Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Hrvatska Vlada je svojoj sjednici dana 26. listopada 2017. godine pozitivno ocijenila prijedlog Zakona o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu i uputila ga u proceduru prvog čitanja u Hrvatskom saboru. Obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo ili skraćeno OPG predstavlja strateški važan organizacijski oblik poljoprivrednog gospodarstva u RH nužan za ostvarivanja održivog razvoja, ostvarivanje načela opće sigurnosti hrane i očuvanja prirodnih poljoprivrednih resursa te unapređenje i povećanje konkurentnosti poljoprivrede u cjelini. Prijedlogom zakona utvrđuju se uvjeti za obavljanje gospodarske djelatnosti poljoprivrede i povezanih dopunskih djelatnosti koje u dopuštenom okviru obavlja organizacijske oblike OPG kao i uvjete i način za upis u upisnik u obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, odnosno, upisnih OPG-ova. Nadalje, utvrđuju se odgovornost, prava i obveze nositelja i članova OPG-a, nadležna tijela u promjeni, primjeni i nadzoru zakona. OPG odnosno, njegov obitelj kao fizička osoba obavlja gospodarsku djelatnost poljoprivrede i povezane dopunske djelatnosti proizvodnje i prodaje proizvoda ili pružanje usluga sa svrhom ostvarivanja dohotka ili dobiti na tržištu. U okviru dosadašnje provedbe Zakona o poljoprivredi, Agencija za plaćanje u poljoprivredi, ribarstva i ruralnom razvoju, vodi upisnik poljoprivrednika, u koji se upisuju poljoprivrednici na temelju dvije osnove. Jedna je vezana uz obrade zahtjeva za potpore, a druga uz prodaju poljoprivrednih proizvoda na tržištu. Sastavni dio upisnika, poljoprivrednika, biti će i upisnik OPG-ova, koji se uspostavlja kao javna službena evidencija sa vjerodostojnim i ažurnim podacima. Stoga će se za provedbu zakona, koristiti već uspostavljena infrastruktura i postojeći ljudski i operativni kapaciteti, agencije za plaćanje, te postojeće informatičke platforme za obavljanje bazama u okviru upisnika poljoprivrednika. S obzirom da je među subjektima u gospodarskom poslovanju, uvijek postoje razlike, primjerice po veličini i organizacijskom obliku poduzetnika, tako razlike postoje i među poljoprivrednim gospodarstvima, odnosno, OPG-ovma. U tom smislu imamo OPG-ove koji posluju tržišno ali i one koji se poljoprivrednom proizvodnjom bave u vrlo malom obuhvatu ili samo za podmirenje osobnih potreba i rijetko su na tržištu. Na sve njih odnosi se i primjenjuje ista pravila. Pojedini oblici poljoprivrednih poduzetnika, svoje specifične probleme mogu uređivati kroz posebne zakone. Primjerice, zadruge i kroz Zakon o zadrugama, obrti kroz Zakon o obrtu, a poduzeće kroz Zakon o trgovačkim društvima. Sve do sada, OPG-ovi kao poduzetnici u obliku fizičke osobe nisu bili prepoznati kao subjekti u gospodarskom poslovanju, koji imaju potrebu za omogućavanje, reguliranje pojedinih prava, odnosno, obveza posebnim zakonom. Dakle, OPG nema temeljni propis koji mu omogućava prepoznatljivost svih svoji specifičnosti, ali i kojim se propisuje mogućnosti pojednostavljenje uvjeta za obavljanje poljoprivredne djelatnosti, na načelima iskustvima pozitivnim EU praksi. Upravo je to jedan od najvažnijih razloga za donošenje ovog zakona. Nadalje, ovim zakonom, omogućava se praćenje kontinuiteta, aktivnosti i stvarne sljedivosti hrane, praćenje upotrebe pesticida, stanje i zaštita zemljišta od oštećenja i onečišćenjem, kontrola zapuštenog i neobrađenog zemljišta i njegova zaštita, kao i zaštita dobrobiti životinja, zdravlja ljudi, životinjskog i biljnog svijeta, te u konačnici zaštita prirode i okoliša u cjelini. Nositelj OPG-a radi ostvarivanja dohotka samostalno i trajno obavlja djelatnost poljoprivrede i povezane dopunske djelatnosti korištenjem vlastitih odnosno, unajmljenih proizvodnih resursa, a u radu uz njega mogu sudjelovati članovi OPG-a odnosno, radnici. Za obveze koje nastaju obavljanju gospodarske djelatnosti poljoprivrede, odgovara nositelj svojom imovinom, a članovi OPG-a solidarno. Nositelji OPG-a u obavljanju, svih poslova na OPG-u mogu pomagati obiteljskog kućanstva, bez obveze zasnivanja radnog odnosa. A u povremenim, sezonskim i privremenim poslovima, mogu pomagati članovi obitelji koji žive izvan kućanstva bez obveze zasnivanja radnog odnosa. Pri upisnik i upisnik OPG-ova upisuju se raspoloživi proizvodni resursi, a ovisni o dopunskim djelatnostima, OPG može biti OPG za proizvodnju, OPG za proizvodnju i preradu, OPG za proizvodnju usluge ili OPG za proizvodniju, preradu i usluge. OPG može obavljati gospodarske djelatnosti poljoprivrede i dopunske djelatnosti koje su upisane u upisnik OPG-ova, a to mogu biti, proizvodnja poljoprivrednih prehrambenih proizvoda na OPG-u, izrada neprehrambenih proizvoda i predmeta opće uporabe na OPG-u, pružanje ugostiteljskih, turističkih i ostalih usluga na OPG-u te pružanje ostalih sadržaja i aktivnosti na OPG-u. Već je do sada na temelju Zakona o poljoprivredi, kojim se određuju ciljevi i mjere poljoprivredne politike, postojala obveza OPG za vođenje evidencije o prodaji, međutim, bez povezivanja podacima o proizvodnji, taj sustav u kontroli prodaje je neučinkovit, čime je pristup sivom tržištu pretjerano otvoren, a poljoprivrednici neminovno gube dio svog dohotka. Zakon o OPG-u propisuje se načini o vođenju evidenciju o proizvodnju, uslugama i prodaji čijom uspostavi se omogućava da sustav kontrola bude učinkovitiji. Strukturnim promjenama obuhvata poljoprivrednih i dopunskih djelatnosti obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Namjerava se omogućiti restrukturiranje poljoprivrede, a daljnjim djelovanje na smanjenje barija kako administrativno birokratski, tako i fiskalno, ostvariti uvjete za gospodarski rast i razvoj obiteljski poljoprivrednih gospodarstava. Nama je Zakon o OPG-u na nedvojben način u narednom vremenskom razdoblju otvoriti mogućnost, proširenja obuhvata poljoprivrednih djelatnosti kojima se u dopuštenom obliku može baviti OPG, potaknuti OPG na razvoj vlastitih kapaciteta u proizvodnji poljoprivrednih i prehrambena proizvoda i pružanju usluga na OPG u poljoprivredi i povezanim djelatnostima na načine, koji omogućavaju bolje korištenje proizvodnih kapaciteta, te bolje korištenje znanja, vještina i rada članova OPG-a. Namjera je također pružiti primjerenu motivaciju, da jedna obitelj samostalno i trajno upravlja OPG-om kako bi se omogućila održivo gospodarenje i samozapošljavanje članova obitelji uz destimuliranje, usitnjavanje proizvodnog resursa. Cilj donošenja zakona je definirati OPG kao prepoznatljiv i prihvaćen organizacijski oblik poljoprivrednika, koji ima svojstvo fizičke osobe, a koji predstavlja nositelj kao odgovorna osoba. Ciljna skupina obuhvaća OPG-ove koji ima nositelji mlađe od 56 g. i kvalitetan obujam proizvodnje, a koji je potrebno usmjeriti poduzetničkim aktivnostima, kako bi nastavili svoj rad u poljoprivredi na područjima gdje žive i rade te ih posebno usmjeriti ka daljnjoj profesionalizaciji i edukaciji. Sve navedeno ukazuje na potrebu definiranje razlikovnog okvira za ona poljoprivredna gospodarstva, koja se poljoprivredom bave u vrlo ograničenom obuhvatom u okviru vlastitih potreba od onih koji se poljoprivredom bave proizvodom, poduzetničkom i tržišno orijentirano obuhvatom. Kako se ne bi stvorila pravna praznina za OPG-ove koji su upisani u upisnik poljoprivrednika sukladno važećem Zakonu o poljoprivredu, a tu pri tom vodimo računa o OPG-ovima čija ekonomska veličina gospodarstva manja od 3000 eura po standardnom outputu, koji se za osobne potrebe bave poljoprivrednom u okviru korištenja poljoprivrednim resursa. Ali, kojima obavljanje gospodarskim djelatnosti nije glavna djelatnost, na način da za iste OPG-ove Zakon o poljoprivredi ćemo i definirati kao … [[Govornik se ne razumije.]] OPG. Propisana mogućnost da i dalje budu upisani te se za njihova zatečena prava i obveze ne mijenjaju niti se ista umanjuju. Zadržavanje zatečene razine njihovih prava osigurat će se i kroz izradu već spomenutog novog Zakona o poljoprivredi. Zakonom o OPG-u će se omogućiti da proizvodni resursi OPG-a koji su neophodni za obavljanje gospodarske djelatnosti poljoprivredi budu zaštićeni od ovrhe na isti način kao i imovina nužna za obiteljski život i stanovanje. Ovaj zakon ne narušava postojeći pravni okvir, odnosno ne propisuje uvjete iz djelokruga poreznog sustava i djelokruga drugih propisa. Međutim, omogućit će prepoznavanje problema OPG-ova u poslovanju i stvoriti pretpostavke za prepoznavanje ciljne skupine OPG-ova uz pretpostavku da OPG na jasan način može prikazati troškove i prihode poslovanja u odnosu na troškove života, dat će se mogućnost za dalju prilagodbu fiskalnih obveza OPG-ova, te za usmjeravanje poljoprivrednih politika prema potrebama OPG-ova. Prijedlog zakona, komuniciranje s hrvatskom javnošću i obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima u okviru opsežne kampanje na terenu a prošao je i dvostruku proceduru e-savjetovanja, znači po procjeni učinka propisa, te redovnu proceduru e-savjetovanja, te je dostavljen na mišljenje tijelima državne uprave. Velika većina komentara je prihvaćena i ugrađena u prijedlog zakona. Prijedlog zakona konačno je dobio i pozitivna mišljenja Odbora za poljoprivredu i Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora. Hvala vam na pozornosti.
Hvala vam. Imamo 8 replika. Počinjemo sa prvom poštovanog kolege Žagara, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče. Evo reći ću jednu stvar, jednu načelnu primjedbu koja me smeta u ovome zakonskom prijedlogu. Naime, ovo je vrlo važan zakon jer prema podacima 97% svih poljoprivrednim površinama u rukama jedne fizičke osobe u EU. Gotovo 70% poljoprivrednog zemljišta pokrivaju obiteljska poljoprivredna gospodarstva, a 60% svih poljoprivrednih gospodarstava koja su površine veće od 100 ha su u rukama obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Dakle, ono što mi u Republici želimo ovim zakonom je upravo to, jer kažu da obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo nije samo gospodarstvo, nego ono je i način života. I zbog toga me smatra odredba u ovom zakonskom prijedlogu u članku 9. u stavku 2. da stranac može u Republici Hrvatskoj imati registrirano obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo. Neka on to učini na drugi način, neka ima korporativnu djelatnost, neka formira društvo ograničene odgovornosti što već hoće. Ali ako dozvolimo ovakvu odredbu uz sve one primjedbe koje smo davali kad je bio Zakon o poljoprivrednom zemljištu da bi stranci mogli kupovat ovdje zemlju, onda ćemo doći u situaciju da Zakon o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima potpuno će promašiti metu. Znači, opstojnost hrvatskog sela, sprječavanje iseljavanja stanovništva posebno evo naglasimo Slavoniju, posebno mladih stanovnika i s tim u vezi na neki način i demografsko odumiranje Republike Hrvatske jer je stupanj urbanizacije u RH vrlo visok, negdje iznosi 70%, a uz to imamo i vrlo negativne ekonomske pokazatelje. Znači stupanj urbanizacije ne prati gospodarski razvoj Republike Hrvatske već naprotiv urušavanje gospodarskog sustava Republike Hrvatske. Još ako to učinimo do kraja hrvatskom selu, doista tko će tamo živjeti. Smatram da je ova odredba o zakonu nepotrebna i da je trebate ukloniti. Hvala.
Želite odgovoriti na repliku ili ćete? Dobro. Onda idemo dalje. Poštovana kolegica Ninčević-Lesandrić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče molila bih vas da mi odgovorite na repliku pošto vidim da ste počeli s praksom neodgovaranja. Naime, u ovom zakonu nositelj OPG-a ne može biti osoba koja ujedno ima i registriran obrt za poljoprivrednu djelatnost kao što i ne može biti nositelj OPG-a osoba koja ima više od 25% udjela u trgovačkom društvu koji isto tako ima registriranu djelatnost za poljoprivredu. Pa me zanima da li ste vi svjesni toga, da skoro pa svaki d.o.o. odnosno trgovačko društvo u RH unutar svih svojih djelatnosti zapravo i ima registriranu djelatnost za poljoprivredu, pa da li to zapravo znači da vi imate nekakav posebni fond kojim ćete financirati sve ove izmjene djelatnosti, jer ako ne znate izmjene djelatnosti u trgovačkom društvu košta minimum dvije do tri tisuće kuna, a i traje barem mjesec dana. Ili vi jednostavno želite da se svi OPG-ovi zatvore? Pošto ne razumijem koje od te dvi stvari želite, jer ne mogu razumit da netko može donijet ovakav članak u jednom ovakvom zakonu. Druga stvar. Što sa brojnim braniteljskim zadrugama, da li vi želite da se one zatvaraju jer želite stvoriti birokratski prihvatljive OPG-ove jer u današnje vrijeme u 2017. godini kada sve države muku muče i to inovativnim pristupom, načinima rješavaju se birokracije. E ne, mi donosimo zakon u kojem upravo zakonom stvaramo nove birokratske probleme i molila bih vas odgovor.
Idemo dalje. Poštovani kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovani predlagatelju. Evo imam zapravo dva pitanja. Dakle, ovim zakonom se uvodi, uvodi se tvrtka OPG koja obavezno u sebi mora nositi, sadržavati naziv OPG-a. Masa OPG-ova ima svoje stare nazive i zbog ove administrativne mjere morat će izrađivati nove pečate, nove ploče i ne vidim razloga zašto ti ljudi ne bi zadržali svoj stari naziv. I još jedno pitanje. Također prema vašem prijedlogu nositelj OPG-a je obvezan voditi evidenciju o proizvodnji i prodaji vlastitih proizvoda i izvješće mora podnositi i ministarstvu i Agenciji za plaćanje. To je mislim nova obveza i novi parafiskalni namet i predlažemo da se ukine ta obveza dostave izvještaja. Hvala.
Idemo dalje. Poštovani kolega Šimić, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Poštovani državni tajniče, pa svima je nama jasno da je ovaj zakon iznimno važan za hrvatsku poljoprivredu i donošenjem ovog zakona na kraju krajeva želimo pokazati koliko je za nas važan OPG. OPG-ovi po nama trebaju biti jedni od stupova razvoja hrvatske poljoprivrede, međutim ovo što sad imamo na stolu ne čini nam se kao dobra podloga za tako nešto. Drago nam je da se u promjena ovog zakona kroz posebne statuse u ovršnim postupcima, dakle ipak olakšava postupak podnositelja OPG-a. Međutim, mi dovodimo u bitno lošije pozicije sve one osobe koje su ili svojim izborom ili po sili zakona isti dio OPG-a kao članovi i odgovaraju za obveze kao solidarni jamci. Dakle, mislimo da ovim odredbama svaki član solidarno odgovara za obveze na koje nema i ne mora imati utjecaj, mislimo da to prema njima na kraju krajeva nije korektno i ono što ćemo predložiti u raspravi da se ova odredba makne. Nešto sličnu situaciju imamo i u slučaju kada je član istog obiteljskog kućanstva korisnik mirovine ili redoviti učenik ili student ili obavezno osiguran po drugoj osnovi, a u svojoj imovini ima određene resurse kojima se OPG koristi. Također, dakle po sili zakona odgovara ovdje kao solidaran jamac bez obzira želi li to ili ne. S druge strane ako tu imovinu npr. nekakvo zemljište koje ima ne da raspolaganje nositelju a želi ga dati, formalno ga ne da, nositelj može biti kažnjen do 15 000 kuna ako obavlja djelatnost na neupisanom resursu. Dakle, ponovo se dovode u jednu lošiju poziciju one osobe koje su članovi OPG-a da li po svojem izboru ili po sili zakona.
Peta replika, poštovani kolega Panenić.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, nadam se da ste obilaskom Hrvatske upoznali se i sa situacijom brojnih poljoprivrednih gospodarstava, njihovih kućanstava, problema koji dijele. Jedan od velikih, ključnih koje nije riješilo ni Ministarstvo graditeljstva unatoč svim naporima a to je rješavanje imovinsko-pravnih odnosa legalizacije i svega onoga zapravo što se vi postavljate u ime poljoprivrede da ćete ovim zakonom riješiti. Neshvatljivo, neprimjenjivo, meni je osobno nepoznato zbog čega Ministarstvo poljoprivrede inzistira da imovina, znači nekretnina u kojoj se obavlja poljoprivredna djelatnost mora biti kao takva upisana inače ne možete imati tamo sjedište. Da li je netko lošiji poljoprivredni proizvođač danas ako ima sjedište, obavlja poljoprivrednu djelatnost, radi možda problema u nasljeđivanju ili reći ću vam, možda u ovo vrije godine kad se podsjećamo stradanja, ima brojnih osoba koje su nestale u ratu, njihove obitelji ih nisu, nemaju ni snage i uvijek vjeruju da će se nešto riješiti u pozitivnom smislu, nisu nađene. Što s njihovom imovinom? Što njihovim obiteljima koje obavljaju poljoprivrednu djelatnost u tim prostorima, jel' oni trebaju nestati, prestati? Isto tako, što s tim objektima, oni se i danas koriste, negdje je to možda samo jedna nadstrešnica nad strojem bilo čijim što se koristi, ne trebaju minimalno tehnički uvjeti, ali trebaju periodični pregledi pa će pojavit se neki inspektor pa ćemo imati brojne situacije dal' stvarno smatrate da će sa primjenom ovakve odredbe postati netko puno bolji poljoprivrednik i da će to pomoći hrvatskom selu? Hvala lijepo.
Šesta replika, poštovani kolega Vlaović, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, Klub HSS-a i ja podržavamo donošenje ovoga Zakona o OPG-u kao i Zakonu o sprečavanju nepoštene trgovačke prakse zakona o poljoprivrednom zemljištu i niz drugih zakona koje svatko u svom djelu određuje određeno područje bavljenja poljoprivrednom proizvodnjom u Hrvatskoj. Međutim, ono što ne nedostaje a to je ono što bi trebalo biti prvi korak u sređivanju stanja u poljoprivredi u Hrvatskoj a to je strategija razvoja poljoprivrede. Trenutno je nemamo, vidimo niz loših koraka upravljanja poljoprivrednom proizvodnjom u RH, rezultat toga da je u proteklih 10 godina smo izgubili više od 20 000 OPG-ova iz upisnika. Da li ćemo ovim zakonom i zakonima koje sam spomenuo poboljšati situaciju na terenu, vjerojatno da, ali je u konačnici nećemo riješiti i pogotovo kad i sam predlagatelj u svom uvodnom obrazloženju navodi da je u upisniku … [[Govornik se ne razumije.]] milijun i 150 000 hektara a po Državnom zavodu za statistiku je milijun i 500 000 hektara u obradi i u nekom obliku proizvodnje. Kako si država koja želi biti uređena može dozvoliti da ima 450 000 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta izvan sustava upisnika i ARKOD-a. Mislim da o tome moramo progovoriti, da moramo naći načina kako to riješiti. I smeta nas iz HSS-a da je ciljana skupina šezdesetak tisuća OPG-ova. Pa ciljana skupina mora bit 165 000 OPG-ova upisanih u upisnik, sačuvati svakog onog koji želi se baviti poljoprivrednom proizvodnjom i ostati živjeti u svom selu, tu moramo naći modele da ih zaštitimo svih 165 000, ne samo pogodovati određenoj skupini. Hvala.
Iduća replika, poštovani kolega Hajduković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče. Ja bih volio da je ministar tu, ministar i ja, bog zna i možete to iz medija vidjeti, nismo se uvijek slagali oko ovoga, reći ću da sam oprezno entuzijastičan, oprezno optimističan, dakle to ću u raspravi moći reći još i dodatno elaborirati. Drago mi je da je ministarstvo u ovom slučaju pokazalo da u dijalogu prije svega sa poljoprivrednicima možemo doći do kvalitetnog zakona. Zakona koji je namijenjen njima. No želio bih ovu repliku iskoristit da vam ukažem na jedan drugi problem o kojemu sam već govorio. O kojemu sam govorio prije 2 tjedna, o kojemu sam govorio jučer, o kojem ću govoriti i danas. Dakle, reguliramo kako će poslovati naši OPG-ovi, način na koji će upisivati svoju imovinu itd., a država s druge strane čini mi se o svojoj imovini ne vodi baš računa. Radi se o jednoj tvrtci, strateškoj tvrtci za RH koja spada u resor vašeg ministarstva, a to su Hrvatske šume d.o.o. Naime, ako uzmete Sudski registar, jutros sam ispisao novi primjerak, još vam uvijek piše osobe ovlaštene za zastupanje Ivan Pavelić, Marija Vekić, Ivan Ištok. Ti ljudi već 2 godine nisu tamo. Nadzorni odbor se nije imenovao 19.3.2016. kad je zadnjem nadzornom odboru istekao mandat, Vlada ga je imenovala prije 2 tjedna ako se ne varam, to se još u Sudskom registru ne vidi. Ja vam postavljam pitanje, tko onda nadzire to poslovanje? Tko je uprava jer ja iz Sudskog registra to ne mogu iščitavati. Iako je upis u sudski registar informativno deklarativne prirode on se mora napraviti i kako možemo od naših gospodarstvenika očekivati da to moraju napraviti, ako je država za jednu tako bitnu tvrtku to ne radi evo već dvije godine.
Replika broj 8 poštovani kolega Stier. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče. Pa iz onoga što Vlada čini, a pogotovo Ministarstvo poljoprivrede čini mi se da je razvidno da je naglasak stavljen na to da se izađe u susret da se pomogne pogotovo onim malim proizvođačima i ovaj zakon trebamo gledati i u tom kontekstu. Nije to uvijek bio slučaj u Hrvatskoj, znalo se nekada pogodovati više onim velikima, vodi se računa više o tome. Čini mi se da po svemu što radi i Ministarstvo poljoprivrede sada se gleda pogotovo kako pomoći onim malima, kako pomoći onima koji doista mogu i proizvoditi u RH. I u tom smislu gledam i ove odredbe u ovom zakonu koji štite OPG-ove od ovrhe u ovom smislu gledam i odredbe koje pokušavaju naći jedan bolji način financiranja odnosno da financijske institucije mogu bolje prepoznati OPG-ove što nije bio do sada slučaj. Možda i ti dijelovi u vašim daljnjim intervencijama ćete dodatno elaborirati i ja ih vidim kao ključne elemente u ovom zakonu i općenito u politici koje i ministarstvo i Vlada provodi na ovom sektoru. Hvala vam.
Hvala. I imamo još jednu iako ju nisam zamijetio bilo mi je ukazano, poštovani kolega Vučetić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče. Ovaj Zakon o OPG-u iako se to ne čini tako ipak jedna transumptna točka demitologizira jedan nacionalni mit. A taj nacionalni mit je skrb države o braniteljima. Ukoliko prihvatimo ovaj prijedlog zakona i ukoliko nositelji OPG-a mogu biti samo punoljetne, poslovno sposobne osobe onda smo čitavu jednu populaciju odmaknuli od mogućnosti da nešto rade, da privređuju, a unutar te populacije najbrojnija je upravo ova braniteljska. Držim da bi ozbiljno trebali uzeti u obzir ovu odluku, namjeru, intenciju i da umjesto demitologizacije se vratimo na jedan novi mit, a to je mit u kojem ćemo uspijevati se prema svim svojim državljanima, građanima odnositi na jednak način. I ukoliko one koji imaju djelomičnu poslovnu sposobnost nećemo promatrati kao građane koji su nesposobni pred licem zakona, svijeta i ovog ministarstva. Hvala lijepa.
Završili smo sada sa replikama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Prvi je Klub zastupnika HDZ-a i poštovani kolega Josip Križanić. Izvolite.
… saborske zastupnice, dame i gospodo, državni tajniče. Evo čast mi je i zadovoljstvo prvi puta u Hrvatskom saboru pozdraviti predstavljanje Zakona o OPG-u koji je dugo bio u ladicama nadležnog ministarstva i puno je vlada imalo priliku uhvatiti se u koštac i ići u prijedlog ovog zakona. Međutim to do dana današnjeg nismo doživjeli, hvala Bogu danas je došao na naše police i došao je konačno red da se definira što je to uopće OPG. OPG definirano je kao oblik organizacijski oblik gospodarskog subjekta poljoprivrednika u svojstvu fizičke osobe koji radi stvaranja dohotka samostalno i trajno obavlja djelatnost poljoprivrede i s njim povezane dopunske djelatnosti, a temelji se na radu njegovih članova obitelji te korištenju vlastitih ili unajmljenih proizvodnih resursa. Za razliku od poljoprivrednika koji su obrtnici ili druge pravne osobe dionička društva ili d.o.o. poljoprivredu u organizacijskom obliku OPG-a nema svoj temeljni propis koji bi mu omogućavao prepoznatljivost svih specifičnosti kojim se on bavi i koji propisuje mogućnost pojednostavljenja i prilagođavanja uvjeta za obavljanje gospodarske poljoprivredne djelatnosti na načelima i iskustvima pozitivnih europskih praksi. Zakon o OPG-u pruža razliku, razlikovni okvir za ona poljoprivredna gospodarstva koja se poljoprivredom unutar kućanstva bave u vrlo ograničenom obuhvatu za vlastite potrebe od onih koji ostvarivanje svojih privreda koji se bave poljoprivredom, poduzetništvom i u tržišno orijentiranom obuhvatu. Upravo ova tržišno orijentirana poljoprivredna gospodarstva koja ostvaruju prihod od svoje djelatnosti konkuriraju drugim organizacijskim oblicima poljoprivrednika koje smo već prije naveli d.o.o. i d.d. te iz tog razloga bitan zakonski propis koji će im stvoriti približno jednake uvjete poslovanja. Namjera je zapravo Zakonu o OPG-u dati primjerenu motivaciju da jedna obitelj upravlja upravo jednim OPG-om kako bi se omogućilo održivo gospodarenje i samozapošljavanje članova upravo te obitelji i destimuliranja usitnjavanja poljoprivrednih resursa. Pri upisu u upisnik OPG-ova, a ovismo o dopunskim djelatnostima OPG-a odabire se status koji želi, OPG za proizvodnju, za preradu, za proizvodnju i usluge, za proizvodnju, preradu u usluge. OPG može obavljati gospodarske djelatnosti poljoprivrede i dopunske djelatnosti koje su upisane u upisnik OPG-ova te mogu biti proizvodnja poljoprivrednih prehrambenih proizvoda na OPG-u, izrada neprehrambenih proizvoda, pružanje ugostiteljskih i turističkih i ostalih usluga na OPG-u i pružanje ostalih sadržaja i aktivnosti. Agencija za plaćanje će unutar svojih aktivnosti pozvati poljoprivrednike koji imaju ekonomsku veličinu OPG-a SO veći od 3 tisuće eura na usklađivanje sa predmetnim zakonom na principu dobrovoljnosti, to je ono što je važno. Ako netko ne želi ući u registar OPG-ova morati će onda uskladiti svoje resurse sa odredbama zakona. Donošenjem ovoga prijedloga zakona daje se formalna podrška OPG-ovima da im u radu na sezonskim povremenim poslovima OPG-a smiju pomagati članovi najšire obitelji bez obveze zasnivanja radnog odnosa to je isto vrlo važna odredba. Kako se ne bi stvorila porezna praznina za OPG-ove čija je ekonomska veličina gospodarstva manja od 3 tisuće eura a koja se za osobne potrebe bave poljoprivrednom u okviru korištenja prirodnih bogatstava, zemlje i prodajom, odnosno zamjenom od tih djelatnosti dobivenih proizvoda u neprerađenom stanju a kojima je obavljanje gospodarske djelatnosti poljoprivrede nije glavna djelatnost odnosno zanimanje poljoprivrede nije glavno i jedino zanimanje. Propisana je mogućnost da takav OPG u upisnik poljoprivrednika vodi Agencija za plaćanje sukladno zakonu kojim se određuju ciljevi i mjere poljoprivredne politike odnosno Zakona o poljoprivredi. Na taj se način njihova dosadašnja zatečena prava ne umanjuju niti ne mijenjaju. Za obveze koje nastaju u obavljanju gospodarske djelatnosti poljoprivrede odgovaraju nositelji OPG-a cjelokupnom svojom imovinom te članovi OPG kao solidarni jamci. Ovrha, radi ostvarivanja novčane tražbine protiv OPG-a, protiv nositelja OPG-a ne može se provesti na djelu poljoprivrednih resursa upisanih u upisnik OGP-ova koji su nužni za obavljanje njegove gospodarske djelatnosti. Ovrha radi ostvarivanja novčane tražbine također se ne može provesti na nekretnine koje u vlasništvu nositelja OPG-a i članova OPG-a u kojoj ovršenik živi. U slučaju da je tražbina veća od 20 tisuća kuna radi zaštite ovrhe na poljoprivrednim resursima prije pokretanja ovrhe temeljem dobrovoljno pravnog posla mora se provesti postupak mirenja. I u slučaju kada OPG posjeduje žive životinje radi osiguravanja održivosti aktivnost na poljoprivredno gospodarstvo omogućava se otvaranje zaštićenog računa da se pljenidba ne može provesti cjelokupnih novčanih sredstava koje OPG ima. Fizička osoba ne može istovremeno imati prijavljene i OPG prema ovom zakonu i obrtu, prema Zakonu o obrtu. Tvrtka OPG je ime pod kojim OPG posluje i pod kojim sudjeluje u pravnom prometu. Nositelj OPG-a je fizička osoba, član OPG-a koja svojstvo odgovore osobe se vodi u upisnik OPG-ova. Nositelj mora biti punoljetna, poslovno sposobna osoba, ne može biti, može biti nositelj samo u jednom OPG-u, ne može biti član u drugom OPG-u. Nositelj OPG-a može biti osoba, ne može biti osoba koja ima registrirani obrt za djelatnost poljoprivrede i šumarstva i ne može biti fizička osoba koja je vlasnik više od 25% udjela u trgovačkom društvu, odnosno direktor, odnosno predsjednik uprave ili uprava, odnosno odgovorna osoba u trgovačkim društvima. Zakon ne narušava, odnosno ne propisuje uvjete iz djelokruga poreznog sustava međutim namjera je njime stvoriti pretpostavke za prepoznavanje ciljnih skupina i prilagodbu poljoprivrednih gospodarstava uz pretpostavku da OPG na jasan način može prikazati troškove i prihode poslovanja u odnosu na troškove života. I namjera je ovim Zakonom o OPG-u na nedvojben način u vremenskom razdoblju, narednom razdoblju otvoriti mogućnost proširenja obuhvata poljoprivrednih djelatnosti kojima se u dopuštenom obliku može baviti OPG, potaknuti OPG-ove na razvoj vlastitih kapaciteta u proizvodnji poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda i pružanja usluga OPG-a u poljoprivredi s njim povezanim djelatnostima na načine koje omogućavaju bolje korištenje proizvodnih kapaciteta te bolje korištenje znanja i vještina i rada članova OPG-a. Kao što sam već rekao mnoge dosadašnje Vlade su pokušale donijeti ovaj zakon o OPG-u. Dugo je vremena trebalo da ovaj zakon dođe na naše klupe, jako je dobro što je došao u proceduru, on je dobar, on je u prvom čitanju. Vjerojatno će doživjeti još i neke promjene. Klub HDZ-a će ga podržati i potaknuti čim brže njegovo izglasavanje. Zahvaljujem.
Izlaganje kolege Križanića izazvalo je 10 replika. Pa krećemo prvo sa kolegom Felakom, izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Gospodine Križaniću vi ste obrazložili zašto će Klub HDZ-a podržati ovaj Zakon o OPG-u. Ja se pridružujem vašim pozitivnim reakcijama i mislim da je konačno bilo vrijeme da se donese Zakon o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu. Ovo je prvo čitanje, slažem se i sa onim što ste na kraju rekli da sigurno postoji i prostora da se ovaj zakon još doradi. Kada se neki zakon prvi put donosi teško je predvidjeti sve ono što bi se s njim moglo obuhvatiti i sve nejasnoće ili možda probleme koji će se pojaviti. Tako da vjerujem da će se on doraditi do drugog čitanja, ako će biti potreba sigurno da će biti izmjena i dopuna ovoga zakona. Ali slažem se da se debelo kasni sa donošenjem ovakvog zakona i krajnje vrijeme je bilo da on konačno dođe na saborske klupe. Konkretno ono što vas želim, što vas želim pitati odnosno ono što bi volio da mi još malo pojasnite ako ste vi iščitali to je čanak 41. koji se tiče ovrha, odnosno nemogućnosti ovrha na djelu poljoprivrednih resursa upisanih u upisnik OPG-ova koji su nužni za obavljanje njegove poljoprivredne djelatnosti a ako mu je ta djelatnost glavni izvor sredstava za život da se nad tim dijelom ne može provesti ovrha. Poznati su primjeri mnogih poljoprivrednika koji su danas u ogromnim problemima jer su uzimali kredite a danas ih ne mogu vraćati radi poremećaja na tržištu, radi raznih drugih razloga i mislim da će ovo puno pomoći. Isto tako ne može se ovršiti nekretnina u kojem je nositelj OPG-a živi, mislim, pozdravljam to i mislim da je to jako dobro i nadam se da je to usklađeno sa ostalim zakonima i da možda tu čak postoji prostora da se još neke stvari poprave. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem gospodine Felak, što ste mi postavili ovo pitanje, naime, nekih dana smo čitali, da je 100-tinu OPG-ova sada u blokadi, milijuni kuna su u pitanju. Dosadašnjim zakonima, ovo pitanje ovrhe prema OPG-ovima nije bilo uopće regulirano. Dakle, dobro je što ovaj prijedlog Zakona upravo ova osjetljiva područja, regulira na način da se točno odredbama vidi u kojim slučajevima se ovrha ne može provesti. Dakle, da e ne može provesti na nekretnini u kojoj vlasnik stanuje, kad ima životinje, normalno da mora, te životinje i dalje hraniti s nečim i kad je tražbina manja od 20000 kn, da se izravno ne ide u pljenidbu, nego se mora napraviti mirenje. To su dobre stvari. Dakle, to do sada, niti jedan zakon nije poznavao i zbog toga su stotine i stotine OPG-ova išli u direktne ovrhe. Hvala.
Druga replika, poštovani kolega Culej.
Poštovani predsjedniče. Kolega Križaniću, ja pozdravljam donošenje ovog zakona, a ne mogu da se ne osvrnem na jedan zakon koji je ovdje isto donesen, a to je bilo legalizacija bespravno izgrađenih objekata, koji su mnogi u Hrvatskoj iskoristili, da bi svoje objekte legalizirali, osim hrvatskih poljoprivrednika. Manji dio je njih uspio legalizirati te objekte pošto svi ti objekti, potrebni za održavanje jednoga gospodarstva su veliki robusni, velike kvadrature na određenim područjima, a jako ih je puno potrebno, ovisno o djelatnosti. Da bi neka djelatnost mogla funkcionirati, dakle, koje su mogućnosti OPG-ova za registraciju, a koji na svojoj adresi imaju dosta nelegaliziranih objekata, a koji mu neophodno služe za funkcioniranje njegovoga OPG-a.
Odgovor na repliku, samo vas molim, kolega Križanić, javljajte se dali želite … [[Govornik se ne razumije.]]
Svaki put ću odgovoriti. Poštovani gospodine Culej, dakle, Zakon o legalizaciji, bilo je tu već pitanja u Saboru, raspravu o tome maloprije. Zakon o legalizaciji je jedna stvar, Zakon o OPG-u je druga stvar. Svi mi pozitivne propise RH, podrazumijeva se da ih provodimo. Činjenica je da je još puno objekata, pogotovo poljoprivrednih, pogotovo štagljeva, svinjaca, nije legalizirano. Međutim, u postupku otvaranja OPG-ova, OPG-ovi će se najvjerojatnije otvarati na kućni broj, na adresu. Gotovo svi mi, sad probam odgovoriti, razmišljam na način, o kojem je govorio kolega Panenić, gotovo svim mi sigurno smo išli u legalizaciju kuće, bojim se da bi to bilo preozbiljno da netko do sada u 4 ili 5 godina koliko traje ovaj zakon, nije pokrenuo legalizaciju kuće i ne vidim nikakav razlog da se OPG-i na tom kućnom ne bi mogli registrirati. A ostale bespravno sagrađene nekretnine, sigurno da će se tretirati prema postojećem Zakonu o legalizaciji i svi mi koji smo legalisti, pa onda tako i ovi obveznici, odnosno, ovi budući novi OPG-ovi koji će se nad tim kućnim brojevima osnivati, će isto biti legalisti i legalizirati svoje zgrade. Hvala.
3 replika, poštovani kolega Glasnović.
Poštovani kolege, ima jedna poslovica koja kaže ovo, kaže imate leži, veće laži, imate statistiku. To nije uopćeno na našeg kolegu, možda je do neke razine. Pa kad može odgovoriti na neka pitanje, upućena i možda na naše ove kolege iz Ministarstva. Ovako, imamo, ja mislim pola milijuna hektara neodrađenog poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj. Koliko toga ima? Imamo ono što imamo u knjigama, na toj strateškoj razini, oni koji sjede po uredima, učahurili su se tamo i što se događa? Bio sam na terenu tamo, gledao sam te OPG-ove, oni koji su uspjeli i koji nisu, od … [[Govornik se ne razumije.]] tamo do tamo. Došao sam u jedno mjesto tamo blizu ovaj Pleternice tamo, istočno, netko je drpnuo lovu za OPG i zasadio 2 šljive i skliznuo. Gdje je tu nadzor po tom pitanju? To je krađa državnog proračuna. 5 g. minimalno zatvora, oduzimanje imovine. I još ovo, što je sa ovom reformom zemljišnih knjiga i katastra? Tko će vam doći u zemlju, kakvi OPG-ovi, ako po nekim podacima da je 5% zemljišnih knjiga sređeno? Kako je došlo do tog kaosa u katastru? I to nema veze sa partizanima, ustašama, to je sadašnjost je ta kolektivizacija jer taj model je bio ovaj, utemeljen nad Staljinovom modelu, '36. g. … [[Govornik se ne razumije.]] uzimao ljudima kolektivno. Samo Nijemcima je uzeto 11 milijardi dolara vrijednosti zemljišta, većinom … [[Govornik se ne razumije.]] itd. Kakva će biti poticaj za ove OPG-ove, za izvoznike, koji nama treba. Znamo da je uvozni lobij, nas ubija ovdje. A bez nadzora i kontrole ovog nema ništa. To su samo puke priče za mene i opet ćemo pjevati, ima neke, radi se vrti u grobu ovdje, neki sjede ovdje, a pjevali su prije ono, kako su ono, šta su govorili, Staljin nam je, živjela braća, svi ćemo živjeti kao braća, živio Staljin čača i to je problem sadašnje Hrvatske. I ti su ljudi u ovoj partiji ovdje još.
Hvala.
Poštovani kolega, pa dosta ste pitanja postavili, ne znam od kud bi krenuo, OPG, nekada davno lovu za OPG, nisam shvatio, na koji način je drmnuo lovu. OPG, Zakon o OPG-u trebao bi napraviti zakonodavni okvir, da bi OPG kao ustrojbena jedinica imao svoj zakon. Imamo zakone o d.o.o. imamo zakone o trgovačkim društvima, o d.d. Zakon do sada o OPG-u nismo imali a reforma zemljišnih knjiga, reforma katastra, to je pitanje svih pitanja, mi znamo na sjeveru je ono koliko toliko zaživjelo, u južnom djelu Hrvatske ono je puno lošije, međutim to opet nema veze sa osnivanjem OPG-a. OPG se osniva na kućnom broju i mi s tim, nije preduvjet sređivanje reforma zemljišnih knjiga da bi se mogli OPG-i osnivati. Digitalizacija katastra i zemljišnih knjiga, o tome govorimo dnevno, sigurno da će se to napraviti čim prije, onda budemo svi skupa puno sretniji i zadovoljniji. Hvala.
Replika broj 4, poštovani kolega Panenić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Križanić, ja bi se referirao na dva navoda koja ste u svom izlaganju naveli, a to je prvo da OPG-i tržišno konkuriraju drugim trgovačkim društvima. Ja bi samo tu napravio jednu zapravo ovako, ne, postavio bi pitanje. Koji to OPG-i tržišno konkuriraju? Oni veliki koji su ionako morali ući u sustav čak i dobiti, u čemi oni tržišno konkuriraju nekom tko je odabrao da bude npr. d.o.o.? Nama nema apsolutno nikakve razlike ustvari u prihodu bavit se poljoprivrednom djelatnošću, jedino što ima ograničenje, ne može se baviti svakom djelatnošću jer ne može upisati druge djelatnosti ali ne vidim kako on konkurira. A s druge strane, ako uzmemo možda onu problematičnu skupinu a to su određeni trgovci koji putem OPG-a pod krinkom proizvode poljoprivredne proizvode, prodaju to kao OPG, njih nećemo ionako obuhvatiti sa ovim zakonom jer oni će ostati mali. Oni će prijaviti toliko malo da ne pređu upravo tu granicu i da mogu se pojaviti i dalje na nekoj tržnici i prodavati. Prema tome ne vidim koga ćemo mi ovdje ugrozit u nekom trgovačkom društvu i radi čega je stav vas i HDZ-a da zapravo vi štitite s ovim trgovačka društva. Ja bi rekao mi moramo omogućavati poljoprivrednu djelatnost svakome tko je zainteresiran ako želimo povećati proizvodnju. I drugi navod je vezan da će svi biti dobrovoljno pozvani da se upišu u registar OPG-a a ako ne dođu dobrovoljno, onda će morati uskladiti svoje resurse. Znači obrćete tezu. Neko tko je preko 3 000 … [[Govornik se ne razumije.]] znači te veličine, što bi on trebao napraviti? Odustati od poljoprivrede, dat svoju zemlju nekome drugome, razdijeliti, evo pa molim odgovor.
Hvala, odgovor.
Mi smo zajedno bili u koaliciji i zajedno smo ovaj Zakon o OPG-u počeli pripremati. Vi ste bili ministar gospodarstva, ministar Romić i vi sjedili ste zajedno u klupi i zajedno smo počeli ovaj zakon pripremati. Vi mene pitate na koji način konkuriraju? OPG nije reguliran, dakle netko ako ima više 3 000 … [[Govornik se ne razumije.]] može imati od 3 000 eura bruto prihod, to znači da može imati 300 000, može imati 30 000 eura. Prema tome, te ljude staviti u neki okvir, da, oni konkuriraju oni d.o.o. koji imaju 10 000 eura, bruto prihod. Krinka za prodaju, mi radimo zakon da bi se ga držali a ne da bi izvrdali. Uvijek će netko izvrdati zakone pa zato postoje službe koje se s time bave. Dobrovoljno će biti pozvane, točno. Dobrovoljno će biti pozvani od agencije oni koji se neće uključiti u takav način, morat će se uskladiti sa ovim zakonom. Ja ne znam što tu nije jasno. Ja sad pitam vas. Znači vi niste da napravimo Zakon o OPG-u, ako budete vi raspravljali, vidim da ste se vi prijavili, ja ću vas to vrlo rado onda pitati. Koja je alternativa? Dakle, Zakon o OPG-u smatrate da ne treba, cijelo vrijeme 20 govorimo da ga treba napraviti. Da li je on idealan, vjerojatno nije, da li ćemo ga poboljšati do drugog čitanja, sigurno da hoćemo, ali se moramo svi skupa uključiti sa kvalitetnim kritikama a ne apriori reći idemo ga odbiti, stavimo ga ad acta i čekamo neka buduća vremena, možda za 50 godina. Treba OPG staviti u zakonske okvire.
Sada je na redu poštovani kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Križanić, dakle vi ste u svom uvodnom djelu izlaganja rekli da je vrijeme da se definira što je to OPG. Ja svakako smatram kao i vi da ovaj zakon treba donijeti. Mi smo inače jedna o rijetkih zemalja koje donose ovaj zakon. Ali se ne slažem i ne bih baš toliku vrijednost dao ovom zakonu da će on definirati što je OPG, to je jako teško jer ako pitate 100 OPG-ovaca što je OPG, svaki će reći drugačije. Znači za to smo svi većinom se slažemo da treba donesti Zakon o OPG-u upravo iz razloga jer ste vi rekli da se omogući da oni budu konkurentni, ali nemojmo zaboraviti jednu drugu stvar. Osim gospodarskih ciljeva, mi imao druge vrijednosti u ovom društvu. To je prije svega tradicija, s jedne strane zemljište koje je izrazito važan resurs, koji želimo da se obrađuje da ne bude napušteno, a uglavnom će ga obrađivati obitelji koje tamo žive i s druge strane imamo potrebu za sigurnom hranom. I onda mu u zakonsku odredbu idemo restriktivno neke stvari postavljati pa recimo unese se u članku 28. da članovi istog kućanstva mogu imati samo jedan OPG. Mi se direktno miješamo u obiteljski odnos, zbog čega to? Jedan čovjek, znate, moram vam tu priču ispričati, istinita je. Razbolio se, kad se razbolio bio je toliko bolestan da je sinu prepisao traktor, kad je malo došao k sebi s obzirom na medicinu, ozdravio, kaže sine sad mi vrati traktor, kaže oče, kad budeš stvarno sad umro, onda ću naručiti bager pa ću skupa s tobom i traktor sahraniti, to su obiteljski odnosi. Mi tjeramo očeve, sinove da osnivaju jedan OPG, da dijele, da idu sa zajedničkim resursima, a onda nositelj OPG-a i to imate u Slavoniji, ima slučajeva gdje recimo mladi čovjek ima kraticu, ima svoje ovlasti, ne da ocu ništa ni novca. Mislim, u zakon se ne smije mijenjati obiteljski odnosi i to je recimo moja konkretna primjedba.
Odgovor.
Zahvaljujem. Ja se slažem da definicija OPG-a može biti ovakva ili onakva, da je možemo definirati na različite načine. Sigurno ako OPG ima svoj zakon, ako će unutar određenih pravila igre djelovati bit će im puno lakše na tržištu pri čemu mislim na to što ste vi govorili, lakše će se javljati na natječaj i neke druge stvari. Vi ste govorili da trebamo, govorimo o sigurnosti hrane, da imamo i druge vrijednosti. Da, mali OPG-ovi koji su ispod 3000 SO-a će raditi po drugim pravilima igre nego veliki OPG-ovi koji će biti preko 3000 SO-a. Ovo što ste vi postavili pitanje da se na jednom gospodarstvu, kućanstvu napravimo dva ili tri OPG-a. Zbog čega? Jer smo sa ovim zakonom dali potpunu širinu da najšira moguća obitelj zetovi, stričevi, tečevi, ne znam tko, svojta, svi mogu raditi na tom OPG-u bez ikakvih problema, nitko ih neće moći za to kažnjavati a da ne dovodimo u mogućnost kombinacije kakve su se događale, a znamo svi u nekim prethodnim vremenima za onog prethodnog ministra kad su se slagali uvjeti za dobivanje kojekakvih kredita i kojekakvih mogućnosti i stvaranje sukoba interesa i umjetno stvaranje uvjeta. Zbog čega bi to dali uopće mogućnost da se na jednom kućanstvu rade dva OPG-a? Zbog čega? Koji bi to bio razlog? Zbog toga da se mogu javiti na natječaje? Pa nek' se jave na natječaj dva susjedna kućanstva ako će im to dati legalne, prave uvjete za veći broj bodova. Mislim da je tu zakon vrlo rezolutan, mora biti, da upravo da ne dajemo mogućnost ovoga.
Idemo dalje, poštovana kolegica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Pa uvaženi kolega Križanić, slažem se sa vama da je dobro da se donese jedan ovakav cjeloviti zakon o OPG-ima, gdje će biti na jednom mjestu sve ono što nas je sve mučilo, što nismo znali, tražili po raznim zakonima, propisima, ali često nismo nailazili. Ja ću vam postaviti pitanje gdje ste govorili o dopunskim djelatnostima. Dobro je da je to sve sad specificirano ovdje što se smatra dopunskim djelatnostima na OPG-u. Međutim, kako ste rekli da ste i sudjelovali u izradi ovog zakona, možda ćete moći nešto više reći o ovom dijelu. Radi se naime proizvodnja poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda gdje tu imamo navedeno što se smatra da je to proizvodnja poljoprivrednih proizvoda od sirovina pretežito iz vlastite proizvodnje uz kupnju dijela sirovina od drugih poljoprivrednih gospodarstava. Radi se naime o sljedećem. Imamo situaciju, da ako si do sad bio u organizacijskom obliku obrta ili trgovačkog društva imao si mogućnost otkup grožđa od proizvođača koji su upisani u vinogradarski registar, a kao OPG tu mogućnost nisi imao. Da li se ovim zakonom sad predviđa da će i to biti omogućeno. Hvala lijepa.
Gospođo Makar vi ste, vidi se da postavljate pitanje života. Nisam baš do kraja shvatio pitanje, znam o čemu govorite. Bojim se da vam ne mogu ovog momenta na to odgovoriti. Ja molim državnog tajnika u svojem zadnjem obraćanju da on to odgovori, jer da ne prejudiciram neke stvari koje možda ne budu točne zbilja nisam dovoljno kompetentan da vam točno odgovorim na pitanje, jer je pitanje ciljano i precizno. Hvala.
Sedma replika poštovani kolega Klarić.
Uvaženi kolega Križanić najveća vrijednost ovog zakona i današnje rasprave što se na ovaj način krenulo uopće raspravljati i promišljati obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo i dana potrebna težina i važnost ovoj problematici. Ono što ste vi istaknuli, a i neki u replikama po prvi puta se na jednom mjestu na ovaj način zakonski reguliraju odnosi unutar poljoprivrednih gospodarstava. Ono što također treba posebno istaknuti to je prepoznavanje uopće problema same poljoprivrede i poteškoća s kojima se ono susreće, pa u onom dijelu i sprječavanja mogućnosti ovrhe na takvom obiteljskom gospodarstvu jer smo svi svjesni koliko je takva jedna djelatnost vezana ne samo uz sam fizički rad i odnos prema zemlji, već o mnogim utjecajima koji tu djelatnost nikada ne stavljaju u neku sferu sigurnosti a bilo kakva ovrha može praktički uništit jedno takvo obiteljsko gospodarstvo. Isto tako, ono što treba posebno istaknuti je i onaj dio koji je reguliran, a odnosi se na tih 3000 eura unutar upisa u registar. Dakle, niti jedan zakon i kroz replike smo govorili može pretrpiti kritike, može pretrpit i nekakve amandmane koji će ga poboljšati, a u svakom slučaju cilj i namjera donošenja ovoga zakona je itekako opravdana i mislim da ne bi trebalo uopće dvojit o tome da ga čitav Sabor ne bi, svi sabornici ne bi trebali podržati u onom smislu njegovog konačnog cilja, jer itekako a to se vidi i iz samog teksta zakona pa između ostalog iz vašeg izlaganja itekako promišlja našu budućnost u okvirima poljoprivrede i obitelji koji žive na našim ruralnim područjima.
Odgovor.
Zahvaljujem. Zakon je dobar, to je sigurno. Da li će se on unutar rasprave doraditi sigurno ima tu ljudi koji su dobronamjerni i koji će davati svoje dobronamjerne kritike i prijedloge. Ja sam siguran, ne da znam, nego sam siguran da će on biti prihvaćen ne samo od široke javnosti nego će dobiti i široki konsenzus u ovom Saboru. Hvala.
Replika broj 8. poštovani kolega Vlaović.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Križanić, slažem se sa vama zakon treba, trebamo kroz ovaj zakon definirati mjesto i ulogu obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava o razvoju poljoprivrede u RH. U prijašnjim strateškim dokumentima Vlada RH je rekla da je poljoprivreda strateška gospodarska grana, međutim nikako da se donese i strategija razvoja poljoprivrede jer bi na taj način definirali i odnose OPG-a na tržištu s ostalim dioničkim društvima d.o.o., d.d. i obrtima i njihovu mjestu i ulogu. Rezultat toga je da je dvadesetak tisuća OPG-a više nema u upisniku, rezultat toga je da je preko 100 tisuća OPG nositelj gospodarstva stariji od 56 godina i sada ovim zakonom definiramo limit od tri tisuće … ciljanu skupinu od 60-ak tisuća OPG-a. Već sam rekao da ciljana skupina mora biti svih 165 tisuća OPG-a i kolege s terene zanima i ja vas pitam što vi mislite zašto nije definiran maksimalni iznos SO-a zašto smo se limitirali samo na tri tisuće i na ovu ciljanu 60 tisuća OPG-a jel ostavlja se dojam da se opet štite oni veliki koji su po povlaštenim uvjetima zbog političke podobnosti mogli doći do ogromnog broja hektara pa je OPG i onaj sa 500 ili tisuću hektara, zajedno s onim koji ima pet hektara. Mislimo da to nije dobro i da nisu u tom dijelu ravnopravni na tržišnoj utakmici. Hvala.
Hvala vam kolega Vlaović. Strategija razvoja poljoprivrede, oboje smo sjedili i u prošlom sazivu i u ovom u Odboru za poljoprivredu i oboje smo tražili od jednog i drugog ministra da se ta strategija barem počinje pripremati. Jedan i drugi su rekli da ju pripremaju. Evo ja sada pozivam i državnog tajnika da prenese aktualnom ministru da očekujemo da nas na nekom budućem Odboru za poljoprivredu izvijeste u kojoj je fazi izrada strategije, da li je ona uopće i u kojoj fazi pripremana. A ciljana skupina, mogu se složiti s vama i ja ne mora biti nužno tih 60 i toliko tisuća OPG-a, da mogu biti ciljana skupina i SO OPG kao takav odnosno Zakon o OPG-u kao takav vodi brigu o svim OPG-ovima pa zato i govori i OPG-ovima preko tri tisuće SO-a i ispod dvije tisuće SO. Pitali ste me za maksimalni iznos, ja nisam siguran da vam mogu odgovoriti na to pitanje, zašto maksimalan iznos nije, razmišljalo se o tome ja koliko znam i razgovarali smo i sa državnim tajnikom i ministrom i bilo je takvih pitanja zašto maksimalni iznos nije reguliran. Međutim nisam siguran u ovu tezu koju ste vi rekli da će se s time opet pogodovati velikim OPG-ovima. Ti onako veliki mogu osnovati d.o.o. ili d.d. i biti poljoprivredni proizvođač, neovisno o tome da li će biti OPG ili d.o.o. Jel OPG kao takav nema velika prednosti pred d.o.o. da bi upravo zbog tog razloga neko ko ima petsto ili tisuću hektara bio isključivo upisan u OPG. Hvala.
Idemo dalje. poštovana kolegica Maksimčuk. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Križanić. Dobro je da je ovaj prijedlog zakona ide nakon jučerašnje rasprave odnosno Prijedloga zakona o pružanja usluga u turizmu kada znamo da su ova dva prijedloga zakona usko povezani i da sve više i više trebamo raditi na tome da proizvodi sa OPG-a budu plasirane odnosno da se nađu na ponudi u turističkim središtima naše zemlje. No pitamo se danas da li je ovaj zakon trebao ići? Da, trebao je ići čim prije kada smo svjedoci silnog iseljavanja mladih, posebice iz krajeva Slavonije od kuda ja dolazim. Ako ovim zakonom možemo poboljšati barem ostanak nekolicine mladih učinit ćemo puno, a moje pitanje smanjuje li se ovim zakonom odnosno ograničavaju li se poduzetničke aktivnosti obzirom da nositelj OPG-a ne može biti predsjednik. Hvala.
To je pitanje koje se isto provlačilo kroz javnu raspravu. Dugo sam i sam bio predsjednik uprave firme koja ima stotinjak ljudi, nije mi jasno, ne mogu si dokučiti zbog čega bi neko tko je nositelj OPG-a morao biti ili uprava ili predsjednik uprave firma koja ima 500 milijuna ili milijardu prihoda, nije mi jasno. Dakle taj ako hoće biti član OPG-a taj predsjednik uprave ili uprava može biti. Isto tako nositelj OPG-a može biti djelatnik u firmi, ali nije logično da on sam sebi ispostavlja fakture, da on sebi ispostavlja primjerice račune za oranje, s jedne strane OPG, s druge strane uprava sam sebi dakle, s treće strane odbija porezima i pretporezima i u kombinacijama mogućim malverzacijama i manipulacijama uopće ne želim u ovom momentu govoriti. Mislim da znate o čemu govorim da ih je tu moguće opet bi otvarali Pandorinu kutiju i opet bi se radile koje kakve makinacije za koje zbilja ne vidim nikakav razlog. Dakle on može biti član uprave može biti član OPG-a ne može biti nosioc, nosioc može biti djelatnik u firmi ali ne može biti predsjednik uprave, jasno ko dan.
I zadnja replika poštovani kolega Lenart.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Kolega Križanić, ova priča oko toga da na jednoj adresi ne mogu biti dva nositelja, mislim da je diskriminatorna jer ako moje dijete živi na etažiranoj stambenoj jedinici na istoj adresi, a želi se baviti nekom drugom vrstom proizvodnje kojom se bavim ja, onda on mora imati mogućnost imati i svoj OPG ako on to želi, a ne da mora ići graditi kuću na drugu stranu. Ja mislim da sam u ovoj raspravi ja jedini koji sam nositelj OPG-a da ovdje nema nikoga, isprika ako ima još netko. Mislim da je ovaj zakon dobro da se donese, mislim da je ovo kostur koji treba puno još nadopuna da on bude onako kako treba. Nažalost to ne rješava konkurentnost. Mi bismo trebali OPG-e raščlaniti u dvije ili tri skupine, znači da su jedni do 30 ili 50 hektara, drugi 50 do 100, 200 i oni preko 200 jer nije vam isto raditi na OPG-u do 30 hektara i onome tko ima 100. Ja sam nosioc OPG-a 27 hektara i moram se baviti visokim prinosima da bih mogao opstati jer moram imati strojeve velike koji mogu tehnološki zadovoljiti današnju modernu obradu da biste imali visoke prinose, dok veći OPG od 100 ha dobiva skoro 300 tisuća kuna samo potpore. I ako mu samo to ostane on može vrlo kvalitetno živjeti i mislim da treba o tome razmišljati u ovom zakonu da se razgraniče i da se stimuliraju ovi OPG-i manji do 30 ili do 50 ha sa boljom poreznom politikom, sa smanjenim PDV-om, sa ukidanjem PDV-a. A druga stvar koju bih još htio reći student, vanredni student može bit nositelj OPG-a, a redovni student ne može nositelj OPG-a. Ako netko živi u Osijeku blizu Osijeka, studira u Osijeku i želi svoj OPG kao mladi student što bi bilo poželjno da ima gdje učit svoje vještine mislim da bi on kao redovni student također smisao imati i OPG i moći ga kao takvoga registrirati. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo. Vi ste u svojim vjerojatno izlaganju kad ste rekli da treba raščlaniti OPG-ove mislili da treba raščlaniti velike OPG-ove. Ove do 3000 smo raščlanili do 3000 i iznad 3000. To je već raščlanjeno i ovim prijedlogom zakona. Eto ja dopuštam da zakon će sigurno doživjeti određene nadopune. Ovo što ste rekli za studenta čini mi se čisto logično, ne vidim tu niti ja nekih problema vezano uz to da li će član obitelji sin i otac imati svaki svoj OPG i to je za raspravu. Meni se ne čini logično zbog ovih stvari koje sam govorio, jer će biti puno više mogućnosti kombinacija ali ne tvrdim da to nije u određenim situacijama moguće i realno. Eto hvala.
Došli smo do kraja, pa prelazimo sada na novu raspravu. Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Ja moram odmah krenuti. Prvo kažeš hajmo demanti. Da li ste vi čuli i jednoga člana Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista da je rekao da je protiv ovoga zakona. Ako nas netko proziva da smo protiv, ja bih molio da evo kolega Križanić je iznio to da pronađe i jedno jedino mjesto na kome smo rekli da smo protiv Zakona o OPG-u. Čak štoviše, javno smo izašli, rekli da podržavamo. Ali ima određenih odredbi koje smatramo da su problematične i nudimo, ukazujemo na njih, nudimo rješenja ali vidimo da zakonodavcu u djelu i liku ministra Tolušića, njegovih suradnika ili zastupnika HDZ-a se to ne sviđa. Ne vole slušati da im netko govori da ima određenih postavki ovdje koje bi bile problematične. Meni je problematično, govorimo o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, Zakon o OPG-u. Nema nam ministra ni na jednoj raspravi, pa i na prvom čitanju. Mislim da stvarno moramo jedanput reći koji su ključni zakoni Ministarstva poljoprivrede iza kojih ne stoji samo možda stručnost koju ovdje imamo, koja je zastupljena nego stoji politička odgovornost ministra kao takvoga, jer on je član Vlade, on je predlagatelj, on govori da će ovakvim odredbama koje su unutra procvjetati naša poljoprivreda, da će obiteljska poljoprivredna gospodarstva biti napredna. Ono što mi vidimo samo maske su pale. Ide se zapravo pogodovati trgovačkim društvima i cijelo vrijeme je prozivka obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, da oni narušavaju neke tržišne odnose. Nama osobno je to neprihvatljivo uopće da se tako pristupa. Čuli smo ovdje 160 tisuća OPG-a. Ne možemo se mi koncentrirati na samo jedan djelić, reći mi ćemo vas urediti, vi ćete morati biti kao sva trgovačka društva. Sve kod vas mora biti upravo onako kao da ste htjeli otvoriti d.o.o., onda ne treba niti imati OPG ako je takvo stajalište HDZ-a i njihovih koalicijskih partnera. Jer da li se mi Zakonom o OPG-u stvarno moramo baviti imovinsko-pravnim odnosima? Mislim da ne moramo. Mi moramo inzistirati da svaki komadić hrvatske zemlje se obrađuje, da bude učinkovita ta proizvodnja a ovo će se rješavati da li naše pravosuđe, da li neki drugi zakoni. Ali nije u nadležnosti jednog poljoprivrednog proizvođača da prolazi kroz sve te peripetije radi toga što netko postavlja zakon u kome traži, moraš biti takav inače nećemo te priznati. Što ćemo sa onima koji ne budu mogli udovoljiti? Hoćemo im reći prilagodite se. Mene to podsjeća kao iz onih filmova naučne fantastike kad je bilo ono pokorite se. Znači jednostavno nema izbora, ono zakon je takav. Ako nećete udovoljiti zakonu to je. Naveli smo jasne razloge oko toga, oko poslovne sposobnosti koje smatramo da ne treba, jer mnogi rehabilitacijski postupak upravo imaju kroz takve ja ću reći osnovne, temeljne proizvodnje kao što je poljoprivredna proizvodnja. Zašto bi netko, evo i ja osobno imam OPG tražio od mene, nije više dovoljno da je to obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo Tomislava Panenića ili bilo koga drugoga, nego mora imati još neko dodatno ime. Jel' moram promijeniti sve dokumente na kojima se baziram samo radi toga što je netko. Ja bih se složio da je netko rekao možete izabrati ako vam je to prednost koju ćete imati na ovome tržištu, neka prepoznatljivost koju želite. Možda imate dodatnu turističku djelatnost pa da malo pojednostavite taj izričaj. Ne, ovim ne da nismo pojednostavili, nego smo i dodali i dodatni element koji mora biti. Ovo oko trgovačkih društava ja shvaćam da postoje problemi, ali ne moramo onda ubiti sve one koji imaju volju. Što ako je netko suvlasnik neke tvrtke koja se bavi sa 100 djelatnosti, između ostaloga imaju poljoprivrednu djelatnost i ulaže u poljoprivredno gospodarstvo koje je dobio, naslijedio, ostalo od njegovih roditelja. Nema od toga imovinsku korist. Ulaže svoja sredstva, održava proizvodnju na nekom ruralnom području. Ne, mi ćemo njemu reći ali na žalost ti više ne možeš. Što će bit njegova reakcija? Jednostavno će zatvoriti i time ćemo okrupniti OPG-e i kakvo je stajalište vladajućih i onda će ti koji se okrupne postati trgovačka društva jer su preveliki, preznačajni, oni ugrožavaju zapravo tržište svih ostalih. Zašto odgovarati cjelokupnom imovinom ako si član OPG-a? Da li je stvarno netko tko ima svoju zemlju, ima možda hektar ili manje, živi u istom kućanstvu, tu zemlju je dao onome tko obrađuje, uvijek se to odnosi unutar obitelji. Evo ti ta zemlja, nemam interesa na njoj, obrađuje i nakon toga, kažete, da ali moraš biti član upisan u upisnik OPG-a i ako ovaj tvoj ima financijsku neku obavezu koju ne bude mogao riješiti od tvoje će se imovine ili tvojih prihoda iz neke druge djelatnosti, to isto naplatiti. Morate svesti, da je takvih slučajeva ima bezbroj. Nebrojeno ima takvih slučajeva, gdje stvarno netko ima samo zemljište, čuva ga za možda neki trenutak, kada će mu trebati u neku svrhu. U međuvremenu, daje ga nekome svome, da obrađuje, da s time ostvaruje dohodak. Znači, mi trebamo s ovim ubiti, ubiti jednostavno sve dobrotvorne inicijative, jer svima je jasno, što da mu još uzmem i neku zakupninu, pa i ovako ne može preživljavati, ali, evo zakonodavac, se upleo u to, sve mora biti po ps-u. I na kraju, da dođemo samo do kažnjavanja, znači, sve ovo, nabrojali smo, Most nezavisnih lista, izašao je javno s svojim stajalištima. Odredbe, naveli smo, nismo čuli, zapravo niti jedan konkretan odgovor na to, da način, evo pojašnjenje, mi iziđemo s odredbom, nismo išli tajiti naše stajalište, iznijeli smo ga, državni tajnik se ne očitava, jer vjerojatno ima zabranu. Znači, ministar mu nije dozvolio, da može se, da može odgovarati na ovo. Mi tražimo samo odgovor na konkretan upita. Ne politički upit. A ko u onim pitanjima pročitate političko stajalište, onda je sigurno da možete samo iščitati da smo mi za zakon. Jer na kraju i jeste ono i krenuli smo s inicijativom, ali da smo ga mi mogli u svojoj režiji Mosta nezavisnih lista isproducirati, da nije došlo do promjene i u Ministarstvu poljoprivrede i na kraju izbacivanje iz Vlade, sigurno ne bi morali ovakve primjedbe uopće iznositi pred vas. Ono što je sporno, da li je do sada, neki poljoprivredni proizvođač, ako je imao određeni nedostatak koji vi ovdje sve navodite, bio loš? Ja tvrdim nije. Vi tvrdite jeste i treba ga kazniti. Treba mu nametnuti radi jednoga dijela naziva, radi jednoga resursa koji nije upisao, radi sitnica koje su vama bitne, treba ga kazniti od koliko 1500 do 15000 kn. Svaka čast. Upravo je to, znači da je kažnjavanje u takvim, da kažemo, jako bitnim situacijama je primjereno. Da li stvarno ako netko nije nešto upisao dal to vrijedi 1500 minimalno ili tko zna koliko će mu biti razrezano. Da li je to primjereno? Da li je bitno? Ne. Stajalište je moraš se pokoriti, moraš se prilagoditi, ima točno kako te mi očekujemo da budeš i ja se nadam samo da procjena učinka ovoga ako uspijete to progurati na ovaj način će biti vrlo brza i znači će niste uspjeli. Ja moram reći direktno radi toga što ne namećete, radi toga što ne namećete zapravo odredbe kojima biste podigli konkurentnost. Ja mogu pozdraviti odredbe u ovom zakonu koje su stvarno dobre. Odnose se na rad članova šire obitelji. Ministar je tu bolje napravio opis obitelji, nego što je ministrica Murganić u svom obiteljskom zakonu. I naravno da nam se to događa u stvarnosti. S ovim pomažemo i pozdravljamo to. Znači nismo protiv toga. I oko ovrha, pozdravljamo isto tako da obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, može funkcionirati, jer do sada što je u nekom trgovačkom društvu i postupku stečaja, se znalo da mora nastojati djelovati, zaštićeno je bilo trgovačko društvo. Sada i ovdje, znači izjednačavamo obiteljsko gospodarstvo s trgovačkim društvom. Evo, pa makar i na taj način, ono koji je, to je jedino što sam našao iz pozitivnim prinosima iz Ovršnog zakona i Zakona o obrtima odredbe, koje su vezane za to. I pozdravljam i to. Znači, nismo mi rekli, niti jednom riječju, protiv smo i ovoga zakon i onoga što je cilj zakona, nego aj mi objasnite, kako će npr. obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, kad ga ovako ustrojite biti bolji kandidat za prijavu na fondove EU? Što je točno kod njega to kvalitetnije? Jer se do sada nije mogao neki OPG prijaviti negdje? Ja mislim da je na svima natječajima iz mjera ruralnog razvoja, gdje je navedeno bilo obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo kao prihvatljivi prijavitelj, se uredno moglo prijaviti. I tu ne vidim ja niti jednu prepreku niti prostor da mi sad mi trebamo nešto promijeniti, jer ovako je bio prihvatljiv. Ali, mogli bismo razgovarati o tome, zašto npr. na nekim mjerama poljoprivredna gospodarstva, ne mogu, npr. iz Slavonije, Baranje, Srijema, gdje je projekt Slavonije, Baranje, Srijema, toliko navikan, ne mogu proći u onoj mjeri kao iz drugih područja RH. Radi toga što sustav bodovanja koji nema veze sa ustrojem obiteljskim poljoprivrednim gospodarstava je tako napravljen. Prema tome nemojmo prebacivati teze iz jednoga modela u ovaj zakon, nego mijenjajmo da olakšamo ljudima, da olakšamo, da li je to 160000 njih, ili stvarno treba vidjeti da li neki zloupotrebljavaju. Međutim, sigurno nije 60000. I ja znam što će biti s ovim, provesti ove mjere, smanjiti broj poljoprivrednih gospodarstava, prebaciti ih u trgovačka društva, da bi onda nakon 2, 3 godine, mogla Vlada reći, evo vidite povećana je učinkovitost. Jer naravno da troškovi s kojima mala poljoprivredna gospodarstva se nose, ne mogu se uspoređivati sa velikim sustavima i oni imaju jednostavno tu deficit. Umjesto da im pomažemo, mi zapravo prebacujemo njihovu imovinu, njihovu zemlju, njihove resurse, nekome tko može učinkovitije i jasno je da je to tako, tog svi su svjesni međutim nema ni financijske snage niti moći, možda niti vremena u svom životu sa se tome prilagođava nego želi samo da osigura dostatan dohodak za sebe, za članove svoje obitelji i da živi. Prema tome idemo sad u prvo čitanje, ja ću zamoliti samo da i Ministarstvo poljoprivrede i cijela vladajuća garnitura prihvati da je ovo bilo jedno pozitivno nastojanje MOST-a nezavisnih lista da ukaže na stvarne probleme koji mogu nastati, da ne bude tu ljutnje ili prozivke da je MOST protiv. To nitko od MOST-a nije nikada rekao i definitivno to ne stoji. Samo želimo da imamo kvalitetan zakon koji će stvarno omogućiti svakom poljoprivrednom gospodarstvu svojim radom da ostvaruje dohodak. Pa samo pročitajte sadržajno unutra što je. Definira se ostvaruje dobit ili dohodak, OPG ostvaruje prihod tek kada dođe završni račun onda znamo da li je bilo pozitivno, negativno, u koju kategoriju pripada, ali nemojmo onemogućiti da netko ostvaruje pa i onaj najmanji i onaj koji ima najmanje resursa, bilo koji prihod iz poljoprivredne proizvodnje, da ne bi na kraju se to obilo da ova zemlja koju cijelo vrijeme pričamo da nije stavljena u pogon, da na kraju se počne povećavati jer netko tko ne bude obrađivao vjerojatno će ga onda ako i taj resurs nisi obrađivao kao OPG, ako nisi prebacio na nekoga svoga, ako je zapušteno, onda ćemo te opet kazniti. Razumijete što mi? Mi stalno se bavimo samo kažnjavanjem i ustrojavanjem da budu onakvi kakvi zakonodavac hoće a ne puštamo poduzetničke slobode, ne omogućavamo svima tko god poželi bavite se, ne samo poljoprivrednom nego bilo kojom drugom proizvodnjom. Prema tome, s obzirom na brojne primjedbe koje smo imali na ovo, mi ćemo donijeti odluku o tome da li uopće ovaj zakon kao takav u svom prijedlogu ima potencijal da se izmijeni. Iz vaše replike ću zapravo čuti ja i moje kolege da li uopće vi smatrate da treba ikoga saslušati ili je ovo ad acta, donesen zakon koji je kao takav najbolji na svijetu, ali ja molim onda preuzmite apsolutnu odgovornost za sve njegove učinke. Hvala lijepa.
Hvala zastupniku Tomislavu Paneniću. Na njegovo izlaganje u ime kluba imamo 7 replika. Prva replika je uvaženi kolega Križanić Josip, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Drago mi je kolega Panenić da sam iz vašeg izlaganja danas shvatio da vi niste protiv zakona mada ste iz svih dosadašnjih vaših istupa ste govorili da zakon ne valja ništa i sve što ste do sada tu govorili išlo je u tom smjeru. Na odboru ste bili suzdržani, sad ste rekli da ćete vidjeti na koji način ćete uopće raspravljati o zakonu, dal' je on uopće materija koja je prihvatljiva za raspravu. a onda idete govoriti o nekim stvarima o kojima ste kontradiktorni. Nositelj mora biti poslovno sposobna osoba, pa di je tu problem? Pa taj nositelj je odgovorna osoba, taj nositelj odgovara i svojom imovinom za posao koji radi. OPG može imati 500 milijuna kuna prihod. Znači vas ne muči to što taj OPG radi i sa protustrankama, pa da vam napravi 50 milijuna kuna štetu nekomu, nema veze, nositelj OPG-a je osoba koja nije poslovno sposobna, njega nikoga ne može tužiti. Ja to ne mogu zamisliti da vi uopće na takav način diskutirate. Sve je sporno samo nije sporno kad se ne štite interesi i protustranke tog OPG-a. Kao da vi niste došli iz gospodarstva, kao da niste bili ministar gospodarstva, uopće ne mogu zamisliti da na takav način raspravljate. Tko bi onda se mogao naplatiti od takvog OPG-a ako je nositelj gospodarstva koji je odgovorna osoba, osoba koja nije poslovno sposobna? Koliko bi tek onda propalo OPG-ova ako bi nositelji gospodarstva, pa nek' bude rekli ste rehabilitacija, da, super, ali nek' ne bude to nositelj gospodarstva, nek' to bude član OPG-a koji će se rehabilitirati na takav način da radi na gospodarstvu.
Hvala vam. Odgovor na repliku, izvolite, gospodine Panenić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Poštovani kolega Križanić, jeste kad zamislili možda hrvatskoga branitelja koji je ostao sam u svojoj kući, obrađuje jedan hektar vinograda, znači on je obveznik ovoga zakona, ima ograničenu poslovnu sposobnost. Zabranimo mu da se uopće bavi ičim. Znači nema potrebe da se čovjek rehabilitira radi toga što je sud rekao ima ograničenu, znali on 50 milijuna kuna, ja ne znam kako možete iz jednog hektara, vjerojatno će prije biti na 0 ili nekom problematičnom području uopće funkcioniranja, 50 milijuna kuna neće doći, ali ja govorim samo, nemojte postavit se tako rigidno. Nisu svi 50 milijuna, ima puno njih koji stvarni jedini da kažemo sadržaj svog života nalaze u tome radu, u tome da sudjeluju u zajednici, da ih zajednica prepoznaje, da na kraju Ministarstvo poljoprivrede zna da postoje kao takve, zašto ih treba zabraniti? Možda vi dolazite iz područja gdje nema, kod mene ima ih bezbroj takvih, jednostavno ima ljudi koji se našli u svemu tome, nastradali, što sad trebamo, sve njih poslati u mirovinu? Oni žele samo svojim radom da doprinose prihodu svome i svojoj obitelji. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeća replika, Ivana Ninčević-Lesandrić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Panenić, dobro ste ovo naglasili u svom izlaganju da se krivo interpretira kad mi kao zakonodavno tijelo pročitamo zakon, popišemo sve one stvari koje su loše i nisu dobre za naše OPG-ove, kritiziramo ih i najbitnije za njih dajemo rješenja, argumentirano objašnjavamo što je to što trebamo promijeniti. A onda netko kaže da smo mi protiv sveukupnog donošenja zakona. Pa možda je jednostavno problem što ljudi nisu navikli da se zakon kritizira i da se na njega daju konkretna rješenja. Pa evo hajmo uzet najbanalniji primjer. Člankom 49. definiraju se novčane kazne u iznosu od 1500 do 15000 kuna za prekršaj nositelja OPG-a. Nigdje se ne predviđa prekršajna sankcija putem upozorenja, nego automatski novčana kazna do 15000 kuna. I sad kad kažemo da to nije dobro, da treba uvesti institut upozorenja, da taj korisnik OPG-a mora imati način kako da ga se upozori prije nego što dobije kaznu 15000 kuna, onda to nije dobro. Pa evo, ja ću vam dat primjer hajmo uzet jednog mladog poljoprivrednika koji po prvi puta otvara OPG i koji nije upoznat sa svim odredbama pravilnicima, ne znam ni ja čime sve i čovjek fali. I vi ćete njemu naplatiti 15000 kuna. Pa vi niste zdravi! Umjesto da mu dođete i kažete, falili ste to i to, promijenite, imate tjedan dana, mjesec, pet mjeseci, koliko god vi odredite, dajte mu poticaj da radi. Vi bi ga ubili odmah u pojam 15000 kuna zatvori, hajde doma. Super! Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite kolega Panenić.
Hvala kolegice Ninčević. Pa evo kao i ministar gospodarstva predložio sam izmjenu Zakona o inspekcijama, tržnim inspekcijama koje je i Klub zastupnika HDZ-a tada podržao gdje smo uveli institut upravo upozorenja, da inspektor koji dođe u određenu tvrtku ukoliko je to opsegom manji prekršaj, znači nije ključan, nije toliko bitan može izdati upozorenje. Što ima sporno u tome ako kažemo i ovdje, nemojte odmah pristupiti kao kažnjavanju kada možete isto tako ako netko nije promijenio tablu pa mu kažete evo imate 15 dana, promijenite tu tablu. Da li je nešto sporno? Meni je sporno da će doći taj netko pa će reći evo ne mogu manje od 1500 kuna da vas sankcioniram. Koliko košta jedna tabla? 50, 60 kuna. Ne vi ćete nametnuti kaznu od 1500 kuna. Ja govorim samo o tome koliko može nekada to biti banalno i da se riješi i da se ljudi prilagode i da puno toga što je ovdje, ima jako puno odredbi, puno će biti potreba za prilagođavanjem ali mi njima ne ostavljamo prostor. Mi ih odmah sankcioniramo i nećemo nikada naprijed se pomjeriti ako cijelo vrijeme razmišljamo samo kao država, kao zakonodavac koji ako nas ne slušate automatski ste kažnjeni. A to nitko ne pita da li je netko imao priliku to čuti. Mi govorimo onih potencijalno 160 tisuća, govorim oni koji su, zapravo oni koji su preko 3000 ESOA i govorimo o onima koji su u sustavu dohotka, jer oni su obavezni. Znači tko god od njih omane, ja vjerujem da će istih kazni biti jedno dobro punjenje državnog proračuna. Ili ono što će biti najgore imamo propisano, plašimo ljude, ali srećom pa nemamo inspektora koji će to provesti. To se događa. Ali evo iz toga svega je bilo jedna ovdje u raspravi. Neću dalje.
Hvala. Sljedeća je replika kolega Hajduković, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Panenić, mogu se sa vama složiti kada govorite o tome da možda neki nisu navikli da je oporba konstruktivna i naravno da kritika koju mi upućujemo zakonskim prijedlozima koji dolaze u ovaj Dom je s ciljem da imamo što bolji prijedlog zakona u konačnici. Ali moram se tu nadovezati i reći, klub SDP-a je predlagao čitav niz zakona, zakonskih prijedloga i dobar dio njih je odbio znate s kojim obrazloženjem. Ministarstvo radi na identičnom zakonu, mi ćemo ga donijeti, poslati u proceduru i ovaj ne prihvaćamo. Pa da li je bitno tko je napisao zakon ako je zakon dobar? Pa mislim da ne. Složit ćemo se sigurno da je ovo izuzetno važan zakon i za našu regiju iz koje dolazimo Slavoniju i za naše OPG-ovce poljoprivrednike. Ministra nema. Ako ste primijetili ministar baš ne voli dolaziti u Sabor, jer bi ga možda mogli pitati neka teška pitanja kako se gospodari državnom imovinom. Evo da ja vas pitam, vi ste bili ministar. Da li se moglo desiti da u nekoj državnoj tvrtki promijenite Nadzorni odbor ili upravu, a da onda dva tjedna to niste u stanju upisati u sudski registar. To je aljkavost, nebriga, to je katastrofa. A govorimo o jednoj državnoj tvrtci koja je strateška za Republiku Hrvatsku. Iz Ministarstva poljoprivrede stalno dobivamo, ja bih se usudio reći pa i krive informacije. Kada smo imali Zakon o lovstvu rasprave na odboru vi se vjerujem toga sjećate, upozoravali smo na one odštetne dijelove koji propisuju odštetu, dakle koja lovačka društva moraju plaćati. Ministarstvo nam je obećalo. Državna tajnica je tada rekla to ćemo riješiti novim prijedlogom zakona koji je išao u e-savjetovanje. Od toga nema ništa. Strategija razvoja poljoprivrede nema ništa. Ovo je, ja sam rekao ja sam oprezno optimističan oko ovog zakona. Po meni ovo ima potencijala da bude dobar zakon. Vidjet ćemo kakav će biti u drugom čitanju, a naša je obaveza da ovdje iznesemo sve prijedloge kako bi to zaista i bio.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Panenić.
Hvala lijepa poštovani kolega Hajduković. Ja sam ovdje u ovoj raspravi već, poteklo je znači iz opozicije čuo jedan prijedlog. Na kraju je evo kolega Križanić prihvatio tu ideju oko rada studenata. Zamislite samo da, svi se mi ovdje usuglasimo, idemo zajednički donijet prijedlog, da naši studenti ako žele početi svoje poduzetničke vode, redovni studenti mogu osnovati trgovačko društvo, mogu se bavit sa IT sektorom što je evo stvarno u Osijeku odakle dolazite vrlo napredno, da se mogu baviti pa isto tako i poljoprivrednom proizvodnjom i da nitko neće reći ali ne, ne, ne vi ne možete više biti redovni student nego morate se tu prijaviti po toj osnovi, pa onda ćete izvanredno. Znači, mi ubijamo poduzetničku aktivnost kod najmlađih koji možda imaju najviše elana, nisu zatrovani upravo ovakvim raspravama gdje rigidna pozicija ne želi prihvatiti niti jednu konstruktivnu kritiku. Hajmo dati taj prijedlog, možemo i zajedno. Evo svi smo ovdje, jel' tako? Bio je kolega Križanić. Ja sam za to, vi ste za to i ostali klubovi koji su prisutni. Mislim da nema nitko protiv da naši najmlađi mogu početi djelovati. Evo ja predlažem da napravimo jednu radnu skupinu, iznesimo te zakone i zajedno ih usvojimo. Tu sigurno neće se naći niti jedan jedini zastupnik. Ili da kažemo ne, ako mi to krenemo predlagati kažem ali oni pripremaju isti takav prijedlog. Pa nadam se da iz ovoga ako ćemo mi krenuti da će vrlo brzo i oni potrčati pa će napraviti taj prijedlog zakona i da ćemo riješiti makar jednu poduzetničku inicijativu, dakle oblik jedne poduzetničke inicijative za kojim jedan dio naših građana vapi a to su studenti koji žele i redovno studirati i početi svoju poduzetničku aktivnost. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala, potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Panenić, slažem se s vama. Možda je problem u tome, ne samo u tome što ovaj zakon, prijedlog zakona donosi možda je problem i u onome što on ne donosi. Naime, istina je da piše da, kada govorimo o cilju ovoga zakona navodi se da treba definirati obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo kao prepoznatljiv i prihvaćen organizacijski oblik poljoprivrednika u kojem se obavljaju gospodarske djelatnosti. I naglasak ovog zakona čini mi se da je u tom smjeru da OPG definira, da kažemo ovako na tržištu prepoznatljivim kao oblik gospodarske djelatnosti koji je različit od društva ograničene odgovornosti ili obrta. S druge strane ono što meni smeta, što se u tom obiteljskom prijedlogu, Obiteljskog zakona zanemaruje ove druga dimenzija a to je ovaj tradicijski oblik bavljenja poljoprivredom ili da kažem to još slikovitije opstojnost hrvatskog sela. O tome bi trebao Zakon o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima se baviti. Kada sam spominjao i u prošloj replici članak 28. u kojem kaže da samo jedan član kućanstva može osnovati OPG onda se time zadire i u Zakon o nasljeđivanju. Znate istraživanja su ne samo kod nas, u Europskoj uniji su vršena. Jako malo ljudi dok su živi za života još misle o postocima nasljeđivanja. Ljudi se teško emotivno odriču od onoga što su gradili godinama. A to je smisao obiteljskog gospodarstva, tradicija i sve ono što je do sada rađeno da se prenosi na nove generacije. Da evo, pitanja ja sada vama konkretno postavim, vi kažete imate i vi OPG, koji je zapravo motiv, koji bi bio ključan motiv poljoprivrednika, mladog poljoprivrednika da se on odluči da osnuje obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo umjesto obrta ili društva ograničene odgovornosti. U ovom prijedlogu zakona ja ne vidim taj ključan moment što bi bio, njegova motivacija da ide prema obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Žagar, naravno da motivacija, evo i moja motivacija bi bila puno jednostavnija kada bi rekao sjedimo ovdje u Hrvatskom saboru, primam solidnu plaću za hrvatske prilike i nema potrebe da kada dođem kući odem u vinograd i tamo se patim i znojim i na kraju financijski ne ostvarim nikakav zapravo poseban rezultat jer … [[Govornik se ne razumije.]] jednostavno presitno je to. Ali što bih trebao? Ja da odustanem sada tamo, taj vinograd bi trebao izvaditi. Jer kod mene nema drugih koji se bave s time, nema netko tko će to preuzeti, znači najlakše je to povadi van iz operativnog programa. Evo pratimo sada, znači sva ta ograničenja zapravo i što smo do sada poduzimali, nismo dali potporu operativnim programima koji su bili u poljoprivredi, operativni programima proizvodnje mlijeka, voćarstva, povrtlarstva nego mi jednostavno to kao da smo zaboravili. Sve to treba povaditi. Znači vade jednostavno ljudi nasade u koje se puno uložilo i Hrvatska država i truda i rada tih ljudi radi toga što treba nametnuti jedno ograničenje. Ja ne vidim sebe da trebam biti ograničen, plaćam uredno sva svoja davanja i poreze i doprinose i uplaćujem mirovinsko, zdravstveno sa osnove druge djelatnosti. I što je problem ako mi ispoštivamo sve obaveze. Da nas onda nekako treba opet malo oblikovati jer žele da, ne znam ja bih trebao otvoriti onda vjerojatno trgovačko društvo. Ne vidim zbog čega. … [[Upadica se ne čuje.]] Mogu, nije sporno da ne mogu, zatvorimo OPG, otvorimo trgovačko društvo. I tko je sretan? Samo statistika će biti da možda manje OPG-a pa su ostali samo oni koji su najsposobniji i onda će rezultat biti evo naša obiteljska gospodarstva u jedinici površine su najučinkovitija u Europi. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća je replika kolegica Dragica Roščić, izvolite.
Potpredsjedniče zahvaljujem. Kolega Panenić, znači kada ste vi počeli raspravljati u ime kluba bilo mi je jako drago jer kada raspravljamo o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima važno je da je netko tu tko zna propise iz gospodarstva. To je nužno jer te stvari se brkaju na terenu. U Istri isti tren nakon 3 vaše rečenice ovdje je 3, 4 ljudi oko mene pitalo je li ovaj gospodin bio ministar gospodarstva. I mislim da ne smijemo raditi pomutnju kada govorimo o bavljenju gospodarskom djelatnosti fizičke i pravne osobe i pomutnju između OPG-a i PG-a. PG može biti i fizička osoba kao obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, može biti i obrt a može biti i pravna osoba kao firma. I ovdje se stalno radi problem. Vi ćete možda sada reći da ste vi to znali ali niste tako objašnjavali i vaši članovi i svi ostali ne znaju koja je razlika. I važno je naglasiti da kada govorite o odgovaranju svojom imovinom da upravo ovaj zakon donosi ograničenja kada se ide recimo ovrhama na nužnu imovinu ili onu kojom se jedino ostvaruje prihod. Ako je djelatnost recimo na tom zemljištu glavni izvor prihoda. Također rekli ste da ovdje nema ministra. Meni bi bilo isto jako drago da ministar ima vremena s nama sjediti. Ali s druge strane mi smo imali jedan drugi problem prošlu godinu. Ovaj zakon ispred HDZ-a je dan prošlom ministru i mogao ga je sam doraditi i donijeti pred nas. Ali problem je bio što nismo imali zakona a ne ministara. Znači nismo imali Zakon o poljoprivrednom gospodarstvu, o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, nismo imali Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je bio spreman. A znate koliko on donosi? Mi smo jučer imali dva prijedloga zakona koji su temelj i koji su trebali prije programiranja biti doneseni da provodimo europske fondove. Tako je i ovaj zakon, vi sami dobro znate koliko nas koči nedefiniranje ovih stvari u provođenju mjera ruralnog razvoja jer ste radili to isto kao ja. I znate da je ovo temelj i da se sa ovime trebalo itekako požuriti. A ja ne shvaćam, ako vi kažete rečenicu „maske su pale, ovo je pogodovanje trgovačkim društvima“, zašto vi podržavate ovaj zakon?
Hvala, hvala. Odgovor na repliku, kolega Paneniću izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Roščić, ja cijelo vrijeme jesam govorio o OPG-ima i upozoravao da intencije koje Ministarstvo poljoprivrede i koje vi podržavate prevlače OPG-e upravo u to što vi nazivate, ne što nazivate to je poljoprivredno gospodarstvo gdje nije samo obiteljska nego i trgovačka društva i svi oblici pod kojima se posvoje. I tu se slažemo, ja nisam točno ni razumio što ste htjeli baš onako detaljno reći, vjerojatno sam po toj konstelaciji ispao malo glup u nečemu, a da ne razumijem što je poljoprivredno gospodarstvo, evo moram vas razuvjeriti znam jako dobro što je poljoprivredno gospodarstvo i što je OPG i radi toga zašto postoji upisnik poljoprivrednih gospodarstva, sada se radi registar OPG-a i možemo u detalje o tome govoriti. Nego samo govorim ne želimo imati takve stege oko OPG-a oko kojeg se mora sve oblikovati, da sve mora biti do detalja jel onda to više nije tradicija onda smo to postavili kao trgovačkog subjekta sa svim ograničenjima. Ja bi rekao čak neka su i veća nego da imaš društvo sa ograničenom odgovornošću. Znači lakše će biti sada nekom zatvoriti OPG otvoriti d.o.o. i reći članovi moje obitelji po tome više neće biti odgovorni za koje obaveze. Evo na taj način sigurno se to može postaviti, ali upravo upozoravam nemojmo zatvarati OPG-e i nemojmo ih prevlačiti u poljoprivredna gospodarstva gdje ja to tumačim kao trgovačka društva.
Hvala. Sljedeća replika kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovani kolege, ja vas sam slušao. Naravno da je svakom u ovom domu u interesu da imamo što više OPG-ova da se što više ljudi zapošljavaju. Ali samo neka konkretna pitanja, pri izgradnji ovoga zakona jel napravljena analiza tržišta, dostupnosti tržišta, kontrola kvalitete itd., jer naravno država će tražiti svoje na kraju. Ja sam slušao vašu kolegicu ovdje, Hrvati imaju parazitski odnos prema državi. Država mora živjeti od nečega, ako investira imate ono što ste uložili i koliko ćete natrag dobiti. To mi nije jasno još po tom pitanju ta studija jel to napravljeno, to je pitanje više za kolege nego za vas, to možda ne znate. Ovako, kako je moguće da 30 godina nakon pada Berlinskog zida da se neko može u modernoj Europi prepisat ne čestice, druge čestice. Imamo tako stotine slučajeva kneza drpislava, meni dolaze svakodnevno taj Odbor za pritužbe itd. to je vani nezamislivo, ja mislim to možda razumiju ovi koji su do nedavno zvali seljake kulaci, tu sjede neki ovdje, još je u žargonu to postoji, državno zemljište, fiktivne tvrtke, nepostojeće usluge itd. sve što mi radimo ovdje nema nikakvog smisla ako ne postoji sustav nadzora, to se zove checks and balances i plan implementacije. Ja se kao Bogu molim za gospodinu Tolušića tamo da on uvede ono što je govorio da ljudi imaju prave projekti i da se prati svaka radna zadaća u toku. Spomenuo sam da sam gledao za neke OPG-ove vidimo dolaze poljoprivrednici, blokiraju ceste u Zagrebu, ima traktor 200 milijuna eura, a nije ništa uložio u poljoprivredu nego sebi izgradio kuću i uzgajao nekakve fiktivnu stoku tamo divlje konje koji trče tamo. Mi još nemamo izgrađen sustav. Na kraju to bi rekao i npr. kako se troši naš novac? Šta je sa 200 milijuna eura …
Hvala. Vrijeme vam je isteklo. Odgovor na repliku kolega Panenić.
Evo poštovani kolega Glasnović. Pa početku ste zapravo otvorili jedno ključno pitanje, a to je što smo mi kao država učinili i pomogli da distribucijski lanci kojima bi se proizvodi OPG-a našli na tržištu i da oni imaju apsolutno otvoren pristup u kome mogu jasno prodavati svoje proizvode. Nažalost sada moramo donositi poseban zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi iz čega? Zapravo iz razloga to evo ja mislim da ćemo svi podržati taj zakon da je to jasno, upravo iz razloga što su najviše ta mala OPG-a bila prevarena, zakinuta, oštećena u svim tim makinacijama. Pa na kraju kada se rješavalo pitanje sada oko Agrokora koga se išlo najviše zaštiti u toj …? OPG-e i to je dobro i dobro da se išlo isplatiti upravo njih jel oni ne bi mogli opstati u onome što trgovačka društva mogu, a to je u tom postupku ili predstečajne ili kroz ovaj zakon o rješavanju problema Agrokora koji je donesen. Prema tome, tu se moramo koncentrirati. To što će OPG biti ustrojenije manje ili više ne znači da će biti tržišno uspješno. Jučer sam dao primjedbe isto na Zakon o proračunu za 2018. gdje oko nacionalnih veletržnica, zapravo cijeli sustav nacionalnih i regionalnih veletržnica nije funkcionalan, ne osigurava da mala OPG-i mogu se pojaviti bezbrižno prodavati. Vidimo cijeli niz ograničenja koje oni imaju. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I zadnja replika kolega Ivan Šipić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Panenić, koliko je svima poznato ne postoji odredba koja propisuje da svi objekti OPG-a moraju biti legalizirani. Međutim, ukoliko se misli na odredbu koja se odnosi na obavljanje pojedine dopunske djelatnosti ukazujemo da je takva odredba važeća i prema do sada važećim propisima koji se primjenjuju na dopunske djelatnosti na OPG-u. Ne bi bilo uredu i narušena bi bila konkurentnost ukoliko bi nekom OPG-u omogućili da radi u nelegalnom i ne uvjetnom objektu onu djelatnost za koju prostor, oprema i sredstva koja su potrebna za obavljanje te gospodarske djelatnosti i poljoprivrede moraju zadovoljavati minimalne tehničke uvjete i ostale uvjete koje se odnose na obavljanje te djelatnosti. Zakon kaže kako OPG može samo pojedine gospodarske djelatnosti poljoprivrede obavljati u stambenim ili radnim prostorijama kojima raspolaže OPG. Međutim, općeniti uvjeti legalizacije objekata se temelje na nacionalnom zakonodavstvu koji proizlaze iz područja graditeljstva i ne može se Zakonom o OPG-u pojedine osobe ili skupine poduzetnika osloboditi od njihove primjene. Naravno, vi ste ovdje rekli u jednom trenutku da ovaj zakon je najpametniji i najbolji ili je, ili nije. Naravno da nije ni najbolji, ni najpametniji međutim je sigurno jedan iskorak jer vjerujem da je rađen i pripreman bar za ovo prvo čitanje u suglasju struke i terena, a to je najvažnije što u ovom prvom koraku nam treba struka i teren. Vaše izlaganje je bilo solidno, ali složit ću se i na momente malo i kontradiktorno s obzirom na vaše iskustvo. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Panenić.
Poštovani kolega, malo da razlikujemo pojmovno. Znači ukoliko želite da u objektu u kome živite, u kojem su vam objekti da se upišete, da upišete taj objekt kao resurs, a obavezni ste jer vam je sjedište, jedino sjedište. Taj objekt mora biti riješen, a sada kako će biti riješeno ako nije, mislim kako će nego upisati ako nije legaliziran ako nema riješene imovinsko-pravne odnose ne možete upisati, nemate sjedište, ne možete biti OPG. Mislim da evo, pojasnio sam onako kratko kako to izgleda. Prema tome, nemojmo inzistirati da netko tko ima prebivalište, ako u Ministarstvu unutarnjih poslova priznalo prebivalište na toj adresi da mu Ministarstvo poljoprivrede ne dopušta da se bavi poljoprivrednom djelatnošću. Mislim malo je to. Oko ovoga za dopunske djelatnosti stoje minimalno tehnički uvjeti, međutim objekt u kome se obavlja djelatnost na način kako je ovo složeno mora s vremena na vrijeme proći određene periodičke preglede. Jer ako dolazi inspektor, znači morate imati pregled. Ako imate električnu instalaciju treba sve što je bilo dostatno za jedno obiteljsko gospodarstvo, treba sve promijeniti da bi inspektor mogao utvrditi da to odgovara svim standardima. Znači, promijenimo. Instalacije moraju biti unesene. Slažemo se da je to unapređenje, ali uzmite u obzir koliko imamo poljoprivrednih gospodarstava koji nemaju. Većina od ovih. Znači svi oni moraju ući u brojne investicije. Do sada su s tim živjeli, nekako izlazili na kraj. Što ćemo sada? Sve njih natjerati da, morate. Ili na primjer ostavili ste sa strane određenu količinu ječma ili nečeg za prehranu stoke i onda kaže inspektor a ne, ne, ono. Vi od sad morate imati skladišni prostor. Da biste mogli to mora udovoljavati. Ja govorim, znači ne o minimalnim tehničkim uvjetima, nego o uvjetima za obavljanje gospodarske djelatnosti koju će vam netko nadzirati. Hvala.
Hvala. Nastavljamo sa klubovima zastupnika. Sljedeći je kolega Branko Hrg ispred Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Donošenje Zakona o OPG-ima definitivno je nužno i jednostavno jedino što si možemo sami sebi reći kao najveću kritiku gdje smo bili do sada da se Zakon o OPG-ima nije donio na vrijeme, jer da se je donio na vrijeme sigurno je da bi danas stanje u hrvatskoj poljoprivredi bilo znatno drugačije i po onom dijelu raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem, naravno i po samoj proizvodnji koja bi se održavala i organizirala na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. Iz tih razloga prvenstveno klub Hrvatske demokršćanske stranke, Hrvatsko socijalno-liberalne stranke HDSSB-a podržava donošenje ovog zakona. Naravno kao što je već ovdje rečeno u raspravama i replikama do sada da je ovo prvi puta da se ovakav zakon donosi, da će sigurno ovaj zakon trebati i neke dorade u tijeku njegovog provođenja, ali to je sve normalno i korak prema donošenju ovog zakona sigurno je dobar. Slušam rasprave danas ovdje i naravno da kad govorimo o poljoprivredi, o selu, o OPG-ima uvijek to izaziva određenu raspravu u Hrvatskom saboru koja često puta malo odlazi u sasvim druge neke interesne sfere iz čisto nekih i političkih razloga. Ali ja ću reći ovdje ne da bih pohvalio sadašnji sastav Ministarstva poljoprivrede, nego da samo iznesem činjenicu. U roku nekih šest mjeseci ovog sastava Ministarstva poljoprivrede pred nama se na klupama u Hrvatskom saboru našao Zakon o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. Znači u tom dijelu 6 mjeseci govorim. U tom dijelu nemamo što prigovarati. Napravljen je zakon, on je tu. Čini mi se da će on biti u krajnjem slučaju prihvaćen sa velikom, velikom većinom ruku u Hrvatskom saboru i drago mi je da većina klubova u stvari se izjašnjava pozitivno i o samom prijedlogu zakona uz neke primjedbe, ali i o tome da ga treba donijet nitko nije rekao nešto drugo nego da treba. E sad. U ovom dijelu kad govorimo o OPG-ima teško je to sve zakonom naravno definirati, razlučiti. Ali stanje na selu, posebno na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima naravno da je jako loše i da ima jako puno problema. Opet s druge strane ima i odličnih primjera i mladih poljoprivrednika i onih koji su u nekoj zreloj dobi koji dobro rade. Mislim da ćemo morat malo se pozabaviti, a to prvenstveno ide na leđa Ministarstvu poljoprivrede, a i Ministarstva financija sa onim OPG-ima koji su u prethodnim vremenima, u prethodnim godinama u onom dijelu motiviranja da idu u razvoj upali u poteškoće i danas su na rubu preživljavanja sa velikim dugovima i teretima, a sa programima koji imaju potencijal razvoja. Znači koji imaju potencijal pravih komercijalnih OPG-a. i tu će biti potrebno definitivno malo jače zarezati, vidjeti što napraviti sa takvim OPG-ima, da li im omogućiti nekim zakonskim prijedlogom ili nekom odlukom da se ti njihovi krediti, ti njihovi dugovi reprogramiraju na duža razdoblja ne samo onih koji su podizali kredite preko HBOR-a nego i koji su podizali kredite preko komercijalnih banaka, naravno uz ocjene struke koja će reći da to gospodarstvo ima potencijal i da se može izvući i da čak do toga da bi trebalo razmišljat o možda jednom dijelu otpisa tog duga kako bi ta gospodarstva nastavila svoj rad i svoje poslovanje. Ciljana skupina, o njoj se ovdje dosta govori, ali definitivno, OPG-e treba gledati kao temelj razvoja poljoprivredne proizvodnje u RH a ne kao socijalnu kategoriju i tu se griješilo svih ovih godina. Izmiješalo se sve i sva. I zato se naravno to koristilo na razno razne načine i danas imamo to što imamo jednim dijelom i zbog toga. I apsolutno sve poticaje, sve ono što se može davati treba usmjeravati apsolutno prema gospodarstvima koje imaju potencijal rasta, koje imaju potencija razvoja poljoprivredne proizvodnje i koja imaju tu razvojnu komponentu. Onaj drugi dio, dopunskih djelatnosti, nešto malo to je i definirano u krajnjem slučaju i mislim da se s time i ne treba puno zamarat ali treba napraviti sve da se i to stimulira i da takva isto gospodarstva opstanu, ostaju, ali prvenstveno cilj moraju biti ona koja se bave isključivo tom poljoprivrednom proizvodnjom. Ono što mene osobno malo ovdje još onako pecka, nisam nigdje mogao uočiti, primijetiti, pa to je možda jedno od sugestija Ministarstvu poljoprivrede, možda ćemo moći dobiti kakav odgovor od prisutnih predstavnika. Morali bi čini mi se nešto malo više definirati, napraviti po pitanju udruživanja tih ljudi, udruživanja OPG-ovaca, stvaranja nekih grupa koje bi mogle na tržištu jače i bolje nastupiti, koje bi se mogle postavljati prema trgovačkim lancima, evo mi ćemo danas raspravljati o Zakonu o nepoštenoj trgovačkoj praksi. To je jedan isto dio problema koji se stalno događa i mislim da je takvo udruživanje prvenstveno bi trebalo usmjereno prema OPG-ima i omogućiti ako je moguće čak i zakonom da se negdje predvidi tako neka mogućnost da se ti OPG-i udružuju i da se posebno stimuliraju i da kao takvi nastupaju na tržištu. Tu je po meni dosta bitno i djelovanje Hrvatske poljoprivredne komore. I reći ču sada ovdje da nisam baš zadovoljan činjenicom, čini mi se da u projekcijama proračuna za 2019. i 2020. godinu, čini mi se da nije baš jasno definirano kako će Hrvatska poljoprivredna komora funkcionirati. Nije definiran nikakav poseban iznos koji bi omogućio djelovanje Hrvatske poljoprivredne komore a to je institucija koja bi trebala objedinjavati i zastupati interese OPG-ova. Ono što također želim naglasiti jest činjenica da bi morali smanjiti administraciju, jednostavno smanjiti te papire koje mi namećemo našim zakonskim rješenjima ljudima. O tome je već sad bilo ovdje govora, ja se slažem s onima koji to misle, a milim da nikoga nema tu koji ne bi rekao isto da nam je društvo prebirokratizirano i da u tom djelu stvarno vežemo ruke ljudima, da se ljudi jako teško u tome snalaze. Ukoliko god je to moguće ako je to u bilo kojem djelu moguće i u ovom prijedlogu zakona do drugog čitanja, evo sugestija Ministarstvu poljoprivrede, da se proba razmotriti i smanjiti administracija koju trebaju raditi OPG-i, pojednostaviti ju treba. Ona je naravno uz onaj dio koji je bilo maloprije govoren i oko kazni i oko svega ali svaki zakon ima kaznene odredbe i one su uvijek prisutne, možda u tim kaznenim odredbama bi bilo bitno kategorizirati te OPG-e pa da se zna da neki OPG-i koji ima mali prihod, ne može platiti istu kaznu za prekršaj koji će platiti neki veliki OPG koji ima vele prihode. I ono što mene osobno malo u ovom djelu još ovako zanima i o čemu razmišljam i o čemu sam često puta slušao od ljudi koji su vlasnici OPG-a. Gornja granica OPG-a mislim da netko tko ima 500 hektara zemlje nije OPG-ovac. Neka bude trgovačko društvo. Po meni definitivno to nije to, to više nije onaj dio da se OPG-om bave ljudi koji tamo žive i neka šira obitelj uz neko sezonsko zapošljavanje. OPG čuva život na terenu. OPG nije firma gdje dođu traktori i strojevi, obrade 100 hektara, 200, 300 hektara zemlje i odu 50 kilometara dalje tamo gdje netko živi. OPG je život na selu, obitelj. I kao takvu ju ja gledam i mislim da bi tu morali malo razmotriti još te modele i definitivno odrediti tu gornju granicu, ne možda po prihodnoj strani jer onda stvarno može biti različito se čovjek bavi, različiti su prihodi ali zemlja je temelj na kojem se obavlja poljoprivredna djelatnost, bez zemlje nema poljoprivrede mislim da bi ograničenja količinska zemljišta trebala biti određena u definiciji OPG-a, ako želimo OPG-e. To je po meni tako, kom se slaže slaže, tko ne ne. Ali ono što bih također želio naglasiti, ovdje naravno u zakonu spomenuta Agencija za plaćanje u poljoprivredi koja obavlja poslove, mislim da je premalo naglašena savjetodavna služba, a ona je izuzetno vezana upravo uz OPG-e i OPG-i uz nju. I možda i tu treba razmisliti da se savjetodavna služba čak i ovim zakonom definira kao prateća služba OPG-a gdje bi savjetodavci imenom i prezimenom vodili OPG-e imenom i prezimenom i pratili njegove rezultate i bili stimulirani na kraju krajeva sa dodatkom na plaću ako treba za dobre rezultate OPG-a. Tada bi malo bolje zaokružili tu cijelu cjelinu i vjerojatno potaknuli malo jači i intenzivniji rast OPG-a. Ali ponavljam u tom dijelu i uloge savjetodavne službe je onaj dio odgovora na pitanje kako udruživati te ljude, što im pomoći i kako im pomoći. Pomoći im se može uključivanjem i lokalne samouprave i lokalne i regionalne samouprave, osnivanjem da li nekih inkubatora, agrocentara bilo čega gdje se još OPG-ima pruža logističke potpora, gdje im se pomaže organizirati proizvodnju i gdje im se prvenstveno pomaže tu proizvodnju prodavati i onda bi mogli govoriti i o onoj toliko puta rečenoj izrečenoj misli zelene i plave Hrvatske. Na taj način osnivanjem takvih centara i u Dalmaciji i u kontinentalnom dijelu Hrvatske, povezivanjem tih institucija međusobno tada bi mogli stvoriti uvjete da se u našim hotelima Jadranu nađe i proizvod koji je proizveden u kontinentalnom dijelu Hrvatske od Slavonije pa ovako do središnje Hrvatske. Tada bi postigli taj puni cilj. Ovaj zakon definitivno jest na tragu toga, treba ga podržati, treba pratiti naravno njegovu primjenu, vidjeti njegove efekte, tražiti greške u njemu, nuditi poboljšanja ali prvenstveno sve u cilju i za račun tih ljudi koji će čuvati život na selu, život u čitavoj Hrvatskoj i koji će proizvoditi domaću hranu. Hvala lijepo.
Hvala. Na izlaganje zastupnika Hrga imamo sedam replika. Prva replika je od kolege Ivice Mišića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Hrg, da nismo za ovih 25 godina toliko promašaja napravili u našoj lijepoj državi danas bi vjerojatno imali fantastičnu dobru poljoprivredu. Upravo tamo gdje smo trebali najviše dati i najviše mogućnosti i osvrnut se jer smo to najbolje znali raditi i bili smo dobri u poljoprivredi, međutim evo 25 godina, slažem se što ste rekli malo prije, gdje ste bili do sada. Ja bi se isto složio svi sada vidimo promašaje, nadam se da je ovaj zakon puno volji nego je bio prethodni, da smo ga možda ranije donijeli imali bi vjerojatno bolje poljoprivrednike. Po meni se slažem sa vama da malim OPG-ovcima treba administraciju koliko je god moguće smanjiti i pojednostaviti da ti ljudi mogu sasvim sigurno lakše otvarati i na kraju prikazivati i svoju dobit što se ne slažem da je tri tisuće kuna ako ostvari tri tisuće eura dobiti morate plaćati poreze, to treba malo više povećati. Mi se ne smijemo bojati bogatih poljoprivrednika. Nažalost mi nemamo bogatih poljoprivrednika, imamo bogate pojedince koji su u poljoprivredi ustvari ljude koji su bili podobni, koji su po mom mišljenju dobili neke stvari koje nisu trebali. Svakako da treba udružiti gledati OPG-ovce i gledati i napraviti ili zadruge ili nešto drugo i uvjete staviti svim trgovačkim lancima da moraju određeni postotak naših proizvoda prodavati u svojim trgovinama bar 50%. Mislim da je ovo dobra stvar ali još neke stvari bi se možda u ovom zakonu mogle izmijeniti svakako na mogućnosti, tako inspekcije da ne mogu kazniti poljoprivrednike već prvo opomenu dati.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite kolega Hrg.
Pa vjeruje da što se tiče krenut ću od toga, što se tiče inspekcija i svega ostalog i po onim najavama i intenciji koju ima sada i Vlada da neće inspekcija odmah kažnjavati da će prvo opominjat jer je nešto takovo i planirano. Ali vi ste rekli da je premalo ulagano u poljoprivredu u ovih 25 godina. Ma gledajte, nevjerojatno je da smo mi kao država sa toliko puno proračunskih novaca usmjerenih prema poljoprivredi uspjeli uništiti poljoprivrednu proizvodnju. To je fenomen. To je činjenica. Dva su tu momenta, poticaji one socijalne potpore i državno poljoprivredno zemljište. Tu je praktički sve palo. Tu se je napravilo zlo koje danas svi skupa živimo i to je činjenica. I tu nema alimentacije za nikoga, za nikoga. Ali stvarno je nevjerojatno, sa ogromnim novcima, mi smo uspjeli uništiti poljoprivrednu proizvodnju. To je nešto što valjda bi neki fenomen, koji bi trebao istraživati koji bi tako tu bio. I to je naš problem koji je bio, apsolutno da je OPG prije bio ovako tretiran, da je imao svoj status, da je imao prednosti određene, da se je išlo prema njemu kao čuvaru života. Onda, ne bi do ovoga dolazilo. Nažalost došlo je. Danas, sve to skupa, svi osjećamo to na svojim leđima.
Hvala. Sljedeća je replika, uvaženi kolega Giovanni Sponza. Izvolite.
Poštovani kolega Hrg, u jednom dijelu vaše rasprave, izrekli ste da prilikom dosadašnje rasprave, pojedinci jesu otišli u druge sfere, čime se ne slažem s ovime što ste rekli, ali bih sam ton iz vaše diskusije usmjerio prema onim točkama koje nas trebaju spajati. I složio se s onim, što ste rekli, da definitivno treba smanjiti administraciju, što je zapravo ključ svih dosadašnjih rasprava, koje treba ići u pravcu očekivanja da će doći do poboljšanja teksta konačnog prijedloga zakona i to ponajviše iz razloga što mi u Hrvatskoj imamo previše državnog poljoprivrednog zemljišta koje nije u funkciji. Da nam primarni cilj treba, da svo zemljište stavimo u funkciju. Držim da ste dobro poentirali, ali to je pitanje državničke i strateške političke odluke, da trebamo spojiti plavu i zelenu Hrvatsku i da poduzetnicima treba doista dati mogućnost za rast i razvoj, a to možemo učiniti samo na način, prije svega, ono što ste vi rekli, što ću ponoviti i što je ključ ukloniti administrativne barijere, a isto tako i otkloniti, neke nelogičnosti, koji se spominju u ovom prijedlogu zakona. Na poziciji je sada a osobito predstavnicima ministarstva, ne samo da slušaju, već je puno važnije da čuju što svi mi govorimo iz opozicije, jer su svi rekli, da je ovaj prijedlog zakona bolji nego što je to postojeći, što je važeći, da činimo korak naprijed i ako budu čuli ono što govorimo, tada možemo napraviti jedan zaokret i podići politički standard u ovom Visokom parlamentu.
Hvala. Odgovor na repliku, odgovor na repliku, kolega Hrg.
Hvala lijepo. Pa mislim, imamo često puta vrlo slična razmišljanja, tako i ovaj puta, ali vratiti ću se malo još na ovaj dio, te rečenice, tog povezivanja, mi stvarno tako mala država, a tako smo razjedinjeni, a posebno u ovom dijelu. Dakle, stvarno ako bi se povezala država kao država, koja sada definira dakle, OPG. Ako bi se u to uključila lokalna i regionalna samouprava, ako bi se išlo na prateće službe koje trebaju sve to skupa pratiti, objedinjavati i poboljšavati tu proizvodnju, tada bi taj cilj mogli postići. Tada bi stvarno mogli postići cilj. Vrlo jednostavno u principu, vrlo jednostavno. Ako vi osnujete taj neki agro centar, agro inkubator, distributivni centar, ne znam, kako god hoćete nazvati, negdje u ovom sjevernom dijelu Hrvatske, gdje su OPG-ovci proizvođači i recimo u Istri, od kuda vi dolazite, gdje znamo da treba, za pršute, malo veće svinje, 200 kilaši itd. koji se hrane domaćom hranom u tom dijelu. I ako tamo postoji takav jedan centar isto i postoji ovdje, ta dva centra surađuju. Oni dogovaraju. Oni dogovaraju za te ljude. I odmah smo automatski spriječili te administrativne barijere, sve ostalo, omogućili ljudima da se bave onim s čime se oni znaju baviti, da proizvode i da im to riješimo. I dobar proizvod dobijemo. I onda možemo tako nastupati dalje. To se može napraviti. Možda tu treba neki pilot projekt napraviti. Ali, u svakom slučaju, mislim da bi to trebalo u tom pravcu ići. A OPG je temelj u principu toga. Udruženi OPG-i su grupacija koja može dati taj jedan kvalitetan i u dovoljnoj količini proizvoda.
Hvala. Sljedeća replika, kolega Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani kolega. Evo, ja bi se osvrnuo na vaše stajalište oko udruživanju OPG-a, nadam se samo da vam je jasno, da zapravo udruživanja uvijek malih proizvođača je orijentirano da se zaštite od utjecaja krupnog kapitala. Kad bi se obiteljska poljoprivredna gospodarstva išla udruživati mogu na 2 načina. Jedan je, idu pokrenuti zajednički neki projekt, uložiti neke svoje resurse, tipa osnovati zadrugu, koja bi djelovala u određenom području, gdje svako od njih je premali, pa će zajednički uložiti sredstva. Međutim, po ovome prijedlogu zakona, neće moći. Ne mogu podijeliti svoje resurse, ne mogu 1 hektar svoje zemlje izdvojiti i staviti u zadrugu, jer je izričito navedeno, da ne može biti u 2 poljoprivredna gospodarstva. Znači jednostavno ne mogu imati tamo i vamo. Drugo je, znači tko štiti interese, sami ste naveli, evo sad ćemo imati raspravu o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori, udruživanje je predviđeno da ide kroz proizvođačke organizacije, gdje bi trebalo zastupati i njihove interese i ekonomske interese. Kod Hrvatske poljoprivredne komore, ključna izmjena i sami ste vidjeli u prijedlogu, proračunu, nije da je nešto nejasno, nego je jasno da se uvodi novi namet. Uvesti će se namet iz koje, plaćati će se članarina da bi Poljoprivredna komora mogla funkcionirati i to je jasno iz prijedloga samoga proračuna. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku. Izvolite.
Kolega Panenić, mi se nismo dobro razumjeli u jednom dijelu. Ja nikada ne bi zagovarao udruživanje u neke grupacije, dal su to zadruge, dal su neke druge vrste udruživanja, na način da seljak treba tamo dati svoju zemlju. Ne, protiv takvoga udruživanja sam uvijek. Ja govorim o funkcionalnom povezivanju i organiziranoj proizvodnji na svakom OPG-u, na njegovoj zemlji, a ne da on zemlju daje u neku zadrugu. Taj model je nekad bio i na to ljudi danas najviše u stvari reagiraju jer im je to ostalo u glavi da im je netko uzimao zemlju koja je išla u zadrugu. Poslije je ta zemlja otišla kud i kamo dalje. I u tom dijelu to nije dobro razmišljeno. Znači, vi ste mene možda tu pogrešno shvatili. Ja razmišljam čisto o funkcionalnom povezivanju proizvodnje, a nikako ne u diranju u bilo čiju imovinu. Imovina je, ona ostaje imovina OPG-a, a ja kao OPG-ovac ako sam OPG-ovac se odlučujem udružiti ne znam sa vama, sa nekim drugim. Netko to sve skupa organizira i koordinira i stvaram proizvod, to je bit stvari. Tako da u tom dijelu razjasnimo stvari da ne bi bilo nešto u zraku jer kažem ljudi to sigurno nikada ne bi prihvatili i ne bi im to nikada se smjelo ni nametat ni predlagat. Ako to ljudi žele oni će naći model, pa će si to sami za sebe riješiti. Ali u svakom slučaju ponavljam donošenje Zakona o OPG-u je dobra stvar. Članovi OPG-a, OPG-ovci s kojima sam razgovarao, pitao sam ljude, kažu dobro je, korak je to naprijed. Vidjet ćemo kako će se realizirati, ali u svakom slučaju pozitivno to ocjenjujem.
Hvala. Sljedeća je replika kolega Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrg možemo se složiti u nekim dijelovima, ovo je, donošenje samog zakona možemo pozdraviti kao jedan korak naprijed iako ja sam rekao želim biti oprezno optimističan. No, ono što će biti loše ako na ovom koraku ostanemo. Dakle, treba još čitav niz zakona i propisa promijeniti da bi zapravo mogli konzumirati sve dobre stvari koje donosi ovaj zakon, dakle Zakon o poljoprivredi, Zakon o poljoprivrednom zemljištu, u konačnici i strategiju koju bi trebali donijeti o razvoju poljoprivrede. Dakle, sve se mora pozivati na ovaj zakon, odredbe u ovom zakonu i zato nam je izuzetno bitno da imamo što kvalitetniji prijedlog u drugom čitanju. Ono još što sam htio reći je što mi se ponekada ne sviđa, a o tome je i kolega Panenić govorio, pa i vi, zbog toga bih želio to podcrtati da nekad malo previše normiramo i da tim prenormiranjem znamo gušiti poduzetnički duh. Dakle, ne možemo sve, pogotovo obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo kao što su neke kolege rekle. Ne možemo ga svesti i staviti u jednu ladicu. Svako obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo je specifično na svoj način. Neki se bave poljoprivredom, neki kombiniraju poljoprivredu sa ugostiteljstvom, turizmom itd. itd. Dakle, neke osnovne kosture trebamo postaviti, trebamo ih postaviti prije svega da možemo našim OPG-ovima pomoći, ali ne smijemo se uhvatiti u zamku prenormiranja.
Odgovor na repliku, kolega Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega Hajduković, slažemo se u principu i svi mi na neki način kod donošenja svakoga zakona koji prihvaćamo. Imamo određeni optimizam, imamo uvijek određeni oprez, to je tako normalna stvar jer ni jedan zakon nije takav da bi baš svima došao onako kako treba. Većinom se dogodi, čak i obrnuto na žalost bude drugačije. Ali u svakom slučaju nužno je smanjit administraciju, nužno je pojednostavit administraciju ne samo u ovom dijelu registracije OPG-a i praćenja proizvodnje i svega ostalog. Ma i u ovom dijelu prijava za programe ruralnog razvoja pobogu i tu moramo pojednostaviti administraciju, prekomplicirali smo to, zakomplicirali tako da doslovno je vrlo teško nešto postići i zato i idemo tako sporo, zato nam se to i događa, zato nam stvari ne idu određenom brzinom, ali zato i govorim u onom dijelu pratećih službi i savjetodavne službe, pa i ovog dijela organiziranja, udruživanja, gdje bi u stvari ta logistika pomagala onima koji su na OPG-u da se bave onim prvenstveno poslom koji jest njihov posao, a to je proizvodnja. To je prvenstveno proizvodnja, a na nama je onda da omogućimo i drugim zakonskim prijedlozima kojih eto ima iz resora poljoprivrede u zadnje vrijeme dosta. Ja sam uvjeren da ćemo doći do te strategije konačne, nekakvog okvira i nakon toga napraviti taj drugi korak nakon ovog prvog koraka koji će biti kud i kamo onda neki zamah prema domaćoj poboljšanoj proizvodnji hrane.
Hvala. Sljedeća replika kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Hrg, ja sam doista mislio u prvi tren kada sam čuo da se priprema Zakon o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima da će se odrediti ta maksimalna gornja granica zemljišta koje neko obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo može imati da bi imalo smisla da je ono obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo. Istina je da je u EU 97% poljoprivrednih gospodarstava su obiteljska poljoprivredna gospodarstva gotovo sva. I 69% oni prekrivaju zapravo gotovo 70% poljoprivrednih zemljišta u EU, a kad govorimo o velikim onda i tu malo iznenađuje podatak da najveća gospodarstva, znači ona koja su veća od sto hektara i tu prednjače obiteljska poljoprivredna gospodarstva sa 60% od tih najvećih. E sad šta je tu ključno? Republika Hrvatska mora u ovaj zakon ugradit svoje specifičnosti. Recimo u EU prosjek je 10 ha obiteljskog gospodarstva veličine. Kod nas vidimo prema ovom uvodnom dijelu je to puno manje prosjek i sad se moramo odlučiti u kom smjeru ćemo ići, hoćemo li stvarno ići k tome da povećavamo znači količinu zemljišta i povećamo poljoprivredna gospodarstva, ali bi to onda nužno moglo značiti da će sve manje ljudi moći živjeti od poljoprivrede i na poljoprivredni. A naše selo, naš ruralni prostor odumire. I tu je sad ključ ili izazov. A što se tiče administracije sa vama se potpuno slažem. Administrativne prepreke treba uklanjati, ali postoji još jedna vrsta prepreka, to su tehničke prepreke. Kad smo išli u postupku ulaska u EU mi smo potpisivali i prepisivali razne direktive. Pa evo recimo može se dogoditi, a ovaj zakon to predviđa da prostor koji OPG more imat za svoju djelatnost mora imati određene tehničke uvjete. Pa je netko prepisao iz direktive da skladište krumpira mora imati protupožarnu zaklopku koja košta nekoliko tisuća kuna. Ma nije stvar čak što je ona skupa, nego što je besmislena tamo. A takve stvari ćemo isto ili mora imati ventilator sa atestom, mora imati. I to će staviti pred poljoprivrednike dodatne troškove koji su čak i nepotrebni.
Hvala zastupniku Žagaru, odgovor na repliku kolega Hrg, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Žagar, ja sam u pripremi ove rasprave malo išao istražiti neke papire, pa budući da sam bio dugo vremena prije u HSS-u, tamo je vrlo česta tema u prijašnjim godinama bila selo i poljoprivreda. I jedna od tema tamo 2014. godine je bilo upravo obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo. Izvukao sam van te papire, tada je tim na čelu sa gospodinom Josipom Kraljičkovićem radio na tom programu, izvukao sam te papire iz 2014. godine i dosta stvari ustvari sličnih razmišljanja pronašao i u ovom Prijedlogu zakona o OPG-u. Nisu ograničenja ona, tu ovdje su bila ograničenja itd., ali u principu već tada, u tim raspravama smo se mi na neki način bazirali na tim OPG-ima koji imaju potencijal rasta i praktički usmjeravanja maksimalno prema njima kako bi se razvijala poljoprivredna proizvodnja, proizvodnja hrane. I također smanjenje administracije, omogućavanje preživljavanja onima koji su upali u teškoće. Često puta, često puta na neki način navedeni od državne politike. Sjetimo se i onih … [[Govornik se ne razumije.]] , razno raznih programa, kupnje strojeva, poticajnih i kapitalnih ulaganja, svega drugoga. Znači ljudi su upali u zamke, radile su se krive fizibiliti studija na nerealnim pokazateljima i sada ti ljudi imaju problema. Znači morali bi vidjeti kako njima pomoći, kako na taj način isto rješavati te stvari.
Hvala. Sljedeća replika zastupnik Ivan Kirin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, potpredsjedniče Sabora, poštovani predstavnici ministarstva. Uvaženi zastupniče Hrg, proizvodnja hrane u Hrvatskoj je naravno strateški interes, to je bitno gospodarsko pitanje. Uvozi se cca. 70% poljoprivrednih proizvoda. OPG su temelj poljoprivredne proizvodnje u Hrvatskoj. Spomenuli ste da bi trebalo krenuti prema modelu udruživanja OPG-a radi zajedničke proizvodnje, odnosno funkcionalnog povezivanja, možda korištenja istih strojeva, resursa istih i stupanja na tržištu. Zanima me što vi mislite i vaše mišljenje o tome i o pravu stranih državljana EU da osnivaju OPG u Hrvatskoj i kada.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Hrg. Izvolite.
Poštovani kolega Kirin, pa OPG doživljavam kao mjesto življenja sa prijavom na toj adresi, na tom gruntu. Znači ako netko, neki strani državljanin dođe valjda treba postati državljanin RH, živjeti ovdje i proizvoditi. Ja nikako ne bih zagovarao model po kojem bi zemlju mogli kupovati ljudi ne znam od bilo kojeg dijela svijeta. Nemam ništa protiv nekoga ali zemlja se ne umnožava onda jednostavno ima svoja ograničenja. I apsolutno u moje osobnom sudu OPG kao takav je znači obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, mjesto življenja. I zato je bit što ste i vi sami rekli OPG, ono bi moralo biti temelj poljoprivredne proizvodnje jer je ono kao takovo strateški i temelj očuvanja života u ruralnim dijelovima Hrvatske. O tome je puno puta u ovoj sabornici govoreno. Nažalost, nikada nakon toga nešto u tom pravcu kako treba napravljeno. Nadamo se da će sada stavljanjem OPG-a u zakonske okvire, dobivanjem zakona o OPG-u upravo se tako nešto početi događati i da će taj OPG biti sutra stvarno temelj proizvodnje hrane i ponavljam očuvanja života u obitelji na selu, tamo gdje se proizvodi, tamo se i živi. Zato je on različit od trgovačkih društava.
Hvala. I posljednja replika kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrg, slušajući vašu raspravu htio bih s vama podijeliti neka razmišljanja. Da li je bolje imati neuređeno područje kao što sada imamo i gledati kako odumire hrvatsko selo, kako odumire nekakav tradicionalni način života hrvatskog sela ili je bolje pokušati zakonom to urediti pa ako treba u nekim budućim vremenima i popraviti taj zakon, stvoriti preduvjete da se to selo revitalizira. To je ono što se definitivno postavlja pitanje nakon ovih rasprava. Jer mi očigledno ne želimo raspravljati o biti stvari, želimo raspraviti o biti problema a ne želimo raspravljati o pravima, zapravo o činjenici da je hrvatsko selo prazno nego se prepucavati je li bi to trebalo biti bolje ovako ili onako. Organizacijski oblik je nebitan. Međutim, nek i donesemo ovakav zakon, onda se treba postaviti jedno elementarno pitanje kome taj hrvatski seljak u ovom trenutku može prodati svoj proizvod. To je ključno pitanje. To je ono što je dovelo do odumiranja. Evo, sada je vrijeme kolinja, uzmite sada grad Velika Gorica, ima oko sebe 30-ak i više, 40 sela, s ove 3 općine i 50-ak, vi praktički vrlo teško možete naći svinjokolju i svinju koju bi zaklali. A kraj koji je nekada bio poznat po svinjogojstvu. Hoćemo u Slavoniju, po kojoj cijeni ti seljaci prodaju svinje? Da li mi paralelno sa ovim zakonom trebamo stvoriti infrastrukturu da oni mogu prodati taj proizvod. I mislim da bi mi trebali danas raspravljati o tome da se onome tko predlaže zakon a to je Ministarstvo poljoprivrede pomognemo a ne da ministra čim dirne nečije interese svi napadamo. Zašto? Zato što je on iz vladajuće većine i njega treba napasti. A ne gledamo da je posljedica nečega da želi stvoriti preduvjete da neke tradicionalne hrvatske stvari ponovno ožive. Mislim da na takav način trebamo razgovarati. Ako budemo na takav način razgovarali onda ćemo ovaj zakon donesti koncensusom. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolegi Šukeru. Odgovor na repliku kolega Hrg. Izvolite.
Hvala lijepa, naše razmišljanje u tom dijelu čini mi se da je isto, trenutno su po 13 kuna debele svinja, toliko sada se prodaju, barem u ovom kraju tu gdje ja živim odojci su negdje po 15 ako je veća kupnja, ako je nešto pojedinačno onda su nešto malo, kunu, dvije skuplji. Apsolutno, pa i ja sam u svojoj raspravi upravo zato o tome govorio da donošenje ovog Zakona o OPG-ima ustvari je temelj i kako je kazao kolega Hajduković, mali jedan korak prema onom drugom pravom koraku a to je udruživanje radi plasmana. Znači ovdje se osigurava i pokušava riješiti pitanje života na selu i proizvodnje na obiteljskom gospodarstvu. S druge strane pratiti će institucije i državne institucije i lokalna samouprava, zajedno bi trebale uprti svim silama da se omogući ljudima da mogu taj svoj proizvod kvalitetno prodati i da taj proizvod na kraju krajeva završi u svojoj finali najbolje negdje u hrvatskom turizmu. To bi uvijek bilo tako najbolje iako se o tome uvijek govori a jako se malo o tome napravilo. Iako je to nekada bila sasvim normalna stvar da se je tako događalo. Zato i treba smanjivati te birokratske prepreke. Zato treba omogućavati da se jednostavno proizvodi a u hodu onda rješavati stvari, stimulirati ljude da uđu u proizvodnju, mlade ljude stimulirati jer imate izvrsnih primjera gdje mladi ljudi danas ulaze u tu vrstu posla. Ali poljoprivreda je došla nažalost na niske grane jer ono znate biti seljak je najgore moguće, to je bila često puta i sramota. Učili smo djecu da ako ne budu učili da će morati raditi itd.. Sve se sada to vraća, sve sada dolazi na naplatu. I zato je bitno da se odavdje pošalju kvalitetne poruke, pozitivnog karaktera idu u tom pravcu. I ja pozdravljam da je ministarstvo predložilo … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala gospodinu Hrgu. Time smo završili sa replikama na vaše izlaganje. Nastavljamo sa Prijedlogom zakona o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, prvo čitanje u ime Kluba IDS-a PGS-a gospodin Giovanni Sponza. Izvolite.
Cijenjeni potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. U svim dosadašnjim raspravama u ime IDS-a, PGS-a i RI-a naglašavao sam za cjelovitim i nedvosmislenim zakonskim rješenjima, obzirom da se u ovom Prijedlogu zakona o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu ima i nedorečenosti, a ima i nelogičnosti ocjenjujemo dobrim to što navedeni akt ide u dva čitanja zbog čega imamo više nego dovoljno vremena da svi zajedno doprinesemo njegovom poboljšanju. Iz kuta gledanja našega Kluba ovaj je Prijedlog zakona definitivno bolji od postojećeg i to zato što uvodi nekoliko novina koje pojednostavljuju rad OPG-ova, a to se posebno odnosi na njegove dijelove koji uređuju povremeni rad i rad članova obitelji u OPG-u. Nadalje, ovaj Prijedlog zakona ocjenjujemo kao jedan dobar prvi korak, korak koji će omogućiti da se obiteljska poljoprivredna gospodarstva razlikuju od ostalih gospodarskih subjekata i koji će pomoći uređenju tržišta poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. U ime Kluba kao što sam malo prije na samom početku i rekao želim ukazati na nekoliko nedorečenosti i neusklađenosti koje možemo naći u ovom Prijedlogu zakona. To se prije svega odnosi na članak 18. koji propisuje da se odredbe zakona koji uređuje trgovačka društva, a koje se odnose na tvrtku odgovarajuće primjenjuju i na tvrtku OPG-a. Članak ide za tim da se prilikom registracije i obilježavanja OPG-a izjednači sa tvrtkom pa bi se time uvelo i plaćanja poreza na tvrtku. Time će OPG-ovi osim toga morati mijenjati i svoje nazive, a sukladno tome i ono što nose to su tabele, pečate, različite dokumente što je svakako još jedan nepotreban dodatni namet za vlasnike OPG-a. Nadalje članak 22. Zakona definira da dvije ili više fizičkih osoba koje su obiteljski povezane, a ne žive u istom obiteljskom kućanstvu radi učinkovitijeg obavljanja gospodarske djelatnosti poljoprivrede mogu osnovati zajednički OPG-e. Ovim člankom puno se bolje definiraju slučajevi koji se u praksi mogu dogoditi. Radi se o tome da do sada članovi obitelji koji ne žive na istoj adresi nisu mogli biti članovi istog OPG-a, zato je to jedna pozitivna novina koja će ispraviti neravnopravan položaj u kojem su bili članovi obitelji koji nisu živjeli na istoj adresi a radili su u istom OPG-u. Međutim, ono što želim u ovoj raspravi naglasiti smatramo da je u spomenutom članku 22. propušteno definirati još jednu čestu pojavu iz realnog života. Naime, mnogo OPG-ova je osnovano od strane obiteljski povezanih osoba koje su živjele u istom kućanstvu, ali su zbog promjene u životu npr. da li zbog ulaska u brak preselili na drugu adresu, nisu više članovi istog kućanstva, ali i dalje rade na gospodarstvu, i dalje su članovi gospodarstva sa svim pravima i sa svim obavezama. Ovaj zakon bi trebao omogućiti da i te osobe mogu svoj status tj. adresu promijeniti u agenciji bez da gube status člana kućanstva koji ovim zakonom definira neka vrlo važna prava i obaveza, npr. smrt nositelja OPG-a, a samim time i prava i obaveze članova. Što se tiče nedorečenosti zakona iz njega nije vidljivo kako se tretira prodaja vlastitih proizvoda kroz ugostiteljsku ponudu na OPG-u, a koji je u biti zamišljen kako bi se poljoprivredni proizvod prodao na vlastitom imanju direktno na stolu što omogućuje da dobijemo svježu namirnicu koja je pod kontrolom. Svaka daljnja evidencija od onih postojećih nepotrebno je administriranje u procesu i treba se ukloniti iz zakona ako zaista vjerujemo u termin ukidanje administrativnih barijera, a za što je Vlada rekla da je to visoko na popisu prioriteta. Stoga je naš prijedlog da OPG koji je na svojem imanju bavi i ugostiteljskom ponudom kao dopunskom djelatnošću te je upisan u Upisnik prometovanja hranom pri Ministarstvu zdravstva i stavlja u promet vlastite namirnice nije dužan voditi evidenciju iz članka 27. stavka 4. i 5. zakona. Još jedan problem vidimo u popisu dopunskih djelatnosti koje OPG može obavljati ako je sastavni dio zakona. U popisu dopunskih djelatnosti navodi se da proizvodnja poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda na OPG-u može obavljati se iz pretežito vlastite proizvodnje uz kupnju dijela sirovine od drugih poljoprivrednih gospodarstava sukladno posebnim propisima o hrani. Ova definicija definitivno predstavlja limitirajući faktor za sve one uspješne OPG-ove koji trenutno plasiraju svoje proizvode da li diljem RH, da li diljem svijeta a koji veći dio proizvodnje ostvaruju otkupom od malih lokalnih OPG-ova. Postoje i primjeri uspješnih OPG-ova koji su zahvaljujući kvalitetnim proizvodima, zahvaljujući dobrom brendiranju dostigli razinu proizvodnje u kojoj veći dio pripada otkupu od drugih lokalnih OPG-ova. Samim time pomažu lokalnoj zajednici, ali isto tako i rješavaju nas tržišnih viškova do kojih bi neminovno došlo. Vjerujem da predlagatelju nije u interesu da navedeni uspješni OPG-ovi smanje proizvodnju i otkup, te samim time stvore tržišne viškove koje je nemoguće plasirati na tržište, te stoga tražimo da se ova limitirajuća odredba izbriše iz konačnog prijedloga zakona. Zaključio bih da zakon koji je danas pred nama ima dobrih odredbi koje kao što sam na početku rekao pojednostavljuju rad OPG-ova, ima podosta prostora za doradu a osobito nedorečenosti, neusklađenosti sa ostalim propisima o kojima sam u raspravi i govorio. To je u prevelikoj mjeri usmjeren na već spomenuti prekomjernu administraciju, uvođenje nepotrebnih novih troškova. Sve to ne ide u smjeru poboljšanja uvjeta za naše poljoprivrednike a što bi trebao biti primarni cilj ovog zakona. Definitivno poduzetnicima treba ostaviti mogućnost za rast i razvoj, a ovakvim administrativnim barijerama nećemo sigurno poboljšati naš rejting na listi doing business. Zato klub IDS-a, PGS-a i RI-a apelira da se navedene primjedbe uzmu u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona, jer vjerujem kako nam je na posljetku svima cilj donijeti svrsishodan, cjelovit zakon, zakon koji će pružiti podršku OPG-ovima i koji će biti temelj za nove mjere koje će pomoći u razvoj ovog veoma bitnog oblika poljoprivredne djelatnosti.
Hvala lijepo kolegi Giovanni Sponzi ispred klubova IDS-a, PGS-a i RI. Na njegovo izlaganje imamo dvije replike. Prva replika je od uvaženog kolege Kliman Antona. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Sponza u potpunosti se slažem sa ovom primjedbom na novelu u zakonu, odnosno prijedlog novele u zakonu vezano za djelomični otkup sirovina za OPG-ove, pa reći ću sad jedan veoma životan primjer. Nedavno smo imali u Tinjanu veliki sajam pršuta, jedan od najvećih sajmova u ovom dijelu Europe, gdje su naši vrijedni poljoprivrednici, odnosno između ostalih i OPG-ovci sa ponosom iskazali svoje proizvode. Ono što znamo da je u Istri jedan veliki, dakle manjak proizvoda toga tipa, dakle pršuta i u velikoj većini slučajeva naši OPG-ovi iz Istre kupuju sirovinu negdje drugdje. Dakle i u Slavoniji, i u Međimurju i ne znam u nekim drugim krajevima Hrvatske. Pa prema tome, ja bih rekao da je to dominantna sirovina koja se nabavlja na OPG-ovima diljem Istre, a stvara se jedan vrhunski proizvod koji nije samo prepoznat u Istri nego diljem cijele Europe, a rekao bih polako i svijeta. Pa prema tome, tu bi trebali zaista zakonodavac razmisliti da tu odredbu stavi u kontekst razumijevanja potreba OPG-ova i poljoprivrednika na terenu. Dakle, u svakom slučaju trebalo bi se vidjeti da ne bude formulacija pretežito ili u manjem dijelu, nego da se sagleda šire taj problem. Evo podrška na ovoj primjedbi.
Odgovor na repliku, uvaženi kolega izvolite.
Evo poštovani i cijenjeni kolega, prije svega zahvaljujem na doprinosu i vašoj replici. Obzirom da u RH oni koji imaju snažne i etablirane OPG-ove oni se nalaze na području Istre i Baranje, tako da jako dobro se razumijemo o čemu govorimo. Na temelju vašeg pršuta da spojimo jednu idealnu kombinaciju, ja bih tada naveo primjer i vinara ili proizvođača maslinovog ulja. Na primjer vinar koji povuče u turističkoj sezoni nekoliko tisuća kupaca u svoju trgovinu na svom obiteljskom gospodarstvu u trenutku na svoje police ne može staviti kvalitetno maslinovo ulje, a za što imaju interes turisti. I to na primjer može biti što je doista i životna situacija da su vinar i maslinar susjedi. Prema tome, umjesto da budu to komplementarne ponude što bi jednostavno obogatilo našu ponudu i da možemo brendirati i plasirati kvalitetne proizvode čime utječemo, ne samo što time osnažujemo OPG-ove nego utječemo i na nacionalnu ekonomiju. Tako da u svojoj raspravi, evo ja vam zahvaljujem kroz ovu repliku i vjerujem da ovi koji nas slušaju iz ministarstva hoće čuti o ovome što govorimo. Hvala vam lijepo.
Evo malo istrijanske solidarnosti. Nastavljamo sa kolegom Žagar Tomislavom, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Sponza. Pa evo nadam se da ćete podržati ovaj moj prijedlog, slušaju ga ovdje predstavnici ministarstva, a na tragu je onoga što ste vi sve predložili što smatram vrlo dobrim. Ja sam u duši Istrijan, pa vam to mogu reći. Naime, bit će vam to važno jer možda bi trebalo u ovom zakonskom prijedlogu omogućiti, dozvolit mogućnost zamjene poljoprivrednog zemljišta između dva OPG-a. Kad ide u svrhu arondacije ili okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta, pa čak na taj način da se oslobodi plaćanja poreza. U Istri bi to bilo puno najznačajnije nego u Slavonije mislim u smislu vrijednosti. I druga stvar, čak i brat i sestra ako daruju nositelju OPG-a zemljište i oni moraju platiti porez. U tom smislu bi predlagatelj mogao predvidjeti da takvo darovanje bude oslobođeno plaćanja poreza baš u svrhu povećavanja tih poljoprivrednih površina jer ono što se na kraju krajeva s ovim zakonom želi postići je konkurentnost, a konkurentnost se može postići da OPG-i imaju veće površine na kojima onda mogu proizvoditi značajnije količine. A sada da kažem, imam vremena, zašto … Istrijan naime ja sam od onih smatra da Slavonija mora biti regija kao što vi smatrate da Istra treba biti regija.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Pa prije svega se hoću referirati na ovo što je kolega rekao da smatra da Istra treba biti regija, na tome vam hvala i to je dobro što imamo prilike čuti u ovom Visokom domu. Naime, na tragu onog što ste vi replicirali ponoviti ću što sam prije rekao, mi u Hrvatskoj imamo previše neobrađenog državnog poljoprivrednog zemljišta koji nije u funkciji i to je tragično. O tome je u svojoj raspravi o nekim uzrocima govorio i kolega Hrg sa kojim se slažem, mislim da je dobro detektirao problem. Mi smo kulturu rada nažalost pretvorili u jednu kulturu nerada i to je jedan proces gdje moramo kao društvo u ukupnoj svijesti ljudi promijeniti na način da konačno za početak u Hrvatskoj svi trebamo početi raditi, a ne samo razmišljati o poticajima i nekakvim stimulacijama koji ne opravdavaju one novce i sredstva za što su dobili. Kada smo u svim dosadašnjim raspravama govorili, a osobito se također i mi iz kluba jesmo referirali, ograničenja nisu dobra, OPG-ovi su važni za razvoj poljoprivrede. Prije je kolega Šuker koje su ključne odrednice, ako mi shvatimo da skidanje, ukidanje administracije, poticanje poduzetništva time utječemo apsolutno i na naseljavanje, time utječemo i na demografiju. Ovaj zakon je važan kroz više multiplikativnih efekata i zato me veseli što rasprava do sada koja se odvijala ide u pozitivnom tonu, ide u tonu da svi potvrđuju da je ovaj zakon dobar, čestitam ministarstvu što se uhvatio u koštac s tim problemom, ali ključno će biti kada budemo dobili na stol konačni prijedlog zakona da li ono što smo raspravljali je netko to čuo, respektirao i uvažio.
Hvala. Nastavljamo s raspravama u ime klubova. Sljedeći je klub SDP-a i kolega Hajduković Domagoj. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Puno smo evo već do sada rekli o zakonu i ja ću se truditi biti precizan i ne ponavljati se previše. No dozvolite mi na početku nekoliko općenitih opaski o stanju hrvatske poljoprivrede koja nije najsjajnija. Ako govorimo čisto o sektoru OPG-a, tada moramo biti svjesni, a to je već u raspravi spomenuto da trenutno u Hrvatskoj postoji nešto manje od 166 tisuća registriranih OPG-ova. Prosjek je bio do sada da se svake godine taj broj smanjuje za negdje oko 12 tisuća, znači očito problem postoji. Kako ga riješiti i da li je ovaj zakon rješenje tog problema? Pa rekao sam evo više puta danas i ponovit ću, ja sam oprezno optimističan, dakle ovo bi mogao biti dobar prijedlog zakona koji bi mogao riješiti čitav set problema, ali nadam se da će predlagatelj imati sluha za sve kritike i prijedloge koje su izrečene ovdje i da ćemo u drugom čitanju pred sobom imati zaista kvalitetan prijedlog zakona. Ono što bih posebno pohvalio ministarstvo da ne ispadne da je oporba samo ta koja kritizira nego koja se ne boji i pohvaliti ono što je dobro je što je ministarstvo prilikom izrade ovog zakona zaista konzultiralo vrlo, vrlo široku javnost, prije svega govorim tu o poljoprivrednicima i OPG-ovcima i što su gotovo sve primjedbe uvažene. Dakle pred sobom imamo prijedlog o kojemu se konzultirana javnost na koje će se ovaj prijedlog zakona i odnositi i drago mi je da iz udruga poljoprivrednika OPG-ovaca gotovo sve su primjedbe uvrštene. Mislim da je to dobar način za izradu svih zakonskih prijedloga, a posebno jednog ovakvog zakonskog prijedloga koji je za hrvatsku poljoprivredu izuzetno bitan. Ono što mi je žao, a to sam govorio i prije to bih volio ponoviti je što ministar nije ovdje i da čuje pohvale, ali i da čuje kritike i da dobijemo neke odgovore koje tražimo već duže vrijeme, da se državni tajnici ne uvrijede koji dolaze ispred ministarstva ali ministar je najodgovorniji u tom resoru i mislim da i ovaj Dom zaslužuje odgovore na neka pitanja. No vratimo se mi na Zakon o OPG-ovima, dakle drago mi je da su uvrštene primjedbe koje su predlagale udruge poljoprivrednika, a to je recimo da je do SO ekonomske vrijednosti odnosno do tri tisuće eura ne moraju imati obavezu zapošljavanja. Također kada govorimo o OPG-u koji je bio zakinut u nekim stvarima da im se omoguće određena prava poput financiranja, samozapošljavanja, financiranja zapošljavanja preko HZZ-a itd., itd. Dakle, primjedbe koje su dolazile su dobre, uvrštene su to mi je drago, ali ovo je tek prvi. Ako ćemo krenuti u sustavno rješavanje problema poljoprivrede ovdje računajući segment OPG-a, a često slušamo o tome kako su OPG-ovi nositelji poljoprivrede u Hrvatskoj što i jesu ako uzmete u obzir čisto statistiku koliko poljoprivrednog zemljišta obrađuju OPG-ovi, tada moramo razmišljati prije svega strateški. Ja se nadam da je ovaj zakon prvi korak, jedan od koraka o jednom širem strateškom promišljanju kako ćemo usmjeriti našu poljoprivredu i OPG-ove da budu što produktivniji i što konkurentniji. Ako ostanemo samo na donošenju ovog zakona bez promjena, Zakon o poljoprivredi, Zakon o poljoprivrednom zemljištu pa i donošenju same Strategije razvoja poljoprivrede tada ne spominjući ništa. Svi ostali zakoni koji će se ticati resora poljoprivrede moraju se pozivati na ovaj zakon ako želimo OPG-ove osnažiti. Ako želimo da oni budu kralježnica naše poljoprivrede tada to moramo ugraditi i u ostale zakone koji reguliraju ovo područje. No da ne bude sve samo u hvali, imamo i nekoliko primjedbi. Mislim da su se ponavljale, ali da ne bude zgoreg ponovit ću ih. Dakle, mislimo da bi trebalo odrediti gornju granicu veličine poljoprivrednog gospodarstva, ali i minimalnu veličinu poljoprivrednog zemljišta i poljoprivredne proizvodnje kako bi se spriječile moguće zlouporabe. Na žalost bilo ih je i do sada da ih svedemo na minimum. Također mislimo da bi zakonom trebalo propisati i obavezu kontinuirane procjene učinaka provedbe ovoga zakona baš zbog toga da i mi kao zakonodavac, ali prije svega ministarstvo koje će nam predlagati ostale akte, zakone, pravilnike itd. ima jasnu sliku o tome koje učinke ovaj zakon daje odnosno da li smo OPG-ovima pomogli ili ne, gdje nismo pomogli, gdje smo promašili metu što se kaže, a gdje bi znači gdje još trebamo poboljšati, a što funkcionira dobro. Prema prijedlogu ovoga zakona član istog obiteljskog kućanstva koji je korisnik mirovine, ili redoviti učenik, ili student ili obavezno osiguran po drugoj osnovi se obavezno upisuje kao član OPG-a ako se upisnik OPG-ova upisuju resursi koji su navedeni u njegovom vlasništvu npr. poljoprivredno zemljište. Naš bi prijedlog bio da se ovo izmijeni na način da ako je netko član OPG-a a nije nositelj OPG-a da se njegovi resursi ne moraju upisati odnosno da se on ako se resursi upisuju ne mora nužno upisati u upisnik, već samo ako to želi. Iz puno razloga mislim da vam je sve jasno i ne moram to dublje elaborirati. Također drago nam je prihvatiti evo već izneseni prijedlog kolege Panenića o redovitim studentima koji mogu biti nositelji OPG-a. Često našim zakonskim prijedlozima i ako to radimo bona fide smo skloni prenormiranju, trebamo apsolutno poticati poduzetništvo. Imamo evo u Osijeku od kuda ja dolazim jedan od najboljih ja bih se usudio reći najbolji Poljoprivredni fakultet u Hrvatskoj. Jako puno mladih ljudi sa novim idejama koji se obrazuju po inovativnim programima i koji žele što prije svoje znanje staviti u pogon, koji žele što prije izaći na tržište, a koji su studenti dakle studiraju, imaju neku zemlju ili im je ona ostavljena ili je u vlasništvu nekog od članova obitelji i žele ju obrađivati, žele pokušati. Na žalost to im do sada nije bilo omogućeno barem ne kao nositeljima OPG-ova, nego su to morali raditi posredno. Zašto komplicirati ako nešto može biti jednostavno. Član istog obiteljskog kućanstva obavezno se upisuje kao član OPG-a ako se u upisnik OPG-ova upisuju resursi kao njegovo vlasništvo, a mogu biti članovi samo jednog OPG-a. Znači, ako se član kućanstva upisuje u OPG-e njegovi resursi dakle ne imovina nego resursi se ne moraju upisivati u upisnik ako on to ne želi. Nositelj OPG-a ne može biti osoba koja ima registrirani obrt za djelatnost poljoprivrede i šumarstva prema posebnom zakonu. Nositelj OPG-a ne može biti fizička osoba koja je vlasnik više od 25% udjela u trgovačkom društvu ili drugoj pravnoj osobi registriranoj za poljoprivrednu djelatnost ili je predsjednik uprave ili odgovorna osoba trgovačkog društva ili druge pravne osobe registrirane za poljoprivrednu djelatnost odnosno zakonski zastupnik pravne osobe ili ima većinski udjel u pravnoj osobi registriranoj za tu djelatnost obuhvaćajući i slučajeve neizravnog vlasništva prava odlučivanja. Mislimo da bi se navedeni dio trebao izbaciti iz zakona naime bez obzira ima li osoba tvrtku ili je u 100%-tnom vlasništvu na sebi smio bi biti nositelj OPG-a. Mislim da tu zadiremo i u Ustav odnosno prava koja su garantirana Ustavom i ne vidimo da bi ovo nužno trebala biti prepreka da netko bude i nositelj OPG-a, prije svega ako se ne radi o primarnoj djelatnosti budući da ako je osoba već ili vlasnik ili predstavnik nekog trgovačkog društva. Bilo je spomenuto već prije da člankom 49. se definiraju novčane kazne u iznosu od tisuću 500 do 15 tisuća kuna za prekršaj koji počini nositelj OPG-a. Također se pridružujemo onima koji misle da bi trebalo uvesti institut opomene prije izricanja same kazne. Dakle, u javnosti se često stvara dojam da je cilj države, inspektora kako god hoćete, nekoga tko dođe u kontrolu samo naći grešku i kazniti je, a to ne bi trebalo biti tako, nego bi se trebalo naše OPG-ovce prvo upozoriti da rade neku grešku i zašto je rade, što bi trebalo ispraviti dakle neke koje se mogu otkloniti relativno lako, a tek onda kažnjavati ako zaista se taj propust ponovi. Mislim da je kolega Panenić davao primjer ploče nakon koja se treba mijenjati sada po odnosno trebala bi se mijenjati po ovome zakonu ako nositelj OPG-a nije postavio ploču dakle kako je to propisano zakonom. Minimalna kazna koja mu se može odrediti je tisuću 500 kuna. Složit ćete se da je to za jedan mali relativno mali OPG-e je značajan iznos. Puno primjerenije po našem mišljenju bilo da se OPG-ovce prvo upozori, a nakon toga u određenom roku neka to bude tjedan dana, 15 dana, 30 dana da mu se nakon toga odnosno njoj izriče kazna. U svakom slučaju, kako sam rekao i prije, često smo skloni prenormiranju, gušenju poduzetničke slobode trebali bi možda razmišljati u tome smjeru da ne prenormiramo i odnose u OPG-u baš zbog toga što bi poduzetništvo trebalo poticati i često govorimo o tome kako naši mladi nemaju dovoljno poduzetničkog duha. Ja mislim suprotno. Ja mislim da ga imaju, a kada se uhvate u koštac sa birokracijom, prenormiranošću svakog pothvata društvenog dakle i onog gospodarskog tada se često obeshrabre, odustaju ili jednostavno nemaju dovoljno novaca za to. Prema tome, maksimalno pojednostaviti ulazak u poduzetničke vode, u redove OPG-a odnosno poljoprivredne proizvodnje naravno prema kategorijama da li se radi o isključivoj gospodarskoj djelatnosti dakle, kojom se osoba ili obitelj uzdržava ili ne. Ali isto tako poštujući, uvažavajući to da se mnogi OPG-ovci i OPG-ovi postaje kao dodatna djelatnost na već postojeću kojom se bave članovi obitelji. Kako sam rekao na početku i još ću završiti s tim da sam oprezni optimist, da se nadam da će naše primjedbe biti usvojene ne samo naše nego i primjedbe svih koje su iznesene ovdje u raspravi prije, ta da ćemo u drugom čitanju dobiti doista kvalitetan prijedlog zakona za koji ćemo moći glasati. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Hajdukoviću. Na njegovo izlaganje imamo četiri replike. Prva replika je od kolege Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa zakon kao o OPG-ima kao što smo rekli svakako je dobar i vi jeste uvjereni optimista kao što ste rekli, treba biti uvijek optimista. No na žalost, naši OPG-i su u jako teškoj situaciji gdje ih je doveo ne samo zakon, zakoni vezani na Ministarstvo poljoprivrede, ili što nije postojao zakon o OPG-u nego su to i razni zakoni iz drugih ministarstava iz Porezne uprave, Ministarstva financija. OPG danas ima jednu jako veliku nesigurnost prilikom svoga djelovanja. Vi kada ste nositelj OPG-a plaćate mirovinsko, zdravstveno osiguranje što iznosi nekih 550 kuna i jedini ste rukovaoc strojevima na svom OPG-u i ne dao Bog da vam se pred sezonu ili u sezoni desi nešto da slomite ruku, nogu ili nešto vi nemate pravo na bolovanje, radno ste nesposobni i u tom kratkom trenutku vi u toj godini propadate kao poljoprivredni proizvođač. Mislim da OPG koji ima, koji je iznad 3SO, znači recimo da je 4 mora platiti mirovinsko i zdravstveno osiguranje koji iznosi 550 kuna što je za njega nepremostiva barijera i on jednostavno ne može izdržati to. Zato sam i prije rako već u replici da bi ih trebalo rangirati na mnoge, na više rangova OPG-a kako bi se moglo izbalansirati ti tereti koje OPG-i imaju. Bio sam par puta u Austriji, u njihovoj komori, kod njih je trend mješovitih OPG-a u porastu. Znači ljudi koji rade negdje OPG im je drugo zanimanje i oni kažu da svako radno mjesto u poljoprivredi stvara dva radna mjesta u privredi. Svaka proizvodnja i ova ispod 3SO i iznad je hvale vrijedna i znači stvaranje nove vrijednosti i tu treba zakon prilagoditi što više da bude liberalnije da mogu ti ljudi raditi.
Hvala vam. Odgovor na repliku. Kolege Hajduković, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Lenart, apsolutno se slažem. Dakle, 15 minuta je malo vremena ako želite iznositi sve prijedloge i izazove s kojima su naši poljoprivrednici i OPG-ovci suočeni. I ne samo da su mnogi OPG-ovci u problemu nego i mnogi poljoprivrednici općenito govoreći. Dakle, mi u sustavu poljoprivrede moramo puno stvari promisliti i puno stvari učiniti da bi našu poljoprivredu počeli razvijati u smjeru u kojem je to i primjereno, odnosno kako odgovara i nama, našem podneblju ali i našim poljoprivrednicima. Čitav niz zakona treba mijenjati. Ja sam se doticao samo onih koji se tiču poljoprivrede. Dakle, vi ste spomenuli ovdje porezni zakon, zakon o zdravstvenom osiguranju itd. Ali ja naglasak sam stavio na poljoprivredu upravo iz toga što ako kažemo da su nam OPG-ovi bitni, da nam poljoprivredna proizvodnja počiva na OPG-ovima, tada moramo tu činjenicu uzeti u obzir i u svim ostalim zakonima. Zakon i poljoprivrednom zemljištu koji ćemo ja se nadam uskoro imati i u ovom Domu prilike raspraviti, bi isto trebao ići u tom smjeru da se OPG-ovima olakša dolazak do državne zemlje. Kada sam govorio o ograničenju, znači na minimalno veličinu poljoprivredne proizvodnje i zemljišta i maksimalno da bi ulazili u OPG, tu se mogu s vama složiti i možemo ih i rangirati, mali, srednji, veliki ili slično. I sukladno tome onda propisati njihova prava i obaveze. I svakako ako želimo zaštititi male tada njima više izaći u susret. Ali kažem ovaj zakon je prije svega i prvi korak ja se nadam u dobrom smjeru kako ćemo ga dobiti u drugom čitanju ja se nadam samo još boljem i svi ostali zakonski akti i pravilnici koji će proizaći iz ministarstva temeljem ovoga zakona trebaju imati upravo u vidu jačanje naših OPG-a i poljoprivredne proizvodnje.
Hvala. Sljedeća replika kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Hajduković, dakle, vi ste u svojoj raspravi iznijeli pozitivne i negativne strane ovog zakona. Ono što mi se čini najvažnija tijekom današnje rasprave je to istaknuto, ovaj zakon ne samo da treba omogućiti obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima konkurentnost i nastup na tržište. On mora brinuti o opstojnosti hrvatskoga sela. I zbog toga ću još jedanput spomenut ono što me smeta u ovom zakonu, nadam se da u tome imam i vašu podršku. Naime, zašto je nositelj obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva fizička osoba? Jer je to tako tradicijom uvjetovano, s generacije na generaciju, nositelj kućanstva, glava kućanstva je bila ujedno i nositelj obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva. Pa recimo nije problem sa obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvom u okolici Bordoa koji imaju na stotine hektara vinograda. Međutim, mi imamo kod nas problem, imamo kod nas male parcele, rascjepkanost i nemogućnost zapravo, biti konkurentan zato što nema ni ovih kratkih opskrbnih lanaca, nemamo hladnjače. Zbog toga mi se čini malo i ova odredba da u kućanstvu može biti samo jedan OPG. Čini mi se čak to i besmisleno. Kaže se, netko je ovdje od kolega rekao da se spriječe malverzacije. Pa kažem, čekajte, imamo Poreznu upravu imamo dobro sad se ovim zakonom uvodi i obaveza OPG-a da vodi evidenciju o prodanim proizvodima i svemu. Pa vidi se Porezna uprava ima ulaze i izlaze znači repromaterijala i svega. Vidi se tko obrađuje zemlju tko ne, tko je daje u podzakup. Znači ako se želi kontrolirat može se na drugi način, a ne reći da ne može u jednom kućanstvu biti dva OPG-a zbog stvaranja umjetnih uvjeta. To mi nije do kraja jasno, jer tim pritiskom nećemo postići cilj.
Hvala. Odgovor na repliku, kolega Hajduković izvolite.
Pa slažem se kolega Žagaru u nekoliko pogleda. Prije svega OPG-e djelatnost dakle poljoprivredna proizvodnja OPG-ova nemaju samo gospodarsku crtu. Oni imaju i socijalnu crtu. Kao što smo pričali kada smo raspravljali o izmjenama Zakona o lovstvu, lovačka društva isto imaju socijalnu crtu vrlo bitnu i izraženu u ruralnim krajevima, tako imaju i OPG-ovi da se ljudi zadrže, da ostanu u svojim zemljama, da obrađuju zemlju. Dakle, OPG-e bi trebao biti jednostavniji način postojanja na tržištu i jednostavniji način poljoprivredne proizvodnje. Komasacija je nešto što je nama bitno. To je dug i skup i bolan proces, ali upravo zbog toga što ste rekli dakle malih rascjepkanih parcela, zbog okrupnjivanja, racionalizacije inputa koji su vam potrebni da bi dobili maksimalne outpute to će nam biti potrebno. I također kada govorimo o plasmanu naših proizvoda koje proizvode OPG-ovci naime kada imate prihode, a 70% zaposlenog u Hrvatskoj ima između 3 i 5 tisuća kuna bruto, tada ne možete imati, ne možete si priuštiti svijest o tome što kupujete. Tada kupujete najjeftinije kako god to bilo, a to je često loša kvaliteta. S druge strane naši OPG-ovi proizvodi visoko kvalitetne proizvode koji često cjenovno nisu možda konkurentni uvozu, ali kvalitetni itekako jesu. Ali žalosno je da se evo 70% naših sugrađana koji su zaposleni si to ne mogu priuštiti. Dakle, da bi i naši OPG-ovi prosperirali moramo promijeniti još neke stvari ne samo Zakon o poljoprivredi, ne samo komasacija, nego općenito i povećati prihode kojima naši građani raspolažu.
Hvala. Sljedeća replika kolega Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Hajduković vi ste govorili o tome da je stanje u poljoprivredi općenito loše. Mislim da se svi možemo ovdje složiti da je loše, ali jasno da tu postoje upravo velike mogućnosti. Ja kada pokušavam shvatiti situaciju neku, onda se stavim u kožu upravo tih ljudi, a sada ću u ovom slučaju reći o poljoprivrednicima. Ja smatram da i tu se isto slažemo da hrvatski su zakoni prenormirani. Jedno kada si poljoprivrednik ja mislim da trebamo ljudima omogućiti da se bave poljoprivredom, a ne da se ljudi bave poljoprivredom, da se bave birokracijom, da moraju razmišljati o tome kako će plasirati, kako će skladištiti svoje proizvode. Mislim da bi se oni najviše trebali baviti poljoprivredom i tu treba država napraviti puno, i ministarstvo, i županije, i lokalne zajednice da omogućimo taj plasman poljoprivrednika da otvaramo hladnjača, da im osiguravamo dobnu naplatu, tržište, a oni bi trebali samo proizvoditi. To je ono najvažnije. Poljoprivrednik nije školovan za to za marketing on nije školovan za financije, on nije školovan za sve to skupa što kod nas prenormiranost zahtijeva. On bi trebao biti sposoban za proizvoditi što više, što bolje, što kvalitetnije. A država, jedinica lokalne samouprave bi morali tu pomoći u svemu tome skupa da njemu bude što jednostavnije. Uvijek kada razmišljamo o tome kako je njima, trebamo se staviti u njihovu poziciju i što bi učinili da onda na njihovoj poziciji mi sami sebi olakšamo. A mislim da tu sa ovim zakonom koji je dobar, kojeg treba popraviti ali i pojednostaviti hajmo pomoći poljoprivrednicima jer ustvari ja bih rekao neću reći da je to budućnost, da je to nešto što je nacionalni interes možemo ga i zvati da je vrlo važan, ali hajmo pojednostaviti stvari, hajmo ljudima pomoći da bude što jednostavnije i što bolje.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Hajduković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Prelec apsolutno se slažem u tome. O tome smo upravo i razgovarali. Dakle, ovo treba biti … [[Govornik se ne razumije]] ja bih to tako rekao ne samo države, ne samo zakonodavca, nego i lokalne samouprave i samih poljoprivrednika i Hrvatske poljoprivredne komore, i savjetodavne službe, i škola, fakulteta koji obrazuju naše buduće agronome i sl. Dakle, jako puno treba promijeniti da bi imali efikasnu i isplativu poljoprivredu. Recimo ulo hladnjače su jako veliki problem. U kraju iz kojega ja dolazim primjerice iz Baranje imate jako puno hektara pod voćnjacima dakle recimo, jako puno jabuka, jako puno bresaka. To je sezonske voće koje ako ga ne prodate u tom trenutku kada je sazrelo i kada ste ga ubrali ono propada. Većina OPG-ova nema kapacitete, niti ima brendove, niti ima sve ono što trebate udovoljiti da bi moglo raditi preradu toga voća dakle, bilo da se radi o sokovima, bilo da se radi o sušenju, nekim drugim načinima obrade itd. Ulog hladnjače ne postoje. Veliki projekat ulo hladnjače koje treba biti izgrađen u Osječko-baranjskoj županiji stoji niz godina i mi se u županijskoj skupštini već godinama oko toga prepiremo, ali bojim se da taj projekt ne napreduje. A tko najviše trpi? Pa trpe naši proizvođači, ne mi. Potrebne su nam burze proizvoda. Znači ako ste i veliki dobavljač, želite kupiti neki proizvod na veliko nemate ga gdje kupiti. Znači, ako recimo ste hotel i želite kupiti 200 tona kulena, pa nećete ići kupovati 50 po 50 kg. Hoćete kupiti sve na jednom mjestu. Nemamo ujednačen standard kvalitete, nemamo brendove, nemamo prepoznatljivost. To je nešto na čemu treba raditi. Recimo Osijek je koljevka hrvatskog pčelarstva. Mi još, tek smo počeli raditi na brendu slavonski med. Krapinsko-zagorska županija recimo to si je napravila sa brendom zagorski med. Iako ispunjavate određene standarde možete svoj proizvod tako prodavati to je smjer u kojem trebate ići. Hvala.
Hvala lijepo. I zadnja replika uvaženi kolega Boris Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Hajduković pa vi ste ovdje me ponukali jednom vašom izjavom o kaznama kako se ide prema OPG-ovima i moram priznati da ste tu u pravu i da bi svakako se sve agencije koje se ne samo u ovome slučaju da li imaju tablu ili ne jer na žalost ima jako puno agencija državnih razno-raznih ministarstava koje komuniciraju sa malim poljoprivrednicima i tu moram reći da i kada sam bio ministar uvijek sam inzistirao od Porezne uprave da ima jedan opći pristup da ako treba čak i najave određene da će ići u nekakve inspekcijske nadzore što mislim da je puno bolje, nego da nekakve sačekuše rade da nekoga uhvate u nekakvim nepravilnostima. I znam da sam s druge strane uvijek dobivao – pa gledajte porez … [[Govornik se ne razumije]] - pa da nije cilj, ne bi trebao biti cilj porezne uprave kažnjavati ne samo porezne uprave, nego svih drugih ne kažnjavati. Jer najlakše je nekoga kazniti kada u ovoj šumi zakona da nešto ne možete naći, nego čak dapače, najaviti da ćete doći. I čak ono što sam inzistirao ukoliko oni pronađu npr. kod takvih OPG-ova da svi rade slične greške, onda nije problem u njima, onda je problem u instituciji koja nije dobro objasnila svoj zakon. Mi nekad sami donosimo ovdje zakone, sami ih donosimo, a ne znamo kako izgledaju u praksi, ne znamo kako izgledaju u praksi. Onda sve to ovisi o tumačenju pojedinaca u tim institucijama kako netko tumači, kako netko ne tumači. Onda odete u različite institucije i onda ćete dobiti različita tumačenja. Mislim da bi tu trebalo svakako pojednostavljivat ne samo kroz ovaj zakon nego i kroz dizanje npr. plaćanja određenih poreza paušalno, oporezivanja paušala. Mi smo dizali sa 85 tisuća na 230 tisuća da li ulazite u sustav PDV-a ili ne i tu smo bili ajmo reći što se tiče regije, negdje pri vrhu. Znamo da je ministar čak obećao da će se taj dio još više dizati i mislim da je to dobro.
Hvala. Gospodin Hajduković odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Lalovac, slažem se apsolutno sa vama pogotovo u ovom dijelu što po meni bi takve inspekcije institucije trebale imati i edukativni element. To je ono o čemu ste govorili. Dakle, ukazati na grešku, objasniti gdje je greška zašto se radi, a onda ako netko namjerno opetovano i nakon upozorenja čini tu grešku onda možemo pretpostaviti da ne radi to bona fide, a to radi … fide i onda to treba kažnjavati. I sam sam vodio tvrtku, bio sam odgovoran za nju znam što je kad vam dođe porezna inspekcija i moram vam reći da to jako puno ovisi o osobi poreznog inspektora ili inspektorice. Dakle, imate zaista sjajnih ljudi koji tamo rade, koji su vam voljni pomoći i ukazati na grešku, a imate i nekih koji žele samo kažnjavati. Kažnjavanje nije rješavanje problema više-manje probleme bi trebalo ići kroz edukaciju, a možda bi korak i efikasnijim porezni sustav trebao biti i pojednostavljivanje poreznog sustava da bude što efikasniji i da je ljudima to što lakše shvatiti tada bi vjerojatno bile i manje greške.
Hvala lijepo. Nastavljamo sa klubovima. Gospodin Batinić u ime HNS-a izvolite.
Hvala potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Ovaj zakon je bio nužan toga smo svi svjesni, a iščitava se iz rasprava da na jednom mjestu praktički imamo sažetak onoga što predstavlja OPG. Naravno i ovaj Prijedlog zakona treba staviti u kontekst vremena u kakvom stanju nam je poljoprivredna proizvodnja i niz onih problema koji su vezani za generalno gledajući za poljoprivrednu proizvodnju. Ja ću nastojati vrlo kratko pošto žurim na odbor pa ću pokušati presjek jedan napraviti. Postavljam ujedno i pitanja svima nama, a pogotovo državnom tajniku što se tiče, što je OPG danas u Hrvatskoj? Što je sve OPG u Hrvatskoj? Mislim da prije svega u velikoj mjeri i dobili smo odgovore kroz ovaj zakon, ali mislim da bi trebalo puno jasnije izdefinirati i odrediti što je socijalan u poljoprivredi, što je hobi u poljoprivredi, a što je poljoprivredna proizvodnja na OPG-ima. Imam i pitanje. Ekonomska veličina, znači temelje i površine i prosjeka itd. znači standardni prinos? Gledajući ekonomskim rječnikom standardni ekonomski rezultat. To je vjerojatno ostvarena dobiti? Ili je to proizvodnja? Ako je to u pitanju, onda mislim da se tu radi o nekakvom ajmo reći dodatnom prihodu. Nadalje, kad se govori o poljoprivrednoj proizvodnji čuli smo tu da jedini krajevi, naše regije da tako kažem, koje imaju razvijene OPG je Istra i Baranja. I vjerujem da je to iz objektivnih razloga. Da li je to pitanje tradicije, da li je u pitanju veličina površine ili neki drugi razlozi. Dolazim iz sjevera Hrvatske gdje spadamo u onu kategoriju ispod pola hektara 0,40 i nešto hektara po površini, ima nešto OPG-ova vrlo malo. Dugi niz godina pokušavali smo i sa lokalne razine tražite načine i sa regionalne razine da se poveća broj OPG-ova da se ta poljoprivredna proizvodnja na obiteljskim gospodarstvima digne na neku malo veću razinu, naprosto mogu kazati, neću reći bezuspješno, ali sa vrlo skromnim rezultatima. Naravno, inicijativa mora krenuti od pojedinca odnosno, od vlasnika OPG-a. Ali isto tako, znam imamo te podatke da jedan veliki broj OPG-a koji su registrirani da se radi naprosto o hobijima. E sada. Uz OPG-e ne samo da se ovaj dio formalno mora urediti što apsolutno prihvaćamo i što je za pohvaliti i ti OPG-i također imaju mogućnost i kandidiranja da li na europski novac, da li da nacionalne fondove. Da li je to ispravno da financiramo hobi? To je moje pitanje. Što se tiče socijale, mislim da bi taj segment trebalo rješavati i možda ne ovim ali apsolutno ovaj ovdje zakon bi trebao dati određene smjernice, a socijalu rješavati iz nekih drugih fondova. Intencija ovog zakona i nije i ne može biti i nitko ne očekuje da ona riješi da ovaj zakon riješi probleme u poljoprivrednoj proizvodnji. Od usitnjenosti posjeda, od niza drugih problema kojima je poljoprivredna proizvodnja u Hrvatskoj opterećena, ali u svakom slučaju daje jedan do sada vrlo kvalitetan okvir. Ono što bih želio još istaknuti, ono što bi možda trebalo malo fleksibilnije možda urediti, odabira statusa. Naime, zašto to govorim, tu su date mogućnosti registracije, odabir kako ćeš se upisati u upisnik. Naime, određena iskustva nama na sjeveru susjedne Slovenije gdje je drukčija tradicija obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava dugi niz godina, čak i prije nekih 25 i 30 godina, imao sam priliku biti gost na jednom poljoprivrednom gospodarstvu i nekako mogu kazati da iz današnje perspektive mislim da bi to bilo nešto što bi se pogotovo u ruralnim krajevima slabo naseljenima u Hrvatskoj što bi nam trebao biti nekakav cilj održivost jednog OPG-a. Održivost proizvodi sve ono što može proizvesti na poljoprivrednom gospodarstvu ne samo za vlastite potrebe, nego za potrebe kompletne svoje obitelji, šire zajednice kava, šećer, ulje čak proizvodi. Kavu i šećer ne može proizvesti jer naprosto tehnološki niti ima mogućnost prerade. Sam vlastitu mehanizaciju proizvodi, ogrijev za svoje potrebe. Prodaje sve svoje proizvode koje proizvede, ali prodaje i proizvode susjednih OPG-ova. Svi između sebe prodaju. Ovaj proizvodi ne znam, primarno mu je vinograd, ima stoku. Znači ima mlijeko, mliječne proizvode. Ovaj uzgaja svinje ili stoku neke druge vrstu. Znači svi sve prodaju na jednom gospodarstvu. Da li je to moguće ovim zakonom, ja nisam iščitao, pa vas molim da me ispravite. To je jedno. Drugo, oni mogu dobiti poticaj od države i dobivaju prvenstveno da žive na tom prostoru. Potpomaže im se u nabavci znači kada mu se istroši mehanizacija za nabavku, za obnovu stočnog fonda, za obnovu trajnih nasada. Znači, dobiva sve moguće poticaje u onom smislu naravno adekvatno i njegovim prihodima i sve skupa. Ono što bih još želio istaknuti. Da li ste razmišljali kod donošenja ovoga zakona da se krene ali ako maknemo hobiste, ako maknemo socijalu, ako ostavimo prave OPG-e znači one koji imaju poljoprivrednu proizvodnju neku vrstu dobivanja licenci za svoje proizvode? Naime jako mi se dopada slogan i podržavam ga i podržavat ću ga kada god će biti iako su određene kritike bile iz Bruxellesa „kupujmo hrvatsko“. Da, želim otići na OPG-e, kupiti domaće voće, domaću salatu. Zašto to govorim? Imate razne OPG-e registrirane koji funkcioniraju kao restorani ili ugostiteljski objekti i on ima OPG-e. Salata iz Lidla. Vino nepoznatog podrijetla. Meso vjerojatno da li Lidl, da li Konzum, da li ne znam što i kako i sve se prodaje na tome OPG-u. Da li ste razmišljali da se to zabrani? Da li ste razmišljali u smjeru da se to zabrani? To zakonu on to ne bi smio prodavati, ali prodaje, u stvarnosti prodaje. Zato pitanje licenciranja jer ako sam pozvan na Slovenci to kažu domačija, ja kažem obiteljsko gospodarstvo, seosko gospodarstvo. Zašto se bojimo tog naziva? Tradicionalno, lijepo. Možda će se čuditi kolege kao liberalu da tradicionalno gledam, ali mislim da je to ono što bi svi trebali imati i čime bi trebali se ponositi. Mislim da ovaj zakon je dobar. Ovo je pravi put. Ali volio bih da pokušate razmišljati i u tome smislu, pogotovo uzmite si jednu Liku, čak je sada ispod 10 stanovnika na kilometar kvadratni. 10 stanovnika na kilometar kvadratni, strašno. Slavonija svaki dan sve manje. Banovina mislim da statistički možda je nešto kvalitetnija, možda je veća naseljenost nego što je Lika. Da li tu nije prostor da država ako i nema ako postoji i jedno inicijalno jezgro da tu se krene ciljano u formiranje upravo takvih hajmo reći obiteljskih gospodarstava, seoskih domaćinstava ja bih više možda volio taj naziv? U konačnici mi ćemo podržati ovaj zakon ali imao sam potrebu jer zadire i u te teme da se pokuša naravno, svakako tu treba integralan pristup regionalnog razvoja. Imamo potrebu također vidjeti možda čak i revidirati što se tiče programa ruralnog razvoja. Ali moramo isto tako biti svjesni da se neke stvari same od sebe neće dogoditi. Hajmo pokušati ovaj zakon iskoristiti nadograđivati određene programe upravo da selo koje odumire, na žalost odumire, dići iz te razine. Kod nas na sjeveru Hrvatske to će biti malo teže. To će biti malo teže. Tradicionalna je prerađivačka industrija. Oni poljoprivredni proizvođači koji su krenuli kao OPG-e i oni su postali obrtnici, firme. Povrtlarstvo jer nije jednak tretman na 1.3 ili 1 i pol hektar uzgajati povrće ili imati nešto drugo, trajne nasade možda ili ovisno je, ili uzgajati stoku. Tako da velim, možda u tom dijelu ne bi trebali previše robovati administriranju i određenim hajmo reći uskim kriterijima. Mislim da bi iako ovaj zakon daje mogućnosti ali velim cilj je po nama da se pokuša revitalizirati selo. Pa ako treba i neke izmjene u ovome zakonu, svakako vjerujem da će te dobiti podršku svih da se to napravi. Hvala. U konačnici podržat ćemo ovaj prijedlog zakona.
Hvala i vama. Imate nekoliko replika. Prva, gospodin Tomislav Panenić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Batinić, zapravo postavili ste ključno pitanje u vašoj raspravi, a to je što je obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo? Mislim da je Zakon o poljoprivredi to definirao vrlo jednostavno, znači obavljanje poljoprivredne djelatnosti vlastitim ili unajmljenim resursima i to je to. Sve ovo ostalo je zapravo dodatna ograničenja koja se nameću. E sad koji je cilj? Vi sebe promatrate kao liberala, pa bih ono samo napomenuo dvije stvari, jednu ste rekli da problem socijale treba rješavati kroz druge programe. Da li vi podrazumijevate znači mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva koja ostvaruju prihode koji nisu dostatni npr. za njihov život samo od te djelatnosti nego im je to dodatna djelatnost. Da li je to socijala? Ja mislim da ne. Naravno da stalno se provlači ta na neki način mit da mi rješavamo neke socijalne probleme naših OPG-a. Ne, mi trebamo baviti se organizacijom da oni svoje proizvode mogu po pravičnoj cijeni pa i danas ćemo imati zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi, distribuirati i od toga ostvarivati prihode i davati im podstrek i mogućnost rasta. To što ćemo mi u ovoj namjeri što imate odrediti da li je netko od njih socijalno više ili manje, nije predmet kojim bi se trebao baviti ovaj zakon. Ono što ste se osvrnuli dodatno se odnosi na pružanje dodatnih usluga ugostiteljski. Ja ću vam samo reći ne možemo 160 tisuća OPG-a promatrati kroz određeni manji broj koji obavljaju ugostiteljsku djelatnost. Vidjeli ste brojne uvjete koje moraju ispuniti. I dozvoljeno im je posebnim zakonima da mogu prodavati druge proizvode. A naravno da onda da njihovih posjetitelji određuju da li je to primjereno cijeni i da li žele ponoviti doživljaj dolaska kod njih. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor gospodin Batinić.
Hvala. Kolega Panenić, znači kad sam govorio o definiciji OPG-a da moramo razlikovati što je socijala, što je hobi, što je dopunska djelatnost na selu, a što je poljoprivredna proizvodnja na OPG-u. Mislim da ćete se složiti sa mnom, jer to je naprosto hrvatska stvarnost. Nisam ni protiv, jednog, drugog, trećeg ni četvrtog. Ali ovaj zakon bi trebao biti još rigorozniji nego što je. I smatram da hobi, nečiji hobi ne treba nitko financirat, a po tom zakonu ima mogućnost se kandidirat. A priori sam protiv toga, socijalu možemo riješiti i imamo načina rješavat na druge načine. Dopunsku djelatnost da, zašto ne, ali prava poljoprivredna proizvodnja, o tome govorim. Kad sam govorio o tome mogućnosti što se prodaje, odnosno što se poslužuje na OPG-u kroz ugostiteljsku djelatnost, ako dođem negdje na OPG da li je to seoski turizam kako se već zove, nebitno, ali formalno je registriran kao OPG, želim jesti meso koje je on uzgojio. Želim piti vino koje je uzgojio njegov susjed ili netko također registriran. I jesti to meso, jesti tu salatu, salata je previše lijepa iz Lidla je. Nemam ništa protiv, tko voli nek izvoli. Zato sam spomenuo licenciranje. Ne trebamo zazirati od toga jer to nije nešto što se ne može sprovesti u praksi. Mislim da ste i vi isto za, jer slušajući vašu raspravu ja sam došao isto do tog zaključka, manje-više svi ovdje. Znam da je to proces koji traje i iziskuje velike napore, i odgovornost integralnog pristupa, regionalnog razvoja Ministarstva poljoprivrede pod kojim je ruralni razvoj naravno i nas ovdje. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Batinić, dakle, vi ste u svojoj raspravi otvorili niz tema. Jedna možda od najvažnijih je kad ste u uvodu rekli što je zapravo obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo? Nama je problem u Republici Hrvatskoj što nemamo strategiju poljoprivrednog razvoja i tom strategijom mi zapravo nismo definirali u kom smjeru treba ići hrvatska poljoprivreda. Pa u tom smislu i Zakon o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima on može u jednom segmentu rješavati probleme, nuditi rješenja, ta rješenja mogu biti i pogrešna ali on nudi rješenja kako da obiteljska poljoprivredna gospodarstva budu prepoznatljiva, kako da se natječu u toj tržišnoj utakmici, kako da se postave nekakva pravila. I kad se pitamo, vi ste pitate isto tko može biti obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo je li to određeno veličinom samog poljoprivrednog zemljišta, resursa koji ima ili je to već zapravo ekonomskim rezultatima? Smatram da to nije ključno pitanje. Ključno pitanje je zapravo prostor Republike Hrvatske i zemljište. Nama je prostor sve, i to ste sami rekli sve više opustio. Mi nemamo više ljudi, ljudi su ti koji drže hrvatsko selo i koji zapravo osiguravaju život na prostorima. Mi imamo 80% naših naselja ima manja od 500 stanovnika. I zato se mi kao zemlja moramo odrediti u našoj strategiji što ćemo mi poticati i na koji način. Željeznicu moramo subvencionirat, jer tamo gdje nije komercijalno tamo vlakovi onda neće voziti. Jednaka je stvar bila s brodogradnjom i sad dolazimo na hrvatsku poljoprivredu. Ona se subvencionira. Ali tu moramo znati, hoćemo li poticati naše obiteljska poljoprivredna gospodarstva da sačuvamo prostor za, da sačuvamo hrvatsko selo ili ćemo evo kao i do sad poticati velike sustave kao što je to bi slučaj Agrokora i gdje će nam zapravo tako veliki sustav opskrbljivati najveći dio hrane koja u Republici Hrvatskoj dolazi na tržište. Ili želimo da tu hranu kao što je to uostalom u svijetu da 60 ili 70% hrane dolazi sa obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava.
Hvala. Gospodin Batinić izvolite odgovor.
Pa kolega Žagar, mislim da sam, evo ponovit ću ono što sam manje-više rekao možda na jedan drugi način, ali ako dođem na obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, konkretizirat ću ugostiteljsku ponudu, cilj je i mislim da je smisao dolaska provesti jedan vikend, ili jedan dan, ili kako ko može u okruženju, na selu. I ne želim tada jesti salatu iz Lidla, ne želim jesti s farme vrbovečke svinjetinu, kotlet ili bilo što drugo, junetinu. Razumijete što govorim? Zato govorim o licenciranju. Jednako tako pršut je fin, ali znamo od kojeg mesa i kako. U tom smjeru velim da bi možda trebalo vidjeti zakonske mogućnosti, ali ovo je krovni zakon, ovo je lex specialis, ostali zakoni se moraju tom zakonu prilagoditi. I zato velim da se pokuša vidjeti ajmo jedan pilot projekt licenciranja napraviti. Kao što je rekao kolega Sponza Istra ima tradiciju Baranje, evo to su dva svjetla primjera. Ajmo konkretizirati tamo napraviti za svako područje licenciranje, pa ajmo svi zajedno otić potrošiti tamo novac i nije problem onaj ko si hoće, ko si može naravno priuštiti da plati jedan ručak je 300 kuna na OPG-u pa platit će, ko neće taj neće ići.
Hoćemo jesti bolje nego u saborskom restoranu hoćete reć, jelda tamo. Gospođa Dragica Roščić.
Zahvaljujem gospodine dopredsjedniče. Kolega Batinić drago mi je da ste spomenuli što je to ekonomska veličina. To je jedan relativno nov pojam iako zvuči i u biti logično vrijednost proizvodnje, ali način na koji se ona računa je specifična, računa se pomoću jednog posebnog kalkulatora i različito se računa u kontinentalnoj Hrvatskoj, a različito se računa u jadranskoj Hrvatskoj. Znači vi kao poljoprivrednik ne dođete sami moja veličina je ta i ta nego dođete u službu koja vam izračuna vašu ekonomsku veličinu na temelju ako se radi o biljnoj proizvodnji površine, ako ste stočar onda po grlima koje imate. Vi to unosite u kalkulator, a te sve brojke se dobivaju na temelju prikupljanja statističkih podataka poljoprivrednika koji se bave istom djelatnošću u određenom području Hrvatske. I to u zadnje vrijeme često spominjemo i računamo to će upravo biti temelj da bismo mogli znati koje mjere programa ruralnog razvoja možemo koristiti. A drago mi je da ste spominjali i oznake kvalitete odnosno vi ste spominjali licence i da njih treba zakonski urediti. Ali ono što je još važnije važno je naći sredstva za financiranje oznaka kvalitete i to upravo imamo u programu ruralnog razvoja. Što se tiče ekoloških proizvoda takvi natječaji su bili, ali sada u sljedećem razdoblju trebamo snažno potaknuti oznake kvalitete. Vi ste spominjali ono što mogu iščitati iz vaših rečenica, to su ove geografske oznake kvalitete, ali imaju mnoge druge. I ono što nas svaki dana veseli da vidimo stalno nove proizvode koji su zaštićeni ne samo na razini nacionalnoj nego i na razini EU, tako da vjerujem da svi snažno moramo tome prionuti. A sami zahtjev za zaštitu nekog proizvoda licenciranje, podnosi udruženje udruga civilni sektor koji vrijedi za sve proizvođače koji se prilagode tim uvjetima koji se procijene da ih treba zaštititi jer je taj proizvod specifičniji u odnosu na nekakav standardni i tu salatu iz Lidla što često spominjete. Hvala.
Hvala. Odgovor gospodin Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolegice ja bi samo želio da standard output znači ono što izađe, standard imput i tu je točno kaže ekonomski rezultat. Što je ekonomski rezultat nego dobit. Pa ja samo sam sugerirao u raspravi napišite ostatak dohotka ili što već, razumijete. E sada, ako ćemo ići po tim standardima imam, svako od nas ima neku povijest bavljenja hobijem u poljoprivredi pa je bilo vrijeme '93., '94. nakon što smo se vratili jedan dio nas sa istočnog bojišta, imate nešto zemlje pa hranite doma nešto za vlastite potrebe pa imate pola rali zemlje, to je pola hektara, pa ajde idemo kukuruze, djedovina je neka ostala, idemo kukuruzu proizvest za ovo za ono, lijevo, desno i mene je došla tri puta skuplja ta proizvodnja kukuruza na mom OPG-u nazovimo ga tako nego što sam mogao kupiti od proizvođača, da li je prag rentabilnosti 10 hektara, 5 hektara za kukuruz ili za žitarice itd. Tako da ja ću kazati ovo je jako relativna veličina, ali ako su zadani parametri apsolutno se slažem. I volio bi oko toga tri tisuće eura, ako je to ostatak dohotka kada podmirim sve svoje pa to nije tako niti loše. Ako uzmemo prosječnu plaću u Hrvatskoj koja je, ja mislim da ako dvoje radi za prosječnu plaću četveročlana obitelj da ne mogu to ostvariti, da im to ne može biti ostatak dohotka. Tako da ne da imam skepsu prema tome, ali samo bi volio da je možda jasnije definirano što je to.
Hvala lijepa. Gospodin Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Batinić shvatio sam vašu raspravu u ovom dijelu kada ste govorili o OPG-u kao ciljanoj skupini poljoprivrednika gdje bi se trebali fokusirati na poljoprivredna gospodarstva koja trebaju doprinijeti razvoju, a ne socijalne kategorije hobisti dopunske djelatnosti i tu se slažem s vama apsolutno. Dakle socijalna kategorija hobisti ovih pola rali kukuruza što ste vi naveli ili mojih 500 čokota, onda ako mi ostane 300 litara vina ja ne smijem biti problem niti nisam problem ovog zakona. Takvi hobisti ne bi trebali biti problem. Međutim nije mi jasno zašto svi govorite i vi ste govorili o maksimumu koji nije predložen u ovom zakonu. Zar se time ne omogućava razvoj, zar se time ne ograničava jer to nije ograničavajući faktor. Nismo li to imali u socijalizmu 10 hektara pa smo govorili da je to ograničavajući faktor razvoja. Da li mislite da je to dobro da imamo ograničavajući faktor od nekakvih, ne znam koliko 10 hektara, bez veze ću sada reći ko što smo imali u socijalizmu, jel isto količina zemlje u Slavoniji, Baranji, u Zagoru, Lici ili Neretvi? Nije. I mene zanima da li vi zbilja mislite da bi ograničavanjem maksimuma bila dobra odredba ovog zakona?
Hvala. Odgovor gospodin Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Ako gledamo kolega Križanić administrativno onda pretpostavljam da bi se moralo ograničiti na neki način, ovisno je i o plaćanju poreza, da li će se ući u sustav PDV-a itd., itd. Naime, moja rasprava je prvenstveno išla da je ovaj zakon u principu ajmo reći neki početak da se pogotovo na demografski devastiranim prostorima neću reći naseljava, to je možda malo grubo rečeno, ali da se revitalizira selo kroz poljoprivrednu proizvodnju na OPG-ima. Nisam za ograničavanje, nisam za ograničavanje posjeda, jer ako je posjed veći treba više ruku. Znači, jedna logika. Vi ste te struke i puno bolje od mene znate da idemo pričat o šumi, onda bih ja rekao da ja nešto više od vas znam, ali o poljoprivredi ne znam u tolikoj mjeri. Znači ako na jedan hektar povrtlarske proizvodnje treba toliko ruku, ako je deset hektara puta deset. Znači nisam za ograničavanje, ali možda ste krivo me shvatili. Ja sam kazao da bi trebalo razlučiti što je socijala, što je hobi, što je dopunska djelatnost na OPG-u, a što je prava poljoprivredna proizvodnja na OPG-u. I mislim da bi ovaj zakon to trebao možda jasnije definirati.
Hvala. Gospodin Mišić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Batiniću, negdje u Hrvatskoj imamo oko 165000 OPG-ovaca, a ja smatram da je OPG neko obiteljski rad, nekim manjim familijama a tu ste spomenuli u vašem govoru ugostiteljstvo u OPGH-u. Jednom prilikom sam bio u Austriji, tamo negdje burgeland je koliko se sjećam negdje kod Beča i upravo to što ste malo prije pričali je tamo koliko sam ja mogao ispitati u jednom selu jedan restoran gdje je OPG-ovac austrijski imao i gdje su oni i obitelj imali taj mali jedan restoran gdje su služili hranom. Istina sve iz njihovog, navodno njihove proizvodnje ili nekih drugih OPG-ovaca, ali u jednom određenom vremenu. Znači ne čitavu godinu, određeno vrijeme gdje su oni posluživali bio sam prisutan i navodno ne plaćaju nikakve obveze i poreze, prodaju svoju hranu u svome malom restoranu koji sam i bio sam prisutan. Ja isto mislim da bi to moglo se napraviti i u Hrvatskoj, dozvoliti određenim OPG-ovcima koji rade, a ono ne da uzimaju u Konzumima i tako, da uzima, isto mora biti hrana iz OPG-a susjedstva i mislim da bi to dobra stvar bila za naše OPG-ovce, da imaju pravo napraviti mali restoran, raditi par mjeseci bez obaveza da bi prodali svoju hranu i da bi na taj način sebi osigurali sigurnost i na kraju podigli svoj standard. Mi moramo jednostavno otvoriti oči i dozvoliti onim manjima da i oni mogu nešto osmisliti i dati im nadu i povjerenstvo posebno ja govorim o mojoj Slavoniji odakle ja potječem, gdje su velika sela, gdje bi se to moglo odraditi. Znači u određeno vrijeme kad on hoće prodat svoje proizvode otvori sa svojom familijom, isto ih služi i radi u kuhinji i sve kao što sam to vidio u Austriji. Mislim da bi mogli malo pogledati šta se radi u susjednim zemljama posebno Austriji i vidjeti te zakone i napraviti nešto u tom smislu. Hvala.
Hvala. Gospodin Batinić, odgovor.
Hvala lijepo. Pa mislim da se, da nije bilo razlike od ovog vašeg i onome o čemu sam ja govorio. Naime, temeljem iskustava koje sam doživio i proživio evo jedna priča iz susjedne nam države. Na obiteljskom gospodarstvu dogovor je bio doći će nas 20 i nešto na Martinje konkretno, čovjek je pripremio gusku iz vlastitog uzgoja, ne jednu nego više njih, ali vino nije imao nego susjeda. Ali imali ste točno na etiketi napisano sve ono što treba, sve ostalo je bilo u njegovoj režiji, znači uzgojeno na njegovom OPG-u. O tome govorim. I velim da je u konačnici zašto ćemo podržati ovaj zakon, zato što je po prvi puta definira određeno područje poljoprivredne djelatnosti, odnosno način kako se može organizirati poljoprivredna djelatnost. I to smatram nekom inicijalnom jezgrom hajmo to tako nazvati koje imamo u hrvatskom, ali ovo bi trebalo preko tog zakona i kroz taj zakon stvoriti kvalitetnije pretpostavke za razvoj poljoprivredne proizvodnje na poljoprivrednim gospodarstvima u Hrvatskoj. Naravno, to su sve procesi. Neće sutra ili kad će ovaj zakon stupit na snagu, odmah će sve procvast. Ma naravno da neće, naravno da neće, ali velim to su mogućnosti i velim ne treba naravno, ne možemo neke stvari niti slijepo kopirati, jer možda kod nas nisu primjenjive, ali manje-više u našem okruženju spomenuli ste Austriju, ja sam spomenuo Sloveniju, ja vjerujem i drugdje. Mislim da ne trebamo izmišljati toplu vodu, nego upravo sagledavati, analizirati situaciju u drugim susjednim nam državama i primijeniti koliko je realno moguće kod nas. Naravno ono što svakako bez potpore države neće biti moguće, a evo Fond za ruralni razvoj ima niz mjera upravo za razvoj OPG-a.
Hvala. I na kraju gospodin Goran Dodig.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovani predstavnici ministarstva i poštovani kolega Batiniću. Ako sam vas dobro razumio a nadam se da jesam onda sam iz vašeg izlaganja iščitao da se na neki način zalažete za određene ne samo definiciju, nego i djelatnost OPG-a i da u tome vidite gotovo strateško pitanje koje nadilazi sam ovaj zakon. Pa ste u tom kontekstu spomenuli ugostiteljsku djelatnost i potpuno javio sam se samo zato da vam dam potporu takvom razmišljanju, jer danas je postalo bjelodano jasno da ljudi počinju shvaćati da ono što je iznimno važno jeste hrana. I kad znamo da ono što je za tijelo hrana, a za mozak informacije, onda vidimo, imamo, imamo mogućnost predvidjeti što bi se moglo sa ovim zakonom dogoditi i sa ovim definiranjem licenci odnosno davanja licenci za OPG-e. Naime, osim što ovaj zakon mislim da će dovest do toga da može revitalizirati ljude koji su trenutačno na selu da će revitalizirati selo na način da će se ljudi tamo vračati. Zbog toga, čini mi se da je iznimno važno ovo govorim predstavnicima Ministarstva poljoprivrede, da ovaj prijedlog gospodina Batinića, uvažite i da ga pokušate implementirati u ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo s klubovima. Odgovor gospodin Batinić. Izvolite.
Hvala. Drago mi je da se slažete kolega Dodig. Naime, ekonomska logika ako uzmete da vam je ajde recimo kila janjetine 25 kuna, pečena je uz kavu neka i 50% to je duplo oplemenjujete. Jednako tako ako poslužite vino, može biti 15 kuna 12, 17, ovisno o sorti, kad ga poslužimo može biti čak 40 do 120% skuplje na OPG, ovisno o sorti. To je ono što velim, zašto se zalažem znači direktna prodaja, ne po proizvođačkoj cijeni nego po cijeni usluge i naravno veći ostatak onome tko živi na obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu. Znači, manje-više svi proizvodi te vrste, to je cilj. To je cilj. Naravno, poštivajući sve ostale pozitivne propise koji definiraju, ja bih volio, a vjerujem i onaj tko krene sa malom na obiteljskom gospodarstvu da mora ući u sustav PDV-a apsolutno da, ništa mu se strašno neće desit. Ali to je perspektiva. Ali što smatram još važnijim, zašto smatram da je ovaj zakon izuzetno važan jer da bi trebao inicirati razvoj upravo naravno uz potporu i politika i regionalnog i ruralnog razvoja da se pogotovo područja slabo naseljena, zapuštena, gdje je selo izumrlo, da se selo revitalizira.
Hvala lijepa. I sada da, sada imamo klub. Gospodin Branimir Bunjac, Klub zastupnika Živoga zida i Snage.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani gosti. Pred nama se danas nalazi Prijedlog zakona o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, prvo čitanje, tema koja je vrlo zanimljiva i vrlo važna iz razloga što bi proizvodnja hrane trebala biti jedna od glavnih djelatnosti u Republici Hrvatskoj. Ovaj zakon bi trebao biti tim prije važniji upravo zato što je domaća proizvodnja uništena različitim monopolima, ali prije svega nekontroliranim uvozom. Naravno da kad bi se domaća proizvodnja obnovila, a upravo OPG-ovim imaju ogromne potencijale, došlo bi do porasta BDP-a do otvaranja radnih mjesta, do povećanja izvoza, ali i ono što je isto tako vrlo bitno naglasiti do poboljšanja zdravlja građana. Jer sigurno da je jedan od uzroka lošijeg zdravlja i povećanih izdvajanja za zdravstvo je taj strahoviti uvoz uglavnom nekvalitetne hrane koji je krenuo negdje od 1997., 98., kada su u Hrvatskoj otvoreni prvi trgovački lanci u stranomu vlasništvu. I onda kad se ovakav zakon pojavi u saborskoj proceduri mi bi očekivali da je cilj zakona jačanje OPG-ova prije svega malih, zatim jačanje konkurentnosti njihovih proizvoda i općenito zastupanje njihovih interesa. I ako je istina da u samom prijedlogu zakona ima nekih dobrih rješenja, u cjelini on u biti ne slijedi dobru praksu nego ustvari možemo reći na određen način ponovno ide u koristi korporacije i krupnoga kapitala, znači ova pitanja koja sam rekao na samom uvodu se ne rješavaju. Osim toga, neki članci u Prijedlogu zakona su nedorečeni i osim toga su nelogični što ću pokušati u ovom izlaganju i kratko prezentirati. Zbog ovog zakona mogla bi se ugasiti većina malih OPG-ova jer se povećavaju troškovi. Znači počevši od prijave proizvodnih pogona u kojima OPG-ovim odrađuju svoje djelatnosti, a dosta takvih prerađivačkih proizvodnih ili nekih drugih objekata na malim OPG-ovima nije legalizirano, što znači da ovim Prijedlogom zakona takvi OPG-ovi neće moći dobiti potrebnu dokumentaciju o minimalnim tehničkim uvjetima te samim time neće moći obavljati predviđenu djelatnost. Prijedlog zakona previše zadire u obiteljske odnose glede vlasničkih prava, a isto tako ograničava nositelja OPG-a da više ne može biti član uprave neke tvrtke ili njezin vlasnik ako se ona bavi poljoprivrednom proizvodnjom. Kad sam govorio o nelogičnostima i nedorečenostima usudio bih se reći da ovdje postoje i pravi pravcati apsurdi. Evo recimo u članku 3. sad je mislim govorio i zastupnik Dodik o tome, jasno piše – OPG je strateški važan organizacijski oblik poljoprivrednog gospodarstva u Republici Hrvtskoj. Znači, ja vjerujem da većina zastupnika vrlo dobro shvaća šta znači da je nešto strateško. Ako je strateško nije na prodaju. A mi u članku 9. istog tog zakona imamo stavak 1. da građani Europske unije mogu otvarati OPG-ove na teritoriju Republike Hrvatske. Znači to je u biti kontradiktorno, ako je nešto strateško recimo ne znam sad su strateške šume, vode ili neke tvrtke, željeznice, pošte, ne mogu ići vlasnicima, a OPG koji je dakle strateški interes on može ići. To bismo mogli usudio bih se reći da nije samo apsurd, nego da je na neki način izdaja nacionalnih interesa i o tome bi predlagatelj zakona trebao malo više razmisliti do drugoga čitanja. Isto tako imate članak 41. evo možemo pogledati imamo pred sobom zakon, stavak 1. za obaveze koje nastaju u obavljanju gospodarske djelatnosti odgovara nositelj OPG-a sa cjelokupnom svojom imovinom, te članovi OPG-a kao solidarni jamci. Znači, svi oni koji sudjeluju u radu OPG-ova sudjeluju, odgovorni su cjelokupnom svojom imovinom za nastale dugove OPG-ova. I onda stavak 2. ovrha radi ostvarenja novčane tražbine ne može se provesti na dijelu poljoprivrednih resursa upisanih u upisnik OPG-ova koji su nužni za obavljanje njegove gospodarske djelatnosti. Što je onda cjelokupna imovina ako se po drugoj strani ne može provesti ovrha nad ovim dijelom? Znači to je kontradiktorno ili je cjelokupna imovina ili nije cjelokupna imovina. Ne može biti cjelokupna imovina i dio imovine istovremeno u zakonu tako navedeno. Osim toga, ovim zakonom može se dogoditi da će OPG-ovi male površine morati zatvoriti djelatnost iako ne bi trebalo ograničavati ili zabranjivati poslovanje OPG-ovima koji su male površine. Problem je u tome što se te male površine ne mogu uvesti u tu famoznu ARCOD evidenciju iz razloga jer su sastavni dijelovi katastarskih čestica koje se vode u katastru na primjer gradilišta, dvorišta i drugo, a u biti na njima bi se moglo proizvesti dovoljno proizvoda koje bi mogli naslijediti, biti namijenjeni prodaji. Također u ovom zakonu kazne koje su predviđene za OPG-ove su definitivno prevelike. Možemo zamisliti situaciju u kojoj vlasnici OPG-a neće saznati za ove izmjene zakona, jednostavno ne stignu, zakoni non stop dolaze i mnogi ljudi koji su zaposleni jednostavno nemaju vremena proučavati pravovremeno zakonodavstvo, a predviđeno je da za prekršaj mogu platiti kaznu i do 15000 kuna i to odmah. Znači, čim se uoči neki problem. Mislim da bi bilo dobro uvesti način rada kod inspekcijskih pregleda da prvo idu savjet, prvo savjet, onda je edukacija, onda upozorenje i tek na kraju kazna a ne odmah čovjeku dati 15 hiljada kuna, a već vidimo kolika je hrpa OPG-ova u problemima, imaju blokade, ne mogu poslodavati i onda će još morati dobiti kaznu zbog nečega što nije bilo nužno sankcionirati. Ako se već uvode kazne isto tako prva kazna ne bi smjela iznositi više od 200 kuna za prekršaje, to bi bilo podnošljivo. Normalno ako se netko pronađe da višekratno krši propise, onda ga se može kazniti i ovom kaznom od 15000 kuna, pa ako je potrebno čak i veće. Također ovaj zakon nigdje ne spominje mogućnost osiguranja plasmana proizvoda sa OPG-ova što je vrlo loše, jer upravo to pitanje otkupa, odnosno prodaje proizvoda je vrlo problematično i ono dovodi u pitanje opstojnost tih OPG-ova, pa bi trebalo u zakon uvesti obavezu lokalnih, regionalnih jedinica da pomažu OPG-ovima kod plasmana njihovih proizvoda. To bi se moglo raditi kroz organizirane sajmove, kroz manifestacije, kroz poticaje, kroz subvencije, kroz sufinanciranja ili o nekim drugim oblicima koji su prihvatljivi za jedinice lokalne uprave. Mi smo u Živom zidu još u proljeće 2016. godine izradili plan, dakle stvaranja tržišta za domaću poljoprivrednu proizvodnju. Na žalost nitko na njega nije obratio pažnju iako smo ga dali javnosti na uvid. Između ostaloga naveli smo da bi Vlada i ministarstva trebali po ovom pitanju surađivati sa veleposlanstvima stranih država. Također smo naveli da bi Vlada trebala i ministarstvo pojednostaviti te zahtjeve kontrole, da bi trebalo Ministarstvo poljoprivrede uvesti digitalne karte OPG-ova koje bi bile pravovremeno ažurirane, upravo zato da bi građani koji žele poput gospodina Batinića, a vjerujem da većina vas želi kupovati domaće proizvode, kupovati proizvode sa vlastitih OPG-ova mogli znati gdje ih mogu nabaviti. Na žalost danas se to svodi na individualne pokušaje i vi u stvari ponekad jednostavno kupujete nekvalitetno u tim trgovačkim centrima, a ne znate da možda negdje kod vas u krugu par kilometara se nalazi isti takav proizvod puno kvalitetniji, pa što je zanimljivo možda čak i jeftiniji. Također predložili smo, možda nije direktno tema ovoga ministarstva, ali predložili smo da bi Vlada trebala potaknuti obnovu školskih vrtova i povrtnjaka. Nekada je svaka škola to imala, to danas samo stoji kao nekakva prazna površina pokraj škole a tu bi se mogli mladi ljudi, posebno oni koji žive na selima zainteresirati za rad u OPG-ovima, za rad u poljoprivredi i u stvari za obavljanje jedne cjeloživotne djelatnosti koja bi donosila profit jer Hrvatska doista ima mogućnosti za ne samo pokrivanje vlastitih potreba, nego i za izvoz. Žalosno je da neke zemlje koje imaju puno manje kvalitetnu zemlju, puno manje kvalitetnu klimu nego RH svake godine ostvaruju porast izvoza poljoprivrednih proizvoda, a mi samo porast uvoza. I ono što je rekao zastupnik Križanić onu katastrofu, u biti da mi danas ne uvozimo hranu Hrvati bi bili gladni. To je doista jako, jako žalosna konstatacija i trebamo se zapitati što je do toga dovelo odnosno što možemo učiniti da se takva situacija preokrene. Također smo predlagali i željeli bi i dalje predlažemo da se provedu kampanje, javne kampanje i te kampanje se provode u cijelom svijetu, u svim državama Europske unije pozitivne kampanje koje bi predstavljale OPG-ove kao izvore zdrave, domaće hrane kao način da se cijela država oporavi, njezino gospodarstvo i da bi se u te pozitivne kampanje mogle uključiti i javne osobe. Na žalost kod nas te kreativnosti nedostaje i evo u tom smislu ako možemo poslati poruku nekomu malo promijeniti svijest bilo bi nam jako drago. U svakom slučaju za sada smatramo da ove izmjene zakona nisu prihvatljive, da većina vlasnika OPG-ova ne želi ovakve izmjene i smatramo da zakon treba do drugog čitanja značajno preraditi kako bi on ispunio svoju funkciju. Hvala lijepa.
Hvala. Prva replika gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Bunjac svaki put kad Vlada predlaže određeni zakon i kada on dođe u Sabor nekako se ne mogu oteti dojmu da ministri naravno razmišljaju a koliko će novčića doći u „kasicu prasicu“ države u primijeniti toga zakona. Kada smo ministra Marića upozoravali ovdje da nije dobro da podiže stopu PDV-a na ugostiteljstvo nije slušao. Baš me zanima podatak, nisam ga dobro to je moja greška nisam iščitao u proračunu, ali čini mi se da nije puno više poreza uplaćeno s te osnove u PDV-u povećanjem stope sa 13 na 25%. Čak se moglo dogoditi i manje jer su mnogi gosti otvarali nove firme, nova poduzeća kako bi izašli iz sustava PDV-a. I sada imamo situaciju u ovom zakonu i opet ću naglasiti čini mi se to jako važno, dva brata koja žive u različitim kućanstvima oni mogu osnovati svaki svoj OPG-e, ako žele mogu i zajednički. Ali dva brata koja žive u istom kućanstvu ne mogu, oni moraju zajednički. Zašto? Pa da slučajno ne bi izbjegli porezne obveze neka oni samo pređu onaj prag od 80 tisuća 500 ili koliko je sada, pa će lijepo platiti, ući će u sustav PDV-a i platit će porez na dohodak, sve obaveze. Čini mi se da je to intencija zakona. Čemu braniti? Pustite ljude neka sami odlučuju o svojim sudbinama. Ako želimo pomoći OPG-ima, ako želimo da stvarno pa neka su to i otac i sin, brat i sestra, tko već, ako žele imati zasebno OPG-e pustimo ih neka imaju. Nemojmo samo gledati to kroz poreze i nekakve moguće zloupotrebe. Jedino tako možemo razvijati hrvatsko selo. I što se tiče ovog zadnjeg vašeg dijela, nije zadnji dio izlaganja, ali zadnje ono što se meni čini jako važno to sam naglasio na početku ne može po mom mišljenju ne može netko tko nema prebivalište u Republici Hrvatskoj imati obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo. To se kosi sa zdravim razumom i to nema smisla.
Odgovor gospodin Bunjac.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Žagar vi ste u pravu kada kažete da Hrvatska država postaje previše birokratizirana i da se jednostavno ljude toliko maltretira sa birokracijom svih mogućih vrsta počevši od tih fiskalizacija, legalizacija, stavljanja tabla na vrata štale, mjerenja kaveza za perad i ne znam čega, da mnogi ljudi doista na kraju i zbog takvih stvari izgube uopće volju da se bave nekakvim suvislim poslom. Jednostavno kažu – bolje nam je sjediti doma, primati neku socijalnu pomoć ili bilo što, nego prolaziti ovu torturu koja na kraju često završi i blokadama, i ovrhama i cjeloživotnim dugovima, pa se ljudi moraju kao onaj siroti čovjek pokraj Bjelovara ubiti da bi izašao da bi presjekao taj gordijski čvor dužničkoga ropstva. Smatram da u svakom slučaju ove zakone treba pojednostaviti da evo kao što vi kažete i to porezno rasterećenje je vrlo bitno. Znaju ljudi koji duže vremena recimo žive u Zagrebu tako dugo dok se nisu spustile cijene taxija npr. nitko se nije vozio taxijem. Čim su se cijene spustile, a sjećate se koliki su otpori bili, demonstracije po ulicama. Danas se svi voze. I što je najzanimljivije od svega danas umjesto 100 taxista imate u Zagrebu 10 tisuća taxista. Ali kod nas je politika drugačija. Umjesto da se ide na rasterećenje, da se ide dakle na razvoj kod nas se ide praktički na uništenje, na gušenje i tu se postavlja pitanje iz kojeg razloga. Da li samo iz neznanja ili zbog toga što se ustvari zastupaju određeni lobiji? A vi pitajte male poljoprivrednike, ljude koji prodaju na tržnicama tko su ti koji stvaraju monopol na hrvatskom tržištu i zbog čega oni moraju na koncu konca odustati od djelatnosti koje su njihove obitelji praktički obavljale stoljećem. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega evo zapravo otvorili ste možda jednu onako ključnu stvar govoreći zapravo o jednoj odredbi koja navodi da je OPG-e strateški organizacijski oblik. Kada je nešto strateški, iza toga vjerojatno postoji strategija, znači da je strategijom određeno da je i poljoprivredna proizvodnja, koji poljoprivredni proizvođači, koji oblici su strateški. Što mi imamo? Mi prvo utvrdimo u zakonu da je nešto strateški i onda na osnovu zakona radimo strategiju. Malo smo pogriješili u tom redoslijedu tako da je ta opaska o strateškom vrlo dobra jer ispadne da dignemo prst pa vidimo ako puše sa HDZ-ove strane onda je strateški, ako puše od strana proizvođača onda se vidi da u biti taj zakon nije baš tako strateški orijentiran i da ne štiti sve interese i pogotovo ne uklapa se u ono što očekuje se od toga zakona. Znači od toga zakona stvarno se očekuje da se olakša život obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima da oni lakše mogu funkcionirati i da se mogu brže razvijati. Sviđa mi se i ova konstatacija vezano za evo mi smo izjasnili se evo i u svom izlaganju u ime kluba da uvede se upozorenje. Ono što svakako u tome nedostaje i to podržavam savjetovanje, edukacije, to je proces kroz koji mi svi trebamo prolaziti. Hajmo razmotriti i ovo što mi danas iznosimo i vi i mi što smo iznosili i ostali, da je to jedan proces savjetovanja prije nego što zapravo dođe do situacije da više nije moguće vratiti nazad. Što ćemo onda imati izmjene dopune zakona koje će onda reći, evo sad smo mi promotrili pa učinak nije baš takav što smo planirali. I strašno meni osobno nedostaje da nitko ne radi procjenu učinka, da mi dobijemo ovdje da vidimo koja je to procjena učinka. Da li je to nakon ovog zakona 160000 OPG-a ili je 60 ili je manje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Panenić. Pa naša Vlada odnosno vlade uvijek su sklone velikim riječima. One će uvijek kada treba nešto najaviti, predizborno obećati, koristiti takve riječi kao što su strateški interesi, zaštita nacionalnih dobara, a onda vidimo kad ovaj zakon dođe u kako se zove proceduru da te iste riječi nemaju onaj sadržaj, značenje koje bi morali imati. Hrvatska ima 35000 kvadratnih kilometara obradive zemlje od 56 tisuća kilometara koliko uopće iznosi površina Hrvatske. Znači imamo 60% teritorija koji je moguće poljoprivredno obrađivati, a mi se nalazimo u situaciji, da dakle uvozimo hranu masovno i to iz godine u godinu sve veća i na žalost i 2017. godine se trgovinski deficit poveća. Znači opet je uvoz još više porastao nego što je porastao izvoz. To nije dobro, nije dobro iz razloga što recimo evo imate u Irskoj koja je članica EU potpunu zaštitu domaće proizvodnje do te mjere da na policama u trgovinama imate jednu policu strane robe, odmah pokraj nje policu domaće hrane. Tamo to nije nikakav problem. Evo nama se ograničava da ne znam imamo kampanje „Kupujmo hrvatsko“, „Kupujmo izvorno“, „Kupujmo tradicionalno“. Imamo situaciju ne znam da Danska iz godine u godinu povećava izvoz poljoprivrednih proizvoda a opet ponavljam imaju manje kvalitetnu zemlju nego što imamo mi u Hrvatskoj. S te strane slažem se sa vama da je potrebno ulagat u edukaciju, da je potreban angažman cjelokupne Vlade, svih ministarstava, svih ustanova, institucija. Ali kod nas još uvijek, dakle te svijesti nema, a kao što vidimo sa ovim zakonom nema ni rješenja.
Gospodin Sokol.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine Bunjac, uvijek mi je drago sa vama polemizirati zato što vas mogu ispraviti kad jednostavno govorite stvari koje ne stoje. Znači, vi ste rekli da je nacionalna veleizdaja ili nešto u tom stilu ako odredba prema kojoj građani EU mogu kupovati poljoprivredno zemljište u Hrvatskoj. Otprilike tako. E sad, ja ne znam što je to nacionalna veleizdaja, ali to sigurno nije ispunjavanje međunarodno preuzetih obveza. Znači članak 63. ugovora o funkcioniranju EU jasno propisuje da su zabranjena ograničenja kretanja kapitala na zajedničkom europskom tržištu. Naravno ograničenja tu prvenstveno spada diskriminacija, ali tu ide i ono što, a to bih se referirao na kolegu Žagara i prebivalište. Znači ako vi uvjetujete mogućnost kupnje poljoprivrednog zemljišta prebivališta na svom području to se isto smatra indirektnom diskriminacijom i zabranjeno je po pravu EU. Znači, to nisu izmislili neki fantomski birokrati, nego to jasno proizlazi iz prakse suda EU. To su jednostavni fakti, možete provjeriti, mogu vam dati brojeve predmeta kasnije. Druga stvar, ono što bih međutim istaknuo postoje ograničenja koja jesu moguća ali koja nisu diskriminirajuća. Znači, vi primjerice možete ograničiti po pravu EU količinu zemlje koja se može kupiti. Možete uvesti pravo prvokupa za državu recimo. Znači postoje razni mehanizmi, možete uvjetovati prethodnim odobrenjem od države kako, znači kako kupnja ne bi bila u svrhu špekulacija, ali ne možete direktno ili indirektno diskriminirati. Što se tiče Irske ovo što ste rekli da je moguća diskriminacija, možda je moguće da vi označite i to je uvijek moguće da označite različite proizvode. Ali opet, diskriminacija nije moguća, a ovo što ste rekli baš primjer Irske i kupujmo hrvatsko, znači još u osamdesetim godinama je sud EU donio presudu u slučaju … [[Govornik se ne razumije.]] kojem je upravo zabranio takvu praksu u irskom slučaju. Tako da molim vas samo da se držimo činjenica da ne izmišljamo stvari koje ne stoje. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku gospodin Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Znači ako već volite toliko analizirati činjenice, ja nisam nigdje rekao da je veleizdaja. To ste krivo čuli. Fonogram se radi, možete kasnije provjeriti nego sam samo rekao da se radi o nelogičnostima. Jer ako je nešto proglašeno strateškim interesom onda je to naše hrvatsko i ničije drugo. Znači imate izbor ili a) maknite članak 3. ili izbor b) maknite članak 9. Jedno s drugim je u koliziji. Ne može nešto što je strateški interes istovremeno biti predmet rasprodaje. A s druge strane to što vi velite da je Hrvatska preuzela međunarodne neke obaveze, zakone EU itd., pa nisu ti zakoni sveto pismo, pa nije to nešto bogom dano. Zašto bi mi morali u Hrvatskoj provoditi zakone koji nisu nama na štetu. Ja znam, vi ćete reći u Europskoj uniji smo itd. Pa hajmo, jeste probali pregovarati sa EU. Imali ste one pretpristupne pregovore kako su vlade ispregovarale poljoprivredu, dosta loše. Ako su onda loše pregovarale zašto sada ne pokušate, ne pokušate stvar tu promijeniti? Nije stvar da nešto nije, da je nešto vječna, ja ne vjerujem da su te obaveze vječne. A s druge strane, još bih želio reći to, da vi svaki zakon koji donesete ovdje tumačite dvostruko. Vi ga tumačite ovako i onako, on je i bijeli i crni. Isto kao i GMO navodno ste sve to vi zakonom zabranili, a prodaje se GMO u Hrvatskoj masovno. I to je kod vas moguće. To nije dobra poruka građanima jer time ljude zbunjujete, mislim da bi ste trebali preciznije odrediti pojmove i tako u ovom slučaju da će konkretno ponavljam još jednom, ono što je strateško nije na prodaju, točka, a sve drugo, sve te pravne termine koje vi imate itd. to ničemu drugomu ne služi nego mućenju vode, zbunjivanju građana i u biti na koncu konca njihovoj prijevari. Hvala lijepa.
Hvala, vrijeme obilno. Gospodin Lenart.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Ovaj zakon u ovakvom dijelu neće trenutno ništa bitnoga promijeniti u životu obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. A ovo što piše da je to strateška proizvodna jedinica dobro je da je konačno netko shvatio da je OPG strateška proizvodna jedinica, jer na žalost mi ovdje raspravljamo mnogi o poljoprivredi, poljoprivrednim obiteljskim gospodarstvima, a u biti to je nešto što je za njih evo nekakva iluzija, nešto što nisu iskusili, nisu vidjeli, i ne znaju kako uopće funkcionira taj dio proizvodnje i gospodarstva u Republici Hrvatskoj. Obiteljska poljoprivredna gospodarstva nisu samo oni koji proizvode, oni su čuvari prostora. Jer vidimo koliko nam ljudi odlazi i na što nam liči prostor koji ostaje prazan. Jer vjerujte da velike tvrtke neće raditi parcele pola hektara, hektar dva, da će to raditi samo obiteljska poljoprivredna gospodarstva. I da zbog toga što su obiteljska poljoprivredna gospodarstva fleksibilna i vrlo lako se mogu preorijentirat u svojoj proizvodnji oni će se uvijek snaći na koji način da opstanu. Taj njihov opstanak treba pripomoći izradom ovoga zakona. Neće se mali zatvarati, ovi ispod 3.000 SHO također imaju pravo na potporu. Potpora je recimo 3.000 kuna po hektaru, to nije malo, zadovoljavajuće je kad gledate da je mirovina poljoprivredna 500, 600 kuna, onda je za neke ljude to vrlo veliki novac. Mislim da u zakonu bi se trebalo potaknuti udruživanje OPG-ova manjih i srednjih nekakvih beneficijama, ali normalno tu su drugi zakoni s kojima to treba usuglasiti, i na taj način potaknuti ljude da opstanu, a ne ovim zakonom samo. Evo hvala.
Odgovor na repliku, gospodin Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Znači, vi ste u pravu kad govorite da je poljoprivreda strateška djelatnost. Na koncu, konca, to je i dokument Vlade potvrđuje, ja podsjećam da su takvi strateški dokumenti već doneseni prethodnih godina, na žalost mi te svoje strateške dokumente sami ne poštujemo. Naravno je da Hrvatska ne može dakle, imati za strateške resurse ono što nema. Da li može Hrvatska biti svjetski lider u rudarstvu? Ne može. U teškoj industriji? Ne može. Može li Hrvatska živjeti od proizvodnje nafte? Ne može, jer jednostavno nemamo resurse. Ali plodne zemlje imamo dovoljno i šteta je i žalosno da prema nekim službenim statistikama gotovo pola te plodne zemlje nije u funkciji, a da se broj tih poljoprivrednih gospodarstava takvih OPG-ova smanjuje iz dana u dan, znači smanjuje se. Nešto je pošlo po zlu, nešto ide po krivu. I trebalo bi vidjeti što, ponuditi konkretna rješenja. A vi ste u pravu, mi ovdje dobivamo nekakva kozmetička rješenja, nekakve mišije korake koji u biti samim poljoprivrednicima ništa posebno ne znači. Koliko sam ja upoznat sa mišljenjem samih ljudi koji rade na OPG-ovima oni bi radije da ostane ovo zakonodavstvo koji je do sada bilo nego da se uvodi ovo novo. To samo po sebi znači da ove izmjene zakona nisu uspješne barem ne u ovom obliku u kojem su došle u Sabor. Iz toga razloga pozivam predlagatelja zakona na malo više analize i na malo više hrabrosti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo sa klubovima zastupnika. Gospodin Vlaović ispred Kluba zastupnika HSS-a. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče sa suradnikom, pozdravljam vas u ime Kluba Hrvatske seljačke stranke. I želim istaknut već dugi niz godina Hrvatska seljačka stranka govori o potrebi donošenja ovog i ovakvog zakona o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima jer je činjenica da i na tržištu zajedno sa dioničkim društvima, obrtima i drugim javnim ustanovama i poduzećima bilo nejasno što je to OPG i na koji način Republika Hrvatska želi razvoj poljoprivrede i gdje je mjesto i uloga obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. I zato je potreban ovaj zakon i podržavamo i ovu raspravu i sa željom da on bude do drugog čitanja i bolji i da se donese i definira status obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Jer činjenica je da naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva nisu bila kreditno sposobna, nisu bila dovoljno tržišno orijentirana i da je s njima činio sve tko je kako htio i kako je sebi mogao priuštiti. Primjerice, sve financijske institucije Republike Hrvatske za njih obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo je bilo nepoznat … da ne kažem neku drugu riječ. Teško da je naše obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo moglo se kreditno zadužiti i ići u nekakvu investiciju dok su druge velike korporacije tipa Agrokor, ne da su dobivali kod financijskih institucija banke, nego i od Hrvatske banke za obnovu i razvoj, a s druge strane su kreirale da tako kažem poljoprivrednu politiku u Republici Hrvatskoj, jer sve ono što je ulazilo u poljoprivrednu proizvodnju i sve ono što je dolazilo do obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava su diktirali i ulazne cijene, i modele otkupa i rokove plaćanja. I zbog takvog odnosa prema njima preko 50 tisuća obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava je blokirano. I u zadnjih 10 godina smo izgubili iz upisnika preko 20 tisuća obiteljskih gospodarstava. I zato je nužno donošenje ovog i ovakvog zakona kako bi zaštitili obiteljska poljoprivredna gospodarstva, kako bi ona bila stvarno ako jesu, a evo iz zakona se iščitati da jesu bitna za ovu Vladu i ovo ministarstvo i da to bude strateški dio poljoprivredne proizvodnje, proizvodnje hrane u Republici Hrvatskoj. No, da li je to stvarno tako i da li će biti tako upitno je jer veliki dio proizvodnih resursa poljoprivrednog zemljišta još nije u funkciji jer se razlikuju podaci iz Državnog zavoda za statistiku i ARCOD-a za skoro 425 hektara koji nisu u sustavu. Sada je upitno da li se obrađuju, da li su u nekoj sivoj zoni ili se netko bavi poljoprivrednom proizvodnjom ali je ne prijavljuje, niti ni u upisniku, niti ARCOD-u iz razloga što postojeći propisi nisu poticajni da se on uključi u ovaj model direktnih plaćanja, upisnik, ARCOD-a i sl. Ima i jednoga i drugoga i zato smo očekivali od ovoga zakona da što više približi zakonski okvir obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima da oni stvarno budu dio sustava, da se bave poljoprivrednom proizvodnjom, da budu održiva, a da im administrativno ne opterećujemo dodatna pogotovo ne financijski ih dodatno ne opterećujemo. Stoga je evo jedno od naših pitanja i prijedloga je da se razmisli upravo o ovome pragu od 3 tisuće ESO-a jer standard output nije dobit obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva, nego je to model ekonomski rezultat poljoprivrednog gospodarstva koji se izračunava po posebnoj tablici i to nije dobit 3 tisuće eura, nego je to njihov ekonomski obujam proizvodnje bez troškova i ulaganja u proizvodnju, bez osiguranja proizvodnje, bez plaće, bez amortizacije. I stoga smatramo da je ovih 3 tisuće eura premali. Pogotovo kad, evo kolege su mi s terena rekli da vam je npr. jedan OPG-e vlasnik ima 4 krmače i on ne prelazi 3 tisuće ESO-a eura. Međutim, vlasnik dvije mliječne krave prelaze 3 tisuće eura. Vlasnik 4 hektara kukuruza prelazi 3 tisuće eura ESO-a. Vlasnik jednog hektara povrća prelazi 3 tisuće eura ESO-a. Vlasnik nešto više jednog hektara maslina prelazi 3 tisuće ESO-a eura. Nabrajanje može ići u nedogled. Evo i dvije krmače i dva hektara kukuruza također prelazi 2 tisuće ESO-a. Ne bi to bio problem da nije članak 23. koji kaže da nositelj OPG-a koji prelazi 3 tisuće eura ESO-a je obveznik plaćanja mirovinskog i zdravstvenog osiguranja. Na taj način ovi mali proizvođači koje sam spomenuo će bježati od ovog sustava da li će ugasiti OPG-e ili će napustiti poljoprivrednu proizvodnju. Predlažemo da se razmisli o ovom pragu i da se ide k onome što svi ovdje zagovaramo da to bude održivo obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, da se izračuna taj prag rentabilnosti da to obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo kroz taj svoj ESO, kroz svoje outpute može ostvariti takav dohodak da plati troškove proizvodnje, da plati sebi plaću, amortizaciju i da može plaćati mirovinsko i zdravstveno i druge obveze prema društvu. Mislim da to ovaj prag neće omogućiti, da će još jedan veliki dio obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava kojih to nisu u sustavu ostati izvan sustava ili u sivoj zoni ili će to dodatno ubiti slavonsko selo i opet pakuj kofere i idi izvan Slavonije i Hrvatske. Također je upitno i drugi zakoni koji se tiču ovoga, a to je Zakon o posredovanju pri zapošljavanju, onda onaj dio poticajnih mjera za zapošljavanje gdje nije bilo obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Mi pozdravljamo naravno da u okviru svog obiteljskog gospodarstva i možete članove obitelji i rodbine uključiti u poljoprivredne radove bez zasnivanja radnog odnosa. Ali zašto ne bi obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo koristilo i poticajne mjere za zapošljavanje? Mislim da tu moramo vidjeti sa, nije dio ovoga zakona, ali se može sa drugim ministarstvima usuglasiti da do drugog čitanja i to osmislimo i da možete vi ako nekoga zapošljavate izvan obitelji na svom obiteljskom gospodarstvu ako imate potrebu daj Bože da je više takvih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava da možete dobiti i poticajne mjere za zapošljavanje osobe na isto. Također je i upitno i ostvarivanje prava naknade za nezaposlenost sa biroa za nositelja OPG-a i njegovu suprugu jer u slučaju bolesti što je već kolega Lenart spomenuo ili u slučaju da vam je poljoprivreda kao nekakav dodatni izvor prihoda a radite na određeno vrijeme u nekoj tvrtci i ostanete bez posla vi nemate pravo sa Zavoda za zapošljavanje naknadnu za nezaposlenost jer ste nositelj OPG-a koji ima više od 3 ESO-a odnosno 4 krmače ili 2 krmače i 2 hektara kukuruza. Ne može od toga živjeti i trebao bi imati prava kao i drugi radnici koji ostanu bez posla sa Zavoda za zapošljavanje. Evo, tražimo da se to do drugog čitanja izvidi mogućnost da se i taj dio uvrsti. Naravno da podržavamo daljnju raspravu i oko ovog dijela da se blokirani dio imovine zaštiti našim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima od ovrhe, jer činjenica da su oni kroz operativne programe najčešće stimulirani od ministarstva, savjetodavne službe i drugih da idu u investicije. Njihovi poslovni programi i investicijski planovi su prihvaćeni i od ministarstva, i od HBOR-a, i od savjetodavne službe, dobili zeleno svjetlo, pa i od banke prihvaćeni. Na kraju kada je pala cijena mlijeka sa 4 kune na kunu i 80 ostali su sami na tome tržištu, blokirani i mora se naći rješenja i za njih. Što se tiče izmjena Zakona o pružanju turističkih usluga na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima to svakako podržavamo i to je evo jedan od modela kako se može pomoći našim obiteljskim gospodarstvima da plasiraju svoje proizvode na kućnom pragu. Ali evo podsjetio bih i na ovu inicijativu koju je HSS još prije par godina predlagao da se sa trgovačkim kućama, trgovačkim lancima i hotelskim kućama osigura plasman novih proizvoda, jer postoje modeli još uvijek dio hotelskih kuća je u državnom vlasništvu i u pripremi turističke sezone traže potpore od Vlade i ministarstava, onda bi bio red kad već traže potporu da imaju i neku obvezu konzumiranja dijela proizvoda od naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Tako pozdravljamo i ovu inicijativu koja je prošla i uvedena, shemu školsko voće smatramo da tu mrežu institucija i ustanova koje uzimaju od naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava voće i povrće i mlijeko proširimo ne samo na vrtiće i osnovne škole nego i na srednje škole i druge institucije gdje je osnivač Vlada, odnosno ministarstva, odnosno regionalna ili lokalna samouprava. I onaj dio koji je isto tako vrlo bitan, a to je poticanje naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava na udruživanje jer svjesni smo da sami tako mali rascjepkani ne mogu na tržištu opstati i da je nužno njihovo udruživanje u proizvođačke organizacije i druge. I tu je evo pokrenuti proces, proračun za 2018. planirano je svega 2 milijuna kuna za postojeće proizvođačke organizacije, smatramo da je to premalo i da se tu treba osmisliti modele pa i kroz ovaj zakon kako obiteljska poljoprivredna gospodarstva stimulirati na daljnje udruživanje i jačanje njihove ekonomske moći i tržišnog nastupa. I evo, pozdravljam ove rasprave koje su bile vezane za označavanje, brendiranje, licenciranje proizvode obiteljskih naših gospodarstava jer je to jedan od načina kako zaštiti domaću proizvodnju uz ono „kupujmo hrvatsko“ imamo ono „mlijeko s hrvatskih farmi“, „med sa naših livada i hrvatskih pašnjaka“. Tako da imamo modela samo ih trebamo uključiti i naša obiteljska gospodarstva u ove modele i naći načina kako ih izfinancirati i naravno podržavamo sve one aktivnosti koje je ministarstvo poduzelo kroz inspekcije i nadzor poslovanja trgovačkih lanaca i uvoz i smatramo da kroz takve vidove kontrola roba koje dolaze na tržište možemo zaštititi domaće proizvode ali se mora više uložiti u inspekcije i više naplatiti kontrola tih i na ulazu u Hrvatsku, ne treba ministar se uplašiti nego treba nastaviti s tim akcijama u cilju zaštite naših domaćih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i dizanja proizvodnje da imamo dostatnost proizvodnje hrane u Republici Hrvatskoj onoliko koliko su potrebe Hrvatske, a pogotovo kroz šansu, kroz turizam. Na kraju, sad bi naši poljoprivredni proizvođači od mene očekivali da kažem, dobio sam novi zakon koji će me zaštititi, dobio sam euro jack pota, riješio sam sve svoje probleme, ali na žalost nismo tek smo na dobrom putu da taj jack pot i ostvarimo ako svi budemo zajedno kreirali ove i ovakve zakone, doneli strategiju razvoja poljoprivrede gdje će obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo i proizvodnja hrane stvarno biti od strateškog interesa Republike Hrvatske i svih nas. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo nekoliko replika. Gospodin Hajduković, prva.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega oko puno toga se moram složiti sa vama i koristit ću izraz koji je koristila jedna bivša političarka ali na vrlo visokoj poziciji – S ovim zakonom smo na putu, ka putu za rješavanje problema! Tu smo samo zagrebali površinu, samo to. Ovisit će o danjim koracima što će ministarstvo i Vlada činiti da li ćemo zaista i doći do rješenja svih problema koje imamo. OPG-ovi su kao što ste i vi rekli, a ja sam to više puta spominjao, imaju i socijalni element. Dakle, zadržavaju ljude na selu, ljudi ostaju na svojoj zemlji, obrađuju je. Postoji i ono što se naziva nekad i socijalno poljoprivredno gospodarstvo dakle, stariji ljudi kojima je to jedini izvor najčešće prihoda i koji se uzdržavaju od nešto zemlje što imaju. Kod OPG-ova je jako bitno i ovo što ste vi primijetili, to je rangiranje. Dakle, ono što smo i mi predlagali ne može svaki OPG biti u jednakom rangu, moramo propisati što je minimum i što je maksimum. Dakle, OPG je zamišljen da ljudima pomogne u obavljanju poljoprivredne proizvodnje, ali ne da to prerasta u OPG-ove koji imaju po 50 hektara. I na kraju plasman proizvoda kombinirani OPG-ovi su jedan od načina. To je apsolutno način o kojem treba razmišljati, mi smo opet ugostiteljstvo tu često prednormirali. Jer da bi se bavili ugostiteljstvom koje sve morate ispuniti, koje sve uvjete morate ispuniti, recimo ako odete na zapad u Pariz, London, često vam ugostiteljski objekt koji toči alkoholna pića nema niti sanitarni čvor. A kod nas morate imati šest vrsta, odvojene, ovakve, onakve, pogotovo ako točite određene vrste pića itd. I na kraju plasman proizvoda, treba poticati brendiranje, klasteriranje OPG-ova da mogu sa prepoznatljivim proizvodima ujednačene kvalitete nastupati na tržištu. To je rješenje da budu što konkurentniji.
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Hajduković, da u pravu ste tek smo mali zagrebali, ovaj zakon je samo jedan kamenčić u mozaiku zakona koje treba donijeti kako bi se popravilo stanje u poljoprivredi u hrvatskom agraru. Nedostaje tu strategije i razvoja poljoprivrede kao krovni alat da te zakone, te kamenčiće u tom mozaiku držimo skupa da imaju skupa sinergijsko djelovanje u protivnom koliko ne budu i druge institucije i drugi zakoni išli u korelaciju s ovim zakonom o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima dogodit će se da će ti kamenčići ispasti iz mozaika i nećemo imati ništa. A mislim da bi nam svima trebao biti cilj da imamo ne 165 tisuća obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava nego 200 i više, da imamo žitelje koji žive u ruralnom prostoru, da proizvode hranu i da od te svoje proizvodnje mogu i živjeti. Neće to riješiti ovaj zakon, neće to riješiti ni drugi zakoni, naravno da su naši ljudi svjesni da moraju raditi i proizvoditi, oni to i žele. Međutim, mora im se stvoriti pravni okvir da budemo svi jednaki pred zakonima da se na sve zakone, na sve dionike na tržištu zakoni jednako utiču, tretiraju, a ne da imamo povlaštene kao što smo imali u prethodnim prilikama vidjeti i kroz Agrokor i kroz druge sisteme koji su se urušili i činjenica da obiteljska poljoprivredna gospodarstva od nas očekuju da zagovaramo donošenje ovog zakona ali i da nastojimo da ovaj zakon ne donese nove administrativne i financijske terete za njih. Evo.
Hvala i vama. Gospođa Roščić izvolite.
Dopredsjedniče zahvaljujem. Uvaženi kolega Vlaović, sada je, danas je loše vrijeme i neki poljoprivrednici nisu na polju, ne mogu baš raditi, vjerujem da nas prate. I jedan dio podataka koji ste naveli vezano za izračun SO-a je točan, ali jedan je i kriv, tako da budimo oprezni jer na primjer za različita područja Hrvatske on se različito računa. I nije potrebno da ispitujemo poljoprivrednike poimenično koliko tko ima SO kada se on računa preko … [[Govornica se ne razumije.]] kalkulatora i on je lako dostupan u Excelu. Znači 4 krmače u kontinentalnoj Hrvatskoj prelaze 3000 eura SO, to isto nije u jadranskoj Hrvatskoj, tako da vas molim da pazite, da ne stvaramo pomutnju i da ih ne zbunjujemo. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor izvolite gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče, hvala kolegice Roščić. Pa ja sam se ogradio sa govornice jer su mi to kolege sa terena poslali. Ja vjerujem da su to ljudi koji svakodnevno to rade i da su dobro izračunali. Ako su negdje pogriješili ispričavam se i vama i javnosti, ali ja sam s tim primjerima želio ukazati na onaj problem da ćemo mi tim manjim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima koji će prijeći zbog svoje specifične vrste proizvodnje tih 3000 SO-a, a s druge strane će, neće biti u financijskoj mogućnosti jer to nije dobit. To je ukupni output, ekonomski rezultat njihovog poslovanja. Nije to dobit i neće moći plaćati i mirovinsko i zdravstveno i bježat će od registracije OPG-a pogotovo uz sve druge, ograničenja vezano za zapošljavanje, za korištenje prava sa Zavoda za zapošljavanje, poticanje zapošljavanja i slično gdje vidite da postoji još niz problema, a da ne govorimo o tržištu poljoprivrednih proizvoda gdje su oni tako mali podložni nizu pritisaka velikih trgovačkih kuća i da oni jednostavno neće moći s tim opstati. A želja nam je da svi rade, da se ne smanjuje broj obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i ona u konačnici da nam se ne smanjuje broj ljudi koji žive u ruralnim prostorima. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Lončar.
Poštovani kolega Vlaoviću, imam dva pitanja za vas. Prvo što mislite da li bi bilo od koristi da se poljoprivredno zemljište koje je u vlasništvu RH a ne obrađiva se dodijeli po povoljnim uvjetima fizičkim i pravnim subjektima bez poziva radi skraćenja postupaka onima koji se već bave poljoprivrednom djelatnosti i koji žele povećati svoju proizvodnju. I drugo, što mislite da li bi okrupnjivanje malih površina dodatno povećalo interes bavljenja poljoprivredom. Hvala.
I vama. Odgovor gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega predmet ovog zakona nije državno poljoprivredno zemljište, ali evo prihvaćam da je ono kao osnovni proizvodni resurs vrlo bitno za naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva jer i naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva na terenu očekuju da taj zakon čim prije bude donesen, da onih desetak pravilnika za koje je ministar rekao da su u visokoj fazi pripremljenosti će biti uskoro i gotovi i da se znaju jasne procedure kad će biti raspisan natječaj, pod kojim uvjetima, tko će imati prednost, a sve s ciljem da to obiteljska poljoprivredna gospodarstva mogu konzumirati, staviti u funkciju svog razvoja, okrupnjavanja svog posjeda. A ne da po nekim povlaštenim uvjetima, po čudnim okolnostima onaj tko ima više crvenih traktora i onaj koji je bliže plavoj struji dobije to poljoprivredno zemljište, nego da stvarno onaj komu treba poljoprivredno zemljište za okrupnjavanje svog posjeda i da ta obiteljska poljoprivredna gospodarstva nemaju osjećaj da politika sve rješava. Naša mjesto i uloga je ovdje da donesemo kvalitetne zakone, a u provedbi da nadležne institucije provode zakone na način da svatko ima jednaku šansu doći do tog poljoprivrednog zemljišta. Loše je evo čuli ste 425 000 ha u Državnom zavodu za statistiku nije upisano u ARCOD, a u nekim oblicima je poljoprivredne proizvodnje. Što se čekalo da se to uredi? I nadam se evo da će i državni tajnik u svom završnom izlaganju reći kad će ići natječaj prvi. Ja sam sjećam se da je bila rasprava u prvom čitanju za svetog Matiju 21.9. Rekao sam daj Bože i sveti Matija da imamo prvi natječaj nagodinu za svetog Matiju. Evo hvala lijepo.
E dobro, sad će gospodin Lenart replicirat gospodinu Vlaoviću koji mu sjedi blizu. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Mora čut što ću mu ja reći, ne može to samo ovak' proći ovak' u šaptanju. Kolega Vlaović je ovdje se dotaknuo dosta mirovinskog osiguranja i ove granice od 300 SO. Kolegica Roščić je rekla da to nije svugdje jednako, no recimo da je 8000 SO. Ukoliko obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo ima još jednog člana i taj član je obaveznik mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, ja ću vam reći svoj primjer davno dok to nije bilo obvezno moja familija je živjela od 5 ha zemlje i na žalost nismo mogli plaćati mirovinsko i zdravstveno jer smo gradili to obiteljsko gospodarstvo. I meni fali tih pet godina radnog staža u mojoj karijeri iako sam diplomirani inženjer agronomije. Imamo i drugi problem. Jedan moj prijatelj koji ima imanje preko 100 ha djeca su mu otišla u školu, nema mu tko pomoći i želi zaposliti radnika. Želi tom radniku dati 4000 kuna neto plaću, no bruto je za njega 8000 kuna što je na razini godine 100 000 kuna. I za jedno obiteljsko gospodarstvo je to jako veliki iznos da bi on mogao to isplatiti. I odlučio se da će ići na više ugara. A ono što danas u potporama se dozvoljava, znači da se ugar plaća isto kao i proizvodnja. Mala obiteljska gospodarstva ne mogu si dozvoliti ugar. Oni moraju se bavit proizvodnjom i moraju se baviti što višim prinosima da bi mogli što više zaraditi po jedinici površine koju imaju. Ovaj ugar je osmišljen za grofove, oni koji imaju 200, 500 ha pa sad eto šta, 50 ha odvadiš ili 100, za ostalo dobiješ potporu i sve 5. Kad se to sve zbroji puno površine, puno i para. Nacionalna mirovina kad ćemo to uvesti za poljoprivrednike i za obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, da kažemo najniža mirovina je 1700 kuna, ispod toga ne može bit. Hvala.
Odgovor. Izvolite gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Lenart, naravno da ovih 3000 eura SO-a nije dobra granica jer upravo iz razloga obveze i nositelja i njegove supruge ili supruge i muža, ovisi tko je nositelj plaćanje mirovinskog i zdravstvenog je dodatni financijski teret i udar koji neće moći s tako malom proizvodnjom izdržati. I zato sam i rekao da se razmisli o definiranju tog praga održivosti tog obiteljskog poljoprivrednog gospodarstva. Da li je to prag siromaštva? Po Eurostatu je to koliko, sada je negdje oko tisuću i 800 kuna po članu domaćinstva. Ili je to neki drugi parametar trebamo se dogovoriti i do drugog čitanja to ugraditi jer činjenica sa ovim pragom ćemo izgubiti i dalje dio obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, izgubit ćemo dio žitelja u ruralnim prostorima i nećemo postići cilj da nam je bitan svaki proizvođač hrane u Republici Hrvatskoj. I zato sam i rekao uvodno da ne treba javno ministarstvo reći da je ciljana skupina 62 tisuće obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Oni jesu nekakva tržišno orijentirana grupacija. Ali ciljana skupina su sva obiteljska poljoprivredna gospodarstva i to mora biti naš zajednički interes. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Žagar. Izvolite.
Izvolite potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Vlaović, jednu bitnu stvar ste ovdje rekli. Naime, riječ je o svim onim mljekarima koji su uložili u nove farme to su bile čak tipizirane farme, mislim da 58 muznih krava negdje su koštale 4, 5, 6 milijuna kuna, sada više ne znam. I onda zbog cijene mlijeka ljudi su došli u poteškoće. Ali što je problem? Mi smo ovdje kod Ovršnog zakona donosili smo tu odredbu zaštitne klauzule da se određeni dio plaća ne može uzeti. Međutim, kod njih to nije slučaj. Oni kada su blokirani njima jednostavno sav prihod koji dobiju taj dan za otkup mlijeka odlazi na blokirani račun. Oni čak ako imaju zaštitni račun onda ne znam što da sačuvaju da li da sačuvaju poticaj ili da sačuvaju ovaj prihod od mlijeka i to je veliki problem. Ti ljudi kada jedanput budu blokirani gotovo je sigurno da će završiti tako da će se ta farma zatvoriti, osim ako je netko ne preuzme. Ali to je sada pitanje ako taj član obiteljskog gospodarstva ili obiteljsko gospodarstvo nije moglo voditi tu farmu, kako će netko tko bi došao sa strane. Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Žagar pa da, na žalost, među ovih 20-tak tisuća obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava koji više nisu u sustavu ARCOD-a veliki dio njih je upravo iz sektora mljekarstva i stočarstva jer negdje preko 65% smo izgubili proizvođača mlijeka u Republici Hrvatskoj, a velikim dijelom su oni upravo stradali i kroz operativne programe iz jedne pozitivne mjere koje su bivša Vlada i ministarstva pokrenule gdje smo stimulirali otvaranje odnosno izgradnju novih farmi i proizvodnju mlijeka u Republici Hrvatskoj jer nismo niti onda imali dostatnu proizvodnju mlijeka u Republici Hrvatskoj da smanjimo uvoz, mi smo te naše sugrađane naša obiteljska gospodarstva nagovorili da uđu u te investicije, dali im ohrabrenje kroz prihvaćanje njihovih poslovnih planova. I čudno je, ja sam već tada upozoravao da niti ministarstvo niti nadležne institucije nisu reagirali, su odmah dobavljači opreme i građevinski sektor digao cijene i svoje opreme i radova i na taj način da ono što su dobili kroz operativni program veliki dio je otišao njima, a ne samim proizvođačima. A pogotovo smo ih ostavili same na tržištu kada su pale cijene mlijeka, kada je nastala kriza sa tržištem Rusije, sa tržištem mlijeka na području Europske unije jednostavno je došlo do velikih problema u tom sektoru i oni su naravno zatvarali proizvodnju, obveze su ostajale i njih preko 50 tisuća je u ovoj grupaciji blokiranih. E sada, kako njih tretirati kroz ovaj Zakon o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu i sam sam rekao tu dilemu da Ministarstvo ne samo poljoprivrede, nego i Ministarstvo financija i druga nadležna tijela moraju osmisliti model kako te gospodarske subjekte, oni su tu, staviti u funkciju proizvodnje. A s druge strane te članove obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava vratiti u poslovni svijet i da mogu živjeti od svoga rada. Nadam se da će se naći rješenje. Hvala.
Hvala lijepa. I na kraju gospodin Kliman.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Vlaoviću vi ste rekli nekoliko čarobnih riječi što se tiče OPG-ova, a to je udruživanje, plasman dakle drugim riječima infrastruktura koja će se koristiti za proizvode OPG-ova i na kraju ono što jako često čujemo to je turizam. Ja ću iz mog iskustva reći evo tu je kolega Majdak, radili smo i za vrijeme mog mandata na jednom projektu gdje smo htjeli kroz jednu veliku hotelsku kuću da je ne reklamiram sada pogledati stanje za jedan doručak dakle sa hrvatskim proizvodima u sezoni. Dakle radilo se o jednoj tvrtci u Istri i snimili smo stanje kroz dva mjeseca. Ja vam moram reći jednu poražavajuću informaciju što se tiče kulena, salama i ovih ostalih hrvatskih proizvoda kojima se volimo dičiti i koji su zaista kvalitetni i dobri i koji su konkurentni na tržištu da nismo mogli zadovoljiti za tu kuću za 3 mjeseca ponude. Razgovarao sam sa tadašnjim odnosno i sadašnjim županom u Požegi jer nakon toga kada smo dobili te informacije da li se može možda organizirati proizvodnja, oni nisu imali niti za 20 dana za napraviti ponudu. Turistička ponuda mora biti kontinuirana, mora biti kvalitetna i mora biti ujednačena. Dakle, tu su ti problemi udruživanje, nalaženje kooperanata koji će kvalitetno zadovoljiti kvantitetu i kvalitetu i onda tek onda možemo razgovarati o tome da se taj proizvod u turizmu pruži kao jedan kvalitetan kontinuirani, kontinuirana ponuda. Bez toga, bez te infrastrukture mi možemo samo pričati. To je jedan kompleksan proizvod koji zaista mora biti sinergija između privatnih proizvođača, države, korištenja sve postojeće infrastrukture da bismo mogli doći do konačnog cilja i da više to ne bude mantra zelena i plava Hrvatska, nego da to bude realnost.
Odgovor gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Kliman hvala vam na vašoj replici i drago mi je da ste i vi otvorili ovu temu i hvala vam za vašu inicijativu i želju da stvarno pomognemo hrvatskoj poljoprivredi i našim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima da kroz turistički sektor imaju plasman za svoje proizvode. Naravno da ste u pravu da to ne ide bez udruživanja, da to ne ide bez količine, kvalitete i kontinuiteta. Naravno ali i naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva očekuju s druge strane zaštitu u smislu poštivanja potpisanih ugovora i dugoročnost za plasman tih proizvoda jer je činjenica da kao što sam uvodno rekao zbog svih tih kriza i lošeg vođenja poljoprivrednih politika su oni bili kreditno nesposobni, da su vrlo teško mogli ući u veće investicije sami. Znači netko je iza njih trebao statiti, neto je trebao ih organizirati i garantirati im dugoročno tu proizvodnju. Bilo je prijedloga da se i to zakonski uredi ovdje u Hrvatskom saboru kroz uvezivanja zelene i plave linije. Na žalost, odgovor je bio ne možemo to zakonski rješavati jer to Europska unija i Europska komisija ne dozvoljava. Iako imamo primjere u Španjolskoj i u Malti gdje je na sličan način uređuju takove odnose. Postoje dobre inicijative iz Istre, vaš pročelnik za poljoprivredu često u Slavoniji dogovara proizvodnju, tov svinja za vaše pršutare i to je jedan vid kako se može privatnim lokalnim inicijativama uz potporu regionalne samouprave povezati naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva sa plasmanom u turizmu. Ali kažem treba i sam sam rekao u svom izlaganju i kroz proizvođačke organizacije više stimulirati naše obiteljska poljoprivredna gospodarstva, omogućiti im taj financijski okvir jer oni to sami neće moći, tu se morate složiti da oni to sami neće moći da to mora za njih netko organizirati. Reći ćete vračamo se u neku dogovornu ekonomiju, neku dogovorno vrijeme. Međutim, sve uređene države to rade. Hvala.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačnu rasprave. Prvi je gospodin Bulj.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, uvaženi tajniče, pomočniće ministra. Evo danas govorimo i cijeli dan slušamo Prijedlog zakona o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, u biti o OPG-ovima vrlo bitnom zakonu koji stavlja u jedan okvir OPG-ove znači koji bi trebao biti u biti poticaj OPG-ovima i pomoć OPG-ovima da se točno znat tko šta gdje. Međutim, činjenica je i žao mi je što ovdje nije ministar, jer vi tajniče sa svojim pomoćnikom cijelo vrijeme jedino što sidite, a toliko je bitan, a ne odgovarate na pitanja koja zastupnike interesira, jer ih vjerojatno imate većinu za ovaj zakon, a manje su vam bitni poljoprivrednici i oni koji bi trebali čuti o čemu se raspravlja i koje će biti kočnice ovoga zakona. Jer ja nisam kao zastupnik čuo od vas još niti jedan odgovor na pitanja koja su sporna u ovome zakonu, naravno ovo je prvo čitanje, vjerujemo da će do drugog čitanja ono što su zastupnici govorili o ovome zakonu o OPG-u o obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima kao vrlo bitnome zakonu. Mi nismo dobili brojne odgovore, nadam se da ćete dati svoje odgovore ili ćete možda tražiti od ministra, pošaljite mu zahtjeva pa da vam dozvoli da odgovorite, mi ne znamo što vi mislite o svim ovim zakonskim prijedlozima i izmjenama ovima što su zastupnici govorili znači o svim svojim prijedlozima. Pa evo mene posebno kao zastupnika koji cijeli dan slušam o zakonu kojega su poljoprivrednici očekivali dugo i očekivali su brojne pozitivne efekte. Ne samo da ih nisu dobili nego OPG-ovi će imati više troška nego koristi, pa ne bih volio da ovaj zakon bude, a vaša šutnja da potvrdi da ovo bude zakon o gašenju OPG-ova ili još većih prepreka OPG-ovima nego što su bili do sada jer je činjenica i ponovit ću još niti jedan od vas odgovor nismo dobili mi zastupnici. Naravno, ponavljam, vjerojatno imate većinu pa to možete pustiti da rasprava ide svojim tijekom, mi očekujemo odgovore na ovom bitnom zakonu. Evo još jednom ponavljam kao zastupnik žao mi je što ovdje nije ministar, jer možda misli da nije bitno saborskim zastupnicima na ovom jednom od najbitnijih zakona uopće se obratiti i braniti ovaj zakon ili kazat nam o onome što on misli o prijedlozima zastupnika. Činjenica da je meni ključno pitanje ovdje postavljeno da će OPG-ovi moći otvoriti i stranci koji će moći imati OPG kod nas, da ne mora imati prebivalište što smatramo da nije u duhu očuvanja tradicijskog oblika poslovanja u poljoprivredi koji se zasniva na obitelj. Znači, sama logika da stranac koji nema državljanstvo nije građanin Republike Hrvatske da otvori OPG u Republici Hrvatskoj, u biti je logika slijeda politika dosadašnjih. Jer moramo znati brojne kolege su prije mene spominjali da su ogromne subvencije samo u mljekarsku proizvodnju odlazile pa smo pali u zadnjih par godina, 6, 7 godina smo pali za 64 tisuće proizvođača mlijeka na 6.400 dok smo samo u periodu od 5 godina čini mi se od 2010. god 2015. 5 milijardi kuna uložili u mljekarsku proizvodnju, tada smo imali potrebe 30% za uvozom, a sad imamo 70%. Znači slijed svega je bilo iseliti selo, jer ovaj zakon za koga radimo? Mi ovdje u biti radimo za strane državljane oni koji će imati novac, jer naš seljak je iselio iz Slavonije. Pa me je strah a vi ne dajete odgovore. A strah me iz razloga što smo mi donijeli zakon o poljoprivrednom zemljištu 2020. godine od 1.1. 1. siječnja, stranci će moći kupiti poljoprivredno zemljište. Tada smo davali amandman u ime Kluba Mosta da taj, da to jednostavno prolongiramo dok naši OPG seljaci na prostorima koji su prazni. Jer moramo znati da su 2/3 Hrvatske prazne, da taj zakon prolongiramo, jer da nam se ne bi dogodio slučaj Mađarske. Pa kada je cijelu zapadnu Mađarsku, poljoprivredno zemljište kupili stranci, strani državljani, tada je Orban stavio ad acta da se ne može prodavati, međutim, zbog pritiska Europske unije morao je raspisati referendum gdje su Mađari 86% podržali da se ne može prodavati zemljište. Znači, mi smo sad doveli u fazu da imamo praznu Slavoniju, Gorski Kotar, Liku, Dalmatinsku Zagoru, sad donosimo zakon u kojem kažemo da obiteljska poljoprivredna gospodarstva, obiteljska, može stranac koji nema prebivalište u Republici Hrvatskoj da li je to obiteljska poljoprivredna gospodarstva ili je ovo zakon o rasprodaji hrvatske ostataka, ostatak. Ovdje smo morali zaštititi obiteljska poljoprivredna gospodarstva, a ne, mi proširili na strane države koje čak ne trebaju imati niti državljanstvo Republike Hrvatske. Mi za to još nismo dobili nikakav odgovor. Ovim se ne štite obiteljska gospodarstva, ne štiti se tradicionalno stanovništvo koje tu živi godinama, koje se bavi stoljećima, koje se bavi određenom proizvodnjom, nego se na ovaj način i ovim zakonom ne pomaže obiteljskim gospodarstvima, nego strancima. Ja molim vas, stranim državljanima koji nemaju niti prebivalište niti državljanstvo u Republici Hrvatskoj pa vas molim da odgovorite na ova pitanja jer šutnja ja znam da imate većinu, ja znam da će gospodin Kliman mora glasati. Vjerojatno ne bi glasao, ali će morati glasati jer tako je stranka naredila i ostali zastupnici. Ne bi ni moj kolega Culej vjerojatno da stranci kupe naša obiteljska da imaju pravo imati primat nad našim gospodarstvima. Jer moramo znati da su naše farme prazne i to gospodine tajniče nije smiješno. Ovo je ozbiljno pitanje. Ovim direktno pogodujete strancima na štetu tradicionalnog domaćeg stanovništva. Zamolio bih vas još jednom to govorim u ime Kluba i govorili su pojedinačno zastupnici, da se ovaj dio mijenja jer ne mogu stranci koji nemaju niti državljanstvo u Republici Hrvatskoj imati OPG-e. Ovdje se radi o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, a ne radi se o stranom poljoprivrednom gospodarstvu. Molim vas da sačuvate naše tradicionalne vrijednosti sela, seljaka koje na žalost dosadašnja politika poljoprivrede su ugrozile. Evo to je u ovome čitanju što mogu kazati. Ovim zakonom mogu obavljati djelatnost OPG-a znači da imaju znači članovi ili član dokaz o pravu korištenja prostora. Pa sada vi zamislite, to je još jedan od udara. Da li na našemu selu imaju dozvole za svoje objekte u kojima koriste? Imaju li mogućnosti? Pa 90% objekata u urbanim sredinama nemaju sve dozvole, a kamoli da imaju obiteljska poljoprivredna gospodarstva negdje sa strane gdje su ljudi napravili privremeno, a kamoli će dobiti oni minimalno tehničke uvjete da dobiju određene dozvole. Ovdje je ciljano uništavanje i sprječavanje razvoja stanovništva na ruralnim područjima koja se tu bore za opstanak. A inače politike poljoprivredne su ih dovele u ovu situaciju. Još jednom ponavljam, samo mi je žao što ovdje nije ministar, ali ovo je ozbiljan zakon, ozbiljna pitanja gdje imamo znači poljoprivredno zemljište, imamo prehrambenu industriju. Znači ne trebamo … [[Govornik se ne razumije]] prehrambenu proizvodnju imamo uvjete, imamo vodu, imamo čisti zrak, imamo sve za razvoj poljoprivrede. Međutim, ja ponavljam još jednom imamo 2/3 hrvatske prazne. Imamo zakonom omogućeno 2020. 1. siječnja da stranci će nam moći kupiti poljoprivredno zemljište. I naravno da će ga kupiti jer je čisto, očuvano je. Nije onečišćeno. I naravno da će to biti udar. Nije se to, da mi nešto izmišljamo, to se dogodilo u Mađarskoj ne tako davno i svi smo svjedoci referenduma kojega je raspisao Orban i tada je narod kazao ne prodaji poljoprivrednoj zemljišta strancima. I na kraju, ima još toga evo preklapanje gdje su braniteljske zadruge također dosta aktivne, pa vidimo da i one njihovo zemljište koje su branitelji misle da idemo na zadruge, udruživanje ne može biti u OPG-u onaj tko ima vlasništvo uneseno zemljište poljoprivredno u OPG-u ne može biti u braniteljskoj zadruzi ili obrnuto. Ja mislim da te prepreke koče. Još brojne prepreke, brojne smo odgovore ovdje očekivali od vas tajniče od vas i od pomoćnika, osim šutnje i što imate većinu do sada ništa nismo dobili, osim što se pogoduje strancima. Zakon o OPG-u na žalost se pogoduje strancima i to nije dobro, a koče se brojne prepreke koje su nabrajane ovdje. Nismo dobili odgovor. Mi očekujemo ovdje zastupnici odgovor. Jedino ako imate stvarno većinu, pa vam ne treba odgovarati, a za seljake vas nije briga. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Lenard prva replika.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa evo kolega Bulj, ja mislim da u ovom zakonu nema nekakvih posebnih kočnica, jer u biti ovaj zakon, prijedlog zakona potvrđuje ono što je danas OPG-e i u biti uređuje što je danas i način na koji danas funkcionira OPG-e. Što se tiče stranaca ja smatram da niti jedan Švicarac, Nijemac, Danac, Nizozemac sigurno neće iz svoje uređene zemlje se iz koje ima … [[ne razumije se]] potpore i to neće doći osnovati OPG-e kažem OPG-e nisam rekao firmu, tvrtku ili nešto drugo, nego OPG-e u Republici Hrvatskoj u kojoj je sve neriješeno i gdje mi svi koji se bavimo poljoprivredom tj. OPG-om radimo u nekakvoj zoni da ni sami ne znamo točno gdje smo, snalazimo se kako tko umije i zna. Mislim da hrvatska poljoprivreda je već uništena i to je činjenica jer na žalost 2 ili 3 proizvoda smo mi samo dostatni u proizvodnji, a imamo Bogom danu zemlju. Ono što se ne može preorati, može se napasati ili nešto drugo. Mogli bismo hraniti pola Europe. No, svojom sposobnošću, hoću reći nesposobnošću smo doveli se do toga da nam je poljoprivreda jednostavno došla u čistu propast. Unatoč operativnim programima, unatoč velikim potporama koje su uložene pogotovo u velike firme kao recimo Agrokor mi smo u nedostatnoj poljoprivrednoj proizvodnji. Turizam je taj koji bi mogao potrošiti našu hranu. No, na žalost svih ovih godina ne vodeći brigu o obiteljskom gospodarstvu nisu se udružila, nisu stvorila količinu proizvoda koje mogu ponuditi. Ja ću vam reći svoj primjer. Proizvodim dinju vrlo kvalitetnu. No svake godine 2, 3 tone dinje moram baciti na kompost jer ju nema tko otkupiti, a da idem u proizvodnju da ona bude zanimljiva velikim lancima uzmu mi 2, 3 isporuke i onda sam propao. Evo, hvala.
Hvala. Odgovor gospodin Bulj.
Hvala lijepa. Kolega da, svi govorili su o zelenoj, povezivanju zelene i plave Hrvatske, a jedino što se je napravilo, stvorilo se carstvo u obliku i sličnih. Znači, u obliku koncerna Agrokor koji je u biti cijeli gospodarski sustav, pa i poljoprivredna dobra uzeo za vrat i jednostavne male OPG-ove je ugušio. Znači, spoj zelene i plave Hrvatske ako se o tome nismo naslušali priča od svih vlada, svih kampanja, svih prethodnih a što se dogodilo, zelenu Hrvatsku smo raselili, a ti koji bi morali stvarati ta dobra koja će se prodavati na moru ili su u sezoni na Jadranu, ili su otišli u Irsku ili neku treću zemlju. Znači, ali ovdje imamo jedan ključni problem. Do 2020. godine 1. siječnja Hrvatsku zemlju će, poljoprivredno zemljište će moći kupiti stranci. To je se nedavno izglasalo i to je ključni problem. Vi kažete, neće otvoriti OPG-e. Zbog čega neće otvoriti OPG-e? I ti koji su imali svoju djedovinu bit će prisiljeni dati u najam tome strancu OPG-e ili kako će zvati i kopat će na svojoj djedovini kopati za toga stranoga vlasnika. ... [[Govornik se ne razumije.]] Ovdje je čista zemlja, ovdje imamo uvjete ekološke proizvodnje i sigurno se ta hrana ne bi trošila i konzumirala u Hrvatskoj, nego u Švicarskoj. A onaj otpad hrana koja se dovozi preko trgovačkih lanaca prodaje se u Hrvatskoj, gdje je znači zemljište zatrovano raznim pesticidima, kojim sve otrovima, to je činjenica i to je dokazano. Pa to je potegnuto pitanje u Europskom parlamentu da je hrana koja je škart i koja je skuplja kod nas smeće koja je skuplja kod nas ista marka, nego u Europskoj uniji. To je činjenica. To su dokazi. Mi moramo biti čvrsto štititi strateški resurs. To je zemlja i zaštititi OPG-ove i ljude na tim područjima. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Bulj mi svi znamo da su naši OPG-ovi vrlo mali i većinom od 165 tisuća većinom su mala gospodarstva. S tim ne trebamo se bojati stranaca koji bi ušli u Hrvatsku. Daj Bože da imamo što više koji će uložiti svoj novac i dići našu poljoprivredu, ja bih bio sretan čovjek. Interesantno, stalno se priča što je ova Vlada napravila. A što su do sada vlade napravile? A u ovih godinu dana ja vas pitam, pa imali ste i ministra poljoprivrede, pa ste srušili Vladu, pa ste mogli to raditi kako treba i stajati uz Vladu i ne rušiti taj sustav. Moje jedino pitanje kako mi možemo natjerati hrvatske lance da uzimaju hrvatske proizvode u svoje da se ne bacaju kao dinje, lubenice i ne znam i svi drugi poljoprivredni proizvodi da oni moraju uzimati jedan dio određeni. To je pitanje možda Vlade današnje kako natjerati njih da oni moraju na svojim policama imati što više hrvatskih proizvoda kao što je recimo u Austriji ima negdje ako ne lažem 60% mora biti na policama austrijskih proizvoda. To je pitanje. A nama ljudi koji ulažu ako se budemo bojali ulagača, onda mi stvarno ne znam gdje idemo. Mi ne znamo ni što radimo. Mi pričamo populističke priče, a u stvari bez razvijenih gospodarstava nema napretka. Ali ako znaš gospodine Bulj da je u Slavoniji bilo 100-tine tisuća Nijemaca koji su protjerani, uzeli su im njihova imanja koja danas nitko nije vratio i daj Bože da se ljudi svi vrate na svoje ognjište i da prave poljoprivredu kao što je nekada bila koja je upropaštena kroz ovih 70, 80 godina tako bi mogao reći, pa i danas. Nadam se da ova Vlada ima jedan dobar projekat i kroz ovaj zakon vidim da ima nekakvih poboljšanja. Međutim, bih volio da se samo oslobode mali proizvođači iz moje Slavonije kulena koji rade da te manje administrativne pogreške budu, da malo manje imaju obveze koje plaćaju i na taj način ćemo dići sve ostalo, dati motiva ljudima da proizvode i da svoj proizvod prodaju kod svojih kuća ili okolini. Ja znam da se kulen ne može dobiti u Slavoniji koliko se traži. Samo moramo povoljnosti dati ljudima i ne ucjenjivati kroz neke tehnologije kao da moraju raditi kao veliki gospodarstveni centri koje imamo. Hvala. Oprostite.
Gospodine Mišić, vrijeme teče. I ne samo Nijemci, podsjećam. Izvolite gospodine Bulj.
Pa vi ste kolega Mišić kao nositelj liste Živoga zida zaista ste antipopulistički orijentirani i zaista hvala vam na ovoj ni zbrda ni zdola replici, ali vi ste rekli strani državljani. Pa i Nijemci ako su hrvatski državljani oni su hrvatski državljani. Talijani, Srbi. Nitko nije govorio o ljudima koji imaju državljanstvo hrvatsko. Vi ste polupali malo lončiće. Nisam ja. Ja sam govorio o hrvatskim državljanima. A stranci su nešto drugo. Nešto je drugo stranci. Pa vi dajte svoju djedovinu odakle ste došli strancima, a ja bih da naše poljoprivredno zemljište ostane u rukama hrvatskog čovjeka, Hrvatske države ili privatnika, a ne strancima. To je ogroman problem. Taj ogroman problem se dogodio u Mađarskoj gdje su stranci kupili poljoprivredno zemljište strane fizičke i pravne osobe i to cijelu Zapadnu Mađarsku. O tome sam govorio i ne bi se ponavljao. Činjenica je da obiteljska poljoprivredna gospodarstva treba štititi znači našu tradicionalne ljude na tome terenu gdje žive na području Slavonije i da tu proizvode, a ne da im bude kočnica i pomoć za ostale. Ovdje imamo previše kočnica u ovome zakonu na koje nemamo odgovore. Legalizirani objekti. Jednostavno uvjeti takvi nisu u ruralnim područjima. Vjerojatno vi više znate, vi kao čovjek koji je protiv populizma, a nositelj ste liste bili Živoga zida. I zaista ja se vama divim koliko vi promičete ovu Vladu i cijeneći i uvažavajući trud i rad Živoga zida za nekakvim promjenama. Hvala lijepa.
Dobro. Ja se ne smijem miješati u ovome, ali gospodin Mišić čini mi se nije govorio o njemačkoj manjini u ovom trenutku u Hrvatskoj. Govorio je o nečem drugom, ali neću se miješati, ne smijem. Gospodin Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Bulj, da možda još jedanput pojasnim ovu tvrdnju i na kraju ste i vi iznijeli, nije sporno, nije to ksenofobija, pa nije problem neka dođe stranac, neka živi tu, neka dođe u moje mjesto, neka živi, neka tu ima prebivalište i neka onda osnuje OPG. Ako će on živjet dalje u Austriji ili bilo gdje, pa neka on ako ima tu zemljište ako ga bude kupio, mada ni to nije dobro, mislim nema logike osnovati OPG, neka osnuje d.o.o., bilo šta drugo, poljoprivredno gospodarstvo, ali ne može to biti OPG jer po toj logici onda i plantaže pamuka na kojima su radile robovi su bila OPG-i. To nije to, to nije duh ovoga zakona na to treba upozoriti.
Hvala lijepa. Gospodin Bulj da odgovor, izvolite.
Apsolutno da nema ksenofobije nego ono što bi svaka država trebala zaštiti to znači svoje strateške resurse. I ovaj zakon treba OPG-e. I prijeti opasnost da netko tko će živjeti u trećoj zemlji, stranac, nije hrvatski državljanin otvori OPG i ima dobit jel mu je interes proizvoditi ekološku hranu jel Hrvatska država je razvijala Todorića, Agrokor i slične njemu, a ne malog seljaka. Svi poticaji koji su davani poljoprivredi većinom su odlazili Todoriću i sličnima, pa to je poznata stvar o tome ne trebamo uopće govoriti. Naravno on je imenovao ministre, on je imao pravosudni sustav komplet sustav je bio na strani tih ljudi, protiv seljaka. I sada kada je taj seljak koji se tradicijom, stoljećima bavio, generacijama bavio proizvodnjom poljoprivrednom sada je odselio i sada imamo ovaj zakon uz zakon o … prodaji gdje se otvara mogućnost od 2020. strancima poljoprivrednog zemljišta do ovoga zakona da se omogući strancima. Ja ne govorim nacionalnim manjinama što je kolega Mišić mislio nego strancima, dozvoljeno je da se otvori bez državljanstva, bez mjesta prebivališta. On može živjeti u Švedskoj, stranac ne doć nikada otvoriti OPG i koristiti naše dobro na štetu tih ljudi koji će mu biti najamni radnici, to je problem Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Kliman je na redu.
Hvala lijepa. Gospodine Bulj evo na neki način ste me prozvali pa ću malo polemizirati sa vama. Ma gledajte, znate onu staru uzrečicu da je Bog stvorio zemlju za žive, a ne za one kojih nema. Nažalost, evo mi imamo dijelove Hrvatske koji su opustošeni, ljudi su otišli ono što se kaže trbuhom za kruhom iz raznoraznih motiva i ova situacija sigurno je zahtjevna za državu i treba razmišljati o modelima kako vratiti te ljude i dati im šansu da žive kao svoj na svome. Ali ja čisto sumnjam da ćemo mi u bližoj budućnosti naći prave pravcate modele da ih vratimo na njihova ognjišta. Jednostavno je takva situacija, takvo je okruženje gdje su ljudi otišli. Po pitanju stranaca, ako i dođu stranci, ako i kupe nekakve nekretnine i ako otvore OPG ako se ne budu udruživali i ako ne budu znali plasirati svoj proizvod na tržištu Hrvatske i Europe opet će morati otići jer je ključ svega dobro organiziranje i sadašnjih OPG-ova i budućih OPG-ova da se znaju organizirati i da znaju ponuditi svoje proizvode na tržištu. Bez toga ovo je samo jedna forma da se zadrži to pitanje, da se zadrži komad zemlje, ali ne i da se od njega kvalitetno živi i da se od njega napravi prosperitetan alat da ljudi mogu od toga kvalitetno živjeti i oni i njihove obitelji. Dakle, opet kažem i ponavljam ono što sam prije rekao, organiziranje, udruživanje i plasman kvalitetnih hrvatskih proizvoda je ključ opstanka na OPG-ovima i opstanka na selu. Mi imamo veliku situaciju u Hrvatskoj da imamo dvije Hrvatske, jedna je kontinentalna, jedna Jadranska, u ovom jadranskom dijelu, ja vas uvjeravam dolazim iz najprosperitetnije hrvatske regije, jako puno stranaca je kupilo nekretnine u Istri, jako puno stranca i opet smatramo da je to isto hrvatska zemlja. Imamo jako lijepih primjera gdje oni svojim primjerom daju jedan dobar okvir za rad u Hrvatskoj, plaćaju ovdje poreze i ne osjećamo baš da su nešto otuđili. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin Bulj da odgovor, izvolite.
Kolega Kliman, vi govorite o nekretninama … [[Upadica se ne razumije.]] ne, ne poljoprivredno zemljište je vrlo bitno. Država opet ponavljam, koja ima uvjete za proizvodnju hrane, vodu, zrak i energiju je bogata država. I niko ne spori ovdje da sam ja govorio protiv stranaca i ksenofobije jel je činjenica da ovaj zakon sada kada doslovno imamo praznu Slavoniju i ostale dijelove Hrvatske, da ovim zakonom se omogućuje ne samo ovi, nego i prodajom zemljišta, da stranci mogu kupiti poljoprivredno zemljište. Po meni imaju dobre stare hrvatske poslovice, jel previše smo mi pod obećanjima, zvijezdama ulaskom u EU gdje će nam sve cvjetati, nažalost palo je u obrnutom smjeru pa sada naša djeca odlaze u druge zemlje, a ovdje ostaju prazne zemlje, „Djedovinu ne otuđuj bez velikih potreba“ ili djedovinu ne prodaji bez velikih potreba. Naše politike u ovome Parlamentu su prodali našu didovinu i interese kako na Jadranu, na našem moru, u našim vodama, hrvatskim vodama tako će sada biti i na kopnu. Još malo ako se ovo ne izmijeni bit ćete toga svjedoci, sidit ćemo skupa u Parlamentu ili van Parlamenta, ali ćemo se čuti. Hvala.
Hvala lijepa. I na kraju gospodin Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bulj, pa moram reći da se slažem sa vašim većim dijelom vaše rasprave pogotovo kada ste dotakli jedno vrlo važno pitanje i utjecaj prehrambene industrije i poljoprivrednih proizvoda. A zašto ja to nisam doživio da ste vi … [[Govornik se ne razumije.]] u nekakvoj stranci itd. Zašto? Zato što znamo da na današnjem tržištu, da je tržište hrane najvažnije tržište. Možda uz bankarsko tržište gdje znamo da se silne milijarde okreću da je zapravo tržište hrane, odnosno tržište prehrane i proizvoda zapravo najvažnije tržište i da se zapravo tu ogledaju i nacionalne, određene nacionalne politike. Pa si postavljamo pitanja, a iza ovoga zakona jedan vrlo važan zakon, Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi u lancu opskrbe hranom koji je ja mislim vrlo važan zakon koji je možda ne znam da li je slučajno ili ne povezan upravo sa ovim zakonom i da bi to trebala biti cjelina jednog zakona. O tome je nešto govorio i gospodin Kliman. Znači džabe da vi imate svu tu proizvodnju i ulazne troškove ukoliko imate jednu nepoštenu trgovačku politiku u odnosu na plasmane tih proizvoda. I sad se postavlja pitanje ukoliko stranci dolaze plasirati nekakve proizvode, moram priznati da je meni isto bilo jako čudno, a dobro ste pogodili o kvaliteti hrane kakva dolazi na hrvatsko tržište, kako netko, ne znam u Francuskoj ili nekim drugim zemljama, Njemačkoj ili nekim drugim zemljama proizvede određeni prehrambeni proizvod, vozi ga ne znam koliko stotina kilometara i onda dođe u Hrvatsku, na hrvatskim policama on košta kunu. I onda se postavlja pitanje je li tu iza toga postoje određene skrivene potpore, a kada, znači nismo protiv toga da dolaze strani proizvodi u Hrvatsku ali želimo da imamo kontrolu, znači i kvalitete. A postavlja se pitanje ako smo na jedinstvenom europskom tržištu kako to da ti strani proizvodi ne mogu prodavati hrvatske proizvode u Njemačku. I onda ako bi postojao u tom dijelu, znači nema nikakvih problema da dođe na 4 milijuna, na tržište 4 milijuna. Ali ako nam se omogući da hrvatski OPG-ovi mogu doći na tržište od 500 milijuna stanovnika i da upravo kroz ove strane trgovačke lance koji jesu u Hrvatskoj, da imamo inverznu politiku, pa da naši se mogu plasirati proizvodi u inozemstvu.
Hvala lijepa gospodine Lalovac. Odgovor? Ne. Da? Bio je odgovor? Vidim da sjedite mirno, pa sam mislio da nema. Hvala. Ne, ne, mislio sam niste se odmah digli, pa izvolite.
Kolega Lalovac, slažem se da … [[Govornik se ne razumije.]] interes ali je činjenica sve što ste nabrojili da je hrvatsko tržište prepravljeno prekomjernim proizvodima lošije kvalitete, iste markice kao što je u drugim državama i to je do sad čak i dokazano. Nema kontrole, uvozni lobii je odradio i naravno da ta hrana koja dolazi na naše polaze u biti direktno utječe na manju potrebu i potražnju za domaćim proizvodima i to je ciljano, pa to je ciljano, nije to palo s Marsa. Znači ciljano, direktno iz izvršnih vlasti koje su dužne kontrolirati i svih institucija, kontrolirati da ta hrana ne smije biti na tržištu, loša hrana jer prestaje potreba za domaćom proizvodnjom. I to je 1+1. To uopće ne triba. I interes je sačuvati. Zbog čega sad u Mađarskoj, Mađarska je zaštitila poljoprivredno zemljište Ustavom. Isto je članica EU. Zbog čega mi ne bi zaštitili izvore vode? Imamo to pravo. To je resurs strateški, možemo ga zaštititi kao poljoprivredno zemljište. Pa mi ne smijemo, evo imamo također gospodarski pojas na Jadranu gdje ribu love strane flote i to je dio prehrambene proizvodnje. Love i prodaju na našem tržištu ribu koju su ulovili u našem moru, u našim vodama, znači teritorijalnim vodama. Znači ribarstvo smo uništili, poljoprivredu uništili. Prema tome, još im sad i dajemo zemlju i ovim zakonom omogućuješ da državljanin, strani državljanin bez prebivališta može čak otvoriti OPG. Ma mislim stvarno smišno! Ovo izbrišite, skinite kako god znate. I žao mi je što nije bio ministar, žao mi je što tajnik jer imaju većinu odgovara ali ne zbog nas, nego zbog zaštite seljaka. Bez bogata seljaka nema bogate države. To je činjenica. I žao mi je šta evo iz ministarstva nemamo nikakvih odgovora, jednostavno tu sidi, imaju većinu. I žao mi je što nije ovdje došao ministar o ovako ozbiljnom zakonu govoriti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravama. Gospodin Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo pokušat ću u kratkoj raspravi još jedanput dotaknuti one najbitnije točke koje se tiču primjedbi na ovaj zakon. Ali prije nego što kažem primjedbe valja uvijek reći, pohvaliti da i ja osobno sam čekao ovaj zakon i to je jedan vrlo hrabar i odvažan iskorak ministarstva prema ovom zakonu. Međutim, s obzirom što se radi o vrlo važnom zakonu jer koliko god se to nama sad činilo ovaj zakon može oblikovati sliku Hrvatske sutra. Ako se vozimo kroz Austriju vidimo lijepe poljoprivredne površine obrađene, uređene. Ako se danas vozimo kroz Hrvatsku vidimo nešto drugo, ne u većini slučajeva ali na pojedinim područjima doista opustjelo zemljište, zemljište koje je devastirano a koje bi moglo biti značajni izvor hrane. U tom smislu je ovaj zakon značajan i on ima dosta dobrih odredbi, ali ono što smo upozoravali riječ je o važnom zakonu, što smo upozoravali ja ću sad još ponovno naglasit. Ali prije da ne zaboravim samo evo budući da se javio i uvaženi državni tajnik na kraju za raspravu kako je moguće da se događa ova diskrepancija između podataka, naime piše da je u upisniku 165000 obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. A ako odete na stranice FINA-e onda vidite da 8238 OPG-a ima prijavljen jedan ili dva računa, a svega prema njihovim podacima 896 blokiranih OPG-ova sa nekih 412 milijuna kuna. Kako je, oni to nešto objašnjavaju da je vezano uz Državni zavod za statistiku i uz njihov matični broj. Ali ako može uvaženi državni tajnik to pojasniti na koji način zapravo on dolazi do podataka koliko je danas obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava blokirano. Jer kolega Vlaović je iznio podatak od 50000 koliko sam ja njega razumio. To nije mali broj. Čini mi se da je taj broj čak ako je to točno onda smo mi u velikim problemima. No, da se vratimo na par ovih točaka koje smo evo kolega Panenić u raspravi, moji kolege u replikama koje smo naglasili kao spornim u ovom zakonu. Dakle, još jedanput o strancima. Nismo mi jedini, pazite koji želimo zaštititi ovo. Pa i druge zemlje u okruženju to isto rade i one štite svoje poljoprivredno zemljište, one štite te resurse. Znači ako mi ugradimo tu odredbu da stranac koji nema prebivalište na području RH ne može osnovati obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, to ne znači da on ne može osnovati poljoprivredno gospodarstvo, ali obiteljsko već smo nešto napravili. Što se tiče korištenja prostora OPG-a onih još troškova kojima namećemo u smislu ishođenja zapravo legalizaciji objekata, ishođenja raznih atesta, da bi njegov prostor imao minimalne tehničke uvjete, to su ipak dodatni nameti. I tu bi trebalo vidjeti zapravo koliko obiteljska poljoprivredna gospodarstva će imati dodatnih troškova, ili jednostavno tu odredbu odrediti za sve buduće novoizrađene objekta, koji ionako moraju onda zadovoljavati minimalne tehničke uvjete. Da se ne dogodi to baš da čovjek mora građivati ventilator sa atestom, negdje u nekakav prostor, koji koristi već jako dugo vremena, nikada nije bilo oko toga problema. Upozoravano je na to, da u zakonu piše da nositelj OPG-a mora biti punoljetna i poslovno sposobna osoba. Još jedanput naglašavam, mnogi branitelji nemaju poslovnu sposobnost, ili djelomično su poslovno sposobni. Dakle, u ovome treba vidjeti da se zapravo ne shvaća da branitelji koji sad imaju obiteljska poljoprivredna gospodarstva, da ih moraju ugasiti. Što se tiče imena tvrtke, tu predlažemo, to je dodatni trošak na OPG, možda intencija tome, da OPG bude prepoznatljiv, da lakše svoj proizvod brendira, sve, ajmo onda ostaviti mogućnost, da to bude dobrovoljno. Da onaj koji želi ima ime tvrtke, da ga zaštiti, da ga brendira, a onaj koji ne, može dalje, kao fizička osoba poslovati pod svojim imenom i prezimenom. Ponovo, vezano za nositelja gospodarstva, zašto ograničavati, da jedno kućanstvo, može imati jednog nositelja OPG-a, prvenstveno s toga, što onda i svi, bez obzira što on ima i jednog nositelja, ali svi ostali su solidarni jamci, oni znači ako imaju određeno zemljište, ulaze zajednički u OPG oni jamče za poslovanje ovog nositelja, on ima kod sebe račun, karticu. Dakle, oni odgovaraju, premda, ja kažem, opet tu je riječ o očevima, sinovima, brače i sestrama, ali pazite vi ovim zakonom ulazite u obiteljski odnos, što po mom mišljenju nije dobro. I odredba da sva ona poduzeća koja imaju u sebi navedeno poljoprivreda i šumarstvo, da se vlasnici ili članovi uprava tih poduzeća ne mogu baviti, ne mogu imati obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo može dovesti do toga, da se mnoga obiteljsko poljoprivredno gospodarstva ugase, a čini mi se to bez razloga, zašto neki šumar ne bi mogao biti dobar vinogradar? Evo, to je jedno od ključnih pitanja. Nadam se da sam u ovoj kratkoj raspravi dotaknuo ove važne zamjerke, uvjeren sam da ćemo do drugog čitanja doći do kvalitetnijeg rješenja, pa da onda bi to bilo na korist i obiteljsko poljoprivredno gospodarstva, a u konačnici i hrvatskoj poljoprivredi. Hvala.
Imamo nekoliko replika, prva gospodin Sokol.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo, opet ista tema, samo nisam tad baš do kraja shvatio koji je stav kolege iz Mosta. Znači, gospodin Bulj, smatra da treba zabraniti kompletno vlasništvo građanima EU, poljoprivrednog zemljišta, nakon što istekne moratorij, a vi ste za neku blažu varijantu. Znači da samo ne mogu biti vlasnici OPG-ova, ako sam dobro shvatio, sada nisam siguran. Ono što bi međutim, naglasio da je opet, to famozno pravo EU, u kojem jesmo, zabranjuje direktnu diskriminaciju u svakom slučaju. Izreke jesu, ako opravdate to javnim interesima. Ali, vi ovdje trebate dokazati, koji javni interes štitite, time što strancu zabranjujete, da bude vlasnik OPG ili zemljišta. Ali, to onda treba obrazložiti, to nije baš lagano. U suprotnom, riskirate kaznu od strane Europske komisije, koja onda može pokrenuti postupak pred sudom EU i to onda može završiti veliki kaznama. I to se nije događalo samo, to se ne događa samo u manjim zemljama, ili siromašnim poput Hrvatske, to je bio recimo jedan, u slučaju Danske, kada je Danska imala sličnu odredbu kojom je ograničavala vlasništvo poljoprivrednog zemljišta strancima, pa je onda u predmetu … [[Govornik se ne razumije.]] sud presudio da je Danska prekršila europsko pravo. Što će biti s Mađarskom, vidjeti ćemo. Druga stvar koju bi naglasio, što se tiče općenito priča o povredi zemljišta, žao mi je što gospodina Bulja nema tu. Tu smo sličnu pričali imali kada je bio referendum o EU. Znači imali smo cijelu kampanju koja je govorila da će stranci navaliti, pokupovati, najvrijednije zemljište, poljoprivredno zemljište se uzeti itd. Koliko sam ja vidio to su ugl. nije dogodilo. Ono što se dogodilo, da su se kupile neke kvalitetne nekretnine, recimo u Dubrovniku, Splitu, itd. ali to su ljudi prodali dobrovoljno i jako dobro zaradili. Neki su riješili tri pokoljenja svoje obitelji na taj način. Tako da ne znam, na koji način mi štitimo onda ljudi od samih sebe? Ako nitko u Hrvatskoj neće htjeti prodati, onda neće biti problema. Ali postoji razlog zašto ljudi prodaju i nalaze neke svoj interes o tome. Ono s čim bi na kraju zaključio, što je rekao gospodin, kolega Kliman, mislim da ćemo više doprinijeti našoj poljoprivredi i poljoprivrednicima, da jačamo prostor i omogućavamo da budu konkurentni, nego da zabranjujemo nekom drugom da tu dolaze, i tako nećemo ništa riješiti.
Hvala lijepo. Odgovor. Izvolite.
Uvaženi kolega Sokol, ma s vama se slažem da je riječ o vrlo ozbiljnom pitanju, nije to tako baš lako riješio. Međutim, mi smo i kad smo razgovarali o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, ne znam je li onda bio ministar, ne sjećam se više, bio ministar, pa smo na neki način i dobili, ajmo reći, ovako, uvjetno obećavanje, da ćemo do 2020. dok izlazi moratorij za prodaju zemlje, da ćemo naći neke mehanizme, da to riješimo. Neke zemlje su nam, Velika Britanija, mislim da onaj može tamo stranac kupiti ovoga zemljište, ali nakon nekog roka on prestaje biti vlasnik. Mislim da se s jednim postavljenjem, ali svakako nije to jednostavno, možemo to riješiti. U tom smislu, kada govorimo o poljoprivrednom zemljištu, a kad govorimo o obiteljsko poljoprivredno gospodarstvu, možda ja imam, ja imam možda problem u shvaćanju zapravo smisla obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo. Ja vas shvaćam isključivo, iako intencija, je da obiteljska poljoprivredno gospodarstva budu konkurentna, ja ga više shvaćam kao očuvanje hrvatske opstojnosti, zapravo hrvatskog sela. Kad kažem hrvatskog sela, onda mislim doista, na hrvatsku opstojnost. Mi imamo urbanizaciju, vrlo visoki stupanj urbanizacije, ali nam propada ono što da kažemo naša žitnica, ono što nas hrani. I zato mislim da čovjek koji prebiva na tom mjestu, da on bude nositelj obiteljsko poljoprivredno gospodarstva. Netko sa strane, to nije taj duh, neka osnuje poljoprivredno gospodarstvo, neka osnuje d.o.o. ali onda neka se bavi poljoprivredom kao korporativnom djelatnošću, ne kao obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo.
Hvala lijepo. Gospodin Panenić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Žagar naravno da ovo pitanje oko samog raspolaganja zemljišta ipak ima jednu razliku u odnosu na ovaj zakon. Ovdje zapravo mi ni ne dolazimo do toga da upravljaju zemljištem, nego da mogu osnivati OPG a da imaju prebivalište u drugoj zemlji članici EU-a. Znači mi nismo uopće to stavili u kontekst nas, našega sela jer svi mi bi se obradovali da neki stranac sa svojom obitelji želi doći u Hrvatsku, naseliti bilo koje od tih mjesta od kojih se ljudi raseljavaju da tamo zasnivaju svoju djelatnost i onda i OPG dobiva smisao. Međutim, u situaciji kada netko može daljinski, iz neke druge zemlje ovdje kod nas imati OPG, onda jednostavno ne vidim smisao, može imati trgovačko društvo tamo. Jer mi trebali svio da se iselimo iz Hrvatske, živimo u Njemačkoj, Irskoj i u drugim zemljama i ovdje osnujemo OPG, a obitelj nije tu, nego smo mi tamo. Izgleda da će to tako i završiti, da ćemo mi svi daljinske OPG-ove imati. Neće biti OPG-i nego … [[Govornik se ne razumije-]] moram jednostavno da u ovu raspravu u koju se prebacuju teze unijeti, znači nije to poštovanje prava jer ispadne na kraju da smo mi jedini naivci a sve druge zemlje pokušavaju napraviti pritisak na EU kao takvu i već se i razmatra kroz tijeka EU-a znači da ipak zemljište kao jedan od ključnih resursa ima probleme, da nam se pojavljuju špekulatori, trgovci koji mogu otkupiti sada te resurse i upravljati razvojem i na kraju podignuti cijenu najma. Jer zapravo u poljoprivrednom zemljištu ključna je cijena, što niža cijena najma da bi moglo ostvarivati dostatne prihode. Znači a stranac neće imati za to razumijevanja.
Odgovor gospodina Žagara.
Vrlo kratak odgovor kolega Paneniću, doista i kaže jedna narodna poslovica, moram je parafrazirati, ne možeš živjeti u Austriji a molit Boga da kiša padne u Hrvatskoj, to ne ide.
Gospodin Lenart.
Poštovani potpredsjedniče. Evo kolega Žagar, mislim da ovaj zakon nije dovoljan za spas OPG-ova jer to i nije njegova domena, njegova domena je definicija OPG-a. Smatram da ministar poljoprivrede mora sjest sa svojim kolegama iz financija, iz gospodarstva, oni koji imaju ministarstva u kojoj ingerenciji je mirovinsko i zdravstveno osiguranje i da svi zajedno moraju napraviti i prilagoditi svoje zakone tome da opstane OPG jer nije jedan jedini zakon iz resora poljoprivrede dovoljan da spasi ono što sad očigledno, strmoglavo pada i propada i nestaje. Mislim da sva moguća pomoć OPG-ima koje država može pružiti je zadnji trenutak da ona to pruži, da podnese i teret jer više nema vremena kalkulirati bez obzira tko je na vlasti. Mislim da ovdje moramo doći do nekog konsenzusa kako spasiti te OPG-ove koja nestaju pogotovo iz sektora mljekarstva i da država se ne smije bojati tog bogatog seljaka jer on troši u RH, potiče gospodarstvo, mnoga radna mjesta su zbog toga da bi servisirala obiteljska gospodarstva i poljoprivrednu proizvodnju. Što se tiče kupovine zemljišta, ja se više od toga bojim da će netko kupiti tvrtke iz sustava Agrokor koja u svom vlasništvu ima zemljište, ne samo državno poljoprivredno zemljište koje imaju u koncesiji ili u zakupu nego su u povijesti kupovale i imaju određenu količinu poljoprivrednog zemljišta u svom vlasništvu. Mislim da na taj način će daleko više zemljišta otići u ruke stranaca nego osnivanjem OPG-ova. Neka nam dođu Nijemci ovdje sa svojim familijama, možda će nas nešto i naučiti. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Žagar.
Hvala. Poštovani kolega, dakle slažem se s vama ako zakon o OPG-ima ima intenciju definirati poljoprivredno gospodarstvo, međutim nije to tako lako, nije to tako jednostavno. Ne znam, neka nam kaže sad i državni tajnik koliko zemalja je to učinilo, zakonski koliko je to učinilo. Mislim da vrlo mali broj. Ali ono što se s vama slažem, da bi sve institucije, od Porezne uprave, FINA-e, ne znam koga sve ne bi se trebale uključiti da mi znamo točnu sliku OPG-ova u Hrvatskoj, koliko je njih aktivno. Mi imamo vjerojatno puno OPG-ova koje već nisu preko 2 godine u funkciji jer možda se ljudi ne odlučuju na brisanje tih jer i to se plaća, brisanje iz evidencije se isto plaća. Dakle, da bi imali jasnu sliku što se događa sa OPG-ima u Hrvatskoj i koje onda korake možemo poduzeti, ali vjerujte da je ovaj zakon jako važan.
Hvala lijepa. Gospođa Ninčević-Lesandrić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Žagar, slažem s vašem raspravom, slažem se s time da smo danas imali jedan dobar zakon kao zakon koji je potreban, na koji smo iznijeli kritike, prijedloge, rješenja, slažem se sa svim raspravama. Međutim, ne znam da li se vi slažete, ali aj se nikako ne mogu složiti sa činjenicom da predstavnik ministarstva, gospodin državni tajnik ovdje sjedi od 9 i 30 a na niti jednu repliku nije odgovorio. Štoviše, evo ima minutu i povukao je svoje završno u ime predlagatelja, pa evo ne znam jel' vama to normalno jer meni nije, meni nije jasno kako gospodin državni tajnik može uopće sjediti od 9 i 30 i namjerno ne odgovarati na sva pitanja koja mi imamo. Meni nije jasno da li on shvaća da je on došao ovdje u Sabor predlagati zakon o kojem mi raspravljamo, za koji mi imamo pitanja, za koji mu postavljamo pitanja, on ne odgovara, niti da nas demantira u ičemu što smo mi danas raspravljali. Pa meni nije jasno jel' državni tajnik svjestan da on svojim ponašanjem zapravo poručuje da je njemu isto došao u sabornicu ili kupio ulaznicu i sjeo u kazalište. A ja ga molim da slijedeći put ode u kazalište, pa da lijepo ne pravi budale od nas. Znači vi od 9 i 30 sjedit ovdje, nije vam palo na pamet da nam odgovoriti na niti jednu repliku danas. pa jel' vas sramota? [[Upadica Radin: Oprostite, komu replicirate?]] Ja pitam gospodina Ževera jel' se on slaže s tim.
Hvala. Dobro, da, dobro je, hvala.
Pa ja, ja ne znam evo, ja bih umrla od srama da tu cijeli dan sjedim i da ne odgovorim na niti jedno pitanje, pazite saborskim zastupnicima kojima dolazim predlagati ovaj zakon. Ja ne znam je li viđena još ovakva sramota u Hrvatskoj. Hvala.
Izvolite odgovor, gospodin Žagar.
Hvala, hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice Lesandrić, dakle ja gospodina Majdaka i osobno poznam i smatram da nije stvar, nije tu sada njegovo to, nije pitanje njegovo da kažem njegove pristojnosti ili nepristojnosti, kako ste rekli, nego je stvar onoga koji ga je poslao ovdje, znači ministra. Ministar je trebao doći ovdje i odgovarati na pitanja. Ako gospodin Majdak kao državni tajnik ne želi, onda postoji vjerojatno uputa takva. I sada se vraćamo na onaj dio priče od prošlog tjedna. Vidite mi tu u sabornici raspravljamo. Mene je jednom prilikom kolega Hrelja upozorio da treba govoriti stručno o temama. Mi nismo stručno tijelo, nismo mi stručna komisija, mi smo političko tijelo. I nas je ovdje narod poslao da pričamo i trebamo. Jedino što zastupnik može je pričati. Ako nama govore ovdje predstavnici Vlade, pa bio to i premijer, da je naša rasprava dno dna a kako tek onda on koji ovisi o dnu dna? On je o nama ovisan. Je li onda on „Spužva Bob Skockani“? Shvaćate, nije, mi sada dolazimo u situaciju da se s nama izruguju oni koji o nama ovise a ne žele ovdje sudjelovati u radu. Znači ja smatram da vaša replika ide u tom smjeru da je ovdje trebao danas biti ministar i on odgovarati na replike i na pitanja i pojasniti svoja stajališta vezana uz ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. I na kraju gospodin Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, kolega Žagar. Predsjednica RH kaže da je vrijeme izvanredno u Hrvatskoj, odnosno neke ministrice kažu da je vrijeme izazovno, kolegica kaže da je ovo teatar apsurda ali prije svega činjenica je da naši poljoprivrednici očekuju puno i od ovog zakona i od nas. I slažem se s vama da je ministar trebao biti danas ovdje jer činjenica je da je ovo jedan od najvažnijih Zakona o poljoprivredi gdje očekujemo da dobijemo odgovore. A nitko od nas nije diskutirao da bi išao sa nekim kritizerstvom nego da donesemo što kvalitetniji zakon odnosno da do drugog čitanja se poprave ove nejasnoće koje smo imali na koje još uvijek nismo dobili odgovore. Jedna od tema koje ste spomenuli je državno poljoprivredno zemljište. Naše izlaganje bilo je, dobro je da smo uspjeli u tome da 7 godina nema od ulaska RH u EU, prodaje zemlje strancima uz još plus 3 godine ukoliko kvalitetno obrazložimo svoje razloge. Jedan od razloga što bi sigurno trebalo poručiti i ministru i dobro da je državni tajnik ovdje, upravo ovo stanje naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava da od 180 i nešto tisuća upisanih u upisnik sada imamo 165, da je preko 65% tih obiteljskih gospodarstava prestalo sa bavljenjem proizvodnje mlijeka jer nije bilo ekonomski isplativo i održivo i 50 tisuća blokiranih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, da su to razlozi da još uvijek nemamo snagu obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava a nisu se stigli kroz to onda ni okrupniti svoj posjed da budu konkurentni na tom europskom tržištu. I zato ovaj zakon treba, slažem se s vama da ga još treba popraviti i da sigurno i ministar i vi se morate zajedno uključiti jer vidim da ste skoro svima koji su diskutirali replicirali i vjerujem da ste ga pročitali od stavka do stavka. I mislim da zaslužujemo onda da kada se već saborski zastupnici potrude pročitati zakon i replicirati da dobiju i odgovore.
Hvala lijepa. Gospodin Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Mi smo saborski zastupnici u takvoj situaciji da mi dobijemo jedan materijal i onda mi oko njega moramo raspravljati. Čak i onda nas može predsjedavajući upozoriti ako mi idemo izvan okvira. Recimo ovaj zakonski prijedlog, jest vi primijetili u ovom zakonskom prijedlogu jedinice lokalne samouprave? Nigdje se ne spominju. Postoji još prostora da mi unaprijedimo a da bi to unaprijedili mora biti dijalog između nas, nas i ministarstva. Zato kažem, trebao je ovdje biti ministar i on odgovarati na postavljena pitanja. Hrvatska poljoprivreda ima ozbiljnih problema, vi se vjerojatno sjećate postupaka arondacije, komasacije koji su bili kada su stvarani veliki pikovi. Znate li koliko je zapravo zemlje prošlo izmjeru? Mi imamo jako puno neriješenih imovinsko pravnih odnosa na našim poljoprivrednim zemljištima. Imamo situacije da čak ljudi kada je zemlja pretvarana u građevinsko zemljište da nisu čak, da imaju svoje kuće koje nisu na njihovim vlastitim parcelama. Svašta se događa na terenu. Kada smo imali upise, kada je jedinicama lokalne samouprave, kada su izgrađivale program raspolaganja, ljudi su se upisivali, kada je došao ARKOD onda su tražili anekse ugovora jer su zapravo vidjeli da plaćaju sada zakup a ne dobivaju za to zemlju i poticaj. Ministarstvo ima puno posla, da bi dovelo reda. A mislim da ovaj zakon može uvesti reda u obiteljska poljoprivredna gospodarstva u tome da, da bude, obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima zbog ovog zakona je bolje a onda bolje i svima nama ako se u tome uspije. No zato je potreban dijalog između zastupnika i predstavnika Vlade.
Hvala vam lijepa, gospodine Žagar. I sada imamo završnu riječ u ime MOST-a Nezavisnih lista, gospodin Bulj, 5 minuta.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolegice i kolege, uvaženi tajniče sa pomoćnikom. Evo od 10 sati do sada smo znači ukupno negdje oko 6,5, 7 sati se raspravlja o vrlo bitnom Zakonu o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu gdje poljoprivrednici očekuju odgovore na upite i nejasnoće iz ovoga zakona. Međutim, niti je ministar došao na ovaj bitan, očekivani zakon koji se godinama spominje a tajnik i pomoćnik nisu slova progovorili na brojne upite. Vi meni možete sad svi replicirati, svi po jedan, ali mi niti jedan odgovor nismo dobili [[Upadica Radin: Molim vas, nemojte pozvati sve da repliciraju.]] Ovo je prvo čitanje, ovo je prvo čitanje, u ovome čitanju smo dali sve upite da nam se objasne nejasnoće. I vidim da se tajnik nije čak prijavio niti u završnom izlaganju da odgovori na ove upite. Ako je ova rasprava bila bespotrebna, ako imate osiguranu većinu, pa nije problem ovdje imati samo većinu, doć ovdje sjest i ne saslušat pitanja zastupnika i ne dati im odgovore ili možda bar upristojit se i kazati evo pogledat ćemo, vidjet ćemo u drugom čitanju što će biti pa ćete imati mogućnost amandmana, nego niti slova u sedam sati rasprave o OPG-ovima, vrlo bitnom zakonu koji je demografski zakon. Izvanredno je stanje rekla je predsjednica Republike, poglavito u ruralnim područjima, dvije trećine Hrvatske su prazne. Nećemo govoriti kako je uništavano poljoprivrednici i OPG-ovi, sredstva koja su trebala ići OPG-ovima išla su Todoriću i sličnima to je činjenica i sada nemamo odgovora ne zbog nas neg zbog poljoprivrednika. Ako imate većinu onda niste tribali ni dolaziti ako nećete odgovarati gospodine tajniče. Ja vas molim još jednom, ako ste pisali mogu vam ponoviti sve upite što se tiče kluba vijećnika Most-a, odgovorite na ove upite, na ove nejasnoće da znamo kako ćemo dalje djelovati i razgovarati s ljudima koji su nam postavili pitanje, znači vlasnici OPG-ova koji imaju poteškoće. Ova rasprava je bila konstruktivna, ovdje nemamo pravo predlaganja amandmana, ovo je prvo čitanje. U interesu je ove rasprave da zajednički donesemo dobar zakon koji će biti najbolji ljudima koji imaju svoje OPG-ove, obiteljima koji se nadaju opstanku na tim područjima. Sada se sjeti jedne priče kako su uništavani malo prije kazano strani proizvođači, strani proizvodi, sjećam se prije 15-ak godina u trgovački lanac došla je pojavila se janjetina iz Novog Zelanda, smrznuta u vrijednosti kile 13 kuna, čeka se red za nju, 13 kuna, a dok je domaća janjetina naravno 70 kuna, dalmatinska. I naravno da je ta novozelandska janjetina uništila naše proizvođače tj. naše stočare jer nije mogao prodati svoje janjce. I to je samo primjer kako je uništavan hrvatski seljak jel je lakše umirovljeniku kupiti za 13 kuna smrznutu janjetinu iz Novog Zelanda priteranu, samo je prijevoz bio skuplji i upitne kvalitete. I tako se je uništavao hrvatski seljak, nemamo više proizvodnje stočar, nemamo janjetinu, nemamo teletinu domaću, apsolutno nemamo ništa. I ovim zakonom poljoprivrednici i OPG-ovi očekuju da im odgovorite na ove upite, ovi upiti su nam postali vlasnici OPG-ova koji se bore da opstanu na ovome području uvaženi tajniče. Evo imate još vremena, ja ću se zadržati da se prijavite za završni govor. Ja vas molim u ime proizvođača, ne u ime saborskih zastupnika, znam da imate većinu, ali odgovorite na ove upite i ove nejasnoće u ime ljudi koji su slali dopise s kojima sam razgovarao već kada se ministar nije udostojio doći i govoriti o ovome zakonu i odgovoriti o sedmosatnoj raspravi da odgovori na ove upite, da odgovori možda da smo u krivu ili stvarno nema smisla ova rasprava, vi ćete donit zakon na način kako vama odgovara. Ovaj parlament zaista kao što je rekao premijer, misli da je ovo dno dna, ja mislim da je ovo centar odlučivanja. Narod bira saborske zastupnike oni bi željeli da bude dno dna, a vaša ponašanje tajniče nije dobro prema ovim zastupnicima. Još jednom u ime poljoprivrednika u ime ljudi koji očekuju odgovore na ova pitanja izađite još imate sedam sekundi, prijavite se i odgovorite saborskim zastupnicima na vaš prijedlog zakona na nejasnoće koje su iskazane, evo samo u ime kluba Most-a i ostalih klubova, ako ne onda nema smisla ova rasprava. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo pet replika. Prva gospodin Križanić.
Hvala gospodine predsjedavajući. Potpredsjedniče niste mi dali repliku prošli put mada sam se jasno javio.
Kako, kako oprostite?
Ide mi vrijeme. Gospodine Bulj, vi i vaš bivši ministar sudjelovali ste u kreiranju ovog zakona, imali ste priliku reći sve o njemu, niste ništa, sada ste vi najveći kritičari. Obmanjujete javnost sa neistinama, govorite činjenice koje nisu istina. Dal neko normalan, gospodine Bulj slušajte mene, dal neko normalan u ovoj sabornici bi bio za to da se strancima prodaje hrvatska zemlja? Niko. Mi smo bili, prvi na tome sam govorio već sto puta da treba produžiti moratorij za prodaju državne zemlje, nema toga na ovome svijetu tko može zabraniti prodaju privatne zemlje. Gospodine Bulj, vi znate da ove odredbe o kojima vi sada govorite da se stavljaju u zakon već postoje u zakonu da državljani EU ukoliko ima proizvodne resurse može biti upisan u upisnik poljoprivrednika i upisati se u upisnik OPG-ova. Ne slušate me gospodine Bulj, a onda ćete mi replicirati. RH je ulaskom u EU preuzela pravnu stečevinu EU koja omogućava ovakve aktivnosti, dakle to ovaj zakon ne donosi nikakve novosti. Nadalje, tko strancu brani da osnuje d.o.o. ili d.d. u slučaju kada bimo mi i mogli zabraniti da se upiše u OPG. Vrlo dobro znate da ovo što vi govorite nije točno. Sve ovo radi se na bazi reciprociteta u EU i nisam siguran da će sada nahrupiti iz EU poljoprivrednici u Hrvatsku i kupovati dva, tri hektara hrvatske zemlje i ovdje otvarati OPG-ove. Sigurno je puno logičnije da onda otvaraju d.o.o.-ve i da otvaraju poduzeća. Hvala.
Hvala. Gospodin Bulj da odgovor.
Kolega kazali ste da je ovaj zakon pisan u vremenima ministra Romić ili? Ne znam šta ste vi meni replicirali, ja sam nejasnoće koje sam dobio od ljudi OPG-ova, od ljudi vlasnici OPG-ova, ljudi su me kao zastupniku postavili pitanja i ja sam postavio pitanja, nažalost nisam dobio odgovore. Ja znam da vi kažete javno, mi ćemo zaštiti poljoprivredno zemljište da ne budu strani vlasnici, ali je činjenica da u prvom čitanju o poljoprivrednom zemljištu je poslan u zakonski znači prijedlog da će poljoprivredno zemljište od 1.1.2020. moći kupiti stranci. To je točno i to je ovdje raspravljano i to je ukazano. Mi očekujemo da to tako neće biti i da će biti zaštićena zemlja, tj. poljoprivredno zemljište. To je napravilo i druge zemlje. Ustavom su zaštitile svoje resurse vodu, zrak i to imamo mi pravo. I nemamo se čega stiditi. A šta se tiče da ja govorim, da izmišljam nekakve stvari. Pa ja sam pitao samo je prvo čitanje, pa imamo li mi pravo i pitati ono što piše u zakonu. Vi bi nam i to zabranili! Ja znam da imate većinu, ali vi kao saborski zastupnik većine bi trebali reći tajniku, ministru, pa izađite, odgovorite na ove upite. I mi smo Dom bez obzira većina, manjina, nije bitno. On mora dati odgovor na ove upite ne zbog mene, nego zbog ljudi koji se, koji očekuju ovaj zakon. A brojni šalju upite nama saborskim zastupnicima i to smo pretočili u pitanja i nejasnoće da nam se obrazlože. Još ima vremena dok traju replike tajnik da izađe i da na ove upite koji traju 8 sati da nam odgovori. Ništa više ne tražimo, ništa više ni manje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospodin Sokol, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Križanić je rekao dosta toga, ali ono što bih ja naglasio bitne su nijanse. Znači, jedno pitanje državnog poljoprivrednog zemljišta, drugo je pitanje privatnog. Jedno je pitanje moratorija i njegovog produljenja, a drugo ono što će biti eventualno kasnije. Ja se slažem sa kolegom Križanićem da se taj moratorij, da je tu potrebno pregovarati i da je tu štošta moguće onda i ispregovarati. Što se tiče pak zemljišta općenito. Znači, mogućnost kupovanja zemljišta u Hrvatskoj nekretnina postoji još od 2009. vjerovali ili ne temeljem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, a još prije toga su stranci, odnosno građani EU pa i drugi volili kupovati na ovaj način. Znači da kupe d.o.o. koji je vlasnik nekog zemljišta u Hrvatskoj. Međutim, također bih se vratio na ono što je rekao kolega Žagar, a to je da postoje razne mogućnosti. Znači postoje. Ono što je bitno, to nije direktna diskriminacija. Primjerice praksa Europskog suda priznaje mogućnost, to je priznala Europska komisija da recimo ograničite mogućnost količine zemljišta koja se može kupiti. Znači to se može. Znači ne možete reći ne mogu stranci, ali možete ograničiti količinu zemljišta. Možete propisati pravo prvokupa recimo za suvlasnike, za susjede, za zadruge itd. itd. Znači mogućnosti postoje, ali tu treba biti suptilan i treba biti pametan, a ne ići kontra nečega, kontra Europske komisije da dobijete kaznu i onda zapravo delegitimirate cijelu priču koju radite. Za to treba, za to nam je potrebna stručna rasprava, a ne lupanje na pamet hajmo to tako reći. A što se tiče inicijativa na razini EU to je opet treća razina. Znači jedno je pitanje donošenje nacionalnog zakonodavstva koje mora biti u skladu sa postojećom europskom regulativom. A opet je drugo pitanje inicijative na europskoj razini da se neke stvari, neke iznimke dopuste. I tu treba napraviti jasnu distinkciju i zato će vjerujem hrvatska Vlada biti aktivna europskim tijelima da se nađe najbolje rješenje. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor gospodin Bulj.
Nije se samo radilo o mogućem osnivanju u ovome zakonu kolega da mogu stranci bez prebivališta u Hrvatskoj otvoriti OPG-ove i na te nejasnoće nismo dobili odgovor. Ovdje i druga su pitanja postavljena po pitanju braniteljskih zadruga, udruživanja tj. zadruga, OPG-u da li utječe zemljište koje je u OPG uneseno može li se u zadruge i brojna druga pitanja na koja nismo dobili odgovor. Ovdje je ključno pitanje zbog čega na ovako važnom zakonu nije ministar, da li zaista ima važno opravdanje. Ako je već došao tajnik zašto nam ne odgovori na ova pitanja? Evo to je ključno pitanje, a vi kao saborski zastupnik bi također tribali bit zainteresirani da čovjek koji, ljudi koji vode ministarstvo daju odgovore na ova pitanja. Mi jesmo kad smo pretpristupne pregovore ovdje imali sa EU zaista najmanje u javnost izlazila i bila je rasprava o poljoprivrednom zemljištu, o uvjetima razvoja poljoprivrede, o gospodarskom pojasu. Brojne su bile nejasnoće. I danas imamo problem, ja ću vam ga ponoviti da nemamo ni ribara ni seljaka, vrlo malo seljaka a ribara doslovno ne. U našem Jadranskom moru strane flote love u našim vodama ribu koju na kraju u turizmu, turističkoj sezoni prodaju u Hrvatskoj. I oni imaju dobit a ne mi Hrvatska. Ovo vam je istina i ovo lako možete provjeriti. I ne samo šta love ribu, nego je i uništavaju. Ali to je zbog toga kad smo ulazili u EU šta se ovdje jednoglasno podržalo a u biti nije se znalo šta se potpisiva, tko potpisiva, pod kojim uvjetima. Morali smo, evo danas je i dan kada su oslobođeni general Gotovina i Markač, morali smo uhićivati, locirati, transferirati, procesuirati, pljačkati, tezgariti, davati INA-u, raditi svašta i najistaknutnije sinove da bi ušli u EU. To nije bio način i put. Mi smo u Europi. Moramo bit dobri sa susjedima, ali nije bio način i put. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođa Ninčević-Lesandrić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Bulj, mogu samo ponoviti da je ovo sramota, bahato, bezobrazno i neodgovorno doći ovdje u Hrvatski sabor, 7 sati, 6 koliko već, cijeli dan na niti jednu repliku odgovoriti, niti jednu riječ u ime predlagatelja. Pa zapravo onda se nameću samo dvije mogućnosti ovdje, a jedna je da su predstavnici ministarstva ciljano došli podcjenjivati saborske zastupnike u Hrvatski sabor u što ne želim povjerovat. A druga je da su zapravo sve kritike i prijedlozi rješenja koje je oporba dala točni i ispravni, pa onda vi zapravo nemate druge mogućnosti nego šutiti ili reći oporbi znate sve stoji, sve ste u pravu, morat ćemo to promijeniti. Hvala.
Hvala lijepa. Izvolite gospodine Bulj.
Hvala lijepa. Kolegice složio bih se nitko nije protiv zakona, svi govorimo o zakonu, o OPG-ovima i trima postojati pravni okvir. Međutim, u ovoj raspravi smo postavili brojna pitanja. Ja se nadam da kolege i s lijeva i s desna očekuju odgovore u određenom prvom čitanju, pa barem minimalne odgovore ili barem reći hvala lijepa, dobro je što ste davali ove prijedloge, razmotrit ćemo prijedloge ili ćemo reći tu ima nejasnoća imat ćemo razgovore. Međutim, nikakav odgovor. Ali ne zbog nas zastupnika, jer ovaj Dom je predstavnik naroda, u ovome su predstavnici naroda. Međutim, želi se ciljano obezvrijediti Parlament, ciljano. Tako je, te riječi namjerno su poslate, a u biti, da oni koji su izvršna vlasti, dakle, proizašao parlament, da mogu raditi šta hoće. Da mogu se i dalje dodvoravati briselskim činovnicima, da se oni mogu prikazivati u svjetlu kao proeuropski političari, ali isključivo da sutra dosegnu razinu i da budu oni predsjednici vijeća na čelu s premjerom Plenkovićem i ostalim Europskog vijeća. A očito im interes zastupnika, koji postavljaju pitanja, konstruktivna pitanja, traže odgovore, traže zakon, ne kritiziraju zakon, u smislu da ne treba zakon, nego samo su tražili pitanja i odgovore, ljudi koji imaju OPG-ove, vrlo bitan zakon i demografski zakon. I zbog toga jedna od poruka predsjednice Republike je bila, koja također proizašla iz HDZ-a, njihov kandidat, da je zemlja u izvanrednom stanju, a i zbog poljoprivrede i OPG-ova i Zakona o zemljištu poljoprivrednom, brojnih drugih zakona koji proizlaze, međutim, očito je bitno provući ovaj zakon, na ovaj način, ne odgovoriti poljoprivrednicima, zbog čega? Ja ne znam, još ima vremena tajnik da se prijavi i da nam dade odgovore na ova pitanja, nama u Klubu Mosta ali i ostalim saborskim zastupnicima. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Panenić.
Hvala lijepo, poštovani kolega Bulj. Evo, sad prelazimo na kraj današnje rasprave, mislim ono da strpljivosti polako je došao kraj. Vidimo da ona rasprava od one konstruktivne, sad polako dolazi da su iziritirati zastupnici i to se osjeti. Ono što moram reći, znači da na pitanja naša, ono svakako daje odgovor ili makar komentar, koji bi bio pozitivan, negativan, bi usmjerio zapravo naša nastojanja u daljnjim prijedlozima poboljšanja. Na ovaj način možemo očekivati, da predlagatelj je čuo što smo imali reći, tako da evo, naglasili smo mi vaše izlaganje, pa da ćemo onda i do konačnog čitanja imati izvještaj. Međutim, protiv većine teško se boriti. Evo, ja mogu samo pretpostaviti, da kolega Sokol, on će vjerojatno biti jednog dana hrvatski premjer. Jer vidimo da toliko dobro zna europsko pravo, tu nas bombardira svim onim što nameće EU, pa će vjerojatno na sljedećim izborima za Europski parlament, biti visoko na listi HDZ-a, ući u Europski parlament, a to znači jednog dana, vraća se kao premjer. Nažalost, nas dvojica ovdje, mi smo seljaci, a oni su tamo europejci, mi se borimo zapravo za ono što selo hoće čuti, a s druge strane Europska komisija, ona ima neke druge planove, ali možemo reći, da ne trebamo mi pomoć Europske komisije, da nam kroz program i razvoj, nego da osiguramo svoj vlastiti dohodak. A doći ćemo jednog dana u situaciju, neće biti tako izdašne pomoći, morati ćemo se osloniti, na svoja sredstva, svoje prihode, prihode obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, a onda će netko prozivati, nažalost i nas, jer smo sjedili u sazivu, u kome smo većina, koje nismo mi bili, pojedine odredbe zakona kojeg smo svi očekivali, okrivili u korist drugih ljudi, a ne obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, za koje mi borimo se i postavljamo sva ova pitanja. Hvala kolegi.
Hvala. Na kraju gospodin Žagar. … [[Upadica se ne čuje.]] Odgovor, da oprostite, da, da, imate pravo
Kolega Panenić, slažem se da je u zadnjoj fazi došlo do neočekivanog. Očekivali smo nakon konstruktivne rasprave, koja je dugo trajala, 6, 7 sati, očekivali smo odgovore, a ne šutnju. Ja smatram da ovaj zakon, ne citirati europske zakone, kao maloprije kolega, on je dao repliku, ali njima je očito bitniji briselski put, nego ono što narod kaže. Njima sretno do Bruxellesa, ali mi smo oni koje interesira ovaj zakon, preko, mi smo predstavnici onih koji su zainteresirani. I naše je pravo postavljati ova pitanja. Ne destruktivno, ne vrijeđati, nego konstruktivno postaviti pitanja, da se obrazloži. Međutim, osim par smiješaka, na naše govore, od predstavnika, predlagatelja, ja ništa drugo nisam dobio niti vi u ime Kluba, vijećnika Mosta, saborskih zastupnika, pardon, Mosta. Mi nismo dobili odgovore. Mi nismo kolege s jedne i s druge strane, nismo očekivali velike bajne odgovore, ali barem da nam se odgovori da li je to točno ili nije točno. I zbog toga o ovome zakonu treba raspraviti ministar. Da li misli se promijeniti, nešto olakšati ovim OPG-ovima, da li trebaju u OPG-ovi, da li će ovim zakonom trebati im mijenjati dokumentaciju, pečate, brojeve, da će dodati još više prepreka. I brojne druge stvari, koji su ovim zakonom u biti predviđene, a ljudi koji su vlasnici OPG-a očekuju odgovore i očekuju jedan dobar zakon. Nismo protiv zakona, bili smo konstruktivni, raspravljali smo, ali ne žele nam dati odgovore. Zbog čega, zato što očito premjer Plenković svojom poruku je rekao obezvrjeđuj parlament, bitno je nama da imamo 78 ruku, a za ostalo ćemo mi lako. Znači ovo je demografski sustav po izboru, parlamentarni, a očito da je Plenković, dobro … [[Govornik se ne razumije.]] faraonski sustav. Hvala lijepo.
Gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bulj, svaka dobra vlast, mora promatrati dobra, mora promatrati što se događa u državi, što se događa u državi, što se događa na terenu, da bi mogla donositi pravilne zaključke. Vi ste spomenuli ribu. Dobro, riba pliva slobodno, međutim, ima drugih stvari koje vrlo pouzdano možemo znati odakle potiču. Naim, prije svojih 10-tak godina, kada ste sjedili uz državnu cestu D2, znate koja je to cesta? Tzv. podravska magistrala, koja je tamo od Đurđevca prema Osijeku, tamo ste onda mogli vidjeti, kamion, za kamionom pun stoke, prolazio je. Ljudi su onako znate dok bi pušili cigaretu, rekli, ovo nije dobro. Znate što danas možete vidjeti? Kamion, za kamionom drvnih trupaca. Trupci koji putuju, meni je čovjek iz Beča slike, iako je ministar zabranio, izvoz trupaca iz Beča slike, kamion s hrvatskim registarskim tablicama punim trupaca. To je ono s čim se moramo pozabaviti i na čega trebamo ukazivati. Jer Hrvatska i budućnost Hrvatske počinje na njenim materijalnim resursima, onime što imamo, našim bogatstvima, a to su šume, plodna njiva i naše more, to su tri najvažnija resursa. I zato ne treba se čuditi kada se, i vas slušam ovdje kada se toliko upinjete i s toliko se žara borite za te resurse, zaboravio sam spomenuti i vodu.
Gospodin Bulj, odgovor.
Kolega Žagar, ista stvar se događa i u mome području. Nekad je nadaleko bio stočni Pazar subotom poznat u Sinju iz cijele znači, preko granice Livanjskoga područja, Hercegovine bi bio subotom stočni pazar. Danas je tu zaraslo kupinom gdje je bilo mjesto, šiblje, jednostavno treba … [[Govornik se ne razumije.]] nema stoke, više nema stočne proizvodnje. Znači to su politike dozvolite. Ali mi smo zakonski imali, tj. iz proračuna davali smo ogromne poticaje, subvencije, u milijardama kuna, nema više stoke. Evo ja znam da je evo kolega Šuker je i porijeklom iz Livanjskog kraja, on može opisati, ako čuo je priče i zna, iz toga kraja koliko je tada bilo stoke i koliki je bio protok stoke, koliko se prodavalo, prevozilo, sada nema toga više. Jednostavno više ne možete vidjeti kravu, ovcu, kroz Liku vrlo malo. Tako i u vašim krajevima. Zbog čega? Zbog toga što se na ovaj način odnosilo u Parlamentu. Kada se raspravljalo bilo je napisano po direktivi, napisano, i nama ne daju odgovore na upite, tako je do sada bilo. Šta je bilo brige, ovo je bitno da je uvozni lobi uveo janjetinu od 11 kuna po kilogramu a što će propasti dolje proizvođač, čovjek, stočar koji odgaja ovce i koji se bavi, želi i prodaje janjce koji, minimalno 10 eura mu je, treba da bi bilo isplativo, to bi bilo nebitno, taj bio uvozni lobi, bitni su bili interesi i bitno je bilo da ovaj Dom, ljudi koji su govorili i postavljali pitanja u interesu naroda da im se ne odgovori. Tako i u ovome Zakonu o OPG-ovima. Nismo dobili niti jedan odgovor i to je sramota.
Hvala lijepa. Uz napomenu da je gospodin Šuker iz Livna a ne iz Imotske krajine. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, Imotske krajine ste rekli. … [[Upadica se ne čuje.]] On je baš iz Livna. … [[Upadica se ne čuje.]] Ajmo otvoriti raspravu o tome. Ja zaključujem raspravu i glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, prvo čitanje, P.Z. br. 2013. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak, prihvaća se prijedlog Zakona o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju, da ih razmotri prilikom utvrđivanju teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 103 glasa za, 4 suzdržana, 19 protiv, donijet zaključak kako su nam predložila saborska radna tijela.
I sada možemo slobodno prijeći ako nam gospodin Bulj i gospodin Šuker dozvole, možemo prijeći na novi zakon - Prijedlog Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe sa hranom. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda zamjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Znači ovdje možete podnijeti amandmane. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Gospođa mislim Marija Vučković. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjene gospođe i gospodo saborske zastupnice i zastupnici. U ime predlagatelja zahvalna sam na prilici da izađe Konačni prijedlog Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Kao što svi znamo u posljednjih 10-ak godina od 2008. a naročito od 2014. godine trgovački odnosi u lancu opskrbe hranom su se poremetili, ojačali su veliki trgovački sustavi, nestao je niz trgovina na malo, srednjih trgovina i trgovačka i pregovaračka snaga se koncentrirala u rukama 10-ak najvećih trgovačkih lanaca u skladu sa jačanjem trgovačke koncentracije na jednoj strani a uslijed neučinkovitih zakonskih rješenja n drugoj strani došlo je do pojava niza nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom na teret dobavljača. Problem postojanja nepoštenih trgovačkih praksi posebno je naglašen u posljednje vrijeme, na njega ukazuju sve interesne grupacije u poljoprivrednom sektoru i u prehrambenoj industriji kao i potporne institucije. Stoga je Ministarstvo poljoprivrede tijekom 2016. godine pristupilo izradi Nacrta ovoga Zakona. Stanje koje danas imamo prijeti opstojnosti poljoprivrednog sektora bez obzira na vid njegovog organiziranja pa time i širim poremećajima u proizvodnji i opskrbi hranom. Stoga je ovaj zakon ocijenjen kao reformski prioritet Vlade RH i to u grupi I. poticanje poslovnog okruženja, jačanje poljoprivrede, turizma i održivog razvoja. Ovim zakonom Ministarstvo poljoprivrede definira i kažnjava sve nepoštene trgovačke prakse u lancu opskrbe hranom u cilju daljnje zaštite dobavljača, propisuje se obveza pisanog sklapanja ugovora i minimalni elementi svakog ugovora a u cilju efikasnije primjene ovog zakona. Određuje se Agencija za zaštiti od tržišnog natjecanja kao neovisna samostalna pravna osoba sa javnim ovlastima i iskustvom u sličnoj materiji da izriče upravno kaznene mjere do maksimalno 5 milijuna kuna za pravne osobe. Slijedom toga, više neće moći biti moguće prodavati poljoprivredne proizvode ispod nabavne cijene, naplaćivati naknade za police, naknade za izlaganje, … [[Govornik se ne razumije.]] mijenjati ugovorne uvjete, … [[Govornik se ne razumije.]] raskidati ugovore, vršiti pritisak na akcijske prodaje i slično. Ovaj zakon bio je i u prvom čitanju u Hrvatskom saboru 30. lipnja 2017. godine te je dobio širu potporu hrvatskih saborskih zastupnika uz određene primjedbe i prijedloge za poboljšanje teksta. U odnosu na tadašnji tekst nacrta prijedloga zakona u ovaj konačni prijedlog ugrađene su određene su određene primjedbe pa bi istaknula da je kao obvezujući rok plaćanja za svježe proizvode definiran umjesto tadašnjih 60 dana, sadašnjih 30 dana, da je preciznije definiran rok plaćanja nastao na primjeni izrečene u Hrvatskom saboru. Također da je posebno izdvojeno i detaljno uređeno pitanje prodaje ispod nabavne cijene kao posebno teško povrede ovog zakona za koji je maksimalno moguće izreći upravnu kaznenu mjeru do 5 milijuna kuna za pravne osobe odnosno do 2,5 milijuna kuna za fizičke osobe te također sa ciljem da se isključe bilokakve dvojbe oko pitanja uređivanja izdavanja računa i poreznih propisa, preciznije uređen i preuređen članak 7. zakona u dogovoru sa Ministarstvom financija. U daljnjim koracima sva su se tijela državne uprave očitovala pozitivno i bez primjedbe na zakon osim Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja koja je imala manju primjedbu oko definicije nabavne cijene i koju smo mi uvažili. Ustavna osnova, članci 2., 16. i 50. Ustava RH i ovim se zakonom zabranjuje iskorištavanje značajne pregovaračke snage otkupljivača ili priređivača odnosno trgovaca u lancu opskrbe hranom. Definira se prihod uključujući prihod povezanih društava ostvarenih u RH kao cenzus po kojem trgovci, otkupljivači, priređivači postaju obveznici ovog zakona, to je 100 milijuna kuna za trgovce odnosno 50 milijuna kuna za otkupljivače i priređivače i na taj način 95% sektora trgovine odnosno 95% otkupljivača i priređivača postaju obveznici ovog zakona. Zakonom su jasno definirane osnovne i ostale nepoštene trgovačke prakse od članaka 4. do 12. Zakon utvrđuje se da za svaku isporuku poljoprivrednog prehrambenog proizvoda treba biti izdan račun ili otkupni blok, treba biti pisani ugovor sa minimalnim elementima ugovora, a upravno-kaznene mjere dijele se u tri skupine posebno povrede zakona do 5 milijuna kuna za pravne odnosno 2,5 milijuna za fizičke osobe za prodaju ispod nabavne cijene do 3,5 milijuna kuna ostale teške povrede zakona za pravne odnosno 1,5 milijuna kuna za fizičke osobe te lake povrede zakona koje se za pravne osobe kažnjavaju maksimalno do milijun kuna odnosno do 500 000 kuna za fizičke osobe s tim da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja će naravno izricati ove kazne ovisno o trajanju, opsegu, težini, gospodarskoj snazi itd. Završno i promjena u odnosu na tekst u prvom čitanju je to što je u članku 32. promijenjen rok usklađivanja za postojeće ugovore, on je produžen, bio je 31.12., sad je 31. ožujka, time je dato dodatnih 90 dana za postojeće ugovore svim adresatima ovoga zakona kako bi se uskladili i smatramo taj rok primjerenim. Zakon ima fiskalne učinke. Za provedbu ovih zakona i niz tisuće novih ugovora koji će iz njega proisteći, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja mora zaposliti minimalno 6 zaposlenika s pravosudnim ispitom te će se takva sredstva u iznosu 1,360.632 kune osigurati na poziciji administracije i upravljanja. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo 2 replike, gospodin Šimić prva.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani predstavnici ministarstva, pa evo prije svega bi htio izraziti zadovoljstvo što danas na klupama imamo drugo čitanje ovog iznimno važnog zakona. Žao mi je što on nije ugledao svjetlo dana još prije nekoliko godina jer mislim da bi itekako bio od pomoći hrvatskim proizvođačima u ravnopravnim pregovorima sa trgovcima, prije svega mislim na strane trgovce iako ni ovi domaći često puta u tim situacijama nisu toliko blagonakloni prema domaćim proizvođačima. Ono što bi htio prokomentirati, a vezano je i za vaše zadnje rečenice je pozicija AZTN-a u ovoj cijeloj priči, prije svega izražavam zadovoljstvo što se oni ovdje nalaze ovdje kao tijelo a dobro da tu nije u pitanju prekršajni sud jer bi sigurno osobe koje žele izvrgnuti ili zaobići pravila ovog zakona, koristile sporost našeg pravosudnog sustava. Međutim ono što me zabrinjava je podkapacitiranost AZTN-a koja je prisutna po mom uvjerenju već danas, dakle vidi se da imaju premalo stručnjaka zaposlenih u svojim redovima i bojim se da ovih 6 osoba koje oni planiraju zaposliti nikako neće biti dovoljno za provođenje jednog ovako važno i sveobuhvatnog zakona. Suočeni smo s tim da nemaju dovoljno osoba koje mogu raditi na terenu, suočeni smo s tim da čak i da njihove vodeće osobe očigledno nedovoljno pripremljene izjavljuju svakakve netočne informacije u ozbiljnim hrvatskim medijima, zbog toga mislim da bi se i sa strane vašeg ministarstva upravo radi provođenja ovoga zakona trebalo inicirati veće zapošljavanje u AZTN-u, znam da to nije vaš posao ali mislim da može biti jedna dobronamjerna, drugarska i kolegijalna kritika prema njima i pomoć na kraju krajeva da pojačavanjem ljudskih kapaciteta ovaj zakon na terenu doživi pravu primjenu. Hvala.
Hvala lijepa. Druga replika gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice. Evo mi iz HSS-a i ja pozdravljamo donošenje Zakona o sprečavanju nepoštene trgovačke prakse, drago nam je da je došao u drugo čitanje iako bi bilo dobro kao što je gospodin Šimić rekao da smo ga i prije donijeli, vidimo da je sad dosta europskih država krenuli tim smjerom da isto uvedu slične ili stine zakone u svoje pravno okuženje i da smo pogodili s tim da zaštitimo naše proizvođače donošenjem ovakvog našeg zakona. Drago mi je da je jedna šira rasprava bila o ovom zakonu i da je najveći dio primjedbi i uvršten u ovaj zakon o sprečavanju onih nepoštenih trgovačkih praksi koje su primijećene u našem tržištu i protestiram u ime HSS-a što nije uvršten u zakon i onaj dio zahtjeva s terena da se kod potpisivanja novih ugovora uvjetuje trgovačkim lancima određeni postotak domaćih poljoprivrednih proizvoda na policama trgovačkih lanaca. Znam to ste rekli i na odboru, ali moram zbog javnosti ovdje reći daje to iz niz razloga u ovom trenutku nemoguće, ali ako su to mogle neke druge države zašto nije mogla i RH. I isto tako apeliram na to da onda mi s pravom možemo provoditi akcije tipa „Kupujmo hrvatsko“ i pozvati naše građane da kupuju hrvatske proizvode na policama tih trgovačkih lanaca. A pogotovo što smo čuli u najavu nekakvih trgovačkih lanaca da će zbog uvođenja ovog zakona u pravnu praksu RH nastojati što više proizvoda dovesti iz svojih matičnih država, pogotovo prehrambenih i poljoprivrednih proizvoda, upravo zbog toga imamo potrebu što više kupovati hrvatsko pa nek oni stave na police nešto drugo pa nećemo ići u te trgovačke lance. Mislim da se kolega sa mnom slažu. I mislim da će trebati više novaca od ovih milijun i 300 tisuća kuna kako bi ti ljudi mogli provoditi ovaj posao i predlažem da budu ažurni i što stroži prema tim trgovačkim kućama. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvažena tajnica.
Hvala lijepa. Evo redom, dakle nije moguće odrediti postotak uvrštavanja domaćih proizvoda na police trgovačkih lanaca jer je suprotno načelu slobode kretanja roba, kapitala, roba i usluga i ugovora o funkcioniranju kojeg je RH potpisala. Takvu odredbu ili sličnu ugradile su dvije zemlje i protiv njih je pokrenut postupak povrede europskog prava. Nama je u cilju da zakon bude neometano u primjeni. Definirali smo sve nepoštene trgovačke praske vrlo precizno. Nijedna europska zemlja nema 6 osnovnih i 24 dodatne trgovačke i 9 ovih u dijelu koji se odnose na dio lanca između dobavljača, otkupljivača i prerađivača. Što se tiče ovih milijun 360 tisuća 632 kada evo ponavlja se pitanje dvije kune za zaposlenike agencija. Agencija je sudjelovala na svih 11 osnovnih sjednica povjerenstva i 4, 5 dodatnih. Mi smo s njima usuglasili početni broj djelatnika s pravosudnim ispitnim, ima veliko iskustvo posebno u zaštiti tržišnog natjecanja u materiji koja je bliska ovoj pa ćemo vidjeti i vjerujemo da će to dobro provoditi. A bude li potrebe mijenjati nećemo od toga bježati.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Uvaženi predsjednik Odbora za poljoprivredu Tomislav Panenić.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovana državna tajnice, poštovani pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora raspravio je na 28. sjednici održanoj 7. studenoga ove godine Konačni prijedlog Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 18. listopada 2017. Utvrđivanjem pravila i sustava mjera za sprečavanje nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom propisanih odredbama ovog zakona uredit će se odnosi među dionicima lanaca opskrbe hranom u RH istaknuo je predstavnik predlagatelja, podsjetivši na nepostojanje usklađenog regulatornog pristupa na razini ukupne EU. Predlagatelj je prihvatio prijedlog matičnog Odbora za poljoprivredu iznijetu u raspravi o prijedlogu zakona koji se odnosi na propisivanje roka plaćanja za svježe proizvode do 30 dana, te evo zahvaljujemo se na tom činu. U raspravi je istaknut stav HGK kako bi zbog učinkovite provedbe odredbi ovog zakona nedovoljne kapacitiranosti Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja i očekivanog obima posla vezanog za provedbu zakona nadležnost nad provedbom trebalo imati Ministarstvo financija. Uz navedeno konačnim prijedlogom zakona trebalo je jasnije definirati odredbe članka 7. točke 3. i uz članak 34. predviđenu provedbu naknade procjene učinka ovog zakona u roku od dvije godine propisat obvezu kontinuirane procjene učinka provedbe ovoga zakona. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Josip Križanić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državna tajnice, pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Konačni prijedlog ovog zakona također se nalazi prvi puta u ovom Saboru i nadam se da ćemo oko ovog zakona raspravljati svi skupa u istom smjeru i s istim ciljem. Posljednjih godina hrvatsko tržište hranom s početkom Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju postalo je dijelom jedinstvenog europskog tržišta te su trendovi s eu tržišta utjecali na formiranje strukture trgovine hranom u RH. Ulaskom pak u EU ti trendovi integracije velikih trgovačkih lanaca stranih vlasnika postaje još kud i kamo izraženiji, beskrupulozna borba za profitom i zaradom dovodi do situacije da takvi lanci posežu za raznim načinima nepoštene i nefer igre na tržištu, a jedan od tih je i nepoštena trgovačka praksa u lancu opskrbe hranom, a sve u cilju brze zarede. Između ostalog takve lance stranih lanaca uvoze odnosno unose u RH bez ikakve kontrole robu upitne ili loše kvalitete, prepakiranu neposredno prije roka isteka i prodajom takve hrane ruše cijene domaćim kvalitetnim proizvodima, a time uništavaju domaću poljoprivredu, domaću prehrambenu industriju, trgovce te izvlače iz RH enormnu dobit. Preuzimanjem eu direktiva Hrvatska postaje ulaskom u EU jedno europsko tržište pa ne podliježe nikakvoj kontroli na granicama. Primjerice uvozom odnosno unosom mesa EU ono ne podliježe inspekcijskom nadzoru od granice prerade pa sve do gotovog proizvoda kobasice i pljeskavice. Za razliku od domaće proizvodnje koja podliježe stalnom inspekcijskom nadzoru u klaonici. Tako propisuju propisi EU koje smo mi moralo preuzeti ulaskom u EU, ali nama nitko ne brani pojačani nazor i uzorkovanje tzv. nadstandard pogotovo ukoliko su takve pojave učestale. Samo prilikom uzorkovanja ne smije biti diskriminacije prema pojedinom subjektu u poslovanju s hranom. Sukladno higijenskom paketu dovoljno bi bilo u ovakvim situacijama i samokontrola subjekata u poslovanju s hranom gdje oni provode kontrolu kritičnih točaka prema HASAP sustavu. Ja sam ipak puno skloniji kontroli namirnica animalnog podrijetla od strane inspekcijske službe prema visini rizika koju propisuju nadležna tijela od samokontrole mesa koja je došla u trgovački lanac stranog vlasnika iz domicilne zemlje koje se ovdje bez nadzora i kontrole melje, prerađuje i ugrađuje u mesne proizvode. Napominjem da je mogućnost kontaminacije namirnica animalnog podrijetla upravo u ovoj fazi najveća. Nadalje, treba vrlo jasno reći da su upravo prehrambeni proizvodi mamac kojim se služe trgovci prilikom svojih akcija i privlačenja kupaca. Ove proizvode trgovački lanci spušta ispod nabavne cijene i time namjerno ulaze u crveno ne bi li privukli kupca, a onda s drugim proizvodima s visokim maržama kojima kupac napuni košaricu izravnavaju gubitak i ostvaruju profit. No takav je praksa nedopustiva jer se time vrši pritisak na dobavljače, primarne proizvođače, ali i prehrambenu industriju. Često imamo primjere akcijske prodaje primjerice pilića iz Češke po 10 kuna, ali se onda domaćim brendovima diže cijena gdje se takav domaći proizvod, tako dvostruko neprihvatljiv kupcu. Žao mi je stoga državna tajnice što nije mogla bit ugrađena odredba o obvezi stavljanja određenog postotka domaće robe na police zbog povreda ugovora EU kao što ste malo prije rekli. Nadalje brojni su primjeri na tržištu Hrvatske u cjelokupnom lancu prehrane posebice kod trajnog mlijeka, pilećeg mesa, svinjskog mesa ili drugih prehrambenih proizvoda gdje trgovci formiraju maloprodajnu cijenu bez troškova prodaje, te time permanentno vrše pritisak prema dobavljačima na sve veće dodatne benefite. Iz gore navedenih razloga tražili smo da se odredbe zabrane prodaje proizvoda ispod nabavne cijene s porezom na dodanu vrijednost doda izričaj te troškova prodaje. Ti troškovi primjerice kod prodaje trajnog mlijeka prema izračunu Eurocomerca iznose 11% za meso, voće i povrće 26%. Šteta što ovo nije moglo biti ugrađeno u zakon uz objašnjenje da bi to bilo u suprotnosti sa propisima o zaštiti tržišnog natjecanja. Jako pak je dobro što je uvrštena odredba koju smo predlagali, te je propisan obvezujući rok, obvezujući okvir za rok plaćanja do 30 dana za svježe proizvode, te je jasnije uređen rok za plaćanje proizvoda da teče od trenutka primitka proizvoda od strane trgovca. Za trgovce dinamika nabave svježe hrane je dnevna, tjedna ili dvotjedna pa je normalno bilo skratiti rok plaćanja čime će se u dobroj mjeri poboljšati likvidnost u Sektoru primarne poljoprivredne proizvodnje. Preciznije je definirana i nabavna cijena uključujući i zavisne troškove. Važno je također što ovim zakonom regulirano promatranje kompletnog nabavnog lanca ispod bilo koje nabavne cijene i u cijelom lancu nabave. Za sve zemlje članice EU raznim skrivenim ili javnim subvencijama štite vlastitu primarnu poljoprivrednu i stočarsku proizvodnju. Zadatak je i nas kao zastupnika ali i hrvatske Vlade poduzimati ama baš sve dozvoljene radnje kako bi se pokušala napraviti nekakva ravnoteža u ogromnoj razlici u pregovaračkoj snazi između malih dobavljača i prerađivača s jedne i velikih trgovačkih lanaca s druge strane. Nepoštene trgovačke prakse uvelike odstupaju od fer igre i nameću snagom jačega svoja pravila u lancu opskrbe hranom i time uništavaju mala i srednja poduzeća. Ova pojava javlja se i unutar članica EU od početka krize 2018., a kulminirala je ruskom zabranom uvoza 2014. godine. Već 2009. godine iz dokumenata EU vidljivo je da se pokušava naći rješenje za povećanje konkurentnosti lanaca opskrbe hranom, jer je teret krize i poremećaja na tržištu se teret prebacuje u potpunosti na proizvođače i potrošače. Napominjem da je većina 20 do 28 zemalja članica EU već uvela razne regulativne mjere i mehanizme za rješavanje problema nepoštenih trgovačkih praksi, pa je krajnje vrijeme bilo da to napravimo i mi. Na žalost za zaštitu tržišnog natjecanja je ovim zakonom, pardon nadležnost za zaštitu tržišnog natjecanja je ovim zakonom dala Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja koja djeluje ex post a ne kao HERA ili HANFA koje djeluje ex ante, te ova agencija u ovom smislu nije regulator već izvršno tijelo nadležno za provedbu propisa koja u svrhu provedbe Zakona o zaštiti tržišnog natjecanja utvrđuje i izričaj kazne što je dobro. Dakle, ono ne izriče prekršajni ili optužni prijedlog već kažnjava povrede o visokim kaznama u prvom stupnju. Dobro je zato jer znamo kako bi postupci na Prekršajnim sudovima, a onda i na Visokim prekršajnim sudovima trajali godinama ili otišli u zastaru. Propisane kaznene mjere za počinitelja su izuzetno visoke s ciljem odvračajućeg utjecaja i stavljanjem u ravnotežu sudionika u opskrbi hranom, dakle slabijeg dobavljača i jačeg otkupljivača ili trgovca. Posebno je izdvojeno i detaljnije uređeno kao nepoštena trgovačka praksa i pitanje prodaje ispod nabavne cijene kao iznimno teško, te je za tu povredu zakona uvedena upravno-kaznena mjera s najvišim iznosom kazne od 5 milijuna kuna za pravnu i 2 i pol milijuna kuna za fizičku osobu. Iz tog razloga je potrebno u agenciji zaposliti kao što je rečeno 6 novih djelatnika i podići proračun za milijun 360 000 kuna što će se svakako isplatiti. Nadalje je propisan i ugovorni odnos između dobavljača i trgovca kao i pravne posljedice ukoliko ugovor nije sklopljen ili ne sadrži sve propisane odredbe, te ugovorne obveze izdavanja računa. Slijedom toga u lancu hrane trgovci otkupljivači više neće moći provoditi naplatu naknade za policu, naplatu naknade za ulazak proizvoda na prodajnu listu trgovca, naplatu naknade za izlaganje proizvoda dobavljača, pritisak na akcijske prodaje i kasniti u plaćanjima, te jednostrano i retroaktivno mijenjati uvjete ugovora i sve što se zakonom smatra nepoštenom trgovačkom praksom. Na kraju želim reći da je ovo dugo očekivan zakon. Izuzetno je dobro primljen od hrvatske javnosti, od svih klubova zastupnika koliko imam informaciju pogotovo od malih OPG-a, te malih i srednjih dobavljača i sigurno da će biti široko prihvaćen i u ovom Parlamentu. Krajnje je vrijeme da se on donese, već je tu bilo rečeno, trebalo je to napraviti puno ranije zbog postizanja ravnoteže i reguliranja ove problematike. I zato će ga klub HDZ-a podržati a siguran sam da će dobiti i opći konsenzus u Saboru. Hvala.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Anđelka Stričaka.
Potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Kolega Križaniću, pažljivo sam slušao vašu raspravu a i osobno smatram da ste zasigurno jedan od najupućenijih zastupnika u poljoprivrednu problematiku. Stoga ću vam uputiti jedno kratko ali jasno pitanje. Znači da li mi donošenjem ovog Zakona ne derogiramo Europsku direktivu? Odnosno da li on u suprotnosti sa pravnom direktivom EU a vezano na … [[Govornik se ne razumije.]] protok roba i dobara? Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog zastupnika Križanića.
Zahvaljujem kolega Stričak. Rekla je državna tajnica da je ovaj zakon u skladu sa europskim direktivama. I napominjem da je većina, već sam rekao 20 od 28 država članica EU već je dovela, napravila slične zakona i napravila određene mehanizme rješavanja problema nepoštenih trgovačkih praksi. Ne samo da je usklađen, ja bih išao čak i korak dalje i bio, išao bih na to da kao i neke članice EU, naše susjede, primjerice Austrija ima nepisano pravilo da je 50-ak% na policama mora biti robe vlastite proizvodnje, znači domaćih proizvođača. Državna tajnica je objasnila u svom izlaganju da to nije moguće. Međutim, da smo tu odredbu stavili bili bi dobili i mi, vjerojatno iz EU da pišu da to moramo maknuti, ali bi prošla godina ili dvije pa onda, već bi se nekaj s time, u jednom smjeru bi išli pa bi pokazali i našim proizvođačima a i našim trgovačkim lancima što nam je namjera. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Križanić, pa da, ovo je, kažete dugo očekivani zakon, ovo je, ja bih se usudio reći jedan od rijetkih zakona na kojemu su radila tri ministra, zadnja 3 ministra poljoprivrede. I evo, sada je konačno pred nama u drugom čitanju. No, ovim zakonom ćemo riješiti neke probleme ali niz problema ostaje i dalje. Dakle definitivno ovaj sektor treba urediti, lanac opskrbe hranom, odnosno nepoštene trgovačke prakse. Međutim, kada govorimo o našim proizvođačima i o njihovom plasmanu na naše tržište dakle imamo, imamo po meni 3 osnovna problema. To je brendiranje, recimo Osijek je koljevka hrvatskog pčelarstva. Mi u Slavoniji smo još tek u povojima sa brendiranjem slavonskog meda koji onda može biti prepoznat na tržištu. Krapinsko-zagorska županija je to napravila sa zagorskim medom. Kada nešto brendirate trebate imati količinu, dakle kada stvarate potražnju. I treće je kupovna moć naših građana. Dakle ja se kladim da bi svatko tko si to može priuštiti radije kupio svježe proizvode koji dolaze od hrvatskih proizvođača nego strane, zamrznute, ovakve, onakve. Međutim, kada uzmete u obzir činjenicu da 70% naših zaposlenih građana radi za plaću od 3 do 5 tisuća kuna bruto, dakle od oko prosjek recimo 2,500 tisuće kuna neto, tada oni ne mogu birati što kupuju, oni kupuju najjeftinije. Najjeftinije, najčešće najnekvalitetnije. I imali smo niz situacija u našem, čak koje su završile i tragično, dakle u Hrvatskoj gdje su baš zbog loše kvalitete proizvoda, starog mesa, neispravnog mesa itd., eto neki, završili tragično, odnosno umrli. Dakle to su sve problemi koje treba riješiti i nažalost neće ih jedino riješiti samo ovaj zakon.
Hvala. Odgovor, poštovani zastupnik Križanić.
Hvala kolega što ste me ovo pitali. Sigurno je, vi ste govorili o brendiranju i o kupovnoj moći. Tu je važno reći i još i jednu drugu tezu deklaracije. Dakle, mi moramo mijenjati svijest ljudi. Činjenica je da je platežna moć naših ljudi takva kakva je i da ljudi kupuju kobasicu za 15, 16, 18 kuna, pučku ili narodnu. Isto je tako svima jasno i tim ljudima koji kupuju takvu kobasicu da za 15 kuna ne može kupiti normalnu kobasicu. Mi moramo raditi, ovo što ste vi govorili, brendiranje je jedna stvar, to je nad standard, to je nešto više nego, najprije moramo naučiti puzati da bi mogli hodati. Ali deklariranje robe je nešto što moramo, mi to imamo propisano zakonima, pitanje je da li se te deklaracije provode do kraja pa onda se, da se zna porijeklo robe i da se zna, ako govorimo o mesu starost. Pa onda neka tko voli neka izvoli. Pa svaki će kupiti, ja uvijek ću radije pojesti pola para kvalitetne hrenovke ili kobasice nego par ovakve za 15 kuna. Sigurno je da naši građani nisu zaslužili da ne znaju šta kupuju, oni moraju to znati, oni to moraju biti upućeni. I onda kada bi vi i naši ljudi znali što se sve kupuje, što se sve melje u tom slučaju bi jako dobro razmislili nego kupuju određenu robu da pročitaju deklaraciju ili da se raspitaju ili idu svojem domicilnom mesaru od kojeg znaju kakvu kvalitetu robe kupuju. Hvala.
Sljedeći Klub zastupnika je onaj MOST-a Nezavisnih lista u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Panenić.
Hvala lijepo. Nacrt prijedloga Zakona o nepoštenoj trgovačkoj praksi prošao je tijekom srpnja ove raspravu. Ocijenjen je kao zakon koji je nužno potreban zbog stvarno narušenih trgovačkih odnosa u lancu opskrbe hranom i u tom smislu i dobio je potporu Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista. Pri tom evo ja bih naglasio da ovaj zakon doživljavamo kao našu inicijativu jel je već u mandatu našeg ministra izrađen prvi nacrt zakona te je u cilju osnaživanja položaj naših proizvođača na tržištu bila jedna od nužnih mjera koje je trebalo donijeti. Što nam ovaj zakon donosi, to je zapravo ključno pitanje, a tu bi ja naveo i samoga ministra Tolušića koji je bio vrlo jasan. Dakle imat ćemo glasanje o ovome zakonu, Most nezavisnih lista će dati potporu zakonu, vjerujemo da onda neće biti uopće problema da taj zakon bude usvojen i ja vjerujem da vrlo bliski smo nekome konsenzusu oko ovoga pitanja. Dobro je usklađeno sa svim stranama i nema bitnih primjedbi koje bi ja čuo i na samom Odboru za poljoprivredu od onih koji su bili prisutni onda vidimo da je to bilo stvarno u vrlo pozitivnom ozračju. Znači ministar je i sam najavio da ono što možemo očekivati, da mlijeko se više neće prodavati po dampinškim cijenama ispod proizvođačke cijene te tako uništavati domaće proizvođače mlijeka, da litra mlijeka više neće biti u dućanima jeftinija od litre vode, da proizvođači jaja se neće žaliti na uvoz koja dolaze iz tržišnih viškova po dampinškim cijenama. Najavio je da je nemoguće da prodajna cijena u dućanima bude niža od proizvođačke plus PDV. Mi sada imamo situaciju da domaći trgovački lanci, naglašavam domaći, ne samo strani, uvijek smo govorili o stranima, međutim i domaći prilikom prijave robe prime robu kao da je dobra, a onda je vrate nakon tjedan dana izmisle nešto da je ne moraju platiti u cijelosti, ali roba čak ni nema stvarnoga povrata ili traže značajne rabate. Tako smo imali povrat i nakon mjesec dana, dobijete samo obavijest nakon takvog proteka vremena da je došlo do nekih saznanja njihovih o ne uvjetnosti robe koju ste isporučili i sve se svodi rabat, rabat, rabat. Pa i sam ministar je pokazao da je do 80% mogu se rabati nakupiti na nečemu što predaš po nazivnoj cijeni. Problem su iskazne i akcije koje su postale svakodnevne, a vjerujemo da te akcije uvijek su na štetu naših proizvođača. Nekada smo pod akcijama podrazumijevali robe koje dolaze povremeno, koje se pojavljuju u diskontnim lancima, ali vidimo da su postali i osnovne namirnice pa tako i hrana proizvodi hrvatskih seljaka stalni predmet akcije. To znači da je pregovaračka pozicija trgovaca u odnosu na proizvođače bila snažna i da ih se ucjenjivalo pogotovo tijekom sezone kada oni nisu mogli odgovoriti zbog nefunkcioniranja sustava distribucije roba, zbog nepostojanja veleprodajnih centara, skladišta znači sve naše slabosti su izlazile i to su trgovački lanci koristili. Ono što me raduje da evo osam dana od objave u Narodnim novinama više neće biti dugačkih rokova plaćanja, najduže 60 dana. I ono što je bio prijedlog na Odboru za poljoprivredu 30 dana za svježe proizvode. Na nama svima je da pratimo, pomažemo Ministarstvu poljoprivrede da bude snažno, odlučno, isto tako da Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja ostane samostalna i da može snažno sankcionirati. Čim prije budu prve sankcije time će efekti ovoga zakona biti značajniji. Koji su to sve efekti? Neće biti otežan pristup maloprodaji, neće biti ulazne naknade za ulazak u trgovinu više, neće biti naknade za police u trgovini, nema nametanja promocije, nema jednostranog i retroaktivnog mijenjanja ugovora, nema jednostranog kršenja istih tih ugovora, nema nametanja naknade za privatne marke, nema nametanja ambalažnog materijala što smo svjedoci stalno bili, nema naknade za slabiju prodaju jel trgovac je taj koji odgovara i riskira, ne može rizike prenijeti na svog dobavljača, nema prebacivanja troškova zbog krađe ili gubitka proizvoda, nema nametanja troškova vezanih za prigovore potrošača, sve je to popis koji spada u nepoštene trgovačke prakse, a od čega naši osnovni primarni proizvođači nisu zaštićeni. Prema tome, sam ovaj zakon je odličan, njegova provedba mora biti još jače i kvalitetnije. I zašto upozoravam upravo na samu provedbu? Jel tijekom izrade ovog zakona bilo je brojnih opstrukcija u njegovoj izradi i pogotovo tu možemo na primjeru koncerna Agrokora koji je doživljavao taj propis usmjeren protiv tvrtke Konzum i brojni članovi povjerenstva izravno su opstruirali rad povjerenstva protivljenjem donošenja zakona i traženja da se donese kodeks o nepoštenim trgovačkim praksama. Ali ono što je bitno kodeks nije obvezujući pravni dokument nego se problematika nastavila i dalje. Dakle izradi zakona je prethodila analiza stanja, informacije sa terena, detektirali se svi pojavni oblici nepoštenih trgovačkih praksi oni koji su se mogli vjerojatno ćemo uvijek biti svjedoci da se dosjete i dodatnih nekih praksi, sve ono što su bili ograničavajući elementi razvoja hrvatske poljoprivrede. Brojni poljoprivredni proizvođači i tvrtke iz prehrambene industrije, interesne grupacije poljoprivrednih proizvođača su ukazivale kako sudionici takvih nepoštenih trgovačkih praksi nisu isključivo strani trgovački lanci nego da tu praksu preuzeli su i naši trgovački lanci te tvrtke koje se bave otkupom i preradom takvih proizvoda. I uvijek je bio ključan problem pregovora, dogovora, cijena, jer jedno je cijena koja se nudi javno, a sve ono ostalo je stvar bila ucjene. Dakle, Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi, smatramo da će po prvi put donijeti, sustavne, učinkovite, mjere za uređenje tržišta poljoprivredne prehrambenih proizvoda, da sigurno rezultirati povoljnim položajem naših proizvođača, povoljnijim, jer sve ovisi o naporima, o učinkovitosti agencije za zaštitu tržišnog natjecanja, o potpori koju će imati iz resornog ministarstva poljoprivrede. Evo i mi želimo, da tijekom ove godine, to je i bila jedna primjedba, ali smatramo da nije bitna, ako će se raditi intenzivno na tome, da učinci će biti vidljivi odmah, u kratkome roku, da ne trebamo čekati 2 godine za prve učinke, nego da će se primjenjivati, intenzivno kontrolirati, a odavde i s ove govornice pozivamo sve proizvođače koji će se susresti sa bilo kojim oblikom nepoštene trgovačke prakse, da i u ovome Domu, resorno ministarstvu, agenciji, prijavljuju te oblike, tako da svi zajedničkim naporom, možemo pomoći da ovaj zakon kojega Most nezavisnih lista apsolutno podržava, bude i učinkovito. Učinkoviti je onoliko, koliko su učinkoviti ljudi koji će ga provoditi i to je nešto što moram reći, da ministarstvo i agencija imaju veliki, ozbiljan zadatak, da ispune očekivanja svih proizvođača koji su spremni pomoći i upozoravati na sve oblike budućih, nepoštenih trgovačkih praksi. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo 2 replike, prva je poštovanog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Panenić, slažem se s vama da je ovaj bitan zakon, slažem se da je ovo zakon kojim želimo pomoći našim proizvođačima. I dobro ste rekli, da neke nepoštene prakse, su preuzele i naši lanci. I ne samo lanci, nego i tvrtke koje se bave preradom određenih proizvoda. Ja ću vam dati primjer, jednog proizvođača bresaka iz Slavonije, koji je našem najvećem, tada još domaćem, sada više ne z nam hoće li ići u biti domaćem trgovačkom lancu isporučivao svoju robu. Ta je roba u pravilu ocjenjivana sa klasom niže nego što je bila. Dakle, ako je prva klasa, odnosno, oni su je kupovali po cijeni druge, nije imao previše izbora, dakle, nije se imao kome drugome obratiti, odnosno, prodati svoj proizvod. Isplatu je čekao po 180-200 dana. E sad, vi u takvom okruženju poslujete, budete konkurenti, odnosno, živite od svojih bresaka. Dakle, ovaj rok od 30 dana za plaćanje svježijih proizvoda je nešto što apsolutno pozdravljam. Samo bih volio da se onda i poštuje. Imali smo mi zakone i prije. Na svakoj fakturi koju ste izdavali ste imali valutu, datum plaćanja. Međutim, i sami znate koliko se to poštuje, malo do ništa, sretni ste ako se uopće naplatiti. Dakle, na naše tržište još mora profunkcionirati i ono kako ste rekli. Ovaj će zakon biti onoliko efikasan, koliko budu efikasni ljudi koji ga budu provodili. Moramo inzistirati kada ovako dobar zakon donosimo da se on u praksi zaista i provede.
Odgovor poštovanog zastupnika Panenića.
Poštovani kolega Hajduković, živimo zapravo u području gdje takve praske zapravo su i bile snažan pritisak na proizvođače, sigurno imamo niz njih koji su upravo odustali od proizvodnje, pogotovo u domeni sektora voća i povrća, jer nisu imali izbora. U onom trenutku, kada su proizveli nešto, nakon toga nisu više mogli, zapravo oduprijeti se pritisku, kojim je ponuđen, moraš isporučiti robu, ona je sviježa, ne može čekati, nakon toga, sve ono što smo ovdje stavili u ovaj zakon te dočeka. Prvo krene od onoga ne možeš nam isporučiti u bilo čemu, nego baš u ambalaži koju moraš kupiti odnosno nas, ta ambalaža tvoj je trošak. Znači već ti ugrade to, a onda sve ovo dalje, od klasa, svi smo svjesni bili, znači otkupljivanje po drugoj klasi, na kraju to sve skupa u dobrom dijelu završi, u prvoj klasi, pa ode u trgovačke lance, onda gledaš svoju robu koji si plaćen bio ispod klase u kojoj pripada, a na kraju, nekome se to prodaje po. I brojni su primjeri, koje možemo nabrajati i frustracije su velike, pa kažem, opet se vraćamo godinama, godinama, unazad, trebalo je ovako nešto imati i snažno pritiskati i mislim da bismo bili svi jedno sretnije društvo i naši proizvođači sami. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo gospodine Panenć, mnogo je primjera nepoštene trgovačke prakse. A ono što posebno bode u oči je kvaliteta proizvoda, nekih koji su do jučer, takvi prodavani u Hrvatskoj, a isti proizvođači, istog naziva proizvode kvalitetnije, prodavali u svojim zemljama. I ja mislim da tu do sada nismo dovoljno napravili, pa ni jedna Vlada do sada, jer to je zbilja nedopustivo. Da vidite, da naši ljudi, iste cijene ili slične cijene plaćaju pa nekad i skuplje cijene, nego što je primjerice u Njemačkoj i u Austriji, za proizvode, koji su niža kvalitete, koji po sastavu imaju jeftinije namirnice i sve ono što je vezano uz to. Znači tu se treba postaviti čvrsto, reagirati, evo ovo je bilo čak dovoljno jedno istraživanje na nekoliko proizvoda koje je naručila u okviru svog rada, euro zastupnica Borzan i koja je došla do šokantnih dokaza, ali sama akcija i reakcija javnosti je natjerala te proizvođače da proizvode zamjene. Jer primjerice, ja sam prestao kupovati jedne hrenovke, nakon što sam saznao da sastav nije isti kao što je primjerice u Italiji, odakle je proizvođač. Izgubili su jednog kupca, a vjerujem da se radi tu o 10000 ljudi koji su reagirali na jedan te isti način. Znači sa ste strane, naša država, b i trebala tu voditi rigoroznu kontrolu. Ne treba zastupnice europskog parlamenta, ma da je to pohvalna biti ta koja će imati inicijativu, nego naše inspekcije, naše Ministarstvo poljoprivrede. Treba sve iskontrolirati i natjerati ih da se poštuje hrvatski potrošači isto kao što se poštuje njemački, austrijski ili bilo koji drugi u EU-u. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Panenića.
Poštovani kolega Maras, radio sam u trgovačkom sektoru i ono što je svima nama i kod utvrđivanja prodajne cijene je zapravo kalkulacija proizvoda. Imaš uloženo nešto, imaš marže, PDV i sve to skupa čini cijenu koju onda predstavljaš svome kupcu. Naravno slažem se i oko kvalitete ovih proizvoda. Dal' stvarno netko ovdje misli da je izjava bilo kojeg od tih proizvođača da prilagodio svoj proizvod ukusima određene regije stvarno želja tog proizvođača? Kad bi se ušlo u proizvodni proces, razdvojilo na te komponente, onda bi upravo ta kalkulacija pokazala da su značajno niže cijene sirovina koje su upotrjebljene za proizvode koje dolaze na naše tržište. Događa se na nizu proizvoda se pokaže da su cijene nešto niže u odnosu na zapadna tržišta, ali uzmimo da isto tako i sadržajno, kvalitetno to je to značajnije ispod onoga. Evo ovaj zakon iz mojega gledišta je jako dobar ali da smo odredili tu proizvodnu cijenu kao polazišnu, onda bismo ušli u zapravo jednu jako tešku tematiku, treba vrlo puno stručnosti, znanja, analiza da bi se moglo utvrditi da je neka cijena ispod proizvođačke. I tu ćemo zapravo doći i do ključnih problema i kod provedbe ovoga dokazivanja, da netko je negdje zapravo zaobišao, zaobilaznim elementima nabavljao takve proizvode lažno prikazujući zapravo nabavnu cijenu dok je drugdje uspio je provući ispod proizvodne i tu ćemo morati tražiti dodatni odgovor. Prema tome zato sam i na neki način upozorio te dvije godine procjene učinka da ćemo morat se pozabaviti sa novim elementima, dopunama. Ja se nadam da će jednim pozitivnim tijekom … [[Govornik se ne razumije.]] ovaj zakon se dopunjavati i sprečavati novi oblici. Hvala.
Hvala. Sad ćemo u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a čuti uvaženog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, pomoćniče, ministre, kolegice i kolege. Ja ću ustvari nastaviti u jednom dijelu raspravu od onog prethodnog zakona jer smatram da je on ustvari isto vrlo bitan i za ovaj zakon. Mi ćemo naravno podržati ovaj zakon jer on je dugo pripreman, on je dugo spominjan, njega se i dugo tražilo, činjenica jest da je on započet sa pripremom u onoj prethodnoj Vladi, da ga je ova Vlada i resorno ministarstvo sada stavilo na dnevni red Hrvatskog sabora ali o tom zakonu i probleme te nepoštene trgovačke prakse se je govorilo i davnih godina prije toga i spominjalo se da to treba riješiti, dobro je da to konačno dolazi na dnevni red da se zaštiti sve u Hrvatskoj. Mi imamo situaciju da trgovina cvate, da su proizvođači totalno potpuno ogoljeni a da građani kao kupci u principu to ne primjećuju ili ne vide na svojim novčanicima, na cijenama. I sigurno da jedan ovakav zakon uz naravno ono što se naglašavalo u svim raspravama ovdje, jednu pravu kontrolu može, mora i poboljšat će taj dio odnosa prvenstveno između poljoprivrednih proizvođača i trgovaca. Ako bi se politika usmjeravala u poljoprivrednu proizvodnji, proizvodnji hrane u onom pravcu da se stvarno potiče i stimulira udruživanje malih proizvođača OPG-ovaca, onda bi mogli govoriti o puno boljoj primjeni i ovog zakona. Jer ovako oni koji su mali, slabi ionako teško mogu doći do trgovačkih centara a kamoli postići neku cijenu, zato je nužno i potrebno udruživanje. Dobro je da se određuju rokovi plaćanja, posebno za svježe proizvode na 30 dana jer znamo kako je to u Hrvatskoj bilo da su se plaćanja vršila i godinu dana unatrag a ne 60 ili 30 dana. Također je jako dobro u zakonu da se onemogućuju više trgovcima koji rade praktički prepakiravanjem neki svoj brand da po niskim cijenama otkupljuju proizvode od proizvođača i da ih ili sami proizvode i prepakiravaju, pakiraju pa nakon toga prodaju po nižoj cijeni nego što je realna proizvodna cijena ali imamo već situaciju da su već neki u pripremama za provođenje ovog zakona, pa već imate situacije da trgovački centar od proizvođača traži da od njega otkupi posude za pakiranje proizvoda koje mu naplaćuje po određenoj cijeni kako bi opet ostvario svoju dobit. I to je onaj dio gdje se posebno upozorava na kontrolu provođenja zakon, niz će tu biti prepreka, niz zamki kojima će se dovijavati trgovci naravno, kako bi što bolje zaradili a na teret i štetu proizvođača do onog maksimuma dok ne dogori do noktiju. Ima zanimljivih stvari sve ovo vrijeme, posebno su to naravno mjesta na policama, otkup proizvoda, ucjene trgovaca od proizvođača da im malti ne moraju kupovati kamione kojima će nakon toga voziti robu u svoje centre, raznoraznih stvari je bilo i stvarno je bilo krajnje vrijeme da dođe do ovakvog donošenja ovakvog zakona i da se tome počinje stajati na kraj. Prijedlogom zakona predviđa se ojačavanje agencije, vjerojatno će nju trebati još jače ojačat kako bi se sve to moglo kontrolirati i kako bi u konačnici svi od toga mogli imati koristi. Vjerujem da će i ministarstvo i nadležna agencija imati za to snage i da neće imati milosti. Jer samo na takav način možemo uvesti disciplinu, ukrotiti one koji su to sada dobro debelo iskorištavali i napraviti korist i proizvođačima, a posebno hrvatskim građanima. Iz tih razloga naravno da ćemo mi ovaj zakon podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog Gordana Marasa, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Hrg, kad govorimo o nepoštenim praksama nemoguće je ne primijetiti taktike pojedinih trgovačkih lanaca koji ulazeći na naše tržište omogućeno im je da rade kaj hoće. Znači, primjerice odabirali su pojedine proizvode na tržištu vrlo popularne, znači to su napravili istraživanja određena, vidjeli su šta građanima je posebno bitno i na taj način kupujući te proizvode od naših recimo proizvođača znali su ih u svojim lancima prodavati ispod nabavne cijene. Znači to je tzv. dumping to svi znamo što znači i kako se koristi ali nitko na to nije reagirao. I svjesno su rekli idemo mi tamo u Hrvatsku, napravit ćemo godinu, dvije dana nikakvu dobit ili neki gubitak. Ali nakon nekog vremena kada postanemo jači, dominantniji. Pogledajte kako iz godine u godinu neki lanci rastu konstantno po stopama 10, 15% a neki domaći lanci stoje na istome. Pritom ne mislim na Konzum koji je u problemima, imamo mi i drugih domaćih lanaca koji su kvalitetni. Oni ne mogu ostvariti te stope rasta koje mogu ovi veliki koji su došli izvana, a ja vam kažem da je dosta od toga napravljeno smišljeno dampiranim cijenama kako bi narednih 5, 10 ili 15 godina izdominirali ovdje i ostvarili ekstra marže, odnosno ekstra dobiti. I tu treba Hrvatska voditi računa pa biti ja bih rekao i žestok. Ljudi kažu ne mogu oni odrediti zakonom šta se mora i koliko se mora iz koje države prodavati na policama pojedinih prodavača. To ne mogu po europskom pravu kažu. Ali kako to da to mogu recimo neke druge zemlje EU koje su to napravile i svjesno čekaju određenu kaznu, ali su zaštitili svoje potrošače i svoje proizvođače.
Odgovor poštovanog zastupnika Hrga.
Kolega Maras, nas dva se vrlo rijetko slažemo u nečemu, ali sad se slažemo uz jednu malu nadopunu. Nisu to radili samo trgovački lanci koji dolaze izvana. Taj odnos sa proizvođačima su radili i domaći trgovački lanci. I oni to rade, jer trgovina je trgovina. Da to ne rade ne bi se mogli uopće boriti sa ovim trgovačkim lancima koji su snažni, moćni i dolaze izvana. Naravno da dolaze planski i da dobro, dobro imaju osmišljenu svoju politiku kako se boriti sa tom konkurencijom, kako što više zaraditi u krajnjem slučaju. Ali dobro je i to, odnosno šteta je, šteta je što nije prije, dobro je što je makar sad došlo do toga da se donosi i Zakon o OPG-ima koje smo u nekim prethodnim razdobljima htjeli izbrisati čak i u nazivu. Vi se dobro sjećate vremena u ovoj sabornici kad se o tome dosta govorilo. Danas smo raspravili taj prijedlog zakona i sada raspravljamo Prijedlog zakona o nepoštenoj trgovačkoj praksi. Ali kažem vam u raspravi sam rekao već sada se neki trgovci dovijaju taktikama i već rade određene radnje kako bi opet zaradili na štetu proizvođača. Morat će se mali proizvođači organizirati, morat će im se u tome pomoći i onda uz pomoć ovakvog zakona zajednički nastupati. Ponavljam i na korist njih kao proizvođača, naravno i na korist potrošača.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala gospodine Reiner. Kolega Hrg, evo i danas se slažemo uglavnom i u jednoj i u drugoj raspravi. Dakle, ali moram vas ispraviti u jednoj činjenici. Tri su ministra radila na ovom zakonu, dakle Jakovina, Romić i Tolušić. Kad je Jakovina bio ministar se počeo spremati zakon, tako da bih ja pretpostavio da ovaj zakon ima vrlo visoki politički konsenzus i da ga trebamo donijeti iz niz razloga sada da se ja ne ponavljam. No, ono što bih želio podcrtati to ste i vi govorili o tome, o tome smo govorili kada smo razgovarali o Zakonu o OPG-ovima. Treba nam permanentna, stalna, kontinuirana procjena učinaka ovoga zakona i trebamo biti dosljedni u provedbi, ali također i u kontroli i u kontroli učinaka. Dakle, da li ovaj zakon zaista daje rezultate koje bi trebao davati, da li su naši proizvođači u bolje položaju, odnosno da li nisu žrtve loših trgovačkih praksi i da li to u konačnici rezultira boljim odnosima na tržištu, ali i zadovoljnijim ja pretpostavljam potrošačem.
Odgovor poštovanog Branka Hrga.
Pa slažem se apsolutno ovo što ste rekli i taj zakon definitivno dugo se o njemu govori. Dobro je da je konačno ugledao svjetlo dana. Činjenica jest ponavljam da će se trgovci snalaziti jer to im je posao. I ja im to ne mogu ni zamjeriti. Jednostavno je tako, ali evo malo prije je kolega Maras govorio o tim omjerima domaće hrane, domaćih proizvoda na policama i uvozne. I ja se i tu slažem apsolutno. To je isto jedan korak koji treba napraviti, ići do maksimuma, do maksimuma ali prije toga pripremiti i osigurati da možemo to i proizvesti, da to imamo. A kontrola o kojoj ste vi govorili svi je naglašavaju, ona će u stvari dati rezultate sagledavanja uopće provođenja zakona. Sigurno da to neće baš tako glatko ići, prejaki su to lobiji, bit će tu problema u velikoj mjeri ali mislim da se temelji udaraju i da ako se ovako svi zajedno, mi ovdje složimo, da to treba provesti, da onda ne bi trebalo biti problema u tom dijelu da se to i provede. Tako da ja vjerujem da bi provođenje ovog zakona trebalo biti stvarno u dobroj mjeri dobro proveden.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažene državna tajnice sa pomoćnikom, kolegice i kolege. Dakle, prije svega, ja bi izrazio žaljenje još jedanput, što ministar poljoprivrede nije tu. Poznato je da se nas dvojica ne slažemo uvijek, da budem precizniji, gotovo nikad. Ali, evo volio bi da je tu, da ga ponekad mogu i pohvaliti. To, je ista stvar je bila i kada smo raspravljali o OPG-ovima, ali da ga možemo pitati neke stvari koje nas muče. Imamo, o tome smo razgovarali prije podne, ministra i dalje nema, ne bih dalje o tome. Nekoliko riječi načelno o zakonu, naravno, ovaj zakon nam je prijeko potreban. Kako sam rekao u replici, 3 su ministra radila na njemu. Iz dosadašnje rasprave, osjećam da imamo visoki politički konsenzus. Da želimo uvesti reda na tržište u lancu opskrbe hranom, odnosno, iskorijeniti nepoštene trgovačke prakse i to je apsolutno nešto što je pohvalno. U prvom čitanju je isto bilo tako, imamo jedan kvalitetan prijedlog zakona pred nama. I mi iz oporbe se ne bojimo to reći i podržati nešto kada je zaista kvalitetno. Ja bih volio da s druge strane i takvog sugovornika imamo i u Vladi. Da se vlada ne boji priznati i podržati neke ideje i prijedloge koje dolaze iz oporbe. Kada se svi zajedno složimo da su oni u redu. Podsjetiti ću vas, niz zakonskih prijedloga koje upravo iz SDP-a dolazio, je Vlada odbila pod izlikom da radi na identičnom zakonu, ali taj zakon onda neće biti prijedlog neke od stranaka iz Parlamenta, nego Vlade. Ja mislim, ako je zakon dobar, bez obzira tko ga predlagao, Vlada, pojedinac, dakle, pojedinačni zastupnik, Klub zastupnika, treba ga podržati. To je ovdje slučaj. Dakle, ovaj zakon želi urediti odnose, mrežu dionicima lanca opskrbe hranom u RH i nažalost, moramo se osvrnuti i na to da na razinu EU postoji odnosno, ne postoji usklađeni regulatorni pristup ovom problemu. Uvijek smo bili inovativni, uvijek i trebamo biti inovativni, proaktivni, trebamo ozbiljno pristupiti ovom problemu. Prema tome, zakon kao zakon, našu će podršku imati. Međutim, osvrnuo bih se i iskoristio bi ovu priliku da se osvrnem na druge probleme koje muče naše proizvođače o kojima smo danas već raspravljali, a koji nećemo riješiti samo ovim zakonom, nego koji treba biti dio jednog šireg rješenja. Tijekom raspravu, tijekom prijepodneva smo čuli više navrata, kako se je, kako je strategija, razvoj poljoprivrede, odnosno, poljoprivredne strategija u izradi. Ja bih i volio što prije vidjeti da možemo što duže i što kvalitetnije i konstruktivnije o njoj raspravljati i zapravo zajedno odlučiti o kojem smjeru želimo našu poljoprivredu voditi. I u trenutku kada to budemo znali, pojedinačne zakone, uključujući i ovakav zakon, biti će lakše donijeti. Zapravo, mislim da ćemo lakše doći do političkog dogovora i konsenzusa, jer ćemo znati koji nam je cilj. Znači svaki od onda, legislativnih naših napora, biti će korak u smjeru cilja kojeg smo si zacrtali. Tako je to trebalo biti recimo sa strategijom razvoja obrazovanja, nažalost nije. Ali u svakom slučaju trebamo više razmišljati strateški, posebno kad se radi o strategiji razvoja gospodarstva, strategiji razvoja poljoprivrede, moramo se dogovoriti kuda želimo našu poljoprivredu i gospodarstvo odvesti. Dakle, ovaj zakon ima za cilj pomoći našim proizvođačima da ne budu žrtve nepoštenih trgovačkih praksi, međutim i unatoč dakle, ovom zakonu postoje čitav niz problema koje trebamo rješavati zajedno. Kako sam i prije spomenuo brendiranje je jedan od tih problema. Nažalost, mnogi naši proizvodi koji su visoke kvalitete nemaju dovoljno prepoznati brend. I to ne govorim dakle, u okvirima EU, govorim prije svega na našem domaćem tržištu. Spominjao sam primjer meda, ali imate primjer kulena, kulena kojeg su Slovenci požurili patentirati kao svoj autohtoni proizvod, mi to još nismo napravili. Jedini kulen koji možete kupiti u dostatnim količinama, sa ujednačenom kvalitetom i načinom proizvodnje je baranjski kulen, kojeg proizvodi Belja. I koliko ja znam, niti jedan drugi na tržištu trenutno nemate, što je loše. Ako ćemo se složiti, sigurno da je kulen, i ne samo kulen, ima tu još drugih mesnih prerađevina, odnosno, suhomesnatih prerađevina, koje su naše, mogu biti naš brend ako se malo više potrudimo. Tu je i med, tu je i mlijeko, sirevi itd., itd. Znači brendiranje, prepoznatljivost na tržištu je izuzetno bitno. Nažalost, do sada su ugl. inicijative za brendiranje i prepoznatljivo nastupanje na tržištu bile vezane za jedinice lokalne samouprave. Naravno da to služi jedinicama lokalne samouprave, na čast, ali ne bi trebalo biti isključivo njihov posao. Tako imate, spominjao sam već zagorski med, tako imate, sada se radi na slavonskom medu. Dakle, definitivno med je jedan od naših najkonkurentnijih proizvoda koji možemo ponuditi i našim i europskom tržištu. A mi nažalost med izvozimo kao sirovinu, a ne kao gotovo proizvod, koji onda naravno možemo prodavati i skuplje. Drugi problem je okupljivanje, odnosno, količine kada i imamo određeni proizvod. Dakle, ako ste veliki trgovački lanac, ako ste veliki ugostitelj ili ako st ugostitelj općenito, kada kupujete vino, kada kupujete evo recimo kulen, evo spomenuo sam kada kupujete med, trebaju vam dovoljne količine da bi ga imali stalo u ponudi. Vi niti možete, znači niti je to praktično, niti je to preporučljivo da ne znam, ako kupujete kulen, kupim 50 kg kod Tomislava, pa 150 kn kod Tune, pa još 200 kg kod Kreše. Prvo to neće biti kulen iste kvalitete, drugo vi ćete puno vremena i energije izgubiti tražeći dobavljače, treće, vi želite imati stalnu ponudu otprilike istu, dakle ujednačenog proizvoda, da imate čitav niz problema. Kako to riješiti? Klasteriranje proizvođača. Puno se pričalo o burzama poljoprivrednih proizvoda, dakle to nažalost još ne živi. Također infrastruktura za proizvođače je izuzetno bitna. Spominjali smo, evo ja sam spomenuo u replici kolegi Paneniću proizvođače bresaka, ali imate recimo i proizvođače jabuka kojih ima jako puno u okolici Osijeka, u Baranji ali i po cijeloj Slavoniji. Kada jabuka dozrije, kada se bere, ima određenu cijenu. Dakle to je proizvod koji je kvarljiv, koji je dobar samo određeno vrijeme nakon berbe i koji morate prodati, morate ga staviti na tržište odmah. To uvjetuje zapravo neke od ovih nepoštenih praksi, da vas veliki lanci, odnosno maloprodajni lanci mogu ucjenjivati i davati vam vrlo nisku cijenu. Jer znaju i oni znaju da drugog izbora nemate nego prodati proizvod odmah. Nažalost većina naših proizvođača iz niza sada razloga, ne želim ulaziti u to, za to nam cijela večer nije dovoljna, nema kapaciteta da prerade taj proizvod. Dakle ako govorimo o jabukama primjerice u sok ili rakiju koji je proizvod koji može duže stajati i plasirati se kasnije na tržište. A također nema niti infrastrukturu za čuvanje proizvoda. Tu prije svega govorim o ULO hladnjačama. U Osječko-baranjskoj županiji ULO hladnjača se gradi uspješno već nekih 15 godina. Možda sam i rekao manje vrijeme nego što je. Ali proizvođači dakle nemaju uopće izbora nego odmah staviti robu na tržište. Neki koji idu u investicije i grade svoje mini hladnjače na kraju, u pravilu im to ispadne neisplativo. Ne uvijek ali opet morate imati količine. Da se radi o jednoj velikoj ULO hladnjači koja bi mogla servisirati sve proizvođače ja vjerujem da bi situacija bila puno, puno drugačija. I na kraju stvaranje potražnje, dakle kada imamo proizvod, kada imamo količine, moramo imati i potražnju za takvim proizvodom koji treba biti prepoznatljiv i po kvaliteti ali i po cijeni. Nekoliko puta sam danas rekao, moram ponoviti, 70% naših građana koji su u radnom odnosu rade za plaće od 2, pardon od 3 do 5 tisuća kuna bruto, znači u netu od 2,5 tisuće do 3 tisuće kuna neto plaće. Sa takvim primanjima teško možete preživjeti. A kada kupujete proizvode onda ih ne birate prema kvaliteti, ne birate ih prema porijeklu nego ih birate prema cijeni jer se morate nažalost uklopiti u takve financijske okvire. Postoje drugi primjeri, primjerice u Poljskoj, velike prehrambene industrije su preuzele tada postojeću lokalnu poljsku prehrambenu industriju, lagano su počeli izbacivati njihove brendove i proizvoditi svoje. No što se desilo? Poljaci jednostavno nisu kupovali takve proizvode, iz navike, tražili su svoj brend. Radi se konkretno o industriji grickalica, dakle o čipsu i drugim zalogajima, dakle onim … [[Govornik se ne razumije.]] ali kažem brendove koje su proizvođači pokušali uvesti na tržište jednostavno se u Poljskoj nisu primili, ljudi ih nisu željeli kupovati. Dakle potražnja mora postojati i mora postojati kupovna moć i mora postojati svijest o potrebi kupovanja domaće hrane. Mi to ne možemo raditi protekcionizmom, ušli smo u EU, preuzeli smo nasljeđe EU i pristali smo na slobodu kretanja roba, kapitala i usluga. Prema tome, naša se jabuka može prodavati teoretski pod istim uvjetima u Španjolskoj, u Danskoj i u Francuskoj, ali isto tako se španjolska, danska ili francuska jabuka može prodavati pod istim uvjetima ili približno istima u Hrvatskoj. I na kraju što nam je potrebno da bi ovaj zakon zaista zaživio? Kao što sam rekao kontrola, kontrola, kontrola, stalna procjena učinaka i kao što je i kolega Hrg rekao eventualne dopune i promjene u zakonu kako bi osigurale da se temeljni cilj i namjera ovoga zakona a to je uređeni odnos među dionicima lanca opskrbe hranom u RH da se taj cilj zaista i ostvari. Prema tome, treba nam više razgovora, treba nam više strateškog promišljanja prije svega kada govorimo o poljoprivredi i poljoprivrednoj proizvodnji i Klub zastupnika SDP-a Hrvatske u Hrvatskom saboru će ovaj zakon podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepa gospodine Hajduković. Iako zakon predviđa određene sankcije za nepoštene prakse, primjerice, sada se dosta često dešavalo u trgovini da se naplaćuju razno razne naknade. Znači staviš policu vamo, policu tamo, kod kase, sve se tu nešto naplaćivalo. I naši su proizvođači dosta često imali i neopravdane troškove koje recimo negdje drugdje, u nekim drugim zemljama ne bi imali. Ali ono čega se ja sada bojim, da će se prilagoditi vrlo brzo trgovci novom zakonu i da će izbaciti tu vrstu opterećenja ali će staviti primjerice niže cijene uz mogućnost određenih bonusa na prodaju itd.. Znači dosjetiti će se oni svim mogućim načinima kako bi ostvarili ekstra rabat na proizvođačima tijekom primjerice jedne godine. I tu ne pomaže ništa po meni, niti jedno zakonsko rješenje koje mi sada predložimo, za mjesec, dva dana će ljudi naći način da naprave nešto drugo nego konstantna kontrola i obavještavanje javnosti. Kada bih ja znao da primjerice neki naš proizvođač trpi na konto proizvođača stranoga u istom rangu proizvoda. Primjerice strani lanac ima svoj brend i onda konkurira našem, svoj brend ne opterećuje s troškovima, naš opterećuje, ne bih nikad kupio taj brend, namjerno. Znači tu javnost mora biti senzibilizirana i informiranja o svemu onome što se dešava. I zato nikad dosta kontrole i nikad dosta transparentnosti. Ja pozivam evo ovdje ministarstvo da provodi kontinuirano takve akcije, edukacija je najbolja. Nije dovoljno reći samo kupujmo hrvatsko nego treba pokazati kako neki nepošteno naše proizvode guraju i opterećuju sa dodatnim troškovima. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor poštovanog Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo. Pa da, kolega Maras, slažem se. Nepoštene trgovačke praske nažalost nisu od jučer i rekli smo čak su se i neki naši lanci tome domislili, bilo je tu različitih zlouporaba, ucjena, troškova viđenih, neviđenih gdje će vam se police nalaziti, da li je u razini s očima, nije i sve su to naši proizvođači plaćali, neki još i sada plaćaju. To naravno ne smije i ne treba tako biti. I što se tiče brendova samih trgovačkih lanaca tu vam je priča vrlo šarolika, dakle neki svoje brendove kupuju kao ne brendiran proizvod od hrvatskih proizvođača onda pakiraju ili ih čak i naši proizvođači već pakiraju pod njihovim brendom i onda prodaju na svojim policama. Dakle tu je teško zapravo znati. Dat ću vam primjer, Osječka pivovara barem je koliko ja znam za neke lance proizvodila njihov brend piva. Jedna tvrtka iz Donjeg Miholjca je proizvodila čips na isti način, dakle proizvodila je svoj čips, nažalost najčešće ne od hrvatskog krumpira jer nema dovoljnih količina, ali proizvodila je čips pod brendom određenih trgovačkih lanaca koji su onda pod tim brendom stavljali taj čips na tržište, iako ta tvrtka ima i svoj brend. Dakle trebamo svakako raditi na potražnji za hrvatske proizvode. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i javio se uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege. Odmah na početku također želim reći da će stranka Promijenimo Hrvatsku poduprijeti prijedlog ovoga zakona jer smo ga dugo čekali i jednostavno nisam imali sličan zakon. Ali predložili smo pet amandmana i ovdje će se naprosto testirati koliko je predlagatelj spreman usvojiti mišljenja koja su zaista opravdana i ovom prilikom također želim reći da bez obzira tko će predložiti u ovom Saboru neki zakon iz koje stranke, stranka Promijenimo Hrvatsku će ga uvijek podržati ako je on u interesu građana i ako ima glavu i rep i ako je dobar. Evo u 5. amandmanu što mi predlažemo, predlažemo da se zakon zove ovako zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe bez hranom. Zašto ste samo stavili hranu? Nepošten znači ovim se sugerira da su sve druge trgovačke praske poštene osim u trgovini hranom. Mi imamo nepoštene trgovačke prakse u svim segmentima. Dakle to ćete dobiti u prijedlogu amandman koji smo danas podijeli. U tom kontekstu lanac opskrbe sastoji se od proizvođača, otkupljivača, prerađivača, trgovaca ostalih sudionika usluga i potrošača. Na hrvatskom tržištu nužno je zaštititi nas od nepoštenih trgovačkih praksi osim proizvođača i dobavljača poljoprivrednih proizvoda i hrane i svi ostali proizvođači i dobavljači. Okrupnjavanjem tržišta trgovci postaju najsnažniji dio lanca opskrbe pa ih se može proglasiti monopolnim zbog velike koncentracije i dominacije, dolazi do nepoštenih trgovačkih praksi između subjekata u lancu opskrbe. U takvim odnosima spominju se nepoštene trgovačke prakse, ja ću reći u EU tek 2008., 2010. godine je osnovan forum za bolje funkcioniranje lanca opskrbe, poslana je preporuka državama članicama da same reguliraju taj problem 2010. Europski parlament je objavio rezoluciju od 2012.godine o neuravnoteženosti u lancu opskrbe i traži od Europske komisije da podnese prijedlog mjera. Rezolucijom 2016. godine Europski parlament traži od Europske komisije da napravi okvir na razini EU kako bi se ostvarili isti uvjeti za tržišne odnose u EU. U RH tek 2016. godine u Parlamentu se prvi put spominju nepoštene trgovačke prakse. Proizvođači i dobavljači već od 2005. godine ukazuju na nezakonite i nepoštene trgovačke prakse, posebno u snažnijim lancima opskrbe. Svi ugovori potpisani sa trgovcima su diktati jačih slabijima, dakle suprotni Zakon o obveznim odnosima. Ponašanja trgovačkih lanaca posebno sve jačih stranih lanaca su ucjenjivačka i često ultimativna. Ako se svake godine ne odobri dodatni rabat koji traže, ako se ne pokriju svi njihovi troškovi oni proizvođača posebno ako je manji i srednji jednostavno izbace sa polica. To su razna plaćanja za npr. police, ulistanje proizvoda, broj artikala, novi artikle, slaganje robe, isteka robe, otvaranje novih objekata, marketinga itd. za što sve traže dodatni rabat time iscrpljuju malog i srednjeg proizvođača i dobavljača. Pazite u sred ugovorene godine nerijetko se trgovački lanci sjete paušalno terećenja koje dobavljač pod ucjenom prestanka suradnje mora platiti. I kada konačno završi poslovna godina proizvođač se nada da je sve uredu, a onda mu poslije ponovno traže dodatne uvjete za spusti za 5% itd. Često se zna, ponekad se zna desit da dobavljač ostane bez svoje marže i onda mora prekinuti suradnju. Dakle, monopolni trgovački lanci služili su se onemogućavanjem tržišnog natjecanja, to je ovdje važno reći jer su vaš proizvod držali na neadekvatnoj poziciji ili stavili ekstremno veću maržu nego na iste artikle u istoj kategoriji. To nije tržište gospodo, o tome čitavo vrijeme govorim u ovom Saboru. Vidno su diskriminirali one dobavljače koje su izbacili i zamijenili sa vlastitim uvozom, a već su od njih naplatili navedena terećenja. Period od 2005. do danas silno je ojačao trgovačke lance, mi to vidimo, a oslabio posebno male i srednje proizvođače. Mnogi su nestali, u stečaju ili pokušaju predstečajne nagodbe posebno od 2009. do 2015. godine. To su godine smanjenja stotina tisuća radnih mjesta i pada BDP-a. E sada što želim ukazati u čemu bio ovaj zakon sa dobrim intencijama mogao stvoriti probleme. Postoji velika opasnost da zbog ovoga zakona vidite veliki trgovački lanci, posebno strani smanje kupnju proizvoda od domaćih proizvođača kako bi zaobišli regulatorne mjere ovog zakona da jednostavno kažu ovo je prekomplicirano, šta ovi Hrvati hoće, idemo to uvesti a nećemo se mi zafrkavati s njima ovdje. Također, otvara im se mogućnost da zaobiđu pozitivne učinke ovog zakona, uvodeći diskriminacijske znatno veće marže na proizvode domaćih proizvođača. Na taj način činiti će se snažan tihi pritisak na dobavljače da zbog konkurentnosti dodatno snize svoju nabavnu cijenu a time ponište ukidanje dodatnih terećenja. Diskriminacijom poslovnih subjekata lako se može onemogućiti nekim proizvođačima pristup maloprodaji na što je ukazala i Europska komisija. Proizvođačima se može onemogućiti adekvatna pozicija na polici kao ostaloj grupi istih proizvoda. Kako se u uvodu ovog zakona o ocjeni stanja i navodi da na tržištu RH dominira 10-ak većih i manjih trgovačkih lanaca jasna je njihova dominantna i monopolna pozicija i snaga. Proizvođaču je nedopustivo da izgubi posao i sa jednim lancem čime bi mogao izgubiti 10 do 30% tržišta. Tako snažne pozicije trgovački lanci su itekako svjesni pa će i dalje koristiti navedene radnje nepoštene trgovačke prakse. Hitno se moraju donijeti odlučne mjere, zato je dobro da se krenulo i hrabro pristupiti sveobuhvatnoj regulaciji tržišta i zaštiti domaće proizvodnje. Iako, vidim ovdje često se govori naivno o slobodnom kretanju roba, kapitala, ali treba primijeniti one teško vidljivo diskriminacijske mjere, ekološke itd., zdravstvene. I već sada pri kraju, da privodim kraju, ovaj zakon neće biti dovoljan, da bi on profunkcionirao što je potrebno još napraviti? Potrebno je donijeti Zakon o monopolu, protiv monopola, dopuniti Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja, Zakon o antidiskriminaciji te ojačati zakonima ostale odredbe iz Zakona o obveznim odnosima. Potrebno je dopuniti Zakon o hrani, vidite, kojim će se jasno definirati isti kriterij o kvaliteti kao u državama iz koje nam dolaze tržišni viškovi sumnjive kvalitete, pokvarene hrane. Ja sam prvi u ovom Saboru upozorio na uvoz mesa iz Brazila i poslije je potvrđeno za 500 milijuna kuna, da nas ne truju. Potrebno je napraviti niz poreznih promjena kojima bi se ojačala obiteljska poljoprivredna gospodarstva, mikro i male, srednje poduzetnike i potpomoći domaća proizvodnja. To je ono što mi trebamo napraviti i treba, da znači porezne olakšice napraviti, smanjiti PDV na repromaterijal na 3% itd.. To onda ima smisla. I na kraju, dakle želimo djelovati konstruktivno, vidjeti će se koliko su vladajući spremni od ovoga što je dakle argumentirano usvojiti a sve u zajedničkom interesu. Poštovane kolegice i kolege, najnepoštenija trgovačka praksa u Hrvatskoj u zadnjih 10 godina, iznio sam je prije 6 mjeseci u ovom Saboru jest da niti jedan strani i prehrambeni lanac u Hrvatskoj nije platio kune poreza na dobit ovoj našoj državi. Svi su domaći trgovački lanci platili, koliko, toliko. Zašto? Ljudi su bili šokirani kada sam to iznio, nisu mogli vjerovati. Koga onda štite prethodne Vlade a i ova Vlada? Ponavljam to opet večeras ovdje i nitko da poduzme išta. Oni su u početku nagomilali velike gubitke, ovoga, onoga, a ovdje znači ne plaćaju porez našoj. I ne samo to, nego gubitak iz Hrvatske ili se u njihovim matičnim državama priznaje kao porezni odbitak.U te transferne cijene što predajem na fakultetu treba ući, one su problem ali im se može doskočiti itekako. I što još ovdje, još posebno reći? Dakle, trebamo svi zajedno pristupiti ovom poslu ozbiljno. I u tom kontekstu spriječiti uništavanje malih proizvođača kod nas, dobavljača, zaštiti domaću proizvodnju a sve u rukavicama kao što to i drugi rade. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo više replika. Krenimo redom, prvi je poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Lovrinović, naime vama kao ekonomistu valja postaviti ovakvu ili uputiti ovakvu repliku. Ja smatram da u novijoj hrvatskoj povijesti u ekonomskim, kada govorim o ekonomskim pitanjima i kategorijama možemo naglasiti dvije bitne stvari. Jedna se tiče gospodina Šukera koji je ovdje a to je uvođenje OIB-a od početka 2010. godine, jako bitna stvar. I druga stvar je, svi zakonski preduvjeti a od 2013. na ovamo je prošlo dosta vremena pa svi tehnološki uvjeti da zaživi e-račun. Mi ako zaista želimo štiti dobavljače, unatoč ovim nakanama i ovim Zakonom o nepoštenoj trgovačkoj praksi, ako zaista želimo zaštiti dobavljače da njihova roba, usluge, da budu plaćeni na vrijeme, to će se omogućiti zaživljavanjem doista e-računa. Danas prema nekim podacima svega 10% poslovnih subjekata barata s time ili … [[Govornik se ne razumije.]] sa e-računom. Od iduće godine mislim 2018. to je vezano za javnu nabavu, obaveza. Jer e-račun će nam omogućiti, pa na kraju krajeva i poboljšani, mi sad tu ovdje govorimo, donijeli smo više puta izmjene Ovršnog zakona, omogućiti će nam u tom dijelu pomoć jer e-račun je e-račun, on jednostavno ima svoju zakonitost i kada se on ispostavi gotovo je vrlo teško izbjeći plaćanje a to je ključan problem svih dobavljača. Kada isporuče robu a veliki, veliki im onda ne plati. Hvala.
Odgovor poštovanog Ivana Lovrinovića.
Poštovani kolega Žagar postavili ste važno pitanje plaćanja, odnosno to je, znamo kada se razvila, počela razvijati ne kultura plaćanja ili kultura ne plaćanja u Hrvatskoj kao način osobnog razvoja. U raspravi u Hrvatskoj se, jedna vrsta kredita najčešće zaboravlja, spominju se krediti banaka, strani krediti, ovi, oni, ali kredit dobavljača se ne spominje a vidimo na primjeru Agrokora i drugih sustava da je on u stvari postao vjerojatno najrašireniji oblik kreditiranja, odnosno preko njega iscrpljivanja dobavljača, a za osobni, vlastiti razvoj svoje kompanije. Mislim da informatika koja je na djelu, spomenuli ste OIB, zašto se ne koristi OIB. Pa zato što bi onda došlo do svega. Ali mi vidimo da političke strukture od tada do sada one to ne žele. Jer bi na nekima od njih sigurno netko pokucao na vrata, u tome je problem. Zato je dobro da ovdje na istoj sada liniji razmišljam. Dakle, želim da ovaj zakon bude što bolji, konstruktivniji. Ali nama ne znače, ništa neće značiti ništa ovi zakoni ako se ne bude sankcionirala u ovom slučaju praksa neplaćanja. Postoji čak i prije su donosili određene odredbe, ja ne znam koji je bio ministar financija što je dakle, ja mislim da je bilo do 60 dana ako se ne varam bila odredba da se mora platiti. Međutim, pojeo vuk magare. Ključni je problem ove zemlje u pravosuđu, sad da ne otvaram tu temu. Donose se zakoni. Mi imamo čak i dobrih zakona, međutim zakona, zakon ovaj se ne provodi, ovaj se ne sankcionira i tu se stvari gube. Evo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Tomislav Panenić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Lovrinović, evo vi ste ukazali na rizike koji mogu proizaći tijekom primjene ovog zakona i svjesni smo i treba na to upozoravati. Zapravo upozoravamo na način da primjena zakona će otvarati prostor, zapravo manipulacijama na nekim novim modelima koje nije zakonodavac mogao prepoznati u ovom trenutku. I radi toga, evo i ja sam ukazivao upravo na to da moramo biti spremni da čim se pojavi nešto novo treba to uvrstiti, mora bit točkasto. Ne možemo dočekati dvije godine procjenu učinka nego čim vidi se određena problematika treba reagirati i odmah je integrirati u zakon i time spriječiti da nastaju. Ako vide da ćemo spriječiti bilo koji oblik onda će zapravo i oni odustati. A još veći problem na kojega dobro ukazujete je problem transfernih cijena koje na žalost evo ni ja ne vidim iskreno pravi modalitet kako spriječiti jer bismo trebali onda stvarno snažnije utjecat na strukture Europske komisije da prepoznaju te probleme. Jer ovakva mala tržišta koja ne čine značajnu ulogu u nekim velikim trgovačkim lancima koji su razvijeni u EU ne mogu se obraniti od niskih cijena koje oni mogu transferirati i time manipulirati. Naravno da to što njihove matične države dozvoljavaju da koriste poreznu olakšicu je još dodatan razlog da to čine intenzivno prema nama. Sve to dovodi do toga da će jednog dana uništiti domaću konkurenciju. Naravno da i ovi politički pogodovanja, politička pogodovanja na primjer kao u našem sustavu Agrokora odnosno Konzuma još im dodatno ide na ruku. Kud oni pritišću, tud ovdje dolazi do manipulacija i mi smo u sve težem i težem zapravo sve u težoj poziciji. Ja se nadam evo da ćemo pomoći da i ovi domaći lanci koji postoje mogu se oduprijeti, a ove pojavne oblike transfernih cijena i konsolidiranja utjecat na Komisiju da prepozna kao problem.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Lovrinović, izvolite.
Poštovani kolega Panenić, transferne cijene su jedan od ključnih problema suvremenog svijeta ne samo Hrvatske. One su, rašireno se koriste u praksi multinacionalnih kompanija. Ja ću samo ovdje možda za nekoga kome to nije poznato, nismo svi ekonomisti reći da se one formiraju prema visini poreza na dobit u pojedinoj zemlji. Koja je u stvari logika? Ako je u nekoj zemlji A i B, ako je u zemlji A porez na dobit 10%, a u zemlji B porez na dobit 15% onda će za isti proizvod ista kompanija u zemlju B isporučiti isti proizvod uz višu cijenu. Zašto? Da ovdje smanji tzv. razliku u cijenu kao osnovicu oporezivanja i na taj način strani trgovački lanci praktično bilježe gubitak, zamislite. Ali da netko ne shvati da sam ja hrvatski ekonomski nacionalist, iako su moji stavovi čvrsti što se tiče zaštite domaće ekonomije želim ovdje pohvaliti jednu stranu firmu koja dobro pokazuje svoj prihod, plaća porez. To je ovaj drogery markt DM, dakle evo ja im ne želim radit besplatnu reklamu, ali treba nešto i pohvaliti što je. Ovo drugo gospodo ponovno vas upozoravam odnosno Vladu i organe da poduzmu nešto. A kolega Paneniću kad ste govorili kako, nije to, neće nama Europska komisija rješavati ispitivati realnost transfernih cijena. To mora raditi naša Porezna uprava. Japanci u tome zadaju taku glavobolju multinacionalnim kompanijama da lude od njih. Prema tome, iz naših poreznih uprava treba obučiti mlade ljude, to ne treba previše dugo da budu kao mravi marljivi, uporni i vjerujte da će puno toga dokazati i utjerati novca poreza, preko poreza na dobit države. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Lovrinović, mislim da se slažemo i da ste dobro detektirali problem. Ovi problemi Europske unije tek počinju kao što ste vi rekli, počinju biti tema. Nema usklađenog regulatornog pristupa. Možemo nagađati zašto, vjerojatno tu postoje neki interesi koji to ne žele. Međutim, nedopustivo je da naši građani po kvaliteti proizvoda koju konzumiramo budu drugorazredni građani Europske unije. Isti proizvodi, dakle isti brendovi koji se prodaju u Europi su kvalitetniji, imaju drugačije sastojke, kvalitetnije sastojke nego oni koji se prodaju u Hrvatskoj često po većoj cijeni. Na to smo već upozoravali. Dakle, moramo učiniti ne samo mi kao Hrvatska i Europska unija općenito iskorake u ovom problemu. Druga stvar, meni je nevjerojatno da je recimo u Saveznoj Republici Njemačkoj su prehrambeni proizvodi u pravilu jeftiniji nego u jednoj Hrvatskoj. U Hrvatskoj koja prvo proizvodi puno prehrambenih proizvoda, dakle imamo relativno jaku prehrambenu industriju, a drugo Njemačko dakle, koja je inače skuplja u nekim drugim stvarima od Hrvatske, u prehrambenim proizvodnima je jeftinija. Nažalost, neki lanci kada su ulazili na naše tržište su radili svjesno … [[Govornik se ne razumije.]] cijena. Dakle, generirali su gubitke, prodavali su proizvode po cijeni koja je niža od tržišne svjesno to radeći kako bi uništili konkurenciju. Sada, kada je konkurencija praktički pometena, kada je više nema, sada mogu raditi što žele. Ovi i slični zakoni i naša agencija za zaštitu tržišnog natjecanja i resorno ministarstva trebaju ulagati dodatne napore, da oni ne mogu diktirati baš sve uvjete na tržištu, odnosno da ne mogu iz monopola i dogovornog monopola od naših građana zapravo uzimati dodatne novce.
Hvala. Odgovoriti će poštovani zastupnik Ivan Lovrinović.
Poštovani kolega Hajduković, znači fokusiramo se na pitanje zašto je govorimo o istom proizvodu, koji bi trebao biti isti, za bogate zemlje EU, bogate zemlje europske obitelji, siromašnije. Pa očito je procjena da siromašniji imaju bolji želudac, pa im neće baš toliko škoditi, a biti će jeftiniji. Pa će neke tegobe i zaboraviti. Međutim, kao ekonomist, znam jednu stvar sigurno, a i upućen sam u to, da roba koja je tamo već pri kraju, vi nju morate negdje uništiti, skladištiti, nešto napraviti, a to je često puta skupo. Onda je jeftinije … [[Govornik se ne razumije.]] dati nekom lancu u Hrvatskoj ili nekoj ovdje susjednoj zemlji i zato dolazi do ovog fenomena, da ljudi gledaju, pa kako, pa nemoguće, pa to mi ne možemo uz tu cijenu. Pa naravno, da to, oprostite reći ću riječ smeće, ne možemo kvalitetnu zdravu hranu proizvesti, kad govorimo o hrani, isti proizvod po toj cijeni. Ali što treba napraviti? Već na granici, poštovane kolegice i kolege, sjećate se da je naša veterinarska inspekcija imala male kamiončiće koji su mogli raditi svu provjeru i odmah na granici dopustiti ulaz. Toga više nema, nema tih kamiončića. Znači taj lobiji koji uvozi hranu, on je počeo gospodariti i nažalost, ja vidim ministar poljoprivrede se trudi tamo, međutim, vidite niti je tko kažnjen a kamoli pritvoren što se toga tiče. Zato pozivam kod primjene zakona, zato sam rekao Zakon o ispravnosti hrane, da se već na granicama zaustavi to jedno natjecanje konkurencija, čime? Jednom pokvarenom robom, dumpiškom robom i to će onda biti, onda će naši proizvođači zdrave hrane biti uistinu zadovoljni.
Hvala. Sljedeća replika, poštovanog zastupnika Tomislava Sokola.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja sam se dosta ovoga i slažem na neki način, ali čisto bih ispravio neke stvari. Spomenuli ste da biste trebali donijeti zakon o monopolu. Sad ovo o čemu ste vi govorili do sada i što ste opisivali kao monopol, su zapravo puno bliže kartelima. Znači, pretpostavljam da ste mislili na situaciju gdje imate nekoliko poduzetnika koji se dogovaraju o cijenama itd. E sad ono što bih naglasio, da mi imamo zakon koji se zove Zakon o zaštiti tržišnim natjecanja, a i Zakon o obveznim odnosima, koji imaju već jako puno mehanizama, da se takve stvari spriječe. Znači ne samo da su zabranjeni sporazumi o cijenama, nego su zabranjeni i usklađena djelovanja itd. Njih samo treba što preciznije i bolje provoditi. Ono što je dobit ovog zakona u odnosu na postojeću regulativu je to što su sada vrlo detaljno propisane povrede. Znači, jasno je nazočno o kakvim povredama se radi. Tako da tu nema više dvojbi oko tumačenje, interpretacija itd. mada se veliki dio ovoga mogu izvesti iz postojećih zakona. I to mislim da je izričito važno za navesti. Također ovaj dio koji se tiče transfernih cijena. Znači, transferne cijene su problem u cijeloj EU. Ali, zbog čega, jer ono što je temeljni problem je tu da neke zemlje koriste niže poreze na dobit, bilo kroz nižu stopu ili nižu osnovicu, kako bi ostvarile svoju komparativnu prednost, a onda firme to koriste kako bi aktivu prebacivale u te države itd. Jako je teško donijeti regulativu na europskoj razini, budući da se o porezima odlučuje jednoglasno u vijeću ministara, a neke države već godinama blokiraju ujednačavanje toga. Tako da u tom dijelu, su države nažalost i dalje ostavljene na cjedilu, odnosno, moraju same na neki način regulirati, ali te prekogranične transporte je u praksi dosta teško regulirati i to treba spomenuti. I na kraju što se tiče kontrole hrane, znači kontrola i ispravnosti. Znači ta mogućnost postoji i to je moguće po europski ugovorima, ali ono što je bitno da jako dobro obrazložite gdje je opasnost. Znači nađete primjer da iz neke države, da u nekoj državi postoji rizik da su tamo standardi lošiji itd. i onda možete opravdati. Ali, morate neko opravdanje imati. Ne možete paušalno reći, kontrolirati ćemo sve postoji opasnost od suda, svi su manje kvalitetni od nas.
Hvala. Odgovor poštovanog Ivana Lovrinovića.
Evo poštovani kolega, ispričavam se, vi ste očito novi ovdje, nisam vas do sada vidio. Ili vas ne viđam često, ali dobro, ispričavam se. Ma nije pitanje transfernih cijena da se propisuju ovim zakonom. Pa to je nemoguće potpisati. To je pitanje snalaženja, to je pitanje stručnosti, znanja, vještine, poreznih inspekcija da to naprave. Dakle, ovdje nema nekog suprotstavljenog mišljenja, samo da utvrdimo da porezne postoje točno metode, da sa d ne držim o tome predavanje, kako se utvrđuje realnost nabavne cijene iz inozemstva. To su poznate tehnike i metode, tu nema ništa strano. Samo je pitanje koliko to naše porezne vlasti, odnosno, oni koji rade inspekcije znaju ili ne znaju. A ako znaju, da li primjenjuju ili ne primjenjuju. Što se tiče kontrole hrane, to su one neke necjenovne stvari koje utječu hoće li nešto doći, pa remetit cijene na domaćem tržištu. Pa nemoguće je sve kontrolirati, to je potpuno onda od blokiralo sve. Ali, ja nisam, ponavljam u zadnjih godinu dana nigdje vidio da je objavljeno osim par onih kad se promijenila vlast, kad je bila ona jedna demonstracija. Evo, sad ćemo nešto napraviti, nakon toga više ništa nisam vidio, to me zabrinjava. To je problem. A kad govorimo o monopolima, kartelima, pa pogledajte telekom, pogledajte, ovo ono, to su u suštini, oni formiraju kartelsku monopolnu cijenu i s druge strane imate proizvoda koji zaista pojedini trgovački lanac monopolski drži, ne može sve, ali pojedine proizvode da. Dakle želim sljedeću stvar utvrditi, podržat ćemo ono što je dobro, kvalitetno, usvojite ono što je razumno, pametno da iz ovog Sabora počne izlaziti ono što je primjenjivo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani kolega Lovrinović. Ako se vratimo daleko u prošlost u doba Konfucija na ljestvici društvenih vrijednosti trgovina je bila najniže rangirana, da se razumijemo. Nažalost, ta najniže rangirana djelatnost danas gospodari svijetom i ovaj zakon sigurno neće riješiti probleme nepoštenog trgovanja, on će možda otvoriti neke obraze i zatvoriti neke kanale, međutim puno toga će ostati otvoreno. Ja se ne bi na vašem mjestu čudio zašto ne prikazuju trgovački lanci profit jer mi smo im dozvolili da imaju svoja skladišta u našim trgovačkim centrima, pogotovo ovi sa tehničkom robom. Dakle ja vas molim, odite u te lance i vidite koliko tu ima strojeva i alata. Pa tu ima strojeva i alata za deset hrvatskih potreba, al smo mi njima skladište i oni nikad neće poslovati ovdje s dobiti, ali tamo imaju iz svoje države izvoz za skladište odnosno plasirali su trgovinu u drugoj državi. I zašto bi sada EU željela to jako, jako regulirati? Pa nije joj u interesu. Njezini trgovački lanci su potukli konkurenciju. Međutim nemojmo govoriti o svojoj konkurenciji, ni Pevec nema niti alate, niti tehničku robu hrvatskih proizvođača i on isto to radi, dakle uvozni je lobij u pitanju. Ja se slažem s vama i podržavam ovu priču da nije u pitanju samo nepošteno trgovanje hranom nego je to puno, puno širi problem i mislim da je za nas ovaj vaš amandman jako prihvatljiv.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog Ivana Lovrinovića.
Uvaženi kolega Hrelja, evo naveli ste primjere skladišta, u tom ajmo tako reći suvremenom svijetu multinacionalnih kompanija oni će koristiti sve i što nije izričito zabranjeno i to je naprosto tako, koristit će za svoje poslovanje sve resurse i sve faktore proizvodnje na način kako oni zaključe da treba. Oni su postali globalni inženjeri, Japan nema ništa od resursa, a proizvodi mnoge proizvode superiorne sa veliko dodanom vrijednošću. Zašto? Jer je diversificirao proizvodnju, nabavlja resurse i profitira od toga. Gdje se mi tu nalazimo? Pa upravo to treba naglasiti, ajmo to kao prvo nazvati ne samo u opskrbi hranom nego općenito u opskrbi svih proizvoda. Kada bi se napravila analiza i drugih dobavljača stranih lanaca onda bi se vidjelo da stvari i tamo ne štimaju. Nemojmo stalno kaskati, nemojmo raditi stvari parcijalno, ovo je dobra intencija da se ovaj zakon zaokruži, ajmo ga već sada ukomponirat, ali ne na način e ovo je predložio Lovrinović ili Hrelja, to ne može oni su u oporbi jel tako. Ako tako bude se razmišljalo mi nećemo nikada na zelenu granu. Dakle, počnimo razmišljati, mi imamo pametne ljude, imamo odlučnosti da nas više nitko ne vuče za nos nego neka struka, znanje i oni ljudi koji su kvalificirani sutra u poslu od Porezne uprave itd. nek provode zakon, a napravimo ga dobro. A inače kada ste spomenuli antička vremena i trgovce, njima je bila zabranjena bilo koja javna funkcija pa čak i dolazak, ulazak na određena mjesta, pa do toga da ne govorimo o bankarima itd. ali to je za neku drugu prigodu. Hvala.
Hvala lijepa. A sada će završno govoriti poštovana državna tajnica u Ministarstvu poljoprivrede gospođa Marija Vučković. Izvolite.
Hvala lijepa. Cijenjene gospođe zastupnice i gospodo zastupnici. Svima vam zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi, prijedlozima koji su izneseni pogotovo u prvom čitanju od kojih smo veći dio uvažili i svemu što ste iznijeli danas. U svojoj završnoj riječi iako je ovdje bilo i šireg konteksta koncentrirat ću se na Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, kratko ponovit da njime kao nijedna europska zemlja precizno pobrojavamo sve nepoštene trgovačke prakse u lancu opskrbe hranom, štitimo dobavljače, hrvatske dobavljače definiranjem obveznog ugovora i minimalnih elemenata svakog ugovora i definiramo kao ono tijelo koje provodi postupak Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja i upravno-kaznene mjere upravo možda i zbog nedostataka koji ste spominjali, a koje imaju ili bi mogle imati veze s pravosuđem, upravo-kaznene mjere koje nisu prekršajne naravi, koje su povrede sui generis i na taj način mislimo da će se zakon provoditi učinkovitije i brže i naravno da namjeravamo nadzirati kako se on provodi i mijenjati nešto ukoliko bude potrebe. Također želim reći, iako to nije možda ozbiljno što smo prijedloge amandmana primili sada, ipak držat ćemo se lanca opskrbe hranom, njime se mi kao Ministarstvo poljoprivrede bavimo, ono obuhvaća primarne poljoprivredne proizvode i prehrambenu industriju. To su poremećaji koje nastojimo smanjiti sa ovim zakonom jer u cijelosti nećemo riješiti. U cijelosti bismo riješili sve probleme, moramo podizati konkurentnost strukturnih fondovima, efikasnije trošiti izravne potpore, voditi računa o svemu onome o čemu ste vi danas govorili. Što se tiče prava promjene nabavne cijene, mislim da nitko ovim zakonom nije spriječio aneks bilo kojeg ugovora i da se ne može samo jednostrano definirati pravo promjene cijene. A što se tiče definicije dobavljača ukoliko izostavimo dobavljače iz inozemstva onda ne možemo kontrolirati sve cijene u cijelom nabavnom lancu i na taj način nećemo ostvariti osnovnu svrhu ovog zakona. Evo iako ćemo mi to naravno pogledati ozbiljnije i detaljnije ali željela sam ipak objasniti jer sve su ove odredbe pregledane niz puta u vrlo širokom povjerenstvu i bili smo otvoreni za sve primjedbe bez obzira doista tko ih je predlagao. Zahvaljujem vam svima još jednom na podršci koju iskazujete ovom zakonu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Silvana Hrelje.
Poštovana državna tajnice, pa više je dopuna ili preciznija izreka nego što je replika. Naime vi ste rekli da ste u ovom zakonu pobrojali sve nepoštene odnosno sve slučajeve nepoštenog trgovanja u lanu opskrbe hranom. Ja bi bio tu precizniji pa bi rekao smo uspjeli kao društvo ili kao nadležne institucije do sada detektirati a one se dnevno rađaju nove i nove, naravno, ali moramo biti tu malo ipak skromniji jer sigurno da ne možemo baš sve jer nigdje bar nisam vidio da smo javno obrazlagali obrasce nepoštenog trgovanja imali u tom kontekstu javnu raspravu. A drugo, iz vašeg završnog želim reći da jedino kad smo mogli davati odnosno kad je kolega Lovrinović mogao davati amandmane je vezano za drugo čitanje zakona prema tome nekome su uvijek prekasno nekad su prerano ali uvijek su dobrodošli pa čak i kad ih odbijete. Hvala lijepa.
Evo hvala. Sad ću zaključiti onda raspravu o ovoj točci a glasovat ćemo kad ste steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom, drugo čitanje, P.Z. 144. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio zastupnik Ivan Lovrinović. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. S nama je poštovana Marija Vučković u državna tajnica u Ministarstvu poljoprivrede. Krećemo sa amandmanom broj 1.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče, amandman broj 1 ne prihvaća se a vezano za izmjenu naziva zakona, u skladu s nadležnosti Ministarstva poljoprivrede, kao resornog tijela za poslove poljoprivrede i poljoprivredne politike. Cilj i svrha ovog zakona je uspostava, osiguranje i zaštita poštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom koji je uslijed velikih koncentracija i vertikalnih integracija u posljednjem desetljeću bitno narušen.
Izvolite kolega Lovrinović.
Evo meni je žao da nije prihvaćen ovaj prijedlog jer jučer sam u kasnim satima rekao, predložio da se ovaj zakon zove na sljedeći način Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe. Što to podrazumijeva? Znači da ovi svi drugi lanci koji se ne bave hranom oni imaju poštenu trgovinu, samo je nepošten u opskrbi trgovini hranom. Međutim vi ste malo prije rekli da je inicijator ovog zakona Ministarstvo poljoprivrede.
Što?
Pa pričaju … zastupnici.
Pa to je gotovo tišina.
To je gotovo tišina.
Gotovo pa tišina.
Ako je to gospodine predsjedniče tišina i tolerirate ovakve stvari ovu glasačku mašinu nema smisla da govorim ja odustajem.
Kolega Lovrinović ovo je bilo sasvim podnošljivo u odnosu na situacije kakve imamo i ja apeliram stalno i molim zastupnike i ponovo ih sada molim da budu kolegijalni i da netko govori od kolegica i kolega da zaista ne budu glasni. Ali ne mogu iz minuta u minutu to ponavljati, sada sam procijenio da se sasvim dobro čulo pa nisam reagirao, ali ja ne bih volio da vi sada odustanete od rasprave nego ću još jednom zamoliti kolegice i kolege da budu tiho dok drugi govore. Želite li glasovanje? … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas pristupimo glasovanju o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da ovaj amandman nije dobio dovoljan broj glasova pa prelazimo na drugi amandman.
Drugi amandman se ne prihvaća. Prihvaćanjem amandmana odredbe ovog zakona ne bi se odnosile na praćenje poslovanja trgovaca s inozemnim dobavljačima i uslijed toga bi moglo doći do skretanja tijekova trgovine isključivo prema inozemnim dobavljačima što se moguće ne bi odrazilo povoljno na domaće dobavljače. Istovremeno člankom 12. točkom 14. kao nepoštena trgovačka praksa definirana je prodaja ispod bilo koje nabavne cijene u cijelom nabavnom lancu, stoga je i na taj način definiran dobavljač koji uključuje dobavljače iz inozemstva kako bi se pratila i nabavna cijena na računu upućenom iz inozemstva.
Kolega Lovrinović želite li glasovanje? Glasujmo onda i o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Niti ovaj amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Idemo na amandman broj 3.
Amandman broj 3 se ne prihvaća. Cijena proizvoda definirana je kao obvezni element ugovora u konačnom prijedlogu zakona sukladno i Zakonu o obveznim odnosima koji uređuje ugovor o kupoprodaji. Cijena treba biti određena ili odrediva odnosno treba postojati minimalan broj podataka dovoljan za jasno određivanje cijene i na taj način je u ovom zakonu definirana cijena kao obvezni element ugovora.
Želite li se očitovati?
Ne želim, nisam zadovoljan. Tražim glasanje.
Može, glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Prelazimo na 4. amandman.
Amandman broj 4 se ne prihvaća iz jednakog razloga kao i amandman broj 3. dakle cijena je ovim konačnim prijedlogom zakona utvrđena kao obvezni element ugovora treba biti jasno određena ili odrediva sukladno Zakonu o obveznim odnosima.
Očitovanje?
Pa evo sada želim reći dvije rečenice, vidim da se auditorij s lijeve strane smirio, da nije došao samo glasat, dizat ruke već nešto i čuti. Možda nekoga to od vas vrijeđa gospodo, ali vi ste takvi. Nakon što završi ovaj točka vi ćete otići odavde jel. Čekao sam nisam htio protekle dvije točke komentirati, meni je žao da niste ništa prihvatili. To pokazuje da mi kao oporba zaista i stranka Promijenimo Hrvatsku evo vidite mi dajemo konstruktivne prijedloge, jučer sam u svom izlaganju iznio čitav niz konstruktivnih prijedloga, nije jasno zašto ste sve odbili i kako to da ste brzo to tako raspravili od sinoć od šest, sedam sati pa do danas? Evo i dalje ćemo nastaviti, ja ću i dalje nastaviti davati prijedloge konstruktivne. Vidite podnio sam pet amandmana, pretpostavljam da i ovaj posljednji nećete prihvatiti, ovdje je očito jedino bitno za amandman dolazi li iz oporbe ili iz vladajuće većine. Ako dolazi iz oporbe nema veze koliko je on dobar, koristan, on će biti odbijen. Evo.
Molim vas.
Dakle on će u ovom slučaju biti odbijen jel. Ali nema veze bit ćemo uporni, ja ću biti uporan u konstruktivnim prijedlozima, nudit ću znanje, stručnost, prijedloge. A vjerujte da sam se oko ovog zakona konzultirao sa proizvođačima, trgovcima malim, velikim zaista sa vrhunskim ekspertima i žao mi je evo da nije ništa od ovoga uvaženo, a to bi sigurno dobro došlo u finalnom zakonu.
Tražite glasovanje pretpostavljam? Glasujmo onda o amandmanu broj 4 koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova. Idemo onda na zadnji 5. amandman.
Amandman broj 5 se ne prihvaća. Njime je bila predložena izmjena točki 4., 5., 16., 22. članka 12. koji definira nepoštene trgovačke prakse te dodavanje nove četiri točke pod brojevima 25, 26, 27 i 28. U točki 4. ne prihvaća se zato što razmjerno snošenje eventualnih administrativnih troškova prilikom sklapanja ugovora koji mogu ili ne moraju nastati nije nepoštena trgovačka praksa i smatramo pravednim da ih u razmjernom odnosu snose obje ugovorne strane. U točki 5. amandman se ne prihvaća zato što je odredbama ovog zakona definirano mjesto isporuke kao obvezan element ugovora u člancima 5. i 6. i nije moguća isporuka izvan ugovorenog mjesta isporuke. U točki 16. također se amandman ne prihvaća zato što smatramo uobičajenim i prihvatljivim ugovaranje naknade između trgovaca i dobavljača, one koja ovisi o stvarnom i mjerljivom učinku trgovca i ima konkretnu vrijednost za dobavljača. U točki 22. amandman se također ne prihvaća zato što su uvjeti vezani za ugovor propisani člancima 4. i 5. Konačnog prijedloga Zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. I ova točka podrazumijeva definiciju nepoštene trgovačke prakse koja u ni jednom slučaju nije povezana sa ni jednim oblikom raskidanja ugovora. Nove točke 25., 26., 27. i 28. se ne mogu prihvatiti zato što se radi o prijedlogu praksi koje su vrlo teško dokazive i isto tako dijelom se radi o prijedlogu praksi koje se mogu protumačiti kao ograničavanje slobode tržišnog natjecanja osobito u onom dijelu koji se odnosi na određivanje marži.
Hvala vam. Isteklo je vrijeme. Izvolite kolega Lovrinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo nisam trebao biti nešto vidovit da predvidim da i zadnji ovaj naš prijedlog neće biti prihvaćen. Skrećem samo pozornost dok je ovdje danas skoro puna sabornica. Rekao sam ponavljam, ovo je kao prvi zakon protiv nepoštene trgovačke prakse. Ja ću ga poduprijeti i naša stranka, međutim nije dobro da ne prihvaća se amandmani koji će još više poboljšati. A zašto smo predložili ovo? Pa zato budite sigurni, evo ostat će zapisano, da će početi posebno veliki trgovački lanci sada više uvoziti robu iz inozemstva je će reći ovo je sve preregulirano, a mi smo nastojali kroz ove konstruktivne prijedloge da to učinimo da nije tako. Pa prema tome, počet će rasti nezaposlenost i slabiti proizvodnja kod domaćih proizvođača posebno malih i srednjih. Evo zbog toga je meni žao što ni jedan amandman koji je konstruktivan, koji je dobar od oporbe ne može proći. A da sam kojim slučajem podržao ovu koaliciju, znate pa to bi prošlo bez ikakvih problema. Evo nemojmo ovako funkcionirati, nemojmo. Budimo, radimo u interesu građana ljudi moji.
Pretpostavljam da želite glasovanje, pa onda glasujmo i o ovom petom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da ni ovaj amandman nije dobio dovoljan broj glasova, stoga dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 116 glasova za, 5 suzdržanih glasova donijet Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom.
Slijedeća točka je: - Prijedlog kandidata za izbor pravobranitelja za djecu Predlagatelj je Odbor za obitelj, mlade i sport na temelju članka 24. Zakona o pravobranitelju za djecu. Žele li predstavnici predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da, poštovana potpredsjednica odbora Marija Puh, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, evo Odbor za obitelj, mlade i sport Hrvatskog sabora sukladno odredbi članka 24. stavka2. Zakona o pravobranitelju za djecu na 13. sjednici odbora održanoj 18. listopada 2017. godine, utvrdio je prijedlog kandidata za izbor pravobranitelja za djecu te predlažemo slijedeće kandidate pravobranitelja za djecu: Tatjanu Holjevac i Helencu Pirnat Dragičević. Naime, Hrvatski sabor je na temelju odredbe članka 24. stavka 1. Zakona o pravobranitelju za djecu objavio javni poziv za izbor pravobranitelja za djecu. Javni poziv je objavljen na mrežnoj stranici Hrvatskog sabora 1. rujna 2017. godine i u Narodnim novinama 88/17 od 1. rujna 2017. godine. rok za podnošenje kandidature bilo je 15 dana od dana objave u Narodnim novinama, a posljednji dan za podnošenje kandidatura bio je 16. rujan 2017. godine. Na poziv su pravodobno stigle prijave slijedećih kandidata. Tatjana Holjevac, Hrvoje Jukić, Zdravko Miočević, Helnca Pirnat Dragičević i Vanja Slijepčević Saftić. Na 10. sjednici Odbora za obitelj, mlade i sport održane 29. rujna 2017. godine utvrđeno je kako je pravodobno pristiglo svih 5 kandidatura te da svih 5 kandidatura ispunjava uvjete za izbor pravobranitelja za djecu koji su utvrđeni Zakonom o pravobranitelju za djecu. Odbor za obitelj, mlade i sport 5. listopada 2017. i 12. listopada 2017. godine održao je 12. sjednicu odbora na koju su pozvani svi kandidatu na javni razgovor. Tijekom razgovora članovi odbora kandidatima su postavljali pitanja na temelju kojih su stekli dojam o kandidatima kao stručnim djelatnicima i osobama. Obzirom da Odbor za obitelj, mlade i sport na temelju odredbe članka 24. stavka 2. Zakona o pravobranitelju za djecu utvrđuje prijedlog najmanje dva kandidata za pravobranitelja za djecu, na 13. sjednici Odbora za obitelj, mlade i sport koja je održana 18. listopada 2017. godine, provedena je rasprava i tajno glasanje o predloženim kandidatima. Nakon provedene rasprave i tajnog glasanja o kandidatima za pravobranitelja za djecu, Odbor za obitelj, mlade i sport utvrdio je kako su svi nazočni članovi predali glasačke listiće te je utvrđen prijedlog kandidata za izbor pravobranitelja za djecu. Prilikom utvrđivanja prijedloga kandidata Odbor za obitelj, mlade i sport uzeo je u obzir uočenu izvrsnost istaknutu u životopisu pojedinog kandidata te dojam iz javnog razgovora. Na temelju odredbe članka 24. stavka 1. Zakona o pravobranitelju za djecu, Odbor za obitelj, mlade i sport upućuje prijedlog kandidata za izbor pravobranitelja za djecu Hrvatskom saboru. Kako sam već i navela, kandidati su Tatjana Holjevac i Helenca Pirnat Dragičević. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovanog Hrvoja Zekanovića, izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažena kolegice. „Učite strane jezike i bježite glavom bez obzira, to bih mogla poručiti“, ovo je inače izjavila bivša pravobranitelja Ivana Milas-Klarić na saborskom odboru i mislim da je sve rečeno zašto smo je promijenili. Bit će koja vjerojatno i rasprava na ovu temu, ali ja moram reći da je ovo jedna pravobraniteljica koja je dosad bila, koja je bila postavljena od strane Kukuriku koalicije, koja je bila dobro plaćena, ona na koncu mandata poručuje djecu da napuste Hrvatsku. Tako da je meni iznimno drago da smo došli u poziciju da izaberemo novog kandidata, imamo dva sjajna kandidata, siguran sam da će Hrvatski sabor idući petak izabrati najboljega i da ovakve izjave od pravobranitelja za djecu više čuti nećemo. Hvala.
Odgovor poštovane zastupnice Marije Puh.
Poštovani kolega Zekanović, mi danas raspravljamo o izboru pravobranitelja za djecu i predstavili smo kandidate koje imamo i koji su nam predloženi, koje smo sami izglasali na odboru. Mislim da nije niti vrijeme niti mjesto da razgovaramo o ljudima koji su prije toga obnašali dužnost pravobranitelja za djecu, ja vjerujem da su svi oni obnašali tu dužnost najbolje kako su mogli i znali. I ja stvarno ne bi tu sada ulazila u nekakve osobne obračune jer smatram da ova današnja točka nema nikakve podloge i nedopustivo je da raspravljamo na tu temu. Kako smo morali donijeli novi zakon zbog odluke Ustavnog suda morali smo provesti iza toga i javni poziv za pravobranitelja za djecu. Evo danas imamo pred nama prijedlog kandidata i ja vas i vas i sve ostale kolegice i kolege molim da raspravljamo o prijedlogu odbora, a ne o prošlosti i o temi koja zapravo nije danas na dnevnom redu. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a prva će govoriti poštovana zastupnica Željka Josić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Od potpredsjednice Odbora za obitelj, mlade i sport čuli smo koja su to dva kandidata odnosno kandidatkinje za pravobranitelja za djecu. Što se tiče kluba HDZ-a naravno mi ćemo podržati ova dva kandidata i kao članica Odbora za obitelj, mlade i sport ja sam sudjelovala u ovom javnom pozivu odnosno u razgovoru sa kandidatima. Ono što mogu kao svoj nekakav osobni dojam izreći na ovoj govornici je da imamo prilično malo kandidata koji su zainteresirani za ovu vrlo važnu i vrijednu funkciju, no svaki od ovih kandidata ovih pet koje je i potpredsjednica Odbora navela svi su tijekom svog rada bili u kontaktu bili s djecom odnosno radili su s djecom. Ove dvije kandidatkinje koje su izabrane, ja vjerujem da bilo koja od njih bude na funkciji pravobraniteljice za djecu da će odgovorno i kvalitetno obavljati svoj posao. Ja bih spomenula samo da su obadvije za one koji ne znate, obadvije kandidatkinje su pravnice. Gospođa Holjevac je radila jedan dio, veći dio svog posla sa djecom stranim državljanima odnosno djeci bez pratnje. Dok druga kandidatkinja Helenca Pirnat Dragičević radila je većim dijelom u Državnom odvjetništvu gdje se također susretala sa problematikom djece. Isto tako gospođa Dragičević je sudjelovala i u izradi Nacionalne strategije za prava djece u RH i bila je njezin član sve do početka 2016. godine te je sudjelovala odnosno pratila je problematiku svih oblika nasilja u obitelji, zatim među djecom nasilju nad ženama. Ja ću samo još jedanput napomenut, osim što je ova funkcija izuzetno bitna ona se bavi pravom i zaštitom interesa djeteta i mislim da bi nam svima trebalo biti u interesu da prilikom odabira vodimo se upravo tom činjenicom da trebamo zaštititi sva prava i interese djece. Hvala vam.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića. Izvolite.
Uvažena kolegice. Slažem se s vama da je bilo malo kandidata, s obzirom da su formalnopravni uvjeti bili dosta skromni i sve nas je začudilo što je bilo malo kandidata, a ja bi to upravo mogao pripisati jednoj klimi koja se stvorila upravo kod smjene prošle pravobraniteljice, ali i onome što sam maloprije rekao i njezinim izjavama koje je dala netom nakon što je znala da će biti razriješena odnosno nakon što njezino izvješće nije bilo usvojeno. Ovdje bi se ipak malo referirao na kolegicu Puh koja je rekla nije ni vrijeme ni mjesto. Ma vrijeme je i mjesto, to su dvije stvari koje su iznimno povezane, možda nekom to nije drago čuti ali to je tako. A osobnog obračuna nema, ja gospođu Milas Klarić sam vidio prvi put prije par tjedana na odboru, a nakon onih izjava što je dala i ono malo dileme što bilo da li treba ostati ili ne, stava sam da treba ići. A što se tiče kandidata koji nam dolaze, mislim da imamo dva kandidata koji kao što ste rekli lijepo obadvoje imaju iskustva u radu s djecom. Gospođa Helenca Pirat Dragičević dolazi iz Državnog odvjetništva dok je gospođa Tatjana Holjevac evo baš je radila na pružanju pravne pomoći djeci bez pratnje odnosno stranim državljanima. Tako da koju god odaberemo mislim da nećemo pogriješiti i da ćemo dobiti jednog sjajnog pravobranitelja za djecu. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor poštovane zastupnice Josić.
Zahvaljujem. Pa kolega Zekanović, ja ću se ipak osvrnuti na naše sadašnje kandidate, a ja smatram zbilja da ono što smo odabrali na odboru da smo dobro odabrali i da će biti kvalitetni u svom radu odnosno jedna od njih. A što se tiče pravobraniteljice Milas Klarić ona je u svom radu napravila dobrih stvari i ja se ne bi osvrtala na to što je ona izjavljivala u medijima, ali evo ja sam više za to da ne bacamo prašinu na sve ono što se do sada napravilo. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana kolegice Josić, rekoste u vašem izlaganju da zapravo izrazili ste na neki način žalost ili negodovanje s malim brojem kandidata odnosno kandidatkinja koji su se javili na poziv za novog pravobranitelja odnosno novu pravobraniteljicu za djecu. Mene to nažalost uopće ne čudi s obzirom na okolnosti pod kojima smo došli do toga da biramo novog pravobranitelja a da mandat prethodnoj pravobraniteljici zapravo nije završio. Nije jednostavno javiti se na javni poziv gdje za funkciju koja je zapravo u međuvremenu poprilično politizirana i gdje vam mandat ovisi o saborskoj većini i gdje ćete morati poprilično očito paziti na što ćete ukazivati, na koji način ćete o tome govoriti da ne biste bili eventualno kažnjeni, da ne kažem smijenjeni zbog onog što ćete govoriti ili pisati u izvještajima a što se neće svidjeti vladajućoj većini. Trebalo je zaista puno hrabrosti za ljude koji su se prijavili za novog pravobranitelja, odnosno pravobraniteljicu jer naprosto ulaze u jedan posao gdje se stvorila atmosfera da više nisu neovisne institucije, takav se stječe dojam, nego da su zapravo itekako pod lupom politike i da u svakom trenutku ta politika njima može reći, zahvaliti se, reći im doviđenja i usred mandata ih poslati kući kao i gospođu Ivanu Milas Klarić i izabrati nekog drugog ili trećeg tko će pisati nešto što će se svidjeti više vladajućoj većini.
Odgovor poštovane zastupnice Josić.
Ja se mogu s vama složiti da je u jednom trenutku institucija pravobranitelja bila zbilja ispolitizirana. No i vi i ja znamo isto razloge koji stoje u Zakonu o pravobranitelju i iz kojih se i zašto se netko smjenjuje sa određene funkcije. A isto tako znate i zašto je zakon donesen u hitnom postupku. Ja se slažem da kandidati koji su se javili da su morali imati veliku hrabrost da se jave ali po meni su, još i dalje su te funkcije, odnosno institucije svih pravobranitelja neovisne i ne mogu ovisiti i ne ovise niti o političkoj stranci niti o određenoj većini. Meni je žao što se stječe takav dojam u javnosti da određena većina mijenja onako kako želi nekoga no zakon je tu vrlo jasan i što se mene tiče na ovaj natječaj su se mogli javiti svi koji su to htjeli bez obzira na hrabrost ili ne hrabrost, pa između ostalog i gospođa Milas Klarić. Hvala.
Hvala. Sljedeće će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovana zastupnica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Klub zastupnika SDP-a nije sudjelovao, odnosno članovi i članice iz Kluba zastupnika SDP-a koji su članovi Odbor za obitelj, mlade i sport nisu sudjelovali u postupku izbora a onda predlaganja ovih dvaju kandidatkinja Hrvatskom saboru za nove pravobraniteljice za djecu. To ne znači da držimo da neki od ovih kandidata nisu kvalitetniji i da neće moći dostojno i vjerodostojno obnašati dužnost pravobraniteljice za djecu. Naš izbor ne sudjelovanja u ovom postupku bio je znak protesta što se zapravo danas u ovom trenutku biramo novog pravobranitelja samo zbog toga jer je donesen poseban zakon da bi se bivšoj pravobraniteljici prekinuo naprasno mandat u pola njezinog mandata i ona je politički zapravo smijenjena. Donositi posebne zakone za političke obračune sa ljudima koji trebaju raditi posao neovisno i skrbiti o ovako jednoj bitnoj temi kao što je zaštita i unapređenje dječjih prava je nešto s čime se ne trebamo ponositi, toga se zapravo trebamo sramiti. I mi nećemo sudjelovati niti sutra ukoliko dođe do glasovanja o novom pravobranitelju, odnosno pravobraniteljici. To ne znači da smo protiv osoba koje će doći na mjesto Ivane Milas Klarić, to znači da smo protiv atmosfere straha i političkog pritiska pod kojim će ti ljudi nesumnjivo biti jer sve što je činjeno ovih 2 mjeseca zapravo je učinjeno sa tom namjerom da bude jedna snažna poruka kako rad neovisnih institucija više nije neovisan od politike nego da se trebate politike paziti. I to je razlog zbog kojeg evo nažalost po prvi put ja mislim u povijesti Hrvatskog sabora i ove procedure izbora pravobranitelja nismo spremni sudjelovati u ovom postupku. I ja se nadam da je ovo prvi i zadnji slučaj kada se s neovisnim institucijama ponaša na ovakav način i kada se s ljudima koji se trude neovisno raditi svoj posao ovako politički, politički obračunava. A budućem novoizabranom pravobranitelju odnosno pravobraniteljici želimo puno uspjeha i sreće u radu i puno hrabrosti da se odupre političkim pritiscima i da ne pristaje na atmosferu straha, političke ucjene i političkih pritisaka nego da vrati dostojanstvo instituciji pravobranitelja za djecu i da neovisno o politici radi na unapređenju prava, prava djece, neovisno tko je danas u većini u Hrvatskom saboru a tko će to biti sutra. Jedino kritikom institucija možemo ih probuditi, ukazati na greške ili na propuste ili na nedovoljne angažmane koji čine po pitanju zaštite prava djece, šutnjom i strahom od onih koji u tom trenutku upravljaju tim institucijama ne možemo učiniti ništa dobro za položaj djece, djece u Hrvatskoj. Zato i želimo novom pravobranitelju, odnosno novoj pravobraniteljici puno ustrajnosti i hrabrosti. Ona će biti izabrana ovdje političkom većinom ali da na tom svom putu se vodi samo interesom djece neovisno o tome tko čini u tom trenutku većinu u Hrvatskom parlamentu. neovisno o tome tko čini u tom trenutku većinu u hrvatskom Parlamentu.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Uvaženi potpredsjedniče, uvažena kolegice i ja se toplo nadam da će mandat buduće pravobraniteljice biti puni mandat i da se neće desiti što se desilo prošloj pravobraniteljici, da će njezino izvješće biti prihvaćeno, odnosno da će ona svih koliko već osam godina biti to što će biti sutra ja se nadam izabrana. Rekli ste da je situacija oko izbora ove pravobraniteljice, odnosno smjene prošle bila politizirana. Pa nemojte zaboraviti da je upravo politika postavila prošlu pravobraniteljicu, znači nitko drugi nego politika. Tako da je ona zapravo i toj porodici se revanširala kroz cijeli niz svojih izjava, kroz svoj rad. Neću reći da je napravila sve loše što je rekla kolegica Josić je, slažem se napravila je jako puno toga i zaštitila je mnoga dječja prava kroz svoj rad. A kad govorim o neovisnim funkcijama, tako je, neke funkcije moraju bit neovisne. Ali ovdje je zakon eksplicitan. Izvješće se prihvaća, ne prihvaća. Ako se izvješće ne prihvati pravobraniteljica gubi mandat. Vi nećete sudjelovati u glasovanju, ali ste sudjelovali u obrani naše bivše pravobraniteljice i to dosta aktivno, tako da ne znam čemu sad nesudjelovanje u glasovanju. A atmosferu straha ja ne znam tko je producira, a mislim da se nitko iz odbora tko je glasovao za ove predložene dvije kandidatkinje nema čega sramiti.
Odgovor poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Kolega Zekanoviću, nisam sudjelovala u obrani bivše pravobraniteljice. Sudjelovala sam u obrani neovisne institucije pravobranitelja neovisno o tome kako se on ili ona zvali to ću činiti i dalje. To nema veze sa osobom Ivane Milas Klarić. U izvješću o njenom radu, da raspravljali smo. Ali ponavljam nisam branila Ivanu Milas Klarić, branila sam i branit ću neovisnost institucija. Ono što ste vi koji ste dio između ostalog vladajuće većine opasno i ozbiljno doveli u pitanje.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepo uvažena zastupnice Glasovac. Pa zanimljivo je to kako se zastupnici iz redova HDZ-a čude što se javilo tako malo ljudi na natječaj, naime dvoje. Čudo da se i to dvoje javilo. Jer naime zanimljivo je Hrvatska ima 180000 nezaposlenih, ovdje se nudi plaća od 30000 kuna bruto i to nikoga ne zanima. A kak' je to moguće? Imamo tolike obrazovane ljude, ne znam desetine tisuća doktora, magistara, a nitko se ne želi javiti na ovako važnu funkciju kao što ste rekli. E to nije jedini takav slučaj. Takvih natječaja imate u Hrvatskoj koliko god hoćete od nacionalne razine do lokalne razine da se na natječaj javljaju jedan čovjek, a taj jedan se javlja gle baš onaj koji odgovara određenoj političkoj strukturi. I to pokazuje u stvari da javni natječaji u Hrvatskoj uopće ne funkcioniraju, da su ljudi jednostavno shvatili da se na natječaj može javiti samo budala jer u biti se ništa ne rješava na nikakvom javnom natječaju, nikakvim strukama, nikakvim referencama nego se sve rješava na stranačkim sastancima. I evo da ste se vi javili na taj natječaj, da sam se i ja javio svejedno gospodin Hrelja mi bi unaprijed znali ma da smo ne znam kakve papire priložili da nemamo, ali baš niti 0,01% šanse da budemo izabrani. I tako to funkcionira i ljudi to znaju i zato se više niti ne javljaju. Ali žalosno je to, vi ste u pravu kad ste rekli da se ovako ruše institucije. Najžalosnije od svega je to da je premijer Plenković u svom prvom obraćanju ovdje ako se sjećate meni osobno rekao da će on jačati institucije, a evo vidimo u praksi da radi potpuno suprotno. Toliko o vjerodostojnoj politici HDZ-a. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bunjac, imamo mi puno kvalitetnih stručnjaka koji bi mogli stvarno na jedan kvalitetan način preuzeti dužnosti i pučkog pravobranitelja i pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom, pravobraniteljice za djecu. No međutim, mislim da ćemo se suočavati sa sve manjim i manjim brojem kandidatkinja i kandidata koji će se javljati na ove natječaje. Pogledajte što je neku noć doživjela ovdje pučka pravobraniteljica kojoj je ovdje odbijeno izvješće, ali ju se ne može smijeniti jer je ona nazovimo to tako krovna pravobraniteljica. Ovdje ju se linčevalo i pozivalo na to da odstupi sama. E pa sad vidite kada ljudi koji imaju određene kompetencije i mogli bi biti kandidati i kandidatkinje, kvalitetne kandidatkinje i kandidati za hrvatske pravobranitelje gledaju takve rasprave u Hrvatskom saboru, pa njima ne pada na pamet da dolaze ovdje, da netko gađa blatom prvo njihovu struku, njihov posao, a na kraju i ljudsko dostojanstvo. I to je ono što je najlošija i najtužnija poruka koja je poslana iz ovog Hrvatskog sabora u prethodnih godinu dana kada smo raspravljali o izvješćima svih pravobranitelja, a kulminiralo je izmjenom Zakona o pravobranitelju, odnosno pravobraniteljici za djecu. Strah je vrag i strah nije nešto što može, atmosfera straha nije nešto što može potaknuti pozitivne društvene vrijednosti i pozitivne ljude da daju doprinos bilo kojem dijelu građenja boljeg hrvatskog društva. Strah je samo ono što može kvalitetne ljude odgovoriti, prestrašiti da preuzmu bitne uloge u ovom društvu, a time gubi najviše društvo i RH, a posljedice ovog što se danas radi ćemo tek na žalost vidjeti.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Marije Puh.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo kolegice Glasovac, ja bih vas samo željela podsjetiti, nije da ne smijem, jer istaknuli ste da je donesen poseban zakon zbog političkog proračuna. Zakon nije ni malo donesen zbog političkog proračuna, znate i sami da je morao biti donesen novi zakon o pravobranitelja za djecu, iz razloga toga što je Ustavni sud, prijašnji zakon donio odluku, da nije bio prijašnji zakon donesen s procedurom sa kojom je trebao biti donese. Dakle, to nije bio nikakav zakon za politički proračun, niti ništa, nego je bio zakon koji se mora donijeti o nalogu Ustavnog suda, do roka koji je bio određen. A što se tiče dodatne depolitizacije i neovisnosti, institucija Pravobranitelja za djecu, ako se sjećate Klub HNS-a je dao amandmane, sa kojim se izbor pravobranitelja, više, Vlada ne predlaže pravobranitelja za djecu Saboru. Nego Sabor sam provodi natječaj, izbor i raspravu. I evo, zato moram reći, da mi je iznimno žao što i vi niste sudjelovali u inerviranju kandidata, jer smo stvarno željeli doći do najboljeg kandidata konsenzusom.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice, Sabine Glasovac.
Poštovana kolegice Puh. Prvo, Ustavni sud je doveo u pitanje jedino i isključivo način, izglasavanja Zakona u Hrvatskom saboru. Ne njegov sadržaj. Nitko nije tjerao, vas vladajuću većinu, da u prijelaznu i završnu odredbu stavite da donošenjem novog zakona, prestaje mandat postojeće pravobraniteljice. Točka. Točka. Vi niste išli s istim sadržajem adekvatnom većinom. Vi ste mijenjali sadržaj, a iskoristili ste Ustavni sud, kao alibiji da se možete obračunati s pravobraniteljicom, to je prvo. A drugo, vaš amandman je doveo do toga, da sad, en da njena sudbina ovisi jednom godišnje o njenom izvješću u Hrvatskom saboru, kao što je to bilo do sada. Znači, ako je se jednom godišnje rasprava u Hrvatskom saboru, ako im se izglasa negativno mišljenje, da može biti smijenjena, vi iz HNS-a ste doveli do toga da to može svaki mjesec biti smijenjena. Da, izvješće, da vaš amandman, da izvješće se može tražiti da se podnosi Hrvatskom saboru i češće od jednom godišnje, što se otvara prostor, da njena smjena uslijedi i češće od jedne godine, kao što je to bio do sada. Taj je zakon mijenjan i u sadržajnom smislu je izmijenjeno upravo i ta odredba. Tako da dajte najte.
Hvala lijepo. I zadnja replika, je poštovani zastupnik Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, 2011. g., 2012. kolegice Glasovac, ovdje je bio vaš premjer, Zoran Milanović i rekao je kad smo kao pitao zbog čega je toliki broj ljudi maknuo negdje oko 2830 ljudi sa rukovodećih mjesta, od ministarstava, agencija, svih institucija državnih ureda. Onda je on rekao, koliko se sjećam, s politikom su došli i s politikom će kad mi budemo išli otići. Međutim, nije, on je promijenio poslije toga zakon i svi su ti ljudi ostali. Dakle, ono što mene brine u vašem izlaganju, vi se koristite jednom terminologijom, koja nije dobra. Znate, politički pritisak, politički strah. Recite mi, osim ovoga, jer ste vi donijeli taj zakon 2012. g. naravno da je Ustavni sud rekao da ovo kao takav prestaje sa 1.kolovozom 2017.g. zakon se mora donijeti po hitnom postupku, a i sami znate da je pravobraniteljica za djecu znala, ukoliko se ne prihvati izvješće, da će biti smijenjena, odnosno, da je smijenjena samu sebe. Ona je po tim kondicijama izabrana, zakon kojeg ste vi napravili, ništa se posebno nije izmijenilo. Dakle, apsolutno ništa. Druga je stvar, recimo, što je sama pravobraniteljica, a s tim se morate i vi složiti, tada je rekla, zapravo ono što je ona rekla, govori o njoj sama. A to što vi kažete, da iz protesta, niste htjeli glasovati, zapravo govori o vama. Ako mislite da je ta pravobraniteljica, jedina kvalificirana da bude pravobraniteljica za djecu, onda nije dobro nešto ni kod vas, ni kod nas, odnosno u samoj državi. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Poštovani kolega Babić, državni dužnosnici, s politikom dolaze i odlaze. OK. I nitko ne dovodi to u pitanje. Naši pomoćnici ministara, naši ministri, osvajanjem vlasi od strane druge opcije idu kući. I to je tako prirodno. Vi imate pravo imenovati držane dužnosnike koji će provoditi politiku. Ali, vi ste pobrkali kruške i jabuke, vi ste pobrkali kruške i jabuke. Koju pravobraniteljicu, koju pravobraniteljicu ili pravobranitelja je SDP smijenio kao neovisnu instituciju, prije kraja mandata? Hoćemo pravobraniteljici za djecu, gospođi Mili Jelavić, završila je svoj mandat, osmogodišnji mandat do kraja. Nakon toga, krenuo je drugi postupak. Ovo je prvi put u povijesti izbora pravobranitelja, osim jedne iznuđene ostavke davnih godina, čini mi se prvog pravobranitelja za djecu, ovo je prvi put da je pravobranitelj politički smijenjen uslijed manda, usred mandata. I to je ono što, nismo vam mi rekli da to ne valja, to vam je rekao i europski povjerenik za ljudska prava. Jer između ostalog, taj mandat od 8 g. i jamči između ostalog neovisnost institucije, jer ne ovise o političkom četverogodišnjem, nazovimo to tako mandatu jedne vlade ili jedne političke opcije. Tako da nemojte baš govoriti ono što ne stoji.
Hvala lijepo. Pojedinačnu raspravu koju će imati poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče. Evo, prvo malo kolegi Bunjcu, jedna malo, nije slušao dobro, pa ćemo mu ponovno pročitati, znači bilo je 5 kandidata, ne 2, Tatjana Holjevac, Hrvoje Jukić, Zdravko Miočević, Helenica Pirnat Dragičević i Vanja Sljepčević Saftić, nakon toga je na odboru izabrano dva kandidata, dva najbolja kandidata i to su Helenca Pirnat Dragičević i Tatjana Holjevac. I mi ćemo sutra ako dragi Bog da glasovati o njima, odnosno izabrati najbolju, odnosno bolju od njih dvije. Što se tiče smjene, ovo što je govorio kolega Babić, je li politika postavila ili nije postavila. Zaboravljate, evo ja ću, imam malo promemoriju, prvo ću, da malo znamo o kome mi govorimo kada govorimo o bivšoj pravobraniteljici. Ivana Milas Klarić, već sam rekao, ona je postavljena u vrijeme kukuriku koalicije i ona je primala veliku plaću od toga i na koncu nakon što je završila sa svojim radom ona je poručila djeci kako da bježe iz Hrvatske. Tako da sve ono što je gradila i stvarala tijekom svoga rada, zapravo u jednom zadnjem trenutku je uspjela zapaliti kada je poručila, toj istoj djeci čija prava je branila da napuste svoju državu. Ajmo malo dalje, idemo malo još u prošlost. Ta isto osoba Milas Klarić, ona je odbila sve 83 primjedbe na Prijedlog Obiteljskog zakona, pardon, sve 83 primjedbe na Prijedlog Obiteljskog zakona gospođe Milas Klarić, odbio je znači Ustavni sud zbog mogućih šteta koje bi prouzročile te njezine primjedbe. Ajmo dalje, što još? Onda ona kaže u jednom trenutku jedna udruga ima inicijativu ne dirajte djecu a plan inicijative je bio da su roditelji ti koji prvenstveno odlučuju o odgoju djece. A onda ona se usprotivi a to je udruga … [[Govornik se ne čuje.]] baš ne voli pa kaže, pustite državu da ispuni svoju zadaću i osigura djeci kvalitetan zdravstveni odgoj, vi ne znate što radite. Pa onda kasnije ona, da se dovoljno ne raspita ona proziva grad Đakovo jer je čula ali nije provjerila jer to nije bila istina da grad Đakovo nagrađuje, npr. djecu koja su pohađala vjeronauk sa nekim besplatnim kartama što je bilo nonsens, to normalno nije bila istina. Ona je prozvala npr. nadbiskupa Barišića jer nadbiskup Barišić je u jednom trenutku pozvao vjernike da krste svoju djecu. A što bi trebao nadbiskup napraviti? Trebao je pozvati djecu da dođu brati masline negdje? Pa normalno da će pozvati vjernike da krste svoju djecu. Znači to je njegov posao uostalom, je li. S time, ono što je najbitnije a ja ću ovdje naglasiti znači, ona je postavljena u vrijeme kukuriku vlasti i to se u svakom njezinom, znači angažmanu, radu, djelovanju itekako vidjelo. Znači da je bila jako dobro koordinirana sa … [[Govornik se ne razumije.]] koja ju je postavila. A što se tiče smjene te osobe, kažete politička smjena, ona je savršeno legalna i legitimna, ona je sukladna zakonu. Njezino izvješće ovaj ovdje Dom nije prihvatio. Ona automatski leti. Znači nema više razgovara o tome. Tako da kada vi govorite o tome da je nju netko smijenio ja imam osjećaj, netko tko sluša ovo reći će, pa ljudi netko je nju protuzakonito potjerao. Ali postoji zakon koji je itekako jasan, ako se izvješće ne prihvati pravobraniteljica ide pa-pa. Tako da je Milas Klarić otišla pa-pa, a mi smo sada imali, ponoviti ću gospodine Bunjac, 5 kandidata, svi su sjajni kandidati, usudio bih se reći da su svi za koplje bolji od ove osobe jer se nije primijetilo niti natruhe one politike koja je itekako opterećivala gospođu Milas Klarić i da će itekako savjesno obavljati svoj posao. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče Zekanović, ta retorika kojom se vi služite ja ne znam da li je to retorika ulice, krčme, govoriti da ljudi lete sa svojih funkcija, da im se maše pa-pa. Pa šta smo mi u dječjem vrtiću da se tako izražavamo? Pa koja je to razina tako govoriti o ljudima, o institucijama? Ja ne razumijem, dajte malo ozbiljnosti, pa imate neki rječnik koji je primjeren ovoj situaciji. Pa tu je vaš premijer kojem se vi klanjate govorio da će vraćati povjerenje u institucije a vi nam sada šaljete poruku da svaki onaj koji vama osobno ne paše, vašem vrijednosnom sudu jednostavno mora otići jer ste vi to tako odlučili. To je vrlo loša poruka. Ljudi imaju svoje mandate i ako zaista želite imati povjerenje u institucije, graditi ga, te mandate treba poštivati. A nije taj mandat doživotan, on je ograničen na određeno vrijeme i kada to vrijeme prođe, onda ga se može smijeniti. I tako imate ne znam i ravnatelje ustanova i kako se zove i direktore i na koncu konca saborske zastupnike i Vlade. Kada dođe vrijeme za to onda se naprave nekakvi novi izbori i novi natječaji i ljudi idu. A ovdje se očito radi o vašem osobnom animozitetu, da ne kažem osveti. Vi ste se upravo s ovakvim rječnikom i sa ovakvom niskom razinom nonšalantnošću obraćanja Hrvatskom saboru pokazali ustvari jednu, usudio bih se reći razinu zlobe. Ovo je bila čista zloba. I tako ustvari dajete vjetar u leđa zastupnicima SDP-a koje vas optužuju da je ovo bio politički obračun. Hvala lijepa.
Odgovor poštovanog zastupnika Zekanovića.
Uvaženi kolega Bunjac, ako se ne varam vi ste upravo prije par dana pokušali prije vremena smijeniti čitavu Vladu RH, je li tako bilo? I to je bilo legitimno. Pa ste pokušali samo ministricu Murganić, pa ministra Marića, pa ministra Barišića, prije vremena. I to vam onda nije bio problem. Ovdje ga se … [[Govornik se ne razumije.]] koristi istim metodama kojim se i vi koristite da ako mu netko ne odgovara, ako mu ne prihvati izvješće i po zakonu to vama smeta. Ali eto opomenuli ste me radi vokabulara, je, rekao sam da leti i tako je, namjerno sam iskoristio riječ i rekao sam pa-pa namjerno, eto malo da vas isprovociram i očito da sam uspio. Ali meni je interesantno ovdje da ste me vi prozvali za vokabular, vi i gospodin Pernar, vaša stranka koja ima tako jednu lijepu ovdje, jedan performans nam radi, ja bih se usudio reći od nas 151 zastupnika da ste vi, odnosno i vaš kolega Pernar upravo zadnji zbog populizma koji nam servirate svakodnevno, na jednoj razini koja je smiješna, na jednoj infantilnoj razini da bilo koga ukorite za bilo što a pogotovo za vokabular. Hvala lijepo.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Kolega Zekanović, vi očito ne razumijete razliku između neovisne institucije i političke utakmice i to je žalosno i to je žalosno. A to ne čudi jer upravo iz tog razloga danas raspravljamo o ovom o čemu raspravljamo. I vama ne samo da nije dosta da je naprasno smijenjena pravobraniteljica za djecu, posebnim zakonom lex specialisom koji je kreiran samo da ju se smijeni po zakonu, što ste rekli nije ništa napravljeno protuzakonito. Pa normalno da nije napravljeno ništa protuzakonito kada ste napisali zakon posebni u prijelaznoj i završnoj odredbi kojom ćete joj skratiti mandat, sve u skladu sa zakonom. Gledali smo takve stvari i u pretvorbi i privatizaciji. Drugo, vi sada još likujete, znači vi samo ne da ste njoj napisali političku optužnicu, sada ste konačno tu evo valjda u ime vladajuće većine rekli što su sve to njeni grijesi zbog kojih je ona morala biti smijenjena nego sada još i likujete. Znači ona vama i dalje ne da mira, vi kao da nju sanjate i nećete prestati to činiti. Ali istine radi samo jednu stvar, kada govorimo o Obiteljskom zakonu jer to je po vama očito najveći krimen gospođe pravobraniteljice, recite jeli Ustavni su do dan danas donio odluku o tome koji su članci tadašnjeg Obiteljskog zakona neusklađeni sa Ustavom RH? Ja ću vam odgovoriti, ne, tako da nemojte obmanjivati hrvatsku javnost. On je samo suspendirao zakon do trenutka donošenja odluke koju nikada pravo budi nije donio, tako da nemojte podmetati.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Zekanovića.
Uvažena kolegice Glasova, nije rekao slažem se što je sporno, ali s obzirom da se radi čak o 83 primjedbe koje su bile uključene, jasno je za zaključiti da je više-manje sve bilo sporno i da je to upravo bio razlog što je Ustavni sud to i zaustavio. Ali vi govorite neovisno, a u tome je problem što ona nije bila neovisna. Ja sam prije naveo par razloga zbog čega ja smatram da ona nije bila neovisna. Ona je kao institucija trebala biti neovisna, nažalost nije, itekako je bila ovisna o politici, itekako je dobro znala tko ju je postavio, itekako je dobro toj politici vraćala to što je postavljena tamo gdje je bila. Što se tiče likovanja, pa dobro vi ste upotrijebili riječ likujem, ja ću reći drago mi je, drago mi je što smo u prilici izabrati novu pravobraniteljicu, drago mi je što osoba kada je razriješena poručila djeci Hrvatske da napuste državu više to nije i stvarno mi je drago zbog toga. Ako vi koristite riječ likujem onda slobodno reći ću da likujem nad tim, nek bude i da likujem. Ne sanjam niti gospođu Milas, niti ikoga rekao sam maloprije da sam je prvi put upoznao ovdje na odboru. Ali mi nije jasno da vi možete opravdavati osobu koja je eto tu na kraju u svom zadnjem obraćanju poručila hrvatskoj djeci to što je poručila. E to mi je moram priznati da mi je žao, da mi je žao da ste možda makar u svojim replikama što ste imali mogli reći u jednom trenutku nije smjela to reći jer to je stvar onda točke na i da toga nije možda bi možda u nekim stvarima mogli opravdati, a ona je stvarno rekla u jednom trenutku stvarno zaslužujem da se smijenim.
Hvala. S time bismo zaključili raspravu o ovoj točci. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Sada dakle, prelazimo dalje, na prijedlog kandidata za izbor pravobranitelja za djecu, podnositelj je Odbor za obitelj, mlade i sport. Kolega Bauk, tražili ste stanku. Recite mi prvo što je tema? Ne možemo odmah.
Tema je stav oko izbora kandidata pravobranitelja za djecu.
Dobro vi biste odmah govorili?
Može i odmah.
Da li se još netko javlja? Jeste li suglasni onda da bez stanke idemo? Može. Izvolite. Klub SDP-a.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Klub SDP-a neće sudjelovati u glasovanju o ovoj točci dnevnog reda. Dakle, neće sudjelovati u izboru novog pravobranitelja, odnosno, pravobraniteljice za djecu. Time iskazujemo otpor prema načinu na koji je bivšoj pravobraniteljici posebnim zakonom koji je donesen zbog nje, prekinut mandat u pola mandata. Mi nemamo ništa osobno protiv kandidata koji su upućeni kao prijedlozi Odbora za obitelj, mlade i sport prema Hrvatskog sabora između kojih ćemo dana birati pravobranitelja, odnosno, novu pravobraniteljicu za djecu, ali imamo itekako svašta protiv atmosfere straha i političkog pritiska, u kome će nova pravobraniteljica raditi. Znači, želimo unaprijed čestitati pravobraniteljici koja će biti izabrana danas u Hrvatskom saboru, ali ne želimo isto tako i poručiti da ne pristaje na pristiže, da ne pristaje raditi u atmosferi straha i da zadrži dignitet, neovisne institucije pravobranitelja za djecu i da ne dozvoli, da ono što se dogodili prethodnoj, njoj prethodnici, a to je jedna politička smjena, da ne dozvoli, da joj ta poruka, kako politika vedri i oblači i može vas smijeniti u bilo kojem trenutku, kada u vaše izvješće napišete nešto što se ne sviđa vladajućoj većini, zapravo da ne pristane na takva pravila igre, nego da se vodi time, da je njena funkcija, pravobraniteljice za djecu, neovisna funkcija. I da je njezin jedini zadatak skrbiti o pravima djece u Hrvatskoj, raditi na unaprjeđenju prava djece u Hrvatskoj i prozivati institucije koje ne rade dovoljno dobro svoj posao da bi zaštitili i unaprijedili ta prava. I truditi se, unaprijediti rad institucija, da bi zapravo ostvarili isti taj cilj. Ovo je ja mislim po prvi put da Klub SDP-a ne sudjeluje u izboru pravobranitelja, ali naprosto nas je do te vrste otpora dovela činjenica kako se događa nešto što je presedan u Hrvatskom saboru i u RH. A tome u prilog govori i činjenica da se jako mali broj novih kandidata javio za novog pravobranitelja, odnosno, pravobraniteljicu za djecu. Iako ima ljudi koji bi mogli, časno, dostojanstveno i kvalitetno obnašati tu dužnost, ali pretpostavljam, da svoju stručnost i svoju ljudsko dostojanstvo, ne žele stavljati na takav politički test, kada vidimo kako se zapravo okruženje stvorilo. Težimo ka tome i inzistirati ćemo na tome, da sve neovisne institucije takve i ostanu i da se politički pritisci smanje, bez obzira tko u ovom trenutku danas ili tko sutra obnašao vlast i činio većinu u Hrvatskom saboru.
Dobro. To je bio Klub zastupnika SDP-a. Mi sada idemo na glasovanje. Poslovnik Hrvatskog sabora određuje u pravilu provođenje tajno glasovanje u slučaju, kada je broj predloženih kandidata veći od broja koji se bira, to je članak 260. Kod tajnog glasovanja, primjenjuju se odredbe Poslovnika od članka 260. do članka 267. Gospođo i gospodo, ja bih zamolio 3 zastupnika, da pomognu kod provođenju tajnog glasovanja, to su Marko Sladoljev, Žarko Tušek i Boris Milošević. Pa će oni biti tu kraj kutija. Listiće za glasovanje možete preuzeti u Velikoj vijećnici, gdje se nalaze glasačke kutije, evo tu ćemo glasovati, s obzirom da su nam ispred novinari, pa ne bi tamo, nema dovoljno mjesta. Samo malo još, samo malo, podsjećam da zastupnici mogu glasovati samo jednim glasačkim listićem i to osobno te samo za kandidate navedene na glasačkom listiću. Važeći glasački listić je listić iz kojeg se na siguran i nedvojben način može utvrditi kandidat za kojeg je zastupnik glasovao. Zastupnik glasuje tako da na glasačkom listiću zaokružuje redni broj ispred imena kandidata za kojeg glasuje. Glasujemo 20 minuta i nakon toga će biti objava rezultata. Gospođe i gospodo zastupnici, glasovanje za izbor pravobraniteljice za djecu je završeno. Objavljujem da je od ukupno 151 zastupnika glasačke listiće primilo 86 zastupnika, glasovalo je 86 zastupnika, a nevažećih listića bilo je 3. Kandidatkinje su dobile sljedeći broj glasova: Tatjana Holjevac 0 glasova, Helenca Pirnat Dragičević 83 glasa. Tako da proglašavam da je za pravobraniteljicu za djecu izabrana Helenca Pirnat Dragičević i čestitam joj u ime saborskih zastupnica i zastupnika.
I prelazimo na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog zakona o prijenosu mirovinskih prava, drugo čitanje, P.Z.E broj 127. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. i u svezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovana državna tajnica u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava gospođa Majda Burić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Reiner. Poštovane i poštovani zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru. Dakle pred nama je Konačan prijedlog Zakona o prijenosu mirovinskih prava. Naime, članstvo u EU otvorilo je mogućnost zapošljavanja državljana RH u tijelima EU pa se s tim u vezi pokazala i potreba reguliranja mogućnosti prijenosa mirovinskih prava kako bi se tim državljanima osigurao kontinuitet prava iz sustava socijalne sigurnosti, a s obzirom da se na te osobe ne primjenjuju odredbe o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti. Slijedom toga, ovim se konačnim prijedlogom uređuje materija prijenosa mirovinskih prava iz obaveznog mirovinskog osiguranja u RH prije zaposlenja u tijelima EU u mirovinsko osiguranje koje se primjenjuje na dužnosnike i službenike EU kao i prijenos mirovinskih prava iz mirovinskog osiguranja EU u mirovinsko osiguranje RH nakon prestanka zaposlenja u tijelima EU, a sve kako te osobe ne bi izgubile svoja stečena prava. Zapošljavanje i prava iz sustava socijalne sigurnosti osoba koje se zapošljavaju u tijelima EU uređena su Uredbom 259/68 Vijeća EU o određivanju pravila za zapošljavanje službenika i dužnosnika koja obvezuje države članice da osoblju zaposlenom u tim tijelima nadoknadi mirovinski doprinos uplaćen prije zapošljavanja u tijelima EU. Sama metoda izračuna mirovinskih prava koja se prenose iz nacionalnog sustava u mirovinski sustav EU ostavljena je na izbor državama članicama dok je metoda izračuna mirovinskih prava koje se prenose iz sustava EU-a u nacionalni mirovinski sustav, nakon prestanka zaposlenja u tijelima EU-a propisana Pravilnikom o osoblju koji je i sastavni dio navedene Uredbe 259/68. RH je primijenila metodu izračuna aktualne vrijednosti budućih i mogućih mirovinskih davanja s time da se iznos umanjuje uzimajući u obzir prijevremenu isplatu i rizik od smrti prije očekivanog vremena. Dakle, ovim zakonskim prijedlogom uređuju se još i slijedeća pitanja. Status osiguranika koji prelazi iz hrvatskog mirovinskog osiguranja generacijske solidarnosti u mirovinsko osiguranje EU-a temeljem zaposlenja u tijelima EU-a, status članova obveznih mirovinskih fondova koji prelaze iz hrvatskog kapitaliziranog mirovinskog osiguranja u mirovinsko osiguranje EU-a temelj zaposlenja u tijela EU-a i obrnuto, iz osiguranja EU-a u hrvatsko obavezno mirovinsko osiguranje, zatim uređuje se pitanje metode izračuna vrijednosti mirovinskih prava, postupak prijenosa mirovinskih prava u prvom i drugom stupnju, zatim tijela i ustanove koje sudjeluju u postupku prijenosa mirovinskih prava te način prihvata mirovinskih prava prenesena iz sustava EU-a i izračuna vrijednosti tih prava u cilju ostvarivanja prava i mirovinskog osiguranja u RH. Ono što ovom prilikom valja također spomenuti jest da ovim zakonskim prijedlogom nisu obuhvaćeni zastupnici u Europskom parlamentu kojima se prava iz mirovinskog osiguranja uređuju statutom zastupnika u Europskom parlamentu. Naime na zastupnike u Europskom parlamentu isto kao i na dužnosnike i službenike zaposlene u tijelima EU-a ne primjenjuje se Uredba 883/2004 i 987/2009 o koordinaciji sustava socijalne sigurnosti tako da ne postoji pravni instrument koji bi omogućio zbrajanje mirovinskog staža. Za kraj vrlo je bitno je spomenuti da je na nacrt konačnog prijedloga zakona da su pribavljena sva mišljenja resornih tijela čiji su prijedlozi prihvaćeni, ugrađeni su u tekst konačnog prijedloga zakona, isto tako i prijedlozi i primjedbe saborskih odbora i saborskih zastupnika. Primjedbe i prijedlozi uglavnom su bili novotehničke prirode a ujedno je izvršena korekcija u smislu boljeg razumijevanja i bolje preciznosti Konačnog prijedloga Zakona o prijenosu mirovinskih prava. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice i pomoćnice. Pa mislim da ćemo vrlo brzo završiti ovu raspravu jer nema previše smisla raspravljati o prijedlozima zakona koji su vrlo dobro odnosno precizno izrađeni, kojim se definira jedan tehnički postupak prelaska na rad u institucije EU-a na način da netko sa sobom nosi svoje mirovinsko pravo kao jedna svojevrsni vaučer bez obzira da li je to obavezno osiguranje samo u prvom stupu ili u prvom i u drugom mirovinskom a jer su oba dva obvezna mirovinska osiguranja i po povratku ako se vrati u ovu zemlju jer moramo razmišljati na drugi način da se on može vratiti u bilo koju zemlju EU-a, on će ovo što je odnosio iz zemlje i zaradio u EU-u ili vratiti u Hrvatsku ili u neku drugu europsku zemlju jer je to propisana procedura za sve, sve su se zemlje EU-a složile sa ovim pristupom, postojale su samo varijante jer nemaju sve zemlje dvostupni mirovinski sustav nego samo sustav generacijske solidarnosti tako da imamo tu par opcija. Tehnički je ovaj zakon po meni besprijekoran, ja sam par puta dok sam iščitavao ove odredbe zapeo na dosta teškim formulacijama ali u konačnici kad malo bolje proučite, vidite da su poprilično precizne formulacije, da ne ostavljaju puno dileme. Jedino što sam imao kao i kod prvog čitanja tako i sada jednu dilemu, naime ne sumnjam da ovo što ovdje piše se može kroz državni proračun izrealizirati bez ikakvih problema. Međutim mislim da nemamo još uvijek u Zakonu o obveznim mirovinskim fondovima i Zakonu o mirovinskim osiguravajućim društvima dakle u modovima još uvijek predviđena ovakve vrste izlazaka iz obveznih mirovinskih fondova odnosno da to ne prolazi kroz mod. Koliko se ja sjećam, 2014. još ovo nije bilo aktualno prema tome sugeriram dakle, neće biti tehničkih poteškoća za provedbu ovog zakona, to je meni jasno jer sve izlazi iz proračuna i vraća se u proračun pa se onda transferira a vi imate i novac i obveznice i sve kako država posluje sa obveznim mirovinskim fondovima i naravno korisnik sa modom tako da se sve ovo da prenijeti i tehnički izvesti ali isto tako želio bi da prije ili kasnije budu izmjene i dopune Zakon o mirovinskim osiguravajućim društvima odnosno obveznim mirovinskim fondovima da sadrže takve male izmjene, nije nužno odmah nego kad budu neke druge izmjene i dopune Zakona o obveznim mirovinskim fondovima odnosno mirovinskim osiguravajućim društvima. I da ne duljim, rekao sam, obećao sam ovdje za predsjedavajućim stolom da ću biti kraći od 3 minute, ali već sam to pogazio, ali želim samo na kraju reći da će klub GLAS-a i HSU-a podržati sa zadovoljstvom ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Mladen Karlić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, pomoćnice ministra, uvažene kolege. Evo ja obećajem da ću ja biti kraći od tri minute, da ovo popravimo, evo sve vas pozdravljam. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o prijenosu mirovinskih prava. Evo kao što je već i rečeno jedan prijedlog koji je i prošao zapravo jednu raspravu gdje nije praktično ni puno potrebe za primjedbama, jer je stvarno kvalitetno i dobro pripremljen, usklađen sa stečevinom, sa pravilima EU. Tako da mislim da ga možemo bez ikakvih problema naravno uz svu ovu raspravu koju smo već imali prije prihvatiti i naravno omogućiti svima koji će ostvarivat svoja prava iz mirovinskog sustava hrvatskoga, a koji su prešli raditi u EU, znači kao dužnosnici ili službenici da mogu imati jednu mirovinu, kvalitetnu mirovinu zapravo na području u kojoj god zemlji EU budu bili. Ovo je znači uredba koju je Vijeće još šezdeset i osme godine prvi put zapravo pripremilo, napravilo pravila. Ono je kasnije usklađivano 2008. i na kraju posljednji put 2013. godine u listopadu, tako ta nekoliko puta znači već vodila briga o onim dužnosnicima, službenicima koji rade u EU da imaju evo ovu mogućnost mirovine zapravo u jednom … [[Govornik se ne razumije.]] kompletne bez obzira gdje su radili, da li su bili u državi, vraćali nazad i ponovo vratili u svoju matičnu državu. Ovim, stvarno ovim prijedlogom zakona riješena su sva pitanja koja evo rješavaju, koja to zapravo omogućavaju i sve institucije koje će u tome sudjelovati, tako da mislim da evo obzirom da je kažem usklađen i sa svim stečevinama EU da ovaj prijedlog zakona će HDZ prihvatiti. Hvala.
Hvala lijepa. I sad će završno nešto reći uvažena državna tajnica gospođa Majda Burić, izvolite.
Zahvaljujem. Evo prije svega zahvaljujem na pohvalnim izrazima vezano uz Konačni prijedlog zakona o prijenosu mirovinskih prava i samo kratak odgovor. Gospodin Hrelja spomenuo je Zakon o obaveznim mirovinskim fondovima, Zakon o mirovinskim društvima. Naime, u zakonu članak 19. dakle govori sljedeće, da je postupak prijenosa ukupno kapitaliziranih sredstava doprinosa za mirovinsko osiguranje na temelju individualne kapitalizirane štednje s osobnog računa člana obveznog mirovinskog fonda koji se prosljeđuje u EU, te postupak samog prijenosa u mirovinsko osiguranje RH temeljeno na individualnoj kapitaliziranoj štednji dijela ukupne aktuarske protuvrijednosti mirovinskih prava stečenih u sustavu EU propisat će se pravilnikom i to će propisati ministar financija u suradnji sa ministrom nadležnim za mirovinski sustav. I onda nastavno na to, članak 24. kaže Pravilnik iz članka 19. ovoga zakona ministar financija donijet će u roku 6 mjeseci od dana stupanja na snagu ovoga zakona. Evo samo to sam imala potrebu pojasniti. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku poštovanog Silvana Hrelje.
Hvala državna tajnice. Već kad sam rekao da, siguran sam da neće bit problema oko uređivanja oko ove procedure o kojoj govori zakon. Ako nju analizirate možete plastično doživjeti kako sve to skupa ide, jer se sve to može realizirati kroz proračun. Time sam rekao da li će to biti riješeno kroz pravilnik ministra financija ili bez pravilnika sasvim je svejedno i drago mi je da to piše. Međutim, činjenica je da Zakon o obveznim mirovinskim fondovima kaže kada se novac korisnika može povući, a to nije ovaj slučaj. Ovi slučajevi ne pišu u Zakonu o obveznim mirovinskim fondovima, pa će to prije ili kasnije trebati definirati da ne samo stjecanjem uvjeta za mirovinu bilo koje vrste, nego i u ovakvim slučajevima će se novac moći podignut iz obveznih mirovinskih fondova, a to nije hitno, nije žurno. Dakle, ima se dovoljno vremena, može se to napraviti kod neke prve izmjene i dopune Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, odnosno mirovinskim osiguravajućim društvima. Tako da mislim da nema točki prijepora ovdje između nas.
To je uvijek lijepo kad nema točki prijepora, pa ja zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. I počet ćemo, nastavit ćemo sa radom sutra ujutro u 9,30 sa točkom Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o fondu za naknadu oduzete imovine, drugo čitanje, P.Z. br. 123. Želim vam svima laku noć! SJEDNICA PREKINUTA U 19,45 SATI.
Konačni prijedlog zakona o prijenosu mirovinskih prava, drugo čitanje, P.Z. br. 127. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o prijenosu mirovinskih prava. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 113 za, 3 suzdržana donijet Zakon o prijenosu mirovinskih prava.