Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa radom na 13. sjednici Hrvatskoga sabora. Na dnevnom redu je a) Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2004. godinu, b) Izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu, c) izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu – posebni dio – službena tajna. Molim državnu revizoricu, gospođu Šimu Krasić da dodatno obrazloži prijedloge. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dame i gospodo pred vama se nalazi još jedno Izvješće Državnog ureda za reviziju, Izvješće o radu, izvješće o obavljenim revizijama. Uobičajeno je da se svake godine podnosi izvješće do konca godine za prethodnu godinu. Ovo je eto jedno jubilarno izvješće deseto po redu i mislim da će se vidjeti svi oni koji su pročitali, da je ono znatno bolje nego što je bilo do sada. Državni ured za reviziju osnovan je i počeo radom 94. godine. U prvih nekoliko godina rada Ured je uz provođenje revizije kao osnovnog posla radio na svom ustrojstvu te zapošljavanju i osposobljavanju djelatnika. Danas je organiziran putem središnjeg ureda i 20 područnih ureda u sjedištima županija. U 2004. godini od planiranih 301 zaposlenika bilo je 273, nešto manje nego prethodnih godina jer je desetak revizora napustilo Državni ured za reviziju, od čega je 230 visoke stručne spreme ili 84%, a njih 225 su ovlašteni državni revizori. Mi znamo da smo ovlašteni državni revizori mogu obavljati samostalno revizije. Za obavljanje poslova donosi se jedinstveni godišnji program i plan rada što omogućava bolju organizaciju i provođenje pojedinih revizija te potpunije korištenje radnog vremena i stručnih sposobnosti revizora. Prema odredbama Zakona, Državni ured za reviziju obavezno godišnje obavlja reviziju državnog proračuna, fondova, odnosno zavoda na razini Republike Hrvatske i proračuna jedinica lokalne, odnosno područne samouprave. Revizije ostalih subjekata obavljaju se prema programu rada Državnog ured za reviziju. Ovdje je samo potrebno napomenuti da ima oko 10,5 tisuća subjekata koji nama podnose financijska izvješća. Znači oni svi su potencijalni subjekti revizije Državnog ureda za reviziju. U posljednje tri godine osim redovnih revizija Ured je obavljao i revizije pretvorbe i privatizacije. O obavljenim revizijama pretvorbe i privatizacije podneseno je posebno izvješće u ovom Saboru. U ovom izvještajnom razdoblju revizijama je obuhvaćeno 720 subjekata od 570 lokalnih jedinica, državni proračun, 19 ministarstava, 9 državnih zavoda, 5 agencija, 3 fonda te 113 drugih korisnika proračunskih sredstava unutar kojih su uključene ustanove, neka trgovačka društva u vlasništvu jedinica lokalne i države i drugi subjekti. Revizijskim postupcima obuhvaćena su ukupna proračunska sredstva u iznosu 104 milijarde kuna. U okviru ovih sredstava prihodi državnog proračuna iznose 88,8 milijardi kuna ili 85,4%, prihodi Grada Zagreb 4,7 milijardi kuna ili 4,5% dok prihodi svih drugih lokalnih jedinica iznose 10,4 milijarde ili 10,1% od ukupnih prihoda. Doprinos za mirovinsko osiguranje od polovine 2001. a doprinos za zdravstveno osiguranje i zapošljavanje od početka 2002. prihod su državnog proračuna. U 2003. godini doprinos za zdravstveno osiguranje ostvaren je u iznosu 12,3 milijarde kuna, a doprinos za mirovinsko osiguranje u iznosu od 13,8 milijardi kuna i za zapošljavanje 838 milijuna kuna. Rashodi Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje iznosili su 13,5 milijardi kuna, a nedostatna sredstva od 1,3 dvije milijarde kuna nadoknađena su iz državnog proračuna. Rashodi Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje iskazani su u iznosu 22,7 milijardi kuna tako da nedostatna sredstva od 8,9 milijardi nadoknađena su iz državnog proračuna. Za isplate mirovina izdvojeno je 22,1 milijarda kuna, odnosno gotovo dvostruko više od prikupljenih sredstava iz doprinosa. Doprinos za zapošljavanje ostvaren je u iznosu 838 milijuna kuna, a Zavod za zapošljavanje utrošio je 915 milijuna kuna iz sredstava prenesenih iz prethodne godine. Prihodi Grada Zagreba i drugih lokalnih jedinica također su ostvareni u većim iznosima od prošlogodišnjih za 1,9 milijarde kuna ili 11,5% jer su lokalne jedinice polovicom 2001. preuzele određene obveze financiranja osnovnog i srednjeg školstva, zdravstva i socijalne skrbi za što su im osigurana dodatna sredstva iz državnog proračuna i povećani udjel u porezu na dohodak. Osim sredstava proračuna revizijskim postupcima za 2003. godinu obuhvaćena su i druga javna sredstva u iznosu 9,6 milijardi kuna. Odnose se na vlastite prihode Zavoda za zdravstveno i mirovinsko osiguranje, prihodi trgovačkih društava u vlasništvu Republike Hrvatske, Hrvatske ceste, autoceste i autocesta Rijeka-Zagreb. Ukupno revidirana sredstva u 2003. godini iznose 113,6 milijardi kuna ili 58,8% bruto društvenog proizvoda. Ukupna revidirana sredstva u 2002. godini iznosila su 102,7 milijardi kuna tako da je revizijama u 2003. obuhvaćeno 10,9 milijardi kuna više nego u 2002. godini. Revizijskim postupcima obuhvaćeni su financijski izvještaji i poslovanje subjekta. Osim provjere jesu li financijski izvještaji sastavljeni u skladu s opće prihvaćenim računovodstvenim načelima i standardima i koriste li se javna sredstva u skladu sa zakonskim i drugim propisima, revizijama obuhvaća i davanje ocjene o ekonomičnom obavljanju djelatnosti kao i učinkovitosti ostvarenja ciljeva određenih programa. Revizije se provode u skladu s odredbama Zakona o državnoj reviziji, međunarodnim revizijskim standardima koje primjenjuju sve druge državne revizije u svijetu. U skladu s tim standardima revizija se obavlja timski što omogućava stručan i kvalitetan postupak revizije. O obavljenim revizijama sastavlja se izvješće s nalazom i preporukama te mišljenjem o poslovanju i financijskim izvještajima revidiranog subjekta na koje zakonski predstavnik ima pravo na očitovanje, odnosno pojašnjenje određenih činjenica. Očitovanje se ugrađuje u izvješće i postaje njegovim sastavnim dijelom. Na taj način se izbjegavaju nepreciznosti i nesporazumi u pogledu utvrđivanja činjeničnog stanja. Osiguran je visok stupanj zaštite interesa revidiranog subjekta i objektivnost revizijskih izvješća. O tom govori i činjenica da je u proteklom izvještajnom razdoblju uloženo svega pet prigovora na izvješća o obavljenim revizijama. Znači da su revizije obavljene stručno te je nedvojbeno utvrđeno činjenično stanje tako da se nalaze preporuke prihvaćeni od zakonskih predstavnika revidiranih subjekata. Sva izvješća su dostavljena zakonskim predstavnicima revidiranih subjekta, vijećima i skupštinama lokalnih jedinica kako bi se po njima mogle poduzeti određene mjere i otkloniti nepravilnosti gdje su uočene. Osim objektivnog utvrđivanja činjenica o poslovanju subjekata i davanja naloga i prijedloga za poboljšanje poslovanja zadaća državne revizije određena Zakonom o međunarodnim standardima je izvijestio ovaj Visoki dom i javnost o načinu raspolaganja javnim sredstvima. Svi podaci prikupljeni tijekom revizije službena su tajna sve dok se izvješće ne dostavi Hrvatskom saboru, a na lokalnoj razini predstavničkim tijelima kada postanu dostupni javnosti. Nakon rasprave u Hrvatskom saboru cjelovita izvješća dostupna su javnosti preko web stranica našeg Ureda. Naglašavam da naš Ured nema ovlasti poduzimati bilo kakve kaznene mjere već to obavljaju druge državne institucije sa kojima surađujemo. Ovdje je potrebno naglasiti da je to u skladu s prihvaćenim međunarodnim standardima i smjernicama Europske unije s revizijskom praksom drugih zemalja. Međutim, mi od ove godine tražimo od revidiranih subjekata da nas u roku 60 dana izvijeste o poduzetim mjerama po našim izvješćima. U ovom Izvješću upućenom Hrvatskom saboru daju se skraćena izvješća o obavljenim revizijama koje se sastoje iz tri dijela, mišljenja općih podataka, nalaza i preporuka. U skladu s međunarodnim standardima i uobičajenom praksom drugih revizija, nakon obavljene revizije na temelju revizijom utvrđenih činjenica izražava se mišljenje o financijskim izvještajima o poslovanju revidiranih subjekata. Razlikuju se četiri vrste mišljenje i to bezuvjetno, kada nisu utvrđene nepravilnosti, uvjetno kada su utvrđene nepravilnosti koje nisu značajne za razumijevanje financijskih izvještaja odnosno koje ne utječu na poslovanje revidiranog subjekta. U slučajevima kada su utvrđene značajnije nepravilnosti u poslovanju izražava se nepovoljno mišljenje. I posljednja vrsta mišljenja je suzdržano mišljenje kada je dokumentacija nedostatna ili je nema da se ne može uopće izraziti mišljenje. U ovom izvještajnom razdoblju od 56 revidiranih subjekata na državnoj razini kod 7 subjekata je izvršeno bezuvjetno mišljenje, 3 nepovoljno, dok je kod drugih revidiranih subjekta izrađeno uvjetno mišljenje. Kod subjekata gdje je izraženo nepovoljno mišljenje mi smo tijekom godine sa tim subjektima napravili da su oni postupilo po našim nalazima tako da je Hrvatski olimpijski odbor prihvatio sve nalaze i ispravio, u tijeku je i realizacija preporuka i naših nalaza u Hidrometeorološkom zavodu i REGOS-u. … [[Govornik se ne razumije.]] podaci odnose se na osnovne financijske pokazatelje revidiranih subjekata, a u nalazima i preporukama se u skraćenom obliku navode značajnije nepravilnosti u njihovom poslovanju i navode razlozi i preporuke Državnog ureda za reviziju. Dopustite da nakon ovih nekoliko kratkih podataka iznesem osnovne podatke iz nalaze o obavljenim revizijama tijekom 2004. godine. S obzirom da se revizije provode već 10. godinu, broj nepravilnosti se smanjuje međutim, još uvijek se određene nepravilnosti ponavljaju. Najčešće nepravilnosti mogu se grupirati u tri osnovne grupe, računovodstveno poslovanje, prihode i primitke, te rashode i izdatke, posebno u dijelu planiranja sredstava i namjenskog trošenja, te javne nabavke. S obzirom da se u 2003. godini novi računovodstveni sustav primjenjuje tek drugu godinu, još uvijek se javljaju nepravilnosti koje se odnose na to područje ali nisu bile brojne kao prethodne godine. Najčešće nepravilnosti odnose se na popis imovine, obveza i potraživanja koja nisu uvijek bila cjelovita ili nisu bila usklađena stvarna i knjigovodstvena stanja. TE financijske izvještaje koji nisu sadržavali sve potrebne podatke ili nisu bili pravovremeno usklađeni s podacima iz državne riznice. Pojedini propusti kao primjer su nepravilna evidentiranja prihoda i rashoda iskazivanja podataka u financijskim izvještajima i slično što nije bilo značaja za cjelokupno poslovanje, raspravljeno je s revidiranim subjektima dane su određene upute a dio nepravilnosti ispravljen je tijekom revizije. Nepravilnosti u dijelu prihoda i primitaka te rashoda i izdataka najčešće se odnose na planiranje proračunskih prihoda te izvršavanje izdataka iznad planiranih iznosa. Prihodi nisu bili uvijek planirani u realnim veličinama a rashodi i izdaci su bili izvršavani iznad plana ili nisu bili planirani. Također je uočeni da se pojedini izdaci u evidentiranju na pozicijama u računima koji nisu predviđeni za to, te se na taj način ne može dobiti cjelovita slika o izvršavanju izdataka po pojedinim namjenama. U pojedinim slučajevima vlastiti prihodi koji ostvaruju proračunski korisnici nisu uplaćivani u korist državnog proračuna zašto postoji zakonska obveza. Državni ured za reviziju upozoravao je na nedostatnu kontrolu prenesenih transferiranih sredstava, značajna sredstva transferiraju se proračunskim izvanproračunskim korisnicima a ne kontroliraju se što će ubuduće činiti unutarnja revizija koja je upravo u osnivanju i počet … Treća značajna grupa nepravilnosti odnosi se na nepoštivanje propisa koji se odnose na postupke javne nabave. Reviziji provođenja postupka javne nabave pridaje se posebna pozornost jer se za te namjene troše značajna sredstva, tako je primjerice samo za nabavu nefinancijske imovine tijekom 2003. godine utrošeno 5,4 milijarde kuna ili 5,3% ukupnih proračunskih sredstava. Prema podacima Zavoda za statistiku u 2003. godini na kapitalne izdatke u javnom sektoru utrošeno je oko 18 milijardi kuna. Iako je Zakon o javnoj nabavi u primjeni već treću godinu i dalje su uočene brojne nepravilnosti, najčešće se odnose na nepostojanje planova nabave, imenovanje povjerenstava za provođenje postupaka, provođenje postupka javnog nametanja ili prikupljanja ponuda, ponudbenu dokumentaciju, odabiru ponuditelja, sastavljanju ugovora, te praćenju realizacije ugovora. Na lokalnim razinama nepravilnosti se u manjem broju lokalnih jedinica javljaju kod zaduživanja, jer nisu pribavljene suglasnosti za zaduženje. Zaduženje izvršeno izvan zakonom propisanih veličina, i kreditnim sredstvima su se podmirivale druge obveze osim onih koje su bile namijenjene. Međutim, uočeno je da neke jedinice ne bi mogle podmirivati svoje obveze da nisu to radile iz tih sredstava. Nepravilnosti u poslovanju i financijskim izvještajima revidirani su na potrebu jake neovisne unutarnje revizije iz postavljanja sustava interne kontrole, stoga su državni revizori upozoravali na potrebu osnivanja unutarnje revizije. Donošenjem zakona o proračunu 2003. godine uloga je proračunskog nadzora je izmijenjena i provodi se od strane Ministarstva financija kod svih pravnih i fizičkih osoba koje koriste proračunska sredstva. Umjesto unutarnjeg nadzora korisnici su obvezni ustrojiti unutarnju reviziju, upravo se provodi jedan program u okviru CARDS programa koji se provodi u Ministarstvu financija i svim drugim korisnicima sredstava pod nazivom "Unutarnja financijska kontrola u javnom sektoru i unutarnja revizija". Mislim da će ona ubrzo profunkcionirati te će svih ovih nepravilnosti biti znatno manje ubuduće, jer će te revizije obavljati prethodnu kontrolu a ne naknadnu kao Državni ured za reviziju. Državna riznica koja u jednom svom segmentu ima nadzornu funkciju, profunkcionirala je 2001. godine, te se nadalje razvija a poslovi javnog duga, dijela računovodstva državnog proračuna, i veza s inozemnim platnim prometom nisu u potpunosti uspostavljene. Stoga bi sav ovaj projekt trebao završiti u svim dijelovima kako je planirano a nadalje bi trebalo samo raditi na njegovom unapređenju i usavršavanju. Zaduživanje Republike Hrvatske davanje jamstava, poslovanje putem deviznih računa, popisane u dijelu izvješća što se odnosi na državni proračun i ovim segmentom poslovanja potrebno je posvetiti dužnu pažnju s ciljem otklanjanja nepravilnosti. Gospodine predsjedniče, cijenjene dame i gospodo, u ovom kratkom izlaganju željela sam samo skrenuti pozornost na rad Državnog ureda za reviziju, njegov ustroj, zadaće, način sastavljanja izvješća, primjenu standarda na temelju kojih se obavlja revizija te na osnovne i značajne nedostatke koji su utvrđeni kod revidiranih subjekata. U nastavku ću se ukratko osvrnuti na programske zadatke za 2005. godinu Državnog ureda za reviziju. Tijekom 2003. godine donesen je strateški plan razvoja koji predstavlja dugoročni plan i sustav razvoja i unapređenja Državnog ureda za reviziju. Plan je usklađen sa standardima Europske unije i prihvaćen od … koja u ime Europske unije, Europske komisije izvršila vanjsku reviziju Državnog ureda za reviziju. U skladu s tim dokumentom određeni su i poslovi i zadaci u narednom razdoblju koji se odnose da i dalje provoditi revizije financijskih izvještaja i poslovanja određene Zakonom o državnom…, posebne aktivnosti usmjeriti na revizije učinkovitog trošenja javnih sredstava. Nadalje, provoditi kontinuiranu izobrazbu revizora na svim razinama. Surađivati sa drugim tijelima vlasti, stručnim i znanstvenim institucijama, pri tome se uvijek mora voditi računa o neovisnosti i samostalnosti revizijske profesije i nadalje, razvijati i uspostavljati suradnju sa drugim vrhovnim revizijskim institucijama na Europskoj i svjetskoj razini kao i suradnju sa zemljama koje imaju srodne revizijske sustave. Time ne samo da se poboljšava kvaliteta rada državnih revizora već se pridonosi daljnjem razvoju međunarodnih odnosa. Nastaviti stalni proces modernizacije informacijskog sustava i njegovog povezivanja s drugim informacijskim sustavima javnog sektora na državnoj i lokalnim razinama. Upravo ovih dana Državni ured za reviziju dobiva informatičku opremu nabavljenu od, iz Card programa Europske unije u protuvrijednosti 400 tisuća eur-a koja se sastoji od opreme i programa. Tako da ćemo evo od negdje polovice ove godine svaki revizor imati svoja prijenosna računala. Prihvatili smo programe Europske unije o provođenju revizije, o praćenju revizijat i svih revizora odnosno tijeku revizije i usklađivanju u potpunosti rada revizije, naše revizije sa revizijama u, članica Europske unije. U okviru procesa uključivanja Republike Hrvatske u europske integracije, a prije svega Europsku uniju, prilagođavati način rada, izvršavati međunarodne obveze i nastojati sudjelovati u zajedničkim projektima koristeći pri tome znanja drugih europskih i svjetskih državnih revizija. Sada se naša jedna revizorica nalazi na vježbeničkom radu u Državnoj reviziji Europske unije koji traje 5 mjeseci tako da se osposobljava za prihvat sredstava i europskih fondova da mi možemo obavljati revizije, jer se to traži od Državnog ureda za revizije, kad se počnu koristiti ta sredstva da je osposobljena, iza ovoga dobivamo, mislim još jedna osoba će ići na osposobljavanje. Neovisnost i javnost rada ureda i nadalje mora biti prisutna u poslovanju i obavljenim revizijama. Dokaz, prilog tome naših izvješća na Internet, odnosno web stranicama Državnog ureda za reviziju čime smo naša izvješća učinili dostupnima ne samo u tuzemstvu veći i inozemstvu. Time smo zadovoljili … [[Govornik se ne razumije.]] načela rada, a to je načelo javnosti. I na kraju istaknula bi da je 2004. godine Državni ured za reviziju uključen u Cards program u okviru kojeg će u partnerskom odnosu Državna revizija Velike Britanije raditi na projektu jačanja vanjskog nadzora nad izvršenjem proračuna. Projekt se već provodi od 1.11. prošle godine. Trajati će 30 mjeseci a obuhvatiti će sva područja rada državne revizije. Upravo se provodi program financijske revizije. Predviđeno je da svi državni revizori ureda prođu te programe, seminare te na taj način doprinesu kvalitetnijem radu Državnog ureda za reviziju. Naši, ja sa svojim pomoćnicima smo već boravili u Velikoj Britaniji, predviđeno je da svi voditelji, odnosno svi šefovi prođu taj program ali u Londonu na trajanju od 8 dana. Tako da je prva grupa od 8 ljudi već provela, sada ide sljedeća itd. Nadamo se da ćemo u skladu s tim standardima postići i bolje rezultate, odnosno uskladiti sve ono što se traži u, Europske unije u ovim pregovorima koje, tako da će nam vrlo malo ostati kad počnu pregovori da trebamo nešto uskladiti u državnoj reviziji sa standardima Europske unije. Zahvaljujem na pozornosti i tu smo da možemo dati odgovore na sva vaša pitanja. Hvala.
Hvala lijepo glavnoj državnoj revizorici gospođi Šimi Krasić. A sada vas molimo da se izjasnimo o izvješću o obavljenim revizijama koji je posebni dio službena tajna. Najprije dajem na glasovanje prijedlog Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost da se sa izvješća Državnog ureda za reviziju posebni dio, skine oznaka službena tajna. Tko je za? Ima li netko protiv? Suzdržan? Nema. Utvrđujem da je jednoglasno prihvaćen prijedlog Odbora. Sukladno članku 11. Zakona o državnoj reviziji Državni ured za reviziju dostavio je navedena izvješća. Materijal i CD za točke a i b primili ste u pretince, a materijal za točku c primili ste osobno. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za rad, socijalnu politiku i zdravstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Prije prijelaza na raspravu pozdravimo studente Pravnog fakulteta u Zagrebu koji danas naznačuju na našoj sjednici. Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? U ime Odbora za financije i državni proračun gospodin zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege. Temeljem članka 65. Poslovnika o radu Hrvatskog sabora Odbor za financije kao matično radno tijelo razmotrio je ovo izvješće. U prvom dijelu da ne čitam sve što smo sad upravo čuli, sažetak ovog izvješća sadržano u prvom dijelu. No onaj drugi dio što je Odbor raspravio dopustite da kratko informiram o tome. Odbor je podržao pisano mišljenje Vlade RH u kojem je Vlada primila na znanje predmetna izvješća te ukazala na neke nalaze Državnog ureda za reviziju na temelju kojih je dana ocjena da poslovne knjige ne daju cjelovitu i pravodobnu informaciju o ukupnom javnom dugu, imovini, obvezama i potraživanjima države. U raspravi na odboru istaknuto je da su djelovanjem Državnog ureda za reviziju u proteklih 10 godina učinjeni značajni pozitivni pomaci kod proračunskih korisnika u trošenju i racionalnom gospodarenju proračunskim sredstvima. Međutim uočeno je da se već niz godina ponavljaju iste nepravilnosti kod revidiranih subjekata što je prema iznijetom mišljenju posljedica nedovoljnog stručnog usavršavanja zaposlenika u državnoj i lokalnoj upravi a vjerojatno i samoupravi. Upozoreno je na puno propusta utvrđenih revizijom državnog proračuna Republike Hrvatske. Tako pored ostalog dopustite samo neke. Npr. nisu evidentirani primici u računu financiranja i računovodstvu za 2003. u iznosu od 576 tisuća 900 i nešto kuna po odobrenim zajmovima HABOR-a, Ministarstva za javne radove obnovu i graditeljstvo za provođenje programa organizirane obnove 2002.-2003. i 2003. i 2004. Nije iskazan dio zaduženja po kratkoročnim kreditima iz 2003. u knjigovodstvu i godišnjim financijskim izvještajima. Nisu evidentirani neki troškovi u 2003. godini i njihovo prenošenje u 2004. zbog čega deficit državnog proračuna nije iskazan u realnoj veličini na što je Vlada RH ukazala prilikom preuzimanja ovog mandata. Naime, rebalansom financijskog plana "Hrvatskih autocesta" planiran je značajan porast deficita u iznosu od milijardu 556 milijuna 325 tisuća koji je prebačen u 2004. godinu. Hrvatski sabor nije dao suglasnost na taj rebalans, niti je on uključen u konsolidirani plan prihoda i rashoda Državnog proračuna RH 2003. što nije u skladu s odredbama Zakona o proračunu. Izvršeni rashodi i izdaci u vezi projekata pojedinih ministarstava koji se financiraju iz zajmova međunarodnih financijskih institucija i organizacija s posebnih deviznih računa koji nisu vezani za jedinstveni sustav državne riznice nisu evidentirani u glavnoj knjizi državnog proračuna. Primjerice izdaci za projekt osuvremenjivanja i rekonstrukcije željeznica Iberde u iznosu od 62 milijuna itd kuna, za projekt osuvremenjavanja i restruktuiranja željeznice Iberdea od 37 milijuna i nešto kuna. I drugo, u obrascu PRAS nisu iskazani ni primici od zajma KEF za projekt obnove i modernizacije hrvatskih željeznica u iznosu od 78 milijuna kao ni rashodi za taj projekt financiranja i zajma u iznosu od 7 i nešto milijuna. Nije cjelovita evidencija o popisu svih zajmova i zaduženja države. Pregled izdanih i aktiviranih jamstava te stanje duga države sa svim potrebnim elementima, odnosno ne obuhvaća sve podatke za ranije godine i 2003. Također nema cjelokupnih podataka o obvezama po kreditima i jamstvima koje je država preuzela i od pojedinih korisnika državnog proračuna odnosno pojedinih društava te ih umjesto njih plaćala. Nije podmiren dio obveza prema Svetoj Stolici. Hrvatska biskupska konferencija za razdoblje od 99. do 2003. u obveze nisu evidentirane, odnosno obveze nisu evidentirane u knjigovodstvu i bilanci. Prema odredbama Zakona o izvršenju Državnog proračuna za 2003. vrijednost novih financijskih jamstava izvršen, odnosno utvrđena je u iznosu od 5 milijardi i 900 milijuna kuna, a izdano je jamstava od 9 milijardi kuna što čini razliku od gotovo 53% nominalno izraženo, odnosno relativno a nominalno je iskaz. Pored navedenog u raspravi na odboru istaknuto je da većina izdanih jamstava za koje odluke o donošenju Vlada RH koje je donijela u 2003. ne udovoljava kriterijima iz odluke o kriterijima za davanje državnih jamstava. Odbor je zauzeo stajalište da je djelovanje Državnog ureda za reviziju polučilo značajne pozitivne pomake kod revidiranih subjekata u trošenju i racionalnom gospodarenju proračunskim sredstvima. Međutim, potrebno je i dalje inzistirati na racionalnijem gospodarenju javnim resursima i odvijanju poslovanja u skladu sa zakonskim propisima. Stoga bi projekt Državne riznice trebao staviti u funkciju u svim njegovim segmentima kako bi se ostvarili postavljeni ciljevi. Nakon provedene rasprave Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora odlučio je jednoglasno predložiti Hrvatskom saboru sljedeće. Prima se na znanje: a) Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2004. godinu, b) Izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu, i c) Izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu, posebni dio, jer smo pretpostavili da ćemo skinuti ovaj pečat tajnosti. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Da li ostali odbori žele? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Šime Prtenjača.
Pa evo već u ovom prvom dijelu stava Odbora za financije, a sjećamo se i mnogih rasprava tijekom prošle godine o stanju javnih financija pa i javnog duga pa onda državnog deficita pa svih onih problema koje smo imali. Naravno bilo je različitih interpretacija zašto je dolazilo do pojedinih takvih drugačijih stavova i tumačenja oko toga. Konačno imamo stav Državne revizije koja je potvrdila, odnosno iznijela većinu tih pojava koje su se događale u tom razdoblju sa ocjenom i određenim obvezujućim zaključcima. Stoga dopustite da je u ovom izvješću koliko vrijeme dopusti naravno, upozorim na one probleme koje je revizija konstatirala, potvrdila dakle u svom pisanom izvješću i da temeljem toga eventualno na kraju i damo ocjenu što bi trebalo naravno poduzeti. Evo čuli smo i u ovom prethodnom izvješću i ja ću ponoviti ponovo, ne kronološki, ali otprilike po značaju pojava koje su se događale u tom proračunu u toj godini javnim financijama, određene pojave za koje držimo da bi ih trebalo što prije eliminirati i koje se ne bi smjele više ponavljati i više javljati. Naravno da će sve to ovisiti o brzini i dinamici ustrojavanja Državne riznice, jer bi se tada puno lakše upravljalo državnim, odnosno javnim sredstvima, posebice javnim dugom koji će dugo godina mučiti Hrvatsku državu. U prvom upozorenju na koje revizija upozorava da poslovne knjige ne daju doslovno citat, pa vrlo kratki komentar, ne daju cjelovite i pravodobnu informaciju o ukupnom javnom dugu o imovini države, o obvezama države, o potraživanjima države. Zatim tu je naravno inozemni dug, dugoročna, kratkoročna zaduženja i sve ostalo. Što to upućuje suvišno je govoriti, ali naravno kod tako loših evidencija i tako lošeg uvida ili bolje reći ne uvida u javne financije, nije moguće voditi gospodarski ispravnu politiku kako bi država u ovim trenucima morala s obzirom na visinu, posebice inozemnog zaduženja. Upozorava se da je uglavnom neevidentirana državna imovina tijekom godine smo čuli i ovdje raspravu o tome kako neznamo čak koja su nam javne ustanove, poduzeća posebice, a i mnoga druga imovina za koju država još uvijek nezna zapravo koja je njezina, a kako tek može gospodariti takvom imovinom mislim da je potpuno nepotrebno isticati. Isto tako revizija konstatira da kod jamstava, uglavnom datih jamstava, a i kod osiguranja tih jamstava ne postoji evidencija što znači da država vrlo loše upravlja u tom segmentu jamstava koja itekako u datom trenutku mogu opteretiti državni proračun pa se tako na žalost i događalo u prethodnom vremenu da je upravi državni proračun najčešće plaćao cijenu takvog stanja i takvih jamstava koja nisu evidentirana. Isto tako Državna revizija upozorava, posebice ističem, neću nabrajati sve zajedno, evidenciju i uvid zapravo, a onda i gospodarenje sredstvima koja su bila iz različitih izvora namijenjena za potrebe HŽ-a. Unutar toga jasno da se može onda kasnije kalkulirati i pričati o tome kako je i koja sredstva bila namijenjena za što, ali unutar ovih sredstava revizija utvrđuje da ta sredstva nisu evidentirana ili bolje reći da nisu dobro korištena. Kod deviznih računa vrlo je interesantna pojava bez obzira koliko smo ih, ali država kao država je imala dosta deviznih računa, posebice izdvajam devizne račune koji su se vodili kod Privredne banke i Raiffeisen banke. Kaže se u izvješću službenom da uglavnom nisu evidentirana, odnosno da se nezna stanje tih računa pa čak se i kod deviznog računa kod Raiffeisen banke upozorava da je čini mi se tri puta su sredstva povučena, a da za to nije dana nikakva dokumentacija što naravno može dovoditi u sumnju i namjena takvih sredstava za koja su se plaćala. Prema tome apsolutno i na tom sektoru deviznih računa poslovi neracionalnog gospodarenja. Kod ranije kazano nepostojanja ili loše evidencije državne imovine i iz toga proizlaze i mnogi drugi problemi, a mnogi od toga proizlaze naravno kada iz onog dijela eventualno dividendi ili dobiti državnih javnih poduzeća za koja i neznamo, odnosno onih u kojima smo suvlasnici neznamo kojima smo, kakvo tek stanje takve imovine možemo imati, kako tek možemo gospodariti stoga. Isto tako kaže se u službenom izvješću da ne postoji ili postoji vrlo loša državna evidencija o izdatim koncesijama jer dio tih prihoda se zajednički dijeli sa jedinicama lokalne samouprave, a značajan dio tih prihoda pripada u državni proračun. Prema tome ako država nema uvida i nezna koje sve koncesije na koji način raspolaže svakako da ne može imati kontrolu naplate takvih potraživanja, a očito nema ni evidencije ugovora da bi se moglo upravljati tim ugovorima i da bi se na vrijeme mogle poduzimati mjere u interesu Hrvatske države jer je riječ o nacionalnom dobru, uglavnom pomorskom dobru, ali i šumama i mnogom drugom imovinom. Kako je idući problem koji se javlja u nalazu revizije je izmjena prihoda u toj godini naime propisa koji su uvjetovali onda izmjenu prihoda, posebice po prvi puta su prihodi od mirovinskog i dijela zdravstvenog bili uključeni u državni proračun, a kako iz te evidencije i različitih podataka dolazi se i do različitih iznosa, što znači i iz toga je mogla nastati određena razlika za koju je trebalo onda krajem godine utvrditi ovdje na Saboru ili na drugim nadležnim tijelima, a posebice na Saboru utvrditi i rebalans proračuna. Konstatirano je također da nije izvršena obveza prema Rimokatoličkoj crkvi u iznosu prema ugovorima koje je država potpisala i preuzela u iznosu od negdje 260 milijuna kuna što naravno ostaje dug, a sve ovo i ističem da su pozicije upravo one koje slijede i nastavljaju. Zapravo prenose se kao obveze u 2004. godini. Posebice je upozoreno na isplate, a nakon toga potrebu i obračuna sredstava izdvojenih, npr., za elementarne nepogode i za još neke druge. Tako podsjećam da smo se i lani sporili, a sada još jedanput revizije potvrđuje da isplate od nekih, okvirno, 800 milijuna kuna koje su bile isplaćene ili stvorene obveze za suše koje su se dogodile kao najveće elementarne nepogode u toj godini zapravo nikada nije ni izvršen konačni obračun. Jer konačni obračun znači da bi po nekoj trebao vratiti dio sredstava koja nije ili nenamjenski je potrošio u tom vremenu. A zasigurno je da i takvih bilo. Prema tome, apsolutno je nužno bilo izvršiti i takav obračun kako bi se konačno država sa raspoređenim sredstvima mogla i upravljati i gospodariti. Evidencije i praćenje javnog duga također se konstatira da taj javni dug, barem prema službenoj dokumentaciji, nije cjelovito obuhvaćen i ne može se naravno onda govoriti o javnom dugu kao i na, odnosno politici koju je vezano uz to potrebno voditi. Iduća pojava koja je posebice nedopustiva i koja se ne smije događati nikada zapravo, a posebice u budućim vremenima, to je probijanje sredstava HAC-a za negdje oko milijardu i po kuna bez odobrenja Sabora. Izvršeno je probijanje, povećana su sredstva, prebačena u 2004. godinu bez rasprava u ovome Domu i mislimo apsolutno u skladu prema Zakonu o izvršenju državnog proračuna i prema svim drugim zakonima to je nedopustivo. I takvo probijanje proračuna nije bilo moguće, a da ne kažemo da je bilo i onih drugih akcije, posebice u ovom dijelu iz HAC-a i izgradnje tih kapitalnih objekata bilo i značajnih troškova koji nisu evidentirani, a prevaljeni su na iduću fiskalnu godinu, 2004. godinu. Zatim primitci od zaduženja, npr., nakon izmjene i proračuna plana utvrđeno je, evidentirane su i probijani mimo plana za oko milijardu i po kuna što opet nije rebalansom utvrđeno. Zajmovi i zaduženja po namjenama uglavnom se koriste instrument reguliranja, međusektorskog reguliranja, ali ne i usklađenja na kraju godine kroz instrument rebalansa državnog proračuna koji je potrebno donijeti na ovom Domu. Evo, dopustite još kako neke od pojava značajno mogu utjecati na stanje javnih financija, a posebice javnog duga. To je evidencija o otplati kredita i sad doslovno citat kako bismo bolje mogli raspraviti, a naravno i povući neke zaključke iz toga i mjere. Kaže da "sredstva pojedinih kredita ne povlače se u ugovorenim rokovima već sa zakašnjenjem te se plaćaju naknade na iskorišteni dio kredita, a s druge strane država se dodatno zadužuje". Ovo je jedan od primjera i to je nalaz Državne revizije kako se ne može upravljati javnim državnim sredstvima. Zatim sad ovaj dio, vrlo kratko, kod Ministarstva obrane. Isto tako činjenica kaže da su plaćene naknade i kamate za ne povučena sredstva. Dakle, za sredstva koja se nisu iskoristila, ne koristila se, ali država uredno plaća naknade. Mnogi zajmovi, također, kod, a navodi se ovdje primjer IBRD-a, IBRD-a, CEB-a i EIB-a. CEB je posebno aktualan kod školstva i zdravstva, također slično je stanje kao kod ovih prethodnih da se uglavnom radi loše evidencije nisu iskoristila ili su se događala plaćanja određenih troškova kao što su bili i u ovom navedenom primjeru kod Ministarstva obrane. Kod HABOR-a posebice još jedanput upozoravamo na pojavu i tu je sad i potvrđena konačno da je HABOR davao i financirao Ministarstvo za javne radove u dijelu i izgradnje posebice obiteljskih kuća i da taj dio je zapravo bio van sustava evidencije. Da on nije sačinjavao državni javni dug i da nije bio poznat u toj godini mada se on izvršio i dogodio. Prema tome, možemo postaviti pitanje je li to namjerno ili je to slučajno da uglavnom nedostatak takve evidencije ne omogućava uvid u javne financije, odnosno stanje javnog duga. Isto je pojava neevidentiranja kamata. Pa kod plaćanja kamata događa se također da radi tih nedostatka tih evidencija i takvih pojava država plaća značajno više kamate nego što bi trebala. Ranije sam kazao da kod dionica i udjela, tamo u onim društvima u kojima je država vlasnik, ako država ne zna u čemu je vlasnik, kakva tek evidencija onda postoji i kod dionica i kod dijela tih prihoda koje bi trebala sadržavati. Posebna pojava kod državnih jamstava. Čini mi se, ja ću otprilike reći, da po sjećanju naravno, da je bilo evidentirano da je država u toj godini izdala negdje oko 5,6 milijardi jamstava, ono što je evidentirano, a stvarno izdala preko 9 milijardi jamstava. Može se reći da su jamstva bila ove ili one vrsti ili da eventualno nisu morale doći na naplatu. Ali kako je to veliki rizik i kako se nikada ne zna koja će zapravo jamstva doći na naplatu onda se apsolutno postavlja stav, zaključak da je nedopustivo da postoji ovolika razlika, gotovo od 53% razlika od evidentiranih jamstava i razlika između stvarno izdatih jamstava. Iz toga proizlazi i ova dvojba, neki dan smo čuli, a čut ćemo vjerojatno još i raspravu o "Lencu". Ovdje je apsolutno konstatacija, s obzirom da evo pri kraju, dopustite da samo istaknem ono što posebno upozorava revizija, da je bilo jedna pojava. Da je Ministarstvo gospodarstva, a moralo je Ministarstvo financija izdati, odnosno predložiti Vladi izdavanje takvih jamstva, ali da je bilo slučajeva da je Ministarstvo gospodarstva izdalo takva mišljenja i temeljem njih je dolazilo do izdavanja jamstava. I isto tako, na kraju zaključak, da država nije, citiram, "država nije trebala izdati jamstva brodogradilištu "Lenac" jer riječ je o nekom, jednom dijelu jamstava. S obzirom da vrijeme ne dopušta, samo konstatacija u tome dijelu. I na kraju, da je, da su promjene u proračunu bile uglavnom vršene bez odobrenja Sabora, to je konstatacija i stav da se to ne smije i ne može dogoditi. Napomena da je bilo i iz tih tekućih pričuva da je bilo također nenamjenske, odnosno nisu izvršeni obračuni pa onda se može sumnjati nenamjenskog trošenja sredstava. I da je takvo stanje javnih financija doprinijelo to toga da upravo u 2003. godini bude iskazan potpuno drugi deficit države nego što je on bio stvarno ostvaren u 2003. godini. Što naravno onda ograničava i sputava rad u idućem razdoblju i da jednostavno nije moguće transparentno voditi politiku. Na kraju, stav je da naš, Kluba HDZ-a, da bez uvođenja državne riznice, bez obzira na probleme koje prate kompletno ustrojavanje države, a time naravno posebno javnih financija, nije moguće efikasno upravljati javnim financijama. Zato intenzivno nastaviti rad na ustrojavanju Državne javne riznice i s obzirom na sve ove činjenice i pojave koje sam iznio, a dio toga smatramo da ovo Izvješće treba primiti na znanje. Na kraju, ono se ne može mijenjati, a i rebalans nije bio mijenjan u ovome Domu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo 2 ispravka netočnog navoda. Prvi je gospodin zastupnik Mato Crkvenac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodin Prtenjača je rekao, Državna revizija je potvrdila ono što je ranije govoreno o dugovima, deficitu, itd. To nije točno. Državna revizija naravno nalazi brojne nedostatke, ali kaže na stranici 73. "uočeni su značajni pozitivni pomaci u trošenju i racionalnom gospodarenju proračunskim sredstvima". Povrh toga Državna revizija nije potvrdila ni manji dio onoga što je ovdje sve izgovoreno o javnim financijama ranije. Naravno kao uglavnom izgovor za sadašnje probleme u državnim financijama, nedostatak prihoda, probleme zbog kojih MMF ne može prihvatiti bilance za prošlu godinu itd. Usput, šteta što predstavnik Kluba HDZ-a nije uočio i naglasio kako je Hrvatska državna revizija sa ovim izviješćem iz godine u godinu postala .. koja se sve bliže kvaliteti rada europskih revizija, što je vrlo važno za aktivnosti koje treba činiti, a kojih ovdje nema pobrojanih od predstavnika nadležnog odbora ni od Vlade.
Hvala lijepa. Prvi dio ispravak, drugi dio mišljenje. Sada još ima ispravak gospodin zastupnik Ivan Kolar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Ja vjerujem da je omaškom 800 milijuna spomenuto kao elementarna nepogoda da je isplaćeno, isplaćeno je 400 milijuna, i podsjećam sve komisije na najnižoj razini od općina, županija pa državna županija uz prisutstvo pomoćnika ministra financija, što procjene šteta uz određene korekcije dala je na usvajanje Saboru, Sabor donio odluke, novci distribuirani spram lokalnih zajednica i povratno izvješća svaka lokalna zajednica morala dostaviti Državnoj istoj toj komisiji. Svi koji misle da je to negdje drugdje završeno misle, govorim, malo bi se prevarili jer trebalo je biti na terenu vidjeti gdje su ta sredstva završila.
Hvala lijepa. Idemo dalje. U ime Kluba SDP-a gospođa zastupnica Dragica Zgrebec izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, glavna državna revizorice sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržava rad Državnog ureda za reviziju i glasat će za prihvaćanje izvješća o radu i obavljenim revizijama. Prošlo je 11 godina od osnivanja Državnog ureda za reviziju, i 10 godina rada na reviziji, a godišnjom revizijom obuhvaćen je veliki dio društvenog-bruto proizvoda. Za godinu o kojim izvješćima raspravljamo gotovo 60% ukupnog bruto-društvenog proizvoda Hrvatske. Ocjenjujemo da Državni ured za reviziju iz godine u godinu u Hrvatskom saboru dostavlja sve kvalitetnija izvješća a uz redovan rad u kratkom roku obavio je ogroman posao na reviziji pretvorbe i privatizacije. To je posljedica rada na obrazovanju i podizanju kvalitete rada državnih revizora. Dok se na početku rada revizija svodila na kontrolu dokumentacije i utvrđivanja nezakonitosti, danas kroz svoja izvješća ukazuje i na uočene nepravilnosti, na zakonske manjkavosti, na ekonomičnost i racionalnost trošenja sredstava, a u ovom Izvješću prvi puta i Državna revizija daje mišljenja revidiranim subjektima, i to četiri vrste od onih bezuvjetnih, uvjetnih, nepovoljnih i slučajeva kada na svu sreću toga u ovim izvješćima uopće ni nema, kada nije u stanju dati mišljenje jer ne postoji adekvatna dokumentacija. MI konstatiramo da Državna revizija djeluje u jednom dijelu svoga posla i edukativno za sve one subjekte koji iz godine u godinu redovno revidira njihova izvješća. Ali i ove godine u Izvješću Državnog ureda za reviziju konstatira se smanjenje broja nepravilnosti ali i konstatacija da su one još uvijek brojne, da se ponavljaju, jer kako kaže se u izvješću zakonski predstavnici ne poduzimaju mjere iz svoje nadležnosti da bi ih otklonili, i dok se u Državnom uredu za reviziju provodi kontinuirani program usavršavanja po međunarodnim kriterijima u državnoj i lokalnoj administraciji gotovo se ništa na tom polju ne događa. Od 2000. godine imamo i značajnu zakonodavnu aktivnosti na usklađivanju domaćeg zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije. Usporedno treba raditi na osposobljavanju i usavršavanju ljudi koji to moraju provoditi odnosno upozoravati na određene nepravilnosti u postupcima provođenja. Kako toga nema jer je reforma državne uprave tek u povojima, nedostaju programi obrazovanja, upozorenja državnog ureda za reviziju ostaju često ili najčešće bez realizacije. I nas brine što se kao i ranijih godina i u ovom Izvješću ukazuje kontinuirano na nekoliko grupa nepravilnosti koje se odnose na računovodstveno poslovanje, na loše planiranje i nenamjensko trošenje sredstava, na nedostatke u javnim nabavkama na neevidentiranje imovine. Sredinom 2003. godine trebalo je primijeniti novo proračunsko računovodstvo, napušta se dotadašnje načelo novčanog tijeka a troškovi se evidentiraju u momentu poslovne promjene. Novi Zakon o proračunu predviđao je donošenje značajnog broja provedbenih propisa, ali oni niti do danas nisu doneseni pa smo za 2005. godinu Zakonom o izvršavanju državnog proračuna suspendirali neke odredbe Zakona o proračunu. Kroz Izvješća Državnog ureda za reviziju i dalje se može iščitati visoka centralizacija i veliki raspon ekonomske snage pojedinih županija iz čega proističe i različita porezna snaga. To bi trebao biti povod da Vlada i Sabor kroz analizu stanja pronalaze modalitete i poduzimaju mjere na otklanjanju takvog stanja. Uočava se i povećano zaduživanje lokalnih jedinica za 7,9% u odnosu na 2002. godinu što prate i određene nepravilnosti, kao naprimjer izostanak suglasnosti Vlade, zaduživanje za zakonom dozvoljene razine i slično. Zabrinjava i rast potraživanja za 12,1% što ukazuje na neefikasnost naplate javnih davanja u lokalnim jedinicama. Što se tiče državnog proračuna i tu se iz godine u godinu ponavljaju konstatacije Državnog ureda za reviziju iz prethodnih izvješća, kao što su manjkava izvješća o ukupnom javnom dugu, imovini, obvezama i potraživanjima države. Ukazuje se na nedostatne preglede jamstava, drugih ugovornih odnosa i drugih podataka iz kojih može doći do obveze ili povećanja imovine, stanja i rokova dospijeća dugoročnih i kratkoročnih zajmova, robnih i financijskih kredita. Revidirajući izdana jamstva brodogradilištima, Državni ured za reviziju daje preporuku da se sveobuhvatno u Vladi i Saboru raspravi koliko će država subvencionirati brodogradnju a ona i dalje poslovati s visokim gubicima. Ukratko bih se osvrnula i na mišljenje Vlade upravo sa ovom stanovišta, dakle Vlada nam predlaže da ovogodišnja odnosno izvješća za 2003. godinu primimo na znanje. MI ocjenjujemo da su izvješća kvalitetna i realna, i postavljamo pitanje zašto se ona jednostavno ne prihvate kako što to prihvaćamo svaku godinu dostavljena mišljenja, nemamo predstavnika Vlade da bi nam obrazložio zašto Vlada misli da bi ih trebali primati na znanje, znači li to da Vlada neće poduzimati potrebne radnje što se tiče ovih izvješća jer se to odnosi na prethodni mandat. Dalje, Vlada kaže da ukazuje da neke nalaze a vrlo malo prostora daje onom dijelu koji bi za nas bio bitan a to je što će Vlada činiti da se ovakvo stanje ne ponavlja. Reći ću upravo na ovom primjeru preporuke o raspravi o subvencioniranju u brodogradnji gdje Vlada se uopće ne očituje na ovakvu preporuku koja je vrlo bitna jer značajna sredstva iz državnog proračuna koriste za subvencioniranje brodogradnje i dio jamstava koji se daje brodogradnji često dolazi na naplatu u državni proračun. Dakle, sadržajno u mišljenju Vlade komentiraju se dijelovi nalaza Državnog ureda za reviziju koji su i kod donošenja Proračuna za 2004. i 2005. godinu po našem mišljenju uzimani kao alibi za rad sadašnje Vlade. Govori se o visini proračunskog deficita, o izmjeni plana HAC-a i slično. Tek na kraju Vlada daje formalna zaduženja ministarstvima što bi ona trebala činiti. Nas bi zanimalo kakvo je izvješće Vlada dala o poduzetim mjerama Uredu za državnu reviziju, jer smo čuli od glavne državne revizorice da je Državni ured za reviziju zatražio takvo izvješće o poduzetnim mjerama u roku 60 dana od dana primitka ovakvih izvješća. Naš je stav da Vlada mora utvrditi konkretne mjere kratkoročnog i dugoročnog karaktera za uklanjanje nepravilnosti koje se u kontinuiranju javljaju u izvješćima Državne revizije. Stoga ćemo mi, smo mi predložili i da Hrvatski sabor donese nekoliko zaključaka vezano uz izvješća za 2003. godinu. I to prvo, da se prihvaćaju izvješća o radu Državnog ureda za reviziju za 2004. godinu i izvješća o obavljenim revizijama za 2003. godinu. Drugo, da se izvješća Državnog ureda za reviziju dostavljaju nadležnim tijelima i institucijama radi utvrđivanja eventualnih kaznenih ili prekršajnih dijela. I treće, zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da u roku od 60 dana Hrvatskom saboru dostavi program za dugoročno uklanjanje nepravilnosti utvrđenih revizijom. Pod b, da u roku od 60 dana poduzme potrebne radnje radi donošenja provedbenih propisa vezanih za, uz Zakon o proračunu i o tome izvijesti Hrvatski sabor. I pod c, da u roku od 30 dana putem Ureda za upravljanje državnom imovinom dovrši popis imovine koja je u vlasništvu ili korištenju države i o tome izvijesti Hrvatski sabor. Naravno možemo prihvatiti i određena produljenja ovih rokova ukoliko Vlada tada može kvalitetnije odraditi zadnje poslove. I na kraju htjela bih samo u jednoj rečenici reći gospodin Prtenjača govoreći u ime Kluba HDZ-a o tome da se ne zna kojom imovinom država raspolaže, da se ne zna koja su to poduzeća i u kojim postocima je država suvlasnik u njima. Možda najbolje o tome govori da on kao predsjednik nadzornog odbora Hrvatskog fonda za privatizaciju više od godinu dana nije sazvao ni jednu sjednicu nadzornog odbora. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin Šime Prtenjača, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] kao što su prethodnici koristili u mom slučaju tako i ja sad koristim ovdje usput, to može poslužiti kao odgovor mada ne odgovaram njima. Ovo nisu moji netočni navodi, ovo su nalazi Državne revizije iz kojih je skraćeno izvučeno doslovno citati koje sam ja iznosio ranije. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Idemo dalje. U ime Kluba HNS-a, PGS-a gospođa zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Cijenjena gospođo revizor sa suradnicima, kolegice i kolege. Mi iz Kluba HNS-a, PGS-a podržati ćemo ova izvješća iako imamo primjedbe na pojedine navode. Na izvješće o obavljenoj reviziji za 2003. godinu u Ministarstvu za javne radove, obnovu i graditeljstvo ističem slijedeće kako po redu. Primjedbom pod točkom 1. istaknuto je da planiranje prihoda i primitaka nisu sveobuhvatno i realno planirani. Prihodi od zaduženja kod HBOR-a planirani su u iznosu od 212 tisuća kuna, milijuna kuna, budući da je odlukom Vlade Republike Hrvatske od 26.7.2001. godine planirano zaduženje za prošireni program organizirane obnove u iznosu od jedne milijarde kuna. Do 31.12.2002. godine iskorišteno je 787 milijuna kuna. Tijekom 2003. godine Vlada Republike Hrvatske donijela je odluku o nastavku proširenog programa organizirane obnove te odobrila zaduženje kod HABOR-a za dodatnih 600 milijuna kuna što nije moglo biti planirano sa početkom 2003. godine. Budući da je Državnom proračunu za 2003. godinu subvencija koncesionaru "Vina Istra" planirana u razdjelu 0,25 Ministarstvo financija, a ugovore o konzultantskim uslugama je za 2002. godinu sklopilo Ministarstvo za javne radove, obnovu i graditeljstvo, Ministarstvo financija je Ministarstvu za javne radove doznačilo sredstva u iznosu od 13 milijuna kuna za podmirenje obaveza konzultantskih usluga. Ovi rashodi u 2003. godini nisu bili planirani u Ministarstvu za javne radove, već u razdjelu Ministarstva financija. Za podmirenje troškova medijske prezentacije projekta "MJORG-a" ili ti Ministarstva za javne radove sklopljen je tijekom 2003. godine sporazum između Ministarstva za javne radove i "Hrvatske autoceste", autoceste Rijeka-Zagreb i društva "Bina Istra" te početkom 2003. godine sredstva za ovu namjenu nisu mogla biti također planirana. Fond kralja Zvonimira je tijekom 2003. godine doznačio Ministarstvu za javne radove putem Ministarstva financija donacijska sredstva u iznosu od 15 milijuna kuna za program povratnika i izbjeglica u Bosni i Hercegovini temeljem odluke Vlade Republike Hrvatske od 29.3.2001. godine. Sredstva za ovaj projekt povlačena su sukladno ostvarenim rashodima za nabavku građevnog materijala za prognanike iz BiH-a. Kako su sredstva za ovu namjenu planirana u Upravi za prognanike, povratnike i izbjeglice, nisu planirana u Ministarstvu za javne radove. Projekt Vlade Republike Hrvatske o POS-u zamišljen je kao model mješovitog financiranja. Djelomično iz državnog proračuna, lokalne samouprave, komercijalnih banaka i uplata učešća građana. Prema tom modelu sklopljeni su ugovori sa građanima prema kojima građani uplaćuju učešće prije sklapanja ugovora, a banke uplaćuju kreditni iznos odobren građanima. Kako je prema Zakonu o društveno poticanoj stanogradnji nosilac projekta APN to Ministarstvo za javne radove nije moglo planirati sredstva od uplate učešća građana i odobrenih kredita građanima. Ministarstvo za javne radove i Agencija APN, za promet nekretnina, sklopili su sporazum temelju kojeg je ministarstvo obavezalo se obavljati poslove vezano za pripremu i provođenje natječaja, izradu projektne dokumentacije, poslove građenja, tehničkog prijema i primopredaje objekata do osposobljavanja, odnosno kadrovske popunjenosti agencije. Budući da su sredstva od učešća građana i odobrenih kreditnih sredstava građanima uplaćena na račun agencije, a Ministarstvo za javne radove je obavljalo poslove vezane uz izgradnju stanova iz projekata POS-a, agencija je ministarstvu doznačila sredstva. Ostali nespomenuti prihodi odnose se na povrate ranije plaćenih rashoda. Uplate sredstava 2% za HRVI-je po nalozima Državnog ureda za reviziju, povrate uplaćenih potpora za obnovu stambenih jedinica od 1 do 3 stupnja oštećenja, refundacija osiguravajućim društvima, uplate za kotizacije za javna nadmetanja, uplate penala i povrate sredstava uloženih u obnovu obiteljskih kuća. Ovi prihodi javljaju se sporadično te ih nije moguće planirati. Primjedba pod 2 i pod 3. Slijedeća primjedba se odnosi na činjenicu da su rashodi u ministarstvu bili veći od plana. Kaže se 44,3% te da nisu iskazani u poslovnoj godini. Odlukom Vlade Republike Hrvatske o financiranju dovršetka programa organizirane obnove 2002., 2003. i početka programa organizirane obnove 2003., 2004. od 17.7.2003. dana je suglasnost za osiguranje sredstava u visini od 600 milijuna kuna za završetak oko 4 tisuće 150 stambenih jedinica iz programa organizirane obnove 2002.-2003. te za početak programa organizirane obnove 2003.-2004. za oko 4,5 tisuće stambenih jedinica. Istom odlukom dana je suglasnost Hrvatskoj banci za obnovu i razvoj za zaduženje na bankarskom tržištu do visine od 600 milijuna kuna. Točkom 4. navedene odluke obavezuje se Ministarstvo za javne radove da sredstva za otplatu zajmova planira u državnom proračunu Republike Hrvatske za iduće godine, što je i učinjeno pa je tako neutrošeni dio kreditnih sredstava Ministarstva za javne radove planiralo u državnom proračunu za 2004. godinu. Otplatu glavnice i kamate za 2004. godinu preuzelo je Ministarstvo financija. Zakonom o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 99. godinu člankom 23. i Zakonom o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2000. godinu člankom 48. radi podmirenja dijela kapitalnih izdataka Ministarstva za javne radove koristi dionice iz portfelja Hrvatskog fonda za privatizaciju do potpunog iskorištenja nominalne vrijednosti. Obzirom da je korištenje dionica regulirano navedenim zakonima, ministarstvo nije posebno planiralo sredstva. Projekt obnove u ratu oštećenih kuća, obnove infrastrukture, razvoja otoka, regionalni razvojni projekti, izgradnja stanova iz projekta POS-a, izgradnja školskih projekta jesu projekti koji se provode tijekom više proračunskih godina. S izvoditeljima radova ugovoren je rok plaćanja radova od 90 dana te su sredstva za plaćanje situacija za izvođenje radova iz 10., 11. i 12. mjeseca planirana u državnom proračunu za sljedeću godinu. Obračunske situacije za poslove vezane uz obnovu u ratu oštećenih stambenih jedinica u ukupnom iznosu od 36 milijuna 779 442 kuna primljeni su u Ministarstvu za javne radove početkom siječnja 2003. godine te su iste nakon pregleda i ovjere 27. siječnja 2004. godine dostavljene Upravi za proračun i financije na daljnju obradu. Dostavljane situacije nije bilo moguće pregledati i ovjeriti u 2003. godini upravo obzirom da se radi o poslovima koji se kontinuirano izvode i dalje traju. Prema uputi Ministarstva financija za sastavljanje financijskih izvješća, proračuna i proračunskih korisnika za razdoblje od 1. siječnja do 31. prosinca 2003. godine rok predaje financijskih izvješća bio je 2. veljače 2004. godine te Uprava za proračun i financije sve račune iz situacije pristigle u Upravu do 15. siječnja 2004. godine uključila u godišnje financijsko izvješće. Zanimljivo je da revizija obavljala za svaku, da se revizija obavljala za svaku kalendarsku godinu i da je ovaj model plaćanja bio prisutan kako u bivšoj HDZ-ovoj Vladi tako i u koalicijskoj Vladi, no ovakove preporuke uslijedile su tek sada. Sljedeća primjedba. Sljedećom primjedbom ukazuje se na naplatu potraživanja za dane predujmove izvoditeljima u obnovi. U ranijim godinama ministarstvo je temeljem odobrenja Ministarstva financija izvoditeljima radova na obnovi u ratu oštećenih kuća doznačilo predujmove koji su obračunati temeljem privremenih situacija izvoditelja. Jedan mali broj izvoditelja je prestao sa radom najčešće zbog stečaja te nije bilo moguće naplatiti dati predujam. Ministarstvo je upisano u tom slučaju u stečajnu masu. Primjedbe, sljedeća primjedba. Primjedba revizije na svrhovito trošenje proračunskih sredstava. Sredstva utrošena u projektiranje i pripremu radova na adaptaciji vojarne u Vlaškoj, zgrade za potrebe Ministarstva javnih radova i Ministarstvo znanosti i tehnologije. Ministarstvo za javne radove i Ministarstvo znanosti i tehnologije je kroz više godina koristilo unajmljene prostore na više lokacija u Gradu Zagrebu što je osim neugodnosti i teškoća u organizaciji rada za posljedicu imalo i nepotrebno trošenje sredstava državnog proračuna. Zbog rečenog je Vlada donijela odluku da se Ministarstvo za javne radove i Ministarstvo znanosti i tehnologije preseli u prostorije vojarne u Vlaškoj u vlasništvu Ministarstva rata te da se po potrebi predvidi i dodatno proširenje izgradnjom sjevernog objekta. Ranija vlast ostavila je u nasljedstvo koalicijskoj vlasti i obavezu podmirenja duga koje je sa vremenom narastao na 19 milijuna kuna, a odnosi se na izvršene a neplaćene radove na vojarni Kunišćak. Vlada je stoga odlučila da se prilikom adaptacije i preseljenja u prostor vojarne u Vlaškoj dovrši i namire nastala potraživanja na vojarni Kunišćak što je bio i preduvjet ove trojne zamjene. Kako bi se ovaj složeni projekt mogao riješiti, pristupilo se relativnom novom kompliciranom modelu public private partnershipa koji nije bio do tada poznat u Hrvatskoj i prvi puta se primijenio, a istim bi se morale sve ugovorene strane zadovoljiti i banka i vjerovnici i prodavatelji i izvođači. Toj slici … financiranje izvođenja radova, a model je bio zamišljen otplatom na 15 godina na razini godišnje najamnine koju je do tada Vlada trošila za najam poslovnih prostora ovih dvaju ministarstava. Kako se ovaj model u hrvatskom građevinarstvu pa tako i u državnoj upravi nije do tada primjenjivao, a ujedno su bile prisutne i neke specifičnosti kao npr. naslijeđeno dugovanje bilo je nužno angažirati stručnu pravnu uslugu. Ishođene su sve potrebne suglasnosti, lokacijska i građevna dozvola, izvršena je licitacija, a kako se odabir o donošenju odluke o sklapanju ugovora preklopio sa periodom neposredno nakon izbora kada je bilo neizvjesno tko će i kakvu Vladu sastaviti, smatralo se oportunim da ministar u novom sazivu donese odluku i potpiše ugovor. Ujedno smatralo se da je ponuđena cijena dobivena na ponovljenoj licitaciji previsoka te kako se nije postigao dogovor s ujedno jedinim ponuditeljem u davanju uobičajenog popusta korektno je bilo novom ministru otvoriti mogućnost ponovljenog nadmetanja te je isto poništeno krajem studenog 2003. godine. Navedeni troškovi sve do jednog troškovi su pripremnih radnji, a namirit će se kada budući korisnik iskaže interes za te prostore, odnosno možda ih je ministarstvo u maniri dobrog gospodarstvenika već i namirilo. Štetu je prouzrokovala ova Vlada koja nije dovršila započeti projekt već i dalje nepotrebno plaća najam na raznim lokacijama u Gradu Zagrebu. U svezi primjedbe o nastalim troškovima za otklanjanje nedostataka i čuvanja u zgradama namijenjenim stradalnicima Domovinskog rata. Za otklanjanje nedostataka u stanovima i zajedničkim prostorima, građevinama ugovoreni su garantni rokovi od dvije godine u okviru kojih su izvođači obavezni o svom trošku, naglašavam o svom trošku, otkloniti nedostatke koji su nastali nekvalitetnom ili aljkavom izvedbom. Sigurnost realizacije osigurana je pribavljanjem garancije banke u iznosu od 10% investicije za slučaj da izvođač odbije iste otkloniti. Zbog problematike primopredaje i preuzimanje stanova od resornog ministarstva došlo je do prolongacije rokova za provedbu okončanih obračuna. Primjerice nisu bili pravovremeno definirane liste branitelja ili su se radile dugotrajne provjere i revizije invalidnosti. Stoga je došlo do kašnjenja useljenja, nastali su troškovi čuvanja te je trebalo osigurati i organizirati čuvanje stanova kako bi se izbjegle devastacije, nasilna useljavanja te eventualni troškovi sudskih postupaka za iseljenje. Zbog svega navedenog nužno je bilo zaštititi imovinu i državu od daljnjih nepotrebnih troškova te osigurati čuvanje u zgradama namijenjenim stradalnicima Domovinskog rata. Primjedba revizije da nisu utvrđeni kriteriji u svrhu financiranja regionalnih razvojnih projekata. Nije točno da ministarstvo nije imalo određene kriterije. Za razliku od prethodne vlasti koja nije imala niti jedan utvrđeni kriterij, odnosno u pisanoj formi definirane kriterije odmah nakon formiranja koalicijske Vlade utvrđeni su kriteriji raspodjele u regionalnom razvoju, demografski, geografski, infrastrukturalni, gospodarski. 62 milijuna kuna utrošeno je na područja koja nisu bila utvrđena Zakonom o područjima posebne državne skrbi i/ili otočki razvitak tj. na područja koja su zaostala u razvoju, a nalaze se izvan ovih područja. Ovo je ujedno prvi puta da je ministarstvo koje je bilo nadležno za regionalni razvitak intervenirano sa svojim sredstvima na područjima koja su zaostala u razvoju ili su imale druge poteškoće, a nisu bila obuhvaćena gore navedenim područjima, pogranično područje, brdsko-planinsko područje i druga područja. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Dame i gospodo zastupnici i zastupnice, na našoj sjednici je nazočno Izaslanstvo nacionalnog vijeća Republike Austrije koje predvodi njegova Ekscelencija, profesor doktor Andreas Khol pa i naše prijateljske Austrije, Parlamenta pa vas molim da ih srdačno pozdravimo. [[Pljesak.]] Imamo 2 ispravka netočnog navoda. Prvi je gospodin zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolegica je govoreći u ime HNS-a rekla da kod obrazlaganja pojedinih pozicija sredstva, npr., za obnovu nisu mogla biti planirana u Proračunu jer su obveze utvrđene sredinom godine. To naprosto nije točno jer ne mogu se stvarati obveze ako ne postoji planirana pozicija i planirani iznos, a sredstva su se mogla planirati prilikom rebalansa proračuna koji je bio jedanput ili dva puta te godine. I druga stvar, kolegica kaže da je praksa iz prethodnih godina bila također prenošenje obveza u narednu godinu. Ovo je utvrđeno i narednih godina kao nedostatak i ne može se, dakle, to koristiti kao argument za daljnje kršenje zakona nego treba prethodne nalaze Revizije ispravljati.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Pa evo dva mala, kad je već počelo. Ja neću ispravljati nalaze Revizije kao što su neki meni pokušali ispraviti, nego dvije izjave kolegice koje, odnosno njena navoda koja ne bi mogla biti točna. Prvo, da se radovi izvedeni krajem godine radi plaćanja u roku od 90 dana prenose u iduće razdoblje jeste, ali svi radovi su uglavnom bili okončani i izvedeni u ljetno vrijeme. Tako za 11.12. evidencijom nisu bili iskazani kao obveze u idućoj godini. I drugo, sredstva za razvoj otoka nisu korištena za razvoj otoka nego ovisno k tome gdje je gospodin Čačić imao svoju privatnu imovinu. Na primjer, u naselju na otoku, Pouljani na otoku Pagu, u Preko na otoku Preko, itd.
Hvala lijepo. Idemo dalje. U ime Kluba HSP-a gospodin zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo, gospođo glavna državna revizorice i suradnici vaši. Nekoliko, prije samo Izvješća, nekoliko općih napomena, zapravo i o načinu rasprave o ovom Izvješću iz Kluba HSP-a. Naime, iz Izvješća o radu Državnog ureda za reviziju, a posebice iz količine dostavljenog materijala o obavljenim revizijama za 2003. godinu, kao i svih prethodnih godina, te iz dostavljenih izvješća u zadnjih nekoliko godina o reviziji pretvorbe i privatizacije koje sve zajedno imaju nekoliko, čiji se broj stranica tih izvješća mjeri u tisućama, vidljivo je da Državnom uredu za reviziju zapravo poslove ne nedostaje. Te da je taj posao kvantitativno, a pretpostavljamo i kvalitativno dobro obavljen. No iako kvantiteta i tisuće stranica nužno ne moraju značiti i kvalitetu. Naime, u takvoj ogromnoj količini materijala uvijek postoji i velika mogućnost da se zapravo ne uhvati suština samog izvješća. Dakle, imajući u vidu prije svega način rasprave u Hrvatskom saboru i razinu medijske stvarnosti u Hrvatskoj, laku dostupnost informacija uz pomoć suvremene tehnologije, previše informacija gubi svoj smisao i može imati isti učinak kao i manjak ili nedostatak informacija i to najčešće ima. Stoga bi trebalo razmisliti i o drugačijem pristupu i raspravama o nalazima Državnog ureda za reviziju. Naime, po našem sudu potrebno bi bilo pripremiti tekst sa meritornim sažecima o revidiranim subjektima ili raspravljati češće u Hrvatskom saboru na način da svako revidirano tijelo bude zasebna točka dnevnog reda. Iz primjera koji ću kasnije iznijeti vidjet ćete zašto za time postoji potreba. Nadalje, prošla Vlada napravila je jedan presedan i promijenila propise na način da je državne revizore svrstala u državne službenike te plaća, prava i obveze državnih službenika ovise dakako o volji Vlade koja svojom uredbom uređuje njihove plaće. Pored toga, Državni ured za reviziju ima i obvezu podnošenja izvješća Ministarstvu financija pa u tom kontekstu ne možemo govoriti o nikakvom neovisnom položaju Državnog ureda za reviziju, to je posve jasno. Naime, pretpostavljam da je svima jasno da onaj tko te plaća, da o njemu i ovisiš. Kao i svake godine pred nama se, dakle, nalazi velik broj subjekata, ali i ove godine među proračunskim korisnicima nema Izvješća o obavljenim revizijama pravosudnih tijela, sudova, državnih odvjetništva i kazneno popravnih ustanova. Nama u Klubu HSP-a nije jasno zašto se ne obavlja revizija tih subjekata iako su oni proračunski korisnici i prema svim anketama i istraživanjima javnoga mijenja najveći stupanj korumpiranosti, mita i nepravilnosti je upravo kod ovih tijela. Mišljenja smo da bi trebalo pod hitno obaviti reviziju ovih tijela. Dostavljena izvješća, koliko god bila obimna za raspravu u Saboru ipak su odgovarajuća i trebaju biti prije svega temelj za rad državnih odvjetništva, policije i ostalih tijela gonjenja koji u izvješćima Državnog ureda za reviziju u redovima i između redova imaju neiscrtno vrelo informacija za obavljanje svojih poslova i zadataka. To bi trebala biti osnova njihovog posla, a ne koncentracija svih snaga u hajci na jednoga čovjeka. Naime, kroz tisuće stranica materijala na stručan, tih, samozatajan, oprezan i prije svega razuman način nam revizori govore u čemu je problem. Dakako, glas uvijek takvih i tih razumnih ljudi, on je prilično tih, a onih koji viču i traže skidanje nečije glave uvijek je glasan. Zato, gospođe i gospodo, kao što sam govorio i prilikom Izvješća o izvršavanju Proračuna u prvom polugodištu 2004., oni koji se sjećaju, najupitnija i najznačajnija su sredstva koja su se doznačavala udrugama. Te po osnovi intelektualnih i osobnih usluga. Sustav je uspostavljen, da ponovim još jednom, na taj način da se za istu stvar udruge ili pojedini ljudi iz tih udruga i po nekoliko puta financiraju iz različitih tijela i iz različitih stavki. Bez ikakve mogućnosti da ta navedena plaćanja budu transparentna. Dakle, ako iz dostavljenih izvješća Državnog ureda za reviziju izdvojimo nepravilnosti po osnovi nesavjesnog rada, neznanja i računovodstvenih pogreški najznačajnije nepravilnosti za koje opravdano možemo posumnjati kao protuzakonite radnje i ostvarivanje veliki imovinskopravnih koristi možemo svrstati u nekoliko kategorija. Prvo, prije svega su to nepravilnosti po osnovi javne nabave. Nepoštivanje odredbi Zakona o javnoj nabavi i Uredbe o postupku nabave roba, radova i usluga, male vrijednosti prisutna je gotovo kod svih subjekata koji su revidirani. I ono je očito osnova za znatne prihode određenim krugovima. U javnosti je već uvriježeno mišljenje da je zapravo to glavna stavka koja omogućava sjaj i luksuz mnogih bivših i sadašnjih dužnosnika. U tome očekivano prednjači Ministarstvo za javne radove, obnovu i graditeljstvu kod kojeg postoji brojne druge nepravilnosti u milijunskim iznosima. Druga kategorija nepravilnosti su po osnovi provođenja, neprovođenja planova programa i sličnih beskorisnih projekata, davanja subvencija prijateljima i slično, te osobne i intelektualne usluge. Izmišljanja pravne osnove za postupanje i dodjelu sredstava udrugama, tvrtkama, centrima, institutima pa čak i po pojedincima po osnovi provedbe besmislenih projekata, je izum doduše bivše Vlade ali se nastavlja i u protekloj godini. Za značajan prijenos takvih sredstava svojim istomišljenicima. Tako u izvješćima Državnog ureda za reviziju možemo uvidjeti dio takvih bisera, pa ću ja samo neke spomenuti. Ministarstvo spomenuto za javne radove, obnovu i graditeljstvo tako je platilo za odvjetničke usluge 345 tisuća kuna a za konzultantske usluge 226 tisuća kuna. Za odvjetničke usluge izvršeni su rashodi dakle u gotovo 50 tisuća eura i to za poslove provedbe natječaja, pribavljanja vlasničkih listova i izradu prijedloga ugovora. Naravno pri time treba imati na umu da su zaposlenici Ministarstva svi diplomirani pravnici i inženjeri arhitektura, građevine, strojarstva itd., pripremili tender dokumentacije i proveli velik broj natječaja sami ali odvjetničke usluge su eto plaćene za ove poslove. Drugi primjer su agencije za pravni promet i posredovanje nekretninama. Pazite sada za provedbu uknjižbe prava vlasništva odvjetniku je isplaćeno 976 tisuća 610 kuna, dakle gotovo milijun kuna, a da stvar bude još gora, ta naknada je plaćena na temelju vrijednosti predviđene investicije na tom određenom zemljištu a ne na temelju vrijednosti samog zemljišta koje je bilo predmet te prodaje. Prema tome, nije korištena mogućnost da se koristi odvjetnička tarifa, nego je tarifa određivana prema vrijednosti investicije za koju kupujete zemljište, to je doista nešto što je više nego interesantno stvarno smo majstori u iznalaženju mogućnosti za skrivanje novaca, najblaže rečeno. Ministarstvo gospodarstva primjer, isplata subvencija bez dokaza, dakle to su nalazi koje imate u ovom Izvješću, isplata subvencija bez dokaza da su korisnici ispunili svoje obveze prema državi, najčuveniji je dakako slučaj brodogradilišta Viktor Lenac. Ministarstvo kulture očito je doznačavanje sredstava po prijateljskim odnosima dakako u nešto manjim iznosima nego kod brodogradilišta, ali to ne znači da ne bi trebalo se pozabaviti takvim poslom, jer upravo zbog tih razloga što imamo ove ogromne iznose isplaćene po prijateljskim vezama u Viktoru Lencu ne treba zanemariti i ove u Ministarstvu kulture. To me podsjetilo na onu staru kada sam bio još malo dječak, na onu staru partijsku rečenicu "pojavu osuditi, druga spasiti". NO, u svakom slučaju molim lijepo da ne prođe i ovo Izvješće tako. Ministarstvo pomorstva, prometa i veza nije obavljalo kontrolu namjenskog korištenja prenesenih sredstava korisnicima za subvenciju u iznosu od milijun i gotovo 500 tisuća eura, tekuće pomoći od 2 milijuna kuna, pardon, kapitalne pomoći od 300 tisuća, tekućih donacija od 32 milijuna, i kapitalnih donacija u iznosu od 105 milijuna u skladu sa odredbama Zakona o proračunu. Samo u tom Ministarstvu ugovori o djelu u ukupnom iznosu iznose 2 milijuna i 73 tisuće kuna, djelom su zaključeni i za poslove koji pripadaju u redovnu djelatnost tog Ministarstva. Ministarstvo zdravstva primjerice kod provođenja projekta "Živjeti zdravo" naručeni su i zaprimljeni tv-spotovi i animacija logotipa za što je utrošeno 161 tisuća 846 kuna, a zaprimljeni materijali nisu prikazani na televiziji. Inače rashodi za ugovore o djelu u ovom Ministarstvu iznose 2 milijuna i 300 tisuća kuna. U Ministarstvu znanosti ovo je posebno interesantno, postoji čuveni centar "Bicro" ili "Bikro" kako god želite, kojem su doznačena sredstva za realizaciju projekta u okviru potprograma Razum, u iznosu od 26 milijuna 624 tisuće kuna, a utrošeno je 20 milijuna, te neutrošena sredstva doznačena u 2003. godini iznose gotovo 4 milijuna kuna. Osim navedenog neutrošena sredstva iz ranijih godina iznose još 43 milijuna kuna, dakle govorim o neutrošenim sredstvima, te je centru "Bicro" doznačeno ukupno 46 milijuna kuna više sredstava od onih koji su njima bili potrebni, gdje je taj novac. Iako su dakako u promociji programa Hitra istog centra utrošena značajna sredstva gospodarstvo gotovo da nije bilo uključeno u njegovu realizaciju, a pazite sada, navodni cilj upravo tog programa bilo je povezivanje znanosti i gospodarstva. U Ministarstvu pravosuđa, vrhunac a ujedno i kulminaciju štete, neznanja i bahatosti je razvidna u primjeru Ministarstva pravosuđa gdje netko diže skoro 200 tisuća dolara, ne kuna nego 200 tisuća dolara a projekt u biti nije niti pokrenut. Naime, zajam međunarodne banke za obnovu i razvoj, čuvene pod nazivom Svjetska banka za projekt tehničke pomoći u vezi sa stečajevima, ne realizira se prema planiranoj dinamici. Naime, provođenje projekta započelo je početkom 2002. godine, a projekt treba biti dovršen početkom 2005. godine. Do konca 2003. godine prema ovom Izvješću povućeno je s tog naslova 587 tisuća 372 dolara, što dakle iznosi puno više od pola milijuna dolara, utrošeno je 315 tisuća dolara i 666 tisuća eura, od čega je ovo, posebno naglašavam za kraj, naknada prvom voditelju tog projekta iznosila 183 tisuće 700 dolara. A Svjetskoj banci za odobreni zajam je također plaćena naknada od 50 tisuća dolara. Isto tako toj istoj Svjetskoj banci plaćena je dakako i naknada za neiskorišteni dio zajma, kao i kamata za onaj povućeni dio zajma o kojem sam ovdje govorio. A od ukupno planiranih sredstava iako taj program treba završiti ove godine, u državnom proračunu je povućen odnosno iskorišteno 37% sredstava. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Obavještavam da je u 11,05 isteklo vrijeme za prijavu od 10 minuta. U ime Kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena gospođo glavna državna revizorice, uvažena gospodo zastupnici. Možda se gospodin Rožić neće složiti sa mnom ali sva ova revizorska izvješća su poput svete vodice. Na kraju će zaključak ovoga doma kao toliko puta do sada otprilike glasiti da se traži da se nepravilnosti uklone a da se izvješće uputi prema Državnom odvjetništvu, a na kraju rezultat znamo, nikome ništa jer ako se krene radikalno po ovome izvješću za 2003. onda će trebati za 2004., 2005. i onda nikad kraja i svi odjedanput postaju kriminalci a opet baš tome nije tako. Međutim, prvo ono što nosi sada oznaku službena tajna. Ministarstvo obrane, na dan 31.12.2003. MORH je brojao 31 tisuću 145 djelatnika danas oko 26 tisuća. No, zašto spominjem MORH? Samo zbog nalaza da za manjkove i štete nastale na imovini povjerene na korištenje i upravljanje u većini slučajeva nisu pokrenuti postupci protiv odgovornih osoba općenito kad je riječ o imovini MORH-a. Zato sam počeo sa njime. Vlada jedna totalna nebriga. Ja znam da MORH nema novaca, pogotovo se to vidi u proračunu za 2004. koji nikada nije bio manji ali to ne znači da oni ne moraju čuvati svoju imovinu. Spomenut ću samo ove napuštene vojarne Katarinu, Vele Lungu u Puli. To su bile stare austro-ugarske vojarne preuzete od Talijana, pa Jugoslavije. Krajem 90-tih u cijelosti su prepuštene propadanju a danas svatko tko želi podići neku svoju kamenu zgradu ili želi imati ne znam neki kameni detalj na svojoj kući onda lijepo ide lijepo na tu Katarinu, Vale Lungu i odnese si dio stepenica, dio erta, klupčica, kopica pa čak i stare šterne. Drugo, MUP i oni grade ili gradili su kao i vojska bez dozvole a ako netko drugi to učini onda će mu se koža oderati. No, nisam to htio reći već znate koliko u MUP-u vrijedi na primjer jedan stan. 0,01 kunu. To je jednostavno da čovjek ne može povjerovati. Međutim, koji su to sada vlastiti prihodi Ministarstva unutrašnjih poslova i zašto oni nisu završili u državnom proračunu. Međutim, opet bit je sljedeća, da 2003. po ovrhama MUP-u je s računa skinuto 49,4 milijuna kuna a u 2004. do 14.6. još 44,2 milijuna kuna. Kasnije će to vjerojatno biti još toliko a to je nedopustivo. Zašto je ta obveza s druge strane nastala? Zato jer se nisu plaćali prekovremeni sati, dodaci za područje od posebne državne skrbi, naknada za civilno odijelo, to ne razumijem baš. Naknada za uniformu da, ovo drugo ne znam šta to znači, međutim bez obzira na sve to te slučajeve treba staviti ad acta. Prvo, 2003. državni proračun ostvaruje 88,8 milijardi kuna. Na to treba nadodati Grad Zagreb sa 4,7 milijuna kuna a 560 jedinica lokalne samouprave još negdje oko 10,4 milijarde kuna. Znači, na državu otpada 85,4%, Grad Zagreb 4,5% a na 560 jedinica lokalne samouprave 10,1% da ga tako iskažem tog javnog novca. Međutim, što je ovdje zanimljivo? 1996. država je uprihodovala recimo 34 milijarde kuna. Danas a izvješće je za 2003. 88,8 milijardi kuna, jedinice lokalne samouprave 1996. 4,7 milijardi kuna, 2003. 10,4 milijarde kuna, Grad Zagreb 1996. 2,2 milijarde kuna, 2003. 4,7 milijardi kuna. Znači, treba primijetiti da ovaj standard raste, da država i gradovi više troše ali umjesto u investicije u gospodarstvo kada je Hrvatska po srijedi sav novac isključivo ide u potrošnju. Jednom riječju potrošili smo ili potrošit ćemo sami sebe. Točno je i to što treba priznati. 2003., to je nesporno, živjelo se bolje nego 1996. godine i jasno da je trebalo podići standard zbog četiri godine rata ali s druge strane to neće ići u nedogled. Prvi na udaru jasno u vremenu koje je pred nama biti će umirovljenici a paralelno sa njima i standard svakog građanina ove zemlje ponaosob. Međutim, najveći apsurd kod svih ovih izvješća su prihodi naših županija. U apsolutnim iznosima te institucije raspolažu sa negdje manje od "2%" tog javnog novca. Ne bih ja to čak niti spomenuo da neke županije nisu odgovorne za tzv. opće bolnice. Jučer sam baš listao neke starije izjave pa mi je eto prepisao sam jednu da je gospodin Hebrang 20.2. izjavio "Ili reforma zdravstva ili bankrot". Eto, pred dva dana je bio ovaj veliki štrajk u zdravstvu. I doista to zdravstvo ima problema pošto to najviše osjećaju stare osobe, umirovljenici kojima penzija eto iz godine u godinu pada u odnosu na te apsolutne iznose taj problem će u dogledno vrijeme tim veći. No, ja to spominjem isključivo u kontekstu tih općih bolnica. Kliničke bolničke centre sanira država, opće bolnice u nadležnosti su županija. Međutim, kako županije sa 200 milijuna kuna recimo svog prihoda mogu skrbiti o bolnicama sa 220 milijuna kuna potrebnih tih prihoda itd. Žalim što se ne govori o smanjenju PDV-a. On i dalje iznosi 27-28% proračuna. Točno, o PDV-u se govori samo pred izbore ali nakon toga to postaje najizdašniji porez. Jasno ne može se ukinuti PDV a vratiti penzije, ne znam graditi cesta, vratiti prava borcima NOB-a, sanirati gospodarstvo itd. ili-ili. Međutim, što želim reći? Da u zemlji koja je bruto društveni proizvod iz 1990. dostigla tek 2004. to nažalost izgleda da nije ni moguće. Ili-ili. Zato je obveza ljudi u politici da ne obmanjuju hrvatsku javnost, zato je obveza da se tim ljudima kaže istina, da još niz godina nažalost neće živjeti bolje. Ako se snađu o.k. a ako ne suđeno im je da se bore za golo preživljavanje jer očigledno više od tih socijalnih izdataka u ovom trenutku teško je da je moguće. Svi su sa pravom nezadovoljni a opet ova socijalna izdvajanja u Hrvatskoj su iznad gotovo svih zemalja u Europi, ne u onim apsolutnim iznosima već u relativnim s time da ja uvijek kažem da je najbolja socijalna politika politika pune zaposlenosti. Znači, to bi trebao biti neki hrvatski ideal. Tek kada to dostignemo mi ćemo početi bezbrižnije živjeti. Eto, pred dva dana jedan članak je izašao u "Večernjem listu" Zavoda za zapošljavanje gdje se navode stope nezaposlenosti po hrvatskim županijama sa velikim naslovom U Slavoniji rekordnih 33% nezaposlenosti, Hrvatski prosjek je 19%, Najmanja nezaposlenost u Hrvatskoj je u Istarskoj županiji 6,1%, u Zagrebu 7,8%, u Primorsko-goranskoj zatim 12,7%. Ono što je indikativno za 2003. prema ovim izvješćima je eklatantan rast zaduženosti proračuna od čak 14,5 milijardi kuna ili 14%. Nažalost, živimo na dug, živjet ćemo, dokle vidjet ćemo. Ovako sigurno dalje ne ide. Danas je samo vanjski dug prešao 30 milijardi dolara. Dug je u ovoj godini ili prošloj usporen a dostigao je opet 30 milijardi dolara ili 80% bruto društvenog proizvoda. Ove godine sigurno će vanjski dug približiti se granici od 35 milijardi dolara. 2006. blizu možda i 40 milijardi dolara. Ova zemlja će se doista raspuknuti ako se ovome ne stane na kraj. Doći će dan kada jednostavno nećemo biti u prilici servisirati taj dug i zato po meni Europska unija je jedini izlaz iako jedno je Europska unija a drugo je monetarna unija na koju recimo i Slovenija čeka. Mi danas gospodo potrebujemo između 18 i 20 milijardi dolara za servisiranje uvoza i duga. Gdje ostvariti devize? Izvoz je negdje 6,5 milijardi dolara, turizam 7 milijardi dolara, netko kaže realno 4. Nova godišnja zaduživanja između 5 i 6 milijardi dolara, doznake iz inozemstva između jedne i dvije milijarde dolara. Znači još uvijek to uspjevamo servisirati, ali dokle? Ako ne reindustrijaliziramo zemlju, ne privučemo strani kapital ta iluzija stabilnog života doista može se raspuknuti kao mjehur od sapunice. Jedno od rješenja možda bi mogla biti radikalna decentralizacija. Jasno i prava i novaca, a ne da sve hrvatske županije kao što je to sada slučaj u toj raspodjeli sudjeluju sa svega 2% jer je to naprosto smješno. Što je ključ svih hrvatskih problema? To su očigledno doprinosi. Oni su ostvareni u iznosu od 27,4 milijarde kuna. Znači 12,3 milijarde kuna za zdravstvo, 13,8 milijardi kuna za mirovinsko, 1,2 milijarde kuna za zapošljavanje, a po tom osnovu potrošeno je znači doprinosa oko 40 milijardi kuna. Znači 40 milijardi kuna ova zemlja izdvaja za mirovine, za zdravstvo, za pomoći, 18 milijardi kuna za plaće. Na to treba dodati plus 4 milijarde kuna za subvencije plus 4 milijarde kuna za pomoći plus 4,4 milijarde kuna za materijalne rashode ministarstava plus 9 i pol milijardi kuna za otplatu zajmova i onda možemo izračunati koliko ostane za pokretanje Hrvatske, za kapitalne investicije, za razvoj od same države. Možda 10 milijardi kuna i onda se ne treba čuditi deficitu od 6,7% koliko je iznosio te 2003. godine. Jednom riječju ako imamo to na umu Hrvatska je gospodo u problemima i mi jedemo sami sebe. Od fiskalnog kapaciteta po stanovniku županija Istarska je vidimo u ovim izvješima na prvom mjestu sa 2369 kuna. Zatim Primorsko-Goranska sa 2165 kuna. To opet nešto govori, a govori i stanje jamstava u 2003. Tko je u Istri mogao dobiti jamstvo? Mogao je dobiti samo Uljanik. No Splitska županija dobila ja 462 milijuna kuna jamstva, Primorsko-Goranska 102, Istarska 65, Varaždinska 99,7, Šibenska 75, Osječka 61 milijun kuna i tako dalje. Prema ovom nalazu najnegativniju ocjenu 2003. dobili su Ministarstvo za pomorstvo, promet i veze i Hrvatski olimpijski odbor. Ne znam da li su ljudi primjetili da zbog ovoga konkordata između Svete Stolice i Republike Hrvatske iz 1998. država im je dužna 257 milijuna kuna. To je bila u 2003. 2003. doznačeno je Kaptolu ili Katoličkoj crkvi 185 milijuna kuna, a obveza je bila čak 245 milijuna kuna. Strana 87. Tekuća zaliha je povećana za 155 milijuna kuna u odnosu na 2002. a za savjetnike u prodaji INA-e, strana 89 utrošeno je 66,2 milijuna kuna. I to je doista mnogo. 2003. izdana su jamstva u iznosu od 11,7 milijardi kuna. Bilo je utvrđeno da će iznositi financijska jamstva 5,9 milijardi kuna, a izdano je 9 milijardi kuna ili 52,6% više. Sva činidbena jamstva 2002., 2003. odnose se na brodogradnju, ali to neću sada citirati. Što to govori? To govori o velikom problemu hrvatske brodogradnje. I gdje je koje hrvatsko brodogradilište i da je brodogradnja u velikim problemima, a dovoljno je reći da je 2001. Brodosplit iskazao gubitak milijardu i 500 milijuna kuna. Treći maj 600 milijuna kuna, Kraljevica 20 milijuna kuna, Uljanika na svu sreću nema. Izdaju se 2003. jamstva u turizmu. Od 232 milijuna kuna i opet na svu sreću ni tu nema istarskih tvrtki. Znači i to treba reći. Gospodarstvu je izdato 179 milijuna kuna jamstva. Ni tu nema tvrtki iz Istre, strana 107, izdata su 140 milijuna kuna jamstva za poljoprivredu. Ni tu nema nikoga iz Istre i tako dalje i tako dalje. Znači da to gospodarstvo u Istri uz sve probleme s kojima se nosi ipak je nešto stabilnije a što i potvrđuje da od 6,5 milijardi dolara izvoza na Istru otpada preko 900 milijuna dolara i to je jedina županija koja ima pozitivni skor odnos izvoz uvoz. Ovaj dio ovoga izvješća je svakako najkvalitetniji. On je vrhunski obrađen bez obzira što sam rekao da je ovo izvješće sveta vodica Hrvatska se bez revizorskih izvješća što je dobro više ne može zamisliti i ona u svakom slučaju utječu na ozbiljnost ponašanja javne uprave bez obzira da li se radi o općinama, gradovima, županijama ili države. I ta izvješća i to treba priznati iz godine u godinu su sve ozbiljnija. Na svim tim razinama samo kada dolazi već do nekoga progona onda je on isključivo rezerviran za općine, gradove, županijsku razinu i tu se nažalost sve stane. Hvala.
Hvala lijepa. Jedna obavijest. Predsjednik Odbora za obitelj, mladež i šport otkazao je do daljnjega sjednicu Odbora koja je danas bila predviđena za 13 sati. Gospodin Vidović je otkazao tu sjednicu. Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Luka Roić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospođa državna revizorice sa suradnicima, kolegice i kolege. Kao i kolege do sada radi se o izvješću o, iz kojeg uvijek saznamo nešto novo i to je dobro. I ja ću govoriti vjerojatno o nekim stvarima koje sam prvi put pročitao u izvješću kako bih ilustrirao da nepravilnosti postoji i da ih je bilo. Ali je loše što se sve završava na ... [[Govornik se ne razumije.]] činjenici. Mi saznamo a druga tijela i drugi organi koji trebaju učiniti ono što je u njihovoj nadležnosti očito ne učine svoj posao. I ove godine stiglo nam je opsežno i vrlo profesionalno sačinjeno izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu. Za većinu korisnika Državnog proračuna, za veliku većinu ministarstava, za državne zavode, za jedinice lokalne, regionalne i, lokalne samouprave kao i o nekim trgovačkim društvima. Propusti se uglavnom odnose kao i dosadašnjih godina na nenamjensko trošenje državnog novca, popisa imovine, neknjiženja. U pravilu se pojavljuje nabava roba bez provedenog javnog natječaja i drugih nepravilnosti. Ipak odmah na samom početku želim reći kako ima i onih revidiranih subjekata gdje nije bilo nikakvih primjedbi od strane državne revizije što svakako treba istaći i posebno pohvaliti. Kako nije previše popularno hvaliti i afirmativno govotiti uvijek je lakše kritizirati, prozivati i ukazivati na pogreške, ipak moram napomenuti da ni ove godine kao i u ostalim i prijašnjih godina u Ministarstvu prosvjete i športa nije bilo ni jedne nepravilnosti. Već godinama tamo sve štima po pitanjima izvješća državne revizije što nikako ne može biti slučajno i služi na čast djelatnicima Ministarstva kao i ministru koji je bio na čelu tog Ministarstva. Nepravilnosti nije bilo ni kod Agencije za tržišno natjecanje. U Ministarstvu za europske integracije. U Ministarstvu za vanjske poslove, kod Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, Državnog zavoda za materinstvo i kod projekta za institucijskog osnažavanja u svrhu provedbe montrealskog protokola u Republici Hrvatskoj Ureda za ozon. Zbog opsežnosti materijala ja ću se ispred Kluba HSS-a osvrnuti na neke nepravilnosti u nekim ministarstvima i fondovima, a prije svega na ona koja su prethodnih godina imali najviše nepravilnosti i na nepravilnosti za koje mi u HSS-u mislimo da na njih treba ukazati zbog mogućih budućih zloporaba. Državna revizija je u 4, u 3 slučaja izrazila nepovoljno mišljenje kako je metodološki to gospođa i objasnila, a u ostalim dala uvjetno mišljenje osim ovih u kojima je sve uredno. Ne mogu se ne osvrnuti na mišljenje Vlade Republike Hrvatske o obavljenim revizijama i na to me mišljenje zaista žalosti. Za ne vjerovati je da je Vlada u svom mišljenju očitovala, da se Vlada u svom mišljenju očitovala gotovo o samo jednom ministarstvu čime je na najbolji način iskazala brigu o novcima poreznih obveznika i njihovim zakonitom trošenju. Na temelju ovoga mišljenja može se posve jasno zaključiti da se radi o posvemašnjoj i rekao bih volonterskoj političkoj ocjeni koja za cilj ima diskreditaciju ministra i ljudi iz toga ministarstva jer su oni glasnije i jače progovorili o nekim nepravilnostima kod nekih vladinih dužnosnika. Osvrnut će se malo i na proračun, donošenje Zakona o proračunu po prvi puta se proračun temelji na računovodstvenom načelu a taj je praćenje nastanka događaja, rashodi se evidentiraju u momentu poslovne promjene kad je nastao. U 2003. godini prihodi i primici državnog proračuna porasli su u odnosu na prethodnu godinu za 10,8%. Radi uključivanja prihoda od doprinosa za mirovinsko osiguranje i prihoda od privatizacije, koji su u 2002. godini evidentirani izvan sredstava državnog proračuna. Trošarine su također u 2003. povećane za 5% a najznačajniji udjel je u trošarinama od naftnih derivata te trošarinama od cigareta. Rashodi za poticaje poraslu su u odnosno 2002. godinu za 69,2% i to za trgovačka društva obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima te poljoprivrednicima. U iznosu od 2 milijuna 518 milijuna 650 tisuća 151 kunu. Ovo je potvrda koliko je ipak koalicijska vlast skrbila o malim poduzetnicima i poljoprivrednicima. U 2003. godini sredstva za pomoć građanima i kućanstavima povećana su za 11%. U ostalim rashodima bilježi se porast od 54,3% a taj porast odnosi se prije svega na neisplaćene naknade za štete zaposlenicima u državnim službama, službama koje su nepravedno i neopravdano dobili otkaz. A na ovom sam mjestu već upozoravao u prošlom sazivu Sabora da će nam kad-tad sve to doći debelo na naplatu i uvijek dođe jer se tako netko usudio uzeti zakon u svoje ruke, i olako dijeliti otkaze po državnim službama ili zbog boje očiju, ili zbog krvnih zrnaca, ili iz bilo kojeg drugoga bizarnije razloga. Da razlozi nisu baš takvi ovih rashoda uvjeravam vas ne bi bilo. Troškovi za otplatu zajmova porasli su za 8,8%. Treba skrenuti pozornost da pojedini korisnici na utrošena sredstva ne vraćaju u državni u državni proračun. Najamnine ostvarene za najam poslovnih prostora nisu uplaćivane u korist državnog proračuna. Po nalazu državne revizije za grad Zagreb i zagrebačku županiju uočeno je da je Zagreb državi duguje 162 milijuna kuna od prodaje stanova i to još iz 1999. godine. Imaju već rashode nad prihodima neprovidnosti su u zakupu za nekretnine i komunalne naknade. Oni niti nemaju točku vrijednost imovine. Grad koji državi ne plaća obveze ali pomaže onima koji imaju i previše i financiraju koje kakve retro-balove uz uski za uski krug ljudi što posve je neprihvatljivo makar za nas. Tko hoće plesati neka to čini za svoj novaci za svoj gušt. I neka to dobro plati. Ako se htjelo pomoći mladim budućim glazbenicima, pjevačima, to se moglo činiti na druge načine ne bilo preko stipendija ili na neki drugi način. Financiraju se znači balovi, grade se Potkinova sela, nedavno je grad da ne trepne odvojio jednom nogometnom klubu dodatnih 3 milijuna kuna a uvjeravam vas da ovoliko novaca u Splitu dobiju svi sportaši zajedno za cijelu godinu. A dalje, svaka mala, a dolje je poznato je, svaka mala veća ulica daje olimpijca. Možda bi Zagreb to sebi mogao i dopustiti tu je bruto domaći proizvod duplo veći od ostatka države u najboljem regiji. A da ne govorimo o nekolik puta više drugim regijama koje su zaostali. Za ovakvu situaciju ne krivim i nije zaista kriv grad Zagreb. Isključivo krivac je država koja je sve centralizirala, i kako se sve događa u centralnoj i centraliziranoj državi ostali krajevi samo proživljavaju, vegetiraju i životare. Bez promjene politike generalne i decentralizacije nema pomaka na bolje, uvjeravam vas. U prošlom tjednu razgovarali smo na prijedlog našega uvaženog kolege Kramarića o potrebi donošenja zakona o velikim gradovima i ponovno izgleda nema sluha i nema razmišljanja u tom pravcu kako je decentralizacija jedini pravi model i izlaz u nejednakom razvoju i razvitku države. U državnom proračunu činjenicu veliki pomaci u gospodarenju sa proračunskim sredstvima i nepravilnosti je sve manje što se mora reći iz godine u godinu, u posljednjih 10 godina. A naročito se bolji rezultati očekuju funkcioniranjem državne riznice i očekivati je smanjenje rashoda i povećanje prihoda. Revizija je nešto rekla i o jamstvima koja su premašila utvrđeni plan za 52,6% zacrtanog plana a jamstvima kao što uvijek govorimo treba biti vrlo oprezan. Paziti da se ne ponavljaju stare greške jer one vrlo često prerastu u stvarni dug. U 2003. godini dano je 86 jamstava od toga 49 financijskih i 37 čimbenih. Vlada u lipnju preuzima dug Hrvatske željeznice D.o.o. prema bankama u iznosu od 600 milijuna kuna na osnovu odobrenih kredita iz rujna 2002. godine. U popisu Hrvatskih željeznica nije evidentirano dodatno jamstvo od 3 milijuna 520 tisuća eura. Zbog zaduženja kod inozemnih banaka za modernizaciju pruge Zagreb-Split. Za Ministarstvo javnih radova izdano je 18 jamstava u korist HABORA. Jamstva su izdana za brodogradilišta kliničku bolnicu Zagreb, TLM Šibenik, Željezaru Split, Sladoranu Županja, HZZO i druge. Za jamstva dana brodogradilišta i to svima a najviše brodogradilištu 3. maj Uljaniku, Brodo-Trogiru, Kraljevici i Viktoru Lencu. U ovim jamstvima sporno je što je zahtjev uputilo Ministarstvo gospodarstva umjesto Ministarstva financija koji zahtjev nije razmatralo niti o njima dalo svoje mišljenje. Ministarstvo gospodarstva za odobrenje subvencije za brodogradilišta nije prikupilo dokaze o ispunjenju obveza brodogradilišta prema državi. Jamstva su ispunjavali kriterije iz odluka o kriterijima za državna jamstva. Upitna su jamstva po meni i po nama u Viktoru Lencu jer je to privatno brodogradilište i to uglavnom u vlasništvu stranih banaka jer zapravo Vlada nema utjecaja na njihov rad. Trebali su kredite tražiti od banaka koje su i njihovi vlasnici. I imali su utjecaj u brodogradilištu i birali su upravu i utjecali na politiku poslovanja. HSS podržava prijedlog revizije o sveobuhvatnoj analizi u pogledu jamstava i potrebi pripremne rasprave u Vladi i Saboru o brodogradnji i stalnim davanjima jamstava a pored stalne intervencije od strane države poslovanje u tim subjektima je kao što znamo još uvijek negativno. U Ministarstvu pravosuđa pored necjelovito popisa imovine i obveza ne izvođenja radova i ugovorenim rokovima našu pozornost je izazvao zajam svjetske banke koja daje zajam za projekte tehničke pomoći u vezi sa tečajevima i time se krediti ne koriste u planiranoj dinamici. Projekt kreće 2002. godine, trebao bit biti završen do konca 2005. godine. Već je kolega Rožić govorio o tome ali nije na odmet ponoviti. Do kraja 2003 .godine povučeno je 583 milijuna 372 tisuće dolara, 587 372 dolara. 11,7% utrošeno je 315 856 dolara. I 66 tisuća 82 eura. Naknadna prvom voditelju projekta je 183 tisuće 700 dolara. A Svjetska banka za odobreni zajam uzima 50 tisuća dolara . Banci se također i plaća naknada za neiskorišteni dio zajma i kamata na ne povučeni i neotplaćeni dio zajma i to 37 tisuća 36 dolara. Zajam je ugovoren u iznosu od 5 milijuna američkih dolara. Ne vidim ovdje logiku zaključivati ugovor o zajmu plaćati naknade za neiskorišteni dio kredita, povlačiti ugovorena sredstva i ne trošiti ih za namjenu za koju su uzeta. Te plaćati kamate na ne povučena sredstva i visoke naknade voditeljima projekta, a poslovi i dalje šepaju. I sve ovo se događa u Ministarstvu pravosuđa koje vapi za reformama, a oni ne mogu iskoristiti sredstva po odobrenom projektu. Kod Hrvatski autocesta otkup zemljišta nije realno planirano. Neka ulaganja izvršena su u većem iznosu od plana, a neka čak nisu izvršena. Nije izvršena podjela zemljišta predniku te nije evidentirana u posebnim knjigama od kojih je dio u njihovom posjedu. Tu je neusklađenost javnog i temeljnog kapitala sa stvarnim stanjem. Županijska uprava za ceste ne dostavlja mjesečne i godišnje izvještaje o utrošku sredstava za održavanje lokalnih i županijskih cesta. Izvođači se nisu pridržavali rokova a i ponude sa najnižom cijenom veće su od planiranih vrijednosti radova. Hrvatske autoceste naknadu za ubrzanu izgradnju auto cesta isplaćena u jednom, je jednom izvoditelju u iznosu od 5 milijuna 500 tisuća dolara prije zaključenja ugovora. Zašto bi se rokovi poštivali kad su i onako novac dobivali unaprijed. Daju se predujmovi u iznosu od 24 milijuna 754 tisuće, 755 tisuća kuna na temelju zaključenog dodatnog ugovora. Autoceste lako daju novce poreznih obveznika. Takva stvar se dogodila i u tunelu Mala Kapela, premija iznosi 48 milijuna kuna, a nisu imali suglasnost nadzornog odbora. Usluge odvjetnika isplaćuju se paušalno umjesto po obavljenom poslu, već je o tome govoreno, ovima daju i unaprijed za ono što nisu učinili. Ali zato za stambeno zbrinjavanje branitelja nisu podmirili svoj dug od 2 milijuna i 41 tisuću kuna. U Ministarstvu okoliša isplaćuju se sredstva za nadprosječan rad i rezultate rada. Nas interesira koji su parametri pomoću kojih se to procjenjuje. Možda je to broj zaustavljenih gradnji ili nešto drugo, ali to ne znamo. U izvješću revizije počesto se spominju čišćenja i to čišćenje i degazacija koštaju ministarstva po milijun i po kuna. Pa isto tako ministarstvo usluge čišćenja plaća 249 tisuća kuna, a održavanje prijevoznih sredstava 431 tisuću kuna. Kao i prijašnjih godina Fond za privatizaciju ima podosta nepravilnosti i to popis nekretnina i njihova evidencija o poslovnim knjigama. Prihodi odstupaju od planiranih, sredstva od dionica, udjela stvari i prava ne smiju se zadržavati nego uplaćivati u proračun. Sa tri odvjetnika zaključuju se ugovori o paušalu bez obzira na obavljeni posao. Neusklađena evidencija o stanju, promjenama i vrijednostima portfelja u operativnim evidencijama i poslovnim knjigama. Vrijednosti dionica i udjela od strane drugih imatelja nije sačinjen, još 98. godine date su dugoročne pozajmice na teret državnog proračuna za uključenje 21 društva iz Podunavlja u gospodarski sustav Republike Hrvatske. Po naputku i odluci Vlade te pozajmice je trebalo pretvoriti u udjel fonda i tim društvima, u tim društvima a to je obavljeno samo za tri društva. Za 6 je otvoren stečajni postupak i njihovo, i potraživanje je prijavljeno u stečajnoj masi. A za ostalih 12 društava potraživanja nisu pretvorena u ulog. Kako mi vrijeme ističe, još bih mogao govoriti o čudnoj raboti, o uzimanju sredstava po kamati od 3% a istovremeno davanju vlastitih sredstava zapravo po kamati po 3% a uzimanju kredita po kamatama od 4% i drugih nepravilnosti. Ali na kraju ipak moram reći da je revizija učinila ogroman posao i da je njihov učinak od velike koristi jer je nepravilnosti sa strane korisnika sve manje i manje. Učinjeni su značajni pozitivni pomaci kod proračunskih korisnika u trošenju i racionalnom gospodarenju proračunskim sredstvima, iako se već niz godina pojavljuju iste nepravilnosti kod revidiranih subjekata. I na kraju mi u HSS-u prihvatiti ćemo ovo izvješće i očekujemo kako će biti upućeno svim nadležnim državnim tijelima kako ne bi ostala samo informacija za nas saborske zastupnike ovdje u ovoj dvorani. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Klubovi su iznijeli svoja stajališta. Imamo prijavljenih za pojedinačnu raspravu 42 zastupnica i zastupnika. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Mislim da najprije treba pohvaliti gospođu Šimu Krasić i njezinu vrijednu ekipu jer eto iz godine u godinu zastupnici ne mogu reći drugo nego da pohvale njezin rad. Izvješća su iz godine u godinu bolja i kvalitetnija ne samo od strane Državne revizije nego i po onome što se u tim izvješćima konstatira. Ipak se bilježi jedan određeni napredak koji je dakako daleko od idealnog stanja. Ovaj puta u izvješću dobijamo prvi puta i ocjene revizije gdje se kaže da je uvjetno ocjenjeno otprilike 80% revidiranih subjekata, bezuvjetno 12%. Ovo bezuvjetno znači da su radili besprijekorno bez nekih primjedaba. Ovo uvjetno znači da su uočene manje nepravilnosti. Bilo bi dobro da je ocjenjivanja bilo i prije, onda bismo mogli uspoređivati sa prijašnjim stanjima. Mogli bismo vidjeti koliko u prijašnjim revizorskim izvješćima revidiranih subjekata zaslužuje ovu visoku ocjenu bezuvjetno, da li je njih bilo 12% da li ih je bilo više ili ih je bilo manje. Koliko bi dobilo negativnu ocjenu u odnosu na ova tri koja su dobili sada. No ako nije bilo u prošlosti biti će u budućnosti pa ćemo moći već iduće godine vidjeti da li stvar se razvija u pozitivnom smjeru kako nam se sada čini ili u negativnom. Što je tu konstanta kod ovih izvješća i kod ovih rasprava povodom tih izvješća? Pa konstanta su neprestano isti zaključci Sabora koji neprestano ne proizvode čini mi se apsolutno nikakav efekt. Izvješća se prihvaćaju. Izvješća se upućuju Državnom odvjetništvu na daljnje postupanje, a revidirani subjekti se pozivaju da svoje djelovanje usklade sa zakonom. I to tako ide iz godine u godinu. Kad se razmotre razlozi zbog kojih su revidirani subjekti dobili ovo uvjetno, ovu uvjetnu ocjenu znači da nisu baš radili besprijekorno, ali i da nisu pravili nekakve velike pogreške, onda se konstatira da je to nedovoljna stručno, nedovoljno stručno usavršavanje zaposlenika, znači činovnika. Pa sad tome bi jedan put trebalo stati na kraj, jedan put bi trebalo reći dosta jer ipak su ti činovnici imali dovoljno godina vremena da se nauče svome poslu. Pa onda ili nek’ se nauče ili nek’ ne rade u državnoj službi. Jer nema nikakvog smisla iz godine u godinu konstatirati da su oni nedovoljno obučeni da rade svoj posao. Bilo bi dobro da se oni nauče svom poslu. Zašto? Zbog toga što bismo onda imali manje ili uopće ne bismo imali ovih beznačajnih nepravilnosti ili nepravilnosti manjeg značaja, pa bi se naša pažnja mogla bolje fokusirati na stvarne velike nepravilnosti koje zaslužuju da se realiziraju i u Parlamentu i u javnosti i dakako u Državnom odvjetništvu, i dakako posljedično tome na sudu. Ovako se pažnja i javnosti i zastupnika raspe na sve. Dobro. Znači činovnici ne znaju, a ajmo sad vidjeti, neki i znaju, ali ajmo sad vidjeti što se dogodilo s tima koji znaju. Od 7 revidiranih subjekata bezuvjetnu ocjenu znači ocjenu besprijekornog rada je dobilo njih 7. Dakle od svih revidiranih je 7 dobilo bezuvjetnu ocjenu. Tu su sad Ministarstvo vanjskih poslova, europskih integracija, dva zavoda Hrvatski zavod za zapošljavanje i Hrvatski zavod za materinstvo. Što se dogodilo s onima koji znaju. Oni su smijenjeni. Te ne trebamo u državi. Gospođa Dinder Dulčić smijenjena a zavod joj ukinut. Gospođa Pozaić smijenjena. Kakvu poruku se poslalo onima koji znaju? Jako vam je opasno to što radite. To Vlada ne voli. To da vi besprijekorno radite to Vlada ne voli. Niste poželjni. Vas treba maknuti. Tu se poruku poslalo. Jedan od tih zavoda, ne samo da je smijenjena čelnica koja je besprijekorno radila po nalazima revizije nego je i cijeli zavod njezin ukinut preseljeno u Ministarstvo branitelja gdje je zamro, tamo ne radi ništa ta Uprava za obitelj, a po Ustavu država se mora pokazati osobitu skrb za obitelj. I eto kako država pokazuje svoju osobitu usrdnu skrb za obitelj da ukine zavod da ga preseli u ministarstvo gdje onda ne radi ništa. Prema tome, kada se analiziraju ova izvješća, mislim da se može kratka zaključna ocjena dati da stvar ide na bolje, ide sporo na bolje, ali ipak ide. I drugi zaključak da bi ipak trebalo više pažnje posvetiti onima za koje je Državna revizija pokazala da znaju raditi, da znaju raspolagati državnim novcem, da posluju po zakonima. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege zastupnici, gospodo iz Ureda državne revizije. Pa odustat ću da budem iskren od rasprave koju sam pripremio doma jer ne korespondira sa raspravom ovdje u Saboru. S obzirom da se radi o raspravi o prošlosti, a mi smo tu vrhunski obučeni pa se za ovu raspravu o prošlosti u Hrvatskom saboru prijavilo koliko, 20 zastupnika, 40 zastupnika. I ta rasprava se ponavlja nekoliko puta u Saboru pa sam i ja sudionik tih ponovljenih rasprava i to me podsjeća na studentske dane. Nije se dogodilo meni, ali tu priču sam čuo. Student došao peti ili šesti put pred profesora na ispit i odgovara i profesor ga pohvali da je napredovao u znanju, u učenju, ali da to nije dovoljno i predlaže da se ponovo vide. Na to će njemu student, poštovani gospodine profesore to što sam malo uznapredovao, dajte mi upišite u indeks. Tako bi i mi mogli i ovu našu raspravu završiti, dajte nam upišite u indeks da smo malo napredovali. Dakle mi raspravljamo o trošenju novca naših građana, ali iz 2003. godine i sve što mi možemo tu učiniti završiti će zaključkom, pošaljimo ovo izvješće nadležnim državnim tijelima da utvrde je li bilo nezakonitog raspolaganja novcem poreskih obveznika i je li bilo nenamjenskog korištenja novaca poreskih obveznika i tu je naš domet. Tu je naša i mogućnost kada nećemo nešto drugo. Pa nije naša valjda obveza da samo konstatiramo da je u trošenju državnog novca konstantna, permanentna nezakonitost i nesvrsishodnost, odnosno nenamjenskog korištenja novca. Nije naša zadaća ni da kažemo da se potrošilo 70 ili 80 milijardi kuna čak ni zakonito. Naša bi bila zadaća da funkciju ostvarimo kao nadzorno tijelo. Kao nadzorno tijelo i odgovornost Ureda državne revizije nije prema Vladi nego prema nama zastupnicima, a mi smo odgovorni prema građanima koji od potrošenih 80 milijardi kuna nisu dobili ni jedno novo radno mjesto. Nije smanjen ni trošak države ni za jednu kunu, a naša je zadaća da tražimo od onih koji su odgovorni da nam predlože program smanjenja trošenja državnog novca iz proračuna, a ne da samo konstatiramo. Ako bismo k tome još dodali da je naša zadaća da raspravljamo u okviru činjenice koja nije sporna da danas, i danas ne radi a traži posao 320 tisuća građana. Naša bi bila zadaća uz ovo da tražimo zašto se nije obavila revizija pretvorbe i privatizacije hrvatskih banaka. Da ne širim temu, ali zar nije interesantnije konstatirati, a iza toga tražiti od Vlade i odgovornih institucija da je rast hrvatskog duga ne da je zaustavljen nego on je i dalje u progresiji istoj a da nema projekata koji se financiraju iz tog duga. Ja sam ovdje već jedanput rekao znam da banke grade apartmane kako bi mogli od razvlaštenih građana koje su kreditirali uzeti kuće i aute pa ih smjestiti u apartmane. To nas ne zanima. Međutim to građane zanima. To građane zanima, a mi se ne pitamo kako to da stalno da tako kažem ti destruktivni trendovi se nastavljaju a mi samo konstatiramo nezakonito, neodgovorno, nepošteno, a nema traženja od Vlade da nam ponudi program razvoja i program koji će sustavno onemogućiti ili u najvećoj mjeri promptno reagirati na nezakonito ili na nesvrsishodno trošenje državnog novca. Je li za to dobar alat Državna riznica? Možda organizacijski. Možda je organizacijski. Ali riznicu ne čini samo zgrada, strojevi. Drže je ljudi. Osnovnu ljudsku djelatnost svakog, najvažniji su ljudi. Jesmo li mi osposobili i Državnu reviziju, ali i državnu upravu i državnu upravu da ima samo kontrolu kod trošenja državnog novca ili nismo. Nismo. Ali još gore, mi ne tražimo od Vlade da nam predloži takav program. Mi ne tražimo takav program. Kolegice i kolege zaista možda zvuči kako bih rekao nedovoljno optimistično, ali ovakve rasprave samo pokazuju da mi nemamo rješenje pa tapkamo u mjestu pa svaka rasprava koja je u prošlosti nama dobro dođe. Umjesto da vrlo kratko završimo raspravu o 2003. a da tražimo od Vlade da nam predloži kako će izgledati 2006. sa aspekta kontrole, promptne kontrole trošenja državnog novca, odnosno poreza poreskih obveznika. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođo državna revizorice, dame i gospodo zastupnici. Moram reći odmah na početku da svaki izvještaj Državne revizije je poboljšanje u smislu rada ne samo naših ministarstava nego ono što mene ovog časa posebno zanima, jedinica regionalne i lokalne samouprave. Moram naglasiti da što se tiče Vlade tu se poboljšanja vide i ako smo, kad smo razmatrali u odnosu na 1999. pa 2000. i kasnije, evidentno je poboljšanje u radima državnih tijela. Tu ne možemo sami sebi ne priznati, jer bilo je niz nepravilnosti, najčešće knjigovodstvenih, međutim vrlo je malo nezakonitosti u radu tijela državne uprave. To treba ipak naglasiti i reći da je to ipak značajan pomak u raspolaganju sa državnim novcem. Najčešće ono s čime se bavimo i što se spominje u svim ovim izvještajima, to je postupak javne nabave ne samo u tijelima vlasti nego i kod svih javnih poduzeća. Na žalost nismo iz toga svega izvukli pouku. Ja očekujem da će ova Vlada, ako se već jako pozivamo na to, doći sa novim Zakonom o javnoj nabavi koji će olakšati postupak nabave, kako tijelima državne uprave, znači ministarstvima ponajbliže, tako i jedinicama lokalne samouprave, ali i javnim poduzećima. Nemojmo zaboraviti kako često puta jedno pričamo kada smo u poziciji, a drugo pričamo i obećavamo kada smo na vlasti. Ja podsjećam kolege s druge strane da su žestoko napadali Zakon o javnoj nabavi kada je bio na usvajanju u ovom Visokome domu. Nažalost, evo prošlo je gotovo godinu i pol dana kako imamo novu koalicijsku vlast u Republici Hrvatskoj. U tom Zakonu nije došlo do promjena koje bi išle na poboljšanje i na ubrzavanje postupka javne nabave. Često puta ne na uštrp cijene nego vremenskih rokova. Čini mi se da upravo zbog toga, evo, ja ću dati jedan primjer koji imamo u Varaždinskoj županiji ovoga časa. Vlada je svojim podzakonskim propisom osnovala carinarnicu u Varaždinu, Varaždinskoj županiji. Tu carinarnicu pristali su Grad Varaždin i Varaždinska županija platiti adaptiranje prostora, platiti isto tako i namještaj. Radi se o preko 2 milijuna kuna ovoga časa. Ja sam svjestan da će Državna revizija, kada se bude razmatralo kako će županija i grad platiti to, to evidentirati ne čak kao prekršaj, možda čak i kao protuzakonitost. Jer stvar je, carinarnicu treba otvoriti zbog potreba i interesa gospodarstva odmah, međutim ako se bude išlo po svim onim fazama postupka javne nabave, ta carinarnica neće biti otvorena u roku mjesec ili dva. Ako bude otvorena do konca ove godine to će biti vrlo značajan pomak. Prema tome, ja apeliram, evo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, na vas ali i na Vladu da pod hitno pripremi takav zakon. Jedan od čestih prekršaja koji se navodi u izvještajima Državne revizije barem prema županijama to je raspodjela novca od lovozakupnina. Znamo da svi na područjima pojedinih županija gdje postoje zajednička lovišta plaća se godišnja zakupnina. I ona bi, županije bi trebale te novce usmjeriti prema vlasnicima tih zemljišta. E sad imamo ovakav slučaj. Na području Varaždinske županije prosječan posjed gdje imamo i lovozakupce, odnosno one korisnike zemljišta, je otprilike ispod 1 hektara. Ja vas pitam kako županija da ne uđe u gubitak može vratiti te novce lovozakupniku, odnosno vlasnicima zemljišta. Vrlo teško ili nikako, ali sukladno zakonskim propisima revizori, naravno, korektno radeći svoj posao to evidentiraju kao prekršaj. I to je, i to pokazuje da moramo zbog života promijeniti neke druge zakone i to očekujemo da ipak kreira ili krene prema Hrvatskome saboru Vlada. Upravo zbog toga mislim da često puta život nosi nešto sasvim drugo nego što imamo zakonskim propisima. A najčešće se u dnevnopolitičke svrhe onda revizorski izvještaji koriste kako bi se napalo one koji su na vlasti. Ili oni crveni, žuti, zeleni, crni, itd. Još jednu stvar koju bih na kraju ipak napravio ili izrekao, to je da ipak treba pohvaliti ljude u reviziji. Oni rade korektno svoj posao, relativno ih mali broj. Čuli smo od državne revizorice da se spremaju i nekakva poboljšanja oko opremljenosti međutim moramo priznati da je rad Državne revizije sve kvalitetniji i kvalitetniji i da ipak utječe i na državna tijela, ali i na jedinice lokalne, regionalne samouprave. Da je svake godine sve kvalitetniji i kvalitetniji rad i da ima sve manje prekršaja. Mislim da dijelim mišljenje da zakonskih nekakvih zlouporaba ima vrlo malo ili u najmanjoj mogućoj mjeri. I upravo i zbog konzultacija često puta sa Državnom revizijom, ali i zbog toga što kroz njihove ruke prođu papiri koji ukazuju na to što treba i kako treba napraviti. Čini mi se da je daleko veća odgovornost uz tijela državne i vlasti i jedinica lokalne i regionalne samouprave javnih poduzeća i na nama kao predstavničkom i zakonodavnom tijelu da zakone koje donosimo prilagodimo životnim prilikama i situacijama, da one ne budu kočnica dobrog i kvalitetnog rada posebno jedinica lokalne i regionalne samouprave. Predlažem da se u skladu i prihvati ovaj Prijedlog zaključka koji je dao SDP vezan uz rad Državne revizije i uz ovo Izvješće. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, gospođo državna revizorice sa suradnicima. Dozvolite prije svega da iskažem i svoje osobno stajalište, ne samo stajalište, ponoviti stajalište koje je iskazao već naš klub. Da ćemo mi prihvatiti Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2004. i Izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu i Izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu – posebni dio. Naime, postoji nekoliko bitnih razloga zbog čega je važno prihvatiti ova izvješća, a prije svega treba uočiti jednu važnu činjenicu. Da se pokazuje veliki napredak u radu Državne revizije. Neovisno o tome samo što ona počinje primjenjivati izmjene i dopune postojećeg Zakona i novih zakona nego i novu metodologiju koja je usuglašena sa međunarodnim standardima i u tom pogledu je veoma, veoma važno za uspostavljanje pune financijske sigurnosti i stabilnosti s jedne strane i javnih financija, a s druge strane za vladavinu prava i uspostavu pravnog poretka. Jako je važno da se putem Državne revizije zapravo uočeni nedostatci što prije otklanjaju s jedne strane i s druge strane da time država i njena tijela postaju primjereni organi po kojim se mogu ugledati svi drugi korisnici javnih prihoda i ne samo oni, zapravo svi drugi subjekti koji sudjeluju u financijskim ... [[Govornik se ne razumije.]] da, kako treba raditi i šta treba činiti. Drugi razlog zbog kojeg treba prihvatiti ovo Izvješće jeste što on zapravo veoma pregantno pokazuje da u Republici Hrvatskoj postoji značajan napredak kad je u pitanju ponašanje ministarstava, Vlade Republike Hrvatske i naravno drugih korisnika proračunskih sredstava s jedne strane. I s druge strane, upozorava na jedno vrlo ozbiljno pitanje da se pojavljuju iste, ako smijemo tako reći, pogreške i propusti koje nisu vezane zapravo uz političko odlučivanje i upravljanje javnim sredstvima nego zapravo uz metodologiju i način rada i primjenu postojećeg sustava. I to upozorava da bi se trebalo vrlo ozbiljno, vrlo zorno preispitati u okviru, naravno, postojećih mogućnosti kako pomoći edukaciji ljudi koji rade na ovim sredstvima. Ja tvrdim da iz svih ovih primjera koje je Državna revizija našla se može lako uočiti zapravo da veliki broj tih propusta nisu rezultat namjere nego, pa čak ni grube nepažnje, nego jednostavno pomalo i neznanja, nestručnosti, nesposobnosti s jedne strane. I u tom pogledu to upozorava na još jednu činjenicu, da smo mi imali prekratak rok kad smo donijeli novi Zakon o državnom proračunu, novi Zakon o izvršenju državnog proračuna i otpočeli sa novom metodologijom vezano za vrijeme stupanja na snagu zakona i početak njegove primjene. Uostalom najbolje to pokazuje sam primjer, primjerice, da su dužna državna ministarstva i korisnici državnih proračunskih sredstava dostaviti izvješće o ostvarivanju tih, do kraja 1. mjeseca odnosno do kraja siječnja, a prije su imali do kraja veljače, što pokazuje se da jednostavno nije realno i sasvim ispravno, po prvi puta nakon što se dogodila zakonska promjena. I na ovo pitanje Državna revizija upozorava i daje mišljenje da bi trebalo preispitati tu odredbu i eventualno produžiti taj rok ponovno do kraja veljače. Naime, u tom kontekstu je posebice hvale vrijedna sva ova izvješća, što Državna revizija po prvi puta, osim što revidira i utvrđuje propuste i promašaje, zapravo daje mišljenje i sugestije šta bi trebalo učiniti da se to ne ponavlja, s jedne strane. I s druge strane upozorava i ne samo na propuste onih koji primjenjuju propise nego i zakonodavca kad se vidi kako se primjenjuje pojedini propis. Da li taj propis je zapravo funkcionalan ili nije i da li je on bi trebao izvršiti određenu korekciju, itd. Treća grupa pitanja jeste u čemu se zapravo gledaju propusti i to je hvale vrijedno. To nalaže vrlo ozbiljno promišljanje i zakonodavne i izvršne vlasti, pa ako hoćete i dijela pravosudne vlasti. Naime, ponavljaju se iste konstatacije, jedna od njih spada u grupu pitanja koja su vezana za evidenciju uprave ili korištenje raspolaganje državnom imovinom u vlasništvu i koja je na korištenju države. Ponovno se upozorava da zapravo mi pravu evidenciju o tom pitanju nemamo. Kako ćemo mi osigurati kvalitetu investicionog ulaganja u Republiku Hrvatsku i posebno bilo kojeg ulaganja kada čak ni država ne zna s čime raspolaže, što je njeno vlasništvo, što koristi itd. Prema tome, ja ovdje smatram da bi trebalo stvarno poduzeti … u tom pogledu posebice podržavam predloženi zaključak Kluba zastupnika SDP-a da se u kratkom roku napravi izvješće i informira Sabor o tome kakvo je stanje u vezi sa državnom imovinom, a onda naravno da se poduzmu prije svega potrebne radnje i sve one mjere koje zakon dopušta i omogućuje i nalaže da se praktički imovine evidentiraju da se s zna s čime se raspolaže. Druga grupa pitanja koja također upozorava na pozitivne pomake jeste pitanja zapravo o funkcioniranju pravnog sustava. Mi imamo sada kontraefekt koji u odnosu zakonodavne i izvršne vlasti. Često puta kada izvršna vlast predstavlja Vlada, predlaže prijedlog zakona Saboru nastoji sebi ostaviti jedan dio prostora da i ona pokuša nešto urediti, pravilnika, provedbenim propisima itd., onda nagomila čitav niz tih propisa koje bi trebalo donijeti da bi se što lakše provodio zakon, neka od tih pitanja mogla se u zakonu sama po sebi riješiti ne bi bilo uopće …. Ali posljedica toga jeste da si nagomila posao izvršna vlast koji ne stigne odraditi. Jedna od prigovora ozbiljnijih koji upozoravaju na to jeste da nekih 30, 4, 5 provedbenih propisa nije donešeno, što naravno onda ako njih nema teško se može reći da nema propusta u upravljanju državnim financijama, odnosno ne samo državnim financijama nego i drugim poslovima koji su vezani uz proračunska sredstva i uz ponašanje određenih ministarstava. Treća grupa pitanja je vezana naravno uz problem koji je vrlo interesantan, ponovno je pitanje javnog nadmetanja i očigledno da ovdje se pojavljuje ne pitanje da li će se na kvalitetan način imenovati natječajne komisije kada se radi o javnoj nabavi. Umjesto 5, često puta su 3 ona većina koja potrebna da donese odluku itd., nego se zapravo radi o nečemu drugom, radi se o nerealnosti i realnosti planiranja i poduzetim upravljanja sa poslovima koji trebaju ići. Previše je prisutno pragmatike da se reagira kada situacija to nalaže umjesto da se svjesno upravlja društvenim tokovima i društvenim financijama da bi se na vrijeme moglo planirati i raspisivati natječaj ili u tom dijelu preformirati i komisije koje će to sve provesti i sve to obraditi. I to upozorava na jednu ozbiljnu situaciju, da je u vrijeme kada je revidiran i trošenje proračunskih sredstava i ponašanje po pojedinim stavkama zapravo Republika Hrvatske bila u vrlo teškoj ekonomskoj socijalnoj situaciji u kojoj je morala ponekad posegnuti za pragmatičkim rješenjima u datom trenutku da gasi vatru koja se pojavljivala na pojedinim punktovima i to je točno. Ali s druge strane postavlja se pitanje da li je to dopustivo i prihvatljivo kao ponašanje, kao metodologija ponašanja, nije, i tu državna revizija sasvim ispravno upozorava i sada je pitanje što ćemo mi učiniti da ubuduće, ne u cijelosti, nikada se u cijelosti takve stvari ne mogu izbjeći ali se mogu dovesti u normalne pod znakom uvjeta tolerantne okvire ponašanja. Peta grupa je naravno vezana uz pojedine propuste, opet koji su vezani za ad hoc odlučivanja, kada se dešava da zapravo nenadležno tijelo na izvjestan način mora odlučiti jer je nadležno za provedbu propisa, a u isto vrijeme nema vremena čekati da nadležno tijelo odluči, najbolja ilustracija je slučaj Ministarstva financija i Vlade, gdje ministar financija je donio nekoliko dopuštenja, dao dozvole da se može određeno ponašati što … propust a u isto vrijeme nije imao vremena čekati Vladu i sada je postalo … [[Govornik se ne razumije.]] koju stvar primijeniti. Čekati odlučivanje Vlade pa imati veću štetu ili odlučiti napraviti svjesno mali propust s time da praktički to … Vlada i bude upoznata sa takvom odlukom a da se ne izbjegne veća šteta za društvenu zajednicu odnosno državu itd., korisnika … sredstava. IZ svih ovih zaključaka je sasvim jasno… zapravo podržati ova Izvješća, njih prihvatiti uočene primjedbe sugestije a osobito u onim slučajevima gdje je to nezadovoljavajuće odluke, pa kod ovih propusta gdje se dalo u 45 čini mi se slučajeva uvjetno mišljenje itd., treba zapravo vidjeti što dodatno učiniti i u tom kontekstu nije samo pitanje na edukaciji, pokazuje se da i mi donosimo nekada prebrzo zakone, a vrijeme koje je pred nama upozorava da ćemo još brže morati donositi te zakone radi toga da bi se uskladili sa Europskom unijom, itd., prema tome mi ćemo morati imati više prostora za edukaciju i za pripremu ljudi koji će morati provoditi te zakone u dijelu, u tom pogledu ne treba zanemariti činjenicu koja je hvale vrijedna, iz ovog izvješća proizlazi i koja polako otvara jednu drugačiju ulogu uopće državne revizije a to je edukativna uloga kroz ova pozitivna mišljenja ili bilo koja druga mišljenja koja državna revizija daje revidirajući pojedini predmet koja ona u skladu sa zakonom o državnoj reviziji treba obaviti. Zbog toga ponavljam predložena Izvješća ću osobno prihvatiti i naravno kao i moj Klub i glasati za njih, s jedne strane, i s druge strane podržati zaključke Kluba zastupnika SDP-a koji idu u pravcu da se dodano osnaži uloga državne revizije u jačanju financija i vladavine prava u Republici Hrvatskoj na ovom segmentu i državnog i društvenog djelovanja. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo državna revizorice i suradnici, kolegice i kolege zastupnici. Državni ured za reviziju kao što smo čuli obavilo je kompletnu reviziju trošenja javnih sredstava i svih subjekata na lokalnoj i državnoj razini u 2003. godini za vrijeme obnašanja bivše vlasti. Kako je ovo Izvješće vrlo kompleksna i opširna materija ja ću se u ovom izlaganju osvrnuti na jedno područje na Ministarstvo financija i carinsku upravu te Poreznu upravu. Ministarstvo financija, Carinska i Porezna uprava trebali bi biti uzor u načinu objektivnosti i istinitosti vođenja poslovanja, međutim i u ovom Ministarstvu revizijom je uočen niz nepravilnosti, nezakonitosti i nepotpunosti u prikazu poslovanja tijekom 2003. godine i stanju na koncu godine. Ne smije se recimo dogoditi jednom Ministarstvu financija, odnosno Carinskoj upravi da popisom imovine od 213 graničnih prijelaza, 171 granični prijelaz nije obuhvaćen, pa to je 80% graničnih prijelaza. Imovina tih graničnih prijelaza iznosi 268 milijuna kuna. Isto tako popis potraživanja i obveza u Ministarstvu nije potpun i usklađen s drugim evidencijama. Tako naprimjer, u poslovnim knjigama Ministarstva financija, potraživanja za stambene kredite iznose 2,7 milijuna kuna, a prema podacima poslovne banke koja vodi zaduženje i otplatu kredita 5 milijuna kuna. To znači da je u Ministarstvu evidentirano samo 51,4% potraživanja za te namjene. Zar nije logično posumnjati da je nekome obrisano ili oprošteno preko 2 milijuna kuna sredstava. Popis imovine i obveza carinske uprave nije bio cjelovit jer popisom nisu obuhvaćena potraživanja za carine i carinske pristojbe u iznosu od milijardu i 300 milijuna kuna, od čega je 120 milijuna kuna se odnosi na potraživanja starija od 365 dana te 1,2 milijarde kuna nedospjelih potraživanja. Popisom isto tako nisu obuhvaćena sredstva novčana na depozitnim računima carinarnica osim carinarnice Pula na kojima je na koncu 2003. godine bilo 6 milijuna kuna. U nizu nepravilnosti Ministarstva u 2003. godini teško je shvatiti kako se je mogao donijeti Pravilnik o davanju odobrenja za obavljanje poslova ovlaštenim carinskim otpremnicima i ovlaštenim zastupnicima koji nije u skladu s odredbom Zakona o uvjetima za obavljanje poslova zastupanja u carinskom postupku koji je donesen 2001. godine. U tom smislu odredbe pravilnika moraju biti jasne i nedvosmislene, tada se to ne bi dogodilo da odobrenja ravnatelja carinske uprave budu u nesuglasju sa Zakonom odnosno pravilnikom. Odlukom Vlade Republike Hrvatske svako državno tijelo dužno je donijeti program stručnog usavršavanja svojih službenika i namještenika. A ministar financija donio je odluku o upućivanju 48 zaposlenika na postdiplomski studij iako program stručnog usavršavanja za 2003. godinu nije donesen. Za te zakonski neosnovane radnje samo u 2003. godini isplaćeno je 692 tisuće 991 kuna a ukupna školarina iznosi milijardu, 1,8 milijuna kuna. Naravno da je razlika plaćena u 2004. godini. Na području rashoda neki rashodi su izvršeni u manjem a neki u većim iznosima od planiranih. Ako znamo da se prema načelu proračunskog financiranja rashodi mogu izvršavati samo do planiranog iznosa i za namjene planirane proračunom onda su to nepravilnosti u poslovanju. U ministarstvu su to morali znati i tako su trebali postupati. Pogotovo stoga što je utvrđen postupak prenamjene trošenja sredstava i tako je trebalo biti. Kod nabave imovine, uredskog materijala i obavljanja usluga za potrebe ministarstva u cjelini nisu se u potpunosti poštovali propisi javne nabave s ciljem racionalnog i štedljivog postupanja proračunskim sredstvima. I na kraju kao kruna svega, u poreznoj upravi nije proveden nadzor financijskog poslovanja. Nedopustivo je da se tijekom 2003. godine u poslovanju ovako važnog i ključnog ministarstva uoči toliko propusta i nepravilnosti u poslovanju. Postavlja se pitanje odgovornosti, postavlja se pitanje stručnosti i savjesnosti ovako odgovornih poslova. Na kraju ostaje pitanje štetnosti i gubitaka države u cjelini. Neshvatljivo je da Klub zastupnika SDP-a daje prijedlog Vladi premijera Sanadera da donese plan dugoročnih i kratkoročnih mjera za rješavanje nepravilnosti nastalih u vrijeme obnašanja SDP-ove koalicije. Na kraju izvješće mogu podržati, ali ostaje gorak okus o olakom i nezakonitom trošenju Državnog proračuna za 2003. godinu kao i izvanproračunskih fondova. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Replika poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođa Majnarić zamjera [[Upadica: Majdenić.]] Majdenić zamjera što je donijeta odluka o tome da se 48 mladih ljudi financira i pošalje na postdiplomski studij. Nažalost stručno usavršavanje, napredovanje, kvaliteta i sposobnost ljudi zaposlenih u državnoj upravi, osobito u sferi financija doista zahtijevaju kompleksnije programe usavršavanja nego što su postojali, uključujući i postdiplomski studij. Ti ljudi naprosto u upravi nemaju dovoljno prilike stručno napredovati. I zapravo kvaliteta ljudi koji rade u upravi slabi zbog toga što je prisutna i negativna selekcija, što oni koji su kvalitetniji s vremenom i to vrlo brzo državnu upravu napuste. Znamo kakve su plaće u državnoj upravi. Kako ćete dobiti mladog čovjeka u državnu upravu sa minimalnom plaćom koja je puno niža nego u gospodarstvu ako mu istodobno ne omoguće da i stručno napreduje pa da ga pošaljete i na postdiplomski studij jer će školovaniji raditi bolje za svoju državu. To je prva napomena na koju sam želio reagirati. Druga, ovdje se često spominju te nepravilnosti i problemi riznice itd. Gledajte, gospođa revizorica je ovdje točno početno rekla da je državna riznica startala, odnosno krenula ozbiljnije 2001. godine i ona je iz godine u godinu napredovala. Istina sa problemima koji su se istodobno … [[Govornik nije uključen.]] javljali i dalje ih još ima. Mi očito … [[Govornik naknadno uključen.]] moramo u tom području činiti daljnje napore u svim sektorima da se radi. Ali u ovom trenutku meni se čini važnijim to što su procesi i trendovi u cijelom tom području pozitivni pa se nadamo da će tako biti i dalje. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Ja nemam niša protiv da se ide na stručno usavršavanje. Ja imam samo protiv toga da se ne donese program stručnog usavršavanja prema odluci Vlade Republike Hrvatske. Mislim da jedno Ministarstvo financija mora poštovati odluke. Ako ne postoji odluka Vlade Hrvatske dakle ne može se. S druge strane treba reći da je za to potrošeno, dakle potrošeno milijun i 800 tisuća kuna. 692 tisuće je plaćeno u 2003. godini. Ostatak je dakle morao biti plaćen 2004. godine. Dakle prenesimo u drugi mandat. Kad već govorimo o nalazima državne revizije onda treba reći da je stvarno nevjerojatno da prema nalogu Državne revizije nisu evidentirane, devizna sredstva u inozemstvu, pojedini dugoročni i kratkoročni krediti, nema potpunih podataka o imovini i nemoguće je voditi jednu politiku, ekonomsku politiku jedne države da se ne znaju svi ti podaci. I mene zbog toga stvarno ne čudi da s obzirom na veliki broj nepravilnosti u 2003. godini što su dugovanja u 2003. godini porasla za dodatnih 8,2 milijarde dolara. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Mato Gavran. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana gospodo. Pridružujem se svima onima koji su pohvalili ovo izvješće i pohvalili reviziju jer je očito da i efekti rada su vidljivi u poboljšanju i rada službi koje su i ovom revizijom i obuhvaćeni. Dakle pridružujem se svima onima koji će prihvatiti ovo izvješće i u najkraćem ću govoriti samo o jednom segmentu. Naime, od svih ovih subjekata nepovoljno mišljenje su dobila tri subjekta a jedan od tih je i Državni Hidrometerološki zavod. Tijekom proteklog vremenskog perioda i ovdje u sabornici vodila se žestoka rasprava oko potrebe cjelovitog sustava obrane od tuče, odnosno provođenja Zakona o obrani od tuče što je nažalost izostalo i to voljom isključivo ravnateljstva Državnog Hidrometerološkog zavoda, odnosno gospodina doktora Branka Gele. U ovom izvješću niz je elemenata koji govore o svjesnoj obstrukciji, a ja ću pokušati u najkraćem iznijeti slijedeće. I u prethodnom nalazu revizije za 2001. i 2002. godinu gotovo su iste nepravilnosti utvrđene i može se reći da je gotovo vjerna preslika i u 2003. godini. A identično stanje nažalost evidentno je da se zadržava i u ovoj 2004. godini. Naime iz podataka koji su dostupni i to prikazani prihodi i rashodi temeljem članka 13. Zakona o sustavu obrana od tuče za razdoblje od 2001. do 2004. godinu od ukupno 62 milijuna kuna doznačenih sredstava za obranu od tuče nenamjenski je utrošeno čak 17 milijuna kuna i to po godinama 2001. 2,7 milijuna kuna, 2002. 4,1 milijun kuna, 2003. 2,5 milijuna kuna i 2004. 7,7 milijuna kuna. Najčešće su ova sredstva korištena za intelektualne usluge, odnosno za druge aktivnosti koje planom i programom, a napose financijskim dokumentima nisu bili planirani. Kako dolazim iz Brodsko-posavske županije iz Slavonije koja je zajedno sa ostalim dijelovima Hrvatske pretrpila ogromne štete zbog tuče, zbog nepostojanja sustava obrane od tuče niz puta su predstavnička tijela zahtijevala i predlagala Vladi da doslovno i dosljedno provodi Zakon o obrani od tuče kako bi negativne učinke tučnosnih oblaka svela na minimum. No očito da se nisu dogodili pozitivni pomaci, a oni su evidentni i sada. Ne samo da nije bila planirala realizacija sustava obrane od tuče već usuđujem se temeljem ovih dokumenata i ustvrditi da je u pitanju bila planirana i ciljana opstrukcija jer nikako drugačije se ne može zaključiti ako se zna da su u 2002. i 2003. godini bila planirana nabaviti 4 tisuće raketa za svaku godinu, a dogodilo se da je u 2002. godini unatoč tomu što su bila osigurana sredstva nabavljena svega 2 tisuće raketa, a u 2003. ostatak, dakle ponovo 2 tisuće. Drugim riječima preskočila se jedna godina. U jednu godinu se da tako velim, zaključilo ugovaranje za jednu godinu. Ako k tomu dodamo i vrijeme kada se vrši ugovaranje onda je, koje je očito u velikom ostatku, onda je ova slika kud i kamo jasnija. Naprosto iz ovoga izvješća vidljiva je svjesna opstrukcija i izostanak i vladavine prava, ali i pravne države. Na žalost niti nadležna ministarstva nisu poduzela, a usuđujem se iz ovoga reći, niti ne poduzimaju konkretne mjere kako bi se prestalo sa ovakovim načinom ponašanja. Čak šta više, gospodin Gelo je na vlastiti zahtjev razriješen dužnosti, a držim da je to trebalo biti suprotno, da je trebalo biti onako kako se postupilo prema nekim drugim službama o kojima je kolega Stazić prije mene govorio. Da zaključim. Želim vjerovati da će u izvješću koje ćemo do godine imati biti sasvim drugačija slika i da će se i ova institucija početi ponašati sukladno pozitivnim zakonskim propisima i onom što svi skupa ovdje zaključimo, a napose da će Vlada doista kontrolirati provođenje zakona i s druge strane pravodobno sankcionirati sve one koji ga svjesno krše. Uz pohvalu želim vjerovati da će i broj onih koji će biti u ovoj većoj skali do godine biti kud i kamo viši, veći. Hvala.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnica Ruža Lelić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodo iz Državnog ureda za reviziju, kolegice i kolege. Pa evo ja ću iz ovog opširnog materijala se osvrnuti na Ministarstvo zdravstva, jer sam u zdravstvu ustvari cijeli svoj radni vijek i mislim da imam dovoljan uvid i u rad Ministarstva zdravstva i bivšeg i sadašnjeg ministra i prije njega kao i u funkcioniranje Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Svakako da je Ministarstvo zdravstva, a sada evo još i socijalne skrbi vodi jedan resor koji je izuzetno složen i osjetljiv i ni jednom ministru neće biti lako, ali bih ipak istakla neke stavke koje je Državni ured za reviziju u svom izvješću naveo. Pa bih rekla da su rashodi za ugovore o djelu u Ministarstvu zdravstva bili 2 milijuna i 249 tisuća i da su sklopljeni sa 46 osoba a da su neki poslovi sklopljeni ugovori znači o djelu za poslove koji su bili u redovnom djelovanju Ministarstva zdravstva što ne želim reći da u Ministarstvu zdravstva djelatnici ne rade ni savjesno, da ne rade savjesno ili da ne rade dovoljno, dapače često sam puta bila svjedok da su zaista opterećeni u svom radu ali ipak sklapati ugovore za takve poslove mislim da nije dopustivo. Zatim o informatizaciji. O informatizaciji govorimo mi u zdravstvu već nekoliko godina, a govori se evo i u medijima u zadnje vrijeme i svakako da nam je informatizacija potrebna kako bi sustav bio učinkovitiji i kako bi lakše funkcionirao. Međutim trebamo napraviti takav sustav opet koji će biti i pravičan i učinkovit, jer vidimo ovdje da se postavlja pitanje oko nabave, kome nabaviti tu informatičku opremu, a kome ne. Pa evo projekt informatizacije zdravstvenog sustava je znači u procijenjenoj vrijednosti od 375 milijuna do 475 milijuna kuna što je svakako veliki novac. No ono što je bitno da se u svom očitovanju revizija navodi da je kod započinjenja tog projekta nije bio dovoljno razrađen i spreman za provedbu i pokrenut je prije nego što su stečeni osnovni uvjeti za provedbu, a nije pribavljena ni odluka Vlade Republike Hrvatske što kaže da je suprotno od članka 37. Zakona o proračunu. Iako znači nije bio niti dovoljno razrađen, niti spreman i nisu se stekli osnovni uvjeti, ipak su zaključeni ugovori za opremu i usluge u iznosu od 83 milijuna kuna što je svakako isto veliki novac. I sama sam bila svjedok toga krajem 2003. godine kada sam bila u Ministarstvu zdravstva jer smo imali jedan projekt koji se financirao iz državnog proračuna. Svi novci su povlačeni na tu stavku informatizacije tako da smo i mi morali iz vlastitih sredstava platiti završetak izgradnje od nekih 340 tisuća kuna pa znam kako se odvijao taj projekt. Zatim spominje se također da nije postojala usklađenost između izvođenja građevinsko-obrtničkih radova i nabave medicinskih oprema pa je medicinska oprema nekad i milijunske vrijednosti stajala u podrumima ili već gdje je, a znamo što to znači za medicinsku opremu, a također da ne govorimo da njena vrijednost svakim danom pada, ali isto tako da se pronalaze kvalitetnija rješenja. Zatim u izvješću se govori da je Ministarstvo zdravstva zaključilo sa županijama i zdravstvenim ustanovama 18 sporazuma o sufinanciranju ulaganja u iznosu od milijardu i 521 milijun i to iz državnog proračuna 624 milijuna da ne čitam ove ostale brojke, a opet nije bila pribavljena suglasnost Vlade. Osim toga preuzimale su se obveze i za ulaganje u opće bolnice koje se nisu nalazile na područjima od posebne državne skrbi. Mi smo ovdje skoro imali prijedlog zakona da se ustvari mijenja Zakon o zdravstvenoj zaštiti ovaj članak 8. da se iz državnog proračuna financiraju sve opće bolnice što je dobro da nismo prihvatili jer smatram da bi to bilo ponovna centralizacija i da je ovakvo financiranje iz decentraliziranih sredstava daleko učinkovitije i svrsishodnije. No svakako da tih decentraliziranih sredstava treba biti više, ali treba ih i pravičnije rasporediti pa bi ja samo evo iznijela podatak da recimo Koprivničko-križevačka županija po glavi stanovnika ima 124 tisuće i dobiva 11 milijuna i 794 kune. Istarska, evo ovdje smo često puta naš kolega Kajin ističe kako bolnica ima proračun 220 milijuna, županija 200 pa je ne može financirati. Pa normalno da županija na taj način ne financira bolnicu jer se bolnica financira iz ugovora sa Hrvatskim zavodom za zdravstveno osiguranje, a vidjeli smo da su te tranše koje se doznačavaju ipak povećane za svaku bolnicu i nekoliko milijuna kuna mjesečno. Znači, ta Istarska županija dobiva 89 kuna po glavi stanovnika, a znamo njen bruto društveni proizvod dok recimo Vukovarsko-srijemska 78. I mislim da su to nepravilnosti koje trebamo ispraviti kod narednog rasporeda decentraliziranih sredstava i onda će se ta sredstava sigurno, svaka zdravstvena ustanova i županija znati najbolje rasporediti. No ono što je svakako zanimljivo da je kredit Svjetske banke u iznosu od 29 milijuna dolara i sama sam pratila cijelu tu, projekte zdravstvenog sustava normalno kao jedan sudionik u njemu i kao ravnatelj zdravstvene ustanove i on se treba okončati 2003. godine. Nije realiziran prema planiranoj dionici, dinamici, a potrošeno je samo 39,9% sredstava i to molim vas od toga 11 milijuna dolara za savjetodavne usluge. Nešto je malo otišlo na uklanjanje farmaceutskog otpada i na medicinsku opremu. A ovdje, evo doslovce piše da su ugovori o savjetničkim uslugama zaključivani su za pojedine poslove koje je trebalo obaviti prije nego je ugovor o zajmu zaključen i to za usluge snimanja stanja u hrvatskim bolnicama i domovima zdravlja, usluge provođenja različitih anketa, istraživanje, snimka stanja opreme u Općoj bolnici Koprivnica i drugih ustanova. Mislim, zaista za to sve potrošiti 11 milijuna dolara, odnosno skoro 39% tih sredstava da je zaista nedopustivo. Zatim bi istakla i ovaj podatak, da je potraživanje Ministarstva zdravstva imalo potraživanje od 879 milijuna od 4 trgovačka društva i to 3 od toga su za izvođenje radova zbog, što nisu ispoštovali ugovorne obveze. Nije mi jasno kako je do tih, do takvih dugovanja došlo, obzirom da znamo kod svih tih izvođenje građevinskih, obrtničkih radova da se plaća po izvršenoj situaciji, privremenim obračunima, a kasnije konačnim obračunom. A znači, očito da se nešto plaćalo bez toga. A također dio sredstava potražuje se i od, koja su plaćena, a ne isporučena vozila. Znači, da se plaćalo predujmom što je isto u našim situacijama nedopustivo. Zatim, ovdje je već prije spomenuto da je i projekt jedan "Živjeti zdravo" da su se snimili tv spotovi vrijednosti od 161 tisuću kuna i spotovi su i snimljeni i plaćeni, ali nisu prikazani na televiziji, što je svakako šteta. Ne samo zbog ovih 161 tisuću kuna nego zbog toga što su oni trebali polučiti rezultate, da naučimo kako živjeti zdravo što nam je itekako potrebno. I još bi na kraju rekla da je u zadnja 3 mjeseca bivša vlast je sklopila ugovore za milijardu i 400 milijuna kuna i to bez, mogla bi komotno reći, bez strategije i bez, i isto bez osiguranih sredstava. Mislim da je to očiti pokazatelj kako se ne smije raditi, da se tolika dugovanja i tolike obveze stvaraju za neke buduće Vlade koja onda trebaju i mandat i možda mandat i po da bi ustvari ispunile obveze koje su neke prethodne Vlade stvorile. Zahvaljujem.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Kao i većina moj prethodnika slažem se sa već iznesenim stavom da je zapravo ovo Izvješće o reviziji državnih institucija, državnih tijela trebalo podijeliti na više sjednica kako bismo mogli detaljnije obrazlagati naše stavove i kako bismo detaljnije upoznali hrvatsku javnost, zapravo što se događa sa trošenjem sredstava poreznih obveznika. Jer ovako opsežan materijal doista vrlo je teško obraditi na jednoj sjednici, posebice u jednom danu. Ali evo, pokušat ćemo ukazati na one nepravilnosti koje se učestalo ponavljale i koje se pokazuju u većini ministarstava kao nepravilnosti. Naime, zapravo, što nam kazuje ovo Izvješće Državnog ureda za reviziju i što bi zapravo trebalo zanimati hrvatsku javnost? Pa prije svega način na koji su tada, jer riječ je o 2003. godini, način na koji su tadašnji dužnosnici postupali sa tim sredstvima, sredstvima naših građana i način na koji su oni trošili sredstva, a koja su bila predviđena Državnim proračunom. Generalno možemo reći da je upozoreno na doista puno propusta i ja ću ukazati na one konkretne primjere pa mi dopustite izdvojiti. Konkretno, nisu evidentirani troškovi u 2003. godini i njihovo prenošenje u 2004. godinu zbog čega deficit državnog proračuna nije iskazan u realnoj veličini na što je Vlada Republike Hrvatske, nova Vlada koja je došla 2004. godine, krajem 2003. ukazivala prilikom preuzimanja svoga mandata. Naime, konkretno, rebalansom financijskog plana Hrvatskih autocesta planiran je značajan porast deficita za milijardu i 556 milijuna 325 tisuća kuna koji je prebačen u 2004. godinu. Hrvatski sabor nije dao suglasnost na taj rebalans niti je on uključen u konsolidirani plan prihoda i rashoda Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2003. godinu što nije u skladu s odredbama Zakona o proračunu. Dakle, ovdje je riječ o nepoštivanju Zakona i nepoštivanju procedure. Naime, Hrvatski sabor je trebao biti taj koji je trebao dati suglasnost na takav rebalans, ali on jednostavno to nije napravio. Dakle, radi se izvan Zakona, izvan Zakona o proračunu. Izvršeni rashodi i izdaci u svezi projekata pojedinih ministarstava koji se financiraju iz zajmova međunarodnih financijskih institucija i organizacija s posebnih deviznih računa koji nisu vezani za jedinstveni sustav Državne riznice, također nisu evidentirani u Glavnoj knjizi Državnog proračuna. Primjerice, izdaci za projekt osuvremenjivanja i restrukturiranja željeznica u iznosu od 62 milijuna kuna i nešto više, izdaci za projekt, isti projekt od strane ... [[Govornik se ne razumije.]] za 37 dodatnih milijuna kuna, itd., itd. Dakle, nije podmirena obaveza prema Svetoj stolici, dio obaveza prema Svetoj stolici također nije podmiren za ovo razdoblje do 2003. godine. Također prema odredbama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna za 2003. godinu godišnja vrijednost novih financijskih jamstava, ovo je izuzetno bitno, utvrđena je u iznosu od 5 milijardi i 900 tisuća kuna, a izdano je 9 milijardi kuna novih financijskih jamstava što je za 3 milijarde kuna ili 52,6% više od utvrđenog iznosa. Dakle, istaknuto je da je većina izdanih jamstava za koje je odluke o donošenju Vlada Republike Hrvatske donijela u 2003. godini ne udovoljava kriterijima iz Odluke o kriterijima za davanje državnih jamstava. Dakle, državna jamstva su se davala onima koji nisu zadovoljavali Odluku o kriterijima za davanje tih jamstava koje je donijela ta ista Vlada. Dakle, nije se Vlada tadašnja pridržavala niti onih dokumenata koje je sama donijela i obvezala sebe da po njima postupa. Što dalje reći? Reći ću konkretne primjere koje sam izvukao iz ovog materijala koji premda su u manjim iznosima nego što su spomenuti, ne radi se o milijardama, radi se o stotinama tisuća i milijunima kuna koji su također vrlo značajni i ukazuju zapravo na način kako se postupalo u pojedinim ministarstvima ili drugim državnim institucijama. Na primjer, Ministarstvo financija je utrošilo u 2003. godini 53% više sredstava od planiranih iznosa za službene puteve. I taj iznos je konkretno 627 tisuća kuna. Kako je moguće da jedno Ministarstvo financija ne planira toliko ne planira, toliko podbaci u planu, odnosno da izvrši 53% više od planiranog iznosa. Kažem, iznos je također vrlo značajan. Ili recimo, nešto što mi se učinilo vrlo interesantnim pogotovo za našu javnost. Isto Ministarstvo, recimo, usluge čuvanja i čišćenja plaćalo je od 30 do 76% više od Carinske uprave koja je također u njenom sastavu i obratno. Carinska uprava je plaćala recimo tonere dobavljača koji je u državnom vlasništvu po cijeni od 12 do čak 48% višoj od cijene koju plaća to isto Ministarstvo. Dakle, u istom Ministarstvu, u istom sustavu se događaju takve nepravilnosti da netko plaća za 76% više za neke usluge nego drugi dio tog istog ministarstva, to je gotovo nevjerojatno gotovo za Guinessovu knjigu mi se čini interesantno. Porezna uprava, izbor izvoditelja radova i usluga nije proveden u skladu sa Zakonom o javnoj nabavi. Generalno možemo reći da gotovo većina ministarstava i državnih institucija nije poštivala odredbe ovog Zakona o javnoj nabavi i slažem se sa svima onima koji ukazuju upravo na tu činjenicu i da u tom grmu zapravo leži zec. Konkretno, za izvoditelja usluga održavanja informatičke opreme u poreznoj upravi izvedene u vrijednosti od 2 milijuna 843 tisuće kuna, izabran je ponuditelj koji nije dostavio certifikat od proizvođača opreme s ovlaštenjem za održavanje te iste uprave. Dakle, ponuditelj koji nema nikakvo ovlaštenje od proizvođača te opreme da održava takvu opremu. Cijena je bila za 770 tisuća viša od drugih ponuditelja koji nisu izabrani samo zato jer isto tako nisu dostavili taj traženi certifikat, koja je to logika, kakvo je to ponašanje. Dakle, oni koji nisu imali taj isti certifikat su odbijeni a taj koji isto tako nije imao njegova cijena je veća za 770 tisuća kuna, je izabran, mimo svih zakona, mimo svih pravila, vrlo interesantno. Ili drugi primjer iz iste porezne uprave u 2003. godini izabran izvoditelj radova uređuje poslovnu zgradu mislim u Vukovaru ugovorene vrijednosti za 17 milijuna kuna imao je dva zaposlenika građevinske struke. Dakle, za posao od 17 milijuna kuna ima dva zaposlenika građevinske struke a prema uvjetima iz natječaja trebao je imati najmanje 20 zaposlenika iz građevinske struke. Dakle, ima 10 puta manje zaposlenika prema uvjetima natječaja no bez obzira na to on dobija posao od 17 milijuna kuna. Ili isto uredski namještaj u vrijednosti od 3 milijuna i 850 tisuća kuna nabavljen je od dobavljača izabranog za dopunu postojećeg namještaja koji na natječaju nije ponudio isporuku namještaja po najnižoj cijeni, a od dobavljača koji je ponudio isporuku po najnižoj cijeni nabavljen je namještaj u iznosu od 250 tisuća kuna. Dakle onaj koji je ponudio najnižu cijenu za nabavu namještaja dobio je posao u vrijednosti od 250 tisuća kuna, a netko tko nije za dopunu tog istog namještaja je dobio posao u vrijednosti od 3 milijuna i 850 tisuća kuna. Ja mislim da je sasvim jasno da se iza ovoga kriju neke radnje koje bi nadležna tijela kojima će se proslijediti ovaj materijal trebali utvrditi zapravo o čemu je riječ konkretno. Idemo dalje, sa primjerima konkretnim, da ne bi bilo ispravaka netočnih navoda jer su ovo točni navodi iz izvješća državne revizije. Ministarstvo za javne radove, obnovu i graditeljstvo je ugovorilo u 2003. godini više radova i usluga u vrijednosti oko milijardu 300 milijuna kuna za što nisu osigurana poticajna sredstva u proračunu u iznosu od 325 milijuna kuna, a niti je pribavljena suglasnost Vlade Republike Hrvatske, treba li to napominjati da je to mimo svih zakona, naravno da je mimo svih zakona, mimo onoga kako bi se trebalo ponašati. Ministarstvo branitelja u postupku nabave opet Zakona o javnoj nabavi i montaže klima uređaja u iznosu od 574 tisuće kuna, nije postupilo po zakonu o javnoj nabavi. Ministarstvo zdravstva za ugovore o djelu u 2003. godini dodjeljuje iznos od cirka 2 milijuna 250 tisuća kuna, i zaključuje ugovore sa 46 osoba za obavljanje redovnih poslova Ministarstva. Znači tadašnji ministar u 2003. godini gospodin Andro Vlahušić mislim da se zvao, nije smatrao da djelatnici Ministarstva znaju obavljati svoju redovitu djelatnost jednostavno je 2 milijuna i 250 tisuća kuna dao nekim drugim ljudima zaključio ugovore sa 46 različitih osoba, za poslove koje bi trebalo Ministarstvo odnosno njegovi djelatnici obavljati. Isto Ministarstvo bez suglasnosti Vlade 2003. godine zaključilo je ugovore u iznosu od 350 milijuna kuna za koje je plaće dospijevaju u razdoblju od 2004. do 2008. za jedan dio, za 71 milijun kuna a za 223 milijuna kuna u razdoblju od 2005. do 2021. dakle treba napominjati da je ovo opet protivno zakonu, suprotno zakonskim odredbama bez suglasnosti Vlade Republike Hrvatske tako su se ponašali ministri tadašnje Vlade. Idemo dalje sa primjerima.
Kolega ne možemo dalje. Replika poštovani zastupnik Mato Crkvenac.
Poštovani predsjedniče, po tisućiti put je navedeno kako je prenijet veći deficit u 2004. godinu, odnosno u 2003. je ostvaren veći deficit i dugovi. Istodobno po tisućiti put treba reći da je taj deficit koji je kasnije iskazan kao 6,3 iskazan po drugačijoj metodologiji, barem to bi bilo korektno i to je metodologija koja se zove Modified .. aproach koja je primijenjena krajem 2003. pa je deficit izračunat 6,3 jer je to bila nova definicija, jer je u deficit ušlo ono što ranije nije ulazilo itd., ali istodobno treba reći gospodine Matušiću i sljedeće, da smo mi dividende iz 2003., i 2. javnih poduzeća koja su bila namijenjene programima softwerske elektroničke strojarske i druge industrije od tvrtki s kojima su projekti postojali kao što je … i drugima, uključili u proračun što smo mogli, pa da deficit 2003. godine ne bi bio tih, po toj metodologiji 6,3 nego bi bio 4,2, ali istodobno te dividende ne bi vi mogli povući 2004., pa bi deficit 2004., zbog toga jer ne bi bilo tih prihoda jer bi ih mi ranije potrošili jer smo na to imali pravo, tada su ostvareni, mogli smo to, deficit bi 2004. ne bi bio 5% koliko je, zbog čega sada MMF prvi put uopće ne prihvaća račune za prošlu godinu nego bi bio zapravo 7,5%. Prema tome, ja vas lijepo molim kada se govori o prijenosima, o obvezama itd., da se vodi računa o svim činjenicama inače se govori krivo, kao što je i gospođa Majdenić rekla krivo, da zbog problema koje je uočila revizija je državni dug povećan 8 milijardi. Zbog čega je povećan ove godine zapravo još znatno više nego što je povećavan ranije.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Meni je jasno da kolega Crkvenac želi relativizirati nezakonito postupanje bivših dužnosnika, odnosno članova, kolega u bivšoj Vladi, to je sasvim jasno i razumljivo, međutim, ono što sam ja govorio je činjenica koja je napisana u izvješću državne revizije i ne možete pobiti činjenicu da su hrvatske auto-ceste mimo zakona mimo Hrvatskog sabora, dakle izvan svih zakona, izvan svih normi ponašanja donijeli odluku o novom zaduženju za milijardu i 500 milijuna kuna, koje je prebačeno na teret 2004. godine, ja sam o tome govorio. Prema tome, sasvim je jasno da je takvo ponašanje nedopustivo i nezakonito što je najbitnije od svega.
Hvala. Poštovani zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici, uvažena gospođo državna revizorice dozvolite da vas srdačno pozdravim i da vam čestitam na obavljenoj kvalitetnoj reviziji i na izrađenom sažetku izvješća koje je također isto vrlo kvalitetno. Ja bih u svom izlaganju dao osvrt na izvješće državne revizije o poslovanju Ministarstva za javne radove, obnovu i graditeljstvo u 2003. godini. Moram reći da sam u trenutku kada sam odlučio pripremiti ovo izlaganje na neki način smatrao da ću imati lagan posao jer Ministarstvo javnih radova, obnove i graditeljstva ima sve preduvjete za jedno kvalitetno poslovanje ministarstva. Međutim kad sam pročitao izvješće Državne revizije ja sam zapravo došao do zaključka da je u realizaciji rada i programa ovoga ministarstva tijekom 2003. godine vladao jedan opći nered i kaos. Gotovo većina programa nije realizirana u skladu sa državnim proračunom, sa Zakonom o izvršenju državnog proračuna, sa Zakonom o javnoj nabavi i drugim našim pozitivnim propisima u Republici Hrvatskoj. Pa isto tako Državna revizija je ukazala i na nenamjensko trošenje sredstava. Ja bih dalje ukazao samo na neke nalaze Državnog ureda za reviziju. Evo na temelju čega sam upravo izrekao ove riječi u svojoj ocjeni oko poslovanja Ministarstva za javne radove u 2003. godini. Nije sporno što su prihodi ostvareni 35,6% više i rashodi 44,3%, sporno je i nedopustiv način na koji su oni ostvareni odnosno realizirani. Ne može se ugovarati radove na konto proračuna naredne godine, odnosno stvarati obaveze nekoj drugoj Vladi i nekim drugim ministrima koji će doći iza ministra koji rukovodi ministarstvom u toj tekućoj godini. A to se upravo desilo. Ugovoreni su i ostali neplaćeni radovi u visini 89 milijuna kuna, a pored toga, za mene je to prikriveno, odnosno sakrito ulaganje u obnovu kuća u 36 milijuna kuna koje nije obuhvatito proračunom odnosno financijskim obračunom za tekuću godinu. Državni ured za reviziju je dalje ukazao na jednu vrlo važnu činjenicu a to je da u tom ministarstvu nije obavita financijska, kontrola financijskog poslovanja ministarstva. Nije dovoljno da te poslove obavi samo unutarnji nekakvi nadzor. Te poslove bi morale obaviti i neovisne kvalitetne institucije sa strane da se zaistinu dođe do onih saznanja o poslovanju ministarstva koji nisu zadatak naše Državne revizije da ih ona obavlja. To ću potkrijepiti slijedećim činjenicama. Kako se može desiti da se oni koji su primili predujmove za izvođenje radova prije nekoliko godina da im ministarstvo ne potera putem suda. Pa naša država će pretrpiti ozbiljne financijske štete radi toga. Ta gospoda ako su i propala vlasnici tih firmi imaju oni imovine i država se može od njihove imovine namiriti u skladu sa našim zakonima. Ili recimo u realizaciji programa regionalnog razvoja u što je utrošeno 62 milijuna kuna. Ministarstvo je ta sredstva dodjeljivalo bez ikakvog kriterija. Kad se uzme taj program i uzme se program ulaganja u komunalnu infrastrukturu od 44 milijuna kuna. Onda se vidi da je preko 80% sredstava uloženo u grad Varaždin, Međimursku i Krapinsko-zagorsku županiju koja se eto igrom slučaja poklapa sa izbornom jedinicom gospodina ministra koji je bio ministar toga ministarstva. A šta je sa ostalim dijelovima? 5,3 milijuna kuna uloženo u projekt razvoja u gradu Zagrebu. I pored toga, evo Državna revizija tu utvrdila nenamjensko ulaganje, nenamjensko ulaganje u razvoju u gradu Zagrebu. A šta to nije razvoj u Vukovaru, u Kninu, u bilo kojem drugom dijelu Republike Hrvatske. Oko zbrinjavanja stradalnika Domovinskog rata. Ministarstvo u 2003. godini nije uopće ulagalo u izgradnju radova. Čak je lokacije koje su bile za to pripremite u Metkoviću i u Vinodolskom prenamijenilo u izgradnju POS-a a u Makarskoj i Trilju je sasvim obustavljena izgradnja. Molim vas tisuću 935 izgrađenih stanova u proteklim godinama nije stavito u funkciju i nisu preuzeti radi nekvalitetno izvedenih radova. I ne samo to što oni nisu preuzeti nego se svaki dan moraju plaćati troškovi čuvanja i za to čuvanje u 2003. godini plaćeno je 864 tisuće kuna. Molim vas, to je 5 stanova, 5 stanova, 5 stradalnika je moglo dobiti obiteljske kuće ili stan. To nije mali trošak ovako nekih par stotina kuna. Najbolji primjer rada je realizacija izgradnje objekta od 128 stanova u Slavonskom Brodu gdje je rok bio dovršenja 8 mjesec 2003. godine. 98 stanova je završeno u prosincu 2004. a 38 stanova ni do dan danas nisu dovršeni veli radi grešaka u projektiranju i izvođenju. Mislim da su to nedopustive stvari i da nitko se ne bi mogao sa takvim postupcima igrati. Dalje mi dozvolite osvrt na realizaciju projekta poticajne stambene izgradnje. Jedan izvrstan projekat koji je trebao razriješiti pitanja, stambena pitanja građana na daleko lakši način od kupovine stanova na tržištu se zapravo pretvorio u projekat poticanja građevinske izgradnje tih stanova za firme i poduzetnike, pa mimo proračuna, mimo osiguranih sredstava ugovoreno je oko 3 i pol tisuće stanova u 2003. godini za koje nema ni riješeno zemljište, ni građevinska dozvola, niti ništa. Kroz tih 127 ugovora jedan veliki dio, broj ugovora zaključen sa firmom "Coning". Iako mi još vrijeme dalje dozvoli. Što je Državna revizija ukazala na nenamjensko korištenje i neracionalno korištenje sredstava i ulaganja. Stambena zgrada Špansko nije dovršena a plaćeno je 16 milijuna kuna više nego što je u početnom ugovoru. Dvorana Poljoprivredne škole u Osijeku 60% više porasli su joj troškovi izgradnje od osnovnog ugovora 11 milijuna. Projekt prenamijene vojarne u Zagrebu koji je obustavljen 4 milijuna. Propaganda auto ceste Zagreb-Split. Molim vas propaganda. Ministarstvo na televiziji plaća propagandu, štampa knjige za POS itd. 3 milijuna i 700 tisuća kuna. Izrada Pravilnika za izgradnju ovih stanova POS-a milijardu i 300 milijuna. Dva puta ugrađivana, studije, knjige, populacija itd. Dakle nisam imao vremena i završit ću gospodine potpredsjedniče, govoriti o realizaciji ovih programa POS-a glede Zakona o javnoj nabavi. Mogu samo jedno reći, da nema, gotovo nema ni jednog postupka koji je napravit u skladu sa tim zakonom. Ja predlažem da usvojimo izvješće naše Državne revizije, a o poslovanju ovog ministarstva mislim da bi neki drugi nadležni organi trebali reći svoju posljednju riječ.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Šimac je rekao da ovo izvješće ukazuje na to da se nisu poštivali Zakon o izvršenju proračuna i Zakon o javnoj nabavi, ali ja bih dodao da se nisu također poštivale ni preporuke niti Državne revizije. Zašto? Jer u ovom Izvješću o 2003. godini u konkretnom slučaju Brodogradilišta «Viktor Lenac» stoji jasno, da je u Izvješću o obavljenoj reviziji za 2002. godinu već tada iskazano mišljenje da država ne treba izdati jamstva Brodogradilištu «Viktor Lenac» koji je u većinskom privatnom inozemnom vlasništvu i to uglavnom vlasništvu inozemnih banaka jer nema utjecaja na njegov rad i poslovanje, poslovne odluke uprave, plaže i drugo itd. Da se samo podsjetimo plaće tada su bile direktoru 125 tisuća kuna itd. itd. Dakle Državna revizija je već kod izvješća za 2002. preporučila, odnosno iskazala mišljenje da se nije smjelo davati jamstvo Brodogradilištu «Viktor Lineca». Ali i 2003. godine se opet ponovilo, isto opet po prijateljskoj vezi, opet je izdano jamstvo, opet su išli krediti koje danas država vraća itd. Dakle nisu poštivali niti preporuke niti mišljenja niti stavovi Državne revizije. Također bilo je iskazano mišljenje vezano uz Ministarstvo javnih radova, a koje se odnosilo na regionalni razvoj, projekt regionalnog razvoja i rečeno je da je za projekt financiranja na području Grada Zagreba potrošeno 5 milijuna i 300 tisuća kuna. Ja mislim da nitko nema protiv toga i da se u Gradu Zagrebu financiraju razvojni projekti. Međutim što je u konkretnom slučaju problem? Problem je što te iste prijedloge projekata nije podnio Grad Zagreb. To je problem. To je ključ, to je suština stvari. Treba stvari nazvati svojim imenom. Projekte koje je u ime Grada Zagreba netko nominirao, zapravo vjerojatno neki stranački ljudi iz stranke ministra tadašnjeg Čačića HNS-a, jer ovdje jasno kaže za projekte financira na području Grada Zagreba u iznosu od 5 milijuna i 300 tisuća kuna, prijedloge nije dostavio Grad Zagreb.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, gospodin Marko Širac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, ja bih ustvari dopunio uz ovu repliku gospodina Matušića. Nije to samo bilo za taj program od 5 tisuća, 5 milijuna i 300 tisuća nego u Gradu Zagrebu se uređivala komunalna infrastruktura za izgradnju objekata POS-a na teret ministarstva. Drugo, kod prodaje stanova koje je izgrađivao POS, kupcima stanova, dakle onim našim građanima koji su teško stekli učešće da kupe stan, prodavali su se nekomforni veliki stanovi, skupi stanovi sa garažama, garažnim mjestima i još im se zaračunavao dio troškova za izgradnju onoga poslovnoga prostora kojeg je kupio sasvim netko drugi ili je kroz neki aranžman došao umjesto njega. Dakle, a da još završim gospodine predsjedniče. Cijeli taj posao je organiziralo ministarstvo umjesto agencija za pravni promet nekretnina. To je, takav postupak da se prenesu poslovi sa agencije na ministarstvo nije poznat u našoj pravnoj praksi ili u funkcioniranju ministarstva. Ministarstvo je moglo ili popuniti agenciju ili jednostavno promijeniti svoj unutrašnji ustroj, ali to je napravito radi toga da se nema kontrole u realizaciji toga projekta. Jer agencija ima upravno vijeće, a ministarstvo nema upravno vijeće nego predsjednika Vlade koji naravno nema vremena da se s time bavi. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospođa Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja na žalost neću imati dovoljno vremena da ispravim niz netočnih navoda, ali krenimo od prvog. Prvi netočni navod je vezano na vojarnu. Što se tiče vojarne i 4 milijuna kuna koje je potrošeno moram vam reći da je bilo rađeno upravo zbog toga da bi se sanirali nedostaci i troškovi koje je učinila prethodna Vlada na vojarni Kunišćak. Drugo, što se tiče ovog projekta konkretno tih četiri milijuna je potrošeno za uspostavu jednog novog sustava financiranja da bi se podmirili ti vaši bivši troškovi. Ujedno upravo zbog toga što smo smatrali da je oportuno da se novoj ministrici prepusti mogućnost da o tome arbitrira samostalno i da ponovi taj natječaj, nadali smo se da neće vratiti nekretninu Gradu Zagrebu bez da namiri te troškove koje je trebala namiriti. Drugo, što se tiče objekta u Španskom i 16 milijuna. Ja bih rekla da ni dan danas vi niste uspjeli u tih godinu i pol riješiti i useliti te branitelje u tih 160 stanova. Što se tiče 16 milijuna moram reći da je to objekt koji sam naslijedila iz prethodne Vlade, koji je bio u vrlo lošem stanju, koji je bio loše pogođen, koji je bio loše financiran gdje je tvrtka propala upravo zbog toga što je prethodni ministar i prethodno ministarstvo loše pogodilo posao. I to nije jedini slučaj, to je jedan od niza slučajeva koji smo naslijedili. Niz tvrtki je dobilo poslove …
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i poslovanja Ministarstva obrane za 2003. godinu je vrlo interesantno iz niza razloga. Nekad su izvješća o poslovanju u Ministarstvu obrane bila top tema svih hrvatskih medija «Globusa», «Nacionala» i svih drugih koji su bili spremni čitati senzacije, ali i svih onih koji su bili spremni generirati senzacije čak i tamo gdje ih nije bilo. I očekivali smo s obzirom da je zadnjih godina uglavnom bilo dosta tišine kada su bila u pitanju izvješća Ministarstva obrane kad je u pitanju financijsko izvješće i poslovanje, da se mnogo toga promijenilo na bolje, no na žalost ova izvješća, ovo vaše izvješće za 2003. godinu kao i izvješće za 2002. godinu pokazuju da se mnogo toga na žalost nije promijenilo stvarno na bolje, iako se stvara fiktivna medijska percepcija da je gotovo danas u Ministarstvu obrane sve idealno, odnosno 2003. Ciljevi revizije su bili vrlo jasni. Ja ću samo jedan od tih ciljeva naglasiti, ispitati primjenu zakonskih i drugih propisa vezanih uz organizacijsko i financijsko računovodstveno poslovanje i vaš kratki odgovor i dijagnoza, čitat ću je. Nisu izvršeni sljedeći nalozi. Postupci nabave nisu provođeni u skladu s propisima o javnoj nabavi. Ja samo jednu od dijagnoza ovdje posebno želim istaknuti. No u uvodu vašeg izvješća vi ste konstatirali sljedeće, da na žalost i nalazi revizije za 2002. godinu su bili u određenim elementima takvi da su upućivali na nedopustiv rad u Ministarstvu obrane kada je bilo u pitanju financijsko poslovanje. No međutim, dalje. Revizijom za 2003. godinu utvrđeno je da su u samo malom broju slučajeva postupalo prema nalazima Državnog ureda za reviziju. Znači, nedostatci u 2002., nedostatci u 2003., nije čudno, ja bi rekao, zaključiti i teško zaključiti da je takvih nepravilnosti bilo u 2001., 2000. godini i nažalost to su elementi koji karakteriziraju stvarnost. Malo se o tome pisalo, ali mislim da je ovo prilika da se neke stvari javno i jasno istaknu. Zbog toga ću citirati neke dijelove vašeg Izvješća. "U određenom broju slučajeva nisu primijenjeni postupci nabave propisani odredbama Zakona o javnoj nabavi i Uredbe o postupku nabave roba, radova i usluga male vrijednosti. Navedeno je utvrđeno kod nabave uredskog materijala u vrijednosti 453 tisuće kuna", naglašavam posebno, "te sredstva za opću higijenu u iznosu od 2 milijuna 480 tisuća kuna. Sredstva za opću higijenu", stoji u vašem Izvješću, nabavljena su od dobavljača na temelju ugovora zaključenih u prethodnom razdoblju te jednim dijelom izravnom pogodbom". Molim vas lijepo, sredstva za opću higijenu nabavljana su jednim dijelom izravnom pogodbom, članak 6., kao da se radi o raketama, avionima, naoružanju i drugoj vojnoj opremi. Pa to je zaista smiješno. No međutim, onaj dio opreme kao što su materijali i dijelovi za laki remont nebojnih vozila u iznosu od 5 milijuna 900 tisuća kuna te sitan inventar i tehnički opskrbene struke u iznosu od milijun i 590 tisuća kuna nabavljan je pojedinačnim narudžbenicama od većeg broja isporučitelja bez provedenog postupka nabavke određenog Zakonom o javnoj nabavi. Dalje, za usluge održavanja uredske računalne opreme izvršeno u iznosu od 7 milijuna 260 tisuća kuna nije provedeno javno nadmetanje, itd. To su samo dijagnoze jednog stanja koje nažalost nije prihvatljivo. Ja ću istaknuti neke druge slučajeve o kojima se malo zna i o kojima se malo pisalo, čak i u vašem Izvješću jer ti elementi koje želim posebno naglasiti upućuju na jedno stanje koje je nedopustivo i prilog su potpunijem razumijevanju problema s kojima smo svi skupa, ja bi rekao, suočeni. Svi smo čitali o remontu aviona MIG no međutim nismo čuli šta se zaista nakon tih afera stvarno dogodilo, šta je Državno odvjetništvo uradilo, tko je kriv. Jer mnogi odgovorni, ozbiljni ljudi koji su držali predavanja i držali lekcije mnogima su nažalost u takve radnje bili uključeni. Ja ću se skoncentrirati samo na dio nabavki koji je donosi na komunikacijsku, odnosno telekomunikacijsku opremu i niz ugovora koji su sklopljeni sa Ericssonom. Zašto? Vidjet ćete zašto. U nabavu poljskih induktorskih telefona izabrana, dobavljač je izabran izravnom pogodbom. Ne bi trebalo biti ništa čudno, ali isporuka telefona je ugovorena za razdoblje od 2003. do 2005. godine, po 2 tisuće komada u 2003., 2004., te tisuću u 2005. godini. Dobavljač je u 2003. godini isporučio tisuću telefona koji su zbog nedostataka tehničkih vraćeni. Evo kako je izgledala klima nabave tih uređaja koju vi nažalost u vašim izvješćima niste mogli dijagnosticirati i upućuje zaista da mnoge službe koje nastoje profesionalno i odgovorno raditi svoje poslove, nalaze se pod nedopustivom vrstom političkog pritiska. Zbog toga da to ne bi bila moja interpretacija ja ću ovdje citirati isključivo izvješća ljudi koji su se obraćali unutar Ministarstva tijekom ove nabavke, tražeći transparentnost, tražeći usporedne analize, da bi bili sigurni da ono što je nabavljeno je zaista najbolji izbor. Evo, citiram neke tvrdnje. "Na sastancima uz prisutnost pomoćnika ministra M6 i M7 zahtijevano je da se ugovor žurno potpiše". Vidjet ćete poslije zašto. "Uslijed tražene žurnosti potrebe potpisa ugovora vrlo žurno je od proizvođača Ericsson t.t. zatražena ponuda." Sve vrlo žurno, radi se o poljskim telefonima, vojnim kao da se radi o ratnom vremenu, kao da se radi o nekoj nabavci koju treba obaviti iz sigurnosnih razloga mimo procedure na jedan brzi, urgentan način, ali razlozi su bili ti zbog toga što se vrijeme izbora približavalo. Tehnički nositelj je definirao vrlo kratak rok isporuke, a znao je da proizvodnja telefona traje najmanje 180 dana, što znači da praktički nije uopće ostavljeno vrijeme da se provede redoviti postupak ugovaranja. Čitav niz sličnih tvrdnji, zatraženo je ugovaranje za proizvode koji nemaju uporabnu dozvolu, odnosno nisu tehnički do kraja prihvaćeni. Tehnički nositelj predložio je, zahtijevao je kupovinu proizvoda koji još nisu tehnički provjereni, da nemaju ocjenu tehničke ispravnosti, odnosno da su moguće promjene nadogradnje tehničkih značajki takve što može imati konačnog utjecaja na cijenu. Ono što je najbitnije, preporučeni su, piše u ovom izvješću, proizvodi proizvođača TER Ericssona, a na povjerenstvu se izjavljuje da su, citiram: "Rakalovi telefoni jeftiniji i bolji". Nije napravljena usporedna analiza. Znači, to je samo jedan primjer jedne nabavke koja se odvijala u gotovo čudnim okolnostima. Ima čitav niz drugih primjera, ja želim naglasiti opet jedno interno izvješće u Ministarstvu obrane, s obzirom da su neke službe bile začuđene takvim postupkom i načinom odvijanja postupka nabavke. Citiram: "da li ste osigurali transparentnost i konkurentnost? Da li su svi potencijalni dobavljači imali iste uvjete i mogućnost prezentiranja svojih proizvoda prilikom odabira proizvođača? Da li ste izvršili analizu tržišta?" To su međusobni dopisi koji su kolali unutar Ministarstva obrane. Dalje samo još jedan primjer, vaš propust što se tiče Državne revizije. Kad je u pitanju nabava bojnog telekomunikacijskog sustava vi ste izjavili da su za taj sustav stigle 3 ponude. To nije točno, stigla je ponuda samo od jednog ponuđača, Ericssona koji je dao 3 različite cijene. Prema tome, svakako sve ovo upućuje da nalazi Državne revizije su dobri, korisni, ali mi vrlo često moramo imati mogućnosti i sposobnosti da pogledamo ispod površine onoga što radimo da bi vidjeli od kuda dolaze problemi s kojima se nažalost kontinuirano godinama susrećemo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, glavna državna revizorice, kolegice i kolege. Dobili smo Izvješće o obavljenim revizijama i Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2004. godinu. Dobro je da se o tome vodi jedinstvena rasprava i radi vremena i radi kvalitete rasprave. Državni ured za reviziju osnovan je kao samostalnu stručno tijelo Hrvatskog sabora kojemu i odgovara za svoj rad. U odnosu na tijela izvršne i sudbene vlasti Ured je potpuno neovisan. Zapravo kada se pokazalo da naslijeđeni mehanizmi kontrole javnog sektora u području javnih prihoda i rashoda nisu dovoljno učinkoviti 93. godine donesen je Zakon o Državnoj reviziji. Kroz 10 godina dugo razdoblje obavljanja revizije kojima podliježu sva državna tijela i organizacije i agencije financirane iz državnog proračuna lokalne i područne samouprave kao i svi subjekti na državnoj ili lokalnoj razini a financirani u cijelosti ili pojedinačno sredstvima proračuna, to je bilo vrijeme kada se državni ured ubrzano ustrojavao i u Hrvatskom saboru uvijek dostavljao opširna izvješća o izvršenim revizijama i nalazima revizije, na prije navedenim subjektima. TA su izvješća gotovo redovito jednoglasno prihvaćana u Hrvatskom saboru, nerijetko uz komplimente zastupnika za obiman posao koji je ured obavio i gdje je sve uočeno protuzakonito radnje, ponašanje i nepravilnosti. NO, već i tada se vidjelo kao i sada da iza sjajnih izvješća izostaju konzekvence za prekršitelje zakona te lamentiranja između ureda državnog odvjetništva fonda tko koje radnje treba poduzimati, vidjelo se već tada da tu u sustavu nešto ozbiljno ne štima. Konačno prva velika promjena u radu ureda se događa 2001. godine, kada je oporba tadašnja došla na vlast. Narodu je obećala na izborima da sve one koji su okoristili se pretvorbom, koji su opljačkali hrvatsko gospodarstvo strpati iza brave i vratiti opljačkano, zbog toga se tako brzo po osvajanju vlasti donijela odluka u Saboru, o reviziji pretvorbe i privatizacije te tada su proširene ovlasti državnog ureda za reviziju. Državni ured se dodatno organizirao za dodatne zadaće i koliko se vidi iz izvješća uz redovito poslove korisnika proračuna, te lokalnih i područnih korisnika obavio je obiman posao revizije pretvorbe i privatizacije nad gotovo 1600 društvenih poduzeća od početka primjene zakona revizije pretvorbe od svibnja 2001. do 2004. godine. Dakle, čitajući ovo izvješće imajući u vidu da je ogroman posao revije pretvorbe i privatizacije poduzeća zapravo završen u planiranom roku, to izgleda fascinantno, ako se slažemo da je ured dobro ustrojen, da je imao ovlasti i neovisnost u radu, te solidne materijalno-tehničke uvjete, stručne kadrove, suradnju sa izvršnom i pravosudnom vlašću, no jesmo li mi zapravo dobili ono što je bivša vlast obećala narodu i Hrvatskoj javnosti da će lopovi koji su opljačkali državu biti iza brave, a opljačkano vraćeno. Pitanje je može li javnost i građani Hrvatske biti zadovoljni ovom revizijom i posljedicama za one koji su vodili ovakvu pretvorbu je ako iz izvješća možemo iščitati zapravo kada se radi o poduzećima, onda možemo kazati da se tu vrijednost mjeri u milijardama maraka, potkraj 91. godine u vrijeme pretvorbe 1600 poduzeća zapošljavalo je oko 650 tisuća radnika. Do kraja pretvorbe bez posla je ostalo 60% radnika ili gotovo 400 tisuća ljudi je u toj pretvorbi ostalo bez posla. Treba li komentar uopće o ovoj nepogodi uzrokovanoj pretvorbom pitanje je da li je bivša vlast revizijom pretvorbe i privatizacije izvršila obećanje, je li uopće moguće javnosti objasniti da za štete nastale pretvorbom nitko neće odgovarati. Sve će nam biti jasnije na jednom primjeru koji je naveden u izvješću a koji kaže, revizijom je udovoljeno zahtjevima malim dioničara na način da su provjereni navodi iz zahtjeva tek kada je Državni ured za reviziju u postupku revizije utvrdio postojanje radnji koja imaju kaznena obilježja, a odnose na prodaju imovine, koja je bila uključena u vrijednost poduzeća, te lošu poslovnu politiku, ali i isto tako i otkaze radnicima, vrlo je interesantno obrazloženje državnog ureda za reviziju i njega ću citirati: u slučajevima kda je utvrđeno da su dionice plaćene iz sredstava društva prije stupanja na snagu Zakona o privatizaciji, nisu poduzimane radnje jer za spomenute nepravilnosti zakonom o pretvorbi društvenih poduzeća nisu bile propisane kaznene odredbe, znači nije bilo kaznenih odredbi. U slučajevima kada je utvrđeno da su dionice plaćene iz sredstava društva nakon stupanja na snagu Zakona o privatizaciji, ured je podnio prekršajne prijave ako nije nastupila apsolutna zastara. Krasno, zapravo prije nisu bile propisane kaznene odredbe, a kada je donesen Zakon o privatizacije nastupila je zastara i pojeo je vuk magarca, dakle nikome ništa, zapravo pitanje je koliko je podignuto kaznenih prijava, ja se bojim niti jedna. Dakle, ali onda se postavlja pitanje da li je nama uopće trebala revizija pretvorbe ili je trebalo da to oni koji su zaduženi i plaćeni rade to u svom redovitom obavljanju svojih poslova a posao im je naravno da sprečavaju kriminal u gospodarstvu. Pitanje svih pitanja, zašto se nije mijenjao zakon koji je omogućio pljačku nego se i tada nastavilo raditi po zakonu koji postoji. Bojim se da smo kao društvo i ne samo državni ured za reviziju nego i sve druge institucije pa i sabor najbolje, najblaže rečeno mislim da smo mi jednostavno mladi i nezreli i da treba puno više napraviti da bi se zaveo red na ovom području. Državnom uredu za reviziju zapravo se nema što zamjeriti oni su jedan veliki posao obavili u skladu sa Zakonom i svojim propisnikom, no ostaje neumoljiva istina da će svekolika javnost biti nezadovoljna, da smo svi skupa potrošili bolje reći potratili vrijeme i novac poreznih obveznika bez ikakvih rezultata. Stoga bih podržao samo onaj dio Izvješća koji govori o budućnosti planovima, prilagodbi ureda standardima koji vrijede u Europskoj uniji, kontroli sredstava iz pretpristupnih fondova i njihovog namjenskog trošenja, da nam se ne bi ponavljale ove. Bavljenje revizijama revizija, ovo dinamično vrijeme jednostavno ne može trpiti, gubimo korak svjedoci smo koliko smo energije i sredstava potrošili, a rezultat, niti smo zadovoljili javnost, niti odgovaraju oni u pretvorbi, dakle, koji su se okoristili i obogatili. Dakle, na kraju ću kazati, čemu hvaljenja i upozorenja ako nema posljedica za one koji su Hrvatsku u pretvorbi opljačkali, nešto treba mijenjati ili zakone ili revizore, ja mislim pomalo i jedno i drugo. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo repliku, prvo gospođa Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, pa kolega Rebiću zapravo vas je potpredsjednik trebao prekinuti jer je vaša rasprava je zaključena još prije tri mjeseca, mi smo imali reviziju pretvorbe i privatizacije prije tri mjeseca, a danas raspravljamo o Izvješću o radu Državnog ureda za reviziju 2004. i 2003. godinu. Točno je u svemu onome što ste rekli, dakle rasprava je zaključena, točno je da nismo zaključke usvojili, a nismo zaključke usvojili zbog toga što smo upravo mi u Klubu HSS-a slažući se sa vašim izlaganjem predložili zaključke koje bi obvezalo Vladu da iznađe načina kako ona sredstva koja su otišla na način na koji vi govorite kako da se vrate tamo odakle su uzeta. Dakle sa žaljenjem ja bih mogla puno više replicirati ali ste potpuno profulali temu i nije ovo točka o kojoj se danas raspravlja.
Hvala lijepo. Odgovor gospodin Niko Rebić. Izvolite.
Zapravo uvijek imamo istu situaciju. Ako se netko, ne znam, tko je gospođa da propisuje što bi ja trebao govoriti kad je u pitanju izvješća o reviziji. To je s jedne strane, a s druge strane pa nije to čudo. Vi ste i zadnji put prekinuli raspravu jer ako mi ne govorimo svi što vi hoćete vi smatrate da je nešto veliko povrijeđeno. Dakle tako je prestala rasprava i o Deklaraciji o antifašizmu jer se digao vaš predstavnik i nije bio zadovoljan kako to mi ne mislimo jednako kao i vi. Ali ovu pretvorbu i ovo što ste vi obećali narodu, dakle o čemu mi pričamo. Pa vi ste izgubili izbore jer niste izvršili ni jedno obećanje dakle koje ste dali narodu.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Pa ja ću slično kao što je kolegica Lalić u replici rekla. Netočno je da mi danas raspravljamo o izvješću Državnog ureda za reviziju o reviziji pretvorbe i privatizacije. Mi raspravljamo ovako kao što glasi točka dnevnog reda da se radi o izvješću o radu Državnog ureda za reviziju i o obavljenim revizijama za 2003. godinu. Ali se slažem da je ovaj problem o kojem je govorio kolega Rebić važan, pa bi onda bilo važno i da je Vlada, da Vlada nije, u svom mišljenju ne odbija zaključke HSS-a i SDP-a vezane uz ovu problematiku jer bi se na taj način barem dio toga sankcionirao a za razliku prihvaća samo zaključke Kluba HDZ-a koji eto tako formalno neke stvari samo žele kroz zaključke provesti a ne i stvarne, stvarnu sankciju onih koji su to činili.
Hvala lijepa. Molim vas da, nastavak je sjednice u 15 i 30 pa vas molim da ponesete ključiće za glasovanje. Dakle u 15 i 30 s ključićima za glasovanje. Prvi je na redu gospodin Jure Bitunjac, zatim gospođa Ljubica Lalić, pa onda gospodin Jelkovac itd. Evo u 15 i 30. Hvala. STANKA U 13,30 SATI
Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom. Prvi je na redu gospodin zastupnik Jure Bitunjac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, glavna državna revizorica, gospođa, poštovana gospođa Krasić kolegice i kolege zastupnici! Zakonom o državnoj reviziji koji je donešen iz, koji je donešen 1993. godine definirana je uloga Državnog ureda za reviziju. U proteklih 11 godina prolazeći kroz fazu ustrojavanja i probleme koji su neizbježni Državni ured za reviziju postao je respektabilna državna institucija kojoj se vjeruje i čije mišljenje javnost prihvača a nadležna tijela moraju razmotriti, obraditi i shodno time po njima postupiti. Radeći u okviru utvrđenih kriterija i revizorskih standarda garancija je da izvješća koja dobijamo u Hrvatski sabor bit će objektivna, stručna i nepristrana i bez obzira na političke promjene u Hrvatskom saboru, u hrvatskoj Vladi nadam se da ćemo imati izvješća koja su sastavljena «sine ira et studio». Znači bez pristranosti. Radeći dugi niz godina u lokalnoj samoupravi poznate su mi primjedbe od čelnika jedinica lokalne samouprave, a u smislu, to je bilo na samim počecima rada Državnog ureda za reviziju, a u smislu davanja određenih kvalifikacija kada je riječ o nekim odlukama, ulaganjima i smatram da u tom području, takva područja gdje se govori o ekonomskoj opravdanosti ili neopravdanosti određenih zahvata, investicijskih zahvata, ulaganja i tako dalje, da se s tim Državni ured za reviziju ne bi trebao previše baviti. Analizirajući i čitajući ovo izvješće stekao sam dojam da smo u prijašnjem sazivu Sabora odnosno do ovih parlamentarnih izbora imali dvije vlade. Jednu formalnu koju je izglasao i potvrdio Sabor i drugu neformalnu u liku Ministarstva za javne radove, obnovu i graditeljstvo. Predsjednik formalne izabrane hrvatske Vlade bio je gospodin Ivica Račan, a ove druge neformalne vlade u Vladi je bivši ministar gospodin Čačić. To proizlazi iz činjenice da deficit Državnog proračuna za 2003. godinu nije realno iskazan. Najvećim dijelom proizlazi iz neiskazanih zaduženja, dakle zaduženja bez odgovarajućih odluka bilo Sabora, bilo Vlade. Zaduženja većih od planiranih, a koja su u prvom redu se dogodila i događala se u Ministarstvu za javne radove, obnovu i graditeljstvo. To Ministarstvo, moje je osobno mišljenje da je de facto djelovalo autonomno, da je autonomno donosilo odluke, zaduženja i da je bila na neki način, da je to Ministarstvo bilo na neki način kao što sam već rekao Vlada u samoj Vladi. U navedenom Ministarstvu ukupni prihodi, primici i planirani su u iznosu od milijardu 832 milijuna kuna, a ostvareni 2 milijarde 485 tisuća kuna. Znači 35% više. A kad je riječ o rashodima i izdacima oni su planirani u visini od milijardu 832 tisuće kuna, a izvršeni 2 milijarde i 645. Znači plan je probijen za 44,3%. U Hrvatskim autocestama planiran je deficit od milijardu i 556 milijuna, prebačen je u 2004. godinu, a kao što nam je i poznato kad smo govorili o izvršenju Proračuna za 2003. godinu ta odluka de facto nije potvrđena nikada u Hrvatskom saboru što je bila obveza. Kad je riječ o samoj izgradnji autocesta koje su također išle preko tog i u sklopu tog Ministarstva to ne stoji ovdje u nalazu, ali nama koji radimo na terenu poznato je da određene dionice da su davane po stranačkoj pripadnosti određenim ljudima koji nikad se takvim poslom nisu bavili. Da su firme nabrzinu formirane i ja mislim da nema značajnijeg grada gdje istaknuti pojedinci, stranački pojedinci nisu dobivali određene poslove kad je riječ o auto-cesti. U ovom Ministarstvu kao i u većini drugih kad je riječ o javnoj nabavi moramo znati da je to bilo na neki način praksa kršenja Zakona o javnoj nabavi, a svi saborski zastupnici mislim da su dobili kao što sam dobio i ja i određenu kaznenu prijavu od strane Sindikata državnih i lokalnih službenika i namještenika. Ja je ne bih želio komentirati jer bi to moglo biti shvačeno kao na neki način pritisak na sud. Ono što mene interesira posebno budući da dolazim iz Dalmatinske Zagore jest činjenica što je bivša Vlada učinila po pitanju regionalnog razvoja Republike Hrvatske, a može se na neki način vidjeti direktno ili indirektno iz nalaza državne revizije. Ja bih samo spomenuo tri, jedno ministarstvo i dva fonda. Ministarstvo za obrt, malo i srednje poduzetništvo, Fond za regionalni razvoj i Fond za razvoj i zapošljavanje. Interesantno je kad je riječ o radnim zonama da su financirane u prvom redu u onim sredinama gdje su određene stranke koalicije bile na vlasti. Evo ja ću spomenuti samo Viroviticu. Nije mi baš poznato ali mislim da tu je isto igrao važnu ulogu stranački ključ. Naime milijun kuna koji je dan za radnu zonu u Virovitici nikada ta sredstva nisu opravdana niti je Ministarstvo se potrudilo dobiti mišljenje o namjenskomu trošenju tih sredstava odnosno nije nikada zatražilo povrat sredstava jer ista nisu namjenski utrošena. Kad je riječ o Fondu za regionalni razvoj tu također vidimo određenu politiku, stranačku politiku koja je bila prisutna. Uzmimo konkretno Ličko-Senjska županija koja je imala kroz Fond za regionalni razvoj i pravo na 7 milijuna i 900 tisuća kuna. Njoj je odobreno samo 4 milijuna i 100 tisuća kuna. S druge strane Bjelovarsko-Bilogorska, znači jedna razvijenija županija imala je pravo na 6 milijuna 240 tisuća kuna, a isto joj je odobreno 10 milijuna kuna. Očito da je tu riječ s jedne strane o jednoj županiji gdje je bio HDZ na vlasti, a s druge strane o županiji u kojoj je bila koalicijska vlast koja je bila na razini države također na vlasti. Tijekom 2003. godine nije nažalost kroz ovaj Fond financiran ni jedan gospodarski projekt koji bi na neki način doveo do izravnog povećanja zaposlenosti i razvoja ili razvoja dotične regije. Također bi stavio moju primjedbu i na primanje osmorice djelatnika bez javnog natječaja, a što je u suprotnosti sa Zakonom o državnim službenicima i namještenicima. Fond za razvoj i zapošljavanje, ja sam se potrudio pa sam na različite načine pokušao doći do određenih parametara. Vidim da je tu Dalmatinska Zagora apsolutno zakinuta, da je za subvencije, za poticanje proizvodnje bilo planirano milijun i 540 tisuća kuna, a ostvareno sa 7 milijuna i 100. I ja sam pokušao naći odgovor. Moj odgovor je da je to bilo predizborno vrijeme i da je na neki način stranačkim kolegama i istomišljenicima trebalo dati određena sredstva kako bi rezultati za parlamentarne izbore bili što bolji. U svakom slučaju ono što generalno možemo reći jest da je se kršio Zakon o javnoj nabavi. Da kad je riječ o zapošljavanju da je bilo veliki broj slučajeva zapošljavanja bez natječaja i da upravo sve ono što je se događalo u 2003. godini koja je bila predizborna godina dobrim djelom se radilo radi predizborne promidžbe i radi promicanja i davanja mogućnosti svojim kolegama u zadnji čas da nešto ostvare. A kada je riječ o samom Državnom uredu za reviziju mislim da je on uputan i za ovu Vladu. Ja sam uvjeren da će Vlada pod predsjedanjem dr. Sanadera raditi drugačije nego što je to bilo 2003. godine za vrijeme koalicijske vlasti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Željko Pecek izvolite.
Ispravljam netočan navod gospodina Bitunjca kako milijun kuna dati za zonu za malo poduzetništvo u gradu Virovitici nije vraćeno zato što je tamo na vlasti kolalicijska sadašnja oporbean vlast. Na protiv, tamo je na vlasti HDZ i nije vraćeno upravo u tom periodu kada je na vlasti bio HDZ-e. U međuvremenu se taj ispravak i riješio znači novac je vraćen. Međutim meni je žao što novac nije namjenski utrošen upravo za razvoj zone za malo gospodarstvo.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Na redu je gospođa zastupnica Ljubica Lalić izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospođo državna revizorice. Kolegice i kolege zastupnici. Pa ja ću razmatrati samo jedna segment izvješća državnog ureda za reviziju, upravo kao što je to učinio i kolega Gavran. A to je Hrvatski hidrometeorološki zavod. Kao zastupnica u Hrvatskom saboru kako u prošlom mandatu tako i u ovom ukazivala sam na samovoljnost Državnog hidrometeorološkog zavoda kao i na društvenu neprihvatljivost ponašanja njegovoga ravnatelja. Argumentiranim upozoravanjima olako je pristupio ondašnji ministar znanosti a identičan pristup ima i sadašnji ministar Primorac. Zbog tako povlaštenog položaja u javnosti je stvoren dojam da se radi o zlatnom kumiru kome se svi moramo klanjati umjesto od njega zahtijevati zadaće koja mu je zakonom namijenjena. Koliko su upozorenja bila osnovana dokazuje ovo izvješće Državnog ureda za reviziju o obavljenoj reviziji financijskih izvješća i poslovanja Državnog hidrometeorološkog zavoda za 2002. i 2003. godinu. To izvješće je izrazito nepovoljno, čak što više revizija smatra da ne postoji pouzdan temelje da se u cijelosti bez rezerve potvrdi da financijski izvještaji zavoda daju istinit i objektivan prikaz stanja. Potpuno je jasno da zavod nije poslovao transparentno postoje ogromne razlike između planiranih i ostvarenih prihoda i primitaka. Tako je u 200.2 godini primitak bio planiran u iznosu od 52 milijuna kuna a ostvaren sa 74 milijuna iz čega proizlazi razlika od čak 22 milijuna kuna. U obavljanju vlastite djelatnosti zavod ostvaruje vlastite prihode od kojih je dio dužan uplatiti državnu riznicu što on to naravno ne čini. Pa tako u 2002. godini od ostvarenih 14 milijuna ,6 milijuna nije uplatio u riznicu a u 2003. zaboravio je uplatiti milijun. NO to nije sve. Putni nalozi se pravdaju sa zakašnjenjem od godinu dana nepotpuno se obavlja popis imovine i obveza zavoda a imovina nije označena inventurnim brojevima. U Zavodu nije bilo unutarnjeg nadzora ali je zato poslovao kafić čije poslovanje nije bilo uređeno aktom zavoda. Tri zaposlenika koja su vodila nisu reodvito polagala utržak. Umjesto da se pravodobno poduzmu mjere sankcioniranja nedozvoljenih radnji otpisuju se potraživanja od zaposlenika među ostalima i onima koji su vodili poslovanje kafića. Bez odobrenja i suglasnosti ministra financija odluke Vlade Republike Hrvatske u zavodu je samo inicijativno izvršena preraspodjela proračunskih sredstava. Tako je primjerice za materijal i tekuće investicijsko održavanje od planiranih sredstava utrošeno samo jedna četvrtina. Ali je iz proračuna povučen cjelokupni iznos i to od 9 milijuna kuna. A razlika od 6 i pol milijuna utrošena na pokriće rashoda za intelektualne i osobne usluge. Izgleda nevjerojatno ali istinito kod nabave u većini slučajeva nisu poštovani propisi zakona o javnoj nabavi. U zavodu i to državnom dogodilo se nešto što do sada nezabilježeno u državnim institucijama. Na isplate, motritelja raketara i poslužitelja generatora nisu niti obračunati a nisu niti uplaćeni porezi i doprinosi. Za zavod koji je odgovoran za operativnu obranu od tuče normalno je da ne planira potrebna sredstva za obranu, i ako je u 2002. po toj osnovi ostvario prihod od 15 milijuna kuna, a u 2003. 13 i pol milijuna kuna. Eto to je rengenska slika odgovornosti ali i vjerodostojnosti Državnog hidrometeorološkog zavoda. U nalazu revizije ne navodi se tko je odobravao tako nepotpune planove i takva financijska izvješća. Ne navodi se niti gdje je novac koji nije uplaćen u državnu riznicu kao niti gdje je novac koji motriteljima reketarima i poslužitelja generatora nije uplaćen na ime poreza i doprinosa. Po zakonu za zakonito poslovanje zavoda od gore je njegov ravnatelj i ako su slavonski župani i njihove županijske skupštine još u ljeto 2003. godine te županije sjeverozapadne Hrvatske zahtijevali njegovo razrješenje držeći ga odgovornim za nefunkcioniranje operativne obrane u tuče ravnatelj se čvrsto drži u svojoj fotelji sve do konca 2004. godine, kad je na vlastiti zahtjev razriješen dužnosti. Za razliku od onih koji su uredno poslovali zakonito poslovali pa ih je razriješila tadašnja vlast. Na njegov prijedlog imenovan je VD ravnatelj koji u svojoj prvoj izjavi za javnost u tom svojstvu kaže. U postupnosti podržavam politiku prethodnog ravnatelja. Tada nismo znali dali se to odnosi samo na operativnu obranu od tuče ili na kompletno vođenje poslovne politike zavoda. Sada nam je puno jasnije jer dobri poznavatelj prilika u Zavodu kažu da se ništa nije izmijenilo nego se nepravilnosti ponavljaju a mi to možemo zaključiti na temelju izvješća za 2004. godinu. U svijetlu tako pod navodnicima odgovornog i savjesnog zavoda nije moguće ne upitati se, što će ove godine biti s operativnom obranom o tuče. Prošlogodišnje štete samo u jednoj i to ne baš velikoj županiji bilježe se preko 100 milijuna kuna. To je direktna šteta i nitko ju nije ni djelomično nadoknadio samo Vlada je bila sama Vlada je bila u nedoumici što raditi. Najprije je utvrdila da se obrana neće provoditi pa se onda u pola tučnosne sezone predomislila i odlučila da će se provoditi. Štete u to vrijeme su bile ogromne. Sustav obrane od tuče je bio nespreman, nedovoljna broj raketa je k tome je djelu istekao rok uporabe. Posljedice sve te zbrkanosti i zbunjenosti dakako da u su osjetili naši građani. U studenom 2004. godine Vlada je prihvatila plan rada operativne obrane od tuče za 2005. godinu uz napomenu da će se plan po potrebi uskladiti s rješenjima koja će Vlada prihvatiti temeljem završnog izvješća o sustavu obrane od tuče, a koje će Vladi dostaviti Ministarstvo znanosti u suradnji sa Državnim hidrometeorološkim zavodom. Defacto još uvijek ne znamo dali će se u 2005. godini provoditi obrana od tuče. Pronose se glasine da postoji završno izvješće koje zapravo autorski rad dvojce dokazanih protivnika obrane od tuče. Doduše potpisali su ga ministri znanosti i poljoprivrede. Prema njemu obrane neće biti. Za ocjenu učinkovitosti moraju biti opipljivi dokazi a ne samo podijeljena ali pažljivo odabrana mišljenja odabranih stručnjaka. Dakako radi se o stručnjacima istomišljenicima autora završnog izvješća. Unatoč postojanju prijedloga zaključaka da se obrana od tuče ukine, ministar poljoprivrede uvjerava nas da će obrane biti. Čini se da će biti tek na papiru što baš u Hrvatskoj nije neuobičajeno. Da bi se obrana provodila sukladno zakonu potrebno je stvoriti uvjete a oni za 2005. nisu stvoreni. Hidrometeorološki zavod niti za 2005, nema plan prihoda za obranu. Ukoliko bi se ostvario prihod od županija osiguratelja Ministarstvo financija kao Ministarstva poljoprivrede koje kaže da će sa 10 milijuna sufinancirati obranu još uvijek nedostaje preko 6 milijuna kuna. Za uspješnu obranu nužno je osigurati na vrijeme i u dovoljnim količinama rakete kako se ne bi dogodilo da lansirna lampa ima četiri rakete i s njima treba učinkovito obraniti branjeno područje. To naprosto nije moguće. Natječaj je raspisan prekasno, a prema nekim informacijama a prema sadašnjem znanju je poništen. Dakle natječaj koji je raspisao Hidrometerološki zavod je poništen i zamislite od jedinog proizvođača raketa za obranu od tuče koji je u mogućnosti proizvesti kompletno potreban broj raketa po natječaju izabrano, odabrano samo 3 i po tisuće komada raketa, a 4 i po tisuće komada raketa neposrednim podotkupom i to iz uvoza iz Srbije i Crne Gore. Za to toliko što pokazuje da zapravo ove nedostatke koje je utvrdila revizija u svom nalazu za 2002. i 2003. godinu zapravo se te nepravilnosti ne otklanjaju nego se i nadalje vrše i ponavljaju kako neposrednom pogodbom tako i montiranjem natječaja i prilagođavanjem onima koji su direktno za to zainteresirani. I na kraju kada imamo mišljenje zavoda koje se ne temelji na egzaktnim podacima nego na prosudbama, pitam se koliko mu se povjerenja može pokloniti kada njegovu vjerodostojnost dokazuje nalaz Državne revizije, a on kaže ne postoji pouzdan temelj da se u cijelosti potvrdi da financijski izvještaji zavoda daju istinit i objektivan prikaz stanja. Kako se poima odgovornost u vođenju i poslovanju zavoda tako i prema operativnoj obrani od tuče čije nefunkcioniranje prijeti svim građanima Republike Hrvatske, a pred nepravilnostima se debelo zatvaraju oči i prenose iz godine u godinu.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak gospodin Niko Rebić. Izvolite.
Pa kolegica Lalić je meni rekla da sam promašio temu, a ja sad kažem da je ona 80% svog izvješća govorila o 2005. godini i potpuno je promašena tema.
Hvala. Nije nikakav ispravak bio. Idemo dalje s raspravom. Ovim, sada riječ ima gospodin zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo glavna državna revizorice, kolegice i kolege. Ono što bih na početku htio reći je to da mislim da je Državni ured za reviziju zaista napravio dobar posao i da je svoj posao obavio kvalitetno a on je zaista velik. Kao što je u uvodu navela glavna državna revizorica, obrađeno je 720 subjekata, 570 jedinica lokalne samouprave, 19 ministarstava, 9 fondova, 5 agencija, 113 drugih korisnika. Što se tiče analize poslovanja korisnika državnog proračuna u igri je, da tako kažem, 104 milijuna kuna proračunskog novca. Ako znamo da je pore ovog posla Državni ured za reviziju obavljao paralelno i reviziju pretvorbe i privatizacije, onda mislim da ove riječi i pohvale mogu stajati tim više. Isto tako ako znamo da je taj posao obavljen sa ukupno 273 zaposlenika što mislim da ćemo se složiti za cijeli sustav državne uprave nije preveliki broj ljudi, nije puno ljudi. A ono što je možda još bitnije reći a i to je bilo u uvodu rečeno, bojim se da će kvalitetni ljudi zbog uvjeta ili boljih uvjeta koji im se negdje drugdje nudi vjerojatno i dalje napuštati ovu službu što nikako ne bi bilo dobro. Ovo je deseto izvješće Državnog ureda za reviziju. Ono što se konstatiralo jeste da se broj nepravilnosti iz godine u godinu smanjuje, ali simptomatično je i to da se kod nekih korisnika nepravilnosti iz godine u godinu ponavljaju. Osobito se te nepravilnosti odnose na postupke nabave roba i usluga i tu dolazi očito najviše do kršenja zakona. Ako znamo dakle da je u 2003. godini nefinancijske imovine nabavljeno u vrijednosti 5,4 milijarde kuna, da se radi o 18 milijardi kuna kapitalnih izdataka, onda svakako tu mogu postojati i stanovite sumnje. Kod svakog od ovih 720 revidiranih subjekata izuzev časnih iznimaka dalo bi se naći ponešto ili mnogo onoga što nije bilo ispravno rađeno. Međutim kod nekih je to i prilično kritično. Ja ne mislim da je tako baš kod Ministarstva financija, no Ministarstvo financija želio bih spomenuti zbog nečeg drugog. Mislim da bi Ministarstvo financija trebalo biti uzor kvalitetnog evidentiranja i poštivanja propisa i da bi ono preko praćenja izvršenja državnog proračuna moralo kontrolirati i druge korisnike proračuna. Zbog toga mislim da nije dobro što u Ministarstvu financija nema sastavljenog popisa imovine potraživanja i obveza kako ministarstva u užem smislu tako i carinske uprave što nisu usklađena potraživanja po stambenim kreditima jer se razlikuju evidencije kod banaka i u samom ministarstvu. Rashodi za službeno putovanje ne bi smjeli biti 53% veći od plana i plaćani iz drugih pozicija, dakle nenamjenski. Iako Zakon o državnom proračunu kaže da s pozicija može trošiti samo do planiranog iznosa i namjenski. Isto tako u ovom ministarstvu u pojedinim slučajevima prije zaključenja aneksa ugovora kod građevinskih i obrtničkih radova nije pribavljena prethodna suglasnost Uprave za nabavu. Još jednom kažem ovo, spominjem za Ministarstvo financija zato što mislim da bi u cijelom sustavu državne uprave ono moralo biti uzor i primjer drugima. Kod državnog proračuna pak, Državnom uredu za reviziju nisu pored godišnjeg obračuna dostavljena sva potrebna financijska izvješća. Poslovne knjige ne daju cjelovitu i pravodobnu informaciju u ukupnom javnom dugu, imovini, obvezama i potraživanjima država. U knjigovodstvu nisu evidentirana devizna sredstva u inozemstvu, pojedini dugoročni i kratkoročni krediti. Pojedini rashodi i nakon brojnih preraspodjela i rebalansa proračuna izvršeni su iznad planiranih iznosa, npr. za zaposlene i financijski rashodi. Iz tekuće zalihe proračuna izvršavani su rashodi koji se ne mogu smatrati hitnim i nepredvidivim već se odnose na redovne rashode proračunskih korisnika. Isto tako nije podmiren dio obaveza prema Svetoj Stolici što je već u nekoliko navrata ovdje bilo govoreno i to za razdoblje od 1999. do 2003. godine. Primici od zaduživanja nakon rebalansa planirani su sa jednom milijardom kuna, a prema podacima iz računa financiranja ostvareni su sa dvije milijarde 419 milijuna kuna ili 142% više od plana. Primici od primljenih zajmova od drugih razina vlasti inozemnih vlada, međunarodnih financijskih organizacija također nakon rebalansa ostvareni su 90,7% više. U knjigovodstvu i godišnjim financijskim izvješćima nije iskazan dio zaduženja po kratkoročnim kreditima iz 2003. godine i to u iznosu od 7 milijardi i 884 milijuna kuna. Početkom 2003. godine Vlada je donijela odluku o kriterijima za davanje državnih jamstava. Iako društva nisu zadovoljavala većinu kriterija, navedene odluke Vlada je ipak donijela. Ali ono što je po meni još bitnije, prema odredbama Zakona o izvršenju Državnog proračuna za 2003. godinu, vrijednost novih financijskih jamstava utvrđena je u iznosu od 5,9 milijardi kuna. Međutim Vlada je izdala 9 milijardi kuna jamstava ili 52,6% više nego što je to dakle zakonom bilo dopušteno. Ovo su bili primici zaduženja, odnosno jamstva veći od planiranih ili koji nisu evidentirani u knjigovodstvu i godišnjim financijskim izvješćima. Postoje međutim i bitni iznosi troškova, odnosno rashoda koji nisu knjiženi na teret 2003. godine kad su nastali nego su obveze prenesene u narednu 2004. godinu. Pa kod Ministarstva javnih radova, obnove i graditeljstva u rashodima nije iskazan dio rashoda za obnovu ratom oštećenih stambenih jedinica u iznosu od 36,8 milijuna kuna. Nepokriveni, a više izvršeni rashodi su i u iznosu od 89,3 milijuna kuna koji se odnose također na obveze iz 2003. godine. Za društveno poticanju stanogradnju ugovorena je milijarda i 300 milijuna kuna više radova za što u proračunu nisu osigurana poticajna sredstva od 325 milijuna kuna. Pored toga nije niti pribavljena suglasnost Vlade o preuzimanju obveza po ugovorima koji zahtijevaju plaćanje u narednim godinama. I već spominjani puno puta rebalans financijskog plana Hrvatskih autocesta gdje je planiran porast deficita za milijardu i 556 milijuna kuna koji se prebacuje u 2004. godinu. Nije dakle donesena odluka Hrvatskog sabora kojom se daje suglasnost na taj rebalans niti je navedeni rebalans uključen u konsolidirani plan prihoda i rashoda državnog proračuna i Vlada je unatoč upozorenjima Ministarstva financija da donošenje navedenog rebalansa nije u skladu sa Zakonom o proračunu, ipak dala suglasnost na rebalans. Brojne su dakle stavke zaduženja koje nisu knjižena i evidentirana i isto tako brojne su obveze koje su stvorene u 2003. godini, a nisu realno iskazane i evidentirane. Time u svakom slučaju došlo je u pitanje i realno iskazivanje deficita državnog proračuna. Treba napomenuti da je na to i ukazivala Vlada premijera Sanadera prilikom preuzimanja vlasti koncem 2003. odnosno početkom 2004. godine. Predlažem da ovaj ili ovakovo Izvješće o radu Državne revizije prihvatimo. Ono je realno, ono iskazuje realne činjenice koje su dokumentirane, a mislim da bi nakon jedne cjelovite analize svakako u nekim segmentima bilo posla i za MUP, za Državno odvjetništvo, dakle za određene istražne postupke i nakon toga da se utvrdi eventualna odgovornost za one koji su svjesno ili nesvjesno kršili propise i zakone.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Mato Štimac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna revizorice, kolegice i kolege. Pa reći ću nekoliko stvari o propustima Ministarstva unutarnjih poslova. Prema izvješću Državnog ureda za reviziju za 2003. godinu.
Oprostite. Ja u nekoliko navrata, ispričavam se, malo zazvonim diskretno, tek toliko da se čuje, ali nema smisla jer previše je žamor pa ako može malko bit manji, ja molim. Izvolite gospodine.
Pa ministarstvo nema s poslovnom bankom usklađene podatke o pozajmicama koje su iz sredstava Ministarstva obrane u razdoblju 1998. godine poradi rješavanja stambenih potreba zaposlenika. Prema evidenciji ministarstva potraživanja za pozajmice su manja u odnosu prema evidenciji poslovne banke preko koje su sredstva dana. Zašto je došlo do neusklađenosti podataka? Zašto ministarstvo nije istovremeno usklađivalo podatke o pozajmicama s podacima poslovne banke i obzirom da ministarstvo nije imalo uvida koje mjere banka poduzima pri nepoštivanju rokova povrata sredstava, zašto i u tom pravcu nije ništa poduzeto od strane ministarstava. Računi koje ministarstvo uspostavlja za vještačenje i alko testove ne vode se pojedinačno, već se potraživanja s osnove obavljanja ovih usluga vode u skupnom iznosu tako da nema evidencija koji su računi plaćeni, a koji nisu. Poradi navedenog nije bilo moguće poduzimati mjere naplate ovih potraživanja. Zašto ministarstvo nije izradilo model evidentiranja izdanih računa za vještačenje i alko testove na način koji je moguće pratiti naplate i poduzimati naplate po izdanim računima. Za lizing 1200 vozila u 2003. godini, a prema ugovorima zaključenim 2002./2003. godine izvršeni su rashodi u iznosu od 36 milijuna 740 tisuća kuna. Ugovori su zaključeni na pet godina, a mjesečni iznos najma po oba ugovora iznosi 454 tisuće 578 eura, s tim da je lizing … uplaćena jamčevina u visini od oko 19 milijuna kuna. Vlada Republike Hrvatske u svibnju 2003. godine ministarstvu je uputilo dopis za prihvaćanje projekta zanavljanja voznog parka ministarstva putem operativnog lizinga u kojem je navedeno da je temelj predloženog načina nabave ideja o smanjenju troškova korištenja vozila. Međutim zašto ministarstvo nije u dopisu navelo planiranu vrijednost smanjenja troškova, nabave vozila na navedeni način, odnosno što je bio temelj takove konstatacije obzirom da ministarstvo nije izradilo nikakvu studiju glede financijske isplativosti. Zašto se ministarstvu za vozila koja u svojoj kalkulaciji sadrže jamčevinu obavezalo uplatiti u lizing kuću cjelokupni iznos jamčevine po srednjem tečaju poslovne banke u roku 8 dana po potpisu ugovora ili najkasnije prije prve parcijalne isporuke bez obzira što odlukom Vlade nije odobreno plaćanje unaprijed. Zašto ministarstvo za jamčevinu koju je uplatilo davatelju lizinga u iznosu od 19 milijuna kuna nije ugovorio i način njenog povrata te je sav lizing s tim u vezi preuzelo na sebe. Zašto je ministarstvo ugovorom pristalo na određenu maksimalnu godišnju kilometražu za pojedinu vrstu vozila te u slučaju prekoračenja kilometraže najmodavatelj ima pravo obračunati ugovorenu kaznu. Za nabavu nefinancijske imovine u 2003. godini utrošeno je 164 milijuna 617 tisuća 825 kuna što je 26,1% više od planiranog. Za značajniji dio ove imovine posebice policijske opreme, računalne opreme i računalnih programa dobavljači su izabrani izravnom pogodbom, a ne postupcima javnog nadmetanja. Dio nabava ugovoren je na način poradi toga što su označene oznakom «državna» ili «službena tajna». Zašto je ministarstvo dio nabave ugovarao na način da su označene ovim oznakama kada u tom trenutku nije bilo općeg akta koji utvrđuju vrstu i stupanj tajnosti podataka posebno zaštitne mjere i osobe koje će biti upoznate s tajnim podacima kako je to nalagao članak 13. Zakona o zaštiti podataka. Nije li navedeni način nabave bio samo pokriće za možebitne druge radnje? Rashodi ministarstva za izgradnju 3 brodice V800 za potrebe Pomorske policije u 2003. godini iznose 18 milijuna 807, 804 kune. Ugovor za izgradnju brodica zaključen je izravnom pogodbom s brodogradilištem iz Italije u 2002. godini, a ugovoreni iznos bio je 2 milijuna 685 tisuća eura ili 895 tisuća eura po brodici. Brodovi su isporučeni i plaćeni u ugovorenom roku, a ukupna vrijednost nabave ovih brodica u koju je uključena uvoznička provizija, porez na dodanu vrijednost i druge pristojbe iznosi 24 milijuna 819 tisuća i 812 kuna, odnosno 8 milijuna 273 tisuće 271 kuna po brodici. Kao napomenu bi rekao da je ministarstvo za izgradnju policijskog ophodnog broda P205 Sveti Roko koji je izgrađen 2004. godine u domaćem brodogradilištu Greben iz Vele Luke, a koji je puno kvalitetniji i veći od brodica građenih u Italiji platilo 7 milijuna 131 tisuću 158 kuna. Dakle, osjetno manje, milijun i 100 tisuća kuna manje po jednoj brodici i zato se postavlja opravdano pitanje zašto je ministarstvo odlučilo za ugovaranje izgradnje predmetnih brodica s brodogradilištem u Italiji izravnom pogodbom, a ne javnim nadmetanjem ili zašto taj posao nije radila domaća tvrtka koja je milijun i 100 tisuća kuna jeftinija po brodici od ovoga što je dogovoreno sa Italijom. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena gospođo glavna revizorice, dame i gospodo. Provedena revizija u 2003. godini ministarstava, fondova te lokalne i regionalne uprave i samouprave jasno i precizno je provedena, te su navedene određene nepravilnosti koje su obuhvaćene i otkrivene u reviziji. Nepravilnosti i nezakonitosti postupaka što proizlazi iz same ocjene pojedinih subjekata, a one glase da je izraženo uvjetno mišljenje ili pak kod onih koji su radili u duhu zakona i pravilnika i Vladinih odluka izraženo je bezuvjetno mišljenje da je ta, to ministarstvo, taj fond, ta agencija ili ta jedinica lokalne samouprave radila u duhu zakona i odluka. Tako se želim osvrnuti na rad Ministarstva za obrt, malo i srednje poduzetništvo za 2003. godinu kod kojeg je također izraženo uvjetno mišljenje Državnog ureda za reviziju poslovanja istoga. Naime, u tom Ministarstvu usluge promidžbe i informiranja korištene su od istog dobavljača nakon što je istekao ugovor zaključen u prethodnoj godini. Suglasnost Ureda za nabavu, za izravno ugovaranje sa istim dobavljačem zatraženo je i dobiveno u studenom 2003. godine. Kod nabave računalne opreme u vrijednosti od 199 tisuća 75 kuna, u prosincu 2003. godine proveden je postupak predviđen za nabavu male vrijednosti, iako je trebalo provesti javno nadmetanje jer vrijednost nabave navedene opreme u proračunskoj godini prelazi iznos od 200 tisuća kuna. Kod nabave tisuću primjeraka knjiga sa temom poduzetništva nije pribavljena suglasnost Uprave za nabavu za izravno ugovaranje. Nije donesen akcijski plan dodjela potpora i poticanja u skladu s odredbama članka 39. Zakona o izvršenju Državnog proračuna za 2003. godinu. Planom je trebalo posebno obuhvatiti mjere u slučaju nenamjenskog korištenja sredstava, te jedinstvene postupka prema korisnicima državnih potpora koje postupaju u skladu sa preuzetim obvezama. U daljnjem slijedu u rashodovnoj strani gdje je opisano kakovi su rashodi bili za 2003. godinu za mjesec listopad isplaćen je dohodak za uspješnost u radu. Ovoj uspješnosti u radu gdje je predviđeno da se ona isplaćuje ukoliko postoje sredstva Državnog proračuna i ukoliko je Vlada Republike Hrvatske donijela pravilnik o ocjenjivanju državnih službenika i namještenika. I Vlada Republike Hrvatske je donijela taj pravilnik međutim nije donijela Uredbu o kriterijima utvrđivanja natprosječnih rezultata. Stoga ova sredstva koja su isplaćena za natprosječan rad i rezultate rada isplaćena su protupravno. Osim toga, prema odredbi članka 111. ... [[Govornik se ne razumije.]] sredstva za isplatu dodatka za uspješnu suradnju u pojedinim državnim tijelima utvrđuje Vlada Republike Hrvatske u skladu sa osiguranim proračunskim sredstvima što ona nije donijela. Ministarstvo je dodijelilo pomoć i u iznosu od 84 milijuna 560 tisuća kuna za 192 poduzetničke zone u 162 jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave tijekom 2003. godine. Dodijelilo je pomoći u iznosu od 30 milijuna kuna za 126 poduzetničkih zona u 112 jedinica lokalne samouprave ili prosječno 238 tisuća 95 kuna po jednoj zoni. Najviše sredstava u iznosu od 3 milijuna i 300 tisuća kuna ili 11% od ukupne svote isplaćeno je za sufinanciranje zone u Međimurskoj županiji, a najmanji iznos od 300 tisuća kuna u Šibensko-kninskoj. Najniži iznos isplaćen jednoj zoni je 80 tisuća kuna, a najviši 400 tisuća kuna. Samo se pitamo po kojim kriterijima su to određivali i dodjeljivali. S obzirom da imamo zorni primjer Virovitice gdje je dodijeljeno milijun kuna za industrijsku zonu koju se kasnije tražilo da se vrate. Taj milijun kuna je dodijeljen na lijepe oči vjerojatno, jer nije bilo osigurano ni zemljište za izgradu ljudske zone, a također isti slučaj je bio i u općini Pitomača, isto milijun kuna dodijeljeno bez osiguranoga prvoga uvjeta za trošenje tih sredstava, a to je da općina ima u posjedu zemljište na kojoj će biti industrijska zona. Stoga i traženje Ministarstva da se opravdaju sredstva neki su ih i pravdali, ali su ih pravdali samo fiktivno, nikada od tih zona nema ništa, ni jedne ni druge. Sredstva su vraćena tek kada su stekli se uvjeti u proračunu Grada Virovitice, ali su također dodijeljena ponovo kad se stekao i prvi uvjet i osnovni uvjet da grad posjeduje dovoljno zemljišta za izgradnju ljudske zone. Dok ova u Pitomači su potrošena bez cilja, bez svrhe i ne zna im se do danas još ni traga. Ministarstvo je trebalo izraditi akcijski plan korištenja državnih potpora i poticaja te jedan primjerak dostaviti Ministarstvu financija do konca siječnja 2003. godine. Planom je posebno trebala izraditi mjere u slučaju nenamjenskog korištenja, odnosno neispunjavanja obaveza koje se podupiru potporama. S odredbom stavka 4. spomenutog članka predviđeno je dostavljanje isplate potpore, obustavljanje isplate potpora pravnim osobama koje nisu, koje ne ispunjavaju svoje porezne i druge obaveze prema državi. A odredbom stavka 7. utvrđena je obaveza Ministarstva da prije podnošenja zahtjeva ... [[Govornik se ne razumije.]] sredstava iz proračuna za isplatu potpora priloži Ministarstvu financija dokaze da su korisnici potpora uredno podmirivali svoje obaveze. Ministarstvo nije postupilo prema navedenim odredbama Zakona o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2003. godinu. Kriteriji su se utvrđivali u posebnim programima na temelju kojih se dodjeljivala potpora, a kriterijima nisu obuhvaćene mjere osiguranja i vraćanja sredstava u slučaju nenamjenskog korištenja. Stoga iz ovoga proizlazi da nije ustrojen jedinstveni sustav praćenja izvršenja o korisnicima koji nisu utrošili ili nisu namjenski utrošili dodijeljena sredstva potpore. Nisu donesene jedinstvene upute o postupanju u navedenim slučajevima, već se postupa od slučaja do slučaja kao što je to bio i već naglašeni od kolege Bitunjca, već naglašeni slučaj Virovitice i nije se radilo o nikakvom strančarenju nego se nisu bili stekli uvjeti te su sredstva bila i protupravno doznačena. Kad govorimo o fondovima jasno i ... [[Govornik se ne razumije.]] treba reći da u Fondu za regionalni razvoj postoje uočenih niz nepravilnosti od samoga zapošljavanja djelatnika u tom fondu kojih je zaposleno kojih je u tom fondu, zaposleno 8 i to bez natječaja o zapošljavanju i bez ikakve objave, bez povjerenstva koje bi izvršilo odabir, osim predsjednika uprave kojega je imenovala Vlada Republike Hrvatske preostalih 8 zaposlenika primljeno je u radni odnos bez provedbe natječaja. Za intelektualne i osobne usluge utrošeno je u tom fondu 335 tisuća 684 kune i 2 lipe sredstava, za usluge koje su trebali obavljati isti zaposlenici. Vjerojatno su primljeni neki koji nisu bili ni stručni ni educirani za obavljanje tih poslova. Sredstva odobrena za financiranje projakata ne odgovaraju pravu na sredstva utvrđena prema udjelu županija u ukupnim sredstvima osim kod Primorsko-goranske županije. I prešao bih na Ministarstvo hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata gdje se ne može zaobići da je kod njega uočeno niz propusta, i niz nezakonitih radnji te kod njega postoji uvjetno mišljenje u nalazu državne revizije, kako ću samo navesti u postupku nabave i montaže klimatizacijskih uređaja u iznosu od 547 tisuća 871 kuna nisu primijenjeni postupci nabave propisani odredbama zakona o javnoj nabavi, u lipnju 2003. godine. Proveden je postupak ograničenog prikupljanja ponuda za isporuku i montažu klimatizacijskih uređaja na lokaciji Park Stara Trešnjevka 6 u Zagrebu. U kolovozu 2004. godine, posebno su provedeni postupci ograničenog prikupljanja ponuda na lokaciji Park Stara Trešnjevka 4. Za isporuku klimatizacijskih uređaja za usluge instaliranja klimatizacijskih uređaja. Klimatizacijski uređaji pušteni su u rad 2003. godine u listopadu s obzirom da su tijekom 2003. nabavljeni i ugrađeni klimatizacijski uređaji istoga dobavljača u iznosima od 567 tisuća 831 kuna. Trebalo je provesti postupak javne nabave u skladu s odredbama Zakona o javnoj nabavi. Ministarstvo je uz isporuku klimatizacijskih uređaja na lokaciji Park Stara Trešnjevka 4 trebalo ugovoriti i usluge instaliranja umjesto provedbe posebnog postupka usluga instaliranja. Stoga da ne ulazim u sve detalje kako je Ministarstvo preuzelo na sebe pomoć Hrvatima u Bosni i Hercegovini u nabavci materijala za stambenu izgradnju koje nikada nije izvršeno itd. Nadamo se da će Državno odvjetništvo imati dovoljno posla po ovim postupcima koji su zapravo protuzakonite radnje i koje su radnje za korist sebi. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Kajo Bučan. Izvolite. Pardon replika, poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, bez posebne želje za polemikom sa gospodinom saborskim zastupnikom, samo da kažem nekoliko riječ o niz propusta, nezakonitih radnji u radu Ministarstva hrvatskih branitelja. Ja sam zahvalan uistini državnoj reviziji na svemu što je učinila u prethodnih 3, 4 godine jer dobar dio toga što je napravljeno u Ministarstvu hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata da funkcionira kao normalno Ministarstvo treba zahvaliti upravo revizorima uredu državne revizije. Jer sinoć sam čitao nalaz državne revizije Ministarstva iz 99. godine i moram reći da je to bolje nego krim roman. Tako da kada govorite o niz propusta i nezakonitih radnji u ministarstvu za 2003. godinu, onda vas pitam kako biste ocijenili rad Ministarstva koje je tada bilo u nadležnosti vlasti Hrvatske demokratske zajednice. Ali ne govorim to radi onoga što je bilo prije, nego govorim i to radi danas što se događa u Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Jer mislim da neću pogriješiti ako kažem da Ministarstvo kako je radilo u ove četiri godine da je bilo sređeno kao što bi se reklo apoteka za razliku od onoga kako je bilo u 90. godinama i kako je to danas, jer možemo pročitati u novinama da ministrica nudi ostavku a da je Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti pred raspadom. Hvala.
Odgovor za repliku poštovani zastupnik Josip Đakić. Kolegice i kolege dajte molim vas omogućite jedni drugima da se čujete.
Gospodine predsjedniče, moram replicirati jer stvarno zaobilazi se istina i prikazuje ono što nije i ne govorim o 89., 88. govorimo o 2003. godini radu vašega ministarstva kojem ste bili na čelu. Tako ću ja ponoviti, Ministarstvo je koncem 2001. godine zaključilo protokol o pomoći o stambenom zbrinjavanju … [[Govornik se ne razumije.]] Domovinskog rata, u Bosni i Hercegovini sa ministarstvom za ljudska prava, izbjeglice i vijeća ministara Bosne i Hercegovine. Navedenim protokolom Ministarstvo se obavezalo nabaviti materijal za obnovu i izgradnju objekata za stradalnike Domovinskog rata … [[Govornik se ne razumije.]] milijuna kuna. … [[Govornik se ne razumije.]] suglasnost Vlade Republike Hrvatske građevinski materijal prema odluci Vlade Republike Hrvatske nabavlja se od proizvođača iz područja koji su dužnici državnog proračuna za obnovu i izgradnju stambenih objekata stradalnicima domovinskog rata koji imaj prebivalište u Federaciji Bosne i Hercegovine. U srpnju 2002. godine Ministarstvo financija otpisalo je dug poreza na dodanu vrijednost i kamate zbog nepravednog … [[Govornik se ne razumije.]] poreza, ugovorom o isporuci građevinskog materijala … [[Govornik se ne razumije.]] Ministarstvo porezni dužnici obavezali su se isporučiti građevinski materijal. Nisu ga isporučili, 2003. godine jer više ga nisu ni … [[Govornik se ne razumije.]] što je bilo 2002. bilo je niste poduzeli određene mjere, s time se smatra da ste išli na ruku onima i da se 20 i nešto milijuna kuna podijelili sa onima koji su bili dobavljači materijala i … [[Govornik se ne razumije.]] porez i PDV. To samo na vas i liči i nemojte … [[Govornik se ne razumije.]] istinu ovo je u nalazu državne revizije napisano.
Hvala. Poštovani zastupnik Kajo Bučan.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Gospođe i gospodo iz državnog ureda za reviziju, po ovome što smo dobili ove materijale vama očito posla nije manjkalo. Kada bi vas možda se plaćalo po učinku vjerojatno bi imali jako visoke prihode, koje bi malo potkresali rokovi obavljenog posla, jer dio javnosti u 2005. godini može nakon objave ovih nalaza iz 2003. godine rezignirano klimnuti glavom i reći od svojih briga ne znam što mi se desilo prekjučer a kamoli pretprošle godine. NO, iz kuta blijedih sjećanja ali evo i svježih papira koji nas na propuste podsjećaju možemo se zapitati možda o mogućnosti gdje su revizije različitih tijela i organa za koje se vežu mnoge priče o korupciji. Prezentirano nam je brdo materijala i CD s nebrojeno megabajta zapisa vezanih za 2003. godinu. I mi zastupnici pitamo se je li to vrh sante ili ledenog brijega i ako jest koliki je taj ledenjak ispod. Hoće li se i kada taj ledenjak s očekivanim globalnim zatopljenjem u svijetu ovdje kod nas početi smanjivati ili smo po nalaz ove revizije za sebe svoj mikro svijet poprilično otporan na vanjske čimbenike, s tvrdom jezgrom nezakonitosti i obilaženja ili pretjecanja Zakona. Bez vremenskih mogućnosti pretenzija jer se ne može obuhvatiti ovo sve u kratkom izlaganju koje predviđeno za jednog zastupnika osvrnut ću se samo na jedno, Ministarstvo zdravstva. Ministarstvo zdravstva je putem sporazuma preuzelo obvezu o sufinanciranju ulaganja u zdravstvene ustanove a suprotno odredbama Zakona o zdravstvenoj zaštiti čiji su osnivači i vlasnici županije a iste se ne nalaze u područjima od posebne državne skrbi. Zajmom IBRD-a za projekt zdravstvenog sustava taj zajam nije realiziran u roku samo 39,9% sredstava i to naravno dobar dio toga za savjetničke usluge. Došlo je do produljenja roka za povlačenje sredstava zajma i sukladno tome obveza plaćanja naknade za neiskorišteni zajam. U postupcima nabave vidljivi su propusti na koje je ranije upozoreno. Poništena su 22 postupka nabave, obustavljena su četiri postupka nabave. Projekt informatizacije zdravstvenog sustava koji je pokrenut prije osiguranja financijskih sredstava u vrijednosti od 100 milijuna kuna za cijelo razdoblje provedbe projekta pa ga je poništila Državna komisija za kontrolu postupka javne nabave. Kod provođenja projekta živjeti zdravo naručeni su i zaprimljeni TV spotovi i animacija logotipa zašto je utrošeno negdje oko 162 tisuće kuna a zaprimljeni materijali nisu prikazani na televiziji. Ovlasti za postupke pri nabavi imovine su prenešene na zdravstvene ustanove, međutim postupci su se provodili bez odgovarajuće kontrole i uz nenamjensko trošenje sredstava i to bez obzira što je na ovakvu činjenicu upozoreno i 2002. godine. Također i u poslovanju Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje istaknut je problem javne nabave lijekova odnosno upozoreno je na teškoće koje pritom imaju zdravstvene ustanove. Zavod nije proveo postupak javne nabave lijekova sukladno odredbama Zakona o javnoj nabavi a niti je tražio izuzeće od propisanog postupka prije donošenja liste lijekova. I moglo bi se još nabrajati ali očigledno je i da je zanimanje u ovoj sabornici a možda i izvan nje evo ovakvo kakvo je ali uvijek ostaje pitanje odgovornosti, odgovornosti i definicije što znači ova revizija. Je li ova naša revizija jedan naš čardak, čardak na zemlji napravljen, možda na nebu registriran a u stvarnosti samo zabilježen na papiru koji lebdi između svih naših institucija. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Vučić. Izvolite!
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospođo državna revizorice, kolege i kolegice! Ja ću se u svom osvrtu na Izvješće Državne revizije osvrnuti na nalaz Državne revizije u hrvatskim auto-cestama, dakle vrlo kratko a citirat ću ono što je navedeno u Izvješću Državne revizije i mislim na taj način neću dati kolegama da mi ispravljaju krivi navod. Dakle, društvo Hrvatske auto-ceste d.o.o. je dalo predujam jednom izvoditelju radova od 24 milijuna 755 tisuća 644 kune na temelju zaključenog dodatka ugovora. Navedeno nije u skladu sa odredbama osnovnog ugovora koji je zaključen na temelju provedenog postupka javnog nadmetanja a kojem je u skladu sa kriterijima iz ponude dokumentacije dogovoreno da se neće plaćati predujmom. To govorim zbog toga vjerojatno da je bilo u natječajnoj dokumentaciji da će Hrvatske auto-ceste platiti predujmom možda bi i naša poduzeća koja su sudjelovala u natječaju za izgradnju tog tunela išla sa manjom cijenom i imale iste uvjete natječaja kao i poduzeće koje je došlo iz Italije i dobilo posao na izgradnji toga tunela a isto tako moram reći da je prije raspisivanja tog natječaja negdje 2000. godine ukinuta nacionalna povlastica za naše graditelje, dakle povlastica s kojim su oni imali prednost pri dobivanju posla ukoliko prihvate ponude najboljeg ponuditelja na izgradnji javnih radova u državi Hrvatskoj. Dopunskim ugovorom zaključenim sa izvoditeljem radova na izgradnji tunela Mala Kapela kojim je ugovorena premija u iznosu 48 milijuna kuna bez poreza nije u potpunosti u skladu sa odredbama osnovnog ugovora i izjave o osnivanju društva. Osnovnim ugovorom nije bila predviđena isplata premije niti bilo kakav drugi oblik nagrade izvoditelju radova za privremeno izvršenje i sve bi to bilo možda dobro i možda donekle i objašnjivo da se ne radi o skraćenju rokova od samo 31 dan. Dakle, naše poduzeće, hrvatsko poduzeće u vlasništvu Hrvatske države daje stranom izvoditelju radova 48 milijuna kuna nagrade za 31 dan ranije izvođenih radova pa možda i to ne bi bilo čudno da dobar dio tih radova koji su navedeni u tom dopunskom ugovoru nije već bilo izvedeno, evo 31.5. ugovor je potpisan u 12. mjesecu, još od petog mjeseca te navedene godine. Naknade za ubrzanje izgradnje auto-ceste isplaćeni su jednom izvoditelju radova u iznosu 5,5 milijuna američkih dolara prije nego je zaključen ugovor kojim je određen iznos i drugi uvjeti isplate naknade. Rashodi za odvjetničke usluge isplaćeni u iznosu od 453 tisuće bez zaključenih ugovora a za 300 tisuća kuna naknadno nema pregleda o obavljenim uslugama. Rashodi se podmiruju paušalno umjesto prema stvarno obavljenim poslovima. Nisu plaćene obaveze iz ranijih godina na temelju odredbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata, za stambeno zbrinjavanje branitelja u iznosu od 2 milijuna i 41 tisuću kuna. Ja se kao zastupnik a i kao čovjek koji je dugo radio u lokalnoj samoupravi pitam šta bi se dogodilo jednom načelniku, jednom gradonačelniku pa i županu da je na ovaj način postupio. Bilo bi ga na svim tiskovinama, na svim naslovnim stranicama a vjerujem da bi i krim. policija imala posla. A reći ću vam samo jedno iskustvo koje sam ja imao 2000. godine. Početkom 2000. godine napravili smo trg. Dobio sam krim. policiju zato jer nismo sklopili dopunski anex ugovora na manje izvedene radove i zato što smo napravili most, grad je napravio most na županijskoj ceste, dakle investirao je u županijsku cestu koja je u vlasništvu županijske uprave za ceste. Dakle, ni prema zakonu gdje treba se kažnjavati nismo svi jednaki, dijelimo se na male i na velike. I ono što je rekao kolega Rožić, pojavu osudimo a druga spasimo. Da malo više pojasnim ovo što sam prije rekao ovdje iz izvješća a radi se o tunelu Kapela. Malo sam sentimentalno vezan jer mi je samo 5 kilometara od kuće pa zbog toga i to govorim i znam o čemu se radi. Društvo je na temelju obavljenog međunarodnog nadmetanja 19. travnja 2000. godine zaključilo ugovor za izgradnju dvocjevnog cestovnog tunela Mala Kapela. Ugovorena vrijednosti iznosi 261 milijun 749 tisuća kuna. Sastavljeni dijelovi ugovora su ugovorni sporazum, pismo ponude, ugovorni podaci, POS podaci i opći uvjeti ugovora. Vremenski plan građenja te drugi pregledi i prilozi. Ugovoreno je plaćanje izvedenih radova putem privremene te završne situacije. U ugovoru je navedeno da ugovoreni iznos pokriva sve obveze izvoditelja iz ugovora i sve stvari koje su, koje je potrebno za točno izvođenje dovršenja radova i otklanjanje svih nedostataka. Sa tim konotacijama iz ugovora išli su i naši graditelji na taj natječaj da bi dobili taj posal i ono što je interesantno a postoji dokumentacija u isto vrijeme kad se raspisuje natječaj za izgradnju tunela Kapela i kada talijanska tvrtka dobiva taj posal u Italiji, u talijanskom tisku pojavljuje se napisi da se pokreće stečaj na talijanskom tvrtkom «Cop constructori». E tu dokumentaciju imam u torbi i prevedena je sa talijanskog tiska i bila je dana našim državnim službama, ali bez obzira na to Hrvatske auto-ceste sklapaju ugovor sa tom tvrtkom, daju joj posal na izgradnji tunela, daju joj predujam i daju joj nagradu od 48 milijuna kuna jer će 31 dan navodno ranije završiti tunel. Ja smatram da ovakav način davanja posla bilo domaćim ili stranim je po meni čisti, čisti kriminal i da mi ovdje trebamo zatražiti državnu reviziju da državna revizija treba pregledati ovu dokumentaciju poglavito dokumentaciju ovdje po kome se radi o ovom izgradnji na tunela i šta danas imamo na tunelu? Danas imamo da je ta tvrtka koja je dobila nagradu, koja je dobila akontaciju zaključala prostorije u Ogulinu, strojeve je ostavila koje su hrvatski radnici koji nisu dobili plaće za 3 mjeseca koriste da bi blokirali ulaz u tunel. Imamo da je talijanska tvrtka dužna našim podizvođačima 50 milijuna kuna i imamo to da 150 ljudi koji nisu dobili plaću štrajkuju pred tunelom i blokiraju daljnje radove koje izvode naše poduzeće mislim Viadukt. Isto tako smatram da država ukoliko je to moguće, a to je i apel iz ostatka ugovora ako će ga poštivati do ovih 48 milijuna namiri podizvođače radova ukoliko je to pravno moguće i prije svega namiri plaće zaostale, zaostale plaće radnicima koji su radili na tunelu, a još nešto. Kompletna, kompletna odvodnja u tunelu od 5 tisuća i 900 metara vadi se van i radi se druga odvodnja u tunelu što je nedopustivo da se to radi drugo poduzeće i da se naknadno plaća, a poduzeće koje je to trebalo napraviti dobilo je i akontaciju od 24 milijuna kuna i dobilo je mogu slobodno reći nagradu od 48 milijuna kuna, po meni jako upitnu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Stjepan Bačić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo državna revizorice već je do sad puno rečeno o nalazu državne revizije i sada možemo se samo ponavljati na neke teme. Ja ću se držati uže zdravstva i rekao bih načelno da se radi u reviziji, ustanovljeno je zapravo kršenje tri zakona. Zakona o proračunu, članak 37. gdje se za sve obaveze dugoročno, dakle dugoročne kreditne obaveze treba prije dobiti suglasnost Vlade zatim Zakon o javnoj nabavi, članak 14. da se moraju najprije osigurati sredstva prije nego se uđe u bilo kakve investicije i treći je Zakon o zdravstvenoj zaštiti, članak 8. gdje je točno rečeno gdje država može investirati, do koje razine, a radi se zapravo o investicijama u županijske bolnice. Tu je kršen zakon. Isto tako ukazano je da je zapravo postupak javne nabave uglavnom u dosta slučajeva kršen, negdi u što bi rekli manjem opsegu, a negdi u većem i to kad se gledaju ove naše investicije i nabave u zdravstvu onda se vidi iz podatka da je poništen postupak nabave u 22 slučaja, a u 4 slučajeva je obustavljen, a da je i Državna komisija za kontrolu postupaka poništila nabavu opreme za, informatičke opreme jer nisu bila osigurana sredstva. Kad govorimo o tom postupku nabave onda isto tako treba reći da je važno poštivanje načela provjere boniteta izvođača kako građevinskih radova tako i dobavljača opreme jer je vidljivo da je recimo potraživanje Ministarstva u iznosu od 841 milijun odnosi se na 4 trgovačka društva. To su ti izvođači koji su zapravo godinu dana prije toga otišli u stečaj i sad je pitanje da li će se ikad taj novac moći i naplatiti. Kad je, kod spominjanja rashoda u razrezu Ministarstva zdravstva već je spomenuto onaj iznos od 161 tisuću kuna, projekt «Živjeti zdravo» gdje je zapravo podignuta, podignuti su propagandni materijali ali nisu emitirani. Dakle uzalud je utrošen novac. Za intelektualne usluge isplaćeno je oko 2 milijuna i 200 tisuća kuna. To su uglavnom bile osobe iz Ministarstva zdravstva, a ja bih vas podsjetio da je Ministarstvo zdravstva u 2003. brojilo 200 zaposlenih za razliku od 1999. kad je imalo 89 zaposlenih. I u tom periodu nije uzimalo u tom obimu stručnjake po ugovoru o djelu za izradu nekih projekata. Kad je u pitanju nabava opreme onda je vidljivo da je Ministarstvo zdravstva sudjelovalo sa 211 milijuna, a da su ustanove same u tu svrhu gdje su samostalno radile natječaje potrošile 83 milijuna kuna. Interesantno je tu spomenuti da je revizija za 2002. godinu obvezala Ministarstvo da kontrolira upravo ovu nabavu koju su same ustanove radile međutim iz izvješća je vidljivo da u 2003. to Ministarstvo nije učinilo. Spominjana je i informatizacija koja je također ušla u zapravo jedan projekt, a da prije toga nije na pravi način ni definirano šta od te informatizacije treba. Zapravo podsjetio bih da je informatizacija u sustavu zdravstva započeta još tamo 1993. godine, a obimnije 1995. i onda smo došli u 2000. godinu i 2003. gdje se praktički polazi od nule i daju se novci za projekte koji na neki način ne mogu se opravdati jer kažem nešto od informatizacije u sustavu zdravstva je postojalo i to dobro, a išlo se u projekte koji su praktički tretirali sustav zdravstva kao da informatizacije i nema. Zaduživanja su spomenuta da su, da je 18 sporazuma sa županijama u zdravstvenim ustanovama napravljeni su sporazumi o zajedničkim ulaganjima. To je čuveni ona 1 i po milijarda kuna koja je bila predviđena za investicije. To je već spomenuto da mnogi projektu u županijskim bolnicama zapravo nisu bili u skladu sa Zakonom o zdravstvenoj zaštiti gdje su županijske ustanove koje nisu na područjima od posebne državna skrbi u njih Ministarstvo zdravstva odnosno, Vlada kao vlasnik kliničkih ustanova nije mogla ulagati u županijske bolnice. Prema tome, to su činjenice koje govore o tome da su se tu kršila ova tri zakona koja sam spomenuo, rekao bih još da je u kada se razrađivao stavka hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje ja bih naznačio samo nekoliko stvari iz tih podataka. Naznačeno je da je zapravo 2004. godine upravno vijeće na prvoj sjednici konstituirajućoj nije usvojilo financijski plan Hrvatskog zavoda. Razlog je bio što je upravo vijeće primilo na znanje to izvješće ali ga nije prihvatilo jer nije bilo zadovoljno financijskim pokazateljima. A to se pokazalo na slijedećoj sjednici kada se ustanovilo da 500 tisuća kuna od prilike nije bilo prikazano u rashodovnoj strani. Jer je u toku 2003. godine Hrvatski zavod vodio knjigovodstvo na način da je prikazivao samo plaćene obaveze a ne i dospjele. Već po zakonu o državnom proračunu iz 2002. godine obaveza je bila da se u rashode knjiže i plaćene ali i dospjele obaveze. Tu je ta bila razlika od 500 milijuna kuna. I u naknadnom izvješću to je stavljeno tako da je onda taj novi pokazatelji su govorili da je zapravo tih 500 milijuna kuna rashod bio veći nego je bio prikazan u prvotnom izvješću. I ono što je već spominjano što mislim da je važno spomenuti to je ona kredit za reformu zdravstvenog sustava u iznosu od 29 milijuna američkih dolara. Koji je uglavnom potrošen dobrim djelom nenamjenski. Odnosno intelektualne usluge u odnijele oko 7 milijuna dolara. On nije povučen u cijelosti trebao je biti do kraja 2000 .godine taj projekt završen. A nije. Dakle potrošeno je svega 39,9% sredstava. I zbog toga su i plaćene kazne u iznosu od 250 tisuća dolara. Ja bih sada u načelu rekao da svi ti takvi vani pilot projekti koji nisu bili specifično samo ministarstva zdravstva nego i drugih ministarstava, u načelu bih ja rekao nekako karirano da me podsjeća na avion koji kada počne gubiti brzinu onda pilot iskoči sa dobrim honorarima u džepu a avion se sruši to sve to plati hrvatska država. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Nikola Sopčić. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna revizorice, kolegice i kolege zastupnici. Vezano na izvješće držane revizije za 2003. godinu. Treba reći da je ono sačinjeno vrlo detaljno i kvalitetno. NO isto tako uvjeren sam da kada bi takav nalaz revizije bio u nekom gradu ili općini ili županiji u protekom periodu bivše vlasti gdje je slučajno HDZ-e na vlasti, da bi bilo posla i za državno odvjetništvo i za krim policiju. I za mnoge druge. I bilo bi u svim medijima. Istina tamo se ne bi moglo govoriti o milijunima i milijardama nego o puno manjim iznosima jer takve su i mogućnosti. Ovdje imamo niz primjera očitog kršenja Zakona o nabavi. Zakona koji je donio bivši saziv Sabora. Na prijedlog tadašnje bivše Vlade koja ga je poslije kršila u mnogim segmentima. A isto tako prisutan je niz kršenja u javnim poduzećima pogotovo u Hrvatskom auto-cestama. Kolega Vučić je govorio već dosta oko posla sa talijanskim konzorcijem koji je danas pred bankrotom i što je najgore u cijeloj toj priči najlošije su prošli naši kooperanti i zaposlenici. Iako je nije imalo tadašnja uprava Hrvatskih autocesta nije imala uporište niti u natječajnoj dokumentaciji, niti u samom ugovoru, isplaćen je predujam konzorciju da može početi sa poslom. Isto tako isplaćena je i nagrada za prijevremene radove u iznosu od 48 miliona kuna. Za sve to nije dobivena nikakva suglasnost čak niti nadzornog odbora Hrvatskih autocesta. Moramo se zapitat od kuda i zašto tolika želja da se pomogne stranom konzorciju koji je pred bankrotom. A u ukupnom poslovanju toga poduzeća najbolje mogu reći naši kooperanti kojima ni dan danas nisu podmireni izvedeni radovi. Sjećamo se velike goleme nedavno kod jednoga drugoga natječaja kada je pokazivana velika briga za naše izvođače iako se ništa nije dogodilo nije potrošena ni jedna kuna mimo zakona. U niz primjera ne gospodarskog ponašanja Ministarstva za javne radove obnovu i imamo primjer utrošenih preko 4 miliona kuna za adaptaciju bivše vojne bolnice za potrebe resornog ministarstva. 4 milijuna je utrošeno a navedeni objekt nije ni pipnut. To je inače iznos sa kojim se komotno može sagraditi jedna osnovna škola i opremiti i staviti u funkciju. Znači sagraditi ne samo nacrtati. Ovdje je 4 milijuna kuna utrošeno za projekt odvjetnike, konzultante i na kraju od svega ništa. Često se čulo koliko je tadašnje ministarstvo bilo stručno, ekipirano, kompetentno. Pa postavlja se pitanje čemu onda angažman stručnjaka izvan resornog ministarstva. Jer znamo da je ministarstvo zapošljava i diplomirane pravnike, inženjere arhitekture, građevine, strojarstva koji su do tada pripremili niz troškovnika tendera natječajne dokumentacije, proveli niz natječaja. Pa smatram da nije trebalo posebno angažirati odvjetničku kuću. Kakav je bio rezulat toga angažmana na kraju vidimo da je utrošeno 4 milijuna kuna a od cijele priče ništa. Vrlo je prisutan i primjer trošenja i dijeljenja sredstava iz ovoga ministarstva bez ikakvih kriterija. Tako je za financiranje regionalnih razvojnih projekata utrošeno preko 62 milijuna kuna, bez ikakvog određivanja kriterija i mjerila utroška sredstava. Sredstva su dijeljena bez ikakvog kriterija, tako da je samo jedna županija dobila preko 20% tih sredstava, ili točnije 21,4% a ostatak je podijeljen na područje ostalih 18 županija. Ovakvom razdiobom sredstava za regionalni razvoj vrlo komotno vođena je predizborna kampanja na teret državnog proračuna po sistemu, ti si moj tebi ćemo pomoći. A tebi neću. Što mogu potvrditi mnogi naši načelnici i gradonačelnici. U današnjoj raspravi mnogo toga izneseno i mislim da je to dovoljan razlog da se ovim nalazom državne revizije koji je vrlo obiman i detaljan i vjerujem da bi uz određeno literalnu obradu bio vrlo zanimljiv roman za široku publiku. Da se ovim nalazom pozabavi državno odvjetništvo upravo kako bi prekinuli ovakvu situaciju i da se ovakve stvari više ne ponavljaju. Hvala lijepa.
Gospođe i gospodo zastupnici začas bi prekinuli raspravu o izvješćima Državnog ureda za reviziju i obavljenim revizijama.
Idemo na nastavak rasprave o reviziji pretvorbe i, o obavljenim revizijama i Državnog ureda za reviziju. Poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovana gospođo glavna državna revizorice. Pričekat ću dok izađu iz dvorane zastupnici. Štovani gospodine predsjedniče, štovana gospođo glavna državna revizorice. Ovo je jedan dobar uradak sa vrlo tužnim i tragičnim sadržajem, govoreći o cijeloj reviziji. Ono što odmah na početku treba reći, ako cijela ova revizija završi na ovoj raspravi, a ne završi kod državnog odvjetnika onda je cijelo naše cijenjeno, cijenjena ekipa Državne revizije radila zapravo uzalud. A da posla za državnog odvjetnika ima i to napretek, ja ću reći u dijelu rasprave o zdravstvu na koji ću se ograničiti zbog kratkoće vremena. Govorit ću o nalazima u Ministarstvu zdravstva i u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje te u nekim zdravstvenim ustanovama. I odmah na početku trebam reći da ovaj tužni sadržaj smo mi objavili već 7 dana po stupanju na svoje dužnosti u ovom mandatu ove Vlade. Iznijeli smo iste ove sadržaje koji se ovdje nalaze i doživjeli velike kritike i zato bi ja sad trebao biti sretan što je Državna revizija potvrdila ono što smo mi našli, ali ja sam tužan. Ja bi bio sretniji da smo mi bili u krivu. Ministarstvo zdravstva je u svom mandatu u koji uključuje i 2003. godinu napravilo protuzakonitih radnji za nekoliko milijardi kuna. I ovo je prvi puta u povijesti Državne revizije da jedan resor u svom prekršaju prelazi stotine milijuna i prelazi u red veličine milijardi. Zato ove sitne male, ja bih rekao, djetinjaste prekršaje kao što je 160 tisuća kuna uskrate prikazivanja naručenog materijala za televizijske spotove ili, npr., to što je 50-ak djelatnika dobilo svaki po 50 tisuća kuna na temelju ugovora o djelu u razdoblju dok je broj zaposlenih u Ministarstvu trostruko uvećan. To je djetinja igra ili recimo to što Ministarstvo nije povuklo iz proračuna za Hrvatski crveni križ milijun i pol kuna, to je sitnica. Hrvatskom crvenom križu to i ne treba. Valjda je tako mislio tadašnji ministar. Međutim, kad krećemo u narudžbe i kada krećemo u protuzakonite radnje koje zadiru sljedeće godine onda se moramo uplašiti. Naime, na stranici 242 revizije jasno piše da je Ministarstvo u razdoblju 2003. zaključilo ugovore u vrijednosti od 350 milijuna kuna, a čije dospijeće ulazi u sljedećih 7 godina. Drugim riječima, Ministarstvo je u 2003. godini potrošilo proračun za cijelu današnju Vladu. Toliko je zadužilo ovu Vladu sa svojim odlukama. Ovdje postoji izrazito obilježje namjere jer su većina ugovora zaključeni u posljednjem mjesecu prije izbora. To Državna revizija naravno ne navodi jer to i nije njezin posao, ali ja bi samo istaknuo jedan od najvećih takvih ugovora, a to je ugovor o informatizaciji zdravstva u vrijednosti od 81 milijun kuna koji je zaključen posljednji radni dan, dakle, u petak prije izbora. Ugovor je zaključivan i rađen cijelu noć kako bi se moglo otpisati do ponoći prije izbora i bila je to jedan duga mračna noć u Ministarstvu zdravstva toga dana. Što se tiče tog ugovora koji je rađen u toj jednoj noći Državna revizija na stranici 242 jasno kaže da taj projekt informatizacije nije bio u vrijeme potpisa ugovora dovoljno razrađen i spreman za provedbu, a pokrenut je prije nego što su za to stečeni osnovi uvjeti. I dalje, da je to napravljeno suprotno Zakonu o državnom proračunu koji ne dozvoljava bez suglasnosti Vlade zaduženje za sljedeća razdoblja. Ono što bi ovdje trebalo također istaknuti, to su obveze koje je Ministarstvo preuzelo za ulaganja u županije, u županijske bolnice, dakle, protivno članku 8. Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Ministarstvo je potpisalo sporazume, citiram: "u vrijednosti od milijardu 521 milijun, a ugovore u vrijednosti od 223 milijuna". Protuzakonito, dakle, protiv zakona, članka 8. Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Ono što bih ja dodao, a i nije bio posao revizije, svi ti ugovori su sklopljeni unutar mjesec dana prije izbora. Dakle, predizborna kampanja je koštala samo što se zdravstva tiče preko 2 milijarde kuna naše građanstvo. Svi ti ugovori koji su sklopljeni u tih posljednjih mjesec dana prije izbora trebali bi ti zaista predmet istrage Državnog odvjetništva. Kako se je gospodarilo sa državnim novcem, ili ako hoćemo sa narodnim novcem, vidi se iz zajma Svjetske banke gdje od 29 milijuna dolara 11 milijuna dolara potrošeno na intelektualne usluge. Kakvi su bili to ugovori vidimo danas jer je Svjetska banka kaznila svoju ugovaračku tvrtku, tvrtku s kojom je postignut ovakav ugovor, kaznila ju je sa 4 godine zabrane sudjelovanja na svjetskom tržištu. Naša strana potpisna nije kažnjena nego uživa danas u plodovima svoga rada i ovog uratka na dobrim pozicijama. Što se tiče Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, također smo odmah već nakon prvih 7 dana vidjeli da je pod tepih podmeten dug od milijardu i 668 milijuna kuna. To nam je onda jako zamjereno jer okrećemo se natrag, a ne gledamo naprijed. Svatko tko preuzima neki resor mora podvući crtu da se vidi za što odgovara on, a za što prethodnici. Dakle, na stranici Državne revizije 319 jasno kaže "obveze Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje manje su iskazane za milijardu 668 milijuna kuna". Iz bilančnih evidencija prenesene su izvanbilančne evidencije. Na naš zahtjev inspekcija proračunskog nadzora je ovo proglasila protuzakonitim jer je suprotno članku 292. stavka 1. Kaznenog zakona jer se lažno prikazuju bilance i na taj način se lažno prikazuje poslovanje. Tih milijardu i 600 milijuna smo mi naravno morali nadoknaditi. Sitne cifre od par desetaka do par stotina milijuna možda nije vrijedno niti spominjati nakon ovih cifri, ali ja ću ipak reći. Rashodi za otpremnine i mirovine u svrhu rješavanja viška djelatnika, u visini od 46 milijuna HZZO bez suglasnosti Vlade isplaćuje, a izbor osiguravajućeg društva koje je provelo taj posao, 46 milijuna kuna, naravno je direktno pogođen bez Zakona o javnoj nabavi, stranica 320 ove revizije. Kako se u HZZO-u te 2003. godine naručivalo vidimo iz stavke lijekova. I to smo na vrijeme upozorili i bili za ti oštro napadnuti od većine medija i većine političkih stranaka. Naime, rashodi za lijekove u visini od 2 milijarde i 396 milijuna kuna, kao i rashodi za ortopedska pomagala u visini od 427 milijuna kuna nisu provedeni prema postupku u skladu sa Zakonom o javnoj nabavi. Tako da naše svote milijardske su ovdje nažalost svakodnevnice. Kako je to izgledalo na razini pojedinih bolnica čije smo ravnatelje u to vrijeme smijenili uz opće zgražanje, pokazat ću samo iz revizije poslovanja jedne od njih i to sa najmanjim, ja bih rekao, protuzakonitim radnjama. Radi se o Kliničkoj bolnici Merkur, stranica 39 revizije, te ustanove kaže: "Materijal i sirovine u vrijednosti od 30 milijuna 728 tisuća 544 kune, materijali i sirovine bez natječaja o javnoj nabavi, neposrednom pogodbom." Pojedini dobavljači su tom prigodom dobili ugovore od 771 tisuće pa do 9 milijuna 121 tisuće kuna. Dakle, samo jedna ustanova preko 30 milijuna kuna bez javne nabave. Posljedica takve nabave je u izvanrednoj analizi usporednih cijena u toj ustanovi u KB Merkur prema drugim ustanovama. Pa primjerice, fotokopirni papir je te godine koštao u Kliničkoj bolnici Merkur 69 kuna, a u drugim ustanovama koje rade na račun proračuna, 19,5 milijuna kuna, znate, 19,5 kuna, dakle radi se više od 300% većoj cijeni nego što se postiže na tržištu. Toaletni papir podnosi zaista svašta, ali ovo što ću sada navesti do sada još nije podnosio. Naime, toaletni papir tipa Carlina rose, to je onaj lijepi roza mekani, u maloprodaji košta 10 kuna, ministarstva i ustanove su ga plaćale 6,9 kuna, što je normalno, ako je 10 kuna na malo da 6,9 kuna bude na veliko. U Kliničkoj bolnici Merkur je taj toaletni papir koštao 16,8 kuna, dakle koštao je 68% više nego u maloprodaji. Izračunajte i pomnožite to sa tisućama rola pa ćete vidjet i da toaletni papir može podnijeti svašta. Registrator koji je ta bolnica platila 16 kuna, ministarstva su plaćali 6,9 kuna. Termorolu za kompjutor 894 kune, a bolnica Sveti duh je ta to vrijeme to isto plaćala 264 kune, itd. Prosječno je taj potrošni materijal koji je nabavljen neposrednom pogodbom bio skuplji od ostalih ustanova za 150 do 350%. Što se dogodilo, papir podnosi svašta. Neću sada govoriti o reviziji KBC-a Rebro jer i taj ravnatelj je smijenjen zbog nepravilnosti koje su tamo nađene, ali i o drugima, nego bih zaključio, ako postane pravilo da oni koji stotine milijuna i milijarde troše na ovaj način imaju zaštitu javnosti i dijela politike onda predlažem da raspustimo državnu reviziju. Ako pak ovo završi kod državnog odvjetnika i ima određenih posljedica onda predlažem da čestitamo državnoj reviziji. Hvala. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospođo glavna državna revizorice. I ja se priklanjam ovim željama svog cijenjenog kolege zastupnika koji misli i nada se kao i svi ovi koji su možebitno došli do nekakvih izvora naše rasprave da će biti određenih sankcija da će biti određenih promjena modela ponašanja, i da nećemo govoriti o tome da državna tijela krše propise koja su prva dužna poštovati da bi država imala ugled i vjerodostojnost među narodom, dakle ako očekujemo od građanina da poštuje zakone ove države onda je najmanje što možemo očekivati da to poštuju najodgovorniji oni koji zakone donose i oni koji su ih dužni prvi i najbolje provoditi. Međutim, to nije u ovom slučaju slučaj i to je nešto što je upozoravajuće i što oslikava stanje ukupno duha mentaliteta, i modela ponašanja u ovoj državi i to nije dobro. Ja ću se osvrnuti samo na dva segmenta ovog Izvješća ono što se događalo i podvući ću, pred godinu i pol 2003. jer danas neki koji ne spominju da je to revizija za 2003. bi mogli biti dovedeni u zabludu i misliti da se to događalo prošle godine, da se to događalo obzirom da imamo svi kompjutore, da su podaci danas brzo obradivi, da se to događalo pred koji mjesec. Ne, mi raspravljamo o nečem što se događalo pred godinu i pol, dakle 2003. i zašto mi kao sadašnja vlast smo suodgovorni ako ne sankcioniramo. Samo utoliko i ako ne upozorimo da je to bilo jako loše rađeno a u Ministarstvu poljoprivrede temeljem ovog izvješća zasigurno jest. Jer ako samo citiram neke dijelove mišljenja onda je žalosno reći da godišnji popis imovine potraživanja obveza nije obavljen u cijelosti da se praćenje stjecanja, kretanja i stanja imovine u Ministarstvu nije provodilo na odgovarajući način i da podaci o imovini Ministarstva nisu dostavljeni uredu za državnu imovinu. Za programe kreditiranja poljoprivrede nisu se vodile poslovne knjige u skladu sa računovodstvom proračuna i nije se iskazalo prihode po osnovi naplaćenih kamata, oni možda za neke su mali za neke veliki, ali iznose skoro 30-tak milijuna kuna. Isto tako Ministarstvo poljoprivrede vlastitim prihodima prikazalo nešto što je posljedica monopola na tržištu prema tome i revizija je utvrdila da ono što je moglo smatrati vlastitim prihodima i samo prodaja pijaće u vlastitoj kantini, a sve drugo što je stečeno temeljem pozitivnih propisa i monopola podvlačim veterinarske struke i što je iskazano isto u više milijunskim iznosima nije prihod Ministarstva nego je to prihod proračuna, stečen zakona koji su na snazi. Isto tako možemo reći da ni ovo Ministarstvo nije bilo lišeno želje nabavljati osnovna sredstva mimo zakona o javnoj nabavi i mimo tržišnih uvjeta, jer ako znamo da je najbolje prodavana roba u ovoj državi u zadnjih nekoliko godina automobil onda znamo da je u toj ponudi velika konkurencija, da je moguća velika usporedba i velike uštede, ali ne ovo Ministarstvo je našlo shodnim kupovati i osobne automobile na predračun, plaćati ih mjesecima prije nego što budu isporučena kao da je automobil rijetka roba koje neće biti, ili koja se proizvodi specijalno po narudžbi našeg Ministarstva poljoprivrede, prema tome, nepoštivanje tog zakona je rezultiralo utroškom sredstava neracionalno, nerazumno i na štetu poreznih obveznika koji su alimentirali u tom cijelom poslu. Isto tako moramo reći znamo kakve su posljedice od tuče, isto tako znamo kakve su bile štete koje smo mogli dijelom samo naravno subvencionirati našim poljoprivrednicima, ne nadoknaditi cijelu štetu ali dijelom u njihovoj sanaciji sudjelovati, moramo reći da nije ni poštivan zakon kojim se mora usuglasiti prijedlog provedbe obrane od tuče za 2004. i za naredne godine, i da do dana revizije do lipnja prošle godine još to nije bilo dostavljeno mi se nadamo da je to u međuvremenu napravljeno. Dakle, ne samo što nije iskazano uredno to u rashodima nego nije napravljen niti plan za sljedeće godine. Neću govoriti dakle da je u planiranju ukupnih sredstava u Ministarstvu poljoprivrede, plan trebao biti 2 milijarde i 400 milijuna kuna, međutim, kod ostvarenja je on ostvaren, kod prihoda je ostvaren sa po prilici 100% samo 1% više ali kod rashoda i izdataka sa punih 24% više dakle, prenijeto je u sljedeću godinu 800 milijuna kuna i znamo koje su posljedice toga dakle rashodi su rasli 23% više nego što su prihodi i napravljen je namjerno gubitak što je jednostavno u odnosu na proračun, Zakon o proračunu i na ponašanje ministarstva nedopustivo. Vrlo kratko ću se osvrnuti i na izvješće o stanju u Hrvatskom fondu za privatizaciju jer kao što Ministarstvo nije vodilo računa o tome gdje je vlasnik, još manje bismo mogli reći da je to uredno radio Fond, u kojem je puno veća imovina, dakle, i popisana i stvarno valorizirana, tako da možemo reći prema točki 3. mišljenja Fond nije sredstva ostvarena prodajom dionica uplatio u državni proračun što je trebao učiniti u skladu s odredbama Zakona o privatizaciji nego ostavio na svom računu, nisu pravodobno poduzimane mjere naplate prema ugovorima o prodaji i zakupu nekretnina i nisu korišteni ugovoreni instrumenti osiguranja plaćanja a s triju odvjetnika su zaključeni ugovori kojima je utvrđeno plaćanje i mjesečnog paušala za istovrsne poslove i odvjetnička tarifa, što ću reći da je rezultiralo visokim troškovima sasvim nepotrebnim a neću govoriti šta to može u državi koja je na izuzetno visokom mjestu rangirana po korupciji, po svim pokazateljima koji prate međunarodne institucije dakle što to može dalje insinuirati a nadam se da će se dokazati zašto se i kako to radilo. Osim toga, svakom ekonomistu i svakom dobrom gospodaru je nerazumljivo i sasma nejasno. Kad imate novaca ne trošite taj svoj novac nego dajte ga banci uz kamatu koja je duplo manja, dakle da banka gospodari vašim novce, stječe na njemu zaradu na vama. Vi date banci novac, ona vama da kredit ali za vaš oročeni novac vam da duplo manju kamatu nego za kredit kojim vi naravno opet oštećujete porezne obveznike barem za tu razliku na kamati ako ni za što drugo. Dakle, to što se događalo jednostavno prvo se postavlja pitanje zdrave pameti, drugo znanja a treće dobrih namjera. I sad se vraćam na odvjetničke usluge, nemam tu puno vremena ali ukupno se radi o višemilijunskim svotama dakle. I ponavljam, nešto je što je nedopustivo jer ti isti ljudi a radi se samo o trojici. Dakle, i tu je ponuda obzirom na broj odvjetnika koji su u Hrvatskoj vrlo velika a radi se o trojici koji su posebno izabrani, koji su za intelektualne od ukupno intelektualnih usluga primili preko polovice i radi se o troškovima zastupanja od preko 3 milijuna i nešto kuna. Zajedno govorim o naknadi paušalnoj koju su dobivali bez obzira na posao plus plaćanje prema odvjetničkoj tarifi za sport koji su vodili a da ne govorim da je po podacima i evidencijama o vrijednosti poduzeća trebalo biti popisano tisuću 110 društava ali je popisano 885. Samo 225 ih je, pod navodnicima, negdje zagubljeno, ne zna se koja je to vrijednost, ne zna se ni vrijednost njihovog portfelja ni zašto je do te razlike uopće u dokumentima došlo. Da ne govorim da je Vlada donoseći odluke kojima se usuglasila da fond može davati pozajmice trgovačkim društvima glumio je nekakvu para banku uz to što je oročavao svoja sredstva i dizao kredite kod banaka sad je on još bio treći tu kreditor koji je davao pozajmice poduzećima izravno kršila zakon. Dakle, ako je to željela raditi trebala je promijeniti zakon kojim bi to omogućila. Međutim, ne mijenjajući zakon svojom odlukom, vidim da se crveni, i završit ću jer i ovi izvještaji govore da bi se netko trebao crveniti a nadam se da i hoće. Dakle, nadam se da će revizija dati bolje izvješće za godine koje su bliže nama a čestitam im na dobro obavljenom poslu, dakle sa gledišta računovodstvene struke, svih onih propisa, oni su svoj posao sjajno obavili. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite!
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna revizorice! Evo, kao i prilikom svoje rasprave o radu Državnog ureda za reviziju u prošloj godini i ove godine treba zaista pohvaliti rad Državnog ureda za reviziju. U svom izvješću o radu ovaj ured u kojem je obuhvaćeno izvješće od ustroja, ovlasti, načina rada, broja djelatnika, problematike koju su imali u informatizaciji, međunarodne suradnje i obavljenim revizijama vidimo da je to zaista veliki broj od 720 revizija u 2004. godini. Iznesen je i program rada u 2005. pa su i najavljene tako i revizije u Hrvatskom zavodu za zdravstvenom osiguranje, u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje, Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje kao i u drugim fondovima, agencijama, zavodima i svima onima koji se financiraju javnim sredstvima. U svom izlaganju zaista bih se kratko osvrnula samo na dijelove ovog vrlo opsežnog rekla sam već iscrpnog izvješća i to samo u nekim ministarstvima. Iz izvješća je vidljivo da su neka ministarstva poslovanje i financijske izvještaje, iz tih izvještaja vodili u skladu s propisima koje određuje računovodstvo proračuna i proračunskih korisnika a poslovanje se odvijalo u skladu s propisima koje određuje nadležnost ministarstva. No međutim, u nekim u velikom dijelu ministarstava zaista je došlo do propusta koji se rekla bi čak i učestalo ponavljaju jer ako to usporedimo sa revizijom koja se odnosila na 2002. godinu onda ćemo vidjeti da se u Ministarstvu rada i socijalne skrbi da su ponovo uočene nepravilnosti oko nabave roba, radova i usluga u skladu s odredbama Zakona o javnoj nabavi i Uredbi o postupku nabave roba, radova i usluga male vrijednosti. Tako su na primjer u 2003. godini ustanove socijalne skrbi nabavljale materijal za higijenske potrebe i njegu, materijal za čišćenje bez prethodno provedenog postupka javne nabave a ista takva pogreška uočena je u reviziji u 2002. godini. Dakle, ništa se nije promijenilo. Zanimljivije je još što se događalo sa investicijama i građevinskim objektima za koje i ovo ministarstvo utrošilo 82 milijuna kuna 453 544 tisuće a utvrdila je revizija da nisu ugovoreni instrumenti osiguranja povrata predujma u slučaju neizvršavanja ugovorenih obveza, nisu ispostavljene okončane situacije ni zapisnici o količini, kvaliteti izvedenih radova a za prekoračenje rokova nije čak ni obračunata a pogotovo naplaćena ugovorena kazna. A jedan slični slučaj ja ću iznijeti ovdje kao primjer, a i postavila sam i sadašnjem Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi kao pitanje i ovaj problem. Naime, jedna ustanova koja je u izgradnji u mojoj županiji a to je Centar za mentalno retardirane osobe u Komarevu kod Siska. Radovi su ugovoreni s tvrtkom "Kupa 91". Samo dio je izvršen, objekt je nedovršen, radovi su isplaćeni, okončane situacije nema. Dakle, bilo je čitavog niza propusta u plaćanju i financiranju radova. Objekt se ne završava, stoji što je vjerojatno i sa sličnim projektima ovog ministarstva. Naime, imam saznanja da je slični slučaj sa Domom za starije i nemoćne u Vukovaru. Naime, ista tvrtka je izvoditelj radova "Kupa 91" iz Petrinje. Nitko za sada nije odgovarao. Objekt stoji. Sve se radi obrnutim postupkom. Navest ću još jedan primjer. Dom za starije i nemoćne osobe u Sisku. Potpisao je ugovor o priključenju svog toplovoda na grijanje športskog rekreacijskog centra. Zanimljivo da se nije ni ishodila građevinska dozvola, ugovori su potpisani. Čak su nekakva oprema nabavljena koja je plaćena, uredno plaćena ali sada stoji u skladištu što je normalno jer se ne mogu radovi dalje izvoditi dok se ne dobije građevinska dozvola. Evo, to su zaista propusti koji su evidentni u ovom ministarstvu, bivšem ministarstvu. U još nekim ministarstvima bilo je propusta iste vrste. Doktor Hebrang je lijepo govorio i nema smisla da ponavljam. On je čak taksativno nabavljao što se događalo u Ministarstvu zdravstva sa istim propustima. Isto tako, o nenamjenskom trošenju sredstava za ustanove, nabavi materijala i lijekova što je moralo i bilo je jedino moguće da se u siječnju 2004. neke od tih ugovora čak i poništi. U postupku informatizacije toliko se pričalo u sustavu zdravstva o tom programu. Državni ured je istakao da nisu bila osigurana financijska sredstva za cijelo uopće razdoblje provedbe ovog projekta. Zaključeni su ugovori s dobavljačima za opremu i usluge. Isto tako zbog kašnjenja nekih građevinskih radova nije bilo moguće ugraditi opremu koja je kupljena i uskladištena u nekim bolnicama. Nije nažalost ugrađena ni do dana današnjeg jer za to nema uvjeta. Nisu stvoreni oni građevinski uvjeti koji su bili potrebni, a nasuprot toga mogu vam reći da je potrošen novac možda malo zvuči u ovim velikim ciframa. Ono što je i doktor Hebrang istakao 161 tisuću za projekt «Živjeti zdravo» koji nikad nije saživio i nije ugledao svjetlo dana. Naime spotovi su napravljeni ali ih građani kojima su bili vjerojatno namjenjeni nisu ni vidjeli. Potrebno je još istaknuti i ovom istom Ministarstvu, zašto to ističem? Zato što sad sve to snosi Ministarstvo sadašnje zdravstva i socijalne skrbi koje je evo sastavljeno od ova dva prijašnja ministarstva. Vidimo koliko je bilo propusta. I za onih 46 ugovora o djelu za poslove da li privremene ili redovne poslove, Državna revizija je utvrdila da se, da su se ovi poslovi mogli obaviti u okviru Ministarstva ne plačanjem vanjskim suradnicima. To je utvrđeno i 2002. Isti propusti se nastavljaju i 2003. Posebno o zajmu Svjetske banke za onaj projekt reforme zdravstvenog sustava koji su sada kao što je rekao doktor Hebrang neki i kažnjeni neću ponovo ponavljati i spominjati, ali evo na kraju da kažem da se isti propusti u ova dva ministarstva, a pokušala sam iščitati onu reviziju ponovo iz 2002. i sada ovu iz 2003. ponavljaju da su gotovo isti propusti u istim ministarstvima i od prethodnih godina pa vjerujem da će sada ipak se nešto učiniti i da će za sve ove propuste netko i odgovarati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospođa Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, cijenjena gospođo revizor sa suradnicima. Ja bih samo nastavila ono što sam jutros započela kroz klub, a u konkretnoj raspravi osvrnut ću se na rad našeg posebnog odjela za stanogradnju. Dakle navodim nalaz iz vaše revizije. U nalazu revizije navodi se da je više ugovorenih radova i usluga u vrijednosti od milijardu 300 milijuna za što nisu osigurana poticajna sredstva u proračunu od 25% tj. od 325 milijuna kuna u odnosu na ukupno planirana za sredstva za 2003. godinu. S obzirom da se u predmetnom slučaju radi o ugovorima o građenju koji predmnijevaju izvršenje u trajanju od cca dvije proračunske godine jer se radi o složenom procesu planiranja pripreme izgradnje točno bi navedena sredstva poticana godišnje bila 160,5 milijuna kuna što je na nivou odobrenih sredstava. Da je proces složen i često dugotrajan najbolje ilustrira činjenica da ni danas gotovo godinu i pol nakon promjene vlasti novi sustav i uprava sada Agencije za pravni promet nekretnina bez obzira na sve ranije dobivene dozvole još uvijek nije započela gradnju svih objekata u naselju Špansko. Na primjedbu da pojedini postupci u provođenju programa društveno poticane stanogradnje nisu provedeni u skladu sa odredbama Zakona o poticanoj stanogradnji, Zakona o javnoj nabavi i Zakona o građenju i drugima sličnim odgovaram sljedeće: potpuno odgovorno tvrdim da su sve nabave provedene u skladu sa Zakonom o javnoj nabavi po odgovarajućem postupku i to na temelju pripadajućih dijelova glavnog projekta, troškovnici i nacrti glavnog projekta, a ne idejnog kako je to navedeno u vašem nalazu. U prilog toga ovdje imam što ću vam dati nakon završene rasprave kompletnu tender dokumentaciju za objekte na Španskom i na Sesvetama iz kojih se u tekstu točno vidi da se radilo o nadmetanju sa glavnim projektima, a ne idejnim. Netočan je i navod da su suglasnosti i Ministarstva financija, uprave za nabavu pribavljene nakon što su izabrani izvoditelji. Postupak izravnog ugovaranja provodio se kao i ostali postupci sukladno Zakonu o javnoj nabavi. U slučajevima kad se ni na postupak ponovljenog javnog nadmetanja nije javio odgovarajući broj ponuditelja te nije bilo moguće izvršiti odabir izvoditelja jer između jednoga nemate što birati Povjerenstvo je tada zatražilo od Uprave za nabavu Ministarstva financija suglasnost za izravno ugovaranje sa jedinim ponuditeljem koji je ispunjavao sve uvjete iz objavljenog natječaja. Tek po dobivenoj suglasnosti zaključio se ugovor. Kad bi bilo drugačije mi bismo bili vidovnjaci koji unaprijed znaju kakvo rješenje će Ministarstvo financija donijeti. Također ističem da su upravo suprotno nalazu revizije poništavana javna nadmetanja kada su ponuđeni iznosi bili veći od planiranih. Za ponovno nadmetanje od projektanta se zatražila revizija projektnih rješenja u vidu inačica kako bi se izgradnja uključila u planske troškove. Izuzeci su u slučajevima kad je jedinica, kad su jedinice lokalne samouprave koristile članak 6., stavak 3. Zakona o POS-u za naimirenje povećanih troškova koji su bili uvjetovani posebnim uvjetima građenja. Naročito u užim gradskim jezgrama gdje osim općih uvjeta postoje i posebni uvjeti. Na primjer posebni uvjeti Zavod za zaštitu spomenika kulture kao u slučaju oružarne u Karlovcu ili rekonsrukcije stambenih objekta u Bujama koje je pod posebnom zaštitom. Što se tiče primjedbi vezanih na izgradnju poslovnih prostora važno je spomenuti da jedinice lokalne samouprave nisu bile u mogučnosti osigurati zemljišta za izgradnju građevina u kojima bi se nalazili samo stanovi pa se prema zahtjevima urbanizma moralo pristupiti i izgradnji poslovnih prostora. Financiranje ovih poslovnih prostora rješavalo se uglavnom na način da ih financiraju izvoditelji o svom trošku i iz rezervnog fonda, a kasnijom prodajom tih prostora ta su se sredstva vraćala. Žao mi je da u sabornici nije prisutan gospodin Širac koji je o tome govorio u svojoj raspravi jer bi mu tada vjerojatno ono o čemu je bio krivo brifiran možda bilo malo jasnije. Prema Zakonu o prostornom uređenju također je potrebno uz stambenu zgradu osigurati i prateći broj parkirnih mjesta koja se u pravilu financiraju u jedinicama lokalne samouprave iz naplate komunalnog doprinosa. Često nema mogučnosti da se parkirna mjesta izgrade van gabarita građevine pa se u tom slučaju za potrebe prometa u mirovanju parkirna mjesta rješavaju izgradnjom garaža. Zakonom o komunalnom gospodarstvu kojeg pojedine jedinice lokalne samouprave različito tumače a ne provodi se adekvatan upravni nadzor nad provođenjem zakonitosti dolazi do odbijanja jedinica lokalne samouprave da financiraju ovu izgradnju parkirnih mjesta unutar objekta. Iako jedinice lokalne samouprave moraju cjenikom za komunalni doprinos specificirati sve troškove vezane uz opremanje građevine. U slučajevima kada se u objektima grade i garažna mjesta tada se ista pokušavaju javnim nadmetanjem prodati i namiriti početno uložena sredstva. Ako se provedbom javnih nadmetanja za prodaju poslovnog prostora i garaža čija je izgradnja uvjetovana urbanizmom ne mogu naći kupci tada investitor nastalu razliku mora namiriti jer izgradnji tih sadržaja nije pristupio svojom voljom. Pri postupanju oglašavanju prodaja od strane jedinica lokalne samouprave prethodno je uvijek zatražena vrijednost tih prostora prema kriterijima porezne uprave. Prema važećem Zakonu o normizaciji u pravilu troškovi poslovnih prostora, u «robau» dovršenosti su cirka 70% cijene kvadratnog metra stana, a garažno parkirnih mjesta 60% od kvadratnog mjesta stana. I ne mogu biti unificirana i ujednačena za čitavu Republiku Hrvatsku jer one naravno ovisne o položajnoj renti objekta. Primjedbe da ugovaranje izrade studije knjige i pravilnika nije neophodno za provedbu Posa ponovno se pozivam gospodina Širca da ovo prati. Ranije je Ministarstvo obnove i razvitka imalo je sklopljen ugovor sa arhitektonskim fakultetom po praćenju programa stambenog zbrinjavanja stradalnika Domovinskog rata. I koordinacije te revizije svih projekata. Znači govorim o onoj prethodnoj Vladi. U okviru ove suradnje izrađene su smjernice za projektiranje stanova i stambenih zgrada koje su zbog nekih specifičnosti znatno odstupale od hrvatskim normi. Našim dolaskom nastavljena je suradnja oko dovršetka ovoga programa. Uvedeni su određene promjene budući je život i praksa pokazala određene stvari neprihvatljivima. I nekvalitetnima. A započete su i pripreme oko programa Posa. Do promjena u sastavu ministarstva 3. siječnja 2000. taj posao se obavljao preko posrednika krovne konzultantske kuće Centra za organizaciju građenja. A našim dolaskom taj posao se direktno ugovarao sa fakultetom u napomenu da je taj posao ugovoren znatno niže nego onaj ranije. U doba ministra Radića. Arhitektonski fakultet sa 80 arhitekata i 20 doktora znanosti, inženjera i stručnjaka drugih struka važnih u procesu stambene izgradnje, jedine institucije u Republici Hrvatskoj koja je pozvana za izradu takvih smjernica. Svakom od ugovaranja prethodila je suglasnost Ministarstva financija što je obaveza i Zakona o javnoj nabavi. Za početak novoga programa Posa koji se paralelno razrađivao kroz legislativu a ujedno i implementirao kroz realizaciju kako bi se skratili dugotrajni birokratski procesi i polučili evidentni rezultati na terenu bilo je potrebno naručiti smjernice za projektiranje koje su pratile izgradnju prema programu a ujedno se njima nastojalo verificirati odluke koje su trebale poboljšati stanovanje i taj iskustva poslužiti kao temelj za provjeru i dovršenje trajnog i kvalitetnog pravilnika. Time se upravo željelo izbjeći nedostatke koji su se pojavili u programu stambenog zbrinjavanja stradalnika Domovinskog rata. Koristim ovu priliku da izrazim žaljenje da ova Vlada i resorno ministarstvo nije našlo za potrebno da dovrši ovaj započeti posao, koji ima dalekosežne odjeke i objavi pravilnik već raskida ugovor. U najmanju ruku resorno ministarstvo je ono koje bi trebalo brinuti o provedbi strategije stanovanja, kad se ionako sav ostali posao u pogledu Posa vodi u agenciji. A kakve rezultate polučuje projekt Posa najbolje ćete kolega zastupnici vidjeti kada posjetite gradilište u naselju Špansko. Tim više začuđuje ignorantski stav Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva prema lokaciji u Sesvetama . Za koju sa gradom Zagrebom postoji čvrsto potpisani predugovor o međusobnim pravima i obvezama. Za koje nesporno vlasništvo i u potpunosti su riješeni imovinsko pravni odnosi, i angažirana su osjetna financijska sredstva u pripremne radove. Čudi i ovakav stav grada Zagreba koji već godinama tko tobože ne može osigurati lokacije za potrebe stambene izgradnje Posa za potrebe svojih građana, i više od 8 tisuća obitelji, kojima u lice baca samo pusta obećanja. A od stanova u Sesvetama i dalje ništa. Dali je u pitanju građevinski lobi? Ili možda nešto drugo. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Ima ispravak netočnog navoda gospodin Krunoslav Markovinović. IZvolite.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Naime u nizu netočnih navoda ističe se onaj o raspisivanju natječaja isključivo uz glavni projekt. Naime interesantno gospođa uopće ne spominje građevinsku dozvolu koja je inače preduvjet za sklapanje ugovora o radovima. Naime evo primjer Španskog. U Španskom je ugovoreni su projektiranje prometnica, a da uopće nije bilo, bilo kakvih podataka ni projekata infrastrukture nevjerojatno. A radovi ugovoreni. Dalje, natječaji su blago rečeno bili čudni. Jer su recimo, firme istoga vlasnika radile projekte i dobile posao. Što čim se ne može pohvaliti. Špansko odnosno spominjete tamo Sljeme, ono bivšu farmu sljemenovu, radovi ugovoreni, dakle ugovoreni bez zemljišta, bez građevinske dozvole, bez ičega. Mene samo zanima što bi se događalo nama u lokalnoj samoupravi da smo tako radili kao vi.
Hvala. Ima jedna replika gospodin Marko Širac. IZvolite.
Uvažena kolegica zastupnica nam je pokušala obrazložiti kako se korektno voditi poslove na pripremi i realizaciji Posa. A evo ja ću iznijeti što je državni ured za reviziju utvrdio o toj realizaciji. Zaključivani su ugovori za izradu projektne dokumentacije izradu projekata prije nego su doneseni detaljni urbanistički planovi. Za kupnju zemljišta ugovoren je veći iznosom od maksimalnog iznosa predviđenog zakonom. Ugovarali su se poslovi građenja objekata a da zemljište nije bilo preneseno na investitora izgradnje i da za gradnju nisu bile dobivene građevinske dozvole. Izvođenje radova ugovaralo se po sistemu ključ u ruke temeljem idejnog projekta što nije dozvoljeno. Podaci navedeni u pozivu za nadmetanje različiti su od podataka u natječajnoj dokumentaciji. Nisu poništeni natječaji za izbor izvoditelja radova istoga iako su cijene po kojima su ponuđeni njihovo izvođenje bile više od planiranih ugovorenih cijena. Ugovorene su vrijednosti radova ne odgovaraju jediničnim cijenama iz ponude odnosno u većini slučajeva vrijednost ugovorenih radova veća je od vrijednosti radova koje trebala izvesti prema glavnom projektu. I zadnje, ugovorene su usluge nadzora izvođenja građevinskih radova u iznosima znatno višima nego su zato namjenu osigurana sredstva. Suglasnost o direktnoj pogodbi tražena naknadno. Kolegice zato ste od 2000. ugovorenih stanova izgradili samo 906. Evo radi ovoga, što ni jedan postupak nije vodit u skladu sa pozitivnim propisima ove države. Niti sa zakonima o građenju, ni zakonima o javnom natječaju, niti s državnim proračunom niti s ničim. Evo radi toga, to je rezultat vašega rada bio a vi ste posebno vodili taj posao. Osobno vi.
Odgovor na repliku gospođa Alenka Košiša Čičin Šain.
Žao mi je kolega Širac što niste razumjeli ono o čemu sam govorila ili niste slušali. Naime ja sam upravo rekla da neke od navedenih stvari nisu točne u tom smislu sam dala gospođi revizor da pogleda u natječajnoj tende dokumentaciji. DA su se ugovori sklapali i natječaj raspisivali na temelju glavnog projekta. A ne na temelju idejnog projekta. Ja sam to u ostalom i pripremila kada sam pročitala u reviziji. Nadalje tvrdim da i drugi navodi, neki od drugih navoda također nisu točni. Što se tiče detaljnih planova mogu vam reći da su naručeni i da su ugovori potpisani nakon što su doneseni detaljni planovi ali su procedure vođene prije nego što su doneseni. Dakle postoji puno stvari koje ste vi ovdje kazali koje nisu potpuno točne. A što se tiče izvedbe, ja vam moram reći da smo mi ostavili zaista za milijardu i 300 miliona ugovorenog posla. Ja ne znam da je nova vlada bilo što novoga ugovorila. O čemu se tu radi. Naprosto se radi o tome da se realiziraju oni projekti koje smo mi ugovorili. Meni je to potpuno jasno. Dinamika realizacije koliko to traje dugo, to najbolje govori činjenica da ni dan danas nisu realizirani oni još ugovori koje smo mi ugovarali. Prema tome a sada već godinu i pol ste na vlasti. O čemu se dakle radi. Dali se radi o nesposobnosti možda ove vlasti da realizira nešto, ja samo znam da će naši stanovnici u Zagrebu stanovati u zgradama poticane stanogradnje, i da se hrvatski građani voze hrvatskim autocestama. A ne znam što ćete vi ostaviti nakon 4 godine.
Hvala lijepa. Imamo dalje. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala. Gospodine dopredsjedniče, gospođa državna revizorice, kolegice i kolege. 2003. godina bila je 4 godina obnašanja vlasti tadašnje koalicije pa obilje nepravilnosti , i izigravanja propisa i zakona nije mogla biti slučajnost. Ministarstva su funkcionirala kao samostalni pašaluci, iz izvještaja revizije vidi se da poslovanja ministarstava nisu bila pod bilo kakvom kontrolom niti tadašnjeg premijera a niti ministra financija koji je tu i tamo upozoravao na zakonitost. Najviše nepravilnosti bilo je u Ministarstvu za javne radove, obnovu i graditeljstvo gdje je potrošeno najviše sredstava, gdje su nastala najveća dugovanja a rezultat je bio daleko skromniji od očekivanog i najavljivanog. Nije i nisu su riječi koje su u nalazu Državne revizije najviše spominjane. Iako su neke stvari već ranije rečene ipak moram ponoviti. Prihodi i rashodi nisu realno i sveobuhvatno planirani. Izvršenje radova u iznosu većem od plana i osiguranih sredstava nije u skladu s odredbom članka itd. U ukupnim rashodima za 2003. nije iskazan dio rashoda za obnovu u ratu oštećenih stambenih jedinica itd. Nadzor nad financijskim poslovanjem nije proveden a propusti i nedostaci nisu uklonjeni. U nekim slučajevima nisu pokrenuti sudski postupci, da ne čitam dalje. S obzirom da znamo čije firme su dobile znatne poslove to nije ni čudno. Nije pribavljena suglasnost Vlade Republike Hrvatske na prijedlog tadašnjeg ministra financije o preuzimanju obveza po ugovorima koji zahtijevaju plaćanja u narednim godinama. Natječaj za čije provođenje su plaćene odvjetničke usluge nije proveden u skladu s odredbama zakona. 335 stanova za stambeno zbrinjavanje hrvatskih ratnih vojnih invalida nije predano zbog nedostataka u izgradnji. Kršenje nekoliko zakona a posebno se vidjelo u poticajnoj stanogradnji jer su se ugovori sklapali po sustavu "ključ u ruke" po idejnom projektu, tvrdim i dalje jer neke slučajeve znam, a ne po glavnom i glavnom projektu, izvedbenom projektu što ostavlja ogroman prostor za namještanje natječaja i manipulacije. Ugovorene su usluge nadzora i izvođenja građevinskih radova u iznosima znatno višim nego su za tu namjeru osigurana sredstva. Ponude radova često nemaju veze s ugovorom jer su radovi ugovoreni po višoj cijeni. Tadašnjem ministru Čačiću bilo je potpuno normalno da su podaci u pozivu za nadmetanje različiti od podataka u natječajnoj dokumentaciji. Za usporedbu treba reći da je tadašnja Račanova Vlada rigorozno kažnjavala lokalnu samoupravu za beznačajne propuste proizašle iz dvosmislenih zakona, a sama ignorirala ili izigravala većinu zakona i propisa. Ravnateljstvo za robne zalihe u 2002. i 2003. godini nije uskladilo knjigovodstvena stanja s kupcima ili dobavljačima. Tamo je inače bio običaj da se pšenica daje za najavljanje faks firmama koje su u pravilu odlazile u stečaj a pšenica na crno tržište, pa bi i usklađivanje bilo problematično. To znamo što se događalo sa pekarama i koliko je bilo pod nadzorom. To bi teško išlo bez blagoslova Ministarstva poljoprivrede. Od 361 kupca 121 je u stečaju a usklađena su knjigovodstvena stanja sa samo 38 kupaca. Dakle, da je tako u apoteci s kojom kolega Pančić uspoređuje period koalicijske vlasti smrtnost bi bila katastrofalna. U Ministarstvu za obrt, malo i srednje poduzetništvo nisu primjenjivani postupci nabave propisani Zakonom o javnoj nabavi i Uredbom o postupku nabave roba. A ta priča se ponavlja i u ostalim ministarstvima koalicije, javni natječaji su se izbjegavali a lako je bilo dobiti dozvolu za neposrednu pogodbu lokalnu samoupravi teško. Istovremeno lokalna samouprava morala je raditi usporeno poštivajući maksimalno postojeće propise, ali vlast je vlast. Za ispravljanje brojnih nepravilnosti koalicijske vlasti biti će potrebno puno više vremena od 60 dana koliko traži SDP. Očito da ni do danas nisu shvatili štetu počinjenu u razdoblju od 2000. do kraja 2003. godine kad su obnašali vlast. Dobar dio novca poreznih obveznika, kako to oni vole reći, potrošen je ionako uzalud. A o tome koliko je to bilo napravljeno namjerno ili iz neznanja dalo bi se još dugo, dugo raspravljati. Hvala.
Imamo jedan ispravak netočnog navoda, gospođa Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo ja bih samo ispravila krivi navod kolege koji govori o tome da su bile cijene veće nego što su planirane. Ja bih se pitala ovdje da li gospodin zastupnik zna o kojim se cijenama govori, ja mislim da ne zna. A ujedno bih rekla i slijedeće da ukoliko se na natječaju pojavila cijena koja je veća od planiranog tada smo išli u ponovni natječaj nakon što je projektant napravio reviziju projekta i predstavio inačice za projektna rješenja. Dakle još jedan put ponavljam. Svi projekti i svi natječaji su išli po Zakonu o javnom nadmetanju, svi su bili rađeni na temelju glavnog projekta, a ne kao što kažete na temelju idejnog projekta, sa potpunim troškovnicima i zaista se ugovaralo "ključ u ruke" sa garancijom, garancijama banke i sa garantnim rokom za otklanjanje nedostataka od dvije godine.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna revizorice, kolegice i kolege. Teško je nešto posebno novo reći nakon ovolikog broja diskusija. Ali u svakom slučaju bio je ovo doista veliki posao za našu Državnu reviziju iskontrolirati i provjeriti poslovanje svih korisnika državnog proračuna, sve jedinice lokalne samouprave, općine, gradove i županije i to je zaista veliki posao i pohvale za sav rad koji je Državna revizija uložila u ovo izvješće. U svakom slučaju kompetentnost ovog izvješća proizlazi i iz činjenice što je gospođa revizorica rekla da Državni ured za reviziju ima 220 ili 225 ovlaštena revizora. I zaista ovo je vrlo detaljno izvješće i vrlo precizno izvješće. Ako bismo pogledali situaciju unazad 10 godina i danas zaista možemo vidjeti da je opravdanost velika postojanja ovog državnog ureda i da su se kroz tih 10 godina mnoge nepravilnosti koje su se pojavljivale i koje su bile prisutne u poslovanju korisnika državnog proračuna otklonile i da je danas zapravo poslovanje korisnika državnog proračuna na jednoj bitnoj drugačijoj razini nego što je to bilo. Međutim mi moramo težiti boljem, mi trebamo težiti daleko racionalnijem, daleko efikasnijem gospodarenju. I ako ovdje pokušamo analizirati neke pogreške koje su uočene treba odvojiti one, tako da kažem, formalne administrativne, čisto knjigovodstvene, računovodstvene od onih grešaka zapravo koje dovode i koje su zapravo znak jednog neracionalnog, neekonomskog gospodarenja i poslovanja sa državnim sredstvima. To su one pogreške koje su zapravo čitljive i koje se vide i za koje je potrebno ja mislim potpuno i drugačije reagirati osim samo ovoga što ih navedemo u izvješću i kažemo primijećeno je to ili nešto drugo. Ono što je meni posebno zapelo za oko, da kažem, to je evidentirano i u našem mišljenju Odbora za financije gdje je jako dobro navedeno da nisu evidentirani neki troškovi u 2003. godini i njihovo prenošenje u 2004. godinu zbog čega je deficit državnog proračuna iskazan u jednoj nerealnoj veličini na što je zapravo i ukazano. Milijarda i pol kuna je prebačena u 2004. godinu troškova i to je nešto što zaista ne možemo, mi to možemo pravdati različitim metodama knjiženja, ali mislim da je takvo nešto nedopustivo pogotovo za Vladu koja u 2004. godini treba donesti svoj proračun i treba kroz taj proračun realizirati određeni svoj plan. Također ono što po meni zaista nije u redu a to su državna jamstva. U 2003. godini vidimo da je prema odredbama Zakona o izvršavanju državnog proračuna za 2003. godinu godišnja vrijednost novih financijskih jamstava utvrđena u iznosu 5 milijardi i 900 milijuna kuna, a izdano je jamstava u vrijednosti nešto više od 9 milijardi kuna što je znači za 52,6% više od utvrđenog iznosa. I ono što je posebno u toj priči bolno, da su se jamstva davala znači mimo kriterija odluke koju je donijela Vlada o kriterijima za davanje državnih jamstava. To je nešto što je zaista nedopustivo da Vlada ne poštuje jednu odluku o kriterijima kako će dati jamstva i danas mi onda moramo ovdje osnivati istražna povjerenstva kojima ćemo utvrditi da li su neka povjerenstva dana sa ekonomskim razlozima ili sa nekim drugim razlozima. To su stvari koje su nedopustive i koje ne spadaju sasvim sigurno u red onih pogrešaka koje možemo pripisati ili metodama ili knjigovodstvu ili nečem drugom i tu je potrebno zaista drugačije reagirati. Također što je vidljivo, vidljivo je da mnoga ministarstva nemaju evidenciju imovine. Ako nemaju evidenciju imovine kako će gospodariti tom imovinom. Ima jedan podatak koji me je zapravo začudio, vrijednost imovine nije iskazana adekvatno tako da Policijska uprava zagrebačka navodno ima 16 stanova za koji ima evidentiranu vrijednost, svaki stan vrijedi po toj evidenciji 0,01 kunu. To je stvarno nešto što nije u redu i tu je revizija opravdano ukazala i rekla da to treba uskladiti. Zatim vidljivo je i dešavaju se očito da se i dalje u nekim ministarstvima sklapaju ugovori bez da se provodi javni natječaj, bez da se poštuju njegove odredbe, a ima i jedna druga pojava koliko vidim u Ministarstvu obrane i Ministarstvu unutarnjih poslova bilo je, u ugovorima je već o određenim radovima bilo uključeno 5 ili 10% eventualno više izvedenih radova, pa čak nije bilo dovoljno niti to jel', sama takva odredba ugovora je pitanje da li može postojati, ali ovdje čak nije bilo dovoljno niti to nego nakon što je to zapravo ispunjeno išlo se ponovno na anekse ugovora, znači ugovaralo se radova još povrh toga i to bez javnog natječaja. To su oni tzv. «VTS» radovi za koje ja se nadam da ih ne možemo povezati i staviti znak jednakosti sa onom drugom kraticom «INT». Mislim da to ne bi smjelo biti tako, ali u svakom slučaju takve stvari treba ja mislim vrlo detaljno ispitati, jer u takvim poslovima koji se u državi provode bez javnog natječaja gdje se rade aneksi ugovora isto bez javnog natječaja, tu postoje velike mogućnosti i mita i korupcije i sami znamo gdje stojimo na ljestvici država poznatih po korupciji. To je nešto gdje je zaista potrebno reagirati. Imamo također situacije evo gdje vidimo u ministarstvu, mislim da je to obrane, imamo one famozne ugovore o gradnji stanova u Vrhovrcu i u Imotskom. Tu je bilo zapravo stanova koji su se radili, a da nije zapravo bilo potrebne dokumentacije niti je bilo građevinske dozvole, niti je bilo lokacijske dozvole a ušlo se u građenje. Tako da te stvari je potrebno zaista spriječiti. Ali mislim da se to samim ovakvim izvješćima neće moći spriječiti nego ono što je bilo u prošlogodišnjem Izvješću o radu Državnog odvjetništva tražili smo jednu bolju suradnju Državnog odvjetništva i Državnog ureda za reviziju. Državni odvjetnik je rekao on to dobije, oni to gledaju i sami zapravo iz tih materijala ne mogu ocijeniti šta bi tu bilo zapravo potrebno da oni pokrenu. Tako da mislim da u nekakvim sljedećim izvješćima koja budu išla u Državni ured za reviziju obzirom da pregledava dokumentaciju, može ipak kompetentno već na samom licu mjesta po pojedinim poslovima i po pojedinim ugovorima vidjeti gdje postoje indicije da bi postojalo određeno ili kazneno ili prekršajno djelo i mislim da znači pored ovoga što se kompletan materijal Državnom odvjetništvu uputi da je potrebno to tako da kažem, podvuć, podebljat, e to su točke na koje treba Državno odvjetništvo reagirati. Jer bez toga bojim se da ćemo ove greške i u budućnosti ponavljati. Ovo sasvim sigurno ovi nedostaci u radu ministarstava su nedopustivi i oni moraju imati ime i prezime, oni moraju imati odgovornu osobu zbog čega se to dogodilo i ta se priča zapravo mora dovesti do kraja, jer na ovakav način mi zaista možemo reći evo oni su radili, dogodilo im se to i to, ugovor su napravili su aneks, ali zašto nije bilo javnog natječaja mislim da to treba ipak ispitati zbog čega javnog natječaja nije bilo, a ako je zapravo zakon rekao da tog natječaja treba biti. I zato mislim da je u redu ovo što Vlada traži od svih ministarstava i svih korisnika da se očituju, da uklone ove nepravilnosti, jer naravno i sljedeće godine ćemo mi imati ovakvo izvješće pa ćemo vidjeti zapravo šta je po tom izvješću u ovih godinu dana napravljeno. Još jednom, ured je napravljen ogroman trud. Velik je rad iza ovog izvješća, ali u budućnosti moramo raditi na tome da naša ministarstva i korisnici državnog proračuna rade još racionalnije, još efikasnije i da zapravo te greške koje mogu doći da se svedu više na one formalne, na one knjigovodstvene, a da što manje bude ovakvih grešaka gdje možemo sumnjati da ima znači i nešto ispod stola. Hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Zdravko Sočković.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana gospođo Krasić. Danas raspravljamo o Izvješću o radu Državnoga ureda za reviziju za 2004. godinu kao i o Izvješću o obavljenim revizijama za 2003. godinu. Znamo da je obveza podnošenja godišnjega izvješća o obavljenim revizijama, te izvješću o radu Državnoga ureda za reviziju proizlazi iz odredbe članka 11. Zakona o Državnoj reviziji i da se moraju podnijeti Hrvatskom saboru najkasnije pet mjeseci nakon isteka roka za sastavljanje godišnjih financijskih izvješća. Revizija bi trebala obuhvatiti i davanje ocjene o djelatnosti, ekonomičnosti i učinkovitosti trošenja javnih sredstava. Prije svega želio bih pohvaliti materijale koje je priredio Državni ured za reviziju koji je očito poboljšao svoj rad i efikasnost unazad posljednjih desetak godina gdje su vidljivi značajni pozitivni pomaci kod proračunskih korisnika u trošenju i racionalnom gospodarenju proračunskim sredstvima. Evidentno je da je napravljeno i dosta propusta u ministarstvima, a koja su utvrđena revizijom državnog proračuna Republike Hrvatske, a ja ću navesti samo neke vezana uz Ministarstvo za javne radove, prije svega. Prihodi i rashodi nisu realno planirani, a nisu ni evidentirani primici u računu financiranja za 2003. godinu u iznosu od 576 milijuna 977 tisuća kuna po odobrenim zajmovima HBORA Ministarstvu za javne radove, obnovu i graditeljstvo. Više, izvršeni rashodi u istom ministarstvu od milijun, milijardu i 63 milijuna i 841 tisuću kuna financirani su kreditnim sredstvima. Ministarstvo je za ukupno planirana sredstva za društvenu poticajnu stanogradnju ugovorila u 2003. godini više radova i usluga u vrijednosti od milijardu i 300 milijuna kuna za što nisu bila osigurana poticajna sredstva, a nije bila ni pribavljena suglasnost Vlade Republike Hrvatske. Rebalansom financijskog plana Hrvatskih autocesta planiran je i značajan porast deficita za milijardu i 556 milijuna kuna koji je prebačen za 2004. godinu. Za taj i takav rebalans nije dobio suglasnost Hrvatskoga sabora niti je on uključen u konsolidirani plan prihoda i rashoda Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2003. godinu što nije u skladu sa odredbama Zakona o proračunu. Posebno je vidljivo da postupci u provođenju programa društveno poticajne stanogradnje nisu provedeni u skladu sa odredbama Zakona o poticanju stanogradnje, Zakona o javnoj nabavi i Zakona o građenju jer su suglasnosti za izravna ugovaranja za izvoditelje radova dobivena tek naknadno nakon što su prvo odabrani izvođači radova. Osim toga ugovaranje radova, ključ u ruke odrađeni su nezakonito jer su u pozivu za natječaj za izbor izvoditelja radova trebali biti navedeni podaci iz glavnog i izvedbenoga projekta, a nikako iz idejnoga projekta. Nadalje, podaci navedeni u pozivu za natječaj različiti su od podataka u natječajnoj dokumentaciji, a vrlo često su zaključeni ugovori za izradu projektne dokumentacije i završeni su projekti prije nego što su doneseni prostorni planovi. Bilo je puno slučajeva da nisu poništeni natječaji za izbor izvoditelja radova i usluga iako su cijene po kojima je ponuđeno njihovo izvođenje bile više od osiguranih i planiranih sredstava. Također su ugovorene i usluge nadzora izvođenja građanskih radova u znatno većim, za tu namjenu osiguranih sredstava. Za kupnju zemljišta ugovoreni je znatno veći iznos od maksimalnog iznosa predviđenog zakonom. Također su ugovarani poslovi i plaćani, a nisu bili neophodni za provedbu programa POS-a. Poslove provedbe POS-a obavljalo je ministarstvo, a ne Agencija za pravni promet i posredovanje nekretninama kako je to predviđeno zakonom. Sa 31. prosincem 2003. godine navedeno ministarstvo iskazalo je i obveze u visini milijardu 415 milijuna kuna. Tragično je to što su u tome ostale obveze koje se odnose, npr., na provedbe projekata koje po meni nisu smjele nikako izostati, financiranje njihovo i prenošenje, a to je povrat izbjeglica u BIH-a sa 11 milijuna 176 tisuća. Obnovu Grada Vukovara 9 milijuna 907 tisuća. Obnovu ratom porušenih stambenih jedinica sa 23 milijuna, razvitak otoka 17 milijuna i za izgradnju infrastrukture na području posebne državne skrbi 25 milijuna i 478 tisuća. Ministarstvo nije iskazalo u okviru rashoda za 2003. godinu dio rashoda za obnovu u ratu oštećenih stambenih jedinica u iznosu od 36 milijuna 779 tisuća. Kako dolazim iz Slavonskog broda moram napomenuti da u našem Brodskom naselju gdje su građeni stanovi POS-a, u naselju Andrija Hebrang je veliko nezadovoljstvo građana Slavonskog broda koji su preuzeli na velika zvona najavljivane stanove POS-a. Oni su očajni i u očajnom stanju jer ti objekti, gornji katovi prokišnjavaju, opada im žbuka, puni su vlage, a podrumi su puni vode u koje nažalost ulazi i loše odrađena i pripojena kanalizacija. A kako je rečeno prije, što je iznjeo gospodin Širac, 38 stanova ni dan danas još nije dovršeno. Nažalost, tim ljudima nitko ne rješava te probleme ni dan danas. Posebno zamjeram Vladi u 2003. godini lažno iskazivanje stanja oko deficita proračuna. Naime, Vlada je predstavnicima MMF-a i Europske zajednice prikazala deficit Proračuna za 2003. godinu 4,5% čime su obmanuti i MMF i EZ, ali i cjelokupna hrvatska javnost jer je stvarni deficit Proračuna za 2003. godinu iznosio 6,3%. I na kraju mogli bi zaključiti da je nepoštivanje zakona i nezakonitih radnji bilo jako puno u velikom broju ministarstava i da jedino možemo očekivati da će nakon ovoga Izvješća nadležne službe preispitati mnoge stavke iz ovoga dobro sročenoga Izvješća. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Franjo Arapović. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolege zastupnici i zastupnice. Državni ured za reviziju je dana, pardon, prošle godine podnio zahtjev da pokrenemo poslovanje u Hrvatskom olimpijskom odboru. Bilo je puno primjedbi gdje smo sreli danas jedan prvi primjer da je Hrvatski olimpijski odbor postupio po nalogu Državne revizije za financijsko izvješće poslovanja u 2002. i 2003. godini. To je prva institucija u državi Hrvatskoj koja je priznala, rekao bih, svojim dokumentom da je bilo nepravilnosti i sada se oni pozivaju na novu odredbu Hrvatskog olimpijskog odbora gdje će biti sve poslovanje provedeno transparentno, da će se svako par mjeseci objavljivati javno o svim aktivnostima Hrvatskog olimpijskog odbora. Da se neće dozvoliti da u 2003. bude minus od nešto manje od 3 milijuna kuna, a da se ne zna gdje je napravljen taj minus. Tako da je sveden trenutni minus u prošloj godini, sad je nešto više od milijun kuna, a planira se u ovoj godini dovesti na nulu. A možda je najbitnija, najbitnija je stvar u svemu tome da je Vijeće hrvatskog olimpijskog odbora temeljem saznanja o svim propustima i poslovanju koji su iščitani iz nalaza Državne revizije o financiranju izvješća poslovanja HO-a za 2002. i 2003. godinu donijeli odluku o razrješenju odgovornih osoba. To je prvi put da je netko napravio u Hrvatskoj i ja se samo zbog toga javljam, da to pohvalim. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Irena Ahel. Izvolite.
Hvala, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo Krasić, kolegice i kolege. Izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu provedeno je u skladu sa zakonom te je obuhvatilo ukupno 720 subjekata koji podliježu Državnoj reviziji. Iz Izvješća proizlazi da je samo 7 revidiranih subjekata ili 12,5% dobilo uvjetno mišljenje, a čak 80,4%, za čak 80,4% dato je uvjetno mišljenje. Iz nekih nalaza Državnog ureda za reviziju vidljivo je da poslovne knjige ne daju cjelovite i pravodobne informacije o ukupnom javnom dugu, imovini, obvezama i potraživanjima države. Uz ostale nepravilnosti koje je revizija obuhvatila uočava se da većina izdanih jamstava za koje je odluke o donošenju Vlada Republike Hrvatske donijela u 2003. godini ne udovoljava kriterijima iz Odluke o kriterijima za davanje državnih jamstava. Nalaz revizije u svojoj raspravi o Izvješću o davanju, o obavljenim revizijama za 2003. godinu posebno bih se osvrnula na dio Izvješća koji se odnosi na Ministarstvo za obrt, malo i srednje poduzetništvo. Nalaz revizije ukazuje da zakonski predstavnik nije na temelju izvještaja popisne komisije donio odluku o načinu knjiženja rezultata popisa, a sredstva predložena za rashodovanje izknjižena su iz poslovnih knjiga. Kod isplata za natprosječne rezultate rada zaposlenicima Ministarstva nije postupljeno u skladu sa obvezama Zakona o državnim službenicima i namještenicima koje je propisano da će se uredbom Vlade Republike Hrvatske utvrditi kriteriji za ocjenjivanje službenika i namještenika pa je tom osnovu utvrđeno natprosječno rezultati u radu. U studenome 2003. godine pojedinim su djelatnicima isplaćene nagrade za ostvarene rezultate u neto iznosima od 500 do 3 tisuće i 500 kuna. Vlada Republike Hrvatske donijela je Pravilnik o ocjenjivanju državnih službenika i namještenika, ali nije donijela Uredbu o kriterijima utvrđivanja natprosječnih rezultata. Prihodi od obrtnica koji se ostvaruju na temelju rješenja Ministarstva u visini cijene obrtnica donesenog na temelju Zakona o obrtu nemaju obilježja vlastitih prihoda nego su to prihodi koji se trebaju iskazati kao prihodi ostvareni po posebnim propisima. Iz svega navedenoga, a radi se samo o nepravilnostima u jednom ministarstvu zaključuje se da je u radu promatranih subjekata bilo poprilično nepravilnosti u radu. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Vladimir Pleško. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo glavna revizorice, poštovane kolegice i kolege zastupnici u Hrvatskom saboru. Moram izraziti svoje negodovanje što je danas u ovo vrijeme rasprave o reviziji rada ministarstva i državne uprave u 2003. godine sabornica praktički prazna kada govorimo o radu bivše vladajuće koalicije, bivšim propustima, a oni su ne tako davno revno govorili o svim nekim propustima koji su bili u prijašnja vremena, pa mi je iskreno rečeno žao što i oni nisu danas prisutni, pa da se suoče sa istinom zbog čega su 23. studenog 2003. i izgubili povjerenje građana Republike Hrvatske. Gospođa Irena Ahel je već jedan dio onoga iznijela što sam i ja imao namjeru govoriti a to je jedan mali segment revizije a odnosi se na Ministarstvo za obrt, malo i srednje poduzetništvo. Ja sam svoje izlaganje koncipirao na nekoliko dijelova tog teksta tog mišljenja pa ću to sada i napraviti. Veli u mišljenju koje je dala revizija, veli sljedeće: "nije donesen akcijski plan podjele i potpora i poticaja u skladu s odredbom članka 39. zakona o izvršenju državnoga proračuna Republike Hrvatske za 2003. godinu. Planom je trebalo posebno obuhvatiti mjere u slučaju nenamjenskog korištenja sredstva, te jedinstvene postupke prema korisnicima državnih potpora koji ne postupaju u skladu sa preuzetim obvezama." Poštovana gospođe i gospodo nezamislivo mi je da jedno ministarstvo ne izradi pravilnike prema kojima će davati potpore koje su i u značajnoj mjeri i velika financijska sredstva s kojim je to isto Ministarstvo raspolagalo. Ja moram podsjetiti da je primjerice u 2003. godini 70 milijuna 850 tisuća kuna dato potpora. Moram podsjetiti da je u razdoblju od početka 2001. do 2003. Ministarstvo dodijelilo pomoći u iznosu od 84 milijuna 560 tisuća kuna za 152 poduzetničke zone. Moramo spomenuti i to da je milijuni i milijuni kuna dana izravna potpore trgovačkim društvima i poduzećima i sve to bez pravilnika, sve to bez kriterija i sve to prema praktički po mojem sada mišljenju kada se ne radi po donešenim pravilnicima kada se ne radi po nekakvom sustavnom dokumentu onda postoji mogućnost da se tu pogodovalo jedinicama lokalne samouprave, gdje ovisno o vlasti na terenu znači su određene jedinice dobivale veća ili manja sredstva. S obzirom da sam jedno vrijeme bio i pročelnik jedne jedinice lokalne samouprave, mogu pretpostaviti zbog čega mi nismo mogli dobiti tražena sredstva jer je u toj sredini tada bio na vlasti Hrvatska demokratska zajednica na državnom nivou bila je na vlasti koalicija stranaka koja je danas opozicija. Normalno je da sredstva za poticanje malog i srednjeg poduzetništva normalno da sredstva za poticanje izgradnje industrijskih zona nama nisu tada odobravana jer smo u to vrijeme bili praktički jedna suprotstavljena opcija i zašto pomagati njima kada može se pomagati onima gdje su prijatelji, ili gdje su kao što smo vidjeli nekoliko puta u raspravama u Hrvatskom saboru bili direktori poduzeća, članovi skupine koja je tada bila na vlasti, podsjećam slučaj Viktor Lenac i svih takvih sličnih slučajeva u Republici Hrvatskoj. To je znači u jednom dijelu, u drugom djelu isto tako moram podsjetiti da u postupku nabave materijala i nefinancijske imovine koje je radilo Ministarstvo za obrt, malo i srednje poduzetništvo je isto bilo nekoliko po meni nelojalnih radnji. Ako se znalo da su u studenom 2003. izbori ako se znalo da se izbori raspisuju najmanje 30 dana prije tog roka ne mogu reći s kojim riječima bih to opisao, način da se ulazi u nabavku velike financijske opreme, nabavku kompjuterske opreme, u vrijeme kada već praktički su raspisani izbori i u vrijeme kada se već vidjelo izborni rezultat da postojeći ministar više i dalje neće obavljati tu dužnost. Rađene su nabavke bez prethodnih mišljenja da li treba ići na javni natječaj ili ne treba ići na javni natječaj, rađene su nabavke knjiga vrlo isto tako upitno vidljivo je kroz dokumentaciju, isto tako bez znači suglasnosti da se ide bez javnog natječaja itd. Ali najdvojbenija odluka u tom periodu je odluka o davanju i isplata djelatnicima, zaposlenicima ministarstva koja je bez ikakvih pravilnika, koja je bez ikakvih podloga znači Vlade Republike Hrvatske, bez kriterija su dijeljeni novci vjerojatno po nekakvoj osobnoj procjeni, a znamo da kada su osobne procjene u pitanju da onda nema u takvim trenucima objektivnosti, nego postoji subjektivnost. Da li su tada nagrađivani zaposlenici ministarstva za obrt, malo i srednje poduzetništvo, oni koji su bili bliže vladajućoj tadašnjoj koaliciji, ili su bili nagrađivani osobe prema nekim drugim kriterijima vrlo je teško utvrditi danas kroz ovaj tekst znači mišljenja revizije. Još jednu stvar bih htio samo na kraju spomenuti a to je prihodi od obrtnica. Vrlo me veseli činjenica da je današnji resorni ministar gospodin Vukelić donio odluku po kojoj se smanjuje cijena izdavanja obrtnica, to je ono što je u reviziji naglašeno da s obzirom da su ukupni troškovi izdavanja obrtnice nekakvih 30-tak kuna da je bilo neprimjereno naplaćivati 500 kuna, po znači izdavanju tih dokumenata, i veseli me što je gospodin Vukelić smanjio sa 500 kuna na 200 kuna a vidljivo je kroz ovu reviziju, mišljenje reviziji da su u bivšoj vladajućoj koaliciji, bivšoj Vladi da nisu uopće razmišljali o obrtnicima, poduzetnicima kojima je svaka kuna bitna i nisu razmišljali na način da bi svaka kuna koja je ostala neuložena u birokraciju i u dokumentaciju prijeko potrebna za izrađivanje jednog obrtničke radione, jednog poduzetničkog poduzeća koje bi se bavilo proizvodnjom i koje bi iz tih izvora onda kasnije uplaćivalo u Hrvatski proračun. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Željko Nenadić. Nema ga, gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja bih o ovome cijelom nalazu državne revizije za 2003. godinu zapravo osvrnuo se na grad Osijek. Evo čuli smo od prethodnika u raspravi, puno toga i puno tih nepravilnosti koje su revizijom u 2003. godini utvrđene, a što se događalo u gradu Osijeku, a dopustite mi ne samo 2003. godine nego i ranijih godina, jer je u ovom nalazu koji imamo pred sobom zapravo se ponavljaju nepravilnosti iz ranijih godina. Naplata prihoda u gradu Osijeku kako je išla dovoljno govori podatak utvrđene revizije da grad Osijek, nema odnosno nije naplatio prihode u visini od preko 140 milijuna kuna na dan 31. prosinac 2003. godine. U tom dijelu za prihode poslovanja nije naplaćeno 107 milijuna. Između ostalog, za komunalnu naknadu gotovo 45 milijuna što je zanimljivo kada govorimo o komunalnoj naknadi treba kazati da je pokrenut postupak ovrhe za oko 3 tisuće i 500 dužnika fizičkih osoba radi naplate dugovanja iz ranijih godina. Međutim, protiv rješenje o ovrsi obveznici su najavili preko tisuću žalbi što usmeno, što pismeno. Kod rješavanja po žalbi rješenja su mijenjana ali samo kod 200 pismenih žalbi. Što se događalo sa usmeno izrečenim žalbama. One su izjavljene na zapisnik, međutim nakon toga nisu pisana nova rješenja a ovim strankama ispisala se samo uplatnica za iznos duga koji nije u zastari. Prema Zakonu o općem upravnom postupku po svim žalbama trebalo je dakako donijeti novo rješenje. Osim toga, Grad Osijek nije donio odluku o otpisu zastarjelih potraživanja a u svojoj evidenciji potraživanja i nadalje vodi čak i iznose za koje je izjavljen prigovor zastare a prvotna rješenja su izmijenjena. Za komunalni doprinos potraživanja su 24 milijuna, za najam gradskih stanova 4,5 milijuna, s tim da tijekom 2003. godine nisu poduzimane mjere za naplatu najamnine. Za zakup poslovnog prostora grad potražuje preko 14 milijuna kuna, za gradske poreze preko 10 milijuna kuna, za zakup javnih površina 2 milijuna i 312 tisuća kuna. Za zakup javnih površina dužnicima su slane samo opomene bez drugih mjera da je grad poduzimao. Za naknadu korištenja deponija komunalnog otpada grad vodi potraživanja na preko 3 milijuna kuna iako grad nikada sa općinama koji koriste komunalni deponiji nije potpisao sporazum ili ugovor. Za potraživanja od nefinancijske imovine grad potražuje 7 milijuna i 200, za prodaju građevinskog zemljišta u tom dijelu 2 milijuna i 300, za prodaju stanova na obročnu otplatu odnosno otkup stanova preko 4 milijuna. Ono što je interesantno poslove naplate potraživanja od prodaje stanova na obročnu otplatu za grad obavlja poslovna banka. Poslovna banka tu uslugu naplaćuje 3% od prikupljenih sredstava. Banka je tijekom 2003. godine naplatila preko 10,5 milijuna kuna i cjelokupni iznos uplatila na žiro-račun Grada Osijeka. Međutim, država je tako ostala uskraćena za 55% ovog iznosa uz objašnjenje da grad na to ima pravo temeljem dospjelog anuiteta obveznica za konvertibilne devize. Ovo objašnjenje dakako je objašnjenje Grada Osijeka. Na dan 31. prosinac 2003. 12 i više mjesečnih obroka dugovao je preko 650 dužnika u sveukupnom iznosu od gotovo pola milijuna eura. Međutim, mjere za naplatu ovih potraživanja Grad Osijek nije poduzimao kao što smo vidjeli i u prethodnim primjerima. Još jedna dodatna zanimljivost. To je da Grad Osijek čak nema ustrojenu analitičku evidenciju po ugovorima o prodaji stanova. Od sveukupno preko 11 milijuna kuna prihoda od prodaje stanova u 2003. godini grad je namjenski za izgradnju stanova za socijalne skupine građana izdvojio negdje nešto malo više od 2 milijuna kuna. Upravo nenamjensko trošenje sredstava od prodaje stanova jedna je od ozbiljnijih nalaza nepravilnosti državne revizije. Sa druge strane Grad Osijek godinama ne uplaćuje sredstva za stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. U samo tri godine utvrđena obveza iznosila je gotovo 2,5 milijuna kuna a 25. srpnja 2003. godine Općinsko državno odvjetništvo u Osijeku podnijelo je tužbu protiv Grada Osijeka radi nepodmirenih obveza za sredstva za stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja za razdoblje od siječnja do prosinca 2000. godine u iznosu od 660 tisuća kuna. Kao što vidimo, unatoč ovih velikih potraživanja od preko 140 milijuna kuna koja su velikim djelom ipak naplativa ali uz onaj zakonski potrebiti angažman Grad Osijek se kreditno zadužuje. Na dan 31. prosinca 2003. godine stari kredit iznosi 33 milijuna kuna. Grad Osijek podiže novi kredit od 45 milijuna kuna. Nadalje, nije ni to dosta. Podižu se krediti preko svojih gradskih poduzeća, pa tako poduzeća koje zapravo stalno subvencionira Grad Osijek, podižu kredit GPP 63 milijuna, športski objekti 22 milijuna, Centar za predškolski 30 milijuna. Time je Grad Osijek doveden u situaciju velikih kreditnih zaduženja. A što to zapravo znači, obveze, nagomilane obveze od preko ukupno 193 milijuna dovoljno govori podatak ako se zna da je proračun Grada Osijeka oko 300 milijuna kuna, odnosno negdje oko 400 milijuna kuna ali i računajući prihode od kredita. Nadalje, protivno Zakonu o izvršenju proračuna Poglavarstvo Grada Osijeka ne samo u 2003. godini nego je to ustaljena praksa svih ovih 12 godina od kako je koalicija na vlasti u Gradu Osijeku vrši preraspodjele pozicija proračuna i ne znam ni ja u koliko nalaza Državne revizije upravo na to je skrenuta pozornost na ovu nepravilnost a ove preraspodjele na Gradskom poglavarstvu, dakle bez Gradskog vijeća vrše se u milijunskim iznosima. Dopustite mi da napomenem i razno razne afere koje se nalaze u Izvješću Državne revizije, dakako ne kao afere nego kao propusti u poslovanju u svezi komaraca, u svezi nepoštivanja Zakona o javnoj nabavi, o nezakonitom zaključivanju ugovora između ostalog Ugovora o koncesiji za naplatu parkiranja, o tome da je izravnom pogodbom su nabavljane razne nekretnine, auto vozila, uredski materijali, telekomunikacijska oprema. Dakle, niz nepravilnosti u poslovanju Grada Osijeka koje opet ponavljam nije samo u 2003. godini nego i godinama ispred toga što sve u kontinuitetu se ponavlja zapravo u izvješćima Državne revizije. Dakle, ja zaista se mogu pohvalno izraziti o nalazu Državne revizije. Međutim, pitam se čemu Državna revizija ako svih ovih 12 godina unatoč ponavljanim nepravilnostima Državna revizija utvrđuje stanje, utvrđuje nepravilnosti a da se temeljem utvrđenih nepravilnosti od kojih mnoge podliježu zapravo i kaznenoj prijavi ništa ne događa i ja se nadam da i ova večerašnja rasprava će značiti jedan određeni preokret, da će one institucije koje je u zadatku i koje su zakonom zapravo ovlaštene poduzeti mjere da se ovakve nepravilnosti više ne ponavljaju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospođe i gospodo zastupnici, sada bih predložio prekid rada sjednice. Dio zastupnika želi biti na ovom primanju koje je vezano za ovaj Svjetski gospodarski forum «Transmontana». Imamo još 8 zastupnika prijavljenih za raspravu, nekoliko klubova. Pa bi sutra nastavili sa početkom u 10 sati. Imat ćemo još raspraviti i ovaj prijedlog koji smo danas uvrstili u dnevni red, ali mislim da tu neće biti neke velike rasprave. Tako da bi sutra mogli nakon završene ove rasprave o ovoj temi uz ovu raspravu o ovoj točci koju smo uvrstili u dnevni red relativno rano završiti sjednicu i relativno ranije nego uobičajeno početi sa glasovanjem o apsolviranim točkama dnevnoga reda. Možda 12, 13 sati tu bi već imali glasovanje. S time bi se oslobodili obveza za petak i zaključili ovu 13. sjednicu. Sutra na, su prvi po dnevnom po redu za raspravu zastupnici Marko Turić, Karmela Caparin, Zdenka Babić-Petričević, Ivan Bagarić, Zvonimir Puljić, Marija Bajt i nekoliko klubova po petminutnoj raspravi. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 10 sati. SJEDNICA JE PREKINUTA U 18,50 SATI.
Gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom, Izvješćem o radu Državnog ureda za reviziju i obavljenim revizijama za 2003. godinu. Poštovani zastupnik Marko Turić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena državna revizorice. Na samom početku ovog mog izlaganja moram skrenuti pozornost da je zapravo niz nepravilnosti i propusta detektirano ako je … ovome izvješću već među prvim sjednicama Odbora za rad, socijalnu politiku i zdravstvo kada se raspravljalo o zatečenom stanju u sustavu zdravstva. Pa tko je već tada upozoreno na sljedeće. Da ovaj projekt tzv. projekt informatizacije zdravstvenog sustava u vrijeme samog njegovog započinjanja nije bio dovoljno razrađen i spreman za provedbu, a pokrenut je prije osiguranja potrebnih financijskih sredstava za cijelo razdoblje provedbe, a koje će se protegnuti do 2008. godine. Napominjem da uz to još nije bila pribavljena niti odluka Vlade Republike Hrvatske za preuzimanje obveza u budućim razdobljima, a što je obvezno sukladno odredbama člana 37. Zakona o proračunu. Toliko o informatizaciji. Dalje iz ovog izvješća je razvidno da nije bilo dosljedne primjene Zakona o javnoj nabavi, a posebno s obzirom da su postupci javne nabave započeti prije nego su osigurana sredstva u proračunu. Iako su mnoge zdravstvene ustanove provodile samostalno postupke nabave i zaključivale ugovore temeljem sklopljenih sporazuma o prijenosu ovlasti između njih i Ministarstva zdravstva, ministar zdravstva je i nadalje odgovoran za zakonito postupanje u procesu nabave, a usprkos tome nije zapravo iza toga ni provedena kontrola postupka nabave i namjenskog trošenja sredstava u zdravstvenim ustanovama. 220 milijuna se spominje i to koji su svega nekoliko dana prije izbora dati putem sporazuma, zapravo zaključeni između ministarstva i županija, odnosno zdravstvenih ustanova o financiranju ulaganja u zdravstvene ustanove i ministarstvo je preuzelo obvezu ulaganja u te zdravstvene ustanove, a čiji su osnivači znamo županije koje nisu na području posebne državne skrbi. Evo time je postupljeno suprotno odredbi članka 8. Zakona o zdravstvenoj zaštiti. I sada samo da spomenem ugovor o zajmu između Republike Hrvatske i IBRD-a za projekte zdravstvenog sustava do kraja 2003. godine. Realizirano je samo 40%, a od toga pretežito od tih 29 milijuna dolara potrošeno je 11 milijuna za intelektualne usluge. Zapravo do kršenja u provedbi projekta došlo je zbog činjenice da ugovorom o zajmu nisu bili jasno i precizno definirani načini za postizanje cilja projekta. Planovi i programi koji su se željeli financirati iz zajma nisu bili precizno pripremljeni. Sad bi samo nekoliko stvari rekao o HZZO-u gdje je također bilo dosta propusta i nepravilnosti. I za zavod se odnosi da nije proveo postupak javne nabave lijekova. Da protivno odredbama Zakona o zdravstvenom osiguranju nije u predviđenom roku od šest mjeseci donesen pravilnik, zapravo novi pravilnik o ortopedskim i drugim pomagalima. Nadalje, 46 milijuna se je potrošilo u tzv. dokup mirovina. Nije se smjelo postupiti na taj način. Trebalo se je donijeti plan na nivou ministarstva gdje će se, lako je za potrošeni novac kolega, ali gdje će se zapravo sačiniti plan zdravstvenih i nezdravstvenih djelatnika, a i onda postupiti i ući u jedan projekt ozbiljnije, a ovi novci su uzeli od primarne zdravstvene zaštite, posljedice koje su se dogodile ostavljam zapravo vama na razmišljanje. Evo ovo je samo nekoliko nezakonitih radnji koje su se dogodile u segmentu zdravstva. Dakle kako je razvidno iz ovog izvješća, radilo se je o vrlo ozbiljnim propustima i nedostacima u poslovanju. Očekujem da će možda sljedeće izvješće revizije sadržavati mnogo manje značajnijih propusta u poslovanju, naravno promatranih ovih subjekata. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana revizorice sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Dopustite mi da pozdravim naše goste na galeriji koji prate današnju raspravu. Čitavši ovo izvješće zaista je opširno i možemo ga pohvaliti. Ono je iz godine u godinu vidi se, sve bolje, a ja bih kao žena posebno pohvalila da u vašim uredima radi 206 žena i 67 muškaraca. Dakle ipak su ovdje žene na čelu i konstruktivnije, a vidimo da je izvješće puno bolje u odnosu na prethodna izvješća. Osvrnut ću se u svom izlaganju na financijsko izvješće o poslovanju Ministarstva zdravstva i Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Moram zaključiti već na samom početku rasprave da ovi podaci koje ovdje nalazim me podsjećaju na one podatke koje je davao naš potpredsjednik Vlade, gospodin Andrija Hebrang na Aktualnom satu, a iste te podatke gospodine Hebrang je davao tabelarno dobro prikazano na Odboru za rad, zdravstvo i socijalnu politiku. Naravno iza toga je doživio medijski linč. Čitajući ove podatke nailazimo na računovodstvene nepravilnosti, nepravilnosti u javnim nabavama i ostalom kao što smo čuli iz prethodnog izlaganja. Brojke o kojima se radi, a riječ je o nekoliko desetaka stotina tisuća kuna do milijun pa onda na kraju i milijarde. Interesantno je da je u projektu živjeti zdravo naručeno i … TV spotova i animacija logotipa u vrijednosti oko 162 tisuće kuna, to je jedna cifra koja je u ovom izvješću nešto manja od ostalih, ali dozvolite da primijetimo u usporedbi sa ostalim, da ti materijali uopće nisu prikazani na Hrvatskoj televiziji. Dakle projekt se sam trebao zvati «Živjeti i raditi nepošteno». Za taj novac gospodo mogli smo učiniti 1471 mamografiju i tada bi ta sredstva bila utrošena svrsishodno u prevenciju pogotovo ako znamo da godišnje od karcinoma dojki oboli 750 do tisuću žena. Dakle, u proračunu, u izvršenju proračuna, u reviziji ne izgleda ova cifra od 162 tisuće kuna puno, ali kada se podsjetimo koliko bi mogli spasiti ljudskih života, prevenirati karcinome onda je zaista i značajna. Ministarstvo zdravstva je u 2003. godini imalo rashode za ugovore o djelu u iznosu više od 2 milijuna kuna za 46 osoba i to sve unatoč nalogu revizije za razdoblje koje se sjećamo od 1998. do 2002. godine, da se organizira i obavi redovni posao u okviru Ministarstva umjesto njihova povjeravanja i plaćanja vanjskim izvoditeljima. Čuli smo jučer i u izlaganju profesora Hebranga da u Ministarstvu je zaposleno više od trostruko ljudi nego što ih treba, a mi unatoč tome plaćamo vanjskim suradnicima. Dakle, ne sumnjam da ljudi koji rade u Ministarstvu zdravstva nisu sposobni. Mislim da jesu, ali očito posao ne dobivaju. Sramotno je kako se ponašalo Ministarstvo zdravstva u posljednjem mjesecu prije izbora. Sjetimo se 2003. godine kada su došli na vlast isti smijenili su 200 liječnika iz upravnih vijeća, 20 ravnatelja, a na kraju koalicijska vlast se ponašala kao pijani milijarder. Krajem 2003. Ministarstvo zdravstva ima ugovorenih 350 milijuna, gospodo, sa rokom dospijeća po ugovoru za informatičku opremu od 2004. do 2008. Vjerojatno su i mislili da više neće biti na vlasti, a te obveze po ugovorima o sufinanciranju ulaganja u zdravstvene ustanove po kreditima, zaduženjima u iznosu 223 milijuna sa rokom opet dospijeća od 2005. do 2021. Bivša vlast je to tolerirala, njene suglasnosti nema, a i zaboravila je da se na to odnosi članak 37. Zakona o proračunu. U projektu informatizacije nije ni određeno na koji način će se pratiti i ocjenjivati uspješnost, odnosno postizanje ciljeva navedenih u projektima. U vrijeme započinjanja nije bilo dovoljno razrađen i spreman za provedbu, a pokrenut je prije nego su stečeni osnovni uvjeti za njegovu provedbu. Opet se krši članak 37. Zakona o proračunu. Iako nisu osigurana sredstva za financiranje projekta, zaključeni su ugovori sa dobavljačima opreme i usluga u iznosu u od oko 80 milijuna kuna. Ove cifre su bile milijunske, a sada gospodo slijede milijardske. Ministarstvo krši članak 8. Zakona o zdravstvenoj zaštiti preuzimanjem obveza za ulaganja u opće bolnice čiji su osnivači županije koje nisu na područjima od posebne državne skrbi. Ministarstvo zaključuje sa županijama i zdravstvenim ustanovama 18 sporazuma o sufinanciranju ulaganja u zdravstvene ustanove u iznosu od milijardu i 521 milijun 140 tisuća kuna. Naravno, opet bez suglasnosti Vlade i opet uz kršenje članka 37. Zakona o proračunu. Gospodo, i unatoč tome što su se mnogi ugovori ukinuli jer je logično da je riječ o nepoštivanju Zakona i u sadašnjoj predizbornoj kampanji sastaju se ravnatelji i odlučuju o gradnji bolnice. Oni kažu da bez obzira na odluke Ministarstva njih to ne zanima, oni će u svojoj županiji graditi bolnicu. Pa kakva smo mi to onda država koja ne poštuje hijerarhiju vlasti u Republici Hrvatskoj. Ti ravnatelji unatoč tome u mojoj Bjelovarsko-bilogorskoj županiji se slikaju predizborno i kažu da će raditi bolnicu. S tim da od mita 75% ih odlazi za plaće, a ostalo za materijalne troškove i druge. Pitam se s čim će oni to graditi, a već je raspisan natječaj za idejni projekt i plaća se tim ljudima u početku 200 tisuća kuna. Dakle, mislim da će biti interesantno i sljedeće Izvješće. Naravno, ovo Izvješće ne može proći i bez analize kredita Svjetske banke za reformu zdravstva od 29 milijuna dolara. Sjećamo se jako dobro pilot projekta koji je trebao završiti 2003. godine. Nažalost, do kraja su realizirana samo 39,9% sredstava i to za medicinsku opremu, uklanjanje farmaceutskog otpada, 11 milijuna dolara za savjetničke usluge, itd. Za neiskorištenje zajma platili smo kaznu od 250 tisuća dolara, a sjetimo se edukacije medicinskih sestara u Australiji. Sjetimo se i bivšeg direktora tamo, gospodina doktora Oreškovića koji je za nagradu sada postao direktor u EPH grupi i koji naravno nije odgovoran za sve ono što se tamo dešavalo. Krivi se nekoga drugoga. Sjetimo se i kako su plaćali usluge konzultantske, a jako mi je dobro ostalo u sjećanju u prošlom izvješću gdje je jedan konzultant imao 31 dan proveden na službenom putu. I još na kraju dopustite, krajem 2003. godine iskazane su i manje obveze od milijun kuna i 668 tisuća u Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje. Naravno, opet nepoštivajući Zakon, na kraju je gospodin Hebrang stigao ukinuti to i naravno platiti tu istu obvezu koja je postojala. U HZZO-u nažalost nije napravljen program po kojemu je trebalo odrediti potreban broj medicinskih i nemedicinskih zaposlenika za svaku zdravstvenu ustanovu, još u prvom mandatu o tome je govorio gospodin Hebrang. Vidljivo je i da se otpremnine i dokup mirovina isplaćivani u iznosu od 46 milijuna iz sredstava primarne zdravstvene zaštite, a da nisu planirane u državnom proračunu. I na kraju, krši se Zakon o javnoj nabavi, HZZO nije proveo postupak javne nabave za lijekove i ortopedska pomagala. Zanimljivo je da unatoč prijedlogu Državne revizije od 2002. godine, obavljanja kontrole postupaka nabave te namjenskog trošenja sredstava kod ustanova koje su same provodile postupke nabave to nije učinjeno. Postupci nadmetanja poništeni su odlukom ministra Hebranga u siječnju 2004. godine nakon što su birači rekli tadašnjoj vlasti svoje. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Od jučer su kolege raspravljali o reviziji za 2003. godinu, o pojedinim ministarstvima. Ja ću razgovarati, odnosno raspravljati o Fondu za regionalni razvoj koji je donesen krajem 2001. godine. Ja sam se veselila ovom Fondu jer sam razmišljala o nečemu za što smo bili tada i digli ruku, za osnivanje ovoga Fonda koji je ustvari trebao biti i poticati ujednačeni regionalni razvoj Republike Hrvatske. No međutim, prema odredbama Statuta ovoga Fonda uprava ima 3 člana koja na prijedlog Upravnog odbora imenuje i razrješuje Vlada Republike Hrvatske. Predsjednik Uprave vodi poslovanje, predstavlja i zastupa Fond odredbom članka 14. Statuta propisan je način donošenja odluke Uprave. Prema odredbi Statuta predsjednik Uprave donosi odluke uz prethodno mišljenje članova Uprave. Od osnivanja Fonda 2001. godine Upravu čini samo jedan član, predsjednik Uprave umjesto 3 člana. Predsjednik Uprave je sam donosio odluke u ime Uprave što nije u skladu s odredbama članka 14. naslovljenoga Statuta. Budući da ta nova ustanova već od početka radi transparentno kako je koalicijska Vlada stalno ponavljala tu formulu, odnosno njihovu parolu, prema odredbama statuta uprava ima tri člana, osim predsjednika uprave, preostali članovi nisu imenovani, za sve odluke predsjednika uprave prema odredbama statuta, potrebno je prethodno mišljenje drugih članova uprave. Osim predsjednika uprave kojega je imenovala Vlada Republike Hrvatske preostalih 8 zaposlenika primljeno je u radni odnos bez provedbe natječaja. Sredstva za naknade troškova zaposlenika u iznosu od 275 tisuća kuna, koja su utrošena za službena putovanja seminare i tečajeve nisu u potpunosti utrošena u skladu s Odlukom o uvjetima korištenja službenih osobnih automobila, mobilnih telefona, redovnih zrakoplovnih linija, poslovnih kreditnih kartica, sredstava reprezentacije, te sredstava za službena putovanja u dijelu odobravanja službenih putovanja u inozemstvo, korištenja poslovnih kreditnih kartica i mobitela. Evo, na ovim nogama leži jedna nova ustanova Fond za regionalni razvoj. Budući da je tako utemeljena tako je i dalje rađeno od 2001. godine do 2003. godine po stranačkoj odnosno partijskoj pripadnosti, dogodilo se sljedeće. Od 120 milijuna kuna planiranih u 2003. godini za poticanje regionalnog razvoja najmanje sredstava pripalo je Istarskoj županiji i to 3 milijuna i 80 tisuća kuna, a najviše Vukovarsko-srijemskoj što je to normalno. Fond je jedino Primorsko-goranskoj županiji dodijelio sredstva u visini prava na sredstva zato se zna tko je župan u Primorsko-goranskoj županiji gospodin iz SDP-a. Ličko-senjskoj nerazvijenoj županiji koja je imala pravo na 7 milijuna kuna cirka, određeno je 4 milijuna kuna dok je Bjelovarsko-bilogorskoj županiji koja je imala pravo na 6 milijuna kuna i 240 tisuća, odobreno je 10 milijuna kuna. Ovo je ono što se zove transparentnost, ovo je ono što se radi po zakonu, ovo je ono što se govori da pošteno. Pa evo ovaj Fond za regionalni razvoj ako nastavi ovako dalje onda on neće biti ono što smo mi željeli da postane ustanova koja mora razmišljati o svakom dijelu Republike Hrvatske. To je jedan dio, drugi dio, stalno se govori nešto što je ostavila ova Vlada, ja ću napraviti kratku usporedbu što je vidljivo iz ove revizije iz stvarnosti i stvarnih podataka kako nam je ostavila 2003. krajem 2003. odnosno početkom 2004. godine, jučer je to rečeno puno bogatiju i razvijeniju Hrvatsku. Da, kada bi samo napravili usporedbu 2000. Hrvatska vlada bila je zadužena 9 milijardi dolara vanjskoga duga a 2003. početkom 2004. 26 milijardi dolara duga. Pa svatko tko je i malo nestručan kada bi se zaduživao i gradio, onda bi mogli stvarno iz dana u dan izgrađivati Hrvatsku ali za koga, tko će vraćati te dugove, uvijek se kaže svaki dug dođe na naplatu i taj dug od 16 milijardi dolara nije bivša koalicijska Vlada zadužila samo nas nego je zadužila i našu mladu gospodu koja nas gleda i prati danas sa galerije Hrvatskoga sabora. Hvalite se s nečim što ne pripada niti Račanovoj Vladi, niti Sanaderovoj Vladi a to su izgradnje auto-ceste a pogotovo auto-cesta Zagreb – Split, dobro se sjećam da je to projekt iz 1971. godine, dobro se sjećam da su davani i tada zajmovi za 1971. godine za auto-cestu Zagreb – Split, no međutim s tim novcima nije izgrađena auto-cesta Zagreb-Split nego pruga Beograd-Bar. NO međutim, gospodo ja ću sada ovdje ima nekoliko podataka pa ćemo napraviti usporedbe za 26 milijardi dolara, što je i koliko auto-cesta napravljeno do 2000. godine. Do 2000. godine napravljeno je auto-cesta Zagreb-Krapina 46 km, Slavonski brod-Velika Kopanica 28 km, Zagreb – Sv. Helena 12 km, Varaždin – Goričan 28 km, i probit je tunel Sv. Rok i svaki čovjek ga je na taj dan zabilježio kao povijesni dan u izgradnji budućnosti i razvitku Republike Hrvatske. Osim auto-cesta koje sam već naslovila do 2000. godine, izvršena je rekonstrukcija ceste Zagreb-Split duge 200 km. Polu auto-cesta tunel Učka-Pazin 23 km, Karlovac – Rijeka 39 km, sa nekoliko tunela to su 62 km. Znači gospodo od 2000. godine do dan danas sa tolikim vanjskim dugom moglo se napraviti mnogo više nego što je to učinjeno, a lako je se zaduživati na uštrb drugih. Jučer je nekoliko puta osim auto-cesti koje su napravljene od 2000. do 2003. godine govoreno i o stanovima POS-a. Pa ja ću jutros iznijeti ako Hrvatski tisak ne piše istinu onda valjda ne govorim ni ja istinu, pa ću samo citirati nešto što piše jutros u jednom Hrvatskim novinama vezano za POS-ovu stanogradnju jer je jučer rečeno da u stanovima POS-a žive ljudi a hrvatskim cestama se voze Hrvatski građani, svi oni koji dođu u Republiku Hrvatsku. Četiri građevinske tvrtke našle su se na crnoj listi Agencije za promet nekretnina zbog loše izgradnje radova na zgradama iz programa poticane stanogradnje. Naime, do sada je zaprimljeno 300 reklamacija za isti broj stanova, što je gotovo 15% od do sada sagrađenih 2003 stana iz POS-a. Ovako kada bi svi mi tako radili, kada bi se svi zaduživali i u ime Hrvatske države završavali poslove na ovakav način onda bi Hrvatska pretvorila u nešto što mi ne smijemo dozvoliti. Statistički podaci pokazuju da se nešto radi ali ako je nešto urađeno, mora imati, ne radi se samo o kvantiteti nego se radi o kvaliteti. Ako se koalicijska vlada može pohvaliti sa izgradnjom ceste i POS-ovim stanovima, onda ja ne znam što to rade statistički podaci koji svaki dan donose crnu listu, ne samo danas, ne samo o stanovima POS-a nego i o kvaliteti izgradnje auto-cesta od 2000. do 2003. godine, ja govorim da nisam stručna za to ali iščitavam podatke koji su svaki dan u tisku i nastavit ću dalje. Prema "Vjesnikovim" informacijama APN je zbog velikoga broja morao kategorizirati primjedbe od čega je najviše onih pod nazivom skrivene mane, a to ipak predstavlja nedostatke koji su uočeni nakon useljavanja u POS-ove stanove i tijekom korištenja eksploatacije građevine, prokišnjavanja krovova, dizanja parketa, vlaženja podruma, zakišnjavanja ulaznih vrata, stanova na građevinama galerijskog tipa, problemi s kotlovnicama ili radijatorima. Gospodo, ako struka koja se naziva iz dana u dan da su stručni i kvalitetni, onda ovo morate opovrgnuti ne samo u hrvatskom tisku nego morate otići na lice mjesta i vidjeti gdje ste pogriješili. Pa evo, ovo su vezano za ovu reviziju neke usporedbe koje bi mogle biti i duže da imam više vremena.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Hvala gospodine predsjedniče. Prvo bih ispravila netočan navod vezan na 9 milijardi duga i 25 milijardi duga. Naime, napomenula bih da se 2000. radilo o dolaru koji je tada po tečaju bio preko 8 cijelih i nešto. Pa kada 9 milijardi pomnožimo sa 8 cijelih i nešto dobijemo 72 milijarde kuna. A 25 milijardi kada pomnožimo sa današnjim tečajem dolara koji je 6 i nešto tada dobijemo negdje oko 120 milijardi duga. Dakle, razlika je svega nekakvih 50%. Pitanje je samo u čemu izražavamo dug, da li u dolarima ili u kunama. Sljedeći ispravak ne vezan na auto-ceste, na auto-cestu Zagreb-Split. Ja bih rekla da se mi '72. nakon '71. i svih kredita koje smo plaćali za izgradnju auto-ceste njome nismo mogli voziti a da se danas kao što znate možemo voziti auto-cestom i auto-cestom dolazimo do Splita. To je jedna faktička neopovrgnuta činjenica. Treće bi napomenula da je poznato da tisak iznosi samo istinu. Prema tome, sasvim sam sigurna da su svi navodi koji su u tisku potpuno točni.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Gospodine predsjedniče! Dopustite mi da se obratim na način i da komentiram Izvješće Državne revizije za 2003. godinu na način iz pozicije zastupnika koji je jučer pomno slušao sve govornike i da zapravo se osvrnem na neke od govora koje smo mogli čuti u ovom Saboru a da onda dam nekakvo svoje viđenje i ukupni zaključak. Ja bih se prvo osvrnuo na jučerašnje izlaganje poštovanog kolege Stazića koji vrlo vješto govori u Saboru, međutim njegova vještina jučer je doista bila u jednom drugom smjeru okrenuta, dakle obrnuta. Gospodin kolega je u nekoliko navrata govorio da je to jedan uglavnom jedan beskoristan posao koji mi ovdje radimo, konstatiramo otprilike stanje, dajemo na raspolaganje ovo izvješće ustanovama koje trebaju dalje provoditi svoju nadležnost, međutim kako se to sve svodi u biti na beskoristan posao. Imam ovdje sve transkripte jučerašnjih govora tako da točno znam što govorim. Međutim, nijednom riječju kolega Stazić se nije osvrnuo na nepravilnosti i na kriminal i na sve ono što nije dobro, što je radila Vlada koju je podupirao gospodin kolega Stazić. Kolega Leko vrlo mudro je zaključio jučer kako neće raspravljati uopće. Nema potrebe da on raspravlja, ima on raspravu ali on je nju ostavio, ne želi uopće o njoj govoriti. U isto vrijeme se prebacio na jednu vrlo zanimljivu diskusiju o nekom učeniku koji stalno pada na ispitu i koji u ne koliko navrata ne dobija prolaznu ocjenu. Ja bih doista komentirao to otprilike ovako. Istina ova Vlada do 2003. godine je bila stvarno slika lošeg učenika koji je redovito bio na ispitima i nije dobio prolaznu ocjenu i zapravo mnoštvo rabota i rađa koje je radio radio je loše, radio je krivo, radio je nezakonito a ovo izvješće je dokaz toga. Kada je u pitanju istup poštovanog kolege Korenike on je govorio u svjetlu 4K. Kolegica Korenika je korjenito kamuflirao stanje u svojoj Vladi ali vrlo vješto se prebacio na optužbe ove Vlade. Pa to je zanimljivo. Dakle, da kad se govori o Izvješću iz 2003. godine i svim nepravilnostima koje su se tamo dogodile da ljudi pođu raspravljati o radu ove Vlade i govoriti o nekakvom Zakonu o javnoj nabavi a da se ni najmanje ne osvrnu na to kako su i tada bili zakoni, i važeći zakoni po kojima je trebalo raditi i kako ih tadašnja Vlada nije poštivala. Dakle, iz neke čudne defanzive nekom čudnom transformacijom se prebacimo i prijeđemo u napad ja bih kazao ne vodeći brigu jesmo li napravili ofside ili je to u skladu s igrom. Upravo stoga ova Vlada do 2003. godine je imala kad već govorimo o ocjenama između, koliko ne znam je ministarstva bilo 18, imala je više od polovine negativnih ocjena i zapravo i po ovom izvješću se to vidi. Prema tome, ona je bila jedan loš učenik a birači su o njoj kazali na parlamentarnim izborima što misle i s pravom. I njegov, i kolege Korenike je govor bio otprilike i zaključak zaboravimo učinjeno, usvojimo izvješće. Ali kolega Korenika i svi moji dragi kolege, od spremanja pod tepih stvari nemamo ništa i nismo riješili problem koji postoji. Vrlo temeljiti kolega Arlović je jučer govorio o novoj metodologiji provođenja revizije ali ništa o metodologiji ja bih kazao rada, nezakonitog rada Vlade koji također je on podržavao. I stvarno cijenim kolegu Arlovića. On je kao dobri otac se postavio prema učeniku koji ne obavlja svoju zadaću, koji pravi mnoštvo nepodopština, pogrešaka ali on je za njega našao nekakvo opravdanje otprilike kao ne znam to je rezultat neznanja, nesnalaženja itd. Kao onom učeniku krivi su profesori, krivi su udžbenici ali ne i on. Ali kolega Arlović kao dobri otac se zauzimao također za drugu djecu, ne samo svoju. Tu su bili IDS-ovi, i osim SDP-ovi i HSS-ovi itd. I tako da je on uzeo sve njih na skrb. U skladu sa tzv. PP-om ili propagandnim programom SDP-ovi zastupnici su uglavnom komentirali sve i svašta otprilike sa opet PP. Primi, prihvati izvješće i opet zaboravi. Kažem, smjesti pod tepih i zaboravi. Ponašali su se otprilike kao što su se u srednjem vijeku ponašali ljudi kad bi se pojavila kuga. Onda je bilo pravilo pobjegni što dalje i ne vraćaj se. To je bio odgovor na stanje koje su činili. Kada je u pitanju poštovani kolega Crkvenac on se osvrnuo ne znam na edukaciju kako je ova Vlada navodno ukinula dodiplomsku izobrazbu pojedinim djelatnicima što je vrlo znakovito. I ja se zalažem također. Mislim da ste o tome govorili kolege, jeste u jednom replici ste tako govorili. I ja se zalažem za edukaciju i to je dobro. Međutim, bilo bi bolje, puno bolje da vaša Vlada nije prema stranačkoj pripadnosti smjenjivala ljude i po stranačkoj pripadnosti primala ljude i onda takvi ljudi vrlo često nemaju dovoljno znanja i onda trebaju posebne edukacije. A podrazumijeva se da redovita edukacija kao takva u svakom poslu dobro dođe. Kad je u pitanju kolega Gavran on se dohvatio zakona o tuči. Ne znam, on se dohvatio tuče i to mu je bila glavna preokupacija njegovoga odnosa spram ovome zakonu, prema ovome izvješću. Dragi Gavrane, tuča je tuča ali veću štetu je nanijela hrvatskom narodu nezakonito poslovanje od bilo kakve tuče, dakle vaša Vlada od bilo kakve tuče jer je ova tuča se događala iz vedra neba i odrazila se najviše po đepovima hrvatskih građana odnosno poreskih obveznika. Slažete se? Ispričavam se ako ne izgovorim vaše ime kako valja ali mislim da je Alenka Čičin-Šain je stvarno jučer bila u nemogućoj misiji. Gospodine predsjedniče, ona je radila doslovno reviziju revizije. Ona je vidjevši izvješće revizije onakvo kakvo je ono bilo tužno, jadno i zapravo sa ocjenom stvarno ispod svake kritike ona je pokupila neke svoje ne znam njoj dostupne materijale kao dokaz da to ipak nije tako bilo pa ih je donijela jučer pred našu dragu revizoru Šimu Krasić i stavila pred nju a i otprilike ja bih kazao «pilatovski» nekako oprala ruke i zaboravila da stvarno naša revizorica nije i ispovjednik. Ona je revizorica, ona konstatira stanje, a ono je takvo kakvo je. Zadaci ove Vlade su po meni: dotjerati, umiti, oživiti, rehabilitirati umirućeg. Dakle vi ste uspjeli da za 4 godine dovedete ovu državu u situaciju da za 4 godine napravite 15 milijardi dolara duga. Da poveća se, ne smanji, nezaposlenost. Da se, da rejting bude takav kakav jest i zapravo hrvatska Vlada sad sve radi i uspješno radi s ciljem povećanja izvoza, smanjenja nezaposlenosti, stabilizira državu dakle i reanimira ju u svakom pogledu. Za 4 godine vaše vladavine vi ste uspjeli doista uspjeli ste učiniti sve da ne idete naprijed nego natrag. Zadaća ove Vlade i tu se s vama slažem da sve ovo na određen način amortizira, da, da zapravo ispravi sve te pogreške i ja vjerujem da je na dobrom putu da to napravi i želim joj svako dobro. Hvala lijepa. ... [[Pljesak.]]
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Pa ja ću ispraviti samo jedan netočan navod, a to je da osobe koje su tu citirane dakle moje kolege bježe od ovog problema kao što se nekad bježalo od kuge. Dapače mi smo jako blizu. Sve smo bliže i bliže jer mi ne bježimo jer znate što se može dogoditi? Da mnogo prije nego što vi, a i mi očekujemo zapravo se budemo morali vratiti ponovo na vladu odnosno na vlast. Pa prema tome ne bježimo.
Drugi ispravak. Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Evo ja bih samo ispravila jedan mali netočni navod vezano na zaposlenost i nezaposlenost. Naime spomenula bi kolegi da su 2002. na 2001. smanjila se nezaposlenost za 30 tisuća nezaposlenih. Sa 2003. na 2002. ta se nezaposlenost smanjila za 50 tisuća ljudi. U siječnju 2004. godine nezaposlenost je na istoj razini kao u siječnju 2005. godine s time da je u prvih 6 mjeseci 2004. porast bio do sredine godine da bi nakon toga uslijedio pad na razinu do 1. siječnja 2005. što će u brojkama iznositi sljedeće prema statistici da je u veljači bilo 317 tisuća nezaposlenih da bi ih danas bilo 330 tisuća nezaposlenih. Hvala. Zahvaljujem se.
Hvala. Replika prva. Poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Recenzija kolege Bagarića i ispravci rasprava kroz naočale i dioptriju HDZ-a nisu interesantni za mene. Ja ih uvažavam, ali nisu interesantni. Ja bih i dalje volio da smo raspravljali kako to konstantno raste javni dug, a da se ne ostvaruju programi modernizacije Hrvatskih željeznica i na taj način zaostaju u razvoju i hrvatske luke u konkurenciji sa Trstom i drugim lukama na Jadrana [[Upadica: Ne rukom dizati nego pločicom.]] Zatim me zanimalo [[Upadica: Ne rukom, pločicom.]] kako to da mi samo konstatiramo da dug raste, a ne poduzima Vlada ništa nego se opet bavimo 2003. godinom i to sa 40 rasprava u Hrvatskom saboru, a ne tražimo od Vlade da nam kaže kako će izvršiti reviziju pretvorbe i privatizacije hrvatskih banaka. O tome sam govorio i o tome ću govoriti bez obzira da li recenzija kolege Bagarića bila pozitivna ili negativna.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Javni dug, to je istina, javni dug, hoćeš ti nastaviti? Javni dug doista raste međutim on je apsolutno usporen u odnosu na ono što ste vi napravili. Ako je Hrvatska za 4 godine rada i sa dugovima prenesenim od bivše zemlje imala ukupan dug na koncu svega tog dakle do dolaska vaše vlasti od oko 9 i nešto milijardi dolara i ako ste vi za 4 godine uzeli 15 milijardi još dolara ja stvarno ne vjerujem da niste toliko Hrvatsku voljeli. Ali to govori koliko ste bili nesposobni. Prema tome Hrvatska sad ovog časa mora prvo zaustaviti taj dug i ona uspijeva. Ali šta očekujete? Da za 4 godine Vlada premijera Ive Sanadera vrati dug koji ste vi napravili i zapravo održava, ne znam ni ja socijalni mir i sve ono što vi zagovarate. Pa to je nemoguće. To ne može napraviti ne znam ni ja «Bundes banka», Sjedinjene Američke Države, nitko. Hrvatska čini što činit može, čini najbolje što može i ovoga časa je taj dug usporen. I sve drugo gradi, radi, život Hrvatskoj nije stao. Dapače bilo je i za očekivati nakon ovakvoga duga puno toga. To se nije dogodilo. Srećom to je dobro i za vas i za nas odnosno za cijelu Hrvatsku. Hvala.
Hvala. Druga replika, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kolega Bagarić kaže da ovo izvješće dokazuje kako je Račanova Vlada radila loše pa je prema tome loše i to što je izgradila auto-cestu Zagreb-Split pa makar se dio troškova za izgradnju te auto-ceste prenio i na 2004. godinu. Kolega Bagarić kaže da je loše i to što je Račanova Vlada zatekla 350 tisuća nezaposlenih i još 150 tisuća onih koji su radili, a nisu primali plaću, a ostavila broj od samo 307 tisuća nezaposlenih koji danas nota bene iznosi 330 tisuća. Loše je i to što je ukinula nelikvidnost pa je rok plaćanja na primjer prema HZZO-u iznosio 125 dana nakon proteka mandata Račanove Vlade, a danas iznosi već 350 dana. E pa kad tako o uspješnosti Vlade umuje gospodin Bagarić onda kad sam već jučer rekao da su rasprave u ovom Saboru beskorisne mogu zaključiti samo to da sam vidovito anticipirao njegovoj raspravi.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Na ovo što ste vi kazali ja mogu samo kazati sljedeće, a ovdje uredno imamo taj dokument, važeći dokument. To je izvješće državne revizije, a ono je takvo kakvo jest. Ja sam o njemu govorio. Prvenstveno o njemu, a ono ukazuje na nepoštivanje zakona, na kršenje postojećih zakona, na sve ono što je nedopušteno i što jedna vlada nije smjela raditi. Novac iz državnog proračuna je novac javni dakle pripada svim državljanima, svim građanima ove zemlje. S njim treba raditi zakonito, štedljivo, racionalno. To vi niste radili. Ja sam, ja sam o tome govorio. Prema tom novcu se treba ponašati kao prema vlastitome. Vi to niste radili. O tome sam govorio. S druge strane u temeljima svega toga o čemu vi govorite i o problemima s kojima se susreće ova Vlada ja tvrdim da stoji onaj dug protekli 15 milijardi dolara. Jer dužnika nitko neće za suveznika. A suveznik je netko s kim se radi skupa. Prema tome vi ste odgovorni po meni i za probleme koje imamo sada na putu u Europsku uniju jer drugačije bi Hrvatska razgovarala da nema ovakav vanjski dug kakav ima. Čudite se vi tome, ali to je tako. Prema tome, prema tome zaključujem. Govorio sam o izvješću Državne revizije. I ovi podaci o kojima vi govorite to su izgleda samo vaši podaci. Nitko za njih ne zna niti ljudi osjećaju te podatke niti bolje žive niti su bolje živjeli zbog tih podataka osim ako tog nisu bili samo svjesni kao što ste vi govorili. Hvala.
I treća replika poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Ja bi replicirao gospodinu Bagariću u djelu gdje se on čudi kako gospodin STazić u svom jučerašnjem izlaganju nije se ni jednom riječju osvrnuo na probleme na koje je ukazalo glavna državna revizorica. U smislu zaduženja javne nabave, zapošljavanja i tako dalje. I tako dalje. Međutim ja moram reći da je jučer, sinoć u glavnom Dnevniku Hrvatske televizije prenesena na neki način glavna misao, light motiv cijelog izlaganja gospodina Stazića a ja bih rekao, on je rekao slijedeće. Svaki dan iz dana u dan sve više napredujemo. Očito je gospodin Stazić gledao u više navrata film Sjećaš li se Dolly BEll. Ja sam ga pogledao jedan puta, on sigurno nekoliko puta.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, nisam sinoć gledao dnevnik, međutim to je samo dokaz da u ovoj zemlji između javnosti vrlo često i nas odavde u Saboru stoje mediji. A prostor u medijima imaju samo odabrani. Možete reći što got hoćete, možete učiniti koliko god hoćete, međutim mediji probiru svoje favorite i oni su njihovi glasnogovornici. Prema tome jedan od miljenika je gospodin Stazić on može kazati što god želi i to bude preneseno. Hvala lijepa.
Hvala. Predsjednica Odbora za ravnopravnost spolova sjednicu zakazanu danas otkazuje. Poštovani zastupnik Zvonimir Puljić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna revizorice, kolegice i kolege. Uzimajući riječ o izvješću Državne revizije za 2003. godinu, ustvrdi ću na samom početku da je kroz ovih 10 godina djelovanja revizije i što izvještaji dolaze pred saborske zastupnike, postignut nesumnjiv napredak. Ova izričita tvrdnja ne odnosi se na broj nepravilnosti loših odluka, ne racionalnost u trošenju proračunskog novca. Na meritum onoga sadržaja koje vi dosadašnji izvještaji su sadržavali. Nego na činjenicu da imamo mogućnost pred očima javnosti raspravljati o spomenutim negativnostima i štetama koje iz njih proizlaze. DA je ta mogućnost neupitna, da je nitko ne može i ne dovodi u pitanje, da se u potrebi rasprave ne sporimo kao kada se rasprava odnosi na inicijativu za formiranje istražnih povjerenstava. To je nesumnjivo demokratski napredak a uvjeren sam i djelotvorna terapija za suzbijanje takvih postupaka i takovih pojava. Ipak ovogodišnji izvještaj pogotovo u dijelu koji se odnosi na Ministarstvo za javne radove, obnovu i graditeljstvo, odudara od uobičajene razine nepravilnosti pa bih u malo ležernijem tonu rekao da pruža izuzetnu romanesnu građu uzbudljivih zapleta za modernu krim-literaturu. Jer ako je za ovo ministarstvo utemeljeno tvrditi da nadzor na financijskim poslovanja Ministarstva nije proveden a propusti i nedostatci utvrđeni unutarnjim nadzorom obnove škola i investicija na otocima, nisu otklonjeni. Daje ugovorena izgradnja športske dvorane u Osijeku vrijednosti 60% već od uobičajenih ukupan vrijednost 11 miliona 700 tisuća kuna. U nekim slučajevima priznati su i plaćeni neugovoreni građevinski radovi. Naravno od strane ovoga ministarstva. U nekim slučajevima nisu pokrenuti sudski postupci, protiv izvoditelja radova radi naplate potraživanja, za predujmove dane u ranijim godinama. Da je Ministarstvo u odnosu na ukupno planirana sredstva za društveno poticanu stanogradnju ugovorilo u 2003. više radova i usluga u vrijednosti oko milijardu i 300 miliona kuna, za što nisu osigurana poticajna sredstva u proračunu u iznosu od 325 milijuna kuna. To je 20% prebačaja od proračunskog iznosa. A nije pribavljena ni suglasnost Vlade na prijedlog ministra financija o preuzimanju obveza po ugovorima koji zahtijevaju plaćanja u sljedećim godinama. Da natječaj za čije provođenje su plaćene odvjetničke usluge nije proveden u skladu sa odredbama zakona o javnoj nabavi, tj. Da je ugovor po izravnom izboru sklopljen ugovor odnosno izabrani izvoditelj. Da konzultantske projekte i odvjetničke usluge vezane za adaptaciju prostora u Vlaškoj, izvođači odabrani protivno propisima plaćanje izvršeno od projekata se odustalo, A vrijednost je 4 miliona kuna. Plaćanje usluga trgovačkom društvu na Zagrebačkoj velesajmu odabir izvođača protivno propisima, u vrijednosti od 164 tisuće kuna. Da pojedini postupci u provođenju Posa nisu provedeni u skladu sa odredbama Zakona o poticanoj stanogradnju, Zakona o javnoj nabavi i Zakona o građenju. Onda je iz svega ovoga ova moja ironizacija sasvim umjesna ili je čak preblaga. U izvješću o reviziji u ovom ministarstvu ipak nekoliko epizoda meni barem je posebno dojmljivo i ilustrativno. Jedna od njih je angažman odvjetničkog društva za usluge pravnog savjetnika. Najprije se nameće pitanje zašto ministarstvo koje zapošljava diplomirane pravnike, inženjere arhitekture, građevine i strojarstva ima potrebu angažirati pravne savjetnike izvan kuće. Jeli to zbog nekog specijalističkog posla, koji njegovi djelatnici nisu i ne znaju raditi. Međutim iz ugovora koji je sa tom odvjetničkom tvrtkom sklopljen saznajemo da je Ministarstvo za javne radove obnovu i graditeljstvo ugovorilo usluge vezane za obavljanje natječaja za podnošenje ponuda, izradu tender dokumentacije te sastavljanje potrebnih ugovora. Dakle, izvan kuće se ugovora izvršenje poslova kakve su do tada službenici ministarstva u velikom broju slučajeva uspješno obavljali. Za izvršenje tih poslova odvjetničkom uredu plaćeno je u 2003. 345 tisuća kuna. Ustvrdit ću nepotrebno je potrošeno 345 tisuća kuna za posao koje je Ministarstvo moglo samo obaviti, kao što je to mnogo puta do tad radilo. Posebno se nameće sumnja kada se zna daje izvoditelj usluge izabran izravnom pogodbom, bez natječaja. Ali kulminacija apsurda je u činjenici da je skupo plaćeni izvoditelj usluga izvršio natječaj priredio ga protivno Zakonu o javnoj nabavi. Dakle njegov rad nije trebalo uopće platiti fakturu je trebalo vratiti, jer je isporučena usluga bila škart roba. Međutim njemu je plaćeno 345 tisuća kuna, a uz to ugovor potpisan sa ovim izvođačem nije bio vremenski ograničen nego trajan. Dakle usluge bi se nastavile bile i dalje, da nije došlo do promjene vlasti. Pikantnost ove priče vezane za adaptaciju bivše vojne bolnice u Vlaškoj u Zagrebu u poslovni prostor. Za potrebe Ministarstva za javne radove i Ministarstva znanosti i tehnologije nije prestala sa ovom epizodom o odvjetničkim uslugama, ona se nastavlja i dalje. Na ovaj natječaj pripremljen protivno zakonu i skupo plaćen javio se samo jedan ponuđač. Zatražena je suglasnost Vlade za iznimnu nabavu i Vlada je tu suglasnost dala i to na iznos 87 149 569, dakle 87 milijuna kuna bez poreza na dodatnu vrijednost. Ali tu odluku donesenu u rujnu 2003. poništava ministar u studenom 2003. i to precizno 24. studenog 2003. dan nakon izbora, dan kad se već znalo da će netko drugi upravljati tom investicijom i ministar svojom odlukom tada odustaje od realizacije te investicije. Međutim već potrošenih 4 milijuna kuna definitivno je time propalo, ili kako je to Državna revizija obzirno formulirala, 4 milijuna kuna nisu utrošena svrhovito. A prema članku 112. točka 3. Zakona o proračunu čelnik proračunskog korisnika odgovoran je za zakonitost, svrhovitost, učinkovitost i ekonomičnost raspolaganja proračunskim sredstvima. I što sad? Nakon ovih izvješća Državne revizije i naših rasprava, nakon brojnih primjera kao što je ovaj sa adaptacijom Vojne bolnice u Zagrebu neke moje kolege su dosta dešperantno zaključili da će proći sve bez ikakvih sankcija. Ja se s tim ne slažem. Mislim da su sankcije i to djelotvorne se već dogodile i to 23.11.2003. kada je odlukom izbornog tijela onemogućeno da se nastavi ista ova razina maštovitih izigravanja zakona i neodgovornog postupanja. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Netočna je konstatacija kolege Puljića da se tvrdnja revizije kako je postignut značajan napredak ne odnosi na kvalitetu rada revidiranih subjekata nego na našu mogućnost da o tome raspravljamo. Netočno je. Mi smo i prije kolega Puljiću i uvijek mogli o tome raspravljati, a tvrdnju revizije kako je postignut značajan napredak u kvaliteti rada revidiranih subjekata treba čitati upravo onako kako je napisana. Postignut je značajan napredak u kvaliteti rada revidiranih subjekata u odnosu na prethodna razdoblja. Hvala.
Hvala. I drugi ispravak, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče. Evo ispravila bi netočni navod "zbog nekog specijalističkog posla". Dragi kolega ovo je zaista bio specijalistički posao, jer takav posao nije napravljen u Hrvatskoj državi od kad je ona stvorena. Dakle nismo do sada u Hrvatskoj državi nikada sklopili Ugovor o javnom privatnom partnerstvu. Ovo je trebao biti takva vrsta ugovora. A da vas još podsjetim nešto, pikantnost ove priče kao što vi kažete leži upravo u 19 milijuna duga kojeg je prethodna Vlada, HDZ-ova Vlada ostavila koalicijskoj vlasti i koju upakiran, i zato se pristupilo poslu upravo ovakvog ugovaranja po modelu javnog privatnog partnerstva. Nažalost kolega tko vas je brifirao o tome vas nije do kraja upoznao.
Poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospođo glavna državna tajnice, gospođe i gospodo. Izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu podržati ću jer smatram da je napravljena kvalitetno i sadržajno i na temelju zakonskih odredbi s tim da napominjem da je 273 zaposlena a od toga 225 ovlaštenih revizora napravilo taj posao s tim da moramo uzeti u obzir da je njihova plaća 5 tisuća kuna i da se u tom dijelu itekako trebamo pozabaviti i nešto učiniti. S obzirom da su brojni moji kolege govorili o nizu nalaza u okviru Državne revizije, ja ću govoriti o lokalnoj samoupravi, odnosno o području koje je pokriveno u Požeško-slavonskoj županiji. Nalazom Državne revizije za 2003. godinu u gradu Požegi utvrđeno je da se ponavlja dio nepravilnosti iz 2002. godine a rađene su nove nepravilnosti u većem obliku, a posljedica je siromašenje gradskog proračuna i trošenje mimo zakona. Naime u reviziji, revizija koja se trebala naći na Gradskom vijeću i u više navrata na zahtjev gradskih vijećnika unatoč tim zahtjevima nije dostavljena Gradskom vijeću tako da nije se moglo komentirati o postupcima i saznati što se sve nalazi u nalazu Državne revizije. Tako da građani Požege i Požeštine nisu informirani o činjeničnom stanju, o načinu raspolaganju proračunskih sredstava, o davanju proračunskih sredstava privatnim osobama i dioničkim društvima s praksom nepotrebnog i štetnog zaduživanja, za obavljanje poslova koje obavljaju privatne osobe izvršenom, zaduženje tobože za izgradnju javnih objekata za koje nije izvađena građevinska dozvola, o oročavanju sredstava od zaduženja u poslovnoj banci, itd. Također višegodišnje preskakanje i neinformiranje gradskih predstavnika i građana u izvršavanju programa državne komunalne, održavanja komunalne infrastrukture, višegodišnjim neutvrđivanjem programa gradnje objekata i uređene komunalne infrastrukture, ne donošenjem plana nabave roba, usluga i njegovog usklađivanja s planom i mogućnostima, ugovaranjem izvođenja radova iz godine u godinu bez prethodnog pribavljanja građevinskih dozvola, nastavljenim davanjem sredstava iz proračuna za pozajmice privatnim osobama, dakle financiranje privatnih a ne javnih potreba. Grad Požega zadužio se za 10 milijuna kuna nepotrebno. Nije se postupalo prema Zakonu o komunalnom gospodarstvu, odnosno odabir izvođača nije išao javnim natječajem kako propisuje zakon nego je ograničenim prikupljanjem ponuda čime je postojala mogućnost namještanja natječaja. Mjenice su izdavane kao sredstvo osiguranja poslova iako većina poslova je plaćena predujmom izvođač radova prodavao je mjenice bankama prije nego li su radovi i počeli i tako dolazio do sredstava koja ustvari nije zaradio. Zbog toga je i račun grada bio u problemima jer su banke skidale sredstava sa računa grada a gradonačelnik nije ništa poduzimao. Rashodi za intelektualne usluge u gradu Požegi u toj godini 2003. iznosili su 2 milijuna 789 tisuća i 420 kuna. Jedan dio tih sredstava išao je istoj firmi koja je projektirala i nadzirala radove, a jedan dio i u medijskoj prezentaciji osoba koje je trebalo promovirati u okviru grada. Također za doček Nove godine, 2003. godine nije bilo natječaja, sredstva je dobio član Poglavarstva koji je preko svoje firme organizirao doček. Gradonačelnik grada potpisivao je ugovore s jednim izvoditeljem i prije nego li je završen postupak nabave, pa je tako 6.11.2003. ugovori za dvije ulice u gradu a Natječajno povjerenstvo je konačnu odluku donijelo 11.11.2003. Nezakonito je napravljene i još neke ulice, spomenuti ću Industrijsku ulicu u Požegi, nije bilo građevinske dozvole niti ikakove dokumentacije i nije se mogao raspisati natječaj. A ta investicija nije bila ni u planu Gradskog vijeća. Natječaj je raspisan za rok za dostavu ponuda s 15 dana a radilo se o 8 milijuna kuna što je prema zakonu daleko drugačiji su uvjeti bili. Zatim iako u natječaju i ugovoru je stajalo da nema predujma za taj posao, izvršeno je davanje predujma što je utvrđeno i u nalazu revizije. Za osiguranje plaćanja izdane su mjenice koje su unovčene. Za tu ulicu grada Požege iako je plaćena u 10. mjesecu što možemo vidjeti u službenim novinama grada Požege iz 2003. godine, tražena je suglasnost Vlade Republike Hrvatske da se uzme kredit od 5 milijuna kuna iako su ista plaćena iz pozajmice 16.9.2003. Koalicijska Vlada je dala suglasnost u 11. mjesecu i kredit je uzet kod Slavonske banke, s tim da su sredstva kredita trošena nenamjenski. Također su davani zajmovi pa je tako što pogodovali izvođaču radova, pa su tako davani zajmovi u iznosu iz gradskog proračuna za 8 milijuna i 600 tisuća kuna, a sredstva su bila oročena u banci jer su od prireza po 7% kamata gradsko poglavarstvo na čelu sa gradonačelnikom i na njegov prijedlog je donosilo odluke u više navrata o kratkoročnim pozajmicama uvijek jednoj te istoj tvrtci i to s kamatom sada od 5% a ne od 7% kako je bilo oročeno pri poslovnoj banci pa je tako svih pet zajmova traženo i produženje roka i instrument osiguranja povrata zajma nije ugovoren što vidimo u nalazu revizije. Isto do konca te tekuće godine vraćeno je 6 milijuna i 560 tisuća kuna i to putem prijeboja nakon izvedenih i ugovorenih radova i ovjerenih privremenih situacija što znači da se davanjem zajmova je i pogodovalo kod natječaja i dobivanja natječaja. Tako da Zakon o javnoj nabavi nije poštovan, nije se postupalo prema provedenim postupcima i prema zakonu koji je važeći. Ono što bih rekla uz te posudbe je hvale vrijedno, da su dugoročne pozajmice bile za mlade poduzetnice i žene. Međutim i program poduzetnik 2. Međutim priča tu nije gotova jer gradonačelnik grada Požege je u toj 2003. godini pa sve do 5. travnja ove godine, bio jedini osnivač svog poduzeća i član uprave i zastupao poduzeće pojedinačno i samostalno, a to je poduzeće radilo poslove i stručne informacije za poduzetnike gdje je u natječaju ministarstva i grada Požege u «Večernjem listu» objavljeno, kaže se da sve informacije će se dobiti u gradu Požegi ili poduzetničkom centru gradonačelnika pa je preko Ministarstva za obrt, malo i srednje poduzetništvo dobio 105 tisuća kuna bespovratno kako bi u programu radio, ali isto tako gle čuda gospodin gradonačelnik je bio i predsjednik povjerenstva grada koje je preporučalo poslovnim bankama poduzetničke programe da se dobiju krediti. U gradu Požegi također su protuzakonite radnje rađene i krajem 2002. u 2003. a nastavljene su i u 2004. godini zlouporabom položaja i ovlasti. Naime, dilalo se sa preko 20 bjanko mjenica koje su služile kao sredstvo osiguranja plaćanja, a zloupotrebljene su na štetu grada Požege jer su nezakonito ispunjene i naplaćene za neizvedene radove unaprijed i preko ugovoreno iznosa i za već plaćene radove. Na primjer grad Požega raspisao je natječaj za izvođenje radova gradskog muzeja u Požegi bez potrebne dokumentacije. Ugovor je zaključen s jednom tvrtkom, uvijek istom, koja je bila skuplja za milijun i 300 tisuća kuna od sljedećeg ponuditelja i ugovor je potpisan 29.10.2003. godine. Radovi nisu nikada započeli, jer je natječaj poništen 29.12.2003. godine, ali je gradonačelnik Požege dao bjanko mjenicu koju je potencijalni izvođač odmah ispunio na iznos od 2,5 milijuna kuna i unovčio u Slatinskoj banci, a ona je došla na naplatu gradu Požegi 30.6.2004. godine što znači natječaj je poništen, radovi nisu nikada započeli, posao je naplaćen, a pod pritiskom ravnateljica gradskog muzeja je trebala biti smijenjena, međutim odbor nije dozvolio. I ja bih na kraju pitala Općinsko državno odvjetništvo u Požegi koje smatram da konačno mora protiv protuzakonitih radnji pokrenuti postupke i sankcionirati te protuzakonite radnje. Ima puno činjenica koja imaju obilježja protuzakonitog djelovanja i obilježja kršenja zakona, a potrebno je da svi pravosudni organi, a posebno Državno odvjetništvo pokrene postupak za sankcioniranje protuzakonitih djelovanja kako bi to bila i prevencija za budućnost da ne bude zlouporaba o kakvima sam govorila. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika, poštovani zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo. Pa ja sam zapravo očekivao jedan presjek kako je i kolegica Bajt najavila o stanju trošenja proračunskih novaca po jedinicama lokalne samouprave poglavito u slavonskom kraju, ali očito smo sada slušali jedan pleadoje ili obračun sa političkim rivalom i protivnikom a propos čega treba i to naglasiti, ne tako davno pobijedio gospođu Bajt na lokalnim izborima, a svi znamo da je Požega mali grad i da sve ovo što je gospođa Bajt govorila se manje-više zna. Zapravo mislim da ove rasprave o Državnoj reviziji nije dobro da ih vodimo u ovom vremenu i bilo bi idealno kada bi se mogli osloboditi barem onog nepotrebnog dijela političkog naboja kada raspravljamo o ovim stvarima. Jer zapravo mislim da bi nas svi, i javnost i oni koji bi nas trebali slušati, zapravo ozbiljnije shvatili. Očekivao sam u najmanju ruku da će kolegica Bajt uzeti još jednu općinu ili grad u Slavoniji, recimo gdje je gradonačelnik HDZ-ovac pa da će nešto iščitati iz ove državne revizije, ali očito evo nalazimo se pred izborima pa treba eventualno budućeg političkog rivala pokušati difamirati na ovaj ili onaj način. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Meni je žao što je vrijeme 10 minuta, pa nisam stigla govoriti o drugima. Ali sam se zadržala na jednom gradu koji dobro poznajem tim više što gradonačelnik nije dozvolio da se revizija razradi na gradskom vijeću što mislim da je obveza svih gradova i općina i županija da to kroz gradska vijeća prođe. Da sam imala priliku govoriti na gradskom vijeću, ja danas ovdje ne bih o tome govorila jer nije bilo prilike jer sam prvi puta nalaz revizije našla ovdje. A nisam govorila ni o kakvim protivnicima, poštujem legalitet i gradonačelnika izbora nego o protuzakonitim radnjama na koje sam ukazivala i koje su u nalazu državne revizije iznađene tako da nikakvi osobni rivaliteti nisu niti je ovo politička kampanja, jer se radi na žalost o činjenicama i meni bi bilo puno draže da grad Požega nije opterećen ovakovim nalazima o kojima sam govorila, jer to je moj grad koji volim i koji želim da napreduje. Hvala.
Hvala. Druga replika poštovani zastupnik Josip Leko.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Naravno da kolegica Bajt ima pravo govoriti u Hrvatskom saboru o temi kako ona je vidi. Nažalost, radi javnosti moram reći da je pogled na Požegu kroz dioptriju partnerstva, odnosno druge stranke. Dakle, nije sasvim slučajno izabrana Požega. Gospođa Bajt potiče i radi u Požegi, a ovdje nema čovjeka o kome se govori pa je radi javnosti potrebno reći. Radi se o nastupu pred izbore za Grad Požegu pa je zato bilo važno iznijeti samo slučaj Požege, a ne načelne stavove o lokalnoj samoupravi. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepo. Poštovanom gospodinu Leki bih odgovorila u tom dijelu da nema ni brojnih ministara o kojima se govori i mnogih ljudi o kojima ovdje se raspravlja na razini nalaza Državne revizije. Međutim, ja nisam govorila u svijetlu predstojećih izbora nego iznosila činjenice. Jer u "Večernjem listu" je objavljen natječaj o kom sam govorila i sve ono što sam govorila je nažalost potkrijepljeno dokumentacijom i nalazom Državne revizije. Ja samo tražim da se u okviru toga institucije Hrvatske države rade, da su radile godinu prije, svake godine su nalazi sve bolji i vjerujem da sljedeće godine će biti manje štete nego li je prije, ove godine sada o kojoj govorimo 2003. i da je na vrijeme se reagiralo da ove godine se ne bi ponavljala ista priča o kojoj ćemo razgovarati o mjenicama za godinu dana kad dobijemo nalaz Državne revizije i u 2004. godini za Grad Požegu. I ne želim da se to ponovi bilo gdje drugdje nego da radimo u skladu sa zakonom. I otkad je Državna revizija ustrojena puno je poboljšanja u radu i lokalnih samouprava i regionalnih samouprava. Hvala.
Hvala. Treća replika, poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče, pa ma što mi mislili ili govorili radi se ipak o pokušaju da se politički suparnik grubo diskvalificira uoči predstojećih lokalnih izbora. A što je još gore, ovakav način govora je direktno miješanje političke vlasti ili političara i pokušaj utjecaja na sudsku vlast, odnosno na Državno odvjetništvo. Čini mi se da nije bila praksa da se uči Državno odvjetništvo sa razine političkog govora saborskih zastupnika što im je raditi, kako da rade, što moraju raditi, što trebaju raditi i kako sudovi trebaju suditi. Čini mi se da ako to uvedemo da ćemo dovesti do kidanja one nužne razdvojenosti između političke, zakonodavne i sudske vlasti. Uostalom, svi oni pokušaji koji su do sada postojali da se gospodin gradonačelnik Požege diskvalificira su odbačeni na mjestima na kojima se to i razmatra, a za što nije zadužen Hrvatski sabor nego netko drugi. I još jedna stvar, kolega Bajt je rekla da gradonačelnik nije odlučio da stavi nalaz ove revizije na sjednicu Gradskog vijeća. Ja bi je htio podsjetiti da to i nije stvar gradonačelnika. Dnevni red Gradskog vijeća utvrđuje predsjednik Gradskog vijeća, a ne gradonačelnika. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovani kolega, i meni je žao, ali ja sam govorila na temelju činjenica u nalazu Državne revizije. Nisam dodala ništa. Što se tiče Državnog odvjetništva, ako dobro pamtim mi smo svaki put nakon izvješća Državne revizije davali zaključke da Državno odvjetništvo postupi po nalazima koji su pronađeni u Državnoj reviziji. Izvan toga nisam išla, a sudstvo nisam spominjala niti bih se u taj dio upuštala. Samo sam tijekom i slijedom zaključaka koje je uvijek ovaj Hrvatski sabor iznosio da se uputi organima Hrvatske države da postupe po nalazu revizije mada su mnogi i iz vaših klupa govorili da ne vjeruju, pa i iz klupa mojih kolega, da ne vjeruje da će se nešto učinkovito dogoditi. Ali ja vjerujem u pravnu državu i zalažem se u radu, evo ovih 15 godina u politici i vjerujem da će Hrvatska biti pravna država. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Milanka Opačić, replika.
Pa definitivno, ovaj govor gospođe Marije Bajt je danas bio predizborna kampanja i obračun sa nekim tko vas je, gospođo Bajt, potukao do nogu u Požegi. Što znači da građani Požege su sasvim jasno razlučili ljude koji su za njih radili i one koji su se bavili isključivo politikom. Onog trenutka kada ste nasilno srušili vlast u Požegi zbog toga što niste mogli podnijeti da vi niste u Požegi na vlasti, a sada to niste ni voljom građana. Vi ste podnijeli preko 20 kaznenih prijava Općinskom državnom odvjetništvu protiv gradonačelnika Zdravka Ronka. Sve kaznene prijave su odbijene zbog toga što su bile potpuno neosnovane. Ja moram reći da doista nije bilo u ovom i nije dobro kada se na ovakav način postupa kao što ste vi to rekli. Vi ste, dakle, vrlo jasno pozvali Državno odvjetništvo da se pozabavi gospodinom Ronkom i njegovim nepravilnostima u Gradu Požegi. Nepravilnosti koje su ovdje izrečene od strane Državne revizije su nešto što će biti dostavljeno Državnom odvjetništvu, ali je činjenica da je vaš problem u tome što ste vi u zadnjih godinu dana ne samo gospodina Ronka nego mnoge druge, čak i neke kolege koji sjede ovdje sa mnom u klupi progonili, oblatili u javnosti, priljepili im etiketu da su lopovi, kriminalci. Na vašu žalost ovo Izvješće Državne revizije to ne potvrđuje. I to je vaš problem i zbog toga čitavo vrijeme nastojite vršiti pritisak na sve one koji bi eventualno mogli i trebali to potvrditi da to potvrde, ali na svu sreću u ovoj državi sva tijela pa i sudbena tijela rade po zakonu. I ako nema osnove nadam se da neće slušati vaše političke upute.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice zastupnice. Naime, ja bih voljela da se govori tvrdnjama, a ne politički, ali prihvaćam i taj dio. Nikada nisam nikoga blatila i uvijek sam govorila istinu. Uvijek i samo istinu. A što se tiče toga da je HDZ u Gradu Požegi potučen do nogu, nije. Mi smo dobili 7 vijećnika i 2 stranke su u Gradu Požegi. SDP i HDZ. I mi prihvaćamo legitimitet koji je SDP dobio u Gradu Požegi i nastojali smo biti konstruktivni vijećnici pa i da se nađe izvješće Državne revizije na Gradskom vijeću. Međutim, vi ste sad kazali netočnost. Protiv gospodina Ronka, koliko ja znam, je podnešena jedna jedina kaznena prijava i to povjerenika hrvatske Vlade kada su ga obasule mjenice koje su do tad skrivane i dilano s njima. Tada se izašlo prema Državnom odvjetništvu sa jednom jedinom kaznenom prijavom koja nije odbačena nego je u postupku rada Državnog odvjetništva na što se ne bih željela miješati niti utjecati. A isto tako bih rekla što nastojim 15 godina rada i u ovom Hrvatskom saboru da je politika moralna ako su moralni ljudi koji se bave politikom. I dalje ću zastupati to i tražiti da politika bude moralna kao i svaki drugi posao, ali i da mi krenemo sami od sebe. Hvala. [[Pljesak.]]
Hvala. I peta replika, poštovani zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Uvažena kolegica Marija Bajt je iz svog kuta naravno iznijela i oslikala sliku stanja u Gradu Požegi. Naravno, pridružujem se svim onima koji su rekli da je neupitan politički obračun sa suparnikom koji je, koliko ja znam, ipak nešto malo više prijava dobio i iste su od strane nadležnih tijela, a napose odvjetništva odbačene. U vašem govoru uvažena kolegice, dade se iščitati da je kolega Ronko koji je aktualni gradonačelnik grada Požege, iznimno jak čovjek, ima utjecaj na općinska i ostala odvjetništva, na institucije sistema, na sudstvo, a očito da je uzurpirao i predstavničku vlast jer nije dozvolio kako vi kažete, citiram raspravu oko revizije na gradskom vijeću. Ja znam da je odnos snaga tamo drugačiji i znamo na koncu kako je nakon ovih izbora izabrano novo vodstvo grada Požege i da ipak postoji jedna harmonija ali i vrlo precizna podjela odgovornosti u gradskom vijeću. NO, meni je čudno kako niste pokrenuli raspravu ili niste se stigli osvrnuti u svojoj raspravi i na Požeško-slavonsku županiju po kojoj isto tako iz županijskog proračuna što kroz sam proračun, što kroz županijsku upravu za ceste, istoj toj tvrtci 12 milijuna kuna kredita dato za radove koji nisu niti ugovoreni, niti planirani. Dakle, riječ je o gospodinu Zecu, o Kamen-ingradu itd., ali i ja se zalažem kolegi Bagariću da doista poštujemo pravnu državu, da sankcioniramo sve pojave ma iz koje sredine dolazi.
Hvala. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Marija Bajt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja poštujemo obranu kolega, svog stranačkog kolege, ja nisam imenovala ja sam govorila o gradonačelniku Požege, međutim vi ste imenovali, ja u taj dio nisam imena spominjala ničija. Međutim, što se tiče kaznenih prijava, ja vam zaista kažem ja ne znam kako i tko šalje kaznene prijave, ali iz redova moje stranke nije došla niti jedna jer to nije način naš na koji komuniciramo, nego smo nastojali kako gradski vijećnici rješavati ono što je domena gradskog vijeća. Što se tiče pravne države, ona je jednaka za sve i svi zakoni bi trebali biti jednako primjenjivi za sve i ja ću se ovdje u Hrvatskom saboru zalagati da to bude jednako prema svima i na isti način, a politizirala ipak ne bih mislim da su više političke teme bile s vaše strane upućivane prema meni nego u mom komentaru Izvješća državne revizije. Hvala.
Hvala. Idemo na 5-minutnu raspravu. Prvi Klub zastupnika HNS PGS-a poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se. Uvaženi gospodine predsjedniče, gospođo revizor sa svojim suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Evo nekako da na kraju rezimiramo naše razmišljanje oko izvješća o obavljenim revizijama, mi iz Kluba HNS PGS-a podržat ćemo ova izvješća iako kako se moglo vidjeti kroz jučerašnju i kroz jutrašnju raspravu imali smo niz primjedbi, odnosno ja bih rekla drugačije tumačenje pojedinih navoda. Utvrdit ću da se na neke konstatacije ne stoje ili da ih promatramo možda iz drugog kuta u drugom svjetlu ili dakako da su sve preporuke su korektne i odlično su nit vodilja. Upravo u tom smislu me jako začuđuje ona konačna zaključna rečenica koja kaže da u očitovanju se nisu mogli očitovati Ministarstvo za zaštitu okoliša, o nalazu Državne revizije, o poslovanju bivšeg Ministarstva za javne radove, obnovu i graditeljstvo u 2003. godini jer nisu sudjelovali u radu tog Ministarstva. Što bi to značilo, da kod svake izmjene vlasti kada se dođe do nekakvih reformi u sustavu državne uprave, da se tada ne možemo očitovati o radu prethodnika. To za početak nije dobro zbog toga što revizija upravo to što radi, radi zato da bi dala preporuke, naputke i ispravke onima koji će nastaviti s tim programima. Upravo ovo Ministarstvo se trebalo očitovati o radu bivšeg Ministarstva za javne radove u segmentu koji se odnosio na stanogradnju koju su oni dalje nastavili provoditi. Što se tiče ostalih primjedbi osvrnula bih se na primjedbu gdje ste predložili i preporučili da realnije i sveobuhvatnije planiramo prihode i primitke apsolutno se slažem s tom primjedbom. Isto tako, vezano izvršenje rashoda u iznosu većim od plana i ostalim sredstava državni ured za reviziju je naložio preuzimanje obaveza za namjene i do visine utvrđene proračunom i tu se slažem naročito bih pohvalila jednu preporuku koja mi se čini vrlo važna, a odnosi se na točku 7. gdje se kaže Državni ured za reviziju je naložio nastavljanje aktivnosti na provođenju mjera za skraćivanje rokova izgradnje. Ovo je jedna vrlo važna stvar i predaji izgrađenih stanova čime će se iznaći odnosno smanjiti troškovi njihovog čuvanja, za Hrvatske ratne vojne invalide omogućiti useljenje u stanove. Ne bih ulazila u to tko kako 97., 98., 99. kada su se počeli gradovi ti stanovi kako je to bilo građeno, u to ne bih ulazila to je sve bilo iz prethodne vlasti, ja sam to zatekla, nastojala sam na najbolji mogući način okončati i nadam se da sam u tome koliko toliko uspjela. Dakle, prihvaćam praktički sve preporuke, ono što bih htjela još reći je da što se tiče samog POS-a i auto-cesta i učinaka na gospodarstvo htjela bih naglasiti da na ukupno povećanje GDP-a najveći i najbrži učinak ima upravo građevinarstvo i to upravo visokogradnja. Visokogradnja … niz obrta, ona akcelerira porast industrijske proizvodnje građevinskog materijala, ona također akcelerira i sve ostale industrije, svih proizvoda koji prate opremanje stana. Visokogradnja podiže standard življenja neposredno ali i kroz urbanizaciju pojedinih gradskih prostora, uvodi se vodovod, kanalizacija, plinofikacija, izgrađuju se pojedine prometnice, dovodi se javna rasvjeta. Spomenula bih još i to u trećem tromjesečju 2003. godine porast GDP-a je bio 5,6% u odnosu na prethodno razdoblje, od toga je udio u GDP-a, od tog porasta udio je bio 1,8% samo od strane građevinarstva, govorim niskogradnje i visokogradnje. Što se tiče spoticanja stanogradnje, to je jedan tržišni proizvod u kojem praktički država participira, participira jedinica lokalne uprave, participiraju banke. To je tržišni proizvod koji je približen kupcu ali u konačnici taj stan plaća kupac. Dakle POS odnosno stanogradnja snažan je … gospodarstva a ne na temelj budžeta već akceleracijom sredstava privatnih osoba kupaca stanova, što je vrlo bitno i vrlo velika razlika u odnosu na ostalo. U državi nema pomaka ako nema pomaka proizvodnje, nema socijalne skrbi, nema dobrog zdravstva. Na žalost ovi projekti polako gube na dinamici, a nema najave nekih novih drugih dobrih projekata. Vlada nam nije ponudila niti jedan novi kapitalni projekt a već je proteklo godina i pol tekućeg mandata. Mandat istječe vrlo brzo kao pješčani sat i propušteno ne prašta. Zahvaljujem.
Hvala. I Klub HDZ-a poštovani zastupnik Andrija Hebrang, 5-minutna rasprava izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovana gospođo glavna revizorice. U Ovom vrlom kratkom vremenu mogu izvući samo sljedeće naznake koje je naš Klub uočio. Jedino s čime se ne slažem u ovom izvješću koje smo čuli od gospođe revizorice to je da se iz godine u godinu stvari popravljaju. Naime, ovo je najlošije godina prikazana u ovom revizorskom izvješću što ću sada argumentirati samo s nekoliko brojki. Za mene je ovo izvješće jedan kriminalni roman, napeti kriminalni roman i siguran sam da će završiti happy endom samo ne znam da li za počinitelje ili za porezne obveznike, to ćemo vidjeti za par mjeseci. Ono što razlikuje ovo državno izvješće u 2003. od ostalih je red veličine svota s kojima se manipuliralo i zloupotrebljavalo položaj. U prijašnjim izvješćima govorili smo o milijunima, desecima milijuna i stotinama milijuna. U ovom izvješću govorimo o milijardama pa ću i ja svoje izlaganje posvetiti samo onome što je iznad milijarde jer onaj sitniš zaista kraj ovih brojki nije zanimljiv. Kada 2003. godine Ministarstvo financija koje bi moralo biti stup i uzor ponašanja i poštivanja kada se radi o rukovanju novcem, poštivanja zakonom. Kad Ministarstvo financija prema ovom državnom izvješću nije pokazalo potraživanja Carine i carinskih pristojbi u ovom izvješću na strani 127 u iznosu od milijardu i 300 milijuna kuna. Nije prikazano. Dakle, ne postoji. Kada Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje ne prikazuje isplate mirovina korisnicima u susjednim državama Bosni i Hercegovini i Crnoj Gori u iznosu od milijardu i 300 milijuna kuna to jednostavno ne postoji. Šta je to za ovaj proračun i za ovo državno izvješće. Kada Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje biser nad biserima prema Izvješću Državne revizije za taj milijardu i 600 milijuna obveza jednostavno ih ne prikaže, prebaci u sljedeća razdoblja sljedećim Vladama, stranica 319 izvješća. Kada primjerice Ministarstvo za javne radove i graditeljstvo ugovori radove za milijardu i 300 milijuna više od onoga što je u proračunu predviđeno, onda je potrošilo novac nekih drugih Vlada. Pitamo se zašto je to radila. Pitali bi gospodina Čačića i njegovo ministarstvo tko to vara kad stanove ugovara. Milijardu i 300 milijuna preko. Ministarstvo zdravstva biser nad biserima. U Ministarstvu zdravstva je u mjesec dana prije izbora potpisano sporazuma sa županijama za investicije u visini od milijardu 600 milijuna kuna. Potpisano je pola milijarde narudžbi u zadnjih sedam dana prije izbora. A govorio sam već o zadnjoj "dugoj mračnoj noći" kada je ugovor potpisan zadnju noć prije izbora za informatizaciju zdravstva. Lijekovi u HZZO-u u visini 2 milijarde 800 milijuna kuna bez javnog natječaja. Vrijeme je isteklo a ja još imam 6 milijardi za nabrojiti. Sad vidite u kakvom šoku je bila ova Vlada u prvih sedam dana svojega mandata kada smo otkrili ove nepravilnosti. U šoku će sada biti i Državno odvjetništvo kada dobije a na prijedlog Kluba zastupnika HDZ-a će dobiti ove materijale a ja predlažem na kraju Državnoj reviziji da doda još jednu stranicu, sa velikim slovima da napiše neponovilo se. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Željka Antunović.
Pa cijelo ovo izlaganje u kontekstu kako je bilo prikazano kao milijarde kriminala, milijarde ukradenih novaca je potpuno netočno i lažno. Poznata je retorika uvaženog zastupnika Hebranga koji je sam za sebe rekao da ne laže ali ponekad ne govori istinu. Tako je potpuna neistina i sve što je ovdje izrečeno od ministarstva do ministarstva, od milijarde do milijarde, svi su ti novci transparentno uloženi, zna se zašto su potrošeni, nisu predmet ni krivičnih ni revizijskih krivičnih prijava nego su naprosto navedeni samo jednim djelom u reviziji kao elementi da treba drugačije evidentirati a to je bitna razlika. I zbog toga je zaključak o tome da je ovo najcrnje izvješće potpuno netočan, potpuno neistinit. Naprotiv, ovo izvješće je do sada najbolje izvješće da se ne vraćamo u prošlost.
Hvala. Molim završni osvrt glavne državne revizorice Šime Krasić. Izvolite!
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo! Zahvaljujem se svima na riječima podrške našem uredu a posebno na primjedbama i prijedlozima koji nas još više obvezuju koje ćemo vjerujte razmotriti i u sljedećim našim izvješćima i radu i primijeniti pa će opet izvješća biti vjerojatno metodološki bolja. Ovdje je napomenuto da se naše izvješće po kvaliteti razlikuje u odnosu na prethodna izvješća jer sada imamo mišljenje to je istina točno jer mi nismo mogli davati ranije, morali smo sveobuhvatno raditi a to je razlog što se naša praksa koristeći praksu drugih revizija europskih zemalja prihvaćanjem standarda Europske unije mijenjala, da smo mi metodologiju usavršavali i donekle i primjena novih zakonskih propisa. Zakon o proračunu je donesen. Iza njega je slijedio jedan veliki broj provedbenih propisa što je sve donekle utjecalo na način i iskazivanja u računovodstvu odnosno mijenjanja tijeka itd. tako da se sada može uspoređivati godina za godinu. Sadašnja metodologija rada, izrade izvješća, izvješćivanja Sabora, javnosti potpuno samo se približili standardima Europske unije jer su nas ocjenjivali i spremni smo preuzeti sve zadaće koje će proisteći prilikom ulaska u Europsku uniju. Jedino područje koje još nije usklađeno sa zahtjevima Europske financijska neovisnost Državnog ureda za reviziju. Na način traži se da Sabor određuje visinu financijskih sredstava za rad Državnog ureda za reviziju i da utvrđuje plaće ovlaštenih državnih revizora što se nadam da ćemo uskoro učiniti. Ovdje je postavljeno jedno pitanje zašto se pred vama ne nalaze i revizorska izvješća pravosudnih tijela. Mi smo 1996., 1997. i 1998. krenuli u reviziju i tih obavili smo 20 revizija Ustavnog suda, Upravnog, Vrhovnog, Visokog trgovačkog, Prekršajnog i nekih županijskih sudova. Kada smo krenuli na sudove nižeg ranga tada je došlo do pitanja naše nadležnosti revidiranja sudova. Mi smo tvrdili a i sada da mi imamo nadležnost revidiranja sudova ali u dijelu organizacije i financijskog poslovanja a ne u njihovom poslovanju, međutim u dopisivanju pregovorima sa Ministarstvom pravosuđa, odborom itd. došlo se ipak do zaključka da izričito ne piše da imamo pravo revidirati sudove pa je rečeno da će to obavljati Ministarstvo pravosuđa a mi prilikom obave revizije Ministarstva pravosuđa ćemo vidjeti kako su transferirana sredstva itd. Razlog da smo mi išli u izmjenu zakona koja je prihvaćena prošle godine u prosincu da je izričito navedeno da možemo obavljati reviziju i sudske … [[Govornik se ne razumije.]] iako se nisu usprotivili viši sudovi da mi to možemo obaviti. Ovdje bih htjela samo još jedno napomenuti da sve europske revizije obavljaju reviziju tu ali u ovom dijelu. Mi smo prisustvovali jednom seminaru koje je Europska unija organizirala u Sloveniji o reviziji sudova itd., naših revizora je dosta bilo prisutno gdje su obuhvatili organizaciju pravosuđa kaznenih institucija, pravosudnih institucija i financijskog poslovanja. Tu se govorilo o mnogo čemu da se može nešto napraviti. Da se primjerice neke institucije mogu na drugi način organizirati što bi pomoglo boljoj organizaciji, jeftinijem financiranju i tako dalje. To je samo jedan od tih razloga. Mi smo u svom, ovom nalazu i u bivšim našim revizijama svake godine utvrđivali veliki broj nepravilnosti u primjeni odredaba zakonskih propisa o javnim nabavkama. Mislim da je tome razlog u jednom dijelu i u čestoj promjeni propisa. Bile su uredbe jedna, pa druga, pa zakon pa je donesen četvrti zakon koji, i uvijek u primjeni tih zakona dolazi do određenih više nepravilnosti jer provedbeni propisi nisu pratili, pravilnici o primjeni i tako dalje, Zakon tako da je bilo određenih nepravilnosti u tome. Posebno ima nekoliko godina smo pokušavali sa, građevinski propisi i propisi o zdravstvu posebni propisi nisu u cijelosti usklađeni sa Zakonom o javnim nabavkama. Tu su posebno ovdje, mislim o Zakonu o javnim nabavkama lijekova. Već nekoliko godina mi tražimo da se provedu javne, u skladu sa Zakonom o javnim nabavkama i tako dalje. Međutim to se ne provodi. To se lista lijekova utvrđuje na jedan drugi način i tako dalje. Uvijek se uvjeravalo da će se dobiti mišljenje Ministarstva odnosno odobrenje i tako dalje. Međutim tog odobrenja nema. Sada smo u jednom dogovoru sa Ministarstvom financija Zavoda za zdravstveno osiguranje da se pokuša, i sa upravom za nabavke i komisijom za kontorlu javnih nabavki da se promijeni nešto u Zakonu o javnim nabavkama što bi ili ih izuzelo ili ih izričito primoralo da moraju ... [[Govornica se ne čuje.]] Mi smo sada utvrdili, Zavod je jednostavno raspisao jedno, jedno pismo. Poslao svim zdravstvenim institucijama da moraju provoditi postupak javne nabave lijekova i tako dalje. Mišljenja smo za one koji su na popisu lijekova kada bi to proveo zavod da bi to bilo puno ekonomičnije i tako dalje, a zdravstvene institucije po onom našem saznanju jer smo obavili reviziju svih zdravstvenih institucija. 64 smo obavili. Ne mogu postići neku nižu cijenu nego što bi to postigao sam zavod. I tražimo, a evo ovdje apeliramo. Mislimo da će doći do usaglašavanja tih stavova i da će se to zakonski regulirati da Zavod provede te, taj postupak, da napravi listu lijekova, a da zdravstvene institucije mogu nabavljati do određenog iznosa i do, te maksimirane cijene u tom dijelu. To je jedan veliki problem koji pokušavamo rješavati i nismo ga uspjeli riješiti. Ima još dosta tih problema, problema primjena članka 6. koji se odnosi na davanje odobrenja za direktnu nabavku i ... [[Govornica se ne razumije.]] i još neki koji se proglašavaju nekom robom koja se ne može ići u javnost i tako dalje. Izmjenom tog članka odnosno ovih usuglašavanjem određenih odredaba mislimo da će se postići mnogo. Isto tako ću samo ovdje naglasiti da sam bila i prisutna određenim skupovima gdje se dalo u zadatak i ovim našim ... [[Govornica se ne čuje.]] da se mora donijeti novi Zakon o javnim nabavkama, da će se on uskladiti sa zakonodavstvom Europske unije i da mislim da ćemo zajedno ga raditi sa Slovenijom jer nisu ni oni uskladili još taj zakon. Pa smo pokušali sa našim Ministarstvom financija, a i mi smo u nekom dijelu sudjelovali kad se bude pripremala, ova, Zakon u Sloveniji da surađujemo s njima i da ga uskladimo, prije možda nego što bi to bilo potrebno. Ja bih ovdje još je bilo dosta primjedaba, prijedloga, zahtjeva što napraviti sa nalazima, prijedlozima državne revizije. Vjerujte da ja nisam uvijek zadovoljna s onim što je učinjeno po našim nalazima. Čitam sve, sva izvješća još uvijek čitam. Prvenstveno pogledam što je napravljeno po našim nalazima iz prethodnog izvještajnog razdoblja. Tu se pred nas postavlja jedan veliki problem. Mi smo u, na neki način sugeriramo odgovornoj osobi subjekta revizije, dajemo preporuke, nalaze, prijedloge. Dalje ne možemo. Jer to je revizija na taj način postupa. Struka utvrdi šta nije u redu i daje prijedloge. Smatramo isto tako da je svakom subjektu revizije odnosno odgovornoj osobi treba biti u interesu da dođe državna, da dođe revizija, da zajedno s čelnikom vlasti pokušaju napraviti ono što se maksimalno može. Odnosno neke stvari koje se ponavljaju da se predlože izmjene zakona, da se predlože izmjene nekih pravilnika, nekih odredaba kako bi zajedno to, negdje to uspjevamo, a moramo priznati u većini slučajeva ne uspjevamo. Iako moram reći da se puno toga promijenilo tako da. Ja moram ovdje samo još jedanput naglasiti da naša zadaća utvrditi činjenice i to nedvojbeno. Da se svi subjekti revizije moraju očitovati na naše izvješće i prihvatiti. Ukoliko ga ne prihvate ponavljamo poziv da se još jednom raspravi. Da ako imaju nekakvu dokumentaciju da se još revizori usuglase i tek tada završavamo sa izvješćem. I da je bilo svega 5 prigovora koje smo rješavali posebno i koje smo se usuglašavali. Tako da mislim da su nalazi nedvojbeni utvrđeni i potvrđeni. Revizija nema mogučnosti prisile. Osim suda javnosti, Hrvatskog sabora, a u jedinicama lokalne vijeća mi svako naše izvješće dostavljamo načelniku, gradonačelniku, čelniku Vijeća odnosno čelniku Skupštine. Dešavalo se u ovih nekoliko godina da se određene, ne znam iz kojih razloga, nije raspravljalo ... [[Govornica se ne razumije.]] međutim na traženje viječnika mi dostavljamo pojedinačno izvješće jer smatramo da treba biti i da se na tom dijelu i tu mogu poduzeti one mjere koje revizija ne može. Možemo dati preporuku međutim mi ne možemo dalje ... [[Govornica se ne čuje.]] Imamo iskustvo drugih revizija da se postižu znatni uspjesi raspravom u Parlamentu, u Saboru i u javnosti. Da je to sud javnosti jedino sredstvo koje ima državna revizija ali ... [[Govornica se ne razumije.]] i ostali, da. Mi u svom radu oduvijek, a sad posebno surađujemo dobro sa odvjetništvom, MUP-om i drugim institucijama koje se bave ... [[Govornica se ne čuje.]] Tijekom ove godine moram priznati da je bilo jako puno suradnje, da smo dostavljali stotine izvješća koje su na njihov zahtjev, ali da smo dostavili i izvješća gdje smo mi smatrali da ih treba uputiti, ja ću ovdje spomenuti Hidrometeorološki zavod. Smatrali smo da je poslovanje takvo da smo im odmah nakon obavljene revizije uputili to izvješće. Šta će poduzeti po njemu? Isto tako ovdje moram reći da sam osobno zatražila od ova tri subjekta koji su dobili negativno mišljenje da se očituju što su napravili. Hrvatski olimpijski odbor je poduzeo sve. Regos je poduzeo. Međutim Hrvatski hidrometeorološki zavod za sada po meni nije dovoljno poduzeo. Što ćemo napraviti? Ići ćemo opet u reviziju da vidimo šta se tu napravi, ali opet opetovano ukoliko ćemo mi na taj način raditi ja opet velim prisile nemamo da to napravimo. Mi smo jedan veliki broj ovih sadašnjih izvješća analizirali, izvješća o reviziji pretvorbe i privatizacije gdje smo bili obvezni podnositi određene prijave i ova izvješća koja obavljaju ... [[Govornica se ne čuje.]] Većinom, većim dijelom i u ovim izvješćima se radi o nepravilnosti koje su nesankcionirane. Isto tako se radi i o nepravilnostima, mi ne možemo govoriti ... [[Govornica se ne razumije.]] ali sam ja radi sebe malo ... [[Govornica se ne razumije.]] radi o prekršajnim nepravilnostima. Mali broj se nepravilnosti dešava. To je primjeri, posebno to je potrebno naglasiti kod kršenja odredaba zakona, nepoštivanja odredaba zakona i drugih odredaba o javnim nabavkama. To su u pravilu propisane prekršajne ili nikakve sankcije. Po analizi. Mislim da se kod donošenja novoga zakona mora o tome voditi računa ali on će doći vjerojatno pred ovaj Sabor ne mogu reći kada, ali će on doći pred ovaj Sabor. Bit će lakše raditi i nama, bit će učinkovitija revizija, a bit će učinkovitije i službe koje i za nas rade. Hvala lijepa.
Zahvaljujem glavnom državnoj revizorici, gospođi Šimi Krasić. Zaključujem raspravu.
E sada idemo na izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2004. godinu, Izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu, i Izvješće o obavljenim revizijama za 2003. godinu posebni dio. Tu imamo prijedloge zaključaka dva kluba, imamo Kluba zastupnika HDZ-a i imamo prijedloge zaključaka Kluba zastupnika SDP-a. Klub zastupnika SDP-a podnio nam je prijedlog zaključaka koji nam je bio prethodno podijeljen u pisanoj formi, nakon obavljenih konzultacija i sa Vladom sa odgovarajućim resornim ministrima je i Vlada prihvatila i kako ove prijedloge zaključaka Kluba zastupnika HDZ-a tako i u promijenjenom obliku koji je maloprije podijeljen zastupnicima i prijedloge zaključaka Kluba zastupnika SDP-a. Osim što je u Klubu zastupnika prijedlogu zaključaka Kluba zastupnika SDP-a zaključak pod brojem 2. već konzumiran i u širem smislu obrazložen i utvrđen pod zaključka prijedloga Kluba zastupnika HDZ-a pod točkom 4. i pod točkom 5. Pa bih stavio ove prijedloge zaključaka na glasovanje. Prvo je prijedlog zaključaka Kluba zastupnika HDZ-a. Molim da se uključite. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da su zaključci prihvaćeni sa 91 glas za, 10 protiv i 10 suzdržanih i 2 protiv.
I sada dajem na glasovanje Prijedlog zaključaka Kluba zastupnika SDP-a. Ovaj zaključak pod brojem jedan je identičan koji smo malo prije izglasovali da se prihvaća Izvješće o radu Državnog ureda, Izvješće o obavljenim revizijama i zaključak pod brojem 2. glasamo samo o zaključku pod brojem 3. točkama a. i b. koje i Vlada prihvaća i molim da se i, dakle da se uključite i molim da se glasuje onda o prijedlogu zaključaka pod brojem 3. Kluba zastupnika SDP-a. Rezultat? 85 glasova za, 10 suzdržanih i 12 protiv. Sa tom većinom su usvojeni i ovi prijedlozi zaključaka Kluba zastupnika SDP-a.