123. Žádost Policie České republiky o vyslovení souhlasu Poslanecké sněmovny k trestnímu stíhání poslance Bohuslava Svobody Zeptám se, jestli... Dobrá, tak v tom případě máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Vzhledem k tomu, jak proběhlo hlasování o programu, zdržím se svého subjektivního pohledu na hodnocení, ale vzhledem k tomu, jak to proběhlo, si dovolím navrhnout přerušení této schůze do úterý příštího týdne do 14.00.
Aha. Tak to je procedurální návrh, o kterém budeme hlasovat bez rozpravy. Jedná se o přerušení schůze do příštího úterý 14.00. Dobrá. Žádný protinávrh neregistruji. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo souhlasí s procedurálním návrhem pana předsedy Kalouska. Kdo je proti? Hlasování má číslo 57, přihlášeno je 175, pro 21, proti 99. Tento návrh nebyl přijat. Budeme tedy pokračovat. Prosím paní předsedkyni mandátového a imunitního výboru Miroslavu Němcovou, aby nám podala zprávu o projednání žádosti Policie České republiky o vyslovení souhlasu k trestnímu stíhání poslance. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedo, vážení členové vlády, vážené dámy a vážení pánové, předstupuji před vás také v souladu s dnešním usnesením mandátového a imunitního výboru, které mi ukládá, abych informovala plénum Poslanecké sněmovny o dosavadním průběhu vyřizování této věci, tedy žádosti policie o vydání k trestnímu stíhání pana poslance Bohuslava Svobody na půdě Poslanecké sněmovny. Ráda bych vás tedy ve stručnosti informovala o dosavadním vývoji případu. Dne 26. ledna letošního roku požádala Policie České republiky o souhlas Sněmovny k trestnímu vydání pana poslance Bohuslava Svobody k trestnímu stíhání. Mandátový a imunitní výbor jsem svolala. Řešili jsme na dvou schůzích tuto žádost. První schůze měla číslo 25, uskutečnila se 10. února. Pokračovali jsme 26. schůzí 24. února. Na tuto druhou schůzi, tak jak bývá pravidlem, jsme pozvali také pana poslance Svobodu, vyslechli jsme si jeho vyjádření a též se výbor mohl podrobně zabývat stanovisky obou pánů zpravodajů, tedy pana poslance Jana Chvojky a pana poslance Martina Plíška. Vedli jsme k tomu obsáhlou diskusi a tato diskuse vedla na závěr k tomu, že mandátový a imunitní výbor přijal usnesení číslo 110, kterým nedoporučil Poslanecké sněmovně vyslovit souhlas s trestním stíháním pana poslance Bohuslava Svobody. Tento bod byl zařazen jako bod 123 na naši schůzi a jenom shodou okolností o té původní žádosti Sněmovna nerozhodla dříve, než přišla žádost policie o stažení této původní žádosti k vydání. Shodli jsme se v diskusi, kterou jsme vedli na mandátovém a imunitním výboru, na tom, že to je bezprecedentní případ, který v Poslanecké sněmovně obdobu nemá. Jsme přesvědčeni o tom, že si zaslouží, abychom věděli o pozadí této nejprve žádosti a posléze zpětvzetí žádosti mnohem více, než co víme dosud, protože není normální, aby ani ve vztahu k poslanci či senátorovi, tedy voleným zástupcům, voleným zákonodárcům, ale ani k běžnému občanovi vystupovala policie způsobem, který ho nejprve vystaví velkému enormnímu tlaku jak osobnímu, tak mediálnímu, a posléze musí policie přiznat, že se zmýlila a vše bere zpět. Proto předkládám toto, zatím krátké, vysvětlení toho, co jsme v případě udělali, jak, ráda zopakuji, mandátový a imunitní výbor bezprostředně konal, plnil všechny úkoly, které mu ukládal zákon o jednacím řádu Poslanecké sněmovny a v řádném termínu připravil také návrh usnesení pro Sněmovnu. Pak teprve přišla žádost policie o zpětvzetí a nyní jsme tedy v situaci, kdy bychom se měli vyrovnat s tím, jak Sněmovna tento stav vnímá. Já jsem zároveň pověřena mandátovým a imunitním výborem, abych přednesla návrh usnesení, ale myslím si, že na návrh usnesení bude ještě prostor později. Přihlásím se tedy k němu po té, až tady zazní ještě případná vystoupení našich kolegů. Děkuji v tuto chvíli za pozornost.
Děkuji. Zeptám se pana zpravodaje, kterým je pan poslanec Martin Plíšek, zda si přeje vystoupit. Přeje si vystoupit. Prosím, máte slovo.
Vážený pane předsedo, milé kolegyně, vážení kolegové, velmi krátce. Údajný skutek, pro který policie žádá vydání pana poslance Svobody k trestnímu stíhání, se měl stát v roce 2012. Teď, v roce 2015, respektive ke konci minulého roku, k nám přišla žádost Policie České republiky, aby poté, co na tuším už třetím jednání se tím zabýval mandátový a imunitní výbor, přišlo oznámení o zpětvzetí této žádosti, a to způsobem, že do toho vstoupil dozor nad dohledem, tedy vlastně dozorový státní zástupce zaúkoloval dohledového státního zástupce a ten tedy dal pokyn policii, aby tuto žádost stáhla zpět. Myslím si, že jsme se na výboru shodli napříč politickým spektrem, že takovýto protichůdný postup orgánů činných v trestním řízení není správný, nevyvolává v nás jistotu o právním státu. Dodávám, že se to týká poslance, což je kauza, která je poměrně sledovaná. Je samozřejmě na jedné straně negativum v tom, že pan kolega je i mediálně a veřejně pranýřován, ale má zase samozřejmě možnosti se bránit. Když si vezmeme, jak se v kauzách občanů tohoto státu může dít tento postup, kdy se potom musí domáhat spravedlnosti, která přijde za dlouhou dobu, a to až u soudu, tak to není pěkný pohled. Paní předsedkyně už to avizovala, předloží usnesení, na kterém se shodl celý mandátový a imunitní výbor, a chceme skutečně požádat ministry spravedlnosti a vnitra, aby vysvětlili celé Poslanecké sněmovně protichůdný postup orgánů činných v trestním řízení v této záležitosti. Tolik zatím moje vystoupení. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Otevírám obecnou rozpravu. V obecné rozpravě s přednostním právem pan předseda Kalousek.
Děkuji za slovo. Pane předsedo, vážené dámy, vážení pánové, mé vystoupení je motivováno jednou jedinou otázkou: A co bude dál? Kdo bude odpovědný? Všichni víme, že už jenom samotná žádost o vydání poslance k trestnímu stíhání je mimořádné poškození a často i zastavení politické kariéry a pověsti politika. Má-li být někdo vydán k trestnímu stíhání a Sněmovna o něm rozhoduje, tak je velmi často už dopředu nejenom obviněný, ale odsouzený a popravený a vždy se tady najde dost kolegů, kteří k tomu přispějí. Mohl bych uvést celou řadu příkladů zpátky včetně paní kolegyně Parkanové, včetně pana kolegy Schwarze. Všichni byli dopředu zničeni, dopředu popraveni. A vždy se k tomu dodávalo takové úžasné klišé, které psali někteří novináři typu Martina Komárka nebo Jany Lorencové: nechť jsou očištěni před nezávislým soudem. Jak mohou být očištěni před nezávislým soudem, když se nezávislého soudu nedočkají? Někteří mí kolegové na ten nezávislý soud čekají už čtyři roky a stále marně. Pan kolega Svoboda se zřejmě spravedlivého soudu nikdy nedočká. Proč by taky měl? Úkol byl splněn. Bylo požádáno o jeho vydání. Byl pošpiněn, částí společnosti obviněn, obžalován a popraven. Úkol byl splněn, teď to zase můžeme stáhnout, necháme tady poplivaného Svobodu a nebudeme riskovat proces, kde by se mohl očistit. Kolik je takovýchto případů? Takovýchto případů je spousta. Chci se zeptat, jestli opravdu Poslanecká sněmovna chce trpět, že si z nás orgány činné v trestním řízení budou dělat tímto způsobem legraci. Když se rozhodnou někoho pošpinit, tak ho pošpiní, a když bude dostatečně pošpiněn, tak zase obvinění stáhnou, protože by ho neustáli před nezávislým soudem. Klobouk dolů před nezávislou justicí! Pozor, nemyslím tím státní zastupitelství. Nezávislá justice jsou soudy. Státní zastupitelství je pověřeno nestranným výkonem působnosti. Takže říkám klobouk dolů před nezávislou justicí - tím myslím soudy. Tam už jsou tito veřejní žalobci a popravčí v jedné osobě nejisti, tak to stáhnou. Proč by to riskovali? Úkol splnili. Už pana poslance Svobodu poplivali dost. A teď už jim vůbec nic nehrozí. A vůbec nic jim nehrozí za situace, že my si tohle necháme líbit. A já vás moc prosím, abychom si to líbit nenechali. Nejsem seznámen s návrhem mandátového a imunitního výboru, ale pokud tam nebude zmínka o vyvození odpovědnosti, tak ji půjdu doplnit. Děkuji.
Mám tady jednu faktickou poznámku. Pokud je to faktická pana poslance Komárka, tak může vystoupit rovnou. Potom jsem avizoval řádnou přihlášku pana poslance Svobody a řádně pan poslanec Chvojka. Je tomu tak. S faktickou poznámkou dvě minuty pan poslanec Komárek.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dámy a pánové, pan Kalousek mě zmínil. Nebudu se obhajovat za to, že jsem byl novinářem. Možná je to lepší než být celý život politikem. Co chci říci, věcně s panem Kalouskem naprosto souhlasím, že policie postupovala vůči panu Svobodovi špatně a že se skutečně leckdy v této zemi nedočkáme spravedlivého procesu živi. Skutečně tomu tak je. Je na nás, abychom to zlepšili. Je taky na nás, abychom se ptali, kdo, které politické garnitury zavinily tento neúnosný stav. Myslím, že je to zcela legitimní otázka. Asi to nejsme my, kteří jsme zvoleni za poslední období. Dále bych chtěl upozornit na to, že toto se týká jenom poslanců, že mohou být vydáni. Hejtmani, členové zastupitelstev, kteří jsou obvinění stejně absurdně, prostě musí stíhání čelit. Pouze my poslanci máme toto privilegium. A chtěl bych pana Kalouska upozornit, že to jsou poslanci jeho strany, a myslím, že je pod tím podepsán i on sám, kteří navrhují tuto naši imunitu a toto naše privilegium zrušit. Nejde jenom o nás poslance, jde o všechny občany, kteří musí někdy čelit zvůli policie a takzvaných orgánů činných v trestním řízení. Mysleme, prosím vás, i na ně! Děkuji.
Děkuji. Jakkoliv jsem avizoval pořadí, tak se změnilo. S přednostním právem vystoupí pan ministr vnitra.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, budu se muset ve tři hodiny omluvit na krátkou schůzku v důležité věci, a proto jsem si dovolil vystoupit teď. Já jsem se hned po informaci, kterou jsem dostal od pana předsedy Hamáčka zhruba před pěti dny, dotázal policejního prezidenta, proč došlo k této věci, proč policie stáhla žádost o vydání. Odpověď je jednoznačná: na přímý pokyn státního zástupce. Tady se neustále zmiňuje policie, ale musíme si uvědomit, že příprava trestního řízení je dozorovaná státním zástupcem a státní zástupce je pánem tohoto řízení. Pokud usnesení výboru, který tady přednášela paní kolegyně Němcová, bude znít, jak ho popisují média, že mají ministři vysvětlovat, my jsme na to připraveni. Už jsem požádal policejního prezidenta, aby připravil zprávu pro mandátový a imunitní výbor a zároveň pro vedení Poslanecké sněmovny. Budu dbát na to, aby se policie chovala korektně jak k Poslanecké sněmovně, tak k Senátu, aby sdělovala informace, které sdělovat má, a abychom se je nedozvídali z médií, ale dozvídali jsme se je standardní, normální, civilizovanou cestou. To ovšem neznamená, že policie není nezávislá a nemůže konat dle zákona.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan poslanec Kalousek.
Děkuji za slovo. Já se obávám, že to je ten problém, který tady teď řekl pan ministr vnitra. On řekl, že policie je nezávislá. Není. Policie je součástí exekutivy České republiky. Zrovna tak někdo rád vystupuje s tím, že státní zastupitelství je nezávislé. Není. [[(14.50 hodin)]] Státní zastupitelství podle našeho právního řádu má nestranný výkon působnosti. A jsou to všechno údy jedné jediné, jedné jediné [[s důrazem]] instituce a to je exekutiva České republiky. A prostě představa, že tady jeden ten úd exekutivy někoho obvinil a druhý ten úd exekutivy to stáhl a možná dělal i ve shodě, je prostě nepředstavitelná. Za to odpovídá ten vrchol a to je vláda České republiky. Jak je možné, že vláda České republiky připustí, že jeden její úd něco vykládá zcela rozlišně než ten druhý? Páni ministři, Policie České republiky i státní zastupitelství České republiky nejsou samostatné, nezávislé instituce. Jsou to součásti moci výkonné a nezávislé rozhodování mají pouze soudy. A to, že policie a státní zastupitelství si něco vykládají opačně a vzniká tady tenhle chaos možná úmyslně poškozující pana docenta Svobodu, je odpovědnost vlády České republiky, která zastřešuje policii i státní zastupitelství.
Nyní už to vypadá, že opravdu dostane slovo pan poslanec Svoboda, který je zatím jediným přihlášeným do obecné rozpravy.
Dobrý den, pane předsedo. Dobrý den, dámy a pánové. Dovolte, abych vám nejprve poděkoval za to, že jste svým hlasováním umožnili, abych zde u tohoto pultu hovořil. Ta věc je skutečně velmi, velmi vážná, nejenom z toho mého pohledu, ale z pohledu obecného. A souhlasím s celou řadou věcí, kterou říkal pan kolega Kalousek. Ale s jednou věcí nesouhlasím zásadně: když říkal, že policie si z nás dělá legraci. Ona to totiž vůbec legrace není. Vůbec to není legrace. Velmi rád bych upozornil na několik momentů, které se s touto věcí vážou. A neříkám to proto, že se to týká mě. Říkám to proto, že si myslím, že to má naprosto obecný charakter. Pokud se týče té kauzy, o které nyní hovoříme, to znamená o té obžalobě, protože jsem si dovolil podat žalobu na Dopravní podnik, nebo tři žaloby... Ono je to trošičku složitější. To je věc, která byla opakovaně projednávána, kterou projednával kontrolní výbor magistrátu, na mnoha úrovních se o tom jednalo s policií, s vyšetřovateli. A ta kauza, tak jak byla, byla stažena. Ještě předtím, než bylo požádáno o moje vydání, byla stažena se zvláštním odůvodněním. Odůvodnění, které jsem dostal, znělo, že stejně budu odsouzen v jiné, daleko závažnější věci a dostanu vyšší trest. Vyšetřovatelé předpokládali, jak rozhodne soud. Nevím, jestli je to možné v právním státě, ale takové to zdůvodnění jsem dostal. Potom bylo požádáno o mé vydání, přestože ta kauza byla jakoby policií uzavřena, odložena. Samozřejmě že jsem se o tom dozvěděl až jako poslední. Celý den předtím mi volala média, že už to vědí, že bude požádáno o mé vydání. Nevěděl jsem to já. Nevěděl to ani předseda Senátu. Jako zdůvodnění mi řekli, že to policie znovu otevírá, protože dostala takový pokyn od dozorujícího státního zástupce. Teď se dozvídám, že státní zástupce požádal o stažení tohoto případu. Nechci popisovat žádné podrobnosti, ale jistě si všichni dovedete představit, co to znamená. V tom okamžiku, kdy je Sněmovna požádána o vaše vydání, nemají média žádnou jinou starost, než se vás ptát na to, jestli s tím budete souhlasit, jestli se cítíte vinen a kolikrát jste co kdy udělal a jestli jste připraven na to být ve vězení. Samozřejmě vás zastavují lidé, ptají se vás na to. A samozřejmě to znamená, že vaše politická kredibilita je naprosto zásadním způsobem znevážena. To je věc, která je skutečně strašná. Já s ní mám prosím pěkně bohatou zkušenost. Nevím, jestli si to všichni pamatujete, ale Sněmovna už mě jednou vydala - v trestní kauze, která tedy... A to rozhodnutí Sněmovny bylo vydat. Ten případ toho vydání, já jsem s ním souhlasil, sám jsem pro něj hlasoval, protože to byla věc, která se týkala rozhodnutí zastupitelů zvolených na magistrát, rozhodnutí v politické věci, a to je rozhodnutí, které podle mého názoru nesmí, nemůže nikdo napadat, protože politické rozhodnutí nelze posuzovat žádnými jinými ekonomickými kritérii. A pozor - já jako vydaný člověk, jsem se dozvěděl, dostal jsem rozhodnutí soudu, který vrací tu žalobu zpátky s tím, že v ní není dostatek podkladů pro to, aby bylo soudní řízení vůbec zahájeno. Já jsem tedy byl vydán touto Sněmovnou na základě žádosti Policie České republiky a ten důkazní materiál byl takový, že ho soudce rovnou vrátil s tím, že tam není nic, co by bylo možné soudně projednávat. Ten první případ pro mě znamenal, že jsem vlastně neúspěšně kandidoval do vedení naší strany prostě proto, že ta situace taková byla. Znamenal pochopitelně velmi mnoho komplikací pro mě jak na magistrátě, tak v Poslanecké sněmovně. A i ten institut vydání Poslaneckou sněmovnou byl vlastně zesměšněn. Jestliže Poslanecká sněmovna někoho vydává na základě materiálu, který na obžalobu nestačí, je to opravdu pohrdání Poslaneckou sněmovnou. Je to znevažování veškeré funkce Sněmovny. Já bych velmi, velmi plédoval pro to, abychom se touto věcí zabývali. Odmyslete si to ode mě. Já to neříkám jako svoji obhajobu. Já to říkám jenom proto, protože vím, že je celá řada starostů, kteří jsou v podobných situacích. Jsou obžalováni za kdeco. Méně se o tom hovoří prostě proto, že nejsou poslanci. Ten dopad na ně je jenom lokální. V jejich městě, v jejich vesnici je možná už nikdo nezvolí. Já to mám o to horší, že dopad je celorepublikový, a když přijedu do Brna nebo kamkoli, všude se o této věci hovoří. Zřizovali jsme - nebo zřizovali jste, já jsem pro to nehlasoval - vyšetřovací komisi k tunelu Blanka. Proč si myslíte, že primátorka o to žádá? Jednak proto, že to neumí vyřešit, ale hlavně proto, že se bojí, když rozhodne, že bude obžalovaná. A tak budou jednat všichni zastupitelé! Dneska mi říkají malí starostové: My když máme něco zásadního, ekonomického rozhodnout, tak mi prostě radní nepřijdou. Hodí se marod. Já nejsem schopen udělat žádné zásadní rozhodnutí. A to je věc, která zásadním způsobem ohrožuje naši demokracii. [[Hovoří velmi důrazně.]] Uvědomme si to všichni prosím a žádejme vysvětlení takovýchto věcí prostě proto, že není možné, aby primátor hlavního města Prahy nekonal prostě proto, že se bojí, že se někdo dá s někým dohromady a podá na něj trestní oznámení, které se pak ukáže sice neodůvodněné, ale všechno to už zboří! Děkuji.
Budete se muset nějak dohodnout, pánové. [[Smích.]] Ale ono je to do jisté míry spravedlivé. Pokud pan předseda Stanjura, který byl první, dává přednost panu předsedovi Fialovi, tak druhý byl pan poslanec Kalousek. Takže má slovo on, potom pan předseda Fiala, potom pan předseda Stanjura. A s řádnou je přihlášen pan poslanec Blažek. Prosím.
Já se omlouvám oběma kolegům, kterým bych dal kdykoli jindy přednost, ale mé vystoupení bude kratší než faktická poznámka. Já jsem tedy jenom chtěl říct, abychom si prosím uvědomili, jakou jsme institucí a kdo se nám zpovídá. Jsme Poslaneckou sněmovnou a zodpovídá se nám vláda České republiky, která odpovídá za veškerou exekutivu. Je to střechový orgán exekutivy v České republice. A pro mě je nepřijatelná argumentace, která tady zaznívá, kdy pan ministr vnitra vystoupí a řekne: Ten policajt za to nemůže, ten státní zástupce, to je pán, ten to nařídí. Předpokládám, že pak může vystoupit i pan ministr Pelikán a říct: No ten policajt to udělal úplně špatně a ten státní zástupce měl pravdu. Mě to nezajímá! Poslanecká sněmovna je orgán, kterému se zpovídá vláda. A vládě se zpovídá policie i státní zastupitelství. Za ten neskutečný bordel a za to neskutečné lidské ponížení a vláčení bahnem před námi neodpovídá policajt ani státní zástupce, před námi odpovídá vláda České republiky! A já prosím, abychom vládu České republiky povolali k odpovědnosti!
Pan předseda Fiala.
Dámy a pánové, my jsme tady slyšeli přesvědčivě podaný osobní příběh pana poslance Svobody. Příběh o tom, jak je opakovaně kriminalizován, nebo jak jsou činěny opakovaně pokusy o jeho kriminalizaci. Kdyby to byl pouze příběh pana poslance Svobody, tak je to závažné, je to smutné, je to tragické. Byl by to pro nás podnět, abychom zpozorněli. Ale nebylo by to tak strašně vážné, jak to vážné je. Pan docent Svoboda v tom není sám. Těch pokusů o kriminalizaci politiky se tu děje celá řada. A těch omylů, ke kterým dochází, je také celá řada. Dámy a pánové, před chvílí tady položil pan poslanec Kalousek otázku: A co dál? Co bude dál? Já chci říct, že stejnou otázku jsem veřejně položil na konci minulého týdne, když jsem se dozvěděl, že Ministerstvo spravedlnosti se omluvilo třem bývalým poslancům této Poslanecké sněmovny a domluvilo se s nimi na vyplacení odškodného. Tady vznikla prokazatelná škoda, stát udělal chybu a na to musí následovat nějaká reakce. Někdo je za to odpovědný, někdo se z toho musí zpovídat, někdo z toho musí vyvodit nějaké konsekvence. A já se obávám, že to se zatím neděje. Ale pojďme dál. Kriminalizace politiky není nebezpečná pro politiky. Kriminalizace politiky je nebezpečná pro společnost, pro všechny občany. Ono to začíná pokusem kriminalizovat politické rozhodnutí. Sedíte v radě, máte materiály od svých právníků, od celého úřednického aparátu, hlasujete v dobré víře pro něco, a pak přijde někdo a řekne: Vy jste pravděpodobně měl jiný úmysl. Tak jste obviněn, vláčí vás v médiích, týdny, měsíce, roky to trvá, a pak vám stát řekne: Sorry, my jsme se spletli. Vy máte zničenou pověst, politickou kariéru, všechno, ale my jsme se spletli. To přece nemůžeme nadále dopouštět! Ale já vám řeknu ještě něco jiného. Za kriminalizací politiky bude následovat, pokud to nezastavíme, kriminalizace jakékoliv veřejné činnosti, jakékoliv funkce. Slyšeli jsme tu o starostech, ale já vám mohu říct, že se pomalu začínají bát i ředitelé škol, prostě každý, kdo o něčem rozhoduje, za něco odpovídá, že přijde někdo a řekne: Vy jste to mohl udělat jinak. Vy jste to mohl udělat výhodněji! Bude vláčen měsíce, roky, po vyšetřování, po soudech, a nakonec se řekne: Sorry, vy jste nic neudělal, my jsme se spletli. Dámy a pánové, to nemůžeme dopustit. Je naší odpovědností, aby to přestalo, abychom něco udělali. A je odpovědností vlády, aby nějakým způsobem začala reagovat. Tady máme exemplární případ, který každý chápeme, který se nás každého dotýká. Tak já vás vyzývám, zachovejme se tak, jak se jako zákonodárci zachovat máme. Žádejme po vládě, aby jednala, žádejme po vládě, aby z toho vyvodila odpovědnost! Žádejme po vládě, aby přijala taková personální i systémová opatření, aby se tyto případy nemohly opakovat!
Děkuji. Ještě než dám slovo panu poslanci Stanjurovi, tak má dvě minuty s faktickou poznámkou paní poslankyně Lorencová.
Dobrý den, kolegyně a kolegové, prostřednictvím pana předsedy, já mám jeden skromný dotaz. Kdy se podle vás vplížil mezi lidi ten strach z odpovědnosti? Kdy to bylo? Bylo to teď za rok a půl, co tady jsme v tomto složení ve Sněmovně? Nebo to začalo už kdysi dávno za předchozích vlád, kdy se lidé začali opravdu bát, protože se spojila moc ekonomická a politická? Kdy se začali bát o chleba, o to, že přijdou o práci, když projeví jiný názor, než byl právě v módě, než byl právě u moci, než těch, kteří byli právě u moci? Takže já bych velmi ráda slyšela, jestli ta váha odpovědnosti, jestli ta tíha té velké odpovědnosti leží na současném parlamentu, na současné vládě, anebo jestli pro ni už zbylo jenom to odstranit to všechno, co tomu předcházelo. Za vašich vlád!
Děkuji i za dodržení času. Nyní s přednostním právem pan poslanec Stanjura.
Děkuji. Nejprve budu mít konkrétní poznámku k případu poslední žádosti Policie České republiky a řeknu vám, co mi na tom připadalo podivné, i když nejsem členem mandátového a imunitního výboru, a tudíž jsem neměl možnost seznámit se s tím případem. Ale zkusme si ho popsat. Policie viní primátora, že za jeden milion něco objednal a že tím pádem způsobil škodu městu ve výši jednoho milionu korun. Přijmeme tuto konstrukci. Ale ten jeden milion korun pak za nic musel někdo inkasovat. Primátor to nevyplatil sobě. A jestli všechno, co bylo vyplaceno z městského rozpočtu, byla škoda, to znamená, že město dostalo něco, co má hodnotu nula korun, a logicky se na tom někdo obohatil - mimochodem, ten někdo byl dnešní senátor! Já ho do toho nechci zatahovat. Tady vidíte, jak je to absurdní konstrukce. Někdo způsobil škodu, je vláčen veřejnou debatou a ten, kdo podle policie na tom profitoval a ty peníze inkasoval, o tom se nemluví. Nemělo by se mluvil ani o jednom, aby bylo jasné. Nechci to rozšiřovat na oba dva. Ale to je podivnost, kterou vnímám já jako člen Poslanecké sněmovny, který není členem mandátového a imunitního výboru, a jsem rád, že nejsem členem a že to nemusím číst. Protože to není poprvé, kdy tady vystupují členové mandátového a imunitního výboru s velkou pochybností o kvalitě podaného návrhu. Jsem rád, že jsme v debatě společně došli k názoru, že neplatí: Vydáme všechny! Že je to jenom laciné gesto, které směšuje různé případy, a že opravdu posuzujeme případ od případu. A tak to má být. Druhá věc, ta už je obecná. A nechtěl bych to zlehčovat. Je to věc, která je pro vládu. Nevím, jestli je v návrhu usnesení. Já bych jako poslanec stál o to, aby vláda předložila statistiku, kolik komunálních politiků bylo obviněno, kolik bylo obžalováno a kolik bylo odsouzeno, a porovnat to s ostatními čísly v jiných případech. Zda je to číslo odsouzených srovnatelné s tím jako v jiných případech, nebo zda je jiné. To si myslím, že je klíčová odpověď na otázku, zda policie a státní zastupitelství postupuje dobře. Pokud to procento bude srovnatelné s jinými případy, tak se nám to může nelíbit, ale ta úspěšnost u nezávislých soudů je obdobná. Pokud bude ovšem nižší, anebo výrazně nižší, tak je tady systémový problém. A kdo z kolegů to zažil v komunální politice, tak bohužel neplatí, že se očistíte. Většinou je pak ta interpretace ne všech, ale mnohých: Bylo to zameteno pod koberec, zase se ti mocní domluvili, nic se nevyšetřilo. Na každém šprochu pravdy trochu. A teď bych mohl jmenovat. Ta teoretická rada "tak odstup, okamžitě odejdi z veřejného života a v okamžiku, kdy se očistíš, tak se můžeš vrátit", ono to mnohdy neplatí, protože mandáty jsou na nějaké období. Ale i kdyby to platilo. Moc reálné to v podmínkách České republiky skutečně není. A ptejte se těch komunálních politiků. [[(15.10 hodin)]] A my o tom dneska mluvíme ne proto, že je to poslanec, ale protože to byl čin komunálního politika, i když té největší obce naší země. A skoro každý týden čtu - přijde policie se znaleckým posudkem - město koupilo za 10 korun a oni mají znalecký posudek, že mohli koupit za 9 korun. Tak je obviníme všechny. Nebo naopak, město prodalo za 10, přijde policie se znaleckým posudkem, že to mohli prodat za 11 korun, tak je znovu obviníme. Pak jsou takové ty nápady, že budeme hlasovat tajně na radách a vždycky se jeden zdrží a na výslechu budou všichni radní tvrdit - to jsem byl já. Ale to není žádné řešení. To je absurdní! Když jsem já byl v zastupitelstvu města, tak jsem prosadil veřejné hlasování, jak je to v Poslanecké sněmovně. Já se za svůj názor nestydím. Ať je zaznamenáno, jak jsem hlasoval. Na tom přece nic není. Ale kriminalizovat někoho za politické rozhodnutí je opravdu špatně. A třetí věc - a je to apel na politiky všech úrovní, od komunální přes krajskou po celostátní. I někteří z nás k tomu přispívají. Místo aby vedli politický souboj standardními prostředky a říkali "ten to udělal špatně, odvolejme ho, nevolme ho, volte mě", tak používají trestní oznámení. Skoro každý den čtete o někom, kdo podal trestní oznámení, tu opoziční zastupitel na koaličního, tu nový starosta na bývalého starostu, někdy se to celé promíchá a policie to šetří. Takže pokud k tomu chceme přispět, tak to nedělejme. Bojujme se svými kolegy a se svými oponenty politickými prostředky, netahejme do toho trestní oznámení jenom proto, že si myslíme, že rozhodli špatně. Tak říkejme: Rozhodli špatně. Až budeme vládnout my, budeme rozhodovat lépe. To je korektní, to občan pochopí. Takže i my k tomu můžeme přispět. Nejenom tím, že vláda přijde a my podpoříme nějaké systémové opatření. Ale nedávejme trestní oznámení na rozhodování svých kolegů. Nemluvím o kriminální činnosti, o tom vůbec nemluvím. Mluvím o tom, když se nám zdá, že to město mohlo udělat lépe, nebo hůře. No, po bitvě každý generál. Tři roky po tom, co ten obchod proběhl, vždycky najdete znalce s kulatým razítkem, který vám dá jinou cenu, než za kterou rada pronajala nebo zastupitelstvo prodalo. A co? Tak ty lidi budeme stíhat a kriminalizovat? Skandalizovat? To není cesta.
Děkuji. Mám tu dvě faktické poznámky. S první poznámkou vystoupí pan poslanec Schwarz, připraví se pan poslanec Chvojka.
Dobrý den, kolegyně, kolegové. Nechci povídat, jak je to na obcích, ani nechci moc o tom povídat. Já vím devět let, jaké to je být vydáván a pranýřován. Já bych chtěl jenom říct na zamyšlenou jednu důležitou věc. S několika málo kolegy jsem dostal důvěru dělat Opencard. Opencard bylo panu Svobodovi ublíženo. Myslete si, co chcete. Já vím, že mu bylo ublíženo. Já jsem se to snažil s kolegy dokázat a dokázali jsme to. Ublíženo špatnou prací policie a špatnou prací státního zástupce. Tak to prostě je. Je to varující. Tak to je. A přesto to je poslanec a v uvozovkách policajty ani státní zástupce to prostě nezajímalo, jeli si svoje a špatně. A přesto, aby si dali pozor, že o to zájem má nějaká vyšetřovací parlamentní komise, bylo jim to jedno. Podívejte, oni za pár dnů vytáhli něco a udělali to, co se udělalo. Prosím vás, pokud budeme moct všichni něco změnit, já nebudu říkat - nezávislý, to je nesmysl, tomu nevěříte nikdo, ale aby se tohle nestávalo, tak pojďme se fakt nad tím zamyslet a něco udělat. Protože je to nebezpečné. Ono to není jenom o těch starostech, ale je to prostě o tom, jakým způsobem se bude vyvíjet činnost policie, státních zastupitelství, jestli to bude zakázka, anebo jestli to bude opravdu spravedlnost. O tom to je. Tak to vidím bohužel já. Děkuji.
Děkuji. Další dvě minuty pro pana poslance Chvojku.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Já asi budu také jedním z těch zpravodajů, nicméně myslím, že mně budou stačit dvě minuty. Já bych chtěl jen tak na začátek upozornit na takový humorný aspekt té akce. Já bych to od představitele ODS nečekal - a myslím to naprosto v žertu, ale je to určitá ironie - že z toho spisu vyplývá, že smlouva s panem dr. Láskou, kterého já mám za pravdoláskaře takového toho aktivistického typu, byla uzavřena na doporučení Transparency International, což bych od představitele ODS nečekal, že si něco takového nechá doporučit. Protože tohle jsou subjekty, které, si myslím, by neměly nikomu nic doporučovat. To je takový ten humorný aspekt té akce. Nicméně já jsem byl jedním ze zpravodajů v mandátovém a imunitním výboru. Já jsem zaujal postoj jako většina výboru, tzn. hlasoval jsem proti vydání. Je potřeba říci, že tam nehlasoval nikdo pro, sedm lidí hlasovalo proti, pět se zdrželo, takže ani ti představitelé té nové politiky, kteří jsou proti té hrozné imunitě, která tady dvacet let hrozně vadila, uznali, že možná ta imunita své opodstatnění má. Jsem toho názoru, že takhle prostě práce policie a státních zástupců vypadat nemůže. Aby byl politik, poslanec žádán o vydání za velkého humbuku médií z nějakého pochybného důvodu a potom za takřka žádného humbuku médií na základě tří vět ta žádost byla vzata zpět, tak takhle to fungovat nemůže. A já si trvám na tom názoru, že i když tehdejší primátor Svoboda to podepsal, já bych neřekl, že úplně standardně, už jenom kvůli těm subjektům, tak si myslím a opakuji tu tezi, kterou jsem říkal na tom výboru - řešme tyto věci na základě nějakého občanskoprávního sporu, vymáhejme po něm škodu [[předsedající upozorňuje na čas]], pokud vznikla, ale tyto věci neřešme trestněprávními prostředky. To je nesmysl a akorát to zapleveluje právní řízení policie. Děkuji.
Hezké dobré odpoledne, milé kolegyně, milí kolegové. Dalším řádně přihlášeným je pan poslanec Blažek. Prosím, pane poslanče.
Dobrý den, děkuji za slovo. Já jsem v této sněmovně svědkem už několikáté debaty o státním zastupitelství. Ale musíme si uvědomit jeden problém. My se pohybujeme v krajních způsobech myšlení. První je, a to jsem tady poslouchával asi před půl, tři čtvrtě rokem, že existují strašidelné zásahy politiků do státního zastupitelství a že to musí přestat a že zastupitelství musí být absolutně nezávislé, aby k tomu nemohlo docházet. Dnešní debata je zase spíše o tom, že ti politici vlastně s tím nemohou nic moc dělat, takže je potřeba, aby státní zastupitelství fungovalo nějak jinak a ne tak, že ministr, který tady sedí, je s vládou odpovědný za to, co státní zastupitelství dělá, ale kompetence má téměř nulové, vyjma personálních a některých finančních. Z těchto krajností se musíme nějakým způsobem dostat. A já teď předešlu, nechci říkat nic minulého, ale jak tady poslouchám, že to chce nějaké nástroje... No, ten nástroj se blíží. Pan ministr včera řekl, že se na nás blíží nový zákon o státním zastupitelství. A já vás chci dopředu poprosit vlastně o velmi jednoduchou věc, abychom buď o tomto zákoně přemýšleli jinak, anebo začali myslet. Ale co není možné, je to, abychom jenom proto, že nějaké organizace, které zde ani nesedí, budou neustále vyvíjet nátlak, aby jakýkoli politik se tady bál říci to slovo státní zástupce, neboť zasahuje okamžitě do kauzy, až do toho druhého extrému, kdy by ministr vyvolával na konkrétní zástupce zastupitelství a chtěl, aby buď něco v uvozovkách rozjeli, nebo zastavili. Já si myslím, že máme šanci ten nástroj udělat tady dobrý, ale chce to dvě věci podle mě - nebýt ani populisti ani pokrytci. Pokud bude část tohohle sálu populisty a druhá část pokrytci, tak ten nástroj samozřejmě nikdy nedodáme a státní zastupitelství i policie se nám budou jenom smát. A já říkám, budou se nám smát oprávněně. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Blažkovi. Dalším řádně přihlášeným je pan poslanec Gabal, po něm pan poslanec Benda. prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Kolegyně a kolegové, vážená vládo, když jsem tady naposledy mluvil poměrně kvapně při končícím zasedání o tom, jak interpretuji výsledky vyšetřování Opencard, tak jsem netušil, že se tak brzo zase dostanu zpět k pokračující historii dění na pražském magistrátu. A protože tento případ s tím souvisí a nebylo tady řečeno, co bylo obsahem, tak bych se neukvapoval. Za prvé se bavíme o vývoji situace někdy od roku 2006. Za druhé není jisté, kdo proti komu bojuje prostřednictvím policie. A za třetí v té věci je také státní zastupitelství, v tomto případě státní zástupce na Praze 1, a to způsobem, který silně připomíná to, co jsme viděli v Opencard. [[(15.20 hodin)]] Jestli mi dovolíte chvilku času, já jsem se dost zamýšlel nad tím, jakou práci jsme v té komisi udělali a neudělali a zda jsme skutečně přišli na to, co bylo podstatou problému. My jsme si mysleli v komisi, že oněch 800 mil., které zmizely na marketing a právnické služby v rámci Opencard, byla ta podstata zcizených peněz, ale ono to asi tak nebylo. Skutečnou podstatou té věci, a bavíme se o městské hromadné dopravě v Praze, bylo, že někdo za peníze Pražanů vyvinul produkt, který monopolizoval předplatné na všechny komponenty hromadné dopravy v Praze, autorská práva a de facto vlastnictví na tento produkt zůstaly v soukromých rukou firmy, která vyvíjela ten produkt za peníze Prahy, a kdyby nepraskl skandál s forenzním auditem, tak celé předplatné na hromadnou dopravu v Praze bylo připraveno na to, aby se privatizovalo a prodalo za řádově větší peníze. To znamená, ty hlavní peníze teprve měly přijít, ten benefit a profit, tím, že by se prodalo předplatné v Praze. A o čem se bavíme teď? Teď se bavíme o tom, že Dopravní podnik Prahy, který tehdy v souvislosti s Opencard odmítl vydat forenzní firmě najaté magistrátem účetní podklady, prostě odmítl a nedal je, podepsal smlouvu na nákup 250 tramvají, tuším, do roku 2018, za který Praha zaplatí nevypověditelným způsobem 19 mld. korun. Takže stejně tak, jako se připravovala privatizace předplatného na hromadnou dopravu, tak se připravovalo de facto kompletní obsazení a prodala se kapacita technologického řešení tramvají. Týkalo se to také opravárenského podniku Dopravního podniku, který systematicky Dopravní podnik ruinoval, aby ho mohl posléze předat. Firma, která získala zakázku, Škoda Transportation, která byla koupena za 800 mil., rázem nabyla hodnotu zakázky za 19 mld. Tuto smlouvu, pokud jsou moje informace správné, a konzultoval jsem to jak s Bohuslavem Svobodou, tak s primátorem Hudečkem, neměla možnost rada projednat, protože ji prostě uzavřel Dopravní podnik, v němž seděli zástupci Prahy, ale nepředali to k projednání, a jakmile se někdo tak bezvýznamný jako primátor pokusil získat a vniknout do této smlouvy, tak to nedokázal a potřeboval si na to najmout právní služby. Tady se dostáváme ke té smlouvě se jmenovaným právníkem za 850 tis. korun, který měl vyšetřit, jak vznikla nevypověditelná smlouva za 19 mld. A teď jsme u toho pointu: Koho obvinil státní zástupce? Toho, kdo podepsal smlouvu na 19 mld. nevypověditelným způsobem a zavázal a zatížil Prahu tímto kontraktem a nedal to nahlédnout radě, anebo toho, kdo se pokusil k té smlouvě dostat, rozebrat ji a rozklíčovat ji a přijít na to, co je v pozadí? No přeci toho, kdo se to pokusil vyšetřit! Toho je třeba obvinit! Tak jako jsme v případě Opencard zavřeli úředníka, který spolupracoval s policií, a státní zástupkyně ho obvinila a u soudu mu přitížila tím, že nespolupracoval s policií, tak tady státní zástupce nevyšetřuje ty, kteří tady podepsali 19 mld. nevypověditelným způsobem, ale vyšetřuje toho, kdo se to pokusil rozkrýt. To znamená, my jsme opět u silně indikativního příkladu, který měl potrestat toho, kdo se pokusil organizovaný plán rozkrýt. A samozřejmě v okamžiku, kdy mandátový a imunitní výbor hlasoval proti vydání, tak celá ta stavbička spadla. To znamená, ona to nebyla jenom policie podle mého názoru, byl to státní zástupce a pražské státní zastupitelství a nešlo o tu jednu pitomou smlouvu za 850 tis., ale o to, jak pokrýt a odehnat ty, kteří se pokusili rozkrýt kšeft za 19 mld. Takže tolik jenom na vyjasnění, protože to tady nepadlo. Omlouvám se za délku vystoupení. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Gabalovi. Nyní s faktickou poznámkou pan předseda poslaneckého klubu TOP 09 Miroslav Kalousek. Prosím, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Já se omlouvám panu kolegovi Gabalovi. Jakkoliv souhlasím se vším, co tady věcně řekl, tak nemohu souhlasit s tím, že o tom se teď tady bavíme. Řekl: O čem se bavíme teď? Bavíme se o smlouvě - a teď to naprosto přesně a věrně popsal, včetně těch temných zákoutí. Ale my se tady o tom bohužel nebavíme. O tom bychom se bavili, kdybychom pana kolegu Svobodu vydávali a měli to zdůvodnění, ale my ho nevydáváme. My se bavíme o tom, že orgány činné v trestním řízení nejprve pana kolegu Svobodu pošpinily, protáhly všemi médii, a když byl dostatečně popliván, tak to obvinění zase stáhly, tudíž on se proti němu nemůže ani bránit. O tom se tady bavíme. A já jenom znovu opakuji, že jak policie, tak státní zastupitelství jsou součástí exekutivy, za kterou zodpovídá vláda ČR, a nám za toto naprosto nehorázné chování politicky zodpovídá vláda. V tomto smyslu také budu navrhovat nějaké usnesení.
Děkuji panu poslanci Kalouskovi. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Gabal. Prosím, pane poslanče.
Děkuji. Já vaším prostřednictvím s panem poslancem Kalouskem souhlasím. Jenom jsem chtěl poskytnout informace, protože řada lidí ve Sněmovně neví, oč jde. A jenom bych korigoval jeho drobnou nepřesnost. Na poslance Svobodu někdo musel podat žalobu. A kdo to asi byl?
Děkuji panu poslanci Gabalovi. Dalším řádně přihlášeným je pan poslanec Benda. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, vážené dámy, vážení pánové, já to s dovolením vezmu také malinko šířeji, ale myslím si, že v této věci je spravedlivé se tím zabývat jako systémovým problémem a ne jako jedním selháním v jednom případě pana poslance Svobody. Za prvé řeknu, tak jak tady byla kladena do jisté míry otázka, že se cítím spoluviníkem toho, do jaké situace se řada zastupitelů a politiků dostala, že jsme prostě příliš benevolentně hleděli na to, jak policie a státní zastupitelství začínají stíhat politiku jako takovou. Bylo to dáno nějakou atmosférou a neviním z toho dnešní vládu. Jsme tím spoluvinni a dobře vím, že jsme bohužel toto předali. V tuto chvíli ale vládne tato vláda, a jestli tomu někdo má učinit přítrž, tak to musí být tato vláda. Já jsem v minulém volebním období v řadě případů poukazoval na to, že vydávání k trestnímu stíhání například kolegyně Parkanové je naprosto absurdní za věci, které nepochybně nespáchala. Opět příběh člověka, který má minimálně zničený život, když nic jiného, skončí to nulou. V tuto chvíli jsme v situaci, kdy se Ministerstvo spravedlnosti, nechci-li říct přímo nový ministr spravedlnosti, který, zase říkám, nemá s tím nic společného, omluvil třem bývalým poslancům, kvůli kterým, jestli si dobře vzpomínáte, tady s velkou pompou padla vláda, nastoupilo do Prahy 400 ozbrojenců, kteří prohlásili, že tato země je zkorumpovaná, že je třeba zastavit rozdávání trafik, aby posléze toto celé zrušil Nejvyšší soud a dnes došlo k tomu, že Ministerstvo spravedlnosti se omluvilo a vyplácí těmto třem kolegům, které já opravdu nemám důvod milovat po tom, co nás tady trápili v minulém volebním období, vyplácí velké náhrady. Tak trochu se ptám ministra spravedlnosti, jestli se chystají kárné žaloby na pana Ištvana a na pana Šlachtu, jestli je připravena výkonná moc hnát někoho k zodpovědnosti za skutečnost, že minimálně 1,9 mil. z této země bylo utraceno zcela zjevně zbytečně, zcela zjevně na rozhodování někoho, kdo za to rozhodování by měl nést zodpovědnost a dnes se k té odpovědnosti vůbec nehlásí, schovává se v Olomouci a tváří se: Já nic, já muzikant. Milý státe, zaplať za moje hlouposti! Já to pokládám za naprosto neuvěřitelné. [[(15.30 hodin)]] Druhá věc, kterou jsem chtěl zmínit. Nejvyšší státní zastupitelství podalo jakýsi rozbor tzv. kauz stíhaných komunálních politiků, ve kterém se zatvářili s vlastní bohorovností: všechno je v pohodě, stíhaných je vlastně jenom pár, když spočítáme všechny zastupitele v této zemi, tak to není žádný problém. Minulý týden vydala Unie obhájců jenom z podkladů, které byli schopni oni shromáždit, samozřejmě to nejsou dokonalé podklady, ale jsou to podklady obhájců, vydala Unie obhájců poměrně rozsáhlý materiál, který vám doporučuji k přečtení a k prostudování právě pro kriminalizaci komunální politiky, ve kterém poukazují na množství případů, které v posledních deseti letech byly vedeny. Ukazují takové věci, že například v těch 70 trestních řízení, která byla vedena proti komunálním politikům a představitelům komunální sféry, jenom v 8 případech šlo o korupci. Všechno ostatní jsou tyhle vymyšlené - špatně jste zadali nějaké zadání, špatně jste hlasovali, nedokazujeme vám ani milimetr toho, že byste si něco vzali, ale určitě jste to udělali špatně. Z celkového počtu 42 pravomocně ukončených trestních řízení bylo 60 % trestních řízení skončeno tím, že byla vedena jako neoprávněná. To není číslo, které je běžné v ostatních trestních věcech, pokud už žaloba dojde až k soudu, máme 90-95procentní odsouzenost. V tomto případě jenom 40 % lidí je skutečně před soudem odsouzeno, 60 % je stíháno zbytečně se všemi těmi důsledky, o kterých tady mluvili moji kolegové. Dokonce když tam opustím ty korupce, které jsou poměrně jednodušší, tak trestní stíhání 78 % všech stíhaných zastupitelů bylo zahájeno, respektive vedeno neoprávněně. Skoro 80 % z lidí, kteří jsou policií a státním zastupitelstvím tímto způsobem veřejně skandalizováni, není následně odsouzeno. Já myslím, že to je prostě velikánský zásadní problém. Nejvyšší státní zastupitelství se k tomu postavilo velmi alibisticky jenom v těch případech, které přezkoumává. Myslím si, že by bylo dobře, aby si i na základě této informace vyžádal ministr spravedlnosti novou zprávu přes celou soustavu státního zastupitelství. Myslím, že by bylo dobře, aby se vláda skutečně zabývala otázkou - neboť je v její pravomoci dávat obecné pokyny soustavě státního zastupitelství ve věci trestní politiky, které samozřejmě nemohou vést ke konkrétním stíháním - zabývala otázkou, jestli tady nedochází k úplně absurdním situacím, že lidé jsou naprosto zbytečně stíháni fakticky jenom za odlišný právní názor. Odlišný právní názor - jestli když mám posudek, jestli se jím mohu řídit. Tady pak přijde nějaký orgán činný v trestným řízení, který řekne: ne, já jsem si vzal jiný posudek, nebo dokonce na vaše dva posudky jsem si vzal třetí, a tvrdím, že stíhán být máte. A tytéž orgány činné v trestním řízení, když po nich chceme zodpovědnost, tak říkají: ne, to je můj právní názor, já za to nemůžu, já nevidím odstupovat nejvyššího... vrchního státního zástupce z Olomouce pana Ištvana, že se spletl a že stál tuhle zemi tolik, kolik stál. Takže bych moc poprosil, aby se vláda problému skutečně věnovala. Netvrdím, že to je problém, který zapříčinila. Připouštím, že mnohá vina je na nás, ale myslím, že to je problém, který stíhá celou tuhle zemi. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Bendovi. Dále s faktickou poznámkou pan poslanec Kostřica. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Vážené poslankyně, vážení poslanci, já bych se tady chtěl trošičku vrátit do nedávné historie. V době historie - premiér Nečas a jeho současná druhá manželka, pokud vím, tady prošlo oficiálně ve sdělovacích prostředcích, že policie odposlouchávala soukromý mobil premiéra České republiky. Když se na to podíváte, to je prostě strašlivá věc a já nevím, to je přece člověk, který má informace, které nemá nikdo jiný v České republice než premiér, nejvyšší politik. A já nechápu, jakým způsobem se na nás potom mohou pojit naši spojenci na jedné straně, na druhé straně dívat, když my necháme oficiálně odposlouchávat telefon premiéra České republiky. Myslím si, že to je taková věc, nad kterou bychom se také měli zamyslet. Děkuji vám.
Děkuji panu poslanci Kostřicovi. Ptám se, kdo další se hlásí do všeobecné rozpravy. Pokud nikdo takový není, končím všeobecnou rozpravu. Ptám se na závěrečné slovo pana zpravodaje. Nemá zájem. Přistoupíme tedy k rozpravě podrobné. Do podrobné rozpravy se hlásí paní předsedkyně Miroslava Němcová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, dámy a pánové, já před vás předstupuji s návrhem usnesení, tak jak vyplynul tento návrh z dnešního jednání mandátového a imunitního výboru. Návrh usnesení zní takto: Poslanecká sněmovna 1. bere na vědomí zpětvzetí žádosti Policie ČR o vyslovení souhlasu Poslanecké sněmovny k trestnímu stíhání poslance Bohuslava Svobody ze dne 26. ledna 2015, 2. Poslanecká sněmovna Parlamentu ČR žádá ministra spravedlnosti České republiky a ministra vnitra České republiky o vysvětlení protichůdnosti postupu orgánů činných v trestním řízení ve věci žádosti Policie ČR o vydání poslance Bohuslava Svobody k trestnímu stíhání. Takto jednal mandátový a imunitní výbor a toto jsou dva návrhy, které jsem byla pověřena před Poslaneckou sněmovnou přednést.
Děkuji. Dále s přednostním právem se hlásí pan předseda poslaneckého klubu TOP 09 a Starostové Miroslav Kalousek. Po něm se přednostním právem pan ministr spravedlnosti. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Předtím, než přednesu svůj návrh v podrobné rozpravě, tak prosím, abychom uměli zdrženlivě a trochu jinak, než dělají česká média, posuzovat termín nezávislost. Protože nezávislé rozhodování mají podle naší Ústavy a podle našeho právního řádu pouze soudy. My strašně rádi mluvíme o nezávislém státním zastupitelství. Podle našeho právního řádu státní zastupitelství nemá nezávislé rozhodování. Má nestranný výkon působnosti. Zrovna tak Policie ČR - všem nám záleží na tom, aby byla nestranná, ale nemůže mít nezávislé rozhodování proto, že jak státní zastupitelství, tak Policie ČR už jsou součástí moci výkonné, tedy jednoho pilíře moci, ústavního pořádku České republiky. Bohužel - a teď bych mohl povídat o svých dlouhých diskusích s nejvyšším státním zástupcem, kdy jsem ho velmi prosil a upozorňoval ho na to, že orgány činné v trestním řízení mají úplně jiná výkladová stanoviska pro účely praxe než ten odborný garant, například v případě zákona o majetku státu nebo zákona o oceňování Ministerstvo financí. A to prosím dlouhodobá stanoviska - za dob Rusnoků, Sobotků, Kalousků. Ten ústřední orgán státní správy, který byl oprávněn vydávat výkladová stanoviska pro účely praxe, něco patnáct let držel, a tím držel nějakou právní jistotu. Pak přišel libovolný policajt či libovolný státní zástupce a začal to vykládat diametrálně odlišně. A místo toho, aby vyvolal nějaký odborný seminář a pokusil se sjednotit výklad české exekutivy, došlo k průzkumu bojem. Ministerstvo financí to sice patnáct let vykládá takhle, ale my to od zítřka vykládáme jinak, a proto vám sdělujeme obvinění z trestného činu. [[(15.40 hodin)]] To jsou příklady, které teď tady mohu jmenovat. Řada z těch lidí byla zproštěna, stát se musel omluvit, zaplatit odškodné, ale praxe zůstává. Já jsem marně žádal nejvyššího státního zástupce mnohokrát, neboť jsem se vždycky domníval, ale jsem laik, že jeho úkolem je sjednocovat tuto jurisdikci. Dávat výkladová stanoviska. On se toho vždycky bál. On to nikdy neudělal. Takže tento bordel tady máme pořád. Nicméně nic z toho nezbavuje vládu odpovědnosti. Zdůrazňuji, že tuto odpovědnost nesla i vláda Petra Nečase, protože já jsem tyto iniciativy jako ministr financí podnikal v době vlády Petra Nečase a vláda Petra Nečase neměla sílu sjednotit výkladová stanoviska pro účely praxe. Já se tady hlásím k té odpovědnosti. Nicméně to nezbavuje vládu ČR vrcholné politické odpovědnosti za to, že součást exekutivy - protože znovu opakuji, státní zastupitelství nemá nezávislé rozhodování, Policie ČR nemá nezávislé rozhodování, je to součást exekutivy, a vrcholnou politickou odpovědnost má vláda ČR. Orgány exekutivy tady jednoznačně vystavily našeho kolegu pana poslance Svobodu příkoří a bezpráví. Dokonce způsobem, který mu vůbec neumožňuje se hájit. On byl pošpiněn, a když byl úkol splněn a byl pošpiněn dostatečně, tak to obvinění bylo staženo. On nemá ani proti čemu protestovat, on už dneska nemůže být ani vydán ani obviněn. Opět vrcholnou politickou odpovědnost za toto nese vláda. Já bych tedy velmi prosil o podporu návrhu usnesení, že Poslanecká sněmovna žádá předsedu vlády o veřejnou omluvu poslanci Svobodovi za bezpráví a příkoří, které mu způsobily orgány činné v trestním řízení.
Děkuji panu poslanci, pokusil jsem se zapsat návrh usnesení. Nyní má s přednostním právem slovo pan ministr spravedlnosti. Prosím, pane ministře.
Děkuji. Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, velice pozorně jsem poslouchal celou debatu, která je debatou nad mimořádně závažným tématem, ale po pravdě tématem, které se vůbec netýká jenom politiků. Uvědomme si, že každý, kdo je trestně stíhán, a ukáže se nakonec, že byl nevinný, tak je tím velice vážně poškozen ve svém okolí. To se týká úplně každého člověka. A nedá se nic dělat, v trestním stíhání k tomu vždycky docházelo, dochází a docházet bude. Aniž bych chtěl odlehčovat tu debatu, tak pokud vím, v knize Stínadla se bouří je popisována situace, kdy se to stane některým členům Rychlých šípů. Jde o to, že toto prostě musí existovat, a je jenom otázka, nakolik jsme schopni to omezovat. Je pozoruhodné, že je to opozice, která dnes volá po větší ingerenci politiků do činnosti státních zastupitelství, jestliže ještě asi před měsícem ostře kritizovala Ministerstvo spravedlnosti, pokud se pokoušelo jakkoli omezit nezávislost státního zastupitelství. Je to dáno tím, že skutečně problematika je složitá a všechny možné pohyby jsou dvousečné. My se domníváme, že jediné, co můžeme udělat, není, že si zajistíme nějaký nástroj zásahu do jednotlivých řízení, to nemůžeme dopustit, ale že to je zvyšování kvality těch řízení. Protože po pravdě, pokud se někdo domnívá, že když se udělá znalecký posudek a tam vyjde nějaké číslo, takže kdokoli něco koupí či prodá za cokoli, co se jakkoli odchyluje od tohoto čísla, tak postupoval chybně, no tak tím prokazuje značnou neznalost ekonomické reality. Takže z tohoto důvodu pracujeme na novém zákonu o znalcích, protože si myslím, že ten problém je z velké části problémem znalců, kteří tam to jedno číslo dají, to je úplně absurdní. Pracujeme, jak víte, na přípravě specializovaného státního zastupitelství, jehož cílem je, aby tam byli lidé, kteří tomu rozumějí. Tím si myslím, že značná část toho problému by mohla odpadnout. Ale důvod, proč jsem v tuto chvíli vystoupil, je jiný. Je to to, že celkem myslím, že mohu rovnou splnit to, co se žádá v návrhu usnesení, tj. vysvětlit ten protichůdný postup. Tam je totiž ta situace prostá a paradoxně je to právě případ, kdy nám kontrolní mechanismy, které jsou nastavené v trestním řízení, fungovaly. Protože to, k čemu došlo, je, že městské státní zastupitelství na základě požadavku vrchního státního zastupitelství provedlo tzv. dohled nad činností obvodního státního zastupitelství, čili zkontrolovalo správnost postupu obvodního státního zastupitelství, zjistilo, že ten postup správný nebyl, a z tohoto důvodu uložili obvodnímu státnímu zastupitelství, aby návrh byl vzat zpět, protože se shledalo, že nebyl správný. Je poněkud paradoxní, jestliže dnes si stěžuje v podstatě tento ctěný orgán na to, že sice až ex post, ale přece jenom tedy bylo učiněno v tomto zákonu zadost a to právo tam nalezeno bylo. Děkuji.
Děkuji panu ministrovi. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Kalousek, po něm pan poslanec Gabal. Prosím, pane poslanče.
Děkuji. Pane ministře, když jste řekl, že je paradoxní, když opozice teď volá po větší ingerenci politiků, tak jste nás buď neslyšel, nebo poslouchat nechtěl, nebo poslouchat neuměl. Připouštím, že tyto varianty se nevylučují. Po něčem takovém my tady nevoláme. My voláme po větší odpovědnosti. Po větší odpovědnosti orgánů exekutivy i po větší odpovědnosti jejich politiků, kteří samozřejmě jim nastavují zrcadlo té společenské poptávky. Vy i váš stranický šéf jste udělali politickou kariéru na základě výkřiků "všetci kradnú, všetci jsou zloději, zavřete je všechny, on si je pánbůh přebere". Je logické, že orgány činné v trestním řízení, které se vám zodpovídají, na tuto společenskou poptávku slyší a chovají se stejně nezodpovědně jako vy ve svých veřejných vystoupeních. A my tady nevoláme po ničem jiném než po větší odpovědnosti politiků, aby bez jakýchkoli důkazů nikoho takto sprostě neobviňovali, jak máte ve zvyku vy a váš stranický šéf, a voláme po větší odpovědnosti orgánů činných v trestním řízení, protože když se někoho rozhodnou vláčet blátem a je to ústavní činitel, tak si musejí být vědomi toho, že ho likvidují už v okamžiku žádosti o jeho vydání. A když tu žádost stahují, tak mu ani nedávají možnost se hájit. A to je vaše odpovědnost, důsledek vaší neodpovědnosti, a já myslím, že se z toho vláda musí zodpovídat.
Děkuji panu poslanci Kalouskovi. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Gabal, po něm pan poslanec Stanjura, po něm pan předseda Fiala. Prosím, pane poslanče.
Děkuji, pane předsedající. Já bych vaším prostřednictvím, protože pan ministr je tady nový, tak bych se mu představil. Já jsem poslanec KDU, a tudíž jsem koaliční. Pane ministře, jestli dovolíte, já jsem koaliční poslanec. Já nejsem opoziční poslanec. A ještě jednu drobnost. Možná by vám neuškodilo, kdybyste si přečetl závěrečnou zprávu vyšetřovací komise k Opencard, a tam byste zjistil hodně fakt o činnosti státního zastupitelství, z nichž podstatu jste tady vůbec neuchopil. Omlouvám se.
Děkuji panu poslanci Gabalovi. S další faktickou poznámkou pan poslanec Stanjura, po něm pan poslanec Fiala, poté pan zpravodaj. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Už to řekl můj kolega. Já bych prosil pana ministra, aby nepolemizoval s výroky, které jsme neřekli. To je taková oblíbená politická disciplína - vsugeruji, že něco řekl můj politický oponent, i když to neřekl, a potom proti tomu zásadně vystupuji. My jsme mluvili o odpovědnosti. Já jsem se minulý týden dočetl v médiích, i v těch, která vlastní první vicepremiér této vlády, že vláda připravuje změnu zákona a že starosta bude hmotně odpovědný i za chybná rozhodnutí. Mně to přijde zvláštní a špatné. Uvidíme, jak to bude vlastně napsáno. A my se ptáme na tu odpovědnost v konkrétních kauzách konkrétních lidí, když vznikla státu škoda. To není o žádném zasahování politiků do něčeho. To není tak, že bychom chtěli, abyste vy nebo někdo jiný někomu zavolal a řekl: tohle zastav, tohle pusť, tohle ještě prověř. Já jsem slyšel z úst vládních politiků, že chtějí mít větší přehled o živých kauzách, aby byli schopni odpovídat na dotazy novinářů apod. Nic z toho jsme tu neřekli, ale o odpovědnosti jsme připraveni se bavit. To je druhá mince toho, když někdo má být nestranný. V pořádku. Ale musí nést odpovědnost za své činy. A také hmotnou podle mého názoru. Anebo se nic nestane? Zaplatí to všechno vždycky daňoví poplatníci, když se někdo splete? Já si myslím, že to není správná cesta, aby to platili daňoví poplatníci, když se někdo splete. Nebudu za tím hledat špatný úmysl, budu za tím hledat jenom neprofesionální výkon typu, který vás pak nutí, abyste za ministerstvo podepsal nějakou dohodu o omluvě a vyplacení odškodného. To přece není věc, kterou ovlivnil kterýkoliv politik, ať už vládní, nebo opoziční. Tohle je přece na základě rozhodnutí soudu. Ale pak ta odpovědnost jasně vzniká a my se prostě ptáme - a nejenom v tomto případě, to je jeden z mnoha případů, já s vámi souhlasím, ať se to týká jenom poslanců nebo jenom starostů, na ty případy je víc vidět, to je jediný rozdíl. Na ty ostatní bohužel tolik vidět není a tam někteří mohou trpět ještě více.
Děkuji panu poslanci Stanjurovi. S další faktickou poznámkou pan poslanec Fiala, po něm pan zpravodaj Plíšek. Prosím, pane předsedo.
Já se také budu obracet na pana ministra. Pane ministře, když jste sledoval debatu, tak jste si určitě všiml, že to nebyli jenom poslanci opozice. On vám to už říkal i pan poslanec Gabal. Byli to i koaliční poslanci vlády, protože mnozí poslanci, kteří ty kauzy sledují a věnují se tomu, mají pocit, že se tu děje něco nesprávného. Já bych vám to chtěl říci úplně jednoduše. Tohle není žádné zvláštní politikum. Toto je přece jasná situace. Tady dochází k chybám. K těm chybám dochází opakovaně a k těm chybám dochází častěji, než je to v jiných případech běžné. Navíc z těchto chyb vznikají i škody, které stát musí platit. A mně připadá logické, že když tohle víme, že něco nefunguje, že se dějí chyby, že vznikají škody, tak se tím zabýváme. Já jsem řídil spoustu institucí, a kdybych měl takovouhle situaci před sebou, tak si řeknu: buďto selhávají lidé, nebo je chyba v systému, ale něco je někde špatně a já s tím musím něco dělat. No a vy jste teď v situaci, kdy byste s tím měl něco dělat. Tak to neberte jako nějakou hru od opozice, berte to jako problém této společnosti, ke kterému se nějak musíte postavit. A to je to, co my po vás chceme.
Děkuji. Nyní pan zpravodaj Plíšek, po něm na poslanec Igor Nykl.
Ještě jednou pěkné odpoledne. Já si také dovoluji zareagovat na pana ministra, který si pochvaloval úžasnou dohledovou a dozorovou funkci státního zastupitelství. Je ale zajímavé, že dohledové státní zastupitelství do této kauzy vstoupilo až v momentu, kdy jednal mandátový a imunitní výbor opakovaně, kdy dospěl k nějakému závěru, kdy všichni členové výboru se shodli na tom, že doporučí buď nevydat, nebo se přitom zdrží hlasování. To znamená, blížilo se jednání Poslanecké sněmovny, na kterém - nechci předjímat - by se s největší pravděpodobností poslanci přiklonili k doporučení mandátového a imunitního výboru, a na základě toho najednou je tato žádost stažena. Já tady chci upozornit ještě na jednu věc. To trestní stíhání nebylo zastaveno. Ono pokračuje. Policie pouze stáhla svoji žádost o vydání pana poslance Svobody. Takže je klidně možné, že jakmile se ta žádost znovu vyšperkuje, doplní o nějaké další informace, tak za nějakou dobu zde v téže kauze dostaneme žádost novou. V případě, kdyby Poslanecká sněmovna rozhodla na základě doporučení mandátového a imunitního výboru, tak by v této věci po dobu výkonu mandátu už se tak nemohlo stát. Takže to je skutečně skvěle fungující dozorová funkce státního zastupitelství! Děkuji.
Děkuji panu zpravodaji Plíškovi. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Igor Nykl. Prosím, pane poslanče.
Pěkné odpoledne. Já bych měl dvě věci k opozičním poslancům, kteří tu vystupovali. Nejdříve k panu Kalouskovi prostřednictvím předsedajícího. Já také považuji kauzu pana doktora docenta Svobody za nešťastnou, ale prosím pana poslance Kalouska, ať nepoužívá výrazy typu "úkol byl splněn, člověk byl pošpiněn a jedeme dál". Ať řekne, kdo dal úkol, jinak je to takové plácnutí a je to nefér ke všem. Takže to je k panu poslanci Kalouskovi. A k panu poslanci Bendovi. On tady haněl státního zástupce Ištvana. Já si myslím, že symbolem horších státních zástupců jsou jména Grygárek, Rampula, Vesecká. Pan Ištvan určitě také mohl udělat nějaké chyby, ale ukázal například, kdo vlastně řídil Českou republiku, že ji neřídila vláda, ale paní Nagyová. To je velký záslužný čin. Jak to dopadne dál, to vyšetření, nevíme, ale nehaněl bych ho tak, jak se tady někteří snaží. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Nyklovi. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Blažek. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Já reagovat musím. Sousloví "úkol byl splněn" vyplývá - a pan Kalousek má v tomto naprostou pravdu - z jednoduché věci. Státní zástupci a policisté jsou hodnoceni podle toho, kolik sdělí obvinění a kolik dají obžalob, nikoliv podle toho, jestli dávají smysl, nebo ne. Takže z jejich vidění světa byl úkol splněn. Je jim úplně jedno, co se odehrává s osobou, která byla obviněna. A to, jak řízení dopadne, se vůbec nijak neprojeví ani na jejich platech ani na jejich služebních postupech. Takže z tohoto pohledu ano, úkol byl splněn. Pokud jde o paní Nagyovou, já to beru trošku nefér, tyhle poznámky, ale já zde prohlašuji, že jsem byl ministrem rok a mě paní Nagyová neřídila vůbec v ničem, do toho resortu vůbec nemluvila, a těch resortů je mnoho. Tyhle věci si nechte pro novináře z Mladé fronty a netahejte je sem!
Děkuji panu poslanci Blažkovi. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Kalousek. Prosím, pane poslanče.
Kdybych se někdy dostal do rozporu s právem, což se mi ještě nikdy nestalo, i když se toho o mně hodně píše... [[Smích z levé strany sálu.]] No vážně se mi to nikdy nestalo, já jsem nikdy advokáta nepotřeboval. Tak kdyby se mi to někdy stalo a potřeboval bych advokáta, tak bych si vzal pana doktora Blažka, protože teď mě obhájil docela sofistikovaně. Ale já budu upřímnější. Já jsem to myslel natvrdo. Jsem totiž přesvědčen, že byl splněn úkol někoho, kdo chtěl cíleně pošpinit pana docenta Svobodu. Já nevím, kdo to byl, ale jsem přesvědčen, že to zadání tam bylo, že tomu zadání bylo vyhověno a úkol byl splněn. Možná je to ode mě upřímnější vyjádření, než když někdo říká, že všetci kradnú, protože keď všetci, tak aj vy, pane doktore Nykle.
Mým prostřednictvím prosím. Děkuji. Nikdo další se do podrobné rozpravy nehlásí. Ptám se ještě jednou, jestli se hlásí někdo do podrobné rozpravy. Není tomu tak. Končím tedy podrobnou rozpravu. Ptám se pana zpravodaje na závěrečné slovo. Je to pouze návrh usnesení, takže poprosím pana zpravodaje, aby přednesl jednotlivé návrhy usnesení a já o nich dám hlasovat. Přivolám naše kolegy z předsálí. Mám tady ještě žádost o odhlášení. Odhlašuji vás tedy všechny a prosím, abyste se přihlásili svými hlasovacími kartami. Máme tu dva návrhy usnesení. První je návrh usnesení paní poslankyně Němcové a pana poslance Kalouska. Prosím pana zpravodaje, aby je postupně přednášel. Prosím, pane zpravodaji.
Ano, takže ještě jednou pěkné odpoledne. Paní poslankyně Němcová navrhla následující usnesení: Poslanecká sněmovna I. bere na vědomí zpětvzetí žádosti o vyslovení souhlasu Poslanecké sněmovny k trestnímu stíhání poslance Bohuslava Svobody ze dne 26. ledna 2015, II. žádá ministra spravedlnosti a ministra vnitra o vysvětlení protichůdnosti postupu orgánů činných v trestním řízení ve věci žádosti Policie České republiky o vydání poslance Bohuslava Svobody k trestnímu stíhání. Tak to paní poslankyně Němcová navrhla.
Ptám se, jestli si přejete hlasovat odděleně o těch návrzích, nebo dohromady o obou dvou naráz. Pokud je tady všeobecný souhlas a neprotestuje nikdo proti tomuto postupu, zahájím hlasování. Zahajuji hlasování o usnesení, tak jak jej přednesl pan zpravodaj a navrhla paní poslankyně Němcová. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 58, přihlášeno je 150 poslankyň a poslanců, pro 148, proti žádný. Návrh byl přijat. Prosím, pane zpravodaji.
Pan poslanec Kalousek navrhl v rozpravě usnesení, které by bylo označeno jako III: Poslanecká sněmovna žádá předsedu vlády o veřejnou omluvu poslanci Bohuslavu Svobodovi za bezpráví a příkoří, které mu způsobily orgány činné v trestním řízení.
Zahajuji hlasování o tomto návrhu usnesení pana poslance Kalousek. Kdo je pro, ať zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 59, přihlášeno je 152 poslankyň a poslanců, pro 41, proti 32. Návrh nebyl přijat. Přijali jsme tedy usnesení, které navrhla paní poslankyně Němcová. Já děkuji panu zpravodaji i paní poslankyni a končím projednávání tohoto bodu. Nyní s přednostním právem pan předseda Kalousek. Prosím, pane předsedo.
Dámy a pánové, já s plnou pokorou přijímám výsledek hlasování o návrhu svého usnesení, jenom bych rád podotkl, že jsme teď jasně dali veřejnosti najevo, že my sami se domníváme, že je možné někomu způsobit bezpráví a příkoří, ale že není možné, aby se mu za to omluvil ten, kdo má vrcholovou politickou odpovědnost. To jsme teď odhlasovali.
Děkuji panu předsedovi Kalouskovi. Než přikročíme k dalšímu bodu, mám tu ještě omluvenky z dnešního dne. Od 16 hodin se omlouvá pan poslanec Stanislav Huml a dále pan poslanec David Kádner se omlouvá z celého dne z rodinných důvodů. Nyní budeme pokračovat bodem číslo 30, jímž je