Dame i gospodo zastupnici nastavljamo sa radom. Sve vas skupa pozdravljam. I prelazimo na - Prijedlog godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu. Sukladno članku 128. Zakona o obračunu Vlada je dostavila navedeni akt na donošenje. Materijale ste primili s poštom. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja? Izvolite gospodine Pecek.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uputio bih vam isto pitanje kao i jučer prije podne, jer u međuvremenu nismo dobili odgovor. Naime, klub HSS-a je predložio da raspravljamo u Saboru o ovoj aferi koja se dogodila u Fondu za privatizaciju. Predložili smo da dođe premijer i da nam se obrati. Danas otvaramo novine, vrište naslovi o toj aferi. Svi očito znaju više nego ovdje mi zastupnici u Saboru makar bi vjerojatno bili, bilo dobro da smo mi najviše informirano. I bilo bi dobro da to tražite umjesto kluba HSS-a vi kao potpredsjednik, odnosno predsjednik Šeks. Jer uočili smo jučer kako i predsjednik Šeks ima vjerojatno više saznanja nego svi mi ovdje. Krajnje je vrijeme da se netko obrati u Saboru i da saborski zastupnici doznaju što se zapravo događa u Fondu za privatizaciju.
Hvala. Kao što sam i jučer rekao, prenio sam vaš prijedlog i zahtjev i kao što sam također rekao bit će u okviru poslovnika u tom smislu i odgovor. Ja ostalo ne mogu ništa za sada reći. Želi li predstavnik Vlade ministar financija, gospodin Ivan Šuker? Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, pa evo sa posebnim zadovoljstvom mi je drago da mogu u ime Vlade i kao ministar financija podnesti uvodno obrazloženje oko izvršenje proračuna za 2006. godinu. A zašto sa posebnim zadovoljstvom i zašto mi je posebno drago? A to ćete vidjeti iz mog daljnjeg izlaganja. Dakle ono što možemo danas sa sigurnošću reći da je u javne financije Republike Hrvatske uveden red, da su sve obveze podmirene i da se danas u javnim financijama i u državnom proračunu posluje isključivo preko jednog računa, a ne preko nekoliko stotina računa kao što je to bio slučaj prethodnih godina. I uz uvođenje unutarnje kontrole i revizije, uz donošenje niz financijskih zakona koji su uredili financijski sustav Republike Hrvatske, osnivanje HANFA-e, drugačijeg modela i način funkcioniranja Porezne uprave i Carinske uprave doveli su do ovih rezultata koje imamo. A što je učinjeno tijekom 2006. godine? Prije svega ubrzan je gospodarski rast. Znate da je gospodarski rast bio 4,8. Predviđanja i procjena ne samo rast u Ministarstvu financija nego i neovisnih ekonomista međunarodnih financijskih institucija su bile da će gospodarski rast biti daleko niži. Usporena inflacija, smanjena nezaposlenost te smanjen deficit, uložena značajna sredstva u ravnomjerniji razvoj i prometnu povezanost svih hrvatskih regija, izdvojena značajna sredstva za poticanje razvoja poljoprivrede, malog i srednjeg poduzetništva, nastavljeno je ulaganje u ulaganje u obrazovanje i znanost sa ciljem osiguravanja društva temeljenog na znanju, a time i pretpostavka dugoročnog održivog rasta i razvoja, učinjeni su daljnji koraci u modernizaciji i povećanju učinkovitosti pravosuđa, nastavljeno je sa visokom razinom brige ove Vlade da socijalno najosjetljivije skupine društva, nastavljeno je ulaganje u obranu i sigurnost i ono što je vrlo bitno s uspjehom su uloženi značajni napori na području pristupanja Europskoj uniji. Dozvolite mi isto tako da iznesem osnovne makroekonomske pokazatelje koji su krasili 2006. godinu. Dakle realni rast bruto domaćeg proizvoda u 2006. godini iznosio je 4,8, što predstavlja za 0,5 postotnih poena rast u odnosu na 2005. kad je gospodarski rast bio 4,3%. Dakle očekujemo temeljem toga daljnje ubrzanje rasta bruto domaćeg proizvoda. To temeljimo na nastavku provođenja ključnih strukturnih reformi, ulaganja u infrastrukturu, investicijama privatnog sektora. Ja moram reći da danas privatni sektor za razliku od 2003. kad je to bilo oko 30-ak posto sa preko 60% sudjeluje u rastu bruto domaćeg proizvoda i to je samo jedan pokazatelj kvalitete strukturnih reformi koje su provede u Republici Hrvatskoj. Također povoljna kretanja u realnom sektoru dovela su do najniže stope nezaposlenosti u povijesti ili u zadnjih 10 godina od kad su na mjeri. Tako je anketna stopa nezaposlenosti u 2005. bila 12,3%, a u drugom polugodištu 2006. je bila 10,5%. Industrijska proizvodnja u 2006. godini porasla je za 4,5%. No ako, s obzirom da je već i proteklo 5 mjeseci ove godine i da je možda zgodno i zbog javnosti, a isto tako i zbog vas saborskih zastupnika da uz podnošenje izvješća o izvršenju Proračuna za 2006. godinu uz iznošenje određenih makroekonomskih pokazatelja paralelno i kažemo kakvi su to makroekonomski pokazatelji danas iz razloga da vidimo da li se ti pozitivni trendovi nastavljaju u 2007. godini ili oni imaju nekakvu druge karakteristike. Međutim ja moram sa zadovoljstvom istaknuti da u prvom tromjesečju, zapravo od 1. do 5. mjeseca 2007. godine industrijska proizvodnja je rasla za 8,1%. Međutim ono što bih želio reći da temeljem ovoga vjerojatno je gospodarski rast u prvih tri mjeseca ove godine negdje oko 5,2, 5,3%. Ali zašto to ističem? Iz razloga što ako se sjećate prošle godine u prva tri mjeseca gospodarski rast je bio 6%. I na tako visku osnovicu imati ove godine gospodarski rast od 5,3% jasno ukazuje da pozitivni gospodarski trendovi se nastavljaju. I ono što je vrlo bitno, što garantira takve pozitivne trendove je kontinuirani porast industrijske proizvodnje preko 8%. Ono što dakle temeljem ovih makroekonomskih pokazatelja ova Vlada je nastavila daljnju fiskalnu konsolidaciju. Od deficita državnog proračuna koji je bio 6,2% mi smo 2006. godinu završili sa deficitom 3%. Planski deficit za 2007. je 2,8% no ja se iskreno nadam da ćemo rebalansom proračuna ići ka daljnjem smanjenju deficita. I ono što je posebno bitno i reći što se prvi puta događa u 2006. godini da je po prvi puta udio javnog duga u bruto domaćem proizvodu u 2006. godini smanjen za 2,7%. Ponavljam po prvi puta u povijesti udio javnog duga u 2006. smanjen za 2,7%. Dakle to je rezultat svih tih dobrih trendova, dobre naplate poreznih prihoda. Jer vi ste vidjeli da je prošle godine porezni, zapravo naplata je bila 10% veća u odnosu na 2005. a isto tako mogu reći da praktički sa jučerašnjim danom naplata u odnosu na isto razdoblje prošle godine je veća za 15,3%. Kažem to ne može biti slučajnost jer to već traje u kontinuitetu skoro dvije godine. To je posljedica prije svega gospodarskih aktivnosti. Dakle rasta hrvatskog gospodarstva i to je posljedica uvođenja reda u javne financije. Dakle preko naplate poreznih prihoda i zahvaćanja dijela sive ekonomije. Jer rast prihoda od 15% na prošlogodišnji rast od 10% sigurno da je nešto što je vrlo dobro i što nas sve posebno veseli. Također prošle godine se dogodilo nešto što se po prvi puta događa. A to je da kad, to je mala simulacija i ne bih želio reći da sad netko kaže da mi volimo voditi nekakvu drugu metodologiju međutim napravili smo jednu malu simulaciju iz razloga što se u Hrvatskoj volimo igrati sa deficitom. Mi smo iz rashodovne strane Državnog proračuna isključili ili umanjili ga za iznos koliko smo platili kamate prošle godine. Jer te kamate su praktički direktan trošak deficita. I znate što se događa? Događa se da je središnja država u suficitu. Deficit središnje države je prošle godine bio 4 milijarde i 170 milijuna, a za kamate je izdvojeno 4 milijarde i 700 milijuna. Dakle to je razlog zašto svi trebamo težiti ka daljnjoj fiskalnoj konsolidaciji kad daljnjem smanjenju deficita jer taj deficit košta. I sa strukturnim reformama doći će u ovu poziciju u koju smo mi došli. Mi smo praktički u dvije i po godine udio privatnog sektora u rastu bruto domaćeg proizvoda podigli za 100%. Dakle na državi je da radi infrastrukturu. Da sa reformama i novim zakonodavnim rješenjima omogućava lakše poslovanje gospodarstvenicima a na gospodarstvenicima je da kreiraju gospodarski rast i ulaganja. Dakle tu mora postojati međusobna simbioza i mi smo očigledno tu postigli to i zato imamo rezultate danas kakve imamo. Ponavljam kad izuzmemo troškove deficita a troškovi deficita su kamate u državnom proračunu središnja država je već prošle godine bila u suficitu 600 milijuna i mi smo sa 600 milijuna tog suficita u principu financirali kamate. Ponavljam ne bih želio mijenjati metodologiju međutim kad, s obzirom da je deficit nažalost vrlo često tema političkih prepucavanja onda jasno treba reći koliko taj deficit košta? On nije zabadava. Nekome treba platiti kamate za ta sredstva što se podignu, kredit. I zato je ta fiskalna konsolidacija i težnja države da dođe sa deficitom središnje države na nulu. Posebno je treba naglasiti, posebno je treba istaći. Također ono što krasi proračun 2000., izvršenje proračuna 2006. a on je bio i podloga za izradu proračuna 2007. je pokušaj ravnomjernog ulaganja u razvoj svih krajeva Republike Hrvatske. Jer ne možemo si govoriti o značajnijem gospodarskom rastu ako je razlika u gospodarskom rastu između Zagreba, šta ja znam Splita, Rijeke, Istre koje su najrazvijenije u odnosu na druge krajeve jedanput pa čak ili dva put. Isto tako ne možemo očekivati da ti krajevi, te hrvatske regije samostalno izgrade infrastrukturu na koju će doći i domaći i strani investitori nego to mora raditi država. Također u tom segmentu kad govorimo o razvoju hrvatskih regija onda nikako ne smijemo zaboraviti hrvatske otoke gdje također država sa svojim intervencijama počevši od subvencije prijevoza preko izgradnje infrastrukture želi napraviti jednu sasvim drugačiju orijentaciju u odnojsu na onu koja je vladala proteklih 70, 80 godina. Dakle usmjeriti da se dolazi živjeti na hrvatske otoke, a ne da se odlazi sa hrvatskih otoka. Jer ne možemo govoriti o razvoju turizma, ne možemo govoriti o tome da će turizam biti nosioc gospodarskog razvoja u Republici Hrvatskoj ako ne stvorimo preduvjete. Jer otoci su preduvjet za to a turizam je generator gospodarskog rasta. Nemojmo dame i gospodo zaboraviti što se dogodilo 1999. godine i nakon onih poznatih događaja u Srbiji kad praktički Hrvatska nije imala turističku sezonu. Te godine smo imali negativni gospodarski rast. I to je jasan pokazatelj koji je turizam generator. Ali ako nećemo uložiti nećemo imati niti povrata. Također silna sredstva su uložena u razvoj područja od posebne državne skrbi i brdsko-planinska područja. Ukupno negdje oko 526 milijuna. S tim da treba reći da negdje oko milijardu i 100 milijuna je država prepustila prihoda i vratila povrat poreza na dohodak i dobit umjesto tih jedinica lokalne samouprave jer nemojmo zaboraviti da 2003. u 7. i 8. mjesecu je preko 90% jedinica lokalne samouprave na područjima od posebne državne skrbi bilo blokirano jer je povrat poreza na dohodak išao iz njihovog računa. Međutim od 1.1.2004. godine Zakonom o izvršenju proračuna je definirano da se taj povrat poreza na dohodak vrši iz državnog proračuna a ne iz proračuna jedinica lokalne samouprave. Također ulaganje u vodoopskrbu i ostale programe regionalnog razvoja ukupno je izdvojeno negdje oko 690 ili točnije 689,2 milijuna s tim da moram napomenuti da smo neki dan u Davoru potpisali ugovor sa Svjetskom bankom na 100 milijuna EUR-a kredita za izgradnju vodoopskrbnog sustava odvodnje i zaštite od poplava u slivu Sava-Drava-Dunav. Poduzetništvo i poslovno okruženje. Dakle od ulaganja u poduzetničke zone, poticaje proizvodnje, programe u poljoprivredi, poticaj male brodogradnje i razvoj turizma. 2003. godine ovaj podatak iz dokumenta koji je usvojio ovaj Visoki dom je uloženo dvije milijarde i 500 milijuna. 2 tisuće 600 za iste ove djelatnosti uloženo 3 milijarde i 500 milijuna. Dakle razlika cijelu milijardu. Prema tome to jasno govori o tome i možemo kad govorimo o percepciji govoriti ovako ili onako. Međutim ovo su egzaktni pokazatelji. I normalna stvar da možemo reći da je moglo biti više. Moglo je. Ali isto tako nemojmo zaboraviti osnovicu s koje smo krenuli, a osnovica je bila 2,5 milijarde, međutim osnovica i proračun za 2007. je bila već 3,5 milijarde, dakle za milijardu kuna veća. Govoriti o tome da Hrvatska treba biti zemlja znanja, da se razvoj Hrvatske treba temeljiti na znanju a ne uložiti novce u osnovnoškolsko, srednješkolsko i visoko obrazovanje je iluzija. I opet želim usporediti zadnju godinu prethodne Vlade sa 2006. 2003. 7 milijardi i 800 milijuna, 2006. 9 milijardi i 588 milijuna. Nije bilo niti toliko veće inflacije niti je bilo nekakvih drugih trendova da bi se moglo reći da je ovo povećanje, ulaganje u znanost, bila posljedica toga. Ovo je posljedica orijentacije ove Vlade da se Hrvatska treba temeljiti na znanju, da Hrvatska neće biti zemlja jeftine radne snage a da bi to postigli trebaju se izdvojiti novci iz državnog proračuna. Nema drugačijeg modela i nema drugačije mogućnosti da govorimo o Hrvatskoj kao zemlji znanja nego jedino uložiti u to znanje. I nemojmo znanje gledati nikada u državnom proračunu kao trošak. Znanje je investicija. Investicija u budućnost, investicija u našu djecu. I zato kada govorimo o prosvjeti, onda nemojmo nitko govoriti da je to potrošnja. To je možda najkapitalnija investicija u našem proračunu. Investicija koja će nam se sigurno sutra kroz daleko veći gospodarski rast višestruko vratiti. Također Hrvatska zemlja bogate kulturne tradicije i na kraju krajeva svi volimo govoriti da na tim kulturnim spomenicima itd. treba bazirati i razvoj turizma. Ako nećemo uložiti novac u kulturu, ako nećemo uložiti novac u zaštitu tih kulturnih spomenika, onda ne možemo govoriti niti o ovom drugom. Dakle 2003. 640 milijuna, 2006. 844, a 2007. po prvi puta u povijesti Republike Hrvatske proračun Ministarstva kulture je prešao milijardu kuna. Pravosuđe, modernizacija i povećanje učinkovitosti. Svi volimo kritizirati te je pravosuđe ovakvo, te je pravosuđe onakvo, te suci rade, te suci ne rade. Međutim tu je isto tako potrebna materijalna osnova počevši od stvaranja tehničkih uvjeta, informatizacije kako sudova tako sudnica i na kraju krajeva i gruntovnice. Onda kada to napravimo onda tek možemo govoriti o tome i tražiti da nam pravosuđe bude efikasnije pa tako 2003. za pravosuđe je izdvojeno milijardu i 656 milijuna, a 2006. 2 milijarde 249 milijuna i nije se u Hrvatskoj povećao toliko niti broj sudova niti se povećao toliko broj zaposlenih u pravosuđu nego se uložilo upravo ove infrastrukturne podloge koje su temelj za reformu pravosuđa. Ne možemo mi govoriti o reformi pravosuđa ako ne stvorimo tehničke preduvjete. Moraju se stvoriti tehnički preduvjeti, onda možemo govoriti o tome da se netko treba ponašati na ovakav ili onakav način i također onda možemo govoriti o tome da sredstva uložena za borbu protiv korupcije 2003. 25 milijuna, 2006. 147 milijuna. Dakle šest puta više se 2006. uložilo u Ministarstvo pravosuđa baš sa ciljem borbe protiv korupcije. I to opet kada govorimo o percepciji, lako je reći ništa se ne radi, pa kako se je sa 25 milijuna mogla napraviti čuda a danas sa 140, zapravo 2006. sa 147 milijuna se ne može napraviti ništa s tim da su ta sredstva znatno povećana i povećana u 2007. godini. Mirovine, zdravstvo i socijalne naknade. Na žalost po meni tri teme koje ne bi trebale imati političku notu jer mirovine je nešto što su građani Hrvatske zaradili i te mirovine njima nitko ne poklanja. Mi na žalost u Hrvatskoj imamo situaciju da prihodi od mirovinskog i zdravstvenog iz kojih bi se trebale financirati mirovine i zdravstvo pokrivaju samo negdje oko 60-tak posto stvarnih potreba. Troškovi zdravstva i troškovi isplate mirovina svake godine stvaraju deficit, zapravo prošle godine su stvorili deficit od negdje 13-tak milijardi kuna koji je pokriven iz poreznih prihoda. To govorim iz razloga lako je danas licitirati o tome kada nemate odgovornosti mi bi riješili problem novih umirovljenika na takav i takav način. Treba naći, spojiti dvije stvari koje je vrlo teško. Ispraviti nepravdu koja se evidentno dogodila i napraviti sustav koji će biti fiskalno održiv i to se može napraviti i može se riješiti. Ali treba imati na umu to da je velika diskrepanca između onoga što se uprihoduje i onoga što se potroši za te namjene. I s obzirom da se volimo uspoređivati, 2003. godine za mirovine, za socijalnu skrb, za Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje Ministarstvo zdravstva je potrošeno 37 milijardi i 700 milijuna. 2006. je taj iznos 47 milijardi i 200 milijuna. I opet ponavljam, kako se je moglo sa 37 milijardi sve isfinancirati, a danas sa 47 milijardi se ne može ništa isfinancirati. Dakle ovo su egzaktni pokazatelji o kojima ako ih zanemarimo s osnova percepcije možemo raspravljati na ovaj ili na onaj način, međutim evidentno je da ova Vlada u tri godine povisila je izdvajanja za mirovine, za zdravstvo za 10 milijardi ili ako hoćemo postotno, povisila ga je za preko 30%. Također govoriti o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske, govoriti o proračunu Republike Hrvatske a ne spomenuti braniteljsku populaciju, ne spomenuti stradalnike rata bi bilo neozbiljno i neodgovorno. Također ono što treba reći i što je specifikum proračuna Republike Hrvatske u odnosu na sve ostale je da svake godine u proračunu Republike Hrvatske se za posredne i neposredne posljedice rata izdvaja negdje oko 8% proračuna. U 2006. je to bilo negdje oko 7,5 milijardi kuna. 7,5 milijardi kuna, a kada kažemo da je deficit središnje države 4 milijarde i 100 i tu su direktne posljedice rata i to je nešto što će proračun Republike Hrvatske pratiti dugi niz godina i to je nešto što nikada ne smijemo smetnut s uma kada nas uspoređuju sa nekima i to je razlog zašto smo mi dali na ekonomskom institutu i sljedeći tjedan ćemo imati prezentaciju u Ministarstvu financija toga, da se određene usporedbe koje radi … busines i neki drugi, da se naprave usporedbe temeljem egzaktnih pokazatelja pa ćete vidjeti da onda slika Hrvatske izgleda sasvim drugačije i da nekakve perceptualne ocjene gube značaj i smanjuje se njihov dio. No ono što želim reći da izdvajanje za branitelje su 2003. bile 3 mlijarde i 200, 2006. 5 milijardi. I svaka priča o tome koja Vlada je vodila brigu o braniteljima, koja Vlada je vodila brigu o stradalnicima Domovinskog rata je više besmislena. Jer ako je netko dao milijardu i 800 milijona kuna više od nekoga onda je to egzaktan pokazatelj. Druga stvar, nije se dalo milijardu 800 milijona više na 10 milijardi, nego na 3 milijarde i 200. Dakle, sa 3 milijarde i 200 proračun za branitelje je povećan za milijardu i 800 milijona kuna. Također danas vrlo česta tema, a to je ulazak Hrvatske u NATO da bi se to moglo ostvariti trebaju se uložiti znatna sredstva u obranu i tu su se povećala sredstva u odnosu na 2003. godinu za 550 milijona, s tim da treba napomenuti da su u međuvremenu izvršena silna otpuštanja u MORH-u i da plaće, trošak plaća danas u MORH-u u odnosu na ono što je bilo prije nekoliko godina su se praktički prepolovili. Zato ovo povećanje od 500 milijona ili od nekakvih 18% ima posebno značajan interes. I dame i gospodo, dozvolite i da umjesto zaključka pokažem samo jednu tablicu. Tablicu koja usko veže tri stvari, rast bruto domaćeg proizvoda, deficit i nezaposlenost. Ne znam koliko ćete vidjeti, ali. … [[Upadica se ne razumije.]] Može i grafikon, pardon, ispričavam se, u pravu ste gospodine zastupniče. Hvala na intervenciji. Dakle, kao što vidite 2003. godine je bio gospodarski rast od 5,2%, ali smo imali deficit od 6,2 i imali smo anketnu stopu nezaposleno 14%. Danas imamo deficit od 3%, imamo gospodarski rast od 14,8%. Dakle, tu se odnos promijenio. To je netko što ne može nitko osporiti. To je egzaktan pokazatelj, ali isto tako imamo i egzaktnu stopu nezaposlenosti, smanjenja stope nezaposlenosti prema anketnoj nezaposlenosti na 10,5% u drugom kvartalu. Svim ekonomskim analitičarima, svim ljudima dobre volje, namjere prema Republici Hrvatskoj ovaj grafikon jasno govori kakva je bila gospodarska, socijalna i ekonomska politika ove Vlade, a nemojmo zaboraviti da uspješna ekonomska politika može se voditi jedino putem državnog proračuna. Hvala vam lijepo na pozornosti.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Prvi zastupnik gospodin Mato Crkvenac. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uspješna ekonomska politika ne može se voditi samo putem državnog proračuna, ali nije to što sam htio ispraviti. Ispravljam da se stope rasta u Hrvatskoj mogu kvalificirati kao značajne, pa čak i iz ovog zadnjeg grafikona iz navoda rasta industrijske proizvodnje itd. Vidite, prije dva dana imali smo HR-plus forum i institut sa međunarodnim stručnjacima, stotinjak ljudi, bilo je i ljudi iz Vlade gdje je precizno utvrđeno, već sam ispravio to, gdje je precizno utvrđeno da stope rasta u Hrvatskoj na žalost nisu značajne kao što je rečeno i što ispravljam. One su u kolotečini uprosječenosti. Imamo mi u Hrvatskoj neke rezultate, ne treba ih poricati. Stvari idu naprijed, ali imamo i probleme. Prevelika samohvala koja je prisutna stalno uključujući izlaganje ministra vodi samozadovoljstvu, a nama ipak treba samozabrinutost. I dopustite još jednu rečenicu ipak. 29 godina nam treba da uz sadašnju dinamiku pristignemo tri najnerazvijenije države Europe, to su Grčka, Španjolska i Portugal, a od njih smo kao Hrvatska bili razvijeniji 70-tih godina. Dakle, ne možemo govoriti o zadovoljavajućem rastu rezultatima.
Hvala lijepa. Molim vas, molim vas saslušajmo svakoga. To je red i demokracija. I ako mogu sugerirati, osvrćimo se na pokazatelje konkretne pa onda neće biti velikih komentara. Dakle, ako već raspravljamo o ciframa onda ih treba i spominjati. Ima još ispravak netočnog navoda gospodin Slaven Letica. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ja uživam slušati ministra Šukera, uvijek ga uspoređujem sa jednim mizantropskim diskursom Slavka Linića. Kad slušaš Linića uvijek se preplašiš, a Šuker sije optimizmom. Međutim, ispravljam jedan njegov netočan navod. Naime, kad bi recimo ja kazao da gospodin Šime Prtenjača i ja, da nismo ćelavi da bi imali bujnu i kovrčavu kosu to otprilike izgleda vašoj igri na koju ste ukazali. Kaže mi smo se zaigrali pa smo izračunali da nema obveza po osnovi kamata, onda bi proračun bio u suficitu 600 milijuna kuna. Nemojte se igrati na takav način jer to stvara u javnosti gospodine ministre, a to je, tegobna je činjenica da su isplate po kamatama. U Hrvatskoj kad se uzme u obzir samo po osnovama vanjskog duga veći je od porasta društvenog bruto proizvoda.
Hvala lijepa. Da li žele predstavnici odbora? Da. Gospođa Nevenka Majdenić, u ime Odbora za financije i državni proračun. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 73. sjednici održanoj 12. lipnja 2007. godine Prijedlog godišnjeg obračuna državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 25. svibnja 2007. godine. Osim toga Vlada Republike Hrvatske dostavila je izvješće o korištenju proračunske zalihe za 2006. godinu. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao je o predmetnom prijedlogu godišnjeg obračuna i izvješću o korištenju proračunske zalihe za 2006. godinu kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnik Vlade Republike Hrvatske ukratko je istaknuo najbitnije makroekonomske pokazatelje u 2006. godini, podatke o ostvarenju prihoda i primitaka te rashoda i izdataka te podatke o izvršenju financijskih planova izvan proračunskih fondova u 2006. godini. Tako je u 2006. godini realni rast bruto domaćeg proizvoda iznosio 4,8% što predstavlja povećanje za 0,5%.-tnih poena u odnosu na 2005. godinu. Industrijska proizvodnja porasla je u 2006. godini 4,5%, robni izvoz zabilježio je brži rast 15,6% od robnog uvoza rast od 13,5%, a inflacija je u 2006. godini usporena na 3,2%. Smanjena je nezaposlenost sa 17,8% na 16,7% u odnosu na 2005. godinu, a stopa anketne nezaposlenosti od 11,8% iz prve polovice 2006. godine najniža je u posljednjih 7 godina. Sada smo čuli da je stopa anketne nezaposlenosti 10,5. Smanjen je deficit opće države s 4% bruto domaćeg proizvoda u 2005. godini na 3% bruto domaćeg proizvoda u 2006. godini. Ukupni prihodi državnog proračuna ostvarili su iznos od 95 tisuća 588,2 milijuna kuna što iznosi povećanje od 11,2% u odnosu na 2005. godinu, a ukupni rashodi iznose 97 tisuća 858,4 milijuna kuna i veći su za 8 tisuća 172 tisuće, 1 milijun kuna u odnosu na 2005. godinu. Povećanje rasta rashoda dijelom je proizašlo iz uključivanja naknade za ceste, 2 tisuće 887,2 milijuna kuna, pomoći Europske unije 155 milijuna kuna i ostalih prihoda, rasta prihoda za posebne namjene u državni proračun za 2006. godinu a navedene stavke nisu bile uključene u državni proračun za 2005. i ranijih godina. Ukupni manjak državnog proračuna je u 2006. godini ostvaren u iznosu od 2 tisuće 277,2 milijuna kuna što je za 23,4% manje od planiranog manjka državnog proračuna za 2006. godinu. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je bez rasprave većinom glasova, 5 glasova za i 2 protiv, Hrvatskom saboru predložiti donošenje Godišnjeg obračuna državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu. Sukladno odredbi stavka 3. članka 129. Zakona o proračun daje se suglasnost na: Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskih voda, Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskih auto-cesta, Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskih cesta, Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka, Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskog fonda za privatizaciju. Sukladno odredbi članka 47. Zakona o proračunu Vlada Republike Hrvatske dostavila je Izvješće o korištenju proračunske zalihe za 2006. godini, te Odbor za financije i državni proračun predlaže Hrvatskom saboru i sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o korištenju proračunske zalihe za 2006. godinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U međuvremenu je i Odbor za turizam podnio izvješće. Gospodin zastupnik Milan Meden. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici! Odbor za turizam je na svojoj 42. sjednici održanoj 19. lipnja razmotrio Prijedlog godišnjeg obračuna državnog proračuna Republike Hrvatske koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 25. svibnja 2007. godine. Odbor za turizam razmotrio je predmetni prijedlog na temelju članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora kao zainteresirano radno tijelo, posebice u dijelu što se odnosi na utvrđivanje i praćenje politike turističkog razvoja Republike Hrvatske. Uvodno izlaganje o ostvarenju prihoda i primitka te rashoda i izdataka državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu se … [[Govornik se ne razumije.]] makroekonomskim pokazateljima i osvrtom na pojedine pozicije i račune toga proračuna koji je od interesa za područje turizma podnio gospodin Niko Rajić pomoćnik ministra financija Republike Hrvatske. U kraćoj raspravi istaknuto je zadovoljstvo činjenicom da su planirana sredstva državnog proračuna za 2006. godinu u namijenjenoj turističkog promidžbi, subvencioniranju organiziranog turističkog prometa za poticanje, za povećanje konkurentnosti turističkog tržišta kao i za financiranje programa poticanja u turizmu, poticaja uz uspjeh u cijelosti realizirana. Takva potpora zasigurno je doprinijela pozitivnim učincima prošle turističke sezone. Na temelju provedene rasprave Odbor za turizam je jednoglasno donio zaključak kojim se predlaže Hrvatskom saboru da donese Godišnji obračun državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, ministre sa suradnicom, kolegice i kolege! Logično je da ministar hvali rad Vlade čiji je i član, pogotovo je to logično kada je izborna godina i kada nas svega nekoliko mjeseci dijeli od izbora. Ali ja ću u ime našeg kluba ipak biti kritičnija. Nadam se da ću biti i objektivna, jer ću se u ovim makroekonomskih pokazateljem i gospodarskim pokazateljima služiti isključivo statističkim podacima. Mandat sadašnje Vlade započeo je u dobrom poslovnom i političkom okruženju. Gospodarski rast bio je iznad 5%, u tijeku su bili veliki infrastrukturni radovi, prvenstveno izgradnja auto-cesta. U najvećoj mjeri je bilo konsolidirano gospodarstvo. I ono je nakon dugog razdoblja počelo ostvarivati profite. Nezaposlenost se spustila na oko 318 tisuća nezaposlenih. Hrvatska je od nepoželjnog partnera postala poželjan partner. Otvoren je put za pregovore i ulazak u Europsku uniju. Polazeći od ovakvih početnih pozicija ali i izbornih obećanja koja su dana, očekivanja od nove hrvatske Vlade bila su velika. Stoga je sada na kraju njezinog mandata logično da kritički analiziramo i ocjenjujemo rezultate njenog rada. Pod točkom dnevnog reda, današnjeg dnevnog reda analiziramo ostvarenje državnog proračuna za 2006. godinu, ali neminovno i postignute makroekonomske i gospodarske pokazatelje. O samom izvršenju pojedinih stavaka u državnom proračunu zapravo je i nepotrebno raspravljati jer nakon rebalansa i ovlasti koja je Vlada dobila da preraspoređuje sredstva unutar proračuna, izvršenje proračunskih stavaka gotovo je idealno usklađeno s planom. U čitavom mandatu Vlada je za cilj proračunske politike imala smanjenje deficita i to je podredila ukupnoj politici. Upitno je u kojoj je mjeri u tome uspjela, a koliko je iskazani deficit rezultat knjigovodstvenih metoda. Zalaganje da se sve transakcije provode kroz proračun napušteno je već kod isplate duga umirovljenicima koji će se provući kroz 8 godina i upitno je hoće li se sve isplate moći pokriti prodajom imovine koje je sve manje ili će se u nekom razdoblju ono morati izdvojiti iz državnog proračuna. Dnevno se govori i piše o velikim dugovima vjerovnika koji imaju potraživanja iz državnog proračuna ili državnih institucija. Govori se o dugovima prema građevinarima, u zdravstvu, eto ljekarnici potražuju više od dvije milijarde kuna što bi znatno zapravo povisilo iskazani, sada iskazani deficit da je to bilo plaćeno. I Svjetska banka procjenjuje da će deficit biti oko, u 2007. oko 4,6%. O tome se vode polemike i mi ne bismo željeli u njima učestvovati jer će zapravo realnost pokazati tko je u pravu. Realni pad deficita moguće je samo uz uvjet da se postižu iznadprosječne stope rasta. Ali to u Hrvatskoj nije slučaj. Mi postižemo stope rasta koje su na razini rasta globalnog gospodarstva a od tranzicijskih zemalja smo među najnižima. I naša Hrvatska gospodarska komora upozorava da ovakve stope rasta zapravo znači da će Hrvatska prosjek Europske unije dostići za nekih 25 godina. Dakle mi smo imali nakon one stope rasta od 5,3% pad na 3,6 pa sljedeće godine 4,3 i ove godine koju analiziramo 4,8%. Više stope rasta u Hrvatskoj u kratkom roku moguće je postići povećanjem industrijskoga rasta. Vlada nema industrijsku politiku ili ju barem nije prezentirala u ovome Parlamentu i na to su upozorili i poslodavci na nedavnom Danu poduzetnika i iznijeli svoj pogled na industrijsku Hrvatsku. Dobra industrijska politika smanjuje uvoz i povećava zaposlenost. Gdje je danas hrvatska industrija zorno pokazuje i podatak da 12 godina nakon rata industrijska proizvodnja dostiže samo 80% predratne. U tom razdoblju broj zaposlenih u industriji pao je sa 37 na 25%, a njezin udio u bruto društvenom proizvodu sa 30 na 20%. Hrvatska i prema prijedlogu poslodavaca treba rehabilitirati industrijski sektor i ubrzati njegov rast. Gospodarski rast direktna je posljedica i vanjskotrgovinske aktivnosti zemlje. Hrvatska i na tom području nema dobre rezultate. Naše gospodarstvo svojim izvozom ne pokriva niti jednu polovicu uvoza. Deficit robne razmjene u uzlaznoj putanji iz godine u godinu bilježi rekorde. 2004. 6,9 milijardi EUR-a, 2005. 7,9 i 2006. 8,8 milijardi EUR-a. Slično je i s deficitom platne bilance koja se u tom razdoblju kretala od 1,4 preko 2 milijarde do 2 milijarde 600 milijuna EUR-a u 2006. godini. Takve podatke onda neminovno prati i zaduženje zemlje. Tako Hrvatska i danas može, iako Hrvatska i danas može uredno podmirivati dugove ona je visokozadužena zemlja i o tome treba voditi računa. Po visini vanjskog duga najzaduženija smo zemlja među tranzicijskim državama. Ino dug krajem 2006. godine iznosio je 29 milijardi EUR-a i država je u njemu učestvovala sa 6,6 milijardi što je nominalno na razini 2003. godine. Međutim danas nitko iz kruga vladajućih ne izračunava koliko je to zaduženo svak, tek rođeno dijete kao što ste to činili od početka 2000. do 2003. godine. Mi to nećemo danas iznositi. Međutim unutrašnje zaduženje države doseglo je iznos od 52 milijarde kuna što je dvostruko više nego što je to bilo krajem 2003. godine. I o tome treba voditi računa. Nije problem samo vanjski dug. Na isti način problem je i unutrašnji dug države. I ovom prilikom želimo ukazati na problem međusobnih neplaćanja koja nagriza i onda i zdravo tkivo gospodarstva. U tome niti država nažalost nije uzor. Već treću godinu za redom povećava se broj i iznos blokiranih računa. Vlada ne rješava ovaj problem i ne poduzima nikakve mjere jer ga uporno negira. Iz svega rečenog Klub SDP-a ocjenjuje da je efikasnost sadašnje Vlade u gospodarskom smislu nezadovoljavajuća što je vidljivo i kroz proračunsku politiku. Vlada se zadovoljava povećanjem prihoda koji nisu u cijelosti rezultat rada domaćeg gospodarstva. Vidljivo je to na način, iz podataka da prihodi rastu brže od rasta bruto društvenog proizvoda. Porezni prihodi se povećavaju jednim dijelom i zbog toga što se povećava uvoz, što se kupuje na kredit i tako dalje. Treba podsjetiti da se u poreznoj politici nije došlo do radikalnijih promjena. Ali došlo je, nije došlo do smanjenja već je došlo do opterećenja i poreznih i paraporeznih prihoda. Samo da podsjetimo. Povećane su u međuvremenu trošarine, smanjene su porezne olakšice. Uvedena je administrativna taksa u zdravstvu. Uvedeni su veći vodni doprinosi i ono što je možda i najpogubnije i na što smo upozoravali uveden je vodni doprinos na investicije kojim, za kojim Hrvatska zapravo vapi da ima što više investicija. Dakle na, analizirajući na takav način i proračunsku politiku i ukupnu politiku Vlade mi ne možemo biti zadovoljni. S obzirom da nismo glasali za prihvaćanje proračuna za 2006. godinu i da se on bitno niti politika niti proračunske stavke nisu mijenjale niti rebalansom to je razlog što naš klub neće glasati niti za prihvaćanje godišnjeg obračuna za 2006. godinu. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo 7 ispravaka netočnih navoda. Prvo, gospođa Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo gospođa Zgrebec je rekla da je mandat ove Vlade započeo u dobrim uvjetima što uopće nije točno. Ja ću samo iznijeti neke podatke. Deficit 6,2% opterećuje i gospodarstvo i … [[Govornica se ne razumije.]] opterećuje proračun. Nesređene financije. Preko 300 računa u ministarstvima ste imali. Trošio je tu kako je god tko htio mimo proračuna. Državna revizija je to sve pokazala. I ako se sjetimo državne revizije za 2003. godinu onim silnim nedostacima i nepravilnostima, a u proračunu, u izvršenju proračuna za 2003. godinu trebamo se podsjetiti i zaključka koji je predložio Klub zastupnika SDP da Vlada u roku od 30 ili 60 dana podnese ovom Saboru što će učiniti sa tim nedostacima? Evo ako nije bila, ako su bili tako dobri uvjeti zašto ste predložili da ova Vlada ispravlja po nalazu državne revizije ispravlja vaše nedostatke i propuste. Dakle nije bilo dobrih uvjeta.
Hvala. Ispravak, gospođa zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ma neću ispraviti ono što je već moja kolegica ispravila, a mislila sam to, ali ću nešto drugo ispraviti. Rekli ste da se ministar hvali rad ove Vlade zbog izborne godine. Ne, nego zbog pokazatelja koji u 2006. i postignuća ova Vlada imala. Pa ću ponoviti. Gospodarski je ubrzan na 4,8, porast industrijske proizvodnje za 4,5%, porast u turizmu za 3,1%, povećan je izvoz, stopa nezaposlenih u posljednjih 10 godina je najniža, usporedna je inflacija, a o tome koliko je okruženje i dobro okruženje ove Vlade bilo na početku mandata samo da vam kažem, a uvijek zastupam prosvjetne djelatnike da ste tim ljudima koji predano rade i koji zaista im treba odati priznanje ostali dužni milijardu i 200 milijuna kuna za ono što su odradili, a to je njihov smjenski rad. To znači prekovremeni rad i njihov regres koji ste krajem 2003. sa svojim kolektivnim partnerom, sindikatima potpisali, a niste im to isplatili, nego ova Vlada morala tužbama vratiti taj dug.
Hvala. Ispravak, gospodin Ante Bagarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Naime, uvažena zastupnica rekla je da ministar, točno je da ministar hvali rad Vlade. Ja mogu reći da je ovo netočno, pozorno sam slušao gospodina ministra i svega onoga što je rekao u smislu i makroekonomskih pokazatelja i gospodarske aktivnosti našeg gospodarstva, rekao je točno, a iz toga se može izvući da je i Vlada svojim radom i učešćem potpomogla ovim dobrim pokazateljima i u gospodarstvu i u makroekonomskim pokazateljima, a i u trošenju i skupljanju financijskih sredstava koje je imao proračun u protekloj 2006. godini.
Gospođa Zgrebec, povreda Poslovnika.
Pozivam se na članak 209. Poslovnika. S obzirom da vi dozvoljavate da se ispravljaju netočni navodi, pa recimo npr. da sam ja rekla da ministar hvali rad Vlade. Pa to je točno, to nije netočan navod. On je hvalio rad Vlade.
Nije to razlog za povredu Poslovnika. Budući da se ovdje sustavno i masovno ispravljaju netočni navodi koji to nisu, … [[Zbog najave, govornik se ne razumije.]] slučaju i onda kako ja imam takav kriterij od samog početka onda uopće ne slušam osim ako netko nekoga ne uvrijedi. Prema tome nemojte dizati, nemojte nepotrebno dizati tablice jer je to praksa u ovom Saboru. Kad izmijenimo naš Poslovnik, kada to bude jako, još preciznije ovdje navedeno onda ću tako i postupati. Ima riječ za ispravak gospođa zastupnica. Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Neću ja dati opomenu i nemojte me. Ja odlučujem. … [[Upadica se ne čuje.]] Niste vi ovlašteni da mene opominjete, znate. Ima riječ za ispravak, molim vas, gospođa Ivana Sučec Trakoštanec. Izvolite. Budimo precizni i kratki.
Vrlo kratka i vrlo precizna. Netočno je ustvrditi da je moguće smanjivati deficit konsolidirane opće države isključivo izuzetno visokim stopama rasta jer je ovaj, izvješća ovog o izvršenju proračuna dokazalo da je to moguće sa realnim stopama rasta koji se smatraju ne visokim od 4,8% bruto domaćeg proizvoda i 4,5% porast industrijske proizvodnje, a smanjen je deficit za više od 1,8 milijardi kuna ili čak za jedan cijeli postotni poen. Prema tome, moguće je kombinacijom ostalih varijabli smanjivati deficit države i u budućnosti sa sasma realnim stopama rasta, a naravno težiti prema izuzetno visokima. Hvala lijepa.
I ispravak netočnog navoda, gospodin Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Pa evo ispravit ću samo jedan netočan navod u nizu, a to je da je ustvrdila gospođa Zgrebec da je upitno koliko je Vlada zapravo uspjela smanjiti deficit, jer po njihovim nekakvim percepcijama bi on trebao biti 4,6%. Inače ovo što je ministar iznio da je on 3%, tj. da je smanjen za 3,2% od 2003. do sada jasno govori o tome da je netočnost koja je izrečena u ovom Domu odnosila se na taj deficit koji je potvrđen i od međunarodnih čimbenika kao i svih nezavisnih revizora koji prate događanja u financijama Republike Hrvatske, zapravo željelo se ustvrditi ono što ne stoji.
Povreda Poslovnika, gospođa Zgrebec.
Ponovno se pozivam na članak 209. jer ja nisam rekla o nikakvoj percepciji našoj da je deficit 4,6%, nego sam se pozvala na Svjetsku banku koja je rekla da predviđa deficit od 4,6%.
Gospođo Zgrebec, vi drugi put dižete palicu izazivajući me da dam opomenu. Izgleda da vam je to cilj, ali ja neću vam dati opomenu, a vi dižite još dalje tu palicu. Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin Šime Prtenjača. Izvolite.
Ma ne volim i … [[Zbog najave, govornik se ne razumije.]] međutim kolegica je navela jedan vrlo bitan i netočan podatak kada je kazala otprilike da ona neće u ime kluba komentirati podatke koji su u obračunu proračuna navedeni jer je Vlada dobila ovlasti da može vršiti preraspodjele za razliku od ranije i time je uštimala idealnu bilancu. Nije točno, jer je 2003. preraspodjelom izvršeno, potrošeno oko 3 i pol milijarde kuna, a kad uzmete veličinu proračuna i relativni odnos onda je to bitno drugačija slika. Hvala lipo.
I ispravak netočnog navoda, gospodin Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo moram još jedanput ponoviti da nekako i završimo s tim ispravcima. Veli Vlada je startala u dobrim uvjetima. I sad me zanima koji su to bili dobri uvjeti. To su bili skriveni dugovi pored ostalog, sudske presude zbog nepoštivanja kolektivnih ugovora prema … [[Govornik se ne razumije.]] profesorima, policiji, državnim službenicima, odu milijarde, nekvalitetna izgradnja, sanacija klizišta, sjetimo se loša POS izgradnja, opet sanacija, sve je trebalo. Podijeljeni poslovi izvođačima radova bez recimo Špansko, Sesvete, bez dokumentacije i općenito zatekli smo totalnu anarhiju i rušenje ugleda političara neslogom i aferama u koalicijskoj Vladi. Nemam vremena nabrajati "Lenac", Riječka banka, Štrokovi hoteli.
Hvala lijepo. Idemo dalje, u ime Kluba zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege. Evo upravo zato da bih izbjegao zamke mogućeg tumačenja, ja ću se služit egzaktnim podacima i isključivo obračunom proračuna za proteklu godinu, a ti egzaktni podaci će se temeljiti na službenim podacima koji su objavljeni od DSZ-a preko svih ovih fondova, HNB-a i ostalih, prema tome oni su takvi kakvi su službeno objavljeni i neću ih komparirati niti sa proteklom godinom, odnosno iznimno tamo gdje je bitno steći uvid u mogući napredak od glavnih makroekonomskih pokazatelja. U samom startu naravno klub HDZ-a će podržati ovaj proračun, obračun proračuna a navest ću sljedeće razloge zašto mi podržavamo ovakva obračun proračuna naravno koji je prethodio rabalansu i sada konačni obračun. Inače ovo je vrijeme kada slijede i ostala izvješća za proteklu godinu i tu će kod izvješća HNB-a biti korelacija istih podataka koji su ovdje objavljeni. U uvodu želim samo kazati da je u startu ova Vlada ali u svojim temeljima ne komparirajući, ne dirajući prethodne Vlade ni prethodne godine. Zatekla način na koji je solidan gospodarski rad rast tada temeljen na uglavnom uvozu stranog kapitala i kod državne potrošnje koja je bila uvjetovana time dakle javnim radovima i u onom drugom dijelu u segmentu osobne potrošnje koja je bila također temeljena na uvozu kapitala i ekspanziji bankarstva. Takvo stanje je Vlada željela promijeniti postavljajući temeljne ciljeve koje u ovoj godini naročito kroz ove sada podatke koje ću iznijeti kvantificirano, jasno pokazuju da ostvaruje takve ciljeve. A što je bio cilj? Da se od takvog razvoja temeljenog na ulozi države prijeđe na ulogu privatnog sektora i već vidimo kroz podatke da u ovoj godini već većinu i negdje preko 60% razvoja nosi privatni sektor. Evo iz tih razloga, a vidjet ćemo onda kroz stopu zaposlenost, kroz rast i kroz stabilnost cijena da upravo takav temeljni cilj prijelaza na ovaj sektor je i postignut u protekloj godini, a svi podaci iz prvog kvartala ukazuju da se on bitno postiže u ovoj godini. Osnovni makroekonomski pokazatelji opet ne želim komentirati što je tu Hrvatska, ali da vidimo što se događa u svijetu, pa onda kratko kod nas. U svijetu je u prošloj godini bruto društvenog proizvoda ili GDP-a to volim reći skraćeno, s 4,8 u svijetu u prethodnoj godini ostvaren sa 5,3%. Ali kada se uzme činjenica da su tu dvije zemlje Kina i Indija i zemlje koje su izvoznice nafte, a … nisu ni jedni ni drugi, ni treći naši vanjskotrgovinski partneri, mogli samo negativno utjecati na rast GDP-a kod nas. Isto tako u rast društvenog bruto proizvoda u Europi sa 1,4 na 2,6 otprilike u ovoj godini, a vidimo da jedino Njemačka, a što je naš glavni trgovinski partner u ovoj godini postigla nešto veći rast i time omogućila pozitivni utjecaj, a svi ostali utjecaji, cijene nafte, čelika i ostalog negativno utječu na trendove kod nas i ta vanjska potražnja koja se onda preliva na sektor domaće potražnje. I kod inflacije samo jedan podatak da je inflacija u Europi u prošloj godini sa 3% u prethodnoj prešla na 3,4% u ovoj godini, a inflacija kod nas vidjeti ćemo da je niža ispod te stope nego što je prosječna u Europi. To je makroekonomsko okruženje u kojem mi živimo. Drugo, makroekonomsko okruženje domaće i podaci koje smo ostvarili u ovoj godini, stopa rasta za koju sam već u uvodu komentirao temeljena na potpuno novim stabilnijim uvjetima gospodarstva što znači da je dugotrajno moguće onda temeljiti postupno brži razvoj na takvoj promjeni, … generatorima razvoja, postignuta je u prethodnoj godini sa 4,8 na 5,3 što znači negdje za, odnosno da 0,5% poena u prethodnoj godini. Ne želim komentirati je li mala ili velika, ali želim samo komentirati da je GDP po glavi stanovnika povećan sa 7 tisuća na 7 tisuća i 700 otprilike, znači za 700 eura po glavi stanovnika u jednoj godini. Je li to malo ili puno, isto tako ne želim komentirati. Ali je činjenica da je on značajno povećan. Isto tako kod inflacije, već sam kazao kakvo nam je okruženje. Inflacija je mada je u početku godine izgledalo da će se, da će izmaći kontroli, ipak prosječno za prošlu godinu bila vrlo stabilna sa stopom negdje oko 3,2% a tako stabilna inflacija je onda uvjetovala i stabilni razvoj gospodarstva kroz ove ostale elemente. Kod stope nezaposlenosti već smo iznijeli, čuli podatke. Ja ću samo kazati da u prošloj godini a prema međunarodnoj metodologiji, prema anketnoj tzv. stopi nezaposlenosti imamo najnižu nezaposlenost u zadnjih devet godina. A što veseli kod stope nezaposlenosti? Veseli to što se ona svakog mjeseca, dakle kontinuirano tijekom godina a ne sezonski utjecaj samo tijekom turističke sezone u prošloj godini povećala. I za podatke ovdje i objave u novinama i različite podatke što inače neki kolege koriste ne želim iznositi, ali je činjenica da se svakog mjeseca kontinuirano povećavala ta, smanjivala stopa nezaposlenosti i povećavao broj zaposlenih i što još veseli, da taj broj zaposlenih očito ukazuje na to da se taj broj zaposlenih događa u sektoru gospodarstva i to onom privatnom sektoru za koji sam prije kazao da preuzima inicijativu što je onda stabilni temelj razvoja društva i države ukupno. Kroz deficit, o deficitu smo čuli različite priče i biti će ih još bezbroj, ali činjenica da 3 cijela, oko 3 i nešto ove godine postignut deficit ukazuje jasno na to da je jedan od ciljeva koje sam kazao u uvodu promjena generatora razvoja u društvu, a s druge strane je trebalo postići na rashodovnoj strani uštede ili smanjiti javnu potrošnju da bi tu javnu potrošnju mogli preraspodijeliti na nove sektore koji će omogućiti, a to je i kroz poticanje malog gospodarstva i ostalog, kroz stope poticanja u to kroz različite instrumente naravno o kojima ću kratko poslije i kazati, i što je omogućilo onda ukupnu politiku da ti generatori upravo počnu i zapošljavanje, pa ukupni društveni razvoj kroz takav način zapošljavanja. Evo to su sve podaci za koje mi smatramo da su ove godine pokazali već vidan napredak i stabilnost države. Kod realnog sektora bitno je da je temelj razvoja su investicije u ovoj godini i razvoj u investicijama, razvoj u porastu proizvodnje, u porastu trgovine, u porastu zaposlenosti. U ovoj godini također je povećana osobna potrošnja kao drugi generator potražnje na domaćem sektoru i kao treći navodimo i izvoz roba i usluga bez obzira kako se ona kratko ću i to komentirati, kako se on i negativno reflektira na porast bruto društvenog proizvoda u državi. Jednostavno deficit koji se ostvaruje na platno, i to valja istaći, da je taj deficit koji postižemo kod deficita roba pokriva se ali nedostatno suficitom koji ostvarujemo na suficitu izvozu usluga odnosno na realizaciju usluga. Znači da taj ponavljam rekapitulirano da rast društveno bruto proizvoda se temelji na izvozu roba i usluga, investicija u fiksni kapital, osobne potrošnje i nešto zaliha. To je potražnja koja je vukla ovakav društveni bruto proizvod i ovakvu zaposlenost u protekloj godini. Kod industrijske proizvodnje i dalje se temelji ta industrijska proizvodnja temelji na prerađivačkoj industriji. Veseli podatak također da kroz sturkturalno kad se promatra zaposlenost a isto porast i bruto i neto plaća koji je zabilježen prethodne godine, podatke ću naknadno iznijeti, upravo se bilježi na tom sektoru što znači da ta prerađivačka industrija konačno postaje također jedan od novih i jačih, stabilnijih motora razvoja društva. U prerađivačkoj industriji još samo podatak, gledam da ne bi zgriješio relativni odnos, podatak da ona čini oko 82% ukupne industrije. Evo, upravo zato ovi podaci koje navodim kod te prerađivačke industrije su bitno značajni onda za ukupna kretanja u društvu. Isto tako da raste industrija, proizvodnja hrane i pića, a to je ona korelacija kad smo kazali da li domaća roba, turizam, razvoj i ukupno o izvozu, evo podaci koji za prošlu godinu upućuju na to da taj sektor isto tako u protekloj godini značajno bilježi rast. Rast trgovine na malo također je zabilježen međutim, valja istaći realno da je ovaj rast temeljen i na porastu potrošnje goriva i maziva, a njega uzimamo i kroz dva elementa. I kroz porast količine, a s druge strane i kroz utjecaj cijena. Znamo da je prošle godine indeks cijena kod porasta cijena nafte bio značajno niži nego u prethodnoj godini. Ali kad se uzima na indeks na visoku prethodnu godinu oko 40% čini mi se, to je vrlo značajan utjecaj na ovaj porast ali i na inflaciju onda. Isto tako kod te trgovine na malo, prošle godine je zabilježen broj čini mi se izbjeći zamci, ali čini mi se negdje oko 77 tisuća i nešto osobnih automobila, što je najveći uvoz u ikada zabilježen u Hrvatskoj državi. Možda je pozitivno. Jednom je jedan kolega kazao da je i to pokazatelj porasta standarda u hrvatskom društvu. Mi se baš ne bi složili time i taj podatak ne unosimo kao podatak i činjenicu da je blagostanje u državi, nego činjenicu da je upravo taj porast, pa automobili su svi strana proizvodnja, negativno utječe na platno bilančnu poziciju Hrvatske. Jer toliko uvoza, toliko više zaduženja, toliko više uvoza stranog kapitala, prema tome najveći porast, najveće zaduženje dolazi upravo iz ovog sektora ostalih tzv. ostalih. A tu u ostale dolaze i firme koje se direktno zadužuju vani ali i ovaj privatni sektor koji se na ovaj način zadužuje i na ovaj način negativno utječe. To je ona kontra utjecaj na povećanje ili porast bruto društvenog proizvoda. Jer on ga zapravo smanjuje za taj odnos koji se postiže negativno u tome dijelu. Prema tome, taj utjecaj koji ostvarujemo kroz negativni uvoz roba, on se ostvaruje u tri sektora, najznačajnija tri sektora: porast nafte, cijena nafte na svjetskom tržištu dakle količina i cijena nafte, drugi porast uvoza čelika. Znamo da Hrvatska ne proizvodi čelik i željezo. A najveći porast svjetskih cijena u protekloj godini upravo je zabilježen na ova dva sektora, sektoru nafte i sektoru čelika i željeza. Dakle, oni su dva negativno utjecali onda na rast društvenog bruto proizvoda jer su značajno opteretili društvo u tom dijelu. I ovaj treći sektor za koji sam već komentirao, treći sektor privatnog zaduženja odnosno proizvodnja. Međutim, ima jedan pozitivan a to je onaj sektor kod razvoja industrije, prerađivačke industrije i ostale, uvoz industrijskih strojeva i opreme. On ima pozitivni utjecaj jer otvara radna mjesta što se pokazuje kroz otvaranje radnih mjesta u ovome dijelu i ima pozitivan utjecaj da znači i stabilno zapošljavanje ali i stabilni razvoj i u kasnije doprinos, pozitivni doprinos u društvenom bruto proizvodu. Evo, kroz te podatke zaposlenosti i plaće, kroz te podatke vidimo da su bila sva ostvarena stabilna kretanja u prošloj godini kroz promijenjene motore kako to volimo reći, razvoja. Evo, kroz stabilnost cijena u prošloj godini također čak su cijene ukupno smanjene sa tri-dva na tri-tri, ali recimo stabilnost, potpuna stabilnost cijena, što je temelj monetarne politike ali i uvjet stabilnosti razvoja onda društva i stabilnosti cijena. Kod monetarnih kretanja evo, vrijeme pri kraju ali samo kazati da se kod monetarnih kretanja postignuti su osnovni ciljevi i u tom sektoru, da je postignuta stabilnost ukupna. I jedan podatak što je vrlo interesantan i veseli u prošloj godini da rastu, da je karakteristično da raste stabilnost kune, da je vrlo stabilna likvidnost, da je u prošloj godini zabilježena porast depozita i u sektoru privrede i u sektoru stanovništva. I što je karakteristično da taj porast depozita nije bio samo uvjetovan rastom turističke sezone nego je općenito u masi porasta depozita i privatnog sektora i gospodarstva znači da ipak tog novca, a ne vjerujemo da je izvor samo u zaduženjima kod banaka, veći kroz ove sve pokazatelje gospodarskog rasta, također ukazuje na pozitivna kretanja u društvu. Sve su to razlozi i uz nekoliko razloga koje ću pokušati još naknadno iznijeti da mi kažemo da smatramo da je prošla godina upravo u usporedbi sa ostvarenjem kroz ovaj proračun ostvarila. A ponavljam da smo uštedama na rashodovnoj strani povećali poticaje što je vrlo bitno i povećali smo također socijalna davanja u prethodnoj godini, što je opet temelj takve socijalne politike u toj prethodnoj godini. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo dva ispravka. Gospodin Damir Kajin. Izvolite!
Gospodin Šime Prtenjača u jednom trenutku je uspoređivao uvoz automobila sa standardom građana Republike Hrvatske. To doista nema nikakve veze. Da je gospodin Šime Prtenjača kao predsjednik Nadzornog odbora Hrvatskog fonda za privatizaciju pratio rad Fonda kao što kao predsjednik Odbora za financije prati rad proračuna e, svima bi bilo bolje. E, tu leži pitanje našega standarda. Nekome sve kroz pljačku, drugima ništa.
Kolege i kolegice! Budimo strpljivi i slušajmo… Ispravak netočnog navoda gospodin Pero Kovačević. Izvolite!
Poštovani gospodine potpredsjedniče! Gospodin Prtenjača govoreći o smanjenju nezaposlenosti iznosio je normalno podatke vezano uz stope ankete nezaposlenosti za 2005., za 2006. godinu i prema stopama je točno da je recimo u prvom polugodištu 2005. bila 13,1 stopa anketne nezaposlenosti dok je recimo u prvom polugodištu 2006. bila 11,8. I prema tome proistječe da je stvarno smanjeno nezaposlenost za 30 tisuća osoba. Ali zaboravio je reći, što je utrošavanje, da je 2005. u prvome polugodištu bilo zaposleno u Hrvatskoj milijun i 566 tisuća zaposlenika, a da je s druge strane u prvome polugodištu 2006. bilo milijun i 548 tisuća. Znači smanjio se je i broj zaposlenih za 18 tisuća. To su službeni podaci Državnog zavoda za statistiku. Ovdje imamo svi pa sad vidimo kako statistiku Vlada može nekad rabiti, a imamo i druge podatke isto statističke, pa sad da vidimo gdje smo tu.
Hvala. Idemo dalje. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovano gospodine potpredsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Ma jasno je, kad god je riječ o raspravama o državnom proračunu, odnosno kad god je riječ o obračunu proračuna to je valjda jedinstvena prilika da vladajući i opozicija u istim brojkama progovaraju na različite načine. I jasno, to je legitimno, šta ćemo, takvi smo. No ja ću pokušati biti recimo neutralan, jasno. Kako? Citirajući guvernera Hrvatske narodne banke. I sada kaže guverner lijepo ovako: "Ako se ne promijeni cjelina gospodarske politike lijepa naša više ne će biti naša nego lijepa njihova." Guverner kaže da to jasno ovo šta se zbiva nije dobro. Ponekad kaže nije ni loše. Ima recimo dobrih primjera, ne znam, i doista ih ima. Kada vozite cestama vidite ove kamione holcima iz Raše, jer da Švicarci nisu tamo došli tvornica bi davno otišla k vragu. Nitko se tamo ne buni, radnici zadovoljni, sindikalisti također, imaju dobra primanja u nadzornom odboru, sve štima. Gospodin Polančec kaže privatizacija nema alternative. Doista da stranci nisu preuzeli TLM, Željezare Šibenik, Split, ne znam Sisak bili bi u gadnim problemima. Ali usprkos svemu od, i ovome zadnjemu zajmu od 150 milijuna eura kojega je ministar Šuker potpisao sa direktorom Svjetske banke zaduženim za Hrvatsku ja apeliram da se ne poigrava nitko sa Uljanikom koji je danas jedino solventno brodogradilište, a jedno od uvjeta je i privatizacija tog brodogradilišta. Ali pustimo sada to. Kaže guverner sljedeće: "Uz kamatne stope po kojima su ugovarani inozemni krediti te uz uvjete da se oni uredno servisiraju u ovoj godini dospijeva na naplatu 7,2 milijarde eura glavnice i 580 milijuna eura kamata na te kredite, što je protuvrijednost od preko 20% bruto domaće proizvoda. Od tuda je jasno kakve bi posljedice za nacionalnu ekonomiju mogli imati bilo koji problemi u sferi refinanciranja glavnice ili rasta kamatnih stopa neovisno od njihovih eventualnih uzorka. Pored toga plaćene kamate i povučena dobit inozemnih banaka, ona dobit koju banka zadrži za sebe dosežu oko 2% bruto domaćeg proizvoda, odnosno gotovo polovicu njegova očekivanog realnog rasta. Naravno da to još ne znači nikakvu dužničko ropstvo, ali je činjenica da je zemlja sa takvim obvezama vrlo osjetljiva na djelovanje vanjskih činitelja.", gotov citat i to je zapravo bit. Znači ove godine prema riječima guvernera Hrvatske narodne banke treba vratiti 7,8 eura. Gospodin Letica u svojoj knjizi jučer sam je kupio, 180 kuna platio, za 2007. spominje da treba vratiti 5 milijardi i 86 milijuna kuna. Ali poanta je u tome da će bez novog zaduživanja do 2013. znači u narednih 7 godina prema gospodinu Letici treba vratiti 21,5 milijardi eura, a realno, a realno gospodo sa novim zaduživanjem prema Kajinu, a to će se ostvariti, taj iznos će se kretati između 40 i 50 milijardi eura. Gospodo, to još jedanput da parafraziram guvernera ne mora značiti dužničko ropstvo. Ali to je problem za zemlju, to je problem za generacije koje dolaze, to je problem za one koji će sutradan voditi državu. I to je između ostalog posljedica te nesretne privatizacije hrvatskih banaka. One u problemima, ma jasno da je trebalo privatizirati, sanirane ne. Sanirane banke njih 8 prodane su za 4 milijarde 935 milijuna kuna, ili 700 milijuna eura. Prema DAB-u sanacija nas je koštala 11,5 milijardi kuna. Prema nekim teoretičarima Hrvatske narodne banke 13 milijardi eura. Ako tome onda pridodamo u ovaj deficit pri uvozu koji je u ovom času preko 10 milijardi dolara Hrvatska je u problemima. A zašto smo u problemima, jer godišnje treba osigurati 23 milijarde eura, cca. 30-ak milijardi dolara deviza da bi servisirali otplatu stranih zajmova i jasno uvoz robe. E sad je pitanje da li mi imamo tih deviza. Ako ih nemamo naći ćemo se u problemima. Iako je hvale vrijedno, to treba pozdraviti, da je javni dug, tj. drug države ministar Šuker smanjio na 46% bruto društvenog proizvoda. Ali je vanjski dug povećan na 84,7% sa 75,5% koliko je iznosio 2003. godine. U tom kontekstu čak i istupi nekih stranaka koji govore o devalvaciji po mom sudu su tragične. 10 postotna deprecijacija povećala bi dug građana opet i poduzeća prema studijama Hrvatske narodne banke za 33 milijarde kuna. A unutarnji je dug tu negdje 250 milijardi kuna. I s time nadam se da se nećemo igrati. U ovoj maloj knjižici izvršenje proračuna za 2006. godinu na strani 26. govori se doslovce o borbi protiv korupcije i kriminala. Sama ta stavka vidimo 2006. teška je 15,5 milijuna kuna. To otprilike odgovara ekvivalentu 40 kava u Hrvatskoj fondu za privatizaciju. Pozdravljam jasno maestra. Ne želim hvaliti Vladu jer za to nema potrebe, jer nitko ne hvali radnika u Uljaniku koji danas na 35 vari ne znam oplate ili ako je unutra na plus 50, ili onoga koji stoji za strojem u jednome Cimusu ili ne znam onaj koji radi u ordinacijskoj sali. Ne razumijem kako recimo ministar policije ništa ne zna, a po mom sudu ministar policije trebao bi znati prije i više od bilo kojeg predsjednika, bilo Vlade, bilo države ili Sabora. Jednom riječju dobro je da institucija pokazuje autonomnost ali nije dobro da nadzor Vlade sto posto je zakazao u Fondu i da nitko se zbog toga ne suosjeća suodgovornim. Kada se iz Fonda iznijelo na stotine milijuna kuna. Ako je netko konačno za kavu dao 50 hiljada EUR-a pa koju je tek onda korist imati? Govorim to u kontekstu što za kontrolu javnih nabava eto opet prema podacima Ministarstva izdvojeno je cirka 9 milijuna kuna i kroz tu kontrolu se godišnje uspori oko 3 milijarde kuna na natječajima i što ja tvrdim da je danas u tom segmentu jednaki takav kriminal ako ne i veći nego u fondu. O javnim poduzećima da ne trošimo riječi. O robnim rezervama smo razgovarali pred 4,5 dana. O auto cestama, vodama također i tako dalje. Zastupnici bi zadnji trebali podnositi ove imovinske kartice. Prije njih bi to trebali i suci i šoferi i članovi Fonda i direktori javnih poduzeća i robnih rezervi i tako dalje. A govorim to jer nisam pronašao ovih 800 hiljada EUR-a u ovom izvršenju proračuna ali je istina da je stavka sa 13, sa 9 milijuna i 400 tisuća kuna 2005., 2006. narasla na 15,5 milijuna kuna. To je činjenica i sad da li je ovdje u tome treba vidjeti tih 800 hiljada EUR-a. … [[Upadica se ne razumije.]] A u 2007.? Znači nemamo podatak za 2007. … [[Upadica se ne razumije.]] To je za 2006. jasno, je li? Ja govorim za 2006. jer se govori o akciji koja traje 12 odnosno 18 mjeseci. Ali bilo kako bilo hrvatska hobotnica nije ni ogrebana, nije u "knock down-u". To su prvi veliki bodovi, prvi veliki bodovi u tom meču koji traju od 1991. Idemo dalje, mirovine. Rak rana hrvatskog trenutka uz korupciju su mirovine. Jasno, što je zemlja siromašnija to je korupcija veća. Što je zemlja bogatija to je korupcije manje. Nakon izbora treba reorganizirati institucije. Kako? Predlažemo radikalnom decentralizacijom. Država je preusmjerila porez na dohodak lokalnoj samoupravi. Sebi uzela dobit. U toj tobožnjoj decentralizaciji najbolje opet je prošla država i brdsko-planinska područja to je istina. Drugi razlog za decentralizaciju je svakako ovaj zdravstveni i tako dalje sustav. Da se vratim na mirovine. 2006. isplaćeno je 28,1 milijardu kuna. Uprihodovano od doprinosa 17 milijardi kuna. Potrebno je izjednačiti stare, nove. To je najveći prioritet Vlade. Nema veze što će za to najviše novca dati oni koji to stvaraju, jasno bogatiji. Ali to se mora dogoditi što je moguće prije. Zašto to govorim? 2006. godine, a ovo je izvršenje proračuna za tu godinu, do 500 kuna mirovinu je primalo 61 tisuću građana. Kako je netko živio sa 500 kuna? Ne znam. Od 500 do hiljadu kuna njih 116 tisuća. Od 1000 do 1500 kuna 156 tisuća ljudi prima mirovinu. Ili je primalo. Od tisuću petsto do 2 tisuće kuna njih čak 295 tisuća. Ili od milijun 38 tisuća penzionera do 2006., do 2000. godine mirovinu prima 629 tisuća 770 ljudi. Meni bi bilo daleko draže da umjesto ovog obračuna razgovaramo o rebalansu proračuna i da govorimo o izjednačavanju starih, novih umirovljenika jer za to sigurno ima prostora. I želim vjerovati da do kraja ovog 7. mjeseca do raspusta će se to i dogoditi i da će takav prijedlog Vlada uputiti ovome Domu. Što se tiče drugih detalja ako je u Hrvatskom fondu bila moguća takva afera tko jamči da se nešto slično ne dešava i u nekim tijelima nekih ministarstava? Mi znamo da su Kutle, Gucić i tako dalje stvoreni novcima mirovinskog i zdravstvenog sustava. Čitam, ima to veze jer govorimo o izvršenju proračuna i stanju u tim institucijama. I znači postavlja, za 2006. i postavlja se pitanje da li će netko vratiti se i na tu rabotu iz 2006.? E vidite tako je. Idemo dalje. Da nije bilo, ne znam, da nije bilo maestra ja ne bih imao rezerve do izvršenja ovog Proračuna. Ovako vidjeli smo što sam ja stvarno tvrdio da revizija ne funkcionira i da je državna revizija zakazala, izblamirala se. Dapače uvijek sam tvrdio da je revizija pretvorbe i privatizacije paravan da se legalizira pretvorba u Hrvata. I zato je potrebno reorganizirati državu. Za kraj. Ako ne potonemo znači pod teretom vanjskog duga. Ako budemo imali radne snage. Ako ne budemo, ako se budemo jasno obračunali s korupcijom, ako nas pretvorbeni kapital politički ne orobi jer morat će se krenuti protiv njih, ako se potakne uvoz relevantnog kapitala ovaj, ova zemlja ima šanse. Ne za spektakularne skokove kojim se volimo hvaliti ali ima šanse. Trebat će više raditi ali nadam se da će biti svima bolje. Znači i to se, za to se valja izboriti. Ono što je posebno mene i što me najviše zanima kada je riječ o izvršenju to su ova jamstva. Točnije protestirana jamstva. Financijska jamstva vidimo od države za prometne te institucije, projekte i tako dalje izdana su u iznosu od 5,2 milijarde kuna. Za gospodarstvo dvije milijarde kuna. I još jedna stavka 1,2 milijarde također za promet. Činidbena jamstva milijardu 465 milijuna kuna. Ukupno činidbena i financijska jamstva dostižu iznos od 10,3 milijarde kuna. A ono što je daleko bitnije to su protestirana jamstva koja su donijela ili bolje rečeno iz proračuna odnijela 462 milijuna kuna. Turizam je odnesao nam, kojim se volimo hvaliti 129 milijuna kuna. Kamo je išao taj novac? Za podmirenje obveza za koje je jamčila država u hotelima Živogošča, Podgore, Blata, Topuskog, Medene, Omišlja, hoteli Novi, Šolta, jasno Jadran, Crikvenici i tako dalje. To je hrvatski turizam. Za gospodarstvo 167 milijuna kuna željezare "DLM", poljoprivredu 87 milijuna kuna "IPK" Osijek. Za lokalnu samoupravu 30 milijuna kuna. Istra nije po tom osnovu zastupljena ni sa jednom kunom što je dobro. Sve u svemu, nisam našao, nisam našao Liburniju. Vjerojatno je, ali je nisam našao u tim materijalima. Evo, to žalim, ali ću evo potruditi se doći do svega toga. Evo toliko o raspravi o državnom proračunu. I jasno je, nemojte zamjeriti ali kada o tom dokumentu progovara opozicija s jedne strane, s druge strane vlast onda je to jasno uvijek prilika da o istim brojkama progovaramo na različite načine. To je naprosto bilo tako, ali mislim da se svi moramo zamisliti nad istupom guvernera Hrvatske narodne banke koji svoje izvješće ako se ne varam, treba podnijeti ovome Domu tijekom idućeg tjedna. To će biti zapravo prava rasprava o stanju i prilikama koje će ova zemlja živjeti u narednih nekoliko desetljeća. Evo, hvala.
Hvala lijepo. Imamo pet ispravaka. Ja volim najaviti koliko ih ima, tako da se pripreme sa slušanje. Prvi je gospodin Jozo Topić.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ja ću samo ispraviti jedan od krivih navoda uvaženog kolege Damira Kajina. Naime, sve njegove rasprave možemo uopće ispraviti kao takve, jer je pitanje o čemu je on govorio. Ovdje je točka dnevnog reda Prijedlog godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu, a gospodin Kajin je pričao o svemu i svačemu. Od Eve i Adama do Abela i Kajina. A sada vratimo se na ono bitno, a to je između ostaloga gospodin Kajin je rekao jer on će kao mjera mjera, objektivno govoriti jer opozicija govori jedno, a vladajući govore drugo. Vezano uz privatizaciju TLM-a. Gospodin Kajin je iznio tvrdnju da je TLM privatiziran od stranih investitora, no međutim gospodine Kajin to nije slučaj, to nije istina. U TLM-u je upravo u tijeku operacionalizacija preuzimanje TLM-a od domaćeg konzorcija. Evo toliko.
Hvala. Ispravak gospodin Slaven Letica. Izvolite.
Prisiljen sam ispraviti da ne bi došlo do zabune u odnosu na podatke Hrvatske narodne banke i podatke objavljene u mojoj knjizi. Podatak kojeg on spominje iz najnovijeg biltena Hrvatske narodne banke prema kojem ove godine treba otplatiti 7 milijardi i 200 milijuna eura, u mojoj knjizi je 5 milijardi i 200. Ono što je važno kazati da u Ministarstvu financija postoji fantastična činovnička služba i ja se ovdje javno zahvaljujem gospodinu ministru, a pogotovo njegovim činovnicima jer su mi oni omogućili da u knjizi objavim podatak da je od sveukupne privatizacije u Hrvatskoj gospodo ubrano svega 3 milijarde i 300 milijuna eura. 3 milijarde i 300, a samo banke vrijede 40 milijardi eura. Znači radi se o pljački tisućljeta i ne smije se dogoditi da to stvori nekakvu operetnu šaljivu priču o tenorima, maestrima, slamanju kičme, softweru i hardweru. Radi se o ozbiljnim stvarima. To je grčka drama, to nije nikakva opereta gospodo i ne treba je tako ni tretirati.
Maestro se tek traži. Pero Kovačević, ispravak netočnog navoda.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ispravljam tri netočna navoda uvaženog kolege Kajina. Prvo kaže da je državna revizija podbacila vezano za reviziju pretvorbe i privatizacije. Nije. Ona je od tisuću 556 slučajeva koje je nadzirala utvrdila da je nezakonito obavljena privatizacija za tisuću 481 predmet. Svi drugi su podbacili, a niti bivša niti ova nije dopustila državnog reviziji da uđe u banke kako je privatizacija obavljena. Drugo, gospodin Kajin govori o podacima guvernera Narodne banke. Zaboravljate da je ta Narodna banka Hrvatske sa tim vodstvom, vođenjem takve monetarne politike dovela Hrvatsku u ovu situaciju i pogledajte zadnje izvješće Europske komisije koja kaže za sve promašaje Narodne banke uvođenje monetarne politike koja je išla na ruku razno-raznim novčarsko-bankarskim institucijama vanjskima, uvoznicima i svemu ostalome. Narodna banka isto snosi krivnju, a ne može sada nekoga prozivati. Evo toliko. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Pa evo kolega Kajin netočno tvrdi da je 15,5 milijuna kuna za borbu protiv korupcije malo što definitivno nije točno, jer bivša Vlada u kojoj je evo i IDS neslavno sudjelovao nije trošila ništa osim što je formirala različite agencije. Zatim netočno tvrdi da je kava od 50 tisuća eura skupa. To je apsolutno netočno. Jer najskuplja kava koliko ja znam popijena je na Vrhovnikovoj jahti gdje je pet članova Vlade platilo tu kavu 20 milijuna kuna iz Fonda za privatizaciju. Dakle prosječno 4 milijuna kuna po kavi što je definitivno najskuplja kava u Hrvata. Samo vozanje još je koštalo stotinjak milijuna kuna, a žao mi je što gore nije bio nitko iz IDS-a, ali oni su se bavili u to vrijeme kupovinom sela i sreća da su izašli iz Vlade jer bi svako selo u Istri dobilo vlasnika.
Ispravak netočnog navoda, gospodin Marko Širac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Kajin u svojoj raspravi je izjavio sljedeće: Obavljajući reviziju pretvorbe državna revizija je zakazala. Pa to naravno nije točno. Naš Ured državne revizije izvršio je kontrolu pretvorbe po najvišim europskim i međunarodnim standardima. Na drugima organima je da dalje nastavi na onim rezultatima koji su utvrđeni državnom revizijom. Prema tome ovo nije točna konstatacija i na tu instituciju se ne može na taj način ocjenjivati njezin rad.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Željko Pecek u ime HSS-a, kluba. U međuvremenu u 11,09 ističe vrijeme za prijavu od 10 minuta. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa ja u svojoj raspravi ne bih previše govorio o onome što je ministar govorio nego više o onom što nije govorio. Možda na samom početku jedna mala polemika o efikasnosti upravljanja državnim proračunom preko jedinstvenog ili jednog žiro računa. Jer evo ovdje u Fondu za privatizaciju je dokazano suprotno. Naši tenori su bili puno efikasniji kada su radili putem odvojenih žiro računa, pa i od države su uzeli nekoliko milijuna eura za te svoje aktivnosti preko dvojenih žiro računa. Ono o čemu ministar nije govorio, a što ja također ovdje u proračunu ne vidim, su projekti koje smo mi u klubu HSS-a očekivali da će se dogoditi i da će se u dobrom dijelu financirati iz proračuna za 2006. godinu. Ovdje želim govoriti o projektu navodnjavanja u Slavoniji koji se uopće nije provodio, znači niti financirao. Ovdje želim također govoriti o projektima regionalnog razvoja za što očito vjerojatno ne postoji čak niti politička volja. Postoje prevelike razlike između pojedinih regija. Svi jako dobro znademo da je negdje cijena građevinskog zemljišta 300 eura po kvadratu uglavnom na onim područjima gdje je došla autocesta, a na drugim područjima je to 30-ak eura. Ja bih bio sretniji da smo ovdje govorili i o brodogradnji, koliko smo utrošili na brodogradnju i kakovi su efekti. U svakom slučaju mislim da brodogradnja ima hrvatski proizvod. Ali sam očekivao da će efekti sanacije biti prepoznatljivi, da će ta sanacija imati svoj predvidivi kraj. Ali najviše sam očekivao da ćemo u hrvatskom brodu imati više hrvatskog proizvoda, da se to pokuša popeti iznad 50% učešća. Ali obratno, mi tu stagniramo. Pa čak i radna snaga koja gradi te brodove sve više imamo učešće inozemne radne snage. Ja bih bio sretniji da sam u ovom proračunu vidio za Slavoniju jedan program koji se zove "Otočni program". I svake godine za njega dajemo od 300 do 400 milijuna kuna, što ja naravno podržavam. Ali jednako tako bih htio da sam u proračunu za prošlu godinu to vidio i za područja Slavonije. Zato jer preko 300 sela u zadnjih 20 godina je napušteno u Slavoniji. I krajnje je vrijeme da mi shvatimo što se događa na pojedinim područjima Republike Hrvatske i da to podržimo. Naravno nešto želim reći i o poljoprivredi. Seljaci u dosadašnjem razdoblju su dobili svinjsku kugu, dobili su ptičju gripu. Jedino još nisu dobili kravlje ludilo, ali oni će poludjeti od ovakove poljoprivredne politike. Što se događa u poljoprivrednoj politici u izvršenju ovoga proračuna? Za poticaje u poljoprivredi smo dali preko 2 milijarde kuna. Međutim kada gledamo 100 najvećih, pod navodnicima "poljoprivrednika" naravno to su pikovi i kombinati. Oni dobivaju 25% poticaja u Hrvatskoj. Ostalih 100 hiljada ljudi koji se bave poljoprivredom u Hrvatskoj dobivaju svega 25% poticaja. I kada gledamo proračun u 2006. godini u odnosu na godinu dana prije onda ćemo vidjeti da malim seljacima su poticaji u poljoprivredi rasli 10%, a da 25 najvećih korisnika poticaja su imali stopu rasta od preko 50%. Vidite, za mene je to, za mene je to zabrinjavajuće. Jer imamo jednu preraspodjelu koja se događa unutar sektora poljoprivrede gdje veliki imaju prioritet, a mali su stavljeni na marginu. Zbog čega oni i mogu dobiti tolike poticaje? Odgovor možemo naći u činjenici da im je država ostavila preko 70 tisuća hektara državnog zemljišta na korištenje. I u principu to je isto državno zemljište plaćaju 4 do 5 puta manje nego seljaci. Štoviše, ukoliko u jednoj godini ne uplate za najam to im se oprašta. Međutim seljak se ne može javiti niti na natječaj ukoliko nije platio najamninu zemljišta za prethodnu godinu. Znači HSS bi bio puno sretniji da su trendovi drugačiji, da smo orijentirani prema malom obiteljskom gospodarstvu, da se fokusiramo prema tih 100 tisuća ljudi koji se bave preživljavanjem na selu i da njima poticaji rastu barem ravnomjerno, ako ne i više nego velikim. Mi ne možemo podržati politiku da 100 najvećih pikova u Hrvatskoj koristi ¼ ukupnih poticaja u poljoprivredi. I mi ne možemo podržati politiku da velikim pikovima i kombinatima poticaji rastu u 2006. godini u odnosu na godinu dana prije 50%, a da malim rastu poticaji svega 10%. Mi ćemo se vjerojatno složiti, pa pretpostavljam da ni ministar neće osporiti kako u zadnjih 15-ak godina bez obzira tko obnaša vlast u Hrvatskoj provodimo gospodarsku politiku koja ne daje potrebne rezultate. Ja ću upotrijebiti tu riječ: "potrebne". Nju karakterizira već ona čuvena sintagma makroekonomska stabilnost koja eto za rezultat ima povećanje vanjskog duga, ima još uvijek preveliku nezaposlenost i ima ono što je jako važno neuravnoteženu platnu i robnu bilancu. Mi smo u proračunu glavnom angažirali pa tako i ovaj prošli za infrastrukturu i za socijalna davanja, a proizvodni sektor je gotovo u potpunosti zanemaren. Zanemaren je i ravnomjerni regionalni razvoj. Ja mislim da za provođenje takve politike ne postoji strategija, ali da također da ne postoji i instrumenti. Veseli me ovo što je rekao ministar Šuker da je stopa rasta 4,8% bruto društvenog proizvoda, je samo za otplatu vanjskog duga, kao što to procjenjuju naši eminentni hrvatski ekonomisti morajmo izdvajati oko 4%, a naše ambicije su da rastemo brže. Hrvatska očekuje da nešto i napravimo oko korupcije. Evo i danas i jučer klub HSS-a je zamolio potpredsjednika Sabora da kontaktira sa premijerom koji bi trebao doći ovdje u Sabor i izvijestiti nas što je to bilo u Fondu, što možemo očekivati narednih 2, 3 tjedna ili mjeseci. Jer zapravo ispada da smo mi ovdje u Saboru jedini neinformirani, svi drugi sve znaju, a informacije naprosto čupamo iz medija. Zbog čega ja to govorim kad spominjem i ovaj proračun? Zato jer korupcija u Hrvatskoj je toliko raširena da ona djeluje i kao indirektni porez. I tome ona utječe na povećanje troškova proizvodnje, korupcija utječe na smanjenje investicija i to usporava hrvatski razvoj. Ja ne bih htio zapravo spominjati previše hrvatsku prošlost. Jer hrvatsku prošlost mi ne možemo mijenjati, ali moramo mijenjati gospodo hrvatsku sadašnjost. I to moramo mijenjati danas. Ne treba ona pitanja koja su teška, koja su slojevita ostavljati za raspravu sutra ili za tjedan dana. Smatram da je u Hrvatskoj prvi prioritet da potpuno otvoreno riješimo pitanje korupcije. I također smatram da otvorimo temu da li još uvijek previše trošimo, a premalo zarađujemo, odnosno da li više trošimo nego zarađujemo. Jer takovo trošenje znači i zaduživanje. Zaduživanje znači u principu inozemno zaduživanje. A ukoliko ne možemo servisirati takovo zaduživanje iz rasta BDP-a onda moramo angažirati imovinu. Servisiranje znači na taj način vrijedna imovina završava u rukama inozemnih kreditora čime nacionalno bogatstvo prelazi u strano vlasništvo. Zbog toga bi mi htjeli u HSS-u otvoriti nekoliko tema pa i oko privatizacije i oko privatizacije još uvijek onih firmi gdje država ima značajno učešće, kao Hrvatski telekom. Mi bi htjeli zaustaviti daljnju privatizaciju telekoma koja je najavljena i za rujan. Mi bi htjeli prije svega da se telefonska infrastruktura ili DTK kanalizacija izdvoji iz temeljnog kapitala Hrvatskog telekoma prije nego krenemo u daljnju privatizaciju i mi bi htjeli da se razmotri mogućnost vraćanja hrvatskim građanima i lokalnoj samoupravi novac koji je plaćen za telefonske priključke i izgradnju infrastrukture sadašnjeg telekoma. Svi mi znamo da smo plaćali tisuću do 2 tisuće maraka za priključke u ne tako davnoj prošlosti hrvatskim poštama u ono vrijeme, a sada bi trebali kupovati dionice makar smo to već jedanput kupili i to direktno plaćanjem proračuna. Prema tome, idemo razmotriti kao što su to konačno i neke druge države učinile da se vrati novac građanima koji su plaćali, financirati razvoj Hrvatskog telekoma. Mi bi htjeli da smo u ovom proračunu i vidjeli efekte od najavljenih mjera u vezi drugih državnih poduzeća i premijer i ministar financija su najavljivali kako ćemo povećati rentu za korištenje nafte i plina sa 2,6 čini mi se na 10% i na taj način bi pronašli oko 500 milijuna kuna novih za lokalnu samoupravu. Razlozi zbog čega bi to radili su jednostavni. Rentu na plin i naftu imaju Mađari sa 12%, Njemačka ima 10%, Austrija 20 na naftu, na plin 15% itd. Međutim, ovdje toga u proračunu nemamo i mislim da nećemo imati naravno ni za 2007. godinu, ali upravo zbog toga Klub zastupnika HSS-a će predložiti izmjenu zakona kojima bi usporili privatizaciju Hrvatskog telekoma i kojima bi razmotrili mogućnost povrata građanima njihovog učešća. Klub HSS-a će predložiti i izmjenu Zakona o renti gdje ćemo rentu sa 2,6% predložiti na 12% kako bi povećali prihode za jedinice lokalne samouprave. Također nismo previše sretni što u ovom proračunu ne vidimo niti neke druge učinke poreza jer porez je najaktivnija stavka ovdje u proračunu, tako da porezne reforme nema, neće je biti ni u ovoj godini, proći će 4 godine mandata bez toga i mi u HSS-u smatrao da to nije dobro. Očekivali smo PDV sa diferenciranim stopama koji će podržavati natalitetnu politiku, zatim domaću hranu koja će podržavati turizam i tisak. Očekivali smo porez na kapitalne dobitke, ali samo za one koji ostvaruju špekulativne zarade jer eto jedan od tenora je na burzi zaradio preko 1 i pol milijuna kuna i to je stavio u džep, nikad za to neće platiti porez. Bili bi jako sretni da smo razmotrili diferencirane mogućnosti i kod poreza na dobit, odnosno na dohodak i da izvoznici plaćaju porez po toj stopi od 10%. Ono za što se HSS također zalaže i izaći će sa time prijedlogom da uvedemo porez na monopole. U Hrvatskoj potpuno sigurno postoji grane djelatnosti koje su potpuno monopolizirane i koje bi trebalo zbog toga, zbog te pozicije na tržištu oporezovati i novac usmjeriti u državni proračun, odnosno za neke druge potrebe. Evo, završno očekivano izvršenje proračuna za prošlu godinu, te pokazatelje o kojima je govorio ministar pročitali smo i prije u medijima, znali smo kako će oni izgledati. Glavno pitanje je da li smo mi mogli i trebali više, da li smo iskoristili sve mogućnosti, ali i sve instrumente koji su nam na raspolaganju. Ja vjerujem da nismo, ali da ćemo se potruditi da to ipak bude bolje.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Ante Bagarić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupnik Pecek rekao je da, netočno je rekao da nije izrađen program navodnjavanja, nacionalni program navodnjavanja niti da je u Slavoniju šta u tom programu izdvojeno. Ja ga podsjećam, a svi mi skupa znamo da je izdefiniran nacionalni program navodnjavanja, da smo kroz ove programe regionalnog razvoja povećali sredstva sa gotovo 700 milijuna kuna na milijardu i nešto milijuna kuna, što je evo i prihod bio ovome programu, nacionalnom programu navodnjavanja. Za moju županiju evo primjer. Znači jedan od infrastrukturnih objekata koji će služiti navodnjavanju akumulacija Londža, akumulacija Vrbova, akumulacija Londža je već u završnoj fazi izrade, akumulacija Londža je u projektnoj dokumentaciji, bit će ako Bog da izrađena iz ovih sredstava koja su planirana kroz ovaj Fond za regionalni razvoj.
Sljedeći ispravak, poštovani zastupnik Tomislav Tomić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo smatram za netočno u izlaganju kolege Peceka kad je govorio o potporama u poljoprivrednoj proizvodnji, da su mali proizvođači stavljeni na marginu. Mislim da to nije točno, da samo veliki proizvođači uzimaju poticaje, poticaji idu za poticanje proizvodnje kroz hektar, kroz grlo, kroz … [[Govornik se ne razumije.]] , poticaji idu potpora dohotku, kapitalnog ulaganja i mjere ruralnog razvitka. Za ovu godinu ti poticaji su 2 i pol milijarde što je maltene 50% više nego 2003. godine. Isto tako smatram za netočno da nema reda u plaćanju poljoprivrednog zemljišta. To je vjerovatno neka bilo, međutim sada kad je upisnik sređen nema više potpora na jedan hektar dvojica ili trojica ili više potpora. Upisnik je sređen i jednostavno mislim da nije točno da zemljište, plaćanje zemljišta u svakom slučaju je za mandata ove Vlade riješeno. Hvala.
Povreda Poslovnika, zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo. Pa gospodine predsjedniče, povrijeđen je Poslovnik zato jer je gospodin Tomić ispravljao točne podatke. Ja sam čitao odgovor Ministarstva poljoprivrede koje sam dobio, tako da u odgovoru Ministarstva poljoprivrede piše da je 100 najvećih korisnika poticaja dobilo jednu četvrtinu tih poticaja. U odgovoru Ministarstva poljoprivrede piše da su poticaji velikima rasli 50%, a malima 10%. To je gospodin Tomić trebao pročitati jer je to pitanje, odnosno odgovor na zastupničko pitanje bio na klupama.
Ne radi se o povredi Poslovnika, niste naveli i članak na koji se pozivate. Poštovani zastupnik Marko Širac, sljedeći ispravak.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora! Kolega zastupnik Pecek naveo je u svom izlaganju sljedeće. Projekti navodnjavanja nisu se financirali iz proračuna. To nije točno. Vlada nije nosilac projekta navodnjavanja. Nosioc projekta navodnjavanja su gospodarstvenici. Sredstva za realizaciju projekata navodnjavanja osigurana su u stavkama Ministarstva poljoprivrede i šumarstva, ali za izradu studija projekata i učešće u realizaciji projekata navodnjavanja. Prema tome, sredstva su u državnom proračunu osigurana u onim iznosima koji su prema procjenama bili potrebni za realizaciju tih projekata kod gospodarstvenika tijekom 2006. godine.
Sljedeći ispravak poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora! Pa, ispravljam netočan navod kolege Peceka gdje je netočno kazao da ne vidimo ni druge učinke od porezne politike niti reforme u poreznoj politici. Naime, jasno stoji da su prikupljeni porezi u iznosu od 25 milijardi 233 milijuna i 700 kuna, te iznose u među godišnjem rastu 9,8% ostvarenja ili 1,7% iznad plana. To su učinci koji su jasni i koji su nepobitni. I uvedena je nadzor u trošenju sredstava kroz državnu riznicu, što kod vas nije bilo u prijašnjim momentima praksa, nego ste kao pijani milijunaši dijelili novce šakom i kapom koji su stajali na računima i do dvije, tri godine kao za ljudske zone, za poduzetničke zone. A sjećate se dobro grada Virovitice i općine Pitomače.
Povreda Poslovnika zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo. Pa gledajte, ja namjerno neću članak navoditi jer vi dozvoljavate gospodinu Đakiću da vrijeđa, da spominje pijane milijunere. Možda je nešto popio.
Hvala lijepa. Izvolite sjesti.
Moj, treba oprostiti.
Da. Vi vrijeđate. Ako se uporabi sintagma k'o pijani milijuner, to nije nikakva uvreda. To je poznato, ako se s time označava jedno rasipništvo ili slično. Ministar Šuker. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, Pa, moram reagirati zbog prije svega hrvatske javnosti jer u izlaganju gospodina Peceka u ime kluba HSS-a je izneseno niz stvari koje nemaju veze s Izvješćem o izvršenju proračuna. A da neke stvari ne bi ostale visit u zraku, jer predizborna je godina, ja bih volio vidjeti kako bi izgledao ovaj proračun o kojem je govorio kolega Pecek. To bi vjerojatno bio deficit od nekakvih 15, 16% i slično. No, kad govorimo o privatizaciji HT-a, da gospodine Pecek, ova Vlada je odlučila da omogući hrvatskim građanima da na najtransparentniji mogući način dođu do 20% dionica HT-a. Međutim, kad govorite o DTK-a kablovima i kad govorite o povratu ulaganja hrvatskih građana, onda bih vas podsjetio gospodine Pecek na 2001. godinu. Vi ste sjedili u toj Vladi kad ste prodali kontrolni paket od 16%. Vi znate da ona jedna dionica koja iznad 50% vrijedi više nego skoro sve one dionice prije. Vi to niste naplatili. Niste naplatili tu dionicu. Vrlo je interesantno da tada niste otvorili pitanje DTK-a kablova iako je i onda postojalo to. Ne nastupa to sada. Ova Vlada je imala hrabrosti i na kraju krajeva nacionalne odgovornosti prije svega da otvori pitanje tih DTK-a kablova. Jer znamo tko ih je u prošlosti radio. Vi danas postavljate pitanje povrata ulaganja hrvatskim građanima. Pa što to niste postavili kad ste prodavali 16%? Zašto tada tih 16% niste dali mogućnost hrvatskim građanima da kupe? No, ono što je mene iskreno iznenadilo i zato sam se javio. Vi ste dali prigovor na osnivanje Državne riznice. Ja sam naprosto šokiran. Državna riznica je nešto što je najviši nivo organizacije financijskog poslovanja. Produkt Državne riznice gospodine Pecek je, što ova Vlada i premijer ima sad dnevnu informaciju o prihodima i rashodima. Produkt te riznice je da građani Hrvatske na jedan vrlo jednostavan način mogu pročitati na što se troše njihova sredstva. Produkt ove riznice je i mjesečno financijsko izvješće koje gospodine Pecek zadnje dvije godine vladavine Vlade u kojoj ste vi sjedili, ni jedan oporbeni saborski zastupnik nije mogao vidjeti ni u ludilu jer nisu uopće izlazili. To je produkt riznice. Produkt riznice je uvedena unutarnja kontrola i revizija o kojoj ste vi mogli samo sanjati. I to je produkt ove riznice. No, kad govorimo neargumentirano onda zaboravljamo da smo, a s obzirom da nisam puno o tome govorio jer smo govorili o izvršenju proračuna za 2006. godinu, da je prije tjedan dana u … [[Govornik se ne razumije.]] potpisan ugovor na 100 milijuna kuna za vodoopskrbu, odvodnju i sprječavanje poplava u slivnom području Sava-Drava-Dunav… … [[Upadica se ne čuje.]] Eura. Dakle, projekat koji u nekakvom gospodarskom značaju, generiranju gospodarstva, gospodarskih aktivnosti, povećanja aktivnosti u poljoprivredi znači skoro ako ćemo to u, povući nekakvu paralelu kao i auto-cesta prema Splitu što je značila za Liku. No, da bi se došlo do tih 100 milijuna po ovako povoljnim uvjetima na 15 godina uz 5 godina počeka, trebale su se stvoriti određene pretpostavke. Trebale su se stvoriti i određene strukturne promjene i slično da bi dobili mogućnost da govorimo o tome. No, isto tako kad govorimo o korupciji volimo se kritizirati. Ali, nešto bih rekao. Korupcija je problem cijelog svijeta. I protiv nje se svi bore. Pa čak i prošle godine na Godišnjoj skupštini u Singapuru glavna točka Skupštine Svjetske banke i Međunarodnog monetarnog fonda je bila korupcija, kao problem protiv kojeg se treba boriti. Međutim, niti kao saborski zastupnik koji je trčao s one strane s obzirom da bi raspravljao o šest amandmana koje je predložila Vlada u kojoj ste vi sjedili, do dan danas kao ministar financija, kopajući po računima nisam našao na što ste utrošili 600 milijuna kuna iz proračuna 2003. za restrukturiranje poljoprivrede. To je bio onaj amandman koji je kolega Crkvenac morao prihvatiti jer to je bio uvjet da HSS prihvati proračun. Podijelili ste 400 milijuna za otklanjanje posljedica suše, ustvari za predizbornu kampanju. Ali nikada to nije bilo javno i transparentno izneseno. Govorimo o Hrvatskom fondu za privatizaciju. Zaboravljamo na PIK "Vrbovec", na 80 tisuća dolara mjesečnu plaću i na pronevjerenih 17 milijuna. I ovdje ću javno reći, na vrlo čudno sklopljen ugovor o onom famoznom Zakonu o dospjelim i nenaplaćenim potraživanjima kojima su se sa poreznom upravom, Ministarstvom financija po tom famoznom zakonu sklopio ugovor o prebijanju nekakvih sitnih potraživanja za vrlo, vrlo veliku imovinu. Dakle govorilo se ovdje o svemu pa i o Fondu za regionalni razvoj. Da ste malo pažljivije pogledali onda bi vidjeli unutra koliko tu novaca ima? Vrlo je interesantno kad govorimo o poticajima u poljoprivredi. Sa milijardu i 600 su se mogla napraviti čuda. Neviđena svjetska čuda. A sa dvije milijarde i 400 ne možete napraviti ništa. I to je ono što jednostavno ne mogu prihvatiti. Ja se slažem da je situacija u poljoprivredi teška. I da poljoprivredi treba pomoć. Ali gospodo u zadnjoj godini svog mandata vi ste za to izdvojili milijardu i 600 milijuna. U 2006. je izdvojeno dvije milijarde i 400. To su egzaktni pokazatelji. Pa nije Čobanković te novce bacio kroz prozor. Točno piše u … [[Govornik se ne razumije.]] kome su dodijeljeni. Isto tako i jamstva. Može, mi danas raspravljamo ovdje o jamstvima. Međutim prije nekoliko mjeseci kad se hrvatska brodogradnja našla u problemima hoće li dobiti jamstva ili neće dobiti jamstvo onda su svi plakali nad brodogradnjom. A danas zašto je dano toliko činidbenih jamstava? Pa dana su upravo hrvatskoj brodogradnji. Ali ova Vlada u tri godine svojeg mandata nije dala jamstvo niti jednoj privatnoj tvrtki. Dva jamstva koja nisu otišla hrvatskoj brodogradnji, Hrvatskim cestama i Hrvatskim autocestama su jedno jamstvo Varteksu i drago mi je da smo ga dali jer to je tvrtka koja danas zapošljava nekoliko tisuća. Koja ima jasnu i svjetlu budućnost. Borili su se prije svega te djelatnice Varteksa, borile su se zajedno sa poslovodstvom međutim danas ta firma ima budućnost. Da Vlada nije dala tu, to jamstvo te budućnosti ne bi bilo. I dali su … [[Govornik se ne razumije.]] iz Zlatar Bistrice. Sve ostalo je dano ovdje. A pogledajte do 2003. kako su davana i kome su davana ta jamstva? Privatnim brodogradilištima. 500 milijuna novaca poreznih obveznika je otišlo isto kao i 20 milijuna, da, da, isto kao, isto kao i 20 milijuna iz Hrvatskog fonda … … [[Upadica se ne razumije.]] Izvolite gospodine, samo recite. Ja ću vas saslušati. Samo recite, možda mi pomognete.
Dobro. Mir! … [[Govornik se ne razumije.]] Mir, molim vas! [[Upadice se ne razumiju.]]
No dakle to je sve na što se naprosto mora odgovoriti i dozvolite mi još nešto da se osvrnem oko deficita, neplaćenih računa i blokiranih računa. Treba pogledati koja struktura je … … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodine pa ja ne ispravljam vaš netočan navod. Ja se javljam nakon nekoliko istupa klubova. Valjda mogu slobodno reći. Dakle odgovorno tvrdim da u Hrvatskoj nema nelikvidnosti. Odgovorno tvrdim da svi izdaci koja su napravila ministarstva, uredi, proračunski korisnici koja im je odobrio ovaj Visoki dom su podmirena sa 31.12. Svi izdaci. To odgovorno tvrdim. Odgovorno tvrdim ovdje pred hrvatskom javnošću i pred ovim Saborom. Rekao sam ne jedanputa neka netko dođe sa računom pa da vidimo tko nije plaćao? Hrvatsko zdravstvo. … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskog zdravstva krajem 2003. prikazano je od aktualne Vlade 100 milijuna, stvarnih 900 milijuna. Danas su oni milijardu i 400 i svi su uračunati u deficit državnog proračuna i prema tome ništa nije sakriveno, ništa nije prikriveno. I deficit državnog proračuna je 3%. A ovo što je gospodin Leko rekao neka se usudi, on govori o nekim vremenima i nekoj partiji kojoj on pripada [[Upadice se ne razumiju.]]
Mir! Poštovani zastupnik Tonči Tadić. Ispravak netočnog navoda.
Govoreći o privatizaciji HT-a niti HDZ-ova Vlada 1998. niti Vlada 2001. nisu regulirali pitanje DTK-a. Niti je to učinila ova Vlada do dana danas unatoč, čak i zakonom koji je Klub HSP-a bio … [[Govornik se ne razumije.]] predložio. Također ni HDZ-ova Vlada 1998. ni Vlada koalicije 2001. nisu restrukturirali HT prije privatizacije i od privatizacije izuzeli telekomunikacijsku kralježnicu a to su međugradski i optički kablovi kao što su to recimo učinili Australci kad su oni kod sebe to privatizirali. A uostalom o vjerodostojnom tumačenju Zakona o privatizaciji HT-a govorio sam samo ja u sabornici. Kolega Šuker je onda sjedio ko i ostali. Dakle sve su to bile dvojbe koje su se javljale i 1998. i 2001. i dan, dan danas, a do danas nažalost nisu razriješene a volio bih da budu razriješene prije ove ponude dionicama na jesen. Hvala.
Poštovani zastupnik Željko Pecek. Sljedeći ispravak.
Hvala lijepo. Pa netočno je da gospodin ministar ne može pronaći kako je utrošeno 400 milijuna kuna 2003. godine? Ako ne može ja ću mu reći. Dato je seljacima direktno na račune kao posljedica suše. Ali mene bi zanimalo kako je završilo 59 milijuna kuna datih PPK Valpovu iste te godine a koje je trebalo biti u proračunu evo vidite prošlom. Jer čitam jučer u novinama da PP Valpovo otpušta radnike. Upravo su dobili 59 milijuna kuna otpisa poreza kako bi zadržali broj zaposlenih. Pa ja vas molim evo da se očitujete o tom konkretnom primjeru. Ne o seljacima nego o kombinatima koje ste vi podržali ali nema efekata. Znači privatnoj kompaniji smo dali 59 milijuna kuna. Oni su trebali zadržati zaposlene, ali jučer čitam u novinama da otpuštaju.
To je sad bilo pitanje ili komentar. Ili u, pitanje ministru kroz ispravak netočnog navoda pitanje ministru. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolege iako je, iako je, su blizu izbori. Ali ipak se mi u Saboru suzdržimo od ovako osebujnih oblika komunikacije, interpretacije Poslovnika ... [[Govornik se ne razumije.]] svi zajedno [[Upadice se ne razumiju.]] Svi, svi zajedno. Mogu vam ja odgovoriti na to pitanje što je sa PPK Valpovo. Ali opet nezgodno da ga meni postavite. … [[Upadica se ne razumije.]] Da. Ja, kad ja idem u izbornu kampanju, da. Klub zastupnika HNS-a poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, hoću, hoću, nadam se… Gospodine ministre, gospođo državna, glavna državna … [[Govornik se ne razumije.]] ovo je četvrti obračun Proračuna koji razmatra ovaj saziv Hrvatskoga sabora i ovo je treći i zadnji obračun Državnog proračuna koji predlaže ova Vlada Republike Hrvatske pa je to prilika da se progovori malo šire o gospodarskim uspjesima i rezultatima rada ove Vlade. Ja bih na temelju nekoliko vrlo, vrlo egzaktnih pokazatelja koji su jači od bilo kakove propagande, od bilo kakovih propagandističkih akcija oslikao rezultate rada ove Vlade. A naravno oni se mogu vidjeti i preko ovoga Proračuna. I za ovaj proračun kao i za gotovo sve naše proračune se uvijek govori da su oni razvojni i socijalni, a odmah kad se to kaže zapravo se istovremeno kaže nešto u podnaslovu, a to znači da to znači da nisu niti razvojni niti socijalni proračuni. I ni jedna naša Vlada nije do sada imala hrabrosti reći ovaj proračun mora biti razvojni da bi onaj za 3 godine mogao biti socijalni. I s time se proračunima koji su uvijek isti nalikuju kao jaje jajetu jedan drugome ne može pokrenuti ništa krupno. To je zadržavanje postojeće stanja. Prema tome ovaj proračun koji je isti kao i prethodna 3 proračuna nije mogao pokrenuti Hrvatsku. Govori se i akciji HITRO.HR koja je trebala omogućiti življu gospodarsku aktivnost. Govori se o izvoznoj ofenzivi koja je trebala stvoriti novih 5 tisuća izvozno orijentiranih poduzeća. Govori se o povratku duga umirovljenicima kao velikom politikom uspjehu. Ali podaci koji se službeno objavljuju, objavljuju ih institucije ove države, dakle institucije koje dijelom, za koje je dijelom nadležna i Vlada Republike Hrvatske i Sabor Republike Hrvatske govore nešto sasvim drugo. Postoji nekoliko pokazatelji koji su dakle iznad svih propagandističkih stavova bilo koga, i Vlade i opozicije. To je pitanje zaposlenosti. Prema Izvješću Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, dakle institucije ove države, odnosno Sabora Republike Hrvatske na dan 31.12.2006. godine bilo je 293 tisuće nezaposlenih, a na dan 31.12.2003. godine 318 tisuća. Ukupno smanjenje nezaposlenih u Republici Hrvatskoj za te 4 godine je nešto više od 20 tisuća i to je to veliko smanjenje nezaposlenosti i to je taj uspjeh ove akcije podizanja i ubrzanje registracije naših poduzeća koja će omogućiti razvoj. A naravno teško je zamisliti da bi razvoj mogao biti nekakav dinamičan ako nema brzoga povećanja zaposlenosti. Druga dimenzija je pokrivenost uvoza sa izvozom. Prije 4 godine ona je bila 46%. Danas je ona 46, 47%. Prema tome u tom segmentu koji je isto važan, koji govori o tome koliko je snažno gospodarstvo, koliko je ono izvozno orijentirano također nije napravljen gotovo nikakav pomak. U tom se segmentu također stagnira. Treći važan pokazatelj ukupnog stanja ne samo gospodarstva nego stanja više socijalne politike je udio mirovine, prosječne mirovine u prosječnoj plaći. Prije 4 godine on je bio nezadovoljavajući 42%, a sada je kada se računa i povrat duga umirovljenicima 40%. O kakvoj mi to politici povećanja mirovina govorimo ako je računajući i povrat duga umirovljenicima udio prosječne mirovine, prosječnog primanja hrvatskog umirovljenika u odnosu na prosječnu plaću sa 42% pao na 40%, a sporazum Hrvatske stranke umirovljenika sa Hrvatskom demokratskom zajednicom je pretpostavljao da će to sa 42% doći na 50% za 4 godine, a nije se to dogodilo nego je to palo na 40% u odnosu na 42%. Da je to tako pokazuju naravno i rezultati ovoga proračuna. To su ponajprije neke stavke na kojima vi možete vidjeti u kojoj mjeri se modernizira državna uprava i u kojoj mjeri zapravo se može iz tih stavki očekivati da će doći do povećane proizvodnje i povećanog razvoja u Republici Hrvatskoj. Tako primjerice neki podaci su bitno odstupaju od onoga što je bio plan proračuna. Tak da ulaganje u računalne programe koji je bio planiran sa 143 milijuna kuna je ostvaren samo sa 103 milijuna kuna, a znamo da bez informatizacije državne uprave i svega onoga što je u nadležnosti Vlade i Sabora nema govora o tome da ćemo moći poboljšati stanje državne uprave. A gotovo svake godine, iz godine u godinu naši planovi informatizacije Republike Hrvatske koji ionako nisu baš osobito bogati oni se ne ostvaruju. Ove godine je dakle taj plan ostvaren sa 72%. Inače većina stavki ovoga proračuna se ostvaruje sa približno 100% i u tom tehničkom smislu ovaj bi proračun trebao dobiti zeleno svjetlo. Dakle on je na korektan način Ministarstvo financije, odnosno Vlada Republike Hrvatske je ostvarila plan, odnosno rebalans plana ovoga proračuna ono što je tu, osim u nekoliko ovih stavki o kojima ću ja ovdje govoriti, ono što je problem što taj plan nije bio dobar. I to je uostalom bio razlog zašto Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke i nije podržao taj proračun. Jer je smatrao da on nije dovoljno razvojan. A ovoga časa ovih godina Hrvatskoj treba ponajprije razvoj. I drugi podatak koji frapantno bode oči je podatak o troškovima, odnosno o novcima koji je potrošio Središnji državni ured za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova Europske unije. Od 45 milijuna kuna, što je i nije veliki novac, zavisi kako gledamo, ostvareno je, potrošeno je samo 7 milijuna kuna, odnosno samo 15,73%, pa onda se ne moramo čuditi da je ovoga časa realizacija fondova Europske unije i njihova iskorištenost u Republici Hrvatskoj samo 15%. Ja znam da to nije konačan podatak, da je taj proces otvoren. Ali jedan dio vremena je prošao i 15% ostvarenosti, iskorištenosti fondova Europske unije u prolaznom vremenu nije dobro. I zato ovaj podatak da je Središnji državni ured za razvojnu strategiju i korištenje, koordinaciju fondova Europske unije potrošio samo 15,73% sredstava nije dobar podatak. I u najmanju ruku traži objašnjenje od Vlade Republike Hrvatske, odnosno ministra financija, ako vam to obrazloženje može dati. I sad nekoliko osvrta na neki od strateških politika po našem mišljenju koje pokazuju zapravo da se u tim segmentima koji su strateški nije puno napravio. Ponajprije to je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa. Ja sam ovdje jučer govorio u ime Kluba zastupnika HNS-a kako se govori o silnom povećanju sredstava za to ministarstvo. Međutim podaci, egzaktni podaci to ne potvrđuju. To ministarstvo je u svom proračunu za prošlu godinu raslo sa stopom od 6% ili 106% dok je ukupni proračun rastao sa stopom od 109, gotovo 110%. Prema tome udio proračuna toga ministarstva za godinu 2006. nije porastao nego je pao. To su podaci koji se mogu naći u ovom proračunu. Tako dok je proračun države rastao za 109,8% proračun Ministarstva obrazovanja, znanosti i šport je rastao za 106,58% dakle manje nego što je rastao državni proračun. Pa kako onda možemo govoriti što je ministar ovdje u uvodu govorio o tome da je naše određenje Hrvatska zemlja znanja. Pa mi bi trebali udio toga proračuna, toga ministarstva sa nekakvih 8% u ukupnom proračunu povećavati na 9%, 10%, 11% do 15% a ovdje se dakle taj udio ne samo ne povećava čak niti ne stagnira nego se smanjuje a mi govorimo o Hrvatskoj zemlji znanja. Jučer smo govorili o projektu nacionalnog programa mjera za uvođenje obaveznog srednjeg školstva i vidjeli smo koliko je to zahtjevan posao, a u proračunu Republike Hrvatske za 2006. godinu za stručno usavršavanje i izobrazbu učitelja i nastavnika što je pretpostavka cjeloživotnog učenja, a tko će prvi početi učiti cijeli život nego oni koji uče druge, potrošeno je 44% od planiranih sredstava. Bilo je najprije planirano oko 6 milijuna kuna onda je to povećano rebalansom na 10 milijuna kuna, a iskorišteno je samo 4 milijuna i 400 tisuća kuna, znači 44% a mi govorimo o cjeloživotnom obrazovanju. Pa cjeloživotno obrazovanje je tako zahtjevan projekt i najprije bi ga trebalo naravno pokušati provesti među onima koji sami obrazuju i kojima je obrazovanje zapravo imanentno za razliku od nekih drugih aktivnosti i djelatnosti zanimanja, a mi za taj cijeli projekt obrazovanja usavršavanja i nastavnika u osnovnim školama i nastavnika u srednjim školama trošimo 4,4 milijuna kuna ili samo 44% od onoga što je planirano. Jučer smo se ovdje kao jedan od važnih segmenata govorili o razvoju kurikuluma za srednje škole što je važno svakako. Govorili smo o izradi pedagoškog standrda što je pretpostavka i s kojom se kasni, a u godini 2006. za te dvije važne funkcije uvođenja obaveznog srednješkolskog obrazovanja potrošeni su simbolični iznosi. Od 654 tisuće ne milijuna nego tisuće kuna za razvoj kurikuluma je potrošeno 437 tisuća, dakle negdje oko 60% a za izradu pedagoškog standarda u 2006. godini, trećoj godini mandata Vlade potrošeno je od planiranih simboličnih 250 tisuća potrošeno je 142 tisuće kuna. Pa kako možemo govoriti onda o tome da ćemo dovoljno brzo postaviti pedagoški standard koji je puno kompliciraniji u srednjim školama nego osnovnim školama ako toliko malo novca ulažemo. Ja se potpuno slažem sa ministrom i to sam jučer govorio gotovo istim riječima kao što je on ovdje danas rekao, da ulaganje u znanje na bilo kojoj razini nije trošak. To je trošak koji će se vrlo brzo multiplicirati kao gubitak u nekim drugim segmentima i ne smije se smatrati kao trošak, ali toga troška nema. Udio Ministarstva znanosti i obrazovanja ostao je više-manje isti, nominalno se nešto manje smanjio, ali ostao je više-manje isti kao što je bio i godine 2005. Prema tome u tom smislu nije bilo nikakvog pomaka, a ista je situacija i sa godinom 2007. ali o tome nećemo raspravljati jer će to biti u nadležnosti novoga saziva Sabora i nove hrvatske Vlade. I na kraju nešto iz segmenta Ministarstva obrane. Mi smo donijeli dugoročni plan razvoja Oružanih snaga koji kaže da za 10 godina moramo uložiti oko 12 milijardi kuna. Prenešeno ravnomjerno na godine, to bi značilo da po svakoj godini moramo uložiti oko milijardu i 200 milijuna kuna, a mi smo godine 2006. koja spada u taj već plan, uložili za vojnu opremu samo 386 milijuna kuna. Što to znači? To znači da teret modernizacije Oružanih snaga prebacujemo na neke druge godine. Ista je situacija i sa godinom 2007. i tu je vojna oprema negdje sa oko 300, 400 milijuna kuna, a trebala bi biti milijardu i 200 milijuna kuna. Znači već u te dvije godine kasnimo svake godine sa razlikom od oko 800 milijuna kuna, dakle milijardu i 600 milijuna kuna koji će teret morati podnijeti preostalih osam godina plana ili plan neće moći biti realiziran. Prema tome ne možemo govoriti o tome da se u tom smislu na području obrane što je stav Vlade Republike Hrvatske o čemu je govorio i ministar financija što je potvrda dakle da se radi o generalnom stavu da se puno učinilo. Učinilo se puno manje od onoga što je kao plan donio ovaj Hrvatski sabor, dugoročni plan razvoja Oružanih snaga. Istovremeno u Ministarstvu obrane imamo 4 tisuće uposlenika više nego što je bilo planirano. U protekle 4 godine broj djelatnika ministarstva je trebao biti smanjen za 4 tisuće više nego što je to danas slučaj, a to je upravo negdje kada se uračunaju njihove plaće oko tih 350 milijuna kuna koliko se ulaže u vojnu opremu, pa da je to smanjeno i da se to prebacilo onda bi to bilo ipak nekakvih 700, 800 milijuna kuna i približilo bi se ovoj godišnjoj obvezi od oko milijardu kuna temeljem dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga. Evo to su razlozi. Dakle ponavljam, proračun je u smislu svoga ostvarenja tehnički korektan. Većina njegovih stavki je ostvarena sa planiranim iznosom, ali zbog njegove loše početne strukture Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke neće podržati ovaj obračun. Hvala.
Hvala. Ispravaka svega deset. Samo i svega i tek. Prva, poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Neznajući što bi rekao i kako bi ga okarakterizirao proračun, gospodin Radoš se zapetljao pa je upotrijebio sintagmu niti niti, što znači ništa. A ja ću reći da je to netočno reći da ovaj proračun iz 2006. niti je socijalni niti razvojni jer nema države na svijetu koja ima takav proračun koji je niti niti. On je i razvojni i poticajni i sasvim je netočan navod da je on isti kao svi ostali. Dapače, on se jako razlikuje od svih dosadašnjih, ako po ničem drugom po tome što je po prvi puta prošle godine uveden taj jedinstveni račun za sve korisnike. I drugo, da bih dokazala tu svoju tvrdnju da je njegova tvrdnja netočna ja ću samo navesti podatke dakle da je i razvojni i socijalni time što su subvencije povećane za 8% u odnosu na pretprošlu godinu i iznose skoro 6 milijardi kuna. A da su istovremeno povećana i socijalna davanja koja za naknade građanima i kućanstvima iznose 5% više a samo za mirovine branitelja je izdano 15% više, tj. skoro 4 milijarde. Za porodiljne naknade je izdano više subvencija. Dakle i razvoj i socijala je dobila puno više. Hvala.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora ispravljam netočni navod kolege Radoša gdje je ustvrdio da gospodarski uspjesi ove Vlade koji se mogu čitati ovim izvršenjem proračuna ne govore ni da je ona pokrenuta Hrvatska, ni da je socijalna politika upotrijebljena ili da je briga o svim segmentima gospodarstva u društvu učinjena. Naime, jasno se vidi da deficit samog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu po obračunskom načelu modeficiranom iznosi 3% što je za razliku od 2003. godine 3,2% … [[Govornik se ne razumije.]] boda manje nego što je tada bilo za vrijeme vaše vlasti. I što se tiče Ministarstva obrane, na žalost nismo prodali ni jednu raketu Madekoncima ni popunili proračun svoj ili državni.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Zastupnik Radoš izjavio je sljedeće proračun nije razvojni niti socijalni. To naravno nije točno. Činjenice do kojih se može doći iz ovog izvješća upravo govore drugačije, da je to i socijalni i razvojni proračun, jer kad se napravi analiza trošenja sredstava državnog proračuna onda se lijepo može vidjeti iz te analize za socijalnu zaštitu izdvojeno je 40% sredstava, za zdravstvo 15%, za ekonomske poslove 12%, a za usluge unapređenja stanovanja 6%. Pa ako to nije razvojno, a mi više ne živimo u državi kad je Vlada i država nosioc izgradnje nekakvih objekata i razvoja, to je netko drugi.
Poštovana zastupnica Ljubica Lalić, sljedeći ispravak. Izvolite.
Ispravljam navod kolege Radoša koji je rekao da je prije 4 godine prosječna mirovina iznosila 42%. Ne kolega Radoš, prema podacima Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje prije 4 godine ili 31.12.2003. godine prosječna mirovina iznosila 44,71% na koji postotak je sa 37% naslijeđenih digla Vlada u kojoj ste i vi bili ministar. Obećanje je bilo ove sadašnje Vlade da će porast mirovina biti na 50% prosječne plaće, međutim suprotno dizanja za tih … [[Govornica se ne razumije.]] postotaka ova Vlada je spustila prosjek mirovine na 39% i to je zapravo slika uspješnosti Vlade i njenih proračuna.
Sljedeći ispravak poštovana zastupnica Ruža Lelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod kolege Radoša u svezi novih radnih mjesta i broja nezaposlenih. Istine radi ću reći da je koalicijska Vlada otvorila novih radnih mjesta 33 tisuće u cijelom mandatu, a smanjenje broja nezaposlenosti tada bilo je rezultat administrativnog brisanja broja nezaposlenih, dok ova Vlada od 2005., 2006. 45 tisuća 759, a predviđa se u cijelom mandatu 80 do 100 tisuća novih radnih mjesta. Pa u mojoj županiji evo samo je broj, smanjen broj nezaposlenih za tisuću 133 i da je stopa nezaposlenosti ove godine najniža u zadnjih 10 godina. Hvala.
Sljedeći, poštovani zastupnik. Prije toga, povreda Poslovnika poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Mislim da je to bila kolegica Lelić. Dakle, ja sam naveo podatke, službene podatke Hrvatskog zavoda za zapošljavanje na dan 31.12.2006. i 31.12.2003. godine. Prema tome, ona govori o nekim drugim podacima. Istina navode koje sam ja prepisao, odnosno samo pročitao iz službenog glasila službene institucije Republike Hrvatske. Prema tome, to nije bio netočan navod, ispravak netočnog navoda, nego je to bila povreda Poslovnika.
Vi ste naveli određene cifre, ali niste naveli da, izvor, da citirate prema. … [[Upadica se ne čuje.]] Nije. … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Evo gospodine predsjedniče, kolega Radoš tvrdi da ovaj proračun nije … [[Govornik se ne razumije.]] nego vjerojatno pod tim podrazumijeva izgradnju recimo Kosare na moru, Bobrovca, cementare i slične stvari. Međutim, da je proračun razvojan tvrdim jer se tim proračunom su se izgrađivale, opremale radne zone. Infrastruktura, magistralni plinovodi izgradit će se u ovom razdoblju i više autocesta nego za vrijeme razdoblja prošle Vlade, je što je malo čudno, ali istinito i samo još moram reći da imali smo svojevremeno u vijeću predsjednicu HNS-a lokalno koja je za svaki proračun rekla da je napuhan i da nije razvojan. Zatim kad smo ju pitali zbog čeg, šutila je, ali ta šutnja je bila daleko mudrija od ovog što je kolega ispričao sad.
Poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Radoš govoreći danas o proračunu za Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, ali to je još od jučer neprestano ponavlja kako govorimo i kako smo se opredijelili za zemlju znanja, a da se u proračunu to ne vidi. No međutim to se vidi. Samo u 3 godine, samo u 3 godine ovaj proračun je rastao za 22%. Kad ćete vidjeti za polugodišnji obračun onda ćete vidjeti da je još veći. Drugo, sve planove i sve programe koje smo zacrtali provodimo i oni su neki u tijeku. Započete su reforme. Ja neću ponavljati ono što sam jučer ponovila, no međutim ne znam od kojih bi se to novaca uopće događalo sve toliko reformi koje ste i sami nabrojali, a da taj proračun nije povećan kao što vi tvrdite.
Poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa ja ću se ponovo vratiti na podatke kojima se koristio kolega Radoš. Točno je da je smanjen broj nezaposlenih za 20 tisuća, ali to ne znači da je otvoreno svega 20 tisuća novih radnih mjesta. Ja ne znam da li je kolega Radoš namjerno ili slučajno zaboravio da svake godine 35 tisuća srednjoškolaca završi srednju školu, 10 tisuća ih se upiše na fakultet. Znači 25 tisuća je novih na Zavodu za zapošljavanje, isto kao i 3 tisuće novih koji su završili fakultete. Prema tome, mi svake godine imamo priliv od 28 tisuća novih na Zavodu za zapošljavanje. Ako to pomnožite sa 4, to ispadne da je negdje otvoreno oko 120 tisuća novih radnih mjesta kroz ove 4 godine, a ne 20 kao što ste vi rekli.
Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić, sljedeći.
Hvala. Pa evo zastupnik Radoš je rekao da ovaj proračun nije socijalan. To naprosto nije točno. To je jedna neistina, jer izdvajanje za socijalnu komponentu proračuna su svake godine sve veća i u 2006. godini bila su za 20%, odnosno za 9 milijardi veća od izdvajanja u 2003. godini i činjenica je da je briga za socijalni status građana jedan od najvažnijih prioriteta ove Vlade.
I zadnji ispravak, poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegica Lelić i kolega Nenadić već su ispravili kolegu Radoša po pitanju njegovih konstatacija i komentirajući gospodarsku politiku u hrvatskoj Vladi za 2006. godinu, a kad je riječ o određenim makroekonomskih pokazateljima, u prvom redu kad je riječ o stopi nezaposlenosti i zapošljavanju. Ja ću samo ponoviti ono što stoji u određenim dokumentima, a to je i prema statističkim pokazateljima da je stopa nezaposlenosti 2006. godine sa 31.12. 16,6%, da je ona bila 2002. godine 22,3 odnosno 19,2% 2003. godine, a tada je ministar bio sadašnji kandidat SDP-a za novog premijera kolega Jurčević. Spomenut ću i u apsolutnim brojevima da je stopa nezaposlenosti, da je broj nezaposlenih 2002. godine je bio 389 tisuća odnosno 2003. 329 tisuća, a on je ove godine znači sa 31.12.2006. 291. tisuću. Upravo…
Hvala. Hvala lijepa. Klub zastupnika HSP-a poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre! Na početku moram istaknuti da se radi o proračunu za 2006. i da je kod njega nedvojbeno samo to da je potrošen. Dakle, to je prošlo svršeno vrijeme. Mi možemo samo iz ovog izvješća, iz ovog godišnjeg obračuna nastojati uočiti neke trendove za koje bi bilo dobro da se zaustave jer nisu dobri za hrvatsko gospodarstvo odnosno pohvaliti one pozitivne trendove. Ali radi se o prošlom svršenom vremenu. Kao prvo ovaj proračun pokazuje da je PDV rastao za 8,4% dakle prihod od PDV-a rastao je za 8,4% na čak 34,9 milijardi kuna. Mislim da je to posebno bitno istaknuti zato što se radilo o prvoj godini u kojoj smo imali uvedenu međustopu od PDV-a za turizam od 10% i u kojoj je po prvi put ukinuta ona famozna stopa od 0% za organizirane turističke boravke iz inozemstva. Samo uvođenje međustope od 10% za Hrvatski sabor, za Vladu i Ministarstvo financija je jedan doista senzacionalni potez jer je to zapravo bilo konačno slamanje one višegodišnje skoro desetljetne škole mišljenja da se u taj dio ne smije dirati. Dakle, da se ne smije ići na uvođenje međustope PDV-a, mada je Hrvatska do tada bila jedina zemlja u Europi uz Dansku u kojoj je bila samo jedna, jedina stopa PDV-a, sa nešto izuzeća doduše. Uvođenje međustope od 10% PDV-a za turizam čime je hrvatski turizam konačno došao otprilike u iste poslovne uvjete kao konkurencija na Mediteranu koja sva ima međustopu PDV-a od 7 do 11%, to uvođenje međustope za turizam dakle nije naštetilo punjenju državnog proračuna, nego se štoviše on nastavio dobro puniti od PDV-a i štoviše prihod od PDV-a je porastao za 8,4%. Dakle, to samo govori da kad se uređuje porezni sustav, da ga je najbolje uređivati tako da se čim više uskladi poslovno okružje u kojem je naše gospodarstvo sa poslovnim okružjem konkurencije u susjednim zemljama. To je posebno bitno reći i sa još jednog aspekta a to je što je Hrvatska u pregovorima sa Europskom unijom i da je jedan od bitnih dijelova pregovora i pitanje poreza odnosno izuzeća od PDV-a, da je jedan od bitnih dijelova pregovora sa Europskom unijom moguće ukidanje nule stope PDV-a i također da Hrvatska u skladu sa pregovorima sa Europskom unijom mora promijeniti svoju politiku trošarina, pa ćemo možda doživjeti i uvođenje trošarina na plin odnosno možda ćemo doživjeti promjene nekih trošarina. Iz tih razloga bitno je spomenuti da su ovdje trošarine porasle za 6%, da je prihod od trošarina porastao za 6%. Ali jednako tako moramo podsjetiti i na to da bi Vlada trebala napraviti jednaki iskorak kao što je učinjen kod međustope PDV-a za turizam i također nastojati kao i susjedne zemlje ili uvesti plivajuće trošarine na naftne derivate ili ići na neki drugi način izračuna cijene goriva kako bi se olakšao udar porasta cijene naftnih derivata na hrvatsko gospodarstvo. I jedan od tipičnih primjera kako se to radi je u Italiji gdje je da podsjetim još jednom gorivo za sve koji se bave gospodarskom djelatnošću na moru i na unutarnjim plovnim putovima oslobođeno poreza tj. svi talijanski brodari bilo na moru, bilo na rijekama, svi koji se bave gospodarstvom imaju plavi dizel, ne samo talijanski ribari. A Talijani isto poštuju istu onu direktivu o trošarinama na naftne derivate koju i Hrvatska želi poštovati i temeljem koje i je mijenjan naš Zakon o trošarinama odnosno o posebnim porezima na naftne derivate. Dakle, ne vidim doista razloga gospodine ministre da se ubuduće i mi povedemo za tim talijanskim primjerom i da izjednačimo uvjete rada naših brodara sa konkurencijom na Mediteranu bilo kroz povrat poreza, bilo kroz odgovarajuću poreznu olakšicu odnosno oslobođenje od trošarina na naftne derivate za sve hrvatske brodare. U svakom slučaju nastojimo naše gospodarstvo dovesti do istih poslovnih uvjeta kao što ima konkurencija. Također ovdje treba napomenuti da porez na imovinu raste za, prihod od poreza na imovinu raste za 28,5%. Dakle, u ovom obrazloženju ovog godišnjeg obračuna se navodi da je to posljedica potražnje na tržištu nekretnina. I mi u klubu se doista bojimo da je to stvarni razlog. Tržište nekretnina u Hrvatskoj, posebno na Jadranu cvate, okreću se doista veliki novci. I nije čudo da se u tome i za proračun zahvaća dosta. Međutim ono što je zabrinjavajuće, ono što je opasno, jest to da se nerijetko vrijedne nekretnine prodaju vrlo jeftino, nerijetko se događa da se prodaju nekretnine kao poljoprivredno zemljište, a da se nakon toga voljom lokalne samouprave to poljoprivredno zemljište pretvara u građevinsko čime su ne samo oštećeni i prevareni vlasnici koji su taj teren prodali nego je jednako tako oštećena i prevarena Hrvatska država i lokalna samouprava koja je mogla uknjižiti više od poreza na promet nekretnina. Također pozdravljam ovdje vrlo zanimljiv i lijep prihod od dobiti trgovačkih društava, banaka i tome slično. Dakle od dividendi koje Hrvatska država ima kao vlasnik čitavog niza poduzeća odnosno dobiti koje su u njezinim rukama i to nas dovodi do one vječne dileme ovdje u Hrvatskom saboru a to je smije li država bili kapitalist? Smije li država zarađivati od dobiti firmi koje ima? Ma naravno da smije. I to nitko joj ne može osporiti, a ono što je jedino sporno jest to zašto prodavati te firme koje državi donose profit? Zašto se država mora odreći turističkog portfelja ako na njemu zarađuje? Zašto se država mora odreći pojedinih dionica ako na njima zarađuje osim ako se radi o nekakvim hitnim situacijama odnosno nekim nepredviđenim troškovima državnog proračuna kad je potrebno na bilo koji način doći do novca. Ali u svim tim okolnostima možda je bolje uzeti neki kratkoročni zajam pa se dovesti u situaciju da se taj zajam plati od dividendi tih firmi. Ono što je međutim ovdje zabrinjavajuće jest to da je inozemni dug i dalje vrlo visok. On je na 29 milijardi EUR-a. On dosiže skoro 85% GDP-a 2006., 2007. Bojimo se da je to otišlo čak i malo više. Stvar je samo u tome da je inozemni dug države smanjen za 390 milijuna EUR-a ali tako da se to prebacilo na domaće tržište kapitala što onda rezultira sa većim zaduživanjem banaka u inozemstvu da servisiraju te povrate državi. Dakle stvari se neće toliko promijeniti samo promjenom tržišta kapitala na kojima se zadužuje država nego naprosto manjim potrebama države za zaduživanjem, a to znači većom gospodarskom aktivnošću i boljom naplatom poreza. Ono što je međutim ovdje užasno zabrinjavajuće jest činjenica da imamo vrlo lošu pokrivenost uvoza sa izvozom i to je 2006. izvozilo svega 48%. I da je trgovinski deficit Hrvatske 2006. povećan za 11%. To nisu podaci koji bi ikoga mogli ovdje razveseliti ma koliko bio nekakav veći prihod PDV-a ili veći prihod od carina. Činjenica da trgovinski deficit raste godišnje za 11% nije stvar koja bilo koga od nas ovdje može ostaviti mirnim. Ono na što ovdje moramo posebno upozoriti jest činjenica koja se godinu za godinom ponavlja na koju Klub HSP-a uporno upozorava a to je smiješno i sramotno nizak prihod od koncesija. Hrvatska je naime izuzetno bogata vodom. Ta voda naj, izvori vode najčešće se daju u koncesiju za vrlo niske iznose. Jedan od naših prijedloga koje eto i ovdje iznosim jest to da bi koncesije trebale što se tiče pitke vode biti ubuduće davane u pravilu firmama koje su u vlasništvu lokalne samouprave ili su barem 50:50 partner sa nekim investitorom. Koncesija na eksploataciju rudnih bogatstava također su isto vrlo niske kao i koncesije na pomorsko dobro. Najvrijedniji dio Hrvatske dame i gospodo i njezino izobilje pitke vode, njezin očuvan prostor, njezina morska obala i otoci i njezin nezagađen okoliš. I to moramo znati dobro naplatiti u koncesijama. A primjer u tome svemu mora biti od strane države koja tu mora zapravo pokazati kako se to radi? Što se tiče poticaja u poljoprivredi taj dio pozdravljamo. Drago nam je da se oni povećavaju međutim loše je da se kod poticaja u poljoprivredi nije išlo daleko temeljitije. Ja bih podsjetio ovdje da su odbijeni svi naši amandmani koji su se ticali poticaja u poljoprivredi pa i onaj koji se ticao poticaja za obnovu maslinika. Jer znate daleko je lakše obnoviti postojeći maslinik negoli graditi novi i saditi novi pa čak i koristeći onaj čuveni stroj za kojeg na Hvaru kažu da stvara terene za golf, a ne terene za maslinike. Dakle ključni poučak ovog godišnjeg obračuna državnog proračuna jest to da sve izmjene poreza i sve porezne reforme moraju biti dobro simulirane i moraju biti usmjerene s jedne strane ka boljem punjenju državnog proračuna, ali s druge strane moraju sagledavati i učinke na hrvatsko gospodarstvo kako bi ga što prije dovele u isto poslovno okružje kakvo ima naša konkurencija na Mediteranu. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HSLS-a poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Hvala. Štovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, štovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Odmah da na početku kažem da se mi u Klubu HSLS-a ne zamaramo tome da li je ovaj proračun socijalni ili razvojni? Mislim da to nije bitno. On je potrošen. I da je to ona jedna, ona, ono što je sigurno i ta činjenica stoji a da svatko sebi izvlači zaključke da li je riječ o socijalnom i razvojnom ili u toj, ili ne vidi u tome te elemente. I još jedna nevina objekcija. Ono što se, ja mislim da u Hrvatskoj ministar financija može biti samo čovjek koji ima dobre živce. Koji ovako je flegma sam po sebi. Jer zašto to kažem? Jer kada se otvori ova naša, kada bilo koju temu otvorimo onda se vračamo uvijek na sam početak, na sve one naše, sve one naše zapravo stare teme i pokazuje se još jedanputa onaj Murphyev zakon funkcionira kada nešto krene loše da onda to samo može još i gore i završiti. Tako da, opet o čemu ćemo god raspravljati htjeli ne htjeli vraćamo se na problem privatizacije i pretvorbe. Vraćamo se na problem zaduživanja. Vraćamo se na problem vanjskoga duga. I onda se upravo pokazuje da smo negdje u prošlosti napravili loše poteze, imali lošu procjenu, lošu anticipaciju i da sada, da je sada 2007. to nije nimalo jednostavno korigirati. Pogotovo ako se nema i ove političke i građanske hrabrosti i volje da se neke stvari mijenjaju ili da se ti trendovi koji su onda bili zacrtani da se pokušaju korigirati. Naša ona, naš onaj prvi grijeh strukture kako se ono zvao grijeh strukture je bio taj što smo mi privatizaciju željeli promatrati kao zaradu, kao zaradu. Mislili smo da će ih privatizacije država nešto zaraditi. Privatizacije je ipak bila par exellence trošak. Recimo to su zapadni Nijemci itekako dobro znači u odnosu na Istočnu Njemačku pa su znali da moraju uložiti kako bi Istočna Njemački uhvatila ritam sa ostalim dijelovima Njemačke. I onu su tu privatizaciju koju su radili na tom prostoru sada nove države su je tretirali kao trošak, a nikako kao zaradu. I upravo, i ona, a budući da smo mi gledali suprotno i onda smo bili prisiljeni da zapravo stvari prodajemo u bezcijenje i da se odričemo našeg obiteljskog srebra. Onda smo došli u probleme koji nas još dan danas pritišću. A onda poslije toga prodajom obiteljskog srebra se upravo pokazalo da zapravo više nismo suvereni što se tiče naše vlastite fiskalne politike. I to su činjenice i te činjenice nas zapravo stalno nas prate i stalno nas tuku po glavi i svaki puta vam se onda kao bumerang vrati. I onda normalno da se onda u takvoj situaciji zapravo, šta nam ostaje, ostaje nam zapravo jedan politički govor, politička retorika koji pokušavate da ispravite ove loše gospodarske trendove. Pa onda imate neka obećanja koja se tiču da ćete, da ćemo raditi reviziju pretvorbe i privatizacije. Pa onda normalno iznevjerimo vlastita očekivanja i vlastita obećanja. I onda se ponovo zapravo nakon par godina vraćamo pa sada zapravo bismo željeli čak i da u Ustav uđemo, unesemo paragraf, članak kojim će se sankcionirati ratno profiterstvo. I to se upravo pokazuje kako zapravo političkim vokabularom, odnosno na političkom terenu pokušavamo rješavati nešto što doista pripada isključivo tržištu, što pripada ne nekom drugom segmentu. Ali upravo te naše jake geste koje se obično javljaju tamo pred izbore zapravo samo pokazuju nešto što drugo, to da ćemo zapravo ponoviti praksu koju smo imali, praksu koju smo propustili 2000. godine kada smo odustali od revizije pretvorbe i privatizacije, kada smo od prošle godine na neki način rekli da zapravo toga više nema smisla, a evo da nam sada ponovo te kosti ispale van. I pokazuje zapravo doista da revizija pretvorbe i privatizacije ne može biti politički trik, demagoški trik nego doista da mora biti proces koji se odvija. Ovaj najnoviji ovaj slučaj u Fondu to samo potvrđuje. I mislim da zapravo o tim stvarima bi se morao postići ili truditi da se postigne jedan politički koncenzus u ovom Saboru, a ne da nam se političke retorike razlikuju u ovisnosti da li smo u poziciji ili opoziciji. I kažem to su činjenice, to su te činjenice. Kao isto, kao što imamo problema sa privatizacijom tako isto imamo problema normalno i sa zaduživanjem. Da li je zaduživanje samo po sebi loša stvar? Pa sigurno da nije. Ali ako je to zaduživanje u funkciji kao što neki sad kaže uzimanje zajmova ne mora viti loše, ako se zajmovi koriste za povećanje proizvodnje. Kaže kao i svako kućanstvo i država se može zadužiti i time poboljšavati svoje ekonomski položaj. Ako se kućanstvo zaduži da kupi traktor, zemlju i opremu i sl. što će mu donijeti dohodak koji je veći od iznosa duga, odnosno ako je granični prihod od investiranja veći od graničnoga troška uplate zajma to je dobro. Ali ako nije onda to je loše. Ako se više troši nego što se stvara onda je to loše. I mi smo bili zapravo loši gospodari. Ono što svako kućanstvo izbjegava i što svaki kućanstvo ne želi da mu se dogodi nama se to kao državi to događalo. I onda smo upravo išli upravo u tome da smo se oslobodili, da smo preko 95% banaka više nije u našim rukama. I ja stalno tvrdim i upravo da je tu možemo tražiti neku relaciju između naše nezaposlenosti i činjenice da banke više ne pripadaju, da banke više ne pripadaju da nisu u našem portfelju. I to su činjenice. Jer upravo je logika tih banaka je nešto drugačija nego da, budući su u rukama stranca im je profit isključivo profit na prvom mjestu, a nikako ne otvaranje novih radnih mjesta, razvoj tehnologije i ono sve što bi zapravo bilo smisleno. Tako mi se čini ono što se mora, ja sam sklon da vidim pozitivan pomak u stvaranju ove Središnje državne riznice koja je na neki način eliminirala, likvidirala ove paraproračunske fondove koji su bili ništa drugi nego fondovi za, odnosno prostori gdje se prao proračunski novac. To je bilo dobro. Ali nije dobro što isto upravo država se zadužuje kod tih banaka i onda kad se pojavljuje se kao njih najbolji klijent. I na taj način zapravo stvara jednu privid, jedan privid da naš dug i nije toliki koliki zapravo je. Isto također mi i dalje plaćamo ovu jednu burnu cijenu naše, cijenu naše burne povijesti iz 20. stoljeća. Evo ja sam iz ove knjige koja vidim i kod, izašla nešto ima već dva, tri tjedna, kolege Letice gdje on kaže, recimo govori o korisnicima mirovina koji su pravo na mirovinu ostvarili pod posebnim znači povoljnim uvjetima i onda on tu polazi od sudionika narodnog oslobodilačkoga rata pa sve do hrvatskih branitelja da se godišnje 923 milijuna eura troši, troši upravo na korisnike mirovina. Riječ je od 183 i nešto tisuća građana ove zemlje koji nas godišnje koštaju 923 milijuna eura. Ima vrlo zanimljivo recimo ovi da zastupnici Sabora i članovi Vlade u tom trošku su 5,3%, a recimo sudionici narodnog oslobodilačkog rata 219 milijuna, a recimo članove Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti 1,9 milijuna eura. Kažem, ali to je ta cijena naše burne te povijesti koja je, i pokazuju svi korisnici mirovina su, uglavnom se vežu ili uz državnu upravu, Sabor, … [[Govornik se ne razumije.]] vijeće, Vlada ili doista dolazi iz ove sfere, sfere ovih ratnika a tih kažem ratova smo nažalost u 20. stoljeću imali preko svake mjere. I sada kad uzmete ako se zarobi 923 milijuna eura godišnje onda doista se možemo pitati a koliko bi to bilo kudikamo, odnosno sredstava kad bismo mogli osloboditi na neke druge projekte koji bi upravo bili u ovoj funkciji, funkciji razvoja zemlje. I ono što ja kao zastupnik koji dolazi iz Istočne Hrvatske, Slavonije i Baranje moram progovoriti to je upravo, to je pitanje svih pitanja, taj ravnomjerni razvoj Republike Hrvatske. Mi se za njega zalažemo i to je, gotovo je kao mantra u političkim istupima svih političkih stranaka, svih zastupnika. Ali sada moramo pitati koliko te mantre, koliko te općega plemenitoga stava, koliko to ima rezultata na terenu. I onda se upravo, a moralo bi biti jer svaki puta kada se učini neka nepravda ili kada dođe do ovoga neravnomjernog razvoja Republike Hrvatske onda zapravo imate čitav niz i političkih i gospodarskih implikacija od toga da se inducira neki regionalizam koji nema veze sa regionalizmom, da se induciraju čitav niz ovih upravo psiholoških barijera u odnosima između Splita, Zagreba, Osijeka i Zagreba što svakako nije dobro uopće za jedan povoljni, jedan pozitivan ambijent u našem društvu. Ali upravo to je zbog toga što se zapravo ta decentralizacija koja bi trebala biti ne samo administrativna i koja bi trebala da bude popraćena i financijskim sredstvima i koja bi morala da u Hrvatsku konačno uvede upravo te određenu diferencijaciju da ne moraju porezna politika i određene kriteriji ne moraju biti jedinstveni upravo zbog toga što država mora biti korektiv koji će uvesti, koji će napraviti taj balans između onoga bogatoga ne znam sjevera ili siromašnoga juga ili već kako se to u literaturi zove. Malo prije je kolega Tadić govorio o tržištu nekretnina. To se upravo na tržištu nekretnina dadne vidjeti što znači imati nekretninu, imati tu sreću imate li nekretninu ne znam dolje u Dalmaciji, u Istri ili imate nekretninu recimo u Baranji. Ili recimo ja slučajno poznam ne znam život u dva grada, Rovinj i Beli Manastir koja su po veličini podjednaki gradovi ali dok u Rovinju osjećate kako život pulsira, kada dođete u Beli Manastir osjeća se zapravo ipak jedna stagnacija, rezigniranost i upravo jedno nezadovoljstvo a za koji ti ljudi koji tamo žive nisu krivi. E sada upravo država mora intervenirati, državni proračun mora intervenirati kako bi doista stvorio i tamo postojan ambijent i kako bi se uhvatio taj ritam, a ne da postoji upravo takva razlika između ne znam dva hrvatska grada na tristotinjak kilometara. Tu je ono gdje mi u klubu HSLS-a vidimo i želimo vidjeti ulogu državnog proračuna koji će onda na taj način intervenirati i koji će upravo stvarati pretpostavke za jedan podjednaki, ravnomjerni razvoj svih dijelova Republike Hrvatske. I upravo kažem zbog toga vrlo je, odnosno pokazuje se ponovo, odnosno još jedan puta ponavljam, mi smo očito bogata zemlja, ali očito s tim bogatstvom niti nam je popisan, niti imamo katalog svih naših nekretnina. Ja mislim da država ovoga momenta još ne zna s čime sve gospodari, a i s onim s čime gospodari još to nije u funkcijama. Ja ne mogu shvatiti da poslije 92. godine, 93. godine recimo kada su Kupari, ono čuveno vojno odmaralište došlo u ruke države da već 15 godina je prošlo a da to nije stavljeno u funkciju. To su upravo ti oni što se pisalo mrtvi kapitali koji ti mrtvih kapitala ima koliko hoćete i onda mi zapravo se onda pitamo zašto je stanje tako loše i onda nije ni čudo što se onda događaju ovakve stvari da netko s tim može manipulirati, može mešetariti i da onda se zapravo i sve postaje u ovom društvu suspektno. Ja mislim da se odavno to moglo staviti u funkciju ali se moraju naći modeli gdje će država to kontrolirati, gdje se to neće u bescjenje prodavati, gdje nećemo ne znam poglavito nekim tajkunima bili domaćima bili stranima, a pogotovo ne smijemo čekati kada dođemo u Europsku uniju kada se možda budu mijenjala pravila igre. Ali ja mislim da se i onda možemo zaštititi i da doista štititi nacionalnu supstancu, resurse koji su doista, koji su od životne važnosti, šume, vode, zemljište, da je to moguće i da nam to nitko ne diktira da to nije ono uzmi ili ostavi nego da doista tu se, da se tu može intervenirati i da to može biti stavljeno u funkciji razvoja kako države, ali tako i onoga, one mikro zajednice, onoga kraja gdje se te nekretnine odnosno ti resursi gdje se nalaze. Upravo u tom kažem ponavljam i onu našu tezu iz prošlogodišnje isto te rasprave, konačni taj katalog, taj registar, taj popis onoga s čim država gospodari da se jedanputa zauvijek napravi. To može biti i u funkciji jačanja proračuna koji bi onda upravo bio i socijalan, koji bi bio i razvojni jer bi se na neki način onda moglo upravo ulagati i u one segmente koji su stjecajem okolnosti će doći u opasnost ne znam poljoprivrednici ulaskom itd. gdje onda država može intervenirati i može zaštititi svoje građane. Zato kažem normalno to se ne događa preko noći, za to treba kažem proces, zato nije dobra politika velikih jakih gesta. Ja poštujem kolege iz SDP-a, posebice poštujem kolegu Josipovića. Jest ratno profiterstvo, ali ako to bude samo parola koja će ostati parola iza koje neće slijediti i akcija kao što na žalost 3. siječnja 2000. godine ništa nije stiglo, nije došlo do revizije privatizacije i pretvorbe, čak oni koji su predlagali na neki način su bili ušutkavani i rečeno da nije vrijeme, da Vlada nešto priprema, … dogodilo. Znate ako to bude u funkciji samo svakodnevne političke predizborne demagogije onda iza toga nema i ponovo ćemo imati razočarane ljude, građane koji će onda biti gnjevni i koji će se onda ljutiti na sve nas jer nitko nas ne može uvjeriti da mi ovdje propuštamo prilike. Pa ne možete tražiti da to netko drugi napravi nego to mora napraviti … [[Ne razumije se.]] ovaj Sabor, zastupnici moraju biti ti koji će donositi ove konkretne mjere i koje će onda omogućiti upravo jedan sretniji i zadovoljniji život za manje-više sve građane ove zemlje jer pitanje ljudske sreće je zapravo jedno pravno relevantno političko pitanje, ništa drugo i ništa manje. Hvala.
Sreća je varljiva. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Kolega Kramarić je netočno rekao da se 2000. godine odustalo od revizije i pretvorbe i privatizacije, jer revizija pretvorbe i privatizacije je obavljena temeljem Zakona o reviziji koji je donesen 2001. godine i revizija je završena 2004. godine. Temeljem konačnog nalaza moj klub je predložio zaključke kojima se predlagalo oduzimanje protupravno stečene imovine, poništavanje nezakonite privatizacije i odgovornost Hrvatskog fonda za privatizaciju. Ti zaključci voljom parlamentarne većine nisu prihvaćeni što nama i nije bilo iznenađujuće, jer se radi o istoj politici, istim ljudima koji su tu i takovu privatizaciju dozvolili i temeljem čega je privatizacija obavljena. Dakle kolega Kramarić revizija privatizacije je napravljena, ali se od sankcioniranja toga odustalo 2004. godine odbijajući predložene zaključke.
Hvala. Poštovana zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Stjepan Kozina. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Rasprava o proračunu za mene je vrlo važna i bitna, jer ovdje onda vidimo masu nekih stvari koje su se dogodile, a mogle su se dogoditi i drukčije. Mi smo krajem prošle godine bili na razgovoru ministra Šukera i razgovarali smo oko rasta proračuna gdje je on tvrdio da će biti 8% proračuna, a mi smo tvrdili da bude više, jer smo razmatrali da bi moglo biti nekog mjesta za neke stvari koje smo predlagali tamo. Međutim bilo je rečeno da nije tako i tako je i napravljeno. Ovdje bih ja prije svega govorio oko toga jer je ministar Šuker govorio da je to socijalni program i da je velika osjetljivost prema najsiromašnijima i najbolje ugroženim kategorijama u Republici Hrvatskoj, odnosno skupinama. Mi ako vidimo koliko je rast mirovina za prošlu godinu i ovdje se govori da je inflacija 3,2 ja ne znam točno kolika je inflacija, gospodin Šime Prtenjača je govorio da je 3,2 otprilike, onda mi zapravo niti nemamo rasta mirovina za prošlu godinu. Mi ovdje govorimo, gospodin Šuker je govorio da su, doprinosi pokrivaju svega 60% mirovina. Tako ste rekli, 60% mirovina. Ja sam ovdje služeći se vašim podacima na strani 149 malo pokušao izračunati i vidim ovdje da su sve ove mirovine koje su po zakonu, znači starosne mirovine 12 … [[Govornik se ne razumije.]] 395 milijona, zatim invalidske 4 milijarde 366 i porodične 3 i 329. Znači to je ukupno 20 milijardi 081 u odnosu na ukupna sredstva koja su za mirovine 25 milijardi 241 milijon. Znači to otprilike je nekakva razlika, negdje preko 5 milijona gdje su mirovine prema drugim propisima, nisu prema propisu o mirovinskom osiguranju. Znači ako bi mi sada gledali neke stvari o kojima bi morali voditi računa onda bi mogli doći do sasvim drukčijih podataka. Gledajte, prilikom donošenja novog Zakona o mirovinskom osiguranju skinuta je stopa od 5% za kapitaliziranju štednju. Tih 5% nije ničim obezbijeđeno da se sanira tih 5% jer nisu krivi oni koji su prije išli u mirovinu i koji su živjeli nekada prije, da se njima smanjuje ta stopa. Znači za tih 5% ako bi ta stopa bila izdvajanje od stopi po 5% to bi znači negdje oko 3 i pol milijarde povećanje i to bi taman pokrilo te mirovine koje su po zakonu regulirane. Znači 20, još bi čak bilo to i više. Mi moramo voditi o tomu računa, moramo iznaći mogućnost jer onaj tko je donio novi zakon i koji je podijelio to u tri stupa morao je regulirati taj pravi stup generacijsku solidarnost na drukčiji način nego je to regulirano. Mi moramo iznaći mogućnosti da se ta sredstva pokriju jer nije netko kriv što je stariji, a netko je mlađi. Znači ovi koji imaju mogućnost da izdvajaju sebi za prvi stup kapitaliziranu štednju i treći stup dobrovoljnu štednju imaju drukčije mogućnosti nego su imali nekada umirovljenici. Znači mi bi oko toga morali vidjeti. Isto tako bi morali vidjeti ako mirovine, doprinos za mirovine ne pokriva mirovine onda bi ga vjerojatno trebalo povećati. Isto tako moramo govoriti i o povećanju minimalne plaće, jer ja sam nedugo slušao gdje je jedan vozač u trgovačkoj firmi rekao da dobi 2 hiljade kuna dobi kao plaću, a 8 hiljada dobi na ruke. Pital je kolika će biti njegova mirovina. Normalno odgovoreno je na ovih 2 hiljade koje dobivaš službeno, a na ovih 8 nećeš dobiti ništa. … [[Upadica se ne čuje.]] A kako? Kako? E dobro, živi bili pa vidjeli, ne. Ja mislim da bi tu trebalo regulirati na taj način da se to vidi, da se ta minimalna plaća poveća barem na 3 i pol hiljade jer bi to nekako trebalo biti nekakav minimum egzistencije koji bi pokrival nekakvo kućanstvo ili osobu koja radi. Znači da ja puno ne duljim oko toga, mi bi trebali u Mirovinskom fondu dobro stajati, jer gledajte portfelj Hrvatskog zavoda za mirovinskog osiguranja trebao je biti jako veliki, trebao je biti negdje oko 30% društvenog proizvoda otprilike. Mi bi trebali biti strahovito bogati. E sada kako stoji taj portfelj Mirovinskog fonda ja to ne znam. Meni nije dostupno, ja sam prošle godine kad je bio obračun, odnosno izvješće Mirovinskog fonda pitao što se s tim događa, meni je tamo onaj gospodin rekao da se vode sudski postupci oko toga, netko je otuđio nešto, nešto nije dobro. A i sad čitamo iz novina da nešto ne vrijedi u portfelju Mirovinskog fonda. Isto tako ima nekakva istraživanja. Mislim da je sada prilika da se nešto napravi, da se ne razgovaramo više tak kak smo se do sada razgovarali. Umirovljenici su bili najveće žrtve Domovinskog rata i privatizacije. Mi si moramo sjesti, moramo se malo razgovarati, moramo se dogovoriti oko toga, jer dijalog koji je bio onda kad smo se mi razgovarali je bio dijalog gluhoga i slijepoga, otprilike tak. Znači nismo se dogovarali onak kak bi se trebali dogovoriti i nismo se razgovarali na način kak bi se morali razgovarati. Ja mislim da ove godine imamo i širinu i mogućnost da se razgovaramo kak treba. Ja sam i očekivao ministre da ćemo se mi razgovarati malo oko toga, jer nije baš svejedno. Jer mi imamo jako veliku većinu stanovnika Republike Hrvatske, znači to je milijun i 50 hiljada umirovljenika, čuli smo jer mirovine su od 500 kuna, hiljadu kuna, hiljadu 500, čuli ste koliko. Znači prosječna mirovina je hiljadu 980 kuna što je jako malo. Prema tome, takve mogućnosti postoje s obzirom na rast ovog proračuna za prošlu godinu, a ja mislim da će on ove godine biti znatno, znatno veći. Mi moramo sjesti i moramo razgovarati o tomu jer neke stvari zbilja moramo popraviti. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt, ministar financija Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pa evo ovo predpraznično podne. Ja vam se svima zahvaljujem na raspravi. Kao uvijek normalno je da svatko vidi na svoj način, no ja sam kao ministar financija i predstavnik Vlade izuzetno sretan da smo mogli imati ovakvo … [[Govornik se ne razumije.]] proračuna. Hvala vam lijepo.
Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak u 13 sati gdje ćemo o jednom dijelu raspravljenih točaka glasovati. U 13 sati nastavak. Prijedlog Godišnjeg obračuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu. Dajem na glasovanje Prijedlog godišnjeg obračuna. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 72 glasa za, 1 suzdržanim i 14 protiv donesen je Godišnji obračun Državnog proračuna za 2006. godinu. Sukladno članku 129. Zakona o državnom proračunu dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 73 glasa za i 3 suzdržana i 9 protiv donijeta predložena Odluka. Isto sukladno članku 129. Zakona o proračunu dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 70 glasova za, 2 suzdržana, 11 protiv donijeta predložena odluka. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji obračun i financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 72 glasa za, 2 suzdržana i 10 protiv donesen je predložena Odluka. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti Godišnjeg financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskih voda. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 71 glasom za, 3 suzdržana, 9 protiv donesen predložena Odluka. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji obračun financijskog programa za 2006. godinu Hrvatskog fonda za zaštitu okoliša i energetske učinkovitosti. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 73 glasa, 4 suzdržana i 6 protiv donesena predložena Odluka. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskih autocesta. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 70 za, 3 suzdržana i 11 protiv donesena predložena Odluka. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji obračun financijskog plana za 2006. godinu Hrvatskih cesta. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 65 glasova za, 6 suzdržanih i 12 protiv donesena predložena Odluka. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji obračun financijskoga plana za 2006. godinu Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 73 glasa za, 4 suzdržana, 7 protiv donesena predložena Odluka. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji obračun financijskog plana Hrvatskoga fonda za privatizaciju. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 56 glasova za, 12 suzdržanih, 16 protiv donesena je Odluka. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak prihvaća se Izvješće o korištenju proračunske zalihe za 2005. godinu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 71 za, 2 suzdržana, 8 protiv, donesena predložena odluka. Gospođe i gospodo zastupnici, preostale raspravljene točke kao što je Zakon o strancima, kao što je Zakon o azilu i ovih šest zakona koji se odnose na pravo industrijskoga vlasništva glasovati ćemo o njima idući tjedan radi dodatnih još usklađivanja i zauzimanja stajališta Vlade o predloženim amandmanima. U srijedu nastavljamo sjednicu u 9,30 sa točkom 17. Poslovno izvješće o radu Fonda hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji pa nakon toga izvješća Hrvatske banke za obnovu i razvitak, Hrvatska agencija za nadzor financijskih usluga, Hrvatske narodne banke, Hrvatske agencije za malo gospodarstvo pa Zakon o poljoprivredi, socijalnoj mirovini, Zakon o zdravstvenoj zaštiti itd. i nakon toga na raspravu o povjerenju Vlade i osnivanju istražnog povjerenstva. Nastavak dakle 27. u 9,30.