Gospođe i gospodo zastupnici otvaram 18. sjednicu Hrvatskog sabora. Sve vas lijepo pozdravljam. Posebno pozdravljam predsjednika Vlade gospodina Ivu Sanadera, potpredsjednicu, potpredsjednika i nazočne članove Vlade Republike Hrvatske. Ovom sjednicom ujedno započinje i redovito zasjedanje Hrvatskog sabora. Pozivam vas da na početku zasjedanja odamo počast domovini izvođenjem himne "Lijepa naša domovino". - Izvođenje himne "Lijepa naša domovino" - Također vas molim da minutom šutnje odamo počast svim palim hrvatskim braniteljima i svim civilnim žrtvama rata u borbi za slobodnu i demokratsku Hrvatsku državu. - Minuta šutnje – Neka im je vječna slava i hvala. - Slava im! – Zapisnik 17. sjednice Hrvatskog sabora primili ste na sjednici. Ima li primjedbi na zapisnik? Nema. Utvrđujem da smo usvojili zapisnik 17. sjednice. Gospođe i gospodo zastupnici prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda sjednice. Uz poziv za sjednicu primili ste i prijedlog dnevnog reda. Na sjednici vam je podijeljen konačni prijedlog dnevnog reda. U konačni prijedlog dnevnog reda uvrstio sam 8 novih točaka i to: 1. Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva, 2. Prijedlog zakona o potvrđivanju Protokola broj 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda o izmjeni nadzornog sustava konvencije sa konačnim prijedlogom zakona 3. Prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike o konsolidaciji duga Republike Hrvatske s konačnim prijedlogom zakona 4. Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt "Hrvatske ceste – Splitska obilaznica" s Konačnim prijedlogom zakona 5. Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji sa konačnim prijedlogom zakona 6. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne regionalne samouprave s konačnim prijedlogom zakona 7. Prijedlog odluke o donošenju prostornog plana Parka prirode Kopački rit i 8. Izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. U konačnom prijedlogu dnevnog reda pod točkama od 4. do 8., od 12. do 14., po točkama 37. i 38., pod točkom 40. i pod točkom 43. navedeni su zakoni za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku. To su: Prijedlog zakona o potvrđivanju protokola broj 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda o izmjeni nadzornog sustava konvencije, Prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike o konsolidaciji duga Republike Hrvatske, Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt "Hrvatske ceste - Splitska obilaznica" Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji, Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave, Prijedlog zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o državljanstvu, Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Kabineta ministara Ukrajine o vojnoj tehničkoj suradnji, Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o socijalnom osiguranju između Republike Hrvatske i Kraljevine Danske, Prijedlog zakona o dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju, Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o zdravstvenom osiguranju. Prvi je Klub zastupnika SDP-a, drugi Klub PGS-a, SBHS-a i MDS-a. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dobit, predlagatelj Klub zastupnika HSS-a i Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o prijevozu u cestovnom prometu s konačnim prijedlogom zakona. Predlagatelj zastupnik Željko Pecek. Ima li tko od zastupnika, zastupnica primjedbu na primjenu hitnoga postupka kod donošenja predloženog zakona? Samo trenutak jedan. Jedan, zastupnik potpredsjednik Luka Bebić.
Gospodine predsjedniče…
Samo malo. Trenutak jedan. Samo da, Luka Bebić, Damir Kajin, Ruža Tomašić, Anto Đapić i Zdenka Babić Petričević. Dakle, imamo pet zastupnika koji imaju prigovor na uvrštenje na primjenu hitnog postupka. Poštovani zastupnik potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, u ime Kluba HDZ-a imam primjedbu na hitni postupak prijedloga pod točkom 37, 38, 40, 43, tj. dopuna Zakona o zdravstvenom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o zdravstvenom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit s konačnim prijedlogom zakona, pod 40, 43, Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o prijevozu u cestovnom prometu. Nema potrebe za hitnim postupkom, nego da ide u redovnu proceduru. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, evo ispred Kluba IDS-a želimo izraziti prigovor na uvrštavanje u dnevni red po hitnom postupku pod točkom 5. Prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike. Zatim, pod točkom 7. Prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkog tijela. Zašto? Pa prije svega radi se o velikim financijskim obvezama po Republiku Hrvatsku i red bi bio da se mi pripremimo za raspravu o ovim točkama dnevnoga reda, tim više što smo ove zakonske prijedloge tek jučer našli u našim pretincima. Bez obzira što je možda uobičajeno da se ovi međunarodni ugovori uvrštavaju u dnevni red po hitnom postupku, rekoh jučer smo dobili te zakonske tekstove i radi se o značajnim financijskim obvezama i držim da bi bilo oportuno da se utoliko ili pomaknu negdje na sredinu dnevnog reda kako bi se mogli pripremiti ili da idu u redovnu proceduru. Na primjer, kod ovog zakona, Sporazumu između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike, to je onaj Pariški klub itd. Primjećujem da Slovenija nije na isti način tretirana kao ostale ex jugoslavenske republike, ali to je s druge strane neka obveza od osamdesetak milijuna dolara koju Republika Hrvatska na sebe preuzima. Vjerojatno nije tu ništa sporno, ali ja bih molio da nam date priliku da se glede toga pripremimo.
Hvala. Poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Klub HSP-a ima primjedbu na prijedlog zakona 12. točku. To je Prijedlog Zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o državljanstvu s konačnim prijedlogom zakona. Naime, takav zakon, prijedlog kakav je donosi niz nepravilnosti koji ne samo da ne bi pomogao Hrvatskoj, nego bi narušio ugled Hrvatske u svijetu, nanio ogromne štete hrvatskoj dijaspori. Tražimo da taj zakon ide u redovni postupak. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Anto Đapić.
Gospodine predsjedniče, imamo primjedbu na 8. točku, dakle Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o izboru članova predstavničkih tijela itd. zbog hitnog postupka. Držimo naime da se ovakvim prijedlogom zakona ništa bitno ne mijenja i da je to tema koja zaslužuje u najmanju ruku dva čitanja, pa predlažemo da 8. točka ide u redovnu proceduru. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, u ime Odbora za useljeništvo ulažemo prigovor na točku 12. i molimo da ta točka 12. Prijedlog Zakona o potvrđivanju Evropske konvencije o državljanstvu ide u redovnu proceduru.
Hvala. Sad ćemo ići redom. Vodite računa, ja ću uvijek naglasiti koji su prigovori za uvrštavanje u dnevni red po hitnom postupku. Morat ćemo glasovati. Molim uključite se! Molim rezultat za utvrđivanje kvoruma. 82 zastupnika i zastupnice su nazočni. Dakle, možemo utvrđivati dnevni red. Prvo, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju protokola broj 14 uz Konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda o izmjeni nadzornog sustava Konvencije? Ovdje nije bilo prigovora na uvrštenje ovog Prijedloga zakona u hitni postupak. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 85 glasova za, 4 suzdržana i 2 protiv je u dnevni red po hitnom postupku uvršten ovaj Konačni prijedlog zakona. Drugo, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Talijanske Republike o konsolidaciji duga Republike Hrvatske? Ovdje je prigovor na uvrštenje na dnevni red po hitnom postupku imao poštovani zastupnik Damir Kajin. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 62 glasa za, jednim suzdržanim i 29 protiv i ovaj prijedlog Konačni zakona je uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Treće, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Europske investicijske banke za projekt razvoja "Hrvatske ceste – splitska obilaznica"? Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 83 glasa za, 2 suzdržana i 3 protiv uvršten i ovaj Konačni prijedlog zakona u dnevni red po hitnom postupku. Četvrto, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o suradnji na području prava stradalnika rata u Bosni i Hercegovini koji su bili pripadnici Hrvatskog vijeća obrane i članova njihovih obitelji? … [[Govornik naknadno uključen.]] prigovor na uvrštenje na dnevni red po hitnom postupku imao poštovani zastupnik Damir Kajin. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 73 glasa za, 6 suzdržanih i 10 protiv i ovaj Konačni prijedlog zakona uvršten je u dnevni red po hitnom postupku. Peto, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave? Prigovor na uvrštenje u dnevni red po hitnom postupku ovoga zakona imao je, imali su poštovani zastupnici Kajin i Anto Đapić. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 45 glasova za, 6 suzdržanih i 41 protiv. Zakon ide u redovitu proceduru. Šesto, tko je za primjenu hitnoga postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Europske konvencije o državljanstvu? Ovdje je prigovor na uvrštenje na dnevni red imala poštovana zastupnica Ruža Tomašić i Odbor za useljeništvo Hrvatskoga sabora. Molim uključite se. Možemo glasati. Rezultat? 12 za, 4 protiv, 4 suzdržana, 74 protiv. Prijedlog zakona ide u prvo čitanje. Sedmo, tko je za primjenu hitnoga postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Kabineta ministara Ukrajine o vojnoj tehničkoj suradnji? Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 85 glasova za i 5 protiv i ovaj Konačni prijedlog zakona je uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Osmo, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju ugovora o socijalnom osiguranju između Republike Hrvatske i Kraljevine Danske? Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 85 glasova za, 2 suzdržana, 2 protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten je ovaj Konačni prijedlog zakona. Deveto, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o dopunama Zakona o zdravstvenom osiguranju. Tu je prigovor imao poštovani zastupnik Luka Bebić. To je Klub zastupnika SDP-a, to je taj prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 24 za, 6 suzdržanih, 60 protiv. Nije prošao prijedlog za uvrštenje ovog zakona u hitni postupak. Drugo, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni Zakona o zdravstvenom osiguranju koji je predložio Klub zastupnika PGS-a, SBHS-a i MDS-a, također prigovor zastupnika Luke Bebića na hitni postupak. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 23 za hitni postupak, 2 suzdržana, 60 protiv. Nije uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Treće, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o porezu na dobit koji je predložio Klub zastupnika HSS-a, sa također prigovorom zastupnika Luke Bebića. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 25 za hitni postupak, 3 suzdržana, 60 protiv. Nije prošao prijedlog da se uvrsti u dnevni red po hitnom postupku. Dvanaesto, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni Zakona o prijevozu u cestovnom prometu koji je predložio zastupnik Željko Pecek uz prigovor za uvrštenje u hitni postupak zastupnika Luke Bebića. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 30 za, 7 suzdržanih, 55 protiv. Nije dobio potrebnu većinu za uvrštenje u dnevni red po hitnom postupku. Pisanih prigovora na dnevni red koji sam predložio uz poziv za sjednicu nije bilo, te se taj dnevni red sukladno članku 203. stavak 4. Poslovnika smatra usvojenim. Sukladno članku 203. stavak 5. Poslovnika, prigovor se sada može dati samo na one točke koje nije sadržavao prijedlog dnevnog reda upućen uz poziv na sjednicu. Pod točkom 1. uvrštena su: Izvješća Mandatno-imunitetnog povjerenstva, pod točkom 26. uvršten je Prijedlog odluke o donošenju prostornog plana Parka prirode "Kopački rit" i pod točkom 36. uvršteno je Izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštenje neke od ovih triju točaka u dnevni red? Nema. Poštovani zastupnik Željko Pavlic, ja ne znam što, da li povreda Poslovnika ili što? Izvolite.
Poslovnika. Evo pri kraju dakle usvajanja dnevnog reda, htio bih upozoriti da je prekršen ili kršen ovih godinu dana i više od godinu dana članak 138. Poslovnika koji govori o razmatranju prijedloga o radnim tijelima Sabora. Naime u tom članku 138. piše: "Da su predsjednik matičnog radnog tijela i Odbora za zakonodavstvo dužni prijedlog zakona uvrstiti u dnevni red sjednice radnog tijela i provesti raspravu." Ja upozoravam da se cijelu proteklu godinu na dnevnom redu rada Hrvatskoga sabora su se nalazila četiri Zakona o sigurnosti prometa na cestama koja nisu obrađena u radnim tijelima. Mislim da je na ovakav način, radi se očito o opstrukciji, prekršen upravo članak 138. našeg Poslovnika po kojem mi moramo raditi jer se tu govori o dužnosti, dakle da se nešto napravi, a ne da se nešto ili neki zakon opstruira. Pa ja vas molim kao predsjednika Sabora, dakle da inzistirate da ovaj naš Poslovnik bude efikasan, funkcionalan i u primjeni. Hvala lijepa.
Sukladno članku 204., stavak 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 18. sjednice sa dvije točke. Jedna je: Prijedlog odluke o prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 3., stavka 2. Zakona o privatizaciji Hrvatskih telekomunikacija. I drugo, Prijedlog odluke o prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 9.c u vezi sa člankom 9.a, stavkom 4. Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave. Znate o čemu se radi? Molim? [[Upadica: Zakonodavstvo.]] Odbor za zakonodavstvo je predlagatelj prijedloga za davanje vjerodostojnog tumačenja. Ima li tko primjedbi na uvrštenje u dnevni red ove dvije točke? Nema. Onda je dopuna dnevnog reda utvrđena. I još bi danas onda obavili ova točka sljedeća je - Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o sigurnosti prometa na cestama – Predlagateljica zastupnica Đurđa Adleđić, prvo čitanje, P.Z. br. 381 To je povučen prijedlog zakona.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče nitko nije podnio zahtjev da glasamo rukom. Prema tome, trebali smo glasati sa ključićima, ja vas upozoravam na Poslovnik.
Nastavljamo u srijedu u 9 i 30 sa raspravom, nastavkom rasprave o Konačnom prijedlogu zakona o prijevozu linijskom i povremenom obalnom, pomorskom prometu i nakon toga po dnevnom redu: Prijedlog odluke o donošenju prostornog plana prirode Učka pa Kopačkoga rita pa Izmjene i dopune stečajnoga zakona pa razna druga ona sva ostala izvješća. … [[Upadica se ne razumije.]] Konvencija će isto doći na vrijeme. Doći će, doći i konvencija.
Prijepodne su postavljana zastupnička pitanja od 38 prijavljenih 34, predsjednik Sabora je prekinuo u 1 i pol sat, ostaju gospodin Ivan Kolar, Ana Lovrin, Petar Mlinarić i Davorko Vidović i tu će biti moguće postaviti pitanje po ovom mišljenju prvi u sljedećem. Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Ovdje kaže da se može postaviti 40 pitanja, ali ne u kojem vremenu. Evo, izvolite.
Pa gospodine predsjedniče, u ime kluba SDP-a moram reći da mi je žao što smo proljetno zasjedanje Sabora počeli svojevrsnim presedanom, svojevrsnim incidentom i kršenjem Poslovnika, dakle prekidanjem postavljanja pitanja na aktualnom satu. Naime, takvo ponašanje predsjednika Sabora je bilo protuposlovnički zbog toga što smo se mi prije svega dogovorili o kvotama stranačkim, te se dakle kvote danas nisu poštivale i ja četvoro zastupnika bez obzira kojoj stranci pripadaju nisu imali pravo postaviti pitanje. Drugo, nigdje u Poslovniku ne piše da je stanka u pola 2 i puno je puta bila situacija u ovome Domu da smo mi i iza 13 i 30 nastavili raditi, jer naime tako radimo svaki petak. Prema tome, ne vidim razloga da se i danas nastavilo raditi za vrijeme trajanja stanke i da je ovih četvoro zastupnika moglo imati isti tretman kao i mi ostali koji smo postavili pitanje. Treća stvar, u Poslovniku piše da se aktualni sat traje u pravilu 4 sata. Ni to nismo iskoristili, mi smo radili na aktualnom satu nešto manje od 3 sata. I još nešto, da smo mi danas na bilo koji način doprinosili tome da se, da aktualac traje duže nego što inače traje možda bi ovo sve skupa bilo i opravdano. Na žalost mi smo danas ovdje bili svjedoci toga da je predsjednik Sabora ustvari dopuštao ministrima, posebice premijeru da puno duže nego što mu je dopušteno vrijeme obrazlože svoje odgovore i odgovara na naša pitanja. Nemamo ništa protiv da bilo tko od ministara i sam premijer ima vrlo opširne odgovore, ali isto tako tražimo da svaki zastupnik bude jednak u ovoj dvorani i doista prosvjedujemo zbog toga što četvero zastupnika bez ikakvog razloga nisu imali pravo postaviti pitanje na aktualnom satu i ujedno ispričavamo se ukoliko smo svojim pitanjima iznervirali gospodina predsjednika Vlade pa više nakon pola 2 nije imao pozornosti slušati i odgovarati na naša pitanja.
Da je dozvoljeno bilo članovima Vlade da duže odgovaraju, a i nekim zastupnicima također. Ja ću prenijeti ovo vaše primjedbe predsjedniku Sabora, meni je da pređem na dnevni red. … [[Upadica se ne razumije.]] U čemu? Prigovor se sastoji na osnovu čega? … [[Upadica se ne razumije.]] Ja ne vidim razloga ukoliko ne tražite pauzu zbog nečega.
Samo dvije rečenice. Danas je bez mogućnosti da postavi pitanje ostalo četvoro zastupnika. Idući puta, po toj logici, toj dinamici ostat će osam, onaj naredni puta dvanaest i mi ćemo za 7 ili 8 aktuelnih prijepodneva izgubiti tu mogućnost da 35 zastupnika postavi pitanje ili cijelo jedno aktuelno prijepodne ovakvim improvizacijama naprosto dovesti.
Neće se to desiti, znate zašto?
Ne znam.
Zato što ćemo upozoriti.
Pa bolje da pušemo na hladno nego poslije.
I ministre, članove Vlade i zastupnike da se drže Poslovnika i da nitko ne prelazi onu minutažu koju ima za postaviti pitanja, a i također i za odgovoriti na pitanja. Zato se to kumulativno neće zbrajati nego ćemo stvar riješiti sljedeći put i ja vas molim da dalje ne bi gubili oko toga. Ja sam primio na znanje, prenijet ću gospođe Opačić ove njezine primjedbe koje dobrim dijelom i stoje jer nije se četiri sata u pravilu postavljala pitanja, ali evo ja ne mogu suditi zbog toga zašto je netko duže govorio, zašto je netko kraće. Prenijet ću tu stvar, a sad prelazimo na 1. točku dnevnog reda, s time da četvero zastupnika Ivan Kolar, Ana Lovrin, Petar Mlinarić i Davorko Vidović imaju prednost, odnosno da prvi postavljaju pitanja na sljedeći put. Evo, gospodin Ivan Kolar se slaže, a gospodina Vidovića nema, a ovu dvojicu Mlinarić i Ana Lovrin, prema tome idemo, mislim da smo na taj način to riješili. Prvi postavlja pitanje na sljedećem aktualnom satu zastupnik Ivan Kolar. Idemo dalje.
Poslovnik i odredbe Poslovnika Hrvatskoga sabora o radnim tijelima određuje isključivo pravo predsjednika radnoga tijela i članova radnoga tijela da li će nešto biti raspravljeno ili uvršteno u radno tijelo u raspravu u radnome tijelu. Gospođe i gospodo zastupnici, dnevni red je utvrđen sa onim izmjenama posebno u pogledu hitnosti postupka. Počinjemo sa postavljanjem pitanja Vladi ili pojedinom članu Vlade. Samo ću jednu stvar reći, da zastupnik može postaviti jedno pitanje. Idemo redom. Poštovana zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, poštovani predsjedniče Vlade, gospodo ministri, svoje pitanje ću uputiti ministru poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Ovih dana čitamo u novinama "ako Vlada želi rad sa seljacima, imat će ga. Ili drugo, "Udruga BBF-a traži carine za uvoznu govedinu kako bi riješila 4 tisuće komada junadi, te ujedno upozorava na sivo tržište jer se još uvijek više od 60% prometa domaće stoke odvija bez ikakve dokumentacije. Mljekari i svinjogojci najavljuju prosvjede zbog neisplaćenih poticaja. Upozoravaju i na loše probleme s gradnjom farmi gdje od starta do završetka svega 8% ih uspije sagraditi farme. S druge strane, Ministarstvo poljoprivrede optužuje seljake za veći utrošak poticaja od dozvoljenog, bolje reći, krađu 104 milijuna kuna, što za dizel, što za poticaje. Za jedne stanje u poljoprivredi je, kako bi to rekao jedan naš kolega ovdje u sabornici, katastrofalno ili nikad gore. Za druge problema uopće nema. Zbog nedostatka pravih statističkih podataka, dostupni podaci pokazuju da sjetvene površine rastu, vjerojatno radi poticaja. Prinosi padaju, tehnika i tehnologija je na nivou 80-ih godina prošlog stoljeća. A na ulasku smo u Europsku uniju kada su itekako važne proizvodne kvote, ili bolje reći naše bilance. U jesen 2004. godine postavila sam pismeno pitanje ministru Čobankoviću, a danas ga ponavljam. Kada će Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva početi provoditi Zakon o poljoprivredi, posebno članak 5. i članak 43. Naime, članak 5. govori o donošenju Nacionalnog programa za poljoprivredu i seoska područja, što je važno prije svega jer je trebao postaviti odrednice poljoprivrede i odrediti korištenje poljoprivrednih fondova Europske unije, o čemu je trebao raspravljati i donijeti odluku ovaj Sabor, a ne grupica ljudi po svom nahođenju. Godišnje izvješće o stanju u poljoprivredi u prethodnoj godini, Zeleno izvješće, dalo bi ocjenu stanja i gospodarskog položaja poljoprivrede te konačno i prijedlog i način provedbe mjera poljoprivredne politike za sljedeće razdoblje. Do sada zaista raspolažemo samo novinskim člancima …
Kolegice, hvala lijepa. Postavili ste pitanje, ne mogu …
Gospodine ministre, kada će ovi podaci biti dostupni za raspravu u ovom Saboru, što ste vi i Vlada dužni učiniti. Odnosno, kada ćete postupiti po zakonu i dostaviti obvezna izvješća pa i dugo očekivani Nacionalni program za poljoprivredu.
Hvala lijepa. Ja vas molim, molim sve zastupnice i zastupnike da se drže te minutaže. Ministar poljoprivrede, Petar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe zastupnice, poštovani gospodo zastupnici i gospođo zastupnice. Hvala vam na vašem pitanju. Normalno, kada gledamo iz različitih kutova možemo različito i tumačiti o stanju u poljoprivredi. Ja moram naglasiti da kao resorni ministar nikada nisam rekao da je stanje u hrvatskoj poljoprivredi sjajno. Stanje u hrvatskoj poljoprivredi je takvo kakvo je, ali je isto tako činjenica da ova Vlada, ovo ministarstvo čini određene napore kako bi se ta situacija u poljoprivredi popravila. Zbog toga je i ova Vlada i donijela određene strateške pravce razvoja poljoprivrede, donijela određene operativne programe i koji idu upravo u pravcu poboljšanja stanja u hrvatskoj poljoprivredi. Ako bi želio elaborirati stanje u poljoprivredi, onda bi mi trebalo znatno više vremena. Ali mogu naglasiti da problema ima, da smo mi u vladi svjesni tih problema i da idemo u pravcu rješavanja tih problema. Što se tiče samih izvješća, ja vas konkretno mogu izvijestiti da su ona sačinjena i da će ona biti upućena u saborsku proceduru i da ćete biti upoznati sa svim izvješćima koje ste tražili. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Zdenka Čuhnil.
Hvala lijepa, ministre. Ja uopće nisam rekla da Vlada ne čini mnogo, ali sam upravo rekla da je krajnje vrijeme da se nakon 5 godina dostavi izvješće ovom Saboru i da je krajnje vrijeme da o tim problemima kojih ima, ili o uspjesima ako ih ima, raspravlja i ovaj Sabor jer ste to dužni učiniti. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Imam pitanje za predsjednika Vlade, gospodina Sanadera. Gospodine predsjedniče, nakon uvođenja mirovinske reforme 98. godine, a koja se počela primjenjivati 1.1.99. u mirovinu je otišlo 248 tisuća radnika, službenika i namještenika. Oni koji su u starosnu mirovinu išli 2000. godine ostvarili su prosječnu mirovinu u visini od tisuću 431 kunu, a oni koji su u istu takvu mirovinu išli u prošloj godini tisuću 220 kuna, ili 17,3% nižu. Oni koji pak su išli 2000. u prijevremenu starosnu mirovinu prosječna mirovina im je tada bila tisuću 555 kuna, a u prošloj godini tisuću 361 kunu ili 12,4% nižu. I još samo jedan podatak. Prosječna mirovina u siječnju ove godine iznosila je 2 tisuće 40 kuna, a prosječna mirovina novih umirovljenika u prosincu prošle godine, tisuću 220 kuna ili 41% niže od toga. Dakle, efekat mirovinske reforme je otprilike u poruci, što dulje radiš imat ćeš manju mirovinu. Ili bježite u prijevremene, invalidske ili obiteljske mirovine. To je bolna činjenica i dokaz novoj, velikoj, društvenoj nepravdi koju je donijela mirovinska reforma 98. godine. Moje pitanje glasi, gospodine predsjedniče. Da li ćete i kada predložiti mjere za otklanjanje ove nepravde i nove umirovljenike po visini, ako ne izjednačiti, onda barem približiti po visini mirovine onim prije uvođenjem mirovinske reforme. Hvala lijepo.
Hvala. Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zastupniče. Ovo je tema koja danas sve nas u Hrvatskoj zanima jer smo svjedoci zaista da nakon mirovinske reforme koja je donijela i jedan sustav koji je bio novi tada, koji je i vrlo dobro bio prihvaćen, pokazuje se da postoji razlika između onih tzv., starih umirovljenika i novih umirovljenika. I mi smo toga svjesni. I jučer smo i na sjednici sa predsjednicima sindikalnih središnjica o tome raspravljali, gdje smo iznijeli prijedlog da se formira jedna radna skupina, a već sa strankom umirovljenika i sa umirovljeničkim udrugama o tome raspravljamo već duže vrijeme. Da se napravi jedna radna skupina koja bi radila na mirovinskoj, na novoj mirovinskoj reformi. Jer i ono je bila mirovinska reforma. Na novoj mirovinskoj reformi. Međutim, budući da je riječ i o činjenici da te mirovine i ukoliko bismo išli, a ići ćemo u novu mirovinsku reformu moramo i platiti iz nekih izvora. Želim i ovdje jasno reći da cijela Hrvatska javnost zna da želimo riješiti ovaj problem, ali da je i dan danas razlika od uplaćenih doprinosa i isplaćenih mirovina minus 11 milijardi kuna. To je nažalost stvarno stanje u kojoj Hrvatska živi. Dakle, naplaćeni doprinosi za mirovinsko osiguranje i isplaćene mirovine u 2005., ali 4., i u 3., i u 2. su uvijek bile preko 10. Danas su 11 milijardi kuna. To je jedan veliki problem koji ne može Vlada riješiti nego ga moramo rješavati svi zajedno, prije svega gospodarstvo. Mi imamo situacija da poduzetnici, pitanje je možemo li ih nazvati poduzetnicima, ne podmiruju mirovinske doprinose za svoje radnike, da uzimaju radnike na crno i to nije samo šteta državi u proračun nego je šteta naravno i tim radnicima, a šteta je ide i umirovljenicima. Prema tome, riječ je o jednom velikom problemu kojega smo svjesni, ali ponavljam još jedanput kao odgovoran čovjek, a za sebe tvrdim da to jesam, pa i predsjednik Vlade ne možemo u ovom trenutku ići sa lažnim nadama, podgrijavati nade ono što mogu reći jest formirat ćemo, već imamo jednu radnu skupinu sa umirovljenicima, uključit ćemo i sindikalne predstavnike da zajednički nađemo rješenje. Osobno držim da svi moramo preuzeti dio odgovornosti jer za takvo stanje smo odgovorni svi, dakle naplaćeni doprinosi i razlika u isplaćenim mirovinama su 11 milijardi kuna. To hrvatska javnost dobro zna što to znači i u tom smislu osobno držim da je jedini izlaz borba protiv sive ekonomije, jačanje gospodarstva, jer ukoliko gospodarstvo ne bude jačalo neće ih biti ni za plaće, a kamoli za mirovine i u tom smislu dakle svjesni smo toga problema, idemo u nj, ne bojimo ga se, ne bježimo pred njim, ali kažem u hrvatskoj javnosti kakvo je stanje.
Hvala. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Meni je izuzetno drago bilo čuti da ćete odgovornost za nove poteze podijeliti sa strankom umirovljenika i sindikatima, ali to je njihova odluka. Sve reforme mirovinske do sad uvijek su obuhvaćale samu polovicu novaca, 50% mirovinskih izdataka i reformi je za starosnu mirovinu, a ostalih 50 za druge kategorije. Bojim se i da ova reforma koju pripremate će opet biti obuhvaćena samo u onih koji imaju najmanje mirovine i osim sive ekonomije kao jedno od mogućih problema, ne jedinih, nisam rekao jedinih, jedan od. Podsjećam vas da u portfelji Mirovinskog fonda ima 3 milijarde 600 dionica u kunama i milijardu u markama, a da bi i dividenda prema planu Mirovinskog fonda mogla biti tema za razmatranje jednokratnog povećanja ovih novih mirovina da bi se barem približili, to niste spomenuli pa osim borbe protiv sive ekonomije dajte zagrebite malo u portfelju Mirovinskog fonda, dioničku portfelju, upravljačka prava i dobit.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, gospođo potpredsjednice, gospođe i gospodo ministri, državni tajnici, štovane kolegice i kolege. Uputio bih pitanje gospođi ministrici Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija gospođi Kolindi Grabar-Kitarović. U ovom trenutku kad je Vlada Republike Hrvatske u ovakvim pregovorima oko uvjeta ulaska u zajednicu europskih naroda gdje Hrvatska i povijesno i zemljopisno na sve druge okolnosti i pripada, veoma važno je javnost izvijestiti o postignućima vašeg ministarstva. Stoga vam postavljam pitanje, koja su glavna postignuća na planu vanjske politike u 2005. godini?
Hvala. Ministrica Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Poštovani gospodine zastupniče hrvatsku vanjsku politiku u 2005. godini doista možemo ocijeniti vrlo uspješnom kao rezultat usklađenog djelovanja predsjednika države i Vlade, Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija, ali i Hrvatskog sabora i drugih čimbenika vanjske politike. Posebno bitni rezultati postignuti su u prioritetnim područjima vanjske politike, a to su … [[Zbog predsjedničkog zvona govornik se ne razumije.]] integracije, odnosi i suradnja sa susjedima, regionalna suradnja, multilateralna suradnja i uloga u očuvanju i postizanju globalne sigurnosti i svakako bilateralni odnosi sa mnogim svjetskim državama. Rezultat svog tog djelovanja svakako je puno veća nazočnost na međunarodnoj sceni i Hrvatska kao sve poželjniji partner u međunarodnim odnosima. Najveći uspjeh je otvaranje pregovaranje o pristupanju Europskoj uniji 3. listopada, ali je tome svakako prethodilo i niz diplomatskih aktivnosti, stupanje na snagu sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju 1. veljače, uspostava imenovanja i kompetentno kvalitetnog pregovaračkog tima i pozitivno izvješće Europske komisije o napretku Republike Hrvatske. Stjecanjem statusa kandidata dobili smo priliku i aktivno sudjelovati u kreiranju europskih politika, pa tako predsjednik Vlade redovito sudjeluje na europskim summitima, a ministri sudjeluju na neformalnim sastancima, održavaju se redovite političke konzultacije što svakako pridonosi i boljoj i aktivnijoj ulozi u okviru Europske unije, ali i bilateralno s drugim državama. Pregovori su utjecali i na povećanje razine gospodarske aktivnosti s mnogim državama, povećanju zanimanja za ulaganje u Hrvatsku, ali i pomoć Hrvatskoj u reformama, u reformi državne uprave i sl. Prošle godine isto tako ostvaren je niz bilateralnih posjeta na svim razinama hrvatskog vodstva i vlasti, isto tako niz bilateralnih posjeta Hrvatskoj, sudjelovali smo u radu svih europskih foruma, multilateralnih organizacija, vrlo su zabilježeni posjeti i sudjelovanje naših izaslanstava. Sa susjedima smo intenzivirali rješavanje otvorenih pitanja, ali svakako i našu ulogu pri donošenju regionalnih stabilnosti i suradnji, ove godine ona će biti i pojačana našim predsjedanjem SECEPOM, odnosno procesu stabilizaciji jugoistočnoj Europi i kvadrilateralom, a protekle godine svako summit CEFTE i inicijativa za njenim proširenjem bila je iznimno bitna. U multilatilarizmu sudjelovanje na 60. zasjedanju opće skupštine vrlo zapaženo ostvarenje, radno ostvarenje milenijskih ciljeva, isto tako i rad na pojačanoj ulozi u … [[Govornik se ne razumije.]] i osiguranju globalnih sigurnosti, sudjelovanje u više od 12 UN mirovnih operacija i sl., isto tako pridonose ugledu Republike Hrvatske na globalnoj sceni u postizanju mira. Potrebno je naglasiti da su odnosi sa Sjedinjenim Državama i drugim državama u svijetu u uzlaznom pravcu, bilježimo i posjet predsjednika Vlade Kini gdje je potpisana i deklaracija o zajedničkoj suradnji, a isto tako u Hrvatskoj … [[Zbog predsjedničkog zvona govornik se ne razumije.]] vrlo bitnih međunarodnih konferencija kao što je Cran Monatana, ... [[Govornik se ne razumije.]] forum, summit na vrhu SEI, CEFTE i sl. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Ovaj vaš odgovor u svakom slučaju dokazuje efikasnost i uspješnost, kako Vlade Republike Hrvatske tako i vašeg ministarstva u okvirima zadanih ovlasti, a ja vjerujem da dijelim svoje zadovoljstvo vašim odgovorom sa svim ovim građanima koji su iskazali interes za ovu temu, a njih je vjerujte bilo jako puno. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Tomislav Tomić.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, članovi Vlade. Svoje pitanje upućujem ministru poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva gospodinu Petru Čobankoviću. Naime, najveća zamjerka svim dosadašnjim ministrima poljoprivrede odnosno ono što je obilježavalo i po čemu su se pamtili je vanjsko-trgovinska bilanca. Drugim riječima, uvoz poljoprivredno-prehrambenih proizvoda iz godine u godinu bilježio je rekorde dok je izvoz stagnirao i nije bilježio značajnije pomake. Svima je jasno da se granice otvaraju, da smo dio globalnog tržišta i da kapital ne poznaje granice. Kako smo završili kalendarsku godinu 2005. godinu može li se znati vanjsko-trgovinska bilanca iz poljoprivrede? Ili bi možda još bilo bitnije da nam ministar Petar Čobanković kaže da li se povećava i da li se konačno povećava izvoz poljoprivredno-prehrambenih proizvoda? Hvala lijepo.
Hvala. Ministar Petar Čobanković. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine zastupniče, ovo je jedno stvarno ozbiljno pitanje hrvatske poljoprivrede i činjenica jeste da se liberalizacijom hrvatskog tržišta, ulaskom u WTO, potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i ugovora o slobodnoj trgovini sa pojedinim zemljama da se tržište liberaliziralo. Posljedica toga u svakom slučaju jeste bilo značajno povećanje uvoza ali ne uvoza samo poljoprivredno-prehrambenih proizvoda nego i drugih roba. Činjenica je da je u tom sklopu došlo i do značajnih povećanja uvoza poljoprivredno-prehrambenih proizvoda i da je se povećavao rekao bih uvoz i da nam je deficit rastao iz godine u godinu. Ove godine je došlo do određenih promjena i ove godine po prvi put imamo veću i značajniju stopu rasta izvoza poljoprivredno-prehrambenih proizvoda u odnosu na rast uvoza. Izvoz hrvatskih poljoprivredno-prehrambenih proizvoda u ovoj godini rastao je po stopi od 30% dok je uvoz rastao po stopi od negdje cirka 10%. Kad govorimo o uvozu moram napomenuti da smo u ovoj godini najznačajnije stavke uvoza imali na uvozu žive stoke i mesa. I upravo iz tih razloga ovo ministarstvo i ide sa određenim programima kako bi promijenilo strukturu u stočarstvu i ide sa programom povećanja govedarske proizvodnje koji je u funkciji i proizvodnje mesa i mlijeka. I isto tako ide i kreće sa programom povećanja svinjogojske proizvodnje. Što se tiče samog rekao bih izvoza značajno je da je po prvi put ove godine ta stopa na taj način izražena i da u apsolutnom iznosu je ove godine mogu kazati da je izvoz nadmašio uvoz. Izvoz u ovoj godini u odnosu na 2004. godinu je negdje povećanje cirka 200 milijuna dolara dok je uvoz na nivou od 140 milijuna dolara. Ovakav trend ukoliko uspijemo zadržati mi bi mogli doći do onoga što je željeno a to je da pokrivenost uvoza izvozom bude negdje na 70% što sam uvjetno rečeno sebi dolaskom na mjesto ministra i zacrtao. Što se tiče same pokrivenosti uvoza. … [[Upadica se ne čuje.]] Što se tiče pokrivenosti uvoza izvozom mogu kazati da je on u poljoprivredi na 58% dok je gledajući na ukupnu robnu razmjenu u Hrvatskoj pokrivenost uvoza izvozom na 47%. Evo, znači vođenjem određenih programa Hrvatska će ići u pravcu zadovoljavanja vlastitih potreba s jedne strane a s druge strane stvaranja proizvoda koje će moći izvesti. I ono što je još najznačajnije. Najznačajnije povećanje izvoza imamo u zemlje Europske unije. Tamo je povećanje izvoza 75% što držim isto tako vrlo značajnim i znakovitim jer pokazuje da hrvatska poljoprivreda i hrvatska prehrambena industrija ima proizvod koji može izvesti na najzahtjevnija svjetska tržišta. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Tomislav Tomić.
Hvala lijepo ministru. Zadovoljan sam odgovorom.
Hvala. Poštovani zastupnik Vojislav Stanimirović.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani predsjedniče Vlade sa ministrima, kolegice i kolege zastupnici! Ja bih zastupničko pitanje uputio ministru mora, turizma, prometa i razvitka gospodinu Božidaru Kalmeti. Ovo zastupničko pitanje smo već čuli u ovom Saboru nekoliko puta ali nismo dobili zadovoljavajući i adekvatan odgovor niti su poduzete neke konkretne mjere i zato ga želim ponoviti. Govorim sada u ime svih građana grada Vukovara. Pitanje glasi kada će Vlada stvoriti pretpostavke i omogućiti otkup stanova u istočnoj Hrvatskoj, konkretno u Vukovaru, pod onim uvjetima koji su vladali i u svim ostalim dijelovima Hrvatske? Ovom prilikom želim naglasiti da su građani Vukovara se udružili u Udrugu stanara grada Vukovara i grad je obljepljen ovim plakatima, evo jedan od njih je skinut sa jednih vrata, gdje već po drugi put raspravljaju o stambenoj problematici. Cilj ove javne rasprave je poziv Vladi da riješi pitanje otkupa stanova u Vukovaru. Želim da gospodin ministar o tome nešto kaže konkretno.
Hvala. Ministar Božidar Kalmeta. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici, gospodine zastupniče! Na području od posebne državne skrbi ima oko 16 tisuća stanova, točnije 15 tisuća 985 ili 6 čini mi se i ono što smo mi do sada napravili i što radimo je to da smo sve te stanove evidentirali i da smo evidentirali sve one koji u njima borave i da smo napravili reviziju boravka u tim stanovima. To je bio dakle prvi preduvjet da se može izdati rješenje o najmu i da se mogu početi naplaćivati ti stanovi, dakle najam u tim stanovima. Do 1.3. ili u prvom kvartalu ove godine svi koji koriste ove stanove dobit će rješenje o najmu i počet će se naplaćivati najamnina. Ovih dana se tiska ne znam pet, šest tisuća tih rješenja tako da će taj postupak zasigurno u prvom tromjesečju biti gotov. Ono što slijedi i što mi paralelno s time radimo a što je vrlo teško i komplicirano je utvrđivanje titulara vlasništva. I vi znate kao i ja i kao svi mi skupa da je vlasništvo nad tim stanovima ima nešto državnog ali većina nije državno. Mi smo u taj postupak uključili i Ministarstvo i financija i Državno odvjetništvo i sve državne institucije koje mogu pomoći da se ti stanovi uknjiže kao državno vlasništvo. Tog časa i kako koji stan bude uknjižen kao vlasništvo Republike Hrvatske mi ćemo tada krenuti i u postupak prodaje tih stanova, a sve sukladno Zakonu od područja od posebne državne skrbi. Inače do sad je već nešto tih stanova i prodano tako da se ne može kazati da nije, da nije po tom pitanju napravljeno ništa. Evo ja držim da, da smo napravili velike iskorake u tom jednom teškom i kompliciranom poslu jer nedostaje dokumentacije, ima čitav niz problema s kojim se, s kojim se Ured susreće kod rješavanja tih problema, ali evo do 1.3. će svi dobiti rješenje o najmu. Počet ćemo naplaćivat najamninu i paralelno s time kako se koji stan bude upisivao u vlasništvo države ići će u prodaju onome, onome tko je u njemu, a sve sukladno Zakonu o područjima od posebne državne skrbi.
Poštovani zastupnik Vojislav Stanimirović.
Djelomično sam zadovoljan odgovorom, ali želim ovdje naglasiti da je neracionalno ako se ovo ne radi efikasnije u ovoj teškoj financijskoj situaciji jer u ovih 16 tisuća stanova praktično leži oko 400 milijuna EUR-a koji su neiskorišteni i koje bi Vlada u neke namjene mogla korisno iskoristiti. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani premijeru, članovi Vlade. Postavio bih pitanje predsjedniku Vlade. Poštovani gospodine Sanader. Svjedoci smo u Sisku, u Velikoj Gorici, u Požeško-Slavonskoj županiji, Dubrovačko-Neretvanskoj županiji i nekim drugima jedinicama lokalne samouprave da je došlo na zna se koji način do promjene lokalnih vlasti. Stav je SDP-a da se volja birača može mijenjati jedino i isključivo na izborima, a ne preprodajom vijećničkih mandata. Stoga postavljam pitanje vama gospodine premijeru hoće li Vlada raspisati izbore u Sisku, Velikoj Gorici i Požeško-Slavonskoj županiji, Dubrovačko-Neretvanskoj županiji i drugim općinama i gradovima gdje je došlo do promjene vlasti ili njene opstrukcije i na takav način omogućiti da građani ponovno na izborima dodijele mandate ili ćete i dalje demagoški govoriti o tome kome pripada mandat dok istovremeno vaša stranka naveliko njima trguje diljem Hrvatske.
Poštovani predsjednik Vlade Ivo Sanader. Ja bih molio kolegu Mršića da ovaj dodatak ne bude više nazočan jer predstavlja jednu diskvalifikaciju. Izvolite predsjedniče Vlade.
Gospodine zastupniče Mršić. Ovo vaše pitanje shvaćam kao početak ne predizborne kampanje u Hrvatskoj jer ona će početi tamo negdje u rujnu, listopadu 2007. godine nego kao početak predizborne kampanje u SDP-u. Prema tome, ali na to naravno vi imate pravo. Mi iz drugih stranaka s velikom pozornošću i zanimanjem pratimo kako vi te trke vodite. Ono što vam želim reći je da odbacujem definitivno i odlučno ovo što ste rekli da je ovo demagogija što je Vlada dala prijedlog da mandat pripada vijećniku. To nikakva demagogija nije jer, nego je to čvrsto stajalište Vlade i takav smo zakon uputili i omogućili ovim Zakonom da se više ne događa da se sa ostavkama manipulira ili radi, poteže i tako dalje nego da svaki vijećnik [[Upadica: Nemojte vrijeđati predsjedniče]] Nisam ja rekao
Molim vas, molim vas! [[Upadice se ne razumiju.]] Molim vas!
Ante, Ante! [[Upadica: Molim vas!]] Gospodine zastupniče nisam rekao tko.
Molim vas mir!
Dakle, dakle Vlada je predloženim Zakonom o kojemu je i s kojim je hrvatska javnost upoznata predložila Hrvatskom saboru način na koji ćemo izbjeći praksu koja se pokazala u nekoliko jedinica lokalne samouprave. To je naš prijedlog. Molim lijepo očekujem da ga svi podržite u Hrvatskom saboru i da stanemo na kraj takvoj praksi. Može li ono vrijediti? To je vaše pitanje. Može li on vrijediti unatrag? Ne može kao ni bilo koji drugi zakon. I toga tako također moramo biti svjesni. Koliko god mi ili vi htjeli jedno ili drugo. Ali vam postavljam pitanje, a jučer je o tome govorio i ministar financija … … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da. Postavljam pitanje i vama, koji je bio odgovoran, molim lijepo to pitanje je dio odgovora. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne mora, ne, nije retoričko nego je pravo pitanje, ali je dio odgovora. Zašto se niste javili kad je bila, a to je bio prvi slučaj Velike Gorice da tako, da tako javno, hrabro pitate i postavljate pitanje. Nismo čuli ni jeste li imali nekakve pritiske nekih sličnih stranaka, internacionala izvani kad je riječ o Velikoj Gorici da ne koalirate sa HSP-om. Mi se koalicije sa HSP-om ne stidimo. Ako se vi stidite to je vaš problem. [[Pljesak.]]
Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.ž
Pa moram priznati da je bio neobičan način odgovora na postavljeno zastupničko pitanje ne o tome kako tko shvaća i na što se ono odnosi. Ja sam naprosto pitao Premijeru hoćete li raspisati izbore ili će vlast u tim jedinicama lokalne samouprave ostati na kupljenim mandatima? Očito da će ostati na kupljenim mandatima, a što se tiče zakona o kojem vas nisam ništa pitao, jel'? On naprosto ne sprečava trgovinu vijećničkim mandatima. On samo uređuje radno vrijeme trgovine vijećničkim mandatima pa je očito da HDZ-u još uvijek treba ta trgovina samo doduše sada u skraćenom vremenu.
Ja vas molim, vi ćete postavljati i pitanja i davati će predsjednik Vlade i drugi, ali nemojmo zalaziti u zonu diskvalifikacija. Ja molim sve zastupnike nemojmo, nemojmo, zašto se, zašto se, zašto se kroz pitanje treba ocrniti jednu stranku i spočitnut joj da ona radi, da ona radi na određeno trgovačko radno vrijeme kod vijećnika. To izaziva, to možete reći ali to izaziva zlu krv, to izaziva uvrede, to izaziva odgovore na druge strane i to, nemojmo to raditi molim vas. … [[Upadica se ne razumije.]] Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Pitanje postavljam predsjedniku Vlade. Prije desetak dana u jednim dnevnim novinama objavljen je fonogram sjednice Vlade na kojoj ste vi osobno odlučili unatoč upozorenjima vaših ministara da to ne radite da se Vladi Zecu i Kamen-Ingradu oproste 30 milijuna kuna na račun poreznih obveznika. Tražim od vas gospodine premijeru vrlo precizan i kratak odgovor. Je li fonogram koji je objavljen točan ili ne? Molim vas vrlo kratak odgovor.
Hvala. Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader.
Gospođo zastupnice, nećete dobiti kratak odgovor nego onakav kakav ja budem htio. Ja molim za uvažavanje ako se suprotstavljam partiji. Dakle, nećete dobiti kratak odgovor, nego ćete dobiti odgovor kakav zaslužujete, a taj odgovor je ovaj. Na sjednici Vlade kada se raspravljalo o tom pitanju tražio sam dva, imao sam dva zahtjeva. Prvi je bio da se sve radi po zakonu, da ništa ne može ići mimo zakona i na tome ću inzistirati bez obzira o kome se radi. Bez obzira na činjenicu da se radi o naslijeđenom slučaju koji vi niste riješili, nego ste nam natovarili slijedećoj Vladi na kosti. To je jedno, a drugo rekao sam kao drugi, ali ne koji bi derogirao prvi zahtjev mora biti to da se osiguraju radna mjesta 700 ljudi koji tamo rade i ako ste socijalno osjetljiva stranka kao što smo mi i kao što je ova Vlada onda biste to podržali, ali budući da niste postavljate to pitanje.
Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
To po starom dobrom običaju nikada od vas nikada ne mogu dobiti konkretan odgovor. Dakle, vrlo je precizno pitanje bilo je li fonogram koji je objavljen točan ili nije. Vi ste u svom odgovoru rekli neke stvari koje ja nisam pitala. Međutim, činjenica je da ste vi svojim ponašanjem potvrdili da je fonogram točan, jer da nije točan ne biste slali POA-u ovdje u Sabor i pretresali saborske službenike i ispitivali o tome tko je dao fonogram u javnost. Prema tome, tom činjenicom ste potvrdili da je fonogram apsolutno točan i da ste na račun poreznih obveznika vi svojom odlukom, a ne odlukom bivše Vlade oslobodili Vladu Zeca plaćanja ni manje ni više 30 milijuna kuna.
Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Postavljam pitanje predsjedniku Vlade dr. Ivi Sanaderu i naravno vjerojatno će odgovoriti ministar Kalmeta jer je iz njegovog područja, ali se tiče i vas. Na hrvatskom nebu je inače vrlo živ, vrlo živa zračna plovidba i protekle Vlade su uložile dosta novca kako bi hrvatska kontrola leta bila osposobljena da što kvalitetnije i što bolje vrši nadzor ne samo nad hrvatskim nebom, nego i nad nebom susjednih država. Upravo zbog toga pitam zašto je Vlada, odnosno državni tajnik gospodin Breglec u ime Vlade prije nekoliko mjeseci bez znanja hrvatske javnosti i bez odobrenja samim time i hrvatskih građana potpisala Deklaraciju s konferencije osam zemalja članica srednje evropskih središta kontrole letenja kojom će se Hrvatska odreći nadzora svog zračnog prostora s čime smo bar do sada godišnje zarađivali 30-tak milijuna eura.
Ministar Božidar Kalmeta. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče, nije točna ta tvrdnja da je državni tajnik to potpisao. Naime, kad spominjemo CEAC onda moram kazati da je još '97. godine zbog zagušenja, kašnjenja itd. u zračnim prostorima iznad 9000 m Republika Hrvatska je potpisala taj CEAC sporazum ali je to bilo 1997. godine. Međutim, taj sporazum nikada nije ratificiran i on do danas nije ratificiran. U njemu su 7 zemalja Hrvatska, Bosna i Hercegovina, Austrija, Mađarska, Češka, Slovačka i Italija i taj sporazum su osim Hrvatske nisu ga ratificirale još Slovenija, a Italija izlazi iz tog sporazuma. Naime, dio sjeverna Italija je bila u tom sporazumu i taj sporazum dan danas još nije saživio. Mi smo, dakle nismo ga ratificirali, ali razgovaramo o tome koje bi koristi Hrvatska imala da pristupi jednom takvom sporazumu i da ako ćemo ga uputiti na ratifikaciju, da Hrvatska od toga ima itekakve koristi. U tom smislu mi predlagali da Zagreb bude rezervna destinacija itd. itd. No, kažem to ništa za sad nije riješeno niti je definirano. S druge strane možemo postaviti i slijedeće pitanje. Ovo je jedan skup srednje evropskih zemalja po kojima ja mislim da bi i gdje bi i mi trebali biti kad je u pitanju kontrola zračnog prostora. Druga alternativa je vjerojatno da Hrvatska ne bude s tim zemljama, nego da Hrvatska bude u sastavu zemalja zapadnog Balkana koje bi onda kontrolirale taj određeni zračni prostor. Ja sam uvijek za to da budemo, a vjerujem i vi u ovoj prvoj skupini zemalja koje sam prije nabrojio. Ali ponavljam, od '97. kad je to potpisano do danas ništa više nije potpisano nego se samo razgovara i traži se ako taj projekt kao takav saživi mada je i to upitno, jer je Italija već iz njega izašla, Slovenija ga nije ratificirala. Vjerojatno i ona misli hoće li ili neće itd. Ali ako on kao takav saživi ili promijenjen da onda Hrvatska od toga ima što više koristi.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Moram reći da nisam potpuno zadovoljan sa odgovorom. Ja bih zbog hrvatske javnosti i sebe osobno molio da dobijem iscrpan i detaljan pisani odgovor uz obrazloženje. I sam predsjednik Vlade je rekao da svi imamo odgovornost za nešto i nije sporno kojoj skupini država mi želimo pripadati. Međutim, građani su sve nas birali, ali najveća odgovornost je na poziciji. Znači na Vladi da se omogući veći standard hrvatskih građana, a da ne potpisivanjem nekakvih sporazuma i zbog toga što želimo biti među jednom skupinom građana onemogućimo da hrvatski građani imaju viši standard i da na zahtjevnim i visoko plaćenim poslovima ne zaradimo više i bolje nego što ćemo samo za to nekakvim potpisom ugovora, sporazuma biti u nekakvoj skupini zemalja. Znači, hrvatski građani traže da imamo sposobnu Vladu, a ne da svoju nesposobnost ili naklonost Evrope kupujemo hrvatskom robom, hrvatskom imovinom i onemogućavanjem da zaradimo visoko kvalitetnim i zahtjevnim poslovima.
Poštovani zastupnik Velimir Pleša.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče hrvatske Vlade sa ministrima. Moje pitanje upućujem ministrici vanjskih poslova gospođi Kolindi Grabar Kitarović. Kao član saborskog Izaslanstva u parlamentarnoj Skupštini NATO-a zajedno sa svojim kolegama već jedan dulji niz sjednica tog parlamentarne skupštine svjedokom sam toga da postoje vrlo veliki napori i želja parlamentaraca ostalih država ka prijemu Hrvatske u NATO. Također, gledano sa naše dimenzije i te parlamentarne dimenzije sasvim sam siguran da je tu postignut čak vrlo visok konsenzus svih država oko čim prije i bržeg ulaska Hrvatske u NATO. Ovdje moram naročito spomenuti da i danas aktualni predsjednik parlamentarne skupštine gospodin Pier Laluš jasno i sa velikim naporima i angažmanom svojim osobnim zagovara što brži ulazak Hrvatske u NATO i javno govori oko toga da samim time će Hrvatska dobiti i učvrstiti status sigurne države sa niskim stupnjem poslovnog rizika, mogućnost sudjelovanja u znanstvenom, tehnološkom, informacijskom okruženju najrazvijenijih država te ekonomskim sudjelovanjem sa najrazvijenijim državama i na vojnom području. Ponekad dolazimo u situaciju vidjeti da se na neki način razlikuju stajališta parlamentaraca od pojedinih stajališta pojedinih vlada, pa vas molim odgovorite kako se ocjenjuju s vaše pozicije odnosi Republike Hrvatske i NATO-a i što donosi sudjelovanje Republike Hrvatske u različitim vojnim misijama.
Hvala. Ministrica Kolinda Grabar Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Poštovani gospodine zastupniče, svakako članstvo Republike Hrvatske u NATO-u ostaje jedan od temeljnih vanjsko-političkih prioriteta uz ulazak Republike Hrvatske u Europsku uniju. NATO za nas nije samo vojni savez već svakako sustav vrijednosti, zajedničkih vrijednosti proširenja mira, globalne stabilnosti, demokracije itd. Hrvatska nalazi u uznapredovanoj fazi ostvarenja svojih ambicija u članstvu u NATO-u i nadamo se doista da će ocjenjivanje reformi koje Hrvatska provodi na svim planovima, od političkog do obrambenih reformi biti pozitivno ocjenjeno i temeljem da Hrvatska bude pozvana u članstvo NATO-a što je moguće prije. A nadamo se evo da bismo već i tijekom 2006. godine, tijekom summmit-a ove godine mogli dobiti takve naznake. Potpora saveznika iznimno je bitna, kako Parlamentarne skupštine NATO-a tako i bilateralno. Moram istaknuti i dvije rezolucije Američkog kongresa u Zastupničkog domu i Senatu kojima je jednoglasno poduprto članstvo Hrvatske u NATO-u, vrlo dobra suradnja sa nizom zemalja u tom pravcu, predstojeći posjet predsjednika Vlade u ponedjeljak glavnom tajniku NATO-a Scheffer-u i govor pred Sjevernoatlanskim vijećem gdje ćemo isto tako argumentirati da Hrvatska zaslužuje da bude pozvana u članstvo što je moguće prije. Tijekom prvih 6 mjeseci predsjedamo Američko-jadranskom poveljom, inicijativom A3. sredinom veljače osobno ću sudjelovati na ministarskom sastanku u Washington-u. organizirat ćemo sastanak ministara vanjskih poslova i obrane inicijative A3 sa Baltičkim zemljama ove godine na Brijunima kako bismo iskoristili njihova iskustva i potporu. U srpnju ćemo održati isto tako konferenciju o NATO-u i mislim da ćemo na taj način i sve više i više profilirati ulogu NATO-a i informiranje hrvatske javnosti onim pravim vrijednostima i pravoj ulozi koju će Hrvatska imati u NATO-u i koje će prednosti članstvo donijeti. Svakako sudjelovanje u mirovnim operacijama iznimno je bitno. Na taj se način izgrađuju i moderne fleksibilne posebne vojne snage, a naš je angažman iznimno cijenjen, napose primjer u Afganistanu gdje je odlukom Hrvatskom sabora će biti broj sudionika sa 50 podignut na 150. Međutim, isto tako moram istaknuti da imenovanje našega diplomata primjerice u Afganistanu glavnim političkim savjetnikom visokog civilnog predstavnika Četina i isto tako priznanje Hrvatske i hrvatskog angažmanu u okviru mirovnih operacija i NATO-a. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Velimir Pleša. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa, izražavajući svoje zadovoljstvo ovakvim odgovorom želim ipak još napomenuti samo da upravo u ovom jednom dijelu vašeg odgovora gdje ste rekli kako pred nama predstoji jedno razdoblje objašnjavanja hrvatskoj javnosti o svim aspektima NATO-a, naročito ovom civilnom aspektu je nešto što nas u budućnosti očekuje kako nas ovdje u Parlamentu, tako i vas u izvršnoj vlasti. Jer smatram da hrvatska javnost i građani moraju naročito biti dobro upoznati samim time kad ćemo biti pozvani za pristup u NATO da ne bi bila ovako mala potpora kakva je u ovom trenutku.
Hvala. Poštovana zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Predsjedniče hrvatske Vlade, članovi Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Svoje pitanje upućujem gospodinu Nevenu Ljubičiću, ministru zdravstva. Zbog visoke osjetljivosti područja koje uređuje, ali i nekih poteza koji su uvažavajući glas javnosti bili povučeni, Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi bilo je tijekom prošle godine jedno od najizloženijih u javnosti. Ovih dana upoznali ste javnost sa reformom zdravstva. Molim vas gospodine ministre da mi odgovorite što je sa strategijom zdravstva u predstojećem razdoblju, koje su njezine osnovne značajke, te koje projekte pripremate u sklopu strategije za poboljšanje hrvatskog zdravstvenog sustava.
Hvala. Ministar zdravstva i socijalne skrbi Neven Ljubičić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo zastupnice, evo upravo ovih dana završavamo po meni jedan krucijalni dokumenat u tom segmentu. Radi se zapravo o nacionalnoj strategiji zdravstva u koju u među ostalim uključene i predpristupne osnovne, dakle temeljene na onome što želimo napraviti da bi zapravo bili vrlo brzo i punopravni član Europske unije. Ono što je izuzetno značajno ovdje kazati. Točno je, pripremamo jednu sveobuhvatnu cjelokupnu reformu koju smo zapravo temeljili na našim brojnim kontaktima, kako sa strukom tako i sa socijalnim partnerima, i o čemu cijelo vrijeme zapravo smo i govorili. Kako je zapravo se radi o jednoj vrlo širokoj tematici, ja ću je naravno pokušati sažeti što je to moguće u kraćim crtama i dati zapravo naznake o čemu se konkretno radi. Dominantni dakle zahvati u vidu te reforme bit će u organizacijskom smislu. Ja ću samo dakle nabrojati taksativno nekoliko stvari koje mi se čine izuzetno značajne. Jedna od njih je standardizacija bolnica. Nešto što zapravo svi znamo kao kategorizaciju, akreditaciju bolnica gdje ćemo prvi puta dakle jasno moći vidjeti tko, što, kako može raditi. Naravno da se tu zasnivamo na policentrizmu i na regionalnom razvoju što je nekoliko puta i predsjednik Vlade i čitava Vlada dakle jasno i naznačila. Informatizacija sustava primarne zdravstvene zaštite, a možda je ovo prigoda da najavimo, bit će u cijelosti gotova do kraja ove godine, time da je već u pilot jednom projektu, već smo zapravo počeli spajati ambulante primarne zdravstvene zaštite i to će biti veliki iskorak. Isto tako ove godine započinjemo sa projektom informatizacije bolnica. Moram priznati da tu uvelike koristimo iskustva drugih nama susjednih zemalja s kojima uspostavlja, s kojima smo već uspostavili zapravo izvrsne odnose. Evo još jedna dakle riječ, a to je vezano za otočku medicinu. Ovo je prigoda, slušajući zapravo i neke komentare da je telemedicina nešto što je zapravo loše. Pa da je to loše ne bi zapravo 1. veljače bilo zajednički jedan veliki tele-med skup kojim su pokrovitelji ministrica zdravstva i žena Republike Austrije i Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi koja se upravo bavi telemedicinom i otočkom medicinom. I upravo zato ćemo otocima vratiti domove zdravlja što smo i najavili. U ovom dakle reformskom pristupu je i promjena edukacije. Mi imamo izuzetno kvalitetan kadar što liječnika, što medicinskih sestara, ali nisu prepoznati u Europskoj uniji. Zašto? Jer sustav edukacije koji ovog trenutka postoji, a govorimo o sustavu specijalizacija, nije razvidan za Europu i upravo u tomu zapravo radimo sada katalog znanja i u izradi toga uključeni su koordinacija medicinskih fakulteta prvi puta osnovana u Hrvatskoj, sve komore i dakle naravno stručna udruženja. Isto tako u sustavu srednjeg medicinskog obrazovanja vraćamo sustav specijalizacija koje je davno pred 20 i nešto godina postojao, koji je zapravo na neki način ukinut posebice u razdoblju od 2000. do 2003. godine. Također ono što je značajno, promijenit ćemo sustav financiranja kako primarne zdravstvene zaštite tako i bolnica. U razdoblju od 2000. do 2003. godine bolnice su se počele financirati nerazvidno, počele su se financirati po nekakvim … [[Ne razumije se.]] po nekakvim čudnim kriterijima, uveden je jedno plaćanje po terapijskom postupku koji je izazvao veliku konsternaciju među menadžmentom, ali i među svim zapravo znanstvenim djelatnicima. Mi želimo uspostaviti sustav kakav imaju susjedne zemlje, Austrija, Slovenija, a to znači da zapravo način financiranja bude identičan kao što je u tim zemljama i upravo evo ovo je prigoda, započeo je pilot projekt u četiri velike bolnice, kliničkom bolničkom centru, jednoj kliničkoj bolnici, većoj i manjoj općoj bolnici i čekamo prve rezultate. Dakle aktivnosti je izuzetno puno, o ovom bi vjerojatno mogli zapravo posvetiti puno puno više vremena, ali ovo je u najkraćim crtama ono što će donijeti do kvalitetnijeg i boljeg sustava naravno usmjerenog za krajnjeg korisnika, a to su naši građani.
Poštovana zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa. Ova Vlada ima hrabrosti, znanja i volje da krene u reformu zdravstva i drago mi je da ste obuhvatili i reformu zdravstva i strategiju. Hvala.
Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovana gospodo, predsjedniče i članovi Vlade. Pitanje želim postaviti predsjedniku Vlade. Čitam novine i jednostavno ne mogu vjerovati da su hrvatski sindikalni lideri prihvatili da će se u roku od pet godina a možda i prije, znači da će u roku od pet godina a možda i prije, svi hrvatski građani osiguranici plaćati 15% pruženih zdravstvenih usluga. Evo sindikati prihvatili, svi će plaćati 15% od zdravstvenih usluga. Pa prema tome operacija srca koja danas košta 66 tisuća kuna, participacija bi bila negdje oko 10 tisuća kuna. Ugradnja pace makera 32 tisuće kuna, participacija bi bila pet tisuća kuna. Ugradnja umjetnog kuka 27 tisuća kuna, participacija bi bila 4 tisuće kuna. Postavlja se jasno pitanje tko si to može uopće priuštiti. Mnogima je ova administrativna taksa od 10 kuna mjesečno, maksimalno 30 kuna ogroman izdatak, a ove participacije bolničkog liječenja naprosto mnoge mogu upropastiti. Znači pitanje je, da li su sindikalni lideri kako nam se to kaže, jučer kod vas gospodine predsjedniče taj Vladin prijedlog prihvatili kao što su pred šest-sedam mjeseci prihvatili i odustanak od prosvjeda na Markovom trgu. Ja se bojim da će uvođenje ovih participacija ubuduće život svesti samo na plaćanje polica osiguranja koje će enormno poskupjeti i s druge strane jasno zdravstvenih usluga što Hrvatsku na neki način vraća u najgori oblik kapitalizma bez obzira što su određene kategorije invalidi, branitelji itd. oslobođeni participacije. Slažem se nije vrijeme za politizaciju, jer će se sa ovim problemom ako ga ne riješi ova Vlada, baviti i ona buduća. Međutim još jedanput želim reći i izraziti nevjericu da sindikalni lideri naprosto prihvaćaju ovakav prijedlog o kojemu danas pišu svi dnevnici.
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Pa prije svega uvaženi gospodine zastupniče nije točno to što piše i što ste citirali. Mi smo sa socijalnim partnerima započeli raspravu o tome na koji način i u kolikom omjeru treba ići sada u ovom trenutku, u ovom trenutku naglašavam, što ne znači da se nekad u budućnosti neće ići i u pravu zdravstvenu reformu, ukoliko se u ovom trenutku može ići u zdravstvenu reformu. I iznijeli smo jedan vrlo ja bih kazao dobar prijedlog koji itekako vodi računa o ovome što ste vi govorili. Ništa sindikalni predstavnici, ja ih moram ovdje obraniti, jer ova interpretacija koju ste rekli je apsolutno nekorektna i netočna, nisu ništa pristali niti su nešto popustili. Riječ je o činjenici da smo konstatirali koje je stanje, da će biti još jedan razgovor u petak u Ministarstvu zdravstva s ministrom i voditeljem članom radne skupine za reformu, u kojemu će se ići u detalje. Ali je isto tako činjenica da smo napravili jednu analizu i da smo je iznijeli i da svi ljudi koji su sudjelovali na tom sastanku su odgovorni ljudi koji su vidjeli da ovako dalje ne može i da nešto moramo napraviti. Ali još uvijek nije vrijeme ponavljam, da se ide u veliku ozbiljnu zdravstvenu reformu. To će vrijeme doći kao što sam kazao i malo prije kada je bilo riječi o mirovinskoj reformi, možda za koju godinu kada ojačaj hrvatsko gospodarstvo i kada ojača standard hrvatskih građana i u tom smislu ne morate liti krokodilske suze, jer to su ljudi koji itekako vode računa o činjenici što se danas može, a što se ne može, zajedno s nama. Pozivamo na odgovornost sve, pozvali smo i njih, oni su se toj odgovornosti odazvali.
Zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Citiram: Sindikati su se složili sa primjedbama stručne skupine na čelu sa gospodinom Hebrangom, da bi hrvatski građani trebali kroz sljedećih tri do pet godina sudjelovati u plaćanju 15% svih zdravstvenih usluga. Mene raduje ovaj odgovor jer ne bih volio da nešto od čega i sam ministar zdravstva odustaje, sada nam se preko sindikata vraća. Činjenica je naprosto nesporna, da u ovome trenutku jedan ovakav socijalni udar sigurno dva-tri milijuna građana Republike Hrvatske jednostavno ne može izdržati, iako se slažem da je financijska situacija u zdravstvu bez obzira da li je riječ o općim bolnicama, kliničkim bolničkim centrima itd. jednostavno nesnosna ili će se tim problemom baviti ova Vlada ili će se tim problemom baviti ona buduća Vlada, ali mislim da ipak jedan ovakav udar u tri do pet godina teško da mogu građani Republike Hrvatske podnijeti.
Hvala. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pitanje upućujem predsjedniku Vlade. Ministar zdravstva i socijalne skrbi najavljuje značajne promjene o tome i danas govori ovdje, u zdravstvenom sustavu koje će i nadalje financijski u najvećoj mjeri zapravo pogoditi korisnike zdravstvenih usluga. Najavljuju se 15%-tne participacije, dvije liste lijekova, dopunsko osiguranje koje će se prebaciti na tržišne osnove i dr. zapravo počelo se već prije nekoliko mjeseci da se mjere štednje u zdravstvu ukidaju, ukidajući pravo na participaciju troškova prijevoza roditeljima bolesne djece. Uvela se administrativna taksa u zdravstvu, a sada predloženim mjerama zapravo će se onemogućiti zdravstvena zaštita velikom broju najsiromašnijih građana. Vi ste meni ovdje, gospodine Sanader, prije nekoliko mjeseci obećali da ćete riješiti problem roditelja bolesne djece koji po nekoliko puta tjedno voze djecu na terapiju. A sada im predlažete zakladu što roditelji zapravo smatraju milostinjom. I ja se pitam gdje se zametnula vaša jamstvena kartica kojom ste obećavali povećanje standarda građanima, a danas pod pritiskom MMF-a zapravo opterećujete građane sve većim financijskim izdacima. Iako u ove 2 godine značajno povećavate državni proračun. Pitam vas hoćete li konačno nešto učiniti u reformi zdravstvenog sustava u sustavu umjesto da sve neracionalnosti ovoga sustava prebacujete na građane?
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader, izvolite.
Uvažena gospođo zastupnice, ono što sam vam kazao zadnji put to ćemo i ostvariti. Ja iza svojih riječi stojim i ako se još uvijek to nije riješilo, to je samo razlog toga što želimo usuglasiti sa socijalnim partnerima, sa sindikatima, ali rješenje konkretno oko prijevoza ide. Ono što sam obećao, nemojte vrtiti glavom, kad vam ja kažem da ide, onda ide. Ja za razliku od vas nisam skidao prava pacijentima, nisam skidao prava građanima. Vi ste ih skidali, a sad pitate nas šta je s tim, s onim što ste vi napravili, a zašto mi to ne vratimo? E pa treba postaviti vama pitanje zašto ste to skinuli? Zašto ste to skinuli? Da i to hrvatska javnost zna. Tko je skidao prava pacijentima? Bivša Vlada. Mi pokušavamo to vratiti.
Zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Meni nije jasno zašto ste vi, gospodine predsjedniče Vlade nervozni? [[Upadica: Ja nervozan?]] Jeste, nervozni su svaki puta kada vas pitam o tome. Radi se o naj, molim vas, poslušajte me. Ja sam vas slušala. Radi se o najmlađim građanima naše zemlje, bolesnima, nemoćnima, kojima jedan roditelj mora posvetiti 24-satnu njegu u toku dana [[Upadica: Zašto ste im oduzeli ta prava?]] To ste vi napravili s 1.10. prošle godine je ovaj zakon, izmjene zakona su stupile na snagu i sada … … [[Upadica se ne razumije.]] Ma nemojte, ma ja sam već i navikla da poričete ono što ste učinili.
Molim vas, mir.
I zaista je ovakav, ovo nije dostojno predsjednika Vlade niti Sabora.
A što sam vam ja sad dao odgovora?
I molim vas, pisani odgovor.
Molim, što sam vam ja odgovoran? … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Poštovani zastupnik Jakša Marasović.
I molit ću pisani odgovor.
Gospodine predsjedniče Vlade. Gospodin Mršić je već postavio pitanje, ali ja bi to pitanje malo proširio. Dakle, ovaj cirkus trgovački koji se događa u zadnjih 6 mjeseci, a koji je u većini odigran dolje u kafiću, znate. Kako ja dosta vremena provedem u kafiću pa onda sam ja svjedok tih trgovina i onda sam ja to nešto čuo, nešto vidio, nešto snimio. I vrlo dobro mi je poznato kako se to događalo, a kako ste fala bogu i vi stručnjak za to, još daleke 95. godine ste trgovali u Splitu i preveli 5 vijećnika iz tada vladajuće koalicijske vlasti u HDZ i gradonačelnika jer vam je malo bilo 5 vijećnika. Šta ćete mijenjat gradonačelnika, a sve u svrhu da bi pokojni gospodin predsjednik Vlakom slobode mogao stići u grad gdje je HDZ-ov gradonačelnik. E pa on se nije mijenjao, samo je promijenio stranku. E dakle, vi ste stručnjak za to. Ja bi vas molio da mi odgovorite. Obzirom da je određena cijena za zastupnike. Cijena je 250 tisuća godišnje, dakle, za prijelaz u nezavisne zastupnike. I ja znam da ima razmišljanja još uvijek da neki prijeđu. Ja bi molio, da li ste odredili cjenik za vijećnike županijske, gradske, za vijećnike županijskih skupština, gradske vijećnike i općinske vijećnike. Jer bilo bi dobro znati, da javnost zna, da znamo kako ćemo naprijed. Da hvala bogu se držimo ovoga što se u Hrvatskoj držimo, da nam je demokracija defektna, čak i upitna. Jer ja mislim da je prava rijetkost u Hrvatskoj naći bilo koje predstavničko tijelo gdje većina u predstavničkom tijelu odgovara većini u biračkom tijelu. To je prava rijetkost. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na pitanje, predsjednik Vlade, Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče. Meni je vrlo simpatičan vaš stil postavljanja pitanja. I ove indektive o kojima ste govorili još iz davnih 90-ih, ali HDZ je stranka koja je od početka 90-ih, od 89. praktično kad smo osnovani, do danas slijedila vrlo jasno jednu politiku. I u toj politici nikad nismo tražili od naših vijećnika da nam plate ovo što vi sada govorite, da nam plate za vijećnički mandat. Kao što ste vi tražili od gospodina Ivice Valeka da vam plati, ne znam koliko je mandat košta u Zagrebačkoj gradskoj skupštini. I čovjek je to javno kazao. Prema tome, molim vas, ni u jednom trenutku, nikad ova stranka to takvu praksu nije imala kao što ste vi imali.
Zastupnik Jakša Marasović.
Ja, oprostite, ja nisam nijednu riječ spomenuo HDZ. Ja sam spomenuo gospodina premijera koji je trgovao i kupio 5 vijećnika i gradonačelnika 95. godine nakon "Oluje" i prije Vlada slobode. I ništa drugo nisam kazao. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Ivan Čehok. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, gospodine predsjedniče, gospodine premijeru i članovi Vlade. Imam pitanje za ministra poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Poznato je da je tijekom prošle godine od elementarnih nepogoda, ponajviše od tuče, u različitim dijelovima Hrvatske počinjeno gotovo 835 milijuna ili čak više kuna štete. Koliko je međutim meni poznato samo su 3 županije primile naknadu i građani su primili obeštećenje za te elementarne nepogode. Posljednja čini mi se županija je direktno primila sredstva iz vašega ministarstva u 12. mjesecu 2005. godine. Pa s obzirom da je Državno povjerenstvo priznalo i ostalim županijama, prije svega županijama u kojima sam ja izabran, dakle Varaždinskoj, Međimurskoj, Krapinsko-zagorskoj, također određene štete koje su nastale tučom i drugim oblicima elementarnih nepogoda. Pitam vas, zašto nisu isplaćene štete i tim županijama? Hoće li se te štete isplatiti tijekom ove godine kako bismo onda i mi naravno i kao zastupnici i građani znali hoće li biti obeštećeni, odnosno mogu li računati na ta sredstva?
Hvala. Ministar poljoprivrede Petar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zastupniče, evo na žalost tijekom prošle godine imali smo stvarno velike elementarne štete, dijelom vezane, najvećim dijelom vezane na ledo tuču, a dijelom vezane i na poplave. Činjenica jeste da ovo ministarstvo pokušava i da je osiguralo sredstvo za sufinanciranje osiguranja kao jednog od vidova nadoknade štete onima koji se bave poljoprivredom i u tom kontekstu mi osiguravamo i isplaćujemo 25% od ukupne premije osiguranja za poljoprivredne usjeve i kulture. Isto takva je činjenica da to rade i poneke jedinice kako regionalne (područne) samouprave tako isto i lokalne samouprave i na taj način se stvara i bolja pretpostavka da bi poljoprivrednici koji imaju štetu od elementarne nepogode izvršili nadoknadu. Što se tiče direktnih šteta i vašeg upita mogu odgovoriti da za štete od elementarnih nepogoda i nadležno državno povjerenstvo koje imenuje Hrvatski sabor i da on vrši, potvrđuje štete, verificira i daje prijedlog raspodjele i nadoknade za štete. Što se tiče vašeg upita vezano za Bjelovarsko-bilogorsku županiju ja ću odgovoriti da je … [[Govornik se ne razumije.]] šteta koji je bio na tom prostoru bio 100 postotne štete. Iz tih razloga je Ministarstvo poljoprivrede dalo prijedlog na Vladu i Vlada usvojila da se izvrši određena rekao bih pomoć tim proizvođačima jer to je bio najveći rekao bih obim iznos šteta. Mi često imamo procjene koje u startu postelementarnih nepogoda budu procjene ne znam 50, 60%, ali kasnije u tijeku vegetacije te u konačnici u žetvi ili berbi se ispostavi da to ipak nije takav obim štete nego da to bude ipak nešto znatno manje. Ovdje se radilo o stvarno izuzetno elementarnoj nepogodi gdje su stvarne štete bile 100 postotne. Iz tih razloga je dan prijedlog da se pomogne tim poljoprivrednim proizvođačima i zato su osigurana određena financijska sredstva, dijelom iz tekuće pričuve Vlade, a dijelom iz Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Čehok.
Gospodine ministre, drago mi je da ste pomogli, nisam znao kojoj županiji je riječ i nisam je ni imenovao, međutim još su dvije županije dobile djelomičnu naknadu štete i ja bih molio doista da se utvrde kriteriji i da onda državno povjerenstvo koje utvrđuje štete podnese izvješća ovome Saboru da vidimo zašto primjerice Varaždinska županija ili županije, još jednom ponavljam koje ja predstavljam u Hrvatskome saboru nisu dobile premda je tamo bilo dijelova županija, dakle dijelova teritorija tih županija koje su isto imale 100 postotnu štetu jer ja mislim da to povjerenstvo kao i Vlada moraju na neki način zažmiriti na oba oka i ne gledati koja je županija u pitanju, nego jesu li štete učinjene ili nisu. Prema tome, ako se utvrdi da su štete učinjene na području moje županije onda bih ja molio doista da to ispravimo i da tijekom ove godine obeštetimo te poljoprivrednike koje znate i sami kako teško žive, kako teško privređuju i još su sada evo dodatno na žalost morali izdvojiti sredstva s obzirom na činjenicu da nisu imali urod kakav su planirali. Ja vas molim, dajte da imamo takvo izvješće da vidimo je li učinjeno doista po pravdi ili je nekome priznato više štete, nekome nije priznato uopće.
Hvala. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče Vlade sa suradnicima. Moje pitanje postavljam gospođi ministrici pravosuđa gospođi Vesni Škare-Ožbolt i ono konkretno glasi. Što Ministarstvo pravosuđa priprema i radi u svezi pokrenutih postupaka pred Haaškim sudom te kako teku pripreme za haaške procese poglavito pripreme prijatelja suda, s obzirom na njihovu specifičnu procesnu poziciju?
Ministrica pravosuđa Vesna Škare-Ožbolt. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine zastupniče, odgovor na ovo pitanje što Ministarstvo pravosuđa priprema i radi u svezi sa predstojećim procesuiranjem ratnih zločina je prvenstveno u nadležnosti državnog odvjetništva s obzirom da oni iniciraju i pokreću i usmjeravaju istrage, a nakon toga podižu i optužnice protiv počinitelja kaznenih djela za ratne zločine, a ono što Ministarstvo pravosuđa vrlo aktivno radi na osiguravanju kvalitetnog rada i pripremi i sudaca i državnih odvjetnika za suđenje ratnih zločina, to su konkretni seminari koje smo napravili, bilo ih je 6, stvorili sve materijalne i tehničke preduvjete da suđenja mogu se prebaciti i ovdje što je rezultiralo konačno i prebacivanjem prvog predmeta Ademi-Norac na hrvatsko pravosuđe čime se ustvari pokazalo da je hrvatsko pravosuđe u potpunosti osposobljeno i kvalitetno i nepristrano provesti i takve vrste postupaka. Savjet za pripremu prijatelja suda počeo je sa radom 30. lipnja 2004. godine i ja moram reći vrlo intenzivno radi na pripremi materijala koji su potrebni kako bi se osporili dijelovi optužnice tipa zajedničkog zločinačkog udruženja, tipa etničkog čišćenja. Savjet za pripremu prijatelja suda do sada je prikupio vrlo … [[Govornik se ne razumije.]] dokumentaciju, pripremio teze i odgovore na ove neprihvatljive dijelove optužnica, sistemski analizira sve ono što dolazi od dokumentacije i aktivno se priprema za nastup na Međunarodnom kaznenom sudu u koji Republika Hrvatska namjerava uključiti putem instituta prijatelja suda odmah nakon što budu ispunjene one pretpostavke koje su propisane pravilnikom o postupanju na Haaškom sudu. Ja ću samo podsjetiti da ovaj savjet prijatelja suda je vrlo aktivno pomogao i uspio zajedno sa Ministarstvom pravosuđa dobiti predmet Ademi-Norac u Hrvatsku, prema tome pokazuje se i da se vrlo ozbiljno radi, naravno mi sa sadržajem onoga što radimo ne možemo izlaziti u javnost, to je objektivno razumljivo, ali to će doći kad bude bio trenutak, vidjet će se što se sve napravilo.
Hvala. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Ja se zahvaljujem na iscrpnom odgovoru. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodo predsjednici Hrvatskog sabora i hrvatske Vlade, dame i gospodo. Moje pitanje upućujem ministru kulture gospodinu Biškupiću. Gospodine ministre, dana 10. prosinca 2004. godine stupio je na snagu Zakon o hrvatskom memorijalnom dokumentacijskom centru Domovinskog rata. Kvalitetan i odgovoran rad memorijalnog centra preduvjet je za uspješnu i učinkovitu obranu svih hrvatskih branitelja i hrvatskih generala pred Haškim sudom i u domovini. Moje kratko pitanje je vama kako se organizirao memorijalni centar i što je učinjeno u svojstvu djelatnosti memorijalnog centra.
Hvala. Ministar kulture Božidar Biškupić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospođo zastupnice! Pred šest mjeseci, bolje reći 1. srpnja prošle godine Sabor je imenovao Upravno vijeće. Nakon toga donesen je statut i drugi zakonski akti, proveden ne natječaj za ravnatelja i za zaposlenike. Mogu reći da danas u ovom memorijalnom centru radi jedanaest zaposlenika. Imao je u tom razdoblju memorijalni centar brojne programske aktivnosti ali i edukativne aktivnosti. Održana su predavanja o vojno-redarstvenoj operaciji "Bljesak", o oslobađanju zapadnog dijela Slavonije onaj period jesen-zima 1991. godine, pripremali su autorski izložbu u povodu 10. obljetnice vojno-redarstvene operacije "Oluja" u Kninu. Zatim su prikupili popise arhivskog gradiva iz Domovinskog rata u svim državnim arhivima ali i svim ostalim imateljima gradiva koji su vezani uz to razdoblje. Znači, ono što smo i htjeli, sada se na jednom mjestu može naći popis po potrebi za svakog korisnika. Na jednom mjestu naći će popis kompletnog gradiva. Formira se vlastita knjižnica na temu Domovinskog rada, sudjelovali su u obilježavanju 14. godišnje okupacije Vukovara, rade na prikupljanju dokumenata za obranu hrvatskih generala optuženih sa Međunarodnog krivičnog suda za prostor bivše Jugoslavije. A u suradnji s Državnim arhivom započeli su sređivati gradivo Zbirka dokumenata civilnih, policijskih i vojnih ustanova tzv. Republike Srpske krajine. Centar je aktivno sudjelovao na Okruglom stolu o Zidu boli, u okviru ovog edukativnog djela, na znanstvenom kolokviju "Domovinski rat 1991.-1995.", na Okruglom stolu inicijativa majki, mirovna inicijativa majki. I do sada je prikupljao 2 tisuće 422 kutije izvorna civilna, policijska i vojna dokumentacija tzv. Republike Srpske krajine i gradiva. Oko 10 tisuća snimaka. Gradivo je ustupio Hrvatski informativni centar. Isto tako, gradivo tzv. Republike Srpske krajine više od 50 DVD-a sa snimkama Domovinskog rata a to znači više od 70 sati zapisa iz Domovinskog rata, video zapisa, izvorne snimke, video zapisa Vukovara 1991. godine i 62 kazete sa profesionalnim … [[Govornik se ne razumije.]] ostavština pokojnog snimatelja Tihomira Tunukovića samo je jedan dio aktivnosti koje obavljaju zaposlenici zajedno na čelu s ravnateljem. A mislim da eto u ovih pola godine zavidne aktivnosti kako smo im tek nedavno odobrili povećanje broja zaposlenih mislim da će sada još bolje krenuti.
Hvala. Poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Hvala gospodine ministre. I sami smo svjedoci svaki dan. Revidiranje hrvatske povijesti se ne zaustavlja. U nadi da će Memorijalni centar Domovinskog rata odigrati povijesnu ulogu da nam se ne dogodi ono da naša djeca ili praunuci nakon pedeset godina se bore za istinu o Domovinskom ratu kao što se mi sada svađamo ili borimo za istinu od 41. do 45. godine. Pa evo, ja koristim situaciju odnosno sada kao zastupnica u Hrvatskom saboru, svi zastupnici iz Hrvatskoga sabora i hrvatska javnost neka pomognu Memorijalnom centru Domovinskog rata na prikupljanju kompletne dokumentacije o Domovinskom ratu najslavnijoj povijesti hrvatskoga naroda.
Hvala. Poštovani zastupnik Pejo Trgovčević. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine predsjedniče Vlade sa suradnicima! Evo, ja svoje pitanje upućujem ministru financija Republike Hrvatske gospodinu Šukeru. Gospodine ministre, odlukom Vlade Republike Hrvatske od 28. listopada 2005. godine provedena je privatizacija društva Belje d.d. a 10. studenoga 2005. godine rješenjem ministra financija otpisan je dug tom istom društvu Belje u ukupnom iznosu od oko 224 milijuna kuna. Nemam ništa protiv otpisa duga pojedinim društvima koji se odnosi na dug prema državi ali vi ste gospodine ministre otpisali i dug tog društva prema jedinicama lokalne, područne i regionalne samouprave koji iznosi oko 22 milijuna kuna. Dakle, otpisan je tuđi dug a ne dug prema državi. Držim da je to vaše rješenje protuustavno. I još uz to prekršili ste i dva zakona Zakon o financiranju lokalne samouprave i Zakon o područjima od posebne državne skrbi. Moje pitanje glasi gospodine ministre, hoćete li vratiti te novce lokalnoj samoupravi i kada? Hvala.
Hvala. Ministar financija Ivan Šuker. Izvolite!
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici! Kad bi se cijelo pitanje rješavalo od ovog trenutka kao što ste vi rekli gospodine zastupniče onda bi to možda i bilo tako kao što ste vi rekli. Međutim, treba znati da dugi niz godina PIK Belje i PIK Vrbovec su godišnje stvarali gubitak od preko 100 milijuna kuna. U trenutku privatizacije, dakle kad je raspisan i kad je Hrvatski fond raspisao natječaj za privatizaciju PIK-a Belje i PIK-a Vrbovec bila je normalno obaveza prema državnom proračunu, prema proračunu jedinica lokalne samouprave i tako raspisani natječaji i za vrijeme prošle koalicijske Vlade i za ove Vlade jednostavno nisu mogli naći nekog zainteresiranog da kupi ta poduzeća. Dakle, temeljem odluke Vlade Republike Hrvatske, ne temeljem odluke ministra financija jer ministar financija nema niti takvu moć niti zakonsku mogućnost predložen je ugovor oko prodaje PIK-a Belje. Međutim, između ostaloga su izvršena određeni otpis potraživanja. Javno i transparentno je to izvršeno na sjednici Vlade kao što je i prošla Vlada to napravila ne jednom slučaju kad se napravila procjena da će se sa takvim postupkom osigurati da prije svega uposleni u tim tvrtkama će moći raditi i da će te tvrtke moći normalno funkcionirati. Dakle, gledajući financijski efekat u budućnosti onda je ovaj otpis zanemariv jer svako radno mjesto u trenutku kad Hrvatska ima oko 290-300 tisuća nezaposlenih svaki doprinos tog zaposlenog u rastu bruto domaćeg proizvoda je od neprocjenjive vrijednosti u odnosu na ovo što vi govorite da su otpisana sredstva prema jedinicama lokalne samouprave. Vi ste imali takav slučaj recimo prilikom prodaje Dione gdje je to se dogodilo za vrijeme prošle Vlade gdje je Vlada donijela odluku ne da otpisuje nego da prodaje svoja potraživanja u diskont od 99,9% ali sa jednim i osnovnim ciljem, da to poduzeće ne stvara višegodišnji gubitak prema državi od sto milijuna kuna nego sa ciljem da uposleni u tom poduzeću radi, da to poduzeće profitabilno funkcionira i kao što sam rekao da se smanji broj nezaposlenih i da to poduzeće sa svojim pozitivnim poslovanjem bude jedan od subjekata u rastu bruto domaćeg proizvoda o kojem svi toliko volimo pričati. Rado pričamo koliko bi željeli da ono bude.
Poštovani zastupnik Pejo Trgovčević.
Gospodine ministre nisam zadovoljan vašim odgovorom jer ja nisam rekao da ste vi svojom odlukom nego svojim rješenjem temeljem odluke Vlade. Kao druga stvar gospodine ministre meni je poznato, a to sam i rekao da nemamo ništa protiv otpisa dugovanja, ali ne tuđih dugovanja. Poznato mi je da spomenuto društvo i dalje ne izvršava svoje obveze znači ne podmiruju, ne podmiruje dugove prema državi i prema lokalnoj samoupravi pa pretpostavljam da sa sigurnošću računa da će Ministarstvo odnosno Vlada i Ministarstvo financija i nadalje otpisivati dugove tom društvu. Nedopustivo je gospodine ministre da Ministarstvo financija dugove tog društva svede na nulu kuna i onda tu nulu kuna velikodušno prepusti lokalnoj samoupravi za razvoj njenog i tako posrnuloga gospodarstva. Hvala.
Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, članovi Vlade pa evo s obzirom da Zagrebačka županija ima puno poljoprivrednih proizvođača, a još više mogućnosti za daljnji razvoj evo postavljam pitanje gospodinu ministru Petru Čobankoviću. Promjenom Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu proizašla je novost u vođenju razlike u načinu poticanja komercijalnih a znamo i nekomercijalnih poljoprivrednika. Polazeći od toga jasno je da su komercijalna gospodarstva nositelji poljoprivredne proizvodnje i jezgro koje se mora restrukturirati. I polazeći od te činjenice zakon im namjenjuje različite modele potpore. S obzirom da je model poticanja proizvodnje dosegao svoj maksimum, konačno znamo tko su nam proizvođači puno staračkih domaćinstava i osnovno je da neće biti ni razvoja odnosno povećanja proizvodnje bez kapitalnih ulaganja. E sad pitanja kolika sredstva su namijenjena modelu kapitalnih ulaganja za 2006. godinu, kolika su bila u 2005. godini pogotovo u usporedbi s ranijim godinama i koliko su uopće poljoprivrednici zainteresirani za ovakav model poticanja i ako znate iz kojih proizvodnji ima najviše interesa. Hvala.
Hvala. Ministar Petar Čobanković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče. Točno ste konstatirali da postoje različiti modeli i da određeni modeli daju određene rezultate. Točno je da je intencija ovoga Ministarstva da idemo u pravcu razdvajanja komercijalnih od nekomercijalnih proizvođača. U tom kontekstu smo i modele potpora prilagodili tom, rekao bih, kontekstu razdvajanja poljoprivrednika. Za nekomercijalne proizvođače, poljoprivredne proizvođače osigurana je potpora dohotku ili dohodovna potpora koju smo zadnjom izmjenom i promjenom zakona prilagodili i povećali iznos i tako da u tom kontekstu u ove dvije godine znači u 2004. i 2005. godini bilježimo dosta dobre rezultate i to je rekao bih jedna novina gdje se nekomercijalnim proizvođačima osigurava i pokazuje socijalna osjetljivost za njih za rješavanje njihovih problema i skida ih se sa ukupnog poticaja ostalog. Što se tiče ovoga drugog modela investicijskih potpora kapitalnim ulaganjima one su apsolutno u funkciji povećanja investiranja u poljoprivredu. I upravo je to ono što je potrebito za daljnji razvoj poljoprivrede. A što se tiče direktnog pitanja ja ću vam odgovoriti. Za 2006. godinu u Proračunu je predviđeno za investicijske potpore kapitalnim ulaganjima 90 milijuna kuna. To je jedan od segmenata. Ali također mi imamo potpore, uzmimo koje su isto investicijske potpore to su potpore sufinanciranje izgradnja ribarskih brodova gdje je u ovoj godini predviđeno 34 milijuna kuna i imamo sufinanciranje izgradnje u stočarstvu, izgradnje farmi govedarskih i po novom programu svinjogojskih farmi gdje je također osigurano 50 milijuna što sve skupa čini negdje 164 milijuna, 164 milijuna kuna za investicijske potpore. To su značajna sredstva i moram naglasiti da postoji isto tako i veliki interes. Kad govorimo o prethodnim godinama želio bih naglasiti da smo u 2004. godini, 2005. godini isplatili cirka 80 milijuna investicijskih potpora. U 2004. taj iznos je iznosio 64 milijuna, a u 2003. godini kada je pokrenut ovaj model isplaćeno je svega 14 milijuna kuna. Znači interes za ovaj oblik modela postoji i on je u interesu i Ministarstva jer na taj način povećavamo investiranje. Možda još da kažem da su maksimalan iznos investicijske potpore po korisniku je 250 tisuća kuna. U pravilu ide do 25%. Ne može biti veći od 250 tisuća kuna izuzev za programe u stočarstvu gdje je taj limit, limit 500 tisuća kuna, a uzmimo za sufinanciranje izgradnje … [[Govornik se ne razumije.]] hladnjače je bio 2 i po milijuna kuna. Kod izgradnje ribarskih brodova je model da po 10% sufinanciraju Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka i Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva što je sufinanciranje u iznosu od 30%. Znači na ovih 34 milijuna treba dodati još 2 put toliko jer dodaju i Ministarstvo mora i Ministarstvo gospodarstva. Znači to su određeni modeli koji bi trebali biti u funkciji boljeg i bržeg razvoja hrvatske poljoprivrede.
Hvala. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine ministre. Ma mislim svi smo svjesni zapravo prigovora da je uvoz hrane dosta velik a jedini način da to smanjimo je povećanje kvalitetne proizvodnje poljoprivrednih proizvoda. Hvala.
Hvala. Gospođe i gospodo zastupnici 18 pitanja je apsolvirano. Ukupno ih je bilo 30, ima ih 38. Napravit ćemo stanku 30 minuta, do 12 i 10. Prvi na redu poštovani zastupnik Marko Širac. Gospođe i gospodo zastupnici, predsjedniče Vlade, ministri, nastavljamo sa aktualnim prijepodnevom. Poštovani zastupnik Marko Širac postavlja zastupničko pitanje. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Vlade, dame i gospodo ministri. Ja ću pitanje postaviti gospodinu ministru, Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva i vodnoga gospodarstva gospodinu Petru Čobankoviću. Republika Hrvatska od 1. siječnja ove godine za prilagodbu poljoprivrede, odnosno za razvoj seoskih područja ima na raspolaganju značajna sredstva iz pred pristupnog programa SAPARD. Moje pitanje glasi. Što je ministarstvo učinilo do sada na implementaciji tog pred pristupnog programa za upoznavanje potencijalnih korisnika sa tim programom i što je ministarstvo učinilo da se ta raspoloživa sredstva iskoriste maksimalno moguće kroz realizaciju kvalitetnih projekata.
Hvala. Ministar Petar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zastupniče. Dozvolite mi u par riječi da kažem. SAPARD program je pred pristupni program koji je namijenjen za prilagodbu poljoprivrede i ruralnog razvitka od strane Evropske komisije. Njegov ukupan iznos iznosi 25 milijuna EUR-a. To je pomoć od Evropske komisije plus 8 milijuna eura što je domaća komponenta ili bolje rečeno ukupan potencijal SAPARD fonda je 33 milijuna eura. Da bi uopće se mogao koristiti SAPARD program potrebno je izgraditi, bilo je potrebito izraditi plan za poljoprivredu i ruralni razvitak, te uspostaviti i akreditirati SAPARD agenciju. Što se tiče plana mogu kazati da je plan sačinjen, da je plan prošao i dio javne rasprave i da je dostavljen Evropskoj komisiji gdje mogu kazati da je 14. prosinca prošle godine prošao nakon svih konzultacija i da je prošao start comiti i da očekujemo da će tijekom ovoga prvog mjeseca ga usvojiti i Vijeće za poljoprivredu Evropske komisije. U samom planu su predviđene tri mjere. Prva mjera je ulaganje u poljoprivredna gospodarstva, gdje smo poseban naglasak dali na sektor mlijeka, mesa i jaja. Zatim, na sektor voća i povrća i sektor za žitarice i uljarice. Taj dio je namijenjen za poljoprivredna gospodarstva. Druga mjera je unapređenje, prerada i trženje poljoprivrednih i ribljih proizvoda i on također je namijenjen za preradu i trženje u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda, u sektoru mesa i mesnih prerađevina, u sektoru ribarstva i u sektoru voća i povrća. Treća mjera je razvitak i unapređenje ruralne infrastrukture i on je praktično namijenjen za poboljšanje i uspostavu bolje infrastrukture na ruralnim prostorima. Kada govorimo o načinima sufinanciranja moram naglasiti da za ove prve dvije mjere je 50% nepovratnih sredstava se sufinancira, dok za treću mjeru je predviđeno sto postotno sufinanciranje. Znači, možemo kazati da je plan za poljoprivredu i ruralni razvitak gotov i da što se tiče plana praktično primjena može početi. Drugi važan segment je uspostava i akreditacija SAPARD agencije. Moram naglasiti da smo u dogovoru sa Vladom i Evropskom komisijom odlučili se da SAPARD agencija bude u sastavu za sada u sastavu Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva ili bolje rečeno u sklopu našeg Ravnateljstva za tržišnu i strukturnu potporu. U tom kontekstu smo izvršili potrebito ekipiranje, upošljavanje. Riješeno je pitanje prostora za SAPARD agenciju i intenzivno je rađeno na izradi procedura. To je jedan izuzetno zahtjevan i veliki posao za svaku ovu mjeru i pod mjeru moraju se izraditi posebne procedure koje govore od, znači od momenta zaprimanja zahtjeva do obrade i realizacije zahtjeva i mogu kazati da je to do sada odrađeno i da je to negdje 1200 stranica teksta tih procedura. Što se tiče akreditacije mi očekujemo da ćemo do konca, u stvari do polovice drugog mjeseca imati nacionalnu akreditaciju što je pretpostavka da možemo uputiti zahtjeve Evropskoj komisiji za međunarodnu akreditaciju SAPARD agencije. Isto tako bih želio naglasiti, rečenica jedna da završim, da ćemo voditi intenzivnu promotivnu aktivnost, da će se u tom kontekstu ići sa tiskanjem posebnog priručnika i da ćemo na terenu upoznavati sve zainteresirane kako mogu biti korisnici ovog pred pristupnog fonda. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče, evo iz odgovora gospodina ministra poljoprivrede i šumarstva i vodnog gospodarstva vidljivo je da je na implementaciji i realizaciji programa SAPARD za istinu u Republici Hrvatskoj puno učinjeno, pa evo i veseli me da je Vlada osigurala i dodatnih 8 milijuna eura za realizaciju tog programa. To su ogromna sredstva kad se zbroji jedno i drugo to iznosi 240, 250 milijuna kuna za prilagodbu poljoprivrede i uz ove aktivnosti da ćemo mi, odnosno da će Vlada u narednom periodu izvršiti sve ono što je potrebno za realizaciju ovog projekta i utrošak sredstava u korist naših građana i gospodarstvenika koji žive na tim područjima.
Hvala. Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine premijeru, ministrice i ministri. Pitanje za gospodina ministra Vukelića. Novi val poskupljenja cijene benzina ne može se ama baš ničim opravdati. Cijena barela nafte na svjetskom tržištu je sada 64 dolara, a cijena benzina je kod nas bila manja kad je cijena barela bila 70 dolara. To je, priznat ćete, zaista apsurdno. Prvi koji su stradali su prijevoznici u čijoj cijeni upravo gorivo participira sa 40%. Očito nas očekuje sada i val poskupljenja, drugih poskupljenja koji su vezani za porast cijene goriva, a smiješi nam se i inflacija pa je tako i sam guverner Hrvatske narodne banke nedavno optužio rast cijena goriva za pumpanje inflacije. Cijena Eurosupera 95 je samo 1 lipu manja od one famozne granice koju je Vlada gospodina Sanadera proglasila onom alarmantnom točkom, a to je cijena, to bi trebala biti cijena od 8 kuna. Dakle, sada je samo, kompletna Vlada visi na toj 1 lipi, tj. vjerodostojnost te tvrdnje. Pitanje gospodine ministri za vas glasi, šta Vlada, što Vlada koja zaista, evo recimo sad tako figurativno se drži na ovoj lipi, kani uraditi da obuzda daljnji rast cijene goriva, a posebno onda kada nema po meni nikakvog opravdanja u recimo rastu goriva na svjetskom tržištu.
Hvala. Ministar.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zastupniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Prije svega, energetika je posebno važna i za standard građana i svakog stanovnika naše države, ali je isto tako važna za gospodarstvo i činjenica je da smo tijekom cijele prošle godine imali itekako puno rekao bih posla i da je ovo upravo hrvatska Vlada učinila izuzetno puno kada je riječ o cijeni energenata. Mislim da je to važno reći, jer nije samo cijena dakle nafte ili benzina. Ono što je važno za gospodarstvo to je cijena električne energije, to je cijena plina, pa ću vas podsjetiti da je ova hrvatska Vlada i što se tiče plina praktično zaustavila i one zahtjeve i želje za povećanjem uoči ove sezone. Isto tako kada je u pitanju električna energija prepolovljen je zahtjev HEP-a za poskupljenjem, a isto tako što se tiče naftnih derivata također je intervencijom Vlade i preporukom i praktično na neki način i na teret eventualne dobiti povećane koja bi bila kroz INA-u i dobit za vlasnika, dakle državu je zaustavila rast, trend, vrlo žestok koncept prošle godine rasta cijena naftnih derivata. Cijene po pravilniku važećem koji postoji naftnih derivata u Hrvatskoj ne utvrđuju se na osnovi cijene barela sirovine nafte, nego na osnovu cijene naftnih derivata na tržištu Mediterana. Dakle, to je pravilnik koji postoji već niz godina. I stoga ne možemo gledati kako raste cijena barela sirove nafte i uspoređivati da li s time raste naftnih, cijene naftnih derivata koje definira pravilnik, jer je, ponavljam, cijena vezana na cijene naftnih derivata. Dakle, dizela, lož ulja, odnosno benzina Supera i svih dakle vrsta derivata koje imamo. I ova cijena koja je sada je cijena koja je dakle u duhu pravilnika koji postoji, važeći. Ali isto tako intervencijom hrvatske Vlade i dogovorom sa INA-om na neki način i dalje, rekao bih iznad rasta cijena naftnih derivata na tržištu Mediterana. I ono što ja mogu reći, novi pravilnik je u izradi za ovu godinu, pravilnik koji treba doživjeti svoju korekciju vezano i za promjenu carina koje su jedan od segmenata u cijenama naftnih derivata i mi ćemo kroz i taj pravilnik i korekciju u tom pravilniku i dalje pratiti cijene koje su na tržištu Mediterana, Europe i svijeta i nastojati voditi takvu politiku koju hrvatska Vlada je i do sada vodila da ne dozvolimo da cijene energenata u Hrvatskoj, pa tako i naftnih derivata značajnije ugroze stabilnost gospodarskih tijekova, ali i standarda građana Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Gospodine ministre, a ja bih vas, iako mi sad ne možete odgovoriti, ali moram pitati, a što je sa trošarinama, šta je sa PDV-om? Zašto se tu ne traži prostor koji bi država mogla naći da smanji cijene naftnih derivata? Uostalom, rast državnog proračuna za ovu godinu je bio 8%. Zašto on nije bio manji, pa ste mogli tu uštediti na, tako je, da Vlada koji postotak ovdje prelije kako ne bi udar na rast cijena u Hrvatskoj i udar na džepove građana? I zaista, sjećamo se onih plakata sa dugim nosevima Pinokia oko vezano za gorivo. Pa ja postavljam jedno nagradno pitanje. hoće li sada nos Pinokia narasti sve do Tokia?
Izraziti zadovoljstvo ili nezadovoljstvo je jedno, a nosevi su drugo. Poštovani zastupnik Marijan Bekavac.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani predsjedniče hrvatske Vlade, poštovani gospođe i gospodo, ministri. Svoje pitanje upućujem ministru mora, turizma, prometa i razvitka, gospodinu Božidaru Kalmeti. Poštovani gospodine ministre, planom građenja javnih cesta iz prosinca 2004. godine usvojenim od Vlade Republike Hrvatske na području Imotske krajine predviđeno je rekonstruirati dionicu ceste D60 od Lovreča do Imotskog i dionicu ceste D62 od Šestanovca do Zagvozda. Radi se o dionicama koje su u vrlo lošem stanju, pa se nadam da će biti obnovljene tijekom ove godine. Kako je planirano da do 2008. godine autocesta bude izgrađena do čvora Zagvozd dominantni koridom za Imotsku krajinu i Hercegovinu postat će pravac Zagvozd – Imotski – granični prijelaz Vinjani Donji preko kojega dnevno prijeđe u prosjeku oko 4 i pol tisuće vozila. Radi se dakle o novim prometnim okolnostima na spomenutom području i mišljenja sam da je potrebno izraditi novu prometnu studiju te uskladiti programe građenja prema nalazima takve studije. Moje pitanje glasi, što vaše ministarstvo i Hrvatske ceste pouzimaju kako bi Imotska krajina dobila kvalitetno prometno rješenje spajanjem na Autocestu Zagreb – Split – Dubrovnik? Hvala.
Hvala. Ministar Božidar Kalmeta.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče, hrvatska Vlada je donijela program, četverogodišnji program građenja i održavanja javnih cesta i u tom programu, kao što ste i sami kazali ima nekoliko važnih i bitnih dionica koje se tiču Imotske krajine. To je rekonstrukcija, praktički skoro pa i nova ceste, je li, to je jedna doista temeljna rekonstrukcija iz programa … [[Govornik se ne razumije.]] državne ceste D39, dionica Cista Provo – Šestanovac koja je duga 8 kilometara, zatim D60 Lovreč - Imotski koja je duga 22, 22 i po 23 kilometra i D42 Šestanovac-Lovrinčević dužine cca 18 kilometara. One su sve u visokoj fazi pripreme i projektne dokumentacije tako da se početak rekonstrukcije tih cesta očekuje ili krajem ove godine ili najkasnije odmah početkom sljedeće godine. Ovo o čemu ste vi sada govorili, a pitanje je rješenja prometnog povezivanja na autocestu Zagreb-Split-Dubrovnik mi tu imamo novonastalu situaciju da tako kažemo, razmatramo, analiziramo to sve skupa i zasigurno ćemo ako se pokaže opravdano, a ja vjerujem da opravdanja ima itekako, krenut ćemo onda u predradnje, odnosno u radnje koje prethodne izgradnji takve jedne prometnice, a to su pitanja pripreme projektne dokumentacije, analize stanja itd. Prema tome znamo za problem, upoznati smo s njime i analiziramo ga.
Hvala. Poštovani zastupnik Marijan Bekavac.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Zadovoljan sam odgovorom i nadam se ministre da ćete i u sljedećem razdoblju ubrzati izgradnju tih cesta, jer doista je stanje jako loše pa vas molim da se rekonstrukcija tih cesta što prije ubrza.
Hvala. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predsjedniče Vlade, gospođe i gospodo ministri. Pitanje upućujem ministru financija, gospodinu Ivanu Šukeru. Poštovani gospodine ministre, tijekom prošle godine Hrvatski sabor donio je niz financijskih zakona koji su pored neophodnog usklađivanja sa europskim zakonodavstvom imali za cilj poboljšati i unaprijediti rad i položaj financijskih institucija, financijskog tržišta te stvoriti zakonodavni i nadzorni okvir nebankovnog financijskog sektora. Vaše Ministarstvo financija je bilo pored predstavnika poslovnih i znanstvenih zajednica direktno uključeno u izradu ovih zakonskih propisa. Pored toga potrebno je reći da je Vlada Republike Hrvatske donijela i strategiju razvoja unutarnje financijske kontrole u javnom sektoru u cilju učinkovitijeg, djelotvornijeg i ekonomičnijeg korištenja sredstava. To se posebno odnosi na korisnike proračunskih sredstava u smislu poboljšanja njihova poslovanja i u konačnici ostvarivanja ciljeva i zadaća zbog kojih su osnovani. Također je poznato da je na području državne riznice došlo do bitnih kvalitativnih promjena. Znam da su ti zakonski propisi i mjere doneseni tijekom prošle godine i da se njihovi učinci mogu u punoj mjeri vrednovati u ovoj ili kasnijim godinama, ali sam sigurna da su neki od njih već dali određene rezultate. Isto tako iako je 2005. godina tek nedavno završila, vjerujem da imate određene pokazatelje korištenja proračunskih sredstava. U tom pravcu koncipirano je i moje pitanje gospodine ministre, a ono glasi: U kojoj je mjeri prilagodba Državne riznice utjecalo na izvršenje Državnog proračuna za 2005. godinu posebno u smislu racionalnog korištenja proračunskih sredstava? Hvala.
Hvala. Ministar Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, pa uspostava Državne riznice uz onaj tehnički problem koji se javlja i to je već jedan proces koji traje preko 10 godina i bilo bi krajnje nepošteno i nekorektno reći da moji svi prethodnici nisu nastali na tome da se uspostavi Državna riznica, međutim ima nešto što krasi ovu Vladu za razliku od prošlih Vlada. U ovoj Vladi postoji politička volja da se konačno uspostavi Državna riznica i da državne financije budu konačno javne i transparentne. Da je tome tako, ja ću vam reći da prije dvije godine, dakle u trenutku kada smo preuzeli vlast uz račun Državne riznice postojalo je i preko 300 podračuna na kojima su proračunski korisnici držali novce. Ne jedanput se znalo dogoditi da za plaćanje određenih računa se trebate zadužiti kratkoročno 300, 400 milijuna, a kada poberete informacije koliko se novaca nalazilo na tim podračunima, onda je taj iznos bio nekada i duplo veći od sredstava koji su potrebni za zaduživanje. Isto tako, dakle uz taj tehnički proces stvaranja Državne riznice i uz političku volju, mi smo u 2005. godini konačno došli u fazu da praktički možemo dnevno upravljati sa otprilike sastavljanje i mjesečnih i dnevnih izvješća. Prije svega konačno se došlo do toga da se obveze proračunskih korisnika podmiruju prema prioritetima, ali prioritetima koje odredi proračunski korisnik, dakle korisnik koji je potrošio ta sredstva. Obuhvat proračuna po prvi puta se proširuje i na sredstva proračunskih korisnika i tako u proračunu 2006. upravo zahvaljujući ovim tehničkim pomacima oko ustroja Državne riznice smo došli u poziciju da proračun 2006. godine sadrži sve prihode kako vlastite prihode proračunskih korisnika i hrvatskih građana i po prvi puta u proračunu 2006. godine mogu točno i transparentno vidjeti kako se troše njihova sredstva. Ono što je vrlo bitno, detaljno se prate i analiziraju rashodi Ministarstva iz jednog osnovnog razloga da se ne bi dogodilo na kraju godine da u ormaru ima puno kostura i da ti kosturi počnu ispadati sljedeće godine i stvaraju probleme u izvršavanju proračuna. I ono što je možda najbitnije napomenuti da se preko 90% plaćanja već u 2005. godini vršilo direktno iz Državne riznice na zahtjev proračunskih korisnika, a to smo uspjeli dakle ukidanjem i gašenjem onih 300 računa, jedino što se vrše plaćanja preko posebnih računa koji su otvoreni kod Poštanske banke, a to su računi pojedinih proračunskih korisnika za gotovinsko plaćanje i u ovom trenutku je to tehnički bolje da bude u sklopu proračunskih korisnika jer se na takav način brže rješava, a rezultat toga je da je proračun 2005. godine izvršen sa 99,79% što se tiče od plana što se tiče rashodovne strane u skoro potpuno identičnom obliku je izvršen i što se tiče prihodovne strane i to je samo rezultat dakle političke volje i zahtjeva prije svega predsjednika Vlade, dr. Sanadera koji je naredio svim ministrima da moraju ukinuti posebne račune i dao je rok Ministarstvu financija da praktički do kraja 2006. ili do početka 2007. mora konačno profunkcionirati Državna riznica i ponavljam uspostava Državne riznice nakon proteklih 10 godina je isključivo stvar političke volje jedne Vlade jer da smo radili to tehnički, tehnički se to moglo napraviti i to je ono što krasi ovu Vladu. Rezultat uspostave takve riznice je da mi već sada u prvom mjesecu možemo reći sa 99%-tnom sigurnošću da je deficit 2005. godine u okvirima planiranog, to znači 4,2%. Također rezultat svih ovih praćenja su i dobri makroekonomski pokazatelji i po prvi puta nakon kraja 2002. godine gospodarski rast u trećem kvartalu 2005. godine je bio 5,2% iako su nam mnogi govorili u 6. mjesecu da je država u recesiji, da vlada nelikvidnost, gospodarski rast će definitivno u 2005. godini biti preko 4% i nema nikakvog govora o nelikvidnosti.
Hvala lijepa. Slušajte kuckanje. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Zahvaljujem na vrlo iscrpnom odgovoru.
Poštovana zastupnica Irena Ahel.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, predsjedniče Vlade, ministrice, ministri, kolegice i kolege. Svoje pitanje upućujem ministru, gospodinu Kalmeti. Ovih dana raspravljat ćemo o Konačnom prijedlogu zakona o prijevozu u linijskom pomorskom prometu. U Konačnom prijedlogu Zakona predviđeno je osnivanje Agencije za davanje koncesije. Konkurentnost na tržištu je svakako dobra i treba ju pohvaliti i podržati i vjerujem da će u konačnici poboljšati standard i način života otočana. Međutim, nameće se jedno pitanje. Kako će se taj Zakon odraziti na našeg najvećeg brodara "Jadroliniju". I stoga vam postavljam pitanje da li ćete, da li namjeravate i kada "Jadroliniju" privatizirati? Hvala lijepo.
Hvala. Ministar Božidar Kalmeta. Izvolite.
Drugo čitanje tog prijedloga zakona pretpostavljam da će doći uskoro na saborsku raspravu i ako se taj Prijedlog zakona kao takav tako raspravi i usvoji onda zasigurno sljedećih 5 godina se "Jadrolinija" ne može privatizirati. Jer to piše u članku 69. da nema privatizacije "Jadrolinije" dok se sve linije ne koncesioniraju, a rok je 5 godina. Prema tome, nema privatizacije "Jadrolinije" sljedećih 5 godina. Nakon toga da li će se ona privatizirati, kada, na koji način, neće ili hoće, o tom potom. O tome će se razgovarati onda. Prema tome, nema govora o nikakvoj privatizaciji "Jadrolinije".
Poštovana zastupnica Irena Ahel. Izvolite.
Zahvaljujem ministre, zadovoljna sam odgovorom, a nadam se da će biti zadovoljni i svi djelatnici "Jadrolinije".
Poštovani zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Sabora, uvaženi članovi Vlade. Pitanje je za gospodina premijera. U zadnje 3 godine sve su općine i gradovi Gorskog kotara, Primorsko-goranske županije, svi snježni sportski savezi, sveučilišni sportski savez, niz privrednika, gospodarstvenika, akademika prihvatili i podržali ideju o zimskoj univerzijadi u Gorskom kotaru. Napravljena je studija koja je naslovljena "Osnove projekta kandidature za zimsku univerzijadu 2011. godine" gdje su date 3 varijante i na 400 stranica je dato preko tisuću podataka koji obrazlažu zašto je objektivno kandidirati se za zimsku univerzijadu. Da napomenem da je Gorski kotar zasigurno jedan od najljepših, ali i najneiskorištenijih i najslabije naseljenih krajeva Hrvatske, ove regije u Europi, ali i Europe. Te bi zimska univerzijada doprinijela gospodarskog obnovi Gorskog kotara, zaustavljanju depopulacije. Vjerojatno bi otvorila po nekim procjenama par stotina radnih mjesta i ostavila značajnu infrastrukturu. Iz tog razloga, a i zbog ravnomjernog razvoja cijele Republike Hrvatske, mi u Primorsko-goranskoj županiji stojimo na stanovištu da je potrebno podržati taj projekt. I postavljam pitanje vama, s obzirom da je u javnosti bilo nekih nejasnoća o stavu Vlade, a to još ustvari i Vlada nije raspravljala. Hoće li Vlada dati prethodnu suglasnost za kandidaturu za zimsku univerzijadu u Gorskom kotaru, bilo 2011., bilo 2013.? Jer samo to čeka do negdje svibnja, lipnja da se otvori postupak redovnog kandidiranja. Hvala lijepa.
Hvala. Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Uvaženi gospodine zastupniče, Vlada će podržati svaku inicijativu koja pridonosi, kao što je i u ovom slučaju, razvoju jedne županije. Ja se slažem s vama da sve ono što sam i ja čuo i još uvijek neslužbeno iz novina, iz medija ili putem drugih kanala da su studije napravljene. Pa pozivam vas, mi upravo o tome razmišljamo. Vlada nije još razmišljala. Dakle, sve ovo, ako su bile neke spekulacije u javnosti nemaju veze sa Vladom jer nismo o tom pitanju još razgovarali. Ali prije nego dođe službeno na Vladu predlažem i pozivam vas da zajedno s drugim zastupnicima i sa vodstvom Primorsko-goranske županije, sa ministrom Primorcem dođete u Vladu, da nam se prezentira cjelokupni projekt. I ukoliko je on, naravno, financijski održiv u sportskom smislu značio bi veliku promociju Hrvatske, veliku promociju Primorsko-goranske županije i Gorskog kotara uopće, da razmotrimo to. I budite sigurni da ću ja učiniti sve da Vlada da svoju potporu.
Poštovani zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja mislim da sam zadovoljan kao i čelnici, ja vjerujem, svih 7, 8 goranskih općina i gradova. Učinit ćemo ovu proceduru do kraja. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepo, poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniku hrvatske Vlade, ministri. Ja bih pitanje uputila ministrici obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, gospođi Jadranki Kosor. Gospođo ministrice, vaše ministarstvo u 2006. godini raspolaže sa pozamašnim proračunom koji iznosi 6,6 milijardi kuna. Što je u odnosu na prošlu godinu povećanje od 8,65%. Moje pitanje je koliko će se ovogodišnji proračun vašeg ministarstva odraziti na povrat duga hrvatskim braniteljima zbog neusklađivanja mirovina, invalidnina za 2001. i 2002. godinu. Te što ministarstvo čini za invalide prve skupine? Hvala.
Potpredsjednica Vlade, ministrica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo zastupnice. Hvala vam lijepa na pitanju jer evo, mogu kroz odgovor na vaše pitanje zapravo i najaviti neke skorašnje poteze i ministarstva kojem sam na čelu, naravno hrvatske Vlade i u suradnji sa Ministarstvom financija. Radi se, naime, i vi to evo postavljate kao pitanje, radi se o tzv., povratku duga još prema zakonu iz 2001. godine. Naime, zakonskoj obvezi tzv., prevođenja prava prema Zakonu iz 2001. godine, radi se o invalidskim i obiteljskim mirovinama koje nisu usklađene i mi taj dug vraćamo u ovoj godini. Ili bolje rečeno, počinjemo ga vraćati u ovoj godini za razdoblje 2001., 2002. i 2003. godine. U ovoj godini smo za povrat toga duga, znači prema Zakonu iz 2001. godine, za 2 mjeseca 2001. i za cijelu 2002. godini osigurali 141 milijun kuna. Međutim, mi smo za povrat toga duga iz 2003. morali u projekcijama sa Ministarstvom financija predvidjeti i povrat duga za 2003., dakle, ono što ljudima nije bilo isplaćivano. I mi smo u toj projekciji predvidjeli 187 milijuna već za 2007. godinu. Sa zadovoljstvom moram reći da započinjemo već krajem veljače, upravo smo uskladili sve one poslove koje je bilo nužno oko toga obaviti i u Ministarstvu financija i u Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje. Dakle, krajem veljače počinje isplata toga duga za razdoblje iz 2001. godine, a negdje travanj, svibanj za razdoblje 2002. godine. Ponavljam, već smo u proračunu za sljedeću godinu osigurali dodatnih 187 milijuna kuna. Dakle, radi se o iznimno velikim novcima. Međutim, naravno ova Vlada je odlučna vratiti sve ono što je nužno i što naravno hrvatski branitelji i članovi njihovih obitelji, radi se ovdje o hrvatskim ratnim vojnim invalidima, nisu dobili, a morali su dobiti jer je to bila zakonska obveza. Što se tiče 100 postotnih invalida I. skupine moram također reći pitali ste što sve činimo, ja ću samo nabrojati jer nemam dovoljno vremena što smo učinili od početka mandata, dakle konačno riješili status njegovatelja za 100 postotne invalide I. skupine, radi se o 425 osoba koje su konačno dobile riješeno i zdravstveno i mirovinsko i imaju osiguranu egzistenciju, to su uglavnom supruge 100 postotnih invalida I. skupine, riješili smo uglavnom njihovo stambeno zbrinjavanje kroz izgradnju kuća, odnosno izgradnju stanova. Evo najavljujem, vjerojatno sljedeći tjedan ili tjedan iza toga ministrica Matulović-Dropulić i ja ćemo poći u Split i položiti još dva temeljna kamena za izgradnju dvije kuće za 100 postotne invalide I. skupine. U prošloj godini smo kupili i dodijelili 148 automobila za 100 postotne invalide I. skupine, a u ovoj godini počinjemo isto tako raspodjelu 100 postotnim invalidima I. skupine, radi se o 141 automobilu. To su svi oni 100 postotni invalidi koji su također prema zakonima trebali dobiti te automobile još za mandata prijašnje Vlade, ali ih nisu dobili. Dakle, to je ono što činimo ovog trenutka i isto tako napominjem da smo suočeni trenutačno sa dospijećem tužbenih zahtjeva upravo 100 postotnih invalida I. skupine koji su naravno tužili zbog neispunjavanja, odnosno zbog neusklađivanja njihovih prava od kraja '99. do 2001. godine. Radi se također o 33 milijuna, gospodine predsjedniče, koji smo na … [[Govornik se ne razumije.]] i ime tih tužbenih zahtjeva morali osigurati u ovoj godini i naravno da će biti isplaćeni. Hvala vam lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Zahvaljujem na odgovoru. Ja sam izuzetno zadovoljna, a nadam se i cjelokupna hrvatska javnost koja je ovo slušala, makar kratki dio aktivnosti koje se odvijaju u vašem ministarstvu jer osim što je Vlada pokazala socijalnu osjetljivost povećanjem proračuna vašem ministarstvu očito je, a to hrvatska javnost od vas i očekuje da se ulažu ogromni napori, da oni kojima je najpotrebnije osigura se kvalitetna skrb i briga. Ja vam se zahvaljujem, nadam se da ćete takve zakone dobiti od hrvatske javnosti. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče Vlade, uvaženi ministri. Svoje pitanje upućujem ministrici pravosuđa gospođi Vesni Škare-Ožbolt. Pred nekoliko mjeseci hrvatska javnost izrazila je svoje snažno negodovanje oko slučaja Milanović na Županijskom sudu u Gospiću. Da podsjetimo one koji su eventualno zaboravili sudac Milanović je onaj sudac koji je pod povećalo civilizirane javnosti došao zbog obrazloženja presude u slučaju silovanja američke košarkašice … [[Govornik se ne razumije.]] kad je taj ugledni sudac zaključio da nasilno guranje prsta u nečiji anus nije silovanje i da se radi o radnji izjednačenoj rukovanju. To naravno nije bio prvi eksces ovog suca, on je već '97. godine u predmetu u kojem je također se radilo o silovanju ustanovio da zrela žena zna gdje su osjetljiva mjesta kod muškaraca, dakle mogla se obraniti, a nije na temelju čega ovaj uvaženi gospodin donosi oslobađajuću presudu. Ta presuda poslije je poništena i silovatelj je ipak završio u zatvoru. Sjećamo se i Milanovićevog bisera kad je čovjeka osudio na 13 godina zatvora zbog ratnog zločina, a presudu obrazložio konstatacijom da osuđenik već 500 godina sa svojim precima i … [[Govornik se ne razumije.]] vrši genocid nad Hrvatima. U "Narodnim novinama" od 21.12.2005. objavljen je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnom sudbenom vijeću koje se posebno bavi disciplinskim postupcima protiv sudaca. Kada ćemo konačno početi provoditi vlastite zakone i prestati se skrivati iza fraza lažne političke korektnosti, o ne komentiranju nepravomoćnih presuda ili pak neprikosnovinosti sudačkog mišljenja izrečenog u obavljanju posla. Ako je sudac Milanović zbog tog nedodirljiv onda bi mogao odgovarati barem za neuredno obnašanje sudačke dužnosti ili izazivanje poremećaja u radu suda ili pak nanošenja štete ugledu suda i sudačke … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] Ministrice što je sa nadzorom Županijskog suda u Gospiću? A posebno, kada ćemo osim velikih najava, velikih reformi početi povlačiti konkretne poteze koje će nam npr. omogućiti da ljudima kao što je sudac Milanović jednom zauvijek stisnemo ruku na odlasku iz profesiju koju ponižavaju, a trebala bi biti najčasnija u državi? Nadalje, možemo li na takvim i sličnim presudama pasti u pregovorima prilikom ulaska u Europsku uniju.
Kolegice.
Da završim rečenicu. Uniju, što se ovih dana događa sa Rumunjskom i Bugarskom? Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Pitanje ste postavili predsjedniku Vlade, pa će predsjednik Vlade i odgovoriti na pitanje. Izvolite predsjedniče Vlade.
U pripremi sjednice vidjeli smo da ste postavili pitanje meni pa ću ja rado odgovoriti na ovo pitanje. Slažem se s vama da postoje neke prije svega mislim da se slažemo i da ne možemo dovesti u pitanje trodiobu vlasti, generalno. To je načelo na kojemu počivaju sve demokratske države i nije u redu da se izvršna vlast ili zakonodavna vlast miješa u sudbenu vlast, ali komentirati, tu se također s vama slažem bilo raspravama u zadnjih mjeseci i u povodu ove presude koja još uvijek nije pravomoćna to treba reći, nego čekamo pravomoćnost presude. Treba i komentirati. Ja ću komentirati. Ja ću reći da to što je učinjeno naravno ponovno se ograđujem kao predsjednik izvršne vlasti, kao predsjednik Vlade ne želim niti na bilo kakav način utjecati u rad sudbenih tijela u Republici Hrvatskoj, ali se slažem s vama da postoje neke presude, da postoje neki događaji koje moramo komentirati. Meni je ovaj događaj apsolutno neprihvatljiv i ja se ne mogu s njim ni na kakav način niti složiti niti ga mogu prihvatiti. Ponavljam, presuda nije pravomoćna, očekujemo pravomoćnost presude i izvršna vlast neće se ni dalje miješati u pravosudnu vlast. Ponavljam, imamo pravo i ja sam sebi uzeo to pravo, vidim da i vi to predlažete da neke stvari ipak komentiramo u Hrvatskoj. Meni je to apsolutno neprihvatljivo i moram to odbaciti.
Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se na odgovoru. Predsjedniče Vlade, ja se slažem s vama dioba vlasti ali disciplinske mjere također da. I ovaj slučaj suca nije jedinstven u našoj praksi. Naime, podsjećam i na slučaj suca Lozine u Splitu u slučaju Lora.
Poštovani zastupnik Anto Đapić.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade! Nakon niza godina, pregovora, pa čak i sudovanja konačno usvajanjem Zakona o umirovljeničkom fondu stvorene su pretpostavke o isplati dugovanja umirovljenicima, neovisno o tome da li ima komentara pozitivnih, negativnih oko toga zakona držimo da je to jedan krupan iskorak da se jedna velika nepravda prema umirovljenicima ispravi. Oni su dobili mogućnost na dva načina biti obeštećeni, dakle dobiti ono što zaslužuju. Dakle, da u roku od osam godina dobije stopostotni iznos ili u roku od dvije godine pedeset postotni iznos dugovanja. Interesantno je da je veliki broj umirovljenika zainteresiran za ispunjavanje obaveze ovih pedeset postotnih dugovanja u roku od dvije godine. Prema tome zakonu očito je da do šestog mjeseca hrvatska Vlada bi trebala osigurati, da ja ne licitiram sa brojkama jer ne znam točno a ne znam da li vi znate točno koliki su ti iznosi jer bi trebalo do 31. siječnja dobiti se izvješće koliko se novaca uistinu potrebno da bi se isplatila prva tranša ovih dugovanja, ali negdje se kalkulira o svotama da bi ove godine trebalo osigurati 3,5 milijarde kuna. A kako ti novci nisu osigurani u proračunu mene interesira što Vlada kani učiniti da bi obveze koje mora ispunjavati da bi one mogle u šestom mjesecu početi se ispunjavati na kvalitetan način i da li je poduzela neke radnje da osigura financijska sredstva koja su prema nekim drugim procjenama za lipanj mjesec najnužnija preko milijardu i 200-300 milijuna kuna, pa vas molim ako možete odgovoriti na ovo pitanje. Hvala lijepo.
Hvala. Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine zastupniče! Prije svega zahvaljujem na ocjeni da je riječ o jednom velikom problemu koji ova Vlada konačno rješava, imala je hrabrosti za razliku od prethodnih Vlada uhvatiti se koštac sa velikom traumom hrvatskog društva a to je dug umirovljenicima. Ta trauma nas prati od 1993. bez obzira tko bio, koja politička opcija. Treba reći da je to dug prema umirovljenicima koji je Ustavni sud 1998. proglasio da se treba vratiti. I u tom smislu zajedno sa Hrvatskom strankom umirovljenika, sa umirovljeničkim udrugama radili smo na zakonu koji je Hrvatski sabor usvojio i po tom zakonu kao što ste rekli dali smo mogućnost da se umirovljenici opredijele bilo za prvu varijantu 50% u dvije godine, bilo za varijantu osam godina sve. Prema podacima koje smo dobili negdje nešto više od 80% se opredijelilo za prvu varijantu, dakle za onu varijantu 50% diskonta u dvije godine. Jednu stvar vas moram ispraviti. Nije to stavka proračuna, nikad nije ni bila niti zakon to predviđa da je to stavka proračuna, niti Fond umirovljenički koji je proizašao iz tog zakona. Na temelju tog zakona je proračunski korisnik. Prema tome, ali sada odgovori na pitanje. Naravno da smo svjesni da već koncem lipnja, da već koncem drugog kvartala ove godine moramo početi isplaćivati ovaj dio o kojem smo dogovorili. U tu svrhu će Vlada ići u privatizaciju Telekoma. Prema tome, mi sredstava ovih u proračunu nemamo. Nije niti predviđeno niti zakonom niti je fond dio proračunskih korisnika … [[Govornik se ne razumije.]] među proračunskim korisnicima i ići ćemo u privatizaciju Telekoma da bismo ovaj dug umirovljenicima odnosno naknadu mogli početi isplaćivati i pripremne radnje za to su već u tijeku.
Hvala. Poštovani zastupnik Anto Đapić.
Hvala lijepa. Ja sam djelomično zadovoljan odgovorom. Međutim, nameću se pitanja. Nemam pravo na dodatno pitanje nego samo na ocjenu, da ako se ide na prodaju Telekoma ne kasni li se već sa savjetnicima, sa modelom, sa svim ostalim kako nam se ne bi dogodila prodaja Telekoma u vremenskoj stisci da se ne može dobiti ono što bi realno se moglo dobiti ako se na vrijeme započnu pripreme koje bi trebale već početi sada. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine premijeru! Pitanje ide gospodinu ministru poljoprivrede gospodinu Čobankoviću, a molio bih i premijera i ministricu vanjskih poslova po mogućnosti da pozorno prate pitanje. Pitanje se tiče granica Republike Hrvatske na Dunavu i naše brigu odnosno u ovom slučaju nebrige da se ovo otvoreno pitanje riješi u skladu sa nacionalnim interesima Republike Hrvatske. Kao što je poznato granica Republike Hrvatske sa Srbijom više od deset puta prelazi s jedne na drugu stranu Dunava s tim da Hrvatska ima točno deset puta više teritorija na lijevoj obali Dunava nego što Srbija ima na desnoj obali. Prema Erdutskom sporazumu privremeno je rješenje da granica između dvije države ide sredinom plovnog puta. Za takvo rješenje zalaže se i srpska strana. Republika Hrvatska, svi ćemo se složiti, treba tražiti samo svoje tj. inzistirati na poštivanju stajališta Badeinterove komisije o nepromjenjivosti granica. Stoga, bio sam izuzetno neugodno iznenađen kada sam u odluci ministra poljoprivrede o ustanovljavanju državnog lovišta Podunavlje-Podravlje od 21. listopada 2005. godine pročitao "Naznačeno lovište se prostire u granicama", citiram "od zmajevačke podunavske šume i nastavlja rubom šume do desne obale Dunava i dalje nastavlja obalom u pravcu jug, jugo-istok do mjesta Erduta" itd. Pitanje, jeste li svjesni da je ta odluka protuustavna jer granica lovišta ne slijedi granicu Republike Hrvatske prema Srbiji, da je štetna jer tom odlukom ministarstvo prihvaća stajalište Beograda da granica ide sredinom plovnog puta Dunava i neprihvatljiva jer uzimajući u sastav lovišta male đepove srpskog teritorija na desnoj obali Dunava de facto se prepušta Srbiji 11 tisuća hektara hrvatskog teritorija na lijevoj obali Dunava? I pitanje još, kada ćete odluku povući i to će odgovarati za ovaj akt koji je nesporno protiv interesa Republike Hrvatske?
Poštovani kolega, da li upućujete pitanje premijeru?
Pitanje je prvotno bilo namijenjeno gospodinu Čobankoviću zato što je to odluka Ministarstva [[Upadica: Prvo]] Ali mogu se dogovoriti. Svejedno mi je.
Predsjednik Vlade. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče ja ću odgovoriti ovaj dio pitanja koji se odnosi na pitanje granice između Hrvatske i Srbije. Poznate su nam ideje da bi neki u Srbiji htjeli promijeniti granicu bivših socijalističkih republika Hrvatske i Srbije koje su granice prema odluci Badinterove komisije postale nove granice između Republike Hrvatske i Republike Srbije. Naše je čvrsto stajalište na tome, a mislim i stajalište jer na tome radimo i Vlade Republike Srbije da se to neće dogoditi. Prema tome u svakom slučaju mi nipošto ni po koju cijenu nećemo to pristati, na to pristati. Niti to prihvatiti. Za nas i to ću ponoviti su granice između Republike Hrvatske i Republike Srbije granice bivših socijalističkih republika u vrijeme Jugoslavije. I u tom smislu postoji i odluka Badinterove komisije koja se mora poštovati i mi ćemo učiniti sve da se i ona poštuje. Ukoliko, a to sada ako ministar ima nešto dodati, potpredsjednik Sabora se suglasi i vi, ukoliko postoji takva, takva odluka a nije usklađena sa ovakvim stavom ona će biti usklađena sa ovakvim stajalištem i ovakvom čvrstom pozicijom koju Hrvatska ni po koju cijenu neće promijeniti.
Ministre izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine zastupniče ja mislim da je i vama isto jasno da granice lovišta ne mogu prejudicirati bilo kakvo rješenje pitanja državnih granica, ali ja ću ovaj slučaj ispitati. Moram iskreno kazati da nisam trenutno upoznat sa granicama lovišta. Ispitat ću i dat ću vam pisano izvješće.
Poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Apsolutno teško se ne složiti i sa svim onim što je gospodin premijer rekao jer to upravo potvrđuje i ono što sam ja izrekao na početku ovoga pitanja, ali uistinu u odluci Ministarstva počinio se jedan šlamperaj, glupost, neznanje, ne znam kako to nazvati, ne koristim termine izdaje ili slično što se često moglo ovdje u Saboru čuti već govorim o vjerojatno nenamjernoj grešci koju treba ispraviti. Ali ja unaprijed upozoravam da takvih grešaka naših institucija različitih tijela na državnoj i lokalnoj razini ima dosta. Vjerujem da će ministar preko javnosti upoznati nas što je bilo, a ja unaprijed najavljujem gospodinu premijeru da ću zatražiti i očitovanje odnosno izvješće državne komisije da se vidi što je ona radila na ovome pitanju, a bojim se da je u ovih dvije godine da je rad malo zapeo. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo iz Vlade, kolegice i kolege svoje zastupničko pitanje postavljam predsjedniku Vlade gospodinu Ivi Sanaderu. Gospodine predsjedniče u više navrata izjasnili ste se, a i hrvatska javnost je to tako percipirala da su najvažniji projekti vaše Vlade početak pregovora o pridruživanju Europskoj uniji i početak procesa obeštećenja umirovljenika tijekom 2005. godine. Na radnom sastanku sa zastupnicima Hrvatske stranke umirovljenika, predsjednikom Hrvatske stranke umirovljenika i predstavnicima umirovljeničkih udruga 9. prosinca 2005. godine ukazali smo vam na grešku koju je učinio HZMO ne obračunavši obeštećenje za jedan dio obiteljskih mirovina i tzv. limitirane mirovine. Konstatirali smo da je to političko pitanje obzirom da je zakonom uređeno da su te kategorije trebale dobiti obračun. Vi ste obećali zatražiti dodatne informacije od HZMO-a o dimenzijama problema i odgovoriti nam u primjerenom roku. Odgovora još nema, a u međuvremenu nastupili su i problemi sa osiguranjem kvoruma upravnog odbora Umirovljeničkog fonda, Ante Samodol razriješen dužnosti, nije imenovan novi član. Gospodin Damir Polančec preopterećen obavezama. Martina Dalić također i tako dalje. Obzirom da sam osobno kao i drugi predstavnici Hrvatske stranke umirovljenika obasut pitanjima građana pitam vas: kada ćete svoj konačni stav iznijeti predstavnicima Hrvatske stranke umirovljenika, umirovljeničkih udruga i građanima Hrvatske vezano uz obiteljske i limitirane mirovine i kada ćete osigurati pretpostavke da Upravni odbor Umirovljeničkog fonda može normalno funkcionirati obzirom na nekoliko važnih pitanja koje je neophodno hitno rješavati, a naročito problematiku izjašnjavanja nasljednika obeštećenja. Zahvaljujem.
Hvala. Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče bez obzira na činjenicu što nije uobičajeno da vi iznosite u javnost nešto što smo mi imali na jednom radnom ručku, ja ću reći: "Da, da. Nije uobičajeno." Jer nije uobičajeno jer, jer ste sad doveli mene u situaciju da kažem hrvatskoj javnosti ono što ste vi rekli tada. Jer moramo reći sve šta je bilo. Vi ste tada na moj, na moju primjedbu zašto budući da ste bili vi izravno, osobno i umirovljeničke udruge i Stranka umirovljenika izravno uključena u izradu zakona o kojemu je raspravljao Hrvatski sabor. Zašto niste vrlo precizno stavili tu stavku u zakon? Na to pitanje ste mi odgovorili: "Pa mi tada to nismo znali." I sada iznosite nešto pred hrvatsku javnost izvučeno iz konteksta iz našeg razgovora da sve ovo što ste vi rekli ja ću potvrditi. Rekao sam, zanima me to i hoću da mi HZMO da točni izračun i da mi kaže iz kojih razloga se u umirovljeničkim udrugama i Stranci umirovljenika tumači stavak zakona na jedan način, a iz kojih razloga se u Zavodu za, Mirovinskom zavodu tumači na drugi način. To je bio moj, moj, moje obećanje i ja i dalje inzistiram na tome, i dalje inzistiram na tome. Neću arbitrirati između vas, između dvije, dvije strane jer nije na meni da arbitriram o zakonu koji je donio Hrvatski sabor. Mislim da o tom zakonu treba, treba govoriti Hrvatski sabor. Dakle kad već iznosite sa radnog ručka nešto što sam ja kazao iznesite onda cijeli kontekst i ono što ste vi rekli i ono što sam vam ja odgovorio. Stojim i dalje, i dalje čvrsto na obećanju, stojim i dalje čvrsto na obećanju da ćemo i o tom pitanju raspravljati u Vladi. Ali vam upućujem pitanje zašto u vrijeme donošenja tog zakona niste vrlo jasno stavili kategoriju obiteljskih mirovina u zakon i ovo o čemu sad govorite? To pitanje upućujem vama, upućujem svima koji su na tom zakonu radili. Ne može se niti je korektno, niti je u redu, a i čini mi se da je to linija manjeg otpora. Da, ima upita. I mi dobivamo upite sa terena zašto nisu uključene obiteljske mirovine? Molim lijepo, idemo na vjerodostojno tumačenje zakona pa kad se donese pravorijek ja ću biti prvi koji će ga tražiti, inzistirati da se on poštuje.
Poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Gospodine predsjedniče, moram vas demantirati s obzirom da su eksperti iz umirovljeničkih udruga i iz Hrvatske stranke umirovljenika na tom sastanku tvrdili da za njih dileme u zakonu nema i da su ti isti umirovljenici trebali dobiti obračun i da se uopće ne radi o propustu u zakonu s obzirom na članak 5. koji obvezuje da svi korisnici obiteljskih mirovina koji su u isplati na dan stupanja na snagu tog zakona moraju dobiti obračun. Tu nema pravne dileme. No, ja nisam namjeravao ovdje otvarati polemiku. Ja sam nezadovoljan jer mi niste odgovorili kada ćete dati konačni stav i kada ćemo stvoriti pretpostavke za normalno funkcioniranje upravnog odbora jer nas vrijeme gazi, pa vas molim da mi date pisani odgovor.
Hvala. Pisani odgovor. Poštovani zastupnik Mario Zubović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, moje pitanje upućujem predsjedniku hrvatske Vlade dr. Ivi Sanaderu. Svjedoci smo nedavnog rusko ukrajinskog spora oko isporuke plina koji je izazvao veliku zabrinutost hrvatskih i evropskih potrošača. Naime, poznato je da je Republika Hrvatska unatoč vlastitim izvorima i proizvodnji plina uvozi iz Rusije plin koji zadovoljava oko 40% potrošnje. Također je poznato da naši izvori plina nisu dostatni za buduću opskrbu hrvatskih potrošača, te smo prisiljeni na uvoz. Prijašnja Vlada je kriminalno vodila plinifikaciju Hrvatske i nije uspjela napraviti i osigurati početak gradnje plinovoda od Karlovca do Pule i ova Vlada je neki dan otvorila radove na tom radilištu i do kraja godine će se taj plinovod završiti. Ali Hrvatskoj će i tada faliti 1/3 plina kojega će morati uvoziti. I moje pitanje je što hrvatska Vlada čini da osigura alternativne putove transporta plina, te koje su mjere poduzete da osim iz Rusije Republika Hrvatska uvozi plin iz drugih zemalja kako bi smanjila ovisnost o uvozu ruskog plina?
Hvala. Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader.
Gospodine zastupniče, ovo je vrlo važno pitanje za, ne samo trenutačnu situaciju u Hrvatskoj, jer smo svi svjesni da ne samo zbog hladnoća, nego i zbog činjenice da neke zemlje, pogotovo u istočnoj Evropi imaju mogućnost mehanizma koji se često voluntaristički koristi i u političke svrhe, a to je zatvaranje plina kao što smo vidjeli i svađe oko rusko ukrajinskog plina, pa i najnovije kada je riječ o isporuci Gruziji itd. Mi u Hrvatskoj smo se usredotočili na dva projekta. Jedan je plinifikacija Hrvatske. Tu postoji još iz vremena prethodne Vlade iz 2002. jedan Nacionalni program plinifikacije koji ide do 2011. koji uključuje završetak plinifikacije Slavonije, Baranje, izgradnju magistralnog plinovoda od Pule do Karlovca, povezivanje od Lučkog do Ivanje Reke tako da imamo dva magistralna povezana kad se ovaj izradi. Ali i plinifikaciju Like, svih dalmatinskih županija do Splita. Nije uključivao taj plan i plinifikaciju južnije od Splita do Dubrovnika. Mi danas u Vladi smatramo da treba i to uključiti i na sjednici Povjerenstva od prije nekih mjesec dana tražio sam nakon uvida u kompletnu dokumentaciju i razgovora sa stručnjacima da se taj plan dovođenja plina do Splita 2011. skrati barem za jednu godinu. To je moguće i siguran sam da se to može ostvariti, a možda čak i do 2009. Također, to je jedan važan projekt, ništa manje važan za budućnost energetske situacije u Hrvatskoj nego što i ovaj drugi, a to je drugi alternativni dobavni pravac. Trenutačno se vode razgovori među stručnjacima i imat ćemo uskoro na Povjerenstvu za plinifikaciju tri teme. Jedna je alternativni pravac preko Mađarske. Drugi je iz Rumunjske preko Srbije u Hrvatsku. I treći je LNG terminal, dakle terminal za ukapljeni plin na Jadranu. Bilo je još sredinom devedesetih govora da taj terminal se izgradi na Krku. Na sastanku sa županima ja sam iznio taj problem, jer u ovom trenutku je pitanje dakako na koji treba struka odgovoriti ima li kakvih ekoloških ili nema utjecaja na zaštitu okoliša itd. taj terminal. Prema onim podacima koje imamo on vjerojatno nema, ali u svakom slučaju u ovom trenutku je daleko, nama se čini barem u Vladi i mislim da ćemo u hrvatskoj javnosti a i u Hrvatskom saboru naći potporu za takvo stajalište da je puno važnije osigurati energetsku nezavisnost Hrvatske, nego ima li nekih iako smo apsolutno opredijeljeni za zaštitu okoliša ima li nekih možda negativnih, premda stručnjaci kažu ponavljam još jedan put nisam stručnjak. Slušat ćemo glas struke kada je riječ i o utjecaju na zaštitu okoliša. Ali, ne možemo dopustiti, tu pozivam i rekao sam i županu Primorsko-goranske županije koji je odmah na sastanku rekao ne dolazi u obzir ovdje. Ja sam rekao nismo ni odlučili gdje će biti. Razgovarat ćemo sa svim županima jadranskih županija o tome, ali smatramo da Hrvatska mora ići na terminal za ukapljeni plin da bismo bili u energetskom smislu nezavisni od toga hoće li Rusija i Ukrajina sutra se svađati ili neće i zatvoriti plin. Jer, nije pitanje samo Hrvatske ovdje. Ovdje je pitanje ukoliko mi idemo na taj terminal iz srednje Evrope. Mi bismo dobivati plin i za naše, za naše potrebe ali bismo mogli i naplaćivati dio plina koji će preko Hrvatske ići u srednju Evropu. Jer za taj terminal su sigurno zainteresirane zemlje kao što su Mađarska, Slovačka, Češka, Austrija itd. Slovenija. Dakle, zemlje srednje Evrope i u tom smislu apeliram na sve da se a mi ćemo tu raspravu provesti, ponavljam još jedan put i sa županima. Pozivam sve zainteresirane koji žele nešto reći da nam se jave. Ali definitivno odluka stoji. Terminal za ukapljeni plin moramo graditi da bismo osigurali našu energetsku nezavisnost i da ne bismo bili podložni, jer svi smo vidjeli kakve su reakcije i našeg stanovništva, ali i privrede na nestašicu plina. Ovih dana najbolje to svjedoči. Petrokemija je mjesec dana bila u remontu. Naravno da je to onaj godišnji remont, ali je on zimi tako da uštedimo plin. Sada se ponovno postavlja pitanje hoće li ili ne zatvoriti. Nije samo u pitanju Petrokemija u pitanju je naravno i poljoprivreda, jer je riječ o proizvodnji gnojiva i u tom smislu ovo su sve prevažne stvari koje ovise o tome hoćemo li plinificirati Hrvatsku i hoćemo li izgraditi terminal za ukapljeni plin. Naš odgovor je da na oba pitanja.
Hvala. Poštovani zastupnik Mario Zubović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, ja sam to pitanje postavio zato što se po medijima spominjalo da ova Vlada ne čini dosta u plenifikaciji, i u Saboru je bilo govoreno o tome da ova Vlada ne čini dovoljno u plenifikaciji i zato sam to postavio da bi ovdje mogli izreći koliko Vlada čini za plenifikaciju i koliko ona znači za državu Hrvatsku i koliko će značiti za turizam kada Dalmacija dobije plin. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. uvaženi članovi Vlade. Pitanje za premijera doktora Ivu Sanadera. U procesu približavanja Hrvatske prema Europi gotovo svakodnevno se mjeri i dostignut stupanj razvoja, kako u gospodarstvu tako i u društvenim kategorijama. Zadnje dvije godine prema najnovijim istraživanjima najviše smo pod navodnicima "napredovali" u mitu i korupciji. Pri tome izgleda najviše mašte, a i novaca potrošeno na trgovanje vijećničkim mandatima na lokalnoj razini. U Hrvatskoj je to zapravo globalni problem jer zaboravljamo da se osim trgovanjem, promjene vlasti mimo volje građana vrši također i putem pritisaka, ucjena i prijetnji i to naročito za vijećnike koje rade u državnim službama. Gospodine premijeru, imate li vi ikakovih saznanja o ovakovim metodama promjene vlasti i znate li uopće, s obzirom da je ovo globalni problem u Hrvatskoj u koliko gradova i općina je došlo do promjene vlasti nakon konstituiranja?
Hvala. Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče, ako itko, a onda je to moja stranka, Hrvatska demokratska zajednica, bila podložna, na žalost, u prošlosti, ali je to bio proces nužne konsolidacije stranke odlasku vijećnika ili zastupnika. Pa i u ovom sazivu Sabora mi smo trojicu zastupnika isključili iz stranke, bili svjesni pri tome da gubimo tri glasa u Saboru. Kamo sreće kad bi se druge stranke ponašale na ovakav način. Principijelno kad je riječ o tome, čak i pod cijenu da izgubimo tri glasa mi smo to učinili, jer nam je načelo principijelnost i program naše politike za koju smo dobili potvrdu hrvatskih birača važniji nego 3 glasa u Saboru. Pozivam sve da budu principijelni kao što je to Hrvatska demokratska zajednica. To je bilo u ovom mandatu, to je bilo i u prošlom mandatu. Tada ste sladostrasno gledali kako se osipa ova strana ovdje, ali mi smo ustrajali u tome jer smo znali da će se to isplatiti, da se principijelnost i ispravnost i korektnost uvijek isplate. Prema tome, odlučno odbacujem da će Hrvatska demokratska zajednica sudjelovati u ovakvim radnjama i rabotama kao što ste spomenuli. Je li ja znam gdje se i koliko u Hrvatskoj? znam kao i vi otprilike u kojim mjestima. Ali nitko nije npr. spomenuo danas Bakar, nitko nije spomenuo neke druge. Jučer sam gledao televiziju, Otvoreno, pa sam vidio još neko, Arlović je spomenuo neku općinu gdje funkcioniraju dva paralelna vijeća, Drenovci. Prema tome, javnost o tome zna. Budite sigurni, kad je riječ o nama, o Hrvatskoj demokratskoj zajednici, naveo sam vam primjer ovdje, dajte mi neku drugu stranku koja principijelno slijedi svoju politiku bez obzira koliki broj glasova ima i koliko će se ruku dignuti. A što se tiče kako riješiti to. Ne možemo, nažalost, riješiti jer smo, jer je demokracija nosi to sa sobom. I u drugim zemljama vijećnici, odnosno zastupnici mijenjaju stranke, nažalost. I nitko im taj mandat ne može oduzeti. Bilo je različitih razmišljanja ovdje može li im se oduzeti mandat, je li mandat pripada stranci ili pripada tom zastupniku. Mi smo se priklonili onoj demokratskoj europskoj praksi koja kaže da je mandat neprenosiv i da on pripada zastupniku, odnosno da pripada vijećniku. … [[Upadica se ne čuje.]] Ustav kaže. Pa priklonili smo se toj praksi u Ustavu. Prema tome, mi na tome stojimo, a pozivamo birače, i to je jedino što možemo napraviti, pozivamo birače da na drugim izborima takve zastupnike, ili takve vijećnike, ne izaberu više, da ih kazne. Možemo li ići na ono što smo čuli jučer, da i tu temu dotaknem jer smatram da je ona sigurno vrlo aktualna, da potpišemo jedan međustranački dogovor na terenu, ili među strankama, da se neće prihvaćati prebjezi. Ja sam otvoren za razgovore. Pozivam predsjednike stranaka na jedan razgovor da vidimo možemo li takav dogovor postići. Više od toga ne možemo učiniti jer, ponavljam još jedanput, konačna volja je na svakom zastupniku, konačna volja je na svakom vijećniku. Nažalost, ali to je tako.
Poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepa na odgovoru. To mi liči na onu povijesnu tezu da je Tito znao za Goli Otok ne bi se Goli Otok dogodio. Poštovani gospodine premijeru, samo u Virovitičko-podravskoj županiji metodom pritisaka i ucjena je došlo do promjena u … [[Govornik se ne razumije.]] općina u 20% gradova i općina. Naravno, uvijek umjesto oporbe je došao na vlast HDZ. Moje pitanje je bilo da li vi znate za te pojave, da li ih želite spriječiti i da li me želite upoznati sa time koliko je vlast urušena u čitavoj Hrvatskoj na sličan način nakon konstituiranja u gradovima i općinama. Pošto mi i na to pitanje niste odgovorili, ja vas molim pisani odgovor.
Hvala. Pisani odgovor. Poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem. Moje pitanje upućujem predsjedniku Vlade. Hladnoća je ta koja je smanjila količine plina. Sukob Rusije, Ukrajine također. Rezultat u Hrvatskoj, ne radi Petrokemija nakon remonta, HEP troši lož ulje da bi održao i isporuku električne struje, građani eto slušaju meteorologe i očekuju što prije vijesti o zatopljenju. I naravno, u siječnju mjesecu otvaranje plinovoda Pula – Karlovac. Moj kolega postavljajući pitanje o alternativnim plinskim pravcima rekao je neodgovorna bivša Vlada, kriminalna politika o plinu je razlog da ste otvorili plinovod tek u siječnju 2006. Klub SDP-a smatra da ste te radove mogli započeti i 2004. Pitanje je, dali i vi smatrate da za ovo dvogodišnje zakašnjenje je kriva bivša Vlada?
Hvala. Predsjednik Vlade Ivo Sanader. Izvolite.
Za, gospodine zastupniče, bit ću izravan na izravno pitanje. za dvogodišnje razdoblje od kad smo mi preuzeli odgovornost za Hrvatsku naravno da niste krivi. I bilo je, kao što znate, krivaca nakon 2000., nakon prosinca odnosno studenog 2003. i ti su otišli, ti su smijenjeni sa čelnih mjesta u Plinacru. I ja sam postavio pitanje zašto to nije učinjeno i kad smo mi preuzeli, jer smatram da smo izgubili nepotrebno vrijeme zbog naših građana i tu ćete se složiti sa mnom. Ali se postavlja isto tako pitanje, zašto, kao što sam postavio tako razumijem pitanje uvaženog zastupnika Zubovića, zašto i vi niste mijenjali nesposobne ljude koji su i u vaše vrijeme je mogao plinovod Karlovac-Pula biti počet i inicirana izgradnja. Nije bila. Sa istim argumentima pretpostavljam ste slušali i vi i Račan kao što sam i ja slušao, imamo problema sa lokalnom samoupravom, imamo problema sa imovinskopravnim odnosima itd. Ja sam to slušao godinu i pol dana i pitao ljudi pa dajte o čemu se radi i smijenili smo čelništvo Plinacra, sada funkcionira, otvorili smo radove. Tražio sam da se u roku od šest mjeseci završe građevinski radovi, to znači da se postavi cijev kada će biti i probna proizvodnja, odnosno transport. To će sigurno potrajati još koji mjesec, ali u svakom slučaju u šest mjeseci se moraju završiti građevinski radovi. Prema tome najkasnije na jesen morao bi počet, morao bi proraditi Plinovod Pula … [[Ne razumije se.]]
Poštovani zastupnik Slavko Linić.
Socijalna važnost pitanja, izgubiti dvije godine na smjenjivanju dozvolit ćete, je previše. … [[Upadica se ne čuje.]] Gospodine premijeru dozvolite da odgovorim i molio bih da mi se ponovo mjeri vrijeme. Dakle dvije godine nije vrijeme u kojem se može kasniti zbog smjenjivanja uprave i zato molim pisani odgovor da zaista javnost zna tko je odgovoran za dvije godine, a ne da čujemo od svojih kolega o kriminalnoj politici. Jer ako govorimo o kriminalnoj politici, u mandatu bivše Vlade imali smo strategiju koja je napokon prekinula ugljeni lobij. Donijeli smo zakon o transportu i odgovornosti transportera za plin koji je vrlo jasan i učinili vrlo važno, izvukli Plinacro iz Ine da bi Hrvatska država mogla kontrolirati transportera koji se zove Plinacro i planovi Ine su govorili da mora se doći sa plinom sa platformi do Pule i planovi Plinacra da se mora izraditi plinovod od Pule do Karlovca u 2004. godini. To su dokumenti koji su ostali. Ostaje pitanje neodgovornih ljudi koji su sada napokon, o njima se ne govori nego se govori o kriminalnoj politici bivše Vlade, a govori se samo zato da se zabašuri dvije godine, jer nas je ova hladnoća natjerala da budemo energični prema njima. A zahvaljujem vama da sam prvi puta čuo da bivša Vlada nije kriva.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine premijeru, članovi Vlade. Svoje pitanje upućujem gospodinu ministru unutarnjih poslova, gospodinu Kirinu. Evo i sinoć bilo je osam razbojništava. Dakle najteži kriminal, izvršenje najtežeg kriminala ne jenjava, dapače u porastu je. I umjesto da vi gospodine Kirinu sve snage koncentrirate da se konačno otkrije taj jedan uvijek te isti izvršitelj famozni nepoznati počinitelj, vi dozvoljavate da policija troši svoje dragocjene snage i to pogledajte gdje, da poziva na informativni razgovor organizatore i podnositelje peticije u gradu Pagu, nezadovoljni, gdje su ljudi potpisivali upravo tu peticiju na ovu organizaciju, nezadovoljni prijedlogom prostornog plana grada Paga. Dakle kakvu to vi poruku šaljete građanima u zaštiti temeljnih ljudskih i građanskih prava umjesto da upravo budete bard takve zaštite. I moje konkretno pitanje: Dokle ćete dozvoljavati da se u ovoj zemlji progone oni koji ukazuju na nepravilnosti, a ne oni koji te nezakonitosti i nepravilnosti čine?
Ministar Kirin.
Poštovana zastupnice naravno da ne mogu odgovoriti na ovo pitanje, jer da ste mi uputili to pitanje prije, ja bih pripremio i službeni odgovor, ispitao bih sve što se tiče ovog pozivanja na informativni razgovor. Ali jednu stvar kao ministrica pravosuđa bivša, morate mi dati potporu, a to je da policija nije kriva ako uhvati prekršitelja a on se konstantno pušta van i uhvatimo u određenim kaznenim djelima ljude koji imaju po 80 kaznenih djela kako iz prekršajne, tako i iz kaznene odgovornosti. To je pitanje hrvatskih zakona koje moramo ovdje u Hrvatskom saboru svi skupa raspraviti i pojačati mjere. Ono što mi morate dati za pravo da sam isto kao i moj prethodnik naslijedio određene probleme koji se danas prenose, a to su financijski problemi. 2003. godine na 2004. prenijeli smo 208 milijuna kuna nenaplaćenih, znači duga prema Ministarstvu unutarnjih poslova i malo prema raznim dobavljačima, nabavljačima itd. a ono što je još najgore, preuzeli smo i prekovremene sate koje moramo danas plaćati. Za ovu godinu smo u državnom proračunu predvidjeli 50 milijuna kuna, a bojimo se da će ta cifra daleko dalje … [[Ne razumije se.]] Zbog čega to govorim? Naime, cijelo vrijeme krivo se interpretiralo u javnosti da imamo višak policajaca, a onda su isti oni koji su provodili politiku smanjivanja broja policajaca u Ministarstvu unutarnjih poslova pitaju a gdje su ti policajci na cesti. Vjerujte mi nije ovo problem koji je od jučer. Nismo smo svjesni da ulaskom u Europsku uniju, sređivanjem tržišnog kapitala, rješavanjem stvari da preuzimamo i određene negativnosti, a to je porast kriminala naročito u urbanim sredinama. Sukladno tome pripremili smo novi Zakon o policiji koji će vrlo jasno i decidirano rješavati i u borbi protiv organiziranog kriminala i svih ostalih kriminala. Da ova Vlada nije stajala samo na riječima, zadnje prije nekoliko mjeseci prije zadnjeg Sabora, donesen je Zakon o minimalnim mjerama … [[Ne razumije se.]] institucije. Sada se priprema zakon za sprječavanje koji je upućen u proceduru Vlade, Zakon o sprječavanju nereda, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sprječavanju na športskim natjecanjima. U pripremi je zakon o policiji i pripremaju se niz akata kojima ćemo regulirati rad policije. Ono što bih vas zamolio sve skupa da pomognete nam da riješimo navedene slučajeve jer mi smo ogroman sustav i vjerujemo da u tom sustavu ima onih koji možda neadekvatno rade svoj posao, znači primaju plaću a nisu je zaslužili i vjerujte mi kao ministar unutarnjih poslova, odgovorno tvrdim da ću se s takvima odgovorno obračunati na način da ću ih smijeniti sa tih radnih mjesta, jer uvijek je pala težnja na one policajce koji rade svoj posao na cesti i uvijek se najlakše obračunati s onima koji imaju najmanje prava. Od danas i novim ustrojem i organizacijom Ministarstva unutarnjih poslova svoju težnju ćemo staviti uz formiranje granične policije prema obavezama Europske unije i na formiranje Krim policije u svim lokalnim sredinama kako bismo kvalitetno i kroz unutarnjih nadzor mogli nadzirati rad policije i upravo na vrijeme sprječavati negativnosti, a to je da sigurno predmet Ministarstva unutarnjih poslova nisu peticije građana osim ako nije prekršen zakon ili ako nije dostavljen zahtjev državnog odvjetništva. Nego ono najteže, a to su organizirane skupine od kojih ima najviše štete u državnom proračunu. Mi smo to dužni napraviti jer primamo plaću iz tog državnog proračuna. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Točno je, gospodine ministre, da ste to dužni učiniti jer to, za to primate plaću. Ovdje ste bili dužni odgovoriti na moje pitanje pa to niste učinili. Ja dozvoljavam da možda niste upoznati sa tom situacijom što se događa, ali trebali biste biti. Kako se u Gradu Pagu i to je nedozvoljivo da vi o tome ne znate jer ne znam i ne vjerujem da bi policija samoinicijativno djelovala. Da bi pozivala na informativni razgovor one koji su organizirali peticiji. Dakle, gdje ostvaruju temeljno ljudsko i građansko pravo. Dakle, što imamo na djelu? Gospodine ministre Kirinu, u Vladi u kojoj sjedite već od početka Središnji državni ured za upravu služi da bi se izborni porazi HDZ-a ne terenu pretvarali u pobjede. Ali to nije … /Govornik isključen, pa naknadno uključen./, ja na to upozoravam da je stvar eskalirala i da očito se više ne zadržava Vlada samo preko Središnjeg državnog ureda. Nego djeluje isto tako preko represivnog aparata da bi se, vidite ovdje discipliniralo čak i one koji nisu na vlast nego su čak oporba, ali su aktivni, eto, građani se s njima solidariziraju. to je nešto … /Govornik isključen, pa naknadno uključen./ to je nešto što se nije događalo ni 90-ih godina kada su građanska i ljudska prava bila na nižoj razini. I to je jednostavno nedopustivo. Tražim pisani odgovor, da ispitate o čemu se radi i da o tome možemo izvijestiti javnost.
Poštovani zastupnik Vladimir Kurečić.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Ivanečka tvornica alatnih strojeva "Itas", poduzeće koje je ratnih i poratnih godina poslovalo te zapošljavalo preko 250 radnika 2001. godine na čudnovate je načine došlo u većinsko vlasništvo lokalnih političkih igrača s nesumnjivom potporom tadašnjih moćnika s državne razine. Očiti cilj takve privatizacije bio je osloboditi firmu od proizvodnje, radnike potjerati na Zavod za zapošljavanje, a nekretnine skupo preprodati što je nažalost dijelom i uspjelo. Na očite financijske malverzacije, rasprodaju strojeva i pretprodaju dijelova nekretnina, radnici su podnosili prijave no nije se poduzimalo ništa. Tada je očito pravna država poprilično drijemala. Mnoge makinacije dovele su firmu do ukupno 30 milijuna kuna duga od čega oko 16 milijuna kuna radnicima i oko 4 i pol milijuna kuna duga prema države, što je rezultiralo stečajem tvrtke u jesen prošle godine, a s tim se problemom javnost i Vlada Republike Hrvatske upoznala nakon što su radnici u očajničkom pokušaju da im se dade prilika da rade, počeli štrajk glađu pošto im je bila isključena struja. Aktualna Vlada Republike Hrvatske tada je promptno reagirala i "Itasu" je u svega nekoliko sati uključena struja. "Itas" je u stečaju, a neki koji su u njega uključeni kao i predstavnici aktualne županijske vlasti i dalje žele firmu zatvoriti kako bi makinacije pale u zaborav. Radnici i sindikat tvrde da je proizvodnju moguće nastaviti, a to dokazuje interesom stranih kupaca za "Itasove" proizvode iz Njemačke, Italije, Venezuele kao i iz Republike Hrvatske. Vi ste, gospodine ministre, na moju inicijativu primili predstavnike radnika i sindikata na čemu zahvaljujem i sa svim ste upoznati. Postavljam pitanje. Da li je moguće po vašem mišljenju potraživanja radnika i države u stečaju s preustrojem pretvoriti u vlasničke udjele i tako u svijetlu politike aktualne hrvatske Vlade da se razvija i potiče proizvodnja dati prilika radnicima da rade i izvoze, a za što nesumnjivo postoji interes. Hvala.
Hvala. Ministar Branko Vukelić, izvolite.
Hvala, poštovani predsjedniče. Poštovani zastupniče, zahvaljujem na ovom pitanju jer, i zahvaljujem vama osobno što ste vrlo brzo intervenirali i što ste ustvari sa radnicima bili u ministarstvu jer je to prilično tužna priča. I mislim da je primjer koji, ja se nadam da ih nema puno u Hrvatskoj, gdje su privatni vlasnici, dakle, vlasnici tog poduzeća ustvari učinili sve kako bi uništili proizvodnju i kako bi unovčili imovinu i ustvari ostavili bez posla 250 obitelji. Radi se naime o jednoj firmi, poduzeću, tvornici koja ima visoku tehnologiju, koja je proizvodna, koja proizvodi strojeve i to strojeve za europsko tržište, Njemačke i Italije. Dakle, vrlo visoki proizvod, visoko kvalitetan sa visokom tehnologijom. I mislim da je zaista za čestitati radnicima koji su, evo, i onom svojom akcijom, štrajkom glađu ustvari upozorili na stanje u firmi. Hrvatska Vlada je tu vrlo brzo intervenirala i na preporuku Vladinu je HEP i ponovno pustio struju. Ali ono što je za čestitati radnicima je to da oni su uspjeli svojim odnosom sa kupcima zadržati proizvodnju. I da ta firma danas i u stečaju proizvodi za kupce iz Njemačke i Italije. Dakle, radnici su se tu zaista postavili, ja bih rekao, na najispravniji način i zaslužuju punu pohvalu, ali i podršku koju sam im ja i obećao. I hrvatske Vlade i Ministarstva kome sam na čelu. Ali prije svega sada je, s obzirom da je tvrtka u stečaju, da se mora raditi po Stečajnom zakonu, na vjerovnicima je da utvrde stečajnom upravitelju plan. Poslovni plan za koji vjerujem da može biti takav koji će izvući iz sadašnjeg stanja tu tvrtku. Koja će ostaviti posla da li za svih 250, 200 ili 150 radnika, ali sigurno da posla ima, da tržište ta tvrtka ima. I ja mogu reći, dakle, da ovisno o tom stečajnom planu koji će utvrditi vjerovnici, a najveći vjerovnici jesu upravo radnici. Država je u ovom slučaju manji vjerovnik, da će Vlada i ovo ministarstvo učiniti sve da pomogne kako bi se ta firma sačuvala. Kako bi se ta radna mjesta sačuvala i kako bi prije svega vrlo kvalitetan i visoko kvalitetan, tehnološki kvalitetan proizvod sačuvao i kako bi moglo dalje raditi. Prema tome, podršku se ima, na redu je stečajni upravitelj, stečajno vijeće i vjerovnici da utvrde model, način i tu imaju punu podršku i suradnju stručnjaka u ministarstvu koji će zajedno pripomoći da se takav plan i napravi. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Vladimir Kurečić.
Hvala vam, gospodine ministre, na odgovoru kao i na svakoj dosadašnjoj ali i budućoj potpori i "Itasu" i drugim poduzećima u sličnoj situaciji. Osobno smatram da ovu sad već očito paradigmu hrvatske privatizacije i razno razne lovce u mutnom treba što prije spriječiti i zaustaviti kako bi se razvijala proizvodnja i kako bi se ljudima omogućilo da rade i ostvaruju egzistenciju za sebe i svoje obitelji. Hvala.
Hvala lijepo. Dame i gospodo, aktualno prijepodne je završeno. Nastavak u 15 sati.
Prelazimo na – - Izvješća Mandatno-imunitetnog povjerenstva To je 1. točka dnevnog reda, molim vas, idemo dalje. Zbog ovih i ovakvih gubljenja vremena gubili smo i vrijeme za postavljanje zastupničkih pitanja. Ja vas molim da nastavimo sjednicu Sabora i da bude samo ovo jedan mali odstupanje od dosadašnjih sjednica, da proširujemo tu lepezu izuzetaka i da idemo dalje. Kako je prvi na redu bio zastupnik Ivan Kolar i složio se sa ovim mojim prijedlogom nema razloga, ovdje ne vidim gospodina Vidovića, ali vidim ostala dva još zastupnika koji se slažu, prema tome idemo dalje. Prelazimo na 1. točku dnevnog reda izvješća Mandatno-imunitetnog povjerenstva o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Zvonimira Sabatija i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Josipa Vreska. Ovdje je pogrešno stavljeno dva puta prestanku pa će ispraviti predsjednik Mandatnog povjerenstva. Izvolite!
… [[Govornik naknadno uključen, ne čuje se.]] na 21. sjednici održanoj 24. siječnja 2006. godine razmotrilo je pisanu izjavu zastupnika doktora Zvonimira Sabatija od 24. prosinca 2005. o ponovnom obnašanju zastupničke dužnosti sukladno članku 14. stavku 3. Zakonu o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Povjerenstvo je utvrdilo da je mirovanje zastupničkog mandata Zvonimiru Sabatiju izabranom na listi Hrvatske seljačke stranke u III. Izbornoj jedinici započelo 24. lipnja 2005. sukladno članku 14. stavku 1. i 2. zakona te da zastupničku dužnost umjesto gospodina Sabatija obnaša njegov zamjenik gospodin Josip Vresk. Povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni zakonom određeni uvjeti pa i sukladno članku 14. stavku 3. Zakona o izboru zastupnika u Hrvatski sabor mirovanje zastupničkog mandata doktora Zvonimira Sabatija prestalo osmog dana od podnošenja pisane izjave predsjedniku Hrvatskoga sabora od 24. prosinca 2005. o ponovnom obnašanju zastupničke dužnosti. Shodno rečenom Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provedene rasprave jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika kojom se utvrđuje da je dana 1. siječnja 2006. godine prestalo mirovanje zastupničkog mandata zastupnika doktora Zvonimira Sabatija i da je zamjenik zastupnik gospodin Josip Vresk 1. siječnja 2006. godine prestao obnašati zastupničku dužnost.
Hvala lijepo. Mislim da bi bilo dobro da se pročitaju još dva prijedloga pa ćemo onda glasovati.
Dakle, sljedeće izvješće o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Marijana Mlinarića i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Vladimira Pleška. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora na 21. sjednici održanoj 24. siječnja 2006. razmotrilo je pisanu izjavu zastupnika Marijana Mlinarića od 23. siječnja 2006. o ponovnom obnašanju zastupničke dužnosti sukladno članku 14. stavku 3. Zakonu o izborima zastupnika u Hrvatski sabor. Povjerenstvo je utvrdilo da je mirovanje zastupničkog mandata gospodina Marijana Mlinarića izabranom na listi Hrvatske demokratske zajednice u III. Izbornoj jedinici započelo 22. srpnja 2005. godine sukladno članku 14. stavku 1. i 2. zakona te da zastupničku dužnost umjesto gospodina Mlinarića obnaša njegov zamjenik gospodin Vladimir Pleško. Povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni zakonom određeni uvjeti pa će sukladno članku 14. stavku 3. Zakona o izboru zastupnika u Hrvatski sabor mirovanje zastupničkog mandata zastupnika gospodina Marijana Mlinarića prestati osmog dana od podnošenja pisane izjave predsjedniku Hrvatskoga sabora od 23. siječnja 2006. o ponovnom obnašanju zastupničke dužnosti. Shodno rečenom Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provedene rasprave jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika kojom se utvrđuje da je dana 31. siječnja 2006. godine prestalo mirovanje zastupničkog mandata zastupnika Marijana Mlinarića i da zamjenik zastupnika gospodin Vladimir Pleško 31. siječnja 2006. godine prestaje obnašati zastupničku dužnost.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Ima li još koji prijedlog? Nema. Otvaram raspravu. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje odluku sukladno prijedlogu Mandatno-imunitetnog povjerenstva o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Zvonimira Sabatija i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Josipa Vreska. Tko je za odluku i prijedlog Mandatno-imunitetnog povjerenstva? Hvala lijepa. Ima li netko protiv? Nema. Ima li suzdržanih? Nema. Utvrđujem da je jednoglasno sa 92 glasa prihvaćen prijedlog Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Dajem na glasovanje odluku sukladno prijedlogu Mandatno-imunitetnog povjerenstva o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Marijana Mlinarića i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Vladimira Pleška. Tko je za odluku? Hvala lijepa. Ima li protiv? Suzdržanih? Nema. Utvrđujem da je jednoglasno sa 92 glasa usvojen prijedlog Mandatno-imunitetnog povjerenstva.
Prisežem.
Hvala lijepa. Na taj način su ispunjeni svi ovi uvjeti da počinje zastupnički mandat gospodina Sabatija. Ja mu čestitam i želim dobar i plodonosan rad u Hrvatskom saboru.
Gospođe i gospodo zastupnici molim vas da oni koji nisu, zauzmu svoja mjesta i da idemo na glasovanje, a da prethodno utvrdimo kvorum. Molim uključimo ključiće. Molim rezultat. 88 ima zastupnica i zastupnika za sada. Dakle mi imamo kvorum za glasovanje. Prvo, Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva o zahtjevu za mirovanje zastupničkog mandata zastupnika Zlatka Tomčića. Molim predsjednika Povjerenstva, da podnese izvješće. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora razmotrilo je na sjednici održanoj 8. veljače 2006. godine pisani zahtjev za mirovanje zastupničkog mandata koji je sukladno članku 14. stavku 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor predsjedniku Hrvatskoga sabora podnio Zlatko Tomčić, zastupnik u Hrvatskom saboru, aktom od 6. veljače 2006. godine. Povjerenstvo je utvrdilo da je gospodin Zlatko Tomčić izabran za zastupnika kao kandidat na listi Hrvatske seljačke stranke u 2. izbornoj jedinici te da su ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti za početak mirovanja zastupničkog mandata zastupnika Zlatka Tomčića. Sukladno rečenom, Mandatno-imunitetno povjerenstvo jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke o mirovanju zastupničkog mandata. Utvrđuje se da je dana 10. veljače 2006. godine započelo mirovanje zastupničkog mandata zastupnika Zlatka Tomčića.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke Povjerenstva. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 96 glasova za i jednim suzdržanim, odluka usvojena. Izvolite predsjedniče u vezi mandata mirovanja, zastupničkog mandata zastupnice Ane Lovrin i početka zastupničkog mandata zamjenika zastupnice Rade Ivasa. Izvolite.
Mandatno-imunitetno Hrvatskoga sabora razmotrilo je na 22. sjednici održanoj 10. veljače 2006. godine pisani zahtjev zastupnice Ane Lovrin od 10. veljače 2006. kojim je izvijestila predsjednika Hrvatskoga sabora da je dana … Zbog predsjedničkog zvonca, govornik se ne razumije./ … da je dakle većinom u Hrvatskome saboru iskazano povjerenje za obnašanje dužnosti ministrice pravosuđa, te da sukladno članku 9. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor stavlja zastupnički mandat u mirovanje. Povjerenstvo je utvrdilo da je gospođa Ana Lovrin danom 25. lipnja 2006. započela obnašati zastupničku dužnost kao kandidat na listi Hrvatske demokratske zajednice u 9. izbornoj jedinici te da je Hrvatska demokratska zajednica sukladno članku 12. stavku 1. zakona, odredila da gospodin Rade Ivas kao zamjenik zastupnika u navedenoj izbornoj jedinici započne obnašati zastupničku dužnost. Povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti za početak mirovanja zastupničkog mandata Ane Lovrin kao i uvjeti za početak obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika Rade Ivasa. Shodno rečenom, Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provedene rasprave jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke o početku mirovanja zastupničkog mandata zastupnice i početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika. Dana 10. veljače 2006. godine započinje mirovanje zastupničkog mandata zastupnice Ane Lovrin i zastupničku dužnost sukladno članku 9. stavku 2. Poslovnika Hrvatskoga sabora dana 10. veljače 2006. započinje obnašati zamjenik zastupnika Rade Ivas. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 96 glasova za i 2 suzdržana, donesena je predložena odluka. Prisegu je zastupnik Rade Ivas već svojedobno položio tako da ju nije potrebno ponovo polagati. Izvolite gospodine zastupniče zauzeti svoje mjesto, staro mjesto da. I oprez sa ključićima. Oprez. … [[Upadica se ne čuje.]] Sad će tvoj prijatelj, gospodin Čehok on će tu kooperirati isto. Gospodo zastupnici molim uključimo se da utvrdimo kvorum. Molim kvorum. 88 zastupnika i zastupnica, dakle imamo kvorum. Prvo, molim vas, u pogledu Konačnog prijedloga Zakona o prijevozu u linijskom i povremenom obalnom pomorskom prometu danas nećemo glasovati ni raspravljati o amandmanima ni glasovati. Vlada je zatražila da se o tome, o amandmanima, potrebno, napravi potrebna usklađenja sa ministarstvom resornim i određene dodatne konzultacije sa Udrugom hrvatskih brodara "Mare Nostrum" i Sindikatom pomoraca Hrvatske te ćemo pomaknuti glasovanje za sljedeće zasjedanje kada dođe do tih usuglašavanja i konzultacija, a dalje ćemo onda vidjeti da li i kako sa kojim čitanjem. Sada idemo na izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnice Vesne Škare-Ožbolt i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Frane Piplovića. Predsjednik povjerenstva, Damir Sesvečan. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora razmotrilo je na 23 sjednici održanoj 15. veljače 2006. godine pisani zahtjev zastupnice Vesne Škare-Ožbolt od 13. veljače 2006. kojim je izvijestila predsjednika Hrvatskoga sabora da ju je predsjednik Vlade Republike Hrvatske rješenjem od 9. veljače 2006. razriješio dužnosti ministrice pravosuđa pa su time prestali razlozi za mirovanje njezinog zastupničkog mandata zbog nespojivosti obnašanja dužnosti ministrice sa zastupničkom dužnošću. Povjerenstvo je utvrdilo da je mirovanje zastupničkog mandata gospođi Vesni Škare-Ožbolt izabranoj na listi Hrvatske socijalno-liberalne stranke i Demokratskog centra u V. izbornoj jedinici započelo 23. prosinca 2003. te da je njezin zamjenik Frano Piplović 15. rujna 2004. započeo s obnašanjem dužnosti u Hrvatskom saboru. Kako je gospođa Vesna Škare-Ožbolt sukladno članku 13. stavku 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, podnijela pisani zahtjev predsjedniku Hrvatskog sabora u zakonskom roku, Povjerenstvo je utvrdilo da su ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti pa mirovanje zastupničkog mandata zastupnice Vesne Škare-Ožbolt prestaje osmog dana od podnošenja zahtjeva te istim danom prestaje zastupnička dužnost njezinog zamjenika Frane Piplovića. Shodno rečenom, Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provedene rasprave jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke o prestanku mirovanja zastupničkog mandata zastupnice i prestanku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika. Dana 21. veljače 2006. godine prestaje mirovanje zastupničkog mandata zastupnice Vesne Škare-Ožbolt, zamjenik zastupnice gospodin Frano Piplović 21. veljače 2006. godine prestaje obnašati zastupničku dužnost.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke sukladno prijedlogu Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 87 glasova za i 3 suzdržana donijeta je predložena odluka. Kolega Piplović puno sreće, nadajmo se skorom susretu u nekom drugom vremenu. [[Pljesak.]] Izvolite dalje.
Zatim izvješće o početku zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Miroslava Čačije. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora razmotrilo je na 24. sjednici održanoj 17. veljače 2006. godine prijedlog … [[Zbog predsjedničkog zvonca, govornik se ne razumije.]] u Hrvatski sabor koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Hrvatska seljačka stranka aktom od 17. veljače 2006. Kako je gospodinu Zdravku Tomčiću dana 10. veljače 2006. godine započelo mirovanje zastupničkog mandata na temelju članka 12. stavka 1. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, Hrvatska seljačka stranka predložila je da zastupnički mandat započne obnašati Miroslav Čačija, zamjenik zastupnika kandidiran u 2. izbornoj jedinici kao kandidat na listi Hrvatske seljačke stranke umjesto gospodina Zlatka Tomčića. Povjerenstvo je utvrdilo da su temeljem obavijesti Hrvatske seljačke stranke o osobi koja će umjesto zastupnika Zlatka Tomčića obnašati zastupničku dužnost, ispunjeni zakonom utvrđeni uvjeti za početak zastupničkog mandata zamjenika zastupnika Miroslava Čačije. Shodno rečenom, Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provedene rasprave jednoglasno predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke o početku obnašanja zastupničke dužnosti zamjenika zastupnika u Hrvatskom saboru. Zastupničku dužnost umjesto zastupnika Zlatka Tomčića kojem je započelo mirovanje zastupničkog mandata 10. veljače 2006. sukladno članku 9. stavku 2. Poslovnika Hrvatskoga sabora dana 17. veljače 2006. započinje obnašati zamjenik zastupnika Miroslav Čačija.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 91 glas za i jednim protiv, donesena je predložena odluka sukladno prijedlogu Mandatno-imunitetnog povjerenstva. U pogledu zastupnice Vesne Škare-Ožbolt nema potrebe davati prisegu jer je već ranije jedanputa dala, a u pogledu zastupnika gospodina Miroslava Čačije, bit će dakle prisega na sljedećem zasjedanju budući da je tek prije kratkog vremena i obaviješten i donijeta odluka o.
Prelazimo na 2. točku dnevnog reda. 2. Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2006. godinu – Dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji – 2006. godina Materijal je dostavila Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja plana usklađivanja primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav, Odbor za pravosuđe, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije, Odbor za turizam. Izvješća ste primili na sjednici. Javlja se zastupnik Kajin. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, radi fleksibilnosti vremena i svega ostalog predlažem da se druga i treća točka dnevnoga reda spoje u jednu. I mislim da bi [[Upadice se ne razumiju.]] I mislim da će to prihvatiti. Zašto ne?
Hvala lijepa. Mislim da su točke podijeljene i tako ćemo i raditi, a nitko nikomu ne smeta raspravljati u okviru točaka koje su na dnevnom redu. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti prijedlog? Da. Ministrica vanjskih poslova i europskih integracija gospođa Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici događaj koji je obilježio odnos Republike Hrvatske i Europske unije u 2005. godini svakako je otvaranje pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji 3. listopada 2005. Na taj način Hrvatska se približila ostvarenju svog cilja u odnosima s Europskom unijom. Pregovarački okvir za Republiku Hrvatsku koji je Europsko vijeće usvojilo 16. ožujka 2005. potvrđuje da je zajednički cilj pregovora punopravno članstvo u Europskoj uniji. U rujnu 2005. počele su pripreme za početak izrade Nacionalnog programa Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji za 2006. godinu MPPU 2006. i to četvrti put za redom. Nakon usvajanja od strane Vlade Republike Hrvatske na sjednici održanoj 3. siječnja ove godine Nacionalni program upućen je u Hrvatski sabor kako bi vama zastupnicima bila pružena potpuna informacija o svim aktivnostima vezanim uz proces pridruživanja Europskoj uniji. Kao i dosadašnjih godina predlažemo usvajanje dodatka A Nacionalnog programa koji sadrži popis svih zakona kojima će se u 2006. godini dalje provoditi usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije. U koordinaciji Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija te u suradnji sa svim nadležnim tijelima državne uprave MPPU 2006. kao i dosadašnjih godina izrađen je temeljem članka 69. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Ono što bih htjela naglasiti jest da je ove godine Nacionalni program izrađen između ostalog i na temelju odluke Vijeća o načelima, prioritetima i uvjetima iz pristupnog partnerstva Hrvatskom i izvješća o napretku Republike Hrvatske u procesu pristupanja EU za 2005. U pristupnom partnerstvu navedene su mjere koje treba poduzeti u kratkoročnom i srednjoročnom razdoblju u pogledu političkih kriterija koji obuhvaćaju demokraciju i vladavinu prava, ljudska prava i zaštitu manjina te regionalna pitanja i međunarodne obveze. Zatim u pogledu gospodarskih kriterija te sposobnosti preuzimanja obveza koje proizlaze iz članstva tj. preuzimanja i provedbe europske pravne stečevine. Prioriteti iz pristupnog partnerstva bit će ujedno i temelj za programiranje financijske pomoći iz pristupnih fondova Europske unije. Napredak u provedbi prioriteta redovito će pratiti Europska komisija kroz daljnja izvješća o napretku i kroz strukture utemeljene Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju. Iako MPP u 2006. predviđa jednogodišnje mjere prvenstveno vezane uz usklađivanje zakonodavstva i plan provedbe SSP-a nadležna tijela u skladu s planiranim proračunskim projekcijama predvidjela su i mjere usklađene s pristupnim partnerstvom za razdoblje do 2008. godine. Ovom prigodom željela bih istaknuti kako je nakon formalnog otvaranja pregovora u listopadu 2005. godine ujedno započeo i proces analitičkog pregleda i ocjene usklađenosti nacionalnog zakonodavstva države kandidatkinje s pravnom stečevinom Europske unije tzv. screening. Po završetku bilateralnih screeninga Europska će komisija izraditi za svako pojedino poglavlje izvješće o screening-u. Ukazala bih također na činjenicu da će sadržano ovaj plan usklađivanja zakonodavstva nužno pratiti dinamiku i rezultate screening-a kao i udovoljiti svim uočenim potrebama za dodatno uvrštavanje zakonskih mjera ukoliko to mogućnosti budu dopuštale. Osluškujući dinamiku screening-a i prateći proces pregovora Nacionalni program kao živi dokument reflektirat će sve dodatne napore koje će Hrvatski sabor i Vlada Republike Hrvatske uložiti u ostvarenje strateškog cilja punopravnog članstva u Europskoj uniji. Ujedno naglasila bih da je pored pravno-tehničkog iskustvo screening-a i iznimno edukativno za državnu administraciju jer s ovim interdisciplinarnim pristupom ukazuje na međusobnu povezanost i utjecaj poglavlja pregovora a samim tim i na potrebu naglašene povezanosti propisa i to ne samo u njihovom normativnom sadržaju već i učinkovitoj provedbi. Važnost sagledavanja povezanosti i međusobnog utjecaja svih poglavlja pregovora kao i povezanosti s procesom provedbe SSP-a te preporuka Europske unije kroz pristupno partnerstvo prepoznato je i usvajanjem bitnih dokumenata našeg zakonodavnog tijela. Ovom prigodom istaknula bih rezoluciju Hrvatskog sabora o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske s Europskom unijom usvojene 14. listopada 2005. kojim Sabor uvažavajući dosadašnju dinamiku i postignuća u usklađivanju zakonodavnog sustava Republike Hrvatske s pravnom stečevinom i standardima Europske unije jača suradnju s Vladom Republike Hrvatske kako bi se proces usklađivanja zakonodavstva provodio kvalitetno i u skladu sa zadanim rokovima. Osnovna struktura MPPU 2006. temelji se ne kriterijima za članstvo u Europskoj uniji te sve navedene planirane aktivnosti ne samo zakonodavnog karaktera predstavljaju daljnji nastavak aktivnosti provedenih tijekom protekle godine. Izmjenu u odnosu na MPPU 2005. predstavlja promjena broja poglavlja u kojima se obrađuje ispunjavanje kriterija za članstvo sa 29 na 33 u skladu s izmijenjenom strukturom uspostavljenom pregovaračkim okvirom za Republiku Hrvatsku. U poglavlju koje opisuje aktivnosti u području usklađivanja zakonodavstva opisan je pravni i institucionalni okvir pojedinih poglavlja pravne stečevine Europske unije te prioriteti u usklađivanju zakonodavstva za 2006. godinu kao i proračunska sredstva, proračunska izdvajanja za njihovu učinkovitu provedbu. Na ovo se poglavlje Nacionalnog programa izravno odnose i dodaci A i B. U skladu s 59 zakona i 158 podzakonskih propisa te 107 mjera sadržanih u MPP-u 2006. vidljivo je kako će se usklađivanje zakonodavstva intenzivno nastaviti i u 2006. godini posebice u kontekstu započetih pregovora o stupanju u članstvo u Europskoj uniji. Važno je naglasiti kako je određeni broj mjera predviđen za 2006. godinu kao rezultat dosada održanih analitičkih pregleda usklađenosti zakonodavstva za određena poglavlja pregovora. Ovaj pregled nije iscrpan rekla bih prateći ritam, sadržaj, dinamiku i rezultate screening-a zasigurno ćemo plan usklađivanja zakonodavstva podvrgnuti dopunama prijedloga novih mjera tamo gdje će za to biti mogućnosti. Kao i svake godine Nacionalni program upućivan je svim nadležnim tijelima državne uprave na nekoliko krugova očitovanja kako bi se proces usklađivanja zakonodavstva s pravnom stečevinom provodio što brže i uspješnije ove godine za to je znatno povećan broj zakonodavnih mjera. A držim kako ovo značajno povećanje zakonodavnih mjera odražava razinu ambicioznosti potrebnu za provođenje svih aktivnosti u sklopu procesa pregovora za članstvo Republike Hrvatske u Europskoj uniji. U MPPU 2006. dakle predviđa se i izdvajanja iz proračunskih sredstava koja ukratko govoreći za razdoblje od 2006. do 2008. godine iznose 6 milijardi 697 milijuna 176 tisuća 717 kuna, a valja izdvojiti, valja naglasiti da oko 1/3 tog iznosa izdvaja se za područje znanosti i istraživanja oko 2,7 milijardi kuna. Komplementarnost vlastitim proračunskim sredstvima prikazali smo i planirana sredstva strane pomoći. Dodatak b tako daje i sustavni pregled tekuće i planirane strane tehničke pomoći, projekata i programa ulaganja u Republiku Hrvatsku koji podupiru provedbu Nacionalnog programa za pridruživanja Evropskoj uniji. Sredstva strane pomoći uključuju programe pomoći i u suradnji s Evropskom unijom, druge multilateralne izvore pomoći, bilateralne pomoći koju prima Republika Hrvatska, te zajmove međunarodnih financijskih institucija. Zaključno predstavivši ukratko novi Nacionalni program za tekuću godinu ocjenjujem kako on odražava spremnost Republike Hrvatske da putem provedbe konkretnih mjera ostvari kratkoročne i srednjoročne prioritete u procesu približavanja Evropskoj uniji, te predstavlja vrlo značajan korak ostvarenju strateškog cilja hrvatske vanjske politike kao i nadležnih resora, a to je punopravno članstvo u Evropskoj uniji. Da bi se postigao taj cilj važno je dalje uložiti sve napore u ispunjavanje prioriteta iz pristupnog partnerstva, političkih, ekonomskih kriterija, obveza koje proizlaze iz članstva, tj. Preuzimanje i provedbe pravne stečevine. Kao što je naznačeno u Izvješću o napretku Republike Hrvatske u procesu pristupanja EU za 2005. godinu očekuje se nastavak pune suradnje sa sudom u Haagu, te daljnji napori trebaju biti usmjereni na održavanje makro ekonomske stabilnosti koji su jedni od uvjeta za uspješno odvijanje pregovora. Značajan napor treba uložiti u daljnje usklađivanje zakonodavstva s pravnom stečevinom, te naš snažan razvoj institucija koje će biti zadužene za njegovu primjenu i provedbu. Jednako tako važna je uspostava djelotvornog tržišnog gospodarstva koje je u stanju nositi se sa pritiscima konkurencije i tržišnih snaga unutar Unije. Ovdje bih izdvojila i nekoliko poruka Evropske komisije u dosadašnjem tijeku pregovora. Ukratko. Hrvatska mora ispunjavati svoje obveze koje proizlaze iz provedbe Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Neke od tih obveze mogle bi biti definirane kao mjerila za otvaranje ili zatvaranje pregovora u pojedinim poglavljima. Hrvatska treba osigurati učinkovit sustav koordinacije pregovora. Treba kontinuirano jačati komunikaciju i povezanost pregovaračke strukture s tijelima državne uprave. Za Hrvatsku je u ovom trenutku od iznimne važnosti raditi na jačanju administrativne i pravosudne sposobnosti za učinkovitu provedbu acquis-a. EU će tijekom pregovora tražiti i pratiti ostvarene rezultate. Da bi Hrvatska u potpunosti ostvarila ovaj cilj morat će osigurati učinkovitost pravosuđa i kvalitetnu reformu državne uprave. Evropska komisija također predlaže izradu jasnih akcijskih planova za preuzimanje i provedbu acquis-a s preciznim vremenskim rokovima. U korištenju pred pristupnih fondova Hrvatska mora ostvariti maksimalnu učinkovitost jer će time dokazati svoju apsorbsku sposobnost za kasnije korištenje fondova Evropske unije namijenjenih državama članicama. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici, zahvaljujem na vašoj pozornosti i predlažem da Hrvatski sabor usvoji predloženi Plan usklađivanja hrvatskog zakonodavstva izložen u dodatku A Nacionalnom programu za 2006. godinu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa ministrici. Da li žele izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Odbor za Ustav, oprostite. Odbor za Ustav. U ime odbora predsjednik odbora gospodin Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ministrice, kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora na 46. sjednici održanoj 24. siječnja raspravio je prijedlog Plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Evropske unije za 2006. godinu, dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Evropskoj uniji 2006. godine. Odbor je rečeni prijedlog plana raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odbor je u raspravi podržao prijedlog plana, ali je istaknuo da je plan potrebito fleksibilno uskladiti s tijekom pregovaranja. Odbor je također ukazao na potrebu nomotehničkog uređivanja plana prije njegovog objavljivanja. U raspravi je odbor također predložio da Vlada Republike Hrvatske sukladno dosadašnjim zaključcima i aktima Hrvatskog sabora podnese Hrvatskom saboru izvješće o dosadašnjem tijeku pregovaranja. Nakon rasprave odbor je većinom glasova, 6 za i dva suzdržana, predložio Hrvatskom saboru da donese Plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Evropske unije za 2006. godinu dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Evropskoj uniji 2006. godina. Hvala.
Hvala lijepa. Gospođa Ana Lovrin, predsjednica Odbora za pravosuđe. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 36. sjednici održanoj 24. siječnja 2006. prijedlog Plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnim stečevinama Evropske unije za 2006. godinu dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Evropskoj uniji 2006. godina koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 3. siječnja 2006. godine. Odbor je prijedlog plana raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora. Predstavnica predlagatelja uvodno je istaknula da predmetnim Planom usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Evropske unije Vlada Republike Hrvatske određuje prioritete i dinamiku zakonodavnih aktivnosti u 2006. godini. Naglašeno je da se radi o okvirnom planu koji će doživjeti promjene sukladno aktivnostima za pridruživanje Evropskoj uniji. U raspravi je odbor podržao Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Evropske unije za 2006. godinu. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe jednoglasno je sa 10 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Evropske unije za 2006. godinu dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Evropskoj uniji 2006. godine. Hvala lijepo.
Hvala. Potpredsjednik Odbora za informiranje i informatizaciju, ne evropskih integracija oprostite. Potpredsjednik odbora gospodin Vladimir Kurečić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo ministrice i suradnici, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za evropske integracije Hrvatskog sabora je na 32. sjednici održanoj 24. siječnja 2006. raspravljao o prijedlogu plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Evropske unije za 2006. dodatak A Nacionalnom programu za pridruživanje Evropskoj uniji kojeg je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 3. siječnja 2006. Komplementarnost vlastitim proračunskim sredstvima prikazali smo i planirana sredstva strane pomoći. Dodatak b tako daje i sustavni pregled tekuće i planirane strane tehničke pomoći, projekata i programa ulaganja u Republiku Hrvatsku koji podupiru provedbu Nacionalnog programa za pridruživanja Evropskoj uniji. Sredstva strane pomoći uključuju programe pomoći i u suradnji s Evropskom unijom, druge multilateralne izvore pomoći, bilateralne pomoći koju prima Republika Hrvatska, te zajmove međunarodnih financijskih institucija. Zaključno predstavivši ukratko novi Nacionalni program za tekuću godinu ocjenjujem kako on odražava spremnost Republike Hrvatske da putem provedbe konkretnih mjera ostvari kratkoročne i srednjoročne prioritete u procesu približavanja Evropskoj uniji, te predstavlja vrlo značajan korak ostvarenju strateškog cilja hrvatske vanjske politike kao i nadležnih resora, a to je punopravno članstvo u Evropskoj uniji. Da bi se postigao taj cilj važno je dalje uložiti sve napore u ispunjavanje prioriteta iz pristupnog partnerstva, političkih, ekonomskih kriterija, obveza koje proizlaze iz članstva, tj. Preuzimanje i provedbe pravne stečevine. Kao što je naznačeno u Izvješću o napretku Republike Hrvatske u procesu pristupanja EU za 2005. godinu očekuje se nastavak pune suradnje sa sudom u Haagu, te daljnji napori trebaju biti usmjereni na održavanje makro ekonomske stabilnosti koji su jedni od uvjeta za uspješno odvijanje pregovora. Značajan napor treba uložiti u daljnje usklađivanje zakonodavstva s pravnom stečevinom, te naš snažan razvoj institucija koje će biti zadužene za njegovu primjenu i provedbu. Jednako tako važna je uspostava djelotvornog tržišnog gospodarstva koje je u stanju nositi se sa pritiscima konkurencije i tržišnih snaga unutar Unije. Ovdje bih izdvojila i nekoliko poruka Evropske komisije u dosadašnjem tijeku pregovora. Ukratko. Hrvatska mora ispunjavati svoje obveze koje proizlaze iz provedbe Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Neke od tih obveze mogle bi biti definirane kao mjerila za otvaranje ili zatvaranje pregovora u pojedinim poglavljima. Hrvatska treba osigurati učinkovit sustav koordinacije pregovora. Treba kontinuirano jačati komunikaciju i povezanost pregovaračke strukture s tijelima državne uprave. Za Hrvatsku je u ovom trenutku od iznimne važnosti raditi na jačanju administrativne i pravosudne sposobnosti za učinkovitu provedbu acquis-a. EU će tijekom pregovora tražiti i pratiti ostvarene rezultate. Da bi Hrvatska u potpunosti ostvarila ovaj cilj morat će osigurati učinkovitost pravosuđa i kvalitetnu reformu državne uprave. Evropska komisija također predlaže izradu jasnih akcijskih planova za preuzimanje i provedbu acquis-a s preciznim vremenskim rokovima. U korištenju pred pristupnih fondova Hrvatska mora ostvariti maksimalnu učinkovitost jer će time dokazati svoju apsorbsku sposobnost za kasnije korištenje fondova Evropske unije namijenjenih državama članicama. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici, zahvaljujem na vašoj pozornosti i predlažem da Hrvatski sabor usvoji predloženi Plan usklađivanja hrvatskog zakonodavstva izložen u dodatku A Nacionalnom programu za 2006. godinu. Hvala lijepa.
Hvala ljepa, Otvaram raspravu prvi je predstavnik kluba HDZ-a gospodin Gordan Jandroković Izvolite
nema teksta
Hvala, u ime kluba HSS-a gospodin zastupnik Ante Markov, Izvolite
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Naravno i klub HSS-a se pridružuje činjenici da eto prvi zakon kojeg raspravljamo, prvi prijedlog, prva točka dnevnog reda na ovom zasjedanju je upravo Plan usklađenja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije za 2006. godinu, odnosno dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji. Naravno dobar dio posla smo odradili u ovih posljednjih nekoliko godina u procesu našeg zakonodavnog približavanja sa pravnim stečevinama Europske unije. Dobar dio posla smo odradili i na zakonodavnoj razini i na razini koja je ponekad nužna da se uspostavi ozbiljnost i balans odnosa u svakoj zemlji koja teži da se približi tržnoj orijentaciji koja teži k tome da svoje gospodarstvo postavi na razinu uspješnih zemalja. Naravno prije samog izjašnjenja o meritumu u ime kluba HSS-a bi napomenuo nekoliko važnih po nama ocjena, važnih postavki i važnih opredjeljenja koja su bitna da bi se u punoći mogla raspraviti ovaj Plan usklađenja zakonodavstva. Naime evidentno je da je ukupno gospodarstvo danas pod velikim utjecajem globalizacijskih procesa, da tehnološki napredak, znanje, obrazovanje, stručno osposobljavanje, ali prije svega slobodno kretanje rada i kapitala su postali generatori rasta i da oni utječu na to na kojoj razini se rast pojedine privrede odnosi i na koji način se konkurentnost u toj zemlji događa. Prilika za priključenje razvijenim zemljama možda nikada u povijesti nije bilo ovako nadohvat ruke, naizgled vrlo vrlo dohvatljiva, ali naravno ni opasnost da se eventualno propusti takva prilika nikad ranije bila veća. Ne odgovoriti na ovaj izazov znači ili stagnirati ili čak možda i nazadovati. Opasnosti su jednako velike kao i izazovi. Sve ovo o čemu govorim nije samo specifikum zemalja koje se priključuju Europskoj uniji nego to je naime, to su shvatile i one razvijenije zemlje i ti procesi u kojima se danas nalazi Hrvatska nisu ništa drukčije od procesa u kojima se nalaze i najrazvijenije zemlje svijeta, a to je kako odgovoriti tržnim izazovima i kako omogućiti gospodarski rast, podizanje životnog standarda i konkurentnosti. Istovremeno sa takvim globalnim ocjenama moramo ocijeniti i mi u klubu Hrvatske seljačke stranke ocjenjujemo da se Hrvatska nalazi i pred velikim i ozbiljnim problemima. Dosadašnji rast koji je bio generiran isključivo visokom osobnom i javnom potrošnjom, nedostatno kvalitetnim investicijama koje su se događale u gospodarstvu, a to se sve skupa jasno odrazilo na visoki deficit vanjske trgovine, a i javnog sektora te je jasno došlo do rasta vanjskog i javnog duga. Da li se Hrvatska u tom konkurentskom okruženju uspjela nametnuti i da li je dostignula razinu dohotka u odnosu na način na koji se navikla živjeti i trošiti? Upravo zbog toga izazovi koji se sada nalaze pred Hrvatskom više se ne mogu svoditi samo na prijelaz u tržišno gospodarstvo i priključenje Europskoj uniji, jer to samo po sebi je nedostatno. Nužno je stvoriti uvjete, ali vrlo je bitno i razjasniti nešto što je pojmovno u Hrvatskoj se uvijek često pogrešno percipira. Ulazak u Europsku uniju ne treba promatrati kao cilj jer to i ne može biti cilj, već kao sredstvo da bi se postigao cilj. Da bi se postigao cilj a to je stvaranje konkurentnog gospodarstva u kojem sudjeluju bogati i zadovoljni ljudi. Prema tome možda je dobro ponekad upravo radi one točke koja slijedi iza ove, pojašnjavati o čemu se u naravi radi. Europska unija nije cilj, ona je sredstvo kako doći do glavnog cilja. Da li se na ovako velike izazove, teške izazove, može nuditi olako izrečena rješenja. Naravno svaka olaka rješenja izrečena na brzinu su se do sada u povijesti, u našoj kratkoj povijesti Hrvatske države pokazale kao velike zablude koje smo prečesto preskupo platili. Zašto ovo sve skupa govorim? Ovo ne govorim da bi ojačao onu stranu koju drže skeptici, ne govorim ovo da bi se stvorio dojam razlike između onih koji podržavaju bezkritičke rasprave ovakve procese i onih koji ipak žele ukazati na to da se procesi ne odvijaju radi brzine i radi procesa nego se odvijaju procesi radi sadržaja koji moraju biti involvirani u te procese. Jer neke velike hrvatske iluzije kojih nekih smo se riješili, nekih nismo. Neki su nas koštali skupo, ali nema razloga da uvijek ponavljamo istu grešku, moramo nešto naučiti iz naše bliske prošlosti. Moramo naučiti, nekad smo mislili da je samo promjena vlasništva dostatan razlog, da naša privreda, naše gospodarstvo bude uspješno pa smo mislili da će prelaskom u državno u privatno po bilo koji način se riješiti i odnosi unutar tog gospodarstva. Danas smo svi potpuno sigurni u to da tome nije tako, da vrsta vlasništva nije uvjetovana sigurnošću da li će taj kapital biti efikasan ili neće nego da je način upravljanja s tim vlasništvom butan i presudan, da li će upravljanje biti efikasno ili neće. Mi smo isto tako olako sebi davali za pravo da imamo vrlo obrazovanu i kvalificiranu radnu snagu. Da će radna mjesta otvoriti država i da Vlada može u jednom mandatu i relativno kratkom roku riješiti sva ova pitanja. Sve su to bile zablude. Europska unija nije zabluda, ona je definitivno mogućnost, izazov i način kako da postignemo ključne ciljeve koje Hrvatska kao nacionalnog gospodarstvo i nacionalna država treba postići. Ostvarivanje održivog rasta bruto društvenog proizvoda koji mora biti viši od 4%. Smanjenje nezaposlenosti na mjeru koja je prihvatljiva za hrvatsko društvu. Povećanje kvalitete življenje možda je trebalo biti i na prvom mjestu. Prema tome, ti strateški ciljevi opredjeljuju nas u želji da prihvatimo standarde, načine, mjere i metodologije kako da dođemo do tih strateških ciljeva. Što je ono, da se vratim sada na meritum, ono što smo mi sami sebi na neki način kada smo raspravljali o ovom materijalu, sami sebe doveli u zabludu. Mi smo u veljači 2005. godine ovdje u Hrvatskom parlamentu raspravljajući o ovoj istoj materiji i ocjenjujući koji su to zakoni koje bi trebalo donijeti, a koji bi poslužili Hrvatskoj da se ozbiljno može pripremiti da bi ispunila one strateške ciljeve koje jedno gospodarstvo treba ostvariti, donijeli jednu listi pa smo na prijedlog kluba HSS-a, amandman je bio prihvaćen. Bili su uvršteni još neki prijedlozi zakona koji su trebali naći svoje mjesto i koji su trebali biti realizirani, realizirani u prošloj godini. Ne da nisu realizirani nego nisu našli mjesto ni u projekciji za 2006. godinu, a ovaj Parlament ih je donio. Mi smo ih svi zajedno, jednoglasno prihvatili. Koji su to zakoni? Prvo je Zakon o poticanju domaće proizvodnje za plasman u turizmu. Drugi je Zakon o time sharingu ili vremenskom korištenju. Znači obliku kako da se dionice pojedinih društava, njihovo vlasništvo ne treba davati u trajno vlasništvo nego da može imati oblik vremenskog korištenja. Jedan instrument zaštite nacionalnog gospodarstva kod procjene što je to na strateškoj razini važno da se zaštiti, a što nije. Nama u klubu HSS-a nije jasno zbog čega se to nije ponovilo, zbog čega se to nije našlo. Ako već nije realizirano da se realizira u tijeku 2006. godine i da, jasno, dodatak A bude potpun. Nije bitno nabrajanje ovih predmetnih zakona sa kojima se mi slažemo da trebaju biti doneseni nego je bitan meritum tih zakona. Da li ćemo tim zakonima osnažiti vlastitu ulogu hrvatskog gospodarstva. da li ćemo stvoriti elemente da ojačamo i u pregovaračkoj i u zakonodavnoj poziciji ili ćemo i dalje slabiti našu vlastitu poziciju tako da kad dođem u proces pregovaranja nećemo imati više o čemu pregovarati. Prema tome, meritum smo svi skupa zaboravili, ali se zato hvalimo kako imamo puno zakona, gotovo 60 koje trebamo donijeti da bismo što postigli? Ništa. Neće ovi zakoni ukoliko oni ne budu u funkciji hrvatskog gospodarstva, hrvatskog društva i hrvatskih građana, oni ne znače ništa. Oni, istina, će značiti usklađivanje u toj metodologiji, ali neću značiti, neću biti podloga za ostvarenje onih strateških ciljeva hrvatskog gospodarstva o bruto društvenog proizvoda od rasta zaposlenosti, od rasta efikasnosti gospodarstva i svih onih elemenata koji su bitni. I jasno, s time se neće postići ni temeljni cilj, a to je kvalitetniji i bolji život. Prema tome, ono što klub HSS-a želi napomenuti. Naravno, nije bitno da li su ta dva prijedloga koje je HSS dao ušli ili nisu, da li su donesena ili nisu. To sve možemo mi uzeti i kao našu povrijeđenu taštinu, ali mi ćemo prijeći preko toga. Mi nećemo zbog toga biti kritičari, mi nećemo zbog toga biti euroskeptici, ali bit ćemo vrlo kritični kad se govori o načinu na koji se donose i sadržaju pojedinih zakona. Jer je evidentno da se oni donose, da tako kažem, zbog druge strane, a ne zbog nas ovdje. Mi moramo ove zakone donositi radi građana Republike Hrvatske, a građani Republike Hrvatske apsolutno podržavaju intenciju da se ojača hrvatsko gospodarstvo, da se zakonski osnaži mogućnost da hrvatsko gospodarstvo čim većim postotkom učestvuje u potrošnji makar u Hrvatskoj, makar u Hrvatskoj ako ne može u Europskoj uniji. Ali nama bitka nije izgubljena samo na međunarodnom planu. Mi gubimo bitku na domaćem tržištu. Prema tome, osnažimo poziciju hrvatskog gospodarstva ovdje u kući kod nas. Da bimo to učinili imamo iskustva drugih zemalja. Nije točno da druge zemlje ne primjenjuju slične mjere zakonskih rješenja da bi poticali domaće gospodarstvo. Austrija, a nama se prebacuje da smo akcijom Hrvatske gospodarske komore "Kupujmo hrvatsko" povrijedili tobože neku usklađenost njihovog zakonodavstva. Austrijska gospodarska komora ima tvrtku u kojoj je vlasnik 30%, ima banku u kojoj je vlasnik 30% zajedno sa najvećim austrijskim proizvođačima i potiče i stvara uvjete za razvoj austrijskog gospodarstva. A naša akcija "Kupujmo hrvatsko" za koju osobno tvrdim da se treba zvati proizvodimo hrvatsko pa ćemo onda kupovati hrvatsko, nalazi joj se mane, nalaze se razlozi zbog kojih bi se i ona trebala zaustaviti. Prema tome, ne želeći dovoditi u pitanje plan usklađenja, ne želeći dovoditi u pitanje dalje ostanak HSS-a u koaliciji za Europu, dužan sam upozoriti da je kritička granica razumijevanja koje mi u klubu HSS-a imamo na crveno, kao što je i ovaj ovdje što titra meni na crvenome. I da ćemo vrlo oprezno iščekivati daljnje poteze. Hvala lijepa.
Hvala i što je zastupnik uočio crveno svjetlo. Hvala lijepa. U ime kluba PGS-a, SBHS-a, MDS-a, gospodin zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, poštovana ministrice sa suradnicima. Dozvolite da se osvrnemo na plan usklađivanja zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom Europske unije na način da u startu vrlo jednostavno kažem u ime kluba PGS, SBHS i MDS da podržavajući Nacionalni program Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji sa dodacima a i b jasno je da podržavamo i sve konkretne radnje koje se čine u procesu pridruživanja Europskoj uniji da podržavamo sve ono što proizlazi iz Nacionalnog programa, iz rada svih tih stručnih tijela koja danas na tome rade i da ćemo podržati i plan usklađivanja i zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom. Međutim, sigurno je da bismo ovu raspravu htjeli iskoristiti i kazati određene stvari za koje držimo da su važne i da su važne upravo i u ovom momentu kada Hrvatska počinje ipak ubrzano ići prema Uniji, a sa kojima nismo zadovoljni i koje mislimo da će biti stanovita zapreka našem potpunom i pravom integriranju u Europu. U Hrvatskoj se zadnjih godina vrlo često, prije svega od predstavnika izvršne vlasti s ponosom govorio o reformama, o raznim reformama koje su se provodile ili se provode u hrvatskom društvu, ja ću samo prokomentirati neke. O mirovinskoj reformi za koju je i danas premijer morao odgovarati na način da je odgovarao o nekim repovima te mirovinske reforme koja dakle nije zaokružena cjelina i otvorit ćemo sada kroz radne grupe priču o tome da je nužno da ju još jednom razmotrimo. U Hrvatskoj se puno puta govorilo i govori zadnjih 10-tak godina o zdravstvenoj reformi koja je isto tako važna na tom putu europskih integracija. Ja ću biti slobodan reći, mi smo ustvari proveli dvije reforme zdravstva, ja obadvije reforme zdravstva imam potpunu dokumentaciju, a danas se u ovoj zemlji od strane izvršne vlasti mirno i ležerno govori o tome da danas počinjemo reformu zdravstva. Dvije reforme zdravstva su provedene od '95. doslovno, prema tome danas govoriti o tome da krećemo u reformu zdravstva zaista je u najmanju ruku čudno. Reforma pravosuđa se stalno spominje o tome koliko smo postojali ili postajemo pravna država ja ne bih komentirao, ne smatram se baš tu doma, ali smo puno puta prigodom različitih inicijativa i zakonskih prijedloga koji su se ticali lokalne i područne samouprave od strane izvršne vlasti imali obrazloženje za odgodu promjena u lokalnoj i područnoj samoupravi sa objašnjenjem priprema se cjelovita reforma sustava lokalne i područne samouprave, sustava financiranja lokalne i područne samouprave, sustava ovlasti i svega onoga što, naravno da tu, takvu reformu o kojoj se na taj način puta govorilo nismo dočekali. Mi, ponavljam, cijenimo ono što je posebno u 2004. i 2005. učinjeno u približavanju Hrvatske Europi, ali želimo ovom prilikom i podržavajući ovaj plan reći da smo svjesni i da vidimo puno toga neučinjenoga što je moglo i trebalo biti učinjeno. Između ostaloga, upiremo prst u nužnost da se reforma lokalne i regionalne samouprave u Hrvatskoj učini, da se učini sve ono što je potrebno da se famozna šema 92% plus 4%, mislim na fiskalni kapacitet ove zemlje, počne mijenjati, od fiskalnog kapaciteta Hrvatske 92% je država, 4% je grad Zagreb, 4% su sve ostale lokalne i regionalne samouprave, otprilike je to tako čuli smo to puno puta i u ovoj sabornici. U međuvremenu smo imali čitav niz inicijativa najrazličitijih stranaka koje participiraju u Saboru, sa inicijativama o promjenama od zakonskih propisa koje se odnose na raspodjelu poreznih novaca, na raspodjelu fiskalnog kapaciteta i ništa nikada nije niti ozbiljno razmotreno od strane izvršne vlasti, a kamoli prihvaćeno i uvijek ostaje ta priča to će se integralno, cjelovito s projektom reforme lokalne i regionalne samouprave uspraviti, a ništa se ne dešava. To osobno mislim da nije dobro, mislim da ćemo zapeti. Ovih dana mi se čini da su neke zemlje koje su puno ispred nas na putu u europsku integraciju zapele na pitanju korupcije. Ne bih volio da se Hrvatskoj desi kad sa značajnim dijelom tehničkih pregovora sa Europskom unijom odmakne, da isto tako zapne na nekim neprovedenim stvarima koje njoj tada mogu biti uzete kao razlog za odgodu. Ovdje je s vama gospođo ministrice, državna tajnice, mi smo bili ovih dana zajedno prisutni u jednom ne dugom sastanku i meni je bilo žao, možda prvi put u ovom Saboru kad sam prisustvovao u jednom radnom dogovoru što se nije moglo zbog protokola duže razgovarati. To je bila delegacija Odbora regija iz Bruxellesa, Odbora regija europskog Parlamenta na čijem je čelu predsjednik Lantaga, njemačke države, regije Baden-Wutenberg. I naravno, kako to protokol uvijek učini nismo baš mogli sudjelovati aktivno u tom razgovoru, ali je bilo interesantno puno od toga što smo čuli i što sami znamo, apsolutno sve to znamo, a to je npr. nekoliko teza koje mislim da se u ovome svemu kod nas zadnjih godina zaboravljaju. Prije svega stav Europske komisije kroz novu lisabonsku strategiju, dal' regionalna samouprava mora jačati, da se moraju povećavati ovlasti regionalne samouprave i njen fiskalni kapacitet i da regionalna samouprava mora biti kroz regionalni razvoj nositelj razvoja država, da je državni razvoj zbroj, prosto zbroj regionalnih razvoja, da kroz to građani moraju imati što veći utjecaj na život i rad, naravno kroz gornju razinu lokalne samouprave, odnosno samouprave, a to je regija. Ja bih ovdje želio postaviti pitanje predstavnicima Vlade. Mislite li vi uistinu da su županije europske regije? Mislite li vi uistinu da će te županije biti u mogućnosti svojim da kažem kadrovskim potencijalima, svojim potencijalima u ovlastima, svojim financijskim potencijalima biti partneri europskim regijama u provođenju europskih programa o kojima je predsjednik Odbora regija nama govorio, jer se realizacija fondova koje često spominjemo ipak dominantno odvija kroz zajedničke programe i suradnju regija? Zar će, neka se nitko ne ljuti da kažem da li će Požeška županija, Križevačka županija, Karlovačka županija i Lička županija sa svim ovim skupa što one imaju u smislu kadrova, ovlasti i materijalno-financijskog kapaciteta moći surađivati sa regijom Koruškom, sa regijom Veneto koja nadilazi Hrvatsku u cjelini, sa regijom Baden-Wutenberg? Pa naravno da neće. Zašto ja to sve govorim? Zbog toga što u svemu ovom skupa ja sam prelistao ove materijale iako su opsežni. Mi na ovu temu o kojoj ja govorim imamo nekoliko crtica. Možda to uistinu nije važno ali ja mislim da će to postati za dvije, tri godine zapreka Hrvatskoj, zapreka kao što je sada korupcija postala zapreka na primjer Rumunjskoj. Mi imamo o svemu tome na stranici 368 konstataciju da je Vlada donijela Okvirni program decentralizacije. Ja sam kraj toga dopisao Sabor i stavio nekoliko upitnika. Imamo uz to još i to da je donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi itd. I to je to što je na ovom planu unutrašnjeg ustroja kod nas učinjeno. Apsolutno nedovoljno i apsolutno nedostatno da bismo osposobili jednu razinu lokalne samouprave odnosno područne regionalne samouprave da može surađivati sa adekvatnim, sa odgovarajućim razinama u Europi. Prema tome, ja mislim da mi o tome moramo promišljati. Statističke regije to neće, ne mogu, neće supstituirati jer su statističke regije prijevara. I to je naravno jasno, mislim da mi njih ne možemo ponuditi. Ne možete ponuditi jadransku regiju za suradnju bilo kojoj regiji u okolici, u europskoj regiji oko nas za suradnju kada se potpuno jasno zna da od jadranske regije postoje ili će postojati možda samo statistički izračuni GDP ne znam još što a ne stvarni život. Prema tome, mi u Klubu regionalnih stranaka apeliramo na to da se određene političke predrasude koje su možda jednim djelom povijesne, koje su jednim djelom dio moderne povijesti, koje su vrlo često dio i rezultat unutar stranačkih problema i unutar stranačkih sukoba u poimanju onog dijela kada Hrvatska treba krenuti u regionalizaciju da se počnu otklanjati iz razloga da nam to ne bi bilo u određenom momentu ozbiljna zapreka u dovršenju procesa na kojem svi zajednički radimo jer nacionalni program zaista svi zajednički podržavamo. I iz tog razloga, zaključio bih sa time. Ovaj plan nije problem podržati. Ali, puno je toga što u ovom planu stoji zato što je tako napisano jer to što treba biti a mi na tome ne radimo. Ja ću samo kratko dodati tamo negdje na 410. stranici vam stoji kako, jedna stvar koja je mene malo zaintrigirala, a stoji vam doslovno ovako, sad to više nema veze s regionalizmom nego sa zdravstvom, "provjeru pružanja neposredne zdravstvene zaštite građanima s obzirom na kvalitetu i vrstu zdravstvenih usluga provode komore". I onda je iza toga na dvije stranice opisana Hrvatska liječnička, Hrvatska stomatološka, Hrvatska komora biokemičara, sestara i ljekarnička. Ma ništa one ne provode. One nisu ni blizu u poziciji da mogu bilo kakvu provoditi kontrolu pružanja usluga, neposredno kontrolu kvalitete i vrste. I iz tog razloga ako mi budemo pisali stvari a te stvari ne aplicirali u našu svakodnevicu to neće biti dobro. Mislim da će nam se te stvari javiti kao stepenice na kojima ćemo se spoticati jer jednostavno mislim da bismo ipak sada kada imamo društvenu klimu koja je, siguran sam u to i mi smo u klubu sigurni, većinski u pravu u tom smislu u državi da zaista odlučno idemo u europeizaciju Hrvatske treba li odlučnije vršiti neke reforme na unutrašnjem planu koje podrazumijevaju približavanje razine odlučivanja građanima a toga u pravom smislu riječi neće biti dok jedna razina lokalne i regionalne samouprave ne bude imala ovlasti koje su ravne i al pari najvišim samoupravnim jedinicama u državama članicama Europske unije bez obzira da li se oni zovu lenderi, štatori ili regije mi smo ja mislim jasni da se s tim suočavamo bolje za nas za dvije nego za dvadeset godina. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Tonino Picula u ime Kluba SDP-a. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici! Sam popis 59 zakona koji Hrvatski sabor treba donijeti ove godine zbog usklađivanja s pravnom stečevinom Europske unije jest naravno prihvatljiv, treba ga podržati, ali on istodobno otvara pitanje je li takva zakonodavna aktivnost dovoljno intenzivna za pravovremeni završetak ukupne zakonodavne reforme. Naime, treba istaknuti da Vlada daje Saboru samo selektivnu sliku onoga što se predviđa napraviti u jednoj godini bez podataka o preostalom ukupnom zakonodavnom poslu. Zato je konačno došlo vrijeme da se u Saboru predoči koje sve zakone, propise valja donijeti ne samo u tekućoj nego i u narednim godinama sve do kraja posla na usklađivanju zakonodavstva. Takav ukupni raspored zakonodavnih promjena traži od nas i Europsko vijeće koje je u prosincu prošle godine zatražilo od Vlade da na pristupno partnerstvo Hrvatska odgovori izradom svoga višegodišnjeg rasporeda zakonodavnih aktivnosti. Ne treba naravno propustiti nijednu priliku da se Hrvatskoj otvore mogućnosti što bržeg pristupa Uniji ali jednako tako ne treba izbjegavati da se upozori na kvalitetu onoga što mi radimo na europskom projektu ovdje u Hrvatskoj. U 2004. godini usklađena su 33 zakona sa acquijem a u 2005. svega 29. Takav ritam usklađenja daleko je od onoga što se radilo u prethodnom sazivu Sabora a i raniji godina. Nikada nije bilo manje od 50 usklađenih zakona godišnje. Stoga se može kazati da su 2004. i 2005. godina razdoblje stagnacije i zaostajanja u procesu usklađivanja zakonodavstva. Takav zaključak izravno potvrđuje i sama Vlada u prijedlogu komunikacijske strategije jer po prvi put u jednom službenom dokumentu spominje da će se spremnost Hrvatske za članstvo ostvariti u 2009. godini a ne u 2007. kako je to sve do sada bio cilj hrvatskih Vlada. Samo da podsjetim, još u Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji za 2005. u poglavlju o nacionalnom interesu Republike Hrvatske stoji kako je, citiram, cilj Hrvatske da do 2007. godine završi pregovore i postigne razinu spremnosti potrebnu za punopravno članstvo u Europskoj uniji. Ovakva odgoda roka za dovršetak unutarnjih reformi logična je posljedica gubljenja koraka na poslu provođenja zakonodavnih reformi u protekle dvije godine. Pored toga Vlada još uvijek nije procesu europskih integracija pristupila na prepoznatljivo sveobuhvatan način. SDP je u nekoliko navrata napominjao kako taj proces traži jednaku aktivnost i u pregovorima i u reformama, i u komuniciranju u Europi s građanima. Vlada se tijekom protekle dvije godine očito koncentrirala uglavnom na pregovaračka pitanja a zanemarila dovršetak reformi uključujući i zakonodavne reforme. Postoji utisak da je naročito zanemareno provođenje komunikacijske strategije, no o tome će biti više riječi u narednoj točki dnevnog reda. Držim da bi pobačaj u bilo kojem od navedena tri elementa ugrožavao ostvarenje ukupnog projekta članstva u Uniji. Osim donošenja novih usklađenih zakona posebnu pažnju treba posvetiti njihovoj provedbi. O tome su govorili i kolege prije mene. Europska komisija će naročito pratiti našu sposobnost stvarne provedbe novih zakona. Stoga praćeni nadzor provedbe zakonodavstva treba postati još važniji dio aktivnosti i Sabora i saborskih odbora. Ovom prigodom treba reći da se često puta procedura hitnog donošenja europskih zakona koristi i za to da se proguraju i neka rješenja koja nemaju uporište u pravnoj stečevini Europske unije nego se predlažu zbog unutarnjih potreba. U tim se slučajevima oznaka P.Z.E. stavlja uglavnom zbog gotovo nevažnih usklađivanja s Aqui-em a onda se sadržajna rješenja koja su dio internih potreba stavljaju pod istu tu europsku oznaku. Uočljivo je da je cijeli plan usklađivanja zakonodavstvu u 2006. godini puno više rezultat mehaničkog zbrajanja prijedloga pojedinih resora, a ne strateški osmišljeni plan sadržaj dinamike zakonodavnih promjena koje bi definiralo središnje koordinacijsko tijelo i onda s resorima dogovorilo njihovu provedbu. Tako se i moglo dogoditi da se u planu usklađivanja zakonodavstva predviđa da se dva zakona donose po dva puta tijekom iste godine. Riječ je o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama u prvom i četvrtom kvartalu i Zakonu o priređivanju igara na sreću i nagradnih igara u drugom i četvrtom kvartalu. Kolegice i kolege ovaj plan usklađenja domaćeg s europskim zakonodavstvom predstavlja još jednu etapu na putu punog integriranja Hrvatske u Europsku uniju. Manjkavosti koje sadrži nisu naravno razlog da ga se odbaci nego popravi, realizira pa i premaši. Pogotovo je važno to imati na umu u vremenu kada je Hrvatska za pregovaračkim stolom suočena s nikada brojnijim i zahtjevnijim bruxeleskim pregovaračima i to u ambijentu povećanog otpora daljnjem proširenju na mnogim stranama. Uporno usklađivanje zakonodavstva nije ništa drugo nego inzistiranje na reformama, a to je najbolja komunikacijska strategija kako prema Uniji tako i prema građanima Hrvatske. Stoga će i Klub SDP-a podržati i donošenje ovoga plana. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a poštovana zastupnica potpredsjednica Vesna Pusić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo ministar sa suradnicima, kolegice i kolege. Dozvolite da u ime Kluba HNS-a počnem ovo izlaganje pohvalom na sastavljačima formulara za praćenje harmonizacije zakonodavstva. To nam je naravno korisno i pretpostavljam da će ga svi ili barem oni među nama koje to posebno interesira zadržati i pratiti po ovom formularu koji smo dobili kako se zakoni, kako dolaze na dnevni red i kako se harmoniziraju. I našu informacijsko-dokumentacijsku službu ovdje u Saboru koja nam je pripremila pregled EU harmoniziranog zakonodavstva također vrlo korisno. Sada ću prijeći međutim na probleme koje mi u Klubu HNS-a vidimo vezano na ovaj prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva i prateće dokumente koje smo dobili. Prvi problem koji se postavlja je naravno da u ovom pisanom prijedlogu koji smo dobili je popis od 59 dakle 60-tak zakona koji se usklađuju, ali naravno u onom, na onom CD-u koji smo dobili su i onda svi pravilnici, protokoli i prateći zakonski dokumenti koji će također morati proći kroz ovaj Sabor. Ovako u grubo računajući kad bi ovaj Sabor zasjedao sva 4 tjedna u svim radnim mjesecima dakle ne 2 kao što je ponekad običaj zasjedati, 2 ne, nego sva 4 tjedna u svim radnim mjesecima mi bi trebali usvajati u prosjeku 3 zakonska dokumenta dnevno vezana na Europsku uniju. Dakle na svaki dan zasjedanja trebali bi samo vezano na Europsku uniju usvajati tri zakonska dokumenta. I taj broj, ta dinamika koja nam se na taj način nameće mislim da naprosto jeste problem i nekako bi se s tim trebali uhvatiti u koštac. Možda bi bilo dobro predložiti neki, neke kriterije selekcije ili neke kriterije grupiranja pojedinih dokumenata kako bi to se olakšalo i kako bi se eventualno objedinili neki od tih procedura i raspravljanja i usvajanja ovog, ove mase de facto zakonskog materijala koji je pred nama jer inače prijeti naravno ozbiljna opasnost od toga da se primjeni jedno od dva načina kako ljudi zapravo ne znaju o čemu se radi i o čemu se raspravlja i što se donosi. Jedan je način da im ne date podatke, a drugi je način da ih pretrpate podacima i dovedete u više-manje istu situaciju. Drugi problem koji se, koji je inače karakterističan za hrvatsko zakonodavstvo, a ovdje naprosto samom dinamikom i brojem će se povećati po mišljenju Kluba HNS-a je problem harmonizacije unutar hrvatskog zakonodavstva. Dakle harmonizacije i ovih zakona novih koji se donose i postojećih da se izbjegnu kontradikcije recimo, ne znam, u Zakonu o zaštiti okoliša i Zakonu o poljoprivrednom zemljištu ili bilo kojim različitim zakonima koji preklapaju se u smislu regulacije istog područja. Taj problem neharmoniziranih ili često i kontradiktornih odredbi sa, unutar različitih zakona koji reguliraju slično ili isto područje je naš inače problem, a sa ovakvom dinamikom i brojem postoji problem da se naravno ili ogromna opasnost da se poveća. Dakle tu bi trebalo pronaći po našem mišljenju također neki način da se to izbjegne odnosno da se redovito to i sustavno prati kako bi se taj problem izbjegao. Treći problem koji ovdje vidimo u Klubu HNS-a je kako pristupiti ovom i da li postoje, to je ujedno i pitanje da li postoje neki kriteriji ili ograničenja kako pristupiti ovoj situaciji promjene zapravo dok traje naša harmonizacija ovdje u Saboru, promjene zakonodavstva unutar Europske unije pa onda potrebe da se isti zakon više puta vraća u našu proceduru. Ja ne znam da li je to rezultat, da li su takve očekivane promjene su rezultat da se pojedini zakoni pojavljuju u više kvartala, pa nam se onda događa da recimo usklađujemo jedan te isti zakon u više navrata. Da li tu postoji neka granica do kad mi to radimo, kad se smatra da smo udovoljili kriterijima, dakle pitanje? I četvrti problem na koji bi se u ime kluba HNS-a htjela ovdje osvrnuti je problem pratećih materijala koje smo dobili na CD-u, odnosno onim izvješćima na neki način udovoljavanja hrvatske situacije Kopenhaškim kriterijima koje smo dobili kao prateći materijal. Naime, mi u klubu HNS-a smatramo da se tu postavlja pitanje što je funkcija tih izvještaja, odnosno što je funkcija procesa približavanja Hrvatske članstvu u Europskoj uniji sada kada su pregovori počeli i kada pregovori traju i očito je da idemo prema tom članstvu. Naše je mišljenje da je, da bi funkcija tih pregovora i pisanja tih izvještaja i izrade tih izvještaja u prvom redu i na prvom mjestu trebalo biti poboljšanje stanja u Republici Hrvatskoj. dakle, reforme u Hrvatskoj, uvid ekstenzivniji u to kako situaciju u Hrvatskoj izgleda po pojedino, pojedino od tih tema, i onda poboljšanje stanja u Republici Hrvatskoj. Međutim, naravno, pristup može biti i drugačiji. Dakle, umjesto da ustanovimo kakvo je stvarno stanje i pokušamo ga poboljšati, približiti europskim, pa i preteći europske kriterije, cilj može biti i da ovako metaforičko kažem prevariti učiteljicu ili obmanuti učiteljicu. Drugim riječima, pokušati se prikazati, ili pokušati cijelu situaciju prikazati boljom nego što ona jeste. Naše je mišljenje da to nije cilj, da je to, trošimo vrijeme i energiju na krive stvari. Ne treba biti cilj prevariti učiteljicu, mislim da cilj treba biti pomoći i iskoristiti proces približavanja Europskoj uniji da bi se poboljšali standardi funkcioniranja u pojedinim sektorima u Hrvatskoj. Pa da navedem nekoliko primjera koji mi se ovdje čine ili mi malo, zahvaljujem, koji mi se ovdje čine kao pokušaj da se učiteljica malo nasamari. Jedan se odnosi, da dam nekoliko primjera, tu se odnosi na onaj dio koji govori o kriterijima, političkim kriterijima, dakle političkim, dijelu političkih kriterija iz Kopenhaške serije kriterija vezanim na ljudska prava i civilno društvo. Tu se između ostalog kaže da danas zaštita od diskriminacije uživa visoku razinu, citiram, dakle: "Danas zaštita od diskriminacije uživa visoku razinu pravne zaštite.", itd. onda se navodi da se ljudi mogu tužiti na različite vrste sudova, uključujući na sud u Strasbourgu. Međutim se ne govori o stvarnom problemu, a to je da diskriminacija jeste problem u Hrvatskoj. Imamo stotine primjera toga i vezano na gay populaciju i vezano na pojedine etničke grupacije, romsku u prvom redu, ali i dalje. Dakle, imamo cijeli niz primjera i tu je, naravno mora biti ambicija naša ne da imamo europske standarde nego da ako je moguće imamo daleko više standarde nego što su europski. Jer europski su miješani, ruku na srce. Ali nama je u interesu da imamo puno više standarde i da iskoristimo ovaj proces približavanja Uniji da te visoke standarde otklanjana i prevencije i kažnjavanja diskriminacije postignemo, a ne da probamo ostaviti dojam kao da to kod nas uopće ne postoji kad znamo iz svakodnevnog života da postoji i to vrlo agresivno postoji. Javlja se i još jedan problem, također u ovom dijelu ljudska prava i civilno društvo, a to je problem i funkcija vladinog Ureda za udruge. Naime, smatram da se problem vladinog Ureda za udruge javlja naročito kad se govori o primjeni. Primjerice, spominje se da će se kodeks pozitivne prakse, što se tiče borbe protiv diskriminacije po bilo kojim kriterijima standarda i mjerila za ostvarivanje financijske potpore različitim udrugama civilnog društva, da će se dakle praćenje provedbe tog kodeksa povjeriti, ili povjereno je, između ostalog Uredu Vlade Republike Hrvatske za udruge. Kao što je poznato, taj Ured se diskvalificirao naprosto. Diskvalificirao za tu zadaću i samo nam može štetiti da bilo tko vidi što iz tog Ureda kao stav u vezi sa populacijom, od gay do civilnih udruga uopće, šta kao stavovi izlaze. Iz tog Ureda, ako se sjećate, o tome smo ovdje također u ovom Parlamentu raspravljali, izlazi podjela civilnih udruga na neprijateljske i prijateljske i prijateljske subverzivne i ne znam sve kakve. Jedna vrsta javnog diskurska koja je uz, na sreću sad već malobrojne izuzetke, nestala iz hrvatskog javnog govora. Naprosto više nije, bila je neko vrijeme dominantna, na sreću više nije. Ali je iz vladinog Ureda i još uvijek izlazi. I tvrditi da će to, da je to institucija koja će se zalagati i kontrolirati čak kvalificiranje pojedinih udruga za dobivanje sredstava je naprosto opasno i protivno je onome što mi želimo postići. Ta institucija se diskvalificirala da to radi i netko tko smatra da se udruge dijele na dobre i zločeste, subverzivne i prokonstruktivne, naprosto to ne može raditi. To je, smatramo mi primjer recimo jedne takve pokušaja da se učiteljica ovdje nasamari umjesto da se to koristi za pozitivne reforme u samoj Hrvatskoj. Drugi niz problema također ove vrste vezan je na gospodarske kriterije. Vi naravno svi znate da je glavni gospodarski kriterij što se kopenhaaških kriterija tiče, konkurentno gospodarstvo. Bitno je da gospodarstvo bude konkurentno. E sad u tim uvjetima u našem ovom dodatnom materijalu koji se zove gospodarski kriterij, glavni srednjoročni ciljevi kaže se, je smanjenje vanjskog i javnog duga. Očito je da smanjenje vanjskog i javnog i svakog drugog duga je dobra stvar, ali to ne može biti glavni srednjoročni cilj. To ne može glavni srednjoročni cilj ni jedne racionalne ekonomije, pitanje je za šta se upotrebljava taj dug, o čemu se radi. Očito je da je konkurentno gospodarstvo glavni cilj, a to znači rast. Hrvatska je na začelju ponovo osam tranzicijskih srednjeeuropskih zemalja po stopi rasta prošle godine 3, naime 2004. 3,8, 2005. 5,1. Dakle tu također postoji taj prostor gdje bi trebali iskoristiti ovaj proces približavanja da sami sebi pomognemo i da nam pokaže, bude neki putokaz u reformama umjesto da pokušavamo ovako malo kao Potenkinova sela to prikazivati. HNS će naravno podržati ovaj plan jer je to, konsenzus je dio našeg zajedničkog puta, ali upozoravamo na nužnost hitne promjene u pristupu i strategiji i možda se to da napraviti u suradnji ili s Nacionalnim odborom ili s nekom vrstom koordinacije klubova ili drugim saborskim odborima, ali dajte da probamo to korigirati u realizaciji. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Cijenjeni gospodine predsjedniče, poštovana gospođo ministrice, uvažena gospodo zastupnici. Što se tiče ovog Plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnim stečevinama Europske unije za 2006. godinu dodatak A nacionalnom programu itd. tu vidimo da je nabrojano 59 zakonskih mjera. Od recimo Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti, valjda nam tu neće ukinuti konobe preko Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama, valjda ni njih nećemo ukinuti, preko Zakona o oružju, dobro tu zbog ovog pucanja ispred ovih klubova ne bi bilo loše da se to malo kontrolira. Zakon o poticanju, ulaganju itd. Zakon o izmjenama Zakona o obveznim i dobrovoljnim mirovinskim fondovima i da ne nabrajam sve ove ostale zakonske tekstove, ujedno nabrojeno je 59 zakonskih mjera. Međutim, što je bit? Sve smo mi ili gro tih zakona poštovana gospodo zastupnici donijeli recimo pred šest mjeseci ili pred godinu dana, možda pred godinu i pol, dvije najviše i sada ponovo sve te zakone mijenjamo ili bi trebali mijenjati ili uskladiti sa ovim europskim standardima. Cijeli život u Hrvatskoj svodi se da iz godine u godinu nešto redigiramo, mijenjamo i u tim izmjenama više se u ovoj zemlji nitko ne snalazi. Dapače to je bogatstvo kao što netko ovdje i kaže, ali s druge strane takva praksa izaziva jedan zakonodavni kaos. Stvaramo nemir, razaramo postojeće, a novo niti da zaživi već se mijenja. Često se zna dogoditi da saborski zastupnici upozoravaju kao recimo kod Zakona o Hrvatskim poštama da nešto nije usklađeno sa europskim pod navodnicima "normativima", "standardima" itd. ali to se ne želi uvažiti, ta politička stega čini svoje i to ludilo naprosto traje u nedogled. A šta to zapravo znači? To znači na neki način da se vodi država bez koncepta. Ja ne znam da li je to mazohizam ili šta je, ali naprosto to je jedan ogroman problem. Na primjer Zakon o lovu usvojen je prije šest mjeseci, a sada nam opet Vlada predlaže da ga se valjda treba uskladiti sa europskim normativima. Ista stvar je sa Zakonom o željeznicama, Zakonu o otpadu i tome sl. Jednom riječju potrebno je oko toga uozbiljiti se, uskladiti te zakone, a ne stalno ponavljati jedan te isti posao. Stalno se vrtimo u krug i stalno tapkamo na mjestu. Ovaj plan koji predmnijeva usklađen je tih 59 zakona često ćemo mi morati raspravljati u dva čitanja, prvo i drugo čitanje, to je jedan ogroman posao i tu normalno postoji, a često se zakoni koji nose oznaku P.Z.E. šalju u saborsku proceduru koji se raspravljaju u jednom čitanju. Tu je normalno moguće učiniti i greška, međutim na to smo već naučeni, ako možemo Ustav mijenjati dva puta u godinu dana, onda valjda i takve zakone možemo promijeniti par puta u godinu dana. S druge strane što se tiče samo jednu rečenicu, kasnije ću se ponovo vratiti na ovo usklađivanje iz zakonodavstva. Kod ove komunikacijske strategije čak imam malo dojam da se fulalo u ovom trenutku sa ovom točkom dnevnog reda i da o tome možda Sabor nije trebao raspravljati već da je Vlada ili ministarstvo to trebalo uputiti nekoj promotivnoj ili agenciji za promociju, a ne da o tome mi raspravljamo. Što se tiče ovoga o čemu su mnogi govorili o eurosekpticizmu, on je također legitiman, ali ti koji su danas najgrlatiji eurosekptici 90-tih su recimo parolama u Europi bez granica rušili Jugoslaviju i što se međutim promijenilo. Europska unija je 92. priznala Hrvatsku, Međunarodna zajednica je dobrano pripomogla da rat na ovim prostorima ne bude krvaviji no što je bio. Hrvatska je tražila međunarodni sud za ratne zločine i tamo je danas Milošević i njihova čitava ekipa, neki i hrvatski državljani. Hrvatska ima korist od Europske unije priznali mi to sebi ili ne, samo što moramo isto tako shvatiti da mi ne možemo ništa ne raditi i očekivati da ćemo od nekoga drugoga dobivati novac. Istina Hrvatska će morati otvoriti svoje tržište što smo nota bene učinili još početkom 90-tih godina, ali trebamo priznati sami sebi da industriju nam nisu zatvorili stranci, ne uvoze stranci, uvoze naše tvrtke, dobro ima lanaca i u stranom vlasništvu. Banke nam nisu prodali stranci, prodali smo ih sami. HT nam nije nitko oteo već smo ga sami prodali. Tako da danas za prilike u ovoj zemlji nemamo što kriviti strance, Europsku uniju, UNPROFOR, ne znam koga, Ameriku, već isključivo sebe. Ljudima treba isto tako reći, ako želite samo izolaciju zemlje, o.k. to je vaša odluka. Konačno, vi ćete gospodo građani na referendumu o tome se izjasniti. Vi ste ti koji donašate odluku. Hoćete li se inatiti? O.k., ali kome? Političkoj eliti ne, ona će se zasigurno za sebe snaći. Uvoznicima isto tako se nećete inatiti. Oni su se snašli. Stranim vlasnicima u Hrvatskoj također ne, njima najviše odgovara jedna zatvorena Hrvatska. Kupcima nekretnina također ne, i njima odgovara jedne samoizolirana, samozadovoljna Hrvatska. Kome se znači možemo inatiti? Sami sebi. No mi smo takvi, rekoh 90. smo sa Europom rušili Jugoslaviji, a danas po muzici koju slušamo kao da smo, ne znam, da se tako izrazim u Jugoslaviji. S druge strane na svu sreću takvi skeptici kao što se taj dojam stvara u hrvatskoj javnosti nisu niti Slovenci bili, niti Mađari, niti Slovaci, niti Česi, niti Poljaci. Svi oni na koje smo mi do jučer gledali s visoka danas su ispred nas. Pa zahvaljujući u velikoj mjeri i Europskoj uniji i tome što za razliku od nas jasno nisu imali 4 godine krvavog rata. Pa tako mi recimo i zbog toga nismo uspjeli dostići taj brutoproizvod iz 90. ili industrijsku proizvodnju iz 90. I ovdje kad, da se nadovežem na gospodina Markova koji je maloprije o tome također nešto govorio, imamo recimo situaciju da danas bruto društveni proizvod po stanovniku, po kupovnoj moći jedna Poljska ima 10 tisuća 900, a Hrvatska 8 tisuća 900 dolara. Jedna Mađarska 13 tisuća 300, a mi rekoh 8 tisuća 900. Češka 15 tisuća 500, Slovačka 12 tisuća 100, Slovenija 17 tisuća 400. Jedna Slovačka koja je za otprilike milijun ljudi veća od Hrvatske izvozi otprilike 27,7 milijardi dolara, a mi svega 8,2 milijarde dolara. Oni uvoze 29,2 milijarde, a mi svega 16 ili čak 16,6 milijardi dolara. Evo, to su ovi temeljni podaci zašto je ovoj zemlji potrebna Europska unija. Istina, ovi na zapadu zbog potrebe integracije 10-orice pa i po uvođenju eura zasigurno žive nešto teže no što su živjeli pred 3 ili 4 godine, ali baš bi Hrvatska trebala ponajviše težiti euru. Daleko više od nekih drugih upravo kako bismo taj robni deficit na neki način ispratili. Zato Europska unija iako ovdje imam jedan naslov iz "Financial Times-a" koji govori da ako se Europska unija ne reformira Hrvatska ne može biti primljena. To je zapravo komentar, rekoh, "Financial Times-a" koji upozorava da bez Ustava Unija može imati samo 27 članica. Jasno je u svim ovim materijalima koje smo dobili, itd., ovim pričama u javnosti da će stranci pokupovati cijelu Hrvatsku, a to tvrdim da smo i mi prepustili praktički zemlju u onom trenutku kada smo odlučili ustupiti im sve banke. Sa neke, na nekoj strani oni su možda isto konsolidirali, ali s druge strane preko njih su preuzeli cijelu zemlju. Sad se bunimo kada pojedinac proda 500 ili tisuću kvadrata, ali šutimo recimo kada se prodaje jedna INA, HT, možda sutra "Liburnija", "Jadrolinija" i tome slično. A tko prodaje? Prodaje isključivo država i jasno prodaju pojedinci. Sve u svemu, razumljivo je da ovu komunikacijsku strategiju s jedne strane kao i ovaj plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske treba prihvatiti, ali jasno u svim tim dubiozama koje se javljaju otvoreno, iskreno, bez uvijanja i progovoriti. Živjeli.
Hvala. 16,37 isteklo vrijeme za prijavu za ovu točku rasprave. Ispravci netočnih navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam jedan drski navod gospodina Kajina koji je rekao da smo mi sa Europom rušili Jugoslaviju. Pa 95% hrvatskih građana na referendumu se očitovalo nesporno da hoće samostalnu Hrvatsku državu. I ta teza ide baš onima koji danas Hrvatsku danas optužuju. A inače, u samoj Istri je više od 95% glasovalo za samostalnu Hrvatsku državu. Pa kako to možete govoriti?
Poštovani zastupnik Ivan Lončar.
Pa evo i ja ovo idem ispraviti. Jednostavno što reći kolegi Kajinu nego, kolega Kajin svaki puta kada izađete za govornicu dajte se prekrižite. Da smo mi sa Europom rušili? Pa Europa je branila Jugoslaviju. Jugoslavija je bila najmilije i najdraže dijete Britanije. 2 puta su je stvarali. Pa sjetite se samo što je govorio lord Owen i lord Carrington. Što je govorio Francois Miteran? Pa nemojte vrijeđati tih 15 tisuća najboljih hrvatskih sinova koji su dali svoje živote za Hrvatsku državu ili 30-ak tisuća njih koji su ranjeni, itd., itd. Pa vrijeđate i vašu Istru na koju ste silno ponosni. Prekrižite se, molim vas.
Klub HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. I ove godine dobili smo na klupe plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije. I opet moramo postaviti jedno temeljno pitanje, a to je je li Hrvatskoj doista potrebno raditi ovakve precizne planove usklađivanja zakonodavstva prije nego što je uopće napravljen "screening", odnosno po hrvatski "pregled stanja" u našem zakonodavstvu. Kako sad stvari stoje, mi možemo ovdje predvidjeti ovih 59 zakona koje ćemo možda promijeniti tijekom ove godine, koje ćemo, dakle, možda stići raspraviti tijekom ove godine. Ali ne znači da nam tijekom godine, kako bude tekao pregled svih poglavlja pravne stečevine neće možda biti potrebno i dopunjavati ovaj ovdje popis. Zato mi u klubu HSP-a smatramo da je Vlada ovdje postupila vrlo smiono kad je išla fiksirati koje će sve točke tijekom godine biti raspravljene. Možda će toga biti i više. No ono što ovdje želim upozoriti jest to da su zakoni koji su ovdje navedeni već bili mijenjani u prošloj i pretprošloj godini, a neki i u prošlom sazivu Sabora i svaki put, doslovce svaki put kad su neki od ovih zakona dolazili uvijek su bili pravdani da je upravo to usklađenje ono pravo koje nam je potrebno radi pridruživanja Europskoj uniji. Dovoljno je navesti samo Zakon o telekomunikacijama. Prema ovoj skromnoj evidenciji bio je 3 puta mijenjam u zadnje 3 godine i još uvijek nije do kraja usklađen sa europskom regulativom. Da li zato što se nekome u ministarstvu neda igrati previše protiv postojećih velikih igrača na telekomunikacijskom tržištu, da li zato što ne vide svoje očite pogreške, ali činjenica je da ćemo to još uvijek i još jednom morati mijenjati. Isto vrijedi i za ostale zakone koji su ovdje i onda se čovjek pita čemu smo to sve skupa radili? Čemu smo te zakone raspravljali do sada? Zašto se onda tvrdilo da je to zakon koji će osigurati potpuno usklađenje sa europskom regulativom i zašto je to sve skupa onda rađeno po hitnom postupku tvrdeći da eto baš takvu promjenu moramo najhitnije usvojiti? To su stvari koje nas u klubu HSP-a u vezi ovoga buni. Druga je stvar same tehnologije zakona. Što Sabor uopće može usvojiti, odnosno koliki je naš zapravo manevarski prostor? To pitam zato što nije jasno u većini slučajeva da li je doista tu prilagodbu nužno napraviti tako da ona stupi na snagu praktično sutra po hitnom postupku ili to može biti prilagodba koja će biti aktivirana onda i kada Hrvatska jednog dana postane član Europske unije. Zašto moramo te zakone aktivirati već sada, odnosno nije li nužno razmotriti, odnosno bar imati to pravo ovdje u Hrvatskom saboru da kažemo koje od tih dijelova zakona moramo aktivirati već danas, a koje možemo ostaviti za kasnije. Nije čak ni sporazum o stabilizaciji i pridruživanju dovoljna izlika da se tako na brzinu mijenjaju zakoni jer i on ipak daje određene godine počeka, ali ono što je nama još zanimljivije jest naravno sam sadržaj tih promjena. Dakle, ne samo to koje ćemo zakone mijenjati nego i u kojem smjeru. Pa dopustite mi da citiram nekoliko stranica mišljenja Europske komisije koje su za nas u našem klubu u najmanju ruku dvojbena. Dakle, u prvom redu to je tržište šećera. Mi podsjećamo još jednom da upravo traju pregovori separatni o tržištu šećera unatoč tome što će recimo strategija tržišta šećera u Europskoj uniji možda zaživjeti od srpnja 2006., kaže možda jer nije sigurno da će biti usvojena doista i da će biti službeni dokument Europske unije. Također se u mišljenju Europske komisije spominje da je izgradnja hrvatske nove ribarske flote protivna europskim zahtjevima. Hoćemo li radi toga odustati od razvoja naše ribarske flote? Znači li to još jednu izmjenu Zakona o ribarstvu u tom smjeru? Također u mišljenju se govori o tome da bismo dodatno morali uskladiti zakonodavstvo vezano uz Hrvatske željeznice, a kako se taj zakon nalazi i u ovom programu nije jasno da li smo to učinili na dovoljno dobar način. Da se nadovežem ovdje i na aktualnu priču o linijskom prijevozu u brodskom prometu. Na strani 80 mišljenja Europske komisije o Republici Hrvatskoj se kaže da bi trebalo osigurati neograničeni pristup kabotaži u pomorskom prijevozu. Pazite, to nema skoro ni jedna zemlja u Europskoj uniji. Zašto to moramo raditi i da li to znači da je i ovaj zakon koji je aktualno u proceduri usmjeren prema tome? Također kaže se u mišljenju da su sva goriva za grijanje oslobođena posebnog poreza, a da taj okvir izuzeća nije u skladu sa pravnom stečevinom zajednice. Znači li to da ćemo se i tu morati prilagođavati? Isto vrijedi i za PDV. Prema europskoj pravnoj stečevini moramo ukinuti nulta stope PDV-a. Da li nam je to potrebno činiti? I naravno telekomunikacije gdje se jasno kaže da je otvaranje tržišta na području telekomunikacija ugroženo zbog nedostatka političke volje. Dakle, to su neka od pitanja, samo neka od pitanja, to su neka od pitanja, ali moglo bi se takvo pitanje postaviti praktično za svih 59 zakona koja su ovdje navedena. Dakle, nije stvar samo u tome hoćemo li mi doista ići u izmjenu pojedinog zakona, nego u kojem smjeru će biti ta promjena i da li je doista nužno da ono što od nas traži Europska unija aktiviramo taj čas ili ćemo dakle neki prijelazni rok i da li je to uopće potrebno zato što u pojedinim zemljama Europske unije sve normalno funkcionira i bez ovakvih zahtjeva koje mi ovdje eto pošto-poto želimo ispuniti. Od kabotaže do ribolova, od stopi PDV-a do poreza na gorivo za kućanstva. Dakle, poštovane dame iz Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija, mi ćemo podržati ovaj plan usklađivanja zakonodavstva s time da stavljamo jednu veliku rezervu na njegov sadržaj, a još veću rezervu na sadržaj samih zakona i na smislenost tako zamišljene prilagodbe. Hvala.
Hvala. Klub HSU-a, poštovani zastupnik Dragutin Pukleš. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani zastupnici. Iako je program Republike Hrvatske o pridruživanju Europskoj uniji sveobuhvatna materija i složena i u svakom slučaju valja o njemu u cjelovitosti raspraviti, ali zbog ekspeditivnosti dozvolite da se ograničim samo na jedan njegov dio koji se odnosi na socijalnu sigurnost hrvatskih građana, a u dijelu koji se zove umirovljenici. Naime, držimo da ovaj dio ovoga programa ne sadržava ni u najmanjoj mjeri potrebe, želje, zahtjeve i prava hrvatskih građana budućih i sadašnjih umirovljenika. Naime, ovdje se govori da je reforma mirovinskog sustava nastavak poboljšanja fiskalne i socijalne održivosti mirovinskog sustava. Ne analizira se da li uopće postoji održivost. Ne komparira se to sa održivosti u drugim zemljama i ne znamo kako to u Europi prihvaćaju građani Europe. Ova konstatacija da se radi o poboljšanju nastavka fiskalnog dijela to je u redu, to je moguće. Međutim, sa aspekta socijalne održivosti mirovinskog sustava u svakom slučaju to ne stoji jer jedno je sa drugim u suprotnosti. Naime, smanjenje fiskalnog dijela izdvajanja za mirovinski sustav iz bilo kojih razloga nužno dovodi do smanjenja prava a što znači i visine mirovinskih primanja i to je jedno sa drugim u suprotnosti. Dalje, ovdje se govori u pozitivnom smislu da je izmijenjena formula za usklađivanje mirovina sa stopom rasta prosječne plaće što je nedvojbeno upućivalo na mogućnost da takva odluka na neki način poništi efekte ranije započete mirovinske reforme. Opet se jednostrano pristupa ovom problemu i nemamo komparaciju kako to izgleda u zemljama Europske unije s kojom mi usklađujemo zakone. Mislim da su tamo malo drukčiji odnosi i da mi jednostavno nismo sagledali ovu problematiku isto kao što smo nekako vrtoglavo i krenuli u mirovinsku reformu bez ozbiljnih analiza posljedica koje ona donosi i koje će još donijeti. I to je okarakterizirano u ovom programu kao nešto pozitivno i dobro. Ja se slažem da je dobro da proračunska izdvajanja se normalno smanje, naročito u dijelu kada dolazimo u situaciju da ona u znatnoj mjeri možda opterećuju proračun. Međutim, opet imamo ovdje suprotnost da se kaže da je ovo učinjeno u cilju održanja mirovinskog sustava. I to je jedini način s kojim mi možemo držati mirovinski sustav kako proizlazi iz ovoga teksta ovdje. Dalje, kažem nastavak reforme generacijske solidarnosti će se pristupiti preispitivanju promjene instituta staža osiguranja s povećanim trajanjem na način da se teret zaštite ne prebacuje na sve osiguranike. Mislim da ove stvari također ne stoje jer svi oni koji idu u taj dio sustava mirovinskog da imaju pravo na veći odnosno manji broj staža u godinama plaćaju i povećane doprinose, pa ako je to tako onda nisu na teret ukupnog mirovinskog sustava odnosno na teret drugih umirovljenika. I jedno od vrlo ozbiljnih pitanja koje po mom mišljenju nisu dovoljno, apsolutno nisu dovoljno potkrepljene s ničim a kamoli sa nekim znanstvenim metodama i analizama. To je pitanje podizanja dobne granice za odlazak u mirovinu i izjednačavanje dobne granice žena i muškaraca. Naime, ni u Europi te stvari se ne rade tako brzo i ne idu kao što se to želi učiniti kod nas. Mi znamo da smo podigli dobnu granicu od 60 odnosno 55 na 65-60 i da taj proces traje do 2008. godine. A ovdje kaže već predlažemo novo produženje do 2010. godine. Znači, u svega dvije godine. Mislim da su takvi rokovi vrlo kratki i da oni moraju biti duži i da moramo imati u vidu i nešto što će se događati i kakva će biti situacija tamo poslije 2010. ili 2012. ili nekoje godine. Prema tome, i ovaj dio teksta nije dovoljno ovdje obrađen. Dalje, ako bi se a prema ovom izgleda tako išlo na povećanje dobne granice iznad ovih limita koji su i sada za Hrvatsku vrlo visoki postavlja se pitanje šta ćemo mi činiti sa tim ljudima koji će doći u takvu situaciju koje nitko neće htjeti držati na poslu, koji će ostati bez posla. Mislim, da li netko razmišlja kako ćemo ta pitanja riješiti koja će nam sigurno doći na dnevni red i s kojima ćemo imati kasnije problema. I ja bih još nešto rekao. Znate, a to je da ovo mi kažemo naš nacionalni program. Ja bih rekao da to nije naš nacionalni program. Da je to možda program Svjetske banke i Međunarodnog monetarnog fonda ali nacionalni program bi bio onda kada bi mi upitali naše građane koji danas još rade i oni koji su pred mirovinom i one koji su nedavno otišli u mirovinu da li je to njihov program ili nije. Mislim da bi oni rekli da nije. Ovdje nemamo naznačene druge mogućnosti za održanje mirovinskih sustava a to je da nismo predvidjeli povećanje gospodarskih aktivnosti i kroz to povećanje mogućnosti za izdvajanje sredstava u proračune za mirovine. Mi nismo rekli da ćemo povećati odnos mirovina, mirovinci i zaposlenici od 1,3 na 1 pa da ga povećamo na 1 prema 3. Mi uopće ne uzimamo u kalkulacije kod načina formiranja mirovinskog sustava našu mogućnost i obavezu ove Vlade i svih budućih Vlada da gospodarstvo uspostavi na jedan daleko veći nivo, osigura veću proizvodnju i veće plaće i veće prema tome davanja za mirovine. Toga ovdje u ovom programu nema, a što je sasvim logično da moramo očekivati jer ovaj program polazi od postojećeg stanja kao da smo ga zabetonirali i on će ostati takav narednih 30 godina. Ako je to tako onda sve skupa ovo nema smisla. Evo dozvolite iz ovih razloga nisam siguran da mi možemo podržati ovaj program posebno u ovom dijelu ukoliko neke stvari ne budemo promatrali drukčije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodine zastupniče. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Pero Kovačević. Izvolite kolega Kovačević.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege, gospođo ministrice. Prvo kad se govori o planu mene interesira a i vojnički gledano kad se kreće u plan koje su vam bile polazne osnove? To je, za plan je najvažnije koje su polazne osnove? Ja ću vam sad pokazati jedan grafikon što bi vojnički po meni bilo najbolje. Imamo pregovarački proces, imamo zakonodavni proces uskladbe naših propisa. Logika bi stvari bila da pregovarački proces ide prvi pa onda ide zakonodavni proces [[Upadica: Ne vidim dobro.]] To je logika stvari. Ali zato čujete. Znači što se ispregovara i kako se ispregovara onda se to u zakon pretvori. Znači pregovarački proces krenuli smo sa skrininzima i kako se koji skrining otvara i što se ispregovara onda je logika stvari da se to zakonodavno utvrdi, a ne ovo što se mi, što radimo sada. Gledajte, postoji druga varijanta. Ona varijanta recimo druga da mi nešto da bi došli do nekog razine u pregovaračkom procesu nešto moramo napraviti u prvom planu. Znači prije onoga nego što se recimo krene u sam pregovarački proces. A ovdje nama to nije vidljivo. Logika bi stvari bila znači da pregovarački proces ide ispred, nakon toga ide zakonodavni proces. To je vezano i za nekretnine i za pitanje poljoprivrednog zemljišta i za pitanje u poljoprivredi i u drugima stvarima jer što možemo napraviti sami? Mi ćemo doslovno što smo do sad radili, prepisali direktive, smjernice Europske unije to pretvoriti u zakon i onda sebi onemogućiti manevarski prostor u okviru pregovora. Znači pravno gledano doći ćemo u takvu situaciju, a vojnički gledano moramo imati plan kako i na koji način zaštititi nacionalne interese. Ono što je bitno za zaštitu interesa i standarda hrvatskih građana i onda uporedo s time ulaziti u ovaj … [[Govornik se ne razumije.]] dio. Meni ovdje nije jasno sad koji je od ovih parametara polaznih osnova za izradu plana uporabljen? Čini mi se nijedan. Čini mi se nijedan i zato bi to volio od vas gospođo ministrice čuti jer je logika stvari po meni da se baš ide ovim putem i onda stvaramo i mogućnosti, dajemo i jaču težinu i pregovaračkim timovima. Damo im mogućnost da ono što je potrebno da se stavi kao iznimka odnosno da uopće ne moramo prihvatiti vezano za pravne stečevine Europske unije. Na taj način štitimo i standard hrvatskih građana i sve ono što se puno u medijima govori što bi u negativnom smislu što bi moglo dočekati recimo hrvatske građane ukoliko budemo išli u ovom obliku zakonodavnog stampeda. A mi i sami znamo da smo u ovome Saboru kao i u prijašnjim mandatima, govorim o ovome, u mnogim stvarima doživjeli baš taj zakonodavni stampedo zbog činjenice što se svi propisi znači naši zakoni koji se usklađuju sa pravnim stečevinama Europske unije prema članku 161. Znači na njih se ne može davati ni primjedba na hitnost odnosno može se samo prema stavku 2. ukoliko to Odbor zaključi ili za, za zakonodavstvo ili i za Ustav i poslovnik, a i sami znate da smo imali moram tako kazati sirove prijevode smjernica i direktiva. I na ovoj sjednici ćemo imati isto jedan loš prijevod kao što je ova konvencija vezano o državljanstvu. I mislim da bi bilo logično da se mi konačno počnemo učiti na greškama. Jer na taj način mi stvaramo jedan dio pravne nesigurnosti. Ti propisi se mijenjaju. Njih ne može pratiti ni državna uprava, ne može ih pratiti ni odvjetnici, ne može ih pratiti ni sudstvo. Ali je problem u svemu tome što sam ja zamijetio kroz ovih par godina te uskladbe naših zakona sa pravnim stečevinama Europske unije da Vlada mora razmisliti o formiranju jedne ekspertnoga tima koji će voditi brige oko toga dijela. To znači da svi ti zakoni kad dolaze ovdje u Hrvatski sabor budu pravno dorečeni, budu pravno izsimulirani i da ne dobivamo poluprijevode smjernica i direktiva pa na kraju se događa da sama Vlada na istoj sjednici i nakon rokova predlaže po 60, 70 amandmana. Imali smo čak situaciju gdje smo dobili prijevod od članka 67. Onda nije bilo unutra ništa pa smo došli već na članak 87. Znači to su ti veliki problemi i Vlada stvarno mora povesti dužnu pažnju. Sad ću vam reći jednu bitnu stvar. Pazite. U ovome dijelu usklađivanja, konkretan primjer. Europsku uniju recimo interesira da mi moramo imati klavir, a nju ne interesira hoćemo mi klavir držati na sredini ove sabornice, gore na stropu, lijevo ili desno. Znači ne smije se bukvalno ići u ovaj dio prevođenja i svega ostaloga jer ćemo doći u ovu situaciju u koju smo sad došli da ne znamo koja su polazne osnove i stajališta za izradu ovoga plana. Šta će oni pregovarati ako mi sve preuzmemo smjernice i direktive sve prepišemo u naše zakonodavstvo, to usvojimo, nemate šta pregovarati. Prema tome budimo ozbiljni i molim Vladu da stvarno poduzme takve naravi mjere da imamo ekipu koja zna što radi, kako radi, da je to sve i simulirano i da dobijemo onaj dio da i hrvatski građani shvate što to je dobro, znači ti standardi Europske unije što to njima donosi? Da se ne stvara njihova fama, ali opet budimo eurorealisti, radimo to tako da zaštitimo svoje interese ne radi brzine nego znači naše je stajalište kvaliteta pregovora je bitna, a u sklopu te kvalitete dolazi ovaj zakonodavni proces. Što će nam znači pregovarački tim ako taj dio pregovaranja ćemo mi prije riješiti zakonodavnim procesom. Pa šta će oni uopće pregovarati? Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Kovačević. Sljedeća je na redu gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite kolegice Antičević.
Hvala poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. U ovom Prijedlogu plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske, a i sa usmenom najavom Vlade da će ona odnosno da će Hrvatska država u cjelini uskladiti svoje zakonodavstvo sa europskim do konca 2009. godine. Prošla Vlada tim je tempom bila i krenula. Zacrtano je da bi taj proces bilo moguće dovršiti 2007. godine. Dakle, ova Vlada priznaje da je dvije godine u zakašnjenju. Na kraju krajeva, evo, govoreći i u ime kluba SDP-a gospodin Tonino Picula upravo je i istaknuo dakle egzaktne podatke za 2004. i 2005. godinu koliko je zakona sa oznakom P.Z.E. doneseno u ovom Hrvatskom saboru. 2000. godine to su bila 33 zakona, a bilo je planirano 46. Dakle, neambiciozni plan nije se ostvario za 2004. godinu. Identično se dogodilo za 2005. godinu. Za ovu godinu, dakle upravo ono o čemu sada i raspravljamo i čime bi trebali možda biti i zadovoljni, s obzirom na ono što se radilo, odnosno nije radilo ove zadnje dvije godine, 59 zakona, 59 zakona. Da li je to puno, da li je to malo? Sigurno s ovim tempom da bi mi trebali raditi i pojačano. Međutim, evo danas je bio upravo na ovom prvom našem zasjedanju, proljetnom zasjedanju Sabora prihvatili smo, donijeli smo dnevni red i ako vidimo koliko je zakona po inicijativi saborskih zastupnika, a koliko Vlade upravo naspram ovoj inicijativi prilagodbe onda ćemo vidjeti da je to zanemariv broj i da nema šanse da se ostvari ovako, ja bih rekla ipak u cjelini sagledavši neambiciozni plan, za 2006. godinu. Ovo, dakle s obzirom da je dnevni red usvojen, da je to praktični, već smo onda na koncu prvog kvartala. A za prvi kvartal imamo samo 9 zakona, a ni jedan još nije, niti znamo da li je u pripremi, ali u ovoj, ali u dnevnom redu ove sjednice koja ima 67 točaka nema niti jednog takvog jednog prijedloga. Prema tome, evo već na početku možemo konstatirati da kasnimo. Što se tiče drugog kvartala imamo dakle nešto više zakona. U trećem kvartalu vrlo malo. Ali zato imamo sve u četvrtom kvartalu. I to je nemoguće da se to dogodi dakle da 2/3 mi odradimo u zadnjem kvartalu, a ako vidimo o sadržaju, dakle upravo naslov prijedloga zakona, odnosno potrebnih zakona koje trebamo donijeti, dakle sam naslov sugerira o ozbiljnosti sadržaja i o nužnosti, i o težini ne samo o ozbiljnosti jer svi su prijedlozi i ozbiljni i potrebni, ali … [[Govornik se ne razumije zbog tehničkih smetnji.]] čime se mora Hrvatska susresti. Onda je to savršeno jasno da tomu neće biti tako i da svi ovi prijedlozi, odnosno ovi planovi neće biti ostvareni. Međutim, kao što svi dobro znamo i ne treba ponavljati, donošenje zakona još je jedna najbezbolnija operacija koja nas čeka. Prilagodba i ono što smo donijeli, kako živimo te zakone to je jedan od većih problema. Kolika sredstva, dakle sve reforme zahtijevaju, pa čak i onda kada se radi, a to se najčešće, kako je Vlada i shvatila iako to ne smatramo da je tomu tako niti osobno smatram da svaka reforma znači i rezanje prava, to nipošto nije tako, ali izgleda da je ova Vlada to shvatila da su reforme zato nepopularne jer samo znače nužnost rezanja postojećih prava. Tomu nije tako, ponekad je i to točno ali ne uvijek i ne u pravilu. Dakle, kod takvih reformskih zakona potrebna su odgovarajuća sredstva. Naši zakoni se ne izvršavaju samo zbog toga i zbog inercije, kako državne aparature, pa tako i pravosudnog sustava, nego prvenstveno zbog toga što je kriva sama Vlada što ne osigurava sredstva. Mi ne osiguravamo sredstva za zakon, a vidimo za ove strukturne, odnosno zakone koje će donijeti i koje moraju donijeti do strukturnih promjena oni itekako koštaju. Jer sve dobre stvari koštaju, za njih treba predvidjeti i osigurati sredstva. Zato ćemo pomno pratiti i u buduće. To se nije nažalost događalo, pa to nije samo boljka ni ove Vlade. Dakle, često je slučaj da se donose zakoni koji izrijekom da se predviđaju ili nova tijela gdje se ne osiguravaju sredstva. I onda se zakoni i zbog toga ne provode. Ono što je također jako važno to je da se donose zakoni sa oznakom P.Z.E. koji uopće to nisu. Ili jesu u jednoj jako maloj mjeri, ali se onda kasnije ti zakoni ili pojedine njihove odredbe obrazlažu na način da moramo to učiniti radi usklađenja sa europskim zakonodavstvom. A počesto se krije sasvim nešto drugo, naš prizemni domaći običaj, eto možda i smjene određenih osoba koje se nalaze na određenom mjestu. Pa eto ne nalazimo im ništa za grijeh pa to činimo pomoću zakona, a onda se eto skrivamo iza ove oznake P.Z.E. To nije dopustivo i to se ne bi smjelo, bar ne više, događati, jer valjda je već izmijenjeno sve što ste smatrali za potrebnim da treba smijeniti. Međutim, evo vidite druga točka našeg dnevnog reda, odnosno koja će se, nastavlja na ovu, je upravo rasprava o tome kako, odnosno kako komunicirati, kako sačiniti dobru strategiju za informiranje hrvatske javnosti. Za hrvatskom javnošću se najbolje komunicira istinom i da joj se kaže o čemu se radi, a ne sa frikovima piara kako predočiti neku stvar i kako će ta stvar izgledati u javnosti. Mislim da tome ne bi trebali služiti ni govornici, odnosno glasnogovornici u pojedinim ministarstvima, a na vlastito to ne može sadržavati strategija za informiranje hrvatske javnosti. Ali vidimo ovdje da nisu obaviješteni ni saborski zastupnici, ali već je ovaj plan nešto čime bi trebali i čime bi vlast, Vlada, pa i Sabor trebali komunicirati sa javnošću. Dakle, ako se obznani hrvatskoj javnosti da će se promijeniti ti zakoni trebalo bi bar u pet teza ili negdje u tri, dvije, jedna reći što je to važno i što je to potrebno u postojećem zakonu promijeniti da bi javnost bila pripremljena. Ona jednostavno, naša javnost zna da neke biljke mora zasaditi, vinovu lozu, masline jer da je to neće biti moguće kada postanemo punopravna članica Europske unije. Dakle to je dobro, ali tako bi kod svake stvari trebalo obznaniti na pristupačan nebirokratski jezik što to i to bi bilo jako korisno da se ljudi, stanovništvo, općenito građani naši, a i oni na vlasti koji će provoditi zakone, a pogotovo kažem na one koji se provode budi pripremljeni za to. Evo recimo samo primjerice, ono što je potrebno promijeniti, to je zakon, odnosno donijeti, to je novi zakon, Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći. Jako je važno, pogotovo kod novih zakona voditi računa što je sa postojećom regulativom i da li mijenjati i u kojoj mjeri mijenjati postojeći zakon. Jer dogodit će se situacija da ćemo na takav način donijeti dva zakona istog ranga koji će sasvim drugačije rješavati istu, ili dijelom vrlo sličnu pravnu problematiku. Ja evo napominjem konkretno. Kod Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći nužno je promijeniti i Zakon o odvjetništvu koji isključuje takvu mogućnost, ovdje nešto što upravo moramo donijeti. Prema tome upozoravam već na to, da kada se donose novi zakoni koje je potrebno donijeti, da se postojeći zakoni koji se tiču te materije, a koji drugačije reguliraju, prilagode tom novom zakonu i izmijenjeno, odnosno izmjene u tom smislu. E ono što mi se čini također važnim napomenuti jeste da tome nije bio slučaj u prošloj godini, da pojedina ministarstva, dakle šalju vrlo slične zakone, odnosno nisu usklađeni nastavno na ovo što sam već istaknula. Ali evo vidite i ovaj plan donosi jednu nelogičnost, ja bih molila i obrazloženje. Evo u drugom kvartalu donijet ćemo Zakon o priređivanju igara na sreću i nagradnih igara. Zaduženo je Ministarstvo financija. Onda ćemo na kraju četvrtog kvartala također donijeti Zakon o priređivanju igara na sreću i nagradnih igara i ovaj put dakle nije drugo ministarstvo predlagatelj pa bi se moglo shvatiti jedna greška ili privid, dakle da nije znalo jedno ministarstvo što radi drugo ministarstvo nego dakle Ministarstvo financija također će ponovo donijeti isti zakon. Ja bi molila objašnjenje da li se to radi o prvom ili drugom čitanju, a ne vjerujem da se o tome radi jer nema redoslijeda kod ovoga. Dakle čini mi se ipak da je paušalno ocijenjeno zbog toga što …
Gospođo Antičević hvala lijepa. Sljedeći na redu je gospodin zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite kolega Pankretić.
Hvala lijepa. Gospođo potpredsjednice, gospođo ministrice sa suradnicima. Pred nama je prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2006. godinu. Moram na početku podsjetiti ovdje da je Vlada na sjednici 3.1. donijela nacionalni program za pridruživanje Europskoj uniji za 2006. godinu koji je radi upoznavanja poslala zastupnicima. Kao što znamo Hrvatski sabor na prijedlog Vlade donosi plan usklađivanja zakonodavstva na početku godine za svaku godinu. U planu za 2006. godinu puno se na ambiciozniji način postavljaju zadaće pa se tako istim predlaže donošenje 59 zakona u 2005. godini je to bilo 44. Od toga je 35 izmjena i dopuna postojećih zakona i 24 nova zakona. Iako je Plan usklađivanja zakonodavstva donosi Hrvatski sabor zbog provedbe istoga, ipak treba postaviti pitanje Vladi zbog kojih razloga nije držeći se plana u zakonodavnu proceduru poslala sve navedene zakone. Koji su razlozi koji su doveli do toga da Vlada na određeni način samovoljno mijenjajući plan predlaže donošenje npr. izmjena i dopuna određenog zakona umjesto cjelovitog zakona, odnosno odustaje od predlaganja pojedinog zakonskog prijedloga. Ukoliko postoje opravdani razlozi vezani za pripreme i provođenje pregovora u pojedinim dijelovima zakonodavstva koje nameće Europska unija, a u svezi konkretnih zakonskih projekata tada bi po našem mišljenju trebalo znati da Hrvatski sabor koji donosi to, ipak ga upoznati sa time detaljno i izvijestiti. Mislim da je Hrvatska seljačka stranka koja je na plan za 2005. godinu podnijela amandmane, a Vlada Republike Hrvatske je prihvatila te amandmane i uključila ih u plan, cilj je bio da se dođe do određenog koncenzusa. Mislim da je svima nama u cilju kada govorimo o određenom planu, da to bude koncenzus, jer ako to koncenzusa nema ovdje u Parlamentu onda nisam siguran da ćemo moći baš najjasnije raspravljati u točki 2. dnevnog reda, a to je ono što bi trebali prezentirati građanima da prihvaćaju određene stvari ako mi ovdje u Parlamentu dogovorimo se koncenzusom da nešto prihvatimo a onda na žalost od toga odustajemo. Planom za 2005. godinu bilo je predviđeno da se u prvom kvartalu donese i to novi zakoni o morskom ribarstvu donijeli smo ne novi zakon nego izmjene i dopune postojećeg zakona. O državnim potporama u poljoprivredi, ribarstvu i šumarstvu nije donesen. O poljoprivrednom zemljištu novi zakon donijeli smo dvije izmjene i dopune. O vodama donijeli smo krajem 2005. izmjene i dopune. O financiranju vodnog gospodarstva također smo donijeli izmjene i dopune te o Poljoprivrednoj komori nismo raspravljali i taj zakon nije donesen. Treba ovdje spomenuti da je bilo predviđeno i donošenje Zakona o poticanju domaće proizvodnje za plasman u turizmu koji nije donesen, a njegovo donošenje kao što vidimo, ne predlaže se u planu za 2006. godinu, pitanje je koje se ovdje jasno postavlja na koje ovaj Parlament zaslužuje odgovor, zašto se to tako čini. U planu za 2006. godinu Vlada definitivno odustaje od predlaganja novih zakonskih prijedloga koje je bila predložila u 2005. pa ću ponoviti. Zakon o Poljoprivrednoj komori nije u planu za 2006. godinu. Napominjemo da je njegovo donošenje obveza iz članka 36. Zakona o poljoprivredi. Zakon o državnim potporama u poljoprivredi i šumarstvu također nije u planu. Postavlja se pitanje što se to značajno dogodilo da se ove godine odustaje za hrvatsku poljoprivredu i poljoprivrednog proizvođača od tako značajnih zakonskih projekata. Također se ove godine odustaje od predlaganja cjelovitih zakona koji su bili predloženi prošle godine, a donesene su izmjene i dopune istih te se tako ove godine predlaže donošenje izmjene i dopune Zakona o vodama i Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Ovdje se samo po sebi nameće pitanje, što je to u izmjenama i dopunama Zakona o vodama koje smo donijeli u prosincu 2005. godine trebalo uskladiti sa pravnom stečevinom Europske unije što nismo učinili i da se stoga u zadnjem kvartalu ove godine predlaže još jedne izmjene i dopune navedenog zakona. Isto se to odnosi i na Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji smo kako je spomenuto dva puta mijenjali u 2005. godini. Svi znamo kako se dugotrajno i u nekoliko pokušaja donosio Zakon o lovu koji je također nosio oznaku "P.Z.E." i moram reći da nije navedeno zbog čega je ta potreba definitivno sada potrebna u ovoj godini. Ono što možda kod nas izaziva jednu veliku sumnju i zbog čega ovo sve navodim, a to je što se među prioritetima za 2006. godinu navodi Zakon o koncesijama. Ako će Zakon o koncesijama ponovno sada zahvaćati i na neki način mijenjati donešene zakone onda moram reći da ćemo se mi u Hrvatskoj seljačkoj stranci zasigurno tome vrlo oštro suprotstaviti. To se dakako odnosi na svim onim principima o kojima smo i prije govorili, a ovdje ću kao jedan primjer toga da ipak sve stvari nisu slučajne spomenuti izjavu premijera od neki dan, koji je spomenuo da ćemo državno zemljište dati u koncesiju. Pa najvjerojatnije ako je to razlog za izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu i da će svo poljoprivredno zemljište ići na koncesije mislim da to neće samo moći proći lako u ovom Parlamentu i to ne samo od HSS-a nego vjerujem i od drugih stranaka. Jer prioritet Zakona o poljoprivrednom zemljištu je bio da državno poljoprivredno zemljište dođe obiteljskim seljačkim gospodarstvima, da se one okrupne, da se one pripreme za Europsku uniju, da budu spremnije za tržište. A ovo bi bilo nažalost nešto sasvim drugo. Sve ovo do sad rečeno ide u prilog tezi da Hrvatski parlament mora znati zašto se ne provodi akt koji on donosi. Odnosno, zašto se mijenja podnošenjem drugačijih prijedloga zakona. Odnosno, odustajanja od onih koji su određeni u tom planu. Stoga bi bilo dobro da Vlada Republike Hrvatske prije upućivanja u zakonodavnu proceduru prijedloga plana usklađivanja zakonodavstva za tekuću godinu izvijesti Hrvatski sabor o provedbi plana za proteklu godinu. U protivnom smatram da nema smisla da Hrvatski sabor donosi neki akt. Ako se samo radi o operativnosti neka ga onda donosi Vlada kao i nacionalni program. Ako ovdje Hrvatski parlament donese neki akt onda moramo točno znati, barem taj dio iz kojih razloga pojedini dijelovi iz tog plana nisu doneseni. Vjerujući da će ministrica koja ovdje pozorno sluša, evo, cijelo vrijeme i vjerujem sa svojim suradnicima odgovoriti na ova pitanja, vjerujem u zajedničkom interesu. Jer točka 2. je nešto o čemu ćemo svi zajedno razgovarati i na neki način pokušati svi zajednički i u nacionalnom onom interesu doći do konsenzusa jer jedino na taj način može ovaj cijeli proces prilagodbe i priključenja Europskoj uniji biti uspješan. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Pankretić. Sljedeća je na redu gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite kolegice Lugarić.
Poštovana gospođo ministrice sa suradnicima, poštovana gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Već je dosta u ovoj raspravi izneseno ali mislim da, osobno želim reći o 5 različitih tema vrlo kratko. Ovaj plan obuhvaća 59 prijedloga, da se donese 59 zakona usklađenih sa Europskom unijom. Naime, čini mi se da ih je manje, da ih je 57 jer se neki posve nepravedno ponavljaju. Razmišljajući o tome kako ocijeniti taj plan, kako dati ocjenu tog plana, s jedne strane se nameće zaključak da je to vrlo lako. Jer naprosto pogledamo usporedne podatke kako je to bilo 2003., 4. i 2005. godine onda nam se nameće zaključak da je ovaj plan donekle loš i donekle neambiciozan. Obzirom da je primjerice 2003. u planu bilo predviđeno i ostvareno da se izmjeni 80 zakona, 2004. 33, 2005. 29. No s druge strane teško je dati takvu ocjenu jer mi naprosto ne znamo što sve treba napraviti u tom području usklađivanja zakonodavstva. Iako treba reći da je taj proces usklađivanja zakonodavstva nije fiksan. On će biti jedan kontinuirani proces i kad budemo članica Europske unije će se naprosto propisi mijenjati. Ali mi iz godine u godinu dobivamo parcijalne dokumente te godišnje programe, a da zapravo nikad nismo saznali što se od njih ostvarilo, što se od njih nije ostvarilo i kuda to globalno sve skupa ide. Pa primjerice i Odbor za turizma u svom izvješću je primijetio da neki od zakona koji su bili predviđeni za donošenje u prvom kvartalu 2005. godine naprosto nisu doneseni. I mislim da bi i za ovu raspravu bila korisna izvješća o proteklim godinama. Drugo, želim poput nekim kolega u raspravi upozoriti na jednu sve rašireniju pojavu koju bih ja nazvala zlouporabom argumenta Europe kad nemaš boljega argumenta, a koja se primarno, što se zakonodavnog procesa odnosi, odnosi na zakone, odnosno na one zakone na koje se ovdje u Saboru lupa onaj pečat P.Z.E., što bi trebalo značiti da su to zakoni koji se donose s namjerom usklađivanja s propisima Europske unije, da su to europski zakoni. Ako pogledamo izvješća naše Infodoks službe mi smo lani, dakle, u 2005. godini donijeli 62 zakona koja su imala taj pečat P.Z.E. Po planu usklađivanja zakonodavstva za 2005. godinu bilo ih je 29. Sad ne znam da li smo mi radili bolje pa mimo plana, da li je plan bio loš ili je plan bio naprosto nepotreban ili neka formalnost. Ili je, što mi se čini i znam iz onoga kako su te rasprave ovdje bile vođene, na brojne ili na neke od zakona stavljan taj pečat samo zato da bi se eto reklo to mi moramo radi Europe pa onda nitko nije niti dovodio u pitanje treba li neki zakon donijeti ili ne. I vezano uz to, svaki zakon koji ima tu oznaku "P.Z.E." koja bi trebala značiti da se radi o usklađivanju sa propisima Europske unije ima na kraju jednu izjavu o usklađenosti i usporedni prikaz uglavnom direktiva i razloga usklađenosti i neusklađenosti. I onda mi vrlo često imamo zakon koji ima oznaku da je usklađen, da ga donosimo radi usklađenosti, a onda na kraju vidimo da zapravo se radi o usklađenju jedne odredbe, da većina njih nije usklađena niti su na valjan način argumentirani, obrazloženi razlozi za neusklađenost ili samo djelomičnu usklađenost. Meni, moram priznati, koja uglavnom čitam te dokumente je to vrlo često i izvor smijeha, pa vas molim da kada budete davali takve izjave i te komentare ipak se tu malo da veća ozbiljnost. Dalje, meni je žao što ovdje, iako se ovdje rasprava o tome vodi, ali formalno u Hrvatskom saboru na raspravi nije i sam Nacionalni program za priključivanje za 2006. godinu već raspravljamo samo o dodatku a koji se odnosi na plan usklađivanja zakonodavstva, a meni se čini posebno važnim da i o tim programima raspravljamo, a u ovom trenutku zbog najmanje tri razloga. Prvo, mi ćemo početi sad po pojedinim poglavljima gdje je završen screening, počet ćemo definirati pregovaračke pozicije, a u samom Nacionalnom programu se, uglavnom su definirana brojna polisi rješenja, ja ne znam to na hrvatski jezik prevesti, ali i strateška rješenja, ali i pojedinačna rješenja za pojedine konkretne probleme. I treći razlog zašto mislim da bi o tome bilo važno raspravljati ovdje je pitanje provedbe zakona, odnosno implementacije pojedinih rješenja u sam sustav. Inače, najlakša stvar koja se može napraviti je izglasati zakon, to je obično najmanji problem. Ono sve ostalo što je puno važnije i puno problematičnije, mi o tome ne raspravljamo i o tome zapravo imamo vrlo mali ili nikakve informacije. I na kraju, razmišljajući o ovom procesu približavanja Europskoj uniji i svemu ovome što se dešava naletjela sam na jedan tekst jednog anonimnog blogera koji je o tome govoreći napisao da do početka pregovora Europske unije od Europe nas je štitila Europa, a da se sada moramo početi štititi sami. Djeluje kao doskočica, kao vrlo zabavna stvar, ali mi se čini da upućuje i na ozbiljnost i na odgovornost. Obzirom na iskustva, a prvenstveno u screeningu koji se ticalo područja obrazovanja i znanosti gdje se usuđujem reći da imam neke informacije i da nešto znam, čini mi se da i sami sastavi i pojedinih pregovaračkih timova, to su poznate stvari jer je bilo objavljeno u medijima su sačinjeni od ne baš posve svih kompetentnih ljudi, da unutra ima osoba koja ne barataju engleskim jezikom ili nekim drugim stranim jezicima, sad smo srećom tek na početku toga, zapravo još pravi pregovori nisu niti počeli i mislim da još uvijek imamo vremena da sa ozbiljnošću se primimo tog posla i da ispravimo te možda neke nepravilnosti koje su bile jer mislim da se mi ipak ne možemo dozvoliti luksuz da se igramo, da na uštrb ... [[Govornik se ne razumije.]] politika riskiramo jedan tako važan proces kao što je pristupanje Europskoj uniji, jer Europskoj uniji mi ne pristupamo zbog te Europske unije kojoj ajde više-manje važno je li Hrvatska unutra ili nije i ako joj je važno i želi nas u članstvu, ali mislim da je to puno bitnije zbog nas samih i zbog naših strukturnih reformi i da zato ne možemo olako preko nekih stvari i u samim pregovorima prelaziti. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa ispravljam netočni navod koji je rekla uvažena kolegica Lugarić da pravi pregovori sa Europskom unijom nisu niti počeli. Pravi pregovori su itekako počeli i oni su u pravom vijeku.
Poštovana zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Kad sam se prijavljivala za raspravu za ovu točku dnevnog reda ustvari sam jučer razmišljala kakva je svrha naše rasprave o nečemu što se zove Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2006. godinu, odnosno ovoj tabeli u kojoj je pobrojeno 59, odnosno ako je jedan viška, odnosno dva put stavljen onda je 58 zakona koji su predviđeni da ih Sabor raspravi u ovoj godini, pa mi se onda ponekad čini da mi ustvari ovom raspravom sve raspravljamo hoćemo li mi raditi ovoliko ili hoćemo raditi manje ili želimo raditi više kad se govori o zakonima koje bi trebalo mijenjati, donositi po prvi puta, usklađivati sa pravnom stečevinom Europske unije. Pri tome naravno ponovit ću ono što su neki moji prethodnici već rekli da smo mi niz zakona već u zadnjih nekoliko godina donosili, mijenjali i po nekoliko puta. Kad razmišljam o pitanju dinamike donošenja zakona ustvari onda razmišljam ovako, da li je broj 58 dovoljan, da li je to realna brojka, da li je potrebno više, ako gledam ne znam 2003. godinu tada smo donijeli čini mi se gotovo najviše, negdje 80-tak zakona. Da li bi trebalo manje, da li je dakle i ovaj plan preambiciozan? Tim više što u biti svjesni smo toga, a čini mi se da je to negdje i u onim svim ostalim materijalima i navedeno da ustvari ovaj plan podložan promjenama i mi sada danas kad donosimo njega već unaprijed znamo da najvjerojatnije se možda jedan dio ovoga neće usvojiti, odnosno neće doći na raspravu, a možda će doći neke druge pa onda zbog toga vjerojatno i dolazi do promjene u broju kao što je recimo to bilo u planu za prošlu godinu pa čak su ovdje i pojedini kolege i kolegice zastupnici baratali sa različitim brojkama kad govorimo o tome koliko smo mi ustvari prošle godine usvojili takvih zakona. Mene osobno možda smeta i to što čini mi se da u ovom Saboru mi nikad nismo ustvari od strane Vlade u ovih nekoliko zadnjih godina dobili nikakvo izvješće, ustvari cjelovito izvješće o provođenju Nacionalnog programa koji mi donosimo za svaku godinu posebno zajedno onda sa prijedlogom plana usklađivanja i ja moram ovako reći, ustvari je vrlo teško govoriti o ovim zakonima, o ovom prijedlogu zakonu, a da se pri tome ne dotaknemo i Nacionalnog programa koji je istina usvojila Vlada početkom siječnja ove godine i u biti nije predviđeno da se o samom programu kao takvom, da ovaj Sabor raspravlja, da daje svoje primjedbe, ali u biti je apsolutno nemoguće da se na neke stvari u njemu osvrnemo. Moja primjedba što se tiče samog plana ide i ka tome mislim da je već jedna kolegica prije mene izrekla i postavljam pitanje od tih 58 zakona, prijedloga zakona, izmjena i dopuna, novih zakona itd. više od polovice 32 su, odnosno 33 su predviđena da budu u zadnjem kvartalu ove godine. Dakle gro ovih zakona predviđen je za zadnja 3 mjeseca, to je onda dakle negdje 10., 11., 12. mjesec ove godine, pa me zanima da li ćemo uopće mi to onda tako uspjeti i donijeti, a osim toga stoji činjenica da barem u ovom sadašnjem prijedlogu dnevnog reda koji istina znamo svi da je podložan promjenama i da će valjda biti nadopunjavan, stvarno me zanima da li će biti nadopunjen u ovom prvom kvartalu i sa svih ovih 9 predviđenih zakona? Ja moram kazati nešto vezano oko ovog Nacionalnog programa Republike Hrvatske. Obzirom da sam iščitavala makar u jednom dijelu koji je meni posebno interesantan i sam program ali i Izvješće Europske komisije iz studenog mjeseca prošle godine koji se odnosi na pojedina područja. I dakle, bez obzira što mi kao Sabor ne možemo utjecati na nešto što je u domeni Vlade i što je ona usvojila ali evo uzet ću to područje ravnopravnosti spolova. Usput budi rečeno jučer sam o tome htjela govoriti na sjednici odbora ali zbog nedostatka kvoruma sjednica nije održana. Dakle, mi praktički kad sam govorila o tome da nemamo izvješća ustvari o tome što je ostvarena od onoga što smo mi možda zapisali odnosno Vlada za na primjer 2005. godinu netko bi trebao voditi računa o tome šta se u tim pojedinim poglavljima piše, koje si obaveze mi i prioritete dajemo za pojedine godine. Jer kad usporedimo to onda sa godinom prije onda vidimo da se jedan dio ponavlja a ponavlja se upravo onaj dio kad se govori o ravnopravnosti spolova i to ponavljamo već dvije godine da je potrebno nacionalno zakonodavstvo uskladiti sa Zakonom o ravnopravnosti spolova što smo bili dužni uskladiti do polovine 2004. godine. Ali mi to uporno ponavljamo iz godine u godinu. Ili, za 2005. godinu jedan od prioriteta na području ravnopravnosti spolova bilo je jačanje uloge i političke participacije žena misleći se pritom prvenstveno na lokalne izbore. Ove godine tog prioriteta nema. Ali, mene zanima da li je netko negdje u bilo kojem izvješću napisao da od te zadaće, tog prioriteta prošle godine baš ništa nije učinjeno. Gotovo pa da smo napravili korak nazad u odnosu na lokalne izbore 2001. godine. Ili, za ovu godinu jedan od prioriteta je razvoj rodno segregiranih statističkih pokazatelja i publiciranje statističkih podataka. Ja se nadam da je to u skladu sa time i podsjećam u stvari i Vladu da nije bilo Sabora da ne bismo niti imali rodne statistike odnosno ne bismo imali i amandmane koje smo dali na statistiku pa se nadam da će u sljedećim godinama izostati ona primjedba od strane Europske komisije da Hrvatska nema statističkih pokazatelja prema spolu. Da ne kažem da u području ravnopravnosti spolova kad se govori o zapošljavanju, kad se govori o položaju žena i muškaraca na tržištu rada, kad se govori o teškoćama prilikom zapošljavanja da o tome u ovom nacionalnom programu apsolutno nema riječi ako izostavimo onaj dio kojim se spominje Nacionalni akcijski plan zapošljavanja od kojeg je Vlada odustala prošle godine. Prema tome, negdje mi se čini da smo u nekakvom raskoraku i da ponekad i izbjegavamo neke teme koje su možda i bolne. Pa u izvješću Europske komisije kad se govori o položaju žene, o ostvarivanju jednakih mogućnosti žena i muškaraca jedna recimo od bitnih primjedbi ali to nitko ne želi o tome govori jer mi jesmo ovdje upozoravali u ovom Hrvatskom saboru je pitanje porodiljnih naknada, je pitanje trajanja porodiljskih dopusta. To je jedna tema koja nas čeka i mi ćemo se u tom dijelu morati uskladiti sa pravnom stečevinom Europske unije ali dok to ne bude mi ćemo i dalje to naravno popularizirati odnosno proglašavati jednom od bitnih mjera populacijske politike. I konačno, sve ovo o čemu sam ja govorila i o čemu su govorili prethodnici. Taj put prema Europskoj uniji, postupak prilagođavanja itd. i to sam u više navrata ovdje isticala povodom različitih zakona o kojima sam raspravljala, neće biti bez reforme državne uprave. A u tom dijelu do sada, do danas nismo gotovo pa ništa napravili. To se u krajnjoj liniji jasno vidi i iz izvješća Europske komisije. Dali su si valjda za pravo da kažu i ovu jednu rečenicu. U cjelini se čini da pitanje reforme državne uprave nije prioritetno za sadašnju Vladu. Ja se onda pitam tko će sve ostale reforme sprovesti. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvažena ministrice! Vidite, meni je prije svega upitna ozbiljnost ovoga dokumenta. Ozbiljnost dokumenta mi je upitna a nastojat ću objasniti razloge ove svoje skepse. Vidite, prošle godine kad smo isti takav dokument usvajali za 2005. godinu onda su isto tako bili pobrojani zakon pa je za četvrti kvartal 2005. godine stajalo da se svakako mora izmijeniti i Zakon o Hrvatskoj radio-televiziji. I bilo je tamo navedeno i obrazloženje. To traži Europska unija, zakon se mora uskladiti. A nije, svi znamo da nije. Znate i vi da nije. Nije to nitko od nas tražio jer nije imao ni razloga tražiti. To je bio jedan od zakona i tada koji je bio u potpunosti usklađen i to smo svi znali. A eto, ipak je bio naveden za četvrti kvartal kao zakon kojeg treba usklađivati. I to da će se on mijenjati i da će se usklađivati pričalo se cijelu prošlu godinu. Pričalo se sve do ove poznate rasprave, ovog skandala koji se dogodio u Saboru, do te rasprave o HRT-u. Kada je ustala cjelokupna javnost i novinarska struka i zaprijetila da će o tome obavijestiti međunarodne institucije što se zapravo sprema sa Hrvatskom radio-televizijom, pa kad su došle reakcije i međunarodne da se to neće dopustiti onda je Zakon o HRT-u ispao iz programa i plana harmonizacije. On znači nije izmijenjen, nema ga na popisu za izmjenu i to je posve logično. Logično je da ga nema jer što bi usklađivali nešto što je usklađeno. Ono što je usklađeno ne može se dalje usklađivati. Ono što je ravno ne može se ravnati jer je već ravno. E sad se ja pitam kako se on zapravo našao na prošlogodišnjem popisu. Nije li to usklađivanje jedna isprika Vlade da mijenja zakone koje hoće mijenjati zbog nekih drugih razloga. Pravo je Vlade da predlaže izmjenu zakona, to nitko ne dvoji. Vlada može imati neke svoje političke razloge zašto hoće mijenjati neke zakone. Ti razlozi nama mogu biti prihvatljivi, mogu nam biti neprihvatljivi. Ti razlozi mogu biti pametni, mogu biti glupi, mogu biti opravdani, neopravdani, tako svejedno, ali to je pravo Vlade. Ali nije pravo Vlade obmanjivati Sabor pa tvrditi mi te zakone šaljemo u proceduru jer to treba usklađivati, jer to Europska unija traži da se uskladi a nije tako. Nije tako. Niti itko traži, niti ih treba usklađivati nego je to samo jedna isprika da bi se podbočio malo bolje interes Vlade da zakone izmijeni. Druga stvar koja meni nije jasna i zbog koje kažem da je ovo malo, malo neozbiljno pripremljeno ili poslano u Sabor, gledajte mi smo navikli dobiti nekakva obrazloženja. Neka tumačenja kod zakonskih prijedloga. Kod bilo kojih drugih materijala koji dolaze u Sabor, kod izvještaja, onih koji šalju svoja izvješća u Sabor a mi ovdje vidite pod točkom 2. i onda opet pod točkom 53. imamo isti zakon. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama. Znači taj ćemo zakon mijenjati u prvom kvartalu pa ćemo ga opet mijenjati i usklađivati u četvrtom kvartalu. Pa tako isto imamo i kod Zakona o priređivanju igara na sreću i nagradnih igara. Njega ćemo mijenjati u drugom kvartalu pa ćemo ga opet tako izmijenjenog mijenjati u četvrtom kvartalu. A da nama nitko nije ovdje objasnio a zašto se to radi? Zašto mi dvaput to isto … [[Govornik se ne razumije.]] Zar se to ne može pripremiti? Mislim možda se ne može. Možda ima neko logično obrazloženje. Ima. Ali bi bilo lijepo da ste ga napisali ovdje. Bilo bi lijepo da to znamo. Zašto nije moguće pripreme unijeti odjedanput? Ili zašto nije ovo, ako ga treba mijenjati zakon? Pa zašto ga onda te koje ćemo mijenjati dvaput ne ostavimo odmah za zadnji kvartal? Pa vi sada ovi pregovarački timovi lijepo zabilježe u jednom poglavlju kada raspravljaju koje su to primjedbe pa to stavite u, ostane kod vas pa onda vi to držite do zadnjeg kvartala dok ne dođu pregovori oko nekog drugog poglavlja jer znam da se neki zakoni tiču različitih poglavlja pa kad sve ispregovaraju onda dođu lijepo u Sabor, vi dođete u Sabor sa izmjenama zakona koje će biti kompletne. I onda će to biti obrazloženo jer ovo je ovako malo znate pa malo i ponižavajuće za Sabor. Mi ćemo recimo u prvom kvartalu mijenjati zakon, a ne znamo još. I prihvatit ćemo izmjene zakona. A ne znamo još zašto ćemo ga i u kojem segmentu morati još jedanput mijenjati u četvrtom kvartalu? To se, dakle ne događa se samo to sa zakonima koje smo već do sad raspravili i usvojili pa nam se sad ponovno vraćaju nego čak i planiramo nekoliko puta raspravljati o istome. Ako je to ikako moguće izbjeći bilo bi dobro da se izbjegne zbog dostojanstva Vlade, vas samih, vas kao ministrice. Zbog dostojanstva ovoga Sabora ali i dostojanstva cijele naše države jer to dostojanstvo moramo svi zajedno čuvati. I vi i mi. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Gospodin zastupnik je demokratsku raspravu u Hrvatskom saboru nazvao skandalom. To je netočan navod jer zastupnik u Hrvatskom saboru barem u ovoj državi ima pravo izraziti svoje mišljenje. A što gospodin Stazić žali za onim vremenima kad je bilo drukčije nema pravo nas vrijeđati. Ako je nešto bio skandal bila je zadnja sjednica prije izbora kada ste donijeli Zakon o HRT-u sa namjerom da ga 4 godine okupirate što vam je i uspjelo.
I Krunoslav Markovinović, poštovani zastupnik, ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Stazić je netočno naveo da je usklađivanje samo zakona, samo isprika za promjene zakona. Pa prilagođavanje zakona radile su i sve nove članice Europske unije. Pa čak i zakone o nacionalnoj televiziji koji je izgleda postao vaša fobija zbog stečenih povlastica.
Petminutna rasprava Klub zastupnika IDS-a. Poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Ovaj Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2006. godine, dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji 2006. godinu je po našem mišljenju u Klubu IDS-a dio komunikacijske strategije za informiranje Republike Hrvatske odnosno njezine javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo. A konkretno odnosi se na Hrvatski sabor. Drago mi je da su zakonodavne mjere prikazane ovako kvartalno i nadam se da ćemo mi u Hrvatskom saboru uspjeti odraditi ovaj ambiciozan plan i sve ove zakonske prijedloge bez obzira što je realno gledajući broj od 59 zakona kako su predloženi stvarno obimno gradivo. Međutim ako želimo biti spremni da preuzmemo način života i standarde Europske unije onda se moramo potruditi da predloženu zakonsku regulativu usvojimo ali i da istu čim prije počnemo primjenjivati. Ne želim govoriti da u današnjoj raspravi je bilo dosta konstruktivnih kritika na ovaj plan koje svakako treba raspraviti i o njima donijeti stav. No uvjeren sam da se u prethodnom desetljeću više pažnje upućivalo na ono što smo mi iz Istarskog demokratskog sabora govorili, siguran sam da bi ovaj prijedlog plana bio danas puno manji. Konačno Klub IDS-a podržati će ovaj Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije za 2006. godinu i ovaj dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji 2006. godine. Hvala lijepa.
Hvala. I završni osvrt ministrica vanjskih poslova i europskih integracija Kolinda Grabar-Kitarović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Evo ja ću pokušati doista odgovoriti na sve ove vaše primjedbe koje smo ovdje danas čuli. Ja vam prije svega zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi i konstruktivnim primjedbama jer ovo je doista za sve nas edukativni proces kroz koji prolazimo i u kojem neminovno radimo greške međutim uvijek u najboljoj namjeri da proces bude što brži i što učinkovitiji. Počevši od primjena Klub, primjedbi Kluba zastupnika HSS-a i gospodina Pankretića kad je riječ o konkretnim zakonima koji su bili dio amandmana HSS-a na prošlogodišnji Nacionalni program. Ja bih se dakle konkretno osvrnula da je donesen Zakon o vodama, Zakon o financiranju vodnog gospodarstva. Zakon o turističkoj djelatnosti prebačen je za 2006. godinu. Oni zakoni, zakoni koji ponovno idu u postupak koje ste navodili kao što je Zakon o poljoprivrednom zemljištu i Zakon o vodama idu zbog Zakona o koncesijama. Zbog nužnih promjena koje je ponovo potrebno unijeti, a ostali zakoni kao što je Zakon o poticanju domaće proizvodnje za potrebe turizma, Zakon o poljoprivrednoj komori nisu doneseni u sklopu usklađivanja sa pravnom stečevinom zbog toga što nema pravne stečevine koja bi bila izravna poveznica. Dakle, ti se zakoni mogu donijeti u okviru poljoprivredne politike, ali ne u okviru usklađivanja hrvatskog zakonodavstva s pravnom stečevinom. Kad je riječ o županijama, sudjelovanju županija primjedba Kluba zastupnika PGS-a u regionalnim programima ja moram kazati da sad kad je riječ o regionalnoj podjeli u Hrvatskoj to neće potpisivati Europska komisija, to je stvar unutarnjeg ustroja Republike Hrvatske. Županije već sudjeluju u Internet programima regionalne prekogranične i transregionalne suradnje. Dakle, očito se, je moguće da one rade kao takve, a Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija financira rad županijskih savjeta za europske integracije. Moje osobno mišljenje i mišljenje ministarstva je da lokalnu upravu i samoupravu u tom smislu treba nadograđivati i spremni smo doista pomagati jedinicama lokalne uprave i samouprave da se ekipiraju kad je riječ o poslovima područja europskih integracija iskorištavanja predpristupnih fondova i svega ostaloga. Da li je zakonodavna aktivnost dovoljna ili ne ja sam na početku kazala da je MPPU živi dokument koji se mijenja, mijenjat će se ovisno o tome, ove godine pogotovo, ovisno o skiningu u pojedinim poglavljima. Ja moram kazati da doista pred nekoliko godina je bilo nemoguće predvidjeti koliko će Hrvatska morati donijeti zakone da bi se uskladila s pravnom stečevinom Europske unije. Mi možemo se otprilike uspoređivati sa drugim državama, međutim ono što, to će biti moguće zapravo tek krajem ove godine kad bude gotov postupak skrininga. On bi trebao biti prema dinamici koja je vrlo intenzivna i za koju smo dobili velike pohvale od strane Europske komisije, evo tu i za gospođu Lugarić primjedba. Kad je riječ o skriningu konkretno o znanosti i obrazovanju komentari Europske komisije su iznimno dobri, da je tim bio jako dobro pripremljen, da je odrađen sjajan posao i ja se nadam doista da ćemo tijekom austrijskog predsjedanja to poglavlje otvoriti i za pregovore i da će ono uskoro biti i zaključeno. Dakle, kad bude gotov skrining do kraja ove godine onda ćemo doista sa sigurnošću moći kazati koliko je tih, koliko nam ostaje zakona za usklađivanje. A tu je i primjedba, odgovor na primjedbu poštovanog zastupnika Kovačevića koji je kazao da bi najprije trebali krenuti pregovori pa onda usklađivanje. To je apsolutno nemoguće, obzirom da je podloga za skrining zapravo već ono usklađeno hrvatsko zakonodavstvo koje se uspoređuje s pravnom stečevinom Europske unije i onda po završetku skrininga u pojedinim poglavljima možemo dakle utvrditi što smo do sada učinili, što možemo učiniti do okvirnog datuma stupanja u članstvo, a za što ćemo tražiti prijelazna razdoblja, odnosno što će biti predmet pregovora zato što procjenjujemo da to datuma stupanja u članstvo to ne možemo izvršiti, bilo zbog administrativnih kapaciteta, bilo zbog financijskih sredstava i sl. Dakle, Europska komisija za sada jako dobro ocjenjuje dosadašnje pripreme. Moram kazati da broj zakona i podzakonskih akata varira i o tome u kojoj smo provedbenoj fazi. Jer nije poanta u broju donešenih zakona, nego doista u njihovoj implementaciji, u njihovoj provedbi. I normalno, kad je riječ o samim pregovorima o tome kad ćemo završiti pregovore to ne ovisi samo o Hrvatskoj nego, kao što smo se i sami uvjerili, isto tako o spremnosti Europske unije da taj proces teče nesmetano bez zastoja, a naša je namjera učiniti maksimalne napore s naše strane, doista da nema nikakvih stagnacija i zaostajanja. Kad je riječ o tome da zakoni idu nekoliko puta na usklađivanje, to je doista točno. Ja bih podsjetila da se to događalo i ranije. Evo, da se osvrnem i na ono što je govorio naposljetku gospodin Stazić. Točno je da ponovno ide Zakon o priređivanju igara na sreću i nagradnih igara. Dva puta se navodi ove godine zato što se u početku upućuje radi usklađivanja s člankom 12. Ugovora o europskim zajednicama kojim se propisuje načelo zabrane diskriminacije. A onda u drugom dijelu godine ide usklađivanje obzirom na Zakon o koncesijama o kojem ovisi donošenje 16 zakona i zbog toga je zapravo i taj četvrti kvartal toliko natrpan, toliko ima zakona u četvrtom kvartalu, jer 12, 16 zakona ovisi o Zakonu o koncesijama. Između ostalog i spomenuti Zakon o priređivanju igara na sreću, Zakon o vodama, Zakon o telekomunikacijama, javnim cestama, slobodnim zonama, komunalnom gospodarstvu, poljoprivrednom zemljištu, lovu, željeznici itd. A primjedba zapravo da, zašto se zakoni vraćaju kad se moraju ponovno usklađivati. Kad bismo išli po toj logici, nažalost ne bi do sada ništa napravili obzirom da se Acguis mijenja i da zbog promjena u samoj pravnoj stečevini moramo raditi nove promjene, nove prilagodbe zakona. Da se, isto tako kad se rade promjene, a po drugi puta ove godine imate i proračunska sredstva koja su navedena koliko će nas usklađivanje i provedba svih obveza zapravo koštati u tom trogodišnjem razdoblju zbog činjenice da moramo voditi računa i o prilagodbama privatnog sektora koji se mora prilagođavati zakonodavstvu. Dakle, o svim tim čimbenicima. Ponekad nije moguće uskladiti zakon u potpunosti. A kao što sam rekla Acguis se mijenja pa tako evo mi mijenjamo ili ćemo morati mijenjati zakone koji su doneseni 2000., 2001., 2002. ili 2003. godine. Vraćaju se u postupak i javne nabave i slobodne zone, investicijski fondovi, dakle zbog raznih potreba. To je proces koji je kao što je istaknula i gospođa Lugarić, koji će se nastaviti i nakon stupanja u članstvo. Dakle, same prilagodbe zapravo kad je riječ o … [[Govornik se ne razumije.]] usklađivanje zakonodavstva nastavit će se i dalje. Da li je Hrvatska doista potrebna raditi ovako precizne planove zakonodavstva prije nego što je napravljen skrining? Pitanje Kluba zastupnika HSP-a. Već sam odgovorila da se u skriningu zapravo uspoređuje ono što je već usklađeno i da se donose planovi daljnjeg usklađivanja. Zaštita nacionalnih interesa, poštovani zastupnik Kovačević, uvijek je u prvome planu, a o polaznim osnovama za MPPU govorila sam u svojem uvodnom izlaganju i mislim da nije potrebno da to ponavljam. Držim da je ovo doista ambiciozan plan i Vlada će učiniti sve da ostvari sve svoje obveze. Isto tako da se omogući i Hrvatskom saboru da provede ovaj plan zakonodavstva. Obrazloženje zašto se donose zakoni sadržana su na tisuću 33 stranice Nacionalnog programa koji je dostupan i građanstvu na našoj Internet stranici Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija. Isto tako i u tiskanom obliku svatko ga može dobiti. A svaki novi Nacionalni plan zapravo je izvješće o provedbi prethodnoga. O tome moraju voditi računa i resori, a činjenica je i da je izvješće Komisije o napretku koje se donosi na godišnjoj osnovi. Isto tako izvješće i o provedbi Nacionalnog plana, a ponavljam da je izvješće koje je doneseno u studenom prošle godine o tome što je Hrvatska učinila od trenutka dobijanja AVIA do kraja 9. mjeseca prošle godine da je pozitivno, da normalno ukazuje se na neke propuste i na elemente koje je potrebno popraviti, ali kada toga ne bi bilo onda bismo već danas bili zapravo spremni za članstvo i upravo izvješće komisije je jedno od temeljnih osnova i polazišta kao i planovi, odnosno europsko partnerstvo polazište za nacionalni plan. Naposljetku kada je riječ o Zakonu o HRT-u istine radi poštovani gospodine zastupniče Stazić ja vas moram ispraviti, odnosno podsjetiti da je Zakon o HRT-u bio dio plana usklađivanja zakonodavstva još 2004. godine koji se počeo raditi u rujnu 2003. godine, dakle vaša Vlada stavila ga je inicijalno na popis za usklađivanje zakonodavstva. On je bio u planu za 2004. tada nije bilo nikakvih primjedbi na namjeru o usklađivanju Zakona o HRT-u. Činjenica je da ste prošle godine doista u Parlamentu, u Hrvatskom saboru prigovorili na to. Ja to ne bih nazvala nikakvim skandalom obzirom da smo poveli vrlo demokratsku raspravu, da smo sjeli zajedno sa predstavnicima OESS-a, Europske komisije, da je od strane SDP-a bio nazočan i gospodin Mimica i da smo raspravljali upravo o pitanju Zakona o HRT-u da li je potrebno ga skinuti ili će se on dalje usklađivati. Tada je zaključeno da se za 2005. godinu prebaci u četvrti kvartal i da će se onda po završetku screeninga vidjeti da li je potrebno daljnje usklađivanje. OESS je tada imao primjedbe na Zakon o HRT-u i mi ćemo kada je riječ o tome zakonu, nastaviti raspravljati i s Vijećem Europe i s OESS-om i s Europskom komisijom i s vama sa SDP-om i sa svima ostalima i jednostavno završetkom screeninga vidjet ćemo da li će biti potrebne daljnje promjene i onda se taj zakon eventualno može ponovo naći na popisu za usklađivanje. Međutim nije postojala nikakva namjera manipulacijom nego je doista taj zakon bio uvršten zbog primjedbi Međunarodne zajednice, odnosno konkretno OESS-a o potrebi daljnjeg usklađivanja. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Božidar Pankretić.
Hvala lijepa predsjedniče. Pa ispravljam netočan navod gospođe ministrice da su izvršene ove određene obveze koje su točno i navedene bile u amandmanu koji je dan i koji je Vlada prihvatila. Na žalost nisu izvršene i to je evidentno i iz ovoga u tom dijelu. Mi ćemo ponovo podnijeti taj amandman, jer to nije samo stvar provođenja poljoprivredne politike nego ipak je stvari ja bih rekao provođenje ukupne politike i prilagodbe u tom dijelu. Hvala.
Drugi ispravak, poštovana zastupnica Gordana Sobol.
Gospodine predsjedniče. Pa ja bih gospođo ministrice ispravila, ja ću tako reći djelomično netočan navod koji ste vi rekli. Ja se slažem s vama da je izvješće Europske komisije u osnovi pozitivno što se tiče Hrvatske, ali ja sam se ograničila na neke dijelove pogotovo u ovom dijelu što se tiče područja ravnopravnosti spolova, ne da posebno kritiziram nego da jednostavno upozorim da se u jednom području iz godine u godinu ponavljaju iste stvari, čini mi se da onaj tko nosi izradu toga područja ili ne zna dovoljno o tome ili radi stvar površno, jer je u izvješću Europske komisije za područje jednakosti spolova doslovce stoji "na području jednakosti spolova nije se dogodio nikakav značajan razvoj". Hvala.
I poštovani zastupnik Nenad Stazić, ispravak netočnog navoda.
Netočno je ministrice da sam ja vaše razgovore sa Međunarodnom zajednicom o Zakonu o HRT-u nazvao skandaloznim. Nije mi to palo na pamet. Ti razgovori su vjerojatno bili argumentirani i zbog toga je taj zakon valjda ispao sa ovog popisa jer su bili argumentirani. Ja sam skandaloznim nazvao saborsku raspravu o izvješću rada HRT-a, pa nisam jedini koji ju je tako nazvali, tako su je nazvali svi analitičari, svi novinari po svim medijima nazvali su je skandaloznom zbog njezine neprimjerene primitivnosti. Hvala.
Zaključujem raspravu o ovoj točci. Gospođe i gospodo predlažem da se uključimo. Da vidimo kvoruma. Molim rezultat, rezultat. 81 za sada. Imamo kvoruma. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro [[Upadica: A dok ne dođe ja ću umjesto njega glasati.]] Dobro. Dobro. Onda ćete imati još jednoga partnera za glasovanje. Idemo na glasovanje. Prijedlog Plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije za 2006. godinu – dodatak A Nacionalnom programu Republike Hrvatske za pridruživanje Europskoj uniji – 2006. godina. Amandman je podnio Klub zastupnika HSS-a. Molim državnu tajnicu Mariju Pejčinović Burić da se očituje o prijedlogu amandmana Kluba zastupnika HSS-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora, uvažene gospođe i gospodo zastupnici. Na žalost ne možemo prihvatiti ovaj amandman Hrvatske seljačke stranke jer dva predložena zakona koja su na listi nemaju nikakvo uporište u pravnoj stečevini Evropske unije. Dakle, obzirom da se plan donosi samo za one zakone koji se mogu usklađivati sa pravnom stečevinom, ne vidimo mogućnosti da ju uključimo u ovu listu. Hvala lijepo.
U ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Božidar Pankretić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, pa moram reći da mi ovo objašnjenje nije prihvatljivo iz jednostavnog razloga što je isto takav amandman prošle godine bio prihvaćen u ime Vlade, pa mi sada nije jasno da sa ovakvim objašnjenjem je to moguće. Ne znam što se promijenilo. Barem se može nešto drugo reći da se promijenilo. Ovi amandmani su jasno podneseni iz razloga da se poboljšamo što se tiče zakonodavstva vezano uz Europsku uniju. Mislimo da ti zakoni su nužno potrebni za usklađenje. Nije nam jasno iz kojih razloga nismo dobili objašnjenje što to nije izvršeno prošle godine, jer sam ja to željno iščekivao ovdje kada smo o tome raspravljali. Ne uvrštava se ove godine i ja na žalost tražim glasovanje o tome.
Hvala. Molim glasovanje. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. 24. za amandman, 5 suzdržanih, 69 protiv. Sada dajem na glasovanje Prijedlog plana usklađivanja. Molim uključimo se. Glasovati. Molim rezultat? Sa 92 glasa za i 8 suzdržanih donesen Plan usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske itd. itd. Idemo na sljedeću 3. Prijedlog komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o europskoj uniji i pripremama za članstvo Prijedlog strategije dostavila je Vlada. Raspravu su proveli odbori za Ustav, Poslovnik i politički sustav, informiranje, informatizaciju i medije i europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Molim ministricu Kolindu Grabar Kitarović da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici Hrvatskog sabora, osobita mi je čast i zadovoljstvo predstaviti vam na današnjoj sjednici Hrvatskog sabora Prijedlog nove komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnost o Europskoj uniji i pripremama za članstvo te posebno zahvaliti ovom Domu na vrijednom doprinosu u njegovoj pripremi. Potreba za novom komunikacijskom strategijom proizlazi iz dinamike procesa pridruživanja Republike Hrvatske Europskoj uniji od počinjanja pregovora o članstvu i intenziviranja pristupne faze ovoga procesa. Time se povećava potreba kao i naša obveza za pravovremenim informiranjem građana i komuniciranjem s građanima o tijeku pregovora te o svim aspektima pridruživanja Republike Hrvatske Europskoj uniji da bismo našim građanima osigurali objektivnu i realnu sliku Europske unije i članstva u njoj. Jer uspješno pristupanje Europskoj uniji moguće je ostvariti jedino ako proces priprema za pristupanje uživa visok stupanj razumijevanja i potpore hrvatskih građana. Štoviše prema provedenim istraživanjima javnoga mijenja kojima nastojimo steći što bolji uvid u informativne potrebe naših građana potrebno je i intenziviranje ove aktivnosti i to naročito pojačanim sektorskim pristupom. Također potrebno je što bolje objasniti prilagodbe koje Hrvatska još treba učiniti na putu prema članstvu u Uniji, njegove troškove, ali i prednosti da bi građani kada u skoroj budućnosti budu glasali na referendumu o pristupanju mogli odlučivati na temelju objektivnih i argumentiranih informacija. Stoga je u listopadu 2005. godine Hrvatski sabor uz Rezoluciju o strategijskim odrednicama pregovora Republike Hrvatske s Europskom unijom donio i zaključak kojim zadužuje Vladu Republike Hrvatske da uputi Hrvatskom saboru na usvajanje sveobuhvatnu komunikacijsku strategiju Republike Hrvatske s ciljem upoznavanja građana s prednostima i nedostacima članstva u Europskoj uniji zacrtanom dinamikom pregovora i postignutim rezultatima. Vlada Republike Hrvatske formalno je zadužila Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija da izradi novu komunikacijsku strategiju u skladu s potrebama hrvatske javnosti ali i sadašnje etape integracijskog procesa, a s ciljem povećanja opsega ali i kvalitete informiranja građana o europskim temama. U pripremi nove komunikacijske strategije koja je trajala tijekom 2005. godine sudjelovali su i sudionici i partneri u komunikacijskom procesu. Prijedlog teksta strategije izrađen je unutar NVPI-a uz pomoć stranog konzultanta, stručnjaka za odnose s javnošću i informiranje. Nova strategija bila je i temom prvog sastanka nacionalnog foruma o pristupanju Europskoj uniji na kojem su sudjelovali brojni hrvatski stručnjaci iz područja informiranja i komunikacija kao i predstavnici civilnog društva, akademske zajednice i vjerskih zajednica. Mišljenje na nacrt teksta komunikacijske strategije dala su sva ministarstva, ured glavnog pregovarača i ured za odnose s javnošću Vlade. U sklopu rada na izradi prijedloga komunikacijske strategije organizirane su i 2 rasprave sa stručnjacima iz područja marketinga i agencija za odnose s javnošću, predstavnicima saborskih odbora, predstavnicima medija i akademske zajednice, vjerskim predstavnicima, a bio je i zastupljen i nevladin sektor kao i delegacija Europske komisije u Zagrebu. Pri tom su predstavnici Agencije za odnose s javnošću ponudili i besplatnu pomoć u provedbi komunikacijske strategije. Po završetku ovog postupka Vlada Republike Hrvatske usvojila je tekst prijedloga komunikacijske strategije na sjednici održanoj 9. prosinca 2005. godine te ga uputila Hrvatskom saboru na usvajanje. Započinjanjem procedure u ovom Domu upravo je jučer uslijedila plodonosna diskusija o komunikacijskoj strategiji u okviru odbora Hrvatskog sabora koja predstavlja još jedan važan doprinos u postupku, ne samo donošenja ove strategije, već i u njenoj što uspješnijoj budućoj primjeni. Novom komunikacijskom strategijom definirani su ciljevi informiranja, pristup, jezik i ton, ciljne skupine, sudionici i partneri u komunikaciji, te načini i sredstva informiranja. Cilj je podizanje razine i kvalitete informiranja, ali i rasprave o pristupanju Europske unije, osobito u okviru Nacionalnog foruma o pristupanju EU. Zadovoljavanje potrebe za informacijama i poticanje interesa za njima, otvorenost i transparentnost u informiranju uz uklanjanje neutemeljenih i pogrešnih stereotipa o pitanjima vezanim uz integracijski proces. Cjelokupna javnost Republike Hrvatske ciljna je skupina ove strategije budući da je namjera Vlade da informacije izravno dopru do svih dijelova hrvatskog društva. Međutim, posebna je pozornost usmjerena na tzv., multiplikatore, odnosno pokretače javnog mijenja, kao što su državni dužnosnici i saborski zastupnici, mediji, gospodarski subjekti, nevladine organizacije i civilni sektor, akademska zajednica, vjerske zajednice i uglednici, tijela lokalne uprave i samouprave i lokalne udruge. Zatim, na mlade kao buduće građane Europske unije, te skupine osjetljive na promjene kao što su ruralno stanovništvo i poljoprivrednici, stanovništvo područja od posebne državne skrbi i umirovljenici. Strategija također predviđa sudioništvo i partnerstvo u procesu komunikacije mnogobrojnih tijela, organizacija i pojedinaca, resornih ministarstava, delegacije Europske komisije u Republici Hrvatskoj, medija, subjekata gospodarskog sektora, nevladinih organizacija i civilnog društva, tijela regionalne i lokalne uprave i samouprave, akademske zajednice, vjerskih zajednica, knjižnica. Strategijom se također proširuju opseg i vrste radnih sredstava koja se primjenjuju u komunikaciji s građanima. Već postojeći Nacionalni forum o pristupanju Europskoj uniji, konferencije i brifinge za tisak, istraživanje javnog mijenja, tiskane i elektroničke publikacije, internetske stranice, euroinfo točke, manifestacija "Europski tjedan", itd., nadopunjuju se mrežom koordinatora za informiranje o Europskoj uniji u resornim ministarstvima kao oblikom intenzivnog sektorskog pristupa. Produbljivanjem istraživanja javnog mijenja prema sektorima i ciljnim skupinama, pojačanom suradnjom s nacionalnim i lokalnim medijima, pojačanom suradnjom s civilnim društvom, pojačanom suradnjom s vjerskim zajednicama. Uz financijska sredstva koja su osigurana u državnom proračunu Republike Hrvatske za provedbu komunikacijske strategije u 2006. godini osigurat će se financijska sredstva i kroz bilateralnu pomoć država članica Europske unije, te potporu delegacije Europske komisije u Zagrebu kao i fondova Europske komisije. I u 2006. godini uspostavit će se suradnja s partnerskim organizacijama, npr., Hrvatskom gospodarskom komorom, Hrvatskom obrtničkom komorom, Hrvatskom udrugom poslodavaca i drugima. I privatnim sektorom na provedbi pojedinih projekata predviđenih planom aktivnosti u 2006. godini što će osigurati dodatna sredstva za njegovu provedbu. Za provedbu plana aktivnosti u 2006. godini svoje su besplatne usluge ponudile i pojedine marketinške agencije. Dopustite mi da naposljetku još jednom zahvalim Hrvatskom saboru na važnom doprinosu u pripremi i razradi komunikacijske strategije, te na dosadašnjoj i buduće plodonosnoj raspravi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odbori? U ime Odbora za informiranje, informatizaciju i medije, potpredsjednik Odbora, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Odbor za informiranje, informatizaciju i medije razmotrio je na 22. sjednici kao matični odbor izvješće s rasprave o prijedlogu komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja podsjetio je članove odbora da je prva komunikacijska strategija za informiranje hrvatske javnosti o približavanju Europskoj uniji donesena 2001. godine. Prijedlogom ove komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo Vlada Republike Hrvatske je sukladno zaključku Sabora, Hrvatskog sabora od 17. listopada postavila strateške odrednice informiranja o procesu pristupanja Europskoj uniji. U raspravi na Odboru iznesena je primjedba da je prijedlog komunikacijske strategije pisan općenito što se u nastavku obrazložilo kako se ovdje radi o strategiji koja se detaljno razrađuje u godišnjim radnim programima s financijskim planovima koje donosi Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija. Nadalje, postavljeno je pitanje na koji način Vlada može ostvariti komunikaciju s privatnim medijima. Odgovoreno je da postoji interes za ova pitanja u svim medijima, osobito kada su započeti pregovori. Na pitanje da li je na sadržajnoj strani dovoljno naglašeno i ono čega se moramo odreći, te koje su negativne posljedice integracijskih procesa, rečeno je da bi se pristup komunikacijskoj strategiji trebao temeljiti na otvorenosti, transparentnosti i pružanju pravodobnih, točnih i relevantnih informacija. Tako se i među ciljevima Vladine komunikacije o Europskoj uniji spominje isticanje odgovornosti i obveza koje dolaze s prednostima članstva i smanjivanje nerealnih očekivanja. Pri čemu veliku ulogu trebaju odigrati mediji, a osobito javna televizija. Na Odboru je predloženo nadalje da bi posebnu zadaću trebao imati Internet, koji bi se osim pasivno mogao koristiti i za proaktivno informiranje ciljnih skupina. S obzirom da su jedna od ciljnih skupina novinari i urednici bilo bi potrebno ići i u sistematsko obrazovanje novinara, te izraditi za njih tematske priručnike koji bi im olakšali snalaženje na ovom području. Članovi odbora u raspravi su postavili pitanje da li postoji baza podataka u Europskoj uniji, na što je odgovoreno da ono postoje u Ministarstvu vanjskih poslova i europskih integracija te da svaki građanin može postaviti pitanje vezano za Europsku uniju i ima pravo na njega dobiti odgovor. Nakon provedene rasprave matični odbor je većinom glasova odlučio predložiti Hrvatskom saboru sljedeći zaključak, podržava se donošenje komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo. Hvala.
Hvala. Odbor za europske integracije, Ustav, Poslovnik, politički sustav. Nema. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovana ministrice, uvaženi kolegice i kolege. Klub SDP-a bi podržao Strategiju komuniciranja sa Europskom unijom da smo tu Strategiju dobili, međutim klub SDP-a ne može podržati dokument koji se pretenciozno naziva Komunikacijska strategija za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo. Naime smatramo da ovo niti je sadržajno niti formom strategija niti da je odgovorio taj dokument zahtjevu da bude komunikacijska strategija. Budući da je upućen u Sabor ovaj dokument voljom vladajuće cjeline svakako će biti prihvaćen, ali bojimo se da je kojim slučajem ovaj dokument upućen kao seminarski rad na neki fakultet da bi profesor tražio da se on ozbiljno doradi. U samom nazivu dokumenta imamo svojevrsnu tauotologiju jer je informiranje ili disiminacija informacija samo jedan mali dio komuniciranja. Naime, današnja znanost o komuniciranju kaže da se komuniciranje definira kao dvosmjerni simetrični interaktivni protok signala ili informacija. Informiranje ili disiminacija tek je jedan mali, mali djelić komunikacije ili ako ćemo uzeti da je to u cjelini se podrazumijeva kao komunikacija onda je to jedna vrsta komunikacije, odnosno komuniciranju u jednom periodu od prije jedno 30 ili 40 godina. Problem ovog dokumenta je što nam ne pokazuje odakle krećemo, dakle nemamo utemeljene pokazatelje odakle polazimo, kakvi su današnji stavovi građana Hrvatske. Otprilike ova Strategija je definirana na način ako ne znaš kamo trebaš ići svaki će te put tamo i odvesti. Kad bi bila napravljena strategija, odnosno kad je bila najavljena strategija na zasjedanju Hrvatskog sabora vjerovali smo da ćemo doista dobiti sve relevantne pokazatelje o tome kakav je učinak dosadašnje ili bivše strategije, dakle jer ovo je nova strategija očito da je jedna strategija postojala, da je ona se provodila i nas jako zanima kakav je njezin učinak. Nas jako zanima kakvi su današnji stavovi hrvatskih građana o svim relevantnim pitanjima što se tiče Europske unije, o svim pitanjima o pregovorima i o svim pitanjima koji se odnose na proces prilagodbe, jer samo ako znamo odakle krećemo onda možemo znati što nam je cilj, znamo gdje trebamo doći i možemo razgovarati o tome kojim putem trebamo ići. Na žalost imamo danas situaciju, dakle u ovom trenutku da naprosto postoji nekomuniciranje između onih koji su nositelji vlasti u Republici Hrvatskoj i građana Republike Hrvatske. Konkretno se to vidjelo na jednom banalnom primjeru, a to je bio nedavni screening kada su naši pregovarači izjavili da je bilo razgovora na tom sastanku da više nećemo moći provoditi akciju "kupujmo hrvatsko" i percepcija kod prosječnog građanina Hrvatske je bila da pa zar će nam i to zabraniti. Kakav je bio odgovor onih koji su trebali komunicirati sa građanima Hrvatske? Bila je šutnja. Dakle građani Hrvatske u današnjem trenutku nemaju odgovor na to da li će i dalje moći ići akcija "kupujmo hrvatsko", a ako neće koji su razlozi za to da neće moći ići i ako neće čime ćemo moći zamijeniti tu akciju podupiranja dakle potpore domaćih radnih mjesta i kupovine kvalitetnih hrvatskih proizvoda. Osim toga u zadnje vrijeme smo uznemireni time hoće li Europska unija zatvoriti konobe i kleti. Pa zar želimo bunu ako nam Europska unija zatvori konobe i kleti? Imamo ponovno jedan gotovo panični apel na koji administracija i nositelji vlasti šute. Mi nemamo odgovor na to, a posijano je zrno sumnje među građanima da doista je to moguće da će biti krajnji rezultat pregovora i pridruživanja i pristupanja Europskoj uniji. Da li će vlasnici kleti i konoba glasati za pristupanje Europskoj uniji? Da li će izaći na referendum i dati svoj pozitivni glas ukoliko im ne damo odgovor na to što će biti sa njihovim konobama i kletima? Mi još do danas nemamo odgovor niti na to što je sa sirem i vrhnjem, a taj odgovor nam ne nudi niti ova komunikacijska strategija. Dakle, nemojmo gledati što mi znamo o Europskoj uniji ili što znaju iznad prosječno informirani i obrazovani građani Hrvatske, mi moramo gledati što znaju oni koji trebaju izaći na referendum i čiji glas očekujemo da dobijemo na putu potpore ka Europskoj uniji. Ako nemamo odgovor na tako banalna pitanja kao što je sir i vrhnje, da li imamo odgovor na puno složenija pitanja u cijelom ovom procesu pregovaranja u silnim poglavljima, u silnim zakonima, u silnim prilagodbama europskoj pravnoj stečevini. Evo sada smo čuli da čak ne znamo još niti koliko zakona, u kojem opsegu i kojeg sadržaja ćemo trebati uskladiti na tom procesu do ulaska u Europsku uniju, dakle niti mi kao nosioci zakonodavne vlasti u Hrvatskoj, a kamoli građani. Drugi veliki problem ove Strategije što mislim da nije definiran cilj. Cilj ove Strategije bi trebao biti da se, po meni, po SDP-u, da na izlasku na referendum dobro obaviješteni građani, građani koji u potpunosti razumiju prednosti i nedostatke pristupa Europskoj uniji glasaju za ulazak u Europsku uniju jer cilj ove Strategije ne može biti da građani budu obaviješteni jer ne idu na test. Oni neće pristupiti testu znanja, oni će naprosto pristupiti referendumu, a na referendumu se očekuje da građani podupru ulazak Hrvatske u Europsku uniju osim ako nam to doista nije cilj. Ako nam je cilj da građani samo znaju u Europskoj uniji onda nemamo doista zajedničke ciljeve. Ovdje u strategiji se navodi opća komunikacijska svrha i ciljevi da je to stvaranje najšireg i najtemeljitijeg mogućeg razumijevanja svih građana a to se definira imperativima. Kaže se hrvatska javnost mora, hrvatska javnost treba, hrvatska javnost treba. To nije komunikacijska strategija. Ja doista sam se iznenadio kad ste rekli da je to prošlo kroz stručnu raspravu jer ja ću sada reći i nekoliko stručnih primjedbi doista zanatskih primjedbi, terminoloških primjedbi na ovu strategiju i doista me čudi da su o tome raspravljale marketinške i PR agencije a nisu čak i tako banalne primjedbe stavili na ovu strategiju. Primjerice, nepoznat je u komuniciranje termin uklanjanje nečega. Ukloniti se mogu prepreke ali se ne mogu ukloniti stavovi. Ovdje se kaže da će se ukloniti stereotipi. Dakle, to je nešto što naprosto komunikacija ne poznaje. Ako imamo stereotipe, ako želimo korigirati stavove građana javnog mijenja onda za to postoji komunikacijske tehnike ali ih ne možemo ukloniti niti kirurškim zahvatom, niti bagerom, niti nekakvom komunikacijskom porukom. To je primjerice jedan nonsens koji se ovdje pojavljuje. Nadalje, kod ciljnih skupina imamo također ozbiljnu primjedbu. Ciljna skupina ne može biti cjelokupno stanovništvo. Cjelokupno stanovništvo jest opća ciljna skupina ali ako govorimo o ciljnim skupinama onda je bilo potrebno u potpunosti razraditi koji su to segmenti hrvatskog društva odnosno građana Republike Hrvatske kojima ćemo pristupiti sa potpuno specifičnim porukama, sa potpuno specifičnim kanalima, sa potpuno specifičnim tehnikama ili komuniciranja da bismo postigli cilj. Mislim da strategija koja kaže da ćemo pristupati u komuniciranju odnosno informiranju cjelokupnom stanovništvu sa generalnim porukama naprosto će biti rasipanje resursa, dakle i vremena i novaca. Isto tako, jedan potpuno nepoznati termin jesu pokretači javnog mijenja. Ako se pritom mislilo na public … [[Govornik se ne razumije.]] makere onda to nisu oni koji pokreću javno mijenje jer se javno mijenje ne može pokrenuti. Mogu se pokrenuti građani, mogu se pokrenuti neke druge stvari a javno mijenje se oblikuje. Dakle, definiraju se i utječe se na oblikovanje stavova. Prema tome, i taj stručni termin bi trebalo uskladiti s onim što komunikacijska ili komunikološka znanost danas govori. Jednako tako mislim da doista javnosti treba u potpunosti segmentirati da ne možemo govoriti o hrvatskoj javnosti nego da moramo govoriti o građanima Hrvatske, da moramo u potpunosti prepoznati sve one javnosti, dakle sve segmente kojima je potrebno na potpuno specifični način pristupiti. Nadalje, informativna sredstva i postupci primjerice bi se trebali zvati komunikacijski kanali i tehnike i doista bi onda ovdje trebalo vidjeti kako doći do kvalitetnih sadržaja u svim medijima. Dakle, ne samo ovdje kako se posebno ističe na Hrvatskoj televiziji koji će se nuditi svima za reprodukciju, za emitiranje, za diseminaciju i tako omogućiti doista da dođe do što boljeg upoznavanja s onim što se događa. Ali, osim što doista ovdje ima pretpostavki za diseminaciju informacija glavni nedostatak ove strategije je u tome da je ona potpuno jednosmjerna. Dakle, ona osim anketa tu i tamo, ispitivanje javnog mijenja nema refleksiju. Dakle, nema tog fit beka. Ona nije ni na koji način dvosmjerna. Ovdje se ne govori o tome da građani Hrvatske utječu na strategiju komuniciranja odnosno da utječu na ono na koji način će se definirati pozicija Hrvatske u budućim pregovorima i na takav način dakle da se međusobno isprepličući stavovima. Dakle, kada hrvatska javnost ili građani Hrvatske upoznati s nečim što je dostignuto da možemo onda imati fit bek od građana i da sa tim fit bekom definiramo svoje odluke ili svoju pregovaračku poziciju u drugom krugu pregovora. Pa onda nakon toga imate radna sredstva i aktivnosti i pristup gdje isto tako ono što smo dvije stranice prije toga zvali informativna sredstva i postupci sada kažemo da su to radna sredstva i postupci. Dakle, doista nema čak niti ova strategija neku ozbiljnu konzistenciju u pisanju a posebno ovdje mislim da nikako ne spadaju ta nova radna sredstva jer ako je radno sredstvo, a to nije radno sredstvo, to je naprosto tehnika konferencija za tisak onda konferencija za tisak ne može biti u istoj grupi radnih sredstava sa primjerice suradnjom sa vjerskim zajednicama. Dakle, jedno je tehnika a drugo je nekakva želja da se nešto postigne. Konferencijom za tisak možemo postići suradnju sa vjerskim zajednicama ili suradnju sa civilnim društvom a ne možete jedno i drugo staviti i napisati pod isti naslov. Inače, gledajući ovako ovo su rijetki materijali komunikacijski gdje smo dobili ovako pisane materijale komunikacijsku strategiju. Čini mi se da ovo nije čak niti dokument nego iskopirana ili isprintana neka prezentacija. I to govori o tome kakva nam je komunikacijska strategija komuniciranja ili informiranja saborskih zastupnika. Ja mislim da je to možda se moglo pretvoriti u jedan valjani dokument. Nadalje, smatramo da ako već Hrvatski sabor donosi komunikacijsku strategiju onda Sabor i treba dakle pratiti njezino provođenje a ne ovdje kao što piše da će Vlada pratiti i procjenjivati provedbu strategiju. Dakle, ako ju donosimo onda sasvim sigurno ju trebamo u potpunosti i provoditi. Mene zanima primjerice od ovih ciljnih skupinama koje su u prilogu pobrojene zašto nema pregovarača. Zar se komunikacijska strategija ne odnosi na pregovarače? Da li s njima ne treba komunicirati, i da li oni ne trebaju komunicirati sa hrvatskom javnošću? Predlažemo dakle Vladi da ovaj dokument svakako povuče iz procedure, neka raspiše natječaj za izradu strategije komuniciranja s građanima Hrvatske i neka se taj dokument tako zove a ako su već PR agencije ponudile besplatnu suradnju neka onda to one i naprave. Zabrinjava nas sadržaj ovog dokument jer se bojimo da rezultat provođenja neće biti pozitivni rezultat na referendumu a podsjećam vas da je potrebna većina glasova svih građana. Ne bi bilo dobro da ova strategija doživi sudbinu mega medijske kampanje otvorena vrata koja su se naglo zalupila nakon što je završila predsjednička kampanja. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Lončar.
Pa trebalo bi mi puno da ispravim ovdje, puno sam toga slušao jer nešto malo znam o informiranju i nešto malo znam o komunikologiji, nešto malo znam o komunikaciji, ali nešto drugo me je zasmetalo. U svom vrlo nadahnutom govoru kolega Mršić reče i sljedeće i ostade živ, kaže: "U Hrvatskoj nema hrvatske javnosti nego postoje građani Hrvatske." Pa molim vas lijepo kolega dragi, u Francuskoj postoji francuska javnost, u Italiji postoji talijanska javnost, u Njemačkoj postoji njemačka javnost. Prošla su ona zlatna demokratska partijska doba do 1990. godine kad smo uvijek Hrvatsku upotrebljavali u genitivu. Morate shvatiti došlo je vrijeme da je ovo Hrvatska u nominativu i da uvijek možemo upotrebljavati pridjev hrvatski. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ministrica, izvolite ministrica vanjskih poslova i europskih integracija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo ja bih dala dodatna objašnjenja uz komunikacijsku strategiju koja je komunikacijska strategija Vlade Republike Hrvatske i zapravo je upućena Hrvatskom saboru u želji odnosno u dogovoru s Nacionalnim odborom da Hrvatski sabor isto kao jedan od bitnih čimbenika u cijelom tom procesu sudjeluje i u njenoj provedbi. Ovaj seminarski rad koji ste dobili zapravo nastao je na općim okvirima koji su doneseni još za vrijeme bivše Vlade dakle bivšeg Ministarstva europskih integracija i od tada je debelo i duboko nadograđen. Dodano je jako puno novih inicijativa i od toga je upravo napravljena dvosmjerna komunikacija građana jer smo dodali inicijative koje omogućuju građanima da izraze svoje mišljenje u, kako preko elektronskih medija, preko besplatnog telefona, info telefona koji mogu nazivati tako i u izravnom kontaktu kako s pregovaračima, sa mnom osobno i sa svim drugim čimbenicima tog procesa i sa svim onima koji imaju svoje mišljenje o europskim integracijama. Ne slažem se da je cilj da natjeramo građane da glasuju za. Cilj je da građani donesu informiranu i utemeljenu odluku na referendumu dakle koja će biti utemeljena ne na predrasudama nego na konkretnim i objektivnim informacijama o Europskoj uniji, o životu u Europskoj uniji i o svim prilagodbama koje je potrebno učiniti kako bi se i građani mogli na vrijeme pripremiti na sve ono što nas očekuje i u pregovaračkom procesu i u budućem članstvu u Europskoj uniji. Da, komunikacija je dvosmjerni simetrički protok informacija. Ona je usmjerena na cjelokupnu hrvatsku javnost, ponavljam. Ali isto tako i na ciljne skupine koje su pobrojene i posebno su opisane u samoj komunikacijskoj strategiji. Kad je riječ o terminologiji ja mogu prihvatiti vaše primjedbe i mogu dati na doradu stručnjacima međutim evo mislim da terminološke primjedbe ne mogu biti od substantivnog, od sadržajnog značenja. Komunikacijska strategija opći je okvir, pitanje i radni program koji ide uz nju za 2006. godinu primjerice koji je izradilo Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija i koje sadržava niz radnih aktivnosti. A ja bih evo primjerice uz EU kviz, "Login et Europe" dakle natjecanja za učenike osnovnih i srednjih škola, EU tramvaj, vožnja EU tramvajem za učenike osnovnih škola, Europa 20, 20, međunarodno natjecanje u izradi plakata. Europa u Hrvatskoj, projekt informiranje i edukacija javnosti. Nacionalni forum o Europskoj uniji izdvojila bih kao posebno bitan instrument jer je to upravo ono što donosi raspravu u Europskoj, o Europskoj uniji u lokalne sredine i gdje ćemo onda zajedno sa, sa građanima i sa širokim spektrom ljudi koji imaju različita mišljenja od euroskeptika do eurooptimista doista objektivno raspravljati o prednostima i eventualnim nedostacima članstva. Pa da navedem evo u 2006. godini planiraju se sastanci Nacionalnog foruma o poljoprivrednoj politici u Osijeku u veljači, o autohtonim proizvodima u Požegi u ožujku, prodaja nekretnina u Zadru u travnju, zaštita okoliša u Gospiću u svibnju, ribarska politika na Visu u lipnju. Prava i obveze Hrvatske kao članice Europske unije u Splitu u srpnju. Konkurentnost hrvatskog gospodarstva Čakovec u rujnu. Programi pomoći Europske unije u Vukovaru u listopadu, kulturna baština Dubrovnik, studeni. Tržište rada, Šibenik, prosinac. Dakle plan glasovni portal info telefon uspostavit će se ove godine. Bit će besplatan za sve građane. Suradnja s nevladinim udrugama i civilnim sektorom pojačat će se kako bi se i nevladin sektor uključio u tu raspravu jer Ministarstvo se kao vladino tijelo uvijek gleda s izvjesnom dozom skepticizma. Dakle u provedbi te komunikacijske strategije doista svatko od nas treba preuzeti svoju ulogu. Suradnja sa županijskim savjetima za europske integracije, izdavačka djelatnost, promotivne aktivnosti, ciklus seminara "Abeceda Europske unije" koje su uvijek interaktivni zato što omogućuju postavljanje pitanja i raspravu o raznim temama. Predavanja na različite teme. Ljetna, zimska škola europskih integracija. "E learning modul", osnove Europske unije, U susret EU i tako dalje. Kad je riječ o onome što se dogodilo "Kupujmo Hrvatsko" Hrvatska gospodarska komora kao nositelj akcije dala je objašnjenje i odgovor što se dogodilo. Međutim nažalost i u cijelom, u svemu tome, u provedbu komunikacijske strategije i mediji moraju shvatiti svoju ulogu u prezentiranju objektivnih činjenica. Zbog toga će i upravo seminari i rad sa medijima, sa novinarima biti bitan dio komunikacijske strategije. Drugo kad je riječ o siru i vrhnju nažalost u komunikacijskoj strategiji ne možemo dati objašnjenje svih pojedinačnih pitanja jer onda bi ona imala nekoliko tisuća stranica. Međutim izdali smo primjerice brošuru "Mitovi i legende o Europskoj uniji" koja je vrlo zanimljiva, vrlo slikovita, koju dajemo građanima. Između ostalog objašnjava se i sir i vrhnje i pečenje rakije i druga pitanja i moram kazati da sam u nebrojeno puno, doista u nebrojeno puno slučajeva i na Hrvatskoj televiziji i u medijima objašnjavala što će se dogoditi sa sirom i vrhnjem odnosno da se neće dogoditi ništa, da ga Europska unija neće zabraniti. Međutim morat ćemo početi poštivati prije svega zakone i propise standarde koje smo sami donijeli, a onda svakako nadograđivati ih onim propisima kad je riječ o zaštiti od bruceloze, kad je zaštiti riječ o, riječ o zaštiti od trihineloze. Kad je dakle riječ o kolinju. Dakle o svim onim propisima koji su prvenstveno u interesu zaštite hrvatskih građana. I to su, to je doista i jedan od temeljnih motiva ove komunikacijske strategije, a to je da se pojasni za sve ono što radimo da radimo radi sebe, radi Hrvatske, radi hrvatskih građana, a ne radi toga što to Europska unija traži od nas i da će naposljetku biti odluka hrvatskih građana o tome da li će Hrvatska ući u Europsku uniju, ali evo želimo da ona bude informirana i utemeljena na pravim činjenicama. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Lučin.
Pa ispravio bih krivi navod da su u ovoj strategiji utvrđene ciljne skupine prema zakonima struke. Ne možete utvrditi ciljne skupine prema zakonima struke ukoliko ovako jednoj strategiji ne prethodi, ne prethodi jedno cjelovito istraživanje. Ovdje su zapravo samo pobrojane po nekakvom sociološkom modelu sve nekakve skupine koje, ajde da tako kažem možemo reći da čine hrvatsku javnost, i vjerske skupine, i mladi, i stari i političke stranke. Mene samo jedna stvar interesira, kako ćete ocijeniti uspješnost ove strategije ako nemate polazište, ne znate od kud idemo. Zapravo, cijela strategija zapravo nije ništa drugo nego je netko uzeo sebi tu mogućnost i prepisao je iz ove knjige, ili iz ovakve nekakve knjige, jel', nekoliko stvari. Zapravo zadržao se samo na uvodu i na općim odredbama, a nije tu knjigu prolistao do kraja zapravo gdje se svi ovi segmenti razrađuju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi Gordan Jandroković.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovana gospođo ministrice sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Odmah na početku želim reći da će za razliku kolege Mršića i kluba SDP-a, klub Hrvatske demokratske zajednice sa velikim zadovoljstvom podržati Prijedlog komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo. Razlog za to je jasan. Dokument je dobar i korak je naprijed u ostvarenju strateških ciljeva hrvatske države. A punopravno članstvo u Europskoj uniji određeno je kao glavni strateški cilj hrvatske vanjske i unutarnje politike. O tome postoji kontinuitet u hrvatskoj politici, suglasje svih relevantnih političkih snaga i volja da se u pregovorima o punopravnom članstvu ostvari što bolji status Republike Hrvatske. Do stjecanja članstva tri su glavna prioriteta hrvatske Vlade, daljnja provedba strukturnih reformi, kvalitetno vođenje pregovora i kvalitetno informiranje građana o tijeku pregovora za članstvo u Europskoj uniji. Hrvatska se kao i druge države koje su se pripremale za članstvo nalazi pred izazovom dobivanja potpore svojih građana za pozitivnu odluku na referendumu o ulasku u Europsku uniju. Tome bi trebala pomoći dobro osmišljena komunikacijska strategija o pristupanju Uniji. Ta strategija mora objasniti građanima zašto im je važno ući u Europsku uniju, koji su učinci integriranja. Strategija mora predstaviti i objasniti Europsku uniju i način njezina funkcioniranja. Prošla Vlada Republike Hrvatske 2001. godine usvojila prvu komunikacijsku strategiju kao temeljni dokument za sve aktivnosti u području obrazovanja informiranja o Europskoj uniji u razdoblju od 2001. do 2004. godine. Međutim, ta strategija nije u potpunosti ispunila svoju svrhu te mi nije jasna pozicija kluba SDP-a da sada osporava nešto što je bez sumnje sustavnije, preciznije, preglednije, jednom riječju bolje od onog što su oni ponudili hrvatskim građanima. Nadalje, strategija definira svrhu, ciljeve i pristup informiranja, jezik i ton ciljne skupine, sudionike i partnere u komunikaciji te načine i sredstva informiranja. Dakle, gospodine Mršiću i kolege iz SDP-a strategija sadrži sve bitne elemente koje jedna uspješna komunikacijska strategija mora sadržavati. Ono što razlikuje ovaj prijedlog komunikacijske strategije od prethodne su tri bitna elementa. Prvo, previđeno je intenziviranje aktivnosti usmjerenih k općoj javnosti i svim društvenim skupinama, dakle aktivnosti koje bi doprijele do svakog hrvatskog građana. Drugo, informacije će se prilagoditi zahtjevima specifičnih ciljanih skupina. I treće, strategijom su predviđena nova radna sredstva, aktivnosti i pristupi, što je uvjetovano aktualnim stupnjem odnosa s Europskom unijom, ali se temelji i na iskustvima drugih država kandidatkinja. Kada je riječ o novom pristupu i aktivnostima strategija predviđa informiranje javnosti o pregovorima i njihovom tijeku, stvaranje mreže koordinatora za informiranje u Europskoj uniji u tijelima državne uprave, odražavanje nacionalnog foruma o pristupanju Europskoj uniji, jačanje suradnje s medijima koji su prepoznati kao ključni komunikacijski partneri i stvaranje partnerstva u provedbi komunikacijskih aktivnosti. Ovaj prijedlog komunikacijske strategije nastao je dakle na temelju dosadašnjih hrvatskih iskustava u približavanju Europskoj uniji, ali i na iskustvu država članica i njihovih komunikacija s građanima. S obzirom na sva prikupljena iskustva, aktivnosti uvedene ovom strategijom trebale bi povisiti učestalost i kvalitetu informiranja hrvatskih građana. Možemo reći, dakle, da je glavni cilj strategije dodatno informirati i motivirati građane Republike Hrvatske te postići najšire i najtemeljitije moguće razumijevanje svih aspekata pristupanja Europskoj uniji. Ono što je najvažnije postići u toj provedbi, u tom komuniciranju Europe jest stvaranje komunikacijske veze između civilnog i političkog društva, odnosno između građana i donositelja odluka. Ta veza nije kao što je rekao gospodin Mršić samjednosmjerni i samoinformativni proces, već je iz komunikacije vidljivo da se radi o dijalogu svih onih koje zanima budućnost Hrvatske. U okviru Europske unije već se niz godina velika pozornost posvećuje učinkovitom i kvalitetnom informiranju građana. Od 1999. pitanje komuniciranja Europe ne silazi s dnevnog reda Europske unije i njezinih država članica. Da je to pitanje vrlo važno pokazuje i činjenica da osim usvajanja komunikacijske strategije 2002. godine i današnja potpredsjednica Europske unije Margot Walstrem zadužena je i za komunikacijsku strategiju. U studenom prošle godine Europska komisija je donijela i akcijski plan za komuniciranje Europe. Njegov glavni naglasak je upravo na potrebi postojanja dijaloga i načela dvosmjerne komunikacije između građana i donositelja odluka. Dakle, načela komunicirati, a ne samo informirati što sigurno sadrži i ova strategija koju je predstavila ministrica vanjskih poslova i europskih integracija. Kada govorimo o komunikacijskim strategijama u državama članicama, iako je dio sadržaja uvijek dogovoren u Bruxelles-u većinu odgovornosti za informiranje javnosti o Europskoj uniji i temama vezanim za nju snosile su i snose same države članica. Podsjetimo se slučaja Irske gdje je osnovan Nacionalni forum o Europi ne bi li se potaknula rasprava o Europskoj uniji i Irsko članstvo u Europskoj uniji. Članovi Nacionalnog foruma bili su predstavnici svih parlamentarnih stranka obaju domova irskog Parlamenta i predstavnici civilnog društva. Sjednice Nacionalnog foruma bile su otvorene za javnost, a održavale su se diljem zemlje. Forum je stvorio formalni krug za raspravu o svim on je stvorio odgovarajuće ozračje u javnosti i potrebu suočavanja građana s važnošću Europske unije, s važnošću pitanja Europske unije za njihov svakodnevni život. Zato je i meni posebno drago da je na temelju irskog iskustva i Hrvatska 2004. godine pokrenula Nacionalni forum o pristupanju Europskoj uniji koji jest i bit će jedan od ključnih foruma u kojem će se voditi redovita javna rasprava o hrvatskim pripremama za članstvo u Europskoj uniji. Kada je pak riječ o novim državama članicama i njihovom načinu komuniciranja s građanima sve su imale jednaki cilj, pripremiti građane za život u Europskoj uniji i izazove koje to članstvo nosi, te ih pripremiti za referendum o članstvu. Uz određene poteškoće nove države članice ipak su bile uspješne u komuniciranju Europe, informiranju građana i poticanju rasprave o toj temi. U većini država stvorena je komunikacijska veza između građana i donositelja odluka, odnosno Vlade. Sumirajući ta iskustva možemo reći da za uspješno vođenje komunikacijske strategije posebna pozornost mora se posvetiti decentralizaciji procesa, visokom stupnju koordinacije aktivnosti između institucija uključenih u proces pregovora, transparentnosti procesa, spremnosti na otvaranje dijaloga o pozitivnim i negativnim učincima članstva, pravodobnosti pružanja informacija i financijskim i ljudskim potencijalima za provedbu informativnih i komunikacijskih aktivnosti. Uvažene kolegice i kolege zastupnici vraćajući se na sam prijedlog komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo, sa zadovoljstvom možemo utvrditi da on sadrži sve elemente za stvaranje uspješne komunikacijske veze s hrvatskim građanima i njihovo informiranje o temama Europske unije. Dodatno pozitivno je što ovaj dokument uzima u obzir raznolikost i dinamiku pristupnog procesa te je stoga fleksibilan i dinamičan te se može mijenjati ukoliko se za to ukaže potreba. Ostvarivanje članstva u Europskoj uniji izazov je koji traži mobiliziranje svih raspoloživih potencijala ne samo među donositeljima odluka i unutar državne uprave već ono traži i mobiliziranje cjelokupnog hrvatskog društva. Uz političko suglasje oko tog pitanja koje smo postigli i koje moramo dodatno ojačati uspješno ostvarivanje zajedničkog strategijskog cilja možemo ostvariti samo uz potporu svih segmenata hrvatskog društva i hrvatskih građana. No političko suglasje koje smo postigli traži i odgovornost, a ponekad se zbog prikupljanja jeftinih političkih bodova, a toga smo i danas na žalost bili svjedoci u izlaganjima pojedinih kolega, pojedine europske teme tretiraju negativno bez cjelokupnog sagledavanja navedene problematike, stoga je posebno važno kakve poruke mi odašiljemo građanima, a posebno našim mlađim građanima zato što će upravo oni najviše imati koristi od članstva u Europskoj uniji i što će oni biti nositelji procesa saživljavanja Republike Hrvatske sa standardima i strukturama Europske unije. Izuzetno je važna i uloga medija, posebno javne televizije i svih aspekata i kutova sagledanih informacija te objektivno i istinito informiranje bit će ključno za shvaćanje procesa integriranja. Dopustite mi da za kraj naglasim i ulogu koju mi zastupnici imamo u provedbi ove strategije. Kako bismo postigli da članstvo u Europskoj uniji bude opće prihvaćen i nacionalni cilj, zastupnici dobivaju jedan novi zadatak, a to je aktivno i kontinuirano upoznavanje svojih birača o svim aspektima Europske unije o procesu pregovora kao i učincima punopravnog članstva u Europskoj uniji. Time preuzimaju i dio odgovornosti za podizanje javne svijesti o temama vezanim za Europsku uniju. Pritom trebamo se voditi načelima slušati građane i njihove potrebe, komunicirati s njima, povezivati se s njima djelujući što više lokalno. Samo tako ćemo podignuti razinu njihove informiranosti i obrazovanosti o procesu europskih integracija te postići da članstvo u Europskoj uniji postane zajednički opće prihvaćeni cilj. Iz svih navedenih razloga klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i priprema za članstvo u Europskoj uniji. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Lučin.
Hvala lijepo. Kolega zastupnik je rekao da je ova strategija puno bolja od Račanove. Ako bi pokušali to kontificirati onda za vrijeme Račanove strategije podrška ulaska u EU bila je između 2002. i 2003., između 70 i 80%. Sada je negdje na razini 40%. Ali mislim drage kolege i kolegice da nam nikom nije u interesu da zapravo se ovdje nadmećemo i da dobivamo ili gubimo političke poene. Na kraju sada ova priča ne ide ni u javnost. Ono što vjerujem da je svima u interesu, a to je da dobijemo kvalitetnu strategiju. Oprostite, ja ne mogu shvatiti da dvije godine se odbija priča … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] oko loga, da mi još uvijek nemamo logo kampanje za ulazak u EU. Recimo Makedonija ga ima i to jako lijep logo, recimo i sunce i zvijezda, a Hrvatska ga nema. Pa dajte napravimo bar taj logo.
Zahvaljujem. S ovim završavamo popodnevni današnji rad sjednice. Nastavak je sutra … Ispravak netočnog navoda, izvolite.
Ja bih ispravio netočan navod kolege Jandrokovića koji je rekao da je prošla strategija bila loša. To ni na koji način ne možete znati da li je bila dobra ili loša zato jer nemamo nikakve pokazatelje. Dakle to je bila naša primjedba, neznamo koja je naša polazna osnova, nismo dobili ali baš niti jedno istraživanje, nismo dobili što trebamo pojačano raditi a što ne, nego ćemo prema općoj javnosti ići sa općim informacijama. I da ovo nije strategija za komuniciranje govori vam naziv, ovo je komunikacijska strategija za informiranje. Da se željelo komunicirati, onda bi bila strategija komuniciranja.
Zahvaljujem. Sutra je nastavak u 9,30. Na redu je Ante Markov, uvaženi zastupnik, klub HSS-a.
Gospođe i gospodo, nastavljamo sjednicu. Poštovani zastupnik Ante Markov, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, u ime Kluba HSS-a nekoliko načelnih napomena u kontekstu prijedloga komunikacijske strategije za informiranje hrvatskih građana. Ovo je na neki način prva novela dosadašnje komunikacijske strategije koja je negdje 2001. prvi puta predstavljena, koja je imala za cilj da hrvatskim građanima da tako pojednostavnim pokuša približiti sve ono što Evropska unija i zajednica naroda Evropske unije predstavlja, ali isto tako i približiti način gledanja na kako to gledaju oni koji su direktno involvirani u procese koji se sada odvijaju od političara izvršne i zakonodavne vlasti. Ukupno gledano pokušaj je bio da naši građani na jedan jednostavan način shvate i vide o čemu se tu u stvari radi. Neupitno je da povjerenje ili nepovjerenje građana koje ima fluktuirajući karakter i u ovisnosti je o svakodnevnim gospodarskim i političkim temama reagira upravo onako makar je do sada bio takav slučaj, u ovisnosti o tome kako se politika postavi, koje teme nameće i na koji način pokušava dati odgovore na najvažnija društvena, gospodarska i politička pitanja. Ono što mi u Klubu HSS-a smatramo mi se naravno slažemo da ove vanjske manifestacije koje su potpuno jasno navedene u ovoj komunikacijskoj strategiji koje pokušavaju sve strukture od mladih, posebno osjetljivih, manje osjetljivih, od pokretača javnog mijenja, na neki način fokusirati kao glavne čimbenike ovih procesa. Mislimo da bi trebalo u ovoj komunikacijskoj strategiji naznačiti jednu vrlo, vrlo bitnu stvar nešto što se gotovo ne pojavljuje kod ovakvih komunikacijskih strategija, ali i uopće niti u posljednje vrijeme u ozbiljnim dijalozima. Naime, radi se o fokusiranju na unutrašnju manifestaciju. Naime mi moramo vrlo jasno kazati da ćemo vrlo teško našim građanima bili oni u skupini osjetljivih na promjene ili manje osjetljivih pokazati i dokazati sve ono što Evropska unija i vrijednosti koje ona zastupa nudi. Ako te iste vrijednosti i te iste odnose i takav način ponašanja da pokušamo osmisliti u našoj kući, u našoj zemlji. Mislim da vrijednosti koje ima Hrvatska od kulturoloških, od gospodarskih, od prirodnih pa ako hoćete i od nacionalnih vrijednosti moraju također biti dio svake strategije komuniciranja. Jer, ako ne počnemo od sebe i ako najprije ne povjerujemo u ono što imamo kod sebe onda ćemo vrlo teško povjerovati i u te vrijednosti koje ima Evropska unija. Na jedan primjer do sada se uvijek vodila jedna otvorena polemika kakva Evropska unija. Da li je to Evropa kultura i Evropa nacija. Za nas u HSS-u to je Evropa kultura i Evropa nacija. Kad govorimo o Evropi kultura Hrvatska ima svoju kulturu, ima jednu svoju kulturološku piramidu koju je sagradila, koja se niti srami, niti je inferiorna u odnosu na isto tako sazidanu evropsku kulturu. Prema tome, u tom dijelu Hrvatska ima. Ona jest i ona se može apsolutno se uspoređivati, ali treba najprije izraditi identitet vlastite kulture. Vlastita kultura je vrlo bitna da se možemo natjecati na jedan evropski način sa svim drugim kulturama. Evropa nacija, Hrvatska je nacionalna država kao što je i svijet u kojem dolazimo u posljednje vrijeme sve više gradi svoj individualitet. Želi zaštititi svoj individualitet. Naravno, ta zaštita individualiteta kasnije se vrlo osmišljeno predstavlja u gospodarskoj strategiji svake zemlje. Upravo zbog toga ne bi bilo na odmet u ovoj, ali i svakoj drugoj strategiji vrlo jasno zacrtati nacionalne interese, nacionalne vrijednosti i njih ne suprotstaviti u smislu takmičenja ili osporavanja drugih identiteta, nego jačanje o snazi vlastitog kulturološkog i nacionalnog identiteta. Na taj način ćemo puno lakše približiti našim građanima pozitivnu sliku, jer mi u Klubu HSS-a smatramo da Evropa ima pozitivnu sliku i smatramo da ćemo naše strateške ciljeve i gospodarske i političke lakše ostvariti u tom ambijentu. Ali ne na način da svakodnevno molimo Evropu, nego mi moramo više raditi na tome da postignemo određene pretpostavke kako ćemo se u zajednici naroda, u Evropskoj uniji moći ravnopravno nositi na svim područjima od gospodarskih, kulturoloških i svih onih koji čine zajedništvo u određenim odnosima. Prema tome, mi puno stvari možemo učiniti i sada kada nismo formalno u Evropskoj uniji. Mi naš bruto društveni proizvod možemo udvostručiti i van Evropske unije. Mi kvalitetu življenja možemo unaprijediti i van Evropske unije. Mi čitav niz procesa moramo započeti da oni budu vidljivi i uočljivi za svakog građanina naprosto na taj način da se on uvjeri i da on stekne jednu privrženosti, da su procesi koji se vode procesi za njega, a ne protiv njega. Jer vrlo često u posljednje vrijeme se upravo te stvari događaju. Naravno zadaća političara, posebno zastupnika u Hrvatskom parlamentu je upravo da djeluje u tom smjeru. A zadaća izvršne vlasti je da dokazuje na terenu da su ti procesi mogući, da su napretci u tim procesima mogući, a to može svjedočiti samo čovjek koji je to doživio. Ne može nitko povjerovati nikakvoj komunikacijskoj strategiji ako on nije se uvjerio u to. Prema tome, malim sitnim koracima koje izvršna vlast treba pripremati, a oni na polju gospodarstva su najznačajniji. Naime, zašto nemamo u Hrvatskoj dosta investicija? Pa vjerojatno zato što nam nešto ne funkcionira u uvjetima koje treba ostvariti da bi investitori došli. Očigledno su nam troškovi rada preveliki, posebno oni troškovi koji se odnose na doprinose. Evidentno je da nismo privlačni ni u fazi tzv., novih investicija. Evidentno je da imamo ogroman zaostatak u odnosu na druge, susjedne zemlje, pa čak i one koje nisu u Europskoj uniji, i u pogledu investicija, ali i u pogledu drugih pokazatelja koji svjedoče o razini rasta životnog standarda na realnoj razini. Jer ovu razinu javne i opće potrošnje mi ne možemo zadržati u uvjetima ovakvih razina privređivanja. Prema tome, naravno da treba, kao što to u strategiji se i kaže, djelovati prema mladima i skupini osjetljivoj na promjene. Ta skupina osjetljiva na promjene, ona je posebno interesantna jer se ona drži da je ona, može biti najviše pogođena, a ja mislim da ona treba biti najviše nagrađena ulaskom u Europsku uniju. I možda je i malo pogrešno odabran, ta ciljana skupina C jer se odmah sugerira da su oni ti koji su pogođeni. Oni ne trebaju biti pogođeni, naši ribari ne trebaju biti pogođeni ulaskom u Europsku uniju. Oni imaju razloga ako im se omogući ono što njihove kolege u Italiji imaju, da ne budu pogođeni nego da budu nagrađeni. Ali to opet ne ovisi o Europskoj uniji nego ovisi o nama da li ćemo mi to isto napraviti. Naravno ako ne napravimo veletržnice ribe, ako ne organiziramo promet ribe, ako ne dademo potrebne subvencije našim ribarima, ako im ne omogućimo da zaštitimo našu ribolovno-ekološku zonu, tada to neće biti moguće učiniti. I tada niti jedna komunikacija niti strategija na koji ćemo način komunicirati sa našim građanima ili tim osjetljivim skupinama neće dati, naravno, rezultate. Ali sve skupa to ne mora biti tako. Prema tome, ove skupine osjetljive na promjene mogu biti i skupine koje će najviše biti nagrađene ulaskom u Europsku uniju. I ja mislim da bi to tako trebalo tumačiti. Ali za to treba dati vjerodostojne dokumente na osnovu kojih će upravo te skupine, skupine u Agraru, poljoprivrednici, oni koji žive od zemlje dobiti vrlo jasne i nedvojbene odgovore u pogledu poljoprivrednog zemljišta. Premijer je rekao nema prodaje strancima. To je u redu, mi to pozdravljamo. Međutim, tu temu treba dodatno pokušati i na pravnoj razini vidjeti koliko je ona održiva i na koji način je održiva. Da li su neki procesi koji se u okviru postojećeg hrvatskog zakonodavstva odvijaju već na neki način, način prošli tu temu. Jer i danas se vrlo jasno zna da se kupoprodaja može obavljati na više različitih načina. Najlakše je danas otvoriti tvrtku, pravnu osobu i preko nje možete kao hrvatska registrirana tvrtka obavljati ukupan promet. Prema tome, treba naći vrlo jasne odgovore na ova pitanja što se tiču poljoprivrednog zemljišta, što se tiču prometa nekretnina i svih onih osjetljivih odgovora upravo u skupini C, osjetljivih na promjene. Da ih od skeptika pretvorimo u optimiste, a možemo ih pretvoriti u optimiste jedino vrlo jasnom akcijom koja će biti vidljiva upravo u njihovim segmentima, da oni mogu vidjeti da se može očekivati promjena koja će biti kvalitetna i koja će svjedočiti o ispravnosti svega onoga što im govorimo i da će oni to moći vrednovati. Eto, na taj način dajemo prijedlog Vladi da u obliku komuniciranja sa hrvatskom javnošću, sa svim onim segmentima za koje držimo da su neupitni, da je ta informativna kampanja. Još samo jedna rečenica vezana za informativnu kampanju. Ovdje piše da će se ona održati pola godine prije održavanja samog referenduma. Mislim da informativna kampanja se ne može tako postaviti, da će se održati pola godine prije. Ona traje i danas. Svaka riječ, svaki čin, sve ono što je učinjeno dobro, sve ono što je izgovoreno na ispravan način, sve ono što predstavlja jedan pomak na više je u naravi jedna kampanja. Ona nema obilježje jedne političke kampanje da za nju sad treba određeni, drukčiji način uvjeravanja. Ona je ipak kampanja djela, a ne kampanja riječi. Prema tome, mislim da je nepotrebno i pomalo ružno ovdje navedeno da će ona započeti pola godine prije referenduma. Kao da ćemo pola godine prije referenduma pokušati građane uvjeriti da glasuju za ono što ne vjeruju. Mislim da to ne želimo. Mi želimo sada stvarati realne pretpostavke na osnovu kojih će naši građani sami sa svojom pameću koju imaju prosuditi da li je to dobro ili ne. Pa ako prosude i da nije dobro opet će oni biti u pravu. Prema tome, strategija ima za cilj da upozna, da stvori okvire za razumijevanje. A ne treba imati za cilj da ona toliko ovlada razmišljanjima ljudi jer to može imati suprotni efekat. Prema tome, uz ono da moramo imati unutrašnju manifestaciju koja govori o našim vrijednostima kao primarnim jer ćemo onda poštivati i tuđe. Na taj način HSS promišlja i daje Vladi sugestije kako da dalje nastavi. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HNS-a, poštovana zastupnica, potpredsjednica Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, dame i gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Mi u klubu HNS-a naravno smatramo da je ovaj posao približavanja i ulaska Hrvatske i politički u Europu, a ne samo povijesno i zemljopisno je naš zajednički posao i na taj način shvaćamo i ovaj prijedlog komunikacijske strategije više kao jednu informaciju i zahtjev za sugestije što bi se moglo dodatno učiniti na tom planu, a ne kao pitanje da li da ili ne. Naravno da da. Mislim, naravno da je obaveza ljudi koji se bave javnim poslovima, a naročito na temama oko kojih postoji koncenzus kao što je ova jedna takva tema i Hrvatskoj i Europskoj uniji svakako jeste tema koncenzusa. Pitanje je dakle kako najpametnije, najefikasnije upoznati što je moguće širi krug ljudi s onim što je pred nama, što radimo i što se događa, što nas očekuje i na koji način se za to spremamo. Obaveza je naša ne samo napraviti nešto što je korisno i oko čega se slažemo nego i proširiti informaciju i učiniti što je širi krug građana u Hrvatskoj moguće vlasnikom tog procesa, jer to zaista jeste jedan proces koji mora biti vlasništvo ne samo ljudi koji se bave javnim poslovima nego vlasništvo cijelog društva i prema tome strategija modernizacije funkcioniranja države, ali naravno i modernizacije društva i ovaj put prema Europskoj uniji i tako u HNS-u i vidimo. Sigurno da je jedna od upotrebljivih i korisnih sugestija koja je i pretpostavljamo o kojoj se naravno i vodi računa u ministarstvu, koja je jučer u raspravi spomenuta, a to je da bi bilo korisno angažirati neku i profesionalnu agenciju koja se bavi tim poslovima da osmisli i doda neke svoje ideje i sugestije u komunikacijskoj strategiji. Međutim, budući da se radi o procesu modernizacije, o procesu koji po našem mišljenju zahtijeva i da se pobudi interes, da se pobudi malo veća pažnja kod građana o temama koje su vezane za taj proces ne kao jednu rutinu nego kao i strategiju razvoja, strategiju promjena u Hrvatskoj i zato mi u klubu HNS-a smatramo da bi trebalo primijeniti i neke ne sasvim konvencionalne, ne sasvim uobičajene komunikacijske strategije. Ono što je predloženo u ovom papiru koji je pred nama je u okvirima čini nam se onog što je uobičajeno, smatramo da bi za komuniciranje tog procesa možda bilo dobro posegnuti i za nekim kreativnim grupacijama i profesijama koje mogu u tome učestvovati, prvenstveno recimo umjetnicima od dramskih do likovnih koji bi tu na neki novi i nekonvencionalniji način mogli osmisliti i svoje doprinose i osuvremeniti pa i malo pobuditi veći interes u javnosti za teme vezane za približavanje Uniji i konačno hrvatsko članstvo u Uniji. Druga stvar koju predlažemo ljudima koji će se time osmišljavanjem komunikacijske strategije direktno baviti je da se u cijeli proces svakako uključi Ministarstvo obrazovanja i znanosti, budući da je naravno očito da su mlade generacije jedna od pa ja bih rekla možda i najvažnijih grupacija u hrvatskom društvu kojih se to najviše ili bar najdugoročnije tiče i tu predlažemo da se uvede u programe i u škole i sugerira na sveučilištima i tu imam ja neko osobno iskustvo s tim koje je vrlo ohrabrujuće moram reći, da se uvede bilo europski sat bilo sat recimo pod nazivom "građanin Europe" gdje bi se ljudi, odnosno i srednjoškolci, osnovnoškolci, ali i ljudi na fakultetima, dakle studenti upoznavali kako se institucijama tako i sa mogućnostima koje se tu otvaraju. Iz osobnog iskustva moram reći da sam u svom seminaru imala neku vrstu na sveučilištu imala neku vrstu simulacije pregovora gdje su studenti se podijelili u, s jedne strane grupe pregovarača, s druge strane u predstavnike pojedinih zemalja i simulirali su u seminaru te pregovore, mislim da su iz toga puno naučili, morali su tražiti podatke vezane na stanovišta pojedinih zemalja, vezano na situaciju u Hrvatskoj u pojedinim područjima, mi smo od 9 poglavlja iz one skupine od 35 simulirali te pregovore, ali mislim da su na taj način dobili jednu puno širu i detaljniju i informaciju koja je i njih angažirala da sami traže podatke o cijelom procesu i o tome što stoji pred nama pa je to jedna sugestija koju mislim da bi bilo dobro prihvatiti i uključiti u ovu strategiju. Treća sugestija je da se koristi puno intenzivnije i opsežnije nešto što je sasvim očito i možda najsnažniji argument, a to su predstavnici zemalja koji su pred 2 godine ušle u Europsku uniju, dakle predstavnici zemalja ovih 8 srednjeeuropskih koje su ušle u Uniju i u kojima se i gospodarska situacija i standard i stopa rasta su se bitno popravili gdje je stav o koristi ulaska proširen i koristeći ljude iz pojedinih sektora i gospodarskih i obrazovnih i koji god izaberemo iz tih zemalja organizirajući s njima i medijske nastupe ovdje u Hrvatskoj koji na svojim primjerima Poljske, Slovačke, Mađarske, Baltičkih zemalja pokazuju i govore o tome što se u pojedinim segmentima kod njih dogodilo. Smatramo da bi bilo naročito uvjerljivo i naročito korisno znati hrvatskim građanima jer ništa tako dobro ne može ilustrirati jedan proces i ne može ljude uvjeriti kao nečije praktično iskustvo, dakle kao praktični primjeri koje su drugi proživjeli i koje imaju. I konačno, četvrta sugestija je da bi bilo nužno izraditi kao prateću strategiju jedan način sustavnog angažiranja širokog kruga ljudi koji se bave javnim poslovima. Dakle, od ljudi u izvršnoj vlasti do nas ovdje u Parlamentu, ali i ljudi na razini lokalne i regionalne samouprave koji bi bili osposobljeni da o pojedinim segmentima ili o cijelom procesu govore u javnosti, odnosno uključe se u rasprave i davanje informacija ili u najmanju ruku vođenja rasprave okruglih stolova na ovu temu što nas čeka kuda idemo i kako ćemo najbolje tamo doći. Dakle, Klub HNS-a naravno podržava komunikacijsku strategiju. Smatramo da je to obaveza izvršne vlasti da osim da radi jedan posao o tome i široko informira javnost, pogotovo ovakvim značajnim i zapravo kapitalnim promjenama koje nas ovdje čekaju i predlažemo da se ove ili barem neke od tih sugestija uključe u tu strategiju. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HSU-a poštovani zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodo iz ministarstva, kolegice i kolege! Ispred Hrvatske stranke umirovljenika ističem zadovoljstvo da je jučer i sinoć kasno i jutros raspravljamo o prijedlogu komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo, jedanput zato što je to potreba, istinska potreba hrvatskog društva a drugi puta zato što smo 13. listopada 2005. godine predložili zaključak Hrvatskom saboru koji je usvojen i koji se sada realizira. Bez obzira na moguće nedostatke jer u konačnici svaki je materijal podložan kritici i ništa nije idealno i ne može zadovoljiti sve u ovoj sabornici a i šire. Mi u Hrvatskoj stranci umirovljenika ovaj materijal smo pogledali i pregledali, cijenimo ga vrijednim i korektnim, nikako konačnim i za njega ćemo glasovati bezuvjetno. Drago nam je da se predlagač Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija u sadržaju nije zadržao samo na informiranju hrvatskih građana nego je predvidio elemente komunikacije sa građanima koji se mogu po potrebi dograđivati jer po našem mišljenju u budućem procesu neće biti dovoljno za hrvatske građane samo prihvaćanje informacija i prilagođavanje novim uvjetima već će biti potrebno razumijevanje novih situacija te promjene u razmišljanjima i postupanjima i to one istinske, suštinske promjene. Zato bi možda u naslovu bolje pristajalo komunikacijska strategija za upoznavanje hrvatske javnosti sa Europskom unijom i pripremama za članstvo. No, ne smeta i ovako. Ne treba se zavaravati i prezentirati javnosti da mi imamo bog zna kakvu jaku pregovaračku poziciju i da svi padaju na tjeme na spomen Hrvatske. Mi sada imamo istinsku priliku da postanemo dio velike obitelji i da ostvarimo određena prava i pozicije na zajedničkom tržištu ili da ostanemo pusti otok. To ćemo učiniti ispunjavanjem kriterija koji se tiču države u cjelini ali i svakog građanina ponaosob. Lamentirati sa sirom i vrhnjem a ne reći da imamo pregovaračku poziciju "uzmi ili ostavi" poprilično je neodgovorno. Iz osobnog iskustva znam da sve strukture država u Europskoj uniji a moja me iskustva vežu uz susjednu Italiju koja je inače puna emocija i temperamenta. Kažem, sve strukture u državama Europske unije razgovaraju odnosno govore dominantno jezikom argumenata a puno manje jezikom emocija i bilo kakvo raspirivanje emocija u komunikaciji s građanima kontraproduktivno je za budući proces pridruživanja. Ako smo rekli da nam je cilj pridruživanje Europskoj uniji a i jesmo i to smo konsenzusom rekli u ovoj sabornici onda to mora biti ozbiljan posao. To je posao koji košta, koji košta porezne obveznike ove države i ne možemo se ponašati ajmo reći sve što mislimo, ajmo mi po mogućnosti ubirati jeftine političke poene pa ćemo vidjeti kako će referendum proći pa ćemo se tako i ponašati. Ovo je ozbiljan posao i svatko ga mora ozbiljno shvatiti jer smo zato i rekli da nam je, odnosno ovdje smo konsenzusom odlučili da nam je to strateški cilj i u tom smjeru moramo svi zajedno ići. Nastavno, dao bih u ime Kluba Hrvatske stranke umirovljenika nekoliko primjedbi i sugestija u dobroj vjeri a na predlagaču je da ih prihvati ili ne ali to nikako ne utječe na konačno opredjeljenje da ovaj prijedlog podržimo. U poglavlju informativna sredstva i postupci iako ovo što ću reći može biti i u planu rada za 2006. godinu ili za svaku buduću godinu mislim da u podstavku održavanje redovitih konferencija, u podstavku održavanje javnih rasprava i u podstavku održavanje odnosno medijske aktivnosti trebalo bi stajati najmanje u kojoj dinamici. Dakle, moramo si dati neke obaveze u kojem će pojedine strukture društva davati određene informacije javnosti odnosno organizirati određene medijske aktivnosti. Zatim, iako ne smeta ovo što gdje se navode najvažniji partneri Vlade u komunikaciji s građanima govori se o gospodarskom sektoru, poslovni ljudi, njihove udruge i sindikati. Mi imamo neke nazive koji nam govore o institucionaliziranom socijalnom dijalogu i mislim da bi bolje ovdje pristajao naziv "Socijalni partneri (udruge poslodavaca i sindikalne udruge)". No, na predlagaču je da to uvaži ili ne uvaži. Zatim, imamo sugestiju u poglavlju "Nova radna sredstva, aktivnosti i pristupi" da se doda još jedan novi podstavak koji bi glasio "pojačana suradnja odnosno umrežavanje sa lokalnom, mjesnom, regionalnom samoupravom". Zatim, u poglavlju "Zaključci" predlažemo tri nova zaključka, odnosno proširenje postojećeg zaključka sa sljedećim: "1. radni program i financijski plan za 2006. godinu Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija izraditi će u roku od 60 dana od dana usvajanja ove komunikacijske strategije i biti će distribuiran zastupnicima Hrvatskoga sabora; 2. u roku od najviše 90 dana od usvajanja ove strategije Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija izvršiti će pojačano ciljano ispitivanje mišljenja i raspoloženja hrvatske javnosti kao početne pozicije u cilju praćenja efekata primjene ove komunikacijske strategije; 3. ovu komunikacijsku strategiju u ovisnosti o uočenim potrebama Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija će nadopunjavati uključivanjem novih komunikacijskih metoda i tehnika i subjekata." Ako je predlagaču to interesantno mi ćemo prijedlog dati u pisanom obliku. Zahvaljujem.
Hvala. Isteklo je vrijeme za prijavu u trajanju od 10 minuta. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovane dame i gospodo iz Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija. Klub HSP-a izražava u prvom redu svoju veliku rezervu u vezi ove komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti jer smo i do sada često puta bili svjedoci potpuno krive ili nedovoljno precizne informiranosti, informiranja od strane Hrvatske države i njezinih predstavnika o tome kako teku pregovori odnosno što su zapravo europski zahtjevi. Nije to rijedak slučaj, a koji put se doista radilo o kardinalnim propustima odnosno o uvjeravanju hrvatske javnosti u potpuno drukčije zahtjeve Europske unije od onih što stoji u europskoj regulativi. Podsjetio bih na jednu od najdramatičnijih zabluda, a to je zabluda da će Hrvatska ulaskom u Europsku uniju morati otvoriti svoje ribolovno more za ribarske flote drugih zemalja. To je bio "lajt" motiv temeljem kojeg se ušlo svojedobno u izmjenu Zakona o morskom ribarstvu posebno u čuvenom članku 45. kada se htjelo dopustiti strancima da u Hrvatskoj mogu otvoriti svoje podružnice svojih ribolovnih firmi. Da bi na kraju u europskoj regulativi Europske komisije našli odredbu da je to potpuno nepotrebno i da zemlje članice Europske unije, a o kandidatima da i ne govorimo ne moraju otvoriti svoje ribolovno more sve do 2012. osim ako je riječ o nekim tradicionalno stečenim pravima. Dakle pod tim u prvom redu mislim na ribarenje u teritorijalnom moru dok je gospodarski pojas posebni režim. Dakle već iz same te činjenice možete shvatiti koliko je važna točna informiranost o regulativi Europske unije. Da Zakon o morskom ribarstvu nije izmijenjen na takav neželjen način možemo zahvaliti u prvom redu Sindikatu ribara, Cehu ribara, pojedinim znanstvenicima iz Oceanografskog instituta u Splitu odnosno brojnim odgovornim pojedincima u hrvatskoj javnosti koji su na tako što upozoreni. Dakle hrvatskoj javnosti, hrvatskim građanima u prvom redu je potrebna točna informacija o tome što doista stoji u europskoj regulativi kao prvo. I kao drugo, da li je ta europska regulativa važeća ili će se tek početi primjenjivati? To vam posebno govorim radi druge priče, a to je priča o, o navodnoj potrebi usklađivanja našeg tržišta šećera sa Europskom unijom gdje se govorilo o tome kako je to strategija koja je eto već zaživjela i moramo se tome prilagoditi, ali se zaboravljala jedna bitna činjenica, a to je da je ta strategija tek prijedlog i da će možda postati službeni dokument ako ga do srpnja ove godine usvoje zemlje članice Unije. A možda i neće postati službeni dokument. No kako bilo da bilo Hrvatska se prema tome ponašala i hrvatska Vlada je davala informacije hrvatskoj javnosti kao da je ta strategija već zdravo za gotovo usvojena. Kada sam prije nešto više od godinu dana posjetio danski Parlament bio sam oduševljen činjenicom da tamo njihov Odbor za europske integracije ima i jedan zajednički informacijski tim objedinjen sa informacijskim timom njihovog Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija i taj informacijski tim, ta knjižnica zasebna da tako velim ima obvezu točnog informiranja i članova Vlade i svih zastupnika u danskom Parlamentu, ali i svakog građanina bilo poduzetnika bilo studenta, poljoprivrednika, ribara o tome kako stoje stvari u pojedinom dijelu europske regulative. Mi moramo ovdje postići u prvom redu tu razinu informiranosti. A cilj ove komunikacijske strategije nije i ne može biti to da mi uvjerimo hrvatske građane da je njima u Europskoj uniji dobro odnosno da rezultat glasovanja na referendumu bude pozitivan. To ne. Jer bi to značilo zapravo "agit prop". A mi iz HSP-a ne želimo da ova komunikacijska strategija bude "agit prop" da bude dakle obična propaganda za Europsku uniju koja će izostavljati i one mračne strane Europske unije. Koja će izostavljati potpunu informaciju, a to je da kad imate priču o slobodnoj trgovini da je u pravilu riječ o slobodnoj trgovini onim proizvodima u kojima Hrvatska nije konkurentna, ali ako se slučajno potrefi neki proizvod kao što su recimo čelične prešane cijevi iz Siska koji jest konkurentan na Europskoj uniji onda nam automatski raspali na takav proizvod kvote. Tu razinu informiranosti mi želimo. Dakle punu informiranost o uniji, a mi ne sumnjamo u to da će hrvatski građani kad budu znali punu sliku o uniji sami bez problema donijeti odluku treba li nam unija ili ne? Informiranost o uniji naravno izravno utječe na glasovanje o priključenju. Najveću potporu ulasku u Europsku uniju danas imate u Azerbejđanu, Gruziji, Armeniji i na Kosovu. Ljudi ne znaju gotovo ništa i svi su oduševljeni sa ulaskom u uniju jer očekuju da ulaze u rajski vrt gdje će biti novaca na lopate. Kako se povećava informiranost o uniji najčešće potpora ulasku u uniju pada. I u svim zemljama koje su ulazile u uniju je bila negdje oko šezdesetak posto. Naravno kako se približava dan ulaska u uniju, kako raste informiranost nerijetko često puta i informacije o uniji doprinose povećanju interesa za uniju jer ljudi shvaćaju koji su sve mehanizmi još prisutni i da ima to sve skupa i nekih dobrih strana. Ali mi ovdje ne želimo arbitrirati. Ne želimo dakle stvarati strategiju i mislim da ni hrvatska Vlada ni Hrvatski sabor ne bi se smjeli se zalagati za strategiju koja će prikazivati samo lijepe strane. Nego za strategiju koja će davati realnu sliku stanja. Kao prvo, ljudima treba reći da nema šanse da od Unije dobijemo onoliko love koliko je dobivala Irska. Irska je u razdoblju od '73. do '93. dobivala godišnje nešto manje od 2 milijarde dolara pomoći iz europskih fondova. Toliko novaca Hrvatska nikada neće dobivati. Mi ćemo dobivati desetak puta manje godišnje. Drugo. Slobodno tržište sa Europskom unijom već imamo, jer je to tako propisano Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju s time da kad god Europskoj uniji zaškripi oko nekog proizvoda i oko nekog našeg prekomjernog izvoza kao što je to recimo šećer onda se pokušava uvesti kvote da bi se on ograničio. I treće, naravno nema slobodnog tržišta rada nakon ulaska u Uniju, nego će on nastupiti sedam ili više godina kao što je to slučaj sa ostalima. I četvrto, dio tih stvari već je ispregovaran prilikom Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i neke stvari se tu doista teško mogu mijenjati kao što je primjerice cijela priča sa tržištem nekretnina, odnosno sa pojedinim zahtjevima iz hrvatske javnosti koje se tiču izvoza ili zaštite naših proizvoda. Hrvatskoj javnosti je dakle potrebna realna slika i bude li ova strategija išla za davanjem realne slike u pregovorima mi ćemo s njom biti zadovoljni. Bude li ona išla za stvaranjem jedne optimistične slike Europske unije onda to za Hrvatsku nije dobro, jer ponavljam krajnju odluku žele donijeti hrvatski građani na referendumu temeljem pune informacije. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Damir Kajin.
Vrlo zanimljiv istup gospodina Tadića, ali moram ispraviti jedan krivi navod kada je rekao da ljudi u Albaniji ne znaju ništa, doslovce citiram o Europskoj uniji. To je jasno krivi navod. Znaju oni puno o Europskoj uniji. Znaju jasno da se u Europskoj uniji živi neusporedivo bolje nego u Albaniji kao što isto tako znaju da se u Evropskoj uniji živjelo neusporedivo bolje nego kada je Albanijom vladao režim Envera Hođe.
Klub zastupnika IDS-a. Poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, cijenjeni predstavnici ministarstva, uvažena gospodo zastupnici. Jučer kada sam rekao da je hrvatski paradoks taj da su danas 2006. najveći euro skeptici oni koji su devedesetih rušili Jugoslaviju sa parolama o Evropi. Oni koji su se prepoznali poručili su mi da prije nego idem govoriti se pomolim ili da se idem prekrižiti. I to je jedan od, jedan, da kasno mi je, to je jedan od najvećih hrvatskih paradoksa, toliko svojstven hrvatskim prilikama u Hrvatskoj gdje je sve naprosto podložno promjenama. Ponavljam još jedan puta devedesetih smo Jugoslaviju rušili i sa parolama o Evropi i o slobodi medija i o višestranačju i o prevladavanju granica, o slobodnoj ekonomiji, o slobodi govora, dobrom evropskom standardu, da bi danas kao što smo mnogo toga podmetali ondašnjem sustavu počeli podmetati i Evropskoj uniji. Jasno je da se Jugoslavija nije mogla zadržati, majorizacija jednih, minorizacija drugih, rat, agresija, stravičan pokolj u Vukovaru, Škabrnji itd. morao je jasno rezultirati raspadom te države. Međutim, danas se svaki naš neuspjeh na neki način podmeće Europskoj uniji, a svi smo svjesni da bez Europske unije ne da Hrvatska ne može opstati, jasno da može opstati, ali zasigurno nema neke perspektive bez obzira što danas “Financial Times“ govori citiram da nakon Evrope dvadesetsedmorice, znači sa Bugarskom i Rumunjskom lako može doći do zaustavljanja procesa proširenja. Apsolutno ja se slažem i sa onima koji su spominjali jučer, danas da je Europska unija u ovome času u krizi i to je u ozbiljnoj krizi. Nisu usvojili Ustav, spore se o proširenju, euro je doveo u pitanje neke njihove kako bih rekao socijalne elemente vrijednosti itd. Rat u Iraku produbio je podjele između tih država, ali zasigurno ovih deset novih članica koje su ušle nedavno u Evropsku uniju, od nama susjednih Slovenije, Mađarske, Češke, Poljske, Litve, Estonije, Latvije itd. su od Evropske unije dobrano profitirali. Poruka ja bih rekao sa ovih diskusija našim građanima otprilike mora glasiti. Vi ćete gospodo na kraju odlučiti o budućnosti Hrvatske glede Europske unije na referendumu. To pravo vam vis a vis Ustava koji se zasigurno u tom dijelu neće mijenjati nitko ne može oduzeti. Vi se možete jasno inatiti, ali si morate postaviti pitanje kome ćete se inatiti – političarima zasigurno ne. Oni će se na neki način snaći. Uvoznicima rekoh jučer također ne. Njima odgovara ovakvo stanje. Stranom kapitalu također se nećete moći inatiti jer i njima možda odgovara izolirana Hrvatska gdje enormne dobiti se preko “Telecoma“ itd. izvlači iz ove zemlje. Kupcima nekretnina ne itd. itd. Znači, možemo se na neki način inatiti samo sebi i svojoj djeci. Zašto? E to treba pogledati ove tablice o tom bruto društvenom proizvodu. Ja to često ističem novih zemalja Europske unije. Po kupovnoj moći jedna Poljska ima 2000 dolara veći bruto društveni proizvod od Hrvatske. Mađarska čak 5000, Češka 7000, jedna Slovačka također 3000, jedna Slovenija gotovo 9000. To je znači po kupovnoj moći njihov bruto društveni proizvod veći od Republike Hrvatske. Po nekim drugim parametrima te zemlje na koje smo uvijek gledali s visoka također su dobrano ispred Hrvatske. Slovenski bruto društveni proizvod Republika Hrvatska, znači ovaj iz 2005. ili 2006. neće dostići ni za deset godina, a za tri, četiri, pet godina ako doista ne budemo članica Europske unije mi slovenski bruto društveni proizvod nećemo dostići niti za dvadeset godina. I to je zapravo bit. Ove teze sad o poljoprivredi, šećeru, nekretninama također ne stoje. Od prosječnih tri hektara, to je suština. Poljoprivrednik u Hrvatskoj ne može živjeti, mogao je u komunizmu, međutim komunizam je trebalo srušiti. Također gospodin Tadić je govorio o šećeru. Pa Europska unija je spasila hrvatske šećerane, jer od 2002. do ove godine otprilike godišnje izvozimo na treća tržišta oko 150 milijuna eura šećera. Prije toga su sve šećerane naprosto bile pred stečajem. Nekretnine, pa to ja bih rekao to je jedna posebna licemjernost. Država je prodala sve banke, HT, Inu, privatizirala gotovo cjelokupni taj nacionalni portfelj, a malom čovjeku sad bi odjedanput branili da raspolaže sa svojim. Istina, taj mali čovjek će reći otprilike ovako. Ono što je državno ono je od sviju nas, to ne prodavati, ali privatnika pustite. S time da se dogovorimo tko je danas u stanju u ovoj zemlji kupiti tisuće, dvije ili tri tisuće kvadratnih metara zemljišta uz more? Radnik sa 4,5 tisuće prosječne plaće? Ne. Saborski zastupnici sa 13 tisuća kuna? Jako, jako teško. Liječnik sa 7, 8 tisuća kuna, sa ovim dežurstvima sa 12 ili 13 tisuća kuna? Također teško. Znači kupiti može neki tajkun poput npr. Zeca koji do 32 godine nije imao ništa, pa u svojoj 32 godini odjedanput postaje vlasnik Kamena Ingrada u kojem radi u ovom času 700 ljudi. Ja se slažem da je Europska unija surova, da treba raditi, da treba urednije se ponašati, mislim poslovno ponašati nego u Hrvatskoj. Respektirati neusporedivo više državu no što je to slučaj sa prosječnim građaninom Republike Hrvatske, ali dugoročno to je daleko perspektivnija situacija za svakoga građanina ove zemlje. Konačno 60-tih, 50-tih i 70-tih godina nitko sa ovih prostora nije dolazio put istka nego svi su odlazili put zapada. Istina je isto tako i to trebamo priznati, da nigdje se nije recimo lakše moglo doći do stana nego u ex-Jugoslaviji. Ja nisam, nisu ni moji roditelji. Nigdje se lakše nije moglo dođi do posla nego u ex-Jugoslaviji. Nigdje nije zdravstvo bilo dostupnije nego u ex-Jugoslaviji, ali ta država se raspala jer niti je znala odgovoriti na nacionalna pitanja, na gospodarske izazove, na ljudske slobode itd. i to su činjenice. Konačno naša država sa nekih 7-8 tisuća tih dolara ili eura bruto društvenog proizvoda jednostavno ne može voditi izolacionističku politiku. To bi mogli da smo Švicarska, da imamo 45 ili 50 tisuća dolara ili eura bruto društvenog proizvoda po stanovniku. I zato možda jedanput bi bilo dobro poslušati i stav crkve, jer oko rada nedjeljom se s njome apsolutno ne slažem i nemojmo jednostavno odbaciti Europsku uniju. Ako se oni ne boje da će izgubiti kako bih rekao taj nacionalni identitet, onda mislim da se ne trebaju bojati niti hrvatski građani. Ovo izvješće gospodo možda tu se slažem malo sa gospodinom Tadićem, možda u ovakvom obliku nije trebalo pred Sabor. Možda je Vlada kao što govori gospođa Pusić, je trebala angažirati neku … agenciju ili kako se to već zove, da promovira ove stavove. Ono što je čudno, to su ova sredstva gospodo na strani 21 gdje se kaže: Sredstva za rad ciljanim skupinama pa spominje se, političke stranke, prezentacije, seminari, konferencije, javna rasprava itd. mediji, urednici, novinari, seminari, studijska putovanja znači to ćemo im plaćati, javna rasprava, javna događanja, sindikati, namjenske publikacije, tematske, TV i radijski programi kao da mi na to možemo utjecati pa onda nevladine organizacije, seminari, konferencije, javne rasprave, lokalne udruge, društva, znanstvenici pa onda iza imamo čak vjerske zajednice, nositelji vjerskih zvanja, vjerski uglednici itd. itd. Držim da bi te institucije trebale biti u cijelosti autonomne i tu se rekoh slažem sa gospodinom Tadićem da sam protiv nekog državnog agitropa, ali još više ili isto toliko protiv nekog tobožnjeg diktata kako ispada u svemu ovome, iako zasigurno to ili na takav jedan plastičan način nitko u ministarstvu nije ni razmišljao. Jednom riječju, pa ne možemo mi njima, ne možemo ih upresti ili upregnuti u svoja kola. Jasno je da ide za Europsku uniju, znam da se raspoloženje mijenja i u Istri. 90-tih godina je bilo 100% za, danas je možda pola-pola. Iako svih ovih godina i to ti ljudi isto moraju znati, mi smo živjeli od Europe, od turizma koji je 91% znači gostiju dok su stranci, izvoz, jedini smo koji imamo pokriven uvoz izvozom 50:50. Trgovina, ugostiteljstvo u također velikoj mjeri se oslanja na strana tržišta. Uljanik 100% izvozi na zapad, Cimos koji je 50% autoindustrije Republike Hrvatske 100% izvozi na zapad itd. itd. Znači ako će netko imati koristi sutra od Europske unije onda će to prije svega imati ova zapadna Europi usmjerena tržišta od Istre na dalje, ali jasno je da će i Hrvatska profitirati. Ono čega se u ovom trenutku najviše plašim, mogućnosti gubitka subvencija. Jadrolinija prošle godine je dobila negdje oko 360 milijuna kuna iz državnog proračuna. U dvije godine gotovo jednu milijardu. Brodogradnja dobija milijarde kuna godišnje, naše željezare stotine milijuna kuna i bojim se jasno prijetnje, privatizacije na hrvatski način. Ali još jedanput želim reći, svi ćemo mi od Europske unije profitirati. Jasno je i to da Europska unija nije kao što je naši građani doživljavaju, Haaški sud, ali taj Haaški sud smo sami na neki način pokretali. Tamo je cijeli politički gremij, cijeli srpski "establishment" iz 90-te godine. Točno tamo su i neki Hrvati, ali bez obzira na sve, Hrvatska držim da nema nekog drugog izbora. Izbor je Balkan, ostati ovdje izoliran ili Europska unija. Za mene je jasno pitanje samo jedno. Da li možemo u ovom času dostignuti Bugarsku i Rumunjsku, gospodarski smo i ispred njih i da li možemo s njima u Europsku uniju. Odgovor je vjerojatno ne, međutim to me boli ukoliko se neka predviđanja iz Financial Timesa i ostalih zapadnoeuropskih političara na kraju i ostvare. Jednom riječju nemam nikakvih iluzija o Europskoj uniji, ali sam apsolutno za Europsku uniju. A istina je da nitko ovoj zemlji ni nama ništa za ništa neće pokloniti i tu je u pravu gospodin Tadić, Hrvatska nije Irska ili jedan Portugal ili prije toga Grčka. Jednom riječju, za sve ćemo se morati sami izboriti, ali držim da dugoročno Republika Hrvatska bez Europske unije nema perspektive.
Hvala. Netočni navod, poštovani zastupnik Tonči Tadić.
Govoreći o Poljskoj kao o svijetlom primjeru uključenja u Uniju i poljskim šećeranama, potrebno je, kolega Kajin, da se … [[Govornik se ne razumije.]] informaciju. Poljske šećerane su mahom došle u tešku gospodarsku situaciju i stečajeve iz istog razloga koje čeka i naše šećerane. Nije bitno ljepše … [[Govornik se ne razumije.]] u Portugalu ili u ostalim zemljama koje su ulazile u Uniju upravo radi tog procesa prilagodbe. Dakle, tako će biti i u Hrvatskoj. Neki će gospodarski potpuno propasti, neki će uspjeti opstati, nekima će biti bolje. U prosjeku će vjerojatno svima biti bolje za 20 godina, ali tu činjenicu ljudima treba reći upravo tako, bez uvijanja i bez pričanja pučkih priča i bajki o tome kako nas u startu čeka savršeno dobra situacija. Nikako, nikako. O tome se upravo radi. Dakle, propadne li jedna od naših šećerana to znači potpuno katastrofu za Županju, recimo. Ali to onda ljudima u Županji trebate moći reći.
I poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod koji je gospodin Kajin cijelo vrijeme govorio u svakom svom izlaganju, gdje hvali komunizam i Jugoslaviju. Citiram: "U komunizmu moglo se živjeti od 3 hektara zemlje, a sada ne". Pa gospodine Kajin, pogledajte koliko je Hrvata, koliko je nas iselilo u doba Jugoslavije pa ćete znati koliko se moglo dobro živjeti. A što se tiče vašeg pitanja, tko može kupiti zemlju na moru, pa može Jakovčić jer je kupio cijelo jedno selo. Hvala lijepa.
Klub zastupnika HSLS-a, DC-a, LS-a, poštovani zastupnik Zlatko Kramarić.
Gospodine predsjedniče, umirite, molim vas …
Kolega Kajin, ovo nije narodni miting.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog parlamenta, gospodo iz ministarstva, kolege i kolegice. Čini mi se da u ime kluba HSLS-a, LS-a i DC-a možemo slobodno zaključiti da i jučerašnja i današnja rasprava pokazuje ipak da smo uvelike napredovali u odnosu na situaciju od prije nekoliko godina. I da pitanje Europske unije više nije stranačko pitanje i da doista postoji jedan konsenzus da je ovo posao, posao koji moramo zajednički odraditi. I doista i ovaj Prijedlog strategije ja doživljavam kao jedan opći okvir i od nas se traži da mi također participiramo u tome sa određenim prijedlozima, odnosno sadržajima toga okvira koji se zove kako to ljudima objasniti, objasniti zapravo što ih to u Europskoj uniji čeka, budući da smo i mi ipak sada postali punopravni kandidati. I kako stvari stoje, bez obzira na ove izjave koje dolaze iz Europske unije, da će se možda poslije primitka Rumunjske i Bugarske nešto dramatično dogoditi. I svakako se tamo događaju svakakvi procesi. Isto također je jasno da mi na te procese, moramo ih pratiti i moramo znati na adekvatan način reagirati. Ali isto također mislim da su neki govornici ovdje i pokazali da je i ovih posljednjih 15-ak, 16-ak godina postojalo čitav niz samozavaravanja. Tamo 90-ih godina doista je Europa bila onaj, ideja koja je na neki način određivala distinkciju Hrvatske u odnosu na ostale zemlje bivše Jugoslavije i mislilo se da će se s Europom sve riješiti. I doista, onda nije bilo nijednoga političara u Hrvatskoj koji nije mislio da će upravo spominjanjem, čestim spominjanjem termina "Europa" pokazati doista i svoju demokratsku orijentaciju i pokazati upravo razliku na postojeću vladajuću ideologiju. Normalno da se vremenom to itekako promijenilo. Mi bi danas mogli doista ovdje imati čitavu, pokazati kako mnogi koji su bili eurofili su u međuvremenu postali euroskeptici. Ali isto također mislim da poneki, da je jako dobro da mi sami sebe zapitamo. Jer ako se suočimo sa nešto što obično volimo reći, odnosno samorazumljivost pa da mislimo da neki pojmovi, da zapravo znamo što neki pojmovi znače. Ovdje isto da napravimo i u Parlamentu jednu malu test analizu pokazalo bi se recimo da spominjanje riječi "Balkan" zapravo u nas izaziva ove negativne konotacije. I obično, najveći dio ljudi bi uz Balkan vezao negativne atribucije što zapravo … [[Govornik se ne razumije.]] pokazuje da zapravo o tome vrlo malo ili zapravo skoro ništa ne znamo. Isto kao što mi o sebi volimo govoriti da smo srednjoeuropska država, puna usta su nam upravo to … [[Govornik se ne razumije.]] , puna usta su nam mediteranske kulture. A znate, kad recimo onako gledate pa evo uzmete jučerašnji jedan nacionalni tjednik onda vidite da u tom srednjoeuropskom Zagrebu ima ovih narodnjačkih klubova. Bogami da se ni Istanbul ne bi imao ništa s time postidjeti. Isto također, ovdje gotovo čak se i nama ozbiljnim političarima događa pa da znamo reći, nismo mi ne znam Nigerija, nismo mi Armenija, a opet kad bismo zapravo sad bili iskreni i rekli da mi doista ne znamo o armenskoj kulturi ili kulturi Afrike znamo vrlo malo i skromno. I poneki puta ta naša "fon obenova" superiorna pozicija je nešto što bilo bi dobro kada bi je preispitali i kada upravo sada eto ova priča koja se zove "o pripremi za ulazak u Europsku uniju" bi nam na neki način mogla pomoći da se suočimo sa čitavim nizom stereotipa koji, kažem, postoje i koji na neki način definiraju naš svakidašnji život. Dobro je da se stvara pozitivni ambijent i mislim da upravo pozitivno misliti je nešto što je i zadaća politike da stvara jedan takav ambijent. Ali kažem, ona taj i pozitivni ambijent, on ne smije biti bez pokrića. On mora imati itekako čvrsto uporište. Ovdje kolege koji su pisali ovaj Prijedlog komunikacijske strategije govore ako se ne varam o realističnom optimizmu. Ovdje smo mogli čuti da se neki zalažu za surovi realizam i da upravo ta, to suočenje bude već sada kada se pripremamo bude kudikamo iskrenije i bez ovih nepotrebnog stvaranja mitizacije određenih rješenja koja, kažem, i ne moraju biti baš toliko sjajna. Svakako da liberali oduvijek su, negdje čini mi se da je negdje prije jedno 5, 6 godina bila rađena isto neka anketa pa onda je bilo rečeno da upravo liberali su ono što se kaže bez ostatka eurofili i da su, da su naša najropskija stranka. Upravo to nam daje pravo upravo da Europu, da se zalažemo za što brži ulazak, ali isto također da nam bude jasno da na ove kompleksnost Europe moramo odgovoriti svojom vlastitom kompleksnošću. Ne možete zapravo to ignorirati i očekivati da će vam bilo tko progledati kroz prste nego upravo sve te zadatke koje morate ispuniti, moramo ispunjavati prije svega zbog sebe i samim time ćemo onda postati kompatibilni i onda je upravo taj ulazak će biti manje dramatičan i bit će kudikamo jednostavniji za čitav niz naših građana. Upravo ja mislim da bi ovdje trebao, barem u ovoj komunikacijskoj strategiji, ja ga iščitavam taj princip uključivanja da doista što veći broj naših stanovnika bude neposredno … [[Govornik se ne razumije.]] upravo i u educiranje, smo educiranje, a samim time i stvaranje tih pretpostavki da se onda može po onome principu bacanja kamenčića u vodu upravo taj optimizam širiti, ali isto također mislim da je vrlo važna da naša politika bude iskrena i da upravo kažemo da doista u Europi ne teče med i mlijeko, da će se čitav niz segmenata našega društva morati prilagođavati i da to prilagođavanje neće biti bezbolno, ali upravo zbog toga je vrlo važno, a to se događalo i bivšoj Vladi, a događa se poneki put i ovoj Vladi upravo taj stereotip žurnosti. Znate da se nešto mora raditi jako brzo, upravo zato što to kao Europska unija od nas navodno traži, a onda možete naći tisuću i jedan primjer da to baš i nije toliko nego čini mi se da je vrlo važno da se napravi dobra priprema, priprema ovdje i upravo kako bismo što bezbolnije ili sa što manje otpora mogli ući u tu Europsku uniju i onda se prilagoditi upravo onima pravilima igre koji tamo vrijede. Nije, kažem, dobro doista da postoji onaj virtualni dojam da je zapravo život se odvija negdje drugdje, mislim da … [[Govornik se ne razumije.]] Europe, političarima prije svega, svakih 6 mjeseci rade se ankete pa onda kada nešto dobro odradite onda automatski poraste … [[Govornik se ne razumije.]] , odnosno poraste broj ovih koji su za Europsku uniju, a kada stvari krenu nešto malo lošije onda upravo imate jedno odustajanje od toga cilja. To pokazuje jednu izvjesnu nestabilnost našega društva, pokazuje se zapravo da je najveći problem upravo u implementaciji, svi mi jesmo za ne znam za reformu lokalne samouprave koja je također, upravo da ta reforma lokalne samouprave bude na tragu onih rješenja iz Europske unije, a recimo dovoljno je samo kada se spomene neposredni izbor recimo gradonačelnika, župana i načelnika, onda odmah nađemo tisuću i jedan razlog zašto to i kako već, odmah unaprijed znamo da to neće funkcionirati, a upravo ta ne znam nije moguće da nešto funkcionira ne znam u Njemačkoj, Austriji ili Mađarskoj, a da upravo kod nas, već mi unaprijed znamo da neće funkcionirati i onda se pokazuje da u toj implementaciji mi zapravo vrlo često izbjegavamo ili sa upravo metodom ovom redukcijom, a do apsurda dovodimo ustvari da zapravo ne profunkcioniraju onome obliku u kojem bi oni trebali profunkcionirati. Bilo bi dobro upravo da mi znamo tko radi na ovoj diskuzivnoj razini ovu strategiju, znamo te autore, da poznamo, da na neki način ako se i nas traži da budemo kao političke stranke saborski zastupnici, na neki način ti koji imaju utjecaj na javno mjenje, da nas se upravo pomogne da znamo zapravo koji su to autori kako bismo isto također i njima mogli pomoći. Moram priznati da mene kao liberalu itekako smeta kada vi ne znam, kada vi a priori se polazi, kaže skupine koje su osjetljive na promjene i onda odmah na neki način jedan cijeli segment našega društva to su poljoprivrednici, ruralno stanovništvo, stanovnici otoka, invalidne osobe, umirovljenici, da mi zapravo unaprijed znamo da su to skupine koje će ne znam nešto teže ili svi misle da tu također u ovakvom jednom pristupu postoji jedan nepotrebni stereotip kada a priori određene skupine isključujemo iz ovih, svi smo mi osjetljivi na promjene ljudi koji se školuju i ljudi koji su ... [[Govornik se ne razumije.]] i koji imaju posla i koji nemaju posla, također isto ta promjena smeta. Mislim da tako isto evo kažu da ovoga momenta u Poljskoj da su najbolje upravo ulazak u Europsku uniju prihvatili seljaci, poljoprivrednici, a upravo postoji strah da će seljaci u Poljskoj biti najveći problem, najveći problem upravo njihove prilagodbe upravo zbog svih onih problema koje muče Poljsku poljoprivredu, ali vjerojatno da ništa bolja situacija nije u Hrvatskoj i čini mi se ako se na pravi način stvari prezentiraju onda doista možemo govoriti i ne samo o surovom realizmu nego i upravo i ovome realističnom optimizmu koji nam itekako potreban. Klub HSLS-a, LS-a i DC-a će podržati ovu strategiju i upravo kažem dobro je i ministarstvo pokazuje upravo taj talent da ovo se ne postavlja kao političko, kao stav jedne političke stranke ili određenih političkih opcija, nego upravo traži participaciju svih sudionika, svih političkih, gospodarskih i inih procesa. U tom smislu imamo, … [[Govornik odmaknut od mikrofona, ne razumije se.]]
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Gospodine predsjedniče, evo kolega je izjavio da kad se iskaže jednu netočnost, kad se pokaže u javnosti jedna negativnost odmah postotak biračkog tijela pada što ukazuje na nestabilnost našeg biračkog tijela. To nije točno. Upravo to pokazuje stabilnost biračkog tijela, a pokazuje i putokaz odgovornosti vlasti da bude odgovorna u riječima i djelima kako se prikazuje u vladanju i kako čini prijamčivim put u Europu. Dakle, upravo suprotno.
Dobro. Sad idemo na pojedinačne rasprave. Poštovani zastupnik, potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice. Mene je zapravo mogu reći jako obradovao razina i pristup većine klubova zastupnika u ovome Saboru o ovom problemu koji je pred nama. Mislim da je iskazano vrlo široko stajalište koje zapravo obuhvaća sve moguće opcije koje bi nam se mogle desiti u ovom procesu, svi mogući pravci razvoja događaja i najvažnije ono, smatram da je najvažnije ta zapravo jedinstveno izraženo mišljenje da sve opcije i svi stavovi trebaju biti u raspravi u tijeku ovog pristupnih pregovora, dakle ove 2, 3 godine koliko će oni trajati, jer podjela na euro optimiste i euro skeptike ili realiste i slično mislim to teško se može održati takva jedna podjela zbog toga što je većina ljudi koji razmišljaju ili koji primaju informacije, koji raspravljaju o ovim pitanjima su zapravo otvoreni za argumente. I sada postavlja se pitanje. Pojedinačno gledajući ja za sebe mogu kazati da nisam navijač jednostavno. Ovdje ne očekujemo da navijamo nego očekuje se da raspravljamo, da podnosimo argumente, da polemiziramo i onda će vjerojatno i oni koji su pretežito optimisti shvatiti probleme ili argumente suprotne strane a i oni koji su pesimisti shvatit će ove druge argumente koje su optimističniji da tako kažem. I tu očekivati jednu grubu podjelu mislim da nije realno. Realno je da mi nakon cijelog ovog procesa, nakon toga što raspravimo i objasnimo stajališta ali da budu nazočni i oni koji imaju potpuno suprotna stajališta možemo onda govoriti o tome da ili nadam se da je pretežiti dio stanovništva Republike Hrvatske odnosno pretežito naših građana da su za Europsku uniju jer se nadam da će ti argumenti biti uvjerljivi, uvjerljiviji od onih drugi. Ali bit će pojedinih oblasti gdje će i onaj tko će glasovati na referendumu za imati stanovite rezerve ili negativna mišljenja o pojedinim pitanjima koji su predmet pregovora jer mi nismo, mi smo jedni od strana u pregovorima. Znači, najvažnije je, tu se slažem sa ovim što je posebno naglasio gospodin Tadić da svi argumenti budu u javnosti nazočni. Paralelno sa pregovaračkim ritmom, sa odvijanjem pregovora treba u isto vrijeme javnost upoznavati polemično i na najširoj osnovi jer o pojedinim pitanjima koji do sada kao predmet početka pregovora u pojedinim oblastima za sada mi možemo naše pozicije deklarirati ali u pregovorima ćemo vidjeti koliko su oni realne i koliko možemo ostvariti od onih naših postavki i polaznih stajališta. Ima jedna druga stvar koja ovdje nije izravno s ovim u svezi a koja nas čeka. To je pitanje ustavnog okvira koju Hrvatska u svom Ustavu ima, pitanje udruživanja gdje je sada po sadašnjem Ustavu potrebno 2/3 zastupnika i plus na referendumu 50% plus jedan od ukupnog broja birača. Teško je sada jer u nekim europskim zemljama gdje nije prošao Ustav, dakle onaj najosnovniji temelj Europske unije nije prošao teško je u sadašnjim okolnostima očekivati interes koji bi se izrazio kroz masovni odaziv recimo da tako kažem na referendumu. Mi o tim stvarima sad već moramo razgovarati jer nije u pitanju izgleda ta dvotrećinska većina u Hrvatskom saboru nego odaziv na referendum sutra u ovim okvirima kako naš Ustav propisuje. Teško je iz iskustva Europske unije i ovih nekih zemalja očekivati taj neki veliki interes jer ljudi razmišljaju ovako. Ako je već Sabor donio dvotrećinskom većinom taj prijedlog i prihvatio ga što bi mi izlazili uopće na referendum. Dakle, e to trebamo objašnjavati, o tome svemu trebamo misliti na vrijeme jer se može dogoditi da ako nema polemike, ako nema različitih stajališta interes javnosti opada. Znači, što više konfrontacije, što više argumenata i jednih, i drugih, i trećih da tako kažem mislim da možemo održati interes javnosti i onda očekivati i adekvatan s tim u svezi odaziv na referendumu. Osim toga, naša obveza da osim nacionalnog odbora koji raspravlja kontinuirano i prati pregovarački proces postoji obveza da svakih šest mjeseci nakon predsjedavanja jedne zemlje kad ona završi na plenarnoj sjednici raspravimo o prijeđenom putu za tih šest mjeseci. Dakle, interes javnosti možemo i mi potencirati ovdje kvalitetnim, dobrim i argumentiranim raspravama kad dođe na dnevni red recimo pitanje sada a brzo će sigurno doći nakon britanskog predsjedavanja da onda i tu budemo argumentirati, otvoreni, široki i da koristimo zašto ne. Ne možemo prepisati iskustva nečija jer nigdje svugdje situacija niti slična a kamoli ista, ali ovih deset zemalja koje su ušle u Europsku uniju imaju svaka od njih posebna iskustva. Mislim da jedan dobar dio energije trebamo usmjeriti ili da tako kažem u inicijativi da što više upoznamo ta iskustva kako ne bi ponavljali neke pogreške koje su vjerojatno svi imali u pregovaračkoj poziciji i pregovaračkom procesu koji je trajao. Dakle, ja se zalažem stvarno da sve opcije igraju, da sve bude pred javnošću. Po ovim skupinama naravno to o kojem je ovdje u ovom programu su navedene takav pristup treba i biti ali javnost, posebno elektronski mediji koji imaju najveći utjecaj mislim da moramo. Ne možemo ih prisiliti kao što netko reče ali možemo našim argumentima, potrebom da se upozna javnost utjecati da to se prati u medijima, da se prenose različita stajališta i tek onda možemo možda na kraju tamo negdje ja se nadam 2008., tko zna, budemo imali jednu zrelu situaciju kada će svaki naš građanin onda se opredjeljivati po mom mišljenju pretežito za nešto u što je uvjeren jer crno-bijelo ne postoji. Znači, nadati se da će pretežito biti za Europsku uniju i da ćemo taj proces završiti uspješno. Ja mislim da je ovaj program dobar. On je i fleksibilan. Prema tome može se i mijenjati i da, nadam se da ćemo i mi sa naše strane kao Hrvatski sabor pomoći da se i realizira u onoj mjeri koliko mi budemo mogli i koliko kao politički ljudi i predstavnici stranaka budemo se zalagali da to bude uspješno. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani predsjedniče prihvaćajući duh diskusije kolege Bebića htio sam samo jedno svoje razmišljanje vezano za ovo što ste govorili o pesimistima i optimistima ili euro skepticima, euro optimistima. Mislim da možda možemo pasti u opasnost da se to u stranačkim, političkim svakodnevnim nadmetanjima iskoristi za vulgariziranje onoga o čemu se radi a ipak se radi o jednom jedinstvenom procesu u povijesti Europe do sada i meni je drago što, da ne uvrijedim ni jednu stranku po snazi … [[Govornik se ne razumije.]] ali većina stranaka prihvaća ovdje orijentaciju, ako mogu iščitati iz onoga kako se do sada deklariraju stranke, većina stranaka i u ovom Parlamentu su opredijeljene ka ulasku u Europsku uniju i mislim da bi građanima trebalo objasniti i smisao tog već do sada postignutog konsenzusa ili suglasja između inače ponekad oštro suprotstavljenih političkih opcija. Na neki način ako mi predstavljamo volju građana kao njihovi predstavnici ili smo mi dakle na neki način preslikana situacija politička u Hrvatskoj, ako većina građana ipak daje povjerenje tim političkim opcijama mislim da bi možda trebali sa više optimizma ući u sve ovo. Recimo ja sam uvjeren da će građani izaći u velikom broju na referendum i ja sam, što se toga tiče, eurooptimist.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Luka Bebić. Izvolite.
Pa također nemam neke posebne razloga da, uglavnom se slažem šta je gospodin Jurjević rekao. Mislim da ne bi trebalo na teren rasprave o Europskoj uniji i moguće razlike u pristupu pojedinim pitanjima politizirati u tolikoj mjeri da to bude poruka javnosti kako se ne daj Bože ne slažemo oko toga. Mislim da se slažemo u bitnim pitanjima. Mislim da ovdje iz rasprave dosadašnje u, u ime klubova to se i pokazuje, a naravno da zato i postoje stranke da mogu nekim problemima dati naglasak ili veći ili manji, a u tom smislu smo zbog toga jer bi bili onda i dosadni i ne bi bili interesantni kad bi svi govorili isto, ali duh koji je ovdje u Saboru prisutan i koji je evidentan je da ovdje takoreći ne postoji ili nisam čuo mišljenje koje bi u načelu odbijao nekakav ili bio ekstremno pesimista ili nešto slično tome. Dakle mi možemo biti optimisti, ali taj optimizam mora počivati na argumentima i mora biti dostupan svakom našem građaninu da se on opredijeli pretežito za ono što se nadamo, a to je da budemo za Europsku uniju i da tako glasujemo.
Hvala. Druga replika poštovani zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Kako ja spadam u optimiste upravo ovakve kako ih je sad i naveo gospodin Bebić, ja bih upozorio zapravo da je, obzirom da je ovo pitanje oko kojeg smo se vjerujem barem u onim osnovnim crtama svi zajedno složili da bi iz ove sabornice trebali slati pozitivne vibracije. Stoga mislim da uopće nije dobro govoriti o mogućnosti promjene Ustava i uvjeta za potporu na referendumu. Jer zapravo na takav način odašiljemo mi odavde nekakvu poruku rezerve o tome da će potreban broj građana Hrvatske izaći na referendum. Nemojmo barem ne u ovoj fazi govoriti o tome nego se skoncentrirajmo da ova strategija koju sada imamo pred sobom na klupe da ona bude što kvalitetnija, što bolje realizirana jer to je zapravo taj uvjet odnosno da tako kažem taj alat s kojim bi mi trebali izvući ljude i objašnjavajući im dakle ono što jeste Europa na referendum u što većem broju. I ukoliko se taj dio posla dobro odradi ja vjerujem, ja vjerujem da će taj referendum biti onakav kakav treba biti bez promjene Ustava.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Luka Bebić.
Pa nije meni bila namjera da ja šaljem te poruke u javnost i neke rezerve u pogledu naše ustavne pozicije. U pogledu referenduma i izjašnjavanja na referendumu. Ja sam naprosto podsjetio na ustavnu poziciju koja je tu i koja je realna i paralelno s time ukazao na tendenciju u Europi koja je što god neka zemlja ima dužu tradiciju u referendumima i slično to je manji odziv. Nećemo slati pesimističke najave, ali ćemo upozoriti naše građanstvo već sada da računa s time i da se udubi u problem kako bi mi jer izlazak na izbore i euro, da tako kažem premda ja to ne prihvaćam takvu podjelu striktno, na euro pesimiste da oni će dati legitimitet onima koji se nadamo da će pobijediti. Dat će legitimitet svojim izlaskom na izbore. Dat će legitimitet većini jer potrebno je da izađu na referendum po mom mišljenju svi oni koji imaju mišljenje o tome. Zato ja mislim da, ne znam za tri godine što će biti ako bi bio ili za dvi tri godine kad će biti referendum, a mi moramo biti realni i upozoriti na to da je naša ustavna pozicija takva ali da dajemo slažem se pozitivne vibracije šaljemo ali upozoravajući da je potrebno što više ljudi biti u ovom procesu, pratiti ga, a onda se izjasniti jel'?
Hvala. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja ću biti, pokušati biti od neke male koristi. Jučer sam testirao na, u kafiću preko puta mene "Knez Mislav" što bi ljudi, tamo je bila mješovita publika, dvadesetak ljudi sam intervjuirao što bi oni razumjeli kad pročitaju naslov ovoga dokumenta? "Prijedlog komunikacije strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo". Dakako nitko ništa nije razumio o čemu se tu radi. I o tome sam malo govorio na Odboru za Ustav i politički sustav. Dakle tu se radi o nekoj vrsti prosvjetiteljskoga napora, dosta važnoga i u vrlo zgodnome vremenu. I u tom pogledu bi trebalo pojednostavniti i drugačije pristupiti definiranju toga dokumenta. Naime, postoji jedna misao Camieva koja otprilike glasi da krivo imenovanje stvari povećava nesreću svijeta. Kod nas postoji jedna vrsta prevoditeljske snishodljivosti ili odsustva samosvijesti prevoditeljske, a ljudi koji rade u institucijama ja prije svega bih htio pohvaliti možda i najbolji dio hrvatske javne uprave. To je bivše Ministarstvo za evropske integracije, a sadašnji dio većega ministarstva. Međutim, ljudi koji rade u takvim institucijama postaju tijekom vremena robovi jednog institucionalnog žargona s kojim sam se ja prvi put sretnuo 1983. godine radio sam doktorat u Lizu i Edinburgu. Išao sam na jedan tečaj Svjetske zdravstvene organizacije. Donio sam tu taj dokument i prvi dan sam bio jako frustriran jer ništa nisam razumio. Bilo je desetak stručnih pojmova uglavnom kratica, puno nekih brojeva i oni su govorili jednim jezikom koji se meni činio kao kineski. I onda sam se potrudio da svladam taj žargon. Knjiga ili seminar se zvao … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] To je ono što pokušava sada izraditi ova grupa da napravi neku reformu školstva i dvije noći sam radio i kroz dvije noći sam svladao taj žargon. Kad ste svladali taj žargon otkrili ste da tamo nema velike pameti i tako ste se riješili velike samosvijesti. Vi koji kao i ja se bavite puno duže praktičnom politikom znadete kako živi hrvatski narod, što hrvatski narod može razumjeti, što želi znati o Evropi i kako ga možete motivirati da nešto nauči o Evropi. Treba pogledati na hrvatsku tradiciju i pokušati kreativno iskoristiti tradicije hrvatskoga prosvjetiteljstva i to je ono što ja sugeriram ovoj skupini. Recimo, Radićeva knjiga o Evropi izdana je 1905. godine. Znači, prošle godine je bila stota obljetnica. Najbolji dio hrvatske prosvjetiteljske tradicije bio je vezan za tradicionalni prosvjetiteljski projekt Braće Radić, a HSS-a, a najbolji projekt unutar tog projekta bili su tečajevi, domaćinski tečajevi kojega je organizirala Dinka Radica koji su imali tri komponente. Prva je bila komponenta održavanja osobne higijene, elementarne zdravstvene kulture, obiteljskog sklada, pripremanja hrane i šivanja. Potpredsjednik Hrvatskog sabora uvaženi zastupnik Luka Bebić klima glavom jer je Dinka Radica nepošteno podcijenjena u hrvatskoj inače tradiciji. Ona je zapravo tako velika institucija i više napravila na prosvjećivanju hrvatskih žena nego ćemo mi napraviti na prosvjećivanju hrvatskog stanovništva u Evropskoj uniji u slijedećih četiri, pet godina. Znači to je prva tradicija. Druga je tradicija Matice hrvatske. Matica hrvatska je trenutno mrtva institucija. Tamo nema ničega, kao što je mrtva institucija i Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti i različite udruge pisaca. To su sve mrtve institucije samo nisu svjesne da su mrtve. Prema tome, jedna od mogućnosti kolegice Pejćinović da pokušate oživjeti tu mrtvu instituciju, Hrvatsku maticu. Zato što vi morate kad govorim o žargonu tu govorim o pojmovima koji se tu koriste partneri, multiplikatori, pozitivni optimizam i doista onda dođete do zaključka da je smisao prosvjećivanja o Evropi hrvatskog stanovništva doktrinalnog karaktera koji bi trebao imati za svrhu da u trenutku kad trebamo raspisati referendum imamo 50 plus jedan glas, a naš je zakon tako neugodan, puno neugodniji u drugim zemljama da moramo imati 51% od 50% stanovništva što će u Hrvatskoj biti dodatni problem. U tom smislu bih htio kazati da bi trebalo nešto kreativno obnoviti i te tradicije. Recimo tu uvažena kolegica Vesna Pusić je govorila o nekakvim svojim iskustvima, o obrazovanju u Evropi u školama, a naravno kao i veliki dio stvari ona ne zna da taj projekt je u Hrvatskoj zaživio 1991. godine preko Evropskog pokreta Hrvatska sa velikim projektima Evrope u školi i čitavim nizom projekata na toj razini. Prema tome, kad hoćemo definirati tko su naši partneri prvi partner ja bih ga izmislio. To je ono što se danas u Evropi zove “erazmus generacija“. To je generacija od otprilike milijun i četiristo tisuća mladih Evropljana koji su bili nakon '87. godine uključeni u program izmjene studenata i danas su zameci ili to Englezi kažu … [[Govornik se ne razumije.]] buduće eurokracije. U Hrvatskoj bi trebalo koristeći ta dva pozitivna iskustva HSS-a, braće Radić i Dike Radice koristeći instituciju Matice hrvatske poslati na teren jedno 1000 ili 1500 mladih ljudi, ali koji ne bi se ravnali prema rezultatima anketiranja koje provodi ministarstvo. Jer ankete o tome što ljudi znaju ili ne znaju, hoće se priključiti ili ne priključiti ne znače ništa. One su isprazne, bez sadržaja. Euro parametar je proveo prošle godine jedno istraživanje o jezičnoj kulturi u Evropi i ako pogledate te rezultate zaključit ćete kako se Hrvati prave važnima. U toj anketi 71% ljudi je dalo iskaz da govori jedan strani jezik. To je za Hrvatsku naravno jedna velika anketna laž, kao što su i anketne laži ankete o popularnosti u Hrvatskoj a o tome ću jedan put govoriti o kakvim se metodološkim. Dakle, trebalo bi naći 10, 50, 100 mladih ljudi, trebalo bi naći svećenike. Naši partneri nije 28000 institucija civilnoga društva, nego su naši pravi partneri svećenici, tete u dječjim vrtićima, učitelji. Nisu naši partneri ni novinari. Novinare se malo čita i tematika Evropske unije i evropskog prosvjetiteljstva je potpuno medijski nezanimljiva. Znači, da bi bilo zanimljivo mora netko pasti u Bruxellesu kroz prozor ili mora se kao što jučer se dogodilo u Vijeću Evrope izglasati jedna Deklaracija protiv lijevog komunističkog totalitarizma da to postane zanimljivo. Dakle, što se mene tiče, mojih skromnih iskustava time završavam. Ja sam uvijek bio impresioniran pristupom Tanje Torbarine pri pisanju svojih kolumna. Ona je uvijek zamišljala kako njenu kolumnu može razumjeti najmanje obrazovani Hrvat. To je mene fantastično fasciniralo. Te rečenice su morale biti kratke, jednostavne bez komunikacijskih strategija, bez informiranja i bez pojma javnosti, jer u smislu Habermasove podjele države i građanina, javnost je na pola puta, nju ne treba informirati nego ona mora biti ona koja informira onog seljaka, građanina ove njegove u Slavoniji i Osijeku i kolege Šeksa i mene ove koji su u Zagrebu. Hvala vam lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Komunikacijska strategija za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo o kojoj danas raspravljamo, rezultat je dinamike približavanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. 3. listopada prošle godine formalno započeli su pregovori i time je nastala nova faza odnosa između Republike Hrvatske i Europske unije. Čitav taj proces koji je pred nama sastoji se od provođenja analize usklađenosti nacionalnog zakonodavstva s pravnom stečevinom unije, zatim slijede pregovori po pojedinim poglavljima pravne stečevine i na kraju ja bih rekao završiti će referendumom. Zbog toga je ciljna skupina koja se definira u ovoj komunikacijskoj strategiji cjelokupno stanovništvo, jer informacije za koje bismo željeli, moraju doći do svih onih koji će izaći na taj referendum i koji će odlučivati, odnosno glasovati za ili protiv. Ali cilj mora biti stvaranje najšireg, najtemeljitijeg mogućeg razumijevanja svih aspekata pristupanja Europskoj uniji jer pristupanje Europskoj uniji omogućuje korištenje određenih prava i prednosti, ali i preuzimanje niz obveza koje iz tog članstva proizlaze i građani to moraju znati. Dakle građane treba upoznati s prednostima članstva, ali i nužnim reformama koje to članstvo iziskuje. Građane treba upoznati s mogućim posljedicama nečlanstva, s prvima i pogodnostima koji će uživati građani pojedinačno, Republika Hrvatska kao država članica, isto tako i s obavezama koje članstvo donosi. Kontinuirano treba javnost informirati o napretku u pregovorima, pravodobno upoznavati s posljedicama za njih kao pojedince, kao skupine i kao Republiku Hrvatsku u cjelini. Također treba i smanjivati … ponekad nerealna očekivanja građana i pojedinih skupina koje sada sasvim sigurno postoje. Poruke moraju biti pristupačne onima kojima se obraća, prilagođene vremenskoj dinamici samog integracijskog procesa, moraju odgovoriti na specifične zahtjeve i pitanja i moraju biti prilagođene specifičnim ciljnim skupinama za koje želimo da te informacije dobiju. Članstvo u Europskoj uniji utječe na doslovce sve aspekte života. Zato je i odgovornost za podizanje javne razine informiranja na svim dužnosnicima, na svim državnim tijelima, Saboru, Vladi, ministarstvima naravno u okviru vlastitog djelovanja. Više posla u odašiljanju tih informacija imati će oni koji imaju i više posla u samom procesu usklađivanja zakonodavstva u svom sektoru kao što su poljoprivreda, šumarstvo, zaštita okoliša i nekih drugih segmenta. U strategiji navode se ciljne skupine pa se tako navodi multiplikatori, to su one osobe ili institucije koje su pokretači javnog mnijenja koje trebaju te poruke prenositi dalje širem građanstvu, mladi i po tri skupine osjetljive na promjene kao što su poljoprivrednici, ruralno stanovništvo, stanovnici na području posebne državne skrbi, stanovnici otoka i invalidi, umirovljenici i nezaposleni. To su naravno skupine do kojih je teže doprijeti i njima su osobito potrebna objašnjenja. Prema njima je potrebno pojačano djelovanje, ali ono što bih želio napomenuti razumljivim jezikom, a ne birokratskim jezikom kao što se to često zna služiti. U ova tri segmenta ili u ove tri ciljne skupine posebno bih naglasio značenje mladih, jer mislim da oni mogu biti najbolji multiplikatori i da oni mogu na najbolji način prenositi pozitivne vibracije i informacije prema onima koji će glasovati na sutrašnjem referendumu, jer je za njih pristup Europskoj uniji posebno važan i oni će od pristupanja Europskoj uniji dugoročno imati najveću korist. A i naša povijest i događaji su pokazali da su se i roditelji, djedovi, bake puno puta spremni i žrtvovati nešto radi budućnosti njihove djece i njihovih unuka. Naravno da će se strategija prilagođavati ovisno o provedbi, ovisno o analizama javnog mnijenja koje će se kontinuirano provoditi, a razrađivati će se kroz godišnje radne programe. Najvažnija će biti kampanja uoči referenduma i cilj te kampanje je sveobuhvatno informiranje javnosti kako bi građani mogli formirati svoj stav na temelju pravodobnih i objektivnih informacija. Važno je naglasiti mislim da to uvijek trebamo naglašavati, da je potrebno preko 50% glasova svih građana. Znači potrebno je ljude motivirati jer čini mi se da tek izlazak preko 70 pa i 80% građana na taj referendum može polučiti i pozitivan ishod referenduma. Javno mnijenje do sada varira od nerealnih vjerojatno 80% do isto tako vjerojatno nerealnih ispod 50%, a ono je najčešće rezultat i posljedica emotivnih reakcija građana na neke događaje iz dnevne politike, a ne realne informiranosti građana. Cilj je ove strategije dakle informirati građane na temelju jasnih činjenica i koristi i teškoća što za konkretnog čovjeka, za njegovu obitelj, djecu, susjede znači članstvo u Europskoj uniji. Pri tome, siguran sam, osobito važna biti će i uloga medija. Osobito Hrvatske televizije jer se temeljem njezinog informativnog programa po nekim anketama i do 90% informacija kako se građani izjašnjavaju dobiva. I mislim da upravo u ovom procesu i ovom poslu Hrvatska televizija treba odigrati onu svoju ulogu javne televizije. I naravno, njezina je prednost i to što je u stanju doprijeti do svih dijelova Hrvatske i do svakog stanovnika Hrvatske. I da zaključim. Ova strategija, dakle, koju ćemo siguran sam usvojiti nosi sa sobom jedan odgovoran, težak posao. Važna je uloga svih segmenata društva pa i ovog Visokog doma, odnosno nas zastupnika. Siguran sam da ćemo u tom poslu uspjeti i zbog toga ovu strategiju naravno podržavam. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo, pokušat ću nekakvim svojim razmišljanjima doprinijeti kvaliteti ove strategije jer zapravo ja jedino vidim smisao ove rasprave u Saboru u toj mjeri u kojoj će ono što će kreatori, pa ako hoćete u krajnju ruku i oni koji bi trebali i realizirati ovaj projekt, dakle, ovu strategiju, prihvatiti ona razmišljanja ili barem dio onih razmišljanja koji se ovdje čuju. Ono što je bitno za ovaj dokument, on na određeni način je sastavni dio jednog projekta koji je nažalost, usudio bih se reći, jedan od rijetkih u Hrvatskoj gdje je postignut značajan, da ne kažem potpuni, politički konsenzus. I za razliku od nekih ja mislim da je ovaj dokument jako bitan. Kolega Jelovac kaže da ovu strategiju zapravo određuje dinamika puta Hrvatske prema Europskoj uniji. To je točno, ali isto tako je točno da i ova strategija će određivati dinamiku Hrvatske prema Europskoj uniji. Obzirom da je to takav dokument koji je jako obuhvatan i jako širok on se, barem meni čini, da je to jedan od značajnijih papira zapravo u cijelom ovom aklongomeratu priče hrvatskog puta prema Europskoj uniji. Zašto? Vidite, vi možete ovih danas ili narednih mjeseci u Europskoj uniji, u Bruxellesu nešto dobro ispregovarati. Ali ako to vi ne znate na pravi način objasniti hrvatskim građanima, onda ćemo izgubiti. Nećemo dobiti taj glas jer na kraju krajeva konačni cilj, uvijek ga moramo imati na umu, to je hrvatski ulazak, dakle, potpora hrvatskih građana ulasku Hrvatske u Europsku uniju. Ali isto tako, ako i negdje a bit će i takvih slučajeva pregovori budu zaškripali, ne budu nam baš po volji i ako to budemo znali objasniti hrvatskim građanima zašto je do toga došlo, šta to znači za 5, 15 godina možemo čak i na tome dobiti potporu. Zato držim da je ovaj dokument jako bitan. Držim isto tako da je ovo dokument zapravo koji ne bi trebao biti isključivo ili da tako kažem prije svega u rukama politike. Tu su se već čula takva razmišljanja. Postoji i u Hrvatskoj, a i u svijetu agencije koje se bave s ovim poslom. I o tome bi možda trebali razmišljati. Recimo, zašto ne bi uzeli ili zašto u sastavnom dijelu ove strategije, ne znam, kao nekakav prilog nisu bili primjeri nekih drugih zemalja. Recimo, zemalja koje su sada u ovom zadnjem krugu ušli u Europsku uniju. Da vidimo malo to kako su Česi, Slovaci, Poljaci zapravo iskomunicirali tu cijelu priču oko ulaska Hrvatske u Europsku uniju i na kraju krajeva koliko je to koštalo. Jer mislim da se na ovome ne treba štediti, ali da bi ipak otprilike trebalo znati koliko cijela ova priča košta i koliko košta u pojedinoj fazi. Ja osobno držim da ovaj papir i ovaj projekt bi trebao biti projekt kontinuiteta. Nažalost, ja nisam siguran da je on projekt kontinuiteta. Zašto? Zato jer je postojala neka strategija, postojale su neke, neka obilježja puštena u javnost. Ja moram evo kazati da ja ne znam da li je još uvijek žuta zvijezda s crvenom kockicom logo ove kampanje, odnosno animacije i animiranja hrvatskih građana za ulazak u Europsku uniju. Ja to ne znam. Recimo, neke zemlje koje su daleko iza Hrvatske već imaju i svoj logo, već imaju i svoj moto i već animiraju djecu u školama koji će za 5, 10 godina biti punoljetni i izići na taj referendum za podršku ulaska u, recimo, Europsku uniju. Dakle, trebalo bi na to odgovoriti jer ja ne bi htio, zašto je bitno i da oko ovog dokumenta bude visoki stupanj suglasnosti? Iz jednostavnog razloga, jer možda ova Vlada neće uvesti recimo Hrvatsku u Europsku uniju, možda će doći neka druga Vlada, recimo HSP-ova. Pa onda trebali bi zapravo se dogovorit da se ne mora mijenjati ta strategija jer na taj način bi mogli zbunjivati, zbunjivati ćemo građane. I to je jako bitno. Zato mislim da bi bilo dobro ovaj posao povjeriti profesionalnoj agenciji koju će recimo Hrvatska, s kojom će Hrvatska država sklopiti ugovor. Znate, ne bi valjalo da se, a to već imate takvih naznaka i razmišljanja, da se neke stvari koji su napisane tu, poput recimo ulaska u javnu televiziju što je sasvim normalno, krivo shvati. Da se recimo shvati poput priče oko otvorenih vrata i kampanje Vlade. I nikako ne bi valjalo, dakle, govorim o potrebi da u onom negativnom smislu ova strategija ne bude ispolitizirana. Jer vidite, ja držim da smo mi na ovom planu izgubili barem godinu i po dana. Svugdje, u svim zemljama koje su išle prema Europskoj uniji, kako se dan referenduma bližio tako je i krivulja podrške ulasku u Europsku uniju padala. Šta se Hrvatskoj desilo? Hrvatskoj se desilo zapravo da smo mi, recimo, negdje otkad smo krenuli pa do kraja tog puta pali jako puno negdje na sredini puta. I ja mogu vjerovati da je tome bitan razlog i Haag, haaški procesi i sve što se tu desilo, ali to je trebalo iskomunicirati. Jer ja ne znam odakle mi sada startamo. Zašto ne znam? Zato jer nemamo relevantno istraživanje. Ja neću moći ocjenjivati ovu strategiju jer ne znam koliko danas ima postotak, koliki danas postotak građana podržava ulazak Hrvatske u Europsku uniju. A ona će se moći samo ocjenjivati ako mi negdje za 6 mjeseci, godinu dana pa dvije budemo imali te pokazatelje. I dolazim na ciljne skupine. Dakle, mislim da bi već danas trebalo početi razmišljati o redovitim anketama. Normalno, prema ciljnim skupinama. Pa ne morate, valjda je to jasno iz komunikologije, neće se isti napor trošiti prema političarima, odnosno političkim strankama koje bez rezerve podržavaju ulaz Hrvatske u Europsku uniju i ne znam nekakvim ciljnim skupinama da ih sad ne nabrajam koje zapravo se zna da ne podržavaju ili se samo pretpostavlja. Dakle, jedna ozbiljna i cjelovita strategija mora imati određene parametre. Kad sam spomenuo profesionalnu agenciju, pa to morate imati radi toga recimo da bi se znalo koliko će ta priča koštati, jer ako treba povjerenje građana i recimo objašnjavati građanima, potrošiti ne znam 100 tisuća ili 10 tisuća sati ili manje ili ako treba postotak povjerenja digni za 5%, a ne za 30% pa će onda i drugačiji posao biti. Dakle, fale ti parametri. Dakle, mislim da ovaj papir i to je jako važno nije dakle, nije bar je tako rečeno nekakav čvrst okvir da će on biti podložan promjenama, ali držim da on barem u jednom svom onom početnom djelu dobrokast. Mi već sad moramo znati šta je to, koji je to znak pod kojim mi postajemo dio te Europske unije. Vraćam se tim nekakvim osnovnim pokazateljima i ja vjerujem da tu više nemamo vremena i ono što je jako bitno isto kao što moramo imati dobre, a ja se nadam da je dobar njih dio tako dobar pregovarače u Bruxellesu i koji znaju što hoće i koji imaju jasne ciljeve tako i oni koji će biti zaduženi za ovu komunikaciju isto tako moraju biti dobri, uvjerljivi, ako ne kao i bolji od ovih pregovarača onda barem onoliko koliko i oni. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo ja mislim da ćemo se svi na kraju složiti da ova komunikacijska strategija nije upitna. Ja nisam preveliki stručnjak u ovom dijelu komunikacija da li je ona mogla biti malo bolja ili malo gora mislim da na to će zasigurno odgovoriti stručnjaci, ali mi ćemo se svi morati zapitati što ustvari je stvarna istina jer mi možemo iskomunicirati naše ljude, možemo ih ponekad dobrom komunikacijskom strategijom dovesti i u zabludu, ali mi moramo znati po meni onu najosnovniju stvar, a onda će nam sve ovo biti ja bih rekao i puno lakše, a to je koja je naša korist i koji su naši troškovi ili na neki način vidjeti što mi dobivamo, a što moramo dati ulaskom u Europsku uniju. Ako ćemo u tom dijelu biti vrlo jasni onda će i ova komunikacijska strategija imati ja bih rekao puno veći uspjeh, nećemo morati možda ni toliko potrošiti novaca da bi ljude uvjeravali jer ćemo svi na neki način shvatiti da je to za Hrvatsku dobro. Ja ću govoriti u načelnom dijelu i pokušati, neka mi ne bude zamjereno, na određeni način kritički pristupiti ovom djelu, ali biti i pokušati biti konstruktivan da možda nam se ne ponove loša iskustva koja smo imali do sada. U ovim svim razgovorima, pregovorima, kontaktima s Europskom unijom moram reći bilo je i onih loših stvari koje su nam se dogodilo prije godinu, dvije kao što je bilo primjerice vezano uz protokol 7 kada bih rekao da je ta komunikacija bila izuzetno loša, kada se bilo puno nepoznanica, pa čak kada ne samo da hrvatski građani nisu imali spoznaje što se događa, nije imao na žalost ni ovaj visoki Dom spoznaje što se radi. Mislim da takve stvari u budućnosti nikako nam se ne smiju dogoditi. Jučer smo dakako raspravljali i o planu za 2006. godinu pa smo onda isto, ja bih rekao i osobno sam konstatirao da nismo dovoljno raspravili o izvršenju plana za 2005. godinu i dali jasne odgovore zašto smo neke stvari obavili djelomično, zašto smo neke zakonske prijedloge gotovo izbacili. Znači ja ne bih ulazio uopće u tome da li je ovdje sporno ili nije sporno da mi svi želimo da Hrvatska uđe u Europsku uniju, ali bih se vratio na ovaj dio što dobivamo, što moramo dati i mislim da u budućnosti i to vrlo bliskoj moramo dobiti jednu takvu studiju koja će na to dati vrlo jasan odgovor. Kada dobijemo takvu jednu studiju, kada će ona biti javnosti obznanjena, kada ćemo mi svi nju moći i na neki način ocijeniti vjerujem da će ova komunikacija biti znatno bolja. Svaki puta kada nam se bude dogodilo da imamo određene nepoznanice, svaki puta kada nećemo moći dati jasne odgovore, svaki puta kada nećemo znati je li imamo slobodan izvoz primjerice šećera u neograničenim količinama nego ćemo morati prihvatiti neku kvotu, izaziva se dilema, ljudi idu sa nepovjerenjem. Mislim da su to neki detalji iz onog sektora kojega izuzetno dobro poznajem, ali za kojega i moramo konstatirati kao što je poljoprivreda koji u ovom dijelu obuhvaća gotovo 50-tak posto ukupnog posla i da se bude moralo u toj komunikaciji sa ljudima biti što jasniji, objasniti im sve te stvari, definira te stvari, pa i onda u onom dijelu koji će po meni najdirektnije utjecati kako će ljudi i prihvatiti bez razlike što im mi pričamo, bez razlike kako mi dobri bili u toj prezentaciji oni će htjeti čuti što mi moramo dati. Ako će nešto što mi moramo dati biti preveliko, ako će to ugrožavati nacionalne interese, ako ćemo mi imati prevelika davanja u tom smjeru onda vam ja moram reći da nam ne znam kakve komunikacije mogu pomoći koje bi prevladale taj dio, mislim da je najvažniji dio umješnost u što ja iskreno vjerujem naših pregovarača, onih koji će morati ispregovarati one izuzetke koje su i neke države dobile koje su postale članice Europske, ali i neke specifičnosti koje ćemo svakako mi morati dobiti. Mi ćemo morati u budućnosti znati odgovor i to vrlo brzo što znači Zakon o koncesijama kojeg moramo donijeti i zašto on mora imati svoje reprekusije, tj. zašto moramo mijenjati 5, 6 zakona u tom dijelu? Što to znači hrvatsko? Je li to Hrvatskoj daje nešto u onom krajnjem političkom cilju, a to je ulazak u Europsku uniju? Što moramo dati? Što to znači? Što smo u tom dijelu otvorili, što to mijenja u onim našim promišljanjima vezanima uz Europsku uniju? Moram reći da bez takvog jednog promišljanja, bez takvih jasnih pokazatelja, bez takve jedne studije u kojoj koliko sam imao mogućnost pročitati u medijima se već govori, mislim da će biti teško reći da li je ova komunikacijska strategija dobra ili nije. Ona je dobra ali međutim uz nju mora ići niz drugih stvari koje će pripomoći da što jasnije dođemo do onog krajnjeg cilja ali i što jasnije budemo u dijelu koji se odnosi da Hrvatska u toj studiji koristi i troškova ulaska Hrvatske u Europsku uniju bude pozitivna. Ja sam imao mogućnosti vidjeti da su to neke zemlje kao što je primjerice Slovenija učinile. I na kraju su imale taj pozitivni … [[Govornik se ne razumije.]] I kada su prikazale svojim građanima u Sloveniji da je ulazak u Europsku uniju pozitivan oni su imali znate i sami kakve rezultate na referendumu. Znači, bez takvih vrlo jasnih, egzaktnih i jednostavnih pokazatelja teško da bilo kakva strategija bila neće moći uvjeriti naše građanstvo. Pa ja ću onda u tom dijelu sigurno i biti i neću govoriti o tome da li je netko euro skeptik ili euro realist, ili da ga ponosi ova ideja ali moram naglasiti puno lakše odlučivati u kom smjeru treba našim građanima vrlo jasno reći kuda nas vodi ovaj cjelokupni put. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana državna tajnice, dame i gospodo! Smatram da je komunikacijska strategija za informiranje javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo napravljena kvalitetno, da je dobro osmišljena i da s obzirom na činjenicu da su pregovori za pristupanje Europskoj uniji formalno započeli 3. listopada 2005. godine, da je u tijeku provođenje pregleda i ocjena usklađenosti nacionalnog zakonodavstva s pravnim stečevinama Europske unije i da započinje otvaranje pregovora po pojedinim poglavljima prioritet nam je podizanje svijesti građana o Europskoj uniji. Jer, samo građani koji su pravilno, istinito i pravodobno informirani mogu zauzeti pravilan stav i donijeti pravu odluku. Građani moraju znati da pristupanje Europskoj uniji znači imati sposobnost preuzimanja obveza i odgovornosti ali i mogućnost korištenja prava i prednosti koje članstvo pruža. Upravo zato je Vlada Republike Hrvatske putem ove komunikacijske strategija postavila strateške odrednice informiranja javnosti u procesu pristupanja Europskoj uniji koje sadržavaju i svrhu, i cilj, i pristup javnosti. Svrha komunikacijske strategije u praksi znači upoznavanje javnosti s prednostima članstva ali i nužnim reformama koje to članstvo iziskuje, upoznavanje s mogućim posljedicama ne članstva u Europskoj uniji, upoznavanje s prednostima i pogodnostima ali i sa obvezama koje članstvo donosi. Hrvatska javnost, hrvatski građani moraju biti pripremljeni na aktivnu ulogu u raspravi o članstvu. Cilj komunikacijske strategije može se svesti na podizanje razine i kvalitete informiranje, stvaranje potrebe za informacijama i udovoljavanje zanimanju javnosti i uklanjanju nesporazuma o pitanjima koja se tiču Europske unije. Pristup komunikaciji temelji se na pružanju lako dostupnih i razumljivih informacija. Pravodobno informiranje o napretku pregovora, uklanjanje neutemeljenih i pogrešnih stereotipa u pitanjima vezanim za integracijski proces i Europsku uniju, isticanje odgovornosti i obveza koje dolaze zajedno s prednostima članstva i smanjivanje nerealnih očekivanja. Pored toga ništa manje važan nije ni jezik koji se upotrebljava pri informiranju javnosti što znači da on mora biti primjeren i pristupačan onima kojima se obraća s ujednačenom i razumljivom terminologijom. Ovisno o tome kome je informacija upućena moraju se prilagoditi jezik, sredstva i način prenošenja informacija. I o tome se vodi računa u ovoj strategiji. Komunikacijskom strategijom razrađeni su pokretači javnog mijenja tzv. multiplikatori, ciljne skupine i sredstva za rad po pojedinim skupinama a posebna se pažnja poklanja skupinama osjetljivim na promjene kao što su poljoprivrednici, nezaposleni, umirovljenici, stanoviti područja od posebne državne skrbi. Prema ovim skupinama će biti pojačano informiranje sredstvima koja su im dostupna. Vrijeme trajanja strategije predviđeno je do stupanja u punopravno članstvo u Europskoj uniji. Detaljna razrada strategije vršit će se godišnjim radnim programima i financijskim planovima koje će izraditi Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija. Raspravljajući o ovoj komunikacijskoj strategiji moramo biti svjesni da je ona fleksibilna i dinamična kako bi se mogla prilagoditi dinamici, intenzitetu i postignutom stupnju pregovaračkih procesa. Njezina uspješnost ovisit će o usklađenom djelovanju i suradnji svih državnih tijela te potrebnoj potpori svih sudionika u komunikacijskom procesu. Na kraju mislim da i mi ovdje u Saboru moramo biti nadasve objektivni prilikom rasprave i donošenja ovog dokumenta jer smo i mi sudionici u njegovom provođenju a svima nam je zajednički i jedinstveni cilj uspješan završetak pregovora i ulazak u Europsku uniju. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite!
Štovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Po meni je što se tiče naših građana bitno da im se kaže da nitko nas ne moli da mi uđemo u Europsku uniju nego da je to naša volja i da su oni u konačnici oni koji će odlučiti o tome. To oni trebaju znati jer svi oni koji se susreću ovdje sa našim srednjoškolcima koji često dolaze u Sabor znaju da, to su uglavnom maturanti, da njih veoma zanima ustvari što nama donosi ulazak u Europsku uniju. Ali čini mi se da je nedovoljno jasno to da smo mi ti koji želimo ako želimo ući a iz ovoga se vidi da ipak većina stranaka to želi uz sve postojeće primjedbe. Dakle, da smo mi ti koji želimo da smo odabrali da ne propustimo da se priključimo u taj do sada najveći čini mi se europski povijesni projekt, da smo kao političari svjesni toga da bilo kakva robizonijada Hrvatske, ne znam možda je izolacionizam teška riječ jer se ne radi o tome. Ali dakle, jedno mirno promatranje da se to dešava a da se ne želimo tome priključiti da je negativno za Hrvatsku. Zbog toga ja mislim da se ipak ne može na kraju krajeva napraviti da tako kažem nekakvi sada papir pa gdje ćemo zbrojiti pluseve i minuse, pa ako ima sedam pluseva više onda ćemo ići ili osam minusa više nema ovdje mehaničkog pristupa, nema ovdje gole matematike. Radi se o jednom, možemo kazati, povijesnom civilizacijskom momentu kojim se mi priključujemo ili ne priključujemo, želimo ili ne želimo i to pod uvjetom da ispunimo neke kondicije. Dakle, nitko nas ne moli nego mi ako želimo trudimo se da ispunimo neke uvjete. Ja sam pristalica toga i neću sada nabrajati šta je sve pozitivno u tom, u tome. Ali oni koji to vulgariziraju pa se pozivaju na sir i vrhnje, ne znam ja, brzo će ne znam na što sve neće trebali bi znati da kad bi mi postali članica Europske unije da bi i standardi i zaštite i ekološke zaštite i tako dalje bili daleko veći nego što ih sada imamo. Dakle da se nama nameću neki standardi koje su razvijenije zemlje već dosegle i da je nama samo u interesu da se priključimo takvim procesima. Zbog toga jesam protiv bilo kakvih da tako kažem uprošćavanja ili vulgarizacije i zbog toga sam spominjao da je loše kad se to u gole političke svrhe ili radi nekih političkih punata pokušava u jednoj teškoj situaciji za dio naših sugrađana je li iskoristiti i kazati: E sada kad se uđe kako se to kaže onako u Europu, kao da mi tu nismo, dakle onda će vam se desiti to i to, porobit će vas se i tome slično. Pa kao da je toliko neodgovornosti među političkim opcijama, kažem ovdje na sreću među najrazličitijim političkim opcijama postoji velik stupanj suglasnosti da je to pozitivan proces kao da je toliki, tolika količina neodgovornosti da bi se pristalo na to da netko oduzme dušu Hrvatskoj da ona izgubi svoj kulturni, nacionalni i ne znam kakvi identitet. Ovdje se ne radi o tome. Mi možemo biti po meni žrtve ukoliko ne uđemo u te procese. I čini mi se da je to bitno na neki način pokušati objasniti ljudima. Kolege su spominjali dosta toga. Spominjala se televizija. Nije nikakva tajna da je televizija najutjecajniji medij ne samo u Hrvatskoj. To je takav medij. Ipak … [[Govornik se ne razumije.]] smo mi i tradicija nekako koja u sebi, ljudi više vole slušati i gledati nego čitati, ajmo reći to tako jednostavno pa se puno manje čita nego što se gleda i lakše i tome slično. I zaista mislim da je nužno da tu budemo prisutni. Zaista mislim da je jako dobro ono što su mnogi primjetili. Neka se daju objektivni prilozi. Dakle ne govorimo mi o tome. Neka se naprave emisije koje će u konkretnim zemljama koje su postale članice Europske unije, a zemlje su tranzicije i tako dalje iako je teško uspoređivati nas sa baš svim tim zemljama. Pa neka se na njihovim iskustvima i neka njihovi građani kažu kako su osjetili i kako doživljavaju u svakodnevnom životu šta se to promijenilo na bolje, na gore otkad su postali članovi Europske unije, a zaista ne postoji ni jedna država koja je ušla pa onda tražila da izađe iz Europske unije. Ne treba ovdje pričati da smo mi mediteranska zemlja, da smo mi dio kolijevke europske civilizacije, da mi jesmo Europa. Ne radi se o toj vrsti ulaska u Europu. Kao mi sad nismo pa smo prošli neki prag pa sad jesmo Europa. Radi se ipak dakle o pristupanju u određen proces koji je pozitivan po meni koji se odvija u Europi i kojeg možemo propustiti. Kojeg možemo propustiti, a nije lako da nas prime jer moramo neke ispuniti uvjete. Ljudi se često zastrašuju, straše s time šta bi nam se sve moglo desiti. A neka se otvoreno i o tome govori, nemam ništa protiv. Ali po meni je najlošije onda kad donosimo neke zakone oko kojih se mi kao političke opcije ne slažemo kao što je Prijedlog zakona, Konačni prijedlog zakona o prijevozu linijskom i povremeno obalnom, pomorskom prometu pa onda se dešava ono što ne čujemo ni u Saboru nego evo ponekad u tisku piše kao da je to pritisak Europske unije jer mi moramo to raditi radi njih. Ne! Ljudima treba objasniti koji su to uvjeti koje moramo ispuniti, a koji nisu. Europska unija nas na nikakvi način ne prisiljava ili, ili bi to bio preduvjet dakle da se donese takva vrsta zakona. Ja mislim, to je moje mišljenje i moje stranke da taj Prijedlog zakona nije dobar i ne može se nitko pokrivati onda niti time da je to da tako kažem uvođenje u onu zakonodavnu sferu koja nas sutra čeka kad uđemo u Europsku uniju jer ja mislim da je upitno, jer se postavljaju razna pitanja, naši strahovi od privatizacija nisu puke bajke nego proizlaze iz iskustva loših privatizacija. Privatizacija u kojima su se gubili radna mjesta, državno bogatstvo, državne firme i tako dalje i strah je opravdan. Sabor će odlučiti što odluči. Ali loše je kad se za takve odluke ponekad u javnosti pokriće nađe u tobožnjim zahtjevima ili u onome što nas čeka u Europskoj uniji. Mislim da je to jedna kontra onda propaganda, a za one koji misle da je dobro, da je dobro da se, da uđemo u Europsku uniju. Po meni je možda zaista najbolja stvar od svega da ipak najveći dio političkih stranaka što nije dovoljno jer će građani na kraju odlučiti se tu slaže makar u osnovnim stvarima i da se vidi iz ovih diskusija do sada da postoji jedno takvo političko opredjeljenje i u ovom Parlamentu. A građanima, a mislim posebno zaista, evo mi imamo priliku jer se tamo u ovom, u ovoj strategiji se poziva i na to koja je uloga saborskih zastupnika, političara i tako dalje? Mislim da bi svi mi zaista trebali biti tu sa ovim srednjoškolcima koji dolaze u Sabor i da nema veze bez obzira šta tko misli o tome otvoreno o tome govorimo jer oni će biti, to su sada sedamnaestogodišnjaci, osamnaestogodišnjaci. Oni će biti ti koji će između ostalih odlučivati želimo li se pridružiti Europskoj uniji ili ne? Inače što se tiče same strategije uz razne dopune koje su davali kolege mislim da ona jest dobar temelj i da je prihvatljiva za ono što bi nam trebalo biti zajednički cilj, a to jest, naš cilj ipak barem onih koje želimo da Hrvatska sutra postane članica Europske unije jest da javno mnijenje, da u krajnjoj, ne treba ni to kriti, da javnom mnijenju kažemo zbog čega smo za to? I zbog čega mislimo da je to dobro?
Hvala. Poštovana zastupnica, pardon prije toga replika poštovani zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kratka replika, mislim da se slažem sa kolegom Marinom. Nije sporno oko želje, volje i ja bih rekao svih nas koji želimo postići taj krajnji cilj. No međutim, mislim da je potrebno reći da i praksa zemalja koje su ušle do sada, ja sam naveo primjer Slovenije, ali i mnoge druge koje su izradile ovu studiju. Prema tome, vrlo je jasno, vrlo egzaktno je glavna pripomoć ovoj komunikacijskoj strategiji. Kolega Marin, ma moramo ipak znati da naši ljudi nisu baš a kada govorimo i o nama političarima sa prevelikim povjerenjem. Ali kada stručnjaci vrlo jasno ovu stvar definiraju i sa time i mi onda komuniciramo prema njima mislim da je to vrlo jasno onda i mogućnost da što veći dio ljudi uvjerimo ili ako to slučajno nije tako razuvjerimo od Evropske unije. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Možda nisam bio dovoljno precizan. Nemam ništa protiv te ideje, apsolutno nije se odnosilo na to, nego na nešto drugo. Dapače, mislim to je samo trud koji je poželjan. Dapače koji će pomoći po meni ljudima da se opredijele. Radilo se o drugome. Htio sam samo kazati da to nije puki mehanički zbroj nečega što se da samo zbrojiti, da se radi i o ne znam kulturološko civilizacijskoj sferi unutar kojih dobivamo nešto što je teško prikazati brojkom ili bilo čime. Radi se o ulasku u nešto novo u jednom teško uhvatljivom smislu, a koje će odrediti ako možemo tako kazati psihološku konstituciju i našeg naroda i građana Hrvatske i jedan kulturološki ambijent. To je teško. To je teško napisati, objasniti. Radi se, tu se može raditi o sukobu različitih pogleda i među političarima. Govorim o onima, zato je meni drago da se, neću ipak na kraju najjače stranke slažu oko toga, je li neki žele ponekad zaraditi punte i na ksenofobiji. Ja sam protiv toga.
Poštovana zamjenica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, predsjednici Vlade, kolegice i kolege. Dosta ova rasprava traje. Ja bih samo na početku se na neki način možda voljela i ograditi jer sve ono o čemu ću ja govoriti i ono o čemu raspravljamo mi svi ovdje jedan relativno šturi dokument i mi naprosto nemamo o drugome razgovarati, nego o onim papirima koje smo od Vlade odnosno od ministarstva dobili, a da zapravo obzirom da nema nikakvih obrazloženja ne znamo stoji li iza određenih postavki kakve veće studije ili nekakva istraživanja. Uz to kada sam čitala ovaj dokument način na koji je pisan i dojam koji ostavlja meni se puno više činilo da se manje radilo o komunikacijskoj strategiji, dakle nečemu što bi trebalo nuditi komunikaciju već da se prema metodama i načinima koji su odabrani da se plasiraju određene informacije prema cilju koji je određen čini mi se ne baš posve točno i ispravno u strategiji, da se više radi o jednoj disiminacijskoj strategiji nego što je to sama komunikološka strategija bi trebala biti. Naime, za razliku od disiminacije koja podrazumijeva plasiranje odnosno određenih informacija o nekoj stvari ovdje konkretno o Evropskoj uniji prema određenim i ciljanim skupinama komunikacija je ipak svojevrstan uzajamni proces koji u konačnici rezultira i promjenom stavova, a čini mi se da je to upravo ono što mi hoćemo postići, upravo ako znamo koliki je trenutni postotak podrške evropskim integracijama i samom znanju o institucijama, vrijednostima i svemu ostalome u Evropskoj uniji. Ono što bih voljela da ovakva strategija sadržava obzirom da komunikacija je uvjetovana odnosom između komunikatora. Dakle, u ovom slučaju konkretno države i stanovništva, ali je uvjetovana i društvenim kontekstom jer mi ovdje ni na koji način nemamo definirane te nekakve temeljnice u kojima se ta komunikacija bi se trebala odvijati. Uz to sve skupa i uz onu ogradu o kojoj sam rekla na početku meni se čini da je i suviše ocjena u ovoj strategiji kao što je to i moj dojam možda nadam se posve krivi riješen temeljem nekakvih dojmova, običaja pa čak i paušalnih ocjena i o samom procesu evropskih integracija, ali i o samim evropskim integracijama. I čini mi se da tu je premalo sustavnih i to ne samo sustavnih već i dubinskih istraživanja, a u ozbiljnom poslu koji nam predstoji, koji je izuzetno važan mislim da trebamo se odmaknuti malo dalje od ispitivanja javnog mijenja i ići u prava dubinska istraživanja vrijednosti i stavova. Jer, ako su točna istraživanja javnog mijenja potpori Evropskoj uniji, mi moramo zapravo promijeniti mišljenje ljudi, promijeniti njihove stavove i vrijednosti, a to je puno teže. Meni je drago da su u ovoj komunikacijskoj strategiji izdvojeni mladi kao posebna ciljna skupina iako sva relevantna istraživanja pokazuju da su mladi zapravo najinformiraniji i o Evropskoj uniji i o institucijama Evropske unije i o samom postupku približavanja. Ja na tu činjenicu upozoravam iako ponavljam dobro je da su mladi istaknuti kao posebna skupina, jer oni će ipak dugoročno imati najviše koristi od Evropske unije. I u tom smislu nekoliko primjedbi. Prvo, ova strategija jako prepoznaje različite, stratificira te mlade u nekoliko pod uzoraka, u nekoliko različitih skupina i općenito cijeli ciljni moment u ovoj strategiji, on nudi uglavnom iste metode za sve. Mi imamo tv emisije, radijske emisije, letke, razgovore, i za saborske zastupnike i za jedinice lokalne samouprave i za nezaposlene mlade. Mislim da se u tom smislu barem, ja se nadam da je to tako mišljenje neplanirano da se sama aktivnosti podijeli ipak na jedan različiti način i metodama koje su primjenjivije određenim skupinama. Drugo što se mladih tiče nedavno je objavljeno istraživanje koje je vrlo opsežno i vrlo relevantno sa mnogo usporednih podataka i mlađih i starih ispitanika i stavova od prije nekoliko godina i paralelno sa evropskim stavovima koje je provedeno u Institutu za društvena istraživanja koja je vodila doktorica Vlasta Ilišin koja se upravo zove “Mladi Hrvatske i evropske integracije“. Ono nudi jedan, obilje stvari koje mi se čini da nisu na adekvatan način ili barem ih ja ne iščitavam iz ove strategije, pa stoga samo tri detalja. Kada su mladi pitali kako se informira o Evropskoj uniji onda je u najvećem postotku bilo da se informiraju putem elektroničkog tiska, odnosno elektroničkih publikacija, primarno Interneta i medija, pa onda ide rasprave s rodbinom i prijateljima i tek na jednom petom ili šestom ili sedmom mjestu se nalaze knjige, brošure, informativni leci, a upravo te knjige, brošure, informativni leci se, je ovdje određeno i po ovoj strategiji će se najviše koristiti od strane ministarstva da bi se mlade upoznalo sa, o Evropskoj uniji. Prema tome, mislim da ipak malo treba taj dio više uvažiti i možda u tom smislu i relevantno promijeniti. Kad se tiče znanja o Evropskoj uniji jedno prilično za mene istraživanje koje je imalo šokantne rezultate i koje je provedeno ove godine na apsolventima Fakulteta političkih znanosti pitali su apsolvente, dakle buduće novinare i politologe koliko Evropska unija ima članica. 90% ispitanika, dakle apsolvenata nije znalo točan odgovor. Rekli su da ih ima od 10 do 85. 90% apsolvenata politologije nije znao tko je predsjednik Europske komisije, a nisu znali 90% također razlikovati Europski parlament od Europske komisije, a onda su ih pitali gdje bi radili, njih isto tako gotovo 90% je kao najpoželjnije radno mjesto reklo da bi voljeli raditi u diplomaciji i u Bruxellesu. To upozorava da jedne općenite metode komuniciranja koje su navedene, ono letak, informativna emisija je možda sad već prošla faza. Sada faza koja traži više znanja mora ići malo usmjerenije, ciljanije i prema mijenjanju stavova. U ovom istraživanju koje sam spomenula koje je provedeno u institutu za društvena istraživanja koje je bilo upravo u trenutku kada je Hrvatska podnijela AVIS Europskoj komisiji i taj odgovor smo čekali, pune novine su bile svega toga, pitali su mlade u kojoj smo mi sada fazi približavanja Europskoj uniji. Svega jedna trećina je znala da smo mi podnijeli zahtjev za članstvo. Tu su bili svakakvi odgovori i da smo već punopravna članica i da uopće ništa nismo, što opet upozorava da trebamo učiniti puno više od demagogije i nekakvih paušalnih ocjena. I na kraju. Što se samih mladih tiče tu su strategije podijeljene mladih u četiri skupine: učenike, studente, zaposlene i nezaposlene. Ovo istraživanje ukazuje da to nije dovoljna podjela. To uglavnom, ta uglavnom podjela drži vodu, ali stavovi uglavnom mladih se razlikuju prema spolu koje je pokazalo da mlađe žene imaju bitno manje znanja i o Europskoj uniji i u pristupanju Europskoj uniji i o samim europskim institucijama pa je u tom smislu potrebno raditi posebne stvari kao i mlađi ljudi koji žive van centara. Van Zagreba, Splita, Rijeke, Osijeka koji su u nekakvim ruralnijim područjima, pa tu stratifikaciju treba napraviti čini mi se i po tim kriterijima barem ako hoćemo uvažavati rezultate relevantnih istraživanja. Ono što mene osobno i donekle zabrinjava i ne zabrinjava previše to znanje, odnosno neznanje o Europskoj uniji. Sami žitelji u Europskoj uniji, građani znaju čini mi se ponekad i puno manje, ali to nas ne treba spriječiti da zaista na tom poslu svi skupa radimo. I na kraju. Ova strategija će imati smisla ako će biti temeljena stvarno na dubinskim rezultatima istraživanja i ako će biti lišena bilo kakvih dnevnih politika jer u konačnici mi možemo ovdje napraviti što hoćemo, o ulasku u Europsku uniju će na referendumu odlučivati svi građani i mislim da je tu potreban poseban napor. Zahvaljujem.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Piplović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Kada je u pitanju suradnja, odnosno komunikacija Hrvatske i zemalja Europske unije onda mogu govoriti recimo uvjetno o neke dvije strategije. Prva strategija ja bih je nazvao ovako, strategija prema vani, predpristupna strategija, strategija koju su hrvatske Vlade komunicirale, surađivale, podnosile odgovarajuće papire, razgovarali sa eurobiroktarima uvjeravajući ih kako je Hrvatskoj mjesto među zemljama koje čine Europsku uniju i kako je Hrvatska spremna i sposobna izvršiti sve one uvjete koji su tražene od nje. Druga strategija, to je ova strategija koja nam se nudi u ovom prijedlogu, ja bih je nazvao strategija prema unutra, odnosno pristupna strategija, odnosno strategija u kojoj su glavni protagonisti, to je hrvatska Vlada sa svim onim što čini hrvatsku Vladu i sami građani. Mislim da je ova strategija daleko bitnija, daleko značajnija, da je faza … [[Ne razumije se.]] nego ona prethodna. Zašto? Zato što će u ukupan rezultat ovisiti od toga kako će biti provedena ova strategija. Tijekom provedbe ove strategije trebati će dati zapravo odgovor, mnoge odgovore hrvatskim građanima kako bi se oni kada dođe vrijeme mogli odrediti kvalitetno. Trebati će dati odgovore koji će biti utemeljeni na istini, na istini o Europskoj uniji u cjelini, ono što čini Europsku uniju kao Uniju, odnosno istinu o nama da li smo mi kao takvi spremni i sposobni prihvatiti sve ono što se tijekom pregovora bude dogovorilo i da li smo spremni prihvatiti kompletnu odgovornost kao država, odnosno kao građani u sustavu Europske unije. Da li će biti više onih koji će na referendumu reći da, odnosno onih koji će reći ne, ovisiti će o mnogo čemu kažem od provedbe ove strategije i zato je vrlo bitno po meni kako će se provoditi. Sve ove mjere koje su ovdje predložene u ovoj strategiji, tko će provoditi te mjere, da li je on dovoljno kvalificiran, da je on dovoljno istinoljubiv, da li je on dovoljno objektivan, tko će i koliko provoditi monitoring i to je također isto vrlo bitno. Kao što je glavni cilj ove strategije su hrvatski građani i istina kažem o Europskoj uniji, i na temelju takve jedne istine koju građani budu imali oni će kažem reći svoje da ili ne, međutim oni koji su pobornici pristupanja Hrvatske Europskoj uniji, ukoliko ne bude više onih koji će biti za pristup Europskoj uniji, cijeli taj trud, sve ovo što sada činimo i radimo ocijenit će uzaludnim trudom, uzaludnim vremenom, bačenim novcem i jednim neostvarenim nadanjima. Oni drugi koji su protiv, koji budu kazali ne, a kojih bude više, svi oni koji su pobornici pristupanja da Hrvatska ne pristupi Europskoj uniji reći će hvala Bogu. Prema tome mi ćemo biti u jednom vrlo složenom prostoru. Zato je naša odgovornost svi koji smo u ovom postupku provođenja ove strategije iznimno velika. Ja vjerujem da su hrvatski građani sposobni razlučiti da li im je mjesto u Europskoj uniji i da su također sposobni ocijeniti i procijeniti koliko su zapravo, koliko mi svi skupa možemo preuzeti odgovornost i obveze koje budemo, koje budu naši pregovarači tijekom pregovora utanačili. Ali kažem uvjet je prije svega kompletna istina i prava informacija. Ova strategija ne smije biti strategija ispiranja mozgova nego strategija prosvjetiteljstva, odnosno prosvjećivanja, odnosno jednoga kvalitetnoga informiranja. Ja bih recimo ovu strategiju usporedio recimo sa strategijom pripreme za brak. Recimo ako želite pristupiti na jedan pravovaljan način braku, u brak, to treba biti u punom znanju, u punoj svijesti, u punoj informiranosti. I tada imamo jednu pravovaljanu odluku. Odluka utemeljena na neznanju, na manipulaciji, na polusvijesti ili recimo na nesvijesti i neinformiranosti je odluka u zabludi. Nažalost, jeste ona po pravu, jeste po proceduri ali je moralo i politički štetna i nevaljala. Udružuju se prvo hrvatski građani, pojedinačno na referendumu pa ako je tih pojedinačnih volja više nego za da onda tek tada imamo zapravo i udruživanje Hrvatske. u provedbi strategije našim građanima treba omogućiti odgovore na dva temeljna pitanja. To je zašto nas želi Europska unija ili da li nas želi, a ja vjerujem da nas želi. Ali isto tako zašto mi želimo u tu Europsku uniju. U ovom Prijedlogu strategije govori se o ciljnim skupinama. Za nas koji dolazimo iz Slavonije je interesantno da među ovim ciljnim skupinama imamo 2 odnosno 3 skupine koje su posebno osjetljive na promjene. Zašto su ove skupine osjetljive na promjene? Poljoprivrednici i ruralno stanovništvo. Zato što ih je život naučio da moraju uvijek tražiti punu istinu jer su kroz povijest u mnogim promjenama i privratima bili prevareni. Osjetljivi su zato što ne žele biti prevareni, a ne zato što bi oni bili sada protiv Europske unije. Tako ispada da mi, recimo, Slavoniji imamo kad govorimo o nekim nevjernim Tomama, da mi zapravo njih imamo najviše u Hrvatskoj. Ima jedna, jedan bećarac koji se u Slavoniji zna često zapjevati, a utemeljen je baš na toj prevari. Ja ću ga sada spomenuti. Kaže: "Drug je Tito pokupio žito, a sad se guza oko kukuruza". Ovim ciljnim skupinama koje su karakterizirane kao osjetljive treba posebno pristupiti u strategiji informiranja. Sadržajnije i znatno odgovornije jer je u Slavoniji i najviše poljoprivrednika i ruralnog stanovništva. Ali isto tako mi smo kao područje Hrvatske najvećim dijelom područje od posebne državne skrbi. Tako da ukoliko zaista želimo smanjiti te tenzije kod ruralnog i poljoprivrednog stanovništva mislim da ovoj populaciji tzv., osjetljivih građana treba pristupiti puno odgovornije. I za sam kraj, ja bih želio isto dati neki doprinos ovoj Strategiji u provedbi te Strategije, odnosno u prijedlogu odgovarajućih mjera. Mislim da bi trebalo daleko više posvetiti pozornosti ulozi lokalnih medija u provedbi ove Strategije. Mislim lokalnog tiska, lokalnih elektroničkih medija, znači radija i televizije. Zašto? Jednostavno lokalnom se više vjeruje nego onom širem i globalnom. I dalje, da bi trebalo u proizvodnji ovih kratkih, u proizvodnji znači tih sadržaja trebalo praviti kratke, dobro upakovane sadržaje, dobro dizajnirane jer se one lakše konzumiraju i lakše se potroše. I čini mi se da bi bilo zgodno da vi u ministarstvu barem jedanput mjesečno imate konferencije za tisak sa predstavnicima lokalnih medija. Ne sa ovim tzv., državnim medijima. I ja vjerujem da onda učinak neće izostati. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Samo ispravljam netočan navod. Kolega je rekao da su najneinformiraniji ljudi iz Slavonije. Ja bi zapravo rekla da su to svi otočani. Kad dođete na otoke pitajte otočane o čemu se radi, nemaju pojma o Europskoj uniji. I ja mislim da će i dalje ostati tako ako se nešto ne poduzme. Jer oni niti kupuju novine, a svi znamo da televiziju jedva gledaju jer se ne može gledati. Hvala lijepa.
Molim. I drugi ispravak, poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Piplović je rekao da su Slavonci osjetljivi na neistine i na nepotpune informacije o Europskoj uniji. Svi građani Republike Hrvatske su itekako osjetljivi na nepotpune informacije o Europskoj uniji. Ispravljam taj navod.
Dobro. Poštovani zastupnik Milan Meden.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, gospođe i gospodo zastupnici. Nakon pobjede u Domovinskom ratu i cjelokupne integracije Hrvatskog teritorija sigurno je pristupanje Europskoj uniji najvažniji prioritet svih poslijeratnih Vlada, tako i ove Vlade. U današnjim i jučerašnjim zapravo raspravama čuli smo već mnogo o usklađivanju pravne stečevine sa Europskom unijom, sada i o strategiji komunikacije sa javnošću glede pripreme za europsko članstvo. Budući smo već toga dosta čuli moja rasprava će i zapravo ići u cilju podsjećanja zapravo od samog nastajanja Europske unije i kakve su to reperkusije ili veze sa odnosima za javnošću. Kada govorim o Europskoj uniji tada prije svega mislim na procese koji su započeli još davne 50. godine kada je Robert Schuman, francuski ministar vanjskih poslova, u svom govoru predstavio plan prema kojem je potrebno ujediniti, dakle, proizvodnju ugljena i čelika tada u Francuskoj i Njemačkoj. Toj su, dakle, grupaciji tada pristupile Belgija, Francuska, Njemačka, Italija, Luxemburg i Nizozemska koje su i osnovale Europsku ekonomsku zajednicu. Odluku zapravo o osnivanju ove zajednice koja će počivati na slobodnoj razmjeni roba, slobodnom kretanju ljudi donešena je 7 godina kasnije. Uskoro su nakon toga Danska, Irska i Velika Britanije podnijele molbu za pristupanje, ali zbog francuskog veta je ova zajednica proširena tek 72. godine. Zapravo vidim kako se ovi procesi u tadašnjoj staroj Europi ipak sporo odvijaju. Zajednici su se priključile nakon toga Grčka 81. godine, 86. godine Španjolska i Portugal. Iz mnoge povijesti kasnije su nam poznata pristupanja 95. godine, Austrija, Finska, Norveška, Švedska, a ovo je proširenje nametnulo neodložive provedbe strukturnih programa sa ciljem smanjenja razvojnih razlika unutar ove zajednice. Tijekom ovog razdoblja zajednica je počela igrati važnu ulogu na međunarodnom planu. Potrebno je sigurno bilo očuvati volju za zajedništvo koje će narodima različitog podrijetla i različitih kultura dati želju da dio svog suvereniteta prenesu u Uniju. Dakle, isti se procesi odvijaju i danas, samo u neko drugo vrijeme i u drugim prostorima. U ovom periodu, dakle, u drugoj polovici 20. stoljeća u Europskoj uniji i zemljama koje su tad zatražile članstvo u Uniji dešavale su se značajne povijesne činjenice, a ovdje ću izdvojiti samo neke od njih. 78. godine ponovno Francuska i Njemačka, dakle, kao lideri predlažu stvaranje Europske monetarne unije ili kako su je tada zvali, monetarne zmije. 79. godine prvi puta je na tajnom glasanju izabrano 410 izaslanika, dakle za Europski parlament, a 87. Turska je zatražila članstvo u Uniji. I eto, Turska zajedno s nama danas pregovara o pristupanju. '89. srušen je Berlinski zid, '90. je potpisan ugovor o osnivanju EBD-a, dakle Europske banke za obnovu i razvoj, a '98. godine započeo je proces pristupanja 10 država srednje i istočne Europe. Zapravo naveo sam sve ove vrlo važne povijesne činjenice koje su se odigravale ovih 50 godina davajući naglasak kako su svi ovi povijesni događaji itekako bili važni za komunikacijsku strategiju tako i za ovaj dokumenat koji je ovdje danas pred nama. U novijoj hrvatskoj povijesti sjećamo se svi travnja 2004. godine, dakle avia ili pozitivnog mišljenja za pristupanje i 3. listopada, dakle dana kada smo svi ovdje i mi zajedno slavili kao početak pridruživanja Europskoj uniji. U svim dosadašnjim hrvatskim procesima europskih integracija, a vjerujem u budućim još i više jako će biti važno komuniciranje sa javnošću. Dokumenat koji je pred nama, dakle ova komunikacijska strategija je dala sve pretpostavke, svrhu, ciljeve, identificirane su ciljne skupine, prepoznati su mediji za komunikaciju i sudionici u toj komunikaciji. Moja osobna zamjerka je možda da je slabo … [[Govornik se ne razumije.]] vizija i misija ove strategije koja bi se vrlo jasno morala komunicirati, da će se s tim šerholderima, odnosno sudionicima, ali i isto tako da je možda trebalo napraviti jednu značajniju … [[Govornik se ne razumije.]] analizu, dakle da se vidi koje su prednosti, mane ili prijetnje o ovoj zapravo strategiji. Imajući u vidu europska iskustva na ovom području možemo lako utvrditi da je taj iskorak u Hrvatskoj još ipak ne prati dovoljna kvaliteta i razina javne komunikacije. Želim istaknuti da se odnosi s javnošću ili … [[Govornik se ne razumije.]] kako ga nazivamo, da se još nisu afirmirali kao znanstveno, odnosno stručno područje već se i dalje najčešće … [[Govornik se ne razumije.]] kao svojevrsni zanat i uči se kroz praksu. S tim u vezi je problem pravilnog poimanja odnosa s javnošću u Hrvatskoj koji se u velikoj još mjeri nisu uspjele emancipirati od marketinga. Upravo je zbog toga i značaj ovoga prijedloga komunikacije da odgovore na one izazove koji nas čekaju u postupku pregovaranja i odabere pravu strategiju te obogati sve postojeće … [[Govornik se ne razumije.]] , znači sredstva i medije u Hrvatskoj. Kroz ovu strategiju Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija zapravo može postići i bolje rezultate od svojih kolega, zemalja koje su pristupile Europskoj uniji upravo zbog toga što može naučiti lekciju iz povijesti one koje sam prije u svojoj raspravi nabrajao. Zanimanje stručnjaka za odnos i javnošću na našim prostorima ozbiljnije je počeo zaživljavati sredinom 90-tih godina, dakle završetkom Domovinskog rata i jačanjem tržišnog gospodarstva, ali istodobno smo svjedoci idilentantizma i neznanja među dijelom onih koji se prodaju za stručnjake za odnose s javnošću. Obično se u žargonu kaže da bi ti stručnjaci za odnose s javnošću trebali biti netko s kim biste vrlo rado popili kavu, dakle netko s kim je ugodno razgovarati, ali u principu to nije to. Nastup prema građanima, udrugama i strankama koje ne prihvaćaju proces europskih integracija zapravo jedna je od aktivnosti koja je zacrtana ovom strategijom. Osnovni cilj informativnog djelovanja prema građanima i interesnim skupinama, dakle koji su protivnici priključenja Republike Hrvatske europskim integracijama je pružanje pravodobnih i točnih informacija kako se njihova stajališta ne bi temeljila na nedostatku informacija ili pak na pogrešnim informacijama. Potrebno je pružiti takve informacije da bi obaviještena javnost mogla oblikovati svoje stavove. Postavili su i zapravo pitanje koji će biti potreban budžet za uspješno komuniciranje sa javnošću, ali biti će itekako potrebna mudrost i Vlade i ovom ministarstva da za jednaki budžet poluče mnogo bolje rezultate kroz određena istraživanja? Postavljamo si zapravo pitanje u kojem trenutku i na koji način mnogo više koristiti javnu televiziju i javne medije koji su i najučinkovitiji ili pak možda privatne televizijske i radijske kanale? Isto tako možemo postaviti pitanje koje su obaveze Vlade i ovog ministarstva u odnosu prema državnom Fondu za pluralizam i razvoj nezavisnosti medija? Kada čujemo poslovne i stručne kriterije kako bi trebali izgledati današnji komunikator sa javnošću onda mislimo da je to možda riječ o nekim super ljudima ili supermenima, međutim želim reći da ljude s takvim vrlinama svakodnevno srećemo i oni se nalaze među nama, njihovo ponašanje nam je možda nevidljivo, ali ih je ipak potrebno primijetiti. Na hrvatskoj je Vladi da upravo takve ljude prepozna i da ih uspješno implementira u komunikacijskoj strategiji kako bi imale bolje rezultate u informiranju hrvatske javnosti. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa, ja sam ponukan bio nekim izjavama koje … [[Govornik se ne razumije.]] o odnosima s javnošću i dilintetizmu i povijesti odnosa s javnošću na ovim prostorima. Bilo bi dobro pročitati neke tekstove o tome, dakle odnosi s javnošću su jedna vrlo razvijena struka u Hrvatskoj, čak postoje dva profesionalna udruženja, a inače povijest odnosa s javnošću seže u '68. godinu kada je u "Podravki" osnovano odjel za informiranje koji je bio preteča kasnije odnosa s javnošću, '93. je osnovana udruga koja se zove Hrvatska udruga za odnose s javnošću. U Hrvatskoj djeluje i ekspozitura IPRA-e International Public … [[Govornik se ne razumije.]] Asociation, dakle jedne globalne organizacije za odnose s javnošću. Naši stručnjaci su priznati, imate čak i nekoliko doktora znanosti s područja odnosa s javnošću i doista su odnosi s javnošću već odavno jasno i nedvosmisleno razdiljeni od marketinga i oni koji poznaju komuniciranje, komunikaciju, koji se time bave znaju što su odnosi s javnošću, a što je marketing, a očito je da nije preveliki broj ljudi koji se bave odnosima s javnošću bio uključen u izradu ove strategije jer sasvim sigurno tada naziv strategije ne bi bio Komunikacijska strategija za informiranje nego bi bila, bio bi primjerice naziv "Strategija komuniciranja s građanima Hrvatske". Evo dakle u samom nazivu se vidi da nije baš nešto previše stručnjaka bilo uključeno u izradu ove strategije i da iz naziva proizlazi da ova strategija ima namjeru disiminirati informacije, a ne biti u nepristranom stalnom i simetričnom komuniciranju sa građanima Hrvatske.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Milan Meden.
Poštovani zastupnik Mršić je ovdje rekao da je u Hrvatskoj … [[Govornik se ne razumije.]] ili da su odnosi sa javnošću jako razvijeni što zapravo nije točno. Moje se rasprave temelje na istraživanju koje samo proveo na Internetu, mogu vam dati isječak iz web stranice, odnosno web adrese. Naime, piar se počeo razvijati '28. godine ovog stoljeća u Americi, a kod nas zapravo je uveden kao ispit tek u drugoj polovici, znači 90-tih godina na fakultetima, a poslije diplomski studij tek prije nekoliko godina. Piar se u našoj zemlji još uvijek uspješno ne dijeli od marketinga pogotovo ne u kompanijama pa čak i poput Podravke, rekao sam ranih godina pojedine korporacije su imale tu sreću zbog toga što imaju znači i veći budžet da se time uspješno bave ali odgovorno tvrdim da je pijar u Hrvatskoj zaživio tek posljednjih sedam godina. Imate pravo … [[Govornik se ne razumije.]]
Druga replika poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala. Slažem se s kolegom da je rekao da je stvarno od posebnog značaja pravodobno i točno informiranje javnosti. Međutim, ono što mi se čini još bitnijim od toga a to je sadržaj tih informacija. Kakve su to informacije? Kad su kvalitetne informacije one same nađu put pa čak i kod nesavršenog pijara koji počesto služi za dezinformiranje a ne za informiranje. Prema tome, ono čime se i ovom prigodom možemo i moramo baviti to je sadržaj informacija. Ne može nam se dogoditi da se pod firmom tobože, jer ono što je dobro za Europsku, to je osnovno načelo, dobro je i za našeg građanina i obrnuto. Pa prema tome, ne može se nuditi sadržaj nekih rješenja i informacija kao nešto što je dobro, eto što je poželjno i potrebno i što je Europa traži nas. Evo sada najnovija najava, izmjena molim vas Zakona o povratu imovine oduzete za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine gdje se evo sada konačno riješeno pitanje u Hrvatskoj i stvarno i pravo sada ponovno otvara. Tobože eto moramo pružiti strancima jednaku zaštitu. Nju smo i pružili i to konsenzusom iako je bio obrnuti odnos snaga da je opozicija bila pa je opozicija današnja pozicija ali smo zajedno sačinili upravo tu odredbu kako bi bila usklađena sa ustavnim rješenjem. To je bio zajednički napor i zajednički uspjeh. I sada ponovno čeprkamo i otvaramo nešto što je riješeno a tisuću otvorenih problema nas čeka. Dakle, to je problem nas pogotovo u Hrvatskoj da stalno otvaramo već riješena pitanja.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Milan Meden.
… [[Govornik naknadno uključen, ne čuje se.]] da je osnovni cilj informativnog djelovanja prema građanima i interesnim skupinama koji su protivnici priključenja Republike Hrvatske dakle integracijama zapravo pružanje pravodobnih i točnih informacija kako se njihova stajališta ne bi temeljila na nedostatku informacija ili na pogrešnim informacijama. Dakle, potrebno je pružiti takve informacije da bi obaviještena javnost mogla oblikovati svoje stavove. Drugim riječima, i vi ste rekli da istina uvijek pobjeđuje ali je strategija vrlo važna da ova komunikacija odnosno ova istina bude komunicirana na pravi način na pravom mjestu i u pravom trenutku. Hvala.
Poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Ma koliko izgleda ovo kao strategija komuniciranja ona daleko važnije pitanja otvara kod nas. Ona otvara situaciju u kojoj će se po drugi puta, jedan puta smo je već imali 1991. godine iskazati naš suveren hrvatski narod i građani Republike Hrvatske kao zajednice ravnopravnih državljana koji trebaju u konačnici donijeti odluku o uključivanju odnosno neuključivanju u Europsku uniju. Htio bih podsjetiti da kod nas sva vlast pripada narodu i proizlazi naroda kao ravnopravnoj zajednici državljana i da po našem Ustavu trebaju natpolovičnom većinom ukupnog broja birača se donijeti odluka o ulasku u Europsku uniju. Dakle, suveren će definitivno odlučiti ne putem svojih predstavnika pa makar se radilo i o Saboru. Naime, Sabor o tome donosi samo prethodnu odluku. Zbog toga je veoma važno raspravljati ne o tome tko je za ili tko je protiv, to su činjenice. Ovdje je daleko važnije raspravljati o tome kako servirati i kako omogućiti istinu koja mora omogućiti građanima Republike Hrvatske da najvažniji faktor njihove motivacije da prije svega pristupe tom referendumu a onda da se na njemu izjasne zapravo mogu kod sebe definirati a to je njihov interes, interes koji će govori o prednostima ili koji će biti fundiran na prednostima ili nedostacima ulaska u Europsku uniju ili obratno. I u takvoj situaciji valja napokon demistificirati neke stvari, valja se jasno definirati. Odnos prema Europskoj uniji ne može biti rasprava o Europskoj uniji na način da ili se govori kao da je to raj na zemlji ili da je to baba roga od koje trebaju svi bježati. Neće biti ni jedno ni drugo. Postoji nešto što je realna Europska unija i u takvoj situaciji treba pristupiti ovom pitanju na način da praktički dobijemo što kvalitetnije informacije a koje se moraju temeljiti na činjenicama i spoznajama od toga kakav je standard prosječnog građanina u zemljama Europske unije, preko toga kakav je dohodak po glavi stanovnika u prosječnog stanovnika Europske unije pa do onih pitanja kako zadovoljavaju svoje životne potrebe u kulturi, športu, odgoju, obrazovanju i mnogim drugim djelatnostima i segmentima ljudskog življenja kao danas. Nažalost, takvih rasprava i takvih pitanja kod nas nema dovoljno ni u tiskovnim medijima ni u naravno elektroničkim medijima a nema ih i u mnogim drugim segmentima društvenog življenja gdje bi trebali biti, gdje bi i putem kojih bi naši građani mogli dobiti validnu informaciju. Drugo što sam htio naznačiti ovdje jeste isto tako važno pitanje a to je da ova cjelokupna strategija ne smije biti postavljena kao nekakav agi propovski projekt koji treba osigurati da se oblikuje mišljenje naših građana o tome da li će ući ili neći, donijeti odluku hoćemo li ulaziti ili ne. Ne, obratno. Ova strategija mora biti kao strategija koja mora osigurati pribavljanje istinitih činjenica i podataka na osnovu kojih će građani se opredijeliti da bi mogli donijeti odluku i donositi suverenu odluku o budućnosti svoje zemlje, i naravno samih sebe. I zbog toga ja moram odmah primijetiti da meni potpuno krivo je postavljena teza da primjerice kao što ovdje piše da će glavni partneri biti mediji, elektronički mediji i tiskovni mediji. Kome? Onim nositeljima strategije? Me ne, glavni partneri su građani. Glavni partneri su građani i kao aktivni i kao pasivni subjekti u informaciji. Ne smijemo zaboraviti da svi subjekti kao partneri i u medijima bez obzira o kojima se radi, i u udrugama i političkim strankama su također naši građani koji primaju informaciju ili daju jedni drugima informaciju, ali o čemu. E to je važno, da li je to istina ili ne. Znate, kad danas čujete u Hrvatskoj malo malo pa nećemo moći proizvoditi mlijeko odnosno sireve prodavati itd. To je smiješno. Idite u europske glavne gradove pa ćete naći i pijace, i tržnice i mogućnosti da se kupuje različita roba, naravno u određene dane, naravno na određeni propisani način koji jamči i sigurnost i zdravlje, i higijenu, i tehničku i ekološku zaštitu. Drugo što je važno primijetiti ne smije se koristiti pa ako hoćete institut Europske unije i zloupotrebljavati u odnosu kao sredstva, da tako kažem ponekad manipulacija, ponekad pritiska kojim se pokušava pravdati potreba da nekakvu aktivnost ili nekakvu djelatnost pa nažalost i kod nas u parlamentu u zakonodavnoj djelatnosti gdje se često puta kaže mi ovaj zakon trebamo donijeti jer to traži Europska unija, mi ovaj zakon trebamo prolongirati jer opet to traži Europska unija, mi ovaj zakon trebamo izmijeniti i dopuniti jer opet to traži Europska unija a zapravo se postavlja pitanje a šta mi nudimo našim građanima u tim zakonima, koje društvene odnose i koje odnose mi reguliramo tim zakonima. Da li su to standardi prosječnog življenja u Europskoj uniji ili ne? Ako je to tako i ako je to bolje onda moramo objasniti o čemu se tu radi i ne treba govoriti ništa od nas Europska unija ne traži. Mi ako hoćemo biti članica nekakve asocijacije u udruge, u ovom konkretnom slučaju u Europskoj uniji onda moramo ispunjavati minimum tih standarda koji, i pravila igre koji važe tamo. Prema tome moramo taj dio udovoljiti. A ako nećemo to biti onda moramo znati sebi dati odgovore za posljedice koje ćemo snositi i mi i naravno generacije koje dolaze iza nas bile one pozitivne bile negativne. Ja osobno smatram da ulazak u Europsku uniju nosi puno više prednosti za sve naše građane, za ovu zemlju nego što su nedostaci koje ćemo i kojih ćemo se također sresti. Jer naravno i Europska unija kao oblik organizacije građana i asocijacije država mora i ima i svojih nedostataka, ne samo svojih, ne samo svojih prednosti. Drugo važno pitanje znate, mi moramo naučiti i uzeti to kao pozitivni faktor, a ne kao negativni faktor a to je pitanje funkcioniranje pravnog poretka u Europskoj uniji gdje ne samo da je važno nešto ozakoniti ako je potrebno dobiti uređen društveni odnos i sredstvo regulacije pojedinih pravila igre u tom društvenom odnosu nego i provoditi to u djelo. I ne može biti da je zapravo umijeće izigrati zakon. To da bude pravilo. Obratno. Mora biti zapravo umijeće poduzeti sve da funkcionira pravni poredak, pravna država i da se osigura provođenje pravnog poretka i tih društvenih odnosa koji su regulirani i usklađeni s Europskom unijom. E tek onda naš građanin može shvatiti koje su prednosti. Ali ako mi imamo stalno izigravanje takvih odnosa bez obzira što imamo zakon onda naš građanin zapravo dobija potpuno krivu sliku o svemu tome. Treće što moram naznačiti jeste pitanje manipulacija sa građanima pa i sa neopravdanim strahovima. Gledajte Europska unija ništa ne traži od nas što ne može osigurati se našim građanima. Da se mora osigurati njenim građanima i njenim zemljama. Kad se kaže da Europska unija od nas traži privatizaciju zemljišta, obale i tako. Ne. Ona traži da pravni subjekti, fizičke i pravne osobe članice Europske unije budu izjednačene u mogućnosti ostvarivanja tog prava sa građanima i pravnim osobama Republike Hrvatske. Prema tome ako mi se opredijelimo da primjerice poljoprivredno zemljište, šumsko zemljište, šume, našu obalu nećemo privatizirati nego ćemo davati u koncesije sa pravom izgradnje ili tako dalje i tako dalje onda će to pravilo važiti i za Europsku uniju i Europska unija neće protiv tog pravila imati ništa. Ona će poštivati to pravilo, ali će tražiti da bude izjednačena u tim segmentima sa svim drugima. I u takvom segmentu treba se postaviti pitanje zapravo da li smo mi u stanju komunicirati sami sa sobom i sa svojim interesom i kako ga opredmetiti i regulirati da ga možemo realizirati. Zadnju stvar što bih htio naznačiti posebice jeste jedna velika populacija koja uopće nije obuhvaćena ovim segmentom vezano za ciljane, ciljne skupine. To je populacija naših osoba odnosno državljana Republike Hrvatske sa dvojnim državljanstvom koji se nalaze u mnogim zemljama izvan Republike Hrvatske iako fiktivno imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj svi smo mi svjesni da oni stvarno ne prebivaju u Republici Hrvatskoj. A čine gotovo 10% biračkog tijela. To je veliki broj građana koji utječu i na broj izašlih i na one koji će u konačnici se dijeliti sa brojem 2 vezano za nadpolovičnu većinu potrebnih glasova da bi se dala odluka. Mislim da i toj skupini se treba na odgovarajući način pristupiti i motivirati ih da izađu na izbore ili da u raspravama oko izmjene zakonodavnog poretka utvrdimo da li ti građani uopće referendumski o tom pitanju trebaju i moraju se izjašnjavati naravno napose nakon što ćemo raspraviti a vjerojatno i donijeti novi zakon kojim prihvaćamo konvenciju Vijeća Europe o državljanstvu i ne samo državljanstvu nego i statusu državljana u pojedinim državama ako to tako riješimo, ali onda ćemo morati mijenjati i Zakon o državljanstvu i mnoge druge stvari koje su nam, koje su nam važne u ovakvim stvarima. Prema tome ova strategija otvara čitav niz novih pitanja. Ona otvara i neka pitanja koja se tiču i zakonodavne politike. Dakle ne samo informiranje i osposobljavanje zastupnika i političkih stranaka parlamentarnih da mogu sudjelovati u provođenju strategije zajedno sa našim partnerima građanima oko pripremanja njihovog što kvalitetnijeg informiranja da mogu donijeti konačnu odluku o pridruživanju Europskoj uniji nego nalaže i izmjene određenih zakonskih projekata odnosno zakona koji su na snazi ili njihove dopune da bismo zapravo se i u tom segmentu prilagodili Europskoj uniji i njenim, njenim standardima. Ja, bez obzira na ove manjkavosti koje mislim da se i nakon ove naše rasprave koje dugo traju u Parlamentu mogu u izvedbenom dijelu strategiju kroz programe strategije za njeno provođenje otkloniti, ću podržati ovu strategiju. Hvala lijepo.
Hvala. Sad idemo na petminutnu raspravu po prijavljenim klubovima. Klub IDS-a poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi predstavnici Ministarstva, kolegice i kolege zastupnici. Potrebne pripreme koje će Republici Hrvatskoj omogućiti integraciju u Europsku uniju sadržane su u Nacionalnom programu za pridruživanje Republike Hrvatske Europskoj uniji koji se izrađuje za svaku godinu. Uspješno pristupanje Europskoj uniji iziskuje sposobnost preuzimanje odgovornosti i obveza iz članstva, ali i omogućuje korištenje pravilima i prednostima koje ono podrazumijeva. Isto je moguće ostvariti jedino ako taj proces uživa visok stupanj razumijevanja i visok stupanj potpore hrvatskih građana. Prvu komunikacijsku strategiju za informiranje hrvatske javnosti o približavanju Republike Hrvatske europskim integracijama Vlada Republike Hrvatske je usvojila u listopadu još 2001. godine. Naravno da je otvaranje pregovora o članstvu Republike Hrvatske u Europsku uniju otvorilo potrebu za novom komunikacijskom strategijom za informiranje domaće javnosti u Europskoj uniji i pripremama za članstvo i naravno da je dobro da se na komunikacijskoj strategiji radi svakodnevno. Temeljem redovitih polugodišnjeg istraživanja stavova građana Republike Hrvatske koje Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija provodi u redovitim intervalima od 2000. godine te izražavanja, te istraživanja provedenog na grupama pokazalo se da je velika većina građana čula za Europsku uniju te da prema njihovim vlastitim procjenama znaju dosta o Europskoj uniji. Međutim istraživanja također pokazuju kako značajan broj građana smatra da je s obzirom na predstojeću fazu pristupanja Europskoj uniji potrebno više informacija o prednostima ali i nedostacima odnosno koristi i troškovima članstva u Europskoj uniji po pojedinim sektorima. I to je ono najvažnije što moramo ovom komunikacijskom strategijom postići. Dakle, potpuno i objektivno i transparentno informiranje hrvatskih građana mora biti najvažnija stvar ove komunikacijske strategije. Na ovakav će način građani biti upoznati i sa negativnim posljedicama, ne samo s pozitivnim i samo tako će pojedinac vidjeti i naći se u situaciji kako se pripremiti i prilagoditi evropskom tržištu i evropskom načinom života s evropskim standardima. Upravo uspješna priprema i kolektivna i pojedinačna i potpuno i objektivno i transparentno informiranje građana Republike Hrvatske omogućiti će da Republika Hrvatska i njezini građani što lakše prebrode izazove koji ulazak u Evropsku uniju donosi i u najvećoj mjeri iskoriste pogodnosti i prava koja proizlaze iz članstva u Evropskoj uniji. A isto tako se pripremiti za preuzimanje odgovornosti, obveza, načina života i standarda koje donosi Evropska unija. Uvjeren sam da se u proteklom desetljeću više pažnje upućivalo na ono što smo mi iz Istarskog demokratskog sabora govorili i predlagali siguran sam da bi i danas Republika Hrvatska bila u puno boljoj situaciji. A što se tiče same komunikacijske strategije Klub IDS-a će kao što smo i do sada činili i sami učestvovati u educiranju naših građana za ulazak u Evropsku uniju jer smo i sami veliki pristalice Republike Hrvatske ulaska u Evropsku uniju. Hvala lijepa.
Hvala. Za Klub HSLS-a, DC-a, LS-a poštovana zastupnica potpredsjednica Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Prvo ću izraziti zadovoljstvo atmosferom koja danas vlada u sabornici, atmosfera tolerancije očigledno je svima cilj isti. Svi smo shvatili da se nacionalni interesi ne gube u globalizacijskim procesima, a vjerojatnije da jačaju. Nema one podjele koje ja se sjećam pred nekoliko mandata, pa možda čak i na kraju prošlog ili početkom ovog je još postojala. Na jednoj koji su govorili, izražavali silnu brigu za sir i vrhnje, drugi opet su govorili o medu i mlijeku i valjda je ta faza nesnalaženja iza nas, iako se ja sjećam početka i ovog mandata kada sam tri puta postavila pitanje isto ministru tko će obučavati lokalne dužnosnike o pravima, dati im kvalitetne informacije ne samo o pred pristupnim i pristupnim fondovima, pa je trebalo dosta vremena da dobijem kvalitetan odgovor. Ovoj dobroj strategiji ćemo svakako u Klubu dati potporu, međutim htjela bih reći još neke sugestije kako bi provođenje možda bilo i bolje. Naime, slušajući raspravu kolegice Pusić ona je govorila o edukaciji mladih ljudi. Ja mislim da je ta edukacija zapravo najbolji dio ovog programa. Projekte koji se provode u srednjim školama, a zapravo idu pod pokroviteljstvom ministarstva, tada u početku evropskih integracija, sada vanjskih poslova su programi u kojima mladi ljudi mogu jako puno naučiti. Organiziraju se i kvizovi i natjecanja i ja sam se jednom našalila, ali nisam sigurna je li to šala ili činjenica da ti mladi ljudi u srednjim školama i na fakultetima o Evropskoj uniji, pravilima, normama znaju možda i više od nas koji o tome odlučujemo. Dakle, to su svakako programi koje bi bilo dobro da provodite i dalje. Nas ne brine izlazak na referendum. Komunikacija je važna. Bilo bi dobro da je ona i polemična s puno dobrih pitanja. Ali naj bitnije je pitanje dostupnost informacije o čemu je kolegica Ruža ih HSP-a govorila slikovito spominjući otoke. Međutim, taj je problem dostupnosti informacija osim otoka sigurno se može prenijeti i na neke druge dijelove Hrvatske i treba pronaći put informacije i do drugih građana osim onih u velikim gradovima. Ja moram reći da smo u gradu Bjelovaru posebno pokušali približiti takvim informacijama jednoj osjetljivoj skupini građana. To su poljoprivrednici i uz pomoć i Ministarstva gospodarstva, određenih fakulteta radili smo sa poljoprivrednicima, radimo čitavu zimu dok oni miruju. Organiziraju se predavanja i radionice i ono što vam svakako želim reći da je interes upravo te skupine poljoprivrednika velik i u mjesnim domovima i na svim skupovima dolaze mladi ljudi od 35 i 40 godina koji govore o osnivanju klastera, o osnivanju zadruga i upoznaju norme. Međutim, treba pomoći i obrtnicima i poduzetnicima. Dakle, gospodarstvu, onima koji, neki su već u Evropsku uniju ušli prije službene politike i zato želim sugerirati da se centri izvrsnosti koji se nalaze u programu i u planu rada Ministarstva gospodarstva uspostave što prije. U centrima izvrsnosti bi oni koji pune gradski proračun od kojih mi korisnici živimo, ali poboljšavaju i standard zapravo bi zaživjeti što prije kako bi poduzetnici, građani imali prilike saznati nešto više o standardima i normama. Uz kvalitetne informacije, uz dostupnost informacija i naravno polemičnost tonova ja sam sigurna da ne moramo brinuti niti o izlasku na referendum, niti o potpori Evropskoj uniji. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Ruža Tomašić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Još uvijek stojim kod toga da su naj neinformiraniji ljudi koji žive na otocima. Gospodine predsjedniče, novine su 6 kn. Mjesečno to je 180 kn. Ljudi koji imaju mirovine na otocima primaju negdje oko 500 kn. Televiziju mogu gledati jedino kad je povoljan vjetar na otocima. Tako još uvijek držim da su naj neinformiraniji. Hvala lijepa.
I poštovani zastupnik Gordan Jandroković u ime Kluba HDZ-a, pet minutna rasprava.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice kao što smo već i najavili podržat će Komunikacijsku strategiju za informiranje hrvatske javnosti u Evropskoj uniji i pripremama za članstvo. Ja mogu u ime Kluba izraziti zadovoljstvo predloženim dokumentom, njegovim sadržajem i kvalitetom, ali isto tako izražavam zadovoljstvo i raspravom koja je bez obzira na pojedine kritike, ta rasprava će zasigurno pomoći i predlagatelju da dodatno unaprijedi prijedlog strategije. Ono što je posebno važno je to da smo još jednom potvrdili političko suglasje oko ulaska Republike Hrvatske u Evropsku uniju i tako smo pokazali napredak i u našem shvaćanju evropske perspektive Hrvatske i svih elemenata koji su povezani s tim ulaskom. 3. listopada 2005. godine Republika Hrvatska je započela pristupne pregovore za članstvo u Evropskoj uniji i time je zapravo stavila točku na i jedne uspješne godine koja je bila obilježena velikim brojem pozitivnih događaja. Prošle godine je da podsjetim ratificiran Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Osnovano je Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje. Osnovan je zajednički Parlamentarni odbor Hrvatskog sabora i Evropskog parlamenta. Usvojen je pregovarački okvir za Republiku Hrvatsku, a i mi smo u Saboru usvojili i Deklaraciju i Rezoluciju te osnovali Nacionalni odbor. Danas se vjerojatno možemo suglasiti da su do stjecanja članstva tri prioriteta za našu zemlju, a to je daljnja provedba strukturnih reformi, to je kvalitetno vođenje pregovora i kvalitetno informiranje građana i upravo o tom trećem kvalitetnom informiranju građana o čemu smo danas i jučer razgovarali, ono nam je bitno za onaj konačni cilj, a to je dobivanje potpore građana za pozitivnu odluku na referendumu o ulasku u Europsku uniju. Tome će dobro pomoći upravo ovakva dobro osmišljena komunikacijska strategija koju nam je i predstavila ministrica vanjskih poslova i europskih integracija i važno je naglasiti da strategija definira svrhu, ciljeve i pristup informiranja, zatim jezik i ton, ciljne skupine, sudionice i partnere u komunikaciji te način i sredstvo informiranja, dakle komunikacijska strategija sadrži sve bitne elemente koje jedna uspješna strategija treba sadržavati. Ovaj prijedlog komunikacijske strategije donosi i neke nove elemente, to su nove aktivnosti usmjerene općoj javnosti, dakle svakom pojedinom građaninu, prilagodbu informacija ciljnim skupinama i nova sredstva i pristup. Nadalje, strategija sadrži naša dosadašnja iskustva, iskustva zemlja kandidatkinja, sadrži i sva pozitivna iskustva sličnih strategije u Europskoj uniji i državama članicama. Karakteriziraju i decentralizacija procesa, visoki stupanj koordinacija aktivnosti između institucija uključenih u proces pregovora, transparentnost procesa, spremnost na otvaranje dijaloga o pozitivnim i negativnim učincima članstva, pravodobnost i pružanje informacija i financijski i ljudski potencijal. Isto tako valja naglasiti da su i ciljne skupine dobro detektirane. Ja naglašavam posebno važnost mladih, jer su upravo oni ključni u suživljavanju jednog dana Republike Hrvatske sa standardima i strukturama Europske unije. Upravo će mladi najviše dobiti od punopravnog članstva Republike Hrvatske u Europskoj uniji i mislim da je jako važno reći im koje bi bile posljedice da Republika Hrvatska ne postane članica Europske unije jer će to upravo im biti vjerojatno i dodatni i snažan motiv da imaju pozitivan stav prema ulasku Republike Hrvatske u Europsku uniju. I spomenuo bih isto tako važnost medija, pogotovo javne televizije i mislim da je upravo Europska unija tema gdje možemo tražiti i partnerstvo i razumijevanje kolega novinara jer se radi zaista o jednom cilju koji nije samo važan za političku elitu već je važan za sve segmente hrvatskoga društva. Što se tiče nas zastupnika i mi dobivamo novi zadatak, moramo aktivno i kontinuirano upoznavati svoje birače o svim aspektima Europske unije, o procesu pregovora, kao i o učincima punopravnog članstva u Europskoj uniji. Moramo djelovati lokalno i dakle preuzimati isto tako dio odgovornosti za podizanje javne svijesti o temama vezanim za Europsku uniju. Dakle zaključno mogu samo reći da je Europska unija stvar koja nije samo dio dakle elite društva već se ona tiče svih građana, ona se tiče svih segmenata hrvatskog društva, svih onih kojima je stalo do budućnosti Hrvatske i zato dajemo potporu Vladi za ovaj dokument, smatramo ga dobrim i klub HDZ-a glasovat će za taj dokument. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I završni osvrt, Marija Pejčinović Burić, državna tajnica u Ministarstvu vanjskih poslova i europskih integracija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora. Uvažene gospođe i gospodo zastupnici. Ja bih se prije svega zahvalila na ovoj vrlo konstruktivnoj raspravi i prijedlozima koji se tu mogli čuti, mogu reći osobno kao osobi koja je u ministarstvu na neki način zadužena za ovaj dio posla iznimno korisno i posebno u onom dijelu koji se tiče provedbe strategije mislim da će mi iznimno koristiti, a vjerujem da isto ide i za mog kolegu koji je sa vama i zajedno s nama cijelo ovo vrijeme bio tu. Ja bih željela reći dakle da je ovo okvirni dokument i ponekad se u raspravama možda željelo dobiti puno više informacija nego jedan okvirni dokument može imati, međutim ponavljam ona je okvir i kao takva držimo da strategija daje dobar temelj kojim se rade kao što je i navedeno, godišnji provedbeni planovi. Dakle u našem planu za rad ove godine koji smo već pripremili postoje mnoge od ovih stvari o kojima se sinoć i jutros ovdje u Saboru govorilo. S druge strane ja bih rekla da je obzirom na stadij odnosa, da je dosta često spominjan i raniji i dokument, dokument ranije Vlade koji je nosio isti naziv i nisam nikada ranije čula da je nekoga zbunjivao. On je naime kao strategija upravo namijenjen svima nama koji radimo u ovom poslu, dati okvir kako ćemo to raditi, dakle on po definiciji svojoj osim formalne volje u ranijem slučaju Vlade, ovog puta Vlade i Sabora ne predstavlja drugo nego pokazati da Vlada ozbiljno misli i da Sabor ozbiljno misli o tom poslu i da pokazuje na koji način ga želi raditi. Ova strategija je dakako imajući u vidu stadij, odnosno stupanj naših odnosa i vrlo dakle jednu visoku fazu odnosa sa Europskom unijom, znači započeti pregovori, započeta dubinska analiza. Dakle ova strategija je svakako ambicioznija nego njezina prethodnica. Bilo je dosta pitanja o tome što je temelj. To je isto u nekim dijelovima strategije navedeno. Temelj su svakako istraživanja brojna koja smo radili. Jedna istraživanja radimo redovito svakih šest mjeseci, novo istraživanje će biti provedeno, biti će rezultati poznati kroz dva tjedna dok se obrade, a drugi dio smo radili na fokus grupama, dakle oni koji su među vama stručnjaci za to područje, znaju i iz njih smo dobili puno više informacija, puno više o tome upravo tko se osjeća zakinut, na koji način i kako bi trebalo raditi. Sve to što smo prikupili dakle kao znanje kroz ta istraživanja javnih mijenja, a naravno i dokumente drugih zemalja koje su radile sličan posao smo koristili prilikom dakle izrade ovog našeg dokumenta. Mi smo učili i pokušavamo stalno učiti od drugih, u tome nam dobri primjeri zemalja kao što su Slovenija, Malta itd. iznimno dobro koriste. Obzirom da je bilo pitanja, mislim da je to uvaženi zastupnik gospodin Lučin pitao gdje su ti primjeri. Dakle ako za bilo koje pitanje imate dodatne potrebe za informiranjem ,vrlo rado ćemo mi u ministarstvu takve informacije kojima raspolažemo i koje zapravo nama koriste u našem radu, dati na uvid. Zašto je kao jedna skupina prepoznata javnost, to je bio pitanje sinoć, dakle govorilo se o tome da javnost kao cjelina ne može biti skupina. Mi smo govorili ovaj puta o javnosti zato što se sva, dakle sveukupne javnosti u jednom dijelu što se sva sredstva masovnih komunikacija obraćaju sveukupnoj javnosti. Mogu to biti emisije posvećene ovom ili onom ali sami svojom definicijom masovnih medija one su usmjerene svima, a i mi vjerujemo o ovoj fazi kada je vrlo izgledno skoro članstvo u Europskoj uniji da se sveukupna javnost kao cjelina isto tako mora prepoznati kao ciljna skupina. Što se tiče pregovaračkih struktura isto tako sinoć je bilo govora u smislu kao da pregovaračke strukture nisu dio nas koji radimo taj posao. Mi smo svi u pregovaračkim strukturama, prema tome, jedini razlog zašto nemate u ovom papiru pregovarače ili pregovaračke strukture kao posebno nešto, dakle, oni nisu oni kojima ćemo mi prenositi. Oni su mi, dakle, mi smo svi zajedno pregovaračke strukture koje i upravo što je informiranje u ovoj fazi je informiranje o onome što su pregovori. Više nema nečeg drugog osim onoga što je sadržano u pregovorima, a pregovori su zapravo od sada pa nadalje sve ono što se radi u Republici Hrvatskoj na tom planu. Bilo je govora o studiji učinaka. Vlada je donijela odluku i mi smo krenuli u, dakle, napravili zadnji zadatak za izradu studije učinaka. Naravno da je jedan važan rezultat koji očekujemo, dakle, od te studije učinaka upravo da prepozna što su koristi i što su troškovi, što su mane, što su dobre strane i naravno da ćemo to svakako koristiti u informiranju kada ta studija bude dovršena. Što se tiče, dakle, u pripremi vrlo, isto tako nekoliko puta je naglašeno na bi PR stručnjaci, da su trebali biti konzultirani. Ministrica je uvodno rekla, ja to moram ponovno ponoviti. Mi smo imali 2 kruga, dakle jedne, tzv. "brain storminga", odnosno razmjene mišljenja u krugu u kojem su bili predstavnici 4 agencije koje se PR-om vrlo renomirano bave u Republici Hrvatskoj i jedan strani stručnjak koji taj posao je radio za nas i radio je za druge zemlje. Radio je u Sloveniji i još u nekim drugim zemljama. Govorilo se o tome da je ovaj dokument jednosmjeran, dakle, da nema komunikacije. Ako ste pogledali radna sredstva, većina njih upravo ima tu dvostruku komunikacije. Ako uzmete glasovni portal, to je upravo po definiciji, dakle, onaj medij koji daje mogućnost da ljudi postavljaju upravo ona pitanja koja ih zanimaju i mi na njih odgovaramo. Ima naravno niz drugih Internet, nacionalni forum, svi naši seminari, sve konferencije su upravo i osobno meni kada sam u prilici držati predavanja, najzanimljiviji je onaj dio kada dođe do rasprave, dakle, kada se mogu postavljati konkretna pitanja. Što se tiče novih, dakle, nekonvencionalnih sredstava, da se koriste umjetnici, itd. Mi smo to započeli, imamo namjeru dalje raditi, to je projekt Europa 20-20. Dakle, tu smo sa stručnjacima, dakle, sa dizajnerima tražili njihovu viziju Europe da na neki način kroz taj kulturološki pristup se pokaže kako dizajneri, dakle, kako umjetnici vide recimo budućnost Europe 2020. godine. Što se tiče o mladima, mislim da je uvažena potpredsjednica Sabora nešto rekla. Imamo dosta aktivnosti s mladima, međutim moje mišljenje je da se uvijek može i treba više raditi. Imamo EU kviz, postoje već europski razredi u nekim školama, postoje kreativne radionice. Mi radimo simulacije na svim našim seminarima, itd., ali mislim i pokazuje isto neki primjeri koji su tu zastupnici spomenuli, pokazuju da se treba i još više raditi na tom planu. Što se tiče, dakle, informiranja, što je posao oblikovatelja javnog mijenja? Mi s naše strane mislimo da je naš posao po svim poglavljima pregovora pripremiti neku vrstu brošura. Hoće one biti tiskane ili samo u elektronskom obliku to ćemo još vidjeti, ali dakle to će biti podloge koje će omogućivati i meni je drago da je među zastupnicima to prepoznato. Dakle, da ćemo svi mi i vi moći te podatke koristiti kada budete komunicirali sa ljudima u sredinama iz kojih dolazite ili u javnim medijima o tome što je tema pregovora. Kako komunicirati uvaženi zastupnik gospodin Letica je spominjao naše pretke koje nismo bez obzira, neki od nas smo mlađi ali isto tako i znamo i za gospođu Diku Radicu i za braću Radić, itd. Oni su išli od kuće do kuće, to je bilo neko drugo vrijeme. Danas su se masovni mediji bitno razvili, itd. Danas umjesto onog što je radila Dika Radica pa je hodala od kuće do kuće imamo kuharske ove razne emisije na televiziji ili nešto slično. Dakle, mi mislimo da nije nevažan taj izravni kontakt, ali da svakako su današnji mediji omogućili da se i bez dakle od dolaska u svaki dom osobno može doći do svake osobe u Republici Hrvatskoj, uglavnom. Pitanje loga i slogana, tu je bilo postavljeno pitanje, dakle, zašto mi nemamo još uvijek logo za ovaj proces. Vlada je prošle godine raspisala jedan natječaj u povjerenstvu koje je trebalo procjenjivati radove koji su stigli, gdje je bio zastupljen cijeli spektar našeg društva. Dakle, svi zajedno su zaključili da od puno radova koji su došli, mi ih imamo sve ako nekoga zanima u ministarstvu, nije bilo prihvatljivo rješenje dakle loga i slogana. Neke zemlje su to očito brže riješile. Mi mislimo da to trebamo imati, trebamo imati logo, procese pregovora i ići ćemo dakle u dalji korak da to pokušamo riješiti. Dakle, do sad nismo uspjeli unatoč tome što je prijava bilo iznimno puno. Što se tiče medija kao partnera oni su dakle kao takvi prepoznati. Govoreno je da ne bi slučajno bilo krivih interpretacija. Dakle, da se ne misli da Vlada ili mi u ministarstvu koji radimo mislimo nešto nametat nekome. Mediji su naši partneri bili do sada. Mi samo mislimo da taj partnerski odnos treba razvijati i dalje. Sa HTV-om imamo sada jednu emisiju koja se zove "Euro magazin". Međutim ono što bismo htjeli postići je da te emisije budu u boljim terminima, da budu naravno onda i gledanije, da imaju veći utjecaj. Što se tiče, dakle, zašto smo prepoznali skupine osjetljive na promjene? Opet ponavljam iz do sada naših istraživanja koje smo radili, radova, dakle, istraživanja i našeg rada naravno na terenu i iskustva drugih zemalja, pokazalo se da ove skupine koje smo mi tamo prepoznali nemaju dovoljno informacija i osobito dakle treba posebnu pozornost pokloniti njima. Ako gledate jezik kojem je rečeno, rečeno je osobito, dakle nije rečeno da će se samo sa njima raditi i naravno ne isključuje i druge skupine. Zašto je naglašena kampanja uoči referenduma? Zato što je informiranje, naravno, naš stalni posao. Ja moram u ovome reći da nisu sve zemlje koje su recimo ušle u zadnjem valu, tom poslu prionule kroz cijeli proces. Dapače, nažalost većina je to radila samo kroz kampanju zadnjih godinu dana. Mi smo, učeći od drugih, prvenstveno mogu ovdje opet spomenuti Sloveniju kao dobar primjer koja je to informiranje vodila kroz cijeli proces, isto tako dakle to želimo raditi kroz cijeli proces, ali svejedno kao i drugi mislimo da na kraju kada dođe, dakle, godinu dana prije referenduma da svakako tu aktivnost treba osobito pojačati. To pokazuju i primjeri, uostalom tako je radila Austrija, tako je radila Malta, tako je radila Slovačka, itd. Što će se, dakle kako će se komunicirati i što će biti predmet komuniciranja na više dakle mjesta je istaknuto da moramo biti objektivni. Mislim da je u tome ova strategija više nego nedvosmislena, dakle govorili smo o realnom optimizmu, mislim da i ova cijela rasprava koju smo čuli danas i sinoć ovdje sublimira da smo bili na dobrom putu, dakle svi se zalažemo za realni optimizam i govoreći o onome što je uvaženi potpredsjednik Sabora gospodin Bebić govorio, dakle nema podjela na jedno i dakle samo eurofili i eurofobi ili kako se to češće govori euro skeptici i euro optimisti. Mislim da je taj spektar puno širi, dakle on samo u svojim krajnostima prepoznaje eurofile i eurofobe, ali između treba toga ima cijeli niz dakle različitih stadija i prema tome i različitih potreba da se sa ljudima u takvom procesu dakle i razjasne one nejasnoće koje postoje. I zaključno, ja bih još jednom naglasila dakle da je Vlada i do sad radila dosta na planu informiranja građana o pristupanju, ali znajući da smo došli u ovaj poseban dakle sada zadnji i završni stadij, a to su pregovori. Vjerujemo da trebamo i više i bolje i zato smo i išli u to da smo predložili ovakvu strategiju koja vjerujemo može pridonijeti i pojačati kvalitetu informiranja koju smo do sada imali. Evo, hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Ja sam očekivao da će državna tajnica shvatiti ono o čemu sam ja govorio, očito nije shvatila. Nisam mislio da će ići … [[Govornik se ne razumije.]] od vrata do vrata, nego se radi o tome da od 90% hrvatskog stanovništva ništa ne zna kako povući uopće fondove, kako ih motivirati, ništa ne znaju. Jedna ideja već državna tajnice pošto je bankrotirala emisija "Laku noć Hrvatska" angažirajte tu skupinu da rade "God morning Europ" i to da rade u nekoliko verzija za različite skupine to bi sasvim sigurno bilo vrlo efikasno u promoviranju europskih ideja, a i vrlo je jeftino.
Zaključujem raspravu. Drugo Prijedlog komunikacijske strategije za informiranje hrvatske javnosti o Europskoj uniji i pripremama za članstvo. Amandmane je podnio Klub zastupnika HSU-a. Gospođo državna tajnice molim očitujte se u pogledu amandmana. Ima tri amadmana.
Ovom ministarstvu su prihvatljiva sva tri amandmana ovako kako su navedena.
Dobro. Postaju sastavni dio prijedloga strategije. Dajem na glasovanje prijedlog strategije. Molim glasovati. Rezultat. Sa 90 glasova za, 5 suzdržanih i jednim protiv donesena Komunikacijska strategija za informiranje hrvatske javnosti sa prihvaćenim amandmanima.