Kolegice i kolege, želim vam dobro jutro. Ovo je vrijeme koje smo rezervirali da klubovi mogu iznijeti mišljenja, odnosno svoje prijedloge. Tko se javlja? Kolega Boro Grubišić u ime kluba HDSSB-a. Branko Vukšić. Kolega Grubišić, obrazložite.
Hvala lijepo. Evo dežurni u debatnom klubu. Još jedan dan imaju šansu da se jave, pa s obzirom na situaciju, dakle na našim vanjskim granicama dakle u vezi blokade granice, ali i nekim unutarnjim blokadama poglavito u proizvodnji, poljoprivrednoj proizvodnji, dakle jedan petominutni osvrt [[Upadica Zgrebec: Miks.]] tako je, na ovo stanje.
Kolega Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskoga sabora na istu temu, znači.
Kajin.
Također na istu temu.
Ima još koga? Nema. Određujem stanku do 9,10. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,10 SATI.]] Isteklo je vrijeme predviđeno za stanku. Kolega Boro Grubišić u ime kluba HDSSB-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Evo i dok gledamo svakodnevno iz sata u sat situaciju na hrvatsko-srbijanskoj granici gdje naš premijer pokušava kazniti Srbiju zbog usmjeravanja izbjeglica prema Hrvatskoj za koje je rekao da neka samo dođu i onda kazna Srbiji zato što ih usmjerava prema Hrvatskoj. Zaustavljajući svojim odlukama i civilni promet, civilni život i ponašaju se i prema Srbiji i prema Mađarskoj i još nekim državama kao Mad Max, upravo takvo je ponašanje našeg premijera. Što se s njim događa u ovom završnom dijelu mandata njegove Vlade? Ali nije stvar samo u blokadi, dakle uvoza, izvoza iz Srbije u Hrvatsku nego i njegov omiljeni ministar gospodin Jakovina o kojemu smo stotinu puta ovdje govorili, a dobio sam dojavu, zamolbu da danas o tome govorim dakle blokira naše poljoprivredne proizvođače u Požeško-slavonskoj županiji poglavito zadrugu koja se zove "Domaće blago" i registrirana je u Kuzmici koja i njih 175 zadrugara proizvede 500 tona graha na 450 ha. Ali uvoznice koje se dijele i koje se daju nekim uvoznicima za uvezeni grah Trešnjevac iz Tađikistana, iz Kazahstana, iz Kine, Kirgistana i još nekih egzotičnih država zapravo zaprječuju razvoj te domaće proizvodnje koja je odlično krenula. Taj grah, naš grah, hrvatski grah je da ne kažem stotinu puta kvalitetniji i bolji negoli taj uvozni grah. Ali evo ta zadruga je dobila odbijenicu kako to vole kod nas reći u Slavoniji za po mjeri 421 i 411 za nabavku kombajna za branje graha čime bi se olakšala naravno proizvodnja toga graha, ali i za liniju za preradu graha, jer sami sirovi grah kao sirovi grah nije konačni proizvod nego se može daleko više unaprijediti ako se on preradi, skuha i ne znam ni ja što se sve može raditi pire od graha i niz drugih stvari, proizvoda proizvesti, dakle osim samog onog primarnog proizvoda a to je taj grah trešnjevac. Domaći proizvođači u udruzi, odnosno u zadrugi "Domaće blago" registriranoj u Kuzmici kod slavonske Požege proizvedu 20% sada, za sada, 20% potreba, hrvatskih potreba za grahom trešnjevcem. Ostalo 80% se uvozi. I prava je šteta da ministarstvo ne razumije. Meni je jasno ukoliko on baš ne razumije ribare na moru itd. Ali on potječe, ministar potječe iz Slavonije i da ili namjerno ili iz neznanja nije ni bitno, neznanje ne opravdava, dakle guši domaću proizvodnju povrća a ovaj puta poglavito imam točne informacije o proizvođačima graha i zadruzi "Domaće blago" o kojoj se ovdje radi i koja proizvede 500 tona graha. Potražnja za tim grahom je tolika u Hrvatskoj da oni ne stignu izvesti. Dakle, oni sve što proizvedu prodaju domaćim trgovačkim lancima i otkupljivačima. Iako imaju pozive iz Slovenije, pozive iz EU da taj grah, dakle dođe i na njihovo područje jer je visoko, visoko kvalitetan grah. Na žalost politika Ministarstva poljoprivrede im to onemogućuje, a kap koja je prelila čašu je upravo neodobravanje nabavke kombajna za branje graha i neodobravanje nabavke linije za preradu graha i to u mjerama 421 i 411 gdje je ta zadruga, dakle se natjecala ali na žalost od strane Agencije za plaćanje i Ministarstva poljoprivrede je odbijena. To je alarmantno, to je ono što je možda i važnije, a što se ne zna u hrvatskoj političkoj javnosti, a ovo što radi Mad Mex ja, ima beogradski list "Kurir" koji je na naslovnici objavio jednu drugu riječ koja je puno teža od Med Mexa ali ja je ne bih htio. Možda je novinari znaju pa nije lijepo da ja izgovaram tako riječi za bilo koga, a kamoli za našega premijera. Evo situaciju molim da ovaj sadašnji ministar, koji je još ministar dva dana i još ovo do izbora, a tko će biti sljedeći ministar sagledaju mogućnosti proizvodnje povrća, prerade povrća, hladnjača u Slavoniji kako bi napokon i Slavonija krenula, jer ovakvo više stanje je neizdržljivo. Ovo nije predizborni govor za Slavoniju, ali je to stanje koje traje već 20 godina [[Upadica Zgrebec: Ali je vrijeme isteklo. Hvala.]] Od kako je suvremene Hrvatske države vrijeme je isteklo, a vrijeme i ovoj Vladi istječe. Hvala lijepo.
Svima nam istječe vrijeme. Kolega Branko Vukšić u ime kluba Nezavisnih ljevičara.
Uvažena predsjednice Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Prije nekoliko dana hrvatska predsjednica gospođa Kolinda Grabar Kitarović je rekla, izrekla u jednoj izjavi rečenicu "Stvari izmiču kontroli". Ovo što ste događa sa izbjeglicama sasvim sigurno da izmiče kontroli, a što je dokaz da nismo bili dobro pripremljeni, da je bila obmana, čista obmana da se pripremamo za izbjeglice i da Hrvatska će to lako riješiti. Treba ovdje na ovom mjestu pojasniti još jedanput naglasiti zapravo ne pojasniti da je Hrvatska imala milijun izbjeglica i sa milijun izbjeglica se morala nositi i znala se nositi. Jedna napomena koju vjerojatno mnogi ne znaju. Nakon napada na Irak Sirija je primila 4 milijuna izbjeglica i godinama se o njima brinula. I nije kao država propala zbog toga nego zbog nekih drugih stvari. Ovo što se događa na hrvatskoj granici, ovo što se događa u međunarodnim odnosima između Srbije-Hrvatske, Hrvatske-Mađarske, a i drugih zemalja, sasvim sigurno da dovoljno govori o bijedi politike. Ne hrvatske politike nego bijedi politike. Malo je onih kojima je stalo do izbjeglica, do rješenja. Čini mi se da u Hrvatskoj je mnogima stalo da uhvate političke poene, da dobiju političke poene bez obzira jesu na ljevici, na desnici, jesu srednji bilo koji. Malo je onih koji razmišljaju o žrtvama i tko je to žrtva? Malo je onih koji se usude, pa i premijer Milanović, uprijeti prstom tko je odgovaran, tko je pokrenuo ovu lavinu. Sasvim sigurno da su to zapadne sile koje rade, proizvode kaos na Bliskom istoku i sjevernoj Africi ne godinama nego desetljećima. To se ne usudi, ali se usudi svađati sa Srbijom, Orbanom jer tu se dobivaju politički poeni. Nema smislenog prijedloga da se napravi međunarodna konferencija i da se ozbiljno porazgovara i sa SAD-om, a to su male zemlje nekad radile, sjetite se, a toga se mi danas stidimo. Ne mi, ja se ne stidim, stide se mnogi drugi. I mnogo toga smo mogli naučiti. Međutim, nismo naučili ništa. Mi kao da se pripremamo za rad, ali trebaju ljudi shvatiti da se mi pripremamo za rad samo u vrijeme predizborne kampanje. Poslije toga će ono, to kažu susjedi Srbi puj pike ne važi. I to bi morali znati. Nije to briga o hrvatskim interesima, to je briga o svojemu rejtingu. Ne govorim ni o jednom imenu i prezimenu. Ovo što vi radite SDP-ovci koji ste tri i pol godine uništavali to je briga samo za … [[Upadica se ne razumije.]] Moje nastupanje je uvijek bilo časno i bit će časno. Ne pripadam ni vašem bloku ni ovom bloku. Pa prema tome nije to, kolega. Vi koji dolazite u Sabor dizati glas to su vaši poeni, vi se borite za poene i ne dobacujte, nemojte biti nepristojni. Ako je Srbija zatvorila tržište za hrvatske proizvode to nešto znači, to nešto znači za hrvatsku proizvodnju, to nešto znači za hrvatske interese. Ako smo mi, kažu neki od ljudi koji su bili na granici, osjećamo se poniženo, osjećamo se bijedno kao da nam na vrata kuca '91. godina. Posvađat ćemo se sa čitavom Europom zbog toga što netko želi dobiti izbore. To nije dobro. Nema tu smirujućih rečenica, nema tu ljubavi, nema tu empatije tu se vidi, tu se sada vježba strogoća, sada se želi iskazati državnost, državnički gard ali ne onda kada je bilo potrebno. Hrvatska je imala sasvim sigurno, hrvatska vanjska politika koje gotovo da i nema kao što sam jedanput rekao i ponavljam danas, ona je pudlica bruxellske, američke i njemačke politike. Hrvatska vanjska politika je ne hrvatska, da mediji ne bi krivo prenijeli kao što su rekli da sam… [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, ako se oni koji su na granici osjećaju poniženo i bijedno osjećamo se i mi neki poniženo i bijedno sa ovakvom politikom.
U ime kluba Nezavisnih zastupnika kolega Damir Kajin.
Poštovana potpredsjednice, gospodo zastupnici. Ja želim najprije čestitati Kurban-bajram vjernicima islamske vjeroispovijesti. Jasno da isto tako želim čestitati na trudu volonterima, policiji, Crvenom križu, mještanima na istoku Hrvatske, svima onima koji se nose s ovom krizom, lokalnoj samoupravi, zapovjednicima stožera, ministrima. Međutim, ja sam uzeo riječ da bih progovorio o ovoj blokadi kamionskog prijevoza na hrvatsko-srpskoj granici. Hrvatska je zabranila ako se ne varam 26.08. i uvoz mlijeka iz BiH. Prelaki smo na okidaču. Da li je prestala ta blokada uvoza mlijeka, ne znam, ali BiH znam da bojkotira hrvatsku robu. I danas idemo korak dalje. Izvoz hrvatskih roba u Srbiju je 3,8 milijardi kuna. Uvoz je 2,7 milijardi kuna iz Srbije. S time da je Hrvatska u srpske tvrtke uložila oko 5 milijardi kuna tako da i te tvrtke u velikoj mjeri gotovo 1 milijardu roba izvoze u Hrvatskoj. Znači, šteta je dvostruka. Mi ćemo vjerojatno zbog toga početi gubiti tržište u Srbiji i štetimo si onda poziciju i u Makedoniji. Ja mislim da ova blokada nije dobra i mislim da od ove blokade treba odustati, trenutno, u jednom dogovoru između Zagreba i Beograda. Mislim da do nje nije smjelo doći. Treba tražiti da se riješi jasno problem migranata dolje u Grčkoj, da Grčka ne prima na takav način te ljude odnosno da ih šalje gore prema Makedoniji, Srbiji i dalje ali isto tako problem treba ako se ne rješava dolje riješiti, pomoći da taj problem riješi Makedonija, onda pomoći Srbiji. Pa Hrvatska i taj problem isto može riješiti na svojim granicama. Dok Mađarska vjerojatno u dogovoru sa Merkel pušta i propušta migrante i izbjeglice ok. Kada to ne bude činila istog časa granica mora zaustaviti ulazak tih ljudi u Hrvatskoj. Ja to govorim već mjesecima. Vlada danas prvi puta jasno kaže vraćat ćemo izbjeglice imigrante u Srbiju ako do toga dođe i to je plan C. Govorim to već dva, tri mjeseca. Najprije me se vrijeđalo ali se polako dolazi na moje. Koliko migranata uđe toliko ih mora izaći. Onima koji su ovdje tim ljudima treba pomoći, obući, nahraniti dati im piće, pružiti liječničku pomoć itd. I mislim isto tako da 90% građana Hrvatske drži da blokada nije rješenje. Jasno ne se loptati sa ljudima, sa migrantima, izbjeglicama ali jasno je kao dan da ih Srbi to vidimo ciljano usmjeravaju isključivo samo na naš teritorij kako bi nama napakostili. Potreban nam je taj neki samit europskih zemalja jugoistoka, Beograd, Skopje, Sarajevo, Zagreb. Idealno bi bilo kad bi se tu priključili i ovi iz Budimpešte, Ljubljane, Atene. Potrebno je isto tako da se mediji ne svrstavaju na način na koji to čine. Medijski prostor u Hrvatskoj je kontroliraniji nego ikad i on je isključivo podređen vlasti. Sve što se učini od strane vlasti to će se blagosloviti a sve drugo će se naprosto napasti i osuditi. Da li je točan podatak da je Merkel rekla da će primiti u tom krugu 50 tisuća migranata i točka. Toga se valjda svi bojimo i u Mađarskoj i ovdje u Hrvatskoj, a vjerojatno i u Srbiji. Dok autobusi prolaze nema problema, ali što ako se podigne rampa? Onda znamo da ih Srbija neće nazad i ti ljudi ostaju ovdje, a naši kapaciteti isto tako su nedostatnu. Ali ono što mene najviše brine što je Njemačka isto najavila da će vratiti 100 tisuća azilanata sa prostora ex Jugoslavije i 200 tisuća onih koji nemaju dozvole za boravak. I ono što sam rekao i jučer i opet me ljudi zovu dozvole za mali ribolov. Ove godine je svega 11 istarskih tih ribara dobilo tu dozvolu. Podneseno je 8 tisuća zahtjeva. A lanjske godine je 13 tisuća ljudi u Istri imalo tu pogodnost, a to je nekome ja vas uvjeravam egzistencija kao i grah o kojemu govori gospodin Grubišić.
Riba i grah salata. Završili smo sa izlaganjem klubova koji su zatražili stanku. I nastavit ćemo u 9,30 sa raspravom po dnevnom redu. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,30 SATI]] Kolegice i kolege, nastavljamo sa sjednicom. Na početku bi po dogovoru s klubovima dopunili dnevni red točkom: Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o Centru za istraživanje i inovacije zapadnog Balkana, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 922. Ima li primjedbe na dopunu dnevnog reda? Nema. Time je dnevni red dopunjen. Prelazimo na: - Prijedlog odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta - Predlagatelj Odbor za obitelj, mlade i sport. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. U ime odbora, potpredsjednica odbora kolegica Tatjana Šimac-Bonačić će obrazložiti prijedlog odluke.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Na inicijativu Ministarstva socijalne politike i mladih Odbor za obitelj, mlade i sport kao matično radno tijelo predlaže Hrvatskom saboru Prijedlog odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta. Naime, Zakonom o nagradi za promicanje prava djeteta člankom 6.propisano je da nagradu dodjeljuje Odbor za nagradu za promicanje prava djeteta koji se imenuje na vrijeme od dvije godine. Taj odbor čine pet članova, to su osobe koje bi trebale biti poznati javni radnici koji se bave pitanjima vezanim za prava djece. Nagrada se dodjeljuje svake godine 20.studenog u sjećanju na dan prihvaćanja Konvencije o pravima djeteta na sjednici Opće skupštine UN-a. Može biti kao nagrada za životno djelo i kao godišnja nagrada s tim da se dodjeljuje jedna nagrada za životno djelo i do tri godišnje nagrade. Dodjeljuje se u obliku posebnog priznanja i u novcu. Mandat dosadašnjih članova odbora ističe 8.studenog 2015.godine pa Hrvatskom saboru predlažemo sastav Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta za naredno razdoblje od dvije godine. Predlažemo sljedeće kandidate, a to su: gospođa Dunja Špoljar, saborska zastupnica, učiteljica, autorica nekoliko stručnih pedagoških članaka, magistar struke iz polja odgojne znanosti. Njeno interesovanje su teme inovativnog rješavanja u odgoju obrazovnom procesu, zatim primjena alternativnih pedagogija, poticaj darovitih učenika odnosno inkluzija učenika s teškoćama u razvoju i bila je dva puta predsjednica ovog odbora. Zatim je to doktor nauka gospodin Ivan Šimović, viši asistent na Katedri za obiteljsko pravo koji je doktorirao upravo na temu prava djece. Tu je gospođa Ivanka Roksandić, profesorica hrvatskog jezika i komparativne književnosti koja je sudionica niz konferencija, seminara, okruglih stolova upravo na temu odgoja i obrazovanja, koja je isto tako nositeljica odlikovanja Reda Danice Hrvatske s likom Ante Starčevića za doprinos u odgoju i obrazovanju. Sljedeći kandidat je prof.dr.sc. Mario Vinković izvanredni profesor na Pravnom fakultetu u Osijeku, autor knjige "Dječji rad u međunarodnom europskom i poredbenom radnom pravu", te gospođa Vlasta Medar jedna od bivših SOS mama iz Dječjeg sela Lekenik, gospođa koja je bila prva od prve tri SOS majke u Hrvatskoj '93.godine kada je osnovano prvo SOS dječje selo u Hrvatskoj i tijekom rada gospođa Medar je u SOS selu odgojila 19 djece, te za svoj rad primala nagrade i priznanja. Poštovane kolegice i kolege, to je predloženi sastav Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta za naredno razdoblje i ja vas lijepo molim da ga usvojimo. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih za raspravu. Zaključujem raspravu. O prijedlogu odluke glasat ćemo sutra.
Prijedlog odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta. Rasprava o prijedlogu odluke je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim glasujte. Glasovanje je završeno, molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 113 glasova za, 1 suzdržanih i ništa protiv glasova donešena odluka o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta u tekstu kako je predložena.
S obzirom da imamo još jednu točku iz Ministarstva kulture, sada ćemo odgoditi raspravu pod točkom 32.pa ćemo se kasnije na nju vratiti, a raspravit ćemo: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima županija, gradova i općina u RH, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 919. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu je proveo odbor za zakonodavstvo. Izvješće ste primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti ministar uprave gospodin Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, poštovane dame i gospodo zastupnici. Radi se o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, a to se može sve sublimirati pod pojmom dobrovoljnog spajanja jedinica lokalne i regionalne samouprave. Dakle, u člancima 4. i 5., u stvari u članku 4. definira se mogućnost da jedinice lokalne samouprave koje međusobno graniče da se mogu dobrovoljno spajati. Odluka o dobrovoljnom spajanju jedinica lokalne samouprave iz stavka 1. donose njihova predstavnička tijela većinom glasova svih članova nakon pribavljenog mišljenja građana s područja jedinica na koje se spajanje odnosi. I odluka mora sadržavati nazive jedinica lokalne samouprave koje se spajaju, naziv, vrstu i sjedište nove jedinice lokalne samouprave koja nastaje spajanjem i suglasnost za prijenos imovine, te prava i obveze jedinice koja se spaja na jedinicu koja nastaje spajanjem. Druge izmjene zakona koje su ovdje navedene su tehničke i to je obaveza koju je Vlada Republike Hrvatske preuzela i u nacionalnom programu reformi. Zahvaljujem.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne želi. Otvaram raspravu. U ime kluba ORAH-a kolega Mladen Novak. Nije prisutan. Klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime kluba Nezavisnih zastupnika kolega Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Normalno istarski demokrati imaju bitno drugi pristup. Svatko meni je to posve razumljivo teži što je moguće većoj autonomiji. U neku autonomiju čovjek uopće ne smije sumnjati bilo da je riječ o sportu, bilo da je riječ o sveučilištu, medijima, pojedincima. Jednako tako i mi smatramo da se Hrvatska najbrže razvijala po Ustavu iz godine 1974. kada je Republika Hrvatska bila i najviše decentralizirana i najprirodnije ustrojena. Svi vi znate da smo devedeset koje, prve, druge godine u ovoj zemlji imali 105 općina. Kada danas usporedimo proračune države koje iznosi nekih 125 milijardi kune i proračune od lokalne samouprave koji zajedno iznose 22 milijarde kuna vidimo određene nesklade i možemo reći da je država i centralizirana i loše ustrojena. Mi u Republici Hrvatskoj imamo 567 jedinica lokalne samouprave. To je naprosto neprirodno. Svaka župa postala je općina, to je apsurd. Svaka biskupija da se tako izrazim postala je županija, to je apsurd. Jedna Danska koja broji 5,6 milijuna stanovnika ima 98 općina i 5 regija. Samo prostor Županije Istarske ustrojen na način da imamo 41 jedinicu lokalne samouprave plus županiju. Znači ukupno 42 jedinice. Ne znam da li znate jedan podatak. Samo Istra koja ima 208000 stanovnika ima više dužnosnika nego Danska sa 5,6 milijuna stanovnika. I shodno tome mi se zalažemo da se broj lokalne jedinice smanji za 2/3. Ako je država Hrvatska ili Republika Hrvatska u sastavu SFRJ onda, nije bitno, imala 105 općina danas ih može imati recimo 200. Ali tvrdim niti jednu više. Broj zaposlenih u 2 mandata u tim našim općinama i lokalnoj samoupravi ali općenito u nadgradnji trebao bi biti i prepolovljen. Nisu problem nastavnici, nisu problem učitelji, nisu problem ni policajci, ni liječnici. Ali oni koji rade u državnoj upravi zasigurno da. Možda bi trebalo zapravo poći od Sabora, jer je Sabor pred koliko desetak ili petnaestak godina imao 120, a ne 153 zastupnika koliko ima danas. Zalažemo se znači za što je moguće radikalniju decentralizaciju ovlasti i novaca. Država normalno mora upravljati MUP-om, Ministarstvom obrane, onim državnim ministarstvima, Ministarstvom pravosuđa, financije. Mora normalno omogućiti servisiranje, ali trebali bi biti autonomni i neovisni, a ne pod političkim šinjelom DORH-a, PNUSKOK-a i slično. Znam da samo Županija Istarska, znači ta uža lokalna samouprava raspolaže sa 1,6 milijardi kuna plus 1,5 milijardi kuna komunalnih poduzeća i plus nam se negdje doznačuje oko milijarde kuna iz državnog proračuna. Od 40, pardon od 58000 zaposlenih u Istri 15000 ljudi radi u nadgradnji. Tako je drugdje ili još i gore. Županija Istarska ustrojena je ako se ne varam sa 14 odjela gdje se kupuje politička naklonost onih koji podržavaju tamošnju vlast. Država Hrvatska ima 20 ministarstava. Princip je isti samo su troškovi neusporedivo veći. Podsjetit ću vas da jedna Njemačka ima 14 ministarstva, da jedna Velika Britanija ima 16 ministarstava, da susjedna nam Italija ima 16 ministarstva. To su države od 60 do 80 i toliko milijuna stanovnika. Država Hrvatska, ponavljam ima 20 ministarstva. Samo na fešte se u Istri troši 70 milijuna kuna godišnje ili u 4 godine mogli bi sami jednu opću bolnicu staviti pod kroz na medije oko 15 milijuna kuna a svi znamo da se vlada kontrolom medija, kontrolom pravosuđa, kontrolom proračuna, zaposlenih preko velikih koalicija, namještanju poslova itd., itd.. Poanta prema tome jedne reorganizacije, decentralizacije između ostalog mora biti i u ovome o čemu govorim o racionalizaciji. Ja osobno smatram da jedna općina ako se ne primjeni ali nema više vremena jedan takav logičan ispravan pristup onda bi trebalo učiniti korak dalje i reći da općine do 3 tisuće stanovnika ne smiju imati ne znam na onim izvršnim funkcijama profesionalce. Zanimljivo je da u ovoj državi svi štrajkaju, štrajkaju liječnici, štrajkaju nastavnici. Zalažem se da se izađe tim ljudima u susret. Zašto? Jer je prosječna plana u Republici Hrvatskoj 5 tisuća 800 kuna. Prosječna plaća u srednjoj školi je 5300 kuna a čini mi se u osnovnim školama negdje oko 5 tisuća kuna. Ali tko nikada nije štrajkao to niste čuli, a nisam čuo niti ja, zaposlenici u lokalnoj samoupravi. Nedavno je bila naručena za, sada ne znam točno u koliko novaca jedna studija učinci decentralizacije u Republici Hrvatskoj na ekonomski i fiskalni položaj Županije Istarske. I što se je vidjelo po ovoj naprosto studiji. Po stanovniku se u Istri uprihoduje 35 tisuća 965 kuna a trošimo po stanovniku 32 tisuće 140 kuna. Znači u državni proračun više nego što se vraća ili ostaje odlazi 3826 kuna. U jednom Zagrebu se po stanovniku ostvaruje 50 tisuća 589 kuna. Znači 15 tisuća kuna više nego u Istri po stanovniku se troši 33 tisuće 362 kuna ili cca. 1000 kuna više. U Istarskoj županiji se 2013. uprihodovalo 7 milijardi 629 milijuna kuna a kod nas se dolje potrošilo ili vratilo ili ostalo 6 milijardi 913 milijuna kuna. Znači 2013. iz Istre u državni proračun otišlo je više nego što je ostalo ili se vratilo 716 milijuna kuna. Znači ostalo je ili se vratilo 92% cca. što samo govori da naprosto ovako ustrojen sustav ne može gospodo egzistirati. Za mirovine 2 milijarde kuna, za zdravstvo milijardu i 100, za obrazovanje se vratilo 524 milijuna kuna, za socijalu 193 itd., da ne govorim o investicijama o kojima sve najbolje. U Istri je 2008. godine radilo 68 tisuća radnika, 68 tisuća i 13 a 2013. 59 tisuća 264 radnika. Znači u tom periodu od 5 godina a trend se nastavlja i dalje izgubili smo gotovo 9 tisuća radnih mjesta. Gdje? Isključivo samo jedino u baznoj kako bih rekao, baznim granama. Nije bitno da li je riječ o trgovini, nije bitno da li je riječ o industriji, nije bitno da li je riječ o poljoprivredi ili obrtu. Izgubili smo znači gotovo 9 tisuća radnih mjesta, dvostruko više no što ih zapošljava snažan jak turistički sektor. I što je pokazala studija i zato se između ostalog javljam za riječ da raste broj zaposlenih u lokalnoj i državnoj administraciji, u vodovodima, u obrazovanju, u otpadu, jednom riječju isključivo samo u nadgradnji. S druge strane Istra koja je u neusporedivo boljoj financijskoj kako bih rekao poziciji od mnogih. Evo ovaj migrantski, izbjeglički val nije nas hvala Bogu dotaknuo za razliku od istočne Slavonije koji trpi nevjerojatne i trpjeti će višegodišnje štete jer i sami smo svjesni da to seljenje naroda neće trajati samo još 7 ili 15 dana, 2 ili 3 mjeseca nego možda još 7, 15 ili više godina. Po rastu plaća smo na 9-tom mjestu u Hrvatskoj. Bruto plaća u Zagrebu 9 tisuća 571 kuna a u Istri 7 tisuća 683. Na 9.-tom mjestu investicije u Istri iznose 2,2 milijarde kuna, građevina 1,4 milijarde kuna, oprema 620 milijuna kuna dok na turizam od tog iznosa otpada 751 milijun kuna ili 100 milijuna eura. U Zagrebu investicije 2013. iznose 25,9 milijardi kuna, u Primorsko-goranskoj županiji 3,2 milijarde kuna. Znači investicije u Zagrebu koji je 4 puta veći od Istre 11 puta su veće. Između ostalog, vjerojatno i zbog monopolnog položaja koji ovdje neke tvrtke imaju od HEP-a na dalje ali osnovni problem zašto tih investicija nema u Istri je prije svega mito jer ispod 200, 300, 500, 600 tisuća eura nitko ne može zgotoviti ili početi bilo koji posao. Pa nije ni čudno da u mandatu ova dva ministra turizma Ostojića i Lorencina u Istri nije sagrađen niti jedan novi hotel. Pad investicija u Istri od predkrizne 2008. godine iznosi 47,8%. Najmanji pad investicija bio je u Zadru 14,1%. Sve je to nešto o čemu treba progovoriti jer između ostalog u velikoj mjeri za ove brojke kumuje kako državna administracija, ustroj države, tako i sama lokalna samouprava. Reći ću, a govorim ne, nisam govorio samo jednom, samo na kriminal odlazi 3 do 5% BDP-a godišnje. Zbog toga i moji prostori nažalost rapidno stagniraju. Pred 10 do 12 godina imali smo 18% veći BDP od Primorsko-goranske županije, a danas imamo 2% manji BDP od Primorsko-goranske županije. Tad smo imali 18% manji BDP od Grada Zagreba, a danas imamo negdje oko 35% manji BDP od Grada Zagreba. Stojimo na mjestu, drugi nam se približavaju ili u slučaju Zagreba nažalost rapidno odskače. To je ono o čemu treba govoriti. Kriminal, nepotizam, pogodovanje, medijska cenzura, neviđeni medijski reket, medijska strahovlada, naprosto zakočilo je tvrdim jedan od najprosperitetnijih prostora Republike Hrvatske. To se može naprosto promijeniti između ostalog jednim novim teritorijalnim ustrojem gdje bi se usudio kazati da treba početi ispočetka kao što se ispočetka počelo tamo negdje '92. Jedan teritorijalni ustroj je trajao punih 23 godine i vrijeme je da se naprosto kaže dosta i da se vidi kako učiniti taj jedan ne kvantitativan već kvalifikativan iskorak. Ponavljam, jedna Danska ima 5,6 milijuna stanovnika, ima 98 općina i pet regija. Samo Istra ima 42 jedinice lokalne i regionalne samouprave. I ponavljam, imamo više dužnosnika na 208 000 stanovnika kada gledamo zamjenike načelnika, gradonačelnike, zamjenike, predsjednika vijeća, kada gledamo župane, zamjenike, članove poglavarstava, dobro danas nema više poglavarstava ali pročelnike, no što ima jedna Danska. Još jedanput ću reći, vrijeme je da se naprosto o tome otvoreno progovori.
Mirela Holy, replika.
Poštovani kolega, činjenica jest da Hrvatskoj treba drastična reforma teritorijalnog ustroja i to se podrazumijeva drastično rezanje županija i informiranje regija, a Hrvatskoj ne treba više regija od 5 regija odnosno od 4 regije i Grad Zagreb kao posebna regija odnosno posebni status, a to podrazumijeva da i Istra ne može biti posebna regija nego da tu mora biti daleko manji broj. I ja mislim da je vrlo logično da se ide u pravcu toga da Slavonija bude posebna regija, da središnja Hrvatska bude posebna regija, da Grad Zagreb ima posebni izdvojeni status kao regija, da imamo zapadni dio Hrvatske kao posebnu regiju ali tu ne može biti sama Istra nego je tu i Primorsko-goranska županija i Lika i Karlovačka županija kao posebna i naravno posebna regija, regija Dalmacije jer je to nešto što nalaže zdrav razum. U tom smislu bih htjela spomenuti da je Danska po broju stanovnika prilično slična zemlja Hrvatskoj, a da oni su također imali daleko veći broj jedinica lokalne samouprave i onoga što se smatralo regijama i danas je upravo Danska napravila najbolji iskorak u tom pravcu. Dakle rješenja postoje, ali pitanje je da li postoji dobra volja od političkih aktera. Ja mislim da mi ne smijemo nikada polaziti od svojeg osobnog slučaja nego treba uvijek sagledati interes cijeloga društva i cijele države, ali da li postoji volja politička za to, pitanje je.
Vrijeme. Damir Kajin, odgovor na repliku.
Zdrav razum kojega spominje uvaženi kolega govori ili upućuje, kad govorimo o teritorijalnom ustroju Republike Hrvatske, na grb Republike Hrvatske. I kao što vidim, na ovome grbu uz najstariji grb na prostoru Republike Hrvatske tu je još grb Slavonije, Dalmacije, Grada Dubrovnika i Istre. I sve do onoga trenutka dok je kozica u kruni hrvatskog grba ja mislim da nitko neće preispitivati položaj Županije istarske ili regije istarske ili ne znam kako bih je nazvao, autonomije ili slično, unutar Republike Hrvatske. Regije se između ostalog prepoznaju, prema tome mi možemo govoriti o 5 hrvatskih regija, možemo govoriti o 8 hrvatskih regija, ali nikada ne možemo govoriti o regionalnom ustroju Republike Hrvatske bez Istre.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Kajin, vi ste se dokopali zahvaljujući ovom prijedlogu zakona svoje teme. Ali pri tome ste bili isključivi, pri tome kako reče kolegica Holy ste uglavnom uspoređivali Istru i Zagreb. Nemojte gledati tako usko. I kada govorite o fiskalnom kapacitetu Istarske županije, pa onda malo i Primorsko-goranske, a onda i Zagrebačke, odnosno grada Zagreba nemojte zaboraviti i smetnuti s uma ono što se događa sa ostatkom Hrvatske, odnosno sa 128 općina u Slavoniji, Srijemu, Baranji i Podravini i tih 5 županija koje imaju najniži fiskalni osim Osječko-baranjske, dakle najniži fiskalni kapacitet o onome o čemu ja neću spominjati vaše brojke o kojima ste vi govorili. Prosječni BDP slavonskih županija je 35% u odnosu na EU, a grada Zagreba 125%. Dakle, gotovo 4 puta veći. Istra ima negdje, Istra je negdje na 100%. Dakle, fiskalni kapacitet županija koji najbolje govori zapravo o udjelu novca na glavu stanovnika govori o tome da je prosječna plaća u Slavoniji, dakle u odnosu na cijelu Republiku Hrvatsku 1000 kuna manja, 5600 u Hrvatskoj, 4600 u Slavoniji. Čak su i mirovine manje prosječne u Slavoniji, negoli u Hrvatskoj što je zanimljivo, a naravno da je jasno s obzirom na niske akumulativne grane koje su, dakle koje prevladavaju slavonskim gospodarstvom. Stopa nezaposlenosti. Imate li vi u Istri, nigdje nemate stopu nezaposlenosti veću od 10%. Pa ona u Slavoniji iznosi 30%, u općini Čaglin 92% je stopa nezaposlenosti. Ja mislim da nema ni u afričkoj zemlji [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] općine koja ima veću stopu nezaposlenosti. To je strašno! Dakle, nemojte se puno žaliti. Ja znam da vi navijate za vašu Istru i to je dobro, sve u redu [[Upadica Zgrebec: Vrijeme kolega.]] Ali ostatak Hrvatske je također važan.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Možda ću se krivo izraziti ako kažem da se Istra jednostavno ne može uspoređivati sa Slavonijom u ovome trenutku. Može se uspoređivati sa Primorsko-goranskom županijom, sa Međimurskom, Varaždinskom, može se uspoređivati normalno sa gradom Zagrebom. Ono što je prošla Slavonija pa nije prošao niti jedan kraj Republike Hrvatske, prošla je dramu rata, prošla je dramu svojih, naših prognanika u onom periodu '91. godine do '95. Ne treba podsjećati na one kolone onih brodova ili ne znam autobusa kada su ljudi izlazili iz svojih domova kako su se one horde naprosto prema njima odnosile. Slavonija prolazi jednu nevjerojatnu dramu iseljavanja. 32000 ljudi se iz Slavonije iselilo put Njemačke. Nitko u ovoj zemlji o tome ne govori možda zbog toga što smo zaokupirani izbjeglicama, imigrantima. Slavonija danas prolazi i ovu migrantsku dramu i to je nešto što mi na žalost jednostavno ne možemo usporediti, jer kroz sve to jedna Istra nije prolazila. Ali kada spominjete plaće ja ću vam reći. Po rastu plaća mi smo na 9 mjestu u Hrvatskoj. Bruto plaće u Zagrebu 9 571 kuna, u Istri 7683 kune. Po bruto društvenom proizvodu mi smo 77% od europskog prosjeka. Grad Zagreb je na 106% od europskog prosjeka, Budimpešta 148, Prag 171% europskog prosjeka, München čak 313% europskog prosjeka. Jednostavno meni je mislim krivo da je Slavonija u toj poziciji, ali ne možemo na isti način jednostavno se uspoređivati [[Upadica Zgrebec: Vrijeme.]] nego možemo se uspoređivati sa onima koji žive na zapadnom dijelu Republike Hrvatske.
Hvala. Stjepan Milinković, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa kolega Kajin, vi ste dosta toga kao i uobičajeno dosta toga naveli od početka do kraja, tako da bi mi trebalo više od 2 minute da se referiram na sve te vaše navode. Ali svakako ono što ste rekli u početku, da svaka župa je postala općina ili svaka biskupija županija to ne stoji. Evo ja hvala Bogu u mojoj općini imam dvije župe i bogu hvala na tome. Imamo i na području naše županije dvije biskupije i na tome hvala bogu. Ali ste govorili ono što je više me zapeklo da bi 2/3 općina trebalo ukinuti. Ja ne znam kakvu ste vi to analizu radili i gdje, mislim da bi to bilo pogubno. Sigurno da su brojne jedinice lokalne samouprave pokazale na svom terenu smisao svog postojanja i napravili dosta toga na unapređivanju kvalitete življenja i to treba svakako čestitati svim ljudima, a ne da idu u neke veće centre, središta pa da po karnister benzina da kad bi trebalo park pokositi. To je to. Ali dobro, vaše je pravo da govorite o Istri i o vašim nekim odstupanjima, pa to nek' se bavi tko treba s time. Ali ja sa pozicije svoje županije i naših jedinica lokalne samouprave govorim da su one izvrsne, da rade odlično, da su unaprijedile kvalitetu življenja sigurno puno. I mišljenja sam da treba osnaživati te jedinice lokalne samouprave na način da im se pomaže da se unapređuje ta kvaliteta življenja, a ne na način da im se uzima. Evo govorio sam tu i o onome po izmjenama poreza na dohodak, ne na način da im se po pitanju ŽUC-eva da im se uskrate sredstva, prepolove, pa ili na trećinu smanje. Pa kako će prometovati, ne na način kao što se dogodilo u mojoj županiji po osnovi rente i u tom dijelu i dakle svakako pomagati i osnaživati te jedinice lokalne samouprave koje su pokazale svoju važnost i svoj značaj i unaprijedile kvalitetu življenja. Hvala lijepo.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Pa želim reći da nema besplatnog ručka, ne znam tko je to rekao i da isto lokalna samouprava naprosto košta. Kada se Republika Hrvatska najbrže razvijala? Ja ne jedanput, ja već 20 i koliko godina za ovom govornicom govorim jednu te istu stvar. Najbrže se razvijala po Ustavu iz godine 1974. Tada je Hrvatska bila najviše decentralizirana, tada je najviše novaca ostajalo lokalnoj samoupravi i tada je RH bila najbolje teritorijalno ili najracionalnije ustrojena. Imamo mi slučajeva da u jednoj Italiji također imamo te male općinice na tri, četiri, pet tisuća stanovnika. U Francuskoj, prije mi je netko dobacio svako selo je takoreći općina. Ali je to bitno drugačije ustrojeno. Svako selo nema svog profesionalnog načelnika, nema svoje profesionalne pod navodnicima "poglavare" itd. Zašto se život u RH ne bi mogao organizirati u 105 onih pod navodnicima sad ću reći "povijesnih općina" ako je to bilo moguće do godine '92.? Normalno da treba ispoštovati realitete jednoga Umaga ili Novigrada ili ne znam jednoga Vodnjana. Jer život se naprosto mijenja. I ono što smo imali do pred 25 godina u svemu ne mora odgovarati ovome što ima danas. Ali ponavljam, sustav košta. Mi imamo, koliko smo imali? Imali smo godine znači '92. 7 predsjednika skupština plaćenih profesionalaca i 7 predsjednika izvršnih vijeća. Danas imamo 42 plaćenih što znači načelnika, gradonačelnika, župana, imamo tu još 100-njak plaćenih zamjenika, plaćene predsjednike skupština itd. Sustav moramo biti svjesni košta.
Vrijeme, hvala. Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Kajin toliko ste toga rekli da treba onda čovjek razlučiti ono s čim se složi i s čim se ne složi. Ima općina koje bi trebalo možda razmisliti o spajanju međusobno, racionalizaciji ali nikako ni blizu broju onom kojeg ste vi kazali. Ali u ostalom dijelu s puno toga se slažem i onog što ste sve govorili oko Istre isto tako. Međutim, srećom Istra je ipak jedna od najrazvijenijih u odnosu na sve druge dijelove Hrvatske. Pa kako je tek ostalima kad vi toliko jaučete nad situacijom u Istri? A opravdano je i to govoriti i kritizirati. Hrvatskoj nedostaje standardizacija i učinkovito upravljanje državnim proračunom. I to je razlog najveći zašto je Hrvatska u ovoj situaciji. Novaca ima za ono što ne treba, a nema novaca za ono što treba. Ima za portale koji ne postoje, ima za nepotrebna službena putovanja, ima za nepotrebne konferencije, ima za intelektualne usluge nepotrebne, ima za luksuzne urede i skupocjene zakupe. Ima agencija koje po zaposlenom ima čak više od 100 kvadratnih metara poslovnog prostora. Još uvijek takvih ima. Ima za skupocjene automobile, ima za izmišljene agencije, ima za raznorazne udruge. Ali nema za veće plaće nastavnicima i profesorima, nema za povećanje davanja na novorođenčad, nema za plaće zaposlenicima Imunološkog, Kamenskog, DIOKI-ja, nema za otplatu duga za ono što je najvažnije. U konačnici u Hrvatskoj nema novaca za ono što Hrvatsku razvija, a ima novaca za onu što Hrvatsku ubija. I onda nije ni čudno što smo u ovakvoj situaciji. Hrvatska danas samo žanje ono što je posijala. Hvala lijepa.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Ja ne očekujem da se svi slože sa mnom kao što se sasvim sigurno neću ja u svemu složiti niti sa vama. Ali glede ove replike gotovo da bih je potpisao ili mogao bih je ponoviti. Od riječi do riječi bih mogao ponoviti ili potpisati ono što ste rekli. Istarski BDP je 75% europskog BDP-a dok je Grada Zagreba čini mi se da sam rekao prije 108 ili ne znam 107%. I on je vjerojatno na drugom, odnosno sada na trećem mjestu u RH. Točno je i ovo što navodite kada spominjete državni proračun težak 128 ako se ne varam milijardi kuna. Svi prihodi u lokalnoj samoupravi iznose negdje oko 22 milijarde kuna. Točno je da je i ova država neracionalno ustrojena. Ja isto sebi postavljam pitanje kako to da jedna Njemačka sa preko 80 milijuna stanovnika može funkcionirati sa 14 ministarstava? 14 odjela ima Istarska županija. Jedna Velika Britanija ima 16 ministarstava, jedna Italija sa 56 milijuna stanovnika isto tako. O agencijama da ne govorimo. Ali ono za što sam i želim se prije svega referirati replikom na vaš istup to su plaće ljudi koji rade u osnovnim i srednjim školama. Prosjek plaća u RH je 5800 kuna. Ako se ne varam prosječna plaća u srednjim školama je negdje oko 5300, 5400 kuna, u osnovnim školama oko 5000 kuna. Kada nastavnici traže 200 milijuna kuna, tih plus 4%, pa oni samo traže da se približe onome što im je uzeto u zadnjih 4 godine a uzeto im je gotovo 13%. Mislim da treba sjesti Vlada sa sindikatima, dogovoriti. Sutra glasamo o rebalansu proračuna i pozivam ih da amandmanom Vladinim izađu tim ljudima ususret.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Damir Mateljan.
Gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Kada bismo ustroj lokalne samouprave u RH s obzirom na njezinu veličinu odnosno na broj jedinica lokalne samouprave promatrali isključivo sa strane odnosno izvana mogli bismo doći do jednog izuzetno pogrešnog zaključka a to je da je Hrvatska decentralizirana zemlja. Međutim upravo suprotno, veliki broj jedinica lokalne samouprave razlog tome je što je Hrvatska centralizirana zemlja. Naime, da bi bilo koja lokalna zajednica došla do nekakvog svog da to tako kažem kolokvijalno svog novca mora imati status općine i to je razlog zbog čega u Hrvatskoj imamo tako veliki broj općina i gradova, 576 općina i gradova trenutno od 93.od kada je prvi puta uspostavljen zakonodavni okvir za regionalni ustroj u Hrvatskoj, dakle nabujalo gotovo 600 općina i gradova. Male, odnosno zaista male jedinice lokalne samouprave one od 1000 do 1500 stanovnika nicale su, doduše naravno uvijek voljom građana kao gljive poslije kiše. Međutim to ne znači da su te jedinice lokalne samouprave, te male jedinice lokalne samouprave dakle do 1500 stanovnika bile neuspješne. Naprotiv, one su doslovce uložile u komunalnu infrastrukturu na desetke milijuna kuna te su isključivo dakle sinergijom rada načelnika, vijeća, poglavarstava i svojih građana što iz nacionalnih fondova, što iz europskih pretpristupnih fondova i najmanje svojim vlastitim prihodima dakle gradili komunalnu infrastrukturu na svome području i u pozitivnom smislu izmijenile vizuru mnogih mjesta u ruralnom području i prigradskom području u RH. Međutim, jedinice lokalne samouprave su nesrazmjerno više ulagale u komunalnu nego u poslovnu i socijalnu infrastrukturu, pa tako danas imate puno više kilometara nogostupa i nerazvrstanih cesta nego što imate recimo broja dječjih vrtića, odnosno škola. Jednako tako imamo puno više kilometara asfaltiranih cesta i kanalizacija nego što imamo uređenih, opremljenih i u funkciji poslovnih zona. Dakle, općine i gradovi ulagali su u onaj dio koji im u konačnici dugoročno donosi troškove prilikom odražavanja, a nisu toliko ulagali u onaj dio koji donosi nova radna mjesta, odnosno dobit. Činjenica je da je današnji sustav, da je današnjem sustavu lokalne samouprave u RH jednostavno istekao rok trajanja. Male, razmrvljene jedinice lokalne samouprave nemaju dovoljno ni financijskih, ni prostornih, ni kadrovskih kapaciteta za pokretanje svog optimalnog razvoja. Većina gradova i općina u RH nije objektivno sposobna za ozbiljniju apsorpciju sredstava strukturnih fondova EU, te bi samo ta činjenica, dakle samo ta činjenica bi trebala biti dovoljna da se politika zajedno sa stručnom i svekolikom javnošću dakle krene u jednu strukturnu reformu lokalne samouprave u RH. Jer ovakav sadašnji ustroj, ovakva rascjepkanost, ovakva fiskalna centralizacija, ovakve ogromne razlike u fiskalnim i kadrovskim kapacitetima jedinica lokalne samouprave u RH zapravo su kočnica odnosno uteg razvoja gospodarstva ukupne države. Ovaj prijedlog zakona koji je pred nama neće donijeti ništa posebno revolucionarno u zakonodavnom okviru koji uređuje odnose u lokalnoj samoupravi, ovaj zakonski prijedlog svakako nije nikakva strukturna reforma ali on nudi jedan novi alat koji će omogućiti spajanje jedinica lokalne samouprave koje su susjedi i čiji građani to žele i na taj način pomoći jednom od cilju buduće strukturne reforme a to je utvrđivanje optimalnog teritorijalnog ustroja RH. Dakle, prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima županija, gradova i općina u RH i nadalje propisuje da se osnivanje jedinice lokalne samouprave, odnosno područje općine, grada, njihov naziv, sjedište i sjedište njihovih tijela uređuje posebnim zakonom. I nadalje, prije promjena područja jedinca lokalne samouprave odnosno osnivanje novih općina potrebno je prethodno mišljenje stanovništva, odluka odnosno očitovanje općinskog vijeća i županijske skupštine te na sve to je nužno pribaviti i suglasnost Vlade Republike Hrvatske. Ove su odredbe dakle koje ostaju u zakonu dosada omogućavale isključivo stvaranje novih općina na način da su se postojeće općine cijepale. Ovaj dakle, ova mogućnost dakle ovaj novi alat dobrovoljnog udruživanja daje mogućnost osnivanja općina na način dakle i spajanjem prije svega susjednih jedne ili više općina. Samom odlukom mora biti utvrđeno koje se jedinice spajaju, koje i kakve jedinice lokalne samouprave nastaju spajanjem, koji im je naziv i gdje je njezino sjedište. Dakle, i na kraju odluku naravno donose predstavnička tijela, odnosno općinski načelnici općina koje se spajaju. Ujedno, dakle pošto posljedično ovaj zakon dovodi do nastajanja nove jedinice lokalne samouprave odnosno nove općine ili grada ovim zakonom regulirani su dakle i izbori odnosno prinos imovine i drugih pravnih akata na novonastalu jedinicu lokalne samouprave. Klub SDP-a podržat će ovaj zakon. Hvala lijepa.
Marijan Škvarić replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega, u vašoj raspravi istaknuli ste jednu određenu problematiku u vezi strukturne reforme odnosno aktivnosti i slijed procesa kojega treba odvijati na pojedinim … odnosno gradovima i općinama. U jednom djelu se slažem s vama, jednim djelom zbog toga što da teoretski bi prvo trebalo ulagati u gospodarsku infrastrukturu, znači otvaranje mogućnosti otvaranja novih radnih mjesta, potpore gospodarstvenicima da se stvori materijalna osnova rada, poveća fiskalni kapacitet gradova i općina iz kojega bi se onda mogla dalje na neki način financirati prije svega komunalna infrastruktura, a onda i ona društvena nadogradnja i društvena infrastruktura. Ali u praksi je to sasvim drugačije. Zašto? Zato što vi na svojim temeljima u gradovima i općinama teško možete objasniti ljudima da će čekati još nekoliko godina, da neće imati cestu, struju, vodu, kanalizaciju koju nemaju zato što ćete vi prije svega otkupljivati dugu niz godina zemljište za … infrastrukture, najvjerojatnije nemate sreće da vam netko pokloni stotinjak hektara, još vam da novce za gospodarsku infrastrukturu nego zbilja morate kako se veli izvući svoj grad ili općinu iz prašine iz blata i napraviti komunalnu infrastrukturu da onda u tom djelu, jer ako nemate ceste, nitko vam neće niti doći. I onda nakon toga ili paralelno raditi na gospodarskoj infrastrukturi. A onda društvena infrastruktura, škole, vrtići, društveni domovi, fontane dolaze na kraju. Tu je najčešće bi trebala biti korektivna uloga države da prema onim potporama i fondovima koji nam se otvaraju da neće država dati nekome da si napravi nogometni stadion, a istovremeno će na nekom području biti ljudi koji su bez vode, struje ili ostale komunalne infrastrukture. Znači ima puno problema, ima puno mogućnosti a vjerujte mi najviše ovisi o ljudima i čelnom čovjeku u onom dijelu to smo rekli da su mnogo učinili da zaostatak koji je bio nerazvijenost, ne ulaganje u infrastrukturu da se u ovih 20-ak godina to uspjelo napraviti.
Damir Mateljan, odgovor na repliku.
Hvala. Najveći razlog što se više ulaže u komunalnu infrastrukturu je taj što je naša komunalna infrastruktura toliko bila zaostala da se u nju moralo ulagati. Međutim jasno je meni da stanovništvo, građani imaju veću percepciju nogostupa,kanalizacije, stupa za javnu rasvjetu nego što je recimo projektna dokumentacija za poslovnu zonu koja traje pet godina. Međutim općine i gradovi moraju početi razmišljati strukturno odnosno dugoročno, a ne temeljem ad hoc projekata od izbora do izbora. Veliki broj gradonačelnika i načelnika ulazi u tu shemu i nastoji pred izbore ili u nekom drugom terminu sagledati što više od nečega što je vidljivo. Međutim upravo one ajmo to tako reći, nevidljive stvari, projekti, razvojni projekti sve ono što će dugoročno donijeti dobit svakoj općini i gradu. Hvala.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Gospodine Mateljan, govoreći o ovoj temi u početku složio bih se s onim o čemu ste govorili vezano za jedinice lokalne samouprave jer znate da su oni generator razvoja na područjima iz kojih dolazimo, ali rekli ste da se puno više ulagalo u komunalnu infrastrukturu nego u poslovnu, ali preduvjet za poslovnu infrastrukturu vam je komunalna infrastruktura i to jako dobro znate. Ono što niste rekli o ocjeni stanja ovog prijedloga izmjene i dopune zakona, a to je da je Europska komisija u lipnju 2014.godine ocijenila javnu upravu u RH nezadovoljavajućom i onda su govorili o fragmentiranoj odgovornosti javne uprave, dali joj preporuku da se u kratkom periodu potrebno ukloniti visoku razinu fragmentacije i preklapanja odgovornosti. Vi dolazite koliko znam iz Karlovačke županije i znadete da od ovih 21 županije mi imamo dislocirane urede državne uprave u svim županijama. Pa evo sada kada bih vas upitao da mi kažete koja je razlika između Upravnog odjela za gospodarstvo vaše županije i Državnog ureda za gospodarstvo u vašoj županiji ne znam biste li mi znali odgovoriti. Ne znam ni ja,nemojte se uopće s tim opterećivati. To vam je preklapanje tih funkcija i to jako dobro ministar zna koji je čini mi se jučer ili prekjučer u jednoj komercijalnoj televiziji kada je govorio o ovome, najmanje je govorio o općinama i gradovima najviše se obazirao na izbor izbornika naše reprezentacije. Rekao je jednu rečenicu da po njemu on bi predložio da otok Brač bude jedna općina. Ja bih volio da on to predloži općinama sa otoka Brača pa će vidjeti kakvo je mišljenje tih općina. Nije dobro na takav način razmišljati. Mislim da zadovoljavamo dvije stvari, a to je Europska povelja o lokalnoj samoupravi i načelo supsidijarnosti. Koliko će biti općina? Ovo je dobro mogu se spajati, neka se spajaju općine ukoliko oni to žele, ali zato je potreban referendum, a ne vi kao što vi kažete odluka načelnika, jedna stvar. I druga stvar možda će stvoriti i neke nove općine. Zašto ne?
Damir Mateljan, odgovor na repliku.
Hvala. Uvaženi kolega ja kada bi išao promatrati urede u svojoj županiji, a zapravo ne znam smisao 50% ureda koji su u mojoj županiji, no to je druga priča. Da upravu ste, puno se stvari preklapa. U pravu ste da je ustroj lokalne samouprave u Hrvatskoj neodrživ. Da u pravu ste da je javna uprava u Hrvatskoj nije dobro posložena, prije svega u onom segmentu što sam rekao dakle za apsorpciju sredstava strukturnih fondova koji bi trebali biti jedan od glavnih pokretača razvoja ove zemlje. Slažem se jednako tako i slažemo se mi u klubu SDP-a zapravo da pitanje teritorijalnog ustroja ne treba lomiti preko koljena. To je pitanje koje se mora izkomunicirati prije svega sa javnošću sa građanima sa stanovništvom na terenu. Dakle puno ima argumenata, puno ima okolnosti zašto neki prostor gdje je samostalna općina ili zašto nije. Moj pogled iz Karlovca ili vaš pogled od nekuda ne mora biti identičan tom pogledu čovjeka koji je tamo, dakle sve to ima svoje. I zato strukturna reforma lokalne samouprave nije proces koji bi trebao trajati mjesec, dva, tri, godinu ili nešto duže nego to je jedan dugoročan proces za kojeg bojim se trebat će imati kompromis svih političkih opcija u ovoj zemlji. Hvala lijepo.
Damir Kajin, replika.
Možda suština recimo kada govorimo o toj lokalnoj samoupravi, državnoj upravi kada ja govorim o tom Ustavu iz 1974.trebala bi se ogledati u spajanju samouprave i državne uprave. Još uvijek je ostalo u narodu uvriježeno mišljenje da kada ide u zgradu grada Buzeta kaže idemo u općinu, kada ide u Ured za financije misle da je nadležan gradonačelnik tim ljudima koji tamo rade itd. Ja znam da možda politički nije oportuno govoriti na način da treba ugasiti ili spojiti zapravo neke općine. Politički je međutim to sigurno pošteno i legitimno razmišljanje. Ono nije isplativo danas, ali netko će prije ili kasnije o tome morati progovarati ako želimo da Hrvatska bude puno uspješnija, a samim time i te bazne jedinice koje ćemo zvati općinama ili gradovima posve je relevantno. Nitko ne može isto tako reći da se naši načelnici, gradonačelnici nekada članovi poglavarstva ili poglavari nisu trudili. Nitko ne može reći da se nije gradila infrastruktura, nitko ne može reći da se naši stanovnici ne prepoznaju sa tim malim općinama kao što se prepoznaju sa svojim župama, ali ja vas samo podsjećam na činjenicu od koje treba poći da to naprosto košta. U Hrvatskoj imamo 1537 župa, imamo 567 jedinica lokalne samouprave i regionalne samouprave. Na 2,7 župa dolazi jedna općina. Općine su do '92. godine gradili hotele, gradili su infrastrukturu, otvarale su radna mjesta, gradili su i tvornice i gradile su stanove. A danas je to puno, puno skromnije jer se uglavnom pojedinci razmišljaju kako sebe [[Upadica Zgrebec: Vrijeme. Hvala lijepa.]] uhljebiti i kako sebi jednostavno javno pretvoriti u privatno.
Damir Mateljan, odgovor na repliku.
Pa vi ste kolega često volite, a i većina nas vraćati u prošlost na onaj zakon, odnosno onoj ustroj koji je bio u bivšoj državi govoreći kako je taj sustav bio u potpunosti decentraliziran. Da, bio. Tada su zapravo općine bile gotovo državne. Svaka je općina mogla učiniti, bit vlasnica škole, odnosno regulirati visine plaća u javnom sektoru, brinuti se o razvoju svoje općine. Međutim, trebate znati da je tada bilo sve decentralizirano osim jednoga, a to je partija. Ona je postavljala i načelnika općine, ona je postavljala ravnatelja škole. Dakle, tu je taj sustav bio u ravnoteži. Što se tiče malih općina vjerujte da ako neke sredine nisu za uhljebljivanje, onda su to prije svega jedinice, male jedinice lokalne samouprave. A vi imate u Istri jako dobar primjer, jer upravo one sredine, dakle u Istri koje su postale samostalne općine po prvi puta doživjeli su i najveći rast. Hvala lijepo.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Mateljan, 11 godina sam bio čelnik jedinice lokalne samouprave i to u vrijeme nastajanja novog teritorijalnog ustroja 1993. godine. Siguran sam da je tada bilo lakše upravljati jedinicama lokalne samouprave nego danas, zbog toga što je u međuvremenu došlo do centralizacije financijskih sredstava koja su i inače pripadala jedinicama lokalne samouprave s jedne strane, a s druge strane do decentralizacije poslova jer je brojne poslove država spustila na jedinice lokalne samouprave. I zbog toga jest teže voditi jedinice lokalne samouprave i onda im nedostaje sredstava čak i za njihovu normalno uredno funkcioniranje. I onda se govori o tome kako jedinice lokalne samouprave nisu u mogućnosti, nisu kapacitirane obavljati određene poslove jer jednostavno za to nemaju sredstava. Ja nisam vidio niti je u Republici Hrvatskoj do danas napravljena jedna kvalitetna analiza koja bi pokazala na nedosljednost ovakve teritorijalne, ovakvog teritorijalnog ustroja u Republici Hrvatskoj. Reforma da, slažem se da je potrebna reforma lokalne samouprave, no to ne znači automatski i smanjenje, ukidanje jedinica lokalne samouprave. Potrebno je napraviti takav teritorijalni ustroj i Zakon o lokalnoj samoupravi koji bi omogućio da se u pojedinoj lokalnoj zajednici obavljaju oni poslovi koji su nužni za njeno normalno funkcioniranje i da država za to osigura sredstva. Onaj vaš primjer kojega ste naveli, da postoje jedinice lokalne samouprave koje nisu u mogućnosti, nisu kadrovski kapacitirane da mogu primjerice podnositi zahtjeve i aplikacije za korištenje sredstava Europskih fondova, nije dovoljan razlog sam po sebi. Zato može postojati županija kao područna jedinica područne samouprave koja može u tom dijelu supstituirati poslove jedinice lokalne samouprave. Dakle, a priori nije potrebno govoriti da je ovakav ustroj preglomazan, već je potrebno osigurati poslove i jedinice lokalne samouprave koje ona u financijskom smislu može izdržati.
Damir Mateljan, odgovor na repliku.
Hvala. Pa ovaj razlog koji ste naveli kao permanentna fiskalna centralizacija i permanentno davanje većeg udjela poslova i odgovornosti jedinici lokalne samouprave nije najveći razlog osiromašenja proračuna jedinica lokalne samouprave. Jer naime, ako ćete analizirati i istraživati zapravo proračun jedinica lokalne samouprave neprekidno raste, od njihovog osnutka pa do danas gdje mi govorimo, dakle i o udjelu poreza na dohodak koji se izgubio u udjelu u porezu na dobit, koji se izgubio. Međutim, konstantno u prosjeku prihodi lokalnih samouprava rastu. Dakle, nije to jedini razlog, razloga ima više. Ja se slažem, ali još sam, ponovit ću mi u klubu SDP-a se slažemo, dakle da stvari što se tiče teritorijalnog ustroja ne treba prelamati preko nogu. Dakle, više argumenata i više kriterija treba biti uključeno da se zapravo utvrdi koji je to optimalan teritorijalan ustroj u Republici Hrvatskoj. Čisto … [[Govornik se ne razumije.]] dakle može postojati po meni općina i od 5 stanovnika, ali može postojati i općina od 15000 stanovnika. Dakle, zavisi od okolnostima i od neke standardiziranosti postupka na cijelom teritoriju. Da, prije svake reforme naravno da je potrebno prije napraviti analizu. I ja sam uvjeren dakle, da ukoliko prije svega politika i stručna javnost u Republici Hrvatskoj postigne konsenzus oko toga da ćemo mi imati puno bolji rezultat nego što ga imamo danas. Hvala.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Mateljan, mene zanima, vi ste rekli da ćete vi podržati ovaj zakon koji ima 4 članka. U tim člancima koliko sam ja pročitao i koliko sam razumio piše da će se omogućiti zapravo da prevedem to na dobrovoljno udruživanje općina. Dakle, nakon referenduma provedenog u pojedinim općinama, dakle dobrovoljno udruživanje općina. Međutim, prije svega mislim da je to dopuštenje za dobrovoljno udruživanje općina zapravo nedostatak hrabrosti vaše Kukuriku Vlade i koalicije, da jednostavno uđe temeljito u administrativno-upravni preustroj RH. Radi se o tome da nikom ne pada na pamet napraviti nikakvu raščlambu, analizu, ni elaborat o isplativosti i o mogućnostima, dakle novog teritorijalnog preustroja Republike Hrvatske. Mislim da Hrvatska kao država bi trebala napraviti i kako reče Kajin nekako svesti Hrvatsku u nekih možda 200 općina, hajde da tako kažemo a naravno da treba napraviti analizu koje bi govorile koje bi to općine ušle u jednu novu općinu. Ovako reći evo mi ćemo podržati to. Ajde pitajte i jednoga načelnika u 428 općina bi li htio provesti u svojoj općini referendum za spajanje sa susjednom općinom. Neće vam niti jedan odgovoriti potvrdno. Niti jedan. I kako ćete onda provesti ovaj zakon? Nikako. Ovo evo ajde, što kažu malo pred kraj mandata evo vam pa spajajte se ako hoćete, ali neće, neće se spojiti niti jedna općina. Malo gdje imate primjer ali ja ne vjerujem da itko ima da bi i jedan načelnik pristao na ovo upravo iz razloga o kojem je netko ovdje govorio, mislim Kajin da je on onda gazda u svom selu. Bolje biti kaže knez u selu nego, ne znam kako već ide narodna poslovica.
Damir Mateljan, odgovor na repliku.
Hvala. Pa uvaženi kolega, do sada u ovom zakonu je postojala mogućnost da se stvori nova općina ali isključivo na način da se rascijepaju postojeće. Dakle sada se pruža novi alat koji omogućava i onim općinama koje se žele spojiti a to, a susjedne su i to želi njihovo stanovništvo da se mogu spojiti. Pa ja vjerujem da je ministarstvo to, dakle ove izmjene i dopune zakona napravilo na projekciji tih nekakvih zahtjeva jedinica lokalne samouprave koje to žele pa vjerujem da će, premda sam i ja skeptičan u tome ali vjerujem da će takvoga nečega i biti. Što se tiče hrabrosti za reformu, za strukturnu reformu lokalne samouprave. Da, u pravu ste, nije bilo, ali ne radi se o hrabrosti nego radi se, jednostavno se radi o vremenu. Ovo je jedan ogroman posao u kojem će iduća Vlada, zasigurno će morati ući. To je posao dakle koji po meni i ne može biti gotov u jednom mandatu. Da li će u Hrvatskoj biti 200, 300 općina, tko će biti općina i tko neće ja se to sam osobno ne usudim reći. Dakle zasigurno je, za tu strukturnu reformu je potrebna jedna duboka analiza, stručna analiza kako bismo znali ali kako ne bismo pogriješili jer ne možemo dva puta raditi u roku 2 godine reformu lokalne samouprave. Dakle moramo se dogovoriti i moramo napraviti najbolje što znamo i što umijemo. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Marijan Škvarić.
Hvala lijepa potpredsjednice Sabora, uvaženi ministre, kolegice i kolege. Kada govorimo o ovom Prijedlogu Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj onda bih prije svega istaknuo ono što u preambuli, odnosno u ocjeni stanja piše. Prije svega rukovodeći se sa činjenicom da postojeća teritorijalna podjela uz veliku fragmentaciju jedinica lokalne samouprave i njihovu nedovoljnu međusobnu suradnju predstavljaju velik problem te imajući u vidu preporuke Vijeća Europske unije uz Strategiju razvoja javne uprave za razdoblje od 2015. do 2020. godine. Kao jedan od posebnih ciljeva uvršten je i racionalizirani sustav lokalne i područne (regionalne) samouprave u okviru kojeg je predviđeno provesti dvije mjere. I to definirati model funkcionalne i fiskalne decentralizacije i utvrditi optimalni teritorijalni ustroj Republike Hrvatske. Pa kada čitamo ove smjernice i preporuke Vijeća Europske unije i strategije onda je ovaj zakon prvi korak u tom dijelu i potreban je i potrebne su nam ove mjere koje trebamo napraviti. Slijedom toga će klub HNS-a podržati ovaj zakon. U ovom zakonu vidim nekoliko bitnih problema od tih ću istaknuti dva najbitnija. U tom zakonu prije svega se člankom 4. definira da odluku o dobrovoljnom spajanju, znači uvodi se sustav dobrovoljnog spajanja jedinice lokalne samouprave donose, njihova predstavnička tijela većinom glasova svih članova nakon pribavljenog mišljenja građana sa područja jedinica na koje se spajanje odnosi. I to je prvi problem koji bih htio istaknuti. O ovom ustrojstvu, regionalizaciji strukturnih reformi pita se svega, svi mogu to komentirati a naročito mnogi analitičari u svojim seminarima, radionicama tako da nam se dešava da svi uspoređuju primjer jedne Danske ali nitko ne govori o jednoj Francuskoj koja ima puno veći teritorijalni ustroj na neki način ocjepkani nego imamo mi. A i Francuska i Danska pa baš nisu siromašne zemlje i nemaju vijek trajanja 10-ak godina nego imaju stoljeća i tisućljeća u tom dijelu, iskustva u demokraciji i raspravljanju. Ali ono što je najbitnije u svemu tome se po meni i kao čelniku jedinice lokalne samouprave dugi niz godina treba pitati građane. Njih nitko ne pita da li to žele, da li to ne žele, pod kojom argumentacijom i kako im to objasniti. Tako da definicija nakon pribavljenog mišljenja građana po meni je apsolutno nedovoljna. Kakvo je to mišljenje, koje veličine građana, koji broj građana treba nešto o tome odlučiti? Mislim da bi bolja definicija bila da ako idemo u to da onda to mora biti referendum. Jer imamo Zakon o referendumu i tu se točno definiraju određene stvari koje se u tom dijelu mogu definirati. Izlazak barem 50% i moraju zaista odlučiti o tome da obvezuje kako čelnika a tako i izvršnu vlast na svom području. Jer sve ostalo a bili smo slučajevi u okviru i već odluke ovog zasjedanja Sabora gdje smo imali prikupljanja potpisa vani na ulicama, na štandovima, da ljudi nešto hoće. I kada to ostvare što je netko, a prije svega to vodi riječ o politici, kada mu se to ostvari onda nakon toga vidi da to baš nije tako. Imamo slučajeva i … [[Govornik se ne razumije.]] itekako na terenu. S druge strane ono što je problem a to je kako tim ljudima, našim građanima argumentirano i prije svega putem nekakve simulacije objasniti što je najbolje baš za njih. Te simulacije nema i ta argumentacija je na neki način dosta, dosta manjkava. Kada govorimo o prijašnjem ustrojstvu govoreno je da imamo u prijašnjoj državi negdje oko 130 je bilo općina, gradova ne, bile su onda zajednice općina i pitanje je šta smo onda imali. Evo sa svog konkretnog primjera, bili smo dio općine Ivanec, ona je bila nerazvijena i svi mi koji smo bili u tome možemo reći da život nije bio lagani, bez komunalne infrastrukture, bez gospodarstva dugi niz godina. Ljudi su se iseljavali kao i sada izbjeglice, odlazilo se u Austriju, odlazilo se u Njemačku. Jedna općina Bednja je prije … godina imala 14000 stanovnika, danas ih ima jedva 4000, svi su otišli van trbuhom za kruhom. I sada tu kad govorimo o tom dijelu, kako ćemo dati argumentaciju da će ljudi dragovoljno reći da njihova općina ili grad ne treba više funkcionirati nego da će se pripojiti drugoj. I tu su dva pitanja, prvo tko će reći da ne želi, a vjerujte mi bit će i problem onoj drugoj koja će priključiti tu općinu sebi. Jer kada gledamo tu argumentaciju, a nažalost rekao sam premalo se bavimo prije svega jednim simulacijama, onda kada usporedimo općine i gradove koji su pripadali bivšoj općini Ivanec, to je Lepoglava, Bednja, Donja Voća, Klenovnik, onda danas imamo sistem da prosječni indeks razvijenosti 72%, da je ono što je najgore prosječni izvorni prihodi per capita su 855 kuna po glavi stanovnika. Prosječno. Znači najviše ima Ivanec 1400, najmanje ima općina Donja Voće 350 i sad je pitanje o toj sistematizaciji i argumentaciji a tko će se kome priključiti, tko će reći sad nas više ne treba jer njih tri ako se udruže dobit ćemo još veću sirotinju nego što je bila prije jer u tom dijelu itekako nemamo onaj kapacitet i onaj cilj koji smo si htjeli napraviti. Pa ako se nešto udružujemo želimo ići na bolje, želimo biti razvijeniji, želimo one osnovne sadržaje koje mi u gradovima za svoje građane moramo postići. S takovim nećemo postići. S druge strane imamo i gradove i općine kao … malo simulacija, Vodice, Murter, Pirovac, Tisno, Tribunj, koji također ima indeks razvijenosti skoro 100% i prosječni dohodak per capita je 3535. Četiri puta više nego onaj prvi primjer gdje smo bili na sjeveru Hrvatske u Zagorju, u Varaždinskoj županiji gdje je prije bila bivša općina …, četiri puta. I sad je pitanje u tom dijelu tko će se kome priključiti jer svi su samodostatni na neki način sami sebi, imaju veliki prihod, imaju sredstva koja mogu pružiti građanima određene usluge. Vjerujem da nitko u tom dijelu neće donijeti odluku da se ukine ili priključi nekome drugome. Oni su dostatni. Znači ukazujem na probleme koji će se apsolutno javiti i ja se nadam da možda nakon ne godinu-dvije ovakvim zakonom da će biti povoljni primjeri da dokažemo da ovaj zakon daje određene rezultate. Jer kada se krenulo u teritorijalno ustrojstvo u okviru Hrvatske, prije svega na početku '93. godine se to radilo vjerujte mi šestarom. Stavilo se šestar, zaokružilo se i oko jednog centra kojega se političkom voljom … dogovorilo, te općine su bile formirane. Da, to je bilo po principu teritorija ali se onda nije gledalo da li su i te općine i administrativno prije pripadale jednom gradu ili ne, jer tu govorimo i o geografskom, prije svega i ne samo geografskom nego i prometnom dijelu da neka općina koja primjerice ima vlak prema jednom centru najedanput se našla u općini odnosno gradu u kojemu nikakva veza nije mogla biti. Onda se nakon 10-ak godina dolazilo opet do razdvajanja, prekrajanja itd. Znači treba napraviti dobru analizu, sistem kako se te neke stvari trebaju napraviti. A bile su i političke odluke, budimo svjesni. U jednom gradu i općini ne možemo dobiti izbore, ali jedan kraj je uvijek naš pa onda ćemo izdvojiti taj kraj pa ćemo dobiti kao politika još jednog gradonačelnika i načelnika više. Da, dobit ćemo možda sirotinju ili ono što ne funkcionira ali nije bitno, statistički imamo jednog gradonačelnika ili načelnika više. Broj stanovništva, da li ćemo ograničiti da recimo 10000 stanovnika je minimalna granica da određeni grad ili općina funkcionira. Neke zemlje su to napravile. Prekratko, vidjet će se iz iskustva koje jedu s druge strane. Da li je to indeks razvijenosti? Ajmo definirati ono što je bitno da ako se družimo trebamo dobiti jedan status, jedan sadržaj, jednu mogućnost više za naše građane. I kada to sve skupa napravimo onda je to itekako problematično i vidimo da je pred nama jedan dugi put. Naravno, u ovom zakonu još smo definirali oko ustrojstva dobrovoljnog spajanja unutar županije pretpostavljam. Ali što ako neke općine su na kontaktu između dviju županija pa se onda one hoće priključiti? Onda tu je definirano da to u toj odluci mora jer se prekraja i županijsko teritorijalno ustrojstvo, moraju i skupštine županija donijeti nove odluke o preustroju u tom dijelu tako da nije samo potrebno da piše jedinice lokalne samouprave, treba biti i regionalne samouprave koje i u tom dijelu moraju donijeti odluku. Ima još jedan problem. Kad sam rekao u tom dijelu nas na sjeveru Hrvatske koji graničimo recimo s Republikom Slovenijom ako bi se htjeli nekome priključiti onda bi se htjeli priključiti Republici Sloveniji jer moj kolega u Sloveniji koji triput ima manje stanovnika od moga grada ima tri puta veće fiskalne kapacitete od grada i općina koje smo na toj granici. Znate zašto? Zato što je drugačiji način potpore. Oni imaju 700 do 1000 eura garantirano prihoda po glavi stanovnika. To nam je osnovni proračun. I još dalje država financira kapitalne investicije i standard koji treba pojedinoj općini i gradovima. E to je fiskalni kapacitet što u tom dijelu govorimo i što ipak smo krenuli da je osnov da su to kriteriji koje možemo danas sutra biti osnove za opstojnost određenog grada ili općine. Da, ali ovdje je rečeno i mi sad po novom i po starom Zakonu o ustrojstvu jedinica lokalne i regionalne samouprave ima mogućnost zakonsku da se možemo udružiti sa drugim gradovima i općinama putem da imamo zajedničke službe. Zašto ne bi komunalno redarstvo, mi trebamo sad imati komunalni redar, prometno redarstvo, poljoprivrednog redara. Zašto ih više gradova i općina ne bi imalo jednu zajednički sustav, zašto jedna gradovi i općine ne bi imali jednu službu koja bi radila procjenu i fiskalnog kapaciteta odnosno proračuna. A naročito što je isto također bitno i oko fondova EU, kad već govorimo o fondovima EU i tu je još jedan problem. Po mjerama, mjeri 7.4 tu govorim o tome da primjerice se svaka jedinica lokalne samouprave može javiti sama na jednu mjeru i može istaknuti jedan projekt sve dok ga ne završi onda se može javiti na drugi. I sada ako vi se … [[Govornik se ne razumije.]] nekome drugome, onda njih 3 ili 4 ili dvoje koji jesu gube jedan kapacitet javljanja na fondove EU. I tu bude pitanje a zašto bi to napravili kad s time gubimo ovakav jedan kapacitet prijave na fondove EU. Da ne govorim također o kriterijima ako prođete 10000 stanovnika mnogi projekti vam nisu dostupni, odnosno bit će itekako otežani u nekakvim stvarima kao takovi. I kada zaista želimo istaknuti i rezimirati, da pitanje je da reforma lokalne uprave mora biti, mora biti zaista strukturna reforma. Stav je da se zaista to moraju pitati građani referendumom, a to što jedino što znamo da nema onda dileme da li je to političko pitanje, upletanje ili bilo koje druge razine. Građani su ti temelj našega društva koje mora o tome odlučivati i to sve zaista trebamo napraviti argumentirano i stručno, da nakon te reforme onda imamo rezultat koji doprinosi razvoju svih nas. A vjerujte mi, znam iz iskustva, temelj svakog razvoja su u građanima i na lokalnoj i regionalnoj samoupravi. Hvala lijepa.
Replika, Damir Kajin.
Jasno nitko se neće spojiti, to je meni apsolutno jasno kao što je jasno i svima nama. Spominjete slučaj Francuske. Točno je, tamo ima i manjih općina no što ima u Republici Hrvatskoj, ali nisu svi francuski načelnici ujedno i profesionalci, a tvrdim da je takvih u Republici Hrvatskoj barem 90 i koliko 7 ili 8%. Pogledajte i s druge strane i taj sustav ovakav kakav je generira između ostalog i puno kriminala. Ja tvrdim da 50 načelnika, pročelnika u Istri, da li to gospodin Bauk zna ili ne zna, ne znam je teže od 2, 3 milijuna eura. Kako su to toga došli? Pretvarajući javno u privatno. Zašto? Jer su bili na izvoru. Sustav je rekoh to dopuštao. Takav ustroj isto tako to košta, košta najviše nečinjenje DORH-a, odnosno PNUSKOK-a koji funkcioniraju u Republici Hrvatskoj na daljinski. Drugo, zašto se stalno zalažem za ustroj kakav je vladao po Ustavu iz '74. godine? Tada su naše općine bile gotovo federativne jedinice, bile su maksimalno decentralizirane. Onakva prava kao što su imale naše općine nisu imali niti austrijski landeri, niti njemačke savezne države. Birali su suce, šefa policije, teritorijalne obrane, šefa katastra, a danas naprosto na što utječe. Znali smo da zbog partijskog monopola onaj koji će biti šef policije ili sudac mora biti u partiji. Ali danas vi ne možete u istarskom Vodovodu niti trimer nositi ili u komunalnom poduzeću u Puli ako niste član partije. I konačno, standard na kontinentu Istre tko je netko spomenuo se je digao. Ali tko tvrdi da bi bio manji, da se jednim Lanišćem upravljalo iz Buzeta. Do '92. bili smo zajedno. Jedan Vodnjan ako se ne varam ima 48 [[Upadica Zgrebec: Vrijeme. Hvala lijepa.]] zaposlenika. Pa to je na godišnjoj razini 6, 7, 8 milijuna eura [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa kolega.]] U 10 godina 1 škola, 1 vrtić, 1 bazen i [[Upadica Zgrebec: Sve ste nam to već rekli kolega.]]
Marijan Škvarić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega, rekli ste dvije stvari i obrazložili ste ih na jedan način, a to je da sustav dopušta određene malverzacije, odnosno greške koje se dešavaju i da sustav košta. Pa da, sustav možda dopušta. Ali vjerujte mi, gradonačelnici, načelnici u velikoj mjeri ništa ne rade namjerno. Radi se iz određenog vjerujte mi neznanja, jer takav sustav koji producira toliko obveza i odgovornosti, a uz sebe nemate stručne službe ni ekipu koja vam može to pratiti, vi znate, praktički ne bih htio da, ja kao gradonačelnik grada Lepoglave mogu reći da će svi doći k meni da budu moji gosti uključujući i mene. Ali zbilja smo uvijek kad potpisujemo sve one Zakone o fiskalnoj odgovornosti i sve one stvari koje se tiče zakona zaista moramo biti krajnje ozbiljni, odgovorni, ali i stručni. I zbilja svi moji kolege se trude, a sustav mora biti takav koji će nam pomoći, koji će onemogućiti određene stvari. Zašto ne? Ne da se čeka u ladicama nešto 15 godina pa se otvori, nego da se to procesuira odmah. A da sustav košta, slažem se. ali taj koštanje i trošak se može veoma jednostavno na neki način regulirati kao u Francuskoj ili svugdje. Vi ne možete trošiti osnovnu supstancu proračuna više od govorim 15, 10% i ograničiti ga u tom dijelu. Ako netko želi imati da ima svoj grad ili općinu, a da ima svi rade volonterski, ne samo da imaju naknade nego i besplatno. Čak će možda i svoja sredstva ulagati u to, pa zašto to ne bi moglo biti. Ali se ne može dogoditi kao što imamo danas recimo kod mene je ukupni trošak negdje oko 5% jer imamo samo 8 zaposlenih u gradskoj upravi sa 8 i pol tisuća stanovnika. Negdje imate 3000 ljudi ukupne općine i grad, pa ima preko 50 zaposlenih. Mislim građani naravno da su to ti koji velim ako to žele, hoće takav trošak, hoće takvo funkcioniranje i glasuju za tu političku opciju i tog gradonačelnika, a što smo mi da im ne velimo pa uzmite si, imate to što hoćete.
Mirela Holy, replika.
Poštovani kolega, ne treba miješati kruške i jabuke. ako se već pozivate na Francusku, onda biste se mogli pozvati i na to što oni imaju potpuno profesionalni sustav javne uprave. Kod njih se činovnici educiraju za posao javne uprave i kada dolazi do smjene vlasti nema promjene ljudi koji su profesionalci u javnoj upravi. Kada govorimo o teritorijalnom ustroju Republike Hrvatske onda treba imati na umu da je ovakva teritorijalno ustrojstvo Republike Hrvatske interes u stvari političkih stranaka, a ne interes hrvatskih građana i ovo definitivno nije u javnom interesu. Meni je drago što se slažemo oko toga da je za ovu reformu, a radi se o jednoj od najvažnijih reformi bez koje Hrvatska ne može ići ni na koji način naprijed potrebno provesti referendum. Mi o tome govorimo od samog početka pa smo na kraju krajeva i u našem prijedlogu kojeg smo prezentirali u Osijeku još početkom 2014. godine rekli da su ovo koraci, odnosno faze reforme. Detaljna analiza jedinica lokalne i regionalne samouprave, izrada prijedloga novog teritorijalnog ustroja, definiranje ovlasti središnje države regija jedinica lokalne samouprave, decentralizacija financiranja, definiranje ovlasti središnje vlasti regija i jedinica lokalne samouprave, prijedlog ukidanja županija i formiranje regija novog teritorijalnog ustroja, prijedlog spajanja jedinica lokalne samouprave crtanje nove karte jedinica lokalne samouprave, kampanja informiranja, široka javna rasprava, referendum, donošenje paketa zakona i implementacija. Na taj način je to provela Danska. To je trajalo nekoliko godina, to je bilo ozbiljno provedeno, a ako se već uspoređujemo onda trebamo imati na umu da Danska ima oko 4,5 milijuna stanovnika kao i Hrvatska, a Francuska nema.
Marijan Škvarić, odgovor na repliku.
Hvala potpredsjednice Sabora. Uvažena kolegice pa možda čak je i dozvoljeno miješanje krušaka i jabuka što ste rekli jer je to ipak voće ali mi često miješamo kruške i krumpire, a to nema veze jedno s drugim. Zato zaboravljamo da ipak zemlje EU, rekao sam ne 10-ak nego imaju stoljećima iskustva u demokraciji i iskustva u funkcioniranju. A moramo priznati da te zemlje, osnovni zadatak im je ipak da budu efikasne, efikasne po svojem radu, djelovanju i efikasne po financijama. Ako netko zaista gleda fisibility studije i ostale stvari da to bude najoptimalnije, najjeftinije sadržajno a da da rezultate to je onda zapad. I mi bi trebali se ugledati na njih i ugledamo se. Ali kažem još jedanput ne smijemo zaboraviti na neki način evo iskustva koja imaju one i proces na kojem smo mi. S druge strane isto bih htio napomenuti da se mnogim takvim stvarima bave ljudi naročito teritorijalnim ustrojstvom i radom JLS-a a nikad nisu bili čak niti članovi mjesnog odbora da znaju a što to naši građani trebaju i kako to postići. Lako je ovaj predizborni program pročitati i reći evo to bi mi htjeli. Ali znate od jedne teorije do same prakse i izvršenja je jako, jako dugi put i prije svega treba imati određena iskustva i reference. Pa vi u kući ne pustite nekoga da vam popravi na neki način vodovod ako nije vodoinstalater. A mi puštamo u jedan takav proces ljude koji nikad nisu se bavili niti su bili na čelu jedinice niti znaju o tome kako bi trebalo napraviti. Ali da, građane prije svega uvijek treba pitati, oni najbolje znaju što je za njih dobro. Hvala lijepa.
Stjepan Milinković, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa slažem se sa ovim vašim razmišljanjem kolega Škvarić koje ste rekli u zadnjoj rečenici da građane treba pitati, mislim da je to dosta važno. Ali krenimo od početka, govorili ste o direktivama EU, to puno puta smo čuli u ovom Visokom domu kako ih je potrebno ugraditi. I tako o tome nema razgovara i to ajmo reći stoji. Naravno treba spomenuti i Povelju o lokalnoj samoupravi koja govori o važnosti i značaju lokalne samouprave i svi smo toga svjesni, poglavito mi koji radimo u tome dulje vrijeme, svjesni smo problema. Pa i ovim EU fondovima u kojima, obilazim brojne općine u kojima u svakoj, nema nijedne koja ne razmišlja o korištenju pa i onim mjerama ruralnog razvoja o čemu je bilo puno govora isto tako da će biti pa vidite kako to baš i ne ide tako. Ali mislim da je vrlo važno skrenuti pozornost u onom dijelu gdje odlučuju građani, na koji način, kako se to radi, da li je to pripremljeno, da li je to argumentirano. Jer u stvarnosti vi ste govorili o nekim primjerima iz svoga okruženja, a u stvarnosti to se puno puta prilazi sa nekim manipulacijama, ljudima se obećavaju brda i doline. Pa ja sam imao u svojoj županiji primjere gdje su išli na način da se nekome nudi 100 kuna, bit će kao nekakve potpore, ovakve, onakve vrste i tu se ljudi na kraju odrede za nešto što uistinu puno puta nisu ni svjesni. Najtragičnije je ako je to iz nekakvih političkih razloga ovakvih i onakvih. Pa svi izbori prođu a problemi ostanu ljudima. Ljudi koji se odluče za neko mjesto ići i nešto stvarati novo okruženje oni žele bolju kvalitetu, žele dječji vrtić, žele sve ono što i djeca u gradovima uživaju i imaju mogućnosti. Na taj način treba prilaziti tome problemu. Naravno, kvalitetno pripremati i argumentirano te ljudima dozvoliti da se na kvalitetan način o tim problemima izjasne. Hvala.
Marijan Škvarić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Uvaženi kolega, da, slažemo se s time da ipak kada su direktive EU i povelja da oni ističu značaj lokalne samouprave. Pa zašto? Pa temelj, još jedanput, svih temelja i razvoja društva, države bazira među nama i vi ste također načelnik. Ono što građani žele mi smo ti koji odmah moramo artikulirati njihove potrebe, zahtjeve. Ali što je najbitnije odmah moramo naći i rješenja. Previše možda danas svi traže pomoć ne županije u tom kontekstu nego države i ministarstava, a zaboravljaju da rješenje je tu među nama. I da li je tu neki načelnik i cijela ta struktura sposobna ili ne o tome ovisi i ukupni razvoj. I također, ističem zaista da ljudi moraju znati sve informacije, moraju znati svu argumentaciju što i kako treba, što će dobiti, što će izgubiti da mogu pravovremeno odlučiti. Ali oni moraju odlučiti, a ne da sad što ste zaista rekli a i znamo mi na terenu da je uvijek tu bio nekakav ograničavajući faktor prije svega politike i interesi koji jesu. Da, izbori dođu i izbori prođu i 4 godine uživamo ono što smo si odabrali. Mislim da tu treba puno više argumentacije, više demokracije, više rada. Mislim da Hrvatska sve više i više zahvaljujući ovoj Vladi koja je pokazala i otvorila se da ljudi na temelju toga mogu odlučiti i da mogu donijeti odluke koje možda od početka nisu dobre, ali dugoročno moramo imati suosjećanje. I ono što sam rekao demokracija je dugoročni proces ali i najduži put počinje prvim korakom. Ovaj zakon daje odgovornost nama ljudima a mislim da smo svjesni i sposobni da to odradimo.
Dražen Đurović replika.
Hvala. Složio bi se s vama da glede dragovoljnog spajanja jedinica lokalne samouprave bilo bi najlogičnije da stanovnici s područja jedne i druge jedinice lokalne samouprave o tome odlučuju referendumski. S obzirom da ste vi govorili u ime kluba očekujem da ćete i dati amandman na ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona i mi ćemo ga podržati jer je taj amandman, jer bi to bilo vrlo logički i tu se s vama slažem. Također se slažem i s vama kad je riječ o tome da bi zapravo jedan od temeljni kriterij za održivost uopće tih jedinica trebala biti, trebao biti njihov fiskalni kapacitet odnosno uopće financijska održivost tih općina i gradova. A kad ste spominjali ove gradove od desetak tisuća stanovnika, ja osobno mislim da smo mi tu napravili jedno prilično loše rješenje ne samo kad je riječ o financijskom kapacitetu i fiskalnoj održivosti tih jedinica, već uopće o pojmu grada, mislim u Hrvatskoj ne postoji 120 gradova. Većina tih gradova od 10, 12 ili 15 tisuća stanovnika nastala je tako da zapravo postoji mjesto koje ima 2 ili 3 ili 4 tisuće stanovnika a ostalih desetak tisuća su pridodani iz okolnih sela i samo je tako nastao broj mislim koji zapravo, mislim to su mjesta, to su uvijek bila mjesta, to su i danas mjesta i pojam mjesta vrlo je legitiman i dobar pojam koji bolje opisuje ono što smo mi danas zapravo glupo i zovemo gradovima a de facto to nisu, samo de jure postoje kao gradovi. I mislim da ovo, i slažem se s vama da ovo neće posebno nikakvim plodom uroditi jel jednostavno je gotovo neprovedivo. Ono što mi se nije svidjelo u vašoj raspravi je to što ste spominjali mogućnost ne znam prelaska u Sloveniju nekih općina i gradova. To su ipak protuustavne teze.
Marijan Škvarić odgovor na repliku.
Hvala lijepo potpredsjednice Sabora. Uvaženi kolega, da slažemo se da mišljenje građana mora biti obvezujuće i mora biti jednoznačnije tako da u budućnosti ne bi došlo do nekakvih mogućnosti prije svega sumnje ili zlouporabe same te odluke. Tako da ovo pribavljeno mišljenje građana po meni nije dobra formulacija jer nećemo dati amandmane jer ajmo dati priliku da ipak građani ako daju mišljenje da neće netko to zloupotrijebiti i ako ne bi to bilo dobro slijedeći korak moramo ići na referendum. Ali vjerujem da neće se dogoditi tako brzo da će netko preko mišljenja građana donijeti odluku da se cijela općina ili grad ukida i pripoji nekim drugima. Do sad se dešavalo da samo pojedina naselja, ili sela, ili područja su prelazila nekim drugim gradovima, ali cijelo ustrojstvo same su ostale u tom djelu. Dajmo šansu što se veli. I slažemo se s time da fiskalni kapaciteti po meni bi trebali biti najbolji jer je ono što zaista trebamo da trebamo uravnotežiti fiskalne mogućnosti. I ono što sam rekao evo iz Slovenije i drugih država to veoma uspješno rade. Da se ne bi dogodilo da ovog trenutka kad gledate indeksaciju da imamo 10 puta razliku između prihoda per capita. Znači … prihoda po glavi stanovnika. Imate ih negdje oko 500 do 800 kuna, pa imamo gradove i općine koje dobivaju, imaju čak 8 do 9 tisuća kuna po glavi stanovnika. Ali nije ni to čak problem, problem je u tome što ne sad i ove Vlade nego i sve prijašnje Vlade su i ovim gradovima i općinama što se reklo više puta u ovoj raspravi se davale potpore i poticaje što po meni ne bi trebale. Nisu trebale dati potpore jer oni ako imaju takav fiskalni kapacitet mogu to odraditi te projekte same. Fiskalni kapacitet naročito u Slavoniji u sjevernu Hrvatske isto većim djelom koji govore da sjever Hrvatske bogat i ne, mi smo samo konkurentni. A konkurentnost vam znači da iz onih manjih kapaciteta i prilika maksimalno izvršiti svoju organizaciju.
Hvala. Boro Grubišić replika.
Hvala lijepo. Kolega Škvarić, mi se slažemo da bi trebalo referendumom, samo ne znamo tko će pisat amandman vi kao prvi koji ste to spomenuli ili ćemo mi pisati amandman da se referendumom može donijeti odluka o spajanju općina? No, ono zbog čega, a kolega Đurović je to već rekao, pa i kolegica Holy vam je u replici rekla zapravo je prepisala naš program HDSSB-a i evo iznosi ga već drugi puta danas ovdje. Dakle potpuno prepisan program HDSSB-a u svezi novog teritorijalno preustroja RH. Ali ono što me posebno neću reći vrijeđa, a ima drugih rješenja je to da ste vi počeli govoriti o općinama koje graniče sa relativno bolje stojećim općinama u drugim državama, državama govorim, dakle u Sloveniji, možda bi se sada mogla i Baranja izjasniti općine da idu s Mađarskom itd. možda i sa Srbijom neke koje graniče recimo it. Ili sa Bosnom i Hercegovinom možda Stara Gradiška Bosanska, ali to je potpuno nepojmljivo ja to ne bih ni spominjao u ovom Hrvatskom saboru i to me jako pa i boli i vrijeđa. Osim toga, EU je propisala prekograničnu i ima mjere prekogranične suradnje. Zbog čega općine koje graniče sa bilo kojom od ovih država ne uspostave kontakte i pišu programe prekogranične suradnje? Osječko-baranjska županija temeljem toga je povukla veliki broj, odnosno ogroman broj dakle ogromne iznose u eurima naravno da bi osnovala biciklističke staze koje obuhvaćaju i naš dio Baranje a i mađarski dio Baranje i ne znam niz drugih programa. Čemu vi uopće spominjete mogućnost referenduma da se netko izjasni da izađe iz Hrvatske i pripoji se nekoj drugoj državi? Nemojte to više nikada spominjati. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Marijan Škvarić.
Hvala potpredsjednice Sabora. Uvaženi kolega na početku ste rekli oko ciljeva da jedan drugog prepisuju ciljeve i sadržaje političkih programa, pa dobre stvari, odnosno neke … su većinom su za sve iste, razlika je samo u tome kojim putem i na koji način želite postići da dođete do tog cilja, a također je i bitno u kojem vremenu želite da dođe do tog cilja, a najbitnije po meni da li imate ljude provjerene kadrove, iskusne koji će vam taj cilj postići zajedno sa vama. U tome su razlike između teorije i prakse što velim. Ovaj drugi dio prije svega niti ne mislim da smo tomogli, otišao bi već davno iz Hrvatske i otišao raditi u druge zemlje, nisam to napravio ja osobno, ali puno ljudi iz Hrvatske je otišlo raditi u susjedne zemlje trbuhom za kruhom. I ova migracija, ekonomska migracija koja ide tamo gdje joj je bolje i vi to ni ja ni mi niko to ne može zabraniti nigdje. Teritorijalna cjelovitost mora ostati zagarantirana to na braniku domovine smo svi pokazali prilikom Domovinskog rata i tu nema nikakvih pitanja oko toga, ali rekao sam samo jednu opasku, ljudi su ti koji odlučuju, ljudi gledaju preko granice, ljudi gledaju preko brda i traže da nam bude isto kao i tamo i imaju volju i žele to, e to je drago. A mi trebamo pomoći da danas ovdje kod nas trebamo zaustaviti te ljude, trebamo mladima osigurati posao i trebamo one sadržaje koje trebaju našim građanima osigurati. To je naš zadatak naročito nama u ovom Saboru koji donašamo zakone i našoj Vladi koja također mora provoditi te iste zakone. Zato nemojte sumnjati u moje rodoljublje ili hrvatstvo, ali ne volim ga niti istaknuti jer samo radom se to ističe, više ne, a ne držanjem za srce ili stalnim vikama. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Evo ja sam mislio da će BOA … pardon ministar uprave za 4 godine, pa tako je gospodin Milanović rekao, početi raditi analize, simulacije, elaborate o novom preustroju RH administrativno-upravnom koji je SDP obećao u svom Planu 21. Nažalost, nakon 4 godine ne rada, ne brige i dovođenja Hrvatske u situaciju u kojoj je, a ovakav ustroj RH je tome i kumovao poprilično i ta visoka centralizacija Hrvatske države da imamo sada situaciju da Ministarstvo uprave predlaže dobrovoljno ili dragovoljno kako reče moj kolega Đurović dragovoljne promjene administrativnih granica nekih općina koje moraju provesti kažu ankete. Tko će provesti anketu? Načelnik općine, država? Tko? Županija? BOA, grupa GG tako se nekada zvalo grupa građana. Provodila je jedan mjesni odbor u Slavonskom Brodu zvao se Podvinje tako se zove mjesni odbor, provodio je anketu o izdvajanju iz grada Slavonskog Broda pa je imao veliki broj potpisa dovoljan, ali nekakvim drugim radnjama se to nije uspjelo. I tako je danas Podvinje i dalje u sastavu grada Slavonskog Broda. Kada bih ja spomenuo ovdje da bi grad Slavonski Brod, a temeljem iskustava nekih drugih gradova, prije svega govorim o Slavoniji jer odatle sam podrijetlom, mogao imati i biti grad od 100 tisuća stanovnika kada bi priključio prigradska sela nekih općina npr. Podcrkavlje, Gornju Vrbu govorim o dijelovima samo općina, pa Sibinj, zatim Bukovlje i Vranovce koja je prava prigradska općina onda bi on nagurao na 100 tisuća stanovnika i stekao bi status velikog grada sa sveučilištem naravno od jučer koje smo ovdje raspravljali. Međutim, priupitajmo i izvršnu vlast u tim općinama, ali i stanovnike tih općina ili anketirajte, želi li oni biti dio grada Slavonskog Broda. Koji to načelnik općine neće poraditi na tome da ta anketa padne pa čak i referendum da napravimo, ali će načelnik poraditi da taj referendum padne jer naravno da je načelniku u cilju da on bude i dalje načelnik ili bilo netko drugi. Političke stranke, političke elite ili oligarhije imaju dio svojih apanaža ne samo ovdje u Saboru u smislu izbora saborskih zastupnika nego hvale se velikim brojem općinskih načelnika i župana i to je dio nagradne igre i nekakav Jackpot ili nekakav mini Jackpot. Zbog tog otpora u velikim strankama mi ne možemo provesti, nema političke volje i BOA ne steže niti je stisla ni malo. nego eto pred kraj mandata nekako daje se građanima da dragovoljno pokažu svoju volju hoće li se oni udružiti sa nekom drugom općinom. Ovdje smo čuli od kluba HNS-a čak i prijedlog da se neke općine mogu udruživati izvan Republike, pa gle molim te, što je protuustavno i pomisliti, a kamoli izreći ovdje. Ajde za općine koje bi se iz drugih županija spojile dakle susjednih županija kao npr. Babina Greda kod nas u Vukovarsko-srijemskom i Gundinci u Brodsko-posavskoj županiji. Baš su susjedi, 2km daleko moglo bi ili pak Štitar iz Vukovarsko-srijemske i npr. Slavonski Šamac. Pa kada gledamo taj ustroj koji je nakaradno napravljen inače i sada iznosi 567 općina, gradova i županija. I onda gledam moju županiju koja ima dva grada Nova Gradiška i Slavonski Brod i 26 općina ili jedna Požeško-slavonska Đurovićeva županija koja sa 75 u vrh glave do 80 tisuća stanovnika ima pet gradova i pet općina, dakle ima više gradova nego Brodsko-posavska koja je dva puta veća. To su paradoksi administrativnog ustroja RH. Dakle gradovi su Požega, Pleternica, Pakrac, Lipik i Kutjevo. Eto i Kutjevo je grad. To su gradovi. A o općinama sada Velika, Jakšić, Kaptol, Čaglin i Brestovac, dakle to su te općine u Požeško-slavonskoj. Sada neću nabrajati 26 općina u Brodsko-posavskoj županiji ali ja vjerujem kada bih nabrojio malo tko od vas osim tko je izabran na našoj izbornoj jedinici bi znao te općine i gdje se i nalaze a kamoli što znače u Hrvatskoj državi. Zaista je potrebno, krajnji je čas jer je i ovaj ustroj, administrativno upravni Republike Hrvatske kočnica daljnjem razvoju Republike Hrvatske. Uz sve ono što je gospodin Kajin govorio o da kažem mogućnostima, ja neću reći izravno govoriti o nekom da je nešto ukrao da ima 3 auta, da ima 8 kuća kao što imaju neki načelnici i gradonačelnici i neku drugu silnu imovinu ali sasvim je sigurno da je ovakav ustroj uz maksimalnu centralizaciju fiskalnu Republike Hrvatske, maksimalnu fiskalnu centralizaciju, dakle i jedan od razloga da Hrvatska država jasno zaostaje za onom spominjanom, daleko zaostaje za onom spominjanom Danskom o kojoj je Kajin govorio koja ima pet regija kako bi i mi trebali otprilike nekako imati i 98 općina. A sada tu se možemo dogovarati, može ih biti i više s obzirom na oblik, zemljopisni oblik Hrvatske države i raznolikosti reljefne i sve ostale, tradiciju i ima tu niz drugih elemenata. Ali nije napravljen elaborat, niti je napravljena raščlamba, analiza. Niti ima ikakvih simulacija kako bi to mogla izgledati Hrvatska država. Kaže netko ovdje pa to će se ljudi dogovoriti anketom, referendumom. Pa kako je donesena ova odluka, anketama, sadašnji Zakon o jedinicama lokalne samouprave, o teritorijima? Pa donijela ih je država, pa nije donijela jedinca lokalne samouprave e mi ćemo imati ovih 5, 6 sela. To je država odredila. Pa i sada država ima ingerencije da donese takav zakon da Ministarstvo uprave napravi, da radi na tome i da donese odluke pa onda možemo eventualno provoditi referendum itd.. Ili ga ne treba uopće provoditi. Ako mislimo na racionalizaciju jedinica lokalne, broja jedinica lokalne samouprave i također i regionalne samouprave. Jer se čini da su, da sada u državi imate državnu upravu i imate županiju. Sve odjele koje ima gotovo županija ima i državna uprava. Pa šta je to? To je način kako zaposliti svoje kadrove u županiji i državnu upravu kao nekakav kontrolni mehanizam koji zapravo ništa ne radi, ništa ne radi. Pitajte ljude koji rade i koji su vrlo bliski koja je funkcija državne uprave u županijama. Ništa. Da prime plaću. Eto tu treba raditi racionalizaciju. Tu treba raditi racionalizaciju. Treba stvoriti naravno regije. Općine svesti na nekakav broj koji je razumljiv, optimalan. Ja sada neću ovdje govoriti koga bih ja spojio jer znam točno otprilike kod nas u Slavoniji gdje ima 128 općina i gradova u Slavoniji. I znate li koliko od tih 128 općina spada po ono, po izradi Ministarstva regionalnog razvoja u općine koje su ispod 75% prosjeka Republike Hrvatske? Samo ih 10 doseže 75% prosjeka Republike Hrvatske. Od toga, od tih 10, 9 je gradova i samo jedna jedina općina od 128 je iznad 75% prosjeka Republike Hrvatske. Koja općina? Čepin. Druga ni jedna. Sve druge su nerazvijene. To je strašno. I mi vapimo već godinama kako smo se osnovali i odvojili od ove velike stranke, dakle velike u smislu svoje brojnosti itd., neću govoriti o drugim stvarima u kojima nije tako baš velika. A dakle, dakle na tome smo izgradili svoj program i dalje ćemo raditi na tome. Ne može Hrvatska država a poglavito Slavonija više ovo izdržati. Slavonija, Baranja, Srijem i Podravina. Prije Domovinskog rata, dakle prije stvaranja neovisne, samostalne Republike Hrvatske ona je bila podijeljena, Socijalistička tzv. Republika Hrvatska je bila podijeljena u 105 općina. Na području današnje Županije i Brodsko-posavske bile su 2 općine, Općina Slavonski brod i Općina Nova Gradiška. Danas u općini Nova Gradiška, onoj bivšoj općini Nova Gradiška ima 10 općina i grad Nova Gradiška. A na slavonsko-brodskoj strani imamo taj jedan grad i 16 općina. I sada gledajte razvojne mogućnosti, fiskalni kapacitet općina koje ne mogu gotovo ni same. Imate općina i u našoj županiji koje svojim fiskalnim kapacitetom, svojim financijskim mogućnostima ne mogu pokriti ni rad općine. A opet imate općina koje su također u takvoj poziciji ali zapošljavaju 25 djelatnika. Ja neću ovdje govoriti sada da me ne bi ne znam tko prizivao ali ima općina koju vodi dakle opet vladajuća stranka … [[Govornik se ne razumije.]] koja ima 25 zaposlenih. Može jedan Vir imati 260 zaposlenika zajedno sa tvrtkama, gradskim tvrtkama čistoćom, vodovodom itd., jer fiskalni kapacitet otoka Vira je ogroman poglavito i zbog legalizacije, najjači u Republici Hrvatskoj. Hvala Bogu da ima i takvih, hvala Bogu da ima i takvih ali velika većina a poglavito oni u Slavoniji je u sasvim drugoj poziciji. Ili npr. da jedan Vir koji ima 3 tisuće stanovnika ima proračun 110 milijuna a jedan, bio je gospodin Kutija na Danu Općine Vir pa bili smo skupa i čuli smo podatke koji su fascinantni. Super, prezadovoljni smo svi skupa. Ali sam se onda ražalostio i ja i on koji je iz Benkovca, da i Benkovac a i sve općine u Slavoniji imaju sasvim drugačiju situaciju. Da, lijepo je bilo čuti te podatke za Općinu Vir, ali slavonske općine su u potpuno, potpuno drugačijoj situaciji, pa i Benkovac naravno. Ne dijelim tu Slavoniju i Dalmaciju. Vidite, Ministarstvo zdravlja je dekretom spojilo bolnice. Najbolji primjer je Slavonsko-brodska i Novogradiška bolnica, sad je to jedna bolnica. Opća bolnica Slavonski Brod. Ima li Ministarstvo uprave također mogućnosti da donese neki program i ponudi ih općinama sa matematičkim izračunom prednosti koje će imati takav model za stvaranje novog administrativno-upravnog preustroja Republike Hrvatske. Osim toga, mogu ja ovdje sa ove govornice da kažem koliko god hoću govoriti i vi ćete meni replicirati, ali postoji kako reče gospodin Babić, a dobro sam ga pozorno pratio i zaključci Europske komisije koja je kaže u lipnju 2014. rekla da javnu upravu u Republici Hrvatskoj proglasila je javnu upravu nezadovoljavajućom, odnosno izrazila je stav da je vrlo fragmentirana, dakle razdvojena na 567 malih jedinica. Odgovornost javne uprave na područnoj i regionalnoj i lokalnoj razini složena podjela nadležnosti među … a također je izrazila dakle, a o tome ne govorimo, i da je fragmentiranost i na visokom nivou, dakle ovdje i u Vladi Republike Hrvatske, ali i u broju saborskih zastupnika. O tome šutimo. Naravno da država sa 4 milijuna stanovnika, sa ovolikim brojem saborskih zastupnika, sa ovolikim brojem jedinica, a mogli smo drugačije onda i Izborni zakon o izborima zastupnika ako bismo napravili regije pa po regijama izbore, bilo bi manje zastupnika u Hrvatskom saboru, bili bi manji troškovi Hrvatskog sabora, ali i Vlade Republike Hrvatske. Tako bismo štedjeli, tako bi bilo normalno. Međutim, kod nas moramo zbrinuti sve te načelnike, zamjenike, tajnice, kupiti im automobile A6 i ne znam ni ja kakve sve ne. Tu su troškovi ogromni. To što smo postigli nekakve rezultate na infrastrukturi, imate u Brodsko-posavskoj županiji 18 općina imaju gospodarske ili poduzetničke zone. U 16 njih raste ambrozija kapitalka. To su uspjesi naših poduzetničkih zona. Hvala lijepo.
Vrijeme. Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo Damir Kajin.
Dotakli ste se gospodine Grubišiću jedne izuzetno bitne teme. Kod ovog zakona svi mi znamo da nikakve vajde biti naprosto neće, to je istina. Zanimljivo je, jučer mi je rekao tu rečenicu jedan građanin, u ovoj zemlji svi štrajkaju od nastavnika, profesora, liječnika, jedino nitko ne štrajka u lokalnoj samoupravi. Prije je kolega rekao da on ima općina gdje na 3000 stanovnika dolazi 30 službenika, namještenika. Imamo recimo slučaj Grada Vodnjana na 5600 ljudi njih je 48 čini mi se zaposleno. Zašto se to dopušta? Zato jer je sve to u funkciji izbora. Ako na lokalne izbore izlazi negdje oko 30% u onoj općini od 3000 znači izlazi na birališta cca 1000 ljudi. Ako imate 30 zaposlenih puta 4 to je 120 birača, ali tu su i komunalna poduzeća, tu je još 30 ljudi zaposleno. Pa onda je još zaposleno 30-ak ljudi u Nadzornim odborima, u vijećima itd. Dolazite do strukture političke od 100-tinjak ljudi i tu se eto dobivaju izbori. Reforma izbornog sustava koju ste spomenuli možda je i ključna, kako na državnoj razini gdje ste ispravno primijetili da zastupnike treba birati neposredno, tako i na lokalnoj razini. Suština bi trebala između ostaloga biti da se uvede obvezni izlazak na birališta kao što je u Nizozemskoj, kao što je u Danskoj, kao što je u Australiji i nitko me neće uvjeriti da te zemlje nisu demokratične. Decentralizacija po uzoru na '74. godinu, pa naše općine su bile daleko, daleko decentraliziranije, moćnije. To su gotovo bile konfederativne jedinice od njemačkih ili austrijskih ländera. I još jedan podatak gledam, u Istri imamo 42 općine i gradova, županiju, na 208000 stanovnika. U Primorskoj-goranskoj županiji 36 na 296000 stanovnika, a u Osječko-baranjskoj na 330000 stanovnika 42 jedinice lokalne samouprave.
Vrijeme. Zahvaljujem. Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Da, dobro da sam vas potakao gospodine Kajin i na razmišljanje o promjeni izbornih zakona, dakle oni su usko vezani uz teritorijalni preustroj Republike Hrvatske. No ono kad ste rekli da načelnik samo ne znam što bi trebao napravit da ubije sjekirom majku možda pa bi glasali protiv njega na sljedećim izborima, imate doživotnih načelnika, ali neću govoriti u smislu onom koje netko voli se služiti riječju šerif, to ja nikada neću reći jer ima vrlo poštenih načelnika i gradonačelnika koji odlično obavljaju svoj posao. Ali eto u toj općini u kojoj sam rekao da ima 25 zaposlenika na 4000 stanovnika koliko ima općina, oni su i humanitarnu pomoć, dakle i pomoć koju je dijelio Crveni križ zapravo, a aktivisti su dijelili pomoć ili pak pomoć države i rekli su ovako. Evo ova pomoć 10 kg brašna, 5 kg ulja, 10 kg krumpira i ne znam ni ja čega, to ti je zna se od koga.
Replika, poštovani Dražen Đurović.
Hvala. Znate što je bizarno u ovom prijedlogu izmjene i dopune zakona, što će se primjerice Općina Brestovac i Grad Požega moći spojit na način da se provede anketa i da općinsko vijeće i gradsko vijeće donesu odluke o spajanju i postupak je završen. A ako bi primjerice mjesni odbor općine Brestovac koji se zove Završje a koji je de facto prigradsko naselje grada Požege pridodan općini Brestovac htjeo se izdvojiti iz područja općine Brestovac u grad Požegu, tada je postupak sasvim drugačiji, tada se više on ne može dragovoljno izdvojiti iz područja te općine i pripojiti gradu već imamo ono od prikupljanja potpisa do odluke općinskog vijeća, županijske skupštine, Vlade RH i Hrvatskog sabora izmjenom Zakona o područjima jedinica lokalne samouprave. Dakle, to je gotovo pa nenormalna situacija. Zar ne bi bilo logički da se onda ovakvo dragovoljne pripajanje na neki način implementira i na mjesne odbore, dakle i na njihovu mogućnost da se pripoje, ali ne na način naravno da treba općinsko vijeće ili gradsko vijeće, ona jedinica odakle odlazi dati suglasnost. Mislim, pa zašto bi dalo suglasnost. To je i inače samo po sebi situacija u kojoj se to nije moglo odgađati, upravo zato što onaj od kojeg želiš otići i žitelji te, tog mjesnog odbora daju 100% potpisa naravno predstavničko tijelo te jedinice lokalne samouprave neće dati suglasnost da netko ode od njega. To se događalo jedino u slučajevima kad je postojala izrazita politička volja i politička snaga i svi su bili iz iste stranke od mjesnog odbora preko jedinice lokalne samouprave, županije, države i vidjeli smo, imali smo svega nekoliko primjera takvih pojava tijekom i ovog mandata ove Vlade jer su svi u vertikali bili iz SDP-a. Ali mislim to je situacija koja zapravo onemogućuje slobodno odlučivanje građana.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Đurović, ja sam vas očito sa mjesnim odborom Podvinje u Slavonskom Brodu podsjetio da je to upravo tako. Ne može, dakle Podvinje izići iz grada Slavonskog Broda i postati samostalna općina ako Gradsko vijeće Slavonskog Broda ne da zeleno svjetlo za to, a to zeleno svjetlo nikada neće dati. Prema tome, dakle moramo naći i način kako bismo, ali mislim da zapravo mi griješimo zapravo svi skupa. Pa ne možete dobrovoljno tko će s kime. Pa možda će dva načelnika biti dobra, rodbinski vezana tamo ne znam Andrijevci, Sikirevci, pa ćemo hajmo nas dva skupa pa ćemo napraviti općinu. Pa to je izvan, pa valjda država ima neke alate i određene mogućnosti i zakonske da odredi i kriterije, mora napraviti kriterije i kako sam već i rekao nekakve analize što bi bilo dobro, koje bi bilo opće dobro da se udruže i da će biti onda nakon toga objasniti u širokoj raspravi građanima da je to odlično, da ih uvjeri u to. Kako ćete vi provoditi anketu ili ne znam referendum, ako nitko s nikim tamo nije mu objasnio da je to odlično, da Andrijevci i Oprisavci budu, i Vrpolje bude jedna općina. Pa kako će? Tko će glasat za to?
Replika, Alen Prelec.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Grubišiću, ja vas slušam doista često ovdje. Vi puno govorite o decentralizaciji. O.k. slažem se da treba Hrvatsku decentralizirati, ali sad za ovom govornicom govorite o tome da evo načelnici se neće spojiti, da to neće biti dobro što se tiče ovog zakona koji mi ovdje donosimo. Ispada da ste vi protiv decentralizacije ovdje. Mislim prije svega morate biti dosljedni da li ste za centralizaciju ili za decentralizaciju. Dalje pričate o tome da u županijama zapošljavaju svoje kadrove. Ja ne znam, ne zaboravljam ja to ali nije možda vaša stranka vodi Osječko-baranjsku županiju jer vi to znate iz svog nekakvog iskustva da se tamo zapošljavaju kadrovi. Mislim, činjenica da evo u ovih 4 godine rijetko od vas se može čuti neka lijepa riječ, nešto što nije kritika. Pa ja bih rekao da bih htio vidjeti dan u Saboru kad bi vi bili vladajući, mislim da to nikad neću doživjeti, ali htio bih vidjeti o čemu bi vi govorili u ovoj sabornici ako ne bi kritizirao. Vjerojatno bi vam to jako teško palo kad bi ovdje morali govoriti i da nisu samo kritike. Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kako ono kažu, gdje koga boli tu se i češe, tako i vi [[Upadica Stazić: Pa valjda gdje svrbi.]] iz Kukuriku koalicije. Dakle, vi niste proveli, a u Planu 21 ste najavili decentralizaciju Hrvatske države. Niste ništa učinili, nego nam zadnji dan Hrvatskog sabora nudite ovakav dobrovoljni zakon. I ništa više. To ćete sutra vidjeti kad budemo glasovali. Niste vi moj sudac i ispitivač nekakav. Prema tome, o iskustvima gdje Osječko-baranjska županija ima samo 10 upravnih odjela, a ima vaših županija gdje su vaši župani gdje ima po 16 odjela. O tome malo pričajte koliko ste ih stvorili i koliko ste smjestili pročelnika u vaše županije. Da, a o decentralizaciji prije svega fiskalnoj napravili ste to da ste promjenom zakona, Zakonom o dohotku oduzeli općinama koje sad postoje silan broj milijuna kuna. Eto to je vaš doprinos fiskalnoj decentralizaciji, a zapravo pljačka jedinica lokalne samouprave, gradova i županija. Eto to je vaš doprinos i ništa drugo.
Nova replika, Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Grubišić, dosta govorite o racionalizaciji lokalne samouprave. No, ono što bih ja želio istaći da racionalizacija nije isto što i smanjivanje broja jedinica lokalne samouprave. Dakle, vjerujem da se niti jedna odluka ne treba donositi preko koljena prije svega. Dakle, niti ova. Tim više što je, evo to je puno spominjan i francuski model, francuski model koji ima čitav niz općinica, departmana i slično zbog određenih povijesnih razloga i tradicijskih koji funkcioniraju više nego dobro zato što imaju zajedničke upravne odjele, zato što dijele komunalne redare, komunalni pogon itd. itd. Spominjali ste primjer Slavonskog broda, odnosno Podvinja ako se ne varam. Ja vas mogu isto dati i sličan i suprotni primjer. Sličan primjer je recimo naselje Livana koje je u sklopu općine Čepin koja bi po nekom rekao bih i geografskoj gravitaciji, ali i po osjećaju građana zapravo trebala biti u sklopu grada Osijeka. S druge strane imate Tenju, veliko prigradsko naselje grada Osijeka Čak je jedno vrijeme postojala inicijativa da se odvoji u vlastitu općinu. Dakle, tendencije i za jedno i za drugo svakako postoje. Isto tako kada govorimo o broju gradova mislim da u Osječko-baranjskoj županiji to možemo najlakše riješiti. Imamo dva grada koja su i fizički spojena, Valpovo i Belišće. Dakle, zašto to ne bi bio jedan grad? A politička pitanja svakako postoje, međutim mislim da ona nisu presudna. Kažem, kako ste i vi spominjali postoje načelnici i gradonačelnici koji više nego korektno i dobro rade svoj posao. Nažalost, ima i onih koji to nisu, odnosno ne rade svoj posao dobro ali to prije svega trebaju honorirati građani određene općine odnosno grada. Dakle, imate i onih doživotnih koji za svoju općinu nisu napravili gotovo ništa. Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Ja ću početi od Belišća i Valpova, kolega Hajduković kako biste vi dali tom novom gradu koji kad bi spojili, koji je inače spojen znam i ja i vi, Belval ili Valbel? Teško bi na referendumu odlučili čije će biti prvo, dakle Bel ili Val? Ali bilo bi zgodno pa čak liči pomalo na naziv francuskog grada Belval jel'. A kad već spominjemo Francusku s njenim departmanima, arondismanima i silnom dakle lokalnom i regionalnom samoupravom u kojoj je drugačije postavljen sustav. Hrvatska je, govorim o fiskalnoj centralizaciji, najcentraliziranija država uz Grčku i Cipar. A tu negdje spadamo zapravo i ekonomski. Čak je u Grčkoj daleko bolje stanje, tamo je minimalna mirovina 700 eura, minimalna jel', ko naša saborska skoro. Prema tome, kada govorite o Livani i vi ste upotrijebili ovaj lokalni dio, zaista je Livana predgrađe Osijeka, pripada Čepinu dalo bi se puno toga. Ali to isto zna i ministar Bauk, zna svaku stopu ove države i boa nije odlučila da steže, da ona djeluje, da ne ubode, ne grize ali da donese mjere koje su puno da kažem direktive i ne znam ni ja što, jedan zakon koji bi naravno išao na javnu raspravu o novom preustroju RH. Ajte vi dobrovoljno tko će s kime, tu se može svašta dogoditi. To je vrlo opasan presedan rekao bih zakonski ali evo ovo je doprinos decentralizaciji Hrvatske, zakon zadnji dan Hrvatskog sabora predložen jel' evo u tom smislu. Ali dobro, ajde. Tu se slažemo i ja i vi.
Nova replika, Ante Babić.
Hvala lijepa. Kolega Grubišiću slažem se ja sa vama da je ovo jedan od onih zakona koji se donose u zadnja ova dva, tri dana jer Kukuriku koalicija zapravo nije ispunila ono što je obećavala po Planu 21 pa ja tako gledam i na ovaj zakon. I činjenica je ono što ste rekli i nekoliko puta ponovili da i ovome zakonu nije prethodila ni analiza niti kritika, niti procjena učinka troška, apsolutno ništa. Ali ako se željelo izmijeniti ovaj zakon mi imamo lokalnu samoupravu već 22 godine pa dovoljno je bilo vremena kad danas licitiramo o nekakvim općinama koliko ih ima, ima li ih puno, malo, hoće li se one spajati ili ne, mogli smo govoriti o toj funkcionalnosti koju često ponavljam, o nerazvijenosti tih općina, naseljenosti, demografiji jučer smo o tome govorili, blizini granice u krajnjoj liniji jer je to naš strateški interes. Da su one potrebne, da su te općine potrebne lokalnom stanovništvu i da se problemi zapravo rješavaju ondje gdje su nastali pokazala vam je i ova imigrantska kriza upravo u vašem dijelu. Sad zamislite da nije reagirala općina Tovarnik, grad Beli Manastir, da nisu reagirala određena naselja, da se oni nisu organizirali koji bi kaos u početku bio na samim istočnim granicama RH a kaos traje i do dana današnjeg. Te smo slike gledali na našoj televiziji i vidjeli smo zapravo kako se narod organizirao. A oni koji su to trebali raditi oni to nisu radili već su pozivali narod u ovim kriznim situacijama da reagira jer Vlada nije sposobna u mirnodopskim situacijama donositi odluke, a kamoli u kriznim. Možete li zamisliti, a to mi je netko danas rekao, što bi se dogodilo recimo da Hrvatska ima nuklearno naoružanje a da ključić drži u svojoj ruci Zoran Milanović? Kakva bi to tek odluka bila? Hvala.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Hvala. Kolega Babić nemojte se vi sekirati za izbjeglice, imamo mi plan A, B, C sve do Ž će biti plan a možda i nakon Ž jel'. U svakom slučaju drago mi je da izražavate da kažem divljenje i zahvalu tim ljudima u Tovarniku, u Belom Manastiru, u Ilači u baranjskom Petrovom selu, Bapsko, evo sad je Bapska u najezdi da kažem nekakvoj od Ilove pa do male Bapske kaže da je Slavonija jel'. Prema tome, dakle ti ljudi su spontano, potpuno spontano nikakve dakle koordinacije između stožera centralnog središnjeg pa do ovog najnižega nije bilo. Ali dobro to je jedna druga tema. Ono što ste vi rekli a što me ponukalo na repliku je to o procjeni troška i troškovima dakle i provedbe ali i troškovima ujedinjenja pojedinih općina. Pa naravno, oni će past na teret općina. Pa neće država platiti taj trošak, to je potpuno razumljivo jel', nažalost.
Replika, Dubravko Bilić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ja bih samo zapravo ne žučno replicirao nego na jedan navod kolege Grubišića gdje je on rekao zapravo da u Slavoniji ima jako puno općina za koje nitko nije ni čuo i nitko ih ne može nigdje ni smjestiti i da Hrvatskoj nisu važne. Zapravo smo okrenuli cijelu stvar naopako. Te općine su važne njenim građanima, bez obzira koliko ih ima, 500 ili koliko. One nisu nastajale od '93. godine do ne znam ni ja kad je zadnja općina već ustrojena zbog načelnika i predsjednika općinskih vijeća nego su nastajale zbog samih građana, na inicijativu građana. Ne zbog toga da neka stranka ima više načelnika ili manje načelnika. I kad govorimo i o ovom zakonu treba govoriti na isti način. Dakle, građani su birali općinska vijeća koja će donositi odluku da li žele svoju općinu manjih fiskalnih kapaciteta. Ali iz nekih drugih razloga lošiju pripojiti nekoj boljoj općini koja se bolje snalazi, koja ima bolje vrtiće, jeftinije vrtiće, bolju školu, bolje brine o cestama. I na taj način će opet građani ostvariti svoje demokratsko pravo. Ne smijemo podcjenjivati važnost građana u ovom demokratskom postupku. Možda se one nama čine daleko jer biraju svake četiri godine, ali oni biraju i načelnike, i općinska vijeća i oni stoje iza odluka svojih općinskih vijeća. I kad ste govorili da samo jedna općina je zapravo iznad 100% ima zapravo dosta općina koje indeks razvijenosti imaju iznad 100%, pa evo i kolege Alena iz Brdovca, iz Šenkovca i mnogih drugih, Istra je puna takvih općina koje zapravo dobro … [[Upadica se ne čuje.]] o Slavoniji onda u redu, ali postoji puno općina koje dakle ostvaruju želje i potencijale svojih građana zbog kojih su i osnovani.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Gospodine, dragi moj replikantu, ne znam, Nekić, jel Nekić, je? A ne znam više koji je. Dakle rekao sam da od 128 općina i gradova koje sada postoje u Slavoniji samo njih 10 su iznad 75% indeksa razvijenosti RH. Od tih 10 9 su gradovi kao što je Osijek, Slavonski Brod, Gradiška, Požega itd. a samo je jedna jedina općina, jedna jedina općina a to je Čepin. Evo to zna i gospodin Hajduković, neka vam potvrdi on je iz vaše stranke. A što se tiče građana u tim općinama pa naravno da su one važne građanima, ali i mi bi u Saboru morali znati za te općine. Pa znam ja i za Čerkezovac i atomsko sklonište u općini Dvor i ne znam ni ja što sve ne ovdje. Morali bismo više povesti i mi računa da čuju građani ovdje da mi o tim općinama kojih ima u Brodsko-posavskoj 28, ponekad i o Čaglinu koji ima 92% stopu nezaposlenosti a nije iz moje županije nego iz Požeško-slavonske. Pa ajde vi sad zamislite 92% stopa nezaposlenosti? Najveća ne u Europi, od Antarktika do Arktika. Eto to je najveća stopa nezaposlenosti u općini Čaglin, eto.
Replika Marijan Škvarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega, znači kada govorimo o teritorijalnom ustrojstvu onda govorimo na razini ovdje što se spominje prije svega lokalna samouprava to je regionalna samouprava, to su sad regije ili državna razina. Znamo da je na državnoj razini neprikosnoveno cjelovitost RH, ovim zakonskim i graničnim okvirima i to uopće ne postavlja pitanje. Oko regija možemo o nekim stvarima da li su to samo statističke regije ili će biti administrativne regija, o tome također možemo isto raspravljati. Ali više puta ste vi spomenuli baš u razini regionalne samouprave, znači to su županije koje vidite da su najmanje svrsishodne i da bi ih trebalo ukinuti. Po meni je isto mišljenje što ste vi rekli da bi one ipak trebale biti, dati im priliku da budu servis lokalnim jedinicama, naročito onim jedinicama koje ovdje gledamo su manje, znači nemaju fiskalne kapacitete, nemaju administrativne kapacitete, nemaju operativne kapacitete da mogu neke stvari definirati. I tu može biti kasnije zakon da se njima određeni resori koji bi trebali odraditi prebace na županiju. Zašto recimo neka manja općina koja ima tri do četiri zaposlena bi se trebala baviti svojim prostornim uređenjem kad nema za to kapaciteta? Ili se baviti nekakvim strateškim razvojnim stvarima koje zaista omogućavaju jedno cjelovitu analizu? To može raditi županija za njih. Fondovi EU ako se napravi jedna dobar odjel koji vodi, a Slavonija ima iskustva u fondovima EU može raditi te projekte. Tako i ovako ti projekti se ne smiju raditi lokalno nego se moraju raditi regionalno. Ali ono što bitno hoću reći a to je da svi mi u tim nekim argumentima oko ukidanja ili spajanja tražimo alibi. Ne želimo govoriti imenom i prezimenom. Ova studija analitika bi mogla reći primjerice da li bi vi sad bili spremni da svojoj skupštini vaše županije date zahtjev da ta županija ne treba i da se ide ukinuti. Da li je netko spreman doći kod sebe i reći evo mi naš grad te općinu treba ukinuti. Svi bi htjeli da to bude svugdje samo ne u našem dvorištu.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
Gospodine Škvarić, vi ste govorili ono što sam ja čuo, jer sam malo iza vas pa slabo vas razumijem i čuje. Dakle vi ste govorili o NUTS regijama a ja nisam uopće o tome govorio. Međutim, vi ste napravili još goru stvar nego što je Sanader napravio. On je napravio NUTS regije a vi ste nas spojili dakle sa Zagrebom, a znamo koliki ima on BDP u odnosu na Slavoniju. Sada mi koji smo 35% od BDP-a EU u ovom ujedinjenju, niko na snije nije ni pitao hoćemo li, nego je vaša Vlada donijela dekretom odluku zakonom da se spajamo u NUTS 2 regiju sa Zagrebom. I sada mi imamo u Slavoniji kad se cijeli prosjek pogleda cijele te regije Zagreb i Slavonija zajedno 68%. Gle samo mi to nismo primijetili, da smo mi sad skočili sa 35 na 68% BDP-a EU. To je vrlo zanimljivo. A kao drugo, pitajte vi župana, županijsku skupštinu, pročelnika za europske poslove i projekte EU hoće li on za općinu Sikirevci preuzeti projekte pa da oni to naprave i rade taj odjel za europske poslove i projekte? Pa nema županija, pa tko može županiji narediti da radi projekt za općinu? Nitko, jeste vi propisali zakonom tome? Niste. Dakle ako nije zakonom propisano onda ne mora raditi. On radi tako projekte, ne znam ni ja što. Prema tome, nitko neće preuzimati posao jedne općine, načelnika općine i njihovih službi u županiji i da kaže e mi ćemo to odraditi za vas. Osim toga postoje i sredstva koja treba osigurati, a to je onih 15% koje treba osigurati općina, lokalna samouprava i za projekt ali i za izvedbu projekta, ostvarenje, realizaciju kako oćete.
Posljednja replika Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Grubišić, vi ste u svojoj raspravi rekli da je ovaj teritorijalni ustroj nakaradno napravljen. Mislim da je ova definicija pregruba i mislim da nije točna po mom mišljenju. Naravno vjerujem i pretpostavljam se tih godina kada su nastale jedinice lokalne samouprave da se uvrštavaju kriteriji povijesnog nasljeđa, kulturnog identiteta i raznih drugih kriterija poput gospodarskih silina. Naravno vi ste iznosili argumente protiv ovolikog broja gradova i općina i oko mnogih argumenata smo možemo i složiti. Naravno osnovno pitanje uvijek kada govorimo o jedinicama lokalne samouprave je financiranje zdravstva i školstva osnovno i srednje školstvo. Samo 54 jedinice lokalne samouprave u RH mogu isfinancirati te potrebe, dakle to je 20 županija plus Grad Zagreb i 33 grada. Naravno vi ste spomenuli ključno pitanje u tom smislu i fondovi EU i povlačenje sredstava i ona učešća koja gradovi i općine mogu ima i tu je taj preustroj jako bitan. I to su argumenti o kojima govorimo kada govorimo o prevelikom broju. Vi ste tu ovlaš spomenuli porez na dohodak, znate nije to tako baš kako vi kažete. Više od polovica općina 275 i danas je bilo u raznim sustavima ili potpomognuta područja od posebne državne skrbi njih 180, brdsko-planinska 45 i otoci 50 prema indeksu razvijenosti u Slavoniju je 100 novih općina ušlo koji imaju indeks manji od 75%. Dakle za Slavoniju je ta priča dobro. Evo u utorak je ministar Lalovac pustio 200 milijuna kuna za potrebe općina za njihovu likvidnost. Ali ono što je smisao moje replike kada govorimo o stručnom odgovoru na ovo pitanje evo sada se nas dvojica možemo složiti u nekim stvarima, međutim politički odgovor ne možete nametati, politički odgovor mora ići iz općinskih vijeća jer drugačije jednostavno to neće proći. Hvala.
Odgovor na repliku Boro Grubišić.
I vi tvrditi i istu imate tezu kolega da je općina nastala zbog građana, a sada postoji zbog načelnika, to je da teza. I sada vi hoćete opet vratiti da građani odlučuju o tome. No kada govorimo o tome da, ne znam što ste htjeli reći, da su teritorij i općina ili županija glupo napravljeno, da je glupo to što sam ja rekao ili je glupo to što sam ja tvrdio da nije dobro. Dakle, evo ja vas pitam vi ste iz Virovitičko-podravske županije a naša regija se nekako zove Slavonija i Baranja, a jeli Pitomača Slavonija i Baranja, ajte ja vas pitam ili je Podravina ili je bliža po svemu i od davna Koprivnici nego Virovitici? Jeli Jasenovac i Novska u kojoj postoji tvornica namještaja postojala Slavonija, više ne postoji, a u Novskoj ili u Daruvaru Restoran Slavonija, zna gospodin Babić ovdje iz SDP-a to je najbolji restoran u Daruvaru, gdje piše, a imaju dokumenti austro-ugarski da je to najbolje lječilište u Kraljevini Slavoniji. A danas pripada Bjelovarsko-bilogorskoj županiji, Pitomača Virovitičko-podravskoj, a Novska i Jasenovac Sisačko-moslavačkoj županiji. Pa je jedna Glina i Novska udaljene 150km u Sisačko-moslavačkoj županiji. Dakle te su granice pravljene zbog nečega. Ja sada neću govoriti zbog čega, znam ja zbog čega, a zna i Mile Horvat i još mnogi drugi znaju. Prema tome, ne znam što je glupo, to što sam ja rekao da to nije dobro ili se i vi slažete sa mnom da je to glupa podjela,ja ne znam. Kada ste rekli da je 10% jedinica sposobno za zdravstvo i školstvo, nije istina. Rekli ste 20 županija. Vlasnik, osnivač Bolnice u Slavonskom Brodu nije mogao podmirivati troškove zdravstva, to je išlo preko decentraliziranih sredstava i ostalih za namirenje troškova. Danas je to sve u državnom vlasništvu i nije točna ova konstatacija.
U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre sa suradnikom,kolegice i kolege. Pa vrlo je interesantno slušati rasprave kada je nekakav zakonski prijedlog na našim klupama ali ovako da tako kažem jedne slobodne teme, da se o njemu može pričati što god hoće, a ne povlači za sobom ništa jer bilo bi vrlo interesantno vidjeti rasprave koje su bile kada smo bile kada smo raspravljali o Zakonu o financiranju jedinice lokalne samouprave i Zakonu o brdsko-planinskim područjima. to su dva temeljna zakona koja u principu uređuju ono da li jedinice lokalne samouprave koje su osnovane mogu zadovoljiti potrebe svojih građana ili ne mogu. I danas se vrlo često svi pozivaju na teritorijalni ustroj RH iz '93.godine. neki su govorili kritički zapravo većina, međutim kolegice i kolege, vama ustvari svima nama pitanje, pa zašto nitko u protekle 22 godine ako je netko tako loše nije to promijenio? Međutim ako pogledate ocjenu stanja kao podlogu za donošenje ovog zakona onda ćete vidjeti tu dvije konstatacije o kojima smo možda danas trebali više govoriti, a to je preporuka Vijeća EU oko preklapanja djelatnosti između različitih razina jedinica lokalnog samoupravljanja, a druga stvar kolik je ovaj zakon primjenjiv u naravi najbolje vam govori ova odredba veli i područja o regionalnoj samoupravi iz 2007.koja je stupila na snagu 2009., dakle u tom zakonu se još uvijek govori o tome da nema više poglavarstava jer od 2009.su gradonačelnici i načelnici, međutim mi još uvijek u zakonu imamo uredno poglavarstvo itd. toliko kada govorimo o primjenjivosti ovoga zakona. Ovo je jedan zakon da tako kažem jedna čista šminka pred izbore da se kaže evo mi dajemo jedan jednostavniji način jedinicama lokalne samouprave da se mogu udružiti itd., međutim koliko smo takvih primjera imali u prošlosti i koliko ćemo ih imati u budućnosti. Ali kažem, dobra nakana i nitko neće biti protiv nje. Međutim ja ću si dozvoliti isto određena razmišljanja i promišljanja u ime kluba HDZ-a kao i ostale kolege prije mene, ali mislim da ću stvari puno realnije i korektnije sagledati, ne koristiti ovu govornicu za nekakve političke govore jer mislim da naprosto to nemamo pravo prema našim građanima. Iz jednostavnog razloga točno je zakonom definirano o čemu vodi brigu općina, o čemu vodi brigu grad i o čemu vodi brigu županija. Određeni procesi decentralizacije određenih funkcija su započeti tamo negdje 2007., 2008.godine kada smo određene poslove koje su nam bile u nadležnosti državnih ureda spustili na 30 najvećih gradova, između ostalog ono što je građanima vrlo bitno je izdavanje građevinskih dozvola, izdavanje određenih dozvola za rad poduzeća i obrta, isto tako i prostorna planska dokumentacija. Međutim kolegice i kolege kada govorimo o decentralizaciji i kada govorimo o tome da bi jedinice lokalne samouprave trebale imati više novaca. O.K. idemo to napraviti a sada mi recite koji fiskalni prihod bi mi mogli preusmjeriti prema jedinicama lokalne samouprave temeljem nekakvog postotka da politika nema utjecaja na tu raspodjelu zbog velike neujednačenosti u razvoj jedinica lokalne samouprave u Republici Hrvatskoj. Jer vi kada pogledate fond izravnanja, u principu on praktički možda 10-ak gradova ga ne bi trebalo koristiti kada bi se malo digla sredstva poreza na dohodak. Ili sjetite se nekada je bila odredba u zakonu da porez na dobit se dijeli između jedinica lokalne samouprave i države. 80% tog poreza na dobit je dolazilo u proračun grada Zagreba. Zašto? Pa zato što sve one tvrtke i korporacije koje imaju najveću dobit, koje su najprofitabilnije dakle banke, nebankarski financijski sektor, velika državna poduzeća, naftne kompanije, svi su bili u Zagrebu i bez obzira što se ta dobit ostvarivala pružanjem usluga diljem Hrvatske porez na dobit je u principu sjedao u grad Zagreb. Dakle ta neujednačenog u razvoju, nama je ulazak u Europsku uniju otvorio prostor. Da li je Vlada tu napravila onaj pravi korak i iskorak. I da li je Vlada uputila ispravne smjernice prema jedinicama lokalne samouprave oko korištenja sredstava Fonda za regionalni razvoj, upravo fonda koji su se koristili za otklanjanje tih neujednačenosti. Jer mi to u Hrvatskoj bez tih sredstava, nemojmo se zanositi nećemo nikada uspjeti napraviti jer je prevelika razlika. I onda imamo jednu totalno krivu migraciju stanovništva. Imamo migraciju stanovništva prema gradovima koji imaju radna mjesta i koja imaju viši životni standard. I mnogi prostori nam ostaju prazni. A vi ako određene gospodarske projekte nešto nemate nasloniti na ljude onda vrlo teško možete govoriti o gospodarskom oporavku Republike Hrvatske. Jer to je stvarni problem. Pa mi možemo pričati ovdje što god hoćemo i možemo prodavati priče prema ovisno o tome kojoj izbornoj jedinici pripada koliko god hoćemo. Jer gledajte, kada netko kaže da ne treba autocesta Zagrebe-Sisak taj kao da je ispalio metak u Banovinu i stanovnike Banovine, možda malo vulgarno i grubo ali je to doslovno tako. Jer tko će otići u prostor koji je bio razrušen ratom, gdje je urušena industrija i još mu treba sat i još nešto vremena putovati do Zagreba. Da li bi Lika, da li Dalmatinska-zagora danas izgledala da nije napravljena autocesta ovako kao što izgleda. Ili bi migracija prema Splitu, prema Zadru, prema Šibeniku, prema Rijeci još bila daleko jača i daleko intenzivnija. I onda bi ova naša priča o jedinicama lokalne samouprava bila još gora je oni naprosto nemaju sredstava za funkcioniranje. Dakle država je ta koja stvara osnovne infrastrukturne projekte za snagu pojedinih jedinica lokalne samouprave a zakonodavno temeljem onoga što one moraju obavljati im daje određena financijska sredstva koje u proračunu plaćaju građani sa njenog područja i poduzeća sa njenog područja. I to je jedina istina. Mi možemo pričati drugo koliko god hoćemo. Jer kada pogledate jedan grad, uzmimo bilo kojega od 30 najvećih gradova. O čemu on radi? Koje vi planove donosite kada donosite proračun? Donosite plan zadovoljavanja zajedničkih potreba u sportu, zadovoljavanje zajedničkih potreba u kulturu, program razvoja komunalne infrastrukture i svega skupa i to vam je u principu vaš proračun i to koristite. E sada je pitanje ako vama netko Izmjenom zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave uzme milijardu i 800 milijuna kuna od nekakvih 10, 12 milijardi kuna koliko vam je na raspolaganju on je vama ukinuo sve poluge upravljanja i sve poluge kada govorimo o decentralizaciji. Ali gledajte kolegice i kolege, mi kada smo govorili o Zakonu o financiranju jedinica lokalne samouprave i o brdsko-planinskim područjima onda nismo govorili ovako kao što danas govorimo poprilično jedinstveno o tome kako bi trebalo biti. Zašto? Zato što je trebalo braniti političku opciju koja je bila, koja je predložila taj zakon i ta politička opcija je na vlasti. I logična stvar da onda kolegice i kolege politički razmišljaju. Pogledajte neki dan je bila Izmjena zakona oko brdsko-planinskih područja. I pogledajte kolege sa moje lijeve strane sabornice kako su neki dan rasprave o tom zakonu ili kako je njih većina raspravljala prije 7, 8 mjeseci kada se taj zakon donosio. I to je taj naš politički defekt kao zastupnika. Dakle izvori financiranja su preduvjet i osnovna priča da li jedinice lokalne samouprave mogu ili ne mogu funkcionirati. Ovako … [[Govornik se ne razumije.]] čega imamo, imate niz malih općina koje imaju proračun milijun i pol, dva kuna, ali su napravili sjajan posao što se tiče komunalne opremljenosti svojih općina. Zašto? Zato što su imali sposobnog načelnika. Čovjeka koji je znao na koja vrata pokucati, na koji natječaj se javiti, kako dovući i one preko Hrvatskih voda, Hrvatskih šuma, Hrvatskih cesta, preko ovoga fonda, preko onoga fonda dobio sredstva i svoju malu općinu sjajno komunalno, infrastrukturno opremio. Možete pogledati, hoćete oko Rijeke, hoćete oko Zagreba, hoćete oko moje Velike Gorice, bilo kojeg grada, pogledajte rubna područja tih gradova i pogledajte ta područja općina koja se naslanjaju na ta rubna područja pa ćete vidjeti gdje su bili uspješni načelnici koliko su te općine komunalno opremljene daleko bolje. Dakle i to da li jedna jedinica može ili ne može opstati kada sve ovisi o državnom proračunu ne ovisi baš o dohodovnom kapacitetu nego o sposobnosti ljudi koji vode i koliko se žele angažirati.Ali kažem očigledno je netko procijenio da ovu temu je zgodno staviti praktički pet minuta prije raspuštanja ovoga Sabora. Međutim, kada govorimo o jedinicama lokalne samouprave i ustroju određenih funkcija onda se točno vidi i kada su određene elementarne nepogode u Hrvatskoj pa i sada ovaj val izbjeglica oni koji imaju ustrojenu civilnu zaštitu onako kako treba, po propisima, koji su ulagali sredstva u civilnu zaštitu mogu reagirati na prvom koraku bez problema i spriječiti određene katastrofe. Oni kojima nažalost financijske mogućnosti tu nisu pomogle, koji su čekali da netko odozgora vidi da treba riješit neke probleme nažalost našli su se u problemima i taj proces isto tako treba biti jedan od ključnih i prioritetnih stvari kad govorimo o jedinicama lokalne samouprave. Obavezno ustrojstvo određenih službi da li će to biti pri vatrogasnim društvima. Jer gledajte kolegice i kolege, kad smo mi u Zakonu o financiranju jedinica lokalne samouprave ugradili da jedinice lokalne samouprave koje imaju javne vatrogasne postrojbe imaju pravo na učešće u porezu na dohodak je bilo tada mislim 1,9 ili koliko, onda je nastalo masovno osnivanje javnih vatrogasnih postrojbi bez obzira da li to netko može ili ne može osnovati. Što se dogodilo? Je on je dobio tih 1,9 a tih 1,9 mu nije bilo dovoljno ni za pola plaće, a vi javnu vatrogasnu postrojbu ne možete imat bez profesionalaca. Dakle to vam samo govorim kako kad se nerazumno onda što se događalo. Onda su tražili novce iz državnog proračuna za plaće tih javnih vatrogasnih postrojbi. Dakle ako se i neke stvari spuste i to je po meni ključno i za efikasnost županija, a isto tako i jedinica lokalne samouprave, ovlasti sa ministarstava na veće gradove ili na županije, da se to obavlja praktički na terenu gdje ljudi trebaju te usluge, onda im adekvatno treba spustiti sredstva da mogu to provoditi i praktički osigurati jednoobraznost ponašanja. Jer ne može se dogoditi da u jednom gradu za građevinsku dozvolu trebate čekat tjedana dana, a u drugom trebate čekat 5 mjeseci, a donesena je plansko-prostorna dokumentacija i zakonski uvjeti su isti. Prema tome, dakle imamo niz pitanja i možda u budućnosti će trebati ovdje u ovom Visokom domu otvorit niz tematskih sjednica da mi raspravimo o tome što i kako sa jedinicama lokalne samouprave, ali onda da govorimo o stvarnom problemu, a nekako u kojem trenutku kojoj političkoj opciji odgovara. I rješenje problema i efikasnije funkcioniranje jedinica lokalne samouprave isključivo ovisi o političkoj volji i političkom dogovoru ali svih sudionika u procesu. I ono što želim ovdje još reći, Hrvatska dok ne uvede sustav platnih razreda od gore do dna ili od dna do gore, mi ćemo imat problema. Ne može tajnica kod jednog načelnika ili gradonačelnika imati 30, 40, 50% veću plaću nego tajnica jednog ministra. Ne može netko imat dodatak na plaću samo što se nalazi formacijski, da li u sustavu hoćemo u zdravstvu u sustavu intenzivne njege, a uopće sa pacijentima nema nikakve veze ili recimo hoćemo otići kod policije, nema nikakve veze s onim policajcem koji je na terenu, koji je izložen i životnoj opasnosti, ali samo što se formacijski nalazi u tom sustavu ima istu plaću. Dakle platni razredi, sustav platnih razreda je nešto što ovoj državi naprosto treba i onda ćemo doći do toga isto da ćemo morati normirati koliko koja jedinica lokalne samouprave može imat zaposlenih jer nažalost bez obzira koja politička opcija … ima isto zapošljavanja ovakvog i onakvog. I završit ću s nečim, nekada dok je bilo u Hrvatskoj 114 općina bio je taj tzv. sustav komunalnog objedinjavanja pa ste imali između ostalog, o tome ću govoriti, o tome najviše znam, Zajednicu općina grada Zagreba. Dakle Grad Zagreb koji je bio 10 općina i 4 okolne: Samobor, Zaprešić, Velika Gorica i Sesvete su i razvijali zajednički komunalni sustav jer je logična stvar i daleko jeftinije da nekoliko jedinica lokalne samouprave zajednički razvijaju komunalnu infrastrukturu jer će im bit daleko jeftinije, jer čim imate više potrošača na onom magistralnom sustavu koji najviše košta onda taj sustav ispada jeftiniji. Dakle kolegice i kolege, kao što vidite u jednoj maloj promjeni tehničkog zakona mi smo se danas tako silno napričali, ali neopterećeni s tim da moramo glasat za ovakvu ili onakvu odluku, ali kažem čisto radi savjesti … kako smo mi svi ovdje govorili kad je bio Zakon o financiranju jedinica lokalne samouprave, kad smo jedinicama lokalne samouprave iz džepa uzeli milijardu i 800 milijuna kuna.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike kojih je točno 12. … [[Upadica se ne razumije.]] Odgovarat ćete na svaku jel? Dobro. Damir Kajin.
Gospodine Šuker, oko plaća odnosno platnih razreda 100% se slažem. Oko plaća i platnih razreda 100% se slažem. Rješenje je znate šta, decentralizacija kao '74. godine, a ne moljakanje načelnika kako ste spominjali da odlazi put Zagreba u Hrvatske vode, Hrvatske ceste ili recimo u Ministarstvo gospodarstva. Kad govorimo o teritorijalnom ustroju, teritorijalnu racionalizaciju nitko nije sproveo, zašto, jer nismo dotakli dno. Kada se to dogodi možda će se dogoditi i ona. Ja sam prije spomenuo recimo slučaj Grada Vodnjana. Ja osobno smatram da lokalna samouprava Vodnjan mora egzistirati ubuduće. 2009. imali su 46 zaposlenih, pretpostavljam da i danas imaju preko 50, ali samo u onom samoupravnom djelokrugu. U Vodnjanu '92. godine bila su zaposlena dvojica u mjesnom odboru. Tada su se gradile tvornice, zone, ceste, nije da se nije ulagalo nakon '92. godine i u kamp i u … infrastrukturu i u uređenje ulica, apsolutno da. Ali koliko tih 48 ili 50 ljudi košta? na godišnjoj razini sa administrativnim troškom to je negdje 10 milijuna kuna puta 10 godina to je 100 milijuna kuna. Sa 100 milijuna kuna vi možete sagraditi jednu dvoranu, jedan vrtić, jedan bazen, jednu školu, sve to zajedno, riješiti stambena pitanja. Ako imam na umu da je samo u Istri 500 zaposlenika nepotrebnih u lokalnim samoupravi, državnoj upravi, komunalnim poduzećima, u državi neka i je recimo 10000, to je negdje godišnji trošak oko milijardu i 200 milijuna kuna, u 10 godina 12 milijardi kuna. Ako je jedno radno mjesto 30000 eura pa to je 53000 radnih mjesta. Toliko smo ih izgubili u zadnje 4 godine.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo kolega Kajin. Međutim, ja sam bio 7 godina na čelu jednog ministarstva koje je slagalo onaj dio proračuna za jedinice lokalne samouprave. Iskreno govoreći, ja ovdje evo 4 godine sam oporbeni zastupnik, a i prije toga dok sam bio i oporbeni zastupnik i ministar nikad nisam vidio da se razvila nekakva velika rasprava oko one pozicije na Ministarstvu financija, da je pomoć jedinicama lokalne samouprave gdje su određena ta pomoć temeljem stvarno minimalnih dohodovnih uvjeta, gdje je procijenjeno da te jedinice bez te pomoći naprosto ne mogu funkcionirati. E kad bi mi kad raspravljamo o proračunu malo više pažnje posvetili tome, malo više pažnje posvetili raspravi o financijskim planovima izvanproračunskih korisnika. O njima nikad nitko ne raspravlja, jer nemoguće je da mi, nas 150 ovdje koliko nas ima nemamo nešto reći o tome kako i na koji način se troši 2 milijarde i 600 milijuna novaca Hrvatske vodoprivrede. Ali zašto? Svi želimo biti veliki stručnjaci za javne financije i govoriti o proračunu u globalu, dotaknut se jednog malog problema. A tamo gdje stvarno možemo govoriti, jer gledajte 2 milijarde i 600 nisu mali novci. Ili kolega Škvarić stalno govori o tome, a to je mi smo donijeli odluku o tome da se dio ovlasti sa Hrvatskih cesta prenosi na županijske ceste itd. Međutim, pogledajte malo plan Hrvatskih cesta da li vi vidite i da li je to popraćeno adekvatno i financijskim sredstvima? Nije. Dakle, imate niz segmenta u proračunu i financijskim planovima o kojima mi ovdje na žalost ne raspravljamo, ali to je sjajna prilika da vidimo u stvari u kojoj nam je fazi centralizacija, tj. centralizacija i u kojoj su nam fazi jedinice lokalne samouprave što se tiče novaca. Ponavljam kolegice i kolega, samo Hrvatska vodoprivreda 2 milijarde i 600 koje plaćamo mi građani svakodnevno kroz onu komunalnu naknadu za stambene i ovakve i onakve prostore.
Replika, Marijan Škvarić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega slažemo se u jednoj bitnoj stvari, a to je da ste istaknuli kako vi, tako i ja, a baš zato što ste bili dugi niz godina na čelu Ministarstva financija je to ministarstvo je to koje zna krvnu sliku svih nas, jedinica lokalne samouprave. I ono što se slažem s vama, a to je da uzrok opstojnosti i općina i jedinica je izvori financiranja u odnosu na njezini fiskalni kapaciteti. Budimo realni. I ovo spajanje i razduživanje samo zbog toga da idete k nekome tko će vam moći financirati, platiti, onaj sadržaj i one usluge koje mi moramo izvršiti prema našim građanima. Samo po tome. I tu se slažemo. E ali ne slažemo se u onom dijelu kako taj dio, izvori financiranja, odnosno opravdavanje fiskalnih kapaciteta kako to riješiti. Onda se ne bi dogodilo da ste osam godina bili na Ministarstvu financija i bili na vlasti dugo, već preko 16 godina, da mi ovog trenutka imamo ono što sam rekao 10 puta razlike između one najmanje općine ili grada kad govorimo o fiskalnim kapacitetima govorimo o izvornim proračunskim prihodima po glavi stanovnika 10 puta razlike. Znači, netko ima 500 kuna, a netko i dan danas ima 8000, 9, 10000 kuna po glavi stanovnika. Da li su to isti mogućnosti razvoja pojedinih općina bilo načelnik, gradonačelnik u tom dijelu. Mislim da nisu. Ali što je najveća tragedija u tome da mi danas na žalost, a puno za vrijeme vaše vladavine se nije to omogućilo da se potporama resornih ministarstava, prije svega tu je bilo Ministarstvo regionalnog razvoja ovog trenutka i fondova EU i prijašnjih ministarstava mora, šuma, neba i zemlje što smo rekli, da se da onima kojima je potrebito. Na žalost, davalo se onima kojima u biti ja sam rekao da bi me bilo sramota kao načelnik, gradonačelnik da imam 60 milijuna kuna proračun, na nekih 9, 10000 stanovnika, da mi da netko sredstva za nekoliko milijuna kuna. Ne treba mi iz svog dijela, svog proračuna mogu to financirati. Istovremeno netko tko ima [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] dva, tri milijuna kuna na nekih 3 do 4 tisuće stanovnika se govori o tome dijelu da si on mora sam napraviti dječji vrtić. To se dešavalo itekako [[Upadica Stazić: Zahvaljujem.]] I novci su se transferirali na mnoge razine kada nije trebalo, to je problem.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Kolega Škvarić, pogledajte danas proračun Ministarstva regionalnog razvoja i pogledajte taj proračun 2008. ili 2009. godine i tu ćete dobiti odgovor na sva ova svoja pitanja, ali u pozitivnom kontekstu. Tada se kroz proračun Ministarstva regionalnog razvoja, tu ima kolega iz otočkog dijela, koliko se uložilo samo u hrvatske otoke. Isto tako, koliko je vrtića po jedinicama lokalne samouprave napravljeno. Međutim, znate što je najveći problem? Neću spomenuti jednu općinu. Kad sam im ja govorio, pa dobro a kako ćete vi financirati taj vrtić? Dakle, njima je vrtić napravljen, a oni ga nisu u stanju poslije toga financirati. Zato i jesam kolega Škvarić rekao, dakle nekada je to bilo Ministarstvo regionalnog razvoja, Ministarstvo regionalnog razvoja koje je trebalo sada jedinice lokalne samouprave usmjeriti za korištenje sredstava za i europskih fondova za regionalnu ujednačenost. Bez tih sredstava, mi ako nećemo osigurati ta sredstva u državnom proračunu vrlo teško možemo govoriti o tome. Zato i je porez na dohodak ostao porez jedinica lokalne samouprave jer njega uplaćuju građani i logična je stvar da se ti novci vrate. I oni se u principu vrate svi u jedinicama lokalne samouprave, ostavljate onaj dio za Fond za izravnanje. Nekada se iz tih sredstava vršio i povrat poreza na dohodak jedinicama sa područja od posebne državne skrbi. To je bilo preko 320 jedinica lokalne samouprave. Danas su mnoge jedinice u problemima, jer ne mogu vraćati taj porez na dohodak i mnogi se nalaze u silnim problemima. Dakle, tu je ono gdje centralna država može napraviti. Ali ako hoćemo govoriti o tome da damo nešto onda se na državnoj razini mora osnovati fond iz kojeg će se po nekakvim kriterijima koje donese ovaj Sabor temeljem dohodovnog kapaciteta davati novci, ali ne da nekome padne na pamet, pa sljedeće godine promijeni taj zakon i općina uđe u nekakav program i ne može to financirati. Dakle, ako i donosite određena sredstva morate imati kontinuitet.
Replika Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, sa većim dijelom vaše rasprave, s najvećim dijelom vaše rasprave se u stvari slažem. Često smo o tome razgovarali, a javio sam se za repliku u stvari jer ste postavili i pitanje koji model primijeniti da lokalni čelnici ne bi trebali grebati po vratima razno raznih državnih činovnika ili dužnosnika u centraliziranoj državi. Dakle, koji model primijeniti u fiskalnoj politici, decentralizaciji fiskalnoj prema lokalnoj samoupravi da na nju ne bi politika imala onaj najvažniji utjecaj što sad jest slučaj? Pa jedini model, dugo godina sam u lokalnoj samoupravi i dugo godina o tome raspravljam, jedini model je ustvari da se stvarno izračuna koliko u kojem dijelu Hrvatske košta taj minimalni standard po stanovniku uvažavajući različitosti htijenja za očuvanje života u tim dijelovima Hrvatske i da se to izračuna da se vidi koliko je fiskalni kapacitet takve lokalne samouprave. Nakon toga da se točno zna da će razliku do onog minimuma standarda dobiti natrag općina iz državnog proračuna. Tada bi načelnici općina, općinska vijeća, gradonačelnici mogli vrlo lako planirati što će raditi, točno znati s kojim sredstvima raspolažu, a ne uvijek ići u nešto nepredviđeno i nešto što može otići u sasvim drugom pravcu kao što ste i maloprije u odgovoru na jednu drugu repliku rekli. Dakle, lokalna samouprava nekako ove zadnje 4 godine kao da je bila državni neprijatelj. Sve se svaljivalo na nju. Ona je za sve kriva. I istovremeno se centraliziralo u državi i povećavao se broj zaposlenih kao što je to slučaj u Hrvatskim vodama gdje se vidi u rebalansu proračuna.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Dragi kolega Hrg tu se u potpunosti slažemo samo vi ste očigledno preskočili onaj dio rasprave kad sam ja govorio i o ključnim rashodovnim stavkama jedinicama lokalne samouprave. Dakle, i tu se mora postići jednakost. Jer ne može netko imati samo zato što stjecajem okolnosti se našao u nekom gradu 40, 50 ili 100% veću plaću od nekoga u nekom malom gradu. I logična stvar da svaki iole perspektivniji kadar će iz tog malog grada otići. Dakle, mi moramo definirati tu politiku plaća, moramo odrediti te minimalne standarde i onda se to može napraviti preko nekog fonda ili nečega ali po jasnim kriterijima. Ali onda se ne može zakonom promijeniti da se zakon donese danas, a da se primjenjuje za 10 dana, da se on mijenja. Onda taj zakon se ne može mijenjati praktički moralo bi najmanje godinu i pol, dvije dana prije nego što se počne primjenjivati promijeniti kriteriji za to. Jer ponavljam prevelika je neravnoteža u razvijenosti. Uzmite si recimo dva grada koji su nekada bili ono stvarno industrijski pojam RH. Jedan je Sisak, koji danas od onih svojih 25 tisuća radnih mjesta ima par tisuća i uzmite si grad heroj Vukovar koji je u ratu razrušen. I meni nikako nije jasno da mi nismo uspjeli obnoviti ako ništa drugo ono tvornicu guma da neka međunarodna velika kompanija nije došla tamo i napravila nešto. Međutim, vi u jednom i drugom gradu imate problem i plaća i komunalne razvijenosti i logična stvar ako neki mladi stručnjak bude tamo da će on otići u Zagreb ili negdje drugdje gdje će imati bolju plaću jer tamo si naprosto ne vidi perspektivu. Ali onda više nemate na koga nasloviti projekt koji bi trebao donijeti prosperitet. Ali vi ste ustvari dotaknuli pravu temu, a to je kako stvoriti nekakav minimum za sve a onda onaj tko je sposoban neka se natječe i tko će doći investirati kod njega i da imaju njegovi građani veći komunalni standard nego inače.
Nova replika, Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Šuker mi u Podravini imamo jednu krasnu izreku koja kaže: "Najte nam samo pomagati!" Ali najte nam pomagati na ovaj način da nam se uzme milijarda i 800 milijuna kuna pa ti dalje živi. Mi ćemo dodati još i proširiti i reći u Podravini gdje nam je po osnovi one uredbe za eksploataciju ugljikovodika uzeto gotovo 40% prihoda, a istovremeno je iz državnog povišeno za 167. Nemojte nam pomagati ni na taj način. Pa i ovaj zakon koji se sad donosi mjesec, dva prije izbora nije ni to neka pomoć odgovorno mislim. Ali neće biti ni interesa puno. Jer određena preslagivanja su se i dogodila i u mnogim sredinama možda su neki na neke stvari išli i nasjeli pa su se poslije možda i ujeli za ruku. Ali pustimo sada to. Ali ako nam je već uzeto a radi se pretežno o ruralnim područjima onda je nedopustivo uz ove okolnosti nedopustivo je da nam se strateška grana poljoprivreda koja je karakteristična, koja je bitna za ta područja da je na takav način urušena. Ona grana od koje se živi i u kojoj je bila nesigurnost i opstojnost hrvatskog sela, a vidimo na koje je grane to danas svedeno. I uistinu ne doprinosi to ni ravnomjernom razvoju Lijepe naše, a naravno ne ni opstojnosti sela i u krajnjem slučaju i sa osnovice onog sigurnosnog aspekta. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Milinković ustvari vi ste se dotakli jednog dijela u onome da se propisi oko financiranja jedinice lokalne samouprave ne mogu donijeti na vrat na nos. To mora biti najmanje godina dana kad se on donese do njegove primjene. Dakle, ako se ove godine donese ta promjena onda u sljedećoj proračunskoj godini se on ne primjenjuje nego se primjenjuje tek sljedeće iz jednostavnog razloga da se oni koji koriste ta sredstva i dobivaju ta sredstva mogu pripremiti na to. Međutim, dotaknuli ste se jednog drugog pitanja o kojem se u Hrvatskoj vrlo malo govori i govori se u principu samo kad trebaju nekakvi politički poeni, a to su rente, koncesije i odštete. Mnogi građani koji žive ili pored odlagališta otpada ili kao što vi imate tamo naftne i plinske bušotine su na određeni način ustegnuti u odnosu na ostale građane da se mogu baviti i nekakvom djelatnošću i nečim. I vrijednost njihovih nekretnina je daleko manja. Međutim, s druge strane oni koji pričaju o tome da gospodarstvo treba biti konkurentno kažu da tu ne treba plaćati visoku cijenu, da će biti nekonkurentni, međutim netko te građane mora obeštetiti. Gledajte, sad gradi se nova Zračna luka Zagreb, nitko od koncesionara nije pitao da li će on dati nekakvo obeštećenje onim ljudima koji se nalaze na koridoru, kojima vrlo često crijepovi lete sa kuća, koji ne mogu graditi na nekim prostorima na kraju krajeva i zbog zagađivanja zraka. Dakle o toj renti nitko nije govorio i boli nekoga briga što nekoliko tisuća velikogoričana itekako ispašta od toga. I možemo nabrajati niz drugih stvari, dakle i to je nekakav segment za financiranje jedinica lokalne samouprave koja može bit prednost za razvoj komunalnog standarda i dizanja standarda u predškolskom i osnovnoškolskom obrazovanju.
Nova replika poštovana Ada Damjanac.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Šuker, većim djelom se slažem sa vašom raspravom, ali s obzirom da su se ovdje u našim raspravama javljale i teze za ukidanje općine, preveliki je broj općina itd. ja bih rekla jednu drugu stvar da i najmanja općina ako je ona samostojna, ako ima mogućnosti samofinanciranja da je dobro došla. Jer i ta najmanja općina praktički je na usluzi svojim građanima i još je jedina koja brine o svojim građanima od onih infrastrukturnih problema do socijalnih problema. Govorim to iz razloga što eto moja općina spada u red najmlađih općina, dakle od 2000.godine, ali dok je bila reći ću mjesni odbor Grada Vodnjana koji kolega Kajin stalno spominje, totalno je bila zapuštena. A rekla bih da u ovih petnaesta godina dosegla je nivo pete kategorije razvijenosti dakle 125% iznad prosjeka RH. I zato je dobro došlo da i ta najmanja općina ako može se financirat stoji. S druge strane apsolutno je dobro da one općine koje ne mogu samostalno postojati da se udružuju međusobno, ali to mora biti sa jasno izraženim međusobnim odnosima, sa ovlastima i voljom građana. I onda kao takve ujedinjene sigurno da mogu prosperirati. I ono što se ovdje razvijala ta teza da su jedinice lokalne samouprave mjesta uhljebljenja kadrova i ne znam latifundije i nekakve načelnika, gradonačelnika, mislim da ne stoji jer svaki načelnik, gradonačelnik je odgovoran svom narodu, svojim ljudima, svojim građanima i sigurno na prvom mjestu su interesi građana i radi sve u tom smislu. Prema tome, ovakve, mislim da nisu dobre. A država najprije županija i država trebale bi pomoći svim tim općinama koje ne mogu samo za sebe voditi brigu.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Kolegice Damjanac, u vašem prvom djelu rasprave ste u principu rekli ono što sam ja govorio u raspravi. Ja sam čak spomenuo rubne općine oko Grada Rijeke a mogao sam reći i Vodnjan, spomenuti vas. Dakle, tamo gdje lokalni čelnici znaju šta hoće su daleko bolje razvijeni od njihovih susjednih rubnih dijelova velikih gradova. Dakle, mislim da tu se u potpunosti slažemo. Međutim, ja i dalje ostajem kod ovoga da sustav platnih razreda mora biti ili odozgora prema dole, ili odozgora prema gore. I druga stvar, ovisno prema proračunu, jer proračun je u principu s jedne strane jedni stvaraju sredstva u proračunu, dakle to su oni koji razvijaju uvjete da se otvaraju nova radna mjesta, a drugi su potrošači proračuna, ali kvalitetni potrošači. Prema tome, sukladno tome se određuje broj zaposlenih. Dakle prema nekakvim kriterijima. Ja nisam nikoga optužio na ovaj ili ona način ali kad bi išli prema tim kriterijima vidjeli bi da bi našli svega i svačega. Ali ponavljam, došlo je vrijeme da vrhunski mladi ekonomista i pravnik u Ministarstvu financija ne može imati 50% manju plaću od nekoga uz puno poštovanje ko nema ni približno toliko znanja u nekoj jedinici lokalne samouprave. To je nešto što naprosto ja mislim da svi moramo boriti za to ne zato da se ovima smanji, nego dovesti uvjete da se ovima može povećati. Ali ovakva razlika je naprosto, u jednoj zgradi imate i poreznu upravu, i ured Ministarstva graditeljstva ili gospodarstva, to su oni državni uredi i sad dakle ljudi iste stručne spreme, istih godina staža, to su nevjerojatno velike razlike i to dobro znate. I mislim da je to nešto o čemu ovdje treba javno progovoriti jer to naprosto više ne može ostati. Sve to u principu košta sve nas.
Replika Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Šuker, pa slažem se s vama zapravo da je pitanje opstanka malih općina leži u izvoru financiranja. I ukoliko im se ne omogući kvalitetan izvor financiranja naravno da one neće moći opstat. Činjenica je da su veliki broj malih općina zapravo opravdale svoje postojanje upravo zahvaljujući ljudima koji su ih vodili i koji su znali na koji način zapravo doći do sredstava i kako zapravo te male općine razviti. Ja sam uvjeren da su te male općine ostajale pripojene na marginama velikih gradova, da nas ne bi ni upola manje, da bi danas imali upola manje infrastrukture nego što imaju. Govorim to iz iskustva, konkretno iz županije Dubrovačko-neretvanske gdje znam neke male općine koje su prije bile na rubu nekih velikih gradova, jednostavno nisu imali temeljnu infrastrukturu. Danas su to značajno razvijene općine koje imaju i dobre predispozicije za gospodarski razvoj i sa novim gospodarskim zonama itd. Dakle i sasvim je jasno da im trebamo omogućiti jedan stabilan dugoročan izvor financiranja. Ja sam žalostan zato što Kukuriku koalicija nije ostvarila svoje najave da će decentralizirati Hrvatsku i da će povećati sredstva jedinicama lokalne samouprave. Oni su govorili da od 10 kuna koliko ide poreznih prihoda 9 kuna ide otprilike i dan danas u državni proračun a 1 kuna ostaje jedinicama lokalne samouprave i regionalne samouprave. Oni su rekli mi ćemo to povećati na 2 kune. To bi značilo gotovo stopostotno povećanje sredstava za jedinice lokalne samouprave. Međutim dogodilo se upravo suprotno. Umjesto da im povećaju sredstva smanjili su im sredstva za milijardu i 800 milijuna kuna i na taj način dodatno otežali funkcioniranje jedinica lokalne samouprave. To je nešto, prvo to je ustavno pravo na organiziranje kroz jedinica lokalne samouprave i regionalne samouprave. I drugo, naravno da im treba osigurati financijska sredstva kvalitetna kako bi se i dalje mogli razvijati.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Kolega Matušić, kad ne provedete strukturne reforme i kad nemate rezultat ti strukturnih reformi konsolidaciju rashodovne strane proračuna ona nekome morate uzeti. A kome ćete uzeti? Uzimate onome tko naprosto ne može ništa napraviti a to su jedinice lokalne samouprave. I onda čelnici jedinica lokalne samouprave ostaju u situaciji da se dobivaju na razno razne načine kako zakrpati proračune što se tiče predškolskog i osnovnoškolskog uzrasta, međutim ono što je vrlo bitno što ste spomenuli što treba reći, ne možemo govoriti na ovakav ili onakav način o općinama. Hrpa tih općina, ovo hrpa je malo ovako karikativan izraz, da nije osnovana njihovi građani danas ne bi imali niti vodu, niti kanalizaciju, a mnogi niti ne bi imali plin. To što su njihovi načelnici kao sposobni ili od nekog koncesionara dovukli ili uspjeli iskamčiti novce s kvalitetnim projektima u Hrvatskim vodama ili negdje drugdje to je njihovo pravo jer kada pogledate susjedni dio velikog grada koji je na periferiji … gradonačelnika itd. onda ćete vidjeti da to nije tako. Prema tome, kada govorimo o općinama svi zaboravljaju kako i što je bilo '93.i kako su te općine osnovane i nije njih strašno puno baš tako naraslo. Mislim da mi trebamo daleko više razmišljati kako da spustimo zadatke tim čelnicima jedinice lokalne samouprave tako da građani znaju što im oni trebaju osigurati, a da znaju što im treba osigurati država i da ne guramo tu između županiju koja je prisutna možda u velikom gradu i onda je više nema prisutno nigdje i onda će mnogima situacija biti daleko jasnija i onda će se prst kritike i strijela kritike upućivati tamo gdje treba ići, a ne obično kao što to ide na krivo mjesto.
Replika, Tomislav Klarić.
Kolega Šuker svaki put kada se donosi neki zakon ili kada se govori o gradovima, općinama i županijama imam osjećaj da sam u jednom velikom kavezu u kojem ima puno papiga koje su naučile samo nekoliko riječi i stalno te isto ponavljaju. Prevelik broj gradova, prevelik broj općina, lokalni šerifi, nešto se radi, nešto ne rade, ništa ne rade, treba im odrediti koliko će imati zaposlenih, treba odrediti ovo, treba odrediti ono. Po meni to je sve nakaradno,nepromišljeno i razarajuće za državu A vi ste upravo u svojoj raspravi rekli jednu bitnu stvar. Dakle spomenuli ste sredstva koja se slijevaju ovdje u … Gdje su ta sredstva stvorena? Spomenuli ste o skidanju statusa brdsko-planinskog područja za gradove, općine Gorskog Kotara, koliko prihoda koji se ostvari na području tog istog Gorskog Kotara završava ovdje u Zagrebu koji ima milijun stanovnika, 18% prireza i dovoljno kapaciteta u gospodarstvu da se i dalje razvija, a imamo općine i gradove, govorim vam da bi samo trošak koji ministar Zmajlović za zakup onog svog prostora kada bi se taj novac proslijedio Ravnoj Gori ili Mrkoplju u Gorskom Kotaru da bi ta općina ili taj gradić mogao otvoriti i radna mjesta i zadržati nekoliko obitelji na svom prostoru,samo sa tim sredstvima. Dakle, nikad nismo promišljali o tome na način da one općine koje nemaju dovoljno sredstava da se zadrže prihodi koje oni ostvaruju. Svi zakoni koji su doneseni, naročito ovi u posljednje vrijeme, tim istim jedinicama lokalne samouprave iz razloga što su u teškoj situaciji u ovoj situaciji dolaze u još težu jer im se uzimaju sredstva. Samo skidanjem statusa brdsko-planinskog o tome sam puno puta ovdje govorio Gorski Kotar izgubio 57 milijuna kuna. državi ništa, Gorskom Kotaru … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
… na repliku odgovara Ivan Šuker.
Kolega Klarić nema lokalnih šerifa, ima uspješnih i neuspješnih i odgovornih i neodgovornih ljudi i ništa drugo. Međutim kada ste već počeli govoriti o određenim sredstvima, koliko sredstava je potrošeno za monetizaciju ili kako se sve već nije zvalo autocesta? Koliko novaca je potrošeno za privatizaciju HPB-a? nakon 4 godine, gdje smo? Na nultoj točki. A što je najveći problem HAC-u je uzeto 40 lipa, dano je Hrvatskim cestama i HŽ-u. Ta sredstva tih 20 lipa koje su dani Hrvatskim cestama su trebala završiti na području jedinica lokalne samouprave jer na području jedinica lokalne samouprave su te ceste koje su nastale kao paralelne ceste autocestama kada su se autoceste napravile,dakle kada uzmete ovih milijardu i 800 koje su uzete na Zakonom o izmjeni financiranja jedinica lokalne samouprave onda kada dodate ova sredstava onda ćete vidjeti. Možete misliti da se umjesto … ono jamstvo ili … kako se zove ona firma ono jamstvo od pet milijuna eura da su se ta sredstva preusmjerila u Gorski Kotar nakon one strašne ledene kiše koja ga je pokosila. Sa tih 40-ak milijuna kuna se moglo praktički interventno u mjesec dana puno toga napraviti pa nažalost ona brezova šuma kada idemo prema rijeci ne bi izgledala kako izgleda danas.
Replika, poštovana Nada Murganić. Niste se javili? Dobro. Domagoj Hajduković, replika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Šuker apsolutno se slažem s vama da treba uvesti ujednačene platne razrede i za zaposlenike u jedinicama lokalne samouprave upravo da bi se izbjegle ovakve situacije o kojima ste pričali da tajnice gradonačelnika imaju veću plaću nego tajnica jednog ministra. Međutim na što sam htio skrenuti pažnju je da je ovakav teritorijalni ustroj jedinica lokalne samouprava nam daje jednu i mogućnost, dakle to definitivno ima svojih loših strana ali ima i dobrih, a to je taj mikro menadžment upravo i onome što su mnoge kolegice i kolege i prije mene pričale. Dakle sa sposobnim načelnikom ili načelnicom … i gradonačelnikom ta jedinice lokalne samouprave itekako ima šansu prosperirati i tu nema, vi ste govorili o nekim ja bih se usudio reći možda urbanim konglomeracijama, dakle o jedinicama lokalne samouprave općinama koje se vežu na neke druge uspješnije i tako, međutim tu nema geografskog pravila. Imate primjer jedne općine koja bi rekli u vrlo pasivnom kraju i okružena sa svih strana jednim gradom i općinama koje su također u vrlo teškoj gospodarskoj i demografskoj situaciji, ali zahvaljujući sposobnom i pametnom načelniku uspjeli su se profilirati, povukli su znatna sredstva iz europskih fondova i uspjeli su toliko razviti infrastrukturu općine da se čak iz susjednog grada ljudi doseljavaju u općinu. Dakle ima definitivno i dobrih strana ovakvog sistema. Ali slažem se isto s vama da treba jedna šira rasprava ali i politička rasprava o tome koja je budućnost uopće jedinica lokalne samouprave odnosno lokalne samouprave, regionalne, odnosno područne u Hrvatskoj i u kojem obliku, kojim teritorijalnim ustrojem, kojim načinom. Znači i jasno definiranim ovlastima i nadležnostima. Hvala.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Hajduković meni je izuzeto drago da se mi u principu u potpunosti slažemo u raspravi. Sada se samo postavlja pitanje zašto to nismo u stanju politički provesti. Jer sa čestim licitiranjem mi u principu svoje građane dovodimo u nedoumicu jer vrlo često kada nekome treba onda je previše jedinica lokalne samouprave a onda kada vidi da to baš ne bi politički na terenu pasalo, ne ja to nisam rekao. Mislim da zato u nekakvoj budućnosti oko nekoliko tema što se tiče lokalne samouprave treba otvoriti tematske sjednice u ovom Saboru da onda svi imaju pravo reći što misle i da ona više nemaju pravo kada netko predloži Zakon o izmjeni jedinica lokalne samouprave da razmišlja samo na takav način iako je u dubini srca protiv toga samo zato što to predlaže njegova politička opcija. Jer u konačnici mi jesmo pripadnici jedne političke stranke, ali prije svega trebamo zastupati interese ljudi koji su nas izabrali. I treba onda nekada i ministru koji ne vidi neke stvari dobro reći da to neće biti dobro jer sada je definitivno. A ako govorite o Slavoniji onda ne možete preskočiti nikako da povrat poreza na dohodak je mnoge gradove i općine u Slavoniji bacio na koljena. To je činjenica, ja znam da vi to ne možete reći ali to je činjenica. Ali zato svi moramo razmišljati da se to naprosto ne smije dogoditi tako jer mi nismo našli pravi supstitut za ona sredstva koja je PPDS imao nekada. Da li po onom nekakvom koeficijentu razvijenosti ovoga, onoga, očigledno to nije dovoljno. Ali kada govorimo o tome onda ne smije biti politike. I to je ono ključno gdje je odgovornost prije svega na nama tu koji smo u sabornici.
Nova replika, poštovani Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, govorili ste o velikom broju malih općina sa malim proračunima kao uspješnim primjerima. Ja se apsolutno slažem sa tom tezom. I svi mi bez obzira iz koje županije dolazili imamo primjera oko sebe koliko god hoćete. Znači na prste praktički jedne ruke u svakoj županiji imate "neuspješne", pod znacima navoda općine. S druge strane, spomenuli ste Izmjene poreza na dohodak i Izmjene zakona o brdsko-planinskim područjima. Koliko je stanje teško najbolje govori podatak, odnosno činjenica da je kolega Škvarić, čini mi se kod izmjena Zakona o brdsko-planinskim područjima govorio o svom primjeru, o svojim problemima. A isto tako na aktualnom prijepodnevu potpredsjednik uvaženog Doma, kolega Batinić, iako su znači pozicija stanje je doista u jedinicama lokalne samouprave, bar u većini došlo do stanja da je to postalo neizdrživo. Znači mi jednostavno na ovaj način dalje sigurno nećemo moći funkcionirati. Zahvaljujem se.
Odgovor na repliku Ivan Šuker.
Kolega Kutija, Zakon o izmjenama zakona o brdsko-planinskim područjima u principu dovela je naprosto ljude iz kontinentalnog dijela da počnu razmišljati ne srcem nego glavom. Da naprosto vide da će njihova područja ostati oštećenja a ne žele oštetiti istovremeno područja od brdsko-planinskog područja. Ali je netko zato što je donio krive procjene i ocjene zakona doveo naprosto ljude da razmišljaju i promišljaju na takav način. Dakle ako nećemo razmišljati i promišljati kako dići ova područja koja su bila na području PPDS-a i brdsko-planinska područja mi ćemo naprosto dobiti 10 gradova u kojima će biti natiskano 95% stanovništva Republike Hrvatske. A istovremeno ćemo morati osigurati infrastrukturu u tim rubnim dijelovima i ona će biti naprosto preskupa da bi bilo koja jedinica lokalne samouprave mogla održavati. I to je činjenica koju treba reći. Dakle mi naprosto moramo razmišljati kako tim jedinicama dati novce da ljudi shvate da mogu tamo živjeti, mogu plaćati tamo porez i onda je normalna stvar da možete razvijati i … [[Govornik se ne razumije.]] područja. Bez toga, sa ovakvim zakonom, Izmjenom zakona o brdsko-planinskih područja, sa Izmjenom zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave gdje samo potezom pera uzmete nekome milijardu 800 milijuna kuna. Ali kaj je najgore, uzmete onima kojima je to najpotrebnije. I to su sredstva po čemu se mjeri uspješnost rada nekog gradonačelnika i načelnika. Dakle nekakva komunalna infrastruktura i predškolski i školski uzrast i kulturno umjetnička društva, vatrogasna društva i športska društva. Morate im dati jer ako im ne date ostali budete bez aktivnog života društvenog u svojoj općini.
Replika Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Šuker, kada govorim o ovom zakonu na kojem neću trošiti puno riječi, on je i tako populistički i kao što je netko od kolega rekao mislim da on neće polučiti nikakve rezultate, dakle ovaj zakon o kojem smo danas govorili. Međutim, vi ste u vašem izlaganju se dotakli upravo malih općina, malih gradova i mahom su ovdje ljudi govorili svi oni koji su ili bili ili su sada na čelnim pozicijama gradova i općina i najbolje znaju kako i na koji način su se razvijali gradovi i pogotovo općine. Da nije bilo ovakvoga ustroja jedinice lokalne samouprave pogotovo općine nikada se ne bi razvile u ovoj razini kao što je to danas. Ja se doista čudim što mnogi, odnosno pa čak i neki ovdje iz ministarstava ovih postojećih i neki od ljudi govore kako treba općine ukinuti. Pa gospodo draga, pa da se to napravi ja vas pitam kako i na koji način bi se te iste općine razvijale. Kada ga pripojite nekome gradu ili da ne govorim sada i o županijama. Spomenuti ću samo svoj grad, grad Pleternicu u Požeško-slavonskoj županiji koji udio svojeg osobnog dohotka ima 8% u proračunu, dakle izvornom proračunu svoga grada. Pa ja vas pitam, a oni koji su dolazili mogli su vidjeti kako i na koji način se taj grad razvio. Pa da li takav grad sutra trebamo uništiti. Ali najveći je problem što upravo ova sadašnja Vlada sa svojim zakonima opterećuje gradove i općine i na taj način ih uništava. Ovih milijardu i 800 milijuna kuna koje je uzela gradovima i općinama to je šteta koja s čini upravo takvim jedinicama lokalne samouprave umjesto da im se pomaže na neki drugačiji način. Jer da se pomaže upravo bi ti gradovi, odnosno općine imale daleko veću sigurnost nego što je to danas.
Na repliku odgovara Ivan Šuker.
Da kolega Lucić, vi s punim pravom možete govoriti što znači kad čelnici jedne jedinice lokalne samouprave imaju viziju i znaju što možete napraviti. Možemo uzeti i grad Viroviticu. Pandan Pleternicu isto tako. Digla se je strahovito visoko iz jednostavnog razloga što su ljudi u nekom momentu prepoznali da treba napraviti gospodarsku zonu. Da li bi ove sve projekte imali vi da niste kucali na razno razna vrata i trudili se da to napravite? Ne bi. Prema tome, naprosto sredstava ima, sredstva postoje, ali ih možda kao što je to nekad bilo Ministarstvo regionalnog razvoja na direktan način treba uputiti prema jedinicama lokalne samouprave. Jer mnoge jedinice lokalne samouprave ne mogu zaposliti niti pravnika, niti ekonomistu, niti inženjera građevine koji bi to sve skupa napravio. Ali zato je tu Ministarstvo regionalnog razvoja koje im treba pomoći. Ali možemo nabrojiti niz jedinica lokalne samouprave koji su prepoznali svoje prednosti koje su oni koji su bili prije njih gledali kao mane, a te su oni mane pretvorili u prednost i napravili su bum. Ljudi tamo žive, ljudi rade bez obzira što su u nekim gradovima propale neke mnoge velike tvornice. Ali ako nađete nekakav supstitut možete egzistirati i možete funkcionirati. I ako uz to koristite sredstva koja su vam na raspolaganju, ponavljam možda ćemo u budućnosti i mi saborski zastupnici malo više raspravljati o financijskim planovima van proračunskih korisnika. Jer tu kad uzmete i HZZO-o i Hrvatske vode i Hrvatske šume i Hrvatske ceste pa ćete doći do nekakvih 35, 40 milijardi koje su itekako interesantne i mogu itekako pomoći jedinicama lokalne samouprave. Samo 20% toga može napraviti čuda u infrastrukturi jedinica lokalne samouprave slabijeg dohodovnog kapaciteta.
Posljednja replika, Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Šuker, za ovaj zakon je priprema napravljena nizom drugih zakona kojima se je fiskalna centralizacija dogodila i kojima se dogodila otimačina kroz porezni sustav, tj. kroz PDV. 428 općina ostalo je za preko 10% prihoda od poreza na dohodak, ostalo je zakinuto za 350 milijuna kuna izvornih prihoda. I tako su prisiljeni da danas budu blokirani od Porezne uprave sa novim nalozima koje ne mogu ispuniti, nalozima za povrat poreza koji također govore o tome da sve ovo što se danas događa u ovom zakonu je pripremljeno kroz niz drugih zakona. Da se male općine koje su imale svoju funkciju, koje su je odradile u punoj namjeri i dobroj namjeri sa vodovodima, kanalizacijama, cestama, stazama danas više fiskalno nisu sposobne jer ih je ova Vlada otimačinom njihovih pripadajućih novaca punila proračun ili krpala proračun iz svoje nesposobnosti tako … [[Govornik se ne razumije.]] iz lokalnih samouprava. 20% izvornih sredstava svakoga proračuna lokalne samouprave može biti upotrijebljeno za zaposlenike. Većina u malim lokalnim jedinicama su volonteri, volonteri koji doprinose razvoju društva čak i bez volonterske naknade. Te treba ugasiti, tih više ne treba. Ruralni prostor je i ovako devastiran, a ovim novim zakonom pokazuju da ga treba totalno zanemariti, da više ne treba ni postojati. To je nagrada od ove vlasti na kraju mandata ovog Sabora. Sa ovakvim zakonom [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] vjerujem da neće postići ništa, jer nitko od ovih 428 se ne želi ujediniti.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker. Izvolite.
Kolega Đakić, jedinice lokalne samouprave prije svega sa područja od posebne državne skrbi i sa brdsko-planinskih područja moraju imati jasnu poziciju u državnom proračunu i jasne kriterije po kojima dobivaju novce. Ne može se dogoditi da netko preko noći kaže, da ono što je radila do sada država i što je bilo regulirano jasno odredbom u Zakonu o izvršenju državnog proračuna, a to je za povrat poreza na dohodak za građane sa područja PPDS-a i brdsko-planinskih područja se vrši iz državnog proračuna. To jednostavno prebaciti na jedinice lokalne samouprave sa nevidljivim iznosom sredstava. Vi ste rekli bit će ovdje, bit će ondje, bit će ovako, bit će onako. Međutim, evo ga. Sad imamo tu. Zašto se kasnilo sa rješenjima za povrat poreza na dohodak? Pa nikada se ovako kasno porez na dohodak nije vraćao i u daleko težim vremenima u RH upravo zbog toga jer su bili svjesni da će mnoge jedinice lokalne samouprave bit blokirane. Mislili su to da će pokriti, vidjeli ste da su neke jedinice lokalne samouprave dobile neke novce sad izmjenom proračuna koju smo imali neki dan na raspravi. Međutim, ta sredstva im neće bit dostatna. I to je samo i još jedan jasan znak, da ako želimo pomoći tim jedinicama, ako želimo pomoći da ljudi ostanu na tim područjima da žive moraju bit osigurana sredstva u državnom proračunu koja moraju bit transferirana po jasnim kriterijima i zakoni koji se odnose na financiranje jedinica lokalne samouprave ne mogu stupiti prije godinu dana počeka iz jednostavnog razloga da se svi mogu pripremiti, da se može dobro proanalizirati i vidjeti da li će stvarni efekti tog zakona biti ovakvi ili onakvi.
Zaključno riječ ministra uprave Arsena Bauka.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo. Zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravi. Kako je rekao gospodin Šuker, bilo je i tzv. slobodnih tema i vrlo lako je svaku raspravu svesti na to da li u Hrvatskoj imamo puno općina, puno županija itd. itd. Ovo je jedan zakon koji onima koji se žele spojiti olakšava, a onima koji se ne žele spojiti ne otežava i to je sve što treba reći o ovome zakonu. Ukoliko se ne provede ni jedno spajanje, onda od ovog zakona neće bit štete. Prema tome, sav bojazan o populizmu itd. je nepotrebna. A ukoliko pak dođe do spajanja pojedinih općina, onda je to znak da smo olakšali da se volja građana provede što prije da bi onda mogli u novoj jedinici lokalne samouprave normalno raditi i to je sve što sam ja imao potrebe o ovom zakonu reći. Zahvaljujem.
Imamo repliku, Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine ministre, ne provodi se volja građana nego vaša volja, volja ove Vlade koja je nametnula takve kriterije da jedinice više ne mogu funkcionirati. I zbog toga razmišljaju načelnici i prezentiraju svojim građanima da ste ih stavili u nemogućnost daljnjeg funkcioniranja blokirajući im račune i skidajući sa računa ono što nisu čak ni uprihodovali jer ste im smanjili prihode za preko 10% samo za pozicije od poreza na dohodak, a kamoli one od posebne državne skrbi. Sve ste pripremili da bi ih primorali da više ne mogu samostalno funkcionirati i u tom grmu leži zec. Lako je objašnjavati da je on dobar, ja bih rekao da je dobar da tu ima potrebe ali nije bilo potrebe. Te jedinice lokalne samouprave sa 500 000 kuna proračuna '93. godine kad su formirane došle su na 5, 6, 7 do 10 milijuna kuna proračuna i funkcionirale su normalno dok ih niste ubili svojom poreznom presijom.
Odgovor na repliku, ministar Arsen Bauk.
Ja vjerujem da je Hrvatski sabor vrlo detaljno proveo raspravu o svim zakonima koji su se ticali raspodjele sredstava iz poreza pa onda obzirom da Ministarstvo uprave nije bilo predlagatelj ja nisam u njima sudjelovao ali vjerujem da je rasprava bila detaljna, ali sam ja iz ovoga što ste rekli zaključio nešto drugo. Dakle svi oni koji nam upućuju kritiku da nismo ništa poduzeli po pitanju teritorijalnog ustroja Republike Hrvatske ustvari su u krivu jer ste vi sad upravo objasnili da je ovo jedan vrlo sustavan kojemu je ustvari zadnji korak ovo, dakle vrlo sustavno. … [[Upadica se ne razumije.]] Dakle to ja sam sasvim siguran da nije točno. Vjerujem dakle kao što sam i rekao, pozivam zastupnike da ovaj zakon podrže i vidjet ćemo znači kako vrijeme bude odmicalo kakvi će biti njegovi učinci i hoće li biti u pravu oni koji kažu da neće biti nikakvi ili će bit u pravu oni koji kažu da će bit dobri. Ja sam vjerovao da će bit u pravu ovi drugi, ali evo toliko za raspravu koja je u osnovi bila najmanje o tekstu zakona, a više ovako slobodne teme. Hvala.
Zahvaljujem i zaključujem raspravu. Glasat ćemo sutra.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o područjima županija, gradova i općina u RH, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 919. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Za donošenje zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika, dakle najmanje 76 u skladu sa člankom 252. Poslovnika Hrvatskog sabora. Molim glasujte. Glasovanje je gotovo, molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 87 glasova za, 24 glasa suzdržanih i 4 glasa protiv donesen zakon P.Z. br. 919 u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na - Prijedlog odluke o dopuni Odluke o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa Predlagateljica odluke je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar uprave, poštovani Arsen Bauk.
Ovim prijedlogom odluke predlaže se u popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa utvrditi i Imunološki zavod. Imunološki zavod osnovan je Uredbom o osnivanju Imunološkog zavoda koja je objavljena u Narodnim novinama br. 91/15 kao javna ustanova za obavljanje djelatnosti u području zdravstva koja je od strateškog i općeg gospodarskog interesa za Republiku Hrvatsku. I kako je po Zakonu o sprečavanju sukoba interes članak 14. stavak 3. Hrvatski sabor ovlašten donijeti Odluku o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa, predlažemo dakle da se na popis pod brojem 178 doda i Imunološki zavod Zagreb. Hvala.
Kratka rasprava uvodno izazvala je repliku. Goran Marić.
Hvala lijepa. Gospodine ministre, možete li mi reći kada ste to točno spoznali i iz kojih razloga ste proglasili Imunološki zavod pravnom osobnom od posebnog državnog interesa. Koji je bio ključan moment da vi zaključite da je to tvrtka od posebnog državnog interesa i na temelju čega. Ta tvrtka postoji 50 godina i vi ste tu tvrtku, vaša Vlada je objavljivala natječaj za prodaju te tvrtke. Kako je istodobno moguće da tvrtka koja je od posebnog državnog interesa bude i prodavana i stavljana na popis društava od posebnog državnog interesa i to zadnji dan rasprave ovog saziva Hrvatskog sabora. Molim vas odgovorite mi kada ste to zaključili da je ona od posebnog državnog interesa, je li to danas ili prije dva mjeseca. Hvala.
Odgovor na repliku, ministar Bauk.
Prijedlog odluke ne odnosi se na tvrtku nego na javnu ustanovu Imunološki zavod… … [[Upadica se ne razumije.]] Javnu ustanovu, dakle Imunološki zavod je javna ustanova osnovana uredbom Vlade od 20. kolovoza 2015. godine, dakle kada bi doslovno odgovarao na vaše pitanje onda bi mogao reći odmah kad smo i osnovali. Dakle 20. kolovoza je javna ustanova osnovana, a na zasjedanju parlamenta odmah na početku jesenjeg zasjedanja, dakle na prvoj sjednici nakon što je osnovana javna ustanova je Vlada poslala prijedlog Saboru da je doda na popis pravnih osoba od posebnog državnog interesa, a ako Sabor to usvoji, to će vjerojatno biti, dakle to će bit onda sutra i odluka Hrvatskog sabora. Obzirom da se ovdje radi o odluci koja se donosi temeljem Zakona o sprečavanju sukoba interesa dakle ovo nije rasprava o samom Imunološkom zavodu. Ovo je dakle jedan prijedlog Vlade da javnu ustanovu doda na popis gdje se nalaze i sve druge javne ustanove, ali dopuštam da se može otvoriti rasprava o cijeloj priči o Imunološkom zavodu, međutim onda ja baš nisam najpogodniji sugovornik iz Vlade koji bi vam mogao argumentirano kontrirati jer Zakon o sukobu interesa jest u mojoj nadležnosti, ali sve drugo što se tiče Imunološkog zavoda teško. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika ORaH-a govorit će poštovani Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Istina je da Prijedlog odluke o dopuni Odluke o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa je samo jedna tehnička stvar. I mislim da neće biti uopće ove dileme sutra donesti nadopunu te odluke, da Imunološki zavod uđe u popis tih tvrtki. Ali prešutiti i ne progovoriti o Imunološkom zavodu, a ovdje smo u nekoliko navrata tražili stanku, u nekoliko navrata smo izlazili na Markov trg i solidarizirali se sa radnicima koji su prosvjedovali i koji su tražili da se spasi Imunološki zavod mislim da zaslužuje pažnju i nekoliko riječi reći i o tim radnicima, a i o tvrtki. Kolega Marić je rekao 50 godina tradicije tvrtke. Žao mi je što ga nema sad ovdje, ne 50 godina, 120 godina tradicije tvrtke jer je Imunološki zavod još osnovan 1983. godine kao Kraljevski zavod za cjepivo protiv boginja. Znači, tradicija itekako postoji. Ono što posebno treba reći, da agonija Imunološkog zavoda koja je trajala dvije godine postavljam i sebi pitanje i svima nama zašto je trebala ta agonija Imunološkog zavoda da traje 2 godine. Kome je bilo u interesu? Čiji su prsti bili upetljani da se pitanje Imunološkog zavoda nije moglo odavno ranije riješiti? Meni je osobno drago da u konačnosti je Vlada donesla odluku i u konačnosti da Imunološki zavod pripada tamo ono što su zahtijevali radnici, da se nikako ta tvrtka ne privatizira posebno sindikat na čelu sa Lidijom Jagarinec, niz izjava, niz aktivnosti su provodili i praktično u konačnosti njihov trud je i uspio. Ali zašto je trebalo 2 godine kada znademo i po nekim podacima koje sam vidio da za primjer samo da kažem da jedan od proizvoda koji je Imunološkog zavoda je zmijski protuotrov. Proizvodi se jedino u Hrvatskoj i u Francuskoj. U Francuskoj proizvodnja tog seruma košta 3800 kuna, a ovdje u Hrvatskoj u Imunološkom zavodu košta 200 kuna, 19 puta jeftinije. Iz ovoga možemo povući poruku što se je htjelo? Pa htjelo se pogodovati uvoznom lobiju, jer kao Imunološki je bio itekako dobro i plodno tlo u kojem su neki mogli itekako dobro zaraditi i ostvariti da ne kažem o drugim cjepivima za koje je pravo imao Imunološki, da proizvodima koji su itekako poznati i priznati u svijetu. I ono što posebno treba i naglasiti sada kada je i oduzeta dozvola od HALMED-a vezano za proizvodnju krvnih derivata nije bila primjedba na proizvod. Proizvod je i dalje bio kvalitetan i valjan, već je bila primjedba na zastarjelu tehnologiju. Dobro je što je poslije ta odluka poništena, dobro je i oni koji su gurali Imunološki zavod krajem 2013. godine da završi u stečaju što je i poništena odluka već Trgovačkog suda koji je otvorio stečaj i što je ova agonija se na neki način provlačila. A kakva je suština Imunološkog zavoda? Zašto što govorim? Upravo zbog toga jer iza toga su sigurno bile nečije ruke koje su itekako željele da se uništi Imunološki zavod. A struktura od tadašnjeg temeljnog kapitala Imunološkog zavoda koja je iznosila 85,6 milijuna kuna kretala se tako da je 44% imao Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje i DUDI je imao 29% a taj dio je zastupao Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje i Republiku Hrvatsku po 14 i pol posto. Ostali svi vlasnici koji su bili imali su 26% s time da nitko nije imao više od 10%. U konačnici, izvršena je ove godine dokapitalizacija sa još nekakvih približno 25 milijuna 10.5. Objavljena je i obvezujuća ponuda i ono sve što se dešavalo u toj agoniji Imunološkog zavoda će vjerojatno ostati povijesna priča kako ne treba raditi. Jer da je imalo bilo se sluha Imunološki zavod je mogao i puno ranije, a ne dve godine biti u toj agoniji i u konačnosti da onda Vlada shvati da je ipak Imunološki zavod potreban u Hrvatskoj, da je to vrednost koju treba sačuvati. I osobno na kraju moram reći da kao što je 5 minuta do 12 izbjegnut stečaj, da tako i 5 minuta do 12 eto donosimo i ovu odluku da uvrštavamo Imunološki zavod u popis pravnih osoba od posebnog državnog interesa. I na početku kao što sam rekao to je tehnički dio ali ipak htio sam nekoliko riječi reći o toj agoniji Imunološkog zavoda i zahvalu svim upornim radnicima koji su se borili i očuvali taj zavod. Hvala lijepa.
Imamo prijavljene dvije replike. Prvo, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Tušak jedna rečenica iz vaše rasprave je glasila zašto je trebalo 2 godine Vladi da napravi ono što smo mi tražili na samom početku agonije Imunološkog zavoda? Kada je sazvana izvanredna sjednica Hrvatskoga sabora u neustavnom roku tada smo rekli, više govornika je govorilo o tome, da su mnoge stvari koje Vlada sada uvodi, potezi koje vuče, su zapravo predizborna kampanja. Meni je neshvatljivo kako to da su mnogi, ne kažem svi, shvaćali o čemu se radi, kako to da Imunološki zavod prije 2 godine nije bio važan, nije bio od državnog interesa, od posebnog interesa a sada jest. Zbog čega je tada bila privatizacija najbolje rješenje, a danas nije? Prije dvije godine nekoliko puta sam bio među onima ili čak prvi koji je tražio prekid sjednice zbog Imunološkog zavoda. Sindikat je radio fantastičnu stvar, to se pokazalo. Uspio je u nakanama, nažalost nije uspio spriječiti štetu koja je nanesena Imunološkom zavodu. A šteta je ogromna. Trebat će godinu, dvije ili još nekoliko godina da bi se nadoknadile one štete koje su napravljene samo zbog toga što tada gospodinu Milanoviću nije bila briga niti za tvrtke niti za hrvatske interese.
Odgovor na repliku, Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Vukšić postavili ste pitanje zašto je dvije godine trebalo? Označili ste u svojoj replici meni da je Imunološki zavod itekako bio važna tvrtka i zašto to nije bilo važno dvije godine Vladi RH? Bilo je, nekima je bilo važno itekako da Imunološki zavod završi u stečaju i da nestane. Jer su u tome vidjeli itekako veliku korist. I zato je to razlog da se ova trakavica vukla dvije godine. Da nije toga bilo vjerojatno Imunološki zavod sa svim onim svojim potencijalima, proizvodima i ono sve što radi itekako bi davno ranije bio spašen. Ali eto, da nisu bili uporni radnici, da nisu prosvjedovali, da nismo ukazivali i ovdje u Saboru na problem da se Imunološki zavod treba spasiti pitanje je kako bi završio. Vjerojatno oni koji su u pozadini čekali da Imunološki zavod propadne itekako su imali izrađenu strategiju tko će preuzeti taj biznis koji je itekako mogao ostvariti njima itekako veliku dobit. I računicu su imali u tome. Evo, to je razlog zašto je dvije godine agonija trajala.
Druga replika, Dražen Đurović.
E hvala. Pa Imunološki zavod je već desetljećima tvrtka od posebnog državnog interesa, jedino je ovoj Vladi trebalo godine da to shvati. U ovom trenutku postoje veliki problemi na tržištu cjepiva, napravljeno je niz zapravo interventnih uvoza vrlo skupih pripravaka cjepiva koji su, vi ste spomenuli cjepivo protiv zmijskog ugriza, ali i sva druga cjepiva koja se nabavljaju danas iz uvoza su višestruko skuplja od onih koje je proizvodio Imunološki zavod. Već su sada gubici, dakle više što HZZO plaća za ove uvoze se mjere u desecima milijuna kuna, a u konačnici to je opet teret Hrvatske države i hrvatskih poreznih obveznika ili hrvatskih osiguranika HZZO-a. Dakle, taj iznos je višestruko veći od ukupno potrebnih ulaganja koja su bila potrebna uopće da se Imunološki u cijelosti dokapitalizira i modernizira. Prema tome, ovdje se samo radi o tolikom nemaru prema hrvatskim nacionalnim interesima, prema interesima hrvatskog zdravstva da je to gotovo nevjerojatno. Zaista nevjerojatno! Ovi uvezeni pripravci koji se uvoze nisu u cijelosti jednaki onima koje proizvodi Imunološki, kalendar cijepljenja se zbog toga mora dodatno modificirati i već su u tijeku njegove modifikacije što izaziva zapravo i brojne probleme u već onim usklađenim obrascima cijepljenja i kalendarima njihove provedbe koji su dosada postojali. Uglavnom ovakav nemar i ovakva neodgovornost koja je postojala prema Imunološkom je nezabilježen slučaj, a radilo se zapravo u konačnici o ugrozi zdravlja hrvatskih građana. Ni ovo konačno nije završetak te priče jer tek treba zapravo nešto učiniti sa tim Imunološkim u vremenu koje dolazi.
Odgovor na repliku, Zlatko Tušak.
Hvala. Pa kolega Đurović vi bolje znate kao liječnik, upoznati ste sa određenim stvarima i ja baš ne znam, ali iz onoga što su mi drugi prenijeli i iz onoga što sam pročitao i vidio slažem se sa vama da ovdje nije do kraja završena priča sa Imunološkim. Ali postoje i one informacije da u određenom trenutku kada je i oduzeta dozvola Imunološkom zavodu i kada nije mogao, a imao je na zalihi određene pripravke nije ih mogao plasirati, da su neki itekako koristili situaciju i da je po puno većoj cijeni Hrvatski zavod i bolnice da su određene pripravke kupovali. Jasno da je to bilo na račun svih građana RH jer po toj skupljoj cijeni iz poreznih obveza je i plaćen i taj dio i lijekova i seruma što jasno govori o tome kako je postojao nemar i kako se htjelo sa Imunološkim zavodom napraviti i nekome itekako pogodovati. Hvala.
Za riječ se u ime predlagateljice javio ministar Bauk. Izvolite.
Vrlo kratko. Danas s ovim prijedlogom odluke uvrštavamo na popis Imunološki zavod kao javnu ustanovu koja je osnovana uredbom Vlade Republike Hrvatske. Imunološki zavod d.d. Zagreb kao tvrtka o kojoj govorimo je već na popisu ovom odlukom pod rednim brojem 28. Dakle samo da znamo da ne bi bilo zabune Hvala.
Replika Branko Vukšić.
Mi razumijemo gospodine ministre o čemu danas razgovaramo, ali pošto nismo imali prilike u dvije godine a tražili smo nekoliko puta da nam netko iz Vlade pojasni zbog čega se radio kaos u Imunološkom zavodu, evo to je prilika posljednjega dana rada Sabora, odnosno sutra je glasanje da nam to vi kažete. Međutim, vi odgovarate brzojavno telegrafski, vrlo kratko jer znate da smo mi u pravu. Mi smo dvije godine upozoravali na uništenje Imunološkog zavoda. I sada će saborska većina i mi ćemo dići ruku za to, ja se nadam, ili barem dio oporbe dići ruku za to za što smo tražili prije dvije godine. Vi sam dvije godine kasnite u jednom predmetu, a u ostalom četiri, u ostalima četiri godine.
U ime kluba HDZ-a govorit će Goran Marić.
Hvala lijep potpredsjedniče, poštovani ministre, sa suradnikom, cijenjeni kolegice i kolege. Gospodine ministre kazali ste u uvodu da niste najbolji sugovornik na ovu temu Imunološkog, slažem se s vama, prihvaćam vaš stav i mislim da u ime Vlade uz vas, osim vas trebao tu biti i glavni kuhar ove kuhinje a to je ministar gospodarstva gospodin Vrdoljak. On bi znao puno više o ovome što se događalo i zašto se događalo ovo što je. Ali kad ste govorili da se zbog promjene organizacijskog oblika odnosno preimenovanja iz trgovačkog društva u javnu ustanovu da je onda stavljena i na popis pravnih osoba, Imunološki zavod kao javna ustanova zato što je promijenila, djelatnost određuje je li nešto od državnog interesa ili ne, a ne organizacijski oblik. A ovdje je samo izmijenjen organizacijski oblik onda se ona ne stavlja ponovno na popis nego samo je mijenjan oblik umjesto Imunološkog zavoda trgovačkog društva sad ispada sa imamo dva [[Upadica: Jer još on nije ugašen.]] nije ugašen. I o tomu raspravljamo evo možda u predzadnjem satu rasprave ovog saziva Sabora a radi se o raspravi o pravnoj osobi, o javnoj ustanovi od posebnog državnog interesa. Zamislimo situaciju da se obitelj ukrcava u zračnoj luci u zrakoplov ali jednom od članova obitelji ostala putovnica pa su se morali vraćati i razmišljaju hoće li stići na taj avion u zadnji trenutak, u zadnju sekundu se ukrcavaju i u tom trenutku pita netko od članova obitelji glavu obitelji a hoćemo li promijeniti konvertirati švicarce u eure, hoćemo li kupiti stan, hoćemo li dignuti kredit i donose odluku u takvom trenutku. Na takav način to otprilike slikovito govori. Kao da se 3,5 godine nije znalo od kakvog je interesa Imunološki zavod. I ako se znalo od kakvog je interesa zašto se onda pripremao natječaj, dugo pripremao natječaj i objavljivao natječaj za prodaju imunološkog zavoda? Nije se razmišljalo o Imunološkom zavodu, Vlada nije razmišljala što učiniti sa Imunološkim jer je on doista od strateškog interesa i nacionalnih interesa RH, nego je Vlada smišljala kako ga prodati pojedincu, ciljanoj osobi i to onoj osobi kojoj je već u prethodnim razdobljima toliko kao dobio u darivanje državnih poduzeća kao da se radi o osloboditelju Hrvatske. Pa mu je to bilo malo nakon nekoliko godina pa mu je trebalo pripremiti još jedno poduzeće po istom modelu po kojem se pripremala i prodaja Croatia osiguranja. Ali prilikom prodaje Croatia osiguranja se moglo utjecati na potencijalne kupce, prijetiti im i zabraniti im da se natječu ali ovdje se nije moglo utjecati na hrvatski narod koji se pojavio, organiziran kroz Visia Croaticu koja se pripremila i dala ponudu za natječaj. HANFA je potvrdila da se radi o zakonskom prikupljanju komadintnih uloga za komadintno društvo Visia Croatica. Državni ured za upravljanje državnom imovinom je jasno i nedvosmisleno kazalo da jedina tvrtka koja je podnijela i društvo koje je podnijelo ponudu zadovoljava svim uvjetima natječaja i preporučila Vladi da se prihvati odluka Visia Croatice. A onda Vlada ne prihvaća odluku, ne prihvaća odluku Visia Croatica. Što se promijenilo da netko tko je udovoljio uvjetima natječaja ne prihvati mu se odluka? Pa nije se prijavio onaj komu su to namijenili i pojavio se netko tko je pomrsio račune kuharu. Bilo je puno vlada koje su se prema Imunološkom neodgovarajuće ponašale, ali niti jedna nije ukinula dozvolu, a onda donosila i odluku o ukinuću ukinute dozvole. Zašto je Vlada kasnije poništila natječaj? To je bila kazna, jasna i javna kazna svima onima koji su se usprotivili njihovih namjeri, koji su spriječili njihovu namjeru odnosno pripremano okultno djelo. Kažnjena je Visia Croatica, kažnjeno je 50 članova Visia Croatice, kažnjena je i Hrvatska udruga bolničkih liječnika koja je dala potporu takvom projektu, kažnjeni su i zaposlenici Imunološkog, kažnjeni su svi oni koji su davali potporu projektu Visia Croatica. Vlada se okrenula sasvim drugom putu i rekla nama je važniji pojedinac od hrvatskog naroda i ako neće njemu, e neće ni vama. I onda evo bez obzira što je to zadnji dan, ali u toj iskrenosti donijela je dobru odluku. Ali zašto nije donijela tu dobru odluku prije natječaja, mogla je sve to prije natječaja napraviti i trebala kao i mnoge druge vlade prije nje, ali nije. Nije uopće trebalo ni mijenjati organizacijski oblik. I to je bilo samo traženje modela kako naći način i objašnjenje zašto se ne prihvaća odluka odnosno ponuda Visia Croatice. Ali tu je toliko licemjerja bilo prema Imunološkom, toliko nedosljednosti, toliko nepoštenog odnosa da su čak upali u situaciju da su mogli završiti u stečaju da nije bilo amandmana. Amandman je Vlada podnijela na zakon odnosno na izmjenu zakona jer sam dva dana prije upozoravao da će doći do stečaja zbog neisplate plaća, a prethodno je Vlada donijela i predložila ovom Saboru i izglasani Zakon o stečaju koji je imao u završnim odredbama da stupa na snagu 1.9.i onda su morali produljivati naknadno taj rok zbog Imunološkog zavoda jer bi Imunološki zavod završio u stečaju zbog tri neisplaćene plaće. Međutim sve je bilo spremno učiniti samo iz osvete zašto nije uspjelo nekoliko strateških ciljanih prodaja poduzeća, najvažnijih tvrtki u Hrvatskoj. Uspjelo je sa Croatia osiguranjem, nadam se samo privremeno. Još uvijek trebamo vjerovati u pravnu državu i da će smoć snage se poništiti takva jedna prodaja i nezakonita privatizacija kao što se dogodila u slučaju Croatia osiguranja. Ali ovaj prijedlog da se reorganizirala, promijenila,preoblikovala u javnu ustanovu Imunološki zavod kao pravna tvrtka, kao trgovačko društvo i da je stavljana i na popis ne treba nikome biti zahvalan, ni nama, ni Vladi, ni Saboru. sve je ovo odradila Visia Croatica i hrvatski narod pritiscima i zahvaljujući radnicima Imunološkog zavoda da se izvrši toliki pritisak da se mora ovo učiniti. I da nije bilo takvog pritiska mi to ne bi učinili. Zato i HDZ naravno da će prihvatiti ovakav prijedlog odluke, ali ovom prilikom zahvaljujemo Visia Croatici, svim članovima, zahvaljujemo zaposlenicima Imunološkog koji su štrajkali to koji su izvršili pritisak i da nije tog pritiska bilo ne bi nikada bilo ovakvih odluka i ne bi bilo nade za Imunološki zavod. I dok smo se mi prema Imunološkom u pravilu odnosili neprijateljski, Imunološki se pokazao prema hrvatskom narodu itekako prijateljski. Sjetimo se samo rata i uloge Imunološkog zavoda i tako mu vraćamo. Toliko je Imunološki bitan za hrvatsko društvo, što je za čovjekov organizam najvažnije? Krv, najvažnija supstanca. Toliko je važan Imunološki za Hrvatsku koliko je krv za ljudski život i za ljudski organizam. I zato nadam se da će se zaboraviti sve ono ružno što se događalo uz Imunološki zavod, sav odnos prema njemu i da će se konačno prema njemu odnositi onako kako oni zaslužuju i koliko su oni bitni za društvo i za cijelu Hrvatsku i za budućnost. Ali Imunološki zavod je samo jedan ogledni primjer kako se ova Vlada ponašala u svom mandatu. Ali i taj mandat je dobrodošao. Neka se vidi kako je moguće da postoje golema odstupanja učinjenog od obećanog, neka to ostane trajno zapisano. I da su nam dali fenomenološko iskustvo koje govori kako se može upravljati s državom disciplinirano, dosljedno i uporno krivo. Hvala lijepa.
Replika, Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Marić, upravo na pitanju Imunološkog zavoda zapravo može se sagledati sav karakter, da ne kažem i bijeda ove vlasti, ove četverogodišnje vlasti, mandata ovog. Vi ste kronološki i potpuno suvislo posložili sve elemente oko, prije ove Odluke o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa u koji se uvrštava naravno i Imunološki zavod. I naravno da ćemo i mi biti za to. Međutim, i vi ste postavili pitanje zašto nakon 3,5 godine ili 4 godine tek sada. Zašto se nije dopustilo Visia-i Croatica-i koja je uredno ispunjavala sve uvjete na natječaju da kupi Imunološki, da spasi Imunološki, da zapravo u Visia-i Croatica-i vi ste i pretpostavili hrvatski narod što je i točno s obzirom na broj onih koji su upisali se u to. E sada, mene zanima gospodine Marić, tko je taj koji je hrvatsku Vladu ili zadužio ili čime ju je zadužio i tko je taj čovjek od veze u hrvatskoj Vladi, je li to ministar gospodarstva ili tko drugi, tko je taj koji je utjecao upravo da se ovoliko dugo mi saborski zastupnici borimo zajedno sa hrvatskim narodom i djelatnicima Imunološkog i nakon teške i ogorčene bitke, reklo bi se i ovdje javno za govornicom od Vukšića, mene, Kajina, vas koji smo bili zastupali tako žestoko interese i opstanak Imunološkoga? Dakle tko je taj koji je zapravo bio prouzročio sve to skupa zajedno sa svojom vezom u Vladi Republike Hrvatske? I sada me zanima i nešto drugo, kolika je šteta načinjena i Imunološkom zavodu zbog zastoja u proizvodnji i zbog toga što ćemo.
Vrijeme. Na repliku odgovara Goran Marić [[Upadica Grubišić: Dobro, ne treba, dovoljno sam rekao.]]
Hvala lijepa kolega Grubišiću. Mislim da je Imunološki zavod toliko bitan za hrvatsko društvo da on uvijek mora biti u rukama hrvatskog naroda na izravan ili neizravan način. I Visia Croatica je bila samo odgovor da se suprostavi da Imunološki ne završi u rukama pojedinca, da se krv ne pretvori u tržišni proizvod i da krv ne postane krumpir jer krv nije krumpir a oni su htjeli od toga napraviti tako. Tko je glavni kuhar? Pa onaj koji je rekao ja sam poništio natječaj, ja ne dopuštam da se prihvati prijedlog DUDI-a da se prihvati ponuda Visia Croatica, ja sam taj. On je javno rekao. Zašto je to rekao? Zato što su izostala očekivanja. Kakva su očekivanja ne znam ali poznajući one kojima je namijenjeno to bilo i onome kome su bili itekako izdašni u prethodnim privatizacijama onda su vjerojatno ta očekivanja bila vrlo jasna, konkretna a kada to izostane onda je sve moguće pa i ovakve odluke kontradiktorne donositi. Ali me čudi da direktor, odnosno ravnatelj Državnog ureda za upravljanje državnom imovinom nije nakon toga podnio ostavku. Jer kako je moguće da se njegova odluka i on upravlja državnom imovinom i da se nije poštivao njegov prijedlog. On je predložio da se Visia-i Croatica-i proda jer jedini zadovoljavaju uvjetima. Znate, u sve vjerujem u Hrvatskoj ali u vlasništvo transparentno ne vjerujem, tako da i oni što pišu vlasnici mislim da nisu. Hvala lijepa.
Završni osvrt ministra Bauka.
Poštovane dame i gospodo zastupnici, zahvaljujem svima koji su sudjelovali u raspravi. Svi su rekli da će ovu odluku podržati što mi je drago. I ja koristim priliku obzirom da je ovo vjerojatno zadnji prijedlog u ime Vlade Republike Hrvatske izlažem u ovom mandatu da se zahvalim svim zastupnicima na dobroj i konstruktivnoj 4-godišnjoj suradnji. Zahvaljujem.
Zaključujem raspravu. O odluci ćemo glasati sutra. Sada određujem stanku. Nastaviti ćemo u 15 sati.
Prijedlog odluke o dopuni Odluke o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa. Rasprava o prijedlogu odluke je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim glasujte. Glasovanje je završeno, molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 119 glasova za, 1 glasom suzdržanim i ništa protiv donešena odluka o dopuni Odluke o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa u tekstu kako je pripremio predlagatelj. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici, nastavljamo u plenarnom zasjedanju popodnevnom Hrvatskog sabora. Sada je na redu - Prijedlog odluke o razrješenju članice Vijeća za elektroničke medije Predlagateljica odluke je Vlada Republike Hrvatske u skladu sa člankom 68. Zakona o elektroničkim medijima. Prijedlog odluke ste primili. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar kulture poštovani Berislav Šipuš. Izvolite ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dame i gospodo, vrlo kratko. Vijeće za elektroničke medije ima 7 članova, imenuje ih i razrješava Hrvatski sabor. Na prijedlog Vlade Republike Hrvatske odlukom Sabora od 4. srpnja 2014. godine, a na prijedlog Vlade Republike Hrvatske gospođa Alemka Lisinski imenovana je članom Vijeća za elektroničke medije na vrijeme od 5 godina. Prema članku 68. stavku 11. Zakona o elektroničkim medijima Hrvatski sabor može razriješiti člana vijeća prije isteka mandata na prijedlog Vlade Republike Hrvatske ako osoba podnese zahtjev za razrješenje. Alemka Lisinski podnijela je zahtjev za razrješenjem s dužnosti iz osobnih razloga s danom 7. rujna 2015. na koje je imenovana odlukom Hrvatskog sabora od 4. srpnja 2014.
Hvala lijepa poštovani ministre. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika Nezavisnih ljevičara i poštovani zastupnik Branko Vukšić. Izvolite kolega Vukšić.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Vrlo kratka će bit rasprava, mogao sam to i replikom, a to je uvijek mi je drago kada netko daje ostavku, znači kada se rješava dobro plaćenog mjesta i imali smo slučaj u Agenciji za elektroničke medije da smo ako se sjećate jednu članicu pokušavali tri godine uvjeriti da jest u sukobu interesa i na kraju se ispostavilo da jest u sukobu interesa i da je bila na dvije funkcije u HINA-i u Agenciji za elektroničke medija. Alemka Lisinski je jedna od boljih novinarki koje sam u životu čitao, upoznao itd. i žao mi je što odlazi iz Agencije za elektroničke medije jer tamo su potrebni stručni ljudi kako bismo ovu baru koja se zove medijski prostor učinili što prohodnijom i stvarno žao mi je. Nadam se da će idući saziv Sabora izabrati nekoga tko će znati obavljati taj posao. Hvala lijepa, samo toliko.
Hvala lijepa poštovani kolega. U ime kluba OraH-a u Hrvatskom saboru poštovani zastupnik Mladen Novak. Nažalost nije u dvorani pa gubi pravo rasprave o ovoj temi. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu o ovoj temi. Glasovat ćemo o prijedlogu odluke sutra. Prijedlog odluke o razrješenju članice Vijeća za elektroničke medije. Rasprava o prijedlogu odluke je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većina glasova 112 glasova za, 1 glasom suzdržanim, ništa protiv donesena Odluka o razrješenju članice Vijeća za elektroničke medije.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dame i gospodo, ispred nas je Konačni prijedlog zakona o muzejima koji je prošao prvo i stigao u drugo čitanje. Taj je konačni prijedlog pripremljen nakon što je održana i tematska sjednica o prijedlogu zakona u Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora i to 5. svibnja 2015. godine, zatim nakon sastanka s predstavnicima Europske komisije koji je održan 20. svibnja 2015. godine te održane javne rasprave o konačnom prijedlogu zakona od 7. svibnja do 22. svibnja 2015. godine. Uz to su i održani još neki sastanci direktno u Ministarstvu kulture sa zainteresiranim kolegicama i kolegama. Nacrtom konačnog prijedloga Zakona o muzejima uredit će se uvjeti i način obavljanja muzejske djelatnosti, ustrojstvo i način rada muzeja, muzejska građa, stručna muzejska znanja te druga pitanja od značenja za muzejsku djelatnost. Uskladit će se obavljanje muzejske djelatnosti s Direktivom …/123 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. godine o uslugama na unutarnjem tržištu koja se primjenjuje na privatne muzeje i galerije. Tekst konačnog prijedloga zakona razlikuje se u odnosu na prijedlog zakona u prvom čitanju u sljedećim rješenjima. Preuređena je definicija muzejske djelatnosti i muzeja i prema definiciji muzeja razlikuju se javni i privatni muzeji i galerije s time da javni muzej i galerija može biti javna ustanova ili ustrojstvena jedinica javne ustanove, dok privatni muzej i galerija može biti ustanova, udruga, zadruga, zaklada, trgovačko društvo ili njihova ustrojstvena jedinica te obrtnik. Preuređen je način osnivanja muzeja i galerija tako da javne muzeje osnivaju Republika Hrvatska, županije, Grad Zagreb odnosno gradovi i općine, a privatne muzeje i druge pravne i fizičke osobe. Naglašavamo da su muzejska djelatnost i muzeji definirani na način da su uzete u obzir odredbe etičkog kodeksa za muzeje međunarodnog savjeta, za muzeje … [[Govornik se ne razumije.]] kojima se muzej definira kao trajna ustanova pri čemu se pod ustanovom i neprofitnom organizacijom podrazumijevaju i trgovačka društva ali ona koja dobit koriste isključivo u svrhu razvoja muzejske djelatnosti kao i direktive uslugama na unutarnjem tržištu prema kojima se pravna forma obavljanja muzejske djelatnosti ne može ograničiti za privatne muzeje i galerije. Pored muzejske djelatnosti muzeji i galerije mogu obavljati i druge djelatnosti koje se obavljaju uz muzejsku djelatnost sukladno posebnim propisima te statutu muzeja i galerija obavljanjem druge djelatnosti ne smije se narušavati stručne i tehničke standarde propisane za određenu vrstu muzeja i galerija te statutom utvrđenu misiju muzeja i galerija. Ako u obavljanju muzejske i druge djelatnosti muzej i galerija ostvari dobit tu dobit muzej i galerija može isključivo upotrebljavati za obavljanje i razvoj muzejske djelatnosti. Određuje se da strani muzeji i galerije sa sjedištem u nekoj drugoj članici EU ili drugoj državi ugovornici ugovora o europskom gospodarskom prostoru mogu trajno obavljati muzejsku djelatnost u RH nakon upisa djelatnosti u sudski ili drugi odgovarajući registar u RH ili povremeno ili privremeno bez upisa muzejske djelatnosti u sudski ili drugi odgovarajući registar. Je li riječ o privremenom ili povremenom obavljanju djelatnosti ocjenjuje se u praksi od slučaja do slučaja pri čemu se uzima u obzir učestalost i duljina obavljanja djelatnosti te infrastrukturna i stručna opremljenost. Ovo je također usklađenje s navedenom direktivom o uslugama na unutarnjem tržištu. Predviđena je izričita obveza i zaduženje za muzeje i galerije u pogledu redovitog upisa muzejskih predmeta u inventarne knjige te prijavljivanja muzejske građe i dokumentacije nadležnim tijelima, odnosno konzervatorskim odjelima Ministarstva kulture i Gradskom zavodu za zaštitu spomenika kulture i prirode u Zagrebu radi uspostave zaštite sukladno Zakonu o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Unesena je nova odredba koja uređuje izuzimanje od ovrhe i osiguranja prema posebnom propisu, prema Ovršnom zakonu, muzejske građe i dokumentacije u vlasništvu stranog muzeja i galerije ili strane države koju na temelju pisanog ugovora posudi muzej i galerija u RH radi izlaganja stručne i/ili znanstvene obrade. Uređen je način rješavanja pitanja premještanja muzejske građe i dokumentacije koja je državno vlasništvo iz jednog u drugi javni muzej i galeriju na način da o tome odlučuje Ministarstvo kulture a uz prethodno mišljenje Hrvatskoga muzejskog vijeća. Ustrojstvo i upravljanje u muzejima i galerijama usklađeno je s definicijom javnog i privatnog muzeja i galerije. Tijela javnog muzeja i galerije su Muzejsko vijeće, prije je to bilo Upravno vijeće, ravnatelj, zatim stručno vijeće dok privatni muzeji i galerije imaju tijela propisana posebnim zakonom te stručno vijeće sukladno ovom Zakonu o muzejima. Definiranje stručnog muzejskog osoblja izmijenjeno je na način da je predviđeno da je temeljno muzejsko zvanje kustos dok ostala zvanja predstavljaju stručne poslove u muzejima i galerijama, odnosno pomoćne poslove. Valja istaknuti da će se ovim nacrtom konačnog prijedloga Zakona o muzejima proširiti popis stručnih muzejskih zvanja sa zvanjima koja su u međuvremenu tehnološkim razvojem ali i razvojem muzeja i muzejske struke postala sastavni dio stručnog muzejskog osoblja a što uključuje i zvanja voditelja marketinga i voditelja odnosa s javnošću koji su još od 2006. godine podsjećam obvezujući dio sustava stručnog muzejskog osoblja nacionalnih i regionalnih muzeja i to prema važećem pravilniku o stručnim i tehničkim standardima za određivanje vrste muzeja za njihov rad te za smještaj muzejske građe, muzejske dokumentacije. Također, omogućit će se stručno napredovanje u stručnim muzejskim zvanjima i polaganje stručnog ispita za zvanje u muzejskoj struci kako zaposlenicima u muzejima i galerijama tako i samostalnim stručnjacima koji na profesionalnoj osnovi samostalno obavljaju poslove stručnog muzejskog osoblja što će se detaljno urediti naravno podzakonskim propisom odnosno pravilnikom. Samostalni stručnjaci koji steknu zvanja temeljem zakona i pravilnika moći će u samostalnom obavljanju poslova konkurirati držimo na jedinstvenom europskom tržištu, deklarirati se kao kustosi, muzejski savjetnici i drugim zvanjima. Izmijenjen je i način imenovanja predsjednika i članova Hrvatskoga muzejskog vijeća na način da ih imenuje ministar nadležan za kulturu iz reda istaknutih muzejskih stručnjaka na temelju javnog poziva. Postupak imenovanja Hrvatskog muzejskog vijeća kao de facto jednog od kulturnih vijeća Ministarstva kulture usklađen je s postupkom imenovanja drugih kulturnih vijeća i to prema Zakonu o kulturnim vijećima. S time da je predviđen dulji rok trajanja javnog poziva. Dodatno su uređene prekršajne odredbe tako da su predviđene i sankcije za propust ako se uredno ne upisuju muzejski predmeti u inventarne knjige te ako se ne prijavljuju muzejske zbirke radi upisa u Registar kulturnih dobara RH. Na kraju u prijelaznim odredbama predviđeno je i donošenje programa inventiralizacije za sve muzeje i galerije koji nemaju cjelovito upisanu muzejsku građu u inventarne knjige ili nisu prenijeli zahtjev za upis u muzejske građe tj. zbirki u Registar kulturnih dobara RH. I to zato da bi se sredilo stanje vezano uz kulturnu baštinu koju čuvaju naši muzeji i galerije te osigurala njezina cjelovita zaštita u okviru nacionalnog zakonodavstva i međunarodnih akata. Zahvaljujem.
Hvala i vama poštovani ministre. Da li predsjednici radnih tijela odbora Hrvatskog sabora, Odbor za zakonodavstvo, Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu žele iznijeti izvješća svojih radnih tijela? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu ćemo ići po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub ORaH-a u Hrvatskom saboru i poštovana zastupnica Mirela Holy.
Hvala vam poštovani predsjedniče, poštovani kolegice i kolege, ministre, predstavnici Vlade. Na samom početku izlaganja u ime kluba ORaH-a želim reći da klub ORaH-a neće podržati donošenje ovog prijedloga Zakona o muzejima i to iz razloga koje su nam dostavili ljudi koji se bave ovom strukom. Naime, nakon što je provedeno prvo čitanje ovog zakona dobili smo dosta veliki broj primjedbi od strane ljudi koji se bave ovom strukom, a i nakon što je prezentiran ovaj konačni prijedlog zakona dostavljen nam je cijeli niz komentara ljudi iz muzeja koji su prilično nezadovoljni sa načinom na koji je uopće krenula izrada ovog zakona. Jedna od njihovih primjedbi jest ta da ustvari uopće nije bila potreba da se donosi novi Zakon o muzejima odnosno da nije točno ono što se tvrdi u samom obrazloženju ovog zakona da je bilo potrebno implementirati ovu direktivu EU iz 2006.godine 123/EZ jer da niti jedna europska zemlja nema tu direktivu implementiranu u Zakon o muzejima. Čak štoviše oni tvrde da je jedini razlog zbog kojih se uopće Vlada poziva, odnosno predlagatelj poziva na ovu direktivu ustvari stvarni intencija ovog zakona, odnosno unošenje u ovaj Zakon o muzejima trgovačkih društva i obrta. I na taj način se ustvari stvara alibi usuglašavanja sa europskim zakonodavstvom iako to de facto uopće nije tako. Ima nekih naravno pozitivnih stvari u ovom prijedlogu zakona. Ja bih tu naglasila intencija digitalizacije muzejske građe to je iznimno važna stvar pa nije prema mišljenju nas u klubu ORaH-a niti loša stvar da se omogući jedinicama lokalne samouprave koje imaju do 10 tisuća stanovnika, a koje su osnivači kulturnih centara te otvorenih i pučkih učilišta obavljanje ove muzejske djelatnosti jer se na taj način pokušava napraviti određeni zaokret prema kreativnim industrijama što je stvar koju bi trebalo u svakom slučaju podržati od strane nas koji se bavimo politikom odnosno u javnom interesu. U ovom trenutku prema onome što nam predlagatelj zakona govori u Hrvatskoj imamo 281 muzej u kojima radi 995 muzejskih radnika i ono što su isticali kao sporno mjesto ovog zakona jest i novi stručni poslovi, odnosno stručna raspodjela različitih muzejskih poslova u ovom zakonu. Neke od tih termina su korigirani između dva čitanja, međutim i dalje upozoravaju na članak 40.gdje kažu da nije definira pojam istaknuti muzejski stručnjak, odnosno da član Hrvatskog muzejskog vijeća mora biti u statusu muzejskog savjetnika ili iznimno osoba koja je ostvarila izuzetne rezultate u muzejskoj djelatnosti, u nacionalnim ili međunarodnim okvirima, nužno da je da iza sebe ima iskustvo realizacije stalnog muzejskog postava i poznaje suvremene muzejske prakse. Oni ističu da ovako preširoko postavljen okvir jest neprihvatljiv i omogućuje da u nacionalnom vijeću koje odlučuje o financiranju cjelokupne muzejske djelatnosti u RH sjede ljudi koji nemaju dovoljno potrebnog iskustva. A tu bih ustvari spomenula još jednu, pa ja bih rekla i neobičnu situaciju, a to jest ta da se u zakonu odnosno u obrazloženju zakona ističe da za provedbu ovog zakona neće biti potrebno izdvojiti dodatna sredstva iz proračuna RH što baš i prema mišljenju stručnjaka nije tako. U članku 1.se ističe da je muzejska djelatnost od interesa za RH i obavlja se kao javna služba no kroz definiciju predlagatelja nije jasno kako bi RH provodila nadzor i štitila javni interes u slučaju kada tu djelatnost provode privatni osnivači radi komercijalnih interesa. I za taj dodatni obim poslova potrebno bi bilo planirati dodatna financijska sredstva i za zaposlenike što morate priznati ovim zakonom nije predviđeno. Oni također upozoravaju da izložbena galerija nije muzej i te bi pravilnikom trebalo urediti određene posebnosti u koliko se želi registrirati muzejsku djelatnost i postavljaju pitanje kakva je to uoče ne izložbena galerija? Vjerojatno će i drugi klubovi zastupnika koji su dobivali slične primjedbe kao i mi u klubu ORaH-a upozoravati na odredbe iz članka 5., iz članka 27., iz članka 30., iz članka 31., iz članka 29., iz članka 40.kojeg sam već spomenula te bi bilo ustvari uputno za predlagatelja da ipak pokuša korigirati ovaj prijedlog zakona sa određenim amandmanima s obzirom na to da nažalost ne postoji više mogućnost da u ovom sazivu Sabora na drugačiji način korigiramo ovaj prijedlog zakona kroz treće čitanje. S obzirom da kroz javnu raspravu nismo stekli dojam da takva politička volja ili intencija postoji kod predlagatelja mi dvojimo da će takvo nešto se dogoditi do glasanja i upravo zbog toga u klubu ORaH-a ne možemo podržati ovaj konačni prijedlog Zakona o muzejima.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub HNS-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Igor Kolman.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora evo posljednji put u ovom mandatu zahvaljujem vam što ste mi dali riječ u ime Kluba zastupnika HNS-a. Uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, cijenjeni ministre sa zamjenikom ono što smo mi u HNS-u i u prvom čitanju rekli, podržat ćemo zakon, podržali smo ga, podržat ćemo ga i u ovom drugom čitanju. I tada sam rekao i sada ću ponoviti, jedna od ključnih vrijednosti načelno ovog zakona je da on ne zatvara oči pred činjenicom da i život i svijet oko nas ide naprijed i da se napredak koliko god to neobično zvučalo treba vidjeti i odraziti i na muzeje. Ovaj zakon je dobar zakona i nema nikakvog razloga da ga ne podržimo i nema nikakvog razloga da imamo dvojbe o tome radi li se o dobrom zakonu ili ne. Njegova osnovna ideja je razlog donošenja su pozitivni, a i izvedba po našem mišljenju vrlo kvalitetna i dobra. Ono što nam se čini posebno pohvalnim ovaj zakon je zaista odnosno predlagatelj ovog zakona je zaista između prvog i drugog čitanja, što nije uvijek slučaj, uvažio cijeli niz primjedbi koje su se pojavile bilo na sjednicama odbora, bilo u raspravi ovdje u Saboru, bilo u javnoj raspravi, bilo u sugestijama svih onih koji su se u tu raspravu aktivno uključili. On je u prvom čitanju bio dobar, ali sasvim sigurno uvaživši sve ove primjedbe, radi se o prijedlogu koji je još dobio na kvaliteti i kojeg ponavljam, bez zadrške možemo podržati. Jedna od stvari koje su pojašnjene koje jesu izazivale sporove, opravdano ili ne opravdano, to je druga priča, je ovo pitanje gospodarske djelatnosti. Tu je pojašnjeno da obavljanje gospodarske djelatnosti ne smije narušavati stručne i tehničke standarde propisane za obavljanje muzejske djelatnosti. Dakle to nije samo neka opća odredba koja kaže ne smije, nego se jasno zna koji su propisani standardi i ne može ih se ovim zakonom niti zaobilaziti niti kršiti. Također vezano uz ovu temu jasnije je definirano i to da se Direktiva o uslugama na unutarnjem tržištu primjenjuje samo na privatne muzeje i galerije jer bio je određeni strah od ljudi iz javnih muzeja i galerija da će se to odnositi na njih. Ne, ovim prijedlogom u drugom čitanju jasno je definirano da se to ne odnosi na javne muzeje nego samo na privatne muzeje i galerije. Prihvaćene su definicije Međunarodnog muzejskog vijeća, što se tiče javnih i privatnih muzeja to je isto bilo traženo. Ono što je posebno važno je da je propisano da muzeji i galerije moraju popisati odnosno inventarizirati muzejsku građu kako bi se ona mogla štititi u skladu sa Zakonom o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. To je jedna tema koja je izazvala puno spora u dosadašnjim raspravama. Naime, protivnici ili kritičari ovog zakona tvrdili su da ovaj zakon otvara ulazak privatne inicijative, a da onda ulazak privatne inicijative otvara prostor za trgovinu, nezakonitu trgovinu, šverc, krađu i sve ono što se tu imputiralo građe odnosno umjetničkih kulturnih dobara. To je bio vrlo čest prigovor. Ovdje s ovom preciznijom formulacijom čini nam se, iako se nama činilo i u prvom čitanju da je potpuno jasno o čemu se radi, da je to nemoguće, ali ova formulacija slažemo se to dodatno precizira. Navode se i provedbene mjere za one kako treba popisivati i na koji način, pogotovo za one koji to još nisu napravili, pa čak postoje i neke sankcije. Tu želim naglasiti da je to inače jedna zanimljiva stvar, zanimljiv fenomen nije neuobičajen u RH među onima koji su se najviše bunili protiv ovog zakona i govorili da će to dovesti do neovlaštene trgovine kulturnim dobrima je bilo onih koji u svojim muzejima nisu napravili inventarizaciju, nisu napravili popis dobara kojima raspolažu, a jedina ozbiljna opasnost da dođe do neovlaštenog prometa dobrima je da nemamo inventuru, da ne znamo šta su dobra s kojima nam muzeji raspolažu. Dakle ovdje je jasno naznačena obaveza da se ta inventura napravi, propisani su rokovi i načini i čak su predviđene i sankcije. Taj dio još je dodatno malo pojačan i odredbom da javni muzeji ne mogu prodavati, zamjenjivati ili darovati muzejsku građu bez suglasnosti ministarstva, a u slučaju da prodaju muzejsku građu novac se može koristiti samo za nabavu nove građe. To nam se čini dobro i to je u skladu s onime što smo cijelo vrijeme govorili, dakle da ovaj zakon uvodi upravo suprotno, a ne mogućnost. Dakle ovaj zakon smanjuje mogućnost manipulacije i neovlaštene distribucije i prometa građom. Što se tiče te mnogo, često i intenzivno osporavane odredbe o gospodarskoj djelatnosti u ovom konačnom prijedlogu stoji da muzeji i galerije mogu obavljati i druge djelatnosti sukladno posebnim propisima i statutu. Mi ćemo to podržati naravno i podržavamo tu promjenu, iako iskreno rečeno naše mišljenje u klubu HNS-a, ja sam to i tada u prvom čitanju rekao je da se ne bojimo gospodarske djelatnosti i da se ne treba bojati gospodarske djelatnosti, ali ovo je isto jedna odredba koja je o.k. i mi nemamo neki posebni razlog da ju ne podržimo. Još nekoliko detalja koje želim naglasiti je da je propisano i pitanje premještanja muzejske građe i dokumentacije u vlasništvu države. To se na prvi pogleda može činiti kao mala stvar, ali imali smo mnogo problema u takvim slučajevima, pogotovo kada se radilo o osnivanju novih muzeja ili nekim sličnim situacijama u kojima je samo to premještanje građe i nepostojanje propisa kako se to radi uzrokovalo ljudima operativne probleme, dakle ovim člankom se i taj dio vjerujemo rješava. I ono što je dodatno precizirano, iako po našem mišljenju bilo je jasno i ranije je tko osniva javne, a tko osniva privatne muzeje. Jer jedan od čestih prigovora na onaj prijedlog iz prvog čitanja je bila ta bojazan zapravo da će ovim zakonom se otvoriti prostor da se javni muzeji pretvore u privatne, što niti je bila namjera niti realno gledano uopće bilo moguće u ovom prijedlog to se još dodatno naglašava. U tom smislu mi i tu promjenu podržavamo. Ja neću zaista o svim promjenama, ministar Šipuš ih je detaljno naveo, nema razloga da ih ja sve posebno obrađujem. Zadnja koju ću reći je dakle bilo je sporova, sjećate se i oko tih zvanja muzejskih, sada je rješenje da je temeljno muzejsko zvanje kustos a ostalo su onda stručni poslovi. Nadamo se da će to onda biti rješenje koje zadovoljava sve one koji su se bojali tih situacija koje su se ticale najčešće ljudi iz PR-a i marketinga u muzejima i u muzejskim zvanjima. Klub HNS-a je podnio i dva amandmana tiču se izbora ravnatelja u lokalnim muzejima, dakle u muzejima koji vrlo teško mogu zadovoljiti uvjete koji su ovdje u ovom zakonu propisani. Nadamo se da će to dodatno olakšati funkcioniranje muzeja, pogotovo tih malih, tih malih muzeja na lokalnim razinama. I drugi amandman se tiče procedure donošenja odluke o stjecanju viših zvanja. Da završim. Klub HNS-a podržati će ovaj zakon. Mi smatramo da se zaista radi o dobrom zakonu. Ovaj zakon je, sada smo 4 godine tu zajedno, svi ste svjesni toga da se o ovom zakonu razgovaralo i stručna javnost i opća javnost i mi ovdje u Saboru i na odboru i na plenarnoj sjednici više i češće nego o mnogim drugim zakonima. To je zaista realnost. Bilo je puno prigovora, bilo je puno kritika, po našem mišljenju uglavnom neopravdanih. Dvije su temeljne stvari za koje nam se čini da su važne i da ovaj zakon donosi. Jedna je ta da onima svima koji su u sustavu javnih muzeja otvara neke nove mogućnosti koje im do sada nisu bile otvorene ili ako su im bile otvorene onda je procedura da ih ostvare bila puno nepreglednija i puno kompliciranija i isto tako otvara mogućnost ulaska privatne inicijative. To je valjda pitanje, ja ne znam, to je valjda pitanje na kraju dana i nekakvog svjetonazora i odnosa prema stvarima. Mi se privatne inicijative ne bojimo, mi se konkurencije ne bojimo. Mi ne mislimo da muzej treba biti sakupljač prašine i da skupljač prašine je vrhunski domet muzeja koji se može imati. Malo konkurencije, malo inicijative, malo nove energije sasvim sigurno niti u ovoj djelatnosti neće škoditi. Javni muzeji će ostati javni, javni muzeji će se i dalje financirati javnim novcem, javni muzeji će se i dalje spašavati javnim novcem ako baš hoćemo biti do kraja otvoreni sami prema sebi i prema drugima. Ali onima koji žele u tom sustavu daju se nove mogućnosti i djelatnosti, nove mogućnosti i zarade ali i promocije onoga što u svojim muzejima imaju od građe i od programa ali otvara se i prostor da privatna inicijativa u bilo kojem obliku uđe u muzejsku djelatnost. Mi to podržavamo, nemamo sa time problema, mislimo da je to dobro. 2015. godina je pri kraju i mislim da se zaista više ne bismo trebali bojati privatne inicijative. Kolegice i kolege, hvala vam svima još jednom i vidimo se nekom drugom prilikom.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo slažem se sa prvom rečenicom uvaženog kolege koji je govorio u ime kluba HNS-a da je ovo jedna od zadnjih rasprava u ovom sazivu Sabora. Zasigurno je jedna od zadnjih rasprava vezana za kulturu u Republici Hrvatskoj. Dozvolite mi da kada je to među zadnjima da ipak napravimo jednu retrospektivu onoga što smo učinili u 4 godine rada Ministarstva kulture u sazivu ove Vlade. Do današnjeg datuma osim jednog manjeg zakona vezanog za Zakladu Hrvatska kuća nismo imali kompletan zakon. Nismo donijeli niti jedan strateški dokument. Nismo prezentirali medijsku strategiju zbog koje smo osnovali poseban odjel u Ministarstvu kulture. To nam se prezentiralo kao ogroman uspjeh 3,5 godine strategije nemamo. Imali smo isključivo izmjene i dopune zakona, podsjetiti ću vas na Zakon o HRT-u, Zakon o HINA-i, Zakon o kazalištima i to isključivo onih članak koji su se odnosili kako izabrati voljom većine u Hrvatskom saboru vodeće ljude. Osim ovih nedavnih javnih rasprava koje je ministar naveo u Hrvatskom saboru nismo imali prave rasprave. U međuvremenu smo ušli u punopravno članstvo nakon obavljenih pregovora za ulazak u članstvo u Europsku uniju, ušli smo u Europsku uniju kao punopravna članica. Nismo proveli niti jednu reformu u našim kulturnim institucijama da ih pripremimo za rad u tom okolišu. Nismo pripremili niti našu nezavisnu kulturnu scenu i nismo pripremili proračun Ministarstva kulture. Potrebno je bilo učiniti sljedeće. I kolegice i kolege ovo na neki način govorim zbog svih nas. Jer Ministarstvo kulture je zapravo strateško ministarstvo u momentu kada ulazite u integraciju od 500 milijuna ljudi a zapravo ste Republika koja ima 4,5 milijuna stanovnika. Sav javni novac koji u proračunu imate mora biti politički ako hoćete vizijom usmjeren na to da pomogne očuvanju i razvoju kulturnog identiteta. Očuvanju i razvoju. Sav onaj dio kulture koji može funkcionirati na taj način da dobije dio fondova iz Europske unije mora biti organiziran na taj način. I treće, kultura mora komplementarno djelovati sa drugim dijelovima društva, znanošću, obrazovanjem, turizmom, gospodarstvom da bi polučila efekte koje može polučiti a to je da ozbiljne države imaju i preko 4% BDP-a iz sektora kulture. Kompletno kulturne industrije koje je bilo najavljivanje u početku mandata ove Vlade, da će se njima upravo nastojati pomoći, od izdavaštva pa nadalje su praktički u kolapsu. I tek nedavno smo imali završetak velikih projekata koji su započeti još 2009. 2010., kao što je recimo otvaranje Muzeja vučedolske kulture što nam je drago da je otvoreno. Tek nedavno je bilo otvoren muzej na kninskoj tvrđavi, tek nedavno smo imali otvoren Muzej sinjske alke a podsjećam da su Alkarski dvori bili gotovi praktički u građevinskom smislu već 2011. godine, dakle trebalo je učiniti samo postav. Kad pogledate cijelu tu situaciju onda imate situaciju da vam dođe na zadnji dan zasjedanja Hrvatskog sabora Zakon o muzejima u svom drugom čitanju. Ja se slažem da je u drugom čitanju u odnosu na prvo da je uvažen dobar niz primjedbi. Međutim nažalost ključne izmjene nisu uvažene i kolega Kolman nema pravo kad kaže da se mi bojimo privatne inicijative ulasku u muzej. Ne, uopće ne. Dođete dobar dan na Trgovački sud i osnujete trgovačko društvo koje nazovete recimo Muzej prekinutih veza i funkcionirate kao trgovačko društvo. I nemate nikakvih zakonskih ograda da danas to tako napravite. Ako u definiciju muzeja koja ne postoji u bilo kojem temeljnom programskom dokumentu uvrstite da je … i trgovačko društvo onda na neki način je ono podložno Zakonima o trgovačkim društvima, a ne više Zakon o muzejima. Dakle nitko ne sprečava privatnu inicijativu. Da li ima privatnu zbirku, privatnu numizmatičku zbirku, privatnu etnografsku zbirku, bilo kakvu takvu inicijativu da danas po važećem zakonu otvori trgovačko društvo i nazove ga Muzej etnografske zbirke Kolman jer je obitelj Kolman skupila kroz desetljeća i kroz generacije etnografsku zbirku. Ostavlja im mogućnost razmjene, trgovine itd., ostavlja im mogućnost suradnje, ostavlja im mogućnost marketinga, ostavlja im mogućnost svega drugoga, međutim ne stavlja ih u ravnopravnu u odnosu s onim muzejima koji apliciraju svojim programima na javni novac. Tu se radi razlika. Prijedlog da to bude potpuno izjednačeno ne odgovara onome što sam rekao u prve dvije-tri rečenice, a čemu bi Ministarstvo kulture trebalo služiti u ovim vremenima i vremenima koja su ispred nas. Jer inače ako to tako nije onda su potpuno u pravu oni koji tvrde da to ministarstvo onda i ne treba. Ne vidim drugog političkog motiva. Naravno da takvu stvar ne možemo poduprijeti. Da smo vidjeli od Ministarstva kulture da se bori i da zahtijeva ovo što je rekao kolega da inventarizacija u mnogim muzejima nije napravljena kako treba, nije istina, tako je već 50-60 godina. Ja vam mogu reći točno u postotak koliki je bio napredak od 2005. do 2011. jer se mijenjalo i ravnatelja zbog toga. Najgore je u arheološkim muzejima, najgore je stanje jer je u jednom momentu bio broj arheoloških istraživanja toliko veliki, to se moralo učiniti zbog zaštitnih radova tako da je priljev nalaza u muzeje bio toliki da nisu bile provedene adekvatne inventarizacije. Registar koji je trebao biti ažuriran i stalno objavljivan na web stranici Ministarstva kulture ne znam u kojoj je trenutnoj fazi, ali upravo je trebao služiti tome da se na neki način može štititi kulturna baština kao i ona baština u muzejima. U tom smislu želio sam reći, kad pogledate 2011. godinu tada je bilo 6 prijedloga iz sektora Ministarstva kulture koji su došli u saborsku proceduru. Svih 6 su prihvaćeni jednoglasno. To je tražilo nebrojeno mnogo sastanaka, dosta živaca, dosta želje i volje da se nešto donese na čemu se neke stvari mogu bazirati. Jedan od njih vam je Izmjene i dopune Zakona o audiovizualnim djelatnostima. To je ovaj zakon na temelju kojega se danas snimaju filmske koprodukcije. Osnovni je donesen 2010., izmjene i dopune 2011. To je danas zakon recimo na temelju kojega neki ministri potpuno iz drugih sektora se slikaju i hvale da je to njihov doprinos, a to je bio doprinos ondašnje i pozicije i opozicije jer je zakon bio donesen jednoglasno, jer je provedena takva javna rasprava i takav razgovor da je svima bilo jasno da je to dobro za Hrvatsku. Nemjerljiv je doprinos i za gospodarstvo Hrvatske i za kulturni identitet Hrvatske i za turističku promociju Republike Hrvatske i za razvoj malih poduzeća i malih obrta koji se uključuju tu u obavljanje audiovizualnih servisnih usluga. Na taj način smo morali postaviti Ministarstvu kulture i ove 4 godine koje su praktički iza nas. Mislim da smo propustili veliku šansu i da na neki način se bojim da ovim otvaranjem ovog Zakona o muzejima nećemo ispraviti niti jedan problem koji te muzejske institucije imaju, a da ćemo stvorit nove. I na kraju, kada imate budžet od 0,49% za kulturu onda to govori jako puno, a ovdje je ondašnji ministar Šuker on će se možda sjetiti točno da smo mi 2009., 2010. imali proračun za kulturu negdje oko 1% proračuna. Što bi trebao biti neki europski standard. Kad sastavite takav proračun od 0,49% za kulturu to je strašna poruka. Nemojte da nam se više to desi. Kad pogledate u tisućljećima prije nas i u stoljećima prije nas koji je bio jedini integrativni faktor ljudi koji su živjeli na ovom prostoru i koji su se nazivali Hrvatima onda ćete shvatiti da je to bio kulturni identitet. Jer su bili podijeljeni među ostalim državama, jer su bili podijeljeni prema ostalim političkim prerogativima, jer su služili u raznim vojskama, jer su putovali službeno po svijetu. U vremenu kad nije postojala samostalna država kultura i neki dijelovi religije i vjere su bili jedini integrativni faktor. Tu podrazumijevam i jezik i sve ostalo. Prema tome, ako imate to povijesno iskustvo ići u budućnosti u EU sa proračunom od 0,49% i onda još na ta mala javna sredstva otvoriti ovakvu mogućnost privatnog ucjepljivanja rekao bih mislim da radite jako lošu budućnost. Hvala vam lijepa. HDZ neće podržati ovaj prijedlog zakona.
Hvala i vama kolega. Ima nekoliko replika. Poštovani Dražen Đurović, prva.
E hvala. Pa kolega ja mislim za razliku od vas da je središnja os koja je održavala hrvatski narod bio vjerski identitet, ne kulturni identitet a o elementima onda su i elementi kulture, dakle ne da je bio kulturni element i religije nego da je bio vjerski identitet temeljni element i elementi kulture koji su postojali i međusobno se ispreplitali na svim prostorima na kojima su živjeli Hrvati. Također smatram, mislim da je to ponovno mogu reći da smatram da RH sa 4,2 milijuna kuna u financijskom stanju u kojem se nalazi uopće nema potrebe da ima zasebno Ministarstvo kulture kao jedno od 20 državnih ministarstava. Puno veće države imaju sektor kulture skupljen u manji broj ministarstava. Ne samo kulture, ima tu još cijeli niz u ovoj Vladi ministarstava koja će morati biti integrirani u znatno bolji, znatno manji broj ministarstava koja će biti funkcionalnija i gdje se neće još razvijati silni resori kao što danas imamo Ministarstvo kulture i na čudan način trošiti novac. Treće, Ministarstvo kulture i u mandatu ove Vlade bilo je možemo slobodno reći i leglo brojnih afera koje su još dodatno zapravo narušile i ugled ako hoćete posredno i hrvatske kulture. Sjetimo se, mislim ne treba uopće podsjećati. Četvrto, složio bih se s vama s ocjenom i ovog prijedloga zakona da je on zapravo samo jedan u nizu neuspjelih prijedloga iz resora Ministarstva kulture koji su se događali u cijelom mandatu ove Vlade i to sustavno od početka pa do evo zadnjeg dana zadnjeg zasjedanja, gotovo predzadnje točke dnevnog reda Hrvatskog sabora.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Pa dobro kolega ja ne znam da li ste me dobro slušali ali ja sam rekao kulturni identitet i dijelovi vjerskog identiteta. Naime, osnovica kulturnog identiteta u svojoj definiciji kreće od jezika kao pripadnosti. Prema tome zato sam stavio naglasak na to. Također sam rekao u svom dijelu da isto tako naravno je i vjerski identitet tome pridonio očuvanju kulturnih identiteta. Međutim, tu bi se dalo u pojedinim vremenima kroz povijest u pojedinim dijelovima Hrvatske raspravljati. Čak je i neki put to služilo jer je bila dominacija recimo ili talijanskih intencija itd., itd. Međutim, na neki način smatram da dugoročno gledano, pa i u ovim vremenima općih migracija kojim svjedočimo, ovim vremenima propusnosti granica, ovim vremenima kada se događaju takve promjene u modernom svijetu, kada se Europa s jedne strane rastrojava a s jedne strane integrira da je pitanje očuvanja kulturnog identiteta praktički strateško pitanje. Kad imate situaciju demografsku u Hrvatskoj kakvu imate onda je vrlo, vrlo veliko pitanje da li će se vrlo brzo u roku 2, 3 generacije govoriti o ovom prostoru kao prostoru koji nije sačuvao ono što je baštinio iz stoljeća koja su nama prethodila. U tom smislu je Ministarstvo kulture strateško ministarstvo. Ne vidim što bi to moglo biti bitnije na neki način. Ako vam kažem da je kultura bila jedini integrativni faktor uz ovu naravno religioznu i vjersku komponentu, kad je gospodarstvo bilo vođeno negdje drugdje, kad se ratovalo za druge, kad ste morali slati svoje predstavnike u parlamente u Budimpeštu, u Beograd ili svoje poklisare u Mletke kultura je bila jedini integrativni faktor koja je sačuvala opstojnost naroda na prostoru. Tko to danas ne shvaća taj stvarno nema nikakvu viziju kulturne politike i ne može je niti imati.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Igor Kolman.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Cijenjeni kolega Mesić samo sam htio jednu stvar, ovo oko trgovačkog društva i muzeja. Imate vi pravo u jednom dijelu. Dakle, zaista je sada moguće u Hrvatskoj osnovati trgovačko društvo koje se zove muzej, Muzej prekinutih veza je takav slučaj. Međutim, ono gdje niste u pravu je ocjena u vezi sa ovim prijedlogom zakona. Ovaj prijedlog zakona to mijenja na bolje. Jer naime ovim prijedlogom zakona se više neće moći osnovati trgovačko društvo muzej koje ne odgovara svim pravilima i propisima koji su u ovom zakonu navedeni. To se više neće moći zvati muzej i ta trgovačka društva koja se danas zovu muzej ako nisu u skladu i ako se ne usklade se više nećemo moći zvati muzej. Drugim riječima ovim zakonom se propisuje da i trgovačko društvo muzej mora odgovarati svim onim normama kojima muzej mora odgovarati da bi bio muzej.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Dakle ovo je prvi put da čujem takvo obrazloženje. To još nisam čuo niti na jednom odboru, niti tako nešto. U toj varijanti vi potpuno uništavate privatnu inicijativu. To znači da ćete obitelji Kolman koja ima svoju zbirku, etnografsku koju želi izložit i hrvatskoj javnosti odredbi obveze da ima ravnatelja, dva kustosa, preparatora i da svoju privatnu zbirku vodi po osnovama kako je vodi Etnografski muzej. Pa to onda neće biti nikakvog privatnog muzeja ako to tako postavite, a to nije istina poštovani kolega što ste rekli. Poanta je u tome da ćete napraviti situaciju da će vam se na slijedeći javni poziv za potrebe financiranja u kulturi javiti 30 novih ili 40 novih galerista i izložbenih prostora koji će tražiti financijsku potporu da im se dodjeli u njihovom radu. Na taj način ćete kolač koji ste u proračunu s manjili na 0,49% dodatno otežati, dodatno oslabiti i da ne govorim u kojoj ste tu mogućnosti izvesti i krive poteze. S obzirom da vidim da je cijenjeni amandman vaše stranke gdje predlažete da ćete zaposliti za vodeće ljude muzeja, lokalnih muzeja koji imaju samo godinu dana radnog iskustva u muzejima. Tako da je moje logično slijedeće pitanje gdje to još trebate zaposliti HNS-ovce nakon silnih javnih poduzeća gdje ste ih pozapošljavali nakon što ste otvorili novi odjel za medije u Ministarstvu kulture koji u 3,5 godine nije u stanju napisati tri suvisle stranice vezano za medijsku strategiju za koju ste najavljivali u početku i mi je ko naivna oporba podržali da ju donesete jer smo se nadali da to ide u nekakvom smjeru. Nadam se da će vam proći amandman, gotovo sam siguran tako da neki kojima ste obećali vodeće radno mjesto, ne radno mjesto vježbenika, pripravnika, neko ko će doći i skupit znanja će vam vjerojatno uspjeti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Davorin Mlakar replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Mesić, vi ste u svom govoru napravili jednu inventuru rada Ministarstva kulture u ovom mandatu ove Vlade i u djelu vašeg izlaganja se ne mogu složiti jer vidite da su toliko radili da su čak uspjeli u ovom photo finishu pred sam kraj zasjedanja uspjeli doći s drugim čitanjem Zakona o muzejima. Vi ste govorili o svemu onom što nisu stigli napraviti u svom mandatu i postavili ste cijelo svoje izlaganje malo šire. Moram priznati da se ne mogu uopće uključiti u ovoj priču oko trgovačkih društava koja se zovu muzeji ali to samo po sebi mi zvuči rogobatno i mislim da je to suprotno onome što bi kultura trebala biti. Pitam se kakvih ćemo još trgovački društava se kasnije naosnivati, neću ni reći što mi je prvo palo na pamet da ne bih nekog uvrijedio. Ali ono što je u vašem izlaganju bilo posebno zanimljivo s obzirom na ako sam dobro pratio činjenicu financiranja iz državnog proračuna koja je sada za kulturu duplo manja nego što je bilo prije nekoliko godina. Rekli ste da su neka druga ministarstva i čelnici tih ministarstava radili posao Ministarstva kulture. I to me ustvari ponukalo da se javim jer je to što se naših propisa i zakona tiče protuzakonito. Naime, nije u skladu sa zakonom da druga ministarstva upadaju u resor u ovom slučaju Ministarstva kulture ma da su čak i to radili i prenosili poslove i ugovorima sklopljenim kod javnih bilježnika. Zanima me na što ste pritom mislili kad ste o tom govorili? Ne mogu vjerovati da je ova Vlada radila protivno zakonu.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jasen Mesić.
A na što sam mislio poštovani kolega to je potpuno jasno. Mislio sam na vrlo uspješno službeno putovanje ministra Marasa u Las Vegas i Los Angeles kojom prilikom je vrlo uspješno po njegovom priopćenju dogovorio snimanje nastavaka jedne čuvene serije Igre prijestolja. Naravno došlo je poslije toga da je Igra prijestolja propala, onda je Vlada ubrzano nazvala ministra Šipuša da ipak on to nazad preuzme. Tako da smo nedavno vidjeli uvaženog ministra Šipuša na snimanju Winnetoua i to kao što vidim ide jako dobro. Naime, to sam vam govorio kolega u kontekstu, naime već su se mnogi preplašili s obzirom da bi se neki ministri tu i u kaskaderske uloge uključiti s obzirom da smo ih vidjeli da jašu na konjima, i da guraju plugove itd. Dakle, ono što sam želio reći da postoje zakoni u sektoru kulture koji se stvarno mogu donositi jednoglasno na dobrobit svih, koji se mogu na neki način iznjedriti u kvalitetnoj raspravi uvažavajući prijedloge i jedne i druge strane. Zato sam to napomenuo kao primjer zakona donesenih 2010.i 2011.koji su se počeli provoditi od 2012.godine kao dobar temelj kako kultura može doprinijeti društvu. Postoji mogućnost na koji način se sredstva mogu u kulturu uključiti i to vrlo pametnom kulturnom politikom. Podsjećam na slučaj Državnog arhiva u Kerestincu, taj projekt stoji praktički 3 godine, sad čujem da se nešto ministarstvo i tom smislu pokrenulo jer je postojala idealna mogućnost da se upravo za taj projekt dobiju sredstva EU a pod egidom učinkovite, poboljšanja učinkovitosti uprave gdje bi građani i poduzeća mogli puno lakše dolaziti do arhivskog gradiva. Nama se nažalost paralelno tome otvorio bok di razne privatne firme…
Hvala lijepa. Ako mi dozvolite mogu li ja jedno pitanje iz kulture postaviti budućem sazivu Sabora? Upadica se ne razumije./ … Onda ću zapisat. … [[Upadica se ne razumije.]] Evo ja ću pod time da me prijavite Peđi izreći. Da li ima kulture bez duhovnosti, ima li duhovnosti bez kulture i ima li duhovnosti bez žrtve? To je za budući. Izvolite kolega. Povreda poslovnika.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, vi ste povrijedili članak 238. Poslovnika, ne zbog pitanja nego niste rekli kome ga postavljate.
Budućem sazivu.
Pa ne može. Savez vam ne može odgovarati.
Hvala vam lijepa. Uvažavam da sam povrijedio Poslovnik, nadam se da ćete mi uzeti u obzir vrijeme u kojem sam to učinio. Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na radu je klub SDP-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Dubravko Bilić.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Evo na početku bih rekao da će klub SDP-a podržati donošenje ovog zakona u drugom čitanju i bez apokaliptičnih tonova koje su pratili prethodnu raspravu. Doista je kultura integrativni faktor, ali ne samo integrativni ona je i faktor propitivanja, faktor preispitivanja vlastitoga bića, vlastitoga identiteta i zato je iznimno važna pogotovo kako je i kolega Mesić rekao za male narode koji se nalaze u okruženjima velikih naroda, velikih tradicija tzv. velikih kultura. I doista kultura je zbog toga iznimno važna. Možda je moglo biti puno hrabrijih poteza u nekim dijelovima možda bi trebalo neke stvari hrabrije odraditi, ali pred nama je Zakon o muzejima koji se dotiče onih temeljnih kulturnih zakona i dobro je da danas o njemu raspravljamo kao što je kolega Kolman rekao u 2015.godini i da nakon evo 6 ili 7 godina važenja staroga zakona ponovo propitamo neke odredbe i da omogućimo muzejskoj djelatnosti ubrzan razvoj odnosno razvoj u korak s vremenom. Možda je ovaj zakon mogao u mnogo čemu biti hrabriji, ali promjene koje donosi otvorit će mogućnost i stvaranja privatne inicijative, ali isto tako i možda razdrmavanja, da tako kažem, same muzejske djelatnosti. Ne smijemo zaboraviti da je muzejska djelatnost jedna od najstarijih kulturnih djelatnosti u RH još od sredine 16.stoljeća stvaraju se prvi muzeji i ta bogata tradicija i bogata povijest i naravno bogatstva ovih 280 muzejskih institucija koje imamo su opravdano stvorili ovu javnu raspravu koja je bila i nakon prvog čitanja i uoči prvog čitanja, evo i sada prije drugog čitanja. Ta javna rasprava je evo i kolegica Holy je iznijela neke primjedbe, otvorila mnoštvo pitanja. Neka su pitanja izazvana strahom od promjena, što je posve normalno za jednu takvu tradicionalnu struku, a neka pitanja su izazvana i određenim nerazumijevanjem pa je dobro da ih se ovdje u Saboru razjasni. Meni se čini da je jedna od važnijih stvari koje je kolegica Holy potaknula, otvorena mogućnost osnivanja malih muzejskih djelatnosti, malih zbirka unutar centara za kulturu, pučkih učilišta, dakle onih malih gradova koji neki od njih jesu bogati i arheološkim blagom i raznim drugim kulturnim blagom, a do sada nisu imala priliku sačuvati to svoje blago pronađeno na njihovom terenu i često je ili prečesto završavalo u depoima, čak ne na izložbenim vitrinama većih muzeja ili u Zagrebu ili u nekim regionalnim centrima i ta građa nažalost nikad više neće biti ni viđena u tim sredinama od prahistorijskih predmeta pa do rimskoga doba ili do nekih drugih vremena. I to je jedan od razloga zašto ovaj zakon svakako treba podržati. Treba podržati i amandman kolega iz HNS-a koji ukazuje na našu svakodnevnicu da mi nemao u svakom malom gradu muzejskoga stručnjaka koji ima 5 ili 7 ili 10 godina radnoga iskustva, ali imamo ljude koji kako tako rade u toj kulture, rade za kulturu i bore se da očuvaju to kulturno nasljeđe svoga kraja. I mora im se omogućiti da budu nositelji te kulturne muzejske, muzeološke djelatnosti u svojim sredinama. I zato ne treba se iz toga ismijavati, tu se ne radi zapravo o nikakvim uhljebljivanjima, radi se o prihvaćanju stvarnosti onakva kakva je. onakva kakva je doista u malim gradovima 300 ili 400 ili 600km daleko od Zagreba ili od nekih drugih središta. Kolegica Holy je spomenula još jednu vrlo važnu činjenicu, a to je digitalizacija muzejske građe. O njoj se malo govori, ali muzeji moraju i prema dogovorima međunarodnim muzejskim dogovorima sve više digitalizirati muzejske građe i stavljati ju dostupnu javnosti da ju može pogledati i iz svoga doma, iz fotelje u svojoj dnevnoj sobi i na tome treba inzistirati. Međutim ono što je jako, jako važno, na što ovaj zakon stavlja poseban naglasak je inventarizacija muzejske građe. Mi sada imamo mnoštvo muzeja odnosno veliki broj muzeja koji uopće ne znaju što imaju u svojim skladištima i depoima. I taj korak će zapravo učiniti, njihova digitalizacija, invertarizacija dodatno će obogatiti same muzeje ali i spriječiti će sve ono što se je do sada možda i događalo da neki predmeti koji nisu invertarizirani, za koje su svi zaboravili možda završi negdje gdje ne bi trebalo. I mislim da ovaj zakon rješava dobro i pitanje novih istraživanja, dakle i pitanje pohranjivanja novo otkrivenoga kulturnoga blaga što je od iznimne važnosti za ove male sredine ali i od otkrivanja, zapravo ponovnog otkrivanja mnogih artefakta koji se nalaze skriveni u depoima muzeja i koje možda i imaju ključne identitetske značajke a evo nema ih tko zapravo, nema ih tko zapravo vidjeti. Ono što bih evo samo još na kraju rekao, ovaj strah zapravo za gubitak javnog novca. S obzirom da će se evo i ti privatni muzeji moći javljati na natječaje Ministarstva kulture za određene programe. Dakle ne za izgradnje, ne za grijanja, ne za zapošljavanja nego za provođenje određenih kulturnih programa koje ćemo svi mi koristiti. Dakle svi građani ove zemlje ili turisti će koristiti te programe ukoliko budu dobri. I zato zapravo ne treba se bojati da će javne ustanove, javni muzeji ostati bez novaca nego će nas sve skupa i one u javnom sektoru i one u privatnom natjerati da ponudimo građanima što bolje proizvode. I ne treba se bojati za naše javne muzeje. Pogledajte samo ovaj projekt "Noći muzeja" koji je jedan od boljih kulturnih projekata. Nažalost samo na taj dan se privuče mnoštvo, mnoštvo posjetitelja a kroz godinu onda puno manje. Ali to puno više govori zapravo o nama nego o samim muzejima. I ono što je dobro, što je ministarstvo uvažilo primjedbe kroz javnu raspravu a to su i ova zanimanja. Zapravo određeno je da je kustos temeljno muzejsko zanimanje, da su određena stručna i pomoćna zanimanja i na taj način se smanjuje zapravo evo taj strah od vrednovanja umjetničkoga, stručnoga rada unutar muzeja. Ali s druge strane naši muzeji se moraju približiti javnosti, moraju se otvoriti građanima a činjenica je da i uz najbolje znanje kustosa, najvrsnije znanje ponekad oni sami ne uspijevaju približiti vrijednosti i svoga rada i građe koju posjeduju u muzejima samim građanima. Treba ipak možda neki marketinški stručnjak koji može odraditi upravo taj dio posla ne ulazeći naravno u sam meritum struke ali da može privući publiku u muzej. Jer je muzej sam po sebi evo kao što je netko rekao mjesto koje će prekrivati prašinom umjetničke artefakte koji su dio našega identiteta zapravo nije muzej to je arhiv. A muzej mora biti mjesto susreta, mjesto promišljanja, mjesto donošenja novih odluka i u tome je zapravo vrijednost muzeja. A njegova najveća vrijednost je kroz izložbe. Ali one moraju privlačiti publiku da bi se odgovori na ta pitanja mogli stalno pronalaziti. Da ne duljim više klub SDP-a će podržati ovaj zakon. Hvala vam.
Hvala i vama poštovani kolega Bilić. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Pa poštovani kolega, prvo ovo što se tiče noći muzeja, to je licencno događanje, to nije naš proizvod, naš na koji način, nego je jednostavno preuzet izvana, on je dobro zaživio. Imam i tu mišljenje da li je to pravo rješenje da nam se u jednoj noći naguraju tisuće i tisuće ljudi a onda godinu iza toga prodamo u nekim muzejima svega 1000 ili 2000 ulaznica kroz cijelu godinu. To je jako upitno. Bilo bi puno bolje da smo napravili sporazum pravi sa Ministarstvom znanosti i obrazovanja pa da imamo stalni kontinuirani priljev itd.. Mislim da bi to bio puno usmjerenije. Što se tiče ovog što ste rekli vezano za muzeje u drugim sredinama i vezano za ovaj amandman kolega iz HNS-a. Ja sam jako veliki zagovornik osnivanja muzeja van Zagreba u smislu, pogotovo specijaliziranih. I ima vrlo lijepih primjera u Hrvatskoj ako hoćete od tog muzeja vučedolske kulture preko Muzeja Sinjske alke, nedavno otvorenog Ornitološkog muzeja u Metkoviću što je dobar posao i na tom dijelu stvarno mogu reći da podržavamo Ministarstvo kulture u tome što je u tom smislu učinilo. Dakle vrlo jedna specifična niša gdje se to može. E sad, ne možete krenuti s tim muzejom, a upravo sa ovim muzejima se krenulo u smislu da obogate kulturnu ponudu. Ako idete već sa odredbom da je dovoljno da netko ima jednu godinu staža u muzejskoj struci. Nemojte se ljutiti kolega, volio bih vidjeti tog kolegu koji će stvarno moći voditi jedan takav muzej u koje je ministarstvo uložilo dosta javnog novca, najbolje što je moglo vjerujem u tom smislu da na taj način pokuša voditi takvu sredinu. Nećete polučiti onaj efekt koji ja mislim da vi imate na pameti a da na to stvarno kvalitetno djeluje. Ja sam itekako za uvođenje mladih djelatnika upravo u te segmente ali dajte budimo realni.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dubravko Bilić.
Zahvaljujem predsjedniče. Pa kolega Mesić ja znam da je to licencni program, naravno da tu se otvara mnoštvo problema od sigurnosnih aspekata do prevelikog broja ljudi najedanput u prostoru koji nije predviđen za tako veliki broj ali ta je akcija zapravo približila muzeje građanima. E sad, možda treba napraviti onaj drugi korak, ja se slažem s vama u suradnji sa Ministarstvom obrazovanja da taj dio postane redovit, kontinuiran, da od mladih dana djeca steknu zapravo potrebu odlaska u muzej, potrebu odlaska u muzej. I evo meni je drago da i ovaj Muzej Domovinskog rata zapravo koji će biti u Vukovaru da sad evo idu kroz škole dva dana djeca u Vukovar organizirano pa će se taj dio možda primijeniti i na neke druge aspekte. Zapravo ovo kad ste govorili o ovom aspektu, amandmanu HNS-a zapravo zapošljavanju ljudi, intencija je zapravo koliko je ja razumijem, a možda griješim, kod onih institucija u malim sredinama koje se osnivaju, dakle u mjestima do 10000 stanovnika gdje se osnivaju ili zbirke ili muzeji unutar pučkih učilišta, centara za kulturu, da se omogući takvim sredinama zapošljavanje tih ljudi, a ne u muzejima koje izgradnju koja košta nekoliko milijuna kuna i koje financira Ministarstvo kulture. Mislim da je intencija amandmana upravo u tome smjeru, a ne u izigravanju pravila za neke druge slučajeve.
Završili smo raspravu po klubovima zastupnika. Prelazimo na pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Na redu je poštovani zastupnik Josip Kregar. Nema ga, gubi pravo rasprave o ovoj temi. Da li predstavnik predlagateljice Vlade Republike Hrvatske želi završno? Da. Izvolite poštovani ministre Šipuš.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Prije svega bih htio zahvalit svim zastupnicama i zastupnicima koji su sudjelovali u ovoj raspravi od prvog čitanja pa preko tematske sjednice saborskog Odbora za kulturu, preko sadašnjih rasprava u odborima i danas ovdje na ovom mjestu. Vrlo kratko. Zahvaljujem naravno i onima u Hrvatskom muzejskom vijeću, kolegicama i kolegama iz muzeja Hrvatske i Grada Zagreba koji su se uključili rekao bih vrlo vatreno u raspravu oko ovog zakona što samo govori da je kultura i dalje vrlo važna činjenica, čimbenik i nešto bez čega se ne može u ovoj zemlji, siguran sam. Par samo odgovora i pojašnjenja kolegicama i kolegama zastupnicima koji su sudjelovali u raspravi. Što se tiče usklađivanja s direktivom Europske unije i naš je prijedlog Europskoj komisiji bio da ne usklađujemo tekst Zakona o muzejima sa europskom direktivom, ali je naš dosadašnji zakon imao ograničenja u pogledu pravne osnove privatnih osoba koje žele osnovati muzej. One su mogle biti samo ustanove i zato smo morali uskladiti po stavu Europske komisije naš zakon i prijedlog našeg zakona sa tom direktivom koja se odnosi isključivo na privatne muzeje i galerije, odnosno privatne osobe i sada je vrlo široko područje pravnih temelja na kojima netko može utemeljiti taj muzej. Što se tiče nadzora nad zakonitošću rada, bilo da se radi o državnim muzejima, županijskim, gradskim ili sada privatnim, uvijek i dalje imamo urede državne uprave po županijama, a u Zagrebu je to Gradski ured za kulturu koji je zadužen za nadzor. Ministarstvo provodi nadzor naravno nad ustanovama nad kojima ima ingerenciju. Članove Hrvatskog muzejskog vijeća po zakonu mogu se birati na prijedlog muzejskih strukovnih udruga. Ja sam uistinu uvjeren da vrhunskog muzejskog stručnjaka mogu kolegice i kolege koje sjede u tim strukovnim vijećima i strukovnim udrugama predložiti, moraju predložiti najbolje , vjerujem da žele predložiti najbolje i da će ministru kulture na potpis za članove Hrvatskog muzejskog vijeća doći najbolji kandidati. Što se tiče amandmana, mislim da više-manje su i kolega Mesić, a i kolega Bilić dobro iščitali o čemu se tu radi, tu jednostavno nije nikakva rekao bih kao što je netko spomenuo neka trgovina nego podsjećam, radi se o amandmanu koji se priključuje članku u kojem se govori o biranju i načinu biranja ravnatelja muzeja, bilo da je lokalni, gradski ili nacionalni, ali ovdje se dodaje samo jedan stav koji kaže iznimno se radi samo iznimno o lokalnom muzeju na lokalnom području. Budimo svjesni da možemo imat problema dobiti mladog čovjeka, mladog stručnjaka sa 5 godina muzejskog iskustva ili sa 10 godina rada u kulturi da nam bude ravnatelj muzeja u nekom manjem mjestu, u jednom lokalnom muzeju koji djeluje na lokalnom području. Dakle iznimno otvaramo tu mogućnost, ali i dalje stoji obveza svakog onog koji sjedi u županiji, u nekom gradu, pa na kraju krajeva onaj koji je ministar kulture, kako će birati ravnatelja. Dakle evo toliko, ne bih više duljio. Zahvaljujem svima još jedanput. Hvala gospodine predsjedniče.
Hvala i vama poštovani ministre. Rasprava o tekstu zakona ovog je završena. Glasovat ćemo sutra o konačnom prijedlogu zakona. Konačni prijedlog Zakona o muzejima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 791. Rasprava o konačnom tekstu je završena. Amandmane je podnio Klub zastupnika HNS-a. Ministar kulture poštovani Berislav Šipuš. Amandman broj 1.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2 poštovani ministre.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se prihvaća također.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. … [[Upadica se ne razumije.]] Može, stajemo.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ako se ne varam rasprava je jučer bila u popodnevnim sati o ovom zakonu, a sjednica Vlade je bila u dopodnevnim satima. Koliko znam na portalu Vlade nije bilo da je bila izvanredna sjednica Vlade, a po poslovniku koji je predložila sama Vlada, amandman se može prihvatiti ako ga nije prihvatila Vlada. Prema tome, uskladite se.
Poštovani zastupniče Ivan Šuker nadnevak amandmana je 23.9.2015.godine, Vlada je utvrdila amandman na tekst. … [[Upadica se ne razumije.]] Nemojte vikati kolega, imate mikrofon to pojačava čak. Molim dao sam na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno, molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 75 glasova za, ništa suzdržanih, 36 glasova protiv prihvaćen i donesen zakon P.Z.E. br. 791. Sada ćemo prijeći na - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o Centru za istraživanje i inovacije zapadnog Balkana WISE, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 922 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona ste primili. U skladu sa člankom 204. Poslovnika Hrvatskog sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani možemo podnijeti do kraja rasprave u skladu sa člankom 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Želi li predstavnik predlagateljice dati uvodno obrazloženje? Izvolite. Poštovani Roko Andričević, zamjenik ministra znanosti, obrazovanja i sporta. Izvolite poštovani zamjeniče ministra.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani zastupnici. Predloženim zakonom potvrđuje se Ugovor o Centru za istraživanje i inovacije zapadnog Balkana koji je službeno potpisan 18. rujna 2015. godine u Splitu. Centar se osniva s temeljnom misijom promicanja suradnje znanstvenika unutar i izvan regije zapadnog Balkana s posebnim naglaskom na znanstvenu dijasporu u svrhu omogućavanja zajedničkog korištenja velikih znanstvenih infrastruktura i promicanje centara izvrsnosti. Ključno je napomenuti da će ovaj centar imati iznimno važnu ulogu u promicanju mobilnosti mladih istraživača i doktoranata u regiji zapadnog Balkana te između regije i drugih zemalja. Kao zemlja domaćin RH će osnivanjem ovog centra ojačati svoju ulogu u regiji posebice u području javnih politika u području znanosti i istraživanja inovacija. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Otvaram raspravu. U raspravu krećemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je klub HDSSB-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite kolega Grubišić.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, uvažene zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Ako je ovo zadnja točka koja će biti danas prije sutrašnjeg glasovanja dnevnog reda onda za zaista zagrdila. Jer spomen ove riječi naslova koji se ovdje spominje, valjda je zato i zadnje, valjda da bi bilo na kraju pa da možda i tako nije zamjetna u dnevnom redu Hrvatskog sabora prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o Centru za istraživanje i inovacije zapadnog Balkana – WISE, s konačnim prijedlogom zakona. A ne znam kako ćemo engleski ili ne znam kako čitati, piše WISE a ima, sad morat ćemo s obzirom da smo se udružili u zemlje zapadnog Balkana bit će čitaj kako piše pa onda moramo čitati izgleda tako. I sad gledajte, regija koju vrlo često rabi i koristi ministrica vanjskih poslova, dakle regija zapadnog Balkana kako to ona voli reći, valjda će te zemlje dati potporu dotičnoj gospođi za generalnog tajnika UN-a, se sastoje, dakle ta regija od Albanije, BiH, Kosova, Makedonije, Crne Gore i Srbije, nema Slovenije. Ali ima Albanija i Kosovo. Dakle sve, osim Slovenije, sve zemlje bivše Jugoslavije, ex-Jugoslavija plus Albanija. Postoji neki drugi termin ili pak drugi sastav, postav tih zemalja među kojima ponekad bude i Moldova, ponekad bude i Rumunjska pa čak i Turska itd. Međutim, naravno da Turska tu pripada s obzirom da ima jedan manji dio teritorija na krajnjem jugoistoku Europe. Pa se onda rabe i dva termina, zemlje jugoistočne Europe i zemlje zapadnog Balkana. I tko to stalno forsira taj zapadni Balkan ili bilo kakve ustanove, pitam se osobno a i moji prijatelji i moji da kažem i politički suradnici zbog čega i stalno imamo učestalu potrebu da se bilo što rabi u sustavu zapadni Balkan? Pa jesmo li mi se borili za zapadni Balkan i pregovarali sa zemljama zapadnog Balkana ili smo toliko godina proveli da kažem čučeći pred vratima EU čekajući konačno onaj 1. srpnja 2013. kad smo ušli u članstvo EU? Zašto stalno se vraćamo mi Hrvatska na teritorij nekakvog zapadnog Balkana u nekakve integracije zapadnog Balkana, jugoistočne Europe itd.? Kada govorimo o samom supstratu ovoga zakonskog prijedloga dakle radi se o Centru za istraživanje i inovacije zapadnog Balkana. Dobro je da u ovom materijalu sam vidio, a to sam jedanput napomenuo pa je sad bolje napisano, piše region ali sa malim r, a ne velikim. Prije sam na to upozorio. Jer to je onda službena oznaka jedne regije koja se zove zapadni Balkan. Iako ta regija nikad službeno nije uspostavljena, to bi bila obnova Jugoslavije bivše uz možda Albaniju i plus Albanija jel', a nema Slovenije. Dakle, kada gledamo taj Centar za istraživanje i inovacije i kad gledamo znanstvenu razvijenost tih zemalja tzv. zapadnog Balkana onda mislim da nećemo previše, ne podcjenjujući pri tome ničiju ulogu u znanstvenim radovima i doprinosu tih zemalja u znanosti svjetskoj i europskoj, dakle ne podcjenjujući, ali kad vidimo izdvajanja tih zemalja za znanost i njihovu sveukupnu situaciju onda bojim se da baš i nismo u neku skupinu ili pak grupu koja bi bila reprezentativna po pitanju znanosti dospjeli. Formirali smo mi, kako i sami znate, a ne vi niste iz Ministarstva školstva, športa i ostalih, visokog obrazovanja, i Savsku komisiju prije nekih 15 godina. Znate li koliko, Savska komisija se sastoji od zemalja koje su dakle smještene uz tok rijeke Save, a to su Slovenija, BiH, Hrvatska i Srbija. Znate li koliko su se puta sastali? Samo kada se osnovala komisija Savska i poslije još jedanput u 15 godina. I kakve koristi ili kako bi rekli fajde ima uopće ta komisija ako se sastane jednom u 15 godina? Ovdje piše u ovome zakonskom prijedlogu da se centar WISE ajde, dakle on se formira u Splitu, da se sastaje najmanje 2 puta godišnje i da ima svoje osoblje, administrativno i svako drugo, pomoćno itd. i iznos koji RH izdvaja za potrebe u 2015. godini je ukupno 58 tisuća kuna. Ako u tome centru dakle mogu sudjelovati sve znanstvene, akademske institucije. Ja sam uvjeren da može sudjelovati, možda bi ako sudjeluju i akademije Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti, Srpska akademija nauka i umetnosti i ostale akademije, možda će biti jednom vrijeme da u tom centru se raspravi i novi memorandum Srpske akademije nauka i umetnosti kao znanstveni rad, doprinos na području društvenih djelatnosti itd. Vlada Republike Hrvatske je dana 26.veljače 2015. godine donijela odluku o pokretanju postupka za sklapanje ugovora i pri tome ovlastila ministra Mornara znanosti, obrazovanja i športa za potpisivanje ovog ugovora i onda je zaključkom od 17.rujna, dakle prije, danas je koji datum, ne znam više, prije 7 dana prihvatila izvješće o vođenim pregovorima između ovih zemlja i ministara znanosti itd. i ugovor je potpisan dan kasnije 18.rujna u Splitu i 21.rujna 2015.godine u Zagrebu. I u izvorniku na engleskom jeziku. I što još piše? Službeni jezik ovog centra WISE-a je engleski. Osim predstavnika Kosova i Albanije mislim da se svi drugi mogu sporazumjeti sasvim dobro i na drugim jezicima, dakle materinjim. Ali evo s obzirom da je vrlo zanimljivo da će se u Splitu u tom centru isključivo sporazumijevati službeno na engleskom jeziku što je ovako malo neću reći za podsmijeh, ali evo malo je smiješno. U ovom materijalu je točno definirano i članovi ko su, pridruženi članovi, rad odbora, zadaće odbora, direktor i sve ostalo što je jasno ajde precizno utvrđeno ovim zakonskim prijedlogom i ne bih nekakve zamjerke našao ali sam ukupno u ukupnosti iskreno protiv osnivanja ovakvog centra jer mislim da on zapravo i neće služiti nekoj svrsi, doduše pokaza će vrijeme. Ne mogu ja biti vidoviti Milan. Ali kada gledamo savsku komisiju koja je otprilike od istih zemalja osim Albanije i Kosova dakle zastupljena a tamo je i Slovenija onda vidimo da zapravo niš koristi kako kažu Zagorci od takve komisije. Pa mislim da neće biti niš koristi ni od ove WISE koja je evo se ovdje formira, službeno radi na engleskom jezikom i zove se western balkan resorts and innovation center pa da i mi počnemo na engleski govoriti o samom nazivu te ustanove ili institucije. I mislim da je krajnje vrijeme da se već jedanput odmaknemo od zapadnog balkana jer pripadamo middle Europe ili srednjoj Europi, višegradskoj prije skupini koja je nekad činila neku drugu državu a danas daleko napredniju, danas su te države koje su tada bile u jednoj zajednici puno naprednije, civiliziranije i puno su više uznapredovale i izdvajaju za znanost nego li ove s kojima se mi nastojim ne znam udružiti i sklopiti nekakav sporazum itd. iako naravno ne treba zanemariti i trgovinu i sve ostalo što ide kod dobrih susjeda. Ali stvaranje umjetno, nametanje regije zapadni Balkan mi ide na živce iskreno govoreći. Zato će klub HDSSB-a biti protiv ovoga zakonskog prijedloga.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Poštovani zastupnik Ante Babić, prva replika.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Grubišić, pa evo na kraju kao što ste vi primijetili ako je ovo zadnja točka dnevnoga reda ovoga saveza onda je to kruna zapravo rada ove Vlade, ovog saziva Sabora, onda je to kruna rada ova Vlade i to je istina. Ja to ne mogu niti objasniti, ako ste gledali danas pressicu predsjednika Vlade gospodina Milanovića što i na koji način je upućivao ili razgovarao sa susjedima preko granice. Mi zadnji dan predloženim zakonom zapravo potvrđujemo ugovor za sklapanje sa Republikom Srbijom. Ja to stvarno ne mogu razumjeti. Ne mogu razumjeti da smo mi već 2 godine u EU a da se ova Vlada na kraju okrenula zapadnom Balkanu umjesto da pratimo sve one trendove i da se integriramo u EU, da pratimo ono što, ako hoćete i predsjednica republike govore onu dijagonalu od Baltika prema Jadranu što je za nas svakako korisno. Mi smo se u ovih 4 godine zapravo bavili ideološkim zakonima, zaratili smo sa svim društvenim skupinama, retroaktivno naplaćivali poreze, kočili smo investicije i na kraju dobijemo zapravo prijedlog ovoga zakona koji bismo mi trebali usvojiti sutra. Hoće li to podržati vladajući ja pretpostavljam da hoće jer su ovo uvrstili u dnevni red. Mi sigurno ovo nećemo podržati ali je tragedija da se ovo zapravo dogodilo na kraju. Je li to znak zapravo ove Vlade i namjere ove Vlade da pokaže građanima RH što su radili u ove 4 godine i u kojem smjeru su išli ili nije, i je li to poruka građanima za ove izbore? Valjda će oni sami odlučiti i znati što su radili u ove 4 godine. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Kolega Babić, bio je još jedna zakon sličan ovom zakonu i tada je pisalo … velikim slovom, velikom slovom. Što znači da je to službena regija. A ja sam dosta puta u Europskom parlamentu upravo o tome čuo. Naime, čini mi se da je naša diplomacija uznastojala u ove 4 godine dobrano na tome da se Hrvatska predstavi kao nekakav lider zapadnog Balkana. Pa ne treba nama biti lider, budimo mi lider Europe, budimo mi mali kao što je Malezija postala azijski tigar, ili Estonija europski tigar ajmo da Hrvatska postane europski tigar. Šta će nama, ne šta će nam, naravno da treba trgovati, treba imati promet, otvorene granice itd. ali ovakve stvari i onda čini mi se da to čak s namjerom poput crvenom krpom mašu tim zapadnim Balkanom. Na kraju krajeva u Ustavu RH piše da više nema udruživanja nikakvog sa zemljama bivše Jugoslavije. To piše u Ustavu, ali evo mi nastojimo nekim zaobilaznim putem pomalo stvarati ne znam nekakve veze i nekakve konekcije i ne znam ni ja što zaobilazeći Ustav RH. Baš imamo super znanstvene istraživače, ja neću podcjenjivati nikoga, ali pogledajte samo sastav te skupine i ne smisla više o tom zapadnom Balkanu razgovarati. Nadam se da će ministrica vanjskih poslova biti sasvim neka druga osoba i tada više nećemo imati taj pojam zapadnog Balkana u ovom Saboru.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega vaša rasprava je podcrtala sve geografske probleme ovog dijela Europe, dok se najmanje čulo o samom zakonskom prijedlogu i samom onome što bi ovaj zakonski prijedlog trebao osnovati odnosno instituciji i koji bi njezin posao trebao biti. Ako je najveća zamjerka to da je engleski jezik službeni pa ja sam tako to iz vaše rasprave protumačio, dakle ako je to najveća primjedba onda ne znam o čemu mi imamo raspravljati uopće dalje. Budući da je osnova pristojnosti da uvijek u stranom društvu onaj jezik koji razumiju svi, ako imamo u društvu nekoga koji ne govori slavenskim jezikom hrvatskim ili sličnim jezicima onda mislim da je primjereno i pristojno govoriti na engleskom, prije svega ako govorimo o međunarodnoj instituciji. Što se geografskih problema tiče Hrvatska se ne može od svog susjedstva izolirati ni politički, ni gospodarski, ni znanstveno. I zato ja mislim daje svaki oblik suradnje i prije svega i znanstvene koja nadilazi politički itekako bitan i ne samo za hrvatske istraživače nego i za cijelu regiju i za cijelu regiju u kojoj Hrvatska može, treba i mora biti pokretač, motor i stup kojem ostale zemlje tog zapadnog Balkana ili kako ćemo ga nazvati već trebaju stremiti. Mislim da im trebamo biti uzor, mislim da im trebamo biti uzor i u znanosti i da ovakva institucija koja se nalazi upravo na hrvatskom teritoriju u Splitu jedan mali doprinos tome da Hrvatska u ovoj regiji bude i lider. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Poštovani kolega Hajduković, jako mi je drago da čujem vas iz iste naše regije, dakle naše Slavonije i lijepo mi je čuti kada vi kažete Hrvatska se ne može izolirati pa onda otiđite u našu regiju Bajakovo pa vidite kako se izolira, dakle granični prijelaz BAjakovo je zatvoren. A vi kažete Hrvatska se ne smije i ne može izolirati. Pa može, može odlukom vašeg premijera, kako da ne. Posebni su uvjeti sve i država je posebni uvjet, ona je primarni i prvi uvjet. A što se tiče jezika kojim govore članovi WISE skupine pa mogli ste staviti i esperanto. Engleski znam da je engleski najčešće u upotrebi, sada karikiram malo ali mogli je postaviti bilo koji. A ja sam uvjeren da i Kosovari, a i Albanci vrlo dobro razumiju ako ne hrvatski barem srpski jezik, dakle s njima su živjeli i žive već stotinama godinama pa prema tome mislim da nije bilo potrebe. Ali dobro ako ljudi znaju engleski kao što znaju neki naši vrli diplomati onda će se jako dobro sporazumjeti kao i gospodin Orban i Milanović recimo jel. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Ivan Šuker u ime Kluba HDZ-a u Hrvatskom saboru.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče, kolegice i kolege. Pa nakon slušanja proteklih 4, 5 godina regija, region, region, regija itd. uopće ne čudi ovakav naziv zakona. međutim ja bi se ipak pokušao skoncentrirati na ovaj zakon i na neozbiljnost s kojom nam je Ministarstvo znanosti gurnulo ovaj zakon, zato sam i došao sa hrpom ovih papira tu jer ako nemate osigurane novce možete pisati kaj god hoćete ne bute ništa napravili. Međutim, uzeo sam ovaj proračun iz toga samo da vam pokažem kako neko želi, oprostite mi na izrazu, želi napraviti bedake od saborskih zastupnika jer da nije ovaj zakon došao onda si čovjek ne bi dao truda pa ne bi malo kopao po papirima i vidio neke stvari. ali prije nego što dođemo do toga, dakle meni nije jasno ako kaže da koji su ciljevi centra, kaže da se centar osniva temeljem misije promicanja suradnje znanstvenika unutar i izvan regije zapadnog Balkana s posebnim naglaskom na znanstvenu dijasporu u svrhu omogućavanja zajedničkog korištenja velikih znanstvenih infrastruktura i promicanja znanstvenih centara izvrsnosti. Onda mi nije jasno zašto se ovo sve skupa nije moglo umjesto zapadnog Balkana staviti srednja Europa jer mi pripadamo tom dijelu. Ako se već govori o zapadnom Balkanu onda šta je sa Bugarima, šta je sa Rumunjima, zašto su samo maknuti Slovenija, a ubačena Albanija. No kažem o tom po tom, to je kako ko razmišlja i promišlja. Međutim, evo ga i u ovoj zadnjoj raspravi, ali bit će vjerojatno još sutra rasprave, navodno stižu nekakvi amandmani, ocjena sredstava potrebnih za provedbu ovog zakona. kao i svi ostali zakoni tako i ovaj zakon došao mimo Poslovnika Hrvatskog sabora i mimo Zakona o fiskalnoj odgovornosti. Međutim, kolegice i kolege pogledajte šta ovdje piše, ovdje kaže da će se potrebna financijska sredstva osigurati izmjenama državnog proračuna Hrvatske za … Ministarstva znanosti itd. i onda vam to lijepo kaže oni to stvarno jesu napravili. I umjesto donacija od 307 tisuća kuna oni su stavili trošak za zaposlene 45 tisuća kuna, trošak za usluge nespomenute šta ja znam 5 tisuća kuna i ostali nespomenuti rashodi 8 tisuća kuna. E sada vrlo interesantno je ako se radi o centru koji će biti izvan proračuna izvanproračunskih korisnika, kasnije ću se malo osvrnuti na njegov način financiranja onda za taj centar se nikako mogu planira sredstava za plaće i zaposlene ili kao što ste ovdje naznačili za putne troškove jer prema pozitivnim zakonskim propisima u Republici Hrvatskoj vi nekome putne troškove možete isključivo platiti ako radi i ako je zaposlen kod vas. Dakle to je jedna stvar. Međutim, najveći biser kolegice i kolege od svega, jer u ovom dokumentu o kojem smo mi raspravljali i dobili koji se zove Odluka o privremenom financiranju za prva tri mjeseca sljedeće godine, sada opet imate tu poziciju na A 818 tisuća 049, međutim sada ovdje imate da je plan za 2015. tekuće donacije od 307 tisuća kuna. Ali istovremeno imate i plan od 1. do 3. mjeseca 2016. 307 tisuća kuna. Ako se kaže da proračun i proračunski korisnici ne mogu potrošiti više od onoga što su potrošili u prva tri mjeseca prošle godine onda u poziciji privremenog financiranja, vi ne možete nikako imati 307 tisuća kuna a da ne govorim da čak i ovih 48 tisuća kuna, zapravo 58 tisuća kuna da raspodijelite na tromjesečja onda vam to nije ni približno 307 tisuća kuna. Ali kažem ako je rebalansiran ovaj iznos od 307 tisuća na 58 tisuća kuna onda vam sve to govori koliko netko ozbiljno doživljava ovaj zakon i kako ga ozbiljno prezentira. A što se tiče samog zakona, veli u članku 6. članovi odbora, odbor se sastoji od jednog predstavnika i njegovog ili njezinog zamjenika. Znači jedan predstavnik i ako ne može onda ga zamjenjuje zamjenik. E ali je vrlo interesantno da u istom članku stavku 6. kaže da odbor imenuje jednog supredsjedavajućega, predsjedavajući i supredsjedavajući ne mogu biti predstavnici iste članice. E sada mi recite kako može biti predsjedavajući i supredsjedavajući iz iste zemlje ako u istom članku kažemo da u odboru, odbor čine po jedan predstavnik zemlje koje su članice toga odbora. … [[Upadica se ne čuje.]] To vam piše u zakonu. Pročitajte si. Gledajte vrlo smiješno. I meni je jako smiješno kada pročitam ali je to tako. Dakle očigledno je zamjeniku ministra jako smiješno pa ću mu pročitati još jedanputa. Odbor se sastoji od jednog predstavnika a kaže u istom članku stavku 6. odbor imenuje jednog supredsjedavajućega, predsjedavajući i supredsjedavajući ne mogu biti predstavnici iste članice. E sada mi objasnite koja je to matematika. Kako od jednog čovjeka možete stvoriti dva. I onda ako hoćete da ta dva stvorena ne mogu biti predsjedavajući i supredsjedavajući. No, kažem, očigledno tako. Međutim u članku 10. kaže direktor, izborno povjerenstvo koje je imenovao odbor izabire najboljeg kandidata za direktora. S time da nigdje niste definirali ako već govorite da bira najboljeg kandidata onda ste morali definirati uvjete koje taj direktor mora imati ili mičete ovog najboljeg kandidata i kažete da povjerenstvo bira direktora a nekim drugim aktom određujete koji su parametri za biranje tog direktora. Međutim ono što je najslađe i šlag na tortu je financijsko poslovanje u članku 14. I kaže u stavku 2. iznos doprinosa koji bi svaka članica trebala uplatiti utvrđuje odbor na svojoj prvoj konstitutivnoj sjednici. Stavak 3. istog članka kaže iznos se izračunava temeljem bruto domaćeg proizvoda po paritetu kupovne moći svake jedinice pojedinačno. E sada, paritet kupovne moći prema Europskoj zajednici ili paritet kupovne moći prema čemu? Jer paritet kupovne moći vam je kada se odredi jedna jedinica i kada se kaže u kojem postotku za iste novce stanovnik pojedine zemlje može kupiti istu stvar. Dakle paritet kupovne moći je bio negdje 0,65 recimo u odnosu na Njemačku. Vi ovdje morate definirati što to znači paritet kupovne moći. Zašto? Zato ako ste kolegice i kolege gledali proračun onda ste i vidjeli da će se ovaj centar financirati iz proračuna. Prema tome nama taj paritet kupovne moći nije nimalo bezazlena cifra. Zašto? I kada govorimo o bruto domaćem proizvodu, zato ako uzmete i prosječnu plaću Hrvatska u ovom trenutku ima skoro 40% veću prosječnu plaću od bilo koje članice koja se spominje ovdje da će biti suosnivači ovoga centra. Dakle jedan dokument koji je napravljen ad hoc. Meni je jučer rečeno kada su tražili suglasnost kluba HDZ-a da se uvrsti ovo u dnevni red, da se ovdje radi o kreditu Svjetske banke od 280 milijuna eura. Međutim, kolegice i kolege, ključna stvar je, taj centar vjerojatno još ohoho vremena neće zarađivati novce. Kako je paritet kupovne moći ili bruto domaći proizvod da će Hrvatska biti najveći financijer ovoga centra. Isto tako kada se sutra digne taj kredit od 280 milijuna eura od Svjetske banke onda će isto tako Hrvatska biti ta koja će najviše sve skupa vraćati. Dakle jedan ovako regionski, regijski projekat koji se nekome svidio, koji bi po meni bio 5 puta bolji da je projekat u kojem bi sudjelovale članice srednje Europe. Jer praktički jedna jedina članica koja sudjeluje u ovome koja je članica Europske unije je Republika Hrvatska. Ne vidim ako smo mi članica Europske unije, ako nam se godinama dok smo bili u pregovorima kosa dizala na glavi od spomena i guranja u nekakvu asocijaciju Zapadni Balkan koja formalno nigdje ne postoji zašto nas sada netko kada smo članica Europske unije opet netko gura u Zapadni Balkan. Dakle mi ne možemo podržati nikako ovaj centar regiona, regije ili kako će ga već netko nazvati. A kolegice i kolege nije pristojno prema svima nama ovaj smijeh koji su nam gurnuli u proračun. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kolega ja se sa vašom raspravom ne moram složiti ali vi ste ipak govorili o meritumu stvari iako, s vaše točke gledišta, iako niste mogli odoljeti ovoj sintagmi i ja bih rekla i geografskom pojmu Zapadnog Balkana. Međutim i to vas je zasmetalo i o tome ste isto nešto rekli. Međutim, da bi se sa Balkana otišlo na europski balkon ja mislim da se zemljopis ne može mijenjati ali može se mijenjati Balkan u glavama. Odnosno politika jedno raditi, drugo govoriti, treće misliti. I mislim da ćete se i vi oko toga složiti. Dakle nama nije to problem, problem je još uvijek nečija razmišljanja i Balkana u glavama. Kažem vjerujem da ćemo se na kraju ipak složiti oko toga.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Meni je ključni problem što u ovom zakonu nisu poštivane elementarne stvari. Dakle rekao sam vam što nam je napravljeno u proračunu, vi kao pravnica dobro znate ako imate jednog predstavnika u jednom tijelu da onda taj predstavnik ne može obnašat dvije funkcije, osobito ako jedna mijenja drugu. Dakle govorio sam o tome. Govorio sam o potencijalnim financijskim obvezama Hrvatske kao najrazvijenije zemlje. I druga stvar, ja stvarno mislim da Hrvatska je zemlja srednje Europe, povijesno, geografski, kulturološki, kako god hoćete. I iskreno govoreći, bez namjere da uvrijedim bilo koju zemlju koje su ovdje spomenute, mnoge od tih zemalja nas praktički dijeli tisuće svjetlosnih godina i kulturoloških i povijesno i ovako, daleko smo bliži jednoj Mađarskoj, Češkoj, Slovačkoj, Austriji. Ja sam govorio o tome. Dakle sintagma zapadnog Balkana nema veze s ovim o čemu ste vi govorili nego ja stvarno smatram da mi kao zastupnici u Hrvatskom saboru trebamo eliminirati nekoga tko nas stalno gura ovdje jer mi stvarno pripadamo srednjoj Europi, tu stvarno pripadamo i ja mislim da se mi tu slažemo. Jer ako nas guraju na Balkan zašto onda nisu gurnuli i ostale članice Europske unije? Zašto u ovoj udruzi ovih zemalja je Hrvatska jedina članica Europske unije? Ali ponavljam, daleko mi više smeta ovo što je unutra napisano i ovo što je napisano u rebalansu proračuna i što je napisano u planu privremenog financiranja. To me daleko više smeta. A ovaj zapadni Balkan je samo posljedica, netko razmišlja, vi razmišljate na svoj način, ja na svoj. Vama možda ovo ne smeta, mene smeta jer smatram da je Hrvatska zemlja srednje Europe i mislim da to treba stajat u svim dokumentima.
Poštovani zastupnik Boro Grubišić ima repliku.
Hvala lijepo. Gospodine Šuker, ne samo srednje Europe nego i Mediterana, da bude i kolegica Ingrid zadovoljna, dakle ona živi na Mediteranu. Prema tome dakle Hrvatska je svojim kontinentalnim dijelom bila oduvijek dio srednje Europe i srednjoeuropske kulture i tradicije, a morski dio, da kažem tako kolokvijalno, dio zaista Mediterana. I ne igraju se, ne buća se u Tuzli nego se buća i u Francuskoj i u Španjolskoj i u Hrvatskoj i u Dalmaciji, dakle igraju se balote ili buće, prema tome to je to, ali to je samo jedan mali segment i mali primjer. Ono zbog čega sam ja htio vama dati repliku je to da smo zapravo mi nekako naivni u tim pregovorima u svezi, dakle Vlada Republike Hrvatske ili smo brzopleti pa onda zapravo n sagledavamo tako kako ste vi to ekonomski sagledali, financijske rezultate i moguće posljedice ovakvog ugovora. Prema tome, ako se to veže uz kredite i Svjetsku banku po tome paritetnom principu Hrvatska će zaista podnijeti najveći dio i vraćanja tih kredita pa me čudi da tako se pregovara. Ili pak nije ni bitno javno dobro nego morat će se smjestit nekoliko članova ili pristaša Kukuriku u … Splitu tamo gdje bude pa da zbog toga se stvori nešto da imamo još 5-6, 10 radnih mjesta u Splitu ali to će odredit oni koji su trenutno na vlasti. Ako je to razlog onda je i to jadno i više nego jadno.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Kolega Grubišiću, nesporno je da će zemlje i ljudi s ovih prostora surađivat, radit, dakle to je nešto nesporno. Međutim, dakle sporna stvar u ovome svemu skupa je što se želi prikazati nešto super što će Hrvatsku koštat najviše. Ajmo pogledat kolika je prosječna plaća u Bosni, kolika je prosječna plaća u Srbiji, kolika je prosječna plaća na Kosovu, kolika je prosječna plaća u Albaniji, kolika je prosječna plaća u Makedoniji i onda će postat jasno ako su BDP i paritet kupovne moći osnov za izračun koliko bi tko trebao sudjelovati u svemu tome skupa, da će to past najviše na Hrvatsku. Da, Svjetska banka financira ovakve projekte, ali Svjetska banka ne daje zabadava novce. I ono što je još bitno kod kredita Svjetske banke, Svjetska banka daje kredit za premoštenje likvidnosti, ali da bi taj kredit dobili morate provesti određene reforme, ali to ne znači da oni financiraju baš taj projekat. I zato kažem klub HDZ-a ne može podržati ovo, prvo zato što je neozbiljno napisan tekst unutra, ja sam spomenuo samo neke stvari. Druga stvar, ovo veselje koje su napisali u proračunu, a treća stvar ponavljam sintagma zapadni Balkan je nešto što nam se pokušalo nametnuti, gurati kad su nas pokušali spriječit u završenju pregovora za ulazak u Europsku uniju čekajući da će ostale zemlje iz regiona napraviti napredak pa da ćemo u paketu otić' svi skupa i to treba naprosto reći. Međutim, Hrvatska je napravila sama taj iskorak i pomogli smo sa dokumentima koje smo dali zemljama u susjedstvu, koje smo mi platili nekoliko milijuna eura za prevođenje, pokazali dobru volju da im želimo pomoći i da želimo biti lider u regiji, to je nesporno, ali kad radimo u ovakvim stvarima ako već kažemo i drugim zemljama onda naprosto mislim da umjesto zapadnog Balkana treba biti srednja Europa pa može dodati i ovo što ste vi rekli Mediteran.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu replika i odgovora na repliku. A sad će završno obraćanje imati zamjenik ministra znanosti, obrazovanja i sporta poštovani Roko Andričević.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Evo ako mi dozvolite, zahvaljujem se na vašoj diskusiji i ako mogu samo nekoliko moram kazat… … [[Upadica se ne razumije.]] Nekoliko informacija koje su se trebale korigirati i ako mogu uvaženom zastupniku Grubišiću nešto i vezano za Savsku komisiju što nije tema ovog zakona, a stjecajem okolnosti sam bio uključen u to pa da se dogovorimo odmah na početku. Dakle fraza zapadni Balkan je započeta u sklopu ovog projekta 2009. godine na sastanku u Sarajevu. Inicijativa je bila od povjerenika Potočnika iz Slovenije. Tada zemlje članice Europske unije nisu ni predviđene bile da sudjeluju u ovom projektu. Hrvatska tada nije bila članica. Tada je započeto sve i 6 godina se radilo na tome da bi ovaj zakon konačno vidio svjetlo dana. Ovdje se ne radi o nikakvom kreditiranju, niti Svjetske banke niti bilo kojih drugih međunarodnih financijskih institucija. Ovdje se radi o donatorskim sredstvima zemalja članica, o sredstvima Europske komisije i sredstvima regionalnog Centra za suradnju u ovom području. Paralelno zašto je 2009. započet ovaj projekt, paralelno postoji jadransko-jonska inicijativa gdje smo mi također članovi, paralelno postoji dunavska strategija gdje smo također članovi i mislilo da ovakav jedan projekt, ovakav jedan program točno ulazi između ove dvije strategije i da popunjava tu prazninu. Donacije koje će države članice ovoga WISE-a davati to su iznosi sredstava od 10 do 28 tisuća eura godišnje. To je participacija. Sva ostala sredstva dolaze iz donacija, ne kreditnih sredstava. To piše u ugovoru. Prema tome, ne vidim razloga da bi ovaj projekt sutra imao bilo kakvo veliko opterećenje na proračun. Što se tiče samog postupka ratifikacije također u ugovoru piše da ovaj centar stupa na snagu kada najmanje 4 zemlje naprave ratifikaciju, naravno Hrvatska mora biti prva jer je zemlja domaćin centru koji će se nalaziti u Hrvatskoj. Procjena sredstava od strane potencijalnih donatora, od Norveške, Švedske, Finske, Češke, Švicarske koje su već službeno dale naznaku o želji doniranja uključujući i Europsku komisiju i regionalni Centar za suradnju procjenjuje se na 200 milijuna dolara. I sad samo jedna mala digresija ali to moram kazati jer sam bio osobno involviran, Savska komisija, uvaženi zastupniče Grubišić, Savska komisija prije 10 godina sastala se jako puno puta, ja sam osobno bio vjerojatno na 20-ak sastanaka Savske komisije kao prof. Sveučilišta u Splitu gdje smo radili projekte za Savsku komisiju. Preko 20 milijuna eura je Savska komisija kanalizirala institucije u RH od Sveučilišta u Osijeku, Sveučilišta u Zagrebu, Sveučilišta u Rijeci i Sveučilišta u Splitu. Ona ima svoj zadatak naravno u sklopu te četiri zemlje koje su službeno članice Savske komisije i mislim da ispunjava svoju misiju onako kako je uspostavljena. Ja se nadam i sigurno vjerujem da će ovaj projekat WISE-a isto tako ponuditi mogućnost upravo mladim znanstvenicima u RH da u suradnji u ovom području i van ovog područja mogu itekako velika sredstva povlačiti. Uostalom to je bio i cilj ovog projekta. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Poštovani zastupnik Ivan Šuker ima repliku.
Gospodine zamjeniče ja sam govorio o konkretnim stvarima. Govorio sam o proračunu Ministarstva znanosti. Proračun Ministarstva znanosti nisu donacije. Donacije će ići direktno na žiro račun centra. Citirao sam vam odredbe zakona čiji ste vi predlagatelj a to su kriteriji po kojima će dakle zemlje osnivači financirati ovo s obzirom da vi u svom obrazloženju prijedloga zakona niste uopće naznačili koja su to financijska sredstva. Dakle, ja sam čuo tu priču jučer, od donacije preko Svjetske banke o iznosu od 280 milijuna. Međutim, 200 milijuna donacija nećete dobiti ni u ludilu, od bilo koga. Zašto? Zato što se zna točno kolika su donatorska sredstva, zna se kako ona idu i zna se kako ih bogate zemlje kao donatore plasiraju. Možda je bilo akcija u Hrvatskoj od procesa razminiranja pa tako dalje koje su bile daleko atraktivnije za donatorsko financiranje pa nije bilo toliko novaca. Prvu i drugu godinu je bilo, a kasnije je to nažalost nestalo. Tako i ovi projekti ovdje, ako ovaj centar temeljem te suradnje ne bude došao u poziciju da sam zarađuje nekakve novce zaboravite na bilo kakve donacije. Ali mene interesira, nažalost niste mi odgovorili, što je sa pričom o kreditu Svjetske banke koja bi financirala to? … [[Upadica se ne razumije.]] Ok, ali opet niste odgovorili do kojeg je to iznosa s obzirom da ste ovdje napisali 307 tisuća za prva tri mjeseca sljedeće godine u privremenom financiranju. To ste vi napisali u proračunu, nisam ja. A to je 40-ak tisuća eura. A vi ste govorili o 20-ak tisuća eura na godišnjoj razini. Prema tome, to je u disproporciji s onim što govorite i što pišete. Ja sam vam samo to spomenuo što ste vi napisali. Dakle, bez bilo kakvog dodavanja, izmišljanja i bilo što, samo sam čitao ono što piše u dokumentima koji su službeno izašli iz vašeg ministarstva.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Počet ću od ovog drugog dijela koji ste dodali u vezi Savske komisije. Dakle, vi kažete da se ta komisija sastajala, a Sava nije plovna u Hrvatskoj dalje od Županje, govorim kad idemo od Beograda jel' Savom. Dakle, do Županje je plovna i poslije toga više nije plovna. Dakle, korito Save ni unatoč silnih sastanaka, vi kažete tako. Ja sam pitao Ministarstvo vanjskih poslova, ta ista Savska komisija bila je zadužena za razgraničenje Hrvatske i Srbije na plovnim putovima, Dunavu prije svega, i na pitanju Šarengradske ade koja je i dan danas pod jurisdikcijom bačko palanačke policije, a ne hrvatske policije. Ljudi sa hrvatskog teritorija, bili oni Hrvati ili Srbi, ne mogu doći na Šarengradsku adu, a da ih ne pretresu i ne zaustavi bačko palanačka ili vojvođanska ili srbijanska policija. Jeste li to što riješili? Ja sam dobio odgovor od Ministarstva vanjskih poslova da se ta Savska komisija sastala samo jedanput. Možda u svezi tog pitanja, Šarengradske ade. Od tih 20 milijuna eura o kojima vi pričate ja zaista ne znam ali samo znam da Sava u Slavonskom Brodu nije plovna za brodove, odnosno šlepove itd. koji imaju imalo dublji gaz. I nekakav turizam na Savi sa putničkim brodovima koji bi dolazili iz Njemačke, počevši od Sjevernog mora, od Baltičkih zemalja, a imate sve kanale i rijeke koje su potpuno plovne, samo mogu doći turistički brodovi do Slavonskog Broda. I to jedva ako je visok vodostaj. Ako je malo niži nema plovidbe dalje od Županje. Tako da vam je to jasno. Sava je u neku ruku mrtva zapravo rijeka što se tiče, a moglo je biti vrlo, vrlo profitabilna i zbog transporta i zbog turizma i zbog niz još drugih stvari. Ali nije to stvar ove točke dnevnog reda, nego molim vas i da vi i svi ostali ko bude u budućoj Vladi gospodi iz Europske unije kaže da više nema zapadnog Balkana i nema država zapadnog Balkana, ona je samo geografski pojam i znalo se da je uvijek bilo zapadni Balkan i da je rijeka Drina bila granica zapadnog i istočnog Balkana i nikako drugačije.
Hvala lijepa. Vi ste u kontradikciji. Ima li ga ili ga nema? Pa makar bio zemljopisni pojam.
Pa imate i zapadnu Europu i istočnu.
Pa imamo naravno.
Ima zapadna Amerika, istočna Amerika.
Dakle iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu. Iscrpili smo listu prijavljenih za repliku i odgovore na repliku. Raspravu o tekstu zakona samo također završili. Glasovat ćemo sutra o ovom konačnom prijedlogu zakona. A sada da vas obavijestim kako ćemo raditi sutra. Počet ćemo u 9 sati sa uobičajenim zadnje vrijeme … [[Upadica se ne čuje.]] ja ću vas čekati ovdje u 9 sati uredno i čekati koje ćete teme izložiti do 9 sati. A u 9,30 ćemo početi sjednicu Izvješćem mandatno imunitetnog povjerenstva, a završit ćemo sjednicu glasovanjem o prijedlogu odluke o raspuštanju Hrvatskog sabora. … [[Upadica se ne čuje.]] Slažem se, uvrstili smo je. Jesmo je uvrstili? Jeste je predložili? … [[Upadica se ne čuje.]] Predlaže Ivan Šukera a ja prihvaćam. Ušlo je u proceduru, vidjeli ste odluku, dakle na prvoj je Imunitetno povjerenstvo, prva točka. … [[Upadica se ne čuje.]] Šta ne biste vi ovo odglasali? Dođite sutra uredno da sa puno vjerodostojnošću završimo ne mandat, nego rad Hrvatskog sabora. Čak ni mandat Sabora nećemo završiti, on će prestati istekom roka od 4 godine. A svima nama traje mandat do konstituiranja novog Sabora. Vidimo se sutra u 9 sati, svako dobro. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o Centru za istraživanje i inovacije zapadnog Balkana WISE, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 922. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno, molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 81 glasa za, ništa suzdržanih, 28 glasova protiv donesen zakon P.Z. br. 922 u tekstu kako ga je predložila Vlada RH.