Dame i gospodo, poštovani poslanici, otvaram 7. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Poštovane dame i gospodo, poštovani poslanici, poštovani članovi Vijeća ministara, predstavnici medija, gosti. Ja mogu konstatirati da odsutnost sa današnje sjednice je pravdao jedino gospodin Zlatko Lagumdžija i izraziti nadu da će nam se pridružiti i ostali poslanici koji su tu negdje, pretpostavljam. Pozdravljam i predsjedavajućeg Vijeća ministara i ovo tumačim kao znak da će se praksa nedolaska ministara i članova Vijeća ministara promijeniti. Dakle, uz poziv ste dobili prijedlog dnevnog reda za današnju sjednicu. Na Kolegiju, u međuvremenu, i Kolegiju Predstavničkog doma i Kolegiju u proširenom sastavu dogovorili smo da dopunimo predloženi današnji dnevni red sa Prijedlogom odluke o utvrđivanju prestanka mandata gospodi poslanicima Hećo Vahidu i Mušić Edinu jer, jednostavno, su se stekle formalno-pravne okolnosti da to danas učinimo i, također, da uvrstimo devet sporazuma, odnosno davanja saglasnosti za ratifikaciju devet sporazuma. Vi ste vidjeli da imamo, na neki način, negativan izvještaj komisije, naše komisije nadležne. Ali u međuvremenu smo, Kolegij i ja, zajedno, potrudili se, u koordinaciji sa ministrima, dogovorili da će imati, da ćemo obezbijediti prisustvo resornih ministara i sjednica naše komisije će se održati danas u 12 sati tako da nema potrebe skidati ovu tačku dnevnog reda, jer ćemo imati pretpostavke da odlučujemo i o davanju saglasnosti za ovu ratifikaciju. Dakle, toliko oko dnevnog reda. Kasnije ćemo raspraviti o dnevnom redu jer, iz prostog razloga što imamo jedno prethodno pitanje, da tako kažem, odnosno jednu obavezu koju smo sami sebi zadali na prošloj sjednici. Naime, radi se o zaključku, nakon nastavka 6. sjednice, da ćemo se o Prijedlogu zaključaka vezanim za Zakon o Budžetu institucija BiH za 2007. godinu izjašnjavati danas. Dakle, radi se o izjašnjavanju o predloženim zaključcima vezanim za Zakon o Budžetu BiH, međunarodnim obavezama za 2007. godinu. Nadam se da, tragom ovog zaključka, ste ponijeli i imate kod sebe zaključke, a ako ne možete koristiti i zapisnik sa 6. sjednice gdje je služba, da tako kažem, navela sve te zaključke tako da imate i tu varijantu. Ja predlažem da krenemo. Gospodine Ivankoviću ja sam propustio da kažem da ste Vi izvršili izmjenu, odnosno dopunu svog predloženog zaključka, ako je to bila namjera da 2 kažete. Nadam se da su poslanici dobili ovu intervenciju, dakle, prethodni zaključak koji je gospodin Ivanković podnio mijenja se sa ovim kojeg ste danas dobili na klupe. Dakle, da idemo sljedećim redom. Imamo prijedlog zaključka Azre Hadžiahmetović, poslanika Azre Hadžiahmetović. Ima li potrebe da čitamo? Očigledno niste ponijeli zaključke. Dakle, imamo prijedlog, imamo prijedlog, dobro, onako, da malo ja čitam, imamo prijedlog poslanika Azre Hadžiahmetović – prijedlog zaključka, dakle pod: 1. Obavezuje se Vijeće ministara BiH da prije isteka tekuće godine, molim članove Vijeća ministara da prate sjednicu, gospodine Kalabiću. Dakle, obavezuje se Vijeće ministara BiH da prije isteka tekuće godine dostavi Parlamentu prijedlog Budžeta za narednu godinu. Ovo je ujedno i zakonska obaveza. 2. Da Ministarstvo finansija i trezora BiH nakon Izvještaja o izvršenju Budžeta za 2006. godinu razmotri mogućnost da kroz rebalans Budžeta korigira stavku koja se odnosi na realizaciju Programa povratka izbjeglih i raseljenih lica. Korekcija bi se odnosila na program posebnih namjena – Fond za povratak, a iznos bi bio određen od zavisnosti od stavke preneseni prihodi iz prethodne godine i uvažavajući Amandman 5 koji je usvojen na Komisji za finansije i budžet. Dakle to je, to su, to je prijedlog zaključaka poslanika Azre Hadžiahmetović. Možemo li se izjašnjavati u paketu o oba ova. __________? Pojedinačno, pojedinačno. Ja samo pitam. Dakle, idemo pojedinačno. Idemo na zaključak jedan. Ima li potrebe da ga ponovo čitam? Nema. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Ja vas pozivam da glasate bez obzira na koji način ćete glasati jer, očigledno da jedan broj. Dakle, sa 30 glasova za, bez protiv i 3 suzdržana, s dovoljnom entitetskom većinom zaključak broj jedan, da ga tako formuliram, je usvojen. Prelazimo, prelazimo na zaključak dva poslanika Azre Hadžiahmetović. Glasajte sad. Sa 22 glasa za, 11 protiv i bez entitetske većine, konstatujem da ovaj prijedlog zaključka nije dobio podršku. Ide se na usaglašavanje. Možemo li sad? Evo konstatiram, praktično, i da Kolegij nije postigao saglasnost. Dakle, sada idemo, idemo sada na drugi krug glasanja, glasamo svi, glasamo svi. 3
Sad već imamo većinu, znamo. Sad samo ko je protiv.
Nemojte da, dobro, dakle, sada glasaju oni koji su protiv. Glasajte sad. Konstatujem da protiv imamo 11 poslanika iz Republike Srpske što je dvije trećine i konstatiram da ovaj zaključak dva poslanika Azre Hadžiahmetović nije dobio podršku. Idemo na sljedeći prijedlog zaključka. Dakle, radi se o prijedlogu zaključka poslanika Vinka Zorića koji glasi: Obavezuje se Vijeće ministara BiH da do 15.05.2007. godine svojom odlukom uvaži Amandman 4 Komisije za finansije i budžet od 26.03.2007. Da vas podsjetim radi se o sredstvima podrške za održavanje Svjetskog prvenstva u bočanju. Jel' tako Martine, jesam li dobro? Azra, jesi li ti htjela nešto? Izvolite.
Pa evo ja, ja bih predložila da ne idemo sa obavezom Vijeću ministara da odlukom uvaži amandman, jer teško da Vijeće ministara može promijeniti, odnosno, eventualno uticati na promjenu Budžeta koji usvoji ovaj parlament. Ali u pravcu podrške, dakle, ovom amandmanu ja predlažem formulaciju da se preporučuje Vijeću ministara da iz sredstava, o kojima odlučuje Vijeće ministara, izdvoji stavku za ovo na šta se odnosi.
U iznosu koji je, u iznosu koji je komisija podržala.
Dakle, postoje sredstva o kojima Vijeće ministara može odlučivati. Sredstva rezervi ili neki drugi način.
Mi imamo jedan mali problem, nemamo predlagača, Martine nemamo predlagača. (za vrijeme diskusije gospođe Hadžiahmetović predsjedavajući gospodin Belkić vodi razgovor sa gospodinom Martinom i drugim) Evo dakle, dakle, da konstatiram da ovaj zaključak ima jednu vrstu modifikacije, da se praktično obaveznost pretvori u preporuku za traženje mogućnosti da se amandman, koji je usvojen na komisiji u ovom pravcu, praktično, na neki način realizira odlukom Vijeća 4 ministara u sredstvima, preporučuje se, naravno, iz sredstava o kojima Vijeće ministara odlučuje. Dakle, ako smo se dovoljno razumjeli, molim vas da se, ovaj, pripremite za glasanje. Samo malo, samo malo, molim vas, na vrijeme intervenišite. Izvolite gospodine predsjedavajući.
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice poslanici, uvaženi gosti. Naime, bojim se da, ukoliko uđemo na ovakav način sa sugestijama od Predstavničkog vijeća prema Vijeću ministara, da ćemo doći u situaciju da ćete sa svake sjednice imati ovakve zahtjeve i da Vijeće ministara neće moći da udovolji. Niko ne spori da različiti strukovni savezi i sportske institucije se obrate Vijeću ministara sa zahtjevom da podržimo održavanje bilo koje manifestacije, da vidimo o kojem iznosu sredstava i da li uopšte možemo i, zapravo, postoji dobra volja Savjeta ministara. Ja shvatam da je vođena rasprava u sklopu rasprave o Budžetu i da je to trebala biti budžetska stavka. Ukoliko Parlament uzme, dakle, ja ne sporim da vi donosite zaključak koji Parlament misli da treba da donese, ali, zapravo, bit ćete često u prilici da to radite, a Vijeće ministara se ozbiljno odnosi prema svakom zahtjevu o finansijskoj, o finansijskom zahtjevu koji dolazi, da se raspravlja i ta sredstva, zapravo, nisu, nisu neograničena. Jer ako nam kažete da se ispoštuje finansijski iznos koji se traži, vrlo brzo ćemo doći da, za dva mjeseca, kažemo da više ne postoje sredstva s kojima disponira Vijeće ministara. Zato ja mislim da bi bolja bila preporuka da, dakle, onaj ko traži ta sredstva se obrati Savjetu ministara, a ja, evo, se obavezujem da ćemo mi to ozbiljno razmotriti i u skladu sa našim mogućnostima se odnositi prema, prema tom zahtjevu. Hvala vam.
Hvala gospodine Špiriću. Ne radi se ovdje o uspostavi jedne vrste prakse itd. Ovdje se radi samo o oživljavanju stavova Komisije. Naime, Vi niste prisustvovali raspravi o Budžetu i moram Vam reći da ovi zaključci, na neki način, su jednokratna korekcija i pokušaj jednokratne korekcije uvažavanja stavova Komisije itd. Dakle, mi se vraćamo na formulirani zaključak. Nadam se da nema potrebe ga objašnjavati. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Sa 31 glas za, 2 protiv, četiri suzdržana, s dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da je prijedlog zaključka gospodina Vinka Zorića usvojen. Idemo na sljedeći zaključak. Radi se o zaključku, Prijedlogu zaključka gospodina, odnosno, poslanika Zlatka Lagumdžije, dakle, koji glasi: Parlamentarna skupština usvaja 5 zaključke koji su obavezujući za Vijeće minsitara BiH i pojedine ministre u datim rokovima, nakon čega se očekuje da podnesu ostavke kako ne bi bili smijenjeni zbog eventualnog neizvršenja obaveza po sljedećim zaključcima. Dakle, misli se na ove zaključke koje mi, ovaj, vjerovatno i šire, ali prvenstveno na ove koje mi danas usvajamo. Dakle, gospodin Lagumdžija to predlaže. Molim vas da se pripremite za glasanje. Izvolite, izvolite, ali mi se javite na vrijeme, molim vas.
Izvinjavam se, ali, ovaj, ja stvarno moram reagovati. Parlamentarna skupština usvaja zaključke koji su obavezujući za Vijeće ministara. Pa to je valjda praksa. Ono što usvoji Parlament bi trebalo da bude obavezujuće, ukoliko nije, onda treba reagovati. Ja nisam za to da se usvoji ovo što se podrazumijeva i mislim da bismo time, ovaj, doveli sebe u poziciju, u poziciju da odlučujemo kada su neki zaključci Parlamenta obavezujući za Vijeće ministara.
Hvala lijepo. Molim vas pripremite se. Izvolite gospodine Križanoviću. Pa ja ne bih, ja sam zamolio da se ne otvara rasprava. Ovo sam ja shvatio samo kao jednu vrstu intervencije i dobre namjere pojašnjenja nekih stvari, ali evo. Izvolite gospodine Križanoviću.
Mislim da, da intervencija nije baš dobro došla. Pazite, mi smo sad prvi zaključak kolegice,
Molim vas malo pažnje.
Azre usvojili koji je isto tako stvar zakona, čak. Vidite, usvojili smo zaključak kojim se obavezuje Vijeće ministara da nam dostavi Prijedlog proračuna za narednu godinu u ovoj godini. To je zakonska obaveza, takođe, ali smo ga afirmirali ovim zaključkom. Prema tome, mislim da ova primjedba ne bi trebala biti, ovaj, presuđujuća za intenciju ovog zaključka. Dakle, ovim jednim općim zaključkom učvršćujemo zaključke koji su podloga za donošenje Budžeta. Hvala.
Hvala gospodine Križanoviću. Ja vas, ipak, molim da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. 6 Sa 12 glasova za, 15 protiv, 9 suzdržanih, ovaj zaključak nije dobio potrebnu većinu. Idemo na sljedeći. Radi se o prijedlogu zaključka Milorada, poslanika Milorada Živkovića, odnosno zamjenika predsjedavajućeg koji glasi: Zadužuju se predsjedavajući, odnosno, predsjednici klubova poslanika u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH da u saradnji sa Vijećem ministara BiH i predstavnicima opštine Srebrenica prate način utroška interventnih sredstava za sanaciju stanja u Srebrenici iz budžetske rezerve. Molim vas. Izvolite gospodine Novakoviću.
Hvala Vam gospodine predsjedavajući. Uvažene kolege, Ja mislim da ovaj zaključak nema smisla. Naime, ne znam čemu nam služi revizija ako ćemo mi obavljati njihov posao. Dakle, ukoliko će predsjednici klubova kontrolisati utrošak sredstava, onda nam revizori nisu potrebni. Na ovaj način, u stvari, mi bismo oslobodili neke koji trebaju da poštuju zakon, da ga poštuju. I zbog toga ja mislim da bi bilo dobro da predlagač zaključka odustane od ovog zaključka s obzirom da, zaista, formirati komisiju od predsjednika klubova koji bi kontrolisali sredstva, pitanje je da li bi i svi klubovi dali svoje predstavnike u ovu komisiju. S druge strane, možda je mnogo bolje bilo da je predložen zaključak, i mi bismo ga tada podržali, da se ova sredstva dodjeljuju isključivo na bazi programa. Tada bismo mi, ustvari, imali punu kontrolu od strane prvo Savjeta ministara, onda revizora. Ali, naravno, mi smo zakasnili sa tim zaključkom tako da ostaje ovdje moj prijedlog da predlagač povuče ovaj zaključak.
Ja sam ovo doživio kao Vaše obrazloženje zašto ćete glasati protiv. Molim vas da se pripremimo za glasanje. Glasajte. Izvolite, ja, ja zaista pogriješim kad napravim presedan, onda idem. Izvolite, svi su samo.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane dame i gospodo poslanici. Dakle, samo da ne stoji iz budžetske rezerve, jer to nisu sredstva iz budžetske rezerve. Dakle, u tekstu je.
Tačno, tačno. 7
Dopisano budžetske rezerve, ali nismo tako ni odlučivali.
Rezervisana sredstva, radi se, radi se iz rezervisanih sredstava. [[zajednička diskusija]] Pozicija rezervisanih sredstava. Naravno, radi se o tehničkoj, o tehničkoj, ovaj, stvari i sigurno da stoji ova intervencija ali on se i ne bi realizirao iz sredstava rezervi jer nije zaključak takve naravi. On bi se realizirao iz ove pozicije kako smo zaključak donijeli. Ali evo ja vas molim da se pripremite za izjašnjavanje o ovom zaključku. Glasajte sad. Sa 28 glasova za, 5 protiv, 4 suzdržana, dovoljnom entitetskom većinom konstatiram da je zaključak, prijedlog zaključka gospodina Živkovića, također usvojen. Idemo na zaključke koje je predložio gospodin Halid Genjac. Radi se o tri zaključka. Dakle zaključak jedan: Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH zahtijeva da Vijeće ministara BiH pripremi i u parlamentarnu proceduru, hitno, a najkasnije za 45 dana, dostavi Prijedlog zakona o platama u institucijama BiH. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Sa 35 glasova za, bez protiv i 3 suzdržana, konstatiram da je zaključak 1 predlagača gospodina Genjca usvojen. Idemo na zaključak broj dva koji glasi: Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH zahtijeva da Vijeće ministara BiH pripremi i skupa sa izvještajem o izvršenju Budžeta za 2006. godinu, na razmatranje Parlamentarnoj skupštini BiH dostavi, za sve komisije koje je osnovalo Vijeće ministara BiH u prethodnom sazivu, izvještaj o razlozima njihovog osnivanja i troškovima za njihov rad. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Sa 35 glasova za, bez protiv, sa 3 suzdržana, uz dovoljnu entitetsku većinu, zaključak broj 2 poslanika Genjca je takođe usvojen. Idemo na zaključak broj tri gospodina Genjca: 8 Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH traži da Vijeće ministara BiH pripremi i skupa sa izvještajem o izvršenju Budžeta, Parlamentarnoj skupštini BiH na razmatranje dostavi Plan racionalizacije i smanjenja troškova zakupnina poslovnih prostora za rad institucija. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Sa 35 glasova za, bez protiv, 3 suzdržana, dovoljnom entitetskom većinom konstatiram da je i prijedlog zaključka 3 gospodina Genjca također usvojen. I ostao nam je još jedan prijedlog zaključka gospodina Jerke Ivankovića Lijanovića. Dakle, nema potrebe da ponavljam, radi se o inovinarom zaključku koji ste dobili na sto koji glasi: Obavezuje se Vijeće ministara da zajedno sa komisijom Zastupničkog doma razmotri zakone o PDV-u i akcizama i predlože izmjene istih tako što će povećati porez na luksuzne robe, vodeći računa o zaštiti domaće proizvodnje, a prikupljena sredstva, od povećanja poreza na luksuzne robe, predvijeti u rebalansu u proračunu za iduću godinu za poticaje u poljoprivrednoj i prehrambenoj proizvodnji. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Sa 37 glasova za, 1 protiv, bez suzdržanih, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da je prijedlog zaključka gospodina Ivankovića usvojen. Dakle, na ovaj način smo realizirali obaveze koje smo sebi sami dali na 6. sjednici i prelazimo, prelazimo na raspravu o prijedlogu dnevnog reda. Podsjećanja samo, u odnosu na poziv koji ste dobili, imali smo dvije dopune usaglašene na kolegijima. Dakle, radi se o donošenju Odluke o prestanku mandata poslanicima, poslanicima Heći i Mušiću i uvrštavanju devet, devet sporazuma za ratifikaciju, uz pretpostavku da ćemo imati obezbijeđenu sjednicu komisije u 12 sati kada ćemo malu pauzu napraviti uz prisustvo ovlaštenih predlagača. Dakle, otvaram raspravu o dnevnom redu za današnju 7. sjednicu. Izvolite Denis Bećirović.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolege poslanici, cijenjeni gosti, predstavnici medija. U skladu sa članom 65., stav 1. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH predlažem da dnevni red 7. sjednice Predstavničkog doma dopunimo sa sljedećom tačkom dnevnog reda. Dakle, predlažem da nova tačka dnevnog reda nosi naziv: Razmatranje inicijative za pokretanje javne kampanje protiv iskorištavanja radnika na crno i utvrđivanje crne liste poslodavaca koji zapošljavaju radnike na crno. 9 U najkraćem obrazloženju želim samo reći da je rad na crno u neformalnoj ekonomiji jedan primjer ili jedan od primjera drastičnog kršenja prava radnika koji imaju niske plate, teške uvjete rada i nikakvu zaštitu na radu, odnosno nemaju ni zdravstvenu zaštitu, ni penziono invalidsko osiguranje. Zbog toga predlažem da ovu inicijativu danas razmotrimo i na sjednici Predstavničkog doma i da usvojimo jedan zaključak kojim bismo obavezali Vijeće ministara BiH da, u saradnji sa vladama entiteta, pokrenu javnu kampanju protiv iskorištavanja radnika na crno, te da u roku od 6 mjeseci sačine crnu listu poslodavaca koji zapošljavaju radnike na crno ili posluju na druge nedozvoljene načine, odnosno ne izmiruju obaveze prema radnicima. Nakon realizacije informacija sa podacima koji se traže u ovom zaključku dostavila bi se i poslanicima u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH. Hvala.
Da li se, oprosti Denise, da li se, onda, ovdje radi o jednoj vrsti inicijative koja podrazumijeva određene aktivnosti ili jednostavno zahtijevaš da se na današnju sjednicu dnevnog reda to uvrsti kao tačka dnevnog reda, jer nemamo materijale, nemamo pripremljene.
Predlažem, dakle, danas da se uvrsti ova tačka u dnevni red. Ja imam ovdje i prijedlog zaključka, dakle, koji predlažem Predstavničkom domu da usvoji, iako ne pravim nikakav problem ako smatrate da danas usvojimo zaključak kojim bismo to, recimo, stavili na dnevni red naredne sjednice Predstavničkog doma ako
Ja bih rađe išao na tu varijantu. Dakle, da imamo prijedlog zaključka vezano za dnevni red, ali, evo, uz spremnost da to radimo na narednoj sjednici, uz odgovarajuće pripreme i procedure i tako. Hvala lijepo.
Da, može i taj zaključak ako ćemo ga prihvatiti i obavezati se da to bude, dakle, na početku iduće sjednice.
Hvala lijepo, hvala lijepo. Snježana Rajilić, izvolite, upaliće se samo Vi krenite.
Predsjedavajući, dame i gospodo. Odbor, odnosno Komisija za spoljnu trgovinu i carine je juče održala svoj sastanak na kome smo imali razmatranje prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o carinskoj tarifi BiH – predlagača gospodina Milorada Živkovića, poslanika u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH. Obzirom da nismo imali mišljenja od Upravnog odbora Uprave za indirektno oporezivanje nismo bili u mogućnosti da se juče na sjednici izjasnimo o principima ovog zakona. Stoga bih molila da danas uvrstimo kao tačku dnevnog reda davanje mogućnosti, Parlamentarne skupštine BiH, našoj komisiji da se prolongira, znači da dobijemo dodatni rok od, do 30 dana u kojem bismo mogli.
To vam može uraditi Kolegij. Trebate se obratiti Kolegiju za produženje roka.
A meni su rekli da moram tražiti od vas, ja se izvinjavam, ja sam tako uradila kako sam.
Nije problem, nije problem. Vi trebate se ispred Komisije obratiti Kolegiju i mi ćemo produžiti rok, ovaj, dakle, nema potrebe danas.
Evo dobro. Dakle, ići će tako. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Izvolite dalje. Ako nema daljih rasprava, dakle, ja mogu konstatirat da predloženi dnevni red koji ste uz poziv dobili i ove dvije dopune, koje sam na početku rekao, imamo, s tim da trebamo se izjasniti o zaključku poslanika Denisa Bećirovića koji predlaže da se na narednoj 8. sjednici u dnevni red uvrsti tačka dnevnog reda, da se uvrsti, da se uvrsti tačka dnevnog reda, dakle, Razmatranje inicijative za pokretanje javne kampanje protiv iskorištavanja radnika na crno i utvrđivanje crne liste poslodavaca koji zapošljavaju radnike na crno. Ja se nadam da smo razumjeli o čemu se radi.
Samo mala intervencija, ako mogu.
Ti izgleda imaš navike iz Parlamenta još uvijek. Samo izvoli.
Ne, ne, nije navika. Ja mislim da treba čuvati dignitet Parlamenta. Treba izaći iz filma stvaranja i traženja crnih lista, valjda liste poslodavaca koji ne poštuju zakone ove zemlje. Crna lista, sama riječ crna lista i sve je crno i od crne do crne liste, i ja mislim iz te zamke treba izaći. Ako neko traži, dakle, da se dođe do liste poslodavaca koji ne poštuju zakone koji regulišu tu oblast, iako ja mislim da će ovo biti, s obzirom na nadležnosti, dosta priče, a malo efekta i zato bih ovo sugerisao, bar riječ crna lista, crna da se izbjegava. Hvala.
Hvala lijepo gospodine Špiriću. Samo malo, evo, evo imamo prijavljenog gospodina Živkovića. Je li replika šta je? Nema replike sa predsjedavajućim.
Nije replika, nego pojašnjenje. Dakle, obzirom da ćemo se izjašnjavati o ovom zaključku nije problem da ga formulišemo, je li lista poslodavaca koji zapošljavaju radnike na način kako to zakonom nije predviđeno, ali bih podsjetio da termin „crna lista poslodavaca“ je termin koji je, koji se zaista koristi u BiH i u susjednim državama, tako da to nije nikakva novina.
A može i ružičasta.
I na kraju krajeva i jeste crna lista.
Dobro, dobro, hvala lijepa. Milorad Živković. Molim vas malo pažnje.
Uvaženi predsjedavajući Parlamenta, predsjedavajući Savjeta ministara, kolege i kolegice poslanici. Ja nisam htio da raspravljam o ovome znajući Poslovnik u kome se kaže da se o tačkama dnevnog reda ne ulazi u meritum, odnosno ne raspravlja o samoj suštini tačke dnevnog reda. Znači, prihvatio sam da o problemu rada na crno u BiH ovaj Parlament stavi tačku dnevnog reda o tome kako će ona biti formulisana, šta ćemo mi, koje zaključke, odnosno nadležnosti koje su BiH. Nema veze BiH sa provođenjem takve jedne nadležnosti na entitetskom, kantonalnom i opštinskom nivou. O tome možemo da razgovaramo nakon toga kada ta tačka dnevnog reda bude uvrštena ovdje u Parlamentu. 12 Znači mi sad pričamo samo o prijedlogu Denisa Bećirovića, poslanika, o tome da takva jedna tačka dnevnog reda bude ovdje na Parlamentu. O tome šta će ovaj Parlament u vezi toga odlučiti to je sasvim jedna druga priča. Hvala.
Hvala lijepo. Evo, u svakom slučaju, dobili smo dodatne informacije i ja ne vidim potrebu za daljom diskusijom. Molim vas, imaćete prilike, sačuvajte to za sjednicu 8. kada će ova tačka biti uvrštena. Molim vas da se pripremite, molim vas da se pripremite za glasanje o prijedlogu Denisa Bećirovića za uvrštavanje na 8. sjednicu. Glasajte sad. Pa naravno da mi je isteklo kad me, pa nema problema. Molim vas pripremite se, pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Dakle, sa 32 glasa za, 3 protiv, 1 suzdržan, prihvaćen je zaključak, prijedlog zaključka o uvrštavanju ove tačke dnevnog reda na sljedeću 8. sjednicu. Dakle, ja sada, ostaje mi da konstatiram dnevni red današnje 7. sjednice i molim vas za strpljenje. Ja ću to pročitati radi zapisnika. Dakle, dnevni red 7. sjednice Predstavničkog doma glasi. Molim vas malo pažnje i strpljenja, ako treba pauza napravićemo pauzu. Dakle: 1. Zapisnik sa 6. sjednice Predstavničkog doma, 2. Poslanička pitanja i odgovori, 3. Imenovanja: a) sekretara Predstavničkog doma PSBiH, b) sekretara Zajedničke službe PSBiH, 4. Zahtjev Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o okviru deviznog poslovanja u BiH po skraćenom postupku, u skladu sa članom 126. Poslovnika, 5. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o osnovama sigurnosti saobraćaja na putevima u BiH – predlagač: Dom naroda sa izvještajem Komisije za saobraćaj i komunikacije, 6. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o konkurenciji u BiH – predlagač: poslanik Milorad Živković (prvo čitanje), 7. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o industrijskom vlasništvu u BiH - predlagači: poslanici Selim Bešlagić i Mirjana Malić (prvo čitanje), 8. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje sporazuma o zahtjevu poslanika Remzije Kadrića za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državljanstvu BiH po skraćenom postupku, u skladu s članom 126. Poslovnika, 9. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje sporazuma o prijedlogu za uvrštavanje u dnevni red «Informacije Vijeća ministara o povećanju dnevnica i drugih prinadležnosti u institucijama BiH (predlagač poslanik Denis Bećirović), 13 10. Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji za 2005.godinu: - Ministarstva odbrane BiH, - Ministarstva pravde BiH, - Ministarstva sigurnosti BiH, - Ministarstva vanjskih poslova BiH, - Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice BiH, - Parlamentarne skupštine BiH, - Komisije za imovinske zahtjeve raseljenih lica i izbjeglica, - Komisije za zaštitu nacionalnih spomenika BiH, - Pravobranilaštva BiH, - Predsjedništva BiH, - Regulatorne agencije za komunikacije BiH, - Službe za zajedničke poslove institucija BiH, - Centralne izborne komisije BiH, - Suda BiH, - Tužilaštva BiH, - Uprave za indirektno oporezivanje BiH, - Ureda za veterinarstvo BiH, - Ustavnog suda BiH, - Visokog sudskog i tužilačkog Vijeća, - Izvještaj o izvršenju budžeta institucija BiH, naime radi se o završnom računu za 2005. godinu, 11. Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2006. godinu, 12. Izvještaj o zaštiti ličnih podataka u BiH i o radu Komisije za zaštitu ličnih podataka za 2006. godinu, 13. Prijedlog odluke o utvrđivanju o prestanku mandata poslaniku u Predstavničkom domu Vahidu Heći i Edinu Mušiću zbog podnošenja ostavke radi imenovanja na drugu dužnost, 14. Davanje saglasnosti za ratifikaciju: a) Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Slovenije o policijskoj saradnji, b) Sporazum o socijalnom osiguranju između BiH i Republike Slovenije, c) Ženevski akt Haškog sporazuma o međunarodnoj registraciji industrijskog dizajna od 02. jula 1999., d) Sporazum između BiH i Srbije i Crne Gore o pojednostavljenom postupku prometa ljudi i roba na graničnim prijelazima Uvac-Uvac- Ustibar-Vagan, e) Sporazum o određivanju graničnih prijelaza između BiH i Srbije i Crne Gore, f) Sporazum BiH i Srbije i Crne Gore o pograničnom saobraćaju, g) Sporazum o zračnom saobraćaju između Vijeća ministara BiH i Vijeća ministara Republike Albanije, h) Sporazum o saradnji Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Italije u području borbe protiv organiziranog kriminala, i) Sporazum između Vijeća ministara BiH i Vlade Islamske Republike Iran o saradnji u oblasti sigurnosti. 14 Dakle, evo konačno smo u prilici da krenemo na rad po ovom dnevnom redu. Idemo, dakle, na tačku jedan. Ad. 1. Zapisnik sa 6. sjednice Predstavničkog doma Ima li primjedbi na zapisnik, intervencija u vezi zapisnika? Ako nema molim vas da se pripremite za glasanje o zapisniku. Glasajte sad. Sa 34 glasa za, bez protiv, sa 1 uzdržanim, s dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili zapisnik sa protekle 6. sjednice Predstavničkog doma. Prelazimo na tačku dva. Ad. 2. Poslanička pitanja i odgovori
Gospodine predsjedavajući, zaista cijenim ovo što ste rekli, međutim, mislim da je ovo prilika, prije nego što krenemo sa novim pitanjima, a obzirom da je ovo rijetka situacija kada nam je ovdje i premijer, je li i ministri i zamjenici, da, zaista, ovdje vidimo u Predstavničkom domu da li da mijenjamo Poslovnik Predstavničkog doma pa da ukinemo ovo poglavlje koje se odnosi na poslanička pitanja ili da ovu priču uozbiljimo. Ja vjerujem da nijedan parlament u BiH i entitetski i kantonalni i općinski se ovako neozbiljno ne odnose 15 prema ovom dijelu kao što je to slučaj za ovih sedam sjednica kako se odnosi ovo Vijeće ministara i ovi ministri i zamjenici ministara prema Parlamentu. Na žalost, ponašaju se kao da su oni iz Vijeća ministara birali poslanike, a ne obrnuto. Ja zaista predlažem i jednim zaključkom ovdje, ako je moguće da ovu priču uozbiljimo i da i ministri i zamjenici ministara uvažavaju i poštuju poziciju Parlamenta i poslanika u Parlamentu. Šta vrijedi ovdje sada nama postavljati jel' osmo, deveto pitanje kad ima 90% poslanika koji nisu dobili odgovor ni na jedno pitanje. Ja zaista ne mogu shvatiti da se nije moglo udostojiti barem jedno poslaničko pitanje da se na njega ne odgovori. Mislim da je to diskreditacija cijelog Parlamenta i da je to nedopustivo. A potpuno podržavam ovo, gospodine Belkiću, o čemu ste Vi maloprije govorili.
Ja Vas uvjeravam da Kolegij radi na rješavanju tog pitanja i nije ovo nova stvar u ovom Parlamentu. Vi niste bili u prošlom sazivu. O ovome smo mi raspravljali i raspravljali i tražili rješenja i ja Vas uvjeravam da će Kolegij to riješiti. I molim vas da, i ide to ka boljem, molim vas da, ovaj, mi krenemo, dakle, razumijevajući vašu intervenciju. Molim poslanike koji su dobili odgovore, dakle, radi se o gospodinu Križanoviću i gospodinu Slavku Jovičiću, imaju li potrebe komentarisati, zadovoljni? Hvala. Konstatiram da su poslanici Križanović i Jovičić zadovoljni sa odgovorima. Otvaram mogućnost postavljanja novih poslaničkih pitanja. Samo, molim vas, dakle, dakle, Zorić, Bahtić, Novaković, Kadrić, Dolić, Jovičić, Nanić, Bećirović, Rajilić, Živković. Ima li još, molim vas? Nemojte se predomisliti, dajte odmah da napravimo jedan redoslijed. Evo zaključujem prijave za poslanička pitanja. Idemo redom, idemo redom, Zorić.
Pozdravljam sve kolege i kolegice, pozdravljam predsjedatelja i ministre i zamjenike u Vijeću ministara. Imam jedno pitanje, ali prije toga, Vi ste predsjedavajući rekli da smo dobili odgovor na inicijativu. Spomenuli ste klubovima da je otišlo danas, ne znam, evo zamolio bih Vas, nakon mog pitanja, da kažete što je sa onom inicijativom da se pojača, odnosno da se izbalansira malo nacionalna, o ne nacionalna, nego spolna struktura.
Struktura, ja sam propustio da kažem da smo poslali predsjednicima klubova sa preporukom da razmotre mogućnost da se Vaša inicijativa implementira.
Dobro, radi se o dva kluba koja mogu. 16
Pa evo, ja sam razgovarao danas i na Klubu Stranke za BiH itd., radi se na tome gospodine Zoriću.
Dobro, zahvaljujem. Moje pitanje je sljedeće, naravno, Vijeću ministara ga upućujem: Ima li Vijeće ministara kapacitete i jesu li se stekli uvjeti za ukidanje trošarina, odnosno, akciza na lož ulje? Kratko ću pročitati obrazloženje koje sam napisao uz to pitanje. Ja sam to pitanje postavljao već dva puta u prošlom sazivu ovog doma i dobio sam odgovor od Vijeća ministara – ako bismo to napravili onda bi se umjesto dizela u rezervoare točilo lož ulje. Ja sam to protumačio da Vijeće ministara ne može kontrolirati ili institucije da ne mogu kontrolirati situaciju i prihvatio sam to tada kao odgovor. Međutim, sada 4 godine nakon što su korisnici lož ulja za grijanje plaćali nepotrebno, izgleda, trošarinu samo zato što nema kapaciteta spriječiti zlouporabu. Mislim da je vrijeme da se trošarine ukinu i da se uvedu, uvede više trošarina na luksuznu robu. Ja smatram da je grijanje socijalna kategorija i da treba smanjiti cijenu energenata svih, a time i lož ulja, a da se uvede, evo imamo i danas zaključak, da se uvede više akciza, odnosno trošarina na luksuzne robe.
Hvala gospodine Zoriću. Gospodin Rifat Dolić. Molim vas da predajete pitanja.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolegice i kolege, uvaženi gosti. Ja danas imam dva poslanička pitanja. Prvo pitanje je ministru za ljudska prava i izbjeglice u Vijeću ministara BiH. Obzirom da smo s vremena na vrijeme, i nakon više od 11 godina od završetka rata u BiH, u prilici slušati ili gledati, putem medija, potresne priče i prizore o uslovima života i beznađu stanovnika kolektivnih izbjegličkih naselja u BiH, postavljam pitanje: Koliko danas u BiH ima kolektivnih izbjegličkih naselja, gdje se nalaze, koliko u njima boravi izbjeglica i šta planirate poduzimati u budućnosti da se pronađe dostojanstvenije rješenje za ove ljude? Drugo pitanje je pitanje predsjedavajućem Vijeća ministara BiH: Šta planirate poduzimati na rješavanju pitanja protesta poljoprivrednika i šatorskog naselja ispred zgrade Parlamentarne skukpštine BiH koji već gotovo 600 dana upozoravaju na probleme u poljoprivredi i ne uspijevaju nas nagovoriti da se više okupiramo ovim problemom i pronalaskom zajedničkog rješenja? Kratko obrazloženje. Već gotovo 600 dana, dakle, poslanici Parlamentarne skupštine BiH, ministri i najodgovorniji dužnosnici ove zemlje, ulazeći u ovu zgradu, prolaze pored ljudi i šatora koji pokušavaju skrenuti pažnju na probleme u poljoprivredi koja je, htjeli mi to ili ne, oblast od posebnog statističkog značaja za ovu zemlju. Bez obzira koliko mi o ovom pitanju davali ponekad predznak političke 17 manipulacije, vjerujem da se svi slažemo da su ovi ljudi sa svojim pitanjima u pravu, da problemi objektivno postoje i da je njihovo rješavanje od statičkog značaja za napredak i razvoj BiH. Šatori ispred Parlamentarne skupštine i protest poljoprivrednika su, na žalost, postali dio razglednice Sarajeva i BiH i danas na internetu ne možete naći niti jednu ozbiljniju web prezentaciju iz Sarajeva i BiH, a da u njoj nemate ovih slika šatora i poruka. Ovi prizori nisu sramota poljoprivrednika jer nije sramota protestirati i ukazivati na probleme, sramota je ovako dugo ignorisati ove ljude i njihove zahtjeve. Iako je stepen moga političkog uticaja na rješavanje ovog pitanja u ovom domu 1/42, ja se kao poslanik osjećam nelagodno i postiđeno prolazeći pored ovih šatora i ljudi zbog osobnog uvjerenja da su ovi ljudi u pravu i njihovi zahtjevi opravdani. Naravno, ne pada mi na pamet podržati neke inicijative za nasilno uklanjanje ovih šatora i zato mi preostaje apelirati na Vijeće ministara da se prioritetno pristupi razgovorima i pronalasku rješenja i pitanja za ove opravdane zahtjeve poljoprivrednika. Hvala lijepo.
Gospodin Remzija Kadrić.
Zahvaljujem se. Ja postavljam pitanje Vijeću ministara koje glasi: Koji zakoni, propisi i sudski poslovnici, koji su bili na snazi na teritoriji BiH u trenutku kada je Dejtonski Ustav stupio na snagu i dalje važe onako kako je predviđeno članom 2., Aneksa 2. Dejtonskog sporazuma? A u kojem stoji, kad je u pitanju kontinuitet pravnih propisa, doslovice stoji: „Svi zakoni, propisi, sudski poslovnici koji su na snazi na teritoriji BiH, u trenutku kada je Ustav stupio na snagu, ostaće i dalje na snazi u onoj mjeri u kojoj nisu u suprotnosti sa Ustavom dok drugačije ne odredi nadležni organ, nadležni organ vlasti BiH“. Dakle, spisak propisa koji su važili i spisak, dakle, tih istih propisa koji i dalje, ovaj, važe na teritoriji BiH, ovaj želim da mi se odgovori pismeno.
Gospodine Novaković.
Ja imam dva pitanja, gospodine predsjedavajući. Prvo pitanje glasi, na jednoj od sjednica Predstavničkog doma u prethodnom sazivu je usvojena odluka o formiranju komisije za ispitivanje stradanja Srba, Hrvata, Bošnjaka i ostalih u Sarajevu. Odlukom je definisana obaveza komisije da periodično podnosi izvještaje Paralamentarnoj skupštini BiH. Pitanje upućujem Savjetu ministara i komisiji: Zašto do sada izvještaj nije dostavljen, a s obzirom da su razlozi nefunkcionisanja bili u medijima, tražim da se dostavi izveštaj o razlozima nefunkcionisanja ove komisije. 18 Drugo pitanje. Predsjedništvo BiH je na sjednici, 11. sjednici održanoj 27. marta 2007. godine, donijelo dva zaključka kojim definiše inicijativu o promjeni svih pravnih akata koje pojedine državljane BiH stavlja u neravnopravan položaj u odnosu na član 17. Zakona o dvojnom državljanstvu. Moje pitanje je upućeno predsjedavajućem Predsjedništva BiH. Da li zaključci podrazumijevaju promjene u Ustavu BiH? Hvala vam.
Hvala gospodine Novakoviću. Gospodin Jovičić.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo. Iako ne stižu ovi odgovori, ali ja ću stalno postavljati poslanička pitanja dok ne dobijem odgovore. Dakle, moje poslaničko pitanje upućujem ministrima Safetu Haliloviću i Svenu Alkalaju, jer je, naime, prije deset ili petnaest dana ovdje boravila delegacija Kongresa Bošnjačke dijaspore iz Sjeverne Amerike. Ono što sam mogao saznati iz medija, sa ovom delegacijom razgovrarala su pomenuta dva ministra. S obzirom da je poznato da bh. iseljenička dijaspora nije ujedinjena i da, po mojim saznanjima, ovu delegaciju su samo sačinjavali iseljenici iz reda bošnjačkog naroda, jer sam dobio brojna pitanja iz inostranstva od strane Srba iseljenika koji nisu ni članovi ove, niti su kad čuli za ovu delegaciju dijaspore. Takođe iz medija sam saznao da je ova delegacija tražila ukidanje entiteta u BiH, što je, naravno, protivustavno. Tražim da mi ministri u pismenoj formi odgovore ko je sačinjavao tu delegaciju, po, naravno, nacionalnoj strukturi i da li su ih primili na razgovor u svojstvu ministara Savjeta ministara ili visokih funkcionera Stranke za BiH? Nadam se da će ministri odgovoriti koji su zahtjevi bili ove delegacije, s obzirom da, da su mediji objavili da su oni tražili ustavnu prekompoziciju, jedinstvenu BiH bez entiteta. Naravno, nemam ništa protiv da lobiraju u svijetu šta god hoće, ali kad se pojave na teritoriji BiH i kad razgovaraju sa zvaničnicima ove države onda treba da znam ko tu delegaciju sačinjava, koji su njihovi zahtjevi i šta su dobili kao obećanje od strane ljudi koji su s njima razgovarali. Hvala.
Hvala gospodine Jovičiću. Gospodine Bahtić.
Zahvaljujem predsjedavajući. Takođe se pridružujem kolegama. I ja sam postavio šest poslaničkih pitanja. Do sada nisam dobio nijedan odgovor. Dvije sjednice nisam, onda, postavljao namjerno ništa da vidim da li ću dobiti, opet nisam dobio. Danas ću postaviti jedno. Mislim da će me kolege iz SDP-a podržati. 19 Pitanje za Ministarstvo pravde i Državno Tužilaštvo, glavnom tužiocu gospodinu Marinku Jurčeviću. S obzirom da je u medijima objavljen dio tzv. „Malkićevog zakona“ prema kojem je jedan poslanik mogao privatizirati kapital neke firme samo u vrijednosti trogodišnje neto plaće na koje su uplaćeni dodatni doprinosi, radi kupovine internih dionica, a istovremeno je objavljeno da je gospodin Hilmo Selimović, vlasnik Sarajevske pivare, po tom osnovu postao vlasnik Sarajevske pivare u iznosu većem od 80% za koji mu je trebao da ima neto plaću u iznosu 294.444 KM. Znači, maltene, 300 hiljada mjesečno, tada ima KM, plus doprinosi. Postavljam pitanje: Šta je poduzelo Državno Tužilaštvo po principu službene dužnosti da se ispita kako je bez privatizacije i jedne marke uplaćene državi, bez tendera, bez više ponuđača, bez ikakve transparentnosti, od države je oduzeta Sarajevska pivara vrijedna blizu 500 miliona KM? Ovo govorim iz razloga što sam kad je bio ekspoze predsjedavajućeg, rekao sam da je bilo otimačina i u Bihaću, Bihaćka pivara, takođe sve isto, govorim iz razloga što te pivare sada služe kao ligvistička(?) podrška samo SDP-u, znači oni su uzeli državnu imovinu i kad je kampanja, ogromna sredstva, veliki profit, mislim da će kolega Bećirović iz SDP-a podržati mene. S obzirom da je u sve uključen dio njih izvršilaca pa čak i ukinut Federalni zavod za reviziju, nije moguće doći do bilo kakvog revizorskog izvještaja. Pitam glavnog državnog tužioca: Hoće li, kada i šta preduzeti da se procesuira jedna od najvećih pljački državne imovine i kapitala u BiH? Garantiram, 100 miliona maraka iz pivare otišlo, kupac je dolazio u našu vladu u ... nudio 25 miliona maraka za Bihaćku pivaru. Pogotovo, ovo je pitanje utoliko glavnije što, prema navodima medija, cijela operacija u sebi sadrži krivična djela koja ne zastarijevaju, kao što je suradnja sa ratnim zločincem u oduzimanju dionica, odnosno akcija, što je rađeno uz pomoć optuženog ratnog zločinca Momčila Mandića.
Hvala lijepo. Gospodin Nanić.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče, članovi Vlade, kolegice i kolege. Ja bih htio danas postaviti jedno poslaničko pitanje i tražiti informaciju od Vijeća ministara na isto. Dakle, Parlament Federacije je odobrio kreditno zaduženje Federacije za financiranje projekta, projekata u oblasti privatizacije preduzeća, tzv. PTAK projekat. Jedan od osnovih razloga za prihvatanje tog kredita u iznosu od oko 19 miliona dolara bio je, u objašnjenju vlade, da su sredstva potrebna da bi se ubrzao proces privatizacije, a posebno privatizacije preduzeća sa liste, među kojima je bila i firma „Agrokomerc“. Obzirom da je očigledno kako proces privatizacije nije ubrzan, nego čak usporen, tražim da mi se dostavi informacija o tome koliko sredstava iz tog kredita je potrošeno, u šta su sredstva potrošena, koje su firme odabrane za tzv. konsultantske usluge i kakve efekte na privatizaciju je imala primjena tog projekta odnosno kredita? 20
Hvala gospodine Naniću. Gospodin Bećirović, Denise.
Ja imam dva poslanička pitanja. Prvo pitanje. Kakvi su konkretni efekti rada Agencije za promociju stranih investicija u posljednje 4 godine? To pitanje postavljam ministru vanjske trgovine i ekonomskih odnosa. I drugo pitanje. Šta ste konkretno preduzeli u dosadašnjem dijelu mandata s ciljem donošenja Zakona o sportu u BiH i šta planirate uraditi u narednom periodu u vezi s ovim pitanjem? Pitanje je adresirano za ministra civilnih poslova. I u okviru ove druge tačke dnevnog reda, Zastupnička pitanja i odgovori, a na bazi diskusija koje vidim da su proizilazile od većine poslanika danas, predlažem da se, kao Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH, izjasnimo o zaključku da do naredne sjednice dobijemo listu svih postavljenih poslaničkih pitanja na koja do sada nismo dobili odgovore. Tačno, dakle, ko je postavio pitanje, šta je sadržina, kome je postavljeno poslaničko pitanje?
Ne treba vam zaključak, mi ćemo organizirati i dobićete.
E, odlično.
Hvala lijepo. Gospođa Rajilić.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo poslanici. Kao što znate ja dolazim iz Opštine Novi Grad koja graniči sa Opštinom Dvor na Uni u Republici Hrvackoj i mi povremeno tamo imamo probleme sa granicom ili sa određenim zakonima koje RH ili Opštinsko vijeće ili Skupština opštine Dvor donosi kao svoje zaključke, odluke, naravno, na što mi ovdje u BiH nemamo pravo da utičemo. Nedavno, odnosno prošlog mjeseca, Skupština opštine Dvor je usvojila Regulacioni plan, naravno na šta oni imaju pravo. Međutim, uradili su jedan presedan, donijeli su Odluku da u Trbovskoj gori bude odlagalište radioaktivnog otpada srednje i niske radiacije. Obzirom da Trbovska gora je negdje oko dvadesetak i manje kilometara udaljena od Opštine Novi Grad, a obzirom da postoje zakoni, ovaj, u BiH, odnosno kojih moraju da se pridržavaju, znači, sve zemlje u okruženju, koliko na udaljenosti od državne granice se mogu odlagati takvi otpadi? Ja bih ovdje tražila od Vijeća ministara, šta može ili šta će poduzeti Vijeće 21 ministara u pogledu vanjske političke aktivnosti, kako bi na vrijeme preduprijedili odlaganje radioaktivnog otpada u Trbovskoj gori, Opština Dvor na Uni. Hvala lijepa.
Hvala. Prema mojoj evidenciji imamo još samo gospodina Živkovića, ako sam koga preskočio molim vas da mi se prijavite, ako ne, dakle, zaključujemo, i gospodin Živković ima još pitanje i na taj način završavamo ovu tačku dnevnog reda. Izvolite gospodine Živkoviću.
Zahvaljujem predsjedavajući. Evo na listi pitanja koja su postavljena gospodinu Svenu Alkalaju, ja ću skromno staviti svoje pitanje. Naime, u razgovoru sa ambasadorom u Iranu u BiH iznijet je sljedeći stav, prema natpisima u medijima, BiH smatra da Iran ima puno pravo da razvija nuklearnu tehnologiju u mirnodopske svrhe. Moje pitanje: Da li ste ovakav stav usaglasili sa Predsjedništvom BiH, da li Ministarstvo spoljnih poslova ima informaciju da je neko od članica Evropske Unije ili NATO saveza iznio isti ili sličan stav i da li imate informacije kakav je zvaničan stav Izraela po ovom pitanju? Hvala.
Hvala lijepo. Dakle, na ovaj način smo završili tačku 2., prelazimo na tačku 3. Naravno, ja ću sebi uzeti za pravo da poslanike zamolim, razumijevajući potpuno intervencije koje smo imali prema onima na koje smo poslali pitanja itd., ali da i naša pitanja na neki način budu jasna potpuno bez prevelikog obrazloženja i da postavljamo po jedno pitanje. Da se suzdržimo da po sjednici jedno pitanje postavimo, jer jednostavno ćemo napraviti, ovaj, zagušenje. Evo dok, da ažuriramo ovo što duguju nam pa da onda, ovaj, uhvatimo neku dinamiku. Jer neki odgovori neće imati smisla ako ih dobijemo nakon 3 mjeseca. Dakle prelazimo na. Ad. 3. Radi se o imenovanju, Prijedlogu za imenovanje sekretara Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH i sekretara Zajedničke službe Parlamentarne skupštine BiH. Prijedlog od strane Kolegija ste dobili. Dakle, za sekretara Predstavničkog doma Kolegij je predložio gospođu Branku Todorović, za sekretara Zajedničke službe Kolegij je predložio gospodina Aljošu Čamparu. Da vas podsjetim, dakle, sekretara ovog doma imenuje Predstavnički dom, a sekretara Zajedničke službe oba doma. 22 Dakle, mi danas izvršavamo svoj dio, svoj dio obaveze i prava. Biografije za ova dva kandidata ste dobili. Ima li pitanja? Ima li potrebe za diskusijom? Ako nema, predlažem da pristupimo izjašnjavanju. Dakle, prvo se izjašnjavamo o Prijedlogu kandidata za sekretara Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, dakle, ko je za to da gospođa Branka Todorović se imenuje za sekretara Predstavničkog doma PS BiH. Glasajte sad. Sa 37 glasova za, bez protiv i bez suzdržanih. Gospođa Branka Todorović izabrana je za sekretara Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine. Ja joj čestitam i u vaše ime. Vaš odnos prema glasanju pokazuje zaista, ovaj, da cijenimo rad gospođe Branke, ja joj želim i dalje da uspješno radi kao i do sada. Prelazimo na izjašnjavanje o Prijedlogu da se za sekretara Zajedničke službe, kojeg imaju naravno oba Kolegija, imenuje Aljoša Čampara. Glasajte sad. Dakle, sa 37 glasova za, bez protiv, bez suzdržanih. Konstatiram da je Predstavnički dom dao, prihvatio Prijedlog da se Aljoša Čampara imenuje za sekretara Zajedničkih službi. Čestitam, naravno, i gospodinu Aljoši i želim mu uspješan rad. Na ovaj način smo završili tačku 3. današnje sjednice. Prelazimo na tačku četiri. Ad. 4. Dakle, radi se o Zahtijevu Vijeća ministara BiH za razmatranje Prijedloga Zakona o okviru deviznog poslovanja u BiH, po skraćenom postupku u skladu sa članom 126.
Moram reći da smo mi protiv ove skraćene procedure, da smatramo da ovo treba da ide u redovnu proceduru.
To ćete iskazati, naravno, to ćete iskazati, ovaj, glasanjem. Dakle, molim vas da se pripremite za glasanje. 23 Glasajte sad. Glasamo o proceduri. Dakle, sa 27 glasova za, 7 protiv i 3 uzdržana sa dovoljnom entitetskom većinom. Konstatiram da je prihvaćen zahtjev Vijeća ministara, da se Zakon o okviru deviznog poslovanja u BiH, razmatra po skraćenom postupku u skladu sa članom 126. Prelazimo na tačku pet. Ad. 5. Radi se o Prijedlogu Zakona o izmjeni i dopuni Zakona
Nešto sa mojom tehnikom nije u redu, ja sam pritisnuo protiv, a tamo je, nije registrovano ništa i nije prvi put da se dešava.
Meni je jako žao, ali gospodine Dokiću ja sam prešao već na sljedeću tačku
Znam, ali, evo, ja sam vidio, često se dešava ovdje
Ja molim stvarno tehniku da, ja molim tehniku nemojte, tehniku da vidimo o čemu se radi, evo možemo izvršiti probu i kako god hoćete. Pa, nema zahtjeva. Molim vas, nemojte mi, ovaj, sugerirati šta ću ja raditi. Dakle, prelazimo na tačku 5, ja sam prešao na tačku sljedeću. Što niste intervenisali odmah. Pa molim vas, dozvolite mi da radim. Prešli smo na sljedeću tačku, bilo je vremena da intervenišete. Nemojte me vraćati s pola sjednice na tačku koju smo završili i apsolvirali. Prešao sam na tačku pet. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući. S obzirom na činjenicu da je poslanik upozorio da je izvršio glasanje koje nije.
Poslanik je upozorio kada sam ja prešao već na sljedeću tačku dnevnog reda. Imao je prostor da upozori cijelo vrijeme. Jer je rekao da ga cijelo vrijeme to prati. Dakle, nije blagovremeno intervenirao. Ja nemam namjeru vraćati. Zaista, nemam namjeru vraćati jer jednostavno prešao sam tu tačku
Ne znam tačno, zavisi koje principe koristite, do sada ste često.
Pa koristim principe, evo gospodine Kalabiću, ja ću to uraditi, ali ja tačno znam o čemu se ovdje radi i nemojte me dovoditi u ovakvu situaciju.
Često ste ponavljali glasanja za puno.
Nije tačno, nije tačno, gospodine Kalabiću, nemojte insuirati, nije tačno. I dozvolite mi da radim.
Ja vas molim, ja vas molim, da ponovite glasanje. _________(?) (Tehnika je zakazala)
Molim vas, molim vas, na zahtjev Kluba poslanika SNSD-a, ja ću ponoviti glasanje, ali vas, odlično, odlično, izvolite gospodine Džaferoviću. Dakle, gospodine Dokiću zašto niste blagovremeno intervenisali.
Gospodine predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege.
Pa naravno da je, molim da se suzdržite, ovaj.
Mi smo o ovoj tački dnevnoga reda obavili proceduru glasanja i u razumnom roku, prije nego što ste vi prešli na tačku, novu tačku dnevnoga reda, nije bilo prigovora na način glasanja. Nakon toga se javio jedan kolega, gospodin Dokić i kazao da njegov glas, iako je glasao protiv, nije evidentiran na monitoru. Ja predlažem da se uvaži stav gospodina Dokića i da se njegov glas protiv pripiše glasovima protiv, ovdje na monitoru i da na taj način zaključite ovu tačku dnevnoga reda, a ne da se povodom toga pravi manevar i pokušava izdejstvovati ponovno glasanje nakon što su se vidjeli rezultati glasanja, jer ovdje je stvar potpuno očigledna, dakle, i ja predlažem da tako postupite. Toliko, hvala vam.
O čemu se to sudbonosnom radi. Da li će ovaj zakon ići 15 dana prije ili poslije. Molim vas da vas podsjetim o čemu raspravljamo. Izvolite gospodine Živkoviću. Dakle, sudbonosnom za ovu državu, o čemu se sukobljavamo, gospodine Kalabiću o čemu se sukobljavamo.
Uvaženi predsjedavajući, molim vas da malo smirimo atmosferu iz jednostavnog razloga da se prisjetimo i situacije u prošlom mandatu. Gospodin Džaferović je tad bio predsjedavajući Parlamenta. Na zahtjev poslanika, ne samo da smo glasali ponovo o tački koja je završena, nego o tački koja je poslije toga još četiri tačke bila pa se glasalo na kraju dnevnog reda. Znači, pitanje ovdje, to poslovnički nije riješeno, kada se može zatražiti da se ponovi glasanje? Da li to odmah nakon glasanja, da li to nakon sat vremena ili možda da se neko sutradan sjeti o tome da li treba da se izvrši ponovno glasanje. Prema tome, zahtjev može biti opravdan, ako bilo ko, dok poslovnički drugačije ne riješimo, zatraži da glasanje se ponovi. Međutim, s obzirom da ste rekli ovu činjenicu koja je tačna oko ovoga zakona i ovoga zahtjeva, nepotrebno je da pravimo veliki problem. Ako je potrebna većina iz Republike Srpske, evo ja ću glasati za, da ide u proceduru jer mislim da tih 15 dana ništa neće riješiti. Hvala.
Naravno, izvolite gospodine Novakoviću. Ja vas molim da se suzdržite da ne gubimo vrijeme oko ovoga. Tačno je sve što je rekao i gospodin Džaferović, tačno je što je rekao gospodin Živković
S obzirom da je otvorena rasprava tražim pauzu pola sata u ime Kluba SDS-a.
Nemojte molim vas sada tražiti pauzu. Molim vas, gospodine Novakoviću, gospodine Novakoviću imaćemo pauzu u 12:00 sati.
Otvorili ste raspravu.
Nema problema, ja ću ih napraviti danas deset, nećete do 11:00 otići. Hvala lijepo, hvala lijepo. Izvolite pauzu, izvolite pauzu. Ja vas molim, imaćemo pauzu u 12:00 sati, dajte sjedite malo, gdje žurite odmah, pa niste sat vremena radili, šta je vama ljudi?! [[zajednička diskusija]] 26 Pauza pola sata. Ne, ne, u redu je, pauza pola sata. [[PAUZA]]
Da, nama je žao što ovaj zakon ne ide po članu 105. danas, ali nema ovog Savjeta ministara koji je to predložio tako da ostajemo u ovoj proceduri.
Hvala lijepo. Ja sam u pauzi obavio razgovor sa gospodinom Dokićem. Gospodin Dokić se slaže da se njegov glas pripiše rezultatima glasanja kao glas protiv. Gospodine Kalabiću, imate li potrebe da ponavljamo glasanje? Hvala. Evo na ovaj način smo izašli iz ove situacije. Ja sam dužan, naravno, da, uvažavajući činjenicu da u Poslovniku nije stvar precizirana o čemu je gospodin Živković govorio, da pokušamo raditi na sljedeći način, da težimo k tome. Dakle, nakon objavljivanja glasova na monitoru, prije prelaska na sljedeću tačku dnevnog reda je vrijeme za intervencije, primjedbe i traženja, traženje eventualnog ponovnog glasanja. Dakle od trenutka kada vidite na monitoru da vaš glas eventualno nije registriran tada, do početka sljedeće tačke dnevnog reda, se interveniše. I molim vas da to uvažavate. Dakle prelazimo na, izvolite.
...da se neće kolega Dokić naljutiti, ali ja predlažem da malo češće koristi tehniku, da ne bi zaribala. Moguće da je zakazala zato što nije često u upotrebi.
Hvala lijepo. Dakle, prelazimo na tačku pet, Ad.5 Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o osnovima sigurnosti saobraćaja na putevima – predlagač: Dom naroda, sa Izvještajem Komisije za saobraćaj i komunikacije Dakle, Prijedlog ovog zakona Dom naroda dostavio je ovom domu 28.jula 2006. godine sa zahtjevom da se razmatra i usvoji po hitnom postupku po članu 105. Na 84. sjednici prethodnog saziva Doma zahtjev za hitni postupak nije usvojen i otišao je u redovnu proceduru. Ustavno-pravna komisija mišljenje o Prijedlogu zakona dostavila je 27. februara 2007. godine. Nadležna je Komisija za saobraćaj i komunikacije, Komisija je juče razmatrala prijedlog zakona. Nadam se da ste svi izvještaj dobili, vidjeli ste, Komisija nije prihvatila prijedlog zakona. Znači imamo negativan izvještaj Komisije o kojem se sada izjašnjavamo. Podsjećam, ako se izvještaj usvoji, praktično, zakon je pao. Dakle, evo, otvaram raspravu o izvještaju, naravno. Izvolite gospodine Genjac.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolege. Naravno, mi smo dobili izvještaj nadležne komisije koji je negativan i koji uglavnom obrazlaže da je predloženi prijedlog zakona odbijen u cilju ili sa razlogom da Crveni krst, odnosno križ, jednoobrazno na cijeloj teritoriji Bosne i Hercegovine osposobljava kandidate za vozače vozila na motorni pogon. Namjera prijedloga ovog zakona koji je, inače, usvojen na Domu naroda je bila da se jednom broju humanitarnih organizacija i srodnih organizacija kao što je Crveni križ, odnosno Crveni krst ili Crveni polumjesec pruži mogućnost da ravnopravno učestvuju na način osiguranja korektne korekcije da pružaju usluge osposobljavanja za pružanje prve pomoći, jer je na taj način mnogom, velikom broju humanitarnih organizacija bio izvor dodatnih prihoda i, uostalom, to je bila dosadašnja praksa u BiH. Mislim da su onemogućavanje konkurencije i izbacivanje svih drugih aktera iz igre i ostavljanje samo Crvenog krsta, odnosno križa u igri i to obrazlažući time da je potrebna jednoobraznost, temelji za osnovne principe i nekoliko zakona koje smo mi usvojili kao što je Zakon o konkurenciji itd. I mislim da to ne treba da bude razlog da se eliminišu svi ostali akteri. Red, jednoobraznost u ovoj oblasti može se postići na način da se procedure izdavanja dozvola za koje je, inače, ovlašten ministar pooštre, poprave, koriguju ili da se primjenjuju postojeći koji su, ja mislim, dovoljno postavljeni. Na taj način, uz ispravne procedure, uz ispravne kriterije, dalo bi se svim onima koji ispune uslove i koji su zainteresirani da pružaju usluge i omogućila bi se konkurencija na tržištu tih usluga i omogućilo bi se jednom broju humanitarnih organizacija ta dodatna primanja i dodatni prihodi koji su za njih itekako značajni. Mislim, iz tih razloga, da bi trebalo Izvještaj Komisije odbiti, ja ću barem glasati protiv izvještaja i dati Komisiji nove smjernice da izradi prijedlog zakona.
Hvala gospodine Genjac. Ima li dalje? Poslanik Azra Hadžiahmetović.
Evo, ja ću podsjetiti poslanike Predstavničkog doma da je u prethodnom sazivu Predstavnički dom također razmatrao prijedlog ovog zakona.
Molim vas malo pažnje. Azra, Šefik, izvolite.
Dakle, da je Predstavnički dom razmatrao Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti saobraćaja u smislu koji je predložen i da je odbio ovakav prijedlog zakona. Obrazloženje koje je i tada istaknuto je, ja ću ga ponoviti, radi se o humanitarnim organizacijama. Vrlo širok pojam humanitarne organizacije, karitativne organizacije, koji ovaj parlament nema ni kontrolu o broju niti o načinu njihovog rada i što bi trebalo na neki način urediti, možda jednim okvirnim zakonom na državnom nivou, čime bi se eventualno otvorila i mogućnost da neke od tih humanitarnih organizacija, između ostalog, dobiju ovlaštenja ove vrste. Ja uvažavam razloge koje je kolega Genjac evo pomenuo koji su malo više vezani za finansiranje, odnosno prikupljanje prihoda humanitarnih organizacija koje bi oni eventualno trošili u humanitarne svrhe, ali mislim da se to ne treba odnositi na ovo na šta se odnosi. Uz to da vas podsjetim u svim zemljama, i u okruženju, i ono što je uobičajena praksa da jedino Crveni krst, odnosno križ ima nadležnosti za obuku, dakle, radi se o obučavanju kandidata za polaganje vozačkog ispita za pružanje prve pomoći. Ja moram pomenuti da mi, nažalost, nemamo uvida imaju li sve humanitarne organizacije kapacitete za adekvatnu obuku o kojoj je ovdje riječ. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Gospodin Dokić.
Gospodine predsjedavajući, u ime Komisije za saobraćaj i komunikacije, htio bih samo da dam jedno dodatno obrazloženje. Azra mi je već pomogla u tom kontekstu, ovaj zakon koji je prošao na Domu naroda zaista je potpuno neprihvatljiv jer je on obuhvatio, praktično, mogućnost da bilo koja humanitarna organizacija se bavi ovim pitanjem. A ona je zaista nekompetentna niti ima uslova i ne može se tu govoriti o konkurenciji nikakvoj. 29 Mi smo posebno raspravljali pitanje, kako se zove, Crvenog polumjeseca u ovom kontekstu i imamo jedan zaključak koji nije išao prema Parlamentu, a koji će ići prema organizaciji Crvenog polumjeseca, da vide sa Crvenim krstom, odnosno križom oko mogućnosti da se i kroz ovakav zakon oni uključe u taj posao, s obzirom na približno isti djelokrug obavljanja poslova jedne i druge organizacije, a ako se tako ne mogne, onda eventualno kroz amandmansku proceduru pružiti mogućnost samo Crvenom polumjesecu da se bavi ovim poslom. Dakle, ovaj zakon, kako ga je usvojio Dom naroda, je konteksta tog što bi praktično svim humanitarnim organizacijama omogućio da se bavi ovim poslom, je potpuno neprihvatljiv i uveo bi veći nered u ovoj oblasti nego što on postoji sada u ovom trenutku.
Hvala gospodine Dokiću. Ima li još prijavljenih? Evo čuli ste, gospodin Jovičić.
Mi ne smijemo biti ovdje formalisti pa samo dozvoliti Crvenom krstu ili križu da vrši obuku, ili, rekao bih, da se polažu pred njima ovaj dio koji se odnosi na pružanje prve pomoći. Jel' vi znate da se u svakoj opštini polažu vozački ispiti? Pitanje je koliko je Crveni krst ili Crveni križ osposobljen i kako oni mogu da ispituju nekoga kada uopšte ne postoje takva odjeljenja? I mi smo to sada sveli na jednu formalnost samo tek tako da imamo nešto. A da li imamo ono što tražimo, to je pitanje. Dakle, ja postavljam pitanje da zaista neko se zauzme za to i da provjeri da li su oni osposobljeni da rade ono što rade. Ne možemo mi ići na varijantu samo zbog toga što bi to njihov bio dodatni izvor prihoda. To je najmanje važno. Pitanje je da li oni pružaju pravi kvalitet usluga i onoga za šta mi tražimo? Jer ako će se samo svoditi da se dobije potvrda, evo ja lično znam – nikada niko nije pao na polaganju te prve pomoći. _________(?) Dobro uče ljudi. Svi znaju. Jel' to moguće? To nije moguće. Dakle, ne smijemo ovo prevesti u jednu formalnost pa da Dom usvoji, a da onda vrati nama ili da mi, čeka od nas šta će usvojiti. Dakle, ovo treba zaista preispitati i vidjeti o čemu se tu sve radi. Hvala.
Hvala lijepo, gospodine Jovičić. Evo imamo i gospodina Živkovića. Replika, malo samo Milorade, replika gospodin Genjac.
Dozvolite, vrlo kratko. Dakle, nikada se ne bih zalagao, gospodine Dokiću, da bilo ko dobije prava da obučava prvu pomoć, niti je svrha ovog zakona da dozvoli da bilo, i svako dozvoli obuku iz prve pomoći. Intervencija Zakona je da se pruži mogućnost velikom broju organizacija koje će to raditi tek kada im nadležni ministar odobri.
Hvala lijepo. Gospodin Živković.
Zahvaljujem predsjedavajući, lično mislim da bi ovim amandmanima omogućili stvarno velikom broju humanitarnih organizacija da, na nekoj privremenoj osnovi, zapošljavaju ljekare ili čak da ljekari otvaraju takve iste humanitarne organizacije, napravimo, da kažem, kontrolisani haos u Bosni i Hercegovini pod firmom da se radi o dopuštenju konkurencije. Izašao sam ovdje da kažem jednu drugu stvar. Naime, Zakon o bezbjednosti saobraćaja u Bosni i Hercegovini je počeo nedavno da se primjenjuje i nedavno smo saznali da su pravilnici kojih je bilo 22 ili 24 nedavno završeni, najzad je počeo da se primjećuju i očigledno je da ima problema u implementaciji tog zakona o čemu su i govorili poslanici i ja bih kao Parlament možda da uputimo i da sugerišemo Komisiji za saobraćaj da otvori jednu javnu raspravu o implementaciji Zakona o saobraćaju i da na osnovu uočenih nepravilnosti ili poteškoća u radu na terenu predloži određene izmjene i dopune, cjelovite, ovoga zakona kako ne bi ovako djelimično poslanici reagovali. Evo. Hvala.
Hvala gospodine Živkoviću. Ima li još prijavljenih? Dakle, zaključujem raspravu i ponovo vas podsjećam, po proceduri, po Poslovniku, mi se izjašnjavamo o izvještaju Komisije. Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Sa 28 glasova za, 9 protiv i jedan suzdržan, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da je Izvještaj Komisije prihvaćen i samim tim Zakon je, nije dobio podršku. Prelazimo na tačku šest. Ad. 6. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o konkurenciji Bosne i Hercegovine – predlagač: poslanik Milorad Živković (prvo čitanje) Dakle, Prijedlog zakona je gospodin Živković dostavio 9. marta 2007. godine. Razmatra se u redovnoj proceduri. Ustavno-pravna komisije je dostavila pozitivno mišljenje o usklađenosti sa Ustavom 14. marta. Nadležna je Komisija za vanjsku trgovinu i carine i ova komisija je juče imala sjednicu na kojoj je razmatrala Prijedlog ovog zakona u prvoj fazi. Mišljenje nadležne komisije o ovim principima, o prvom, u prvom čitanju, dakle, o principima ste dobili. Komisija je podržala principe. Dakle, u prvom smo čitanju. Ako nema diskusije da pristupimo glasanju. Ima li prijavljenih za diskusiju? Molim vas, glasajte sad. Glasamo o prvom čitanju. Dakle, sa 37 glasova za, bez protiv, bez suzdržanih, konstatiram, sa dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da je Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o konkurenciji Bosne i Hercegovine, predlagača poslanika Milorada Živića u okviru tačke 6. dobio podršku. Dakle, usvojen u prvom čitanju. Prelazimo na tačku sedam. Ad. 7. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o industrijskom vlasništvu u Bosni i Hercegovini - predlagači su : poslanici Selim Bešlagić, Mirjana Malić (prvo čitanje)
Zahvaljujem se predsjedavajući, ja sam zaista očekivao da će se postići saglasnost u vezi sa ovim pitanjem i da će se, očekivao sam da će ovaj zakon biti prihvaćen da se raspravlja po skraćenoj proceduri iz više razloga. Prije svega, mi smo u vezi sa ovim pitanjem i dobili određeni pozitivni odgovor i Vijeća ministara, podržana je ova inicijativa, podržana je inicijativa i od Predsjedništva BiH. Dakle, mi, zaista, se nalazimo u jednoj situaciji kada bi, kada se pružila neka prilika da ovo se pitanje riješi po skraćenoj proceduri. Bilo bi zaista korektno da ove naše ljude, ove naše građane koji su rasuti po čitavom svijetu, da ih na neki način dovedemo u isti ravnopravan položaj. Prema tome, očekujem da ćemo naći dovoljno razuma, dovoljno saglasnosti da u redovnoj proceduri prihvatimo ovaj prijedlog ovoga zakona i na takav način udovoljimo zahtjevima naših građana koji se nalaze rasuti po čitavom svijetu, da ih dovedemo u jedan ravnopravan položaj kako građana koji se nalaze, naših građana u Srbiji, tako i u Americi, Australiji, Kanadi itd.
Hvala gospodine Kadriću. Evo ja sam opet napravio presedan, naravno, imam račun. Evo gospodin Živković.
Evo, uobičajena je praksa da se o odluci Kolegija ne vodi nakon toga rasprava, međutim, s obzirom da je gospodin Kadrić rekao ovdje stvari koji se tiču direktno odluke Kolegija, ja hoću da kažem da mijenjati Ustav Bosne i Hercegovine, po meni, ne može se u skraćenoj proceduri. Vaš zakon u određenom dijelu tiče se Ustava Bosne i Hercegovine i po tome, ja nisam mogao da dam saglasnost na ovu odluku. Prema tome, moje je mišljenje da se Ustav Bosne i Hercegovine ne može mjenjati po skraćenoj proceduri. Hvala.
Hvala gospodinu Živkoviću. Vraćamo se mi na stvar. Dakle, glasamo sada svi, a odlučujući su glasovi protiv. Dakle, glasamo svi, a odlučujući su glasovi protiv. Glasajte sad. 33 Sa 22 glasa za, protiv 11, 3 suzdržana imamo situaciju da procedura nije prihvaćena, definitivno nije prihvaćena. Zakon ide u redovnu proceduru. Idemo na tačku devet. Ad. 9. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje sporazuma o prijedlogu za uvrštavanje u dnevni red tačke „Informacija Vijeća ministara o povećanju dnevnica i drugih prinadležnosti u institucijama BiH“ (predlagač: poslanik Denis Bećirović) Izvještaj ste dobili. Također nije postignuta saglasnost. Glasamo, nema više javljanja, nema više sigurno javljanja. Glasamo svi. Ne, ne, nema više javljanja nikome od danas, od ovog trenutka, nema nikome. Ne, ne od ovog trenutka nema nikome. Dakle, glasamo svi. Uvažavaju se glasovi protiv. Glasajte sad. Meni je žao što to nije bilo na poslaniku Stranke za BiH, bilo bi bolje, naravno, gospodine Križanoviću, slažem se. Uzimam sebi na obraz, ali, ovo prekinuti moramo. Sa 20 glasova za, 13 protiv, 4 suzdržana, uvažavajući glasove protiv, prijedlog nije prošao. Prelazimo na tačku deset. Nema potrebe za pauzu, mi možemo raditi, a vi kratko održite sjednicu i vratite se. Imamo dovoljno poslanika. Ja barem tako mislim. Vi ćete za 15 minuta to završiti ja vjerujem. Ja se nadam da se vi slažete samnom. Imaćemo sada raspravu – izvještaji su o reviziji na dnevnom redu itd. Može naravno. Dakle, mi prelazimo na tačku deset, samo vas molim da požurite, prelazimo na tačku deset. Ad. 10. Izvještaji Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji za 2005. godinu: - Ministarstva odbrane BiH, - Ministarstva pravde BiH, - Ministarstva bezbjednosti BiH, - Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa BiH, - Ministarstva inostranih poslova BiH, - Ministarstva za ljudska prava i izbjeglice BiH, - Parlamentarne skupštine BiH, - Komisije za imovinske zahtjeve raseljenih lica i izbjeglica, 34 - Komisije za zaštitu nacionalnih spomenika BiH, - Pravobranilaštva BiH, - Predsjedništva BiH, - Regulatorne agencije za komunikacije BiH, - Službe za zajedničke poslove institucija BiH, - Centralne izborne komisije BiH, - Suda BiH, - Tužilaštva BiH, - Uprave za indirektno oporezivanje BiH, - Ureda za veterinarstvo BiH, - Ustavnog suda BiH, - Visokog sudskog i tužilačkog vijeća, - Izvještaj o izvršenju budžeta institucija BiH
Ja ću ispred Komisije samo iznjeti i predložiti ovom parlamentu.
Molim vas malo pažnje.
da usvoji ovaj izvještaj o reviziji finansijskog poslovanja institucija BiH za 2005. godinu, s prijedlogom zaključka preporuka koji smo ovdje mi napisali stim, i mi smo to fino ovdje obrazložili, prošli put, zbog budžeta, mi smo to na brzinu, maltene ....da se danas malo, ipak, otvori rasprava jer u Izvještaju revizije koji je urađen dobro i korektno ima dosta nepoštivanja finansijske discipline, posebno kod javnih nabavki, kod planiranja budžeta, kod pojedinih institucija, ministarstava, gdje se prikaže 100% zaposlenost i u budžet ne popuni se, a ta se sredstva isplate kroz razno razne komisije. I mi smo ovdje predložili da se uradi hitno zakon o platama. Danas je kolega Genjac to predložio. Mislim da će taj zakon mnoge nedostatke otkloniti što je revizija ustanovila i ona ministarstva koja nisu od, neki se direktori agencija, oni se pravdaju da ministarstva nisu uradila sistematizaciju radnih mjesta, da se i to okonča. Toliko hvala. Znači, sugerišem da se usvoji Izvještaj revizije sa. Toliko, hvala.
Hvala gospodine Bahtiću. Ima li dalje prijavljenih? Evo idemo redom, gospodin Zorić pa gospodin Dolić.
Ja ne znam ima li ovdje, ovaj, predstavnika revizije
Ureda za reviziju, nažalost, moram konstatirati da ja ne vidim. Pozvani su, to je sigurno.
Da. Ja sam pročitao ovo izvješće ali zadržaću se samo sličnih ima konstatacija na preporukama Povjerenstvu Zastupničkog doma PS, a radi se o Izvješću o reviziji za, baš za Parlamentarnu skupštinu. Onda se kaže prihvatiti mišljenje revizije o finansijskom poslovanju Parlamenta BiH za 2005. godinu kojim je utvrđeno da je ova institucija poslovala pozitivno. Mislim da malo ovo, poslovala pozitivno,
Biznis plan, je li?
A druga preporuka je da se upotrijebe svi kapaciteti kako bi se i dalje poslovalo pozitivno. Mislim da ne trebamo ovakve konstatacije. A s druge strane, čudi me da imamo raznih nedostataka u poslovanju. Nalazi revizije uvijek se, o, na, na, Zakon o plaćama, na isplate razno razne, a isto tako ja imam primjedbu recimo da mi zastupnici imamo pravo na prenoćište u Sarajevu, nakon provedenog tendera i izabrane su dvije najpovoljnije ponude. Meni to nikako nije jasno i žao mi je da recimo na to revizija i naše nadležno povjerenstvo nisu stavili nekakav akcenat. Ako se raspisuje tender onda je meni nepojmljivo da se tender raspisuje na dvije, onda je moglo već i na deset, pa će izabrati deset najpovoljnijih, ovaj, ponuđača za prenoćište. I ja bih volio da, na neki način, ovo je za 2005., naravno, i nemam ništa protiv, ali da se sugerira to da, da, oni koji raspisuju natječaje, to je, čini mi se, Kolegij Tajništva ili ko već je, da se ne može birati dva najpovoljnija, može jedan ili onda ko se god prijavi u zadanim okvirima onda se može tu vršiti ili je to entitetski, neka se to ovdje, onda, kaže. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, gospodine Zoriću. Gospodin Dolić. Prijavio se i gospodin Jašarević.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolegice i kolege, uvaženi gosti. Ja na početku moram izraziti svoje nezadovoljstvo nad činjenicom da su poreski obveznici danas uskraćeni da iz prve ruke budu informirani kako su budžetski korisnici trošili njihova sredstva u 2005. godini. Osobno sam dobro proučio materijale i nalaze Ureda za reviziju institucija BiH i revizora i ako sam do sada imao dozu rezervi prema objektivnosti ocjena po kojima je BiH u svjetskom vrhu po sivoj ekonomiji, kriminalu i korupciji, nakon proučavanja izvještaja i nalaza revizora nemam više te rezerve, dapače, mislim da smo bolje rangirani nego što zaslužujemo. Svakom ko pročita ovaj izvještaj i ko može meritorno ocijeniti nalaze revizora jasno je zašto smo u svjetskom vrhu po sivoj ekonomiji, kriminalu i korupciji. Jasno je zašto ostvarujemo rekordne stope nezaposlenosti, jasno je zašto nas zaobilaze strani investitori i zašto je nivo investicija po glavi stanovnika najniži u Evropi itd. Ja moram priznati da na mene krajnje deprimirajući djeluje činjenica da je od 41 budžetskog korisnika, nakon revizije svega njih 13 dobilo pozitivno mišljenje i to uz moje lično mišljenje da su i za ovakve ocjene revizori malo rastegljivo primijenili međunarodne revizorske standarde. Još deprimiranije djeluje, djeluju iskazane negativnosti koje su rezultat nalaza i ocjena revizora, jednim dijelom za sve budžetske korisnike, a većim dijelom za više od 2/3 budžetskih korisnika sa iskazanom rezervom u mišljenju. Svakog odgovornog čovjeka u ovoj zemlji bi morali zabrinuti ocjene i nalaz revizora iz revizije insititucija BiH za 2005. godienu. A po tim ocjenama, dozvolite da podsjetim, ne postoje usaglašeni kriteriji za planiranje budžeta za sve budžetske korisnike tako da se budžet planira od oka, a svako racionalno ponašanje budžetskog korisnika je na neki način kazna za istog korisnika. Ne postoje usaglašeni obvezujući propisi kojima se propisuje forma i sadržaj izvještavanja o izvršenju budžeta za sve budžetske korisnike. Ne postoje usaglašeni i obvezujući propisi o internoj reviziji, kontroli trošenja budžetskih sredstava tako da je ista gotovo nepoznata kod svih budžetskih korisnika. Kod institucija BiH je nenamjensko trošenje budžetskih sredstava i nepropisna promjena sturkture izdataka gotovo normalna stvar i dešava se bez usaglašavanja sa Ministarstvom finansija i trezora, a da ne govorimo bez odluke Parlamentarne skupštine. Kod institucija BiH se ne vrši propisani popis stanja novčanih sredstava, a da ne govorimo o zakonskom popisu stanja drugih sredstava što je osnovna obaveza. Kod institucija BiH pojedinačno i na nivou BiH drastično je narušeno temeljno budžetsko načelo o obaveznom uspostavljanju budžetske ravnoteže, odnosno ne vrši se rebalans ili usklađivanje prihoda i rashoda budžeta. Nema internih propisa i kontrole potrošnje unutar budžetskih korisnika, budžetski korisnici su potpuno indolentni i neodgovorni na preporuke revizora, tako da se propusti iz godine u godinu ponavljaju, isti propusti i kod istih budžetskih korisnika. Možemo misliti što hoćemo ali je haos blaga riječ za ono kako su se budžetski korisnici, u ovom slučaju institucije BiH, odnosili prema trošenju sredstava poreskih 37 obveznika u 2005. godini. Ovo tim više što niti jedno ministarstvo u Vijeću ministara nije dobilo pozitivno mišljenje revizora, a mišljenje s rezervom su dobile i državne institucije poput: Predsjedništva BiH, SIPA-e, DGS-a, Pravobranilaštva BiH, Ustavnog suda, Uprave za indirektno oporezivanje i dr. Ovo su, uistinu, sumorne poruke građanim BiH, odnosno poreskim obveznicima i onima od kojih ovisi međunarodni rejting BiH. Moram ovim putem iznijeti svoje zamjerke revizorima, prije svega u dvije stvari. Prvo, uz sve uvažavanje revizorskih standarda, njihovi nalazi su iznešeni u rukavicama do ramena i ja, osobno, stičem utisak kao da su htjeli da zaštite budžetske korisnike od suočavanja sa posljedicama nezakonitog rada. Ovakav izvještaj su mogli napraviti na neviđeno i osobno mislim da su u konkretnom slučaju zaboravili da su oni neovisna institucija. Druga moja zamjerka je što su se u svojim nalazima i mišljenjima zadržali isključivo na globalnim ocjenama stanja bez ulaska u takozvanu analitičku reviziju, što ja ne mogu drugačije tumačiti nego kao namjerno skrivanje prljavog veša koji je na kamarama ostao zaključan i nedostupan sudu odgovornosti. Što se mene tiče, ovakve revizije i revizorska mišljenja su nepotrebna i predstavljaju gubljenje vremena i dodatno trošenje sredstava poreskih obveznika. Uz uvažavanje uloženog truda, ne mogu se složiti sa koncepcijom Komisije za finansije i budžet kojom se iz godine u godinu odgovorne institucije i ljude treba moliti da rade po zakonu. Mislim da je to praksa ovoga doma i da s tim treba prekinuti. Izvještaju Komisije za finansije i budžet nedostaje i preporuka Parlamentarnoj skupštini da se revizorski izvještaj sa nalazima i stenogramom rasprave o ovome pitanju dostavi nadležnom tužilaštvu za eventualno pokretanje odgovornosti za uočene nepravilnosti. Bez utvrđivanja odgovornosti za odgovorna lica, suvišni su i nepotrebni i revizija i izvještaj i ova rasprava. U ovome smislu ja prilažem prijedlog zaključka koji glasi: Zadužuje se Kolegij Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH da Izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji za 2005. godinu, zajedno sa Izvještajem Komisije za budžet i finansije te stenogramom rasprave o ovome pitanju dostavi nadležnom tužilaštvu na daljnje postupanje i eventualno pokretanje istražnih radnji prema odgovornim licima zbog nepravilnosti kršenja zakona u raspolaganju budžetskim sredstvima. Hvala lijepo.
Mislim da to Ured za reviziju radi, oni dostavljaju Tužilaštvu.
Ali, evo i sa ovim stenogramom i sa ovim proširenim još.
Hvala gospodine Doliću. Gospodin Jašarević. Ali, evo da konstatujem da imamo predstavnika, predstavnike Ureda za reviziju. Nadam se da prate.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane dame i gospodo poslanici. Naravno da svako ima pravo da cijeni Izvještaj revizije kako ga doživljava na temelju onog što je napisano. Ono šta bih ja htio da istaknem, a što je bilo u više navrata istaknuto i na Komisiji za finansije i za budžet je da smo kod donošenja Zakona o finansiranju institucija propustili priliku da dio ovoga šta danas govorimo, što je bolje nego prošli puta, da nismo ni progovorili o tome. Nismo, dakle, ugradili u Zakon o finansiranju institucija i naša zadaća glavna je da pravljenjem jednog preciznijeg zakonskog okvira dovedemo budžetske korisnike u ambijent veće finansijske discipline. Samo smo jedan amandman uvažili, a to je da se preraspodjela u okviru jednog budžetskog korisnika ograniči na 10% što bi moglo natjerati budžetske korisnike da planiraju budžet za svoj program rada sa preciznošću 90%. Naša zadaća ostaje da u narednim godinama tu granicu, može biti, pomjeramo. A prava je šteta da nismo se složili oko toga da u Ministarstvu za finansije i trezor ne pojačavamo Odjeljenje za izvršenje budžeta koje bi, u krajnjem, bilo kontrolor svake finansijske transakcije i prije njenog nastanka, a pogotovo po dostavljanju dokumentacije na osnovu koje se vrši plaćanje. Budemo li dovoljno hrabri, to možemo uraditi do naredne godine. Ali ne bismo to trebali odlagati jer nije moguće postići veću disciplinu kad finansiranje institucija funkcioniše kao 45., ako sam to dobro tamo rekao, neovisnih preduzeća i niko nikome ne polaže račun, niko ne dobija saglasnost za svoj program rada. Htio bih da istaknem, dakle, Vijeće ministara nije vlasnik politike i ciljeva u BiH za se i za sve agencije i direkcije koje rade za potrebe ove države. Kada bismo uspostavili takvo jedno odjeljenje koje bi vršilo kontrolu prije nastanka, dakle, troška i koje bi provjeravalo dokumentaciju po nastanku troška, onda bismo imali situaciju da automatski bolje poštujemo sve zakone, a ovdje bih istakao najviše Zakon o javnim nabavkama. Mislim da smo na prošlom zasjedanju stvorili određene pretpostavke za efikasnije poštivanje tog zakona davanjem zadaće da se osposobi komisija koja rješava žalbe u ovom postupku. Druga mogućnost ili druga potreba da se interveniše je uspostava institucije interne revizije. Mi smo to kao komisija predložili ovom domu. Nismo našli model kako da to uradimo. Mislim isto tako da smo mogli kroz Zakon o finansiranju započeti, dakle, posijati sjeme obaveze formiranja takve institucije, jer mislim da je puno važnije da se u toku godine interveniše, da ne nastane šteta po javne prihode nego što revizija, eksterna revizija na kraju godine oslika stanje kakvo jeste. 39 Moram dalje istaknuti da je nedovoljno znanja i za internu kontrolu i za planiranje budžeta. Ma šta govorili, mi moramo državne službenike ove zemlje educirati, govorimo sad o finansijama, u oblasti finansija da umiju planirati potrebna sredstva osim programa i ciljeva koje treba da ostvare i uz dozvolu onoga ko prati njihov rad i koga oni treba da izvijeste. Ne bude li toga, uvijek ćemo imati prevelik prostor zauzet u budžetu i nedovoljno trošenje sredstava iz ovog budžeta. I moram na kraju reći, kao član komisije, da smo isto tako dobili informaciju da svi izvještaji idu u Tužilaštvo, ali da smo duboko svjesni da je puno važnije da poduzmemo korake da ljude dovedemo u ambijent veće finansijske discipline nego što će Tužilaštvo represivnim mjerama uvesti red u raspolaganju, raspolaganju, ovim sredstvima. Neke od ovih stvari se mogu raditi do rebalansa budžeta kojeg objektivno trebamo očekivati, ali većinu treba pametno planirati u toku ove godine i stvoriti pretpostavke za narednu budžetsku godinu. Hvala lijepo.
Hvala gospodine Jašareviću. Ima li još prijavljenih? Evo, blagovremeno se javljaju, dakle, gospodin Džaferović, gospodin Genjac. Izvolite gospodine Džaferoviću.
Gospodine predsjedavajući, koleginice i kolege. Ja mislim da mi trebamo promijeniti praksu, dakle, ja neću govoriti o izvještajima državne revizije, ja ću govoriti o odnosu Parlamenta spram izvještaja koje dobijemo ovdje. Dakle, prvo, raspravljati danas u aprilu mjesecu 2007. godine o Izvještaju za 2005. godinu, mislim da ćete se složiti da je dobrim dijelom neaktuelno i nije interesantno za najširi krug ljudi koji.
Dugogodišnja praksa, dugogodišnja praksa. Pa ćemo je promijeniti.
Gospodine predsjedavajući, ja bih vas zamolio da mi dozvolite da ja nastavim da kažem šta mislim.
Naravno, naravno.
Vi kasnije možete koliko god hoćete. Hvala vam lijepo. Dakle, mislim da mi od samoga početka, dakle, od 2001. godine, kako smo ušli u problematiku ili uveli praksu razmatranja ovih izvještaja u Parlamentu, imamo jedan pogrešan odnos prema ovom pitanju 40 ili ja bih rekao nedovoljno odgovoran odnos prema ovom pitanju. Ja znam sa koliko smo mi želje i žara se borili da ova institucija što je moguće prije stasa, da počne podnositi izvještaje, znamo šta to sve skupa može da znači kada je u pitanju potrošnja budžetskih, odnosno, javnih sredstava. Zbog toga ja mislim, dakle, da je došlo vrijeme da se promijeni praksa da se tek nakon dvije godine, kada se podnese izvještaj za određenu godinu, razmatra taj izvještaj u Parlamentu. Tu, dakle, postoji odgovornost i revizije, postoji odgovornost i Parlamenta i svih nas koji učestvujemo u tome. I druga stvar, mislim da je nedopustivo da se na jednoj sjednici, mislim da je za ubuduće nedopustivo, jel' da treba promijeniti praksu da se na jednoj sjednici nađe 20 pojedinačnih izvještaja za 20 institucija u BiH. Ja mislim da bismo mi trebali da, da bismo mi trebali po jednoj sjednici možda da razmotrimo dva ili tri izvještaja, da nam državni revizor dođe ovdje i o svakom izvještaju podnese uvodno izlaganje. Da nam kaže koji su to problemi, da otvorimo raspravu.
Molim vas, malo pažnje i strpljenja. Pažnja, molim vas.
Da otvorimo raspravu o problemima u konkretnoj instituciji. Da zauzmemo stavove, zaključke i da o tome onda obavijestimo sve one koje treba da obavijestimo. Na ovaj način, ako budemo nastavili raditi ovako mi ćemo jednostavno devalvirati ulogu državne revizije jer ovo danas će proći onoliko koliko se mediji budi interesirali kao što je bilo i dosada, jel' za pojedine izvještaje, ali mislim da će dosad izostati jedna cjelovita analiza od strane Parlamenta. Mislim da bi tako trebala da ubuduće radi i parlamentarna komisija. Dakle, svaki izvještaj, posebna tačka dnevnoga reda i posebna rasprava sa uvodnim izlaganjem revizora. Zašto ja ovo govorim? Govorim zbog toga što nismo postigli efekte koje smo trebali da postignemo ovim izvještajima. Mi smo imali praksu 2001. godine, praksu, došao je čovjek iz Norveške ovdje u Parlament BiH iz Tortinga, ja sam bio član jedne komisije u Državnom Domu naroda i znam kako je zamišljeno da se postupa sa ovim izvještajima. Ovo što mi, danas, odnosno, praksa koju smo mi uspostavili ovdje u Parlamentu, mislim da nije u redu i da je treba promijeniti i na drugačiji se način odnositi prema ovim izvještajima. Sve će se ovo, ovo je moglo sve proći i bez Parlamenta BiH, ako nastavimo da radimo ovako. Generalni revizor izvrši pregled, odnosno njegova institucija, revizori, ne znam ni ja tehnologije koje oni imaju i dostave stvar Tužilaštvu, ovo će svakako Tužilaštvu otići na pregled. Ja hoću da Parlament ispuni svoju ulogu koju ima ovdje, dakle, da Parlament kaže i Vijeću ministara i reviziji i svakoj instituciji i pojedincu šta misli o svemu ovome i da poduzme na osnovu ovoga izvještaja odgovarajuće mjere. Ako treba nekoga i smijeniti, dajte da smijenimo, ako 3 godine čovjek ponavlja istu grešku, nije uradio svoj posao, pa haj'mo, mi smo Parlament ako je u našoj nadležnosti da završimo taj posao s tim čovjekom. Ili da preporučimo instituciji koja to treba da uradi. Dakle da, osim tog Tužilaštva na koje se stalno pozivamo, dostavljen izvještaj Tužilaštvu mi mirni. Da mi, kao Parlament, 41 uradimo svoj dio posla i pokrenemo jedan, jedan, jednu široku lepezu ovih aktivnosti koje treba da se poduzmu povodom konkretnog izvještaja. Ja u tom pravcu, dakle, plediram ovo, ne predlažem ni zaključak, kako god hoćete možete ga formulisati kao zaključak i ne morate. Ja sam imao potrebu da ovo kažem. Jer vi ste u pravu, dakle, ovo je jedna ružna praksa koja traje već nekoliko godina, ali evo. Ja sam sad ustao da o tome govorim jer došlo mi je do vrata kada je u pitanju ova praksa i predlažem da je na ovaj način promjenimo. Toliko, hvala vam.
Hvala lijepo, gospodine Džaferoviću. Slažemo se mi, naravno. Izvolite gospodine Genjac.
Poštovani predsjedavajući, nije, nije, slučajno praćenje izvještaja institucije revizora, u institucijama BiH jedan od strateških, kratkotočnih prioriteta Evropskog partnerstva za BiH jer je snaženje te institucije od ključnog značaja za funkcionisanje institucija u BiH. Naravno, ako se pogledaju detaljnije izvještaji koje dostavi institucija revizora, ne završavaju na način da mi njih ovdje razmatramo, oni traju cijelu kalendarsku godinu parlamentarnog rada i ako pažljivije pogledamo, preporuke revizora podrazumijevaju možda 60% aktivnosti koje treba da Parlamentarna skupština donese potrebom donošenja zakona, podzakonskih akata itd. i na taj način da se omogući da preporuke revizora budu uvažene. Mislim da bi bilo dobro da preporuke revizora ove godine odraze se u plan rada jednog i drugog doma na adekvatan način, kao i rad drugih institucija. Međutim, ono što hoću da, da naglasim na kraju i radi čega sam se najviše javio, naime, pitanje ko vrši reviziju poslovanja Ureda za reviziju. Treba li vršiti reviziju finansijskog poslovanja Ureda za reviziju, koja je takođe institucija. Naravno da treba, i u Zakonu za reviziju institucija BiH predviđeno je, a taj zakon smo donijeli početkom prošle godine, predviđeno je da Parlamentarna skupština imenuje posebnu grupu neovisnih revizora koji pregledaju te izvještaje o radu, finansijskom poslovanju Ureda za reviziju i da se taj izvještaj dostavlja PS prije usvajanja budžeta za narednu godinu. Naravno, tu ima i kalendarskih problema i ove godine smo očigledno zakasnili. Međutim, u prilog jačanja institucije revizora, generalnog revizora u institucijama BiH i u prilog povećanja kredibiliteta te institucije, ja mislim da bi bilo dobro da Kolegiji oba doma predvide i na narednoj Skupštini otvore, na narednoj sjednici otvore proceduru kako je Zakon o reviziji institucija predvidio, proceduru imenovanja grupe vanjskih revizora koji će izvršiti reviziju poslovanja Ureda za reviziju. Hvala.
Hvala lijepo, gospodine Genjac. Ima li dalje prijavljenih? Gospodin Novaković, gospodin Ivanković. 42
Hvala vam lijepo. Ja sam samo htio prokomentarisati ovdje jednu, jednu, ovaj činjenicu, a to je, to sam čuo od nekoliko kolega. Naime, činjenicu da, bez obzira na, na stavove Komisije za reviziju Tužilaštva, nisu svoj dio posla završili, znači, odnosno, mi praktično iz godine u godinu ponavljamo iste konstatacije, a da pri tome, naravno, ovaj očekujemo od Tužilaštva da obavijesti ili, ne znam ni ja šta sve, da uradi po tom
Evo tužioc nam je tu pa možda ćemo čuti. Šta možemo očekivati.
Molim vas, ja, ja, hoću samo da dam jedan komentar na ovo, naime, ja mislim da, da ovaj, neke od ovih diskusija ovdje ili većina diskusija jeste prihvatljiva. Ono što bismo mi možda mogli donijeti više kao, kao neki zaključak ili preporuku jeste da znamo sudbinu onog što zaključimo. Dakle, ako mi prihvatimo izvještaje sa onim zaključcima da ide prema Tužilaštvu, onda, možda bismo mogli tražiti od Tužilaštva da nam dostavi informaciju šta je poduzeto po tom izvještaju. Ali gledajte, ja sam, ja imam ovdje, dopis Udruženja tužilaca BiH, naravno, ne mislim da mislim da se ne radi o ovaj, o, Tužilaštvu BiH, znači nego o Udruženju iz Federacije koje ima prijedlog ustavnog definisanja. Pazite, pročitaću samo tačku 2.: „Dužnost tužioca je stalna, tužitelji ne mogu obavljati druge dužnosti, tužitelji ne mogu biti pozvani na kaznenu, krivičnu i drugu odgovornost niti za jedno postupanje učinjeno u skladu sa službenim propisima u izvršenju svojih dužnosti. Tokom vršenja dužnosti, plate i druge nadoknade tužilaca se ne mogu umanjivati.“ Pazite, to je ona odredba koju smo mi podhitno morali, morali ovdje prošle, ako se sjećate u prošlom sazivu, izbaciti iz Ustava. „Tužitelja na dužnosti imenuje i razrešava Visoki sudski i tužilački savjet u skladu sa zakonom.“ Pročitao sam ovo jer očito da ljudi nemaju vremena da se bave ovim, pošto se one bave ovim. Znači umjesto da se, umjesto da se
To dovodiš u vezu sa revizijom, sa izvještajima revizije.
Umjesto da se bave ovim što im je tamo rečeno, oni se bave svojim pitanjima, pitanjima svog statusa. A ne bave se niti borbom protiv organizovanog kriminala, što im je jedna od obaveza, naravno to ne, kad to o tome govorim, ne mislim na ove revizorske izvještaje. A evo ne bave se ni ovim revizorskim izvještajima. Umjesto da štite, dakle, zakon i Ustav, ustvari oni, oni pokušavaju, evo, kroz dva člana da ga mijenjaju. Hvala vam. 43
Hvala gospodine Novaković. Gospodin Ivanković.
Poštovani predsjedavajući, kolegice, kolege zastupnici, uvaženi gosti. Ja sam 2001. godine kad smo uvodili reviziju bio predsjedatelj Komisije za financije Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH i tada smo imali gosta predsjedatelja Gornjeg Norveškog Parlamenta koji nas je pokušao uvesti, jer oni imaju dobru praksu pregleda i analiza revizorskih izvještaja. Podržavam diskusiju gospodina Džaferovića jer je on bio jedan od zamjenika predsjedatelja komisije i mislim da jedno iskustvo koje smo mi prošli će biti od velike vrijednosti i ja ću preuzeti obvezu da sa predsjedateljem Komisije za financije ovog doma pokušamo prenijeti što više tog iskustva koje smo mi tada dobili. Kako smo razumjeli i kako ja logiku gledam ovih izvještaja, njihov cilj nije da stavimo u funkciju Tužiteljstvo, da bi Tužiteljstvu proizveli dovoljno posla, njihov cilj bi trebao biti da preventivno djelujemo i da Komisija Zastupničkog i Doma naroda preventivno djeluje na institucije kako bismo unaprijedili sve ono što nam nije dobro. Posebno ono što nas čeka, a dosad nije rađeno, to je revizija učinka. Koja je za nas daleko, daleko najbitnija. Znači, mi sad radimo reviziju nekih greškica koje su se napravile u radu institucija, a velike greške se prave u učinku. Da li Proračun od milijardu i nešto, koji smo mi ovdje usvojili je dao one efekte koji su zamišljeni? Da li neki zakon i neka odluka je dala efekte, one koje smo mi zamislili? Zato bih ja predložio i da dobijemo neku informaciju od ureda za reviziju. Kada se planira ući u područje revizije učinka? Da to možda jednim zaključkom ili pitanjem usvojimo. Hvala.
Hvala gospodine Ivankoviću. Ima li još prijavljenih? Gospodin Kalabić.
Dame i gospodo, ja nemam nešto novo dodati s obzirom da je najveći dio izrečenoga ovdje tačan, i u više navrata konstatovano, i ovdje je očito da ljudi iz Parlamenta i novinari, mediji da se najviše bave ovim, a najmanje se bave oni koji trebaju i koji imaju svoje mjesto u cijeloj ovoj proceduri i obavezu da se time bave. Međutim, ja želim da ukažem na nešto drugo uvažavajući onu katastrofu ili onaj jad od rasprave Ureda za žalbe koji smo imali ovdje prije na jednoj od prethodnih sjednica. Imajući ovdje ogroman broj primjedbi i očito da se sve vrti oko ove priče o javnim 44 nabavkama, da je vrlo zanimljivo analizirati u kojoj mjeri je zakonska regulativa ovdje na mjestu i u kojoj mjeri postoji mogućnost da se ovdje vrše određene izmjene. Mi ovdje što stavljamo primjere i o čemu govorimo, govorimo o okviru, znači određenih odluka, u okviru određenih zakona. Ali bilo bi zanimljivo analizirati šta je ovdje sa zakonskom regulativom i da li je ona negdje, u nekoj mjeri kočnica za određene stvari, odnosno, da li se i tu može, ja neću danas predložiti inicijativu ali ću to pripremiti za jednu od narednih sjednica. Gdje ćemo tražiti da li od Vijeća ministara ili ćemo mi biti podnosioci te inicijative da se ovdje nešto učini. Jer ja mislim da i tu ima određenih problema. I ako pogledate razloge kada su određene institucije formirane i ako pogledate stanje u kojima se one sad nalaze, u očitoj disproporciji između razloga koji su važili za njihovo formiranje i stanja koje, koje, danas u njima, a pogotovu sa implikacijama i štetama koje se nanose, koje smo ovdje konstatovali učesnicima u ovoj proceduri i ogromnom broju korisnika i ljudi koji trpe posljedice zbog neučinkovitosti, ovih, ovih institucija. Ja mislim da je ovdje sazrelo sve da se ovdje poradi i na jednostavnoj reviziji zakonske regulative u ovoj oblasti. Hvala.
Hvala gospodine Kalabiću. Ima li još prijavljenih? Evo, gospodin Lozančić.
Gospodine predsjedatelju, dame i gospodo zastupnici, poštovani članovi Vijeća ministara, uvaženi gosti. Pa meni se čini, kad se o ovoj temi raspravlja, ovaj, danas ili evo, svih ovih godina otkad postoji institucija Ureda za reviziju BiH, da se raspravlja na način kako ko doživljava ili, evo, kako ko misli o toj instituciji. Mi danas ovdje raspravljamo o Izvješću Ureda za reviziju, znači, pošto se radi o Izvješću koje se podnosi sukladno Zakonu o reviziji institucija BiH, mi ovo izvješće možemo prihvatiti, možemo odbiti. Obično bi trebalo biti red da prihvatimo izvješće ako smo njime zadovoljni. Odnosno da ga odbijemo ako nismo zadovoljni onim što je uradio Ured za reviziju institucija BiH. Ured za reviziju institucija, bar kako ja doživljavam, ja mislim da svi pričamo kako ga doživljavamo, moram, evo, podsjetiti da sam prije, ovaj, odlučivanja da uopće raspravljam na ovu temu, pročitao zakon koji je donijela Parlamentarna skupština. Znači, zakon o Uredu revizije institucija nije donio Ured za reviziju, nego neki od saziva Parlamentarne skupštine BiH. I vjerujte, čitajući taj zakon, evo i sam sam zaključio da ima nedostataka u zakonu, da ima nepreciznosti u zakonu i sad mi očekujemo da sve te nepreciznosti, nedostatke itd. otkloni Ured za reviziju. Druga je stvar kakva je percepcija u javnosti stvorena o ovoj instituciji, jer nju mnogi mijenjaju, to je bar moj dojam sa institucijom tužiteljstva, sa institucijom sudova, sa institucijom organa gonjenja, što po mom poimanju i onom šta smo joj mi dali u nadležnosti 45 zakonom uopće nije. Znači ova institucija je po meni izvršila svoj stav o Izviješću, uradila jedan dosta dobar i kvalitetan posao. Postoje li institucije u ovoj zemlji, počev od Parlamentarne skupštine, preko Vijeća ministara i drugih institucija koje će znati iskoristiti ono što je Ured za reviziju uradio i nama ovdje prezentirao? To je drugi problem. Znate, ja sam ovdje čitajući sva ova izvješća čuo čitav niz konstatacija kako je neprecizna zakonska regulativa koja definira jednu oblast. To nije problem Ureda za reviziju. Oni su konstatirali da je neprecizno i evo nama, ovdje, kažu da je neprecizno, Vijeću ministara su dostavili isto ovo izvješće, kažu da je neprecizno. Znači, neko ko je nadležan u određenoj oblasti bi trebao sad pogledati to pa predložiti nama ovdje ili mi sami izmjene tih zakona koji su neprecizni. Kaže se da ne postoje sustav internih kontrola. To se pominje čini me se u svakom izvješću. Ja bih postavio pitanje, kojim propisom je predviđen način organiziranja tih internih kontrola? Ja vjerujem da nema ministra u Vijeću ministara da nema nekoga ko raspolaže proračunskim sredstvima, ko ne bi volio da ima jasno definirana pravila kako da uspostavi taj sustav internih kontrola. Jer ja Ured za reviziju ne doživljavam kao protivničku instituciju koja će nam biti nekakav policajac nad nama svima. Nego instituciju koja će nam pomoći da što kvalitetnije, što odgovornije upravljamo javnim sredstvima. I postoji znači jedan problem koji nije u domenu Ureda za reviziju, ali onaj dio koji jeste u domenu, da nas upozore, da nam signaliziraju, da nam sugeriraju, mislim da su dosta dobro uradili i ja u tom smislu bih predložio i da, ovaj, mi prvo prihvatimo ova izvješća Ureda za reviziju i mislim da su kvalitetno urađena. Druga stvar, da damo zadaću, zaključak, da damo zadaću Vijeću ministara da u oblastima kojima je konstatirano da postoji neprecizna zakonska regulativa idemo sa popravljanjem tih zakonskih propisa kako bismo uistinu doprinijeli da preciznijim zakonskim regulativama preventivno djelujemo da ne dolazi do ovih konstatacija koje se ponavljaju iz godine u godinu. Ono što je zakonska obveza, mislim da je Ured za reviziju već uradio, znači, da dostavi ova izvješća osim ovih institucija kojima je dostavio i nadležnom Tužiteljstvu. Mislim da nema potrebe da mi to sad posebno potcrtavamo, jer ne treba donositi zaključak ako je već zakonom to predviđeno i ako to, ovaj, Ured za reviziju radi. Znači, jedan od zaključaka koji smo donijeli danas u početku rada sjednice, pa ne bi ga trebalo ponavljati sad. Mislim da će otkloniti čitav niz nedostataka i problema, a to je Zakon o plaćama i drugim naknadama u institucijama BiH. Pa evo, mislim da ga nema potrebe sad, znači, ponavljati kroz raspravu u ovoj točci. Znači podržavam Izvješće o radu Ureda za reviziju, mislim da je ono dosta profesionalno, kvalitetno urađeno i evo očekujem da će nadležne institucije sukladno preporukama iz Izvješća učiniti sve da u narednim izvješćima imamo manje ovih nedostataka. Hvala lijepa. 46
Hvala. Evo, ako nemate ništa protiv, prije nego što zaključim, ovaj, raspravu.
Predsjedavajući, još jedna potvrda da ova neka dugmad kod mene ne funkcionišu
Čekajte da ja pogledam ima li vas registrovanih. Ima, ima, ja se izvinjavam nisam pogledao, dakle, radi uređaj. Izvolite gospodine Dokiću. Vi kao pomoćno sredstvo malo i ruku ponekad.
Ja, mene je Niko ponukao da ustanem i da se javim da podržim ovaj njegov prijedlog da zatražimo od Savjeta ministara ili na bilo koji drugi način da se ozbiljno pretrese Zakon o javnim nabavkama. U njemu ne samo da ima nepreciznosti, već ima i stvari koje opterećuju cijeli sistem, koje opterećuju poslovanje, koje nam poskupljuju cijeli sistem i to značajno. Ne bih vas sad zamarao konkretnim primjerima, evo na primjer na bazi mog iskustva iz Ministarstva komunikacija i transporta, ali kad dođe vrijeme da raspravljamo o tome onda ću zaista da se aktivno uključim. Jer sad mi ne raspravljamo o tome. Sad mi raspravljamo o Revizorskom izvještaju. I oni moraju da rade na osnovu zakona pa makar on bio i nakaradan. Hvala vam.
Ja, treba da kažemo da su nam stranci praktično napravili i taj zakon i Zakon o Uredu za reviziju uz naše nijemo posmatranje i tako dalje. Jer neinteres, mi bismo trebali, inače, napraviti analizu efekata koje donešeni zakoni proizvode jel'. Ali evo, ovaj, dakle, prije nego što do kraja zaključim, da tako kažem, raspravu bilo bi možda korektno pošto imamo predstavnike Ureda za reviziju, imamo tužioca BiH ovdje, ako imaju potrebu, naravno, ja ne insistiram, ali izražavam zadovoljstvo raspravom. Dakle, gospodine Džaferoviću, ipak smo danas postigli zahvaljujući i vama i gospodinu Jašareviću i Lozančiću i svim ostalim koji su diskutovali da ovu stvar polako krećemo u drugom pravcu. To je sigurno, na jedan ozbiljniji način. Dobro, ja se izvinjavam, dobro ja se izvinjavam, ali dakle, to su stare stvari bile. Mi u ovom sazivu sada pokušavamo stvari promjeniti, to je očigledno. Pa naravno, i trudio sam se da ih promjenimo, naravno. Evo po pola ih, po pola ih razmatramo. Ima li potrebe od strane tužioca, odnosno Ureda za reviziju da se jave? Izvolite, gospodin Šego. Ja vas ne vidim, vidim gospodina Kulinu, malo ste zakasnili, ali evo, izvolite. Nadam se da ste čuli, da ste čuli, ovaj. Gospodin Šego, državni revizor.
(državni revizor) 47 Hvala lijepa, gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici. Malo sam zakasnio, ali čuo sam većinu rasprave i drago mi je, ustvari, da se raspravlja na ovom domu o izvješćima Ureda za reviziju. Premda ovo izvješće, dobro je gospodin Džaferović rekao, raspravljamo u vrijeme kad je prošlo skoro godinu dana od njegovog podnošenja. Naime, Ured za reviziju, samo da napomenem, je sastavio ova izvješća kao i sva druga u skladu sa Zakonom o reviziji, u skladu sa Zakonom o financiranju institucija, u skladu sa Revizorskim standardima, u skladu sa Kodeksom, u skladu sa Svjetskom praksom u toj oblasti itd. Dakle, preporuke koje su u ovim izvješćima, a njih je za 2005. godinu otprilike bilo oko 200 za 40 institucija, dakle 200 preporuka. One su jasno naglašene, jasno precizirane, potkrijepljen dokumentima, nalazima i jasno se vidi, ustvari, gdje su problemi. Dakle, zašto se uopće izvješća dostavljaju Parlamentu? Ona se ne dostavljaju, nadam se da to svi skupa znamo, da bi se usvojila ili odbila, nego se ona dostavljaju da bi Parlament , u skladu sa ovlaštenjima, u skladu sa praksom i potrebom, donio odgovarajuće zaključke. Dakle, ponukao i povukao, da tako kažem institucije sustava na jednu koordiniranu aktivnost, akciju, kako bi se te preporuke realizirale. Ja moram reći da smo mi u izvješćima za 2006. godinu, koja su već, ima ih koja su prikraju, konstatirali da se otprilike između 45% i 50% preporuka Ureda za reviziju realizira, implementira. Ko bi to sad mogao biti odgovoran i ko bi bio taj ko će, ustvari, te preporuke dovesti do kraja, ko će ih realizirati? Dakle, nema niko, onaj kome se dostavljaju ta izvješća, taj mora povlačiti dalje konce. Prema tome sve institucije sustava koje su na raspolaganju moraju se pozvati na jednu koordiniranu aktivnost. Izvješća Ureda za reviziju su javna, to je javni dokument onog momenta kad se on dostavi Parlamentu, kad se postavi na web stranicu itd. objavi se javno, on je javni dokument i svi ljudi dobre volje, da ne kažem institucije sustava gdje spada i Tužiteljstvo su obavezni da čitajući ta izvješća iznalaze eventualne kaznene odgovornosti. Dakle, Ured za reviziju nema tu represivnu ulogu i nije obaveza Ureda da procesuira nekoga ko je napravio kazneno djelo. Naime, to naša zadaća nije ni po Zakonu o reviziji. Mi bismo bili preskupi kad bismo se bavili time. Ali jeste obaveza da, ukoliko se naiđe na eklatantan primjer kršenja propisa koja povlače neku kaznenu odgovornost, da o tome obavijesti Tužiteljstvo. Mi smo, premda nemamo obavezu dostavljati izvješća Tužiteljstvu, nemamo, dakle, obavezu po zakonu dostavljati naša izvješća Tužiteljstvu, to moram naglasiti, mi smo ta izvješća dostavljali. Neka se isčitavaju i, koliko je meni poznato, Tužiteljstvo je u nekim slučajevima vodilo neke istrage. Međutim, postoje drugi oblici odgovornosti, govoriti o kaznenoj odogovrnosti bojim se da je pomalo prebacivanje loptice na nekoga drugoga, dakle, postoji druga vrsta odgovornosti, odgovornost sa aspekta Zakona o izvršenju Proračuna, pozivanje na tu vrstu odgovornosti, postoji moralna odgovornost, postoji politička 48 odgovornost, dakle, jedna odgovornost za devijantne pojave koja u sebi ne sadrže kaznenu odgovornost. I mislim da smo tu na potezu da te stvari bolje i više odradimo. Ovdje je neko spomenuo, mislim da je uvaženi zastupnik Lijanović i pitanje je revizije učinkovitosti da će ona riješiti mnoge probleme, jeste to jedna posve nova oblast i mi ulazimo polako i postupno i u tu oblast. Međutim još uvijek će fokus ostati na financijskoj reviziji, jer kao što rekoh tek se otprilike 50% naših preporuka implementira. A uvoditi reviziju učinkovitosti na velika vrata u vrijeme kad se vrlo malo preporuka iz financijske revizije implementira mislim da nije, nije baš, ovaj, nije produktivno. Mi smo već formirali jedan tim i ide se na edukaciju itd. tako da će ovaj Parlament moći očekivati za nekih pola godine ili nešto više i prvo izvješće Ureda za reviziju iz oblasti revizije učinkovitosti. Dakle, mislim da trebamo svi skupa pozvati na odgovornost sve one koji te naše preporuke ne implementiraju i na taj način, sam Ured za reviziju će normalno u svom radu imati i podršku. Hvala lijepo.
Hvala gospodinu Šegi. Evo na ovaj način, dakle, smo kompletirali i možemo zaključiti ukupnu današnju raspravu. Šta nam sada preostaje? Dakle, mi imamo Izvještaj naše Komisije za finansije i budžet, dakle i zbirni i pojedinačni za sve korisnike koji su bili predmet revizije sa preporukama, sa preporukama, i ja predlažem da idemo na usvajanje Izvještaja Komisije o, Komisije za finansije i budžet, sa preporukama vezanim za ovih 11 izvještaja koliko ih danas ovdje razmatramo. Također, imam još jedan prijedlog da ovlastite Kolegij, praktično mi i ne treba ovlaštenje za posao koji treba da mi uradimo, da napravimo, ovaj, izvod iz rasprave, odnosno da snimak rasprave dostavimo i Ministarstvu finansija i Uredu za reviziju i Komisiji za finansije, odakle će se moći ove inicijative koje je Jašarević govorio, o kojima su govorili još neki ljudi ovdje, i Džaferović i Genjac itd., Kalabić. Da sugerišemo da se pokrenu određene inicijative da se i preispitaju određena zakonska rješenja itd. Ja ne vidim ko je pozvaniji od Ureda za reviziju, dakle, da da svoje mišljenje o zakonskoj regulativi i Ministarstva finansija i da na taj način, ovaj, ovu današnju raspravu zaključimo. Dakle, možemo li se izjašnjavati o ovakvoj vrsti zaključka? Glasajte sad. Dakle sa 34 glasa za, bez protiv, 2 suzdržana, dovoljnom entitetskom većinom Predstavnički dom je prihvatio Izvještaj Komisije za finansije i budžet sa preporukama vezanim za Izvještaj Ureda za reviziju o 11 institucija koje smo danas razmatrali kao i zaključak da se obaveže Kolegij da izvode iz rasprave vezane za inicijative i ostalo u ovoj oblasti dostavi Ministarstvu finansija, Uredu za reviziju i našoj Komisiji. Mi imamo u vezi ove rasprave još jedan konkretan prijedlog zaključka, ja se nadam da ste ga svi dobili, da ste ga svi dobili na sto. Možemo li se izjašnjavati o ovome, jeste li, 49 imate li prijedlog gospodina Dolića? Evo ja ću pročitati, evo ja ću naravno, naravno, vrlo rado gospodine Džaferoviću, ovaj, ako treba ja ću vam i otpjevati jednu. Dakle, ovako, gospodin Rifat Dolić predlaže sljedeći zaključak: Zadužuje se Kolegij Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH da izvještaj Ureda za reviziju institucija BiH o reviziji za 2005. godinu, zajedno sa Izvještajem Komisije za budžet i finansije te stenogramom rasprave o ovom pitanju dostavi nadležnom Tužilaštvu na daljnje postupanje, na daljnje postupanje i eventualne, i eventualno pokretanje istražnih radnji prema odgovornim licima zbog nepravilnosti i kršenja zakona u raspolaganju budžetskim sredstvima. Pa gospodin predlaže, ja sam dužan da se izjasnimo, dakle, imate načina da to iskažete kroz, imate načina da to iskažete kroz glasanje. Gospodine Doliću i vi
Ja sam htio reći samo ono što je revizor već rekao, znači, nije obaveza revizora da dostavlja ove izvještaje Tužilaštvu. Mislim da mi vrlo dobro znamo kako Tužilaštvo postupa i ja osobno ne znam ni za jedan primjer da je Tužilaštvo po ovom pitanju otvorilo neku istragu, mislim da stanje zaslužuje ovakav jedan zaključak, bez obzira, uz svo uvažavanje.
Ja sam, gospdine Doliću, pročitao jasno zaključak, nadam se da ne trebam više čitati. Da se mi izjasnimo, ja mislim da je svakome jasno šta vi predlažete. Dakle, glasamo o zaključku, prijedlogu zaključka gospodina Dolića. Sa 25 glasova za, jedan protiv, 6 suzdržanih, dovoljnom entitetskom većinom, konstatira se da je zaključak gospodina Dolića prihvaćen. Na ovaj način završili smo tačku 10, prelazimo na tačku 11. Ad. 11. Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2006. godinu Informaciju ste uz materijale dobili. Konstatiram i pozdravljam predstavnike Tužilaštva na čelu sa državnim tužiocem, gospodinom Marinkom Jurčevićem, kojeg odmah pitam ima li potrebe za dodatnim uvodnim napomenama vezanim za Izvještaj? Hvala, nema. Dakle, otvaram raspravu, otvaram raspravu o Informaciji o radu Tužilaštva BiH za 2006. godinu. Izvolite gospodine Džaferoviću.
Gospodine predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege. 50 Ja ću govoriti u prvom dijelu u svojstvu predsjedavajućeg Ustavnopravne komisije, a kasnije ću govoriti nešto.
Molim vas malo pažnje i strpljenja da dovršimo posao koji je pred nama.
Kao poslanik, dakle, Ustavnopravna komisija je imala ovu informaciju na dnevnom redu i prema Zakonu o Tužilaštvu BiH primila je na znanje ovu informaciju i predlaže i ovom domu da primi na znanje ovu informaciju. I ustao sam da, posebno kao predsjedavajući Komisije, potcrtam tačku 2, mišljenja Komisije u kojem, u kojoj se kaže da je Ustavnopravna komisija u raspravi posvetila posebnu pažnju problemima navedenim u informaciji, koji su opterećivali rad Tužilaštva u 2006. godini, od Parlamentarne skupštine BiH, Predsjedništva BiH, Vijeća ministara BiH, očekuje puni angažman kako bi ti problemi bili prevaziđeni. Ja ne znam da li Tužilaštvo BiH svoj izvještaj dostavlja i Predsjedništvu BiH i Vijeću ministara, ali bez obzira na tu činjenicu mislim da bi bilo, dakle, interesantno da se sa jednim ovakvim stavom kojeg predlažemo, da prihvati, i Predstavnički dom Parlamenta BiH da upozna i Predsjedništvo BiH i Vijeće ministara, svakako evo i ovaj dom. Jer zaista se, ako se pažljivo iščita ova informacija, vidi da Tužilaštvo BiH, pa konsenkventno tome i Sud BiH, imaju, imaju problema, i to bitnih problema, s kojima se suočavaju u svome radu, a posebno se, evo, ovo odjeli, odnosi na Odjel za ratne zločin i Suda BiH i Tužilaštva BiH. I ono što želim sada da kažem kao poslanik je, da mi u BiH, i na nivou Predsjedništva i na nivou Parlamentarene skupštine i Vijeća ministara moramo poduzeti hitno akciju kako bi se razriješili problemi ili ovaj problem koji je naveden u informaciji Tužilaštva, a tiče se funkcioniranja Odjela za ratni zločin, u Sudu i Tužilaštvu BiH. Na strani 8 ove informacije, pod naslovom Problemi s kojima se suočava Poseban odjel za ratni zločin navedeno je: „Kao jedan od problema koji bitno utiče na rezultate rada, te efikasnost ovog Odjela su: dvojna državljanstva osoba osumnjičenih za krivična djela ratnog zločina. Naime, mnogi osumnjičeni za krivična djela ratnog zločina na teritoriji BiH, pored državljanstva BiH istovremeno posjeduju državljanstva susjednih država. Kako relevantne ustavne odredbe susjednih zemalja onemogućavaju izručenje njihovih državljana moguće je, a to se već i desilo u praksi, da osobe koje bi zakon sprovodile, koje bi nakon sprovedene istrage bile optužene, ostanu nedostupne organima gonjenja BiH, jednostavnim prelaskom državne granice, te rad tužilaca po otvorenim istragama ostaje bez optužnice kao konačnog rezultata, jer tužilac bez saslušanja osumnjičene osobe ne može podići optužnicu“. Zatvoreni znaci, završen citat iz ove informacije. 51 Mislim da je ovo stvar oko koje mi u BiH, dakle, Parlament, Predsjedništvo i Vijeće ministara trebamo ozbiljno da se pozabavimo. I da pozovemo na akciju, dakle, i sebe kao Parlament BiH i državnu vladu, odnosno Vijeće ministara i Predsjedništo BiH, jer mislim da se ovakvoj praksi mora stati u kraj i da se ovaj problem u radu najviše tužilačke institucije u BiH, pa i sudske institucije u BiH mora otkoloniti. Mislim da Predsjedništvo BiH i Vijeće ministara trebaju pokrenuti aktivnosti kako bi se u bilateralnim razgovorima sa državama na koje se ovo odnosi, a ovo se odnosi prije svega na susjedne zemlje, razriješilo ovo pitanje i omogućilo da se svim učiniocima sudi prema općem pravilu koje važi u Krivičnom pravu kada je u pitanju mjesna nadležnost, a to je mjesto izvršenja krivičnog dijela, odnosno mjesto izvršenja, izvršenja zločina. Ovo je moguće postići bez obzira na stavove susjednih zemalja, aktuelne stavove i njihove aktuelne ustavne odredbe imajući u vidu evropski put kojeg trebaju preći i BiH i te zemlje. Ovo mora biti jedan od bitnih uvjeta, bitnih uvjeta, koji se moraju ispuniti na evropskom putu svih zemalja u, u, regionu jer se mora omogućiti državi da, da, ako je krivično djelo izvršeno na njenoj teritoriji ta država, odnosno njen sud, sudi bez obzira ko je i odakle je izvršilac krivičnog djela. Pa naravno i krivičnih djela ratnih zločina i genocida o kojima, o kojima ja govorim. Prema tome, ja predlažem da se Izvještaj Ustavnopravne komisije koji, kažem, u tačci 2. sadrži ovu formulaciju o kojoj sam ja govorio, dostavi i Vijeću ministara i Predsjedništvu BiH i stenogram sa današnje rasprave, a ja sam danas kao poslanik izašao i govorio, dakle, konkretno o ovom problemu, ovo je samo jedan od problema sa kojima se susreće Tužilaštvo BiH, a Ustavnopravna komisija je, kažem, prihvatila da zatraži i od Predsjedništva BiH i od Vijeća ministara BiH puni angažman kako bi se otklonili problemi u radu Tužilaštva BiH. Toliko hvala vam.
Hvala gospodine Džaferoviću. Ima li dalje prijavljenih? Idemo redom: gospodin Nanić, gospođa Milica, Križanović, Ahmetović, Hadžiahmetović, Ajanović, Novaković, Genjac. Ima li još? I Belkić, da i ja koju progovorim.
Zahvaljujem predsjedavajući, ja bih htio iskoristiti priliku, znači, da komentiram i da dam neke sugestije vezane za ovaj Izvještaj, a koje se tiču kaznenih djela iz glave 18. i 19., po ovom Izvještaju, koji su specificirane, uglavnom se odnose na kaznena dijela, znači protiv gospodarstva, korupcije i organiziranog kriminala i ostalo. Svjedoci smo da je već jedno duže vrijeme, ukazuje se potreba na, na pravno regulisanje ili omogućavanje oduzimanja nelegalno stečene imovine, kroz pokušaj donošenja određenih propisa, izmjena u krivičnom zakonu itd. 52 Međutim, evo instrumente koje imamo u postojećim propisima i koji se mogu koristiti, bar ovdje kroz ovaj izvještaj se ne može vidjeti, kakve su aktivnosit po tom pitanju? Znači da se tražilo, pored, znači, ovih prijava koje su podnešene, da se tražio i povrat sredstava, odnosno onih sredstava koja su otuđena, da li ovim djelima koja su ovdje navedena, prikazani su ovdje određeni podaci. Međutim, nigdje nema da li su i ta, da li su i sredstva po pitanju otuđivanja tražena da se vrate i kakve su presude po pitanju toga, odnosno, ne presude nego kakve su optužnice bile po pitanju toga? I smatram da bi trebao, trebao, ovaj izvještaj biti dopunjen sa tim podacima. Da li ima, koliko ima i kakva je situacija sa tim predmetima? Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Gospođa Marković.
Poštovani članovi, predsjedavajući, kolege poslanici. Dozvolite mi da iznesem nekoliko sopstvenih zapažanja u vezi sa informacijom koju danas imamo na dnevnom redu. Najprije bih željela da kažem nekoliko opštih zapažanja, a onda pojedinačnih u vezi sa ovom informacijom. Kada sam je pročitala, i uzimajući u obzir i određene, određena zapažanja i mišljenja koja postoje u javnom mnijenju u vezi sa radom Tužilaštva BiH, tu su podijeljena mišljenja jer postoji jedan dio javnog mnijenja koji smatra da Tužilaštvo ima dijelom dobrih rezultata u svom radu, ali postoji svakako i onaj dio javnosti koji smatra da Tužilaštvo BiH nije zadovoljilo određene kriterijume i nije opravdalo ciljeve svog postojanja, s obzirom na ukupnu političku, socijalnu, ekonomsku i svaku drugu situaciju u BiH. Naravno, iz ove informacije se vidi, gdje se kaže da je tokom 2006. godine Tužilaštvo u BiH imalo oko 4.700 predmeta koje je obradilo u koje ulazi jedan dio predmeta iz 2005. godine i po cifri bi se reklo da je to veliki broj predmeta i da je s te strane, s tog aspekta, dat veliki napor da Tužilaštvo odgovori svom zadatku, i uopšte, namjeni koju ima u ovoj, u ovom društvu. No, međutim, naravno kad idete dalje u sagledavanju i analiziranju ove informacije, onda sam zapazila sljedeće, da je Tužilaštvo BiH, kako je ovdje navedeno, značajne rezultate, odnosno, kako su oni to rekli rješenjem istraga, postigli najbolje rezultate u dijelu opšteg kriminaliteta, a naj, da kažem, najveće probleme i najmanje rezultate u dijelu Odjela za ratne zločine. Ono što mene interesuje i, želim pojašnjenje od glavnog tužioca BiH, dakle, šta je sa trećim dijelom rada Tužilaštva? To je privredni kriminal i naročito korupcija koja je itekako zapažena u društvu u BiH. Čini mi se da na području korupcije nismo imali primjere značajnijih postignutih rezultata ove institucije BiH. 53 Naravno, kad je riječ o problemima s kojima se susreće Tužilaštvo BiH, onda je ovdje istaknuto da su im problemi najizraženiji u dijelu rada Odjela za ratni zločin. S te strane, ja pozivam i ovaj dom i Savjet ministara i sve druge institucije koje su nadležene i koje bi trebale da daju svoj doprinos, dakle, da podržimo mjere koje se date na kraju ove Informacije, koje su neophodne da se ispune da bi Tužilaštvo odgovorilo u punim, punom kapacitetu svom zadatku. Naravno, kada je riječ o Tužilaštvu, o Odjelu za ratni zločin, ja želim da kažem da BiH, kao država i kao društvo, treba da da potpunu podršku Tužilaštvu BiH u tom dijelu. I ne mogu, a da ne pomenem jednu činjenicu, odnosno informaciju s kojom smo se susreli juče, o kojoj smo obaviješteni putem sredstava javnog informisanja, a to je, da su dva člana Predsjedništva BiH pozvala Republiku Srbiju da uhapsi dva lica osumnjičena za ratni zločin. Ja se onda pitam, čitajući juče i danas ovu Informaciju, da li to znači da ta dva člana Predsjedništva sumnjaju u rad i u sposobnost, kapacitet Tužilaštva BiH da odgovori tom zadatku ili o čemu se tu radi? Dakle, ono što želim da na kraju istaknem jeste da bi Parlamentarna skupština BiH trebala da da maksimalan doprinos naročito u pravnoj regulativi koja je ovdje predviđena, dakle, poboljšanje i određena dorada pravne regulative u BiH koja bi omogućila potpun rezultat i učinak ove institucije u BiH, i naravno, da u smislu materijalno-finansijskih potreba i zahtjeva ove institucije, takođe bi trebalo dati podršku i omogućiti, ali naravno, s te strane očekivati potpune i konkretne rezultate. Ja hoću da kažem da jedan dio javnosti u BiH, u nekim značajnim segmentima života u BiH, ne odobrava rad Tužilaštva i smatra da tu još uvijek postoji sporost, da postoji neefikasnost, da postoji određena inertnost. Kada o tome govorite onda svakako morate objektivno to posmatrati i uzeti u obzir mišljenje druge strane, da oni imaju određene probleme, ali naravno, oni te probleme ne mogu samostalno riješiti i tu je Parlament BiH, Savjet ministara i druge institucije koje bi morale da daju podršku i da, da stvore ambijent kako bismo očekivali konkretne rezultate od ove institucije. Dakle, ono što sam, zbog čega sam se najviše javila, jeste pojašnjenje od glavnog tužioca. Hvala vam.
Hvala. Gospodin Križanović.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Prvo želim reći da sve ono što imam namjeru ukratko kazati o ovoj Informaciji jeste dobra namjera u cilju potpore, podrške radu Tužiteljstva BiH. Ova Informacija je za mene dosta informativna, ali uopćeno informativna. Mi možemo iz nje sagledati otprilike strukturu, djelokrug rada i neke temeljne probleme s kojima se Tužiteljstvo susreće u svom radu. 54 Međutim, ono što mislim da nedostaje ovoj Informaciji jesu neke kvalitativne, kvalitativni pokazatelji na temelju čega bi i ovaj Parlament mogao odgovornije da pristupi određenim rješenjima, kako bi pomogao i unaprijedio rad Tužiteljstva. Dozvolite mi samo nekoliko konkretnih, dakle, primjedbi koje bi, nadam se mogle biti ugrađene u izvještaj Tužiteljstva koji se nadam da će ovaj Parlament takođe raspravljati. Na 10. stranici kad se govori o organiziranom kriminalu, gospodarskom kriminalu i korupciji, navedeno je da Tužiteljstvo ima dobru suradnju i redovitu, dakle, suradnju sa domaćim i međunarodnim institucijama i organima, posebno sa Državnom agencijom za istrage i zaštitu, dakle SIPA-om, Državnom graničnom službom, Upravom za indirektno oporezivanje, Ministarstvom sigurnosti, entitetskim MUP-ovima itd. Ono što bih ja volio vidjeti iz ovoga to je, dakle, jedna opća formulacija, jedna opća konstatacija, jeste da nema nigdje nijedne rečenice koja je to institucija u BiH od ovih nabrojanih koja je dala najjače, najsigurnije podloge koje su mogle biti Tužiteljstvu kao jedna realna podloga za procesuiranje, za dizanje optužbi itd. Ono što bi se moglo nadovezati na prethodnu raspravu, kada smo razgovarali ovdje o reviziji financijskog poslovanja institucija BiH, čak ni Tužilaštvo ne pominje Ured revizije. Dakle, nijedan, nijedan od tih, da kažem, dokumenata revizije nije bio nikakav signal Tužiteljstvu za eventualno procesuiranje nekih institucija. Govori se, ja ne znam da li je ovo jedna slučajna podudarnost, ali recimo na toj 10. strani kaže se: „Ovaj odjel Tužiteljstva tjekom 2006. godine sprovodio je istrage za kaznena djela iz svoje nadležnosti u 219 predmeta protiv 535 osoba, od kojih je na koncu godine 63 okončano u 139 predmeta protiv 252 osobe“. Vidite ove dvije brojke, 139 predmeta i 252 osobe, dakle, čine 63% okončanih predmeta u prošloj godini. A u narednoj rečenici se kaže: „Da se naredbe o nesprovođenju istrage donesene su u odnosu na isti ovaj broj osoba i isti broj predmeta“. Dakle, 63%, dakle, rada Tužiteljstva se odnosi na naredbe o odustajanju od istrage. Da li su to slučajna podudaranja brojki ili je to zaista tako? Vrlo bi značajno bilo da imamo podatke, koliko je donesenih presuda, dakle, od ovih 146 osoba, na koje se odnosi, na sto koje su osuđene, koja su to, da kažem, krivična djela bila? Koliko je to novčano, recimo, iskazana ukupna presuda koja je donesena? I koliko je, eventualno, ovo što je kolega Nanić isto, ovaj, problematizir'o oduzeto nelegano stečene imovine? U vezi s tim, želio bih da takođe izrazim zadovoljstvo što je Tužiteljstvo u svojim strateškim ciljevima, u strateškom cilju 2, navelo: „da će biti, da je čvrsto, da će čvrsto insistirati na izradi novih i primjeni postojećih zakonskih rješenja u cilju onemogućavanja da učinitelji kaznenih djela zadrže nezakonito stečenu imovinu“. I u vezi s tim kaže se da će: „Aktivno sudjelovati u procesu uspostavljanja učinkovitih mehanizama i procedura za oduzimanje nezakonito stečene koristi te racionalnog upravljanja i raspolaganja oduzetom imovinom, uključujući aktivno sudjelovanje kod predlaganja mjera i zakonskih i drugih propisa“. 55 Ovo sam pomenuo da podsjetim kolege iz prošlog saziva ovog parlamenta, da smo mi imali dva puta jednu ozbiljnu raspravu o potrebi donošenja zakona za o osnivanju posebne agencije koja bi osiguravala nezakonito oduzimanje nezakonito stečene imovine i upravljanje tom imovinom. Želim izraziti zadovoljstvo, ali očekujem od tužiteljstva i konkretnije, da kažem, zahtjeve, da kaže u čemu su problemi kod definiranja
Sadik ti si sad na redu.
Definiranja i kvantificiranja nezakonito stečene imovine. Da li su institucije koje su ovdje nabrojane, a ne znamo koliko je koja, efektivno, nešto pripomogla u otkrivanju tog kriminala, dovoljne Tužiteljstvu da temeljito i argumentirano obradi ovaj segment tužbe koji bi se odnosio na kvantifikaciju nelegalno stečene imovine?
Molim vas službenici, poslove obavljajte van sjednice. Ja sam vas već jedanput upozorio na to.
Posebno bi bilo značajno očitovanje Tužiteljstva prema problemu upravljanja eventualno oduzetom imovinom. U ovoj državi još nikad nismo dobili precizan podatak, tražili smo kao poslanici, putem institucije zastupničkih pitanja i od Tužilaštva, i od Suda da nam se kaže: Koliko je do sada u BiH oduzeto nelegalno stečene imovine i kako se upravlja tom imovinom? Odgovori Suda i Tužiteljstva su različiti i niko, zapravo, nema pravi odgovor kako se danas u BiH upravlja nezakonito stečenom imovinom. Još samo na kraju dva kratka pitanja, odnosno sugestije. Bilo bi značajno da, pored konstatacije da je u porastu bar broj procesuiranih tužbi, da znamo stanje u BiH kad je u pitanju opći i ukupni kriminalitet, da kažem, u odnosu na naše okruženje. Da li smo mi jedna zemlja tako zagađena time? Ili je to, da kažem, u nekim relacijama, nekih da kažem normalnih, normalnih, ovaj, pojava. Molio bih još jedno pojašnjenje. Ja vjerujem da i drugim kolegama to nije jasno. Šta to znači: naredba od odustajanja procesuiranja, odnosno tužbe jel'? Evo, da budem precizan, to tako, ovdje je to tako formulirano kao:
Malo glasnije gospodine Križanoviću, ne čuje se.
„Naredba o nesprovođenju istrage“ kako se zove, da mi se pojasni ta institucija. Odnosno, ko donosi tu naredbu i šta to znači? Evo, hvala vam lijepo.
Hvala gospodine Križanoviću. Sadik Ahmetović.
Gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice, kolege. Ja ću nekoliko rečenica samo koje imaju veze sa radom Tužilaštva BiH. Moramo odmah na početku reći da će moja podrška radu Tužilaštva uvijek zavisiti od toga u kom kapacitetu i koliko dobro radi Odjel državnog Tužilaštva, Odjel za procesuiranje ili Odjel za ratne zločine. I tužiocu i Tužilaštvu i svima nama ovdje je poznato je da je Međunarodni sud pravde u Hagu, zločin u Srebrenici '95. godine okarakterisao, i u svojoj presudi rekao da je to najteži oblik ratnog zločina, zločin genocida. Komisija za Srebrenicu koju je formirala Vlada RS je u svom Izvještaju, između ostalog, rekla da, i do dana danas, u institucijama, u institucijama Države BiH, dakle, njenih entiteta, policije, SIPA-e i ostalih, dakle državnih službi, još uvijek radi 892 osobe koje se nalaze, nalaze na ovom spisku i do dan danas, po informacijama koje ja imam, a obično ih, jel', saznam iz medija, nije bilo procesuiranja onih koji rade u državnoj, državnim službama. Postavljam, dakle, pitanje ovdje i tužiocu i svima nama: Zašto do procesuiranja nije došlo? Moram, moram, ovaj, reći i jednu činjenicu ili volio bih čuti, dakle, i za samog tužioca i svih onih koji se bave sudom i tužilaštvom u BiH, da mi odgovore na pitanje: Da li Tužilaštvo u ovom obliku ima kapacitet da može na jednom, hajd' da kažem, skromnom vremenu smoći snage da svojom snagom, kapacitetom i svim onim čime raspolaže može zadovoljiti potrebnu, potrebu pravde kad je u pitanju zločin genocida? Naša je obaveza i prema državi, i prema pokoljenjima, i prema budućnosti ove države, jeste da one koji su odgovorni za najteži oblik ratnog zločina u novijoj historiji Evrope i svijeta da se, ovaj, svi oni koji su odgovorni za zločin genocida, procesuiraju pred domaćim sudovima, institucijama vlasti. S toga, dakle, danas, imajući sve ovo u vidu, mislim da sadašnji oblik kako je organizirano Tužilaštvo i Sud BiH nije u stanju ili nema kapacitet da se suoči sa ovoliko velikim, dakle, problemom koji se nalazi pred i Tužilaštvom i Sudom i BiH. S toga predlažem zaključak da se odmah krene u proceduru izmjene zakona o Sudu i Tužilaštvu BiH, kojim izmjenama, čijim izmjenama će se formirati, pored posebnih odjela u ovim institucijama, odjel za zločin genocida počinjen u zaštićenoj zoni Srebrenica i Žepa sa sjedištem u Srebrenici. Hvala lijepo.
Hvala. Azra Hadžiahmetović. 57
Ja se unaprijed izvinjavam. Ja nisam pravnik, za razliku od.
Ja poslanike molim za strpljenje, već veliki broj je napustio salu pa vas molim za strpljenje.
Ja za razliku od nekih kolega koji su danas kompetentno razgovarali kao pravnici, nisam pravnik pa ako ne koristim jezik struke, ja vas molim da me unaprijed izvinete. Ja ću samo kratko jednu konstataciju, u namjeri da na neki način sugerišem, možda i ovoj instituciji kao i drugim institucijama koje imaju obavezu prema ovome parlamentu, da redovno podnose izvještaje, da sugerišem da iskoriste tu priliku, za razliku od drugih institucija, da u izvještaju naznače i potrebe eventualno parlamentarnoga angažmana u nekim oblastima, područjima itd. koje bi bile od pomoći u radu pojedine institucije. Meni je jako žao kada sam vidjela u Izvještaju, recimo, između ostalog, na kraju finansijski izvještaj, odnosno, na neki način i planiranje Proračuna u 2007., da recimo, ovaj parlament, između ostalog, nije ni imao ovaj Izvještaj prilikom donošenja Budžeta. Jer bi, u svakom slučaju, barem što se tiče Kluba poslanika Stranke za BiH, korekcija, odnosno, bilo koja vaša sugestija u smislu i finansijskog izvještaja bila pretočena u amandman prilikom usvajanja Budžeta. Ja hoću da pomenem samo i da sugerišem da Tužilaštvo, jednako kao i druge institucije koje su, dakle, u obavezi da u izvještaju posebno naznače probleme sa kojima se suočavaju, a koji se tiču rada ovog parlamenta i eventualno sugerišu donošenje ogovarajućih ili izmjena nekih zakona ili donošenja nekih novih zakona, odnosno odluka posredstvom Parlamenta prema Vijeću ministara upućeno kako bi, na neki način, i ovaj parlament doprinio lakšem radu i realizaciji ciljeva, odnosno mjera koje su navedene u funkciji ostvarenja ciljeva za narednu, odnosno već za ovaj period do 2010. godine. To je jedna opšta sugestija, ja bih sugerisala Tužilaštvu, dakle, da nam, ili u narednom izvještaju ili možda čak i ne čekajući naredni izvještaj, kao sastavni dio ove informacije, dakle, dostavi listu potreba koje Tužilaštvo ima u smislu parlamentarne podrške u nadležnosti, naravno Parlamenta koje, koje, stoje u našoj raspodjeli državnih nadležnosti. I na kraju jedno pitanje, odnosno pod dva, jedno pitanje. Ja znam da sam bila, prije par godina, inicijator da se svi izvještaji Ureda za reviziju koje ovaj parlament dobiva i koje razmatra u proceduri koju razmatra, evo, danas je okončao razmatranje izvještaja Ureda za reviziju za 2005. godinu, da se dostave Tužilaštvu i da ukoliko Tužilaštvo smatra da ima potrebe da pokrene neki postupak. Ukoliko smatra da je bilo nepravilnosti koje su u nadležnosti Tužilaštva, da to po prirodi stvari svoga angažmana i učini. I to je zaključak koji prati ove izvještaje već nekoliko godina. I mene zanima da li je Tužilaštvo ikada utvrdilo 58 nepravilnosti, odnosno, utvrdilo osnov za pokretanje radnji koje su u nadležnosti Tužilaštva nakon uvida u, u, izvještaje? Ukoliko nije, da pitamo zašto nije? Jer evo ja ću vas podsjetiti, danas sa završetkom rasprave o izvještajima o Uredu za reviziju, mogla se uočiti, odnosno pažljivi analitičari su mogli uočiti da je, gotovo svaki izvještaj Ureda za reviziju bio praćen konstatacijom, dakle, radi se o 2005., da nisu ispoštovane Odredbe Zakona o javnim nabavkama. Pa između ostalog je bilo i obrazloženje da je to prva godina primjene Zakona o javnim nabavkama. Da li mi to donosimo zakone koje samo izvještajem o reviziji konstatujemo da nisu poštovani? Ili, da li to neki zakoni imaju opravdanje za nesprovođenje u prvoj godini postojanja? Ako imaju, onda to treba predvidjeti u prelaznim odredbama tih zakona. Ili se radi o nečemu trećem. Dakle, mene zanima da li je ikad Tužilaštvo razmatralo izvještaje Ureda za reviziju i da li je poduzelo ikakve radnje, ukoliko nije zašto to nije? Pa da, ako ništa drugo, ovaj parlament zna ubuduće da izvještaj o reviziji ne šalje Tužilaštvu, da ne bi bilo pretrpano papirima. Dakle, moje sugestije u najboljoj namjeri, dakle, da Tužilaštvo nam ubuduće u informaciji kao sastavni dio informacije ili obzirom da, da, smo danas već u raspravi ovoj za jednu od narednih sjednica dostavi posebnu informaciju u smislu sugestija Parlamentu, koje bi Parlament trebao da učini, dakle, u angažmanu u domenu svog, svog, angažmana. I drugo pitanje koje se odnosilo na Ured za reviziju. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin Novaković i imamo još gospodina Genjca prijavljenog, Jovičić.
Vidite, ja sam svoj stav o ovom materijalu dao na Ustavnopravnoj komisiji podržavajući mišljenje koje je sadržano u tri, tri stava Ustavnopravne komisije i nisam se zbog toga javio. Nego, ponovo čitam ovaj dopis uduženje, Uduženja tužilaca BiH i želio bih ovdje znati: Znači, da li su tužioci kojih ima 13, znači sa glavnim tužiocom i zamjenikom tužioca, članovi ovog udruženja i ako nisu svi, mene zanima koji jesu? Imajući u vidu, rekao sam već, da je ovo udruženje dostavilo Ustavnopravnoj komisiji "ustavnu definiciju" kako su oni nazvali, odnosno nacrt, praktično, promjena Ustava u kome, u jednom članu kaže: „Tužilaštvo je samostalno državno tijelu u BiH koje poduzima zakonom propisane radnje u cilju krivičnog progona počinitelja krivičnih dijela, ulaže pravna sredstva u svrhu zaštite ustavnosti i zakonitosti.“ Dakle, ti koji treba da štite ustavnost i zakonitost predlažu promjene Ustava, odnosno predlažu promjene u ovoj sferi i mislim da, ne sporim pravo da ljudi razmišljaju o sopstvenom statusu, ali mislim da je način na koji su to uradili krajnje neprimjeren njihovom pozivu i poslu koji obavljaju. Hvala vam.
Gospodin Genjac. 59
Poštovane kolege, sasvim je realno očekivati da će se pitanje procesuiranja optuženih za ratne zločine počinjene na teritoriju BiH, a nedostupnih Tužilaštvu BiH do narednog izvještaja u značajnoj mjeri zaoštriti. Taj problem koji je stalno prisutan i koji se očigledno može riješiti jedino lobiranjem u organizacijama, međunarodnim institucijama u Evropskoj Uniji, da bi se postavio kao uslov za integrisanje saradnje u ovoj oblasti. Dakle, pokušava se riješiti, sad zasad, određenim postupcima koji evidentno nisu dostatni. Aktuelna presuda Suda u Srbiji za stravični zločin koji su počinili Škorpioni, iznos presude pri čemu predsjednik države kaže, da se za takve zločine, potrebna je najstrožija kazna, a Sud donosi kaznu koja je u nekim dijelovima simbolična. Pokazuje da taj problem će se i dalje zaoštravati sa tendencijom da to postaje značajno političko pitanje i da optereti odnose u BiH na jedan vrlo ružan način. Dakle, mislim da bi u cilju priprema za susret s tim pitanjem i rješavanje tog problema, Tužilaštvo BiH za idući izvještaj trebalo pripremiti i dio izvještaja koji pokazuje: Šta je sa sudbinom lica koje su optužene od strane Tužilaštva, a koje su eventualno procesuirane zbog razloga dvojnog državljanstva u zemljama susjedstva ili eventualno nisu procesuirane i zašto nisu procesuirane? To je jedno pitanje. I drugo pitanje, mislim da bi Tužilaštvo BiH za idući izvještaj takođe trebalo pripremiti informaciju: Koji su efekti sporazuma tužilaca zemalja u regionu? Kako se ti efekti odražavaju na procesuiranje optuženih za ratne zločine? Šta u tim sporazumima treba mijenjati i šta je još moguće napraviti? Pri tome mislim i na sporazume tužilaca, a i na sporazume tužilaca koji imaju regionalni značaj kao što je recimo Tužilaštvo Tuzlanskog kantona sa tužiocem Srbije itd. Koristim, naravno, prisustvo tužioca ovdje da iznesem ove neke sugestije i da se pokušamo što je bolje pripremiti za rješavanje ovog problema i za kompetentnu raspravu o ovom pitanju. I na kraju jedna tehnička sugestija za idući izvještaj koju sam iznio i na Ustavnopravnoj komisiji, zaista, idući izvještaj bi trebao biti sačinjen u vidu tabela koje omogućavaju komparaciju brojeva. Ovaj izvještaj je sa velikim brojem podataka, ogromnim brojem podataka, jako je teško pratiti sve one po oblastima brojeve, to se može riješiti na način da se naprave tabele iz kojih se uporedno prikazuju za proteklu i narednu godinu. Hvala.
Gospodin Jovičić.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. 60 Naravno da sam u ovome izvještaju Tužilaštva najviše zainteresovan za rad Odelenja za procesuiranje ratnih zločina. Ali moram odmah da kažem, niti branim Izvještaj niti ga napadam. Bez stvaranja strategije BiH o radu Tužilaštva kad je u pitanju ovo odelenje mi nećemo nikad izaći iz ovog začaranog kruga. Ali je opšte poznato da su upravo ovi problemi i najveći kamen spoticanja, pa rekao bih i međunacionalnih nesporazuma u BiH. Sami znate da je Međunarodni sud u Hagu i Tužilaštvo zaključilo rad i dali su određeni rok, dakle, od Saveta bezbjednosti. Ja naravno plediram da zakonodavne institucije BiH ograniče rad Tužilaštva i da mu daju optimalni rok, recimo od 5 godina. S tim što ćemo, naravno, pomoći Tužilaštvu i tužiocu da nam predoči koji bi to bili potrebni kapaciteti tužilaca da u ovom vremenu završe se ovi predmeti. Zašto? Svima je poznato da pred sudom su glavni svjedoci. Nažalost, situacija je sledeća: najviše upravo umire ta populacija, jer su prošli stravične torture. Ako će nama biti utjeha da ćemo završiti neke predmete po onom sistemu da ratni zločini nikad ne zastarijevaju, za 30 ili 40 godina, onda od tih procesuiranja nema ništa. Dakle, zalažem se da Tužilaštvo da jedan prijedlog, prvo, kad su u pitanju resursi Tužilaštva, a to je: kadrovska opremljenost i broj ljudi koji rade na raznim prdmetima. A poznato je da je ovo Tužilaštvo zagušeno sa brojem predmeta i čini mi se da se radi oko 12 hiljada lica koja se vode u tim predmetima. Dakle, šta ćemo mi time dobiti, ako ćemo stalno dobivati izvještaje ove prirode da je dobra saradnja bila sa Haškim Tribunalom? Šta ćemo sa onim predmetima koje Haški Tribunal, kad je u pitanju srpska strana, otvoreno ću reći, nikad nije htio da otvori? Nikad htio nije da ih uzme ozbiljno na razmatranje. I šta ćemo sa onim predmetima koji i danas stižu u Tužilaštvo BiH, jer se svaki dan otkrivaju novi podaci i dolazi se do novih dokaza za počinjene ratne zločine širom BiH? Ja nikada nisam tražio balans u količini počinjenih zločina, nego tražim balans u količini pravde. Nažalost, ovdje pravde nema. Jer Odjeljenje za ratne zločine Tužilaštva trebalo bi da se zasniva na tri osnovne premise. Dakle, prvo da se postigne pravda za žrtve, da se putem te pravde procesuiraju pojedinci, naglašavam, koji su počinili ratne zločine i da se skine hipoteka kolektivna sa određenih naroda, kako to danas je opšte prihvaćeno, nažalost, mišljenje, i treće da se na bazu, na bazi tih procesuiranja postigne koliko toliko istina, mada ona je samo jedna fikcija, jer ovdje svako ima svoju istinu i pojedinac i narod i Međunarodna zajednica itd., itd. Dakle, ono za šta se zalažem jeste da gospodin Jurčević, sa kojim, zaista moram priznati, imao sam dobru saradnju kad sam još bio u nevladinim organizacijama i to sam predlagao da izađe sa strategijom kako mislimo da ovo završimo. BiH jeste, rekao bih, na 95. ili 96. mjestu ljestvice po broju kriminala i ne volim riječ reći korupcija, korupcija je nešto umiljato, nego po broju krivičnih dijela koje su počinili lopovi, mafija, kriminalci. To su tri riječi koje oslikavaju najbolje tu kategoriju ljudi. Naravno, potpomognute u određenom vremenskom periodu sa političkom mafijom. Jer jedno bez drugog nikad nije moglo. 61 Dakle, gospodine Jurčeviću ja tražim od vas, ne morate danas, da nama u vrlo kratkom roku dostavite vaš prijedlog strategije kako mislite u optimalnom vremenskom roku, a on je po meni samo 5 godina, da riješimo ove probleme? Ili vam treba još 100 tužilaca?
Molim vas malo pažnje.
Jel' vam treba još 150 tužilaca ili ne znam koliko, da ozbiljno krenete u predmete? I moram vam reći da je srpska strana i sva uduženja koja mene zovu potpuno nezadovoljna sa radom Odelenja za procesuiranje ratnih zločina. Pa se onda stvara pogrešna slika da su ovdje samo privilegovani jedni, da su drugi odmah u startu presuđeni prije i podizanja optužnice itd., itd. Ali pošto je ovo najbolnija tačka naroda u BiH, ja se zalažem da ovo što prije riješimo, da ne guramo pod tepih. I još ću jedan samo šlagort iskoristiti. Komunisti dok su bili na vlasti imali su zaista izvanrednu strategiju. Stvarali su ambijent narodu da dobro živi i narod se nije bunio. Osjetljive stvari gurali su pod tepih. Vlasti u BiH, na čelu sa drugim institucijama su ukrali tepih, nema tepiha, to je problem zašto ne funkcioniše ovdje ništa. Zato ja vas molim da ovo posebno, ovaj dio za šta su zadužene žrtve koje ne mogu da trpe, koje su sa vama bile bezbroj puta, koje svaki dan i mene zovu pa i Vas gospodine predsjedavajući, pa i sve nas, pa gotovo ljude iz Srebrenice. To je bolna tačka, to moramo ljudi riješiti, nema ekonomske te perspektive ni progresa da krenemo naprijed u bilo čemu, bilo kojoj reformi dok ovo ne razriješimo. I ovo je najveći problem kojem mora ovaj parlament dati najveću podršku i prioritet u rješavanju. Molim vas lijepo, jasno hoću da kažem, nikada nisam podržavao nijednog pojedinca iz mog naroda koji je počinio zločin pred bilo kome, naprotiv, prvi sam se zalagao da bude izveden na sud. Jesu li svi Srbi krivi, sve izvedite na sud, ali nisu, ima pojedinaca iz drugih naroda koji su počinili zločine nad Srbima, nad Hrvatima. Dakle, dajte da to razriješimo. Nemojte da se vrtimo u začaranom krugu. I to je glavni zadatak Tužilaštva, a ne da nam šaljete kakvu ste imali saradnju sa Karlom del Ponte, od koje više ništa nema i "fala" Bogu da nije ona na ekranu, jer su ovdje i djeca od nje dobijala frustracije. Ovdje niko nikog nije znao sem nje. Hvala lijepo.
Hvala gospodinu Jovičiću. Imamo, molim, izvolite.
Ja bih zamolila kolege da se uzdržavamo od kvalifikacija kada su u pitanju pojedini zvaničnici međunarodnih organizacija i ja bih zamolila kolegu Jovičića, bez obzira, možemo 62 mi imati, ovaj, pojedinačno različita mišljenja o nečijem angažmanu i nečijem radu, ali da sačuvamo ovaj parlament od rasprava te vrste, jer mislim da nam je bolje da se fokusiramo na Tužiteljstvo kao instituciju BiH. Tim više što mislim da bismo ušli onda na teren i drugačijih rasprava. Ja vas molim, dakle, ovim povodom samo da, kad su u pitanju, kada je u pitanju rad međunarodnih organizacija, posebno pojedinaca koji rade u međunarodnim organizacijama pa i na pitanjima BiH, da se uzdržimo od kvalifikacija te vrste. Hvala.
Hvala. Izvolite replika.
Ja hoću da kažem ovom Parlamentu svoje mišljenje. Nisam tražio od Parlamenta da podrži mene ili da glasa za zaključak jer ga nisam ni imao, ali
U ovom Parlamentu.
Ali ću ponoviti, najveća nesreća za srpski narod jeste Karla del Ponte i to sam joj rekao u oči tri puta, dakle, ne bježim ja od te istine koju sam rekao, zašto bih.
Pričala mi je da se prepala jako.
Neko u moje ime strahovao šta ja kažem.
Dobro, hvala lijepo, ovaj. U ovom Parlamentu svako ima pravo da govori, nemate razloga da se, ovaj, dobronamjerna je intervenicija bila. Izvolite, replika, naravno.
Ma, dakle, uvaženom kolegi Jovičiću, dakle, replika, kako hoće nek' shvati. Ali mislim da su najveća nesreća za srpski narod oni, dakle, Srbi iz reda, dakle, koji su pravili zločine i zločine genocida u BiH. I srpski narod treba napraviti taj otklon kako bi u budućnosti krenuli zajedno u BiH naprijed, svi zajedno.
Hvala. Da se vratimo mi na raspravu. Dakle, imamo još prijavljene, imamo još prijavljene Ekrema Ajanovića, Jerku Ivankovića, Šemsudina Mehmedovića, ja se nadam, je li 63 ja na ekranu vidim. Molim da se prijavite svi. Evo, opredijelili su se, sada je Remzija Kadrić, gospodin Sefer Halilović. Dakle, Šemsudin Mehmedović jeste li Vi prijavljeni? Na ekranu, Jerko Ivanković, prijavljen. Dakle, ovako: Jerko Ivanković, Sefer Halilović, Remzija Kadrić, ja odustajem apsolutno, odmah. Ekrem Ajanović, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, članovi Kolegija, kolegice i kolege. Ja ću započeti svoj, svoje izlaganje prvo sa određenim stvarima. U svakom slučaju, kao član Ustavnopravne komisije, podržavam u potpunosti zaključke te komsije i prijedlog koji je iznio gospodin Džaferović. A isto tako moram da kažem svoje osobno mišljene, da su mi određeni diskutanti u određenim dijelovima, hvala Bogu, i uzeli jedan određeni dio diskusije koji sam ja mislio da, da ovaj iznesem i u potpunosti podržavam prvi dio diskusije koji je iznijela kolegica, evo da kažem, koja je prva diskutovala. Da je činjenica jedna u BiH, da stanovništvo uči, čineći tu i medije i društvo u cjelini kao očekuje određene i spektakularne rezultate od Tužilaštva ne gledajući u stvari, u stvari onakve kakve jesu. Zato ja kažem da moramo ovaj izvještaj promatrati u vremenu, da ne kažem, i u prostoru i limitirajućim faktorima koji ograničavaju mogućnost rada Tužilaštva na državnom nivou. I radi toga ovaj izvještaj u potpunosti podržavam i podržaću ga, s tim što moram da kažem svoje osobno mišljenje, a to je da mi u Parlamentu moramo biti ti koji ćemo pokretati određene stvari, ako ih uočimo, da bi se te stvari izmijenile. Tako ja ću samo nekoliko stvari napomenuti. Činjenica je da Tužilaštvo nema kapaciteta, što je očito i iz izvještaja, u odnosu na broj predmeta koji dolaze i koji će se svaki dan nagomilavati. I to je jedna činjenica koju mi moramo prihvatiti i reagovati da se taj problem, na neki način, riješi ili nadležne institucije da taj problem riješe. Ovdje istovremeno hoću da kažem da je zakonska regulativa, po mom viđenju, jedan ograničavajući faktor za rad Tužilaštva na državnom nivou da bi to Tužilaštvo mogli da doživimo kao građani ove zemlje i da očekujemo od njega više nego što sada ono može da pruži. Treća stvar koju napominjem. Zahvaljujući ustavnom ustrojstvu države, zahvaljujući određenim, zakonskoj regulativi koja postoji u ovoj državi, činjenica je jedna, da ovo Tužilaštvo, državno Tužilaštvo ima jako ograničenu moć svoga djelovanja što je limitirajući faktor u postizanju boljih rezultata. Ovdje, po mom sudu, nema samo koordinacijske aktivnosti. Jel' to možemo, da se ovako izrazim, možda na jedan nedoličan način, možete to mačku o rep napisati ako nema u tužilaštvu i subordinacije na principu određene odgovornosti i određenog djelovanja i naredbodavne funkcije. Znači to su sve limitirajući faktori koji dovode do, do određenog rada, pa prema tome i određenih stvari koji su u izvještaju rečeni. I moram kazati da, kada čitate ovaj izvještaj, kada, koga, moram da podsjetim, da podržavam ga, znači, kada njega čitate, kad razgovarate sa ljudima koji očekuju bolje rezultate na rad Tužilaštva i efektima koji se postižu, onda moramo sebi, kao parlamentarci, da kažemo da sudska reforma u BiH nije dovršena i sudska reforma u BiH je 64 limitirajući faktor koji nije do kraja doveden. I zato mi, kao Parlament, moramo nešto učiniti da bismo na tome planu, na tome planu djelovali. I da ne dužim, ja predlažem jedan, normalno, jedan dio zaključka ili dio zaključka ili kako god hoćete, da obavežemo naše Ministarstvo pravde da utvrdi koji su limitirajući faktori za bolji rad Tužilaštva i suda uopće i dostavi ga Parlamentarnoj skupštini BiH da poduzme odgovarajuće mjere, uključujući i promjenu zakonske regulative, pa ako hoćete, i promjenu Ustava koji je svakako limitirajući faktor za bolji rad, za bolji rad i Tužilaštva i sudstva. Hvala lijepo. I oprostite molim vas, ovaj, zaboravio sam jednu stvar. Ja kao ljekar znam, a to je i narod davno, ovaj, dao izreku, kaže medalja uvijek ima dvije strane. Jedna joj je strana lice, drugo joj je naličje. I moram da odgovorim ovoj mojoj kolegici, koja svako, ne u cilju da bismo vodili raspravu o nečemu ili da bi se, ovaj, da bi se, ovaj, lomila pouka nad nečemu. Ja ne vidim da je Predsjedništvo što je uputilo zahtjev, ovaj, Republici Srbiji da izvrši obaveze koje ima po, koje ima iz presude suda u Hagu, ja ne vidim da je Predsjedništvo time dalo, dalo znak da ne vjeruje u naše Tužilaštvo nego baš naprotiv. Da naše Tužilaštvo ne može u ime nekih drugih, koji imaju obavezu, a Srbija ima obavezu, ne može da ono rješava njihove probleme, ne čini, pogotovo na teritoriji Srbije gdje smo čuli, u izlaganju mog kolege Džaferovića, da je svakako limitirajući faktor i rad našeg Tužilaštva zato što nam dvije susjedne države, koje zapravo i trebaju najviše da nam pomognu da riješimo određene probleme, imaju svoja ustavna ograničenja koja bi trebala, sa njihove strane, da se povede jer ih mi ne možemo promijeniti da bismo došli do boljih rezultata gonjenja onih ljudi, bili oni kriminalci ili bili oni koji su izvršili zločine jer vidimo da i kriminalci dadnu 500 hiljada maraka, ovaj, da ih puste na slobodu i pobjegnu i više ne možete ih goniti mada su osuđeni. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin Jerko Ivanković.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici, uvaženi gosti. Ja mislim da smo mi jedan od najvećih problema Tužiteljstvu BiH, u smislu jer često puta donosimo propise koji su nelogični, propise koji nisu u interesu građana BiH i onda građani BiH, logično, kad imaju nešto protiv tebe, kad imaju nešto nelogično, skloni su kršenju takvih propisa. A mi smo skloni kazati, dajte vi to Tužiteljstvu i Tužiteljstvo ima pune ruke posla. Ja mislim da mi preventivno možemo puno djelovati, da vodimo računa da propisi budu logični, da budu u interesu građana ove zemlje i kršenje propisa će biti daleko manje i Tužiteljstvo će imati daleko, daleko manje posla. Kada bi se građani ponašali, a što vjerovatno hoće, jer im je jako teška situacija, prema nama kao mi prema njima. Pa kad bi samo uzeli jedan podatak da je ovaj Parlament proizveo deficit, u zadnjih 10 godina, preko 50 milijardi maraka, da je to izravna šteta BiH, da je to 500 tisuća radnih mjesta koja su otišla i nikad se više neće vratiti i oštećeno je 500 65 tisuća nezaposlenih. Zamislite kad bi sad njih svih 500 tisuća išlo u Tužiteljstvo i kazali ovi u Parlamentu su nama, svojim odlukama, uskratili radno mjesto. Daj sad kažite šta bi bilo posla u tom Tužiteljstvu ne bih, ne bih htio.(?) Ovim želim nam svima ukazati da povedemo računa kad je u pitanju zakonska regulativa i mislim da će ta preventiva dati velikog efekta. Ja osobno, a i Narodna stranka radom za boljitak, podržavamo rad tužiteljstva. Mislimo da mu trebamo omogućiti i više resursa da obave svoj posao što kvalitetnije, a isto tako želim skrenuti pozornost jer imam jedno jako ružno iskustvo sa Tužiteljstvom i mislim da postoji mogućnost da se rad u Tužiteljstvu dodatno popravi. Jedna teza koja, općenito, vlada u javnosti, zapravo, jedna priča koja se na ovim prostorima, već dugi niz godina, provlači – kad je zec bježao iz BiH i na granici ga zaustavili i pitaju ga kuda to bježiš, ma kaže tamo ubijaju konje i moram ići brzo. Pa kaže nisi ti konj u čemu je problem – ma kaže prvo te ubiju i onda gledaju šta si. Mislim da Tužiteljstvo o tome mora malo više voditi računa, da u istragama troši daleko više energije, a onda u optužnicama će ići stvari puno jednostavnije, puno kvalitetnije. Znači, iskustvo koje sam ja prošao, samo ću neke detalje iz njega navesti. Znači, uz jednu skromnu istragu, godinu i po dana iscrpljujućeg suđenja i na kraju kaže greška. Nije od toga ništa bilo. U tom postupku, pritisci na svjedoke, pojavi se svjedok u Tužiteljstvu – dobio poziv kao optuženi – kada dođe kaže izvini, to je tehnička greška, ti si svjedok. A znate šta to znači za čovjeka kad dobije poziv da je optužen za neka teška djela? Angažiraju se zaštićeni svjedoci, bez istrage o tim ljudima da se vidi ko su, pa onda se kasnije pokaže da su to neki ucjenjivači itd. Još jedan detalj što mi je ostao jako zapažen u završnoj riječi tužitelja, nakon skoro godinu i nešto dana cijelog procesa, tužitelj izjavi da, što se njega tiče, on je postigao svrhu ovim procesom ma kakva presuda bila, jer će sada svi političari u BiH morati da nas se boje jer ćemo ih mi goniti ako neko, ako neko nešto nezakonito napravi. Neki i sam tužitelj na kraju kaže: nije mi bio cilj dokazati neko djelo nego mi je bio cilj stvoriti jednu snažnu medijsku kampanju da bi nekoga zastrašio, da bi nekoga upozorio na nešto, a pri tom ne vodeći računa o žrtvama i štetama koje je time činio onima koji su mu poslužili za jednu takvu kampanju. Još želim napomenuti, kod primjera potpisivanja sporazuma sa određenim optuženima, da tu isto tako treba posebno voditi računa u dva pravca. Jedan je da, neko ko je stvarno kriv, ne prođe nekim sporazumom, a druga je da represivnim metodama natjeramo ljude koji nisu krivi, da im je daleko, daleko isplativije prihvatiti krivicu i platiti neku štetu, nego da budu izloženi jednoj jako velikoj torturi. Nadam se da će ove informacije pomoći i Tužiteljstvu da malo disciplinu i kvalitetu svog rada poprave, a nadam se da ćemo i mi, prilikom donošenja propisa, voditi računa da im preventivno pomognemo, a posebno da im damo resurse na raspolaganje, da oni kvalitetno obave svoj posao jer će nam time napraviti jedno kvalitetnije društvo. Hvala.
Gospodin Kadrić.
Zahvaljujem se. Ja ću zaista samo kratko iskoristiti priliku kad je ovdje tužilac Tužilaštva BiH da ga upitam, zbog javnosti, kakvo je sada trenutno stanje po pitanju izvještaja Komisije za Srebrenicu, poznatog izvještaja Komisije za Srebrenicu? Da li je taj izvještaj u prioritetu ili nije? Samo da podsjetim, dakle, radi se o poznatom izvještaju u kojem je Vlada Republike Srpske, prije otprilike 3 godine, formirala poznatu Komisiju za Srebrenicu u vezi događaja u Srebrenici iz jula '95. godine. Ta je komisija radila godinu i po dana, podnijela svoj izvještaj. Vlada Republike Srpske je usvojila takav izvještaj i pitam tužioca: Da li je taj izvještaj i dalje ili nije u prioritetu po pitanju, ovaj, rješavanja pitanja koja su sadržana u tom izvještaju?
Gospodin Sefer Halilović.
Gospodine predsjedavajući, kolege poslanici, gosti. Ja naravno dajem punu podršku u radu ovog tužilaštva i državnog suda. I pojavom ovog državnog tužilaštva i državnog suda čini mi se da su se bili stekli uslovi, i hoću da vjerujem da još uvijek se polako stiču uslovi, da na ovim prostorima BiH, a vjerovatno i šire konačno prestaje da važi ona misao glasovitog predsjednika srbijanske vlade Nikole Pašića – da zakoni vrijede, da zakoni vrijede samo za protivnike. Mi smo svjedoci da, u ovih 11 godina nakon rata u BiH, pred očima svih građana se dešava pljačka neviđenih razmjera putem privatizacije, pljačka donatorskih sredstava, otimačina na sve moguće načine i, uz puno uvažavanje, ali moje je najdublje uvjerenje bilo, da su kantonalna, federalna, odnosno entitetska tužilaštva bila duboko politički, duboko pod uticajem politike i da su, da je sirotinja stradala za džak krompira, a onaj ko je ukrao fabriku ili prodao banku za 50 i nešto miliona maraka, zaradio na njoj je postao uspješan privrednik. Konačno, pojavom Državnog suda i Državnog tužilaštva vratila se nada u, u, među građanima, makar samo u onom krugu gdje se ja krećem i gdje kontaktiram, da ima šansi da se i na ovim prostorima uspostavi pravna država i da pred zakonom budemo svi jednaki bez obzira na vjersku, nacionalnu i ovu drugu pripadnost. Ja hoću samo da, ovo bi bilo više u formi pitanja, na strani 27, tužilac se pohvalio kako je okončan jedan od najvećih slučajeva organizovanog kriminala u kojem je ukupno izrečena zatvorska kazna od 50 godina zatvora. Ovo bi bilo više u formi pitanja. Da li je Tužilaštvo znalo za Parlamentarnu komisiju koju je ovaj Parlament formirao pa ukinuo, koja je tvrdila da je ne namjenski potrošeno 8 milijardi i 400 miliona maraka, da je Federalni Parlament takođe formirao komisiju koja je ustanovila ogromne, ogromne količine novca koje su nenamjenski potrošene ili, narodnim jezikom kazano, ovaj, pokradene. I prosto mi je nevjerovatno da Tužilaštvo nije u ovakve slučajeve reagovalo. Onda za što bih se zalagao jeste da se oda, ovaj put raspravlja se o izvještaju Tužilaštva, priznanje Tužilaštvu, informaciji da se oda priznanje, jer raditi sa kapacitetom 15 tužilaca plus glavni tužilac i izvesti na sud najveće političke ličnosti, državne ličnosti u BiH na sud, jeste da ne daje nadu 67 da će uvoj godini, odnosno u narednoj godini biti bolje jer se kapacitet Tužilaštva povećava samo sa 16 na 25. Ono što bi trebao ovaj Parlament uraditi jeste, ili da to bude inicijativa Tužilaštva, da se ovo Tužilaštvo proširi i sa kapacitetom i sa potencijalom da se može ozbiljnije suočiti sa kriminalom i korupcijom i s crnim tržištem. Ja mislim da sam o tome dovoljno govorio i ne bih htio da se ponavljam. Ako godišnje ode 6 milijardi maraka u privatne džepove i ako se na ovakav način gazduje ovdje ćemo biti, ovdje smo mi svi ugroženi, ovdje su ugroženi građani, a javlja se politička elita, politička mafija i privredna mafija koja će, zapravo, postati milioneri i nije čudo što mi u BiH imamo ogroman broj sirotinje i jedan mali broj veoma bogatih ljudi. Hvala vam lijepo.
Hvala gospodinu Haliloviću. Više nema prijavljenih, dakle, zaključujem raspravu. Ja sam odustao od rasprave, ali ću, ipak, pitanje samo jedno, ovaj, postaviti gospodinu Jurčeviću, naravno, ako bude on u prilici, od stotina ovih pitanja koje ima tu, da mi objasni kako se moglo desiti da od ukupnog budžeta u finansijskom izvještaju ostane neutrošeno 433.000? Da li je riječ o nekoj kapitalnoj investiciji, nečemu što nije moglo se utrošiti ali činjenica je da imate, od 3 miliona ukupno, preko 15% neutrošenih sredstava, a s druge strane imate problem sa finansiranjem? Dakle, evo ja zaključujem, naravno, raspravu i otvaram mogućnost gospodinu Jurčeviću da se obrati poslanicima, eventualno komentare, odgovore na neka pitanja. Ponavljam ono što je rekao i gospodin Džaferović – radi se o informaciji koju ovaj Parlament prima k znanju. Naravno, to nas ne sprečava da ne podržimo i na neki način ne učestvujemo u realizaciji zadataka, kako su oni nazvali, strateških ciljeva itd. i ovih inicijativa i ideja koje ovdje imam. Gospodine Jurčeviću, ako želite izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani zastupnici. Ja se svima vama zahvaljujem koji ste pročitali Izvještaj o radu Tužiteljstva BiH. Također, svima se vama danas zahvaljujem koji ste diskuktirali i sve diskusije koje ste uputili prema izvještaju i na rad Tužiteljstva BiH, osobno, ja ih smatram pozitivnim i dobronamjernim, jer smatram da smo svi na istom putu kad je u pitanju Tužiteljstvo BiH i kad je u pitanju ovaj časni Dom, da nam je cilj borba protiv svih vidova kriminala, posebno organiziranog kriminala. Kompleksnost i složenost rada Tužiteljstva BiH je doista ogromna i ja bih mogao, vjerujte mi, bez bilo kakvog pisanog teksta govoriti vam dva sata najmanje o toj kompleksnosti i težini s kojom se Tužiteljstvo u BiH susreće, jer vi znate da je to izuzetno mlada institucija koja je počela sa radom 01.03.2003. godine i kada je useljena, useljena je na prostore gdje su bile ruševine i poluruševine, kako smo gradili instituciju, tako se gradilo i 68 ojačavalo Tužiteljstvo, a istovremeno se radilo na predmetima i to predmetima svih vidova. Moram vam reći da Tužiteljstvo BiH, na žalost, ima tako široku lepezu kaznenih djela da doista sa ovim kapacitetima, koji su od vas zakonodavaca dati Tužiteljstvu, mi nećemo, nećemo biti, vjerojatno, uspješni niti učinkoviti. Slikovito ću vam reći da imamo lepezu u nadležnosti kaznenih djela od falsifikata od 5 KM do organiziranog kriminala, preko organiziranog kriminala do ratnih zločina. Gospodo, to je nenormalno velika lepeza, a ograničavajući su faktori. Kad smo počeli raditi, počeli smo raditi sa 4 tužioca, danas imamo određen, određen broj tužitelja. Mi u Tužiteljstvu BiH imamo tri odjeljenja. Jedno odjeljenje je odjeljenje za ratne zločine i drugo odjeljenje je odjeljenje za borbu protiv organiziranog kriminala, gospodarskog kriminala i korupciju i treće odjeljenje je opće odjeljenje. Ja se slažem sa gospodinom Ivankovićem, ovo što je sve rekao, samo je trebao, ipak, zbog odnosa, trebao je da kaže koji je to tužitelj, jer ja kao glavni tužitelj BiH sa ovoga mjesta odgovorno stojim i kažem vam da ne stojim ja iza završnih riječi tog tužitelja koji je to tako, tako rekao jer to njemu zakoni BiH ne dozvoljavaju. Ja ne znam da je to rekao ali evo, ja vjerujem gospodinu Ivankoviću. Vaše diskusije su najviše, koliko sam ja mogao vidjeti ovdje, usredsređene kad su u pitanju kaznena djela ratnih zločina. Dozvolite mi da krenem od ovih težih, težih vaših pitanja, a to su problemi koji su vezani za rad na predmetima ratnih, ratnih zločina. Sa ovog mjesta danas i prije puno godina sam uvijek govorio da je problem ratnih zločina, odnosno raščišćavanje ratnih zločina, na prostoru Srebrenice. Srebrenica je broj jedan kad je u pitanju Tužiteljstvo BiH i budite sigurni sve one kapacitete koje smo mogli dati na raščišćavanju, otkrivanju i procesuiranju počinioca kaznenih djela ratnih zločina koji su počinjeni u Srebrenici, mi smo to danas, samo na Srebrenici radi poseban tim, to je tim broj 6 i u tom timu broj 6 imamo 4 tužioca. To su maksimalni kapaciteti koje smo mogli, u ovom trenutku, dati i radi negdje oko 20 stručnih osoba koji rade u Tužiteljstvu BiH sa tim tužiteljima. Koliko je to teško i složeno, ja sad neću vas time zamarati, ali evo samo brojka kazuje, recimo da smo za 2 godine rada uspjeli napraviti 20 optužnica protiv 30 osoba. A uzmite samo podatak da je Sud BiH presudio svega 6 predmeta, 6. Mi smo saslušali preko 817 svjedoka, to je nenormalno mukotrpan rad i težak, doći, doći do dokaza koji su validni za presuđenje ovih teških, teških kaznenih djela jer tu su standardi daleko veći nego, nego za neka druga sitnija, izvinjavam se što ću reći, bagatelnija, bagatelnija kaznena djela. Ja vama želim da kažem i da podijelim zabrinutost Tužiteljstva BiH da mi sa ovakvim kapacitetima koje imamo, ograničene, nećemo odgovoriti zadaći vremena. Ali molim vas nemojte, mi prihvatamo dio odgovornosti, kažem mi, mislim na nas u Tužiteljstvu, prihvatamo taj dio odgovornosti, ali mi želimo da tu našu odgovornost podijelimo i s vama i da vam kažemo da, ako nastavimo sa ovakvim radom, nećemo daleko stići. Nećemo. Ja smatram da je neophodno potrebno donijeti ovaj Parlament, donijeti državnu strategiju na radu predmeta ratnih zločina. Šta to znači? To znači da država kaže šta hoće, šta su zadaće institucija BiH? Znamo mi u Tužiteljstvu šta je naša zadaća. Ali šta je zadaća i policijskih struktura, šta je zadaća vladinih i nevladinih organizacija, šta je zadaća vjerskih zajednica, međunarodnih organizacija itd., itd.? Zašto ovo govorim. Govorim iz prostog razloga što je 69 to vrlo, vrlo složeno, i nije to samo rad Tužiteljstva BiH jer to je rad i drugih agencija za sprovođenje, za sprovođenje zakona. Visoko sudsko i tužiteljsko vijeće BiH je formiralo jednu radnu grupu da samo napravi stručnu analizu koja će odgovoriti na pitanje - da li su i koliko su agencije za sprovođenje zakona osposobljene na radu predmeta ratnih zločina? Igrom slučaja ja sam bio na čelu te radne grupe i mi smo, gdje su bili, u čijem sastavu su bili svi, veći broj tužitelja i veći broj sudaca svih nivoa, sa cijelog prostora BiH, a policijskih struktura. Ja vam moram reći da je stanje katastrofalno. Ova analiza, stručna, utvrdila je da policije svih nivoa nemaju niti odsjeka niti odjeljenje na radu predmeta ratnih zločina. Da tužiteljstva, osim Tužiteljstva BiH, svih nivoa nemaju odjeljenje za rad na predmetima ratnih zločina. Da sudovi svih nivoa, također nemaju sudeća vijeća za rad na predmetima ratnih zločina, a sve salve su usmjerene prema Tužiteljstvu BiH. Upravo iz tih razloga ja smatram da treba da se donese državna strategija i da država kaže – treba toliko i toliko tužitelja za rad na predmetima ratnih zločina. Ja ću sada napraviti jednu komparaciju, ja se stvarno izvinjavam vama, recimo Njemačka, čitali ste, znate vjerovatno i više od mene, 40 godina radila je na predmetima ratnih zločina. Ni dan danas ih nije završila. A stavite poređenje Njemačke i BiH. Ona je imala jedinstvene kapacitete na nivou države – preko 300 tužitelja koji su radili na tim predmetima, imala je negdje oko 2.000 administracije koja je pratila rad tih tužitelja i evo za 40 godina nije riješila problematiku ratnih zločina. Ja sebi i postavljam pitanje unaprijed i dajem odgovor, sa kapacitetima i na načinu kako je to propisano i kako mi radimo, nećemo odgovoriti, odgovoriti ovoj zadaći. Ja vas molim da o tome, ja ne znam kako i na koji način da se razgovara, ali ... za donošenje, za donošenje državne strategije na predmetu ratnih zločina. Nije to samo, ne kreira samo Tužiteljstvo BiH kompletnu problematiku, vi je kreirate, kreira je i Haški tribunal i međunarodne organizacije. Mi smo 2 godine proveli sa OSCE-om da bismo utvrdili ono što smo unaprijed znali, da nema ekstradicije kad su u pitanju počinioci kaznenih djela ratnog zločina. Mi stojimo na stajalištu da treba da odgovaraju počinioci ratnih zločina u BiH, jer je tu i počinjen zločin. Mjesto izvršenja određuje i stvarnu i mjesnu nadležnost i Suda i Tužiteljstva BiH. Nije, nesporna je činjenica da je ogroman broj tih ljudi koji su počinili ratne zločine, negdje šetaju, da li po Hrvatskoj, da li po Srbiji i Crnoj Gori ili diljem, diljem svijeta. Dvije godine sa OSCE-om smo utvrđivali mogućnosti da vidimo postoji li šansa za njihovu ekstradiciju. Znali smo da ne postoji jer postoje ustavne prepreke kod susjednih država, a takođe postoje i zakonske prepreke kad je u pitanju BiH. Rekli smo da ovo više nije pravni problem, ovo je političko pravni problem koji treba sada da neko riješi iz BiH. Ko to treba da riješi? Odgovor je jasan – Vijeće ministara, Predsjedništvo, Parlament, da vidi da se to lobira i da sa susjednim državama, da dobije se politička volja susjednih država, da se eventualno zaključe trilateralni ugovori po pitanju ekstradicije ili da se traže neka druga ili drugačija rješenja. S obzirom da sam i uvidio i znao sam da će biti sva salva za ratne zločine, ja sam tražio rješenja i sa ljudima koji se bave ovom problematikom i zato sam u Zagrebu rekao ono što sam rekao, a rekao sam, ukoliko se ovaj problem ne riješi na ovaj način da se zaključi bilo koji sporazum, mi ćemo tavoriti u začaranom krugu, sve salve, svi će biti dobri, uvjet, 70 izvinjavam se na izrazu, uvjetno rečeno, dobri igrači ali će loši igrači i loši momci biti oni koji rade u tužiteljstvima i sudovima i koji rade na ovoj problematici. Da se to ne bi desilo, ja molim rješenje, ja sam rekao da je možda i jedno od rješenja da se razmisli ili da se vidi, da se formira jedan regionalni sud na prostoru bivše Jugoslavije za ove zemlje, s obzirom da imamo silaznu strategiju zatvaranja Haškog tribunala i sukladno toj strategiji da se napravi strategija za daljnji rad na tim predmetima ratnih zločina i da se napravi jedan sud gdje će, i tužiteljstvo, gdje će sjediti suci i tužitelji iz zemalja bivše Jugoslavije. Mogu tu sjediti i međunarodni i suci i tužitelji i da rade na tim predmetima. I normalno bi bilo da se napravi jedan jedinstven dokumentacioni centar, u taj dokumentacioni centar bi došla sva građa iz Haškog tribunala, iz svih ovih agencija za sprovođenje zakona i da bude na jednom jedinstvenom mjestu. Pa ne, moram vam i ovo reći, pa tragedija je, tragedija je što u BiH i dan danas, to vi svi dobro znate, po podrumima, po privatnim kućama, neću reći u policijskim stanicama itd., nalazi se dokumentacija. Jednostavno se, ovaj, neće da dostavi, dostavi Tužiteljstvu iz kojekakvih razloga njima znanim. Sa nama surađuju onoliko koliko smatraju da trebaju da surađuju tako da smo nekada i prisiljeni za poduzimanje određenih mjera, koristeći ovlasti iz Zakona o kaznenom postupku BiH. Evo ja sam iznio ovu problematiku ratnih zločina. Mislim da, potrebno bi bilo jednu kvalitetnu raspravu, kojeg nivoa, ja evo ne znam, vi kako god hoćete, ali mi iz Tužiteljstva nemamo, mi smo došli do zida, ne možemo dalje. Možemo samo da radimo sa ovim kapacitetima koje ste nam dali i budite sigurni da tužitelji rade i dan i noć na ovim predmetima ali priča će biti ista, nećemo moći puno toga postići jer kapaciteti su nam jako, jako ograničeni. Kad je u pitanju, ovo pitanje je vezano za naredbu o sprovođenju istrage, mislim ovo su stručna pitanja, ja se izvinjavam gospodinu Križanoviću, jer Zakon o kaznenom postupkuk, vi ste ga izglasali i vi ste rekli da tužitelj kad utvrdi i provede istragu i utvrdi da nema, da nema dokaza, da je, da postoji osnovana sumnja, jer samo na temelju osnovane sumnje on podiže optužnicu, onda donosi naredbu o obustavi, o obustavi istrage i to je tako. Ne znam ja šta bih dalje. _________? Sam sebi. Zakon je rekao, kako mislite sam sebi? Ne donosi on sam sebi, on ne vodi istragu radi sebe, istraga se vodi radi utvrđivanja činjenica ne bi li se prikupli dokazi da je počinjeno kazneno djelo. Ukoliko nema, normalno da treba zatvoriti spis. A spis se zatvara tako što donosi naredbu o obustavi istrage. Prema tome nije to samo sebi.
Izvolite Vi gospodine Jurčeviću.
Bilo je pitanje vezano za ove izvještaje o reviziji.
Malo strpljenja.
Evo ja ću biti vrlo kratak još kad je u pitanju ovaj izvještaj o reviziji. Ja želim reći sljedeće. Mislim da su, da je dobro što imamo takve izvještaje, ali ono što utvrđuju kolege revizori to ne mora značiti da ima osnova sumnje da je počinjeno kazneno djelo. Dakle, i danas je i glavni revizor, čini mi se, i rekao u svom izlaganju da to i nije njihova zadaća, nego da utvrde da li ima određenih, ne kaznene odgovornosti nego neke druge i da onda oni pišu jel' pozitivan ili negativan izvještaj. Ja ne znam kako, i zbog kojih razloga ste donijeli da se ti izvještaji direktno dostavljaju Tužiteljstvu BiH. Ja mislim da to nije dobar put i dobar korak. Evo zašto, jer to su, mi tužitelji te izvještaje tretiramo kao obavještajni podatak i na temelju obavještajnog podatka mi možemo razvijati predmet da vidimo da li ima osnova sumnje da je počinjeno kazneno djelo. A da bismo to radili, ne možemo mi to raditi samo sami. Onda moramo to dostavljati agenciji koja logistički opslužuje rad Tužiteljstva, a to je, to su, u stvari, policije, dakle, policije entitetske i SIPA-e. I po meni bi logičnije bilo da svi ti izvještaji se dostavljaju SIPA-i i da kriminalistička policija, na temelju tih obavještajnih podataka, prikuplja dokaze za osnov sumnje da je počinjeno eventualno kazneno djelo, da ga zadokumentira i da onda podnosi izvještaj protiv tog i tog pojedinca o počinjenom kaznenom, to je logika stvari, nego se izvještaj dostavi Tužiteljstvu. Mi radimo po tim izvještajima, puno toga gubimo, dosta vremena provjeravamo i utvrdimo da nema kaznenog djela i normalno zatvorimo, zatvorimo predmet. Evo sve do sada što smo prekontrolirali izvještaje, nismo našli da ima elemenata kaznenog djela. Na žalost, tužitelji koji rade na tim predmetima nisu našli i zatvorili su, zatvorili su taj, ovaj, sve te do sada predmete. Kad je u pitanju bespravno stečena imovina. To jeste problem u BiH i vidim sve opet salve idu prema Tužiteljstvu BiH. Ja mislim da, neću reći da i mi nismo suodgovorni. Ja kao glavni tužitelj se normalno zalažem, gdje god ima osnova za oduzimanje bespravno stečene imovine, kroz otvorene kaznene postupke, mi to i predlažemo i ta se imovina oduzima. Nije toga bilo puno, bilo je nešto novca, tačno nije bilo prikazano, ali negdje oko 400-500 hiljada maraka u prošloj godini je to oduzeto i to je prebačeno na, na račun, na račun, ovaj, države. Međutim, dobro bi bilo možda zatražiti jednu informaciju od Suda BiH, jer kod njih je referent za izvršenje kaznenih i prekršajnih sankcija i da vidimo šta su poduzeli po pitanju bespravno stečene imovine koja je oduzeta po pravomoćnim i izvršnim presudama. Oni su ti koji bi trebali, koji bi trebali.
Tražili smo mi to već.
Jeste li dobili, ja ne znam.
Pa dobili smo nešto.
Vjerujte, i mi to tražimo ali, neću reći da nema tu suradnje, međutim, u zakonu nigdje ne piše da su obavezni, a kad nisu obavezni onda nam, onda nam i ne dostavljaju, tako da i mi tužitelji falimo po tom pitanju, nemamo odgovora, imamo presudu, a ne znamo je li do kraja, je li do kraja izvršena. Jer ne rade tužitelji izvršenja, nego to rade, to rade sudovi. Ne znam je li bilo još pitanja.
Samo oko onih neutrošenih sredstava.
A našeg Tužiteljstva. Da, da, eh. To je vrlo teško pitanje.
Pa evo, onda, ostavite za drugi put.
Ali neću, evo, evo mogu ja, mogu ja odgovoriti. Vidite Predsjedništvo BiH potpisalo je Ugovor o tranziciji sa, vezano za djelatnike Ureda registara. Mi smo napravili strateški plan i u strateškom planu smo predvidjeli i dinamiku prelaska administrativnog osoblja iz Ureda registrara u Tužiteljstvo BiH za 2007., 2008. i 2009. Međutim, ja sam, vi znate svi kako se kreira Budžet u BiH i sukladno tom kreiranju, ja sam sa računovodstvom uvijek tražio: dajte vi malo više para tražite i predvidite, ako nekome padne na pamet da oni moraju preći u 2006., odnosno u 2007. godinu. I kao da sam.
Dakle, to su bila neka sredstva obezbjeđenja.
Jeste, upravo to. I upravo se to sad, evo, i desilo. 2007. godine - 01.07. na Budžet BiH, slovom i brojem prelazi 48 ljudi, a isto ne znam u Sud još, ovaj, još više. I to su ta sredstva koja su bila nepotrošena u 2006., a evo sada predvidjeli smo ih za 2007. i desilo se baš, nekome je palo na pamet, mora to biti 01.07. i ti će sada ljudi preći ali smo za njih, ipak, obezbijedili, obezbijedili novac.
Hvala lijepo. 73
I još samo da vam kažem. Tužiteljstvo BiH, sui generis Tužiteljstvo. Rekao sam lepezu kaznenih djela. Mi iz Tužiteljstva nemamo subordinaciju, to znači nemamo naredbodavnu moć spram kantonalnih i okružnih tužiteljstava, nemamo mi naredbodavnu moć ni spram republičkom tužitelju niti tužitelju, tužitelju Federacije, tako da imate i to u vidu. Napravili smo takav pravni prostor koji je takav kakav jeste i mi se krećemo u njemu. Nama jeste teško, nije nam tijesno ali pomozite nam da kreiramo, i ja isto mislim da reforma pravosuđa nije do kraja dovedena, da trebamo zajedničkim snagama tražiti kako i na koji način doći da napravimo jednu pravosudnu piramidu kao što imaju sve normalne, normalne evropske zemlje. Hvala.
Hvala gospodinu Jurčeviću. Evo imamo sada zaokruženo, da tako kažem, i naše diskusije i informacije i pojašnjenja koja nam je gospodin Jurčević dao. Ja predlažem da mi idemo tragom preporuke naše Ustavnopravne komisije, da ovu informaciju primimo k znanju, a da ćemo podržati realizaciju tih ciljeva koje je Tužilaštvo, u sastavu ove informacije, dalo u onom dijelu koji Parlament može to da učini. Naravno, izvještaj komisije. Evo, molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Za izvještaj, za izvještaj. Dakle, za Izvještaj Ustavnopravne komisije primamo k znanju informaciju, ove preporuke i strateške ciljeve, ovaj, koje je Tužilaštvo navelo. Dakle, sa 33 glasa za, 1 protiv, 1 suzdržan, konstatiram da smo prihvatili Izvještaj Ustavnopravne komisije kojim primamo k znanju informaciju Tužilaštva i podržavamo onih 7, da tako kažem, mjera koje je Tužilaštvo predvidjelo da realizira 2006.-2010. Mi imamo u okviru ove tačke dnevnog reda, odnosno rasprave, prijedlog zaključka kojeg je podnio gospodin Sadik Ahmetović koji predlaže, odnosno traži da se donese zaključak po kojem će se odmah krenuti, krenu u proceduru promjene Zakona o Sudu i Tužilaštvu BiH, kojim izmjenama formirati, pored posebnih odjela u ovim institucijama, odjele za zločin genocida, počinjen u zaštićenoj zoni UN Srebrenici-Žepa, sa sjedištem u Srebrenici. Ko da pokrene ove, gospodine Ahmetoviću.
Ministarstvo pravde.
Molim, a ideš prema Ministarstvu pravde. Moje je da ovaj prijedlog zaključka stavim na glasanje. Molim vas, jeste li dobro shvatili suštinu prijedloga? Molim vas glasajte sad. 74 Sa 17 glasova za, 12 protiv, bez entitetske podrške, prijedlog zaključka nije dobio potrebnu većinu. Predstoji nam usaglašavanje, nemamo člana Kolegija, na žalost, usaglašavanje ćemo izvršiti u roku predviđenim Poslovnikom. Dakle, prelazimo na tačku dvanaest. Ad. 12. Izvještaj o zaštiti ličnih podataka u BiH i o radu Komisije za zaštitu ličnih podataka za 2006. godinu Materijal za ovu tačku dnevnog reda, odnosno izvještaj, ste dobili. Dobili ste i izvještaj Ustavno-pravne komisije. Otvaram raspravu. Gospodin Šefik Džaferović.
Gospodine predsjedavajući, poštovane koleginice i kolege. Ja imam potrebu da govorim i pored toga što ste dobili.
Molim vas još malo strpljenja, brzo ćemo završiti, poslanici, molim vas malo strpljenja.
Što ste dobili izvještaj komisije, izvještaj komisije na klupe da potcrtam jednu stvar koju je potrebno odmah početi raditi u BiH. Dakle, mi sada u BiH na osnovu ranijih zakona.
Molim poslanike za strpljenje. Ako ćemo napuštati sjednicu, evo već treći, četvrti poslanik, da napravimo, brate, pauzu pa ćemo raditi.
Kada govorimo o zaštiti ličnih podataka, imamo Komisiju za zaštitu ličnih podataka. Zakonom iz prošle godine propisana je obaveza Vijeća ministara da formira Agenciju za zaštitu ličnih podataka. Ta agencija još uvijek nije formirana. Komisija, ni po statusu, ni po kapacitetu, ne može odgovoriti ovim obavezama, to smo čuli danas i od predsjednika te komisije. To nisu ljudi koji profesionalno rade ovu vrstu posla i ja samo želim da vas, dakle, pozovem da se podrži zaključak Ustavnopravne komisije, koji je jednoglasno danas usvojen, kojim se, naravno, prihvata ovaj izvještaj i traži od Vijeća ministara da odmah krene u aktivnosti na formiranju državne Agencije za zaštitu ličnih podataka shodno, prošle godine u ovom Parlamentu, usvojenom Zakonu o zaštiti ličnih podataka. 75 Toliko, hvala vam.
Hvala gospodine Džaferoviću. Ima li još neko potrebu da govori? Evo ja ću, ako vam ne smeta sa ovog mjesta, reći par samo rečenica. Dakle, na žalost, ovaj izvještaj, pored razumijevanja i važnosti ove komisije itd., nije dao ocjenu stanja u ovoj oblasti, odnosno, vi ne možete iz izvještaja zaključiti kako stoje stvari u BiH, da li su, da li je ta privatnost naša zaštićena i nije li itd. Oni to obrazlažu nedovoljnom informisanošću javnosti da postoji ta komisija itd., a istovremeno nas obavještavaju da nisu uspjeli web stranicu uspostaviti itd. i da su imali samo dva prigovora, odnosno dva zahtjeva od građana itd. Iz ovog izvještaja oni, ovaj, sugerišu i navode kao osnovni razlog neimplementaciju određenog broja zakona, prvenstveno Zakona o zaštiti ličnih podataka i Zakona o centralnoj evidenciji gdje nije ovaj glavni, glavni Centar za obradu podataka još uvijek uspostavljen. Dakle, ja se pridružujem gospodinu Džaferoviću u preporuci da prihvatimo izvještaj Ustavnopravne komisije, ali evo da vas sad ne zamaram, ima ovdje još nekoliko otvorenih pitanja. Nedopustivo je da ovakva jedna struktura nema web stranicu i ne komunicira s javnošću itd., da nismo još uvijek taj glavni Centar za obradu podataka uspostavili itd. Dakle, al' evo da ne oduzimam vrijeme, ja ću pokušati, naravno, na jedan drugi način inicirati implementaciju ovih zakona ali dajte evo da se izjasnimo o tome da prihvatimo, dakle, o ovom, o mišljenju Ustavnopravne komisije koja, koja predlaže da mi usvojimo ovaj izvještaj i zaključak kojim se obavezuje Vijeće minsitara da, bez odlaganja, preuzme sve aktivnosti i pristupi umjesto komisije uspostavi Agencije za zaštitu osobnih, odnosno ličnih podataka. Molim vas da se izjasnite sad. Dakle sa 26 glasova za, bez protiv, 5 suzdržanih, dovoljnom entitetskom većinom mi smo prihvatili ovaj izvještaj sa zaključkom Ustavnopravne komisije kojom se obavezuje, obavezuje Vijeće ministara da, bez odlaganja, preuzme aktivnosti na uspostavi ove Agencije za zaštitu ličnih podataka. Prelazimo na tačku, tačku trinaest. Ad. 13. Prijedlog odluke o utvrđivanju o prestanku mandata poslanika u Predstavničkom domu i to gospodinaVahida Heće i gospodina Edina Mušića Nemam potrebe obrazlagati, poznata vam je ukupna situacija vezana za ovu dvojicu poslanika. Dakle, idemo redom. Ko je za to da se donese odluka o prestanku poslaničkog mandata Edinu Mušiću? Glasajte sad. Sa 24 glasa za, bez protiv, bez suzdržanih, s dovoljnom entitetskom većinom donijeli smo odluku o utvrđivanju prestanka mandata za gospodina Edina Mušića. 76 Sada nam predstoji glasanje o istoj stvari – prestanku mandata gospodinu Vahidu Heći. Glasajte sad. Sa 31 glas za, bez protiv, bez suzdržanih, donijeli smo odluku i o prestanku mandata gospodinu Vahidu Heći. Naravno, mi ćemo kroz proceduru, što je moguće prije, da tako kažem, obezbijediti zamjene u Predstavničkom domu. I ostala nam je tačka četrnaest. Ad. 14. Davanje saglasnosti za ratifikacije ovih devet sporazuma.