Poštovani. Danas obilježavamo Dan sjećanja na holokaust i sprečavanje zločina protiv čovječnosti. To je dan u kojem Europa svake godine zastane kako bi se prisjetila i odala počast svim žrtvama nacističkog režima tijekom Drugog svjetskog rata. Pozivam vas da i mi zastanemo i munutom šutnje odamo počast žrtvama. - Minuta šutnje. – Hvala. Međunarodni dan sjećanja na holokaust izaziva najdublje i najplemenitije osjećaje u svim ljudima dobrih namjera u nama kojih imena tih žrtava ostaju trajno zapisana, da se njihova patnja uvijek priznaje, vrednuje i pamti kako bismo iz vlastitih srdaca iskorijenili zlo koje može uzrokovati takve strašne tragedije. Danas kada se prisjećamo pogroma u kojem su milijuna ljudi ubijeni bezuvjetno osuđujemo holokaust s vjerom i nadom da čovječanstvo više nikada neće svjedočiti zločinu takvih razmjera. Dana 27. siječnja 1945. godine oslobođen je Auschwitz, najveći i najzloglasniji koncentracijski logor nacističke Njemačke u kojima je deportirano više od milijun i 300 tisuća ljudi iz cijele Europe, milijun i 100 tisuća ih je ubijeno. Oni su izgubili život, njihovo ime će ostati trajno upisano u srcu njihovih najbližih, njihovih malobrojnih preživjelih supatnika, svih nas koji suosjećamo s njima i spremni smo boriti se da se takvo krvoproliće ne ponovi i u sjećanju svemogućeg Boga. Danas se molimo i klanjamo pred svim žrtvama iz koncentracijskih logora i svih mjesta na kojima su stradali Židovi u Drugom svjetskom ratu. Danas se uzdamo kako će nestati obožavanje rase i klase, nestati svaka diskriminacija po bilo kojoj osnovi i da čovjek prepoznaje u drugima čovjeka. Neka njihova žrtva bude nadahnuće svima nama za buđenje onoga najplemenitijeg u vlastitom biću kako bismo mogli izgraditi mir u sebi, društvu, državi i svijetu. Dan sjećanja na Holokaust je dan u kojem se prisjećamo neizmjerne ljudske patnje, posebice patnje Židova, ali i svih onih koji nisu bili u milosti vladajućeg režima. Ne možemo se ne zapitati, tko je kriv za činjenicu da je u jednom trenutku naše povijesti postojao takav poguban režim? Tko snosi krivnju i odgovornost za zločin protiv čovječnosti? Ono što možemo i ono što smo dužni učiniti i obratiti pozornost na obrazovnu dimenziju kada je u pitanju ova tematika. Dosljedno promicanje istine o najcrnjim stranicama bliske prošlosti važno je radi sprječavanja čina genocida u budućnosti te radi izgradnje i njegovanje kulture mira. Bivši generalni tajnik UN-a Kofi Annan je 27. siječnja 2006. godine rekao kako se tragedija Holocausta ne može izbrisati, ona mora biti zapamćena sa sramom i strahom dokle god ljudsko sjećanje bude postojalo. Ovo obraćanje završavam iskrenom željom da se ništa slično nikada više ne ponovi ni u jednom dijelu svijeta. Budimo graditelji suživota, ne nasilja i mira. Hvala vam. Nastavljamo s dnevnim redom plenarne sjednice. Prava točka, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. U ime Kluba zastupnika SDP-a Hrvatske tražim stanku od 15 minuta zbog neprimjerenog odnosa Vlade RH prema žrtvama Holocausta. Hvala.
Hvala. Izvolite.
U ime HNS-a i HSU-a tražim stanku povodom sutrašnjeg Europskog dana zaštite osobnih podataka.
Ukoliko nema drugih zahtjeva odobravam stanku od 10 minuta molio bih. Hvala. STANKA U 09,45 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,48 SATI]] Poštovane zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa radom sjednice. Za stanku se javio Klub zastupnika SDP-a, u njihovo ime Bojan Glavašević obrazložit će razlog stanke.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege na današnji dan u jutarnjim satima 1945. godine Crvena armija oslobodila je otprilike 7 i pol tisuća zatvorenika koje su nacisti ostavili u Auschwitzu uglavnom zato što su bili previše bolesni, previše iznureni da bi sa ostatkom zatvorenika mogli ići na marš smrti do logora Loslau nekakvih 63 km dalje po temperaturi od -20 u to vrijeme. Ovaj dan se zbog toga obilježava u cijelome svijetu, tj. u Europi kao spomen na sve žrtve nacističkih režima. Što je s Hrvatskom? Kako Hrvatska pamti nevine živote izgorjele u plamenu fašizma i nacizma? Jesmo li u tome vjerodostojni? Na našu sramotu nismo. Na našu sramotu u 2017. godini u Jasenovcu stoji ploča na kojoj se nalaze simboli i riječi kojima su pečaćene naredbe za ubijanje tisuće nevinih. Slična ploča nalazi se u Kutini. Na našu sramotu u 2017. godini u Šibeniku ravnatelj jedne škole zabranjuje izložbu o Ani Frank jer citiram partizane prikazuje kao cvijeće, a ustaše kao koljače i zločince. Zbog svega ovoga koordinacija židovskih općina u Hrvatskoj odlučila je ne sudjelovati u programu obilježavanja današnjeg dana sjećanja sa Vladom RH. Kažu da ne žele stajati sa onima koji dozvoljavaju relativizaciju ustaštva ili sa onima koji to sami čine. Ovaj tjedan premijer Plenković otišao je u Izrael, pokušao je da amortizira tu sramotu koju cijeli svijet vidi, na nju upozorava. Upozoravali smo i mi ovdje. Poveo je i našeg potpredsjednika Sabora uvaženog kolegu Brkića. Premijer je tako pred očima izraelske Vlade umio lice svetom jeruzalemskom vodom, zasadio maslinu na Gori sjećanja. Kolega Brkić napisao je molitvu i umetnuo je u zid plaća. Nadam se da je u tim njegovim molitvama bila i Ana Frank. Ali nije dovoljno odavati počast i spomen žrtvama Holocausta samo pred Zidom plaća i na Gori sjećanja. Potrebno je biti vjerodostojan i to isto činiti kad dođeš kući u Hrvatsku, a premijer u tome nije bio vjerodostojan niti malo. Njegov ministar koji nije dovoljno častan čovjek da ponudi ostavku zbog vlastitog plagijata, nije bio dovoljno častan ni da smijeni onoga ravnatelja koji je zabranio izložbu o Ani Frank. Nije potrebno povjerenstvo da istraži je li se dogodilo nešto strašno, barem ne onima koji znaju tko je u Holocaustu bio žrtva, a tko zločinac. Ako ministar Barišić ima dilemu oko tog pitanja neka se obrati koordinaciji židovskih općina u Hrvatskoj. Za njih, a i za nas tu dileme nikakve nema. Ovo je još samo jedan razlog za smjenom ministra Barišića. Čovjek koji nije htio smijeniti državnog tajnika kad je diskriminirao nacionalne manjine sada ne želi smijeniti ravnatelja koji diskriminira žrtve Holocausta. Je li to slučajnost? Takav čovjek u svakom slučaju ne zaslužuje biti ministar u Vladi Republike Hrvatske. „Kako je divno to da nitko ne mora čekati ni trenutak da bi svijet počeo činiti boljim“, to su riječi Ane Frank. E pa gospodine predsjedniče Vlade, ne morate čekati ni vi. Smijenite ministra Barišića i ravnatelja Belamarića i učinit ćete svijet boljim, a sebe vjerodostojnijim. Hvala.
Zahvaljujem zastupniku Glavaševiću. Zastupnica Marija Puh je ispred Kluba zastupnika HNS, HSU-a koji su također zatražili stanku. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Kako bi se podigla svijest građana o važnosti zaštite osobnih podataka Vijeće Europe je 28. siječnja proglasio Europskim danom zaštite osobnih podataka i on se obilježava u svim članicama Europske unije već 11 godina za redom. Pravo na zaštitu osobnih podataka je jedno od temeljnih prava zaštite interesa svakog pojedinca, a odnosi se na sprječavanje, suzbijanje i sankcioniranje svih vrsta zlouporaba osobnih podataka, a zajamčena je propisima EU a samim time i Republike Hrvatske. Svrha zaštite osobnih podataka je zapravo zaštita privatnog života svakog građana. Kako bi se djelovalo preventivno potrebna je sustavna i temeljita edukacija svih naših građana kako bi oni sami znali na koji način se mogu zaštititi, kako mogu zaštititi svoje osobne podatke i na koji način mogu otkloniti eventualne zlouporabe koje se dešavaju sa njihovim osobnim podacima. Jedna od najranjivijih skupina po tom pitanju su i djeca koji u sve ranijim godinama dolaze u kontakt sa potencijalnim opasnostima koje se nalaze na internetu. Jednostavno su sve neoprezniji i ranjiviji. Internet danas djeci koristi kao izvanredno sredstvo za komunikaciju i učenje, no to je tako samo ukoliko se ono koristi pametno i u kontroliranim uvjetima. Svima je danas Internet na dohvat ruke na svakom koraku i svi nosimo svoje pametne telefone sa sobom, a samim time i nosimo hrpu potencijalnih opasnosti koje zapravo vrebaju sa kraćom naših osobnih podataka. Svi mi na našim mobitelima imamo instalirane razno razne aplikacije od Internet bankarstva i druge aplikacije u kojima se sadrže naši osobni podaci i iznimno je važno da postanemo svjesni, da probamo te podatke na bilo koji način zaštititi. Istraživanja su pokazala da je svaki drugi ispitanik, pogotovo kada se radi o djeci i mladeži, nije siguran da li on sam upravlja podacima koja postavlja na Internet i da li ono što je on objavio ostaje u njegovoj nadležnosti. Više od trećine ispitanika je sklono otkrivanju svojih šifara i korisničkih imena drugim osobama, a više od pola ispitanika na internetu ostavlja svoje osobne fotografije, videe, čak i brojeve telefona, adrese elektroničke pošte, ime škole koje pohađaju svoje vlastite adrese. Nažalost djeca nisu svjesna i postavljaju između ostaloga i podatke trećih osoba bez njihovih privola pa na taj način dolazi do eventualnih problema. U ispitivanjima koja su provedena čak 92% djece i mladih nije upoznato sa nikakvim aktivnostima ili edukacijskim mogućnostima kako da se nauče da zaštite svoje osobne podatke i kako da zaštite sami sebe na internetu, a na kraju krajeva ne znaju niti sami kome se mogu obratiti u slučaju ako dođe do povrede njihovih osobnih podataka i do zlouporabe njihove privatnosti. Nažalost svi mi živimo u virtualnom svijetu, na svakom koraku nas vrebaju informacije, na svakom koraku i neželjeno možemo ostati bez podataka koji ukoliko nam je neki podatak ukrade mi to i ne vidimo, a kasnije možemo dalekosežne posljedice imati samim time i krađom identiteta. EU donijela je Opću uredbu o zaštiti europskih podataka koja će se početi primjenjivati sa 25. svibnjem 2018. godine što znači da i pred ovim Domom će biti tema o zaštiti osobnih podataka, pa pozivam sve zastupnike da obrate pažnju na tu tematiku i da se što bolje pripremimo, da što bolje ovu uredbu uvrstimo u naše zakonodavstvo kako bi zaštitili našu djecu, a i sami sebe. Zahvaljujem.
Hvala zastupnici Puh. Poštovane kolege i kolegice zastupnici, nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Prvi se javio zastupnik Tomislav Panenić. Izvolite.