Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine tajniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Razlog donošenja Izmjena i dopuna Zakona o zaštiti od buke je usklađivanje nacionalnog zakonodavstva sa direktivom EU o procjeni i upravljanju bukom iz okoliša. Na neusklađenost nas je upozorila Europska komisija nedostavljene strateške karte buke i akcijski planovi za 2012. godinu i nažalost nepravilno prenošenje direktive iz 2002. godine. Izmjenama i dopunama zakona određuje se obveza RH u izradi i u donošenju strateških karata buke i akcijskih planova. Predloženim izmjenama i dopunama zakona pojašnjavaju se i dopunjuju pojedine odredbe za treći krug izrade strateških karata i akcijskih planova za razdoblje od 2017. do 2019. godine. Zakonskim se prijedlogom briše ne primjenjivanje zakona na buku zrakoplova, mijenja se definicija buke i ustanovljuje obveza objavljivanja ovlaštenja ministra nadležnog za zdravlje za obavljanje stručnih poslova zaštite od buke u Narodnim novinama. Hvala.
Hvala vam lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. A je, je, pardon, izvolite predsjednik Odbora za zaštitu okoliša i prirode uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za zaštitu okoliša i prirode Hrvatskog sabora raspravio je na 4. sjednici održanoj 13. travnja 2016. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od buke s Konačnim prijedlogom Zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada RH. Odbor za zaštitu okoliša i prirode na temelju članka 179. Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravio je predloženi zakon kao zainteresirano radno tijelo i u uvodnom obrazloženju predstavnica predlagatelja je istaknula da se izmjenama i dopunom odredbi predloženog zakona pristupilo kako bi se osigurala provedba direktive 2002/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. lipnja 2002. godine o procjeni upravljanja bukom iz okoliša. Odnosno kako bi se … [[Govornik se ne razumije.]] za 3. krug izrade strateških karata buke i akcijskih planova za razdoblje 2017.-2019. godina mogle pravovremeno i u cijelosti ispuniti. Nakon uvodnog obrazloženja podržane su predložene odredbe kojima se obveznicima izrade akcijskih planova uvodi obveza da je izrađene akcijske planove i službeno donesu odnosno usvoje te će se time osigurati da izrađeni akcijski planovi budu i doneseni odnosno usvojeni od strane izvršnih tijela jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave, članova društva koje zastupaju, trgovačkih društava ili ravnatelja ustanova. Vezano uz članak 4. predloženog zakona kojim se briše članak 15. zakona postavljeno je pitanje razloga brisanja obveze objavljivanja u Narodnim novinama ovlaštenjem ministra zdravlja za obavljanje stručnih poslova zaštite od buke danih pravnih osobama. Od strane predstavnika predlagatelja pojašnjeno je da se navedenom pristupilo zbog složenosti postupka reakreditacije. U nastavku rasprave dodatno je naglašena važnost transparentnosti i informiranja javnosti putem službene objave ovlaštenja i istaknuti je prijedlog da se navedeno korigira amandmanom odbora što je ujedno podržano od strane predstavnice predlagatelja. Znači odbor je dao amandman na predloženi zakon da se članak 4. briše tj. da se i dalje, da postoji obveza objavljivanja u Narodnim novinama zbog interesa javnosti i cjelovitog informiranja javnosti o tome tko ima akreditaciju za navedene poslove. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. I prvi će na redu biti u ime Kluba zastupnika SDP-a uvaženi zastupnik Davor Penić. Izvolite.
Štovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, štovani zamjeniče ministra. Klub SDP-a nema ništa protiv donošenja zakona ali ima protiv načina na koji se taj zakon donosi. Problem da se zakon donosi po hitnom postupku je u tome što je ovo vrlo važno pitanje koje utvrđuje utjecaj ne samo na okoliš nego i na zdravlje ljudi. Obrazloženje da je krenuo pilot program Europske unije koji već radi treću stratešku izmjeru karata buke i izradu akcijskih planova nije obaveza da mi koji do sada nismo napravili ni prvu ni drugu procjenu i akcijske planove se ubrzavamo i da napravimo treću. Znači to nije dovoljno obrazloženje. Drugo, donošenje zakona po hitnom postupku opterećuje proračun jedinica lokalne samouprave koji u svojim financijskim planovima i proračunima nisu planirali sredstva za provođenje ovih akcijskih planova za izradu strateških karata buke i planova zaštite od buke. Zatim, ovo široko pitanje bi trebalo uključiti i neka druga ministarstva osim Ministarstva zdravlja i zaštite okoliša, trebali bi uključiti i Ministarstvo graditeljstva, prostornog uređenje i trebali bi uključiti Ministarstvo prometa jer promet najviše stvara buku. A prostornim planiranjem bi mogli ograničiti te tihe zone da kraj njih ne gradimo industrijske objekte i prometnice sa visokom frekvencijom. Dobre stvari u ovom zakonu su što se definiraju novi, definiraju se preciznije pojmovi što je to buka u okolišu. Međutim, mi smo išli u hitnu izmjenu tog zakona na način da obrazlažemo kako su nam ovi predstavnici Europske komisije došli i rekli morate to napraviti. Ministarstvo navodi da je izvršena konzultacija sa Europskom komisijom, međutim, o toj konzultaciji mi zastupnici nismo dobili nikakvo izvješće, ne znamo kad se ta konzultacija desila. Nemamo nikakvu zabilješku. Znači, o čemu se raspravljalo na toj sjednici i koji su zaključci doneseni te sjednice? Tako da ima puno stvari koje su problematične u donošenju ovog zakona. Dobre stvari su da se zakonom utvrđuju mjere u cilju izbjegavanja, sprečavanja i smanjenja štetnih učinaka na zdravlje koje uzrokuje buka u okolišu. Utvrđuju se izloženost buci izradom karata na temelju preciznih metoda, indikator za ocjenjivanje buke, osiguravaju se dostupnost podataka o buci i okolišu i obaveza izrade akcijskih planova. Znači, novina je da jedinice lokalne samouprave moraju napraviti te akcijske planove i o tome moraju u roku od tri mjeseca obavijestiti ministarstvo. To se odnosi na jedinice koje imaju 100 tisuća stanovnika, znači regionalne ili lokalne jedinice koje imaju više od 100 tisuća stanovnika obavezne su napraviti kartu buke i napraviti procjenu utjecaja na okoliš te buke. Zatim obavijestiti širu društvenu javnost o rezultatima tih mjerenja, donijeti akcijski plan zaštite od buke u jedinicama tih regionalnih ili lokalnih jedinca sa više od 100 tisuća stanovnika i o tome u roku od 3 mjeseca izvijestiti ministarstvo. To je novina u ovom zakonu tako da svak mora dokumentirano potvrditi ministarstvu da je napravio ono što se od njega tražilo. Zatim postoji obaveza privatnih subjekata tipa Hrvatskih autocesta koje imaju više od 3 milijuna prometa vozila da obavezu donesu karte buke, zatim aerodromi koji imaju više od 55 manipulativnih operacija, znači uzlijetanja ili slijetanja i obaveza je u trajektnim lukama nekim većim da se napravi. Međutim, naš zakonodavac usklađivanjem ovog dokumenta nije tražio iznimke koje se odnose na to što je to buka, šta izaziva štetu na okoliš? Recimo na jednom malom području grada Dubrovnika koju na malom području ima 60 crkava, ta buka iz vjerskih objekata je u nekim odredbama zakona, iznimkama nekih zemalja izuzetna kao buka. U principu mi ćemo podržati ovaj prijedlog samo način donošenja zakona nije bio dobar. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Kolega Peniću, kod izmjena zakona vidim da ste dobro se spremili i da ste dobre prijedloge dali i da vi to kao stručna osoba ste analizirali. Međutim, kad se mijenja zakon onda se može mijenjati amandmanima tako da dobri prijedlozi koje imate mogli ste predložiti u amandmanu u ime svoga kluba. A kad govorite o zakonu, mogao se ovaj zakon donijeti ti u prošloj Vladi do 2015.godini, znači mogao se procedura prije provesti i sada ne bi bila po hitnom postupku, najvjerojatnije bi to već bilo usklađeno točno kako vi govorite. Hvala.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Davor Penić.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Bulj, ja kažem da obrazloženje da se ide po hitnom postupku u trećoj fazi izrade akcijskih planova i karata nije dobro obrazloženje zato što nismo napravili prethodna dva, znači nismo napravili izmjenu buke odnosno karte buke i akcijske planove u dva kruga koje je radila EU, u tome je problem. Hvala.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti uvaženi zastupnik Marko Sladoljev. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi gospodine Bekavac, uvažena gospođo Katalinić, uvaženi zastupnici i zastupnice Hrvatskog sabora. Podržat ćemo ove izmjene i dopune zakona jer smatramo da buka ima vrlo štetan utjecaj na zdravlje ljudi i da problem buke nije dovoljno osviješten u javnosti kao ekološki i zdravstveni problem. Osobno pozdravljam odluku o izradi karata buke, izradu akcijskih planova koji se temelje na podacima korištenim u izradim karata buke. Drago nam je da će se ove odredbe primjenjuju za ocjenu i upravljanje bukom okoliša koji su izloženi ljudi osobito u izgrađenim područjima, u tihim područjima, u prirodi pored škola, bolnica itd. Međutim, imamo neke nejasnoće koje bi govorili da nam pojasnite. Dakle, ove odredbe zakona se ne odnose na buku koja potiče iz objekata u kojem se obavlja neregistrirana djelatnost. Ispada da će oni zakonom neregistrirane djelatnosti biti u povlaštenom položaju. Također odredbe ovog zakona se ne odnose na buku koja nastaje od vozila tijekom sportskih aktivnosti. Ja ću tu navesti primjer iz svoje izborne jedince, tj. primjer iz mojeg naselja, to je Špansko, tu je problem Karting centar Špansko koji radi već 20 godina. Prošle godine mu je istekla koncesija i brojni građani koji žive u neposrednoj blizini Karting centra Špansko, to je otprilike 10 metara zračne linije, imali su primjedbe na buku koji je stvarao Karting centar. Prošle godine Karting centru je istekla koncesija ali on još uvijek radi. Buka je još veći problem u ljetnim danima kada ljudi moraju imati otvorene prostore. Na tom mjestu je grad obećao prije pet godina izgraditi bazen i klizalište. Međutim, Karting centar istodobno ima nemjerljivu ulogu u edukaciji i prometnoj kulturi djece iz Španskoga i smatram ga društveno korisnim. Međutim, nije li koncesionar morao napraviti bukobrane i koliko su ti bukobrani učinkoviti kako bi svi bili zadovoljni. Ovaj zakon bi trebao prevenirati takve pojave kako bi svi, dakle na neki način bili zadovoljni i kako hrvatska slavna birokracija opet ne bi učinila svoje. Smatramo se da se u primjeni ovog zakona mora vodit računa o društvenoj korisnosti određenog objekta, zaštiti naših građana. I mi ćemo podržati ovaj zakon, ali evo imamo par pitanja samo za vas. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti, sljedeća će govoriti uvažena zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je izmjena i dopuna Zakona o zaštiti od buke. Kad je riječ o Zakonu o zaštiti od buke on ima apsolutno veliki utjecaj i veliki značaj kad je riječ o prostornom planiranju. Ja vjerujem da nema nikog koji sjedi u ovoj sabornici, a i šire koji se tokom svog životnog vijeka kad je riječ o stanovanju nije susreo sa problemom buke bez obzira da li je ta buka u samom objektu ili je ta buka koja je izazvana prometnicom ili kao što je moj uvaženi kolega rekao od određenih sportskih objekata i od određenih djelatnosti. Zakon o zaštiti od buke ima izuzetan značaj kad je riječ o kartama, kad je riječ o kartiranju jer to treba biti podloga za izradu prostornih planova. Dakle, kad je objekt gotov i kad se objekt počinje koristiti onda se jako puno ljudi i susreće i govori o tome da je potrebno, da imaju problema, da imaju problema sa bukom. No međutim, to je tada vrlo teško riješiti. To se prevenira na način da se rade karte od zaštite od buke, da se rade analize, da se rade studije koje su podloge za prostorni plan i onda sigurno ne bi bilo ovoliko primjedba koliko ima da je riječ i o sportskim objektima i o prometnicama i o svemu ostalom. Ove izmjene i dopune, mi ćemo podržati ovu izmjenu i dopunu. No međutim, ono što bi bilo važno, bilo bi važno da zakoni kad se donesu i kad postoje određene obveze, da te obveze nisu samo dobro složene u zakonu nego da je zaista u stvarnom životu i primjenjujemo. Ja ukazujem na dvije činjenice koje su u ovoj izmjeni i dopuni zakona. Prva činjenica je da se kaže da naseljena područja koja imaju više od 100 tisuća stanovnika obavezna su izraditi strateške karte buke i izraditi i donijeti akcijske planove. Dakle, naselja koja imaju više od 100 tisuća stanovnika. U Hrvatskoj je riječ o četiri naselja, to za četvrto baš i nismo sigurni. Dakle, više od 100 tisuća stanovnika ima Zagreb, Rijeka, Split i Osijek koji je na nekakvih 107 tisuća pa bojim se da je on sad ispod 100. I to su naselja koja imaju obvezu. Dakle, direktiva EU kad ju prepisujemo i kad ju ugrađujemo u zakonodavstvo mislim da bi trebali voditi računa i o nekakvim našim lokalnim uvjetima. Ja nisam za to da dajemo nekakva dodatna ograničenja i uvjete i financijski teret jedinicama lokalne samouprave, ali ono u što sam sigurna kad se napravi dobra analiza buke, kad se napravi strateška karta i onda kad radite prostorni plan tu vam je neusporedivo lakše raditi i neusporedivo lakše imate neke argumente zašto nešto planirati ili ne. Dakle, ja koristim ovu priliku da predložim resornom ministarstvu. Inače kad su se radile izmjene i dopune uvijek je u radnim skupinama su bili i kolege iz Ministarstava graditeljstva i prostornog uređenja iz jednostavnog razloga jer uvjetovati karte definitivno ima posljedicu na prostorno planiranje. Predlažem da se malo razmisli i da se vidi. Nisam za to da Hrvatska bude još strožija od nekih drugih, ali da se malo vidi što tu učiniti. I posebno naglašavam problematiku koja je vezana uz zrakoplovne luke. Dakle, mi imamo aerodrome tamo gdje ih imamo, pogotovo u blizini grada Zagreba je riječ o naselju koje je napravljeno u blizini aerodroma. Ovaj zakon je imao ograničenje da se ne odnosi na zračne luke. On se sad odnosi i tu treba biti vrlo oprezan i vidjeti u daljnjem planiranju Velike Gorice, u daljnjem načinu što će se moći u tim naseljima koji odnos ovaj zakon ima prema činjenici da se više ne odnosi na zračne luke. Zakon o zaštiti od buke je jedan u setu zakona koji onako nam prođe malo ispod radara da se referiram i na te zračne luke. No međutim, ima veliku posljedicu zaista u svakodnevnom životu, jer ono što on ima posljedicu u prostornom planiranju to osjetimo mi svi u životu kad kupite stan u zgradi pa onda odjedanput vam se desi da imate cijelo prizemlje puno određenih djelatnosti koje nisu primjerene. Ili ako kupujete stan u zgradi koja vam je u blizini sportsko rekreacionog centra koja vam u jednom času izgleda vrlo dobro jer imate pogled na zelenilo, ali u drugom krugu vam može izgledati i loše ne samo zbog sportskih djelatnosti koji se dešavaju, nego i zbog pratećih sadržaja. Dakle, samo da rezimiram. Mi ćemo podržati ovu izmjenu zakona. Ona je usklađenje sa direktivom. I ono što koristim ovu priliku da predložimo resornom ministarstvu da zaista malo razmisli o ovoj obvezi od 100 tisuća stanovnika ili će se ona odnositi, dakle na tri ili četiri naselja. A jednako tako vezano uz prostorno planiranje izuzetno su značajne karte jer će tada olakšati se život prostornim planerima, imat će argumente za neke sadržaje koje baš planiraju na tom području. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HSU-a i nezavisne liste Stipe Petrina govoriti uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva zdravlja, kolegice i kolege. Bojim se da klub HSU-a bez obzira na dobre namjere predlagatelja neće moći podržati ovaj zakon jer bi po nama ovo mogao ispasti neprecizni zakon o zaštiti od „bruke“ zato što ono što smo dosad trebali napraviti nismo napravili a i ovo što ovdje piše je poprilično neprecizno. Moram vam reći da sam 1983. dobio prvi put certifikat za mjerenje buke kad se to mjerilo sa instrumentom Brüel Kjaer danskog proizvođača gdje ste nakon mjerenja indikatora buke i tada jer su bili indikatori buke morali cijeli dan preračunavati sa kalkulatorom da bi došli do nekog rezultata. Taj je instrument vrijedio tada kao pola Stojadina. 10 godina kasnije isti proizvođač je proizveo sofisticirane instrumente koji doista mjere, direktno mjere buku i može se s njima danonoćno mjeriti buka sa ispisima i stvarati karta buke. Ali ti instrumenti isto tako koštaju kao pola recimo automobila, kao jedno pola Audija ovako prosječne opremljenosti. Dakle, to nije igra, to je skupa, vrlo skupa priča i zato mislim da ta skupa priča mora biti i veoma, veoma precizna. Naime, ne stoji činjenica da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva, naravno da ne u državnom proračunu ali da li su jedinice lokalne samouprave i regionalne samouprave izvan države i da li nas je obaveza isto tako upisati u zakone da njima stvaramo određene troškove? Ne smije nas biti samo briga, briga nas za druge samo bitno da mi u državnom proračunu ne stvaramo dodatne troškove. Jer činjenica ako će se postupiti po ovom zakonu biti će žestokog troška pa makar to bilo za ova tri ili četiri grada kako je kolegica navela. Međutim, jedna je druga odnosno dvije su druge činjenice zbog kojih ne možemo dati prolaznu ocjenu ovom zakonu koji je inače tako kratak. Prvo, ne može u članku 3. pisati naseljena područja koja imaju više od 100 tisuća stanovnika obvezna su. Moglo je to stajati u starom zakonu jer stari zakon nije imao, trebalo je samo izraditi akcijske planove. U ovoj noveli zakona piše da ih treba izraditi i donijeti akcijske planove. Ako je izraditi onda to radi stručna osoba ili ovlaštena firma za mjerenje buke. Ako piše izraditi i donijeti onda nakon što je to izradila stručna osoba ili institucija koja je ovlaštena za mjerenje buke onda nadležno tijelo jedinice lokalne samouprave mora donijeti akcijski plan, mora osigurati troškove za provođenje tog akcijskog plana. Dakle, ovdje nikako ne može stajati ova okvirna priča naseljena područja. Ovdje mora pisati jedinice lokalne samouprave, gradovi jer općine ne broje preko 100 tisuća stanovnika, gradovi sa preko 100 tisuća stanovnika dužni su odnosno obvezni su ovo izraditi. I onda bi ovo bilo nomotehnički korektno. Naseljeno područje je Pula sa 65 tisuća i krug od 15 tisuća naokolo to je naseljeno područje. Međutim, ne postoji nadležno tijelo jedinice lokalne samouprave koje obuhvaća to područje. Dakle, to je priča koja ne pije vodu. Molim predlagatelja da intervenira sa svojim amandmanom. I drugo, molim vas nemojte koristiti riječ terensko ispitivanje buke. Ispituje se kakvoća, čvrstoća materijala, metala, vode itd. Buka se mjeri. Buka ima svoju jedinicu, decibel ako niste znali, ili još jednu. Dakle, ona se isključivo mjeri. I isključivo mjerenjem buke možete doći do određenih zaključaka. Vi morate da bi procijenili koliko štetno utječe unutar zgrade morate staviti mjerač unutra u zgradu da vidite kako buka okoline djeluje na vaš stan, dnevno, noćno, mjerite cijeli dan i noć 24 sata i izaći će vam van svi parametri. Dakle, to je opsežan posao koji traži sredstava i vremena. Ja jesam za sve ovo što se ovdje govori. I puno toga, da se ograniči buka i u kafiću jer dolazimo u kafić da bismo popili kavu i razgovarali a ne da bi uživali u buci, da se ograniči buka i u noćnim klubovima. Mi posla sa bukom imamo jer to ostavlja trajne posljedice na mladež. Kažu čudimo se zašto je došlo do saobraćajne nesreće, niti je imao alkohola niti je imao droge ali je zato bio mladić ili djevojka eksponirani buci od 110 decibela koje je ugodno ali ti basevi vibriraju i ostavljaju svoje posljedice na mozak, na sve organe u organizmu. Dakle, buka se nastavlja odnosno buka ima i svoj dio još u nastavku a to su vibracije koje djeluju na ljudsko tijelo. Prema tome, vi možete imati zbog toga svakakve posljedice. Dakle, ja jesam da se ovo društvo bavi i jako sa bukom jer je to jedna štetnost koja je u porastu i snižava kvalitetu života ali ajmo biti za početak precizni u formulaciji, dakle u nomotehničkom definiranju onoga što hoćemo. Samo na to plediram, ništa više od toga. Inače, inicijativu kao takvu i priključivanje konačno tom trećem akcijskom planu prihvaćam ali molim da prije toga učinimo neke napore da to što radimo radimo vrlo, vrlo precizno. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Hrelja me zapravo potaknuo, on je drugi koji daje nekakve konkretne prijedloge. Prema tome, ja bih vas molio da ako imamo konkretne prijedloge na pojedine zakone da ih izrazimo u obliku amandmana, dakle mi svi dobivamo te zakone na vrijeme, možemo na vrijeme pripremiti amandmane. Čak i sada možemo, evo do kraja diskusije možemo pripremiti amandman kako bismo poboljšali te zakone. Nema smisla puno govoriti za govornicom, pogotovo konkretne sugestije ako nismo spremni zapravo predložiti nekakvi amandman kojim bismo to zakon mogli poboljšati. Prema tome ja svima sugeriram i za ubuduće da pokušamo pripremiti amandmane ako imamo ovako vrlo precizno i vrlo konkretni prijedlog za nekakvo poboljšanje određenog zakona. Dobro, sljedeći se javio u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Lucian Vukelić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Nisam uspio sada se javiti, zapravo nisu me vidjeli, ja sam htio samo se odmah nadovezati na gospodina zastupnika Hrelju koji izgleda nije bio u prošlom Saboru jer kao što znamo iz fonograma ovdje iz 2013. godine, iz 5. prosinca je Izmjene Zakona o zaštiti od buke krenulo se sa ciljem pravne i potpune transpozicije direktive 2002/49/EZ. Sada da skratim priču, znači pod broj 1. sa 250 tisuća stanovnika se svelo na 100 tisuća stanovnika. Vi ste mogli u prošlom sazivu smanjiti na 20 ili 15 tisuća da biste to mijenjali. To je jedna stvar. Druga stvar, zna se isto tako po europskoj direktivi da je 6 milijuna prolaza vozila godišnje za glavne ceste, to mi nemamo. Pa se onda smanjilo na 3 milijuna, na 50%. Mogli ste smanjiti i na milijun. Zatim, bilo je za prolaz vlakova na 60 tisuća prolaza godišnje, smanjilo se na 30 tisuća. To ste sve mogli smanjiti na niže, niže i niže ali vi to niste napravili i sada se čudite i iščuđavate, padate u nesvijest da Pula ima zračnu luku a znate da Europska direktiva 50 tisuća akcija, isto kao i u Dubrovniku. To se ne može mijenjati. Ali dobro, da se ja vratim na Zakon o zaštiti od buke a to je, pred nama stoji Prijedlog o izmjenama i dopunama zaštite od buke. A isto tako se u prijašnjem … [[Govornik se ne razumije.]] kao što sam rekao dva puta raspravljalo. A zadnji puta u prosincu 2013. godine. I sada je 8. saziv, ponovno raspravljaju o tome. Stav kluba je naravno da ćemo podržati ovaj zakon a tekst ovog konačnog zakona sadrži izjavu usklađenosti i konačnog prijedlog sa pravnom stečevinom EU iz koje proizlazi da je ovaj zakon u potpunosti usklađen sa odredbama primarnih i sekundarnih izvora prava EU. Dakle jasno je iz dokumenata kako se i ovaj put radi o usklađivanju sa EU, znači kao i svaki puta do sada je bilo usklađivanje sa EU. Tj. izmjenama i dopunom odredbi predloženoga zakona pristupilo se da bi se osigurala provedba direktive Europskog parlamenta i Vijeća iz 2002. godine. Znači od 2002. godine do sada imali smo hvala Bogu 14, 15 godina gdje smo mogli se posložiti a vidim da svaki puta to se ide dalje i dalje. O procjeni i upravljanju bukom iz okoliša tj. kako bi obveze za 3. krug izrade strateških karata buke i akcijskih planova za razdoblje od 2001. do 2019. mogli pravomjerno i u cijelosti ispuniti. O čemu govorimo? Govorimo upravo o toj lokalnoj samoupravi, o lokalnoj samoupravi koja to nije izvršila, tj. nije donijela akcijske planove. Treba ih donijeti zbog toga jer je to Zakon iz 2013. koji ste vi donijeli, tj. izglasali ste ga, bili se onda parlamentarna većina. Naravno to su 4 grada koja znamo tko je na vlasti u tim gradovima. U izvješću saborskog Odbora za zaštitu okoliša i prirode stoji možda zanimljivo vezano za članak 4. brisanoga zakona kojim se briše članak 5. zakona, postavljeno je pitanje razloga brisanja obveze, nema gospodina Marasa, brisanje obveze objavljivanja u Narodnim novinama, ovlaštenja ministra zdravlja za obavljanje stručnih poslova zaštite od buke danih pravnim osobama. Od strane predstavnika predlagatelja pojašnjeno je da se u navedenom pristupilo zbog složenosti postupaka reakreditacije. Da bi malo pojasnili cijelu tu priču, reakreditacija tih firmi koji se bave zaštitom od buke je u RH 20. Oni imaju svoju zakonsku obavezu da se moraju reakreditirati. Pošto je to 2013. doneseno oni su napravili 2013. reakreditaciju, znači svakih 5 godina oni moraju reakreditirati to. I sada da bi se zbog cijele te komplikacije koliko ja shvaćam ovaj zakon, zbog te komplikacije reakreditacije jer onda taj zakon ne bi se mogao ni sprovesti pošto se ovdje radi o reakreditaciji koja bi trajala tko zna koliko a ovo je Akcijski plan od 2017. Znači za sljedeću godinu već bi trebalo biti to i doneseno. Znači akcijski planovi za regionalnu samoupravu tj. ta četiri velika grada koja su u obvezi to napraviti j er je tako zakon donesen 2013. U nastavku rasprave dodatno je naglašena važnost transparentnosti informiranja putem službene objave ovlaštenja, istaknuti prijedlog da se navedeno korigira amandmanom odbora što je ujedno podržano od strane predlagatelja. Da sada ne čitam a lijepo piše u zakonu na što se odnosi a na što se ne odnosi ovaj zakon. To je kolega Sladoljev isto bio napomenuo ali ne znam da li je uspio to artikulirati. Problem oko nelegalnoga rada i stvaranja buke, to se ne odnosi na ljude koji sprovode ovaj zakon, tj. ne odnosi se na sanitarnu inspekciju. Sanitarna inspekcija utvrđuje ali ona treba isto tako povući i onu inspekciju koja se bavi nadzorom nelegalnog rada. To je iz Ministarstva rada. Ministarstvo rada nakon što je gospodin Linić ukinuo državni inspektorat, prešlo je na nivoe raznih ministarstava tako da se jednostavno razvodila ta sama inspekcija kao takva. Znači, Zakon o zaštiti od buke utvrđuje mjere u cilju izbjegavanja, sprečavanja ili smanjivanja štetnih učinaka na zdravlje ljudi koje uzrokuje buka u okolišu, uključujući smetanje bukom osobito u vezi utvrđivanja izloženosti buci i to izradom karata buke. Na temelju metode za ocjenjivanje buku u okolišu, osiguravanjem dostupnosti podataka o buci okoliša i izradom akcijskih planova koji se temelje na podacima korištenima u izradi karte buke. Odredbe ovog zakona primjenjuju se za ocjenu i upravljanje bukom okoliša koji su izloženi ljudi a osobito u izgrađenim područjima, u javnim parkovima ili drugim područjima u naseljenim naravno, u tihim područjima, u prirodi, pored škola, bolnica i drugih zgrada i područja osjetljivih na buku. Odredbe ovog zakona ne odnose se na mjere zaštite od buke koje obvezuju RH po Međunarodnim ugovorima i Konvencijama. Odredbe ovog zakona ne odnose se na buku koja nastaje pri uklanjanju posljedica elementarnih nepogoda, pri drugim izazivanim događajima ili okolnostima koje mogu izazvati veće materijalne štete. Naravno, zbog čega se sve ovo radi i zašto je to spušteno na jedinice lokalne samouprave, na ova velika 4 grada, jel oni odlučuju o tome, kada će biti kao ja, fešta, kada će biti koji svetac, kada će se dopustiti rad tih lokala, tih manifestacija u određenom području. Plus toga što su oni obvezni donijeti akcijske planove da bi dokazali kolika je buka i da bi se onda po izradi Karte mogle pravodobno i pravo mjerno izradi i bukobran i sve što ide u sklopu ovog zakona. Također je bitno napomenuti kako u zakonu piše, predloženi zakon uvažava posebnost članstva RH u EU a omogućava fleksibilnu prilagodbu domaćeg zakonodavstva, zakonodavstva u EU. To je naravno dobro. Ja ne bih puno više dužio oko ovoga u ime Kluba, ja se ovdje pridružujem tome da prihvaćamo i podržavamo prijedlog zakona koje je donijelo ministarstvo. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Davora Penića. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Štovani kolega Vukeliću, meni nije jasno kako se može uskladiti nešto sa nečim ako to prije nije napravljeno. Znači usklađujemo neku kartu izmjere ili neki akcijski plan sa nekim bivšim akcijskim planom koji nije napravljen. Koja je to vrsta usklađenja? To je jedno pitanje. A drugo pitanje, vi ste rekli, ustvari ću vas ispraviti samo. Da ova buka koja nastaje u unutar nekih kafića ili zona, ne spada pod Zakon o zaštiti od buke u okolišu. To je predmet jednog drugog prekršajnog zakona, tako da to ste malo zamijenili. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog kolega, ne možete odgovoriti, niste digli na vrijeme tablicu. Ja otkad me opomenuo uvaženi zastupnik Stazić, ću silno paziti na to da li se netko dignuo tablicu ili nije tablicu dignuo, prema tome, izvolite kolega Hrelja.
Uvaženi predsjedniče, uvaženi kolega. Ovo područje nije područje koje zaslužuje obračun na relaciji što je bivša Vlada napravila ili nije, ili što će ova napraviti ili nije napraviti. Ja sam samo vama pojasnio razliku između postojećeg članka 7. i namjere u ovom zakonu kako ga se želi promijeniti. Dakle, ne može ako ste ovdje u članak 7. ovog zakona ugradili obvezu donošenja akcijskih planova, onda ne može ostati da su to naseljena područja, jer naseljena područja formula pravno ne znači ništa. Naseljeno područje je puno šire od grada kao jedinice lokalne samouprave. Dakle, mora biti promijenjeno umjesto naseljena područja, grad sa više od 100 tisuća stanovnika odnosno nadležno tijelo grada mora donijeti takav akcijski plan i osigurati sredstva. Dakle, to je suština promjene, vi predlažete da se odnose akcijski planovi, što mi podržavamo. Sad vezano za time treba se mijenjati formulacija članka. U čemu je problem? Naravno gospodine predsjedniče koristim priliku, nisam vam digao povredu Poslovnika, ali ovdje u ovom Saboru ima nas zastupnika sa razno raznim znanjima i prethodnim iskustvima i poslovima. Bilo bi u redu da u nadležnim ministarstvima isto nešto znaju i da se i s nama nešto konzultiraju a ovo mislim da je pravno pitanje koje je trebalo biti uočeno u samom ministarstvu i zato neću ja raditi amandmane nego tražim da predlagatelj napravi amandmane. To je moje pravo. Hvala lijepa.
Hvala. Bez obzira na to da se u pravilu ne komunicira ne polemizira sa predsjedavateljem, ja sam samo upozorio sve pa i vas da imate mogućnost reagiranja. Uvijek je komotnije stajati za govornicom i davati krasne savjete a konkretno ako čovjek ima kakvu primjedbu može u obliku amandmana dati i ja sam uvjeren da će svaki pametni, suvisli, konstruktivni amandman biti prihvaćen. No, dozvolio bi uvaženom zastupniku Vukeliću da odgovori.
Poštovani kolega Hrelja, ja sam rekao u ovom svom izlaganju da je 2013. donesen taj prijedlog koji je usvojen, gdje piše akcijskih planova za gradove s više od 250 000 stanovnika koji se mijenjao nakon toga u 100 tisuća stanovnika. Znači, nije bilo razgovora o tome. Vi ste rekli da to treba promijeniti sa naseljenih područja. Jasno mi je sve. Meni je sve potpuno jasno. Ali ja se ponovno vraćam na to da je to iz 2013. kada ste vi donosili taj zakon. Ništa drugo. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Kolega kazali ste da su ukinute inspekcije za vrijeme Slavka Linića, pa u mnogo čemu se nisam slagao sa kolegom Linićem, bivšim saborskim zastupnikom i ministrom. Međutim, da li ste vi ovdje prezentirali u tome sam se slagao, brojne inspekcije, pa brojne agencije. Žao mi je što je za vrijeme tada i poslije njega nije ugašeno još puno toga što usporava i razvoj gospodarstva i selektivnost inspektora. Znači, imate li vi možda podatke da li je tada bila manje buke, da li je mjerena buka, da je bilo usklađeno u zakonu ili je to isključivo možda mogućnost da se opet još pusti inspektoratu, otvori pa da se još povećaju broj inspekcija, agencija ili ne znam čega. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Lucian Vukelić.
Ja kad sam govorio o Državnom inspektoratu u tom smislu nisam mislio na ponavljanje ili stvaranje novih agencija i novih inspektorata. Dapače, govorio sam o tome, o objedinjenosti jedne jedine stručne ustanove što je bio Državni inspektorat koji je mogao to iskontrolirati. Ovakve kontrole koje su sada smatram da su razvodnjene i da se nije moglo adekvatno vršiti postupak kontrole i sankcija koje su izazvane u ovom trenutku sa bukom. Jedan dio toga se naravno spustio i na razinu lokalne samouprave, gdje sada komunalni redari to rade, a izgleda ne dovoljno kvalitetno. Jer vidim da po broju, kolega Bulj vama govorim. Ja se nadam da ste me čuli što sam bio rekao jer se spustilo sada dole na nivo lokalne samouprave i komunalnih redara. Znači, sada je dodano još više ljudi koji se bave time i vrše inspekcije nečega koje ne mogu adekvatno, na adekvatan način obaviti. Hvala.
Hvala. Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu. Imamo samo jednog prijavljenog, a to je uvaženi zastupnik Andrija Mikulić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Dakle, kažu u hrvatskom narodu krhko je znanje. A onda oni koji imaju iskustvo bi trebali znati da se sa predsjednikom Hrvatskog sabora ne polemizira. Pa onda čujem riječ često pa tako i na Odboru za medije ovo je obračun. Ne razumijem kakav obračun? Obračun koga i čega? Vjerojatno se svi sjećamo onog filma „Obračun kod O.K. Corrala“ ako ste mislili na taj poznati vestern. Dakle, kad pričamo o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od buke, onda držim da je dobro da znamo nekakve elementarne stvari o tome. Pa tako bi trebali znati da imamo ministarstvo koje je za nešto nadležno, da je razgovaralo sa predstavnicima Europske komisije koji su rekli da bi nešto trebalo ispraviti. Ne ulazim u to, neću čak o tome govoriti da li je to trebalo u prošlom sazivu ili ne raditi. No, došli smo do dvije stvari. Dakle, jedna je bila dopuna vezano za akcijske planove, a druga je za karte. Možda se nije primijetilo, ali imali smo jedan stavak u tom zakonskom prijedlogu, gdje je bila iznimka od neprimjene zakona koja se odnosila na buku zrakoplova. To je sad ukinuto. Jel' tako? Prema tome i tu se išlo dalje. Apsolutno pozdravljam ovo za karte buke kao i ovo da ste obvezu objavljivanja ovlaštenja u Narodnim novinama za obavljanje stručnih poslova zaštite od buke dali prijedlog da se briše jer je česta izmjena koliko vidim ovlaštenja i potpuno je dostatno da na stranicama ministarstva bude objavljeno. Tako da i to je nešto što ide u prilog. Netko od predgovornika je rekao, tu sam se sa uvaženom zastupnicom Mrak Taritaš i oko toga malo konzultirao. Dakle, imate situaciju da imate jedinice lokalne uprave i samouprave koje vam na primjer izrađuju, odnosno donose prostorno-planske dokumente. Tko izrađuje te prostorno-planske dokumente? Djelatnici jedinica lokalne uprave i samouprave? Ne. Stručne osobe. Prema tome, tu je objašnjenje u onom dijelu izrada i donošenje. Jedinica lokalne uprave i samouprave mora donijeti prostorno-planski dokument što je najnormalniji postupak temeljem ovlasti zakona. Ali ja osobno bih volio kada bi u tim jedinicama imali stručne ljude koji bi to mogli raditi i još uz to da su ovlašteni. No međutim, to tako ne može, nego imaju procedure gdje se nešto odabire, izabire, pa stručna osoba to izrađuje. Oko prostornih planova s uvaženom zastupnicom Mrak Taritaš se apsolutno slažem. Nemoguće je bavit se prostornim planiranjem, da nemate kartu buke, da nemamo određene zone koje moramo poznavati kada se bavimo tematikom prostornog planiranja kao kad imamo i ulazne parametre za jednu, drugu, treću ili petu zonu da li je zelenilo, da li građevinska, da li je nešto treće. Prema tome, to su najnormalnije stvari ja bih rekao abeceda kada se želimo baviti prostornim planiranjem. I to je još jedan od razloga zašto to treba podržati u ovom prijedlogu. Bilo je riječi oko inspekcija. Dakle, da. Ponovit ću to svaki puta kad ću imati priliku. Jedna od najlošijih odluka bivše Vlade je bila da Državni inspektorat ne bude više centralno tijelo nego da krene se po pojedinim ministarstvima sa određenim inspekcijama. Ne trebamo zaboraviti '97. kad se ustrojavao Državni inspektorat kao državna upravna organizacija pa je onda bilo tada jakih ministara koji svoje inspekcije nisu htjeli dati u centralnom tijelu. Imali su teoriju da trebaju oni koji izdaju papire da trebaju kontrolirati. To nije dobro. To je osnovno načelo dvostupanjskog postupanja bilo ugroženo. Prema tome, kad pričamo da su za vrijeme određenog gospodina ukinute određene inspekcije, ne, došlo je do raslojavanja Državnog inspektorata i u 6 ili 7 ministarstava su se te inspekcije vratile. Multiplicirao se broj ljudi na određenim radnim mjestima i tu se kolega Bulj slažem s vama potpuno se izgubila kontrola u smislu kvalitete nadzora. Ali nadam se da ćemo u ovom Domu otvoriti tu temu jednog dana kad za to bude prilika. Po informacijama koje imam danas ali evo uvaženi zamjenik i pomoćnica ministra mogu demantirati ako to nije točno danas gotovo imamo oko 200-njak inspektora. Ne rade svi naravno na buci, pričam o Sanitarnoj inspekciji. Dio njih preraspodjelama radi taj dio posla. Što se tiče inače europskih iskustava buka ne spada u ovo ministarstvo gdje je kod nas, buka spada u zaštitu okoliša. I to treba vidjeti malo ta iskustva koja su i u okruženju u drugim zemljama oko RH. Oko decibela, oko jačina sve je definirano zakonom, koji su iznosi, do kojih granica se mjeri. Mogu se složiti da imamo problem u pojedinim sredinama pa ako hoćete u Gradu Zagrebu gdje je masa ugostiteljskih objekata i onda naravno imate ljude koji se žale na buku jer su stanovi neposredno iznad ugostiteljskih objekata. E sad, vi znate da taj stan je uvijek cijena niža nego negdje na drugoj lokaciji ili na višem katu. No međutim, tu isto treba zajedno sjesti i doći do jednog zajedničkog zaključka u smislu što i kako dalje. I onda imate onu ajmo mi to kažemo tehničke struke in situ uživo izmjeriti pa kad mjerite buku i kad dođete na mjerenje buke onda znate da, i tu se mogu složiti u jednom dijelu diskusije, da onda ta buka nije iznad onih granica svi to već znaju kad se dođe na mjerenje pa onda se de facto 90% i više nalaza su u redu. Dakle, unutar onih dozvoljenih granica. Možda je prilika da se razmisli oko tih granica koje bi trebale biti možda redefinirane. Ali vjerojatnom i tu slijedimo neka iskustva zemalja u okruženju. Prema tome, držim da definitivno ovaj prijedlog izmjena i dopuna treba podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Silvana Hrelje, izvolite.
Uvaženi kolega Mikulić ja se cijelo vrijeme ovdje zalažem za vrlo precizne formulacije zakona ali i za ono što govorimo. Moram vas podsjetiti da ste vi u dva navrata u svojoj diskusiji rekli lokalna uprava i samouprava. Dakle, lokalna uprava ne postoji, da se razumijemo. Postoji lokalna samouprava i tu budimo precizni. Drugo, slažem se s vama da jedino mjerodavno može biti karta buke za procjenu. Ne slažem se previše sa procjenom indikatora buke jer jedna impulsna buka jeste prekoračenje ali ne utječe na samu ukupnu razinu buke, može biti prekoračenje ali na ukupnu razinu tolerantnu razinu buke ne utječe jer traje veoma kratko. I treća stvar, a druga s kojom se ne slažem je sljedeća, ovo može odnosno zaštita od buke je interdisciplinarno područje, po meni, i može spadati i u zaštitu okoliša i u graditeljstvo ali prvenstveno spada u zaštitu zdravlja. I mislim da je ovo dobra pozicija, tu branim poziciju Ministarstva zdravlja da se ono bavi utjecajem buke na ljudsko zdravlje i kvalitetu ljudskog života. I mislim da je to dominantna pozicija. Evo, hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Andrija Mikulić.
Uvaženi zastupniče, dakle kada nešto izgovaram onda stojim iza svake svoje izrečene riječi. Imate jedan pojam kolokvijalni. E sad vas ja pitam nešto, koji je status jednog od 4 grada koji je u ovom dokumentu naveden a zove se Grad Zagreb? Koji ima status i jedinica lokalne uprave i regionalne samouprave. … [[Upadica se ne razumije.]] Samo malo, dakle vaše iskustvo u Hrvatskom saboru da dobacujete mi je ovako dosta čudno na iskustvo koje imate. Ali vjerojatno je to tamo otkud dolazite normalno. Dakle, kad je upitnik onda ja pitam što je sa Gradom Zagrebom? Moramo imati jednoobrazna postupanja i tumačenja. Ali za to treba sjesti i malo proučiti legislativu što piše. A kad pričamo o zaštiti okoliša i graditeljstvu onda su to dva pojma u Republici Hrvatskoj. Koliko ja znam strukturu tijela državne uprave i ministarstva, dakle ja nisam rekao i ne treba braniti poziciju ministarstva, ne, ali sam u svom izlaganju govorio o tome da treba vidjeti neka iskustva europskih zemalja gdje je buka u sustavu zaštite okoliša. A po definiciji poznatog jednog znanstvenika Einsteina, on je definirao da je okoliš sve ono što nisam ja.
Da, izvolite. Povredu Poslovnika je dignuo uvaženi zastupnik Hrelja.
Uvaženi gospodine predsjedniče na vrijeme sam digao povredu Poslovnika jer molim da tražite od zastupnika da precizira što je to odakle vi dolazite ili odakle ste vi. Što to znači nekome inputirati regionalnu pripadnost? Možda mi preko Učke drugačije razmišljamo.
Ne shvaćam tko je time povrijeđen? Koji je povrijeđen članak Poslovnika?
Gospodin zastupnik je to rekao, možda je to vama. Kažem, možda je to vama uobičajeno. Vi znate da život ne možete u paragrafe svesti. Samo neka mi precizira što to znači odakle vi dolazite.
Oprostite kolega Hrelja, digli ste povredu Poslovnika [[Upadica Hrelja: Jesam.]] Koji je članak Poslovnika time povrijeđen odnosno vi mislite da je povrijeđen?
2014.
Članak 214? On o tome uopće ne govori ništa.
Dobro.
Prema tome, ja vas molim još jedanput i vas i sve one koji ubuduće to namjeravaju da ne zlorabe instituciju povrede Poslovnika da iskažu bilo kakvo svoj mišljenje, opravdano, neopravdano, ovakvo ili onakvo. Poslovnik je vrlo jasno i precizno neke stvari odredio i molim vas nemojte zlorabiti odredbe Poslovnika. Hvala lijepa. E sada, još se javio uvaženi zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Mikulić i ja kao i vi podržavam ovaj zakon kao dio usklađivanja sa zakonodavstvom EU. Međutim, ono što je problem osim ovog zakona imamo jedan pravilnik koji također rješava detaljnije neke probleme koji se sa bukom pojavljuju u naseljima, izvan naselja itd.. Problem je što taj pravilnik koji se točnije zove Pravilnik koji određuje najviše dopuštene razine buke u sredinama u kojima ljudi rade i borave, ne prepoznaje specifičnosti koje mi imamo na području RH. Jedna od tih specifičnosti su i trajektne luke. I što nam se dešava? Na jednoj strani imamo državu koja potiče razvoj otočnog, tj. međuotočnog povezivanja, povezivanja sa kopnom i na drugoj strani imamo činjenicu da je krenulo kažnjavanje brodara koji sa svojim trajektima i brodovima ulaze u luke u naseljenim mjestima, u naselja i naravno da inspekcije postupaju po tom pravilniku koji je ja mislim iz 2004. godine pa bih zamolio ovdje i gospodu iz ministarstva da nekakvo interveniramo u taj pravilnik s obzirom da ga vjerojatno treba, s obzirom da je prošlo 12 godina malo promijeniti, tamo imamo 5 točaka unutar kojih se određuju razine buke. Mislim da je potrebno uvesti i šestu gdje bi se izbacila takva mogućnost da se kažnjavaju brodari zato što održavaju linije između otoka i kopna. I naravno svatko tko se pobuni ili želi nekakav svoj mir dolazi u situaciju da se žali onda ministarstvu, onda inspekcije postupaju i kažnjava se brodar. Nedavno je kažnjen jedan brodar zato jer obavlja svoj posao. Povezuje otok s kopnom i ulazi u jedinu moguću luku koju ima a to je luka u naseljenom mjestu. Mislim da te nekakve apsurde moramo riješiti pa i uz pomoć kažem ne samo ovih izmjena, ovdje smo izvadili zračne luke ali ajmo i sa trajektnim lukama da se ne dešava da, i mi nemamo rješenja za takve stvari osim izmjestiti onda trajektnu luku. Ali to je onda sasvim jedan novi investicijski ciklus ili nešto drugo. Ne možemo graditi zidove visoke 25 metara ili 20 metara da bi nekoga zaštitili od takve razine buke. Evo samo jedan primjer do čega dolazimo i kako bi možda trebalo u budućnosti to riješiti. Hvala.
Hvala odgovoriti će uvaženi zastupnik Andrija Mikulić.
Poštovani zastupniče Borić, apsolutno se s vama slažem. Dakle zato imamo zakone koji ne mogu detaljno rješavati stvari ali imamo niže podzakonske akte koji to moraju razraditi. I ovo je upravo prilika uz ovo što ste rekli zračne luke da u suradnji sa jedinicama lokalne uprave i samouprave, sa brodarima, sa svim zainteresiranima od strane ministarstva ministar sa svojim suradnicima prepozna taj problem i da ga integrira u te pravilnike. To je zaista dobar i kvalitetan prijedlog. Pa nije logično da mičemo luku radi buke trajekta ili idemo na gradnju novih lokacija i traženje, gradnju novih luka kada možemo to podzakonskim aktom vrlo jednostavno riješiti. To je akt kojeg donosi čelnik ministarstva, odnosno potpisuje. Dakle svojim potpisom ga potvrđuje. Prema tome, imamo dobre, kvalitetne stručne ljude koji se bave tom tematikom. Evo u jednoj sinergiji svih zainteresiranih možemo doći do zajedničkog rješenja koje sigurno će biti dobro i kvalitetno i u interesu svih.
Hvala lijepa. S time bismo zaključili raspravu o ovoj točci. A prije toga će nam završnu riječ reći uvaženi zamjenik ministra zdravlja Ivan Bekavac. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici. Prije svega hvala vam na razumijevanju koje ste ovdje zapravo iskazali prepoznavši značaj izmjena i dopuna Zakona o zaštiti od buke. Također, hvala vam na brojnim konstruktivnim prijedlozima koje će naći svakako mjesta u novim pravilnicima koje ćemo morati donijeti slijedom donošenja ovoga zakona po hitnom postupku. Ne možemo prihvatit amandman Odbora za zaštitu okoliša i prirode kojim se zapravo navodno pokušava vratiti transparentnost postupku akreditacije i readkreditacije jer kao što je kazano i objašnjeno ranije on se već godinama nalazi na mrežnim stranicama ministarstva nadležnog za zdravlje i sve je potpuno transparentno i jasno. A usput ću vas i obavijestiti kako se u narodnim novinama isti postupak također godinama nije objavio ni u jednom slučaju. Stoga kako bi ubrzali taj postupak i smanjili upravo birokratizaciju i dali zamah poduzetničkom duhu u Hrvatskoj mislim da je potpuno opravdano ovako postupiti.
Uvaženi zamjeniče ministra, što se tiče amandmana, to možete ne prihvatiti ali kad ćete glasovati o tome. Naravno Vlada mora o tome.
Ja sam samo htio pojasniti mišljenje Ministarstva o tom prijedlogu, zapravo upoznati dame i gospodu zastupnike sa okolnostima u kojima se. Dobro ukoliko smo razjasnili ove nedoumice oko prihvaćanja i odbijanja, zapravo ćemo, svakako ćemo pravilnicima da zaključim izmijeniti ono što je neophodno izmijeniti u međuresornoj komunikaciji s drugim ministarstvima i svakako sa tijelima lokalne uprave. Hitnost nam je ovdje neophodna prilikom donošenja zakona jer smo dužni do jeseni pripremiti Kartu buku. Ovdje želim istaknuti još jednu činjenicu koja je važna a to je da se u proteklom razdoblju sa stranim konzultantima pokušalo doći od rješenja, uradak koji su nam prezentirali, ne nama nego ranijem razdoblju, strani konzultant je bio u potpunosti neupotrebljiv i stoga mi, ne mi, nego stoga Hrvatska nije bila u mogućnosti pripremiti kartu buke i zapravo u drugom ciklusu sudjelovati u prihvaćanju odredbi, uredbe EU, stoga smo dužni što prije provesti ovaj postupak kako bi imali osnovu za donošenje karte buke kako bi se što prije uključili u treći ciklus provedbe o kojoj sam govorio. Hvala.
Hvala vam lijepa. S time potpuno zaključujem raspravu o ovoj točci. Mi ćemo glasovati kad se steknu uvjeti za nju. Sljedeći je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti od buke, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 24. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja nije prihvatio amandman odbora. Prelazimo na glasovanje o amandmanu odbora koji Vlada ne prihvaća. Molim vas uključite se i glasujmo. Molim rezultat? 28 glasova za, 3 suzdržana, 69 protiv. Prema tome, utvrđujem da predloženi amandman nije dobio potreban broj glasova. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od buke. Molim vas glasujte. Tko je za prijedlog? Glasovanje je završeno. 93 glasa za, 7 suzdržanih, 1 protiv. Utvrđujem da je većinom glasova donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti od buke.
Uvaženi gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle, izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima usklađuje se nacionalno zakonodavstvo s propisima EU na način da se propisuje pravna osnova mogućeg ograničavanja ili zabrana uzgoja genetski modificiranih organizama na djelu ili na cijelom području RH. Između ostaloga propisuje se i način donošenja ko egzistencije genetski modificiranih usjeva i konvencionalnog integriranog i ekološkog uzgoja poljoprivrede proizvoda te se definiraju prava i obveze nadležnih središnjih tijela državne uprave i navodi se jasnija podjela nadležnosti vezano uz provođenje službenih kontrola. Ministarstvo prihvaća prijedlog odbora da se nacrt prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima prođe kroz dva čitanja. Hvala.
Hvala lijepa. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Nijedan predstavnik odbora ne želi uzeti riječ. Uvaženi zastupnik Jakovina, izvolite kao predstavnik odbora za poljoprivredu.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Kolegice i kolege. Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora razmotrio je na 7.sjednici održanoj 20.travnja prijedlog zakona o izmjeni i dopuni zakona o genetski modificiranim organizmima s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada aktom od 6.travnja. Navedeni prijedlog zakona odbor je razmotrio sukladno odredbi čl. 179. Poslovnika Hrvatskog sabora kao zainteresirano tijelo. Uvodno obrazloženje iznijela je pomoćnica ministra zdravlja, predstavnica predlagatelja. Nakon duge i konstruktivne rasprave Odbor za poljoprivredu jednoglasno je zbog kompleksnosti zakonskog prijedloga predložio Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zakona o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranom organizmu potrebno je provesti raspravu u dva čitanja. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Dakle, mi imamo prijedlog odbora da se rasprava provede u dva čitanja. Tu se sad malo suočavamo sa jednim problemom što je u pravilu se zapravo o tome odlučuje prigodom donošenja dnevnog reda. Dakle, mi odlučujemo o hitnosti ili nehitnosti postupka prigodom donošenja dnevnoga reda. U pravilu kad je europski zakon onda u pravilu uvijek prihvaćamo hitnost postupka. Naravno mi eventualno možemo odlučiti i drugačije ako slijedom rasprave procijenimo da je potrebno u dva čitanja donositi ovaj zakon. Ali velim ponovo, u pravilu se to određuje prigodom određivanja dnevnog reda, a ne prigodom rasprave. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ali ja nemam izvješća odbora. A ne znam, da. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Za dva, tri dana ili šta? Idemo nastaviti sa točkom. Dakle, imali smo sada izvjestitelje odbora. Ja bih sada otvorio raspravu i prvi se u ime Kluba zastupnika HRID-a i nezavisnih zastupnika Šandora Juhasa javila uvažena zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani kolegice i kolege, poštovani izvjestitelji. Ovdje je zapravo bitno da velik dio hrvatskih građana uopće niti ne zna za postojanje Zakona o GMO-u u Hrvatskoj koji zapravo postoji od 2005. godine. Moram priznat da i sama nisam znala sve detalje kad sam se upoznavala sa ovom problematikom. Od tada, dakle od 2005. do danas je bilo nekoliko izmjena tog zakona. A izmjene tog zakona su zapravo odreda usklađivanje s EU direktivama što je zapravo i logično jer je Hrvatska članica EU. Međutim, ono što je bitno da unatoč postojanju tog zakona u Hrvatskoj još uvijek nemamo odgovore na najvažnija pitanja o genetski modificiranoj hrani ili usjevima, a pitanja je puno. Zašto nemamo odgovore? Kako kaže ona fraza gdje je zakon nedorečen i gdje se ne navodi precizno može se tumačiti na više načina. A zakon je ovaj iz 2005. uključujući i sve ove dopune zapravo najjednostavnije rečeno nedorečen, a slobodno možemo reći i da je zakon razvodnjen. Dakle, nije potpuno jasan ne samo nama kao laicima nego i pravnicima. Činjenica je i to nitko ne može osporiti da je GMO prisutan na hrvatskom tržištu, ali ne samo na tržištu u obliku proizvoda, nego i na tlu u obliku usjeva. Puno je pitanja kao što sam rekla. Prvo kupci zapravo nisu dovoljno informirani. Drugo, oznake na proizvodima su potpuno različite i netransparentne. Čak su za mnoge zbunjujuće. Imate recimo proizvode gdje je korišten dio GMO sirovine u proizvodnji ali nije označen. Taj proizvod i dalje navodi se kao da je GMO free. Pitanje je, po zakonu se kaže da je 0,9% ako je u proizvodu 0,9% GMO-a taj proizvod je i dalje GMO free. Dakle, pitanje je da li će se i dalje ostati na tom postotku od 0,9% ili će se možda nekom novom izmjenom zakona ići u još veći postotak. Ali imamo ljude koji ne žele ni tih 0,9%, dakle koji žele potpuno GMO free proizvod, a ne da im se napiše 0,9% pa da im se kaže to je GMO free, ali i dalje dakle ima 0,9%. Zašto se onda tim ljudima isto ne bi omogućila mogućnost izbora. Dakle, ako žele GMO proizvod s nula posto GMO-a a ne sa 0,9 onda se i tim ljudima treba pružiti mogućnost izbora. Dakle, ono za što se zalažem. Građanima treba jasno dati mogućnost da kupe proizvod na kojem potpuno jasno i nedvosmisleno stoji čega je u tom proizvodu i koliko, a ne nešto što je poopćeno i što je nejasno i što je više zbunjujuće nego transparentno da bi to bilo moguće. Pa propisi moraju biti jasni i nedvosmisleni. Ako imamo jasnu regulaciju i zakonsku i podzakonsku, onda nema prostora za kamuflažu i prodaju nečega što ne znamo što je u stvari. Ali kao što jasno moraju bit označeni proizvodi i jasni propisi morali bi biti označeni i usjevi. Mi trenutačno imamo situaciju u Slavoniji gdje su, gdje je određeni postotak usjeva zapravo usjevi koji su GMO. Međutim, jesu li oni ispravno označeni? Jesu li oni označeni kao takvi? Nisam sigurna. Dakle, zalažem se i u tom smislu za transparentnost i za nedvosmislenost. I u tom pogledu, pa ako neki proizvođač želi koristiti žitarice, soju ili bilo koje drugo sjeme GMO, onda on mora jasno navesti da koristi tu sirovinu kao što ta sirovina mora biti jasno označena na usjevu da je to GMO sirovina. Dakle, problem je i sa uvozom. Mi imamo zemlje u EU koje imaju različitu zakonsku regulativu. I što recimo kad Hrvatska uvozi od takve zemlje? Ta zemlja recimo imamo primjer nije dužna navesti a ima dosta takvih zemalja je li proizvod GMO ili nije i u kojoj je uopće mjeri. I može se dogoditi, dakle korištenje takvih sirovina to ovaj zakon omogućuje u proizvodnji, ali se onda na naš proizvod u Hrvatskoj stavi da je on GMO free uzimajući u obzir onaj postotak od 0,9. Piše u zakonu da je nadležna inspekcija ali ni taj dio nije dorečen. Imamo primjer da je jedna država najveći proizvođač GMO hrane u Europi i zanimljivo da je uvoz iz te države u Hrvatskoj porastao prošle godine za 17%. Pitanje je da li se posebno kontrolira uvoz hrane iz takvih zemalja? Mislim da ne, i ne da mislim nego sam sigurna jer tako i u tom smislu zakon nije dorečen a to je također jako bitno pitanje. Još jedan primjer, recimo uvozimo sjeme iz BiH gdje je po analizi iz 2013. i 2014. pronađeno 67% GMO-a što je recimo jako začuđuje visok postotak. Svake godine se vrše analize prisutnosti GMO-a u hrani pa tako i brojke rastu. Jasno je da se na granicama kontrolira uvoz, i to je u redu, tako i treba biti. I kad se već pronađe nekakav GMO proizvod zašto je onda samo usmeno upozorenje? Zašto javnost nije upoznata otvoreno i transparentno koji je to GMO proizvod i iz koje države? I što će se onda dalje poduzeti u tom smislu? To je također nedorečeno. Još jedan primjer, nedavno je na stranicama Ministarstva zdravlja objavljen javni poziv za odabir pravnih osoba za procjenu rizika u svrhu namjernog puštanja GMO-a u okoliš. Evo doslovce tako glasi naslov. I sad građani se pitaju što uopće to znači? To je toliko općenito, to je gotovo nekakva floskula, to jedan čovjek koji je završio fakultet i čak i više ne može shvatiti iz ovog naslova što to znači a zapravo dodatnog objašnjenja nema ili se može tumačiti na razne načine. Ja sam naravno saznala odgovor ali i taj odgovor nije baš jasan i nisam s njim zadovoljna. I da zaključim, moramo ono što je ovdje najbitnije zakon je takav kakav je, donesen je 2005., imamo izmjene, imamo usklađivanja i to je sve u redu. Međutim, i dalje je nejasan, i dalje je dvosmislen i građani i dalje ne znaju što kupuju i ne znaju što jedu. I sad nadam se da će izmjene zakona sljedeće koje budu ići upravo u ovom smjeru jer mi ne možemo sad u ovom smislu kad smo došli do kud smo došli zabraniti GMO. To ne vjerujem da bi ijedna Vlada sada bila u stanju. Moje osobno mišljenje je moje osobno mišljenje ali građani su ovdje najbitniji. Dakle, ako je već GMO prisutan onda samo otvorenost i transparentnost. Neka građani odluče, dakle jasna oznaka na proizvodu i pitanje ono što je bitno da li će tih 0,9% i dalje se smatrati ako proizvod ima 0,9% da je on GMO free ili će ne daj Bože sljedeće izmjene zakona ići baš u ovom smjeru? Ja se nadam da neće. I smatram da to nije put kojim trebamo ići. Hvala.
Hvala vam lijepa. Imamo više replika. Prva je ona uvažene zastupnice Gordane Rusak, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Sabora. Činjenica koje je iznijela kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović da u Slavoniji postoje polja zasađena kukuruzom koji je zapravo GMO bi svakako trebalo provjeriti, a ukoliko je ta činjenica točna onda je to stanje izuzetno alarmantno. Zašto je alarmantno? Iznijet ću u svojoj diskusiji odnosno u svojem izlaganju kao sveučilišni profesor iz područja biologije. A dodat ću činjenicu da unošenje GMO-a u okoliš odobrava povjerenstvo odnosno odbor koji za to postoji, a koji daje svoju preporuku vijeću nadležnom za tu problematiku. Prema mojim saznanjima taj odbor nije dao dopuštenje za unošenje GMO-a u okoliš u Republici Hrvatskoj. Ako je to ipak drugačije velim to se treba provjeriti i tada je stanje uistinu zabrinjavajuće. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Zahvaljujem na replici. U svojem izlaganju nisam iznijela nitijednu neprovjerenu činjenicu. Dakle sve što sam rekla uključujući i ovu informaciju o usjevima u Slavoniji je informacija koja je provjerena. Zašto to nisu nadležna tijela upoznata s tim, zašto nisu nešto poduzela itd., u to ne bih ulazila. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Davora Vlaovića, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Pa evo moja replika je slične naravi gospođi kolegici Ireni, obzirom da imam ovdje službeni odgovor Vlade Republike Hrvatske na upit građana koji su također izrazili sumnju da u Hrvatskoj postoje usjevi sa GMO biljkama službeni odgovor je da u Hrvatskoj nema uvoza GMO reprodukcijskog materijala, da se ne može kupiti GMO sjeme, ne može se sijati u pokusne svrhe i ne tolerira se nikakvo sijanje ili sađenje GMO biljaka. Uz to su i sve slavonske županije donijele na svojim županijskim skupštinama odluku da žele biti GMO free županije. Stoga ne vidim razloga ako imamo saznanja da se na određenim njivama postoje ovakvi usjevi i da se to ne prijavi nadležnoj inspekciji i nadležnom Ministarstvu poljoprivrede i traži hitno uništenje istih. A oni koji su to učinili su sankcionirani. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Neće? Hvala. Uvaženi zastupnik Franjo Lucić je sljedeća replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa poštovana kolegice Irena slažem se sa vašom raspravom i upravo sam jutros na odboru govorio o tome da bez obzira što stajalište i Hrvatskog sabora i odbora i Vlade je protiv GMO proizvoda mi nismo ni svjesni ili prešutno to jednostavno tako odobravamo da nam prije svega neću reći direktno dolaze takvi proizvodi ali kroz hranu i kroz ono što uvozimo sigurno dolazi jer naš uvoz danas nije kontroliran. Mi danas na hrvatskim granicama nemamo kontrole kako one veterinarske tako i svake one druge i jednostavno kroz proizvode koji nam dolaze u Hrvatsku sigurno dobivamo kroz proizvodnju modificirane hrane koja je proizvedena u EU. Stoga sam i kao zastupnik i kao čovjek koji je u Odboru u poljoprivredi i koji dolazi iz Slavonije i Baranje a smatram da smo svi mi i Slavonci i Baranjci zato da ne dozvolimo upravo modificirane proizvode u Hrvatskoj jer smo toliko bogata zemlja da možemo proizvesti toliko zdrave hrane za hrvatsko stanovništvo i za naše ljude. A mi danas s ovim slobodno mogu reći šlamperajem koji traje već godinama dozvoljavamo da nam se u Hrvatsku ulaze doista proizvodi u kojima je sadržaj GMO-a. Stoga se moramo doista pozabaviti a zabrinut sam i sa izjavom gospođe pomoćnice koja je rekla da svega 4 puta godišnje kontroliramo na ulaznim proizvodima sadržaj GMO-a jer nema ministarstvo novaca. Pa to je doista za zabrinuti se, mi moramo sve učiniti da to bude drugačije a ne kao danas.
Hvala. Odgovoriti će uvažena zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Ja se slažem s vama kolega, naročito ova riječ šlamperaj dobro opisuje situaciju. Kada kažemo tko je tu nadležan za što mi imamo donekle navedeno ali opet nije razrađeno do kraja. Tako da dokle god ima prostora da je sve dvosmisleno i nedorečeno zapravo do tada će biti taj šlamperaj koji ste vi spomenuli. Mi kao jedna mala zemlja imamo takve potencijale i za ekološku poljoprivredu imamo velike potencijale. I sada kada smo došli do ovdje do kuda smo došli teško je sada sve iz početka. Ali ono što se da popraviti sam već navela u svom izlaganju i to bi trebalo ići u tom smjeru. Ja se nadam da će biti sluha u tom smjeru, da će biti razumijevanja, da će se slušati hrvatski građani jer građane ne treba podcjenjivati, oni itekako znaju što je GMO hrana. Ali ovo pitanje usjeva, dakle to je malo nešto što do sada nije dovoljno o tome raspravljamo. Svi govorimo o GMO hrani, o GMO proizvodima a ne govorimo o GMO usjevima. Tako da mi je drago da je i ovo pitanje ušlo kao problematika i nadam se da će se po tom pitanju poduzeti određene mjere.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvaženog zastupnika Ladislava Ilčića. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, javio sam se za repliku iz istog razloga kao i kolege pa ću se samo nastaviti na to. Dakle ne samo da niti jedna kultura nije dobila, GMO kultura nije dobila dozvolu za sjetu u RH nego ni jedna multinacionalna agro kompanija nije podnijela niti jedan zahtjev za bilo koju GMO kulturu. Tako da stvarno smatram, radi se, ako znate za bilo koju dakle kulturu koja raste u Slavoniji, GMO kulturu da je to stvar onda represivnih, dakle očito protuzakonitih radnji i represivnog aparata. Dakle od inspekcije do policije koje to trebaju istražiti a mislim da to ne bi trebao biti problem bar u poljoprivredi gdje se preko gruntovnice jasno može vidjeti čije je polje, tko je to zasadio i da se dakle uđe u trag tko to krši zakon. Jer kao što je rekla gospođa Rusak to je alarmantno ako se nešto tako … [[Govornik se ne razumije.]] zato jer znamo koliko je, opasnost GMO zapravo osnovna negativnost GMO-a je upravo u njezinom štetnom djelovanju na bioraznolikost. Znači na to koliko se to onda širi na druga polja, na insekte itd. koji onda mogu zaista štetno djelovati na našu ukupnu poljoprivredu. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovoriti će uvažena zastupnica Petrijevčanin Vuksanović.
Ja se slažem s vama, koliko znam Hrvatska je 8 izuzeća za područja podnijela, ne znam točno datum. Ono što je zabrinjavajuće ovdje, ja ću poduzeti ono što je u okviru mojih mogućnosti kao zastupnik u Hrvatskom saboru. Međutim da ta inicijativa dođe od mene nije problem ali ja vas onda pitam šta rade nadležna tijela. Jedno je ovo što piše na papiru a drugo je ono što je u praksi. Dakle imamo teoriju i praksu kako to inače u Hrvatskoj biva, što rade nadležna tijela, što radi ministarstvo, što radi Vlada itd kada se vi sada svi iščuđavate nad ovim što sam ja rekla. Ja inače ni po prirodi nisam osoba koja iznosi neprovjerene činjenice. Prema tome ja pozivam stvarno odgovorna tijela da rade svoj posao a ono što je u mojoj moći kao zastupnika ja ću budite uvjereni poduzeti.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice, moram reći da nisam iz vaše rasprave dovoljno dobro shvatio ono što ste željeli reći. Naime, kada govorimo o GMO proizvodima, onda s jedne strane govorimo o kultivaciji i uzgoju GMO proizvoda i usjeva i s druge strane govorimo o trgovini, odnosno puštanju u promet GMO proizvoda. Kažete da imate osoban stav po tome a da Vlada nije u mogućnosti do kraja utvrditi zabranu stavljanja u promet ili trgovanjem GMO proizvodima. Naime, već godinama postoji inicijativa da se RH proglasi GMO free zonom i ja mislim da u tom dijelu niti u Vladi a niti u Saboru ne bi trebalo biti različitih razmišljanja o tome da li Hrvatska može doista biti kada je u pitanju kultivacija i uzgoj GMO free zona. I mislim da bi na tragu odluke koje su donijele pojedine županijske skupštine moglo se doista Hrvatsku definirati u sklopu Alpe Adria regije. Druga je pak stvar i tu se s vama slažem dio koji se odnosi na trgovinu odnosno puštanje u promet GMO proizvoda, tu je već situacija malo kompliciranija i u tom dijelu nije Vladi jednostavno odnosno nužno je o tome postignuti konsenzus. Odnosno ono što je važno da se o pojedinim proizvodima potpuno jasno zna jesu li ili nisu GMO proizvodi a ne da se ostavlja kao što je malo prije kolega Lucić rekao šlamperaj upravo u tom dijelu u kojemu se prometuje i trguje sa GMO proizvodima. Hvala.
Hvala. Odgovoriti će uvažena zastupnica Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala na replici. Što znači GMO free država. Imate jednu Belgiju gdje dio Belgije, jedna regija je potpuno slobodna za sve GMO, druga regija je GMO free. Tko kaže da sutra nova izmjena zakona ili ova nedorečenost neće to napraviti u Hrvatskoj, pa ćemo imati sad ću kolokvijalno reći jedan dio Hrvatske će biti GMO free, drugi dio neće. Šta znači ovih 8 izuzeća za zemlju? To znači da će se nešto tamo zasijati, što mi zapravo ne znamo. Ja imam svoj osobni stav ali meni su bitniji hrvatski građani. Dakle, građanima treba jasno dati mogućnost. Onaj tko želi jesti GMO žitarice taj će kupiti a komu piše da su to GMO, onaj tko neće, taj neće. Prema tome, ponavljam nije dorečeno i ima prostora za dorade ali dorade u tom smislu koji sam već dvaput rekla.
Hvala. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Ivana Lovrinovića. Izvolite.
Poštovana zastupnice Petrijevčanin Vuksanović, zapazio sam u vašem izlaganju dvije stvari. Jedna je da tvrdite da se na nekim površinama u Slavoniji sije, znači uzgaja GMO proizvodi i drugo da se ne može zabraniti korištenje GMO proizvoda u Hrvatskoj. Dakle, prvo je pitanje čija je odgovornost to da se sije i uzgaja nešto što je zabranjeno, znači, ne smije se uzgajati jer mi nismo ovdje došli da građani nas gledaju kako razgovaramo nego da rješavamo probleme. Što je po vašem mišljenju, čija je to adresa tko bi to moramo riješiti. I mislite li da treba onemogućiti i proizvodnju i trgovinu GMO proizvodima ili samo proizvodnju a trgovinu dopustiti, recimo tako. Ne proizvodimo GMO proizvode ali da ih možemo uvoziti. Evo hvala.
Odgovorit će uvažena zastupnica Petrijevčanin Vuksanović.
Dakle, zalažem se za transparentno i jasno označavanje na proizvodima bilo uvoznim, bilo domaćim. To je pitanje u trgovini. Pitanje o usjevima je isto još uvijek nedorečeno. Vi kažete, ja tvrdim da se sije, ali dal se sije, dal to Vlada zna, e to je već pitanje. Prema tome, mi ne možemo sada se vratiti pet koraka unatrag kad imamo nekakav zakon. Ako će se zakon potpuno duboko mijenjati e onda mi možemo reći sad mi nećemo ništa. Ali mi smo članica EU, nama su nekakve direktive obvezujuće i mi se tih direktiva, mi smo zapravo izmjenama ovog zakona išli da se pridržavamo tih direktiva. E sad do koje mjere ćemo mi se boriti za svoj suverenitet u EU, pa ćemo reći, mi ćemo biti suvereni u tom smislu. Mi ćemo ne znam biti potpuno GMO free, mi ćemo stat na 09% i nećemo ići dalje, to je stvar lobiranja, to je stvar Vlade, to je stvar izvršne vlasti i to je stav i ministra vanjskih poslova u EU. Dakle, to su sve stvari koje se dogovaraju jer Hrvatska je članica EU i Hrvatska ima pravo tražiti određene stvari, bilo za ribarstvo, bilo za GMO, bilo za svaku bitnu stavku. Do koje će se to mjere ići, ja vam na to pitanje nemam odgovor. Ja znam kako bi trebalo ali kažem do neke mjere smo došli. Kad smo već došli do te mjere, idemo onda uskladiti, idemo popraviti ono što se da popraviti. Idemo urediti ono što se da urediti. Ako nema volje nema ni način.
Hvala. Sljedeći klub zastupnik bit će onaj SDSS-a Reformista i u njegovo ime govorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi predstavnici Ministarstva zdravlja, kolegice i kolege. Ja ću u ime SDSS-a i Reformista reći, izreći naš stav o problematici i GMO hrani i GMO sjemena. Kao što smo to rekli i u prošlom mandatu kad se donosio prvi tekst, osnove i tekst ovog zakona i naše mišljenje se neće u odnosu na ta vremena puno promijeniti. Mislimo da se ovdje radi o vrlo ozbiljnoj temi. GMO tema je vrlo ozbiljna tema, svuda u svijetu pogotovo u zemljama EU kao što je i TITIP transatlantski ugovor vrlo ozbiljna tema i nažalost nema utisak da se o tim ozbiljnim temama u našem političkom prostoru, javnom, medijskom prostoru ozbiljno raspravlja. Nemam utisak da smo spremni ljudima objasniti osnovne stvari, osnovne pogodnosti i osnovne opasnosti koje donosi i GMO model i TITIP. Više smo skloni čini mi se dnevno raspravljati o nekakvim ideološkim razlikama a ne razgovarati o ovim konkretnim problemima i to je to što nije dobro. Ako smo pratili vidjeli smo da i u Francuskoj i u Njemačkoj su na trgove izlazili ljudi, stotine hiljade ljudi je izašlo, javno reklo šta građani tih zemalja misle o ovim temama i nisu bili afirmativni u tim svojim izričajima na ove teme. Osim toga vidimo da je predlagatelj predlagao da se ove izmjene zakona donesu po hitnom postupku. Ne vidim razloga zašto se to nije moglo ići u dva čitanja i onda bi se stekao nekakav dojam ozbiljnog pristupa ovako ozbiljnim raspravama. Što se tiče samog zakona reći ću nekoliko stvari. Prvo, on je determiniran novim stavom Europske komisije da su zemlje autonomne u provođenju politike GMO i prebacili su praktično odgovornost na domicilne države da kreiraju tu politiku. S obzirom na generalnu pokrivenost države, s obzirom na regionalnu pokrivenost države i mislim da je to dobro, da je to dobar iskorak. U samom zakonu je to dobro definirano jer smo pojačali kroz zakonske norme odgovornosti određenih inspekcijskih službi. Naravno da ostaje taj kontrolni mehanizam da se kvalitetnije uradi na način da bude i kvalitetnije popraćen materijalnim sredstvima. Jer kao što smo danas čuli na odboru i kolega Lucić je to dobro rekao problem nastaje naravno kod novca. I ukoliko mi ne budemo ozbiljno pripremili ozbiljan novac da se taj kontrolni mehanizam stavi u funkciju nemojmo očekivati da ćemo imati kvalitetni nadzor našeg tržišta i naših uvoznih komponenti. Onda ako to budemo radili na način kao što je rečeno jednom u jednom kvartalu, znači tri, četiri puta godišnje se vrši nadzor uvoza GMO proizvoda. Ono što nije dobro u ovom zakonu jeste to, činjenica da smo politiku GMO prepustili Vladi. U ovom zakonu jasno piše da će Vlada koja danas ima vrlo tvrd stav nulte stope tolerancije prema GMO-u sutra svojom odlukom to može promijeniti. Naravno da Vlada vodi politiku, ali mislim da je ovo preozbiljna tema i da bi se o ovome trebalo razgovarati na nivou Parlamenta. Dakle, o tom bi trebao Sabor da kaže svoju zadnju riječ. Dakle, ako kreiramo politiku države u tako turbulentnoj sferi onda bi tu trebao da Sabor kaže zadnju riječ, a ne Vlada. Druga stvar koja ovdje nije dobra jeste u prijelaznim i završnim odredbama članak 17. ne znam da li ste primijetili. Sve ovo što je kroz zakon instalirano kao mehanizam za kontrolu GMO sustava pa čak i laboratorij koji treba da kontroliraju ostavljeno je ministarstvo da to uredi aktima kroz dvije godine. Jel' tako? Mislim da je to neprimjereno dugi rok. Postavlja se pitanje kako će sustav kontrole, dakle de facto rad laboratorija raditi u naredne dvije godine ukoliko mi to čekamo da Vlada uredi aktima kroz dvije godine, kroz 24 mjeseca. Šta će se u ovom periodu u ovom inter regnumu od 24 mjeseca dešavati? Dakle, nećemo kontrolirati ovaj uvoz GMO komponenata. I to je suština. Dakle, jeste koncept zakona prilično dobar, pojačan je u odnosu na prethodno rješenje. Međutim, zbog ova dva nedostatka ja smatram da su ovo nedostatci, prvo da Vlada ne može sama i konačno provoditi tu vrstu politike bez saglasnosti rasprave, bez saglasnosti Hrvatskog sabora. I druga stvar, ovi rokovi moraju bit primjereniji kako bi se cijeli taj kontrolni mehanizam logično stavio u funkciju što prije. Sad ću reći razloge zbog čega smo mi vrlo skeptični u klubu SDSS-a prema GMO komponentama, jer postoje određene analize koje su se provodile i kod nas na našem domaćem tržištu. Ja mislim da je to dobro da se zna kako bi se imao određeni odnos prema tome i naravno neka iskustva iz svijeta. Kod nas analize koje su prošle godine provedene na našim prostorima kažu da svega 7% naših ljudi, naših ispitanika, građana Republike Hrvatske bi konzumiralo GMO hranu. 58 ih ne bi nikad konzumiralo. Najveća odbojnost prema GMO hrani je pokazana na prostoru Dalmacije i u sjevernoj Hrvatskoj. To je možda ovako jedna tema za razmišljanje. Što se tiče ispitivanja tržišta u svijetu, ispitivanja tržišta u svijetu kažu sa stanovišta koristi se mogu pročitati i mišljenja da genetski modificirani usjevi ne pružaju korist farmerima u svijetu. To je bitno da se kaže, jer su utvrđeni problemi kao što je povećana upotreba herbicida, nejednake performanse, loša ekonomska dobit za farmere. Ali se isto tako ukazuje da pored toga jačanje korporativnog monopola na hranu ima za posljedicu i osiromašenje porodičnih farmi širom svijeta. Poznat je i ona primjer brazilskih proizvođača negdje oko 5 milijuna brazilskih proizvođača je došlo do bankrota jer su postali ovisni o monsantovom sjemenu koje je svake godine bilo sve skuplje i skuplje, a vezano je, dakle kao droga su vezani za tu vrstu proizvodnje. To je to što se javno ne govori. Medicinska ispitivanja kažu da ipak korištenje GMO hrane povećava rizik od alergija u ljudi i domaćih životinja. Posebno je, su takva iskustva u SAD-u, Irskoj i Engleskoj koje moramo respektirati. Kažu da je porast alergijskih reakcija za 50% veći nakon početka korištenja GMO soje u Velikoj Britaniji, Irskoj i SAD-u. Ugledni engleski naučnik sir William Marshel je čak to proglasio i fantomskom hranom. Prema tome, to su neke stvari koje bi trebale biti nama ovako u malom mozgu kad govorimo o realnim opasnostima koje donosi trend genetski modificirane hrane. I slična situacija i slična ispitivanja su provedena i u francuskim naučnim institutima. Pokazala je posebno studija da monsantov kukuruz u klasi NK 603 je najkorišteniji hibrid kukuruza u svijetu, a uz njega ide herbicid koji se zove Round up i to stvara jednu ovisnost na tržištu. I upravo je to činjenica zašto monsanto je nepoželjan, jer na taj način kroz taj herbicid i kroz taj hibrid vezuje sve, cjelokupno tržište vezuje za svoju proizvodnju. I to je cilj monopola tih velikih proizvođača. Bilanca recimo kaže s obzirom utjecaja na ekologiju GMO sjemena oko 40 modela GMO sjemena na 160 milijuna hektara koliko su oni zastupljeni u svijetu uništeno je više od 40 hiljada sorti, hibrida stvaranih generacijama, stvaranih naukom, tokom vremena. Praktično je cijela jedna naučna stečevina iz ove oblasti je svedena, uništena i svedena je na svega 40 modela GMO hrane koje kontroliraju da stvar bude veća svega 3 korporacije u svijetu. I to je sva logika ovoga posla. Kako to funkcionira u Europskom parlamentu, samo ću reći i pozvat ću se na jedan interesantni članak, povući ću paralelu, koji je objavila naša europarlamentarna zastupnica u Parlamentu gospođa Biljana Borzan koja je rekla kako funkcionira cijela ta priča na nivou Bruxellesa. Pa kaže da se kontroverza oko Montsantovog proizvoda proširila kada je Međunarodna agencija za istraživanje karcinoma prošle godine objavila da on vjerojatno prouzrokuje rak kod ljudi. Europska agencija za sigurnost hrane naknadno je objavila da se ne slaže s tim i dozvolila je uvoz, proizvodnju takvog sjemena za period od 15 godina. Komisija se dakle ne slaže s tim i komisija smatra da je taj rok od 15 godina predug i dala je rok od 7 godina. Prema tome, cijela priča se vrti oko nekakvih interesnih sfera, oko utjecaja korporacijskog kapitala i ovdje i u Bruxellesu i cijela stvar se završava na način da će taj GMO proizvod ipak doći tamo gdje treba da dođe. I na neki način mi se ovo čini kao određeni cinizam briselske politike prema problematici GMO hrane. Mi naravno smo potpuno svjesni da GMO hrane ima svuda, da GMO elemenata ima svuda. Ima ga da budemo potpuno jasni danas na policama u našim proizvodima, ima ih u kečapima, sosevima, juhama vrećicama, kockicama ima ih u začinima, dodataka GMO ima u pićima, svim vrstama piva, kave, pepsi cola itd., ima ih u pekarskim proizvodima. Prema tome, tu stvar mi više danas izbjeći ne možemo. Pitanje je koliko ćemo kao društvo biti sposobni da tu stvar stavimo pod kontrolu i da kontroliramo na način da bude što manje štetna za zdravlje potrošača. Prema tome, mi kao klub smatramo da ovaj zakonski tekst koji je ovako pojačan u odnosu na prvo rješenje bi mogao biti prihvatljiv pod uvjetom da se definira, da se nadležnost provođenja GMO politike prenese na Hrvatski sabor a ne da to bude generalna politika Vlade i da izmijenite ovaj članak 17. koji je vrlo bitan ukoliko želimo da profunkcionira cijeli sustav u kratkom roku. Hvala vam.
Hvala vam lijepo. Imamo nekoliko replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Ante Župana, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo iz ovoga već dosad što se izložilo i što se zna GMO se, zapravo dobija se dojam da je sveprisutan, da se pojavljuje kao neki fantomski fenomen. Slažem se sa kolegom Horvatom da bi Hrvatski sabor zapravo trebao preciznije preuzeti ulogu po ovom pitanju. Ne znam kako bi to izgledalo ili da se neko tijelo, odbori već postoje, povjerenstvo ili ne znam kako koje bi stalno ili povremeno pratilo to pitanje. A pratiti bi trebalo uvoz sjemena, sjeme koliko je dozvoljeno i koliko nije, ja to zasad ne znam ali u svakom slučaju pojavljuje se legalno ili ilegalno. Dalje, trebalo bi pratiti koji su to usjevi van kontrole o kojima se govori, a onda ih se niječe da uopće postoje. To je taj fantomski fenomen oko tog pitanja. Zatim imamo uvoz gotovih proizvoda. Što se događa? Događa se doista da naši ljudi koji imaju šansu da GMO free proizvode dadu na tržište oni nemaju nikakvu konkurenciju samo zato što su jeftiniji oni koji su GMO proizvodi, a nisu do kraja ni precizirani niti sankcionirani. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se uvaženi kolega. Ja sam bio tu prilično jasan i ostajem kod te tvrdnje da Hrvatski sabor treba da bude taj koji će odrediti u kojem pravcu će ići GMO politika u RH. Vlada o tome treba raspravljati, naravno treba raspravljati i struka, Vlada treba donijeti meritornu odluku, prijedlog Hrvatskom parlamentu i Hrvatski parlament kroz raspravu treba da kaže da Hrvatska će biti free ili neće biti free GMO zemlja. Ili će određena regija biti takva ili neće biti takva. Naravno da kad kažem regija onda mislim da treba kroz raspravu u ovom Parlamentu uvažiti mišljenje predstavnika regije na koje bi se to odnosilo. To je suština stvari. I onda možemo na neki način mirnije gledati na cijeli projekt GMO. Inspektorati imaju izvanredno odgovornu ulogu jer se od njih očekuje da kontroliraju i spriječe upravo ovo što je nagoviješteno da se dešava na našem tržištu vezano za GMO hranu. Mi možemo zabraniti kod nas proizvodnju GMO sjemena ukoliko budemo hranu koja ima GMO elemente uvozili kao što je danas rečeno na odboru i to bude hrana našim proizvođačima mesa. Dakle, mi direktno jedemo meso koje u sebi ima GMO komponente. I to je začarani krug. Zato tu struka ozbiljno se treba time pozabaviti i naravno inspekcije treba da odrade ozbiljno svoj posao, a ne način da to bude isformalizirano kroz kvartalne kontrole u toku godine.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Luciana Vukelića, izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega Horvat, ja sam htio samo nekoliko stvari reći koje su već izgleda ovdje da nisu baš dobro shvaćene. Ovaj zakon se donosi zbog toga da bi se RH uopće omogućilo pod broj 1. da određuje područja na kojima će se to uzgajati ili neće i da li će to biti kompletna RH ali to je samo zbog toga da bi se isto tako naši europarlamentarci uopće mogli očitovati i sudjelovati u raspravama na odborima i u Europskom parlamentu te da bi se takve odluke uopće mogle i donijeti. Znači sve ovo što mi sada pričamo lagano meni se čini da je lar pur lar. A druga stvar koju sam htio napomenuti a to je da problematika ovdje je isto tako izuzetno bitna i prisutna zbog uvoza te iste hrane. Ali to nije samo stvar uvoza hrane, uvoza iz EU, uvoza životinjskog i biljnoga podrijetla, genetski modificiranih organizama za koje je nadležna granična veterinarska inspekcija središnjeg tijela državne uprave. Onda neživotinjskog porijekla nadležna je granična sanitarna inspekcija središnjeg dijela državne uprave, životinjskog i neživotinjskog podrijetla je granična veterinarska inspekcija središnjeg dijela tijela državne uprave nadležnog za poslove itd.. Mislim da ovdje sa točkom 11. nad označavanje hrane i genetski modificirane hrane sa aspekta kvalitete provodi se sukladno propisanom propisu kojim se određuje provedba službene kontrole hrane i hrane životinje prema podjeli nadležnosti od točke 6. do točke 9. ovog stavka sukladno propisanom zakonu. Znači to sve već postoji, stvar je samo u provođenju toga istoga, tj. inspekcijskih službi, sanitarne, veterinarske, fitosanitetske a nismo naravno napomenuli da je tu i farmaceutska industrija, da su lijekovi, da su kreme za, itd., itd.. Ja se zahvaljujem.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Mile Horvat.
Uvaženi kolega u mnogim stvarima se slažem s vama međutim ne slažem se sa konstatacijom da bi ova rasprava trebala imati karakter rasprave lar pur lar, dakle to nije dobro ako to tako bude. Ovdje treba biti osnovna rasprava, u ovom Domu, osnovna rasprava o politici GMO-a u RH. I na osnovu tako formirane rasprave se onda mogu ponašati europarlamentarni zastupnici na tu temu. Prema tome, ovdje se treba provesti osnovna politika i ja sam na tom inzistirao. Može, naravno da u tome svemu ima ključnu ulogu Vlada, imaju i naši europarlamentarci ali zadnja riječ o cijeloj toj politici GMO se mora provesti ovdje u Hrvatskom parlamentu.
I zadnja rasprava, odnosno replika je uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Horvat, lako je donijeti zakon, lako je zakonom prepisati direktive i acquisa EU, međutim postavlja se pitanje da li smo mi instrumente postavili za kontrolu svega toga skupa. Pa samo ako se sjetite naslove prošle godine iz nekih medija Veterinarski institut progutao Agenciju za hranu. Druga stvar, stalni sukob bez obzira koja politička opcija bila na vlasti između Ministarstva poljoprivrede i Ministarstva zdravstva tko je nadležan za koju inspekciju. E sada kada bi te inspekcije i agencije i instituti koji kontroliraju što se događa na terenu međusobno surađivali i da svatko radi stvarno ono što je u njegovoj nadležnosti onda se mi puno toga ne bi bojali. Ali s obzirom da su oni kao rogovi u vreći i kao da rašljasti kolac zabijate u zemlju onda mi možemo danas donijeti ovdje sjajan zakon. I ministarstvo može s tim zakonom poslati jasnu poruku što želi postići. Međutim, sjetite se samo ukidanja državnog inspektorata, da bi ministri sebe osnažili, jer uz donošenje zakona da imaju pod kontrolom i kontrolu provedbe tih zakona su ukinuli devizni inspektorat. Umjesto da se borimo na neovisne institucije koje bi trebale čak podnositi izvješća ovom Visokom domu kako se praktično provodi primjena zakona koje mi donosimo. I ovdje ovaj zakon je dobar, on puno toga regulira ali ponavljam vam samo sjetite se prošle godine negdje u ovo vrijeme vam je krenula velika priča kako Agencija za hranu ne funkcionira, kako bi trebala biti ovdje i ondje a na kraju Veterinarski institut progutati će Agenciju za hranu. A da ne govorimo o nizu drugih inspekcija. Počnite samo od sanitarne inspekcije. Pod čijem je ona nadležnošću i šta ona radi.
Hvala lijepo. Sada bismo prešli na sljedeći Klub zastupnika a to je onaj SDP-a u čije ime će govoriti uvaženi zastupnik Siniša Varga. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, časni predstavnici Ministarstva zdravlja, kolegice i kolege. Zakonom o GMO-ima uređuje se postupanje sa GMO-om pa tako i tako redom ograničenje upotrebe GMO-a, namjerno uvođenje GMO-a u okoliš. Stavljanje GMO-a i proizvoda koje sadrže ili se sastoje, potječu od GMO-a na tržište, u rukovanje, prijevoz, pakiranje, postupanje sa otpadom nastalim uporabom GMO-a, odgovornost za štetu nastalu nedopuštenom uporabom GMO-a, propisuju se tijela nadležna za provedbu zakona kao i način postupanja izvještavanja središnje koordinativno tijelo i u Europskoj komisiji. Opisuju se metode i tehnike službene kontrole u cilju zaštite zdravlja ljudi i životinja i očuvanju okoliša do utjecaja GMO-a na području RH kao i mnoštvo prekršajni odredbi. Navedeni zakon sadrži odredbe koje su u skladu sa mnoštvo EU direktiva i uredbi, međutim na razini EU 13. ožujka 2015. godine donesena je direktiva EU/2015/412 Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni direktive 2001/18/EZ o pogledu mogućnosti države članice da ograniči ili zabrane uzgoj GMO-a na svom državnom području i to je novitet koji donosi ove izmjene i dopune zakona. Ovim će se državama članica na principu načela supsidijarnosti omogućiti više fleksibilnosti pri odlučivanju žele li uzgajati GMO na svojem državnom području a da to ne utječe na procjenu rizika predviđeno u sustavu EU za odobravanje GMO-a bilo za vrijeme odobravanja ili nakon njega. Jasno je rečeno, omogućit će se pravo odlučivanje u vezi uzgoja GMO-a na djelu ili cijelom području države članice kao i sloboda izbora potrošača, poljoprivrednika te gospodarskih subjekta, svih sudionika u području uzgoja GMO-a. Državama članica EU pa tako i RH samom je direktivom propisana mogućnost ograničavanja ili potpune zabrane uzgoja GMO-a na djelu ili na cijelom području države članice EU. Dana 17.rujna 2015.godine RH uputila je 9 pismima izuzeće o skladu sa Direktivom po ovoj Direktivi kojima je zatraženo prilagodba geografski područja za 9 genetski modificiranih biljnih kultura. Ovaj zakon nadalje propisuje pravne osobe ograničavanja ili zabranu uzgoj GMO-a na djelu ili cijelom području RH te se definiraju mjere za ograničavanje ili zabranu uzgoja GMO-a na djelu ili na cijelom području Hrvatske ovisno o tipu i vrsti GMO-a. Također zakonskim prijedlogom propisuje se i temelj za razradu, procedura, ograničavanje ili zabranu uzgoj GMO na djelu ili cijelom području RH što do sada nije bilo moguće radi nedostatka pravnog okvira. Konačno obzirom da se ovim zakonom proširuje područje primjene zakona o vezi ograničavanja ili zabrane uzgoja GMO-a na djelu ili cijelom području RH te se zakonskim prijedlogom dopunjuje važeći zakonodavni okvir radi prijenosa u nacionalno zakonodavstvo Direktive Vijeća EU 2015/412 čime će se nastaviti usklađivanje nacionalnog zakonodavstva sa novom pravnom stečevinom EU koja uređuje područje ograničavanja od zabrane, uzgoj GMO-a na dijelu ili cijelo državno područje. Klub SDP-a će podržati donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima uz napomenu da Vlada snosi visoku razinu odgovornosti za striktnu primjenu zakona. Naime, način koegzistencije genetski modificiranih usjeva i konvencionalnog, integriranog i ekološki uzgojenog poljoprivrednog proizvoda u RH sa posebnim naglaskom na granična područja sa ciljem izbjegavanje moguće prekogranične kontaminacije u susjednim državama utvrdit će se uredbom Vlade RH na prijedlog Ministarstva poljoprivrede u suradnji sa Ministarstvom zdravlja, Ministarstvom zaštite okoliša te Ministarstvom znanosti, obrazovanja i sporta. Prethodna Vlada se izjasnila na međunarodnom planu koliko mi je poznato na konferenciji u Berlinu da je RH GMO free zemlja te očekujemo da od sadašnje Vlade da nastavi s tom politikom bez podilaženja velikim multinacionalnim GMO proizvođačima koji su nam stalno na vratima. Hvala puno.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista- Stranke rada, riječ, sljedeća će uzeti uvažena zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani predstavnici ministarstva zdravlja, kolegice i kolege. Ono što bih voljela u početku odmah naglasit pogotovo što se tiče hitnoće donošenja ovog postupka. Drago mi je što je Odbor za poljoprivredu danas donio zaključak da se ide u drugo čitanje i mislim da ova praksa gdje usklađujemo naše zakonodavstvo sa zakonima EU po hitnom postupku nije dobra jer smo se već nekoliko puta uvjerili da upravo zbog takvih hitnoća Direktive EU u naše zakonodavstvo prenosimo onako kako ne bi trebali pa ću vam samo jedan primjer spomenut, a to su oni naši nesretni razdjelnici gdje u Direktivi piše jedno a mi u našim zakonima drugo. I evo veseli me, nadam se da ćemo ovaj zakon donijeti u dva čitanja. Mi odavno u Hrvatskoj govorimo o GMO slobodnoj državi, da se želimo ozbiljno baviti ekološkom poljoprivrednom proizvodnjom, da želimo biti prepoznatljiva turistička destinacija koja gostima nudi zdravo i ekološki prihvatljivo okruženje i zbog svega toga što zagovaramo i što želimo, ako to stvarno želimo, nužno je svakim izmjenama zakona koje se tiču GMO-a pristupiti vrlo savjesno i ozbiljno. Ovaj zakon kako stoji u objašnjenju donosimo po hitnom postupku. Za potrebe glasovanja pri radnim tijelima i odborima Europske komisije na dostavljene prijedloge, provedbenih odluka o stavljanju na tržište EU GMO i GM biljnih kultura namijenjenih za uporabu, za uzgoj. Država članica može glasovati protiv samo ako je prije toga ishodila od Europske komisije izuzeće državnog teritorija za uzgoj GMO-a. Stoga ako kao država želimo ograničiti uzgoj pojedinih GM biljnih kultura u cilju razvoja autohtonih biljnih, organskih i konvencionalnih vrsta, domaćih hibrida i domaće proizvodnje moramo imati temelj za navedeno glasovanje koje definiramo odredbama ovoga zakona. Ali nemojmo zaboraviti da je Hrvatska to i do sada radila i da smo se i do sada izjašnjavali o tome da li želimo ili ne želimo GMO u Hrvatskoj. RH ponosi Europskoj komisiji zahtjev za izuzećem djela zemljopisnog područja ili cijelog područja RH za uzgoj GMO-a ali ono što me osobno zabrinjava jeste ono što su i kolege naglašavali prije mene. A to je da će odluku o zabrani uzgoja GMO-a donijeti Vlada na prijedlog središnjeg tijela državne uprave nadležnog za poslove poljoprivrede i šumarstva. Mi smo država u kojoj je mnogo njih do sada smjelo i moglo odlučivati i svjedoci smo toga da su upravo ti ljudi donosili odluke na štetu građana a isključivo u svoju korist. Znajući koliko je proizvodnja GMO-a profitabilna morali bi razmišljati upravo na način da takvu odluku ne donosi nekolicina pojedinaca pa bila to i Vlada, nego da to bude odluka većine građana. Hoćemo li mi raspisati referendum? Hoćemo li Hrvatsku zaštititi od GMO-a ustavnom odredbom ostaje na nama da odlučimo, ali činjenica jeste da nešto moramo poduzeti. Činjenica jeste isto tako da su se sve županije u Republici Hrvatskoj odavno izjasnile kao GMO free županije što Vlada bez obzira na mišljenje mjerodavnog tijela bi morala itekako uzeti u obzir. I kada sve to skupimo zajedno onda si uopće postavljamo pitanje zašto još uvijek raspravljamo o tome, da li Hrvatska jeste ili nije GMO free država. Druga stvar koja me zabrinjava jeste članak 10. ovoga zakona u kome se spominju pokusna polja s GMO kulturama. Trebamo ozbiljno sagledati da li ovaj zakon na mala vrata uvodi GMO u usjeve kroz vid pokusnih polja na hrvatska polja. Danas sam na pitanje zašto i čemu pokusna polja na Odboru za zaštitu okoliša od predlagatelja dobila odgovor da se ta polja uvode u prijedlog ovog zakona kao nekakva preventiva, pa da imamo kad nam zatreba. Ako nekad netko bude dostavio zahtjev da mu se odobri jedno takvo pokusno polje. Ali zašto? Koliko je meni poznato Republika Hrvatska ne proizvodi GMO sjeme i ne vidim nikakvog smisla u pokusnim sjetvama GMO kulture. Ukoliko ovim prijedlogom zakona takvu mogućnost uopće damo, ja ni malo ne sumnjam u to da će zahtjeva biti odmah i ne u malom broju. A tko će onda odlučivati o tome? Jedan jedini viši stručni savjetnik koga će zaposliti Ministarstvo poljoprivrede, a njegovo se zaposlenje u ovom prijedlogu zakona opravdava činjenicom a to danas nije nitko još spomenuo, da je GMO problematika naročito uzgoj genetski modificiranog reprodukcijskog materijala poljoprivrednog bilja vrlo važna za problematiku Republike Hrvatske kao gospodarsko, ali i političko pitanje. I isto tako se navodi da je područje genetski modificiranog reprodukcijskog materijala poljoprivrednog bilja vrlo kompleksno i zahtijeva višegodišnji kontinuirani rad i usavršavanje sa ciljem da Republika Hrvatska može kvalitetno i stručno odrađivati ovu problematiku. I upravo zato što je to sve toliko kompleksno, toliko ozbiljno i toliko široko mi smo odlučili zaposliti jednog jedinog višeg stručnog suradnika u Ministarstvu poljoprivrede na temelju čije inicijative, vraćam se na početak moje rasprave će Vlada ili njegovog mišljenja Vlada donijeti odluku o tome da li u Hrvatskoj GMO da ili GMO ne. I to je ono što je možda najveći problem ovog prijedloga zakona. Čuli smo danas da je dobro da ga usvojimo zato što je bolji u odnosu na onaj koji smo imali, zato što se neke stvari definiraju na možda povoljniji način za Republiku Hrvatsku. Ali kada iščitavamo sve ovo što piše unutra od tog jednog savjetnika koji savjetuje Vladu što i kako će napraviti, ako uzmemo u obzir i ova pokusna polja koja sam spomenula, onda se stvarno postavlja pitanje kakvi to vjetrovi pušu u Hrvatskoj i da li je u stvari ovakav pristup i ovakvo skrivanje i za usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa zakonodavstvom EU u biti pogodovanje velikim korporacijama i proizvođačima GMO-a. Mi sad imamo odbor, imamo vijeće, ali to nam očito nije dovoljno pa si ja postavljam pitanje kako jedan čovjek, pa bio on i viši stručni suradnik u Ministarstvu poljoprivrede može znati više, kvalitetnije problematiku GMO-a od svih onih stručnjaka koji sada recimo sjede u Vijeću za GMO. Mislim da ovakvim odugovlačenjem, nedefiniranjem, neiskazivanjem javnog stava Vlade oko toga da li Hrvatska jeste ili nije zemlja koja GMO ne želi. Ulazimo u opasnu zonu lobista i popuštanja pod pritiskom kemijskih industrija poput monsanta, duponta i nekakvih njihovih kooperanata kojima ćemo neodlučnošću i nedjelovanjem omogućiti protok rizičnih tehnologija za proizvodnju GM usjeva i hrane za ljude i životinje. Laburisti će biti protiv ovog zakona upravo zbog nejasnoća i ove odredbe da Vlada može i ima pravo odlučivati u ime svih na jedan ovakav način i na temelju savjeta, prijedloga ili sugestije jednog jedinog višeg stručnog suradnika. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvažene zastupnice Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo iz prethodne rasprave se postavlja pitanje koje za sad još nitko nije postavio. Dakle, traže se ta pokusna polja u Hrvatskoj, ali ne kaže se, nije definirano gdje će bit ta pokusna polja. Da li ta pokusna polja će bit razasuta širom Hrvatske, da li će se odabrati jedna regija pa će se reći tu su ta pokusna polja. Dakle, to nije isto definirano, pa ćemo imati znači evo hipotetski u jednoj regiji pokusna polja, a u drugim regijama ilegalna polja. Ili, dakle to je isto pitanje koje je jako bitno i koje treba definirati a nije definirano.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem kolegice na replici. Da, zato sam i aktualizirala upravo ta pokusna polja. Jer se postavlja prvo pitanje nemamo ih definirano, drugo se postavlja pitanje ako ta pokusna polja i budu nekome dodijeljena čime ćemo mi onu drugu regiju kojoj nisu ta pokusna polja … [[Ne razumije se.]] što ćemo tu regiju staviti u nekakav balon ili što ćemo od toga svega napraviti? I zato upravo i upozoravam. No, ono što me najviše rastužilo danas jeste odgovor predlagatelja koji kaže pa mi ćemo to staviti u zakon kao nekakvu preventivu pa ako nas netko bude zatražio nekakvo pokusno polje da mi ipak tu zakonsku odredbu imamo i da mi to pokusno polje možemo dodijeliti odmah. Jer to valjda ide u cilju onog našeg razvoja proizvodnje, otvaranja novih radnih mjesta ili ja više ne znam pod što mi ovakvu retoriku i ovakvo ponašanje svrstavamo. Ali činjenica jeste da ozbiljno moramo pristupiti ovome i da ne smijemo dozvoliti da odluku o tome pa i pokusnim poljima i o bilo čemu ostalom a tiče se GMO-a donosi samo Vlada Republike Hrvatske. I ono što isto tako nitko nije spomenuo jer u zakonu toga nema ali ima u objašnjenju toga zakona da zapošljavamo jednog novog stručnog suradnika koji će se baviti ozbiljnom problematikom GMO-a. Dakle, kontradiktornost da veća ne može biti, s jedne strane svi smo svjesni toga koliko je uvođenje GMO-a bilo gdje vrlo, vrlo opasno, vrlo, vrlo rizično i za zdravlje i ljudi i životinja i okoliša i svega ostalog a s druge strane o tome će odlučivati i odluku o tome donositi jedan jedini čovjek. Njegovo mišljenje i njegove stavove slušat će i čut će Vlada Republike Hrvatske i onda će Vlada Republike Hrvatske vis-a-vis građana, vis-a-vis ovog Sabora donositi takve odluke.
Hvala lijepa. Sljedeći u ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista govoriti će uvaženi zastupnik Josip Katalinić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva zdravlja, kolegice i kolege zastupnici. Ako pogledamo u povijest prvu značajnu komercijalnu uporabu GMO-a započele su velike kemijske multinacionalne kompanije prije više od 20 godina. To su kompanije koje su dotada proizvodile razne sintetičke herbicide ali su u cilju povećanja profita planirale stvoriti pametan hibrid koji će na obrađenim poljima uništavati sve osim osnovne poljoprivredne kulture. Takav herbicid nije bilo naravno lako za napraviti pa su se dosjetili da pored tog herbicida stvore i jednu super biljku. Onu koja će biti otporna na njihov herbicid, a po mogućnosti i biti neprivlačna insektima. Rješenje su našli u poznatoj metodi izmjene genoma biljke upotrebom tehnika genetičkog inženjeringa. Uz soju i kukuruz ubacili su enzim bakterije koja stvara aminokiseline koje su omogućile biljci da postane otporna upravo na te njihove herbicide. Tim postupkom omogućili su da nakon što usjev pošpricate njihovim herbicidom jedino njihova genetski uzgojena biljka ostaje živa. Ovakav pronalazak omogućio je multinacionalnim kompanijama da pored herbicida sada u paketu prodaju i velike količine GMO sjemena i time naravno povećaju svoj profit. Međutim, kako profita nikad nije dovoljno kompanije su GMO sjeme zaštitile i kao intelektualno vlasništvo odnosno patentirale su svoj proizvod. Pa danas proizvođači hrane naši poljoprivrednici ne smiju čuvati sjeme takvih biljaka već moraju svake godine iznova kupovati novo sjeme. To više nije njihovo sjeme već sjeme multinacionalnih kompanija bez obzira što su ga oni uzgojili. U pojedinim državama čak je oformljena tzv. genetska policija koja kontrolira jeste li bez dozvole sačuvali njihovo GMO sjeme. Danas u svijetu uvijek ima polja konvencionalnih kultura jer pojedini seljaci ipak ne žele koristiti to GMO sjeme. Ipak korisnika GMO kultura je sve više i njihova polja se nalaze u blizini polja konvencionalnih kultura a to su dva nekompatibilna modela koja ne mogu zajedno egzistirati i sjeme će se s vremenom sigurno izmiješati. To je nažalost nemoguće spriječiti i jedan će proizvod u konačnici sigurno prevagnuti. Kako je GMO ipak superiornija biljka čini se da je svaki otpor uzaludan i da će GMO proizvodi zavladati svijetom. Već sada u Južnoj Americi možete pronaći takve primjere gdje je konvencionalna kultura zaražena upravo tim GMO sjemenom. Onim istim koje su multinacionalne kompanije patentirali i kojeg više ne možete čuvati u obliku sjemena. Brzim širenjem GMO sjemena i ograničenim mogućnostima čuvanja tog patentiranog sjemena vrlo je izgledna budućnost u kojoj nekoliko multinacionalnih kompanija posjeduje cjelokupnu rezervu sjemena hrane a svi mi postajemo direktno ovisni o njima. Dakle, multinacionalne kompanije kontroliraju sjeme i time kontroliraju proizvodnju hrane. A to je složit ćete se jedno od najmoćnijih oružja danas na svijetu. U Americi već 70% proizvoda koje možete naći na policama trgovina sadrži GMO proizvode. Možemo si svi zajedno postaviti pitanje može li se Hrvatska odnosno može li se Europa tome oduprijeti? Bojim se da je odgovor negativan, da ne može. Jer i ova direktiva EU s kojom se usklađujemo to potvrđuje. Pred nama je dokument usklađenja Zakona o GMO-u s Direktivom 2015/412 Europskog parlamenta i vijeća od 11. ožujka 2015. godine kojim se državama članicama EU daje mogućnost ograničavanja i zabrane uzgoja GMO na svojem državnom području. Složit ćemo se svi da to na prvo čitanje izgleda dobro da mi možemo zabraniti uzgoj GMO sjemena. Da, mi sigurno možemo ograničiti uzgoj ali nažalost u ovom istom europskom dokumentu na više mjesta se naglašava kako se ograničenje odnosi isključivo na uzgoj, a nikako na ograničavanje slobodnog prometa i trgovine GMO-a unutar svih članica EU. Dakle, možemo zabraniti proizvodnju ali nikako trgovanje GMO proizvodima unutar RH. Očito je ovaj jasan naputak priprema terena za transatlantski trgovački sporazum između Amerike i EU. Ovim dokumentom ide se i korak dalje pa se uvodi pojam, novi pojam, tzv. kliničkih bolničkih ispitivanja u kojima se koriste GMO organizmi za transport gena u medicinske svrhe. Usvajanjem novog dokumenta otvoriti ćemo vrata korištenju modificiranih mikroorganizama za proizvodnju GMO cjepiva i transport genske terapije u životinju ili čovjeka upotrebom genetski modificiranih virusa za transport. Ono što mi se nameće kao pitanje hoćemo li uskoro pored svih onih gripa razno raznih imati uskoro i jedno novo životinjsko ludilo za koje će nam trebati upravo to magično GMO cjepivo. Takvo pitanje sigurno nije nelogično, ako se osvrnemo na razvoj GMO proizvoda 1996. godine kada je na tržište stavljen prvi GMO proizvod. Ovdje je riječ gotovo isključivo o biznisu velikih multinacionalnih kompanija. Netko će reći da je ovakav stav paranoičan jer primjer inzulina koji se proizvodi unošenjem genoma u escherichia coli pokazuje da to ne mora značiti nužno nešto loše. Ipak ako pogledamo razna istraživanja, shvatiti ćemo da su posljedice primjene GMO-a na ljudsko zdravlje nama još uvijek poprilično nepoznato područje i to zahtjeva dodatni oprez. Mi moramo biti oprezni kod uvođenja GMO-a na naše tržište. Uglednom časopisu Food and Chemical Toxicology u rujnu 2012. godine objavljen je rad ekipe znanstvenika na čelu sa prof. Sėralinijem sa Francuskog sveučilišta … [[Govornik se ne razumije.]] koje dokazuje da GM hrana izuzetno opasna. Istraživanje provedeno na štakorima trajalo je 2 godine za razliku od dosadašnjih na temelju kojih je GMO proglašen bezopasnim a koja su trajala samo 3 mjeseca. Rezultati istraživanja pokazuju da GM kukuruz može izazvati tumore i skratiti životni vijek. U glodavaca smrtnost je bila dvostruko veća a oštećenja bubrega i jetre 5 puta veća od prosjeka. Utvrđeno je da se 93% tumora u ženaka pojavilo tek u 2 godini života što bi kod čovjeka odgovaralo otprilike od dobi od 35 do 40 godina. Ruski znanstvenici na čelu sa dr. Surovom prije 2 godine objavili su senzacionalne rezultate, ako možemo tu riječ senzacionalno i upotrijebiti, nakon dvogodišnjeg istraživanja tijekom kojeg je ustanovljeno da su hrčci hranjeni GM hranom u trećoj generaciji potpuno izgubili sposobnog reprodukcije. Možda ovakvih članci do kojih lako možete doći pregledom na internetu služe plašenju ljudi ali ipak moramo se složiti da je područje proizvodnje GMO hrane još uvijek nedovoljno istraženo. I predlagač ove izmjene zakona je donekle oprezan pa tako ovom izmjenom zakona uvodi pojmove službeni laboratorij za GMO, referentni laboratorij za GMO, nacionalni referentni laboratorij za GMO vjerojatno kako bi se i sam uvjerio da za ove silne laboratorije nikako nije moguće da nešto krene naopako po zdravlje ljudi i okolišta. Ipak, sada smo očito spremni prihvatiti malu opasnost za zdravlje ljudi, životinja i okoliša jer u članku 9. ovog zakona po kojem se prije izmjene uporaba GMO-a obavljala na način kojim se sprječavala opasnost, sada je dovoljno da se ta opasnost za bioraznolikost, zdravlje ljudi, životinja i okoliša svede na najmanju moguću mjeru. Pitam se tko će odrediti što je mala opasnost za zdravlje ljudi. Nadam se da nas ne bi trebala utješiti činjenica da podnositelj prijave mora prije dobivanja dozvole izraditi plan za slučaj nesreća. U ovoj izmjeni zakona želi se, rekao bih ispod radara tu riječ vrlo često koristimo ovdje u Saboru omogućiti otvaranje hrvatskog tržišta slobodnom protoku GMO proizvoda. Iako na prvi pogled izgleda da smo poboljšavamo zakon jer uvodimo kontrolu proizvodnje, mi zapravo čak i ono malo kontrole tržišta ovom izmjenom gubimo. Pa tako u nekoliko članaka postojećeg zakona umeće se dodatak citiram: "… u svrhu različito od stavljanja na tržišta.". Kako bi bilo nedvosmisleno da se ovim zakonom nikako ne želi ograničiti slobodno europsko tržište GMO proizvodima već samo dati članicama mogućnost djelomične zabrane proizvoda na svojem području. Kako sam na početku i rekao GMO je isključivo biznis. I prije svega velikim korporacijama treba tržište gdje će plasirati svoje proizvode. Kao radna snaga, mislim sada na čitavu Europu mi im i tako nismo previše zanimljivi ali kao dobri potrošači sigurno jesmo. Imaju oni dovoljno velikih polja GMO soje i kukuruza u Americi koja se genetski usavršavaju i daju sve veće prinose koje negdje treba i plasirati. Potvrdu tome da je glavni cilj slobodan protok GMO proizvoda u i kroz Hrvatsku možemo naći u jednoj od prethodnih izmjena ovog zakona kojim se maknula obveza proizvođača i uvodnika da na svoje proizvode stavljaju oznake genetski modificirani organizam, ovaj proizvod sadrži GMO, odnosno ovaj proizvod potječe od GMO-a. Mi smo maknuli sve te obaveze od stavljanja takvih, točno tih rečenica. Sada je taj članak 51. Zakona preformuliran u puno blažu varijantu. Pitanje je koliko mi tu sami možemo bilo što napraviti jer smo od 1. srpnja 2013. godine punopravna članica EU i dužni smo se uskladiti sa europskim direktivama pa tako i ovu oko regulacije uvođenja GMO proizvoda na tržište RH. GMO usjevi u svijetu danas pokrivaju 100 milijuna hektara poljoprivrednih površina. Dakle ova mogućnost zabrane proizvodnje u Hrvatskoj neće puno utjecati na našu prehranu ukoliko ne zabranimo i uvoz GMO proizvoda a to nažalost kao članica EU trenutno ne možemo. Na kraju bih nevoljko zaključio budući da smo ulaskom u EU izgubili dio suvereniteta na donošenje pojedinih odluka, ovu izmjena zakona kao legalisti moramo podražiti jer spada u rubriku administrativnog usklađenja s direktivnima EU. Međutim, trebamo se unutar institucije EU naravno i unutar RH naročito u Europskom parlamentu angažirati u zaustavljanju bilo kakvog uvoza GM proizvoda sve dok se ne dokaže njihova ne štetnost za ljude i okoliš. Kao zastupnici zemlje koja baštini tradiciju brojnih povrtlarskih i voćarskih kultura u dugoj tradiciji zdravog seljačkog gospodarstva koje tvori dio našeg identiteta te zemlje koja se diči titulom jedne od bio raznolikošću najbogatijom zemljom, snosimo povijesnu odgovornost da se suprotstavimo upotrebi GMO sjemena. Zapitajmo se jesu li trgovački sporazumi na koje nas se prisiljava da ih potpišemo takvi da moramo platiti zdravljem našeg okoliša i ljudi, jesu li oni vrijedni toga. Zadržimo našu suverenost, ispoštujmo hrvatske nacionalne zakone, očuvajmo zdrav okoliš, zaštitimo hrvatski narod jer je to naša uloga kao narodnih zastupnika i odbijmo pritiske za uvođenje vrlo diskutabilnog sjemena kojeg već mnogi narodi nakon teških iskustava doslovno spaljujući svoja polja pokušavaju iskorijeniti. Da zaključim, ne ponavljajmo greške naše novije povijesti i ne srljajmo kao guske u kemijsko biološku maglu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Ivana Sinčića, izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče Sabora. Evo htio sam se nadovezati na teze gospodina Katalinića kada je govorio o prošlosti koje imaju te agrokemijske kompanije čime su se bavile prije nego što su prešle na ovaj agrobinis. Znači, tu se uglavnom radi o Monsantu, SYngenti koju će vjerojatno uskoro kupiti Monsanto, Basfu, Dupontu i nekim drugima. Treba reći da dvije od ovih, Bas i Bayer su bili jedni od osnivača jedne firme koja se zvala svojedobno … I.G. Farbene industrije, zloglasne … u Njemačkoj koji je proizvodio dakle kemijske tvari kojima su ubijani milijuni u koncentracijskim logorima koje je koristio robovski rat u svojim pogonima, ove dvije firme i još neke manje su bile osnivači I.G. Farbena i nakon što je pala nacistička Njemačka, kad je raspušten I.G. Farben te dvije firme su nasljednici I.G. Farbena, znači imamo jednu dugu kronologiju te teze koja se provlači znači još od prije drugog svjetskog rata do današnjih dana i možemo zaključiti jasno da nešto u tim kompanijama kontinuirano radi protiv života u svim oblicima odnosno radi nasilje nad životom. Hvala.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HSLS-a govoriti uvažena zastupnica Gordana Rusak. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani predstavnici ministarstva, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika HSLS-a, BUZ-a i nezavisne zastupnice Gordane Rusak pozdravlja činjenicu da će ovaj zakon ići kroz dva čitanja jer on traži ozbiljne dorade. Bez tih ozbiljnih dorada naš Klub ovaj zakon neće podržati. Dozvolite mi da vam se obratim kao biolog, kao sveučilišni profesor iz područja biologije, znanosti koja je u zadnjih desetak godina i nešto više doživjela veliki zamah i upravo zahvaljujući tome zamahu mi danas i imamo ove organizme o kojima danas govorimo. Kao predstavnica struke reći ću da ovu problematiku moramo promatrati s dva aspekta. Prvi se odnosi na primjenu ovakvih organizama u prehrani pri čemu pretežu genetski modificirani soja, kukuruz, u nešto manjoj mjeri riža. Iako radi istinitoga i objektivnog informiranja moram reći da ima i zagovornika njihove primjene u prehrani unutar biološke struke ipak je većina onih znanstvenika koji zbog još uvijek velike nepoznanice kako bi ti organizmi mogli utjecati na ljudsko zdravlje zastupam mišljenje da ih treba u potpunosti isključiti iz prehrane. Tu Hrvatska treba ostati pri zakonskoj regulativi da autonomno odlučujemo hoćemo ili nećemo uzgajati npr. Genetski modificirani kukuruz odnosno ako je takve biljke dozvoljeno npr. u Španjolskoj nikako ne smije značiti da je to automatski odobreno i u Hrvatskoj. Opasnost da se novo ugrađeni geni šire prirodom a bit je GMO-a da zapravo oni u sebi nose neke strane nove gene iz nekih drugih organizama. Dakle, da se takvi gene šire prirodom od jednog polja kukuruza do drugog u Hrvatskoj su veliki jer su naše poljoprivredne površine male i ne može se osigurati dovoljna velika tampon zona da bi se to širenje novih gena oprašivanjem spriječilo što zapravo znači da bismo jednom parcelom kukuruza mogli genetski kontaminirati i ne modificirane nasade kukuruza i to bi se moglo širiti poput epidemije. Ja ovdje dijelim strah gospođe zastupnice Nansi Tireli koja je istakla ovu opasnost i ujedno dajem odgovor kolegici Vuksanović- Petrijevčanin koja je postavila pitanje mogu li eventualno ako odobrimo pokusna polja ona biti razbacana ili će biti u jednom komadu. Struka kaže da ne mogu biti razbacana, mi smo premala zemlja, potrebna je ta tampon zona da bismo ih uopće mogli uspostaviti ukoliko to želimo što je vrlo diskutabilno. Te genetski modificirane biljke najčešće u sebi sadrže neke gene koje im daju otpornost na uzročnike bolesti a istraživanja su pokazala da se onda ti geni otpornosti akumuliraju u korovu pa su potrebne sve veće količine herbicida da bismo suzbili korov. Tako od biološkog problema prenose stranih gena s jedne biljke na drugu i njihovog unosa u ljudski organizam s nedovoljno istraženim mogućim posljedicama dolazimo do kemijskog problema, unosa velikih količina pesticida u ljudski organizam s brojim dobro istraženim posljedicama. Još jedan primjer opasnosti ogleda se u sljedećem primjeru. Da bi se postigla otpornost neke biljke na kukce u tu se biljku može ugraditi GM iz bakterije koji je odgovoran za sintezu proteina koji je zapravo opasan toksin, odnosno otrov iz te bakterije koji ubija kukce. U biljci će se tako naći male količine tog proteina toksina koji neće biti smrtonosan za ljude. Ali koji je njegov utjecaj na ljudski organizam na dugi rok? Kako se nakuplja? Kako dugo se razgrađuje u organizmu? Na koje metaboličke puteve u ljudskom organizmu može utjecati pitanja su na koja nemamo odgovor. Od bioloških problema spomenula bih i to da Hrvatska obiluje endemičnim biljkama i tako širenje novih gena teoretski može zahvatiti i te biljke kao i biljni svijet općenito pa to može imati utjecaj na bio raznolikost. Mi moramo biti ponosni na svoju bioraznolikost. Hrvatska prema svojoj površini ima daleko veći broj biljnih i životinjskih vrsta nego imaju to neke zemlje koje su i nekoliko puta veće od Hrvatske. Dakle, dovoljno problema da budemo oprezni kada je GMO u prehrani u pitanju. Ali ima tu još jedan aspekt koji se zanemaruje, a to je aspekt GMO u hortikulturi. Dakle, genetski modificiranom ukrasnom bilju pri čemu opet moramo razlučiti one biljke koje se prodaju rezane od onih koje bi se mogle uzgajati u hortikulturne svrhe. Od svih drugih, od ovih drugih prijeti nam širenje novih gena u biljke koje nisu genetski modificirane putem oprašivanja, a gore sam spomenula koje probleme to može izazvati. U Hrvatskoj postoji vijeće kao i Odbor za uvođenje GMO u okoliš čija izvješća se mogu naći na internetu. Naziv baš i nije sretno sklopljen jer sugerira da ta tijela promoviraju uvođenje GMO u okoliš, a činjenica je da oni nisu odobrili niti jedan zahtjev te vrste. …/Upadica predsjednik: Kolege ako baš niste zainteresirani za diskusiju ja bih vas molio da onda barem ne ometate druge. Vidim da vas ni ja ne diram uopće. Ako niste zainteresirani za diskusiju. Izađite van pa onda imate kružoke svoje. Nije korektno vis a vis kolegice. Hvala. Izvolite./… Hvala lijepo. Primjereniji naziv bio bi Odbor za procjenu rizika pri uvođenju GMO u okoliš. Odbor svoje mišljenje, odnosno svoju preporuku dostavlja Vijeću. Svaki se slučaj mora promatrati i razmatrati zasebno. Zašto ako smo generalno protiv GMO u Hrvatskoj? Iz razloga što samo znanstvenici i ovo ću apostrofirati, samo znanstvenici mogu reći radi li se uistinu o GMO koji krije potencijalnu opasnost. Izvana gledajući biljku, sjeme, neki biljni dio nikada ne možete tvrditi i reći ovo je GMO ili nije. Samo ozbiljne laboratorijske analize na molekularnoj razini mogu reći je li to GMO organizam, sjeme, dio biljke ili bilo što drugo. Prema tome, istina je u rukama znanstvenika. Ponekad na primjer ne možemo imati neke ukrasne biljke, možemo imati neke ukrasne biljke drugačije neuobičajene boje cvjetova a da se ne radi uopće o GMO, već se određenim manipulacijama natjeralo biljku da promijeni biosintetski put pigmenata. I još jedan primjer iz znanstvene literature vrlo zanimljiv. Znanstvenici su uspjeli detektirati gen u divljoj jabuci i ugraditi ga u jednu sortu kultivirane jabuke. Time su oni, time oni nisu u biti učinili ništa više nego što se događa u prirodi, da se geni pri razmnožavanju rekombiniraju i nastaju jedinke iste vrste s povoljnijim svojstvima. Oni su svojim eksperimentom učinili ono što bi se u prirodi moglo dogoditi i samo od sebe kroz proces križanja. Dakle, ovo moramo razlikovati od onih standardnih kreiranja GMO organizama. Dakle, ovo osjetljivo područje treba ostati u domeni stručnjaka i znanstvenika koji će znati procijeniti svaki slučaj zasebno. S druge strane, šira javnost nedovoljno je upoznata sa ovim područjem, a ono što ne poznajemo dovoljno dodatno pojačava i onako veliki strah što pak znači da bismo trebali poraditi i na edukaciji šire javnosti. Teško je to postići u zemlji koja ukida školski program. Eto prošle godine u listopadu školski program je ukinut, sad ga ponovno uvodimo. I na kraju na temelju svega rečenog uputila bih apel kolegici Petrijevčanin Vuksanović koja prema svojim izlaganjima zasigurno raspolaže upravo onim molekularno biološkim analizama ili rezultatima tih analiza koja potvrđuju da postoje GMO zasadi kukuruza u Slavoniji. Ja smatram da je ovo vrlo ozbiljna stvar, da ona te dokaze mora podastrijeti javnosti, a da mjerodavne institucije danas hitno moraju poduzeti korake po tome. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Poštovana kolegice Rusak, vi ste u vašem ovom govoru rekli da u potpunosti isključujete, treba isključiti GMO proizvode iz prehrane. Pa smatram da GMO hrana sigurno šteti našem organizmu. Ali htio bih vas pitati da li su vas ili netko od vaših stručnjaka u stvari od vas znanstvenika pitao netko iz ministarstva ili netko iz Vlade da vi kad date svoje mišljenje kao stručnjaci koliko vidim oni su samo jednog savjetnika stavili u Vladu i da taj riješi problem GMO hrane. Da li će ova GMO hrana biti, znamo da se ona uvozi i da ima i u našim trgovinama i da će doći i smatram da ovaj zakon treba sačekati, treba dobro razmotriti da ne bi u naša polja, evo što spominjete i Slavoniju, da ne bi došla GMO hrana i to se putem vjetra ili putem sjemena raširilo po čitavoj Hrvatskoj. Mi smo mala zemlja. Sva sreća da smo još uvijek zdrava zemlja i želio bih čuti vaše mišljenje šta će to biti u budućnosti i kako vi to mislite da će se riješiti. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvažena zastupnica Gordana Rusak. Izvolite.
Hvala lijepo na pitanju. Ja sam i osobno članica jednog tijela, radnog tijela na PMF-u vezano uz GMO no postoje ljudi s našeg fakulteta koji su članovi ovog spomenutog odbora i koji jako ozbiljno shvaćaju svoj posao. Ali s kojim se problemima oni susreću? Sad ću vam navesti primjer kako to oni rade. Oni u zadnji trenutak, recimo dan ili dva prije nego se od njih traži očitovanje, dobiju zahtjev iz resornih ministarstava da se očituju o tom i tom problemu. Oni to ne uspijevaju odraditi na taj način da se povjerenstvo da se odnosno odbor sastane jer jednostavno se ne mogu skupiti iz različitih dijelova Hrvatske i onda predsjednica sama odgovara na te upite konzultirajući se s kolegama i onda im se kaže da nisu održali sjednicu i da za to ne mogu biti plaćeni. A netko namjerno manipulira, namjerno ili nenamjerno ne mogu tvrditi, ali da se stvarno, da se uistinu nekoliko puta ili više puta ponavlja ista stvar da oni budu stavljeni u škripac da odgovore na neko pitanje. No, moram reći da su vrlo kritični i prema mojim informacijama što sam rekla i kolegici Petrijevčanin Vuksanović oni nisu odobrili nitijedan GMO nasad u Hrvatskoj. Znači sve, ako bi se i našlo, je protuzakonito i ilegalno. Ja vjerujem da taj odbor ima snagu ali vjerujem i da politika ima snagu prihvatiti njihove sugestije jer oni one svoje zaključke koje donesu daju Vijeću za GMO, a ono opet je u kontaktu sa nadležnim ministarstvom. Netko u tom lancu može popustiti i može biti problema ali ja vjerujem da to nisu stručnjaci i znanstvenici u ovom slučaju. Hvala lijepa.
Hvala. Sad ćemo nastaviti sa klubovima. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će uvaženi zastupnik Lucian Vukelić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Sabora, kolegice i kolege. U prošlom 7. sazivu ovog Sabora dva puta se raspravljalo o ovom zakonu na 7. i na 12. sjednici. A posljednji puta u ovom Visokom domu bio je 3. travnja 2014. godine i danas ga ponovno pred sobom. I ovaj put se radi isključivo o usklađenosti konačnog prijedloga sa pravnom stečevinom EU iz koje proizlazi da je ovaj zakon u potpunosti usklađen sa odredbama primarnih te djelomično sekundarnih izvora prava EU. Ja bih se samo osvrnuo na tu zadnju sjednicu od 3. travnja gdje je u biti osnova cijele priče bila prijedlog da se ukratko, ovdje čitam iz fonograma naravno, izmjenama mijenjaju se odredbe koje spominju nadležnosti Državnog inspektorata, usklađuju se prema novonastaloj podjeli odnosno u dijelu provođenja službenih kontrola nad označavanjem GMO-a nadležnost preuzima Ministarstvo poljoprivrede odnosno Inspekcija kakvoće. Znači, tu govorimo o tome da je isključivo to problematika koja se prebacila iz Državnog inspektorata na Inspekciju kakvoće. I tu je naravno naš gospodin Šuker replicirao i o tome govorio jako puno. Posljednji put se radilo o tome da se predloženim izmjenama mijenjale odredbe koje su se spominjale u nadležnosti Državnog inspektorata i usklađivanje prema novonastaloj podjeli, odnosno u dijelu provođenja službenih kontrola nad označavanjem GMO-a. Znači, ponavljam još jednom to je bilo prebačeno, žao mi je što nema gospodina Jakovine ovdje pa da nam objasni što su napravili u zadnjih ovih godinu dana po tom pitanju. Znači, oni su preuzeli, Ministarstvo poljoprivrede odnosno Inspekcija kakvoće. Mislim da je sad možda malo jasnije i kolegama o čemu se ovdje radi. Također, u ovom prijedlogu zakona kako možemo vidjeti navodi se s kojim to direktivama i uredbama EU se usklađuje i ovaj puta već postojeći zakon u RH. Da sada ne nabrajam sve ove brojeve i nazive uredbi i direktiva koje su na snazi već ovaj zakon je možda nezahvalan i naravno kao što vidimo ovdje u ovom sada Visokom domu može vući velika negativna obilježja i konotacije. Jer je opće poznata činjenica da kad govorimo o GMO-u, znači genetski modificiranim organizmima, imamo uglavnom negativno stajalište. A posebno ako se radi o takvoj hrani. Ukratko, GMO mogu se dakle definirati kao organizmi u kojima je njihov genetski materijal promijenjen na način kojim se u prirodi to ne događa. Ova tehnologija se još naziva i genska tehnologija ili rekombinirana DNK tehnologija. Ili naravno genetski inženjering kako smo to navikli slušati. Ona omogućava prijenos određenih gena s jednog organizma na drugi čak i među vrlo jako različitim vrstama organizama. Sami znamo da u rajčici imamo gen muhe. Takve metode u svijetu se koriste za proizvodnju GMO-a koje se onda uzgajaju naravno za ljudsku prehranu. I tu je sad onaj catch o kojem mi cijelo vrijeme ovdje raspravljamo, a treba ga definirati, a to je ono što se uvozi, ono što se uzgaja, ono što se kontrolira i njihove nadležnosti. Ovdje upravo, kao što cijelo vrijeme govorimo, govorimo o biljkama. To je naravno u zakonu ovome koji je pred vama, znači ne o životinjskom porijeklu nego ovdje se govori o biljkama. I sad ću vam, tu ću vam malo možda pojasniti jer u ovom dijelu zakona piše u obrazloženju da su potrebna dostatna financijska sredstva. Naime, područje genetski modificiranog reprodukcijskog materijala poljoprivrednog bilja je vrlo kompleksno i zahtijeva višegodišnji kontinuirani rad i usavršavanja s ciljem da Republika Hrvatska može kvalitetno i stručno odrađivati ovu problematiku. To smo sada u nekoliko navrata bili govorili o tome, ali ima jedna stvar koja mene cijelo vrijeme kopka, a kad sam ovo pripremao ne znam da li su i moje kolege uopće pročitali šta tu dolazi u obzir od genetski modificiranih biljaka. Jer tu govorimo ne samo o proizvodnji za hranu, govorimo o industrijskom bilju, isto tako. Pa bih vam možda ovako ukratko, imamo 16 GMO kultura a to su kukuruz, soja, pamuk, uljana repica, rajčica, krumpir, šećerna repa, riža, pšenica, bundeva, cikoria, duhan, dinja, naravno papaja kod nas ne zanima nešto previše, ali imamo lan i ono što mene posebno veseli imamo i karanfil. Da li ćemo mi karanfil izbaciti kao GMO? Da li karanfil kao takav nije dobar ili ćemo ograničiti uvoz karanfila u Hrvatsku? Sada da to mi napravimo, naravno to bi bilo u svim novinama jer mi gasimo proizvodnju i uvoz karanfila. No u svakom slučaju da se vratimo samo ovako šalu na stranu, možda je dobro i spomenuti, vidim da je i kolega iz Dubrovačke županije ovdje objašnjenje koje je dala stanica za javno zdravstvo Dubrovačko-neretvanske županije gdje kažu, tj objašnjavaju. Valja reći kako GMO hrana ima svoje prednosti u odnosu na konvencionalnu organsku hranu. Prije svega to je niža cijena, duži vijek trajanja proizvoda ili veća nutritivna vrijednost. Međutim, osnovni razlog zbog kojeg se GMO hrana počela proizvoditi bila je kao što je kolega Katalinić bio rekao veća otpornost od nametnika i bolesti biljaka. Naravno da pitanje GMO-a vuče za sobom i razna pitanja i nedoumice. Moguće opasnosti koje zabrinjavaju kod GMO-a su mogućnost bijega modificiranog gena u prirodu, preživljavanje modificiranog gena nakon sjetve, osjetljivost korisnih kukaca na produkte gena te smanjenje bioraznolikosti. Zato je problematika u RH GMO-a regulirana sa više zakonskih i podzakonskih akata. Kako su meni i koliko su meni ti dostupni podati u RH postoje dva ovlaštena laboratorija, laboratorij za detekciju GMO-a pri Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo u Zagrebu i laboratorij za ispitivanje sjemena pri zavodu za sjemeničarstvo i rasadničarstvo u Osijeku. Zato smatram da je u RH to stvar koja dobro funkcionira i za to smatram da ne bi trebalo biti nekakve posebne brige jer mislim da kolege iz Slavonije će se obratiti sigurno Osijeku kao svom referalnom centru za GMO usjeve koje eventualno bi došli tu ovdje. Dobro je da o GMO organizmima se razgovara, da se prati ta problematika. A evo i ovim dokumentom ispred nas vidimo da Vlada RH itekako brine o tom području, to mislim da nije uopće tu potrebno nešto posebno i dva puta ponavljati jer naravno da GMO mi kao RH već dugi niz godina objašnjavamo da je ovo GMO free zemlja iako naravno velim ovdje, vidjeti ćemo kasnije da baš i nije tako. Ovaj zakon omogućava fleksibilnu prilagodbu domaćeg zakonodavstva zakonodavstvu EU i osiguravajući pravovremeni prijenos i primjenu direktive Vijeća Unije iz 2015 kao i državama članicama EU samo … [[Govornik se ne razumije.]] direktivom propisana mogućnost ograničavanja ili zabrane uzgoja GMO-a na dijelu ili cijelom području države članice EU. Znači dana 17. rujna 2015 godine Hrvatska je uputila što je kolega Varga bio i rekao 9 pisama izuzeća u skladu sa direktivom EU to je 2015. godine 412, direktiva 412 kojom je zatražena prilagodba geografskog područja za 9 genetski modificiranih biljnih kultura. Svakako je pohvalno da se sa ovim zakonom proširuje područje primjene zakona u vezi ograničavanja ili zabrane uzgoja GMO-a na dijelu ili na cijelom području RH. Naravno kada se radi o GMO-u uvijek će biti argumenata naravno za i protiv ali nikada se nećemo tu svi zalagati i niti slagati vezano za pitanje i problematiku. Tako da se može pročitati da su neki argument za GMO bolja otpornost na štetočine bolesti, veća tolerancija na stres, sposobnost proizvodnje lijekova i cjepiva, bolji okus itd.. Argumenti protiv svi su tako jasni a to je neočekivane nuspojave jer follow up korištenja tih, ja ne znam da li je to uopće izraženo, ja vam nisam to proučavao ali vjerojatno kolegica Gordana Rusak će to bolje znati pošto se time bavi. Sigurno je potrebno napraviti follow up da se vidi dal se šta dešava kod ljudi pri dugotrajnoj konzumaciji takvih proizvoda i GMO organizama. Naravno nakon toga dolazi smanjena raznolikost vrsta, ekološka šteta, prekomjerna upotreba herbicida itd.. Ali zašto cijela ova priča uzima toliko vremena? Mi pričamo o svemu tome, dajemo na prvo čitanje, dajemo na drugo čitanje, dva puta u mislim … [[Govornik se ne razumije.]] sjednica koja je bila u prošlom sazivu. Ovo je prijedlog za donošenje zakona po hitnom postupku a ja ću vam možda još jednom ponoviti za potrebe glasovanja pri radnim tijelima i odborima Europske komisije na dostavljene prijedloge provedbi odluka o stavljanju na tržište EU GMO-a i GM biljnih kultura namijenjenih za uporabu za uporabu, za uzgoj kultivaciju država članica, jedino je samo može glasovati protiv ako je prije toga ishodila od Europske komisije izuzeća državnog teritorija za uzgoj GMO-a. Znači, naši europarlamentarci mogu sudjelovati u raspravi, mogu reći da su protiv ili za isključivo ako se mi usuglasimo sa ovim zakonom i direktivama koje su donesene. Mi možemo sada raspravljati o tome na dugo i na široko ali ukoliko se ne usuglasimo nećemo dati našim kolegama europarlamentarcima uopće mogućnost da glasuju o tome. Neće moći raspravljati o tome, neće moći sudjelovati u radu odbora, tako da mislim da sam taj zakon kao takav omogućuje RH autonomnost, odlučivanja vezana za ograničavanje ili zabranu uzgoja GMO-a u skladu sa odredbama članka 26.c, Direktive Vijeća EU te stoga u ime Kluba HDZ-a podržavamo ovaj prijedlog i naravno o tome ćemo sutra odlučiti da li će ići u drugo čitanje ili ne. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Gordana Rusak, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa eto odgovorit ću na ovo pitanje, kolega zastupnika vezano za istraživanja. U jednoj rečenici ona su nedostatna. Oni pobornici GMO-a naći će neke svoje argumente u literaturi koji će reći to je bezopasno dok će ona druga strana koja govori o tome da ovdje ima potencijalne opasnosti za ljudsko zdravlje znači isto toliko i rekla bih još više argumenata. No u svakom slučaju mi trebamo čekati da prođe vrijeme i da ta istraživanja postanu jednoznačna a za to kažem je jedino relevantno vrijeme, razdoblje u kojem se ta istraživanja provode. Mi smo svjedoci toga da su na tržište bili plasirani brojni lijekovi koji su se u prvi tren činili bezopasnima a onda nakon niza godina su se otkrivale štetne posljedice. I još bih se samo nadodala odnosno nadovezala na onu priču o karanfilima kada gospodin kaže što ćemo s njima, hoćemo li i njih izbaciti, pa karanfile moramo promatrati, jedno su karanfili koji su rezani, koji će biti u nekom buketu, uvenuti i nestati a drugo su karanfili koje ćemo uzgajati u nekom polju pa će onda i naši karanfili, postati GMO a da mi toga nećemo biti i svjesni jer će doći do križanja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Lucian Vukelić.
Hvala lijepo kolegice na ovome ali nije samo karanfil u pitanju, sad bi rekli, može ostati karanfil ali ne crveni nego bijeli. Ne samo ta priča nego tu je i lan u pitanju, tekstilno, tu je u pitanju pamuk, tu je u pitanju uljana repica, znači ne ograničavamo se samo na unošenje konzumacijom nego i nošenjem. Isto tako nemamo … niti možemo predvidjeti što se može desiti sa GM biljkama koje se nose. Tako da možemo, puno je tu segmenata ali mislim da u ovom trenutku nije o tome uopće riječ u ovom cijenjenom Visokom domu nego ovdje razgovaramo jednostavno samo o usklađenosti sa EU tj., mogućnosti da mi raspravljamo o tome u Europskom parlamentu i isto tako da Hrvatska donosi zaključke, zakone i uredbe o ograničenju uvoza, korištenja i sijanja GMO-a. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Dolazimo na sljedeće izlaganje u ime Kluba zastupnika HSS-a, HDS-a, uvaženi zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. U ime Kluba HSS-a, HDS-a, podržat ćemo prijedlog Odbora za poljoprivredu da se ova tema raspravi u dva čitanja kako su i oni sami rekli u svom zaključku zbog kompleksnosti zakonskog prijedloga koje se predlaže ovom Hrvatskom Saboru ali još važnije jer to od nas traže naši žitelji, naši potrošači i naša OPG-ovi, na temelju odluka Županijskih skupština. Rečeno je već ovdje da je 20 županija osim grada Zagreba, svi su donijeli odluku na svojim tijelima, županijskim skupštinama da žele svoje područje bez GMO-a. I nije to nikakvo pomodarstvo ili nekakav hir nego je to jednostavno želja da sačuvamo zdrav okoliš, da sačuvamo zdravu proizvodnju hrane za generacije koje dolaze iza nas. Naravno da mi moramo, pozdravljam i predlagatelje uskladiti se sa Europskim Direktivama i da je ovaj prijedlog, izmjena i dopuna Zakona o GMO-a sa konačnim prijedlogom zakona alat u RH i nama da se na određeni način zaštitimo od GMO-a, od uzgoja, razmnožavanja, provoza i korištenja u prehrani i ljudi i životinja. Naravno da ćemo mi podržati izmjene i dopune zakona ali da treba određene elemente doraditi. Velike kemijske kuće još prije 30-tak godina, netko je rekao ovdje prije 20, prije 30 godina i više su velike kompanije krenule u ova istraživanja s ciljem stvaranja većeg profita, najčešće je to bio na soji i kukuruzu. Kad je riječ o soji, unijeli su gen soje, mogućnost da ona bude otporna na jedan totalni herbicid, glifosad i na taj način sve druge sorte izbacili sa tržišta, Amerike i Južne Amerike i koja i je najveći proizvođač soje i 90% soje i sojine sačme koje dolazi na naše Europsko tržište dolazi iz ovih krajeva. Problem je u tome što se tad to prikazalo kao revolucionarno i kao povećat će se proizvodnja hrane i na taj način u konačnici i povećati profit tih tvrtki. Međutim, zaboravili su se na ljude i na zdravlje ljudi. Šta se u međuvremenu događa? Pa ovih dana pratite da su velike rasprave o tome da li je glifosad kancerogen? Utvrdilo se da on sam, ta aktivna tvar nije. Međutim, punila i nosači koji su u ovom herbicidu sastoje elemente, sastoje koji su kancerogeni i traži se zabrana glifosata. Što se u međuvremenu dogodilo sa ljudima koji su konzumirali u hranidbenom lancu proizvode nastale iz takove soje, najbolje govore istraživanja u Americi. Pa i sami pratite i vidite da je veliki broj tamo pretilih ljudi sa kardiovaskularnim problemima, sa povećanim alergijama itd. Slično je i na kukuruzu gdje se u gen kukuruza ubacio da sama biljka proizvodi insekticid na bazi … [[Govornik se ne razumije.]] gdje se evo kukuruzni moljac i kukuruzna zlatica na taj način sprječava da šteti u proizvodnom ciklusu toj biljci. Na taj način osigura kompanijama stabilne prinose i veći profit, a negdje oko dvadesetak ili više proizvoda od kukuruza se koristi u ljudskoj ishrani i rezultat toga je i ovo što sam već spomenuo kroz istraživanja u Americi da je takva hrana utjecala na ovakav pobol građana. Želimo li mi to u Hrvatskoj? Naši građani, naše županije su rekle ne. Europska direktiva od nas traži da se uskladimo i da na određeni način propišemo mjere i aktivnosti kojima ćemo pokrenuti taj institut, mjeru izuzeća. Mi to možemo, ali moramo dobro obrazložiti. Zahtjev je na vrijeme prošle godine podnesen, najavljen. Međutim, moramo dobro obrazložiti. Nećemo se moći pozvati samo na okolišne mjere, nego moramo dokazati da unos GMO organizama u Hrvatskoj može izazvati određene probleme na zdravlje ljudi, na zdravlje životinja, na bioraznolikost itd. Činjenica je da o tome konačnu odluku donosi Europska agencija za sigurnost hrane. Znači, tu moramo dobro se pripremiti i zato je dobro da ide ovo u dva čitanja, da vidimo na koji način ovaj Parlament da pomogne Vladi i resornom ministarstvu da uredba kojom će se propisati način što će Hrvatska tražiti kroz mjere izuzeća i na mjere u provedbi, na koji način će ih provoditi, da budemo na određeni način partneri u tom dijelu, da vidimo kako bi kvalitetno pripremili naš zahtjev i kako bi zaštitili naše tržište od genetski modificiranih organizama. A isto tako u onom dijelu propisa gdje govorimo o područjima na kojima se ne bi smjelo uzgajati genetski modificirani organizmi kada je riječ o ekološkoj poljoprivredi, eko zonama, zaštićenim područjima, eko turizmu i slično nije do kraja jasno propisano na što se tu odnosi. Jer znamo da naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva dio svoje proizvodnje prijavljuju kao ekološku, ne sve. Znamo da imamo određena zaštićena područja sa nacionalnog nivoa, nacionalne parkove itd., da imamo dio zaštićenih područja koje su županijske skupštine donijele svojom odlukom i da tu moramo bit precizniji da li je to Natura 2000 područje ili nešto drugo. Ali ono što je moje promišljanje i nas iz kluba, da cijelo područje Republike Hrvatske treba zaštititi od proizvodnje, razmnožavanja, provoza i upotrebe i na pokusnim poljima treba zabraniti. Jer jednostavno takvo je okruženje. Slične zahtjeve je postavila i Mađarska i Slovenija, Italija i zato podržavam inicijativu da se i Hrvatska uključi u inicijativu Alpe Adria GMO free. Podržavamo inicijativu da se proizvodnja soje u ovoj zoni poveća sa nekih 600 tisuća hektara na milijun i 500 do dva milijuna hektara kroz onu grupaciju Dunav soja koje su potpisale i Mađarska i Njemačka i Austrija i Hrvatska i na taj način pomognemo i našim proizvođačima. I treba osmisliti i mjere kroz politike Ministarstva poljoprivrede kako bi se proizvodnja te hrane, soje, kukuruza povećala i u Republici Hrvatskoj. I naravno da i kroz ove kontrolne mjere trebamo se kvalitetno postaviti i dati veće ovlasti i više sredstava i nadležnim inspekcijama i državnim tijelima. Jer mi imamo granicu kakvu imamo i sa Bosnom i Hercegovinom i Srbijom. Bosna i Hercegovina je u fazi donošenja ovakvih akata. Srbija još nema ovakav zakon, a naši građani svakodnevno odlaze kupovati sjemensku robu i druge sadne materijale preko granice na žalost jer životni standard je takav da zbog neimaštine i zbog niskog standarda moraju otići kupiti tamo jer je tamo jeftinije zbog poreznih politika tih država i zbog općeg stanja na tržištu tih država. Treba vidjeti taj malogranični promet kako se tu zaštititi od provoza i unosa kontaminiranog materijala u Republiku Hrvatsku i ova sumnja koja je u prvom izlaganju gospođe Irene je sigurno se odnosila na to da je bilo unosa takvog materijala, ali ga nismo evidentirali. I postoji određena opasnost da se kroz prirodno križanje, rekombinaciju gena u prirodi možda već i nalaze određeni geni u našem okolišu. Danas je dotle ta tehnologija otišla da je moguće primjerice u gen jabuke ugraditi mirise i okuse kulena. Pa da li bi vi jeli? A kaže jeste, zdravo je jesti jabuku, pa pojedite jabuku, pojedite odmah i kulen. Ja nisam za to. Ja sam radio da mi u Slavoniji proizvodimo naše jabuke iz našeg asortimenta i naš slavonski domaći kulen. I sigurno da moramo naći načina zaštititi domaću proizvodnju, dati šansu i da struka tu kaže. Ovo prate i odbor i Nacionalno vijeće. Predlažem da u Nacionalno vijeće uz predstavnike ministarstava i znanstvene struke uđu i predstavnici Hrvatskog sabora što do sad nije bila praksa. A u drugim nacionalnim vijećima po drugim područjima su članovi ovih tijela i predstavnici Hrvatskog sabora bar matičnih odbora koji već raspravljaju o svim tim prijedlozima. Mislim da bi bilo korisno da zbog protoka informacija i da budemo partner u donošenju ovakvih akata, a sa ciljem zaštite domaće proizvodnje, zaštite domaće bioraznolikosti i da ostavimo generacijama zemlju u koju će se zdravo razvijati sve generacije. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvu ima uvažena zastupnica Gordan Rusak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Smatram da bi jedan od vrlo jakih razloga za to da Hrvatska ostane GMO free zemlja mogla biti činjenica da smo zapravo mala zemlja, da imamo vrlo usitnjene poljoprivredne površine i da u takvim uvjetima zapravo uvođenje GMO-a bi značilo i širenje tih organizama iz razloga što mi ne možemo osigurati dovoljno veliku tampon zonu između nekog eksperimentalnog polja i onih polja koja neće biti zasađena GMO-ima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine Vlaoviću apsolutno podržavam veći dio vaše rasprave a pogotovo ovo da se da potpora županijama koje su većinom u proteklih 10-ak i više godina donijele i izrekle svoje stavove o tome da ne žele uzgajanje GMO-a na područjima svojih županija. Sa te strane također mislim da ne bi bilo loše da raspravimo zakon u dva čitanja. Ali u slučaju da to neće ići i da se ovaj zakon usvoji ovakav kakav je postoji članak 52.c predloženog zakona koji definira da Vlada Republike Hrvatske može donijeti odluku na prijedlog Ministarstva poljoprivrede i šumarstva da se na cijelom području Republike Hrvatske ne mogu uzgajati GMO-i odnosno da ta supsidijarnost od EU može se primijeniti na teritoriju Republike Hrvatske. Zato evo pošto nisu bili materijali prije dostupni zastupnicima jer su se kopirali Odbor za zaštitu okoliša i prirode je upravo donio takav zaključak, ukoliko se ovaj zakon na taj način usvoji da Ministarstvo poljoprivrede to predloži Hrvatskoj vladi. I još jedna stvar koja je ovdje vrlo bitna, nije samo uzgoj nego i trgovina GMO-a na području Republike Hrvatske. Mi želimo vrlo jasan stav od Vlade u roku 30-ak dana da nam se dostavi da napravimo jednu tematsku raspravu što ćemo i po tom pitanju napraviti. Znači, apsolutna podrška za ovo treba biti od Hrvatskog sabora da i naše županije dobiju ja bih rekao vjetar u leđa i da mi konačno definiramo i riješimo to pitanje zasvagda i da ne jedemo kulene odnosno da ne jedemo kulene kroz jabuku, ako ste rekli ovo da je moguće. A sve je vjerojatno danas moguće. Tako da evo volio bih da ove zaključke Odbora za zaštitu okoliša i prirode proučite i da na neki način imamo zajednički stav po tom pitanju.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Vlaović.
Hvala lijepo. Gospodine kolega Maras slažem se s vama da nam je zajednički interes da implementiramo europske direktive u zakonodavstvo Republike Hrvatske ali svakako i zajednički interes zaštita domaćih proizvođača i potrošača i naravno podrška našim lokalnim i regionalnim samoupravama koje su jasno iskazale interes da ne žele na svom području GMO-e. A i sama rasprava u Europskom vijeću i u Europskom parlamentu je bila, bilo je različitih mišljenja, i Europska komisija nije jasno razgraničila koji su to uvjeti koje mogu članice EU podnijeti uz svoj zahtjev i obrazloženje zašto ne žele svoj GMO. Zato i želimo da kroz ovakvu raspravu što više stajališta razmotrimo i da donesemo što kvalitetnije prijedloge kako bi naša Vlada i naša resorna ministarstva imali kvalitetne alate da zaštite naše područje od GMO-a. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I posljednja replika, uvaženi zastupnik Josip Katalinić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Vlaoviću u svojem izlaganju ste rekli da mi moramo dokazati da su GMO proizvodi štetni. Pretpostavljam da ste htjeli reći da proizvođači GMO sjemena moraju dokazati da oni nisu štetni po zdravlje ljudi, naravno i životinja koje hranimo sa tim proizvodima.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, Davor Vlaović.
Uvaženi kolega ja sam rekao da postoji istraživanje da su GMO proizvodi štetni po ljudsko zdravlje i spomenuo sam istraživanje u Americi i stanje kakvo je tamo. Tako da se vjerojatno nismo razumjeli. A ono što je bitno, na što se odnosilo ovo što ste vi rekli je to da je Republika Hrvatska i sve članice EU ukoliko žele tu mjeru izuzeća da je moraju kvalitetno obrazložiti i podastrijeti argumente zašto ne žele proizvodnju i unos GMO materijala na svoje područje. O tome se radi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Riječ ima uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Sabora. Evo treba prije svega reći da se mi danas nalazimo pred novom okupacijom Hrvatske ali ovog puta ne vojnom okupacijom kakvu smo imali prije 25 godina, u ovo vrijeme globalizacije ratovi se ne vode više oružjem, barem ovdje ajmo reći u zapadnom svijetu, već se osvajaju tuđe zemlje raznim političko-ekonomskim zahvatima. A Hrvati inače poznati i kroz svoju povijest kao sjajni borci prenaivni su čini se za ovakav način obrane i ovakav način ratovanja. U Hrvatskoj nam na velika vrata stiže GMO sjeme i proizvodi kao i otrovni pesticidi koji proizvode GMO tvrtke. A Vlada se ne zna ili ne želi suprotstaviti uništenju koje je na vidiku. Neću pretjerati ako ustvrdim da se radi o masovnom pokušaju ubojstva. I ne govorim ovdje samo o ljudima. Evo najveći primjer iz Kanade. U Kanadi su primjerice GMO zrna pobila ne samo na desetke milijuna pčela već i leptire pa čak i ptice. Mikroorganizmi u tlu su potpuno uništeni a istovremeno tvrtka … [[Ne razumije se.]] od Vlade SAD-a uspjela je izmamiti Zakon o zabrani sakupljanja sjemena. Dakle, kolege zastupnici i zastupnice poljoprivrednik više nema pravo sa svog zemljišta kupiti sjeme za iduću godinu. On je postao ovisan, a konačni cilj je postići monopol na proizvodnju sjemena kao da je cijeli svijet jedno polje i sve sjeme je kontrolirano iz jednog izvora. Ako se dopusti širenje GMO-a naša predivna zemlja Hrvatska bit će isisana i pretvorena u pustoš bez ljudi, slično kao i prašume u Brazilu. Nije stoga niti čudno da je Brazil danas glavni GMO soje na svijetu, o čemu je već bilo riječi u današnjoj raspravi. A istu tu soju je naša Vlada uredbom od 1. srpnja 2013. godine dozvolila uvoziti kao stočnu hranu i to čak retroaktivno od 2008. godine kako ilegalni uvoznici do toga vremena ne bi bili kažnjivi. Trebamo li i mi čekati da se kao posljedica užasa u Brazilu i u Hrvatskoj pojavi nekakav zika virus ili nekakav treći produkt igre genima čiji ishod nije moguće predvidjeti? Ne želimo sudjelovati u jednom eksperimentu sa upitnim ishodom. Znamo li da je u Brazilu parlament izglasao zabranu GMO-a a time ipak nije zastavio … [[Govornik se ne razumije.]] u svome naumu. Da, Brazil je primjer gdje se ilegalno širilo GMO sjeme. Kako mi možemo danas znati da ne ide neki šleper ne znam iz Bosne i da netko nije plaćen, na plaći da to širi po Hrvatskoj i onda ćemo mi za par godina utvrditi stanje i već smo pred gotovim činom. Ovo je rat kolegice i kolege i neprijatelj je puno pametniji od nas. Ako vidite prihode ovih kompanija, pa oni Hrvatsku pojedu za doručak kako se kaže, pa to su deseci milijarda dolara, eura godišnje. To je sve usporedivo sa hrvatskim proračunom, premašuju hrvatski proračun. Da ne kažem da su se infiltrirali u lobije koje kakvih jakih država koja je tu i dodatan pritisak na sve nas. Kao što smo već čuli, iako su se sve hrvatske županije proglasile slobodnom od GMO-a, iako je kompletna javnost protiv GMO-a, ljudi ga ne žele, u Hrvatskoj danas legalno posluju sve važnije GMO tvrtke kao što su Monsanto, Bas, Syngenta, Pioneer, Bayer a rekao sam već ranije da su Bas i Bayer i osnivači i nasljednici zloglasnog nacističkog … [[Govornik se ne razumije.]] Osim toga Monsanto otvoreno tvrdi da će se širiti i polako zauzeti 35% hrvatskog tržišta, da ih ništa neće zaustaviti jer imaju prije spomenute milijarde a uz to i veze u najvišim političkim krugovima, štoviše da su se s njima već i dogovorili. Jasno poručuju da ih ne zanimaju ni interesi malih poljoprivrednika, ni autohtone sorte, ni interesi malih poljoprivrednika ni ekološka pitanja. Zanima ih isključivo i jedino profit koji misle iznijeti iz zemlje. Postavlja se zato pitanje zašto članak 7. Zakona o GMO-u omogućava uvoz GMO-a u Hrvatsku pa čak i tajnost podataka o uvoznika. Čemu tajnost podataka o hrani zar se radi o nekakvom vojno obavještajnom pitanju, ja mislim da da, u jednom specijalnom ratu. I da se, da određeni krugovi iz Hrvatske žele zaštiti identitet neprijatelja. Zar se na takav način Hrvatska mislim obraniti od GMO-a? Evo jedno pitanje za razmišljanje. Nadalje, postavlja se pitanje kako Hrvatska nadzire GMO u Hrvatskoj i što se uopće misli postići današnjim izmjenama zakona. Zašto smo … [[Govornik se ne razumije.]] mon 810, mon 863 i t25 zabranjeni u Austriji, u Francuskoj, u Njemačkoj, u Mađarskoj, u Italiji, U Belgiji, u Poljskoj, u Rumunjskoj i Španjolskoj a u Hrvatskoj nisu. Osim toga zašto se popis 4 ovlaštena tijela za nadzor GMO-a od kojih smo neka već spominjali danas u Hrvatskoj nalazi na stranicama Ministarstva kulture umjesto na stranicama Ministarstva zdravlja ili Ministarstva poljoprivrede. Koliko je do sada nadzora provedeno, koliko je hrane obilježeno GMO deklaracijama, odnosno prikladnim GMO deklaracijama. Znamo li da čak i Srbija označava GMO hranu ili možda zaista naivno vjerujemo da kod nas takve hrane nema? Naravno to opet nije točno. Jako je zanimljivo i pitanje zašto Monsanton vodi Agrokor Ivice Todorića kao glavnog partnera u Hrvatskoj. Vjerujem da neki zastupnici ovdje znaju nešto o tim temama pa bi bilo dobro da i spomenu. Zašto se u članku 10. ovih najavljenih izmjena zakona smanjuje vrijeme koje dozvole laboratoriju za nadzor GMO-a na samo dvije godine. Da bi se vršio pritisak na nadzornike ili nešto treće? Zašto članak 27. precizno ne definira zaštitu od uvođenja GMO-a u zaštićena i ekološka područja? Ja mislim da je to prije spomenuti šlamperaj. O kakvoj to konzistenciji GMO-a i prirodne poljoprivredne govori članak 55. u prijedlogu izmjena zakona … [[Govornik se ne razumije.]] koegzistenciji ovih dvaju tipova usjeva je mit bez stručne podloge. Već smo čuli ranije Hrvatska je premala zemlja da bi se stvorila tampon zona. U bitci između organskih i konvencionalnih usjeva zagađenje se vrlo brzo širi, čak se spominje termin kontaminacije u zakonu, dakle preostali bi dugoročno samo GMO usjevi. Ideja suživota koegzistencije je nemoguća ali eto i dalje se provlači i nameće. Sve su to metode propuštanja pod stalnim pritiscima SAD-a i korporacija poput Monsanta i onih prije navedenih. U Hrvatskoj se također koristi Monsantov herbicid cidokor. Da cidokor je ime jednog od totalnih herbicida na bazi glyphosate, kod nas se ne zove roundup nego se zove cidokor koji je Svjetska zdravstvena organizacija proglasila kancerogenim o čemu smo isto također već čuli, odnosno neke njegove dijelove ali mu je Hrvatska dozvolila upotrebu sve do 2023. godine. Znamo li da su po nedavnoj analizi Hrvati najzatrovaniji narod Europe glyphosatima, milijun pitanja se može postaviti, trebalo bi zapravo jedna tematska sjednica samo o raznim aspektima GMO tehnologije? Znamo li da su po nedavnoj analizi Hrvati najzatrovaniji narod Europe glypohosatima? Znamo li da su tumori i alergije na gluten, neplodnost, oštećenja jetre i bubrega, crijevne bolesti često pokazatelji konzumiranja GMO hrane? Zašto Ministarstvo zdravlja ne govori da je Hrvatska 6. u svijetu po postotku smrtnosti od raka s tendencijom daljnjeg porasta oboljelih. Dakle dame i gospodo mi nemamo kontrolu nad našim prostorom i što je još gore mi nemamo dovoljno resursa, čuli smo i ranije da vršimo ispitivanja da utvrdimo pravo stanje i onda da dogovorimo neke daljnje akcije. Neprijatelj je puno jači i puno bogatiji i puno brži da ne kažem pametniji. I perspektiva za sada nije dobra. Ukratko rečeno rasprava o ovom zakonu je potpuno promašena, ovakvim tekstom zakona samo se podanički izvršavaju nalozi korporacija možda ne odjedanput ali korak po korak, potpisuje se kapitalizacija umjesto da se brinemo o strateškim nacionalnim interesiram. Jedino što je u interesu naroda je u potpunosti zabraniti GMO sjeme i uvesti deklaracije na sve uvozne proizvode koje sadrže GMO takav zakon želim da se primjenjuje u našoj Hrvatskoj i zaključno podsjećam na kraju Rusi su sadnju GMO usjeva zbog masovnog ugrožavanja ljudskih života odlučili na jednak način kao i terorizam. To znači da onaj tko namjerno koristi GMO može biti osuđen i na doživotan zatvor. Mađari su spajali sva GMO polja i zabranili u potpunosti GMO sjeme. Mađarska i Ruska poljoprivreda sigurno neće propasti a neće propasti ni Mađarska ni Ruska država, nacija ili društvo. Hrvatska još uvijek ima šansu slijediti primjer hrabrih naroda koji ne žele prodati svoju slobodu, zdravlje, egzistenciju za novac, stoga imamo ovdje povijesnu šansu na vrijeme donijeti zakon kakav je u službi i na volju većine našeg naroda, od velike većine, 99% ja bih rekao, to se zna iz javnoga mijenja, stoga pozivam na bojkot GMO-a u cijelosti i nećemo poduprijeti ovaj zakon u ovom obliku. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sljedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Josip Križanić.
Poštovani potpredsjednice, kolegice i kolege. Želim vrlo jasno reći da ću kao zastupnik ovog Sabora čvrsto podupirati stav Vlade, da cijela RH bude GMO free. Međutim, želim također istaknuti da su naši poljoprivrednici i stočari diskriminirani ovim zakonom. Zašto? Inputi u proizvodnji GMO hrane su puno manji nego u proizvodnji … primjerice, u stočarskoj proizvodnji GMO kukuruz ili soja koja se stavlja u stočnu hranu u zemljama koje nemaju zabranu GMO-a je 30-50% jeftinija nego non GMO. Dakle, poznato je da zemlje Južne Amerike koriste GMO hranu u ishrani životinja. Takvo meso mi uvozimo i tu se javljaju dva problema. Prvo, takva hrana za ljude je u inputu puno jeftinija od domaće NON GMO hrane te time nelojalna konkurencija domaćoj proizvodnji koja se ovakvim načinom guši i uništava. I dugo, na hrvatsko tržište dolazi meso životinja hranjenih u matičnoj zemlji, GMO hranom što mi ne želimo. Nadalje, većina zemalja članica EU koje su s RH jedinstveno tržište, Inter trade takozvani pa zato i nema niti granične kontrole unutar zemalja EU i slobodan je protok proizvoda animalnog podrijetla. One imaju također, većina njih politiku GMO free. Međutim, kad dođe brod GMO soje u luku u našem okruženju onda se pitam za koga je ona namijenjena kad su sve zemlje u okruženju GMO free. Dakle, nije važno ovim zakonom samo regulirati nadzor i uzgoj GM biljnih organizama u RH nego i kontrolu uvoza GMO namijenjenu za izradu stočne hrane. Jer nije nam naravno svejedno uzgajamo li ili hranimo stoku uvezenom stočnom hranom dvojbenom ili sumnjivog podrijetla ili još gore stočnom hranom označenom kao GMO free koja to nije. Nadalje, gospođo i gospode zastupnici, mi ne smijemo biti licemjerni i gledati kroz prste s jedne strane, ova Vlada i mi kao sabor i država obje ruke dižemo za to da nam država bude GMO free a s druge strane nesmetano ulazi meso iz Južne Amerike od životinja hranjenih GMO stočnom hranom. Ne samo da sam za to da se takvo meso posebno označava kao podrijetlo zemlje uvoznice nego sam dapače za to da se donese zakon da se zabrani uvoz hrane od zemalja koje nemaju status GMO free jer u protivnom ovaj zakon nema nikakva smisla i to moramo regulirati zakonom a ne dati na volju provedbi inspekcijskih službi koje su svih ovih godina loše odradile posao. Želim reći da prilikom nadzora hrane za ljude, životinje nadležno tijelo Ministarstvo poljoprivrede provodi službene kontrole. Učestalost tih službenih kontrola propisuje nadležno tijelo sukladno procjeni visine rizika. Ta se učestalost sve više smanjuje zbog pritiska uvozničkog lobija, zbog trgovačkih lanaca a pod izlikom manjka novca u proračunu. Želim jasno i odgovorno reći da kriterij za smanjivanje učestalosti nije kao što bi trebao biti bolja samokontrola i manje nesukladnosti u nekontroliranim subjektima za proizvodnju hrane već ponovno napominjem manjak novca u proračunu. Pomoćnica ministra zdravlja veli, 4 službene kontrole. Pitam vas kolegice i kolege, jel moguće da zbog par milijuna kuna više u proračunu inspekcijskim službama mi se igramo zdravljem nacije i imamo 4 umjesto 4 tisuće nadzora. Mi to moramo promijeniti, to je naš posao. Ova je tema o kojoj imamo široki konsenzus javnosti i politike ali mi se čini da smo svih ovih godina žmirili na jedno oko i da nam GMO hrana za ljude i životinje kontinuirano i stalno ulazi u zemlju. Smatram da niti jedna institucija u ovoj zemlji ne smije uopće dobiti mogućnost odlučivanja o temi stavljanja GMO hrane na teritorij RH osim Hrvatskog sabora uz prethodno mišljenje struke i široke rasprave javnosti. Hvala.
Zahvaljujem. Repliku ima uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega obzirom da smo zajedno i u odboru za poljoprivredu i jutros sam upravo o tome govorio. Ja sam također jako nezadovoljan što na jednoj strani pričamo kako smo protiv GMO-a a na drugoj strani ne činimo ništa i ulazi nam GMO prešutno jer nismo evo ni u protekle četiri godine protekle Vlade RH i Ministarstva poljoprivrede po tome učinili ništa. Ali nije to samo u protekle četiri godine. Dakle, već duži niz kontinuirano se po tome pitanju ne radi ništa, a znamo pogotovo u zadnje vrijeme da nam doista takvi proizvodi nadiru i maltene nas uvjeravaju kako je to ispravan proizvod. No, mi smo se evo jednostavno otrgli tome i rekli smo ne. Šta ćemo mi učiniti ako mi četiri puta godišnje i to je pod velikim upitnikom, četiri puta vršimo kontrolu na GMO, na ulazu dakle robe u Republiku Hrvatsku. Ništa. To je premalo. Da ne govorim o drugim nadzorima preko ulaza smrznutog mesa, pa nije tajna da uvozimo meso i po 20 i po 30 godina smrznuto koje je staro možda i više. Šta mi to činimo? Mi moramo upravo i ova Vlada ima zadatak da u kratkom vremenskom periodu učini sve kako bi upravo spriječila takav dotok hrane, ali prije svega imamo isto također daleko prioritetnijih poslova, a to je kako i na koji način spasiti hrvatsko selo, kako i na koji način spasit hrvatskog seljaka, kako spasit mliječnu industriju. Tu nemamo vremena. Tu se radi o danima, možda i o satima. Mi kao evo Republika Hrvatska do sad nismo prepoznali ono što je prepoznala Slovenija, Austrija, Mađarska. Ne možemo zabrane imati, ali nismo smislili ništa da očuvamo hrvatskog seljaka.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Križanić.
Pa mi smo poštovani kolega kao članica EU prihvatili određene direktive EU i to je, znamo da je to jedinstveno europsko tržište i da zbog tog jedinstvenog europskog tržišta postoji regulativa na koji način se pregledava određena roba na granicama. Međutim, nitko na ovom svijetu niti u EU nama ne zabranjuje da napravimo određeni iskorak odnosno nadstandard kako, na koji način to rade naše zemlje susjedi. I upravo se na takav način i brane od nelojalne konkurencije. Hvala.
Zahvaljujem. Sljedeća replika uvažena zastupnica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Nedavno je u jednoj specijaliziranoj emisiji za poljoprivredu, mislim „Plodovi zemlje“ Hrvatske radiotelevizije gostovao jedan od vodećih da tako kažem šef za kontrolu uvoza i općenito ove problematike o kojoj govorimo. I on je kao glavni problem naveo da citiram: „Uvoz i tranzit sjemena posebice iz susjednih zemalja.“ i otprilike je rečeno ovako: „Na tisuću vreća sjemena je žig, na 500 vreća nije, a radi se o istom kontingentu.“ Prema tome, ako ljudi koji su nadležni za obavljanje tih poslova sami kažu da ima rupa u obavljanju tih poslova onda o čemu mi razgovaramo ovdje. Nije problem u onom seljaku ili da kažem poljoprivredniku koji će otići preko granice i kupiti jeftinije sjeme zato što je on prisiljen kupiti jeftinije sjeme, jer gleda na svaku kunu. Ovdje je ipak problem u većim proizvođačima koji rade po istom principu, a onda to sjeme koje su kupili jeftinije čak siju na zemlji koju su dobili u zakup. Zašto institucije ne rade svoj posao? Ta poznata fraza se ovdje isto može primijeniti. Ja ponavljam, dok mi raspravljamo o pokusnim poljima hoćemo, nećemo mi već imamo ta pokusna polja. I samo neka nadležna tijela rade svoj posao. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Križanić.
Stalno govorim i stalno ću to ponavljati, kontrole nikad dosta. I sigurno da to moramo pojačati. Međutim, sigurno da ovo što ste vi govorili nije normalno da određeni proizvodi hrvatskog podrijetla su u Austriji ili u Mađarskoj jeftiniji. S druge pak strane, da su proizvodi proizvođača susjednih zemalja primjerice mlijeka ili mesa u njihovim trgovinama u Sparu ili Lidlu u Austriji ili Sloveniji 30 ili 40 ili 50% skuplji nego kod nas. To sigurno nije normalno. I tu inspekcije ne rade svoj posao, govorimo to cijelo vrijeme.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu, uvaženi zastupnik Branko Bačić. Oprostite nismo vas uočili, oprostite. Još jedna replika uvaženi zastupnik Tihomir Jakovina.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Štovani kolega Križanić, danas smo na odboru imali vrlo konstruktivnu i žustru raspravu po ovoj tematici. Jednoglasno smo zapravo donijeli da zbog važnosti zaključka, zbog važnosti ovoga zakona on minimalno mora proći dva čitanja u Hrvatskom saboru. S obzirom da neke kolege se ne mogu odvići navike da prozivaju četiri godine, u zadnje četiri godine samo ću napomenuti da smo u rujnu prošle godine Vlada Republike Hrvatske je podnijela zahtjev prema Komisiji o izuzeću, odnosno zaštiti teritorija Republike Hrvatske za neke sojeve GMO kultura za koje se tražila dozvola da li se mogu uzgajati ili ne. Ali nevezano o tome, zapravo moja replika je prema vama je u dva pitanja. S jednim se maksimalno slažemo. Kontrole nikada dovoljno i što se tiče hrane i hrane za životinje ona je nužna, mora se pojačati. Ali kako je napraviti kad smo prije nešto više od mjesec dana imali proračun Republike Hrvatske za 2016. godinu i tad sam ukazivao da su inspekcijske službe značajno zakinute, odnosno smanjena sredstva za rad inspekcijskih službi pogotovo u Ministarstvu poljoprivrede. Druga stvar koju vas pitam. Rekli ste u svojoj raspravi pojedinačnoj da dajete maksimalnu potporu Vladi u tome da učini cijeli teritorij Republike Hrvatske slobodnom od GMO usjeva. Ja to iz ovog zakona ne mogu iščitati. Dapače, više ću u vremenu koje budem imao za pojedinačnu raspravu. Ali vrlo je očito ovdje zapravo da resorno ministarstvo, odnosno Ministarstvo poljoprivrede može dopustiti uzgoj GMO kulture u svrhu stavljanja na tržište, a da Vlada Republike Hrvatske može ali i ne mora odlukom odrediti ograničenja ili izuzeća. Ovdje nema, još jednom ponavljam što sam rekao i na odboru, nema zapravo generalne zabrane, nema generalnog određenja prema tome da želimo biti država koja je slobodna od GMO-a. To što možemo i vjerujemo da Vlada ima dobre namjere to nije pretočeno u ovaj zakon.
Uvaženi zastupnik Josip Križanić.
Kolega ja sam na kraju moje rasprave vrlo jasno i nedvosmisleno rekao da smatram i smatram i sada da ne smije dobiti mogućnost odlučivanja o temi stavljanja GMO hrane na teritorij Republike Hrvatske osim Hrvatskog sabora nitijedno drugo tijelo. I mislim da sam vrlo jasan u tom dijelu. Zakon je u proceduri. Ja raspravljam sad o zakonu. Prema tome, i dalje stojim na stanovištu da se ne može dati mogućnost nikome osim Hrvatskog sabora, niti županijama niti ministarstvima niti Vladi da o tome odlučuje. Hvala.
Zahvaljujem. I sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom. Ja bih se također uključio u raspravu o ovome zakonu na način najprije da kažem da već dugi niz godina u ovom Visokom domu, otprilike slušam istu, sličnu raspravu kada govorimo o GMO-ima odnosno mogućnosti ograničenja ili zabrane uporabe GMO-a u Republici Hrvatskoj. No, ono što mogu zaključiti, to je da i s jedne i s druge strane ove sabornice uvijek na isti način govorimo o potrebi da se RH utvrdi GMO slobodnom regijom ali nema jednostavno političke volje da se u taj posao krene na način da se doista RH na tragu onoga što su napravile sve hrvatske županije proglasi GMO free zonom. U svim tim raspravama ne samo ovdje u Domu nego i na saborskim odborima, pogotovo onim odborima jasno kao što su za poljoprivredu, zaštitu okoliša stekao se dojam da svi oni koji odlučuju i u čijim resorima jest na određeni način mogućnost jačeg provođenja takve jedne politike prema GMO-u da ustvari pokušavaju iznaći i oportuno se ponašaju očekivajući da će europska direktiva propisati jedinstvene kriterije za cijelu Europu pa ćemo onda se mi onako oportunistički iza te direktive sakriti. No ono što Europa, također koja ima različitih interesa kada je u pitanju GMO, radi, Pilatovski je oprala ruke rekao bih na način da je na modelu supsidijarnosti spustila odgovornost za definiranje postupanja pojedine države članice prema GMO proizvodima na državne administracije odnosno nacionalne administracije. I u tome čini mi se i jest glavni problem što spuštajući tu odgovornost za propisivanje postupanja pojedine države članice prema GMO-u nije utvrdila jasne kriterije i propisala jasne kriterije kojima mogu države članice utvrditi čitav prostor ili pojedina područja GMO free zonama pa bile one zaštićena područja prirode, bile one ekološka mreža ili bile one Natura 2000. Dakle, nije Europa spuštajući po tom modelu supsidijarnosti na države članice odluku o proglašavanju čitave države ili pojedinog prostora GMO free zonom definirale striktne kriterije već je to ostavila državi članici da u nejasnim kriterijima može to propisati i mi to moramo priznati niti naša Vlada niti ova niti prijašnje vlade nisu se ozbiljno uhvatili u koštac sa željom županija, a čini mi se i velikog dijela hrvatske javnosti da se cjelokupni prostor Republike Hrvatske proglasi GMO free zonom. Ja moram reći da mi ne moramo tražiti puno da u arhivi ovoga Doma postoji deklaracija koja je izrađena, a koja deklaracija je išla za tim da se čitavi prostor regije Alpe-Adria proglasi GMO free zonom. I taj dokument je napravljen i upućen je i u Austriju i u Italiju i u Mađarsku i Sloveniju gdje se na razini njihovih odbora, bilo za održivi razvitak, bilo Odbora za zaštitu okoliša, bilo Odbora za poljoprivredu tih parlamenata o tome raspravljalo i veliki broj tih država je kontaktirao u prijašnjem sazivu mene osobno i Odbor za zaštitu okoliša i prirode kako bismo doista tu deklaraciju učinili živom i kako bi Hrvatski sabor tu deklaraciju donio. U tom smislu smo imali nekoliko rasprava, tematskih rasprava na razini ne samo Odbora za zaštitu okoliša i prirode već i drugih odbora i ja moram reći da je među resornim ministarstvima u čijoj nadležnosti jest ova problematika, bilo da je to Ministarstvo poljoprivrede pa i gospodarstva, pa i zdravstva pa i zaštite okoliša i prirode dolazili su disonantni tonovi odnosno različiti pristupi. Da ne govorim i posebno naglasim da među znanstvenim institucijama koje su sudjelovale u takvim raspravama bilo je oprečnih stavova o tome treba li Republika Hrvatska biti u cijelosti proglašena GMO free zonom ili da se pojedina područja ili da se još sačeka rješenje kojega će europska direktiva postaviti i naložiti nacionalnoj administraciji. No nažalost na takav oportunistički stav Europa nije odgovorila već je tu odluku prepustila nama na način da ako idemo u proglašavanje za što se ja zalažem, ja se doista zalažem da ono što su napravile sve županije u RH da kad je u pitanju kultivacija, uzgoj usjeva GMO-a da se RH proglasi GMO free zonom. Ali za to treba imati prije svega dovoljno znanja, treba se znati otrgnuti međunarodnim korporacijama kojima je itekako interes RH i plasman njihovih proizvoda ovdje, bilo u vidu usjeva, bilo u vidu uvoza proizvoda koje oni proizvode. I treba imati jedinstveni politički stav. Zato tvrdim da, često mi se puta ovdje čini da mi ovako plačemo više reda radi nego što doista želimo krenuti u taj proces da se RH proglasi GMO slobodnom zonom. Pa ja sam u tom smislu i na Odboru predložio da Vlada RH, da resorna ministarstva donesu najprije unutar samih tijela, državnih tijela odluku o tome kako i na koji način možemo ovaj zakon, odnosno direktivu čini mi se 412 iz prijašnje godine Europskog vijeća i parlamenta provesti u djelo u Republici Hrvatskoj da to riješimo da onda na saborskim odborima u čijoj nadležnosti i jest ova problematika donesemo konačan stav. I onda doista napravimo zakon za koji bi čini mi se trebalo imati apsolutnu podršku svih političkih stranaka u Hrvatskoj jer mislim da na ovome doista ne bi trebali politizirati a kažem u zadnje vrijeme na tome itekako puno politiziramo. Hvala.
Zahvaljujem. Repliku ima uvaženi zastupnik Tihomir Jakovina. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Štovani kolega ne mogu se složiti u cijelosti sa vašom raspravom. Da, postoji politička spremnost i u ovoj sabornici ali i u javnosti da želimo biti GMO free zemlja ali to treba i provesti u djelo. Ovim zakonom na ovaj način gdje nije napravljeno jasno izuzeće RH odnosno jasan stav ne. Trebali bi znati da zajednička poljoprivredna politika, reformski paket koji je rađen 2014.-2020. i jedan od zadnjih koji je ispregovaran i pripremljen i usklađen sa Parlamentom da određene direktive i uredbe su rađene kao dokumenti koji su izišle iz tog usvojenog reformskog paketa i u pravilu možda nam je opravdanje da prije i nismo se mogli odrediti generalno prema ovome pitanju. S vama se zapravo ne mogu složiti kada kažete da je propust komisije odnosno Parlamenta zašto nisu detaljno odredili direktivu po kojoj bi se trebali ponašati nego su to spustili na države članice. Tu je naša prednost jer da imamo direktivu koja obvezuje sve države članice vjerujte mi da bi sa naših 7 glasova lagano bili preglasani u interesu onih velikih kojima odgovara proizvodnja GMO i usjeva. Na ovaj način ipak mi ovdje u ovom Parlamentu kao Vlada, kao izvršni organ može se odrediti da i može provesti i zaštiti teritorij RH od uzgoja odnosno dobro kontrolirati promet takve hrane i hrane za životinje koje dolaze u RH. Znači mi imamo instrumente, imamo mogućnosti da to kontroliramo, imamo mogućnosti da u skladu sa navedenom direktivom 2015./412 se odredimo i izaberemo šta želimo biti, kako želimo biti i u kojem smjeru želimo … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatsku poljoprivredu. Za to nam ne treba komisija, sada imamo mogućnost samo ilustracije radi i ovaj dopis, odnosno stajalište RH u rujnu koji smo uputili prema komisiji i koje je ispoštovano jer se nalazimo na ovoj listi gdje je zabranjeno ovi određeni kultivari kukuruza sijati u RH je uputilo samo 19 država članica. Preostale su … [[Govornik se ne razumije.]] uzgoj na svojim teritorijima. Zbog toga je dobro što kao država članica možemo … [[Govornik se ne razumije.]]
Imate još pojedinačno izlaganje 10 minuta pa stignete reći to što niste sada. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Jakovina vi se samnom možete složiti ili ne, ja govorim ono što sam u protekle 4 godine slušao pa jednim dijelom i vodio kao predsjednik Odbora za zaštitu okoliša da primjerice različite uprave vašeg ministarstva nisu imale jasan i isti stav kada je u pitanju postupanje sa GMO. Dakle ne samo na razini Vlade nego na razini vašeg ministarstva nije bilo jedinstvenog stava. Druga stvar što vam moram reći to je da to što je Europska komisija prepustila po načelu supsidijarnosti odluke nacionalnim državama da proglase pojedino područje GMO free zonom nije dala jasne, precizne, pravne upute, kriterije i razloge koje bi nacionalnu administraciju postavilo u situaciju da kada to odluke da po žalbama koje se mogu rješavati doista takva odluka može opstati na razini Europske unije. Dakle ta činjenica što je prepustila Europa državama članicama nije samo razlog zbog toga što je Europa složena i u zemljopisnom i u svakom drugom smislu nego mi se čini prije svega da je … [[Govornik se ne razumije.]] oprala ruke jer je i ona imala problema kada je direktivu donosila, imala je problema kada je donosila direktivu, kada su bili tu različiti interesi velikih svjetskih kompanija kojima nije baš u interesu da se najveće tržište na svijetu proglasi GMO free zonom pa je to prepustila, tvrdima nacionalnim administracijama koje u takvom stanju vrlo teško mogu, vrlo teško se mogu oduprijeti takvom utjecaju a to ćemo vidjeti, evo pred nama su 3 godine ako bude cijeli mandat pa ćemo vidjeti kako ćemo teško i na razini Vlade a i na razini ovog Sabora a i na razini svih političkih stranaka doista ispoštivati ono što mislim da je većinski stav Hrvata, to je da se doista Hrvatska bude u cilju poticanja eko poljoprivredne proizvodnje GMO slobodna regija. Hvala.
Zahvaljujem. I prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu, uvaženi zastupnik Ladislav Ilčić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Na kugli zemaljskoj se sigurno može proizvesti dovoljno hrane i to kvalitetne hrane za sve ljude i bez GMO-a i razlog postojanja problema s hranom su interesi različitih skupina. Kao što je rekao gospodin Katalinih biznis. Mislim da će se to sa GMO-om samo pojačati. Dakle nije problem u tome da mi ne bi mogli prehraniti ljudski rod nego je problem u pomanjkanju volje. Jedno od glavnih znanstvenih načela je predostrožnost, kada se kreće u određeni eksperiment a sve ovo sa GMO-om vjerujem da je jedan eksperiment se uvijek treba paziti da ako postoji opasnost od posljedica takvog eksperimenta ili implementacije tog znanstvenog otkrića da se jednostavno u to ne ide tako dugo dok se ne ustanovi da sigurno ne postoje opasnosti. Zato se slažem potpuno sa gospodinom Sinčićem i tu bi potpisao i to je moj cilj da se Hrvatska oslobodi GMO-a ne samo u ovom smislu da se ne sije i da se ne uzgajaju GMO proizvodi nego da se oslobodi od GMO hrane. Sad treba pogledati kako do toga doći obzirom na okolnosti i na nekakve naše snage. Što se tiče ovog zakona gospođa Nansi Tireli je stavila ona pokusna polja u kontekst tržišnog što ovaj zakon u članku 10.-tom direktno govorit protiv toga, znači oni ne bi smjeli imati prema zakonu nikakvu tržišnu mogućnost. To bi trebala biti samo pokusi zato da mi ako sam ja dobro shvatio ne moramo ovisiti o istraživanjima koje provode netko vani nego da se provode ovdje. Je li to moguće ograničiti? Koliko bi ta polja imala utjecaja na okolna polja? Može li se to izolirati od okoline, to trebaju reći stručnjaci, i uopće je li potrebno da mi vršimo nekakve pokuse ili mi već imamo dovoljno znanstvenih pokazatelja da ne trebamo pokuse raditi nego jednostavno da kažemo mi to ne želimo. Druga stvar, gospođa Tireli je govorila o jednom savjetniku. Moram reći da Vlada RH ima svoje vijeće za GMO koje je njezino savjetodavno tijelo, prema tome Vlada će se sigurno konzultirati i sa tim vijećem. Ja ovaj zakon iščitavam pogotovo što se tiče tog ključnog rekao bih članka 13. koji ustvari u ovaj zakon uvodi čl. 52.c u skladu s onim što je rekao gospodin Maras. Da ustvari države članice odnosno u ovom slučaju Hrvatska prema toj direktivi mogu reći i same žele li nešto ili ne žele. Znači ako Europska komisija kaže mi ovaj kukuruz ne želimo na području cijele Europe, ok ne želimo, ali ako Europska komisija kaže ovaj kukuruz može na područje EU, mi ovim zakonom dobivamo dodatnu mogućnost da mi kažemo e mi ne želimo. Ako je tome tako, ako ovaj zakon doprinosi restrikciji onda nikako ne bih htio da mi sad kažemo ne, ne, mi ne želimo taj zakon jer mi želimo potpunu zabranu GMO-a pa da propustimo i ovu mogućnost koja ide prema restrikciji. S druge strane, nipošto ne bih htio da zbog ovog argumenta kojeg sam upravo sam izrekao ne iskoristimo sve mogućnosti da učinimo ovaj zakon što restriktivnim. Dakle, zaključno, moj cilj se poklapa s onim što je rekao gospodin Sinčić, samo sad trebamo vidjeti način da ne bismo propustili ovaj zakon koji po mojem mišljenju ide u smjeru restrikcije zbog prevelikih ambicija koje možda nisu realne. A s druge strane ne smijemo propustiti neke ambicije zbog nekakvog prevelikog ziheraštva u smislu to ne može proći. Dakle, trebamo naći dobru mjeru i zato me veseli drugo čitanje i ovi prijedlozi koje su zastupnici iznijeli, da vidimo može li se ovaj zakon učiniti još restriktivnim i tu treba i malo mašte. Ja znam da su Bugari kad su pregovarali sa EU o ulasku, da su imali taj … [[Govornik se ne razumije.]] da u krugu 7 km od košnice se ne smije GMO usjevi uzgajati, pa su popikali te košnice po državi da prošire što više područja na kojem se ne smije uzgajati ti GMO usjevi. Postoji li takva nekakva doskočica i na području ovog uvoza hrane koja je GMO ili bi se možda netko, nešto moglo naći, to u svakom slučaju bi trebala struka i ministarstva na tome raditi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Davor. Ne, neće biti stanka, radit ćemo do kraja ove točke i nakon toga ćemo imati stanku. Dakle, uvaženi zastupnik Davor Penić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ovo je vrlo važna tema i drago mi je da ide u dva čitanja. Dakle, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima ne ide po hitnom postupku. Danas se biljke genetski inženjeringom modificiraju da budu otporne na viruse, bakterije, insekte, herbicide. Promjenjuje se sadržaj, hranjivi sadržaj u biljkama, poboljšali su okus biljke ali i pojačava otpornost na uvjete skladištenja. Kada se u tako izmijenjenim laboratorijskim uvjetima stvori neka kao biljka koja će imati dobre prinose i biti otporna ona se nakon toga ide testirati na poljima. I to je sad pitanje koje muči RH. Da li da mi uvedemo pokusna zemlja u kojima ćemo dopustiti da se ta sjemena koja su uzgojena u laboratorijama kod nas na tim pokusnim poljima dokazuju i dalje ispitivaju. Tu ja vidim problem. Mi imamo konvencionalnu poljoprivredu i u uvjetima kad u okolini tih konvencionalnih poljoprivrednih proizvoda i kultura zasadite te GMO kulture uvijek postoji da će pelud sa tih GMO kultura naseliti područja konvencionalnih. Znači oni će ih zagadit, kontaminirat. Tu vidim problem. Uloga Vlade RH i instrumenti u provedbi zakona, iz ovoga prijedloga zakona se vidi, svodi se na to da će u Ministarstvu poljoprivrede će se zaposliti jedan viši stručni savjetnik koji će sve kontrolirat. Drugo, kaže se da će za dvije godine će se donijeti uredba kojom će se propisati šta pojedini laboratoriji koji će istraživat tu GMO hranu, koji će dokazivat da postoji GMO hrana, imaju dvije godine fore da se ustroje. Pa šta ćemo u međuvremenu radit? A šta ćemo u međuvremenu raditi? Dobro je što je po načelu supsidijarnosti Hrvatska može pojedinačno izuzeti svaku kulturu uz prethodno dato obrazloženje EU Komisiji zašto nešto ograničavamo, tako da nije točna teza kolege Vukelića. Mi smo, Hrvatska je tražila 8 izuzeća u prošloj godini za neke kulture i dala je jasna ograničenja. Međutim, sporan mi je i članak 34. stavak a. Na direktive EU ne zabranjuju trgovinu GMO proizvodima tako da mi je taj članak malo manjkav. Ovim zakonom se ide u promjenu pristupa procjeni i upravljanju rizicima vezanim za korištenje genetičkog inženjeringa u poljoprivrednoj proizvodnji za ljudsku prehranu. Jedan od ključnih pitanja je da li i kako označavati GMO proizvode. Označavanje može biti mandatorno, tako da na svakoj kutiji ili proizvodu piše koliko on ima GMO sadržaja nula nula ili nula jedan nula dva ili može bit po želji. Drugo pitanje osim tih potencijalnih prednosti koje ovi zagovornici GMO tehnologije kažu da će povećati proizvodnju, da će bit ukusnija prehrana, da će povećati otpornost biljaka. Mene više, a i nas bi trebalo više brinuti štetnosti, potencijalne štetnosti od primjene tog genetskog inženjeringa u proizvodnji hrane, ljudske hrane. Po istraživanjima ljudi koji konzumiraju hranu, GMO hranu u SAD-u rađena su istraživanja gdje imamo veći porast tumora, alergija, neplodnosti kod žena. To su oni neočekivani kratkoročni efekti koji su dokazani. A šta je sa onim dugoročnim efektima koji još nisu istraženi? Šta će bit s tim? Tako da dobra je stvar što mi možemo proglasit cijelo područje po ovom članku koji je kolega Maras u ime Odbora za zaštitu okoliša rekao da se cijela Hrvatska može proglasiti GMO free zonom, znači da se nigdje ne sade takve kulture. Zagovornici GMO tehnologije kažu da je to rješenje za glad u čovječanstvu. Međutim, za mene, ja sam liječnik. Za mene postoji jedna dilema kad mi unesemo tu hranu u organizam koja je već modificirala DNK sastojke biljaka koje smo pojeli šta ti modificirani DNK sastojci rade u ljudskom organizmu, koju štetu rade. A ja ne bih volio da eksperimentiramo na ljudskom organizmu. Jer znamo da, rađena su i neka istraživanja u Americi da čak prolaze kroz placentu i da djeluju na plod i djeluju na trudnoću. Da zaključim. GMO kontaminira zemljište i prirodu zauvijek. Znači, kad jedan put krenete u tu GMO proizvodnju sve okolo će se oprašiti, sve će biti GMO, neće više bit konvencionalne ekološke poljoprivrede. To je jedna stvar. Posljedice mogu biti po nekim znanstvenicima pogubnije nego da nam pukne Krško u susjedstvu. Nije problem u GMO-u, u samom GMO-u nego i primjeni novih herbicida. Jer kad vi oprašite neko područje sa GMO onda ste oprašili i one biljke stajačice, tzv. divlje biljke koje proizvode korov. Znači, trebat ćete upotrijebiti nove vrste otrova, herbicida, pesticida kojima ćete tretirati te biljke koje su se modulirale, koje će opet brže rasti. Tako da sve samo ovo genetičko pitanje na zdravstveno i ekonomsko mislim zdravlje je ispred ekonomije. to je moj zaključak. Hvala.
Zahvaljujem. Repliku ima uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Evo gospodine Penić, govorili ste o dugoročnim posljedicama. Da, mi možemo na, dakle u nekim eksperimentima čuli smo danas isto o tome na štakorima ili ne znam zamorcima vidjeti što se događa nakon jedne ili dvije generacije. Budući da njima treba puno manje vremena da odrastu, da dostignu spolnu zrelost. A što će biti kod ljudi dugoročne posljedice to ćemo znati valjda u trećoj generaciji za 50 godina, ali ne možemo mi čekati 50 godina da vidimo nego jednostavno treba prestati od cijelog naroda raditi jedan golemi eksperiment. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Davor Penić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Sinčić i ja imamo isti stav o GMO. … [[Govornik isključen, ne čuje se.]] Nitko nije istraživao dugoročne posljedice na zdravlje ljudi i bolje da ih ne istražuje, jer kod ovih kratkoročnih gdje imamo incidenciju, porast broja karcinoma, neplodnost, razne vrste alergija to nam je dovoljno da možemo sagledati da u budućnosti dugoročne posljedice će bit teže. Hvala.
Zahvaljujem. I prelazimo na posljednju pojedinačnu raspravu uvaženi zastupnik Tihomir Jakovina. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Štovane kolegice i kolege, prije svega moram iskazati zadovoljstvo i današnjim radom na Odboru i jedinstvenim stavom, ali i podrškom od većine klubova ili pojedinačnih rasprava o važnosti da se o ovom važnom zakonu ipak raspravlja u dva čitanja, da između prvog i drugog čitanja se može još i provesti rasprava i ugraditi neki dobri prijedlozi, a na tragu zapravo skoro koncesualnog stava ovdje da želimo da Republika Hrvatska bude država u kojoj neće biti uzgoja, u kojoj će biti zabrana uzgoja genetski modificiranih organizama. Možda na početku rasprave samo dvije, tri rečenice o tome što smo u četiri godine, protekle četiri godine zastupali na svim radnim tijelima u Bruxellesu, na Vijećima ministara, na svim onim istancama gdje smo morali zauzeti stav i gdje smo morali reći i jasno se očitovati o tome što RH odnosno što Vlada Republike Hrvatske želi, a to je stav da hrvatska poljoprivreda mora ostati van mogućnosti uzgoja GMO-a kao prva i najvažnija stvar. A druga stvar da kontrola svih proizvoda, sve hrane i hrane za životinje mora biti prioritetna i moramo znati, odnosno građani RH moraju imati jasno deklarirano i znati što, kako i na koji način imaju u ponudi u supermarketima, u prodavaonicama prilikom nabave hrane. Na tom stavu ćemo i dalje maksimalno inzistirati ovdje iz saborskih klupa. Što se tiče samoga zakona i na odboru sam rekao i ovdje u prethodnim obraćanjima on je po meni prilično nedorečen. Ima stvari koje jednostavno se moraju popraviti ako želimo stav, stav javnosti, stav nas saborskih zastupnika, stav struke jasno artikulirati onda to moramo i pretočiti u ovaj prijedlog zakona, a ne ostaviti neke stvari ovako nedefinirane. Konkretne primjedbe na sam zakon je npr. članak 4. kojim se mijenja dosadašnji članak 3. a govori o nadležnostima vezano za GMO-e. Neka izuzeća tu i mogu prihvatiti, govorim znači upravo o zatvorenom sustavu, znanstveni pokusi Ministarstva znanosti. Pokusna polja o kojima su neki od kolegica i kolega govorili više ne može naići na razumijevanje jer mislimo da tu postoji vrlo velika opasnost od kontaminacije odnosno ne kontrole takve stvari i spuštanje u slobodni prostor. Ovaj dio koji je vezan za klinička medicinska ispitivanja u svakom slučaju mislim da se to u kontroliranim uvjetima može dozvoliti, ali ono što je meni problematično su stavke vezane za stavljanje na tržište hrane, hrane za životinje, reprodukcijskog materijala, životinjski reprodukcijski materijal, sjemenski materijal ili slično. Jer ako smo država koja ne želi uzgoj, odnosno želi cijeli teritorij RH imati slobodan od uzgoja GMO-a onda ne vidim zašto omogućiti da se da li sjemenski materijal ili bilo što od ovog reprodukcijskog materijala dozvoli u bilo kojem obliku uz odobrenje u ovom slučaju Ministarstva poljoprivrede. Ono što je najspornije po meni to je članak 5. koji govori da dopuštenje za uporabu GMO-a, za ograničenu uporabu GMO-a, za namjerno uvođenje GMO-a u okoliš u svrhu pokusnih polja za kliničko bolnička ispitivanja ili za uzgoj. Nema uzgoja. Mislim da smo danas svi jasno ovdje rekli da stručna zajednica, da javnost, da naši poljoprivredni proizvođači su jasno zauzeli stav, da naše županije, da naša lokalna uprava je zauzela stav da nema uzgoja. Ovdje u zakonu stoji odrednica a ona je samim tim onda prilično kontradiktorna ili u suprotnosti sa člankom 13. izmjena zakona koji govori o ograničavanju ili zabrani uzgoja GMO-a u RH, govori o nadležnom tijelu koje može dozvoliti i izdati rješenje, a onda govori o Vladi koja će odlukom odrediti koja su to područja ili cjelovita RH. Još jednom kažem bit će i nadam se rasprave i mogućnosti da se iznesu konkretni prijedlozi, ako ne drukčije onda u obliku amandmana. Inzistirat ćemo da se ovaj zakon korigira jer u ovakvoj nedorečenoj formi, u formi u kojoj zapravo dajemo mogućnost s jedne strane tijelu nadležnom za poslove poljoprivrede da dopusti uzgoj još jednom podvlačim dopusti uzgoj GMO kultura u svrhu stavljanja na tržište, a s druge strane definira da će Vlada Republike Hrvatske odlukom, podvlačim i naglašavam odlukom, odrediti ograničenje ili zabranu uzgoja na dijelu i cijelom teritoriju RH za pojedine GMO-e ili skupine GMO proizvoda nije dovoljno dobro. Nije dovoljno kvalitetno precizirano i ostavlja strašno puno prostora za manipulacije i nepravilnosti. Još jednom vezano i kolega za vašu raspravu, da, potrebno je pojačati maksimalno sve moguće inspekcijske službe u sustavu kontrola. Nije mi jasno kako ćemo to napraviti ako smo u proračunu predvidjeli značajno manja sredstva za rad inspekcijskih službi ali siguran sam da će čelnici ustrojstvenih tijela naći mogućnost da se te kontrole obave na kvalitetan način i da transparentno ti rezultati inspekcijskih službi budu podastrti građanima Republike Hrvatske. Ali ovaj način ukoliko ostavimo u ovoj formi prijedlog zakona mislim da ostavlja jako puno prostora uz svu dobru volju, uz povjerenje i predlagatelja i Vlade RH da želi zaštititi RH od proizvodnje ovakvih organizama neće donijeti ništa dobro hrvatskoj poljoprivredi. Zaključno, neću se ponavljati u raspravi kolegica i kolega ispred jer je puno toga rečeno. Konkretne prijedloge ćemo između ova dva čitanja artikulirati prema predlagatelju odnosno prema Vladi RH. Ukoliko ne budu ugrađeni ići ćemo sa amandmanima ali još jednom ponavljam prijedlog ovog zakona u ovome nedorečenom obliku nije dobar. Možda, evo jedna hipotetička pretpostavka odnosno mogućnost ukoliko ostavimo ovako nedorečeni oblik da neki posrednik za promet nekretnina a za ovu raspravu ga ajmo nazvati Tihomir pronađe 10 tisuća hektara poljoprivrednog zemljišta za jednog velikog investitora ili igrača suprotno i nekim drugim zakonima koje Vlada u ovoj državi dodjeli to zemljište tom igraču i onda slučajno se to područje zaboravi ili isključiti ili ne bude u obuhvatu zabrane uzgoja koje će biti doneseno od Vlade RH. Mi ćemo donijeti zakon u ovom Saboru, taj zakon govori o pravilima igre a na ovaj način možemo imati proizvodnju na na 10 tisuća hektara, jednog velikog igrača koji sigurno neće imati ekološku proizvodnju ili organsku proizvodnju nego nešto što mi ne želimo u RH. Još jednom i apeliram i tražim od svih nas da maksimalno u ova dva čitanja popravimo ovaj zakon, uskladimo ga sa interesima hrvatske poljoprivrede, sa interesima RH i na najkvalitetniji način imamo zakonski akt koji će štiti RH od GMO, od uzgoja koji ne želimo, koji nam nije potreban i koji dugoročno nije dobar za hrvatsku poljoprivredu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Repliku ima uvaženi zastupnik Davor Penić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Jakovina, očigledno da GMO pokušava kroz mala vrata ući na veliku pozornicu Hrvatske na način da nam prvo plasira proizvode koje moramo kupiti jer EU to traži od nas da ne smijemo blokirati promet tih proizvoda, odnosno trgovinu pa prvo će nas naučiti kako je to fino, ukusno pa ćemo mi sami početi proizvoditi. Tu postoji opasnost tih polja koja će ustvari biti pokusna polja odnosno testirati i puno ljudi počevši od zastupnice Tireli je uočilo taj problem. Znači mi s našom regulativom moramo ugraditi u ciljevima naših politika, počevši od poljoprivredne politike, zdravstvene, okolišne, urbanističkog planiranja da takve vrste eksperimenata ne dolaze u Hrvatsku. Hvala.
Zahvaljujem. I odgovor na repliku uvaženi zastupnik Tihomir Jakovina.
U svakom slučaju poštovani kolega zastupniče se slažem s vama u ovom prijedlogu zakona ne može se iščitati stav Vlade RH, stav predlagatelja o generalnoj zabrani uzgoja GMO-a. Članak 5. izuzetno problematičan za hrvatsku poljoprivredu, štetan za Hrvatsku državu i ostavlja zbilja mogućnost malih vrata odnosno zaobilaženja postupanja u duhu pozitivnih zakonskih odredbi i štićenju hrvatskih interesa. To nećemo ovdje dozvoliti, poštovati ćemo i raditi ćemo u interesu i naših županija i stajališta svih hrvatskih proizvođača da GMO-i u proizvodnji, u usjevima ne smiju i ne trebaju i ne mogu i neće biti na hrvatskom teritoriju ali to moramo predočiti u zakon koji će biti vrlo jasan, koji će biti koncizan, koji će biti transparentan i koji neće ostavljati mogućnost malih vrata, velikih investitora, posrednika za nalaz velikih zemljišnih čestica i nove kulture, nove ... [[Govornik se ne razumije.]] nove proizvodnje koje nam u Hrvatskoj ne trebaju.
Zahvaljujem. I imamo ovdje nakon pojedinačnih rasprava predstavnika Vlade, ministar zdravlja gospodin Bekavac, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, zamjenik ministra, poštovane dame i gospodo zastupnici. Slijedom svega rečenoga u ovoj izrazito konstruktivnoj i kvalitetnoj raspravi a i prihvaćajući prijedlog Odbora izražavam mišljenje Ministarstva zdravlja kako ćemo prihvatiti raspravu o prijedlogu zakona u dva čitanja. Hvala.
Zahvaljujem. Evo zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Nastavak sjednice je u 15,30 sati sa Konačnim prijedlogom Zakona o provedbi Uredbe Parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva. Evo zahvaljujem. STANKA U 13,52 SATI
Sljedeći prijedlog je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 26. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Odbor za poljoprivredu predložio je donošenje sljedećeg zaključka: O prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima provesti će se rasprava u dva čitanja. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja suglasio se da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u prvom čitanju. Sukladno prijedlogu Odbora za poljoprivredu dajem na glasovanje sljedeći zaključak: O Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o genetski modificiranim organizmima provesti će se rasprava u prvom čitanju. I dva. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja izneseni u raspravi dostavit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim uključite se. Tko je za takav zaključak? Glasovanje je završeno. 100 glasova za, 2 suzdržana. Utvrđujem da je većinom glasova donijet zaključak kako sam ga formulirao.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,30 SATI]] Kolegice i kolege, nastavljamo sa sjednicom. Na dnevnom redu je - KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O PROVEDBI UREDBE (EU) BR. 98/2013 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA OD 15.SIJEČNJA 2013. O STAVLJANJU NA TRŽIŠTE I UPORABI PREKURSORA EKSPLOZIVA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z.E. BR. 27 Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članaka 172, 204 i 206 Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal ste primili dostavom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku sukladno čl. 206 Poslovnika. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, u skladu sa člankom 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća tih radnih tijela ste primili na sjednici. Ovdje je predstavnik predlagatelja, zamjenik ministra unutarnjih poslova Davor Blažević. Želite li dodatno obrazložiti prijedlog? Da, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Zakonom o provedbi Uredbe EU 9872013 Europskog parlamenta i vijeća od 15.siječnja 2013 o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva uređuje se sljedeća pitanja. Određena su nacionalna tijela nadležna za provedbu Uredbe EU 98/2013 i njihove obveze. Propisan je način pristupa pojedinaca o ograničenim prekursorima eksploziva. Određena je nacionalna kontakt točka za prijavu sumnjivih transakcija ili značajnijih nestanaka ili krađa tvari ili smjesa ili tvari koje ih sadrže i način prijave, nadzor nad provedbom odredaba EU Uredbe 98/2013 i ovoga zakona prekršajne odredbe za postupanja suprotna odredbama Uredbe 98/2013. Nadležna tijela za provedbu EU 98/2013 i ovoga zakona su ministarstvo nadležno za zdravlje, ministarstvo nadležno za poljoprivredu i ministarstvo nadležno za unutarnje poslove. Ovim prijedlogom zakona pojedincu se zabranjuje pristup ograničenim prekursorima eksploziva iz priloga 1. uredbe a iznimno se putem sustava registracije evidentiranja dozvoljava pristup uvođenje, posjedovanje i uporaba samo tri ograničena prekursora eksploziva i to hidrogen peroksida u koncentraciji većoj od granične vrijednosti iz priloga uredbe ali manje od 35/, mitro metana u koncentracijama većim od granične vrijednosti iz priloga 1 Uredbe ali manjim od 40%, dušične kiseline u koncentracijama većim od granične vrijednosti iz priloga 1 Uredbe ali manjim od 10%. samo ako ih gospodarski subjekti koji ih stavljaju na raspolaganje registriraju svaku transakciju na način predviđen člankom 8. Uredbe. Nacionalna kontakt točka za prijavu sumnjivih transakcija ili značajnih nestanaka ili krađa tvari ili smjesa ili tvari koje ih sadrže ustrojstvena jedinica MUP-a nadležna za međunarodnu policijsku suradnju. Nadzor nad provedbom odredbi ove uredbe provode inspektori nadležnih tijela. Prekršajnim odredbama propisane su novčane kazne u rasponu od 30-50 tisuća kuna za prekršitelje pojedince te 40-100 tisuća za pravne osobe ili obrte. Također za nepravilno vođenje propisanih evidencija propisane su kazne za pravne osobe i obrte u rasponu od 10-30 tisuća kuna. S obzirom da se radi o zakonu kojim se uređuju provedba Uredbe EU br. 98/2013 Europskog parlamenta i vijeća od 15. siječnja 2013. o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva koja je na snazi od 2.rujna 2014. godine a u RH nisu poduzete odgovarajuće mjere u svrhu njezine provedbe. U cilju izbjegavanja pokretanja postupka za povredu prava EU predlaže se donošenje ovog zakona po hitnom postupku. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u Državnom proračunu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na izvjestitelje odbora ali koliko mi se čini, nema ovdje niti kolege Bošnjakovića a niti kolege Ostojića. Prema tome nemamo izvjestitelje odbora. Otvaramo raspravu. I za riječ ima u ime Kluba HDZ uvaženi zastupnik Anđelko Stričak. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Predloženi zakon o provedbi Uredbe EU br. 98/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 15.siječnja 2013. o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva Klub zastupnika HDZ-a će prihvatiti osim usklađenja sa zakonodavstvom EU zakon ima za cilj poboljšati sigurnosnu situaciju u zemljama EU na način da se ograniči pristup pojedinaca određenim prekursorima eksploziva iznad određene granične vrijednosti koncentracije. Da se onemogući proizvodnju eksploziva u kućnoj radinosti kako za terorističke, tako i bilo koje svrhe i da se poboljša sigurnost i svijest u cijelom lancu nabave prekursora. S obzirom da opasnost od terorizma raste u cijelom svijetu, samo u posljednjih 14 godina broj poginulih osoba na svjetskoj razini je porastao gotovo 10 puta. Prema dosadašnjim podacima u 2000. je bilo 3329 osoba poginulih u terorističkim napadima a u 2014. 32658. Samo u prošloj godini, tj. do rujna u svijetu je bilo 14 kriznih žarišta u kojima je bilo po tisuću poginulih od čega najviše u Ukrajini, Turskoj, Siriji, Iraku, Afganistanu, Pakistanu, Libiji, Egiptu, Nigeriji, Čadu, Cameronu, Nigeru, Sudanu i Emenu, Somaliji, Južnom Sudanu, Meksiku. Također pojedine nevladine organizacije u svijetu pokušavaju terorističke prijetnje prikazati u brojkama pa tako navode da su nas na svjetskoj razini ukupno teroristički incidenti u 2014. godini koštali oko 53 milijarde američkih dolara. Stoga i ne čudi da se u svakodnevnicu uvode novi pojmovi kao što su globalni indeks terorizma, globalni indeks mira, ekonomska vrijednost mira i slično. Analitičari koji se bave proučavanjem terorizma tako navode da u direktne troškove žrtava spadaju svi oni troškovi koje … [[Govornik se ne razumije.]] financijske gubitke. Primjerice, trošak liječenja, izgubljena dotadašnja redovna primanja i sva materijalna dobra o privatnom posjedu koje osoba gubi kao posljedica samog terorističkog čina. Dok su indirektni troškovi teško prevodivi u novac a najčešće uključuju nanesenu bol, psihološku patnju, gubitak povjerenja u pravni sustav ili lokalnu policiju. Što se tiče povjerenja u lokalnu policiju nažalost ono je blago rečeno poljuljano zbog zadnjih događaja koji se odnose na nestanak zlata, nestanak novca iz policijskih zgrada, potom nestanak oružja iz policijskih skladišta i slično. Naime, ni nakon godinu i 4 mjeseca nije poznato da li i koliko je oružja nestalo iz policijskog skladišta u Varaždinu. To je oružje najvjerojatnije završilo u rukama kriminalnih skupina a možda i rukama terorista. Jedino što je po navedenom pitanju bivši ministar MUP-a gospodin Ostojić imao za reći dan danas jest da je kriminalističko istraživanje u tijeku. Znači nakon godinu i 4 mjeseca javnost još dan danas nema niti jedan odgovor na navedeno pitanje. Jedino što je, stoga s ovog mjesta opet upućujem apel današnjem ministru MUP-a, odnosno u ovom slučaju zamjeniku da navedeni slučaj istraže do kraja. Iako danas više-manje svaki predmet može poslužiti kao oružje a domišljatost terorista nema granice na svima nama je da pridonosimo prijetnja po mir i sigurnost bude što manja a uvažene zastupnice i zastupnike pozivam da prihvate donošenje ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Želi li se možda nešto reći zamjenik ministra eventualno? Nema potrebe. U tom slučaju zaključujem raspravu i glasovati ćemo kada se steknu uvjeti za to. Zaključujem ovu točku.
Sada Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe EU br. 98/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2013. o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 27. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe EU br. 98/2013. Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2013. godine o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva. Molim glasujte. Tko je za? Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je 101 glas za, 2 suzdržana. Prema tome, većinom glasova je donesen Zakon o provedbi Uredbe EU br. 98/2013. Europskog parlamenta i Vijeća od 15. siječnja 2013. godine o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva.
I danas ćemo još raditi sljedeću točku: - Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2014. godinu Podnositelj: Odbor za predstavke i pritužbe Na temelju članka 107. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijale ste dobili otpremom Sabora. Želi li podnositelj dodatno obrazložiti da u ime Obora uvaženi zastupnik Zdravko Ronko predsjednik Odbora izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pred nama se dakle nalazi Godišnje izvješće Odbora za predstavke i pritužbe za 2014. godinu kojim je Odbor sukladno Poslovniku Hrvatskoga sabora dužan izvještavati Hrvatski sabor o uočenim nepravilnostima, o kršenjima propisa te prava građana u postupku pred državnim tijelima koje imaju javne ovlasti. Institut predstavki i pritužbi omogućava građanima da upozore na moguće propuste, pogreške, nekorektnosti i kršenje ustavnih prava od strane državne vlasti, tijela jedinice lokalne samouprave i područja pravnih osoba koje imaju javne ovlasti i stručnih službi. Sukladno svom djelokrugu rada Odbor je u 2014. godini zaprimio 306 pisanih predstavki te 79 opetovanih predstavki i pritužbi građana i njihovih nadopuna iz 2011., 2012., i 2013. godine odnosu u radu je bilo sveukupno 385 predmeta. Treba reći kada su u pitanju opetovane predstavke i pritužbe da su u većini tih slučajeva građani nezadovoljni ishodom rješavanja i poduzetnim radnjama i odgovorima nadležnih tijela i to smatraju i razlogom za podnošenje tih opetovanih predstavki i pritužbi. ... [[Govornik se ne razumije.]] tako treba reći da i u tim slučajevima očekivanja građana od strane ovoga Odbora su velika a poslovničke ovlasti su ograničene, mogućnosti konkretne pomoći su male. U naznačenom izvještajnom razdoblju najviše predstavki i pritužbi građana zaprimljeno je iz rada pravosuđa i uprave i predstavljaju većinu svih predmeta. Njih ukupno 193 i to od rada i postupanja sudova, dugotrajnih sudskih postupaka, donošenja odluka u razumnom, odnosno u nerazumnom roku, pritužbi na moguće povrede od strane zatvorskog sustava, na postupanje policijskih službenika, ostvarivanje prava statusa hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, njihovog zapošljavanja, stambenog zbrinjavanja kao i teškog i materijalnog stanja i siromaštva pa sve do pritužbi uz ovrhe nad novčanim sredstvima građana i njihovim nekretninama kao i iskazano nezadovoljstvo radom i postupanjem u jedinicama lokalne i područne samouprave i uprave. Pored njih 64 predmeta odnosila su se i na predstavke i pritužbe na ostvarenje prava iz mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, socijalne skrbi, zaštite obitelji i to priznavanje prava iz mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, ostvarivanje prava na obiteljsku i invalidsku mirovinu, naknade za tjelesno oštećenje i slično. U pogledu ostvarivanja prava iz područja socijalne skrbi i zaštite obitelji većina predstavki odnosila se na nemogućnost ostvarivanja prava iz te domene. Dakle, niskih iznosa minimalnih naknada posebice jednokratne novčane pomoći starijim osobama i samcima, pomoć za podmirenje troškova stanovanja dok je u nešto manjem broju bilo i predstavki i pritužbi roditelja, djece sa poteškoćama u razvoju i osoba sa invaliditetom kao i obraćanje beskućnika bez reguliranog boravka ili prebivališta. Ukupno 56 predmeta odnosilo se na stambenu, komunalnu, imovinsko-pravnu problematiku. Posebno pritužbi u stambeno zbrinjavanje osoba koje su se vratile ili dolaze na područje od posebne državne skrbi, vlasnička prava dodjela gradskih, općinskih stanova, otkup državnih stanova, problem zaštićenih najmoprimaca, obnova kuća, zaštita prava u postupcima realizacije prostornih planova, ometanje posjeda i drugo. Iz domene rada i radnih odnosa zaprimljeno je 16 predmeta i sve predstavke i pritužbe odnosile su se na povrede prava iz radnog odnosa, natječaja za prijem u radni odnos, šikaniranja, mobbinga, neisplata plaća, prestanka radnog odnosa i načina prestanka radnog odnosa i slično. Ostale predstavke i pritužbe odnosile su se na razna područja od primjene zakona o naknadi za imovinu oduzetu za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine, optanske imovine i sporosti u rješavanju tih predmeta, pa do pritužbi na HRT, banke kao i na postupanja pojedinih odvjetnika i javnih bilježnika. Osim toga, treba reći da je radi pružanja kvalitetnih informacija i davanja odgovora na upite kroz odbor bila prisutna i stalna komunikacija sa građanima bilo telefonom, telefaksom i elektronskom poštom ili osobnim kontaktima. Sve predstavke i pritužbe upućene odboru obrađene su u skladu sa Poslovnikom Hrvatskog sabora, evidentirane su, razmatrane, provjerava se utemeljenost te se na osnovi sadržaja upućuju nadležna tijela na postupanje o čemu se obavještavaju podnositelji predstavki i pritužbi u roku od 30 dana. Treba reći da je odbor riješio 95,5% i predmeta u 2014. godini. U slučaju šutnje administracije, neaktivnosti i sporosti u rješavanju nakon isteka rokova za rješavanje koristio se institut požurnice radi zaštite građana od šteta i daljnjeg nepotrebnog gubljenja vremena. I na kraju, možda treba nešto i pohvaliti. Najbolja suradnja u 2014. godini u vezi sa dostavom odgovora po predstavkama i pritužbama građana ostvarena je sa Ministarstvom unutarnjih poslova. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Otvaramo raspravu. Za riječ se javio u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice uvaženi zastupnik Stjepan Pintarić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Svoje izlaganje na žalost moram započeti sa konstatacijom da danas raspravljamo o Izvješću Odbora za 2014. godinu iako je isto dostavljeno 11. svibnja 2015. godine u proceduru, te ga je bilo i nužno raspraviti u istoj godini. Nisu mi poznati razlozi zašto ga prošli saziv Sabora nije raspravio na vrijeme. No, kako smo do sada da kolokvijalno kažem odradili niz izvješća iz 2014. godine i kako vidim u narednim točkama dnevnog reda još nas dosta i čeka. Mogu samo zaključiti da prošla garnitura na vlasti uz sve ostalo pa tako ni ovaj rekao bih lakši dio posla nije uspjela odraditi. No, vratimo se na samo Izvješće o radu Odbora za 2014. godinu. Evo uvodno smo čuli od gospodina predsjednika novog odbora koji je formiran sada u ovom mandatnom razdoblju detaljno o samoj strukturi svih predstavki i pritužbi kako su one razvrstane. Ja ću malo generalnije i malo kraće o samoj strukturi. Dakle, kao što je navedeno u izvješću za 2014. godinu u Odboru je obrađeno ukupno 385 predstavki i pritužbi. Od toga 306 novih i 79 prenešenih iz ranijeg perioda iz 2011., dvanaeste i trinaeste godine. Ovdje treba dodati i cirka tristotinjak obavljenih telefonskih razgovora o kojima postoji evidencija i dosta nenajavljenih dolazaka stranaka. Znači, vidljivo je da gotovo pardon 80% predmeta po strukturi je iz tri područja. To je pravosuđe i uprava 193, mirovinsko i zdravstveno osiguranje, socijalna skrb i zaštita obitelji 64 i stambeno, komunalno i imovinsko i pravna problematika, imovinsko-pravna problematika 56. Ako usporedimo broj obrađenih predmeta iz 2012. kada ih je bilo 429 iz 2013. kada ih je bilo 491 sa brojem iz 2014. od 385 uočavamo da ih je manje u izvještajnoj godini za cirka tridesetak posto. U samoj strukturi predmeta najveći pad je iz ova dva druga područja, znači mirovinskog i zdravstvenog osiguranja, socijalne skrbi i stambeno-komunalne problematike i imovinsko-pravne problematike dok je iz prvog područja, znači iz područja pravosuđa i uprave broj obrađenih predmeta otprilike isti kroz sve ove godine. Dakle, tijekom 2014. godine kao i u spomenutim proteklim godinama oko 50% predstavki i pritužbi odnosi se na područje pravosuđa i uprave. Iz izvješća je vidljivo, a i predsjednik odbora je detaljnije pojasnio o kojim se područjima radi. To je dugotrajnost pojedinih sudskih postupaka, povreda prava na suđenje u razumnom roku itd. Zatim su upozoravali na korupciju, zlouporabu položaja i ovlasti, na kvalitetu i učinkovitost rada Državnog odvjetništva te isto trako građani su se žalili na rad svih ministarstava i pojedinih tijela lokalne samouprave. I izvješća je također vidljivo da unatoč agilnosti i po meni relativno dobrim rokovima rješavanja predmeta rješavaju se u roku cca 30-ak dana građani su tijekom 2014. godine i dalje izuzetno dugo čekali na odgovore. Ovdje naglašavam ne zbog samog odbora nego zbog nadležnih tijela kojima su upućivane predstavke i pritužbe. Naime, unatoč i opetovanom slanju požurnica nadležna tijela nisu reagirala. Među njima ističem uglavnom ministarstva, državne urede, Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje i Državno odvjetništvo. Kako sam novi član Hrvatskog sabora i po prvi puta sudjelujem u radu Odbora za predstavke i pritužbe iznijeti ću nekoliko svojih razmišljanja o mogućem budućem radu odbora i mogućih mjera za otklanjanje ovakvog po meni nedopustivog stanja koje se već uobičajeno nastavlja i u 2014. godini a gotovo isto ili slično je bilo tijekom 2012. i 2013. godine. Člankom 107. Poslovnika Hrvatskog sabora utvrđen je i djelokrug rada odbora gdje se između ostalog kaže da odbor razmatra predstavke, pritužbe i prijedloge upućene Saboru te ukazuje nadležnim tijelima na kršenje zakona i prava građana u postupku pred tijelima državne uprave i pravnim osobama koje imaju javne ovlasti. Ovaj dio posla odbor po mom mišljenju uredno obavlja. No istim člankom definirano je da odbor ukazuje Saboru na kršenje zakona i druge štetne pojave od šireg značaja i ono što je bitno predlaže poduzimanje potrebnih mjera za njihovo otklanjanje. Ovdje radi korektnosti prema novom predsjedniku odbora i kolegama u odboru napominjem da smo dosada u novom sazivu održali konstituirajuću sjednicu odbora te smo na njoj samo definirali opće smjernice budućeg rada. Tako da ova moja razmišljanja još nismo imali prilike raspraviti na odboru, što ćemo sigurno i učiniti, svakako prije Izvješća za 2015. godinu. Dakle, iz Izvješća za 2014. godinu te u usporedbi sa izvješćima iz 2012., 2013. godine vidljivo je da nije bilo nikakvih pomaka u transparentnosti rada prije svega iz područja pravosuđa i uprave u smislu komunikacije tijela državne uprave i jedinica lokalne samouprave sa odborom odnosno da je na djelu u velikom broju bila tzv. šutnja administracije prema odboru. A možemo si zamisliti kako je to tek izgledalo na direktne upite građana. Također, vidimo i značajan pad broja predstavki i pritužbi u 2014. godini, a prema podacima iz odbora koje smo dobili na konstituirajućoj sjednici isti trend se nastavlja i u 2015. godini kada je bilo 349 predstavki i pritužbi. Što možemo protumačiti kao sve veće gubljenje povjerenja građana u institucije države i u ovom segmentu. Ovdje predlažem da se u sklopu reformi koje će ova Vlada provesti upravo u ovim područjima, a i u drugim, uz ostale bitne promjene i puno ozbiljnije pristupi ovoj problematici odnosno da se kroz izmjenu zakonske regulative iznađu mogućnosti poboljšanja i ovog segmenta djelovanja državne administracije na korist građana. Isto tako iz dostupnih podataka vidljivo je da je prošli saziv odbora od početnih 5 sjednica u 2012. godini u 2013. godini održao 4 sjednice, u 2014. 2 a u 2015. 1 sjednicu. Bez obzira što predstavke i pritužbe rješavaju stručne službe odbora, a samo se u karakterističnim slučajevima odnosno težim slučajevima obvezno sastaje odbor možemo zaključiti da je i sam odbor u prošlom sazivu svojim radom doprinio ovakvom, po mom mišljenju neadekvatnom, stanju. Te ću stoga na odboru predložiti da se obvezno jednom kvartalno sastane odbor i proanalizira stanje te po potrebi reagira bez obzira što je Poslovnikom Hrvatskog sabora predviđeno da se jednom godišnje podnosi Izvješće Hrvatskom saboru o svom radu. Što se tiče samog izvješća isto je izrađeno korektno i daje objektivnu odnosno dobru sliku da tako kažem o lošem stanju i o ovom segmentu funkcioniranja bivše vlasti tijekom 2014. godine. I na kraju siguran sam da ćemo i u ovom segmentu djelovanja državne administracije napraviti značajne iskorake u ovom mandatu, a sve na dobrobit naših građana. Klub HDZ-a podržat će usvajanje ovog izvješća. Hvala lijepa.
Zahvaljujem na izlaganju. Ovime smo zaključili raspravu. Glasovat ćemo o izvješću kad se steknu uvjeti. Time današnju sjednicu zaključujemo. Sutra započinjemo s radom u 9,30 sati i točkom dnevnog reda Izvješće o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama za 2015. godinu. Hvala lijepa i doviđenja do sutra! SJEDNICA PREKINUTA U 15,58 SATI.
Sljedeće je Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2014. godinu. Podnositelj izvješća je Odbor za predstavke i pritužbe. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o radu Odbora za predstavke i pritužbe za 2014. godinu. Molim vas glasujte. Tko je za? Glasovanje je završeno. 103 glasa za, ni jedan protiv ni suzdržan. Utvrđujem da je jednoglasno donesen zaključak. Dobro jutro kolegice i kolege. Možemo li početi sa današnjim radom? Evo vidim uvaženu zastupnicu Dragicu Zgrebec, digla je ruku. Izvolite.