub HNS-a, HSU-a i HDSSB-a. Izvolite se izjasniti. Jeste li za taj prijedlog zaključka ili niste? Evo. Svak' ima pravo se izjasnit. Rezultat? Dakle, prethodno smo se izjasnili o prijedlogu i on nije prihvaćen jer je 77 protiv, 35 za i 1 suzdržan. Nije dakle dobio potrebnu većinu. Nakon što je rasprava zaključena Vlada je podnijela amandman. Sukladno članku 106. Poslovnika o ovako podnesenom amandmanu mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da provedemo raspravu o amandmanu Vlade? Molim vas, a dizanjem ruku. Ali možemo, hajde uključite se i glasujte o tome da li ćemo prihvatiti raspravljati o amandmanu Vlade. Evo. Izvolite se uključiti i glasovati. Rezultat? Prijedlog Vlade je prihvaćen da se raspravi o amandmanu. Dakle, prihvaća se sa 82 glasa za, 5 suzdržanih i 12 protiv. Molim predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži podneseni amandman Vlade. Dobili ste ga svi. Treba li još nešto posebno obrazlagati? Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, znači nema potrebe da čitam amandman koji je Vlada predložila, svi ste ga dobili u materijalima. Ono što želim kazati u obrazloženju da je prateći raspravu i tijek rasprave vezano za prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu mi smo uočili da postoji potreba da se određene stvari na jedan rekao bih bolji način reguliraju. I stoga smo predložili ovaj prijedlog amandmana kojim se predlaže izmjena stavka 1. na način da tržišna cijena prenamijenjenog poljoprivrednog zemljišta iz ovog stavka utvrđuje se kao tržišna cijena istog zemljišta unutar granica građevinskog područja. Da pojasnim, u prijašnjem prijedlogu je stajalo da će u tom stavku 1. se utvrditi kao početna cijena utvrditi kao cijena poljoprivrednog zemljišta. Ovom ispravkom se utvrđuje da će se utvrditi kao početna cijena građevinskog zemljišta što će u konačnici realno gledajući i povećati ukupnu cijenu prenamjene poljoprivrednog zemljišta. Evo ga. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu o amandmanu Vlade. Nitko se ne javlja. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman Vlade. Molim uključimo se i glasujmo o amandmanu Vlade. Molim rezultat? Ovaj amandman je prihvaćen većinom glasova, 83 glasa za, 5 suzdržanih i 13 protiv. Pregled ostalih amandmana podijeljen vam je na klupe. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima potpredsjednik i ministar gospodin Petar Čobanković. Izvolite amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 1.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Vlada prihvaća amandman 1. i dozvolite da kažem da Vlada prihvaća sve amandmane Odbora za zakonodavstvo.
Hvala lijepa. Svi amandmani Odbora za zakonodavstvo postaju sastavni dio prijedloga zakona da to kasnije ne ponavljam. Drugo, amandman gospođe zastupnice Zdenke Čuhnil na članak 2.
Na žalost Vlada ne prihvaća. Predloženo je već propisano Pravilnikom o metodologiji za praćenje stanja poljoprivrednog zemljišta.
Gospođa Čuhnil, izvolite.
Uvaženi predsjedniče, uvaženi ministre. Mislim da previše članak naglašava onečišćenje, previše članak naglašava oštećenje zemljišta i mislim da ova pojednostavljena definicija kvalitetnije obuhvaća jer koristi stručnu terminologiju, a ne baca težište upravo, kažem na ono što sam rekla, kao da Hrvatska ima sve zemljište oštećeno i onečišćeno. Tako pristupamo ovim člankom. Povlačim amandman.
Ovaj amandman je povučen. Treći amandman Odbora za zakonodavstvo je prihvaćen. Četvrti je amandman gospođe zastupnice Zdenke Čuhnil na članak 3.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Nisu se mijenjale uredbe u svezi naknade troškova na analize tla, a postojeće rješenje omogućava Centru za poljoprivredu, hranu i selo da također koristi usluge svih ovlaštenih i drugih institucija ovlaštene za obavljanje ovoga posla. Što znači da će i druge institucije koje su ovlaštene za ovaj posao biti uključene u procese analize tla, uzimanje uzorka i analiza tla.
Gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil, izvolite.
Uvaženi ministre radimo dvije greške. Nitko ne može dati robu na tržište, a da nije certificirana pa isto tako ni isto tako niti podvaljeno zemljište kojemu nije učinjena analiza. U svakom slučaju prilikom davanja u zakup analizu bi trebale raditi državne institucije, ako ništa drugo u sklopu monitoringa koji radi centar, a koji bi trebala pratiti EU jer EU za monitoring osigurava sredstva instituciji koja je na razini države. Prema tome, mi smo trebali preuzeti, a u sklopu tog monitoringa napravimo i prve analize koje ujedno i definiraju stanje zemljišta, a ne da to snosi onaj tko će preuzeti zemljište, a ne zna kakvo zemljište dobiva, odnosno kakvog mačka u vreći ima. I drugo, ne vidim zašto uvođenje monopola nad centrom u smislu da centar radi sve kad mi imamo danas i uz fakultete institute koji su ovlašteni za rad pedoloških analiza. Prema tome, ovo je navlačenje monopola. Tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća, gospođe Čuhnil? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Prelazimo na amandman 5. Odbora za zakonodavstvo na članak 7. koji je prihvaćen. Zatim 6. Kluba zastupnika HDSSB-a na članak 7.
Vlada ne prihvaća amandman. Tekst predloženog članka usuglašen je s Ministarstvom graditeljstva, zaštite okoliša i prostornog uređenja koje je rekao bih upravo i resorno ministarstvo vezano po ovoj problematici.
U ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Naime, našim amandmanom mislili smo da se može spriječiti mogućnost raznih špekulacija koje su vezane za kupnju, naknadu prodaju te namjenu funkcije poljoprivrednog zemljišta. Naime, promjenom namjene poljoprivrednog zemljišta mi smatramo i eksploataciju pijeska, šljunka, kamena, ciglarske i lončarske gline, površinskih kopova te stvaranje odlagališta krutog i tekućeg otpada. Ali evo, tražim glasovanje o ovom amandmanu HDSSB-a.
Tko je za ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća na članak 7. kluba HDSSB-a? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Prelazimo Odbor za zakonodavstvo na članak 8. je prihvaćen. 8. Klub zastupnika HNS-HSU-a na članak 8.
Vlada ne prihvaća amandman jer predloženi amandman se ne odnosi na tekst prijedloga izmjena Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Znači, ne možemo ga ni tehnički prihvatiti.
Dakle, nije predmet promjene jel'da?
Da.
Izvolite.
Predmet je promjene čim se mijenja članak, mijenja se tekst. Dakle, to je krivo tumačenje. U Poslovniku explicite piše članak, a ne alineja. Prema tome, niste dobro protumačili. Tražimo glasovanje.
Tko je za ovaj amandman Kluba zastupnika? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 9. Kluba zastupnika HDZ-a na članak 9.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Vlada je praktično svojim amandmanom uredila ovaj dio ovoga područja.
Molim Klub zastupnika.
Evo, povlačim ovaj amandman jer je on zapravo konzumiran u amandmanu Vlade.
Ovaj amandman je povučen. Hvala lijepa. 10. amandman Kluba zastupnika HNS-HSU-a u pogledu članka 9.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga jer je protivan koncepciji predlagatelja za prijedlog članka 25.
Gospodin Beus Richembergh, izvolite.
Obzirom da je Vlada predložila da se članak 25. osnovnoga zakona uredi tako da mu se poveća koruptivni kapacitet predložili smo rješenje koje će smanjiti i sumnje i opravdane proteste javnosti prema politici Vlade u slučaju raspolaganja poljoprivrednim zemljištem i pogodovanja građevinskoj mafiji. Ako ne prihvaćate ovaj amandman znači definitivno jasno govorite koja je vaša politika. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman kojeg Vlada ne prihvaća Kluba zastupnika HNS-HSU-a? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 11. amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 9. Zatim istog odbora na članak 11. Pa istog odbora na članak 13. Pa Odbora za zakonodavstvo isto na članak 14. Postaje sastavni dio jer ga je Vlada prihvatila pa prelazimo na 15. Kluba zastupnika HDSSB-a na članak 14.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman jer se određivanje roka za odlučivanje je protivno aktu raspolaganja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu iz razloga što ovo nije upravni postupak.
Gospodin Boro Grubišić u ime kluba HDSSB-a.
Gospodine ministre i poljoprivrednici i seljaci i svi mi, a i vi znate da mnogi zahtjevi za prodaju, zakup, koncesiju poljoprivrednog zemljišta leže u ladicama ministarstva puno, puno vremena, više mjeseci ili godina. Zbog toga smo ovim amandmanom htjeli ubrzati postupak za donošenje odluka o prodaji, koncesiji ili zakupu. Nažalost, evo vi to ne prihvaćate, ali ja tražim glasovanje o tom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 16. i 17. Odbora za zakonodavstvo na članak 15. i 18. te na članak 20. Postaje sastavni dio jer je prihvaćen prijedloga. Prelazimo na 19. amandman Kluba zastupnika HNS-HSU-a u pogledu članka 20.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga jer je potrebito raspolagati i zemljištem dok se ne izvrši i ne steknu uvjeti za povratak. Ali, isto tako u ugovoru je klauzulom dana mogućnost, ustvari postoji mogućnost o raskidu ugovora kada se steknu uvjeti za povrat ili se izvrši promjena namjene.
Gospodin Beus Richembergh u ime kluba.
Poruka koju Vlada šalje time što će otetu poljoprivrednu zemlju, otetu još 1947. godine zemljišnim zajednicama ubuduće davati u zakup na 50 godina ravna je licemjerju i uvredi ljudi koji čekaju baš zato što je u proceduri ovoga Hrvatskoga sabora Zakon kojim bi se omogućio njihov povrat. Dakle, radi se o poruci koja ih duboko vrijeđa. Tražimo glasovanje jer će se njime omogućiti točno pozicioniranje politike Vlade HDZ-a i HSS-a prema imovini zemljišnih zajednica.
Hvala. Dajem na glasovanje ovaj amandman HNS HSU-a na članak 20. Tko je za? Hvala nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na 21. amandman gospođe zastupnice Zdenke Čuhnil, a ne. Kluba zastupnika HNS HSU-a na članak 21?
Vlada ne prihvaća ovaj amandman jer se protivi konceptu predlagatelja, naš koncept ide u drugom smjeru i na žalost ne možemo ga prihvatiti, on ide u pravcu dodjele zajedničkih pašnjaka i takav je koncept.
Hvala gospodin Beus-Richembergh u ime Kluba izvolite.
Pa žalosno je da Vlada javno obznanjuje da je njen koncept izbjegavanje javnoga natječaja da će i dalje nastaviti muljati u raspolaganju ovim pašnjacima. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman Kluba zastupnika? Hvala nije dobi potrebnu većinu. 21. amandman gospođe zastupnice Zdenke Čuhnil na članak 53a.
Ovaj amandman Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. 22. amandman Kluba zastupnika HDSSB-a na članak 25.
Naravno Vlada ne prihvaća ovaj amandman nije u duhu zakona, nije u duhu koncepta ovog Zakona, koncept ovoga zakona je da poljoprivredno zemljište bude na najbolji način korišteno i raspolagano. Jedan od uvjeta, ovdje se radi o dugogodišnjem zakupu je sigurno da je vrlo bitno da onaj koji će biti odabran, jedan od uvjet za odabir najpovoljnijeg predlagatelja bude i broj zaposlenih. I normalno da je interes predlagatelja da na određenom poljoprivrednom zemljištu po površini bude što više uposlenih djelatnika po jedinici površine i zbog toga ostajemo pri svom prijedlogu i ne prihvaćamo amandman.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Naravno da je to na vašem tragu stvaranja poljoprivrednih kapitalista u Republici Hrvatskoj i naravno da je to upropaštavanje Hrvatskih poljoprivrednika i malih i srednjih OPG-a. Naravno. Zbog toga smo i napisali ovaj amandman iz kojega se vidi vašim odbijanjem da pogodujete agro mafiji velikim poduzetnicima, koji imaju više zaposlenih a znamo mi i znate vi i znaju građani ove države koji su to i kako su došli do zemlje putem vaše Vlade, poljoprivredne komore i svih ostalih. A i vi osobno.
Tko je za ovaj amandman? Hvala, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 23., amandman 24., 25. na članak 27., na članak 31., na članak 33. Odbora za zakonodavstvo su prihvaćeni. Zatim idemo na 26. Kluba zastupnika HDZ-a na članak 33.
Vlada prihvaća ovaj amandman i zahvaljujem se Klubu zastupnika na izvršenoj korekciji, korektnoj i dobroj korekciji.
Postaje sastavni dio Prijedloga zakona. 27. amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 34. Prihvaćen. 28. Odbora za zakonodavstvo na članak 36. itd. prihvaćen je. Postaje sastavni dio prijedloga. 29. amandman Kluba zastupnika HDSSB-a na članak 36. Vlada prihvaća amandman. Ovo je amandman koji je u duhu koncepta Zakona i zahvaljujem se predlagatelju na uočenom nedostatku i prihvaćamo amandman.
Vlada ne prihvaća amandman, ovo što je u tekstu predloženo usuglašeno je sa resornim ministarstvom, Ministarstvom regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva koje je matično ministarstvo za šume i šumsko zemljište.
Gospodin Vlatko Podnar, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ne znam sada da li u Ministarstvu znaju za članak 4. zakona o šumama koje definira što je šuma i kakva je šuma. Prema tome, mislim da nešto ne štima tamo pa tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj Prijedlog amandmana kojeg Vlada ne prihvaća? Hvala, nije dobio potrebitu većinu. 31. amandman Odbora za zakonodavstvo na članak 45. prihvaćen je i postaje sastavni dio Zakona. I 32. amandman gospodina zastupnika Vlatka Podnara na članak 45.
Vlada ne prihvaća, ovaj amandman jer je protivan koncepciji predlagatelja Zakona.
Gospodin Vlatko Podnar.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa očito je koncepcija prodati to šumsko zemljište, a ne da ostane u vlasništvu Republike Hrvatske. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman zastupnika Podnara. Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Amandman 33. Odbora za zakonodavstvo, zatim 35. Odbora za zakonodavstvo i 36. Odbora za zakonodavstvo na članke 47., 55. i 56. su prihvaćeni i postaju sastavni dio Prijedloga zakona. I imamo još 34. amandman Kluba zastupnika HDSSB-a na članak 52. stavak 3.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz prostog razloga jer je jedinica lokalne samouprave imala od 2002. godine rok do dana današnjega i još uvijek ima rok da ide u proces raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. Ona jedinica lokalne samouprave koja ne želi i koja nije raspolagala niti provodila, niti donosila program niti provodila natječaje na žalost ne zaslužuje ni da bude korisnik dijela prihoda po osnovi raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem i raspolaganje se prenosi na Agenciju za poljoprivredno zemljište i prihod na Agenciju, tko radi taj dobija i novac. Pošteno.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić u ime Kluba.
Vi ste ovdje gospodine Čobanković kao kažnjenička bojna pa bi kažnjavali jedinice lokalne samouprave otimanjem njihovoga novca koji iznosi 50% u vezi prodaje, koncesije ili zakupa. Koji je smisao, ti si svoje dobio, i ti i Todorić. Upadica se ne razumije./ ... Dajete ovog kokodakavca opomenite. Nadalje, govorim o tome koja je razlika između toga ako je agencija izvršila prodaju, zakup ili koncesiju ili već to uradila lokalna samouprava. Ostaje tih 50%, ostavite lokalnoj samoupravi. Zašto kažnjavate lokalnu samoupravu? ... [[Upadica se ne razumije.]] /Govornik isključen./ ...
Hvala. Tko je za ovaj amandman kluba zastupnika, koji Vlada ne prihvaća? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Hvala ministre. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu zakona. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 80 glasova za, 1 suzdržana i 35 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dobro jutro, gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo s radom i kako je najavljeno preći ćemo na točku koja je bila u pročišćenom dnevnom redu pod točkom 6., a vratit ćemo se kad se steknu uvjeti za ove druge točke koje smo sad privremeno samo preskočili. Čim dođu izvješća odbora onda ćemo se vratit na njih. Dakle prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije o smanjenju slučajeva bezdržavljanstva, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 797 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Gospodin Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.