Hvala. Poštovani predsedniče Narodne skupštine, gospodo potpredsednici, narodni poslanici, dame i gospodo, drugarice i drugovi. Ja naravno želim da se zahvalim i svakome od vas, jer borba protiv mafije, borba protiv organizovanog kriminala ne može da se vodi bez Narodne skupštine i bez podrške i aktivnog učešća svakog od vas. Narodna skupština kao najviši dom, kao dom koji ne samo što donosi zakone, nego i vodi računa o tome da ti zakoni budu i pravedni i održivi, jeste mesto bez koga ne može biti uspešne borbe protiv organizovanog kriminala. Ja se svakom od vas pojedinačno i iskreno zahvaljujem na tome i pripadnicima MUP i BIA, Tužilaštvu za organizovani kriminal beskrajno znači vaša podrška i znači priznanje kada stigne sa ovako visokog mesta. Danas ćemo vašoj pažnji preporučiti dva međunarodna sporazuma. Jedan je sa Vladom Republike Severne Makedonije, a drugi je sa Vladom Kraljevine Lesoto. Oboje imaju svoj značaj. Neka u našem životu više, manje u praktičnom smislu, ali jedan i drugi imaju svoj praktični, ali i svoj politički značaj. Daljina koju imamo između nas i Kraljevine Lesoto nije nešto što treba da nas obeshrabri u smislu naše saradnje i u smislu pokazivanja jednog iskrenog odnosa poštovanja za nešto što je Kraljevina Lesoto učinila u jednom važnom trenutku. Povukla je priznanje lažne države „Kosovo“. Ovo je između ostalog način da naša država pokaže koliko poštuje taj gest i koliko poštuje hrabrost da se drži međunarodnog prava. Lesoto nije velika zemlja. Nema velike potencijale koje imaju neke druge afričke zemlje koje su brojnije, bogatije, naoružanije ako hoćete tako da kažem, ali je pokazala hrabrost baš zato što je tako mala, pokazala je hrabrost da poštuje međunarodno pravo. Naš današnji sporazum, odnosno onaj trenutak kada vi budete glasali za njega biće naš način da kažemo jedno veliko hvala, jedno veliko poštovanje za malu zemlju, ali veliku po svojoj hrabrosti da poštuje međunarodno pravo. Kada je u pitanju Sporazum između naše Vlade i Vlade Republike Severne Makedonije u saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata jasna je njegova značajna praktična primena. Migrantska kriza koja je počela 2015. godine nije prestala. Kako stvari stoje, neće ni prestajati. Dokle god su ovakvi ekonomsko-politički odnosi u svetu, dokle god EU nije u stanju da formuliše zajedničku politiku kada su migranti u pitanju, dokle god velike i moćne zemlje ne budu uspele da postignu stav po pitanju ove velike krize, migrantska kriza će se nastaviti, a Srbija se nalazi na migrantskom putu. Da to odmah razjasnimo. Ne koristimo slučajno termin migranti, ne koristimo termin izbeglice. Po međunarodnom pravu, po našem pravu migranti i izbeglice nisu isto i upravo je zbog toga posebno važno da sarađujemo sa našim okruženjem, da sarađujemo sa našim susedima kako bismo se borili protiv posledica iregularnih migracija. Svakog čoveka na našoj teritoriji štiti zakon, štiti međunarodno pravo, ali pod uslovom da on poštuje zakon i da poštuje međunarodno pravo nikao drugačije. Ne može Srbija da postane parking za migrante. Ne može Srbija da bude mesto gde će ulaziti kako ko hoće i izlaziti kako ko hoće, a vreme dok se nalazi na našoj teritoriji voditi kako god hoće. To država Srbija ne može da dozvoli i nije dozvolila i vi ste svi, verujem, svedoci koliko MUP ulaže napora da se iregularni migranti sklanjaju sa ulica, da se obezbede u kampovima, gde im je sve obezbeđeno, sve što je potrebno, ali ne mogu da budu nekontrolisano na našim ulicama. Mi to naravno radimo uz minimum minimuma primene sile, za razliku od mnogih drugih zemalja koje su i veće i razvijenije od nas. Skoro da niste mogli da vidite upotrebu sile kada je u pitanju MUP i kada su u pitanju naši bezbednosni organi. Tokom prvog talasa kovida, kao što se sećate svi, migrantski kampovi u našoj zemlji su bili jedini oblik kolektivnog stanovanja u Evropi u kome nije bilo ni jednog zaraženog, samo zahvaljujući tome što smo ih na vreme zaključali, medicinski obezbedili i omogućili da nesmetano provode to vreme, ali bez komunikacije sa našim stanovništvom i na taj način nisu predstavljali pretnju ni za naše građane, ali ni za sebe. Vlada Republike Srbije i MUP će uvek učiniti sve da se naš način života ni na koji način ne poremeti, pa i kada je u pitanju migrantska kriza. Zato nam je potrebna saradnja sa našim susedima. Ti migranti ne dođu sa neba, oni prođu nekoliko zemalja, ali vrlo često prođu i zemlje EU, pa onda iz njih ulaze da li na prostor Severne Makedonije, naše zemlje i onda ponovo pokušavaju da uđu u EU i to je jedan od paradoksa, koji je i politički i tehnički paradoks, ali to je svet u kome živimo. Zato moramo da učinimo sve kako bismo njihovo kretanje kontrolisali, kako bismo zaštitili svoje granice. Ovaj sporazum uređuje pitanje koja se tiču saradnje između nadležnih državnih organa Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije u prevenciji u borbi protiv organizovanih kriminalnih grupa za krijumčarenje migranata, kao i unapređenja saradnje između naših organa u toj oblasti. Ovaj sporazum se odnosi i na svaki drugi oblik krijumčarenja migranata u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije. Nije teško pretpostaviti da kada kroz jednu zemlju, a 2015. godine je kroz Republiku Srbiju prošlo oko milion ljudi, da je tu sigurno bilo mnogo kriminalnih bandi, da je tu bilo mnogo krijumčara, ali sa velikim ponosom moram da kažem da se naša zemlja najuspešnije na migrantskoj ruti bori protiv krijumčara. Nadležni državni organi naše dve države u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom razmenjivaće relevantne informacije i podatke o pitanjima koja se odnose na rute, način delovanja i identitet članova organizovanih kriminalnih grupa koje su uključene u krijumčarenje migranata. Međusobno ćemo razmenjivati dobra iskustva i praksu, naučna i tehnička iskustva, sve ono što može biti od značaja za sprovođenje zakona. Formiraćemo i zajedničke istražne timove, organizovati zajedničke obuke, radionice i seminare i razmenjivati iskustva u cilju sprečavanja i jačanja kapaciteta za borbu protiv krijumčarenja migranata. Najbliži smo susedi, imamo isti problem, ovo je način da se sa tim problemom nosimo i ovo je način da budemo još efikasniji, još organizovaniji i da još ozbiljnije i efikasnije štitimo našu zemlju i štitimo naš način života. Zato, dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da u danu za glasanje podržite predložene sporazume i da date Ministarstvu unutrašnjih poslova još jedan mehanizam, još jedan alat kojim ćemo štiti našu zemlju i naše građane. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodine ministre. Želim samo da dodam na ovo što je ministar Vulin rekao, imajući u vidu da sam ja u prethodnom periodu bio ministar spoljnih poslova i da smo u tom periodu imali velikih uspeha i zajednički kontinuirano radili kao državnu akciju, da tako kažem, svih državnih organa na povlačenju priznanja tzv. države Kosovo, mi smo u svemu tome imali alate potpisivanja raznih međunarodnih sporazuma, od ukidanja viza pa do sporazuma u oblasti saradnje u oblasti bezbednosti, odbrane itd. Lesoto je jedna od zemalja koja je među prvima povukla priznanje. Želim da se zahvalim kada se pogleda u pravcu nekih poslanika koji su pomagali u tome sa nekim zemljama gde smo radili na povlačenju priznanja, ali u Lesotu se sada promenila vlast. Treba nastaviti dalje i pratiti da ne bi došlo do promene u stavu prema ovom za nas veoma važnom pitanju. Pre svega sam se javio zbog toga što me je potpredsednik Orlić podsetio da smo mi sada kao Narodna skupština formirali poslaničke grupe prijateljstva sa svim zemljama koje su povukle priznanje lažne države Kosovo, tako da imamo sada čak i poslaničku grupu prijateljstva sa Lesotom i sa drugim zemljama, što znači da imamo poslaničke grupe sa svim zemljama koje nisu nikada priznavale Kosovo i koje su povukle priznanje Kosova kao nezavisne države. Narodna skupština će u svakom slučaju pratiti aktivnosti Vlade u ovom domenu i govorim o ovom prvom međunarodnom sporazumu. Pošto se na listi nalaze i predstavnici izvestioca, samo bih pitao Aleksandra Markovića da li ste se javili u ime Odbora? Izvolite. Aleksandar Marković, Odbor za odbranu i unutrašnje poslove.
Zahvaljujem predsedniče. Jako kratko u ovom delu. Uvaženi gospodine Vulin, uvaženi gospodine Lazarov, uvaženi gospodine Glišiću, dame i gospodo narodni poslanici, Odbor za odbranu i unutrašnje poslove na jučerašnjoj sednici odlučio je da predloži Narodnoj skupštini da prihvati ova dva predložena zakona – Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Lesoto o saradnji u oblasti odbrane, kao i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata. Oba ova važna sporazuma doprinose razvoju celokupnih bilateralnih odnosa sa Kraljevinom Lesoto, o čemu ste i vi, gospodine Vulin, govorili, odnosno Republikom Severnom Makedonijom. Primetićete, dame i gospodo narodni poslanici, da je ključna reč za oba ova sporazuma reč – saradnja. Saradnjom sa drugim zemljama po pitanju, odnosno po raznim pitanjima iz delokruga odbrane, odnosno unutrašnjih poslova, naročito kada je reč o zemljama regiona, poput Severne Makedonije, unapređujemo naše kapaciteta u borbi protiv kriminala, u ovom slučaju u borbi protiv organizovanih grupa koje se bave kriminalom vrste krijumčarenja migranata, a što direktno utiče na povećanje bezbednosti građana, o čemu ćemo svakako detaljnije pričati u nastavku sednice. Želeo bih da izrazim zadovoljstvo što se ova sednica na kojoj razmatramo predložene sporazume iz delokruga odbrane i unutrašnjih poslova odvija u danima kada država vodi borbu, važnu i snažnu borbu protiv organizovanog kriminala i ja bih se ovom prilikom pridružio čestitkama vama, gospodine ministre, na uspešnoj akciji koja je ovih dana sprovedena u kojoj smo pokazali da država ima snage da se obračuna sa svim vidovima organizovanog kriminala, da u ovoj borbi nema zaštićenih, da u ovoj borbi nema povlašćenih i nema nedodirljivih i da niko nije jači od države. Gospodine ministre, izuzetno je važno da budemo odlučni i istrajni u ovoj borbi protiv mafije, protiv organizovanog kriminala, jer to je borba za uređenu, uspešnu i pristojnu Srbiju. Dame i gospodo narodni poslanici, pozivam da u danu za glasanje podržite ove predloge zakona.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Jelena Žarić Kovačević, predsednik Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Izvolite.
Hvala vam, gospodine Dačiću što ste mi dali reč. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kako smo na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo razmatrali predloge zakona o potvrđivanju dva sporazuma i to između Vlade Srbije i Vlade Severne Makedonije i drugi između Vlade Srbije i Vlade Kraljevine Lesoto o značaju ovih sporazuma danas ćemo moći da govorimo i u plenumu. Regionalno povezivanje i saradnja sa zemljama regiona važni su za Srbiju, pa će Sporazum sa Vladom Severne Makedonije upotpuniti saradnju i ojačati veze državnih organa dveju zemalja koje su nadležne za borbu protiv organizovanih kriminalnih grupa koje se bave krijumčarenjem migranata. Vlada Srbije je već pokazala istrajnost u borbi protiv kriminala i poslala jasnu poruku da nema zaštićenih i da niko nije jači od države. Sa druge strane i ovim poslednjim hapšenjima poslata je snažna poruka da je Srbija jaka i bezbedna zemlja. Vladavina prava i borba protiv kriminala su svakako visoko na listi prioriteta Vlade Republike Srbije i ako se osvrnemo na prvih 100 dana rada ove aktuelne Vlade, videćemo da je borba protiv mafije jednako prisutna kao i borba protiv Korona virusa i borba za našu ekonomiju i privredu. Kao što će ovi sporazumi obeležiti današnju sednicu, tako su i mnogi izazovi, ali i brojni uspesi obeležili prvih 100 dana rada Vlade. U borbi protiv Korona virusa prednjačimo među zemljama Evrope kada je reč pre svega o stabilnosti zdravstvenog sistema o očuvanju života i zdravlja građana. Za samo četiri meseca, podsetiću vas izgradili smo dve nove bolnice i sada je imunizacija stanovništva na visokom nivou po organizaciji i efikasnosti. I to što postoje rezultati u borbi protiv kriminala i to što smo prvi ili drugi u Evropi po borju vakcinisanih i prvi u Evropi po ekonomskim rezultatima, sve su to rezultati predanog rada Vlade i predsednika Republike ne samo ovih 100 dana, već i u proteklim godinama. Želim da kažem da je i Narodna skupština imala veliku ulogu donoseći pre svega zakone čija primena će imati očekivane pozitivne efekte. Vlada Srbije će i danas od narodnih poslanika iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu dobiti podršku za usvajanje sporazuma koji će doprineti većoj efikasnosti nadležnih organa po pitanju bezbednosti. Na kraju imate i našu bezrezervnu podršku u borbi protiv kriminala. Hvala.
Zahvaljujem. Nema više izvestilaca. Prelazimo na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre i ostali predstavnici Vlade, narodni poslanici, dame i gospodo, narodni poslanici iz Stranke pravde i pomirenja sa radošću učestvuju u diskusiji kada su u pitanju sporazumi o saradnji. Evo, danas pred nama zapravo imamo dva sporazuma, jedan od njih se tiče uspostave saradnje sa jednom malom i veoma dalekom zemljom koja na geografskoj karti izgleda kao ostrvo na kopnu. To za mene ima veoma važnu simboliku, jer zapravo potvrđuje kapacitet ove zemlje da dosegne i do takvih država i da im ukaže važnost i zapravo potvrdi sopstvenu sposobnost i opredeljenost da se uspostavi saradnja sa svakom zemljom u svetu koja za to iskaže želju i spremnost, bez obzira kolike mogućnosti te države bili. U ovom slučaju je u pitanju jedna mala afrička zemlja i to je ono što bi po meni trebalo biti intencija naše diplomatije i svih ostalih kapaciteta međunarodne saradnje. Afrika je zapravo jedan nedovoljno istražen potencijal za buduću saradnju. O tome mogu govoriti, polazeći od sopstvenog iskustva iz studentskih dana. Naime, ja sam četiri godine boravio u jednoj afričkoj zemlji, u Alžiru, u jednoj velikoj ozbiljnoj divnoj zemlji na severu Afrike i to su iskustva koja su i dan danas nezaboravna, ne samo u pogledu odnosa tih ljudi, njihove dobrote, njihove gostoljubivosti, već zapravo i sve ono što sam upoznao tokom te četiri godine i u pogledu njihovom odnosu prema nama ovde, prema našoj zemlji. Istina, tada sve to je bazirano na temeljima odnosa prema Jugoslaviji. Dakle, ja sam tokom tog boravka imao prilike upoznati ljude koji su recimo imali prilike da se leče u Beogradu. Naime, dok je trajao taj oslobodilački rat u Alžiru koji je bio jako surov, koji je trajao osam godina protiv kolonijalne vlasti, tokom tog rata oko milion i petsto hiljada ljudi Alžiraca je poginulo. Jedinu destinaciju izvan zemlje u kojoj su mogli da se leče je bila VMA ovde u Beogradu. U pitanju su stotine ljudi koji su prošli lečenje na VMA ovde u Beogradu. Zamislite sada kakva su njihova osećanja, kakva su njihova iskustva. Neke od tih ljudi sam upoznao, oni su već bili u starijim godinama, ali oni su o Beogradu, o tom periodu lečenja, o tome kako su bili ovde primljeni, kakva im je pomoć ukazana, oni su pričali u suzama, oni su govorili sa ushićenjem. Dakle, ta emocija i posle nekoliko desetina godina je tamo trajala. To se prenosilo na njihova pokolenja, na njihovu decu. Dakle, to je onaj najupečatljiviji detalj, ali svakako još je jako puno pozitivnih iskustava njihovog odnosa koga sam tamo iskusio. Uveren sam da i posle tri decenije od mog boravka tamo i dalje imamo jako puno pozitivne emocije, ne samo u Alžiru, već u svim onim zemljama sa kojima je tada Jugoslavija, ali istina sa Beogradom kao glavnim gradom te zemlje imala odlične i dobre odnose. Znam da je puno toga oživljeno u proteklim godinama, ali ono što želim da naglasim, da na tome treba još značajnije poraditi. Svaku mogućnost oživljavanja ili uspostave dobrih odnosa treba iskoristiti. Tu je Alžir i dalje jedna od zemalja na koju treba posebno staviti akcenat. Mi između ostalog, narodni poslanici SPP čak i u našem programu stranke, potenciramo važnost saradnje dodatno i sa muslimanskim zemljama i zapravo stavljamo sebe na raspolaganje. Vidimo sebe na raspolaganju kao pripadnike Islama koji žive u ovoj zemlji, a činjenica je da smo imali i razne druge odnose i saradnju sa raznim faktorima širom muslimanskog sveta. Spremni smo se staviti na raspolaganje ovoj zemlji i dalje pomoći da se ti odnosi unapred. Mogućnosti su ogromne, samo je neophodno regrutovati sve potencijale ove zemlje i ovde nas u Narodnoj skupštini, naravno sve potencijale Ministarstva spoljnih poslova, odnosno Vlade, ali isto tako i druge kulturne i sve organizacione potencijale kako bi imali puni kapacitet saradnje, ne samo u nekim simboličkim odnosima već i u konkretnom smislu ozbiljne privredne saradnje. Namenska industrija je tu izvan svake konkurencije i možda jedan od najboljih potencijala, ali i druge mogućnosti i dalje otvorene za privredu. Potenciram zemlje severne Afrike i Alžira. Tu su ogromne mogućnosti. To je zemlja koja sada izdvaja milijarde u investicije, infrastrukturu, sa ozbiljnom tradicijom saradnje sa građevinskim preduzećima i firmama sa područja bivše Jugoslavije. Mislim da tu možemo mnogo više i zato smo spremni bodriti svaku inicijativu pomoći i u njoj učestvovati. Svakako, već smo i pominjali. Za pohvalu je i podršku sve ono što je poslednjih godina učinjeno u poboljšanju odnosa sa muslimanskim svetom, posebno sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima. Znamo dobro kakve efekte u investicionom smislu donosi ta saradnja. Ali, verujte efekti su mnogo viši. Dakle, preko Ujedinjenih Arapskih Emirata, odnosno saradnje koja je uspostavljena otvorena širom prema zemljama zaliva, prema zemljama Bliskog Istoka. Evo, ja kao jedan musliman, građanin ove zemlje mogu da svedočim koliko je to imalo efekte i u pogledu jedne, ako tako mogu da kažem, muslimansko-pravoslavne saradnje. Mislim, da pored onoga što je nama ovde nama izuzetno važno, a to je privredna saradnja od velike važnosti je i opšta kulturno-civilizacijska saradnja. Naravno, sa naše tačke gledišta Stranke pravde i pomirenja, kako već i potenciramo u samom imenu između ostalog jednu od odrednica naše ideološke orijentacije, to je pomirenje. Naravno da pomirenje podrazumeva razumevanje. Razumevanje podrazumeva upoznavanje, jer bez upoznavanja nema mogućnosti uspostavljanja saradnje. Kada kažem pomirenje, ne mislim samo na pomirenje posle sukoba, ono uvek prvo upada u oči. Međutim, pomirenje je pojam koji ima mnogo širi značaj i važnost od samog smirivanja ili pomirenja posle sukoba. Pomirenje je zapravo uspostavljanje mirnih relacija. Pomirenje se najpre treba desiti unutar nas samih, sa nama samima, u našim individualnim ličnostima, potom pomirenje je potrebno unutar samih naših naroda i zajednica. Zapravo, pomirenje je mogućnost mirne komunikacije sa sobom, unutar svoje porodice, unutar svoje zajednice, unutar svog naroda, između naroda koji žive zajedno, ali isto tako i između naroda, kultura i civilizacija na međunarodnoj sceni. Zato, eto sa zadovoljstvom sam sa svojim kolegama pre dve godine učestvovao na Interparlamentarnoj konferenciji pravoslavlja u Libanonu. Nekima je bilo začudo zašto sam ja kao musliman prihvatio da učestvujem na konferenciji na kojoj su primarno bili pozvani narodni poslanici pravoslavci, odnosno narodni poslanici iz pravoslavnih zemalja. Ja sam bio pozvan kao gost ovde od naših narodnih poslanika. Sa radošću sam to prihvatio, ali su i efekti trodnevne konferencije i sudelovanja u Bejrutu na toj konferenciji bili izuzetno. Pogotovo sam bio i kao musliman možda jedinka kao gost na toj konferenciji bio izuzetno uvažen. To je zapravo bila prilika da govorimo o važnim temama i da pokažemo tu širinu, da nije samo sposobnost praviti komunikaciju i saradnju unutar sebi sličnih i unutar istih. To mogu svaki. Biti sposoban da budeš samo dobar sa svojim, sa istim, sa sličnim, to je više neki životinjski poriv, to je neka ideja krda, dakle to je više instinkt, ali biti sposoban da praviš dobre odnose sa različitim, to je prava etička, kulturna i civilizacijska vrednost. Mi tu imamo velikog potencijala. Prvo imamo i ozbiljnu tradiciju kroz istoriju i ovoga prostora. Istina, imamo i divnih iskustava, na žalost imamo i iskustava sukoba i ratova, ali to je sve dovoljno, po meni, da shvatimo da imamo dovoljno lekcija kako bismo izvukli prave pouke. Istorija je previše promovisana kao učiteljica života, možda pretenciozno, ali definitivno nije jedina učiteljica života. Ima mnogo još učiteljica života. I ukoliko samo istoriju prihvatimo kao jedinu učiteljicu života onda rizikujemo da se potpuno okrenemo unazad. Dakle, treba potpuno hladnokrvno prošlost uzeti kao lekciju, ono što je dobro nastaviti razvijati, ali ono u čemu smo pogrešili nije sramota reći – ovo je pogrešno. Nije sramota reći da nije dobro što se slični, srodni, različiti narodi na Balkanu preko stotinu godina biju, svađaju, ratuju i progone. To nije dobro. Nije dobro da tvrdoglavo nastavljamo u tome po istom modelu, po istom konceptu čekajući da dođe vreme kada ćemo biti mnogo jači pa sve ostale pobediti. To nije dobra politika. Zadovoljan sam što se ova Vlada i ova zemlja sve više okreće pametnoj politici, politici koja će biti bazirana na realnom iskustvu, politici koja će biti okrenuta budućnosti, gde ćemo doživeti da mi ovde na Balkanu koji, kako kažem, imamo mnogo srodnosti. Imamo takođe i različitosti, ali niti jedno, niti drugo ne treba da bude nešto što će nas deliti. To sve može da bude zapravo potencijal kojim ćemo se mi ponositi. Ono u čemu smo slični, srodni baštiniti svoje slobodno, ali isto tako ne možemo, ja se nikada neću složiti sa opredeljenjem da ono čemu pripadam, ne po mojoj volji, ne po mom izboru, već po sili sudbine. Rođena sam u jednom narodnom korpusu i šta treba, da tražim nagradu za to što pripadam jednoj naciji ili jednom narodu. Ne, sa etičke tačke gledišta, sa kulturne tačke gledišta ljudi ne mogu biti niti kažnjavani, niti nagrađivani za ono za šta nisu odlučivali. Ne možete se smatrati ni vrednijim, ni manje vrednim zato što pripadate jednoj naciji, jednoj zajednici, jednoj kulturi. Ne, ne možete. Možete se samo dičiti sa onim što ste postigli, sa onim što je vrednost, što je prava vrednost, sa onim što se vi odlikujete bilo u znanju, bilo u kulturi, bilo u etici, bilo u dobrom delu. Dakle, kada budemo više imali glasova ove orijentacije, kada budemo glasniji u kvalitativnoj promociji lestvice kvaliteta ili gradacije, gradacija je jedino dozvoljena u vrednosnom smislu. Nema gradacije u boji kože, nema gradacije u pripadnosti naciji. Najniži stepen identitetske pripadnosti je ono što te je zadesilo, ono što nisi birao, ono što jednostavno je pitanje o kome ti nisi odlučivao. Ja nisam pitam da li ću da budem rođen kao Bošnjak ili pripadnik neke druge nacija. Da, drago mi je što sam Bošnjak, ali ne tražim da zato budem odlikovan. Nemam pravo da budem vrednovan i kažem – ne, pripadnici drugih nacija su manje vredni. Nemam na to pravo. To je ono što mi treba ovde da značajnije podignemo iznad. To je realnost. Srbi, Bošnjaci, Crnogorci, Albanci, Hrvati, bilo ko, to je realnost. To je naše pravo i naša nacionalna i kulturna realnost dozvoliti svima da to svoje razvijaju ne na način da im mi nametnemo, ne na način da ih mi oblikujemo i kažemo – ne, vi ste takvi, vi ste to, vi niste to. To je nepristojno. Nepristojno je da se pripadnici jedne nacije bave drugom nacijom. Nepristojno je da ja kao Bošnjak držim vama lekcije Srbima koliko ste Srbi, da li ste Srbi, od kada ste, od kada niste, šta je sa vašim jezikom, šta je sa vašom kulturom i obrnuto. Mi moramo tu da uspostavimo kvalitetne kulturne odnose, da svako odluči da sebe profilira. Moramo da isključimo kategoriju priznanja. Priznajem ti naciju, ne priznajem ti naciju. Pa, to je najviši stepen nekulture i zaostalosti. Šta ima mene neko da prizna ili ne prizna? Meni čak to ne smeta. Ja sam se naslušao i ovde i na drugim mestima - te nepostojeća nacija, te nepostojeći jezik. Meni čak neki moji sunarodnici kažu - pa, dobro, zašto ne reaguješ? Ne dodiruje me, čoveče. Šta to mene briga da li mene neko priznaje? Jer, ako mene neko prizna, šta ću ja biti, više Bošnjak, je li? Ili, ako me ne prizna ili ne prizna moj jezik, ja sam manje Bošnjak? Apsolutno me ne zanima, zato što sam ja onoliko u svojoj nacionalnoj, kulturnoj i verskoj pripadnosti koliko stvarno jesam. Ako stvarno jesam, ja sam u tome siguran. Veliki problem jeste što mnogi pokušavaju da uspostave sopstveni identitet u negaciji drugoga. To rade samo oni koji zapravo imaju krizu svog identiteta. Onaj ko ima sigurnost u svom kulturnom, nacionalnom, duhovnom ili svakom drugom identitetu, on nema potrebe negirati drugoga. Dakle, to su neki postulati koji su jako važni i za lokalnu i za regionalnu, ali isto tako i za celokupnu međunarodnu saradnju. Druga tema je svakako važna, tiče se migranata, tiče se uređenja odnosa sa Republikom Severnom Makedonijom. To je izuzetno važna tema i treba zapravo napraviti sporazume, urediti zakone po tom pitanju. Ali, istini za volju, treba istaći da je ova zemlja pokazala izuzetno dostojanstven odnos kada su u pitanju migranti i to je nešto što je za pohvalu. Migranti i migrantska kriza su veliko iskušenje i jako je teško ostati uravnotežen u pogledu jednog etičkog, ljudskog odnosa prema tim napaćenim ljudima, a s druge strane opet ne ugroziti sopstveni sistem bezbednosti i opšte sistem funkcionisanja države i adminstrativnog aparata. Drago mi je da je, uprkos težini tog iskušenja, ova zemlja uspela da nađe tu meru, da je pokazala svoje humano lice, ali isto tako i da ne beži od odgovornosti, da pomno prati sve rizike, sve opasnosti, sve probleme koji mogu da proizađu iz toga. Ja bodrim ovu zemlju i njenu vlast da nastave sa humanim odnosom prema migrantima, ali svakako i da se do kraja uredi odnos prema ovom pitanju i prema ovom iskušenju i spreči svakako zloupotreba ovog pitanja, koja bi mogla da ugrozi bezbednost građana na bilo kom delu ove zemlje. U tom pogledu, naši narodni poslanici, poslanici Stranke pravde i pomirenja, poslanici našeg poslaničkog kluba će u Danu za glasanje dati podršku ovim sporazumima i time, verujem, doprineti da ova zemlja nastavi putem otvaranja širom sveta, na sve strane i putem uspostave saradnje, dakle, putem koji će nam, ako Bog da, doneti mnogo bolju, kvalitetniju i srećniju budućnost nego što nam je bila prošlost. Hvala vam.
Zahvaljujem se dr Muameru Zukorliću, potpredsedniku Narodne skupštine. Sledeći je ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Socijaldemokratska partija Srbije, Branimir Jovanović. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Poštovani ministre, poštovani predstavnici ministarstva, koleginice i kolege narodni poslanici, pre nepuna dva meseca, tačnije 18. decembra, obeležen je Međunarodni dan migranata. Možda je i to bio dan, ali i kao svaki drugi dan u godini, da se preispitamo kakva je pozicija Srbije i kakav je odnos Srbije prema migrantima i prema migrantskoj krizi. Kada je pre nešto više od pet godina, pet i po godina, migrantska kriza zahvatila Evropu, Srbija je odlično reagovala. Srbija je pokazala da je dobro organizovana i, što je najvažnije, pokazala je jedan human odnos prema migrantima. U tom svetlu posmatram i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Severne Makedonije, koji se odnosi na borbu protiv krijumčarenja migrantima. Ovaj sporazum ima za cilj da se unapredi saradnja, u smislu da se spreči trgovina ljudima. Konkretno, u ovom smislu se odnosi na krijumčarenje migranata. To podrazumeva poštovanje osnovnih ljudskih prava, naravno, u skladu sa preuzetim međunarodnim obavezama. Ratovi na teritoriji Sirije, sukobi u državama na severu Afrike, sukobi u Iraku, sukobi u Avganistanu pokrenuli su pre pet godina jednu lavinu ljudi prema Evropi i to je najveća migrantska kriza još od Drugog svetskog rata. Među ovim ljudima nalaze se i izbeglice i moramo ih razlikovati od migranata, od ekonomskih migranata. Izbeglice koje su pobegle od rata, koje su došle sa teritorija gde se vode jake oružane borbe, ali ima i ekonomskih migranata koji su iskoristili ovu situaciju da bi došli do krajnjih destinacija, do razvijenih zapadnoevropskih zemalja gde vide šansu da zasnuju jedan bolji život na bezbednijem mestu. Očigledno je da su još 2015. godine dve odluke doprinele da ova ruta kojom migranti prolaze, takozvana balkanska ruta, postane atraktivna. Najpre, to je odluka nemačke vlasti koje su poručile da neće vraćati izbeglice iz Sirije u njihovu zemlju. Druga odluka je makedonske vlasti da dozvole tranzit migranata kroz njihovu teritoriju, odnosno preko njihove teritorije, jer je veliki broj migranata preko Sredozemnog mora dolazio do Grčke, zatim do Makedonije, a onda su nastavili preko Srbije dalje ka Zapadnoj Evropi. Čini se da na sve to EU nije našla adekvatan odgovor, da nije dobro reagovala. Države članice EU nisu imale zajednički stav po ovom pitanju. Imali su različito mišljenje. Sa druge strane, države Jugoistočne Evrope imale su samo jedan cilj, a to je da migranti što brže prođu kroz njihove teritorije. Od 2015. godine, prema nekim podacima, kroz našu zemlju je prošlo preko milion migranata. Oni su svoj put nastavili ka severu, ka zapadu Evrope. Karakteristika je svega toga bila da su koristili ovu rutu da bi što brže došli do krajnjih destinacija. Karakteristična je bila njihova rešenost da se ne zadržavaju ovde, već da nastave dalje. U Sporazumu koji je potpisan između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Makedonije organi dve države će se sastajati najmanje dva puta godišnje, a po potrebi i više, da bi se sprečila trgovina ljudi, sa posebnim osvrtom na ranjive grupe kao što su deca. Prema podacima UNICEF-a, od ukupnog broja ljudi koji su došli u Evropu iz Severne Afrike i sa Bliskog Istoga trećinu čine deca. Zaista, svi ti ljudi su se sa porodicama uputili na jedan rizičan put, u jednu rizičnu avanturu, gde su deca i žene fizički uglavnom iscrpljeni, traumatizovani i većini je potrebna hospitalizacija, zdravstvena pomoć, nega. Ne možemo na te ljude nikada da gledamo samo kao na brojeve. To su ljudi koji imaju ime i prezime, ljudi koji imaju svoje profesije. Oni su često žrtve krijumčarenja. Upravo ono čime se ovaj sporazum bavi. Žrtve krijumčarenja postaju tako što svesno, nekada sami ulaze u mrežu krijumčara da bi ilegalno prešli granice i došli do država Zapadne Evrope. Srbija je od početka nastajanja migrantske krize reagovala adekvatno. Srbija je pokazala da je dobro organizovana, sačuvala je, sa jedne strane, bezbednost, a sa druge strane pokazala je ono najvažnije, pokazala je humanost. Mi kao socijaldemokrate uvek ćemo podržati jednu ovako odgovornu politiku. Na izbeglice uvek gledamo kao na ljude koji su pobegli od rata, kojima treba pružiti pomoć. Ali, u isto vreme, treba sačuvati i bezbednost u našoj zemlji, kao zemlji koja je jedna na putu do krajnjih destinacija izbeglica. Nažalost, u jeku migrantske krize dolazilo je i do zloupotreba, često je plasirano mnogo lažnih vesti, nekih dezinformacija i to su činili obično određeni politički akteri koji su želeli da grade rejting na ovim lažnim vestima. Građani Srbije ne tretiraju migrante kao neku opasnost, ali opet sa druge strane istina je da je stepen tolerancije niži u onim mestima gde se nalaze prihvatni centri za migrante. Najveći problem jeste što radikalizovana manjina plasira nekada lažne vesti, plasira izmišljene događaje da bi ostvarila određen politički profit. Izmišljene vesti su išle i do toga da je namera navodno Vlade Srbije bila da migrantima naseli prazna sela, da država navodno pruža veliku finansijsku pomoć migrantima, a jedina istina je da su oni finansijsku pomoć dobijali od humanitarnih međunarodnih organizacija, a da su se u našoj državi zadržavali najkraće moguće. Ne treba ni ovo ništa da čudi, s obzirom da su ovakve pojave bile izražene i u drugim evropskim državama. Određene političke grupacije su regrutovale svoje pristalice da vode hajku protiv migranata igrajući na kartu ugroženog identiteta. Naravno, treba reći da je bilo incidenata, kada govorimo o migrantskoj krizi. Uglavnom su ti incidenti bili između samih migranata, ali mislim da je država odreagova adekvatno i da je sačuvan mir i sačuvan je poredak. Zanemarljiv je broj migranata koji traži azil u Srbiji, a možda bi prema nekim podacima UN čak 80% njih u skladu sa međunarodnim pravom imalo pravo na azil. To je zapravo podatak koji ukazuje da migranti ne žele da se zadržavaju ni u Grčkoj, ni u Makedoniji, ni u Srbiji, a na nama je da obezbedimo da oni u tom tranzitu ne naruše ni pravni poredak naše zemlje. Teško je zaustaviti ljude koji beže od rata, a pritom šansu za boljim životom traže na nekom drugom mestu. Nemačka je zemlja, opet se vraćam na početak, koja je otvorila vrata migrantima. To je zemlja koja je samo u jednoj godini uložila preko 20 milijardi evra da bi integrisala ove ljude u svoju društvenu zajednicu. Naravno, oni su u tome videli svoj interes. Činjenica je da mi nećemo sami rešiti migrantsku krizu. Činjenica je da to mora da bude dogovor svih evropskih država, a da mi svoju politiku uskladimo sa našim interesima i sa politikom ostalih evropskih zemalja. Mi smo pokazali pozitivan odnos i empatiju prema migrantima i mislim da je to negde i posledica toga što smo u bliskoj prošlosti i sami bili suočeni sa sličnim problemima. Socijaldemokratska partija Srbija podržaće ovaj sporazum jer je to sporazum koji na jedan civilizovan način tretira pitanje migranata, kao što ćemo i podržati sve mere koje su usmerene na borbu protiv kriminala, na borbu protiv korupcije, kao jedne pošasti koja u svakom svom obliku nagriza društvo. To je jedna borba koja mora biti istrajna, da bi pokazali da su svi građani Srbije jednaki pred zakonom. Hvala.
Zahvaljujem se predsedniku poslaničke grupe SDPS. Sledeći reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Jedinstvena Srbija Života Starčević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o dva bilateralna sporazuma Republike Srbije, jedan sa Kraljevinom Lesoto u oblasti odbrane, a drugi sa Republikom Severnom Makedonijom u oblasti borbe protiv krijumčarenja migrantima. Mi iz JS smatramo da su oba ova sporazuma važna i trudiću se da u ovom izlaganju objasnim zašto ćemo mi kao poslanička grupa u danu za glasanje podržati ove predloge. Naime, često možemo čuti – bogati ste koliko imate prijatelja. Mi ovde na svakom skupštinskom zasedanju razmatramo po nekoliko bilateralnih sporazuma naše države i mi gledamo to u svetlu da ovakvi sporazumi jačaju političku saradnju. Posledica političke saradnje jeste razvijanje i ekonomskih odnosa i jednostavno stvaranje sveukupnih dobrih, prijateljskih odnosa i relacija sa drugim državama. Samim tim, svakim tim sporazumom Srbija postaje sve bogatija. Ono što je takođe jako važno jeste da u današnjem svetu, opterećenom pojačanim tenzijama, ratnim sukobima, stalnom, konstantnom pretnjom od terorizma, u svetu u kome organizovani kriminal odavno je izgubio nacionalni predznak i prevazilazi čak i regionalne okvire i dobija jednu globalnu razmeru, ovakvi sporazumi u oblasti odbrane, ovakvi sporazumi u oblasti trgovine i krijumčarenja migrantima, što spada u deo organizovanog kriminala, svakako jesu važni u procesu prevencije, suzbijanja i borbe protiv ovih negativnih procesa koji nagrizaju današnju civilizaciju. Prvi sporazum jeste sporazum u oblasti odbrane sa Kraljevinom Lesoto, sa državom koja ima negde oko 300.000 kilometara kvadratnih, koja je, da bi poredili, veličine otprilike jedne Belgije, sa državom u kojoj živi nešto više od dva miliona stanovnika i pre svega sa državom koja se ohrabrila da stane na stranu pravde i istine, sa jednom od 18 država koje su povukle priznanje nezavisnosti naše južne pokrajine. Tačnije, 16. oktobra 2018. godine sadašnji predsednik Narodne skupštine Republike Srbije Ivica Dačić, tada ministar inostranih poslova, primio je diplomatsku notu od tadašnjeg ministra spoljnih poslova Kraljevine Lesoto u kojoj Kraljevina Lesoto smatra da njen jedini doprinos rešenju budućeg statusa Kosova treba da bude podrška dijalogu Beograda i Prištine, a ne definisanje statusa pre nego što se dijalog završi. Stoga u toj noti stoji da je pitanje državnosti Kosova preuranjeno i da Vlada Kraljevine Lesoto se nije izjasnila po tom pitanju, niti će to učiniti sve dok dijalog traje i da će podržati ishod tog dijaloga. Takođe, u toj diplomatskoj noti stoji da Vlada Kraljevine Lesoto istovremeno povlači sve prethodne izjave u vezi sa Kosovom, naročito one koje na bilo koji način se mogu tumačiti kao priznanje nezavisnosti Kosova, i to takođe stoji u toj noti. Godinu dana kasnije, ako se ne varam oktobra 2019. godine, u posetu Beogradu je bio i tadašnji premijer Vlade Kraljevine Lesoto gospodin Tabane i bio je primljen od čitavog državnog vrha i negde rezultat te posete je i ovaj sporazum o kome danas pričamo, sporazum u oblasti odbrane. Ovaj sporazum podrazumeva saradnju u oblastima odbrambene i bezbednosne politike, sporazum u oblasti vojnog obrazovanja i obuke, sporazum u oblasti vojno-ekonomske saradnje, naučno-tehničke saradnje, sporazum tretira i oblast vojne medicine i veterine, kao i druge oblasti o kojima se dve strane budu saglasile. Ovo je sporazum sa jednom prijateljskom zemljom, sa zemljom koja je u jednom za nas važnom trenutku, kao što sam rekao, se ohrabrila da stane na stranu istine i pravde i da povuče priznanje Kosova i samim tim osnaži našu borbu za ono što je, ja bih rekao, kamen temeljac, osnovni postulat politike i države Srbije, ali i jedinstvene Srbije i taj temelj politike Jedinstvene Srbije stoji u samom imenu stranke, a to je državna celovitost, odnosno integritet i suverenitet na svakom delu naše zemlje. S obzirom na tu podršku Kraljevine Lesoto mi na ovaj sporazum gledamo jako pozitivno i naravno da ćemo u danu za glasanje podržati ovaj sporazum. Drugi sporazum o kome danas raspravljamo jeste Sporazum sa našim južnim susedom Severnom Makedonijom, o saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata. Definicija organizovanog krijumčarenja migranata nalazi se i u Protokolu UN protiv krijumčarenja migranata u čijoj tački 3a. stoji da krijumčarenje migranata podrazumeva obezbeđivanje nelegalnog ulaska u državu članicu za neko lice koje nije državljanin, ili nema mesto boravka i prebivalište, a radi sticanja direktne ili indirektne finansijske ili druge materijalne koristi. Naravno, ovaj Sporazum sa Severnom Makedonijom, osim što se oslanja na zakonodavstva dve države Srbije i Severne Makedonije, svoje uporište nalazi i u ovom Protokolu UN koji u tački 10. kaže da države potpisnice naročito one sa zajedničkim granicama i one koje su locirane na putevima na kojima se vrši krijumčarenje migranata, u cilju postizanja ciljeva protokola, razmenjivaće međusobno u skladu sa svojim domaćim pravnim i administrativnim sistemom relevantne informacije o pitanjima kao što su identitet i metoda organizacija i grupa za organizovani kriminal za koje se zna ili se sumnja da su angažovane u radnjama krijumčarenja migranata, koje su to tačke i odredišta i rute, prevoznika i prevoznih sredstava i drugih informacija koje bi pomogle u borbi protiv organizovanog krijumčarenja migranata. To je deo organizovanog kriminala koji je uzeo maha i koji ima velike razmere svuda u svetu. Republika Srbija i Severna Makedonija se nalaze na jednom od glavnih pravaca migranata iz ratom zahvaćenih područja Bliskog istoka, Južne Azije. Moram da kažem da migrantska kriza nije počela 2011. godine, kada je to proglasila EU. Znači, migrantska kriza i ta kretanja i procesu su postojali i pre 2011. godine, ali se nije ni završila 2019. godine, kada je EU rekla da je završena migranstka kriza. Taj proces, kao što vidimo, traje i danas. Naravno da je vrhunac krize bio 2015. godine, kada je više od milion migranata ušlo u Evropu preko Mediterana i preko jugoistočne Evrope, odnosno Balkana, odnosno preko država na Balkanu, među kojima je i Srbija, a ovaj proces je posle počeo da se smanjuje i jenjava, tako da, je 2019. godine, po podacima Eurostata, u Evropu ušlo oko 219.000 migranata. Zemlja u koju je najviše migranata ušlo jesu Nemačka, Mađarska, Švedska i Austrija. Od te 2011. godine najviše migranata je otišlo iz Sirije, oko šest miliona, zatim, naravno, početkom ratnih sukoba u Siriji 2011. godine, ti migranti su se najviše smestili u okolnim zemljama, pre svega u Turskoj, negde oko 3,6 miliona ih ima sada, zatim, u Libanu, Jordanu, Egiptu, ali i u EU. Znači, migranata ima najviše Turska 3,6, a u Evropi 1,1 milion je došao u Nemačku. Što se države Srbije tiče, od 2015. godine do danas preko Srbije je prošlo nešto više od milion migranata. U 19 prihvatnih centara za azil, na teritoriji naše države trenutno boravi oko šest hiljada migranata, oko 660 je dece. Polovina ovih migranata dolazi iz Sirije, Avganistana i Bangladeša. Procena je da van prihvatnih centara boravi još oko hiljadu migranata. Moram ovom prilikom da naglasim da u ogromnoj većini njih Srbija predstavlja usputnu stanicu i da su dezinformacije kako će ih Srbija ovde smestiti, integrisati i da su te dezinformacije plod čiste fikcije. Tome u prilog ide i činjenica da je međunarodnu zaštitu u Srbiji dobilo svega 28 lica u prošloj godini, u 2019. godini. Međutim svedoci smo činjenica da prisustvo migranata povećava stepen nervoze među građanima u krajevima gde se nalaze prihvatni centri, što zbog sporadičnih incidenata od strane migranata, što zbog dezinformacija koje se čini mi se tendenciozno šire po ovom pitanju. Iza tih dezinformacija najčešće stoji želja za sticanjem političke pažnje pojedinih političkih i interesnih struktura. Država Srbija je do sada dobro upravljala migrantskom krizom i čini mi se da je našla dobar balans između očuvanja bezbednosti naših građana u oblastima u kojima se migranti prisutni sa jedne strane i želje države Srbije da se migrantima tokom njihovog boravka u Srbiji obezbede uslovi u skladu sa svim međunarodnim pravima i konvencijama o zaštiti ljudskih prava i tako dalje. Naravno, cilj svih ovih migranta jeste ulazak u zemlje EU pre svega u Nemačku i oni su na taj krajnje neizvestan i opasan put, nesiguran put krenuli upravo sa tim ciljem da uđu u države EU. U toj situaciji oni ljudi koji su van zakoni videli su priliku da dobro zarade na nesreći ljudi koji žele da se dokopaju boljeg života bežeći od svojih ratom zahvaćenih područja. Tako su stvorene organizovane kriminalne grupe koje se bave ilegalnim krijumčarenjem migrantima i to je zaista veliki nelegalni posao danas, ne kod nas nego i u svetu. Ako imamo u vidu činjenicu da je negde oko 79 miliona prisilno raseljenih lica u svetu, što je negde skoro jedan posto svetske populacije, onda možemo videti koje su razmere tog nelegalnog, tog krijumčarenja migranta. Republika Srbija vodi borbu u sprečavanju tog krijumčarenja. Imali smo priliku već u decembru, sredinom decembra, odnosno ako se ne varam 22. decembra je uhapšeno 12 osoba koje su učestvovale u prebacivanju 310 migranata na teritoriju Bosne i Hercegovine i Hrvatske. To je jedan veliki doprinos države Srbije u toj borbi, ali naravno da te organizovane kriminalne grupe ne deluju samo nacionalno i regionalno već su povezane sa sličnim grupama i nama susednim državama, tako da i ovaj sporazum sa Republikom Severnom Makedonijom daće značajan doprinos sprečavanju ovog vida organizovanog kriminala, odnosno sprečavanju ilegalnog krijumčarenja migranata. Jedinstvena Srbija podržava svaki vid borbe protiv kriminala, pa i borbu protiv ilegalnog krijumčarenja migranata i tom smislu mi ćemo i ovaj sporazum u danu za glasanje rado podržati. Hvala vam.
Zahvaljujem, zameniku predsednika poslaničke grupe JS. Reč ima predsednik poslaničke grupe SPS, Đorđe Milićević.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Poštovano predsedništvo, poštovani ministre, poštovani predstavnici ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego započnem priču o sporazumima koji su danas tema današnjeg zasedanja, sporazumi koji imaju, kako ste rekli u uvodnom izlaganju i tu se u potpunosti slažem i praktični i politički značaj, dozvolite mi da iskoristim vaše prisustvo današnjem zasedanju i da ispred poslaničke grupe SPS još jednom iskažemo punu podršku vama, Vladi Republike Srbije, predsedniku Republike na jednoj odlučnoj, ne selektivnoj i kontinuiranoj borbi protiv kriminala i korupcije. Poslanička grupa SPS, a mi smo o tome već govorili smatra da su naše bezbednosne strukture i MUP i BIA i Tužilaštvo za organizovani kriminal odradili odličan posao i verujemo kada kažete da će ta borba biti nastavljena. U tome svakako imate podršku poslaničke grupe SPS. Ovo jeste ozbiljan udarac organizovanom kriminalu u Srbiji. Znate, u trenutku neposredno pred konstituisanje Narodne skupštine Republike Srbije i formiranja Vlade Republike Srbije, predsednik Republike je govorio o šest ključnih tačaka koje će biti sadržane u ekspozeu, zapravo koji će biti stubovi ekspozea premijerke Vlade Republike Srbije i tada je rekao da je jedan od tih šest ključnih tačaka upravo borba protiv kriminala i korupcije. Tada se čulo od jednog dela opozicije da je to sezonska predstava predsednika Republike. Na ovaj način Vlada Republike Srbije pokazuje delima a ne rečima da ovo nije sezonska predstava i da zapravo jedan od šest ključnih principa i načela na bazi kojih je formirana Vlada Republike Srbije upravo jeste organizovana borba protiv kriminala i korupcije. Ovo svakako jeste i potvrda sposobnosti i spremnosti države da kod građana Srbije uliju jedan osećaj samopouzdanja da su građani bezbedni, da su građani sigurni i da, kao što je koleginica koja je predsednica Odbora za ustavna pitanja rekla, niko u Srbiji nije iznad zakona i niko ne može biti jači od države. U svemu tome, ponavljam još jednom, uvaženi ministre, imate punu podršku poslaničke grupe SPS. Dakle, kao što sam rekao, danas su dva sporazuma, sporazumi koji govore o veoma važnim oblastima u uspostavljanju saradnje sa Kraljevinom Lesoto i Republikom Severnom Makedonijom, sporazumi koji imaju i praktični i politički značaj. Ključna reč za oba sporazuma upravo jeste saradnja, upravo jeste izgradnja boljih bilateralnih odnosa, dobrih odnosa sa državama, bez obzira na njihovu udaljenost i bez obzira na njihovu veličinu. Nije bitno da li je Lesoto velika ili mala država, ona je međunarodno priznata država i država koja je imala hrabrost kada je malo ko imao hrabrost da vrlo jasno i principijelno izađe sa stavom, odnosno da promeni svoj stav po pitanju jednostrano proglašene nezavisnosti KiM i naravno da u znak te zahvalnosti mi pružamo punu podršku ovakvom sporazumu. Naime, Sporazum između Republike Srbije i Kraljevine Lesoto u oblasti odbrane zaključen je i potpisan u Beogradu, u oktobru 2019. godine i on otvara put za dalju saradnju u bezbednosnoj politici, vojnoj, ekonomskoj saradnji, kao i u vojnom obrazovanju. Iako ove dve zemlje odlikuje blisko prijateljstvo, o tome je već bilo reči, još iz vremena Josipa Broza Tita i Pokreta nesvrstanih, odnosi između Srbije i Lesota započeti su pre sticanja nezavisnosti Lesota koje se desilo 1966. godine. Dakle, zvanični diplomatski odnosi uspostavljeni su 1972. godine i u ovom periodu zaključeno je samo par sporazuma u oblasti naučne, tehničke saradnje, spoljnih poslova, poljoprivrede i šumarstva. Kao što sam rekao, Kraljevina Lesoto je jedna od 18 država koje su povukle priznanje nezavisnosti Kosova i veoma smo zahvalni na bezuslovnoj podršci i očuvanju našeg teritorijalnog integriteta i suvereniteta. Ali, obzirom da je došlo do promene vlasti u Kraljevini Lesoto, upravo treba nastaviti sa produbljivanjem saradnje i izgradnje novih odnosa u novim oblastima i pratiti, naravno, aktuelna politička dešavanja u ovoj državi. Veliku zahvalnost izražavamo i povodom toga što je Lesoto na Generalnoj skupštini Interpola glasao protiv pokušaja prištinskih vlasti da se tzv. Kosovo učlani u tu međunarodnu organizaciju. Pored navedenih sporazuma, naravno, zainteresovani smo i za unapređenje saradnje u brojnim drugim oblastima, kao što su obrazovanje i kultura. Strani studenti, o tome je govorio i kolega Zukorlić, su već desetinama godinama prisutni na univerzitetima u Srbiji, na kojima stiču diplome i iskustvo, sa kojima se vraćaju u svoje zemlje, kao najbolji promoteri našeg društva, ali i kulture, kulturnog nasleđa i tradicije. Godinama unazad, dakle, sprovodi se projekat „Svet u Srbiji“, koji pruža studentima iz svih delova sveta da upoznaju našu zemlju, nauče naš jezik, stiču znanje na upravo našim visokoobrazovnim institucijama, odnosno fakultetima. Realizacija ovog programa kojim bi se obezbedile stipendije za studente iz Lesota koji bi studirali u Srbiji bio bi, po našem mišljenju, jedan dobar podsticaj za dalji razvoj saradnje. Drugi sporazum koji je danas na dnevnom redu jeste Sporazum sa Severnom Makedonijom. I tu se u potpunosti slažem sa vašom konstatacijom kada kažete da migrantska kriza koja je započela 2011. godine, čiji je vrhunac bio 2015. godine, njen kraj se nažalost još uvek ne nazire. Velike sile i EU nemaju odgovor na migrantsku krizu i zato je u ovoj oblasti važna saradnja Srbije, posebno sa državama u regionu. Što se tiče Severne Makedonije, od vremena raspada SFRJ pa do danas republika Severna Makedonija je jedina država od svih naših bivših republika sa kojom Srbija ima dobre odnose, koji nisu opterećeni nekim ratnim nasleđem. Takođe, da podsetimo i na činjenicu da Severna Makedonija za vreme napada NATO snaga na Saveznu Republiku Jugoslaviju nije dopustila da se njena teritorija koristi za vojne akcije usmerene ka našoj teritoriji, što je plod naših dobrih odnosa koje danas unapređujemo. Nakon raspada Jugoslavije, kada su sve bivše republike formirale svoje države, bilateralni diplomatski odnosi između naše dve zemlje uspostavljeni su 1996. godine i ocenjeni su kao prijateljski i srdačni. Imamo dobre političke, bezbednosne, ekonomske odnose, a narodi dve zemlje sebe doživljavaju kao dobre prijatelje, zahvaljujući pre svega dugogodišnjoj tradiciji zajedničkog života. Severna Makedonija je značajan trgovinski partner naše zemlje. Imamo otvorenih i spornih pitanja kada su u pitanju odnosi naše dve zemlje, ali mi smo uvek bili za to da ih rešavamo kroz dijalog i kroz saradnju. Rezultat dobrih odnosa su i brojne bilateralne i regionalne inicijative o sporazumima o saradnji u različitim oblastima. Tokom 2019. godine, recimo, ratifikovan je Sporazum između Srbije i Severne Makedonije kojim se uspostavlja integrisani granični prelaz Preševo-Tabanovce, čime je kontrola na ovom graničnom prelazu objedinjena, što omogućava brži prelazak granice teretnim vozilom i to je još jedan signal za ohrabrenje regionalne saradnje i robne razmene i bolju kontrolu. Takođe, rezultat regionalne saradnje je i mini Šengen. To je svakako vizionarski projekat, vizionarski potez, kojim je dogovoreno da se omogući putovanje samo sa ličnom kartom između Srbije, Severne Makedonije i Albanije. Takođe, postignut je i dogovor oko jedinstvenih radnih dozvola, međusobne pomoći kao što su elementarne nepogode i bržeg carinskog rada. U poslednjih par godina cela Evropa se suočila sa jako važnim međunarodnim pitanjima, a to je pitanje migracione krize. O podacima kada je reč o migracionoj krizi govorio je maločas kolega iz Jedinstvene Srbije. Sporazum sa Republikom Severnom Makedonijom o sprečavanju krijumčarenja migranata, o kome danas govorimo, ima poseban značaj, rekao bih i težinu, jer se i Srbija i Severna Makedonija nalaze na glavnoj migrantskoj ruti. Ovaj prostor je za migrante često tranzitni ka zemljama EU. Migranti, nažalost, ne žele uvek da budu identifikovani i registrovani i pribegavaju ilegalnim prelascima sa jedne u drugu zemlje. Te ilegalne transporte migranata organizuju neki pojedinci, a sve češće su u pitanju i organizovane kriminalne grupe koje koriste ilegalne prelaze između Srbije i Severne Makedonije. Na taj način zarađuju novac od migranata i ne vodeći računa o tome da se radi o krivičnom delu. Nažalost, migranti koji se na ilegalan način prebacuju iz Severne Makedonije iz drugih okolnih država u Srbiju, nisu registrovani, nisu u mogućnosti da koriste svoja migrantska prava. Naša država je kao članica UN potpisala Konvenciju UN koje se odnose na azilante i migrante, što je uneto i u naše nacionalno zakonodavstvo, što upravo omogućava različite vidove socijalne podrške migrantima koji regularnim putem ulaze u našu državu. Međutim, krijumčareni migranti sa ilegalnim putevima kreću kroz našu državu, a bilo je i više ekscesa i problema koje je naše domaće stanovište imalo upravo sa tom grupom migranata. Srbija je zemlja koja razume probleme i motive migranata, ali isto tako ima obavezu da od eventualnih ekscesa zaštiti svoje građane i Srbija to uspešno čini. Poznato nam je iz medija više različitih problema koji su migranti izazvali. S druge strane, većina migranata za koje je Srbija izgradila i opremila migrantske centre i omogućila integraciju sigurno poštuju odnos naše države prema njima. Hteo bih da napomenem i to da je 2020. godina bila godina velikih izazova zbog pandemije, pre svega, korona virusa i da je naš sistem uspeo, nije izostavio migrante u smislu zaštite, već je postupio veoma odgovorno i veoma ozbiljno. Na kraju želim da istaknem da je naš azilni sistem jedan od najorganizovanijih i jedan od najhumanijih u Evropi. Srbija je pokazala da je sigurnija od mnogih zemalja Evropske unije kada je u pitanju migrantska kriza. Zato je saradnja nadležnih organa Srbije i Severne Makedonije još jedan dragocen prostor za rešavanje pitanja krijumčarenja migranata, a po svemu sudeći ovaj problem nije jednostavan, niti će biti kratkog roka, kao što ste i rekli, za njegovo rešavanje. Zato je svaka aktivnost na praćenju i suzbijanju ilegalnih migrantskih ruta od velikog humanog, ali i bezbednosnog značaja za obe zemlje. Naravno da će poslanička grupa Socijalističke partije Srbije u danu za glasanje podržati oba sporazuma. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se predsedniku poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87, stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne Skupštine, obaveštavam vas da će Narodna Skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna Skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Sada dajem reč ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu Aleksandru Markoviću. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvaženi predstavnici Ministarstva unutrašnjih poslova i Ministarstva odbrane, dame i gospodo narodni poslanici, usvajanje Predloga zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o saradnji u oblasti u borbi protiv krijumčarenja migranata, posledica je činjenice da je Zapadni Balkan i dalje tranzitna ruta za krijumčarenje migranata koji pokušavaju da dođu do zemalja zapadne Evrope, odnosno Evropske unije. Deo migranata ilegalno prelazi granicu, uglavnom koristeći alternativne metode i rute, kao i usluge krijumčarenja koja pružaju kako pojedinci, tako i organizovane kriminalne grupe. Krijumčareni migranti, a posebno oni najranjiviji među njima, kao što su žene, deca, maloletnici bez pratnje, često su pogođeni različitim oblicima kriminala, kao što su nasilje, krađa, kidnapovanje, iznuda, trgovina ljudima itd. Iako su smrtni slučajevi duž zapadno-balkanske rute ipak retki, dešavaju se. Problem krijumčarenja migranata i ilegalnog prelaska granice prepoznat je i od strane Evropske unije kao jedan od ključnih problema. U tom smislu pomenuću podatak Evropske komisije da je u periodu od januara do novembra prošle godine, dakle 2020. godine, registrovano 114. 300 ilegalnih prelazaka granica država Evropske unije. Ono što je sa aspekta Republike Srbije značajno u tom kontekstu je činjenica da je krijumčarenje migranata konstantno jedna od tema izveštaja Evropske unije o napretku zemalja Zapadnog Balkana. Imajući u vidu da je to prekogranična pojava države Zapadnog Balkana treba da imaju zajednički regionalni odgovor na ovaj zajednički problem, a jedan od glavnih ciljeva treba da bude jačanje regionalne saradnje i dobrosusedskih odnosa, razvijanjem jedinstvenog regionalnog odgovora na ovaj problem, problem krijumčarenja migranata. Slobodno mogu da konstatujem da je Srbija nastavila da daje značajan doprinos u upravljanju migracionim tokovima ka Evropskoj uniji, naročito svojom aktivnom i konstruktivnom ulogom, kao i saradnjom sa susednim državama i državama članicama Evropske unije. Kao što svi znate, Krivični zakonik Republike Srbije je propisao da nedozvoljen prelaz državne granice i krijumčarenje ljudi predstavlja krivično delo. Imajući to u vidu, treba naglasiti da se međudržavnom saradnjom u ovoj oblasti na mnogo efikasniji način suprotstavlja pojedincima i organizovanim kriminalnim grupama koje pokušavaju da iskoriste priliku koja im se ukazala, a radi sticanja lične imovinske koristi. Ne treba zaboraviti da, pored direktne borbe protiv kriminala, svaki sporazum ove vrste ima i više drugih pozitivnih aspekata i tu bih naveo bezbednosni aspekt. Dakle, kako bi zaštitila bezbednost svojih građana, država ima obavezu da zna koja lica ulaze i izlaze sa njene teritorije. Nije retka pojava da lica koja su blisko povezana sa terorističkim ili ekstremističkim organizacijama koriste alternativne metode i rute prelaska državnih granica i u tom smislu naročito je važna brža i efikasnija razmena informacija kako bi se na vreme otkrile upravo te alternativne rute i ti alternativni pravci. Ovde bih pomenuo i zdravstveni aspekt. Mislim da je on u ovim danima vrlo aktuelan. Ilegalni migranti ne podležu nikakvim oblicima zdravstvene kontrole i prilikom ulaska na teritorije čak i zemlje tranzita, ilegalni migranti mogu lako doći u kontakt sa lokalnim stanovništvom, stanovništvom te zemlje i ugroziti njihovo zdravlje raznim zaraznim bolestima. S druge strane, ilegalnim migrantima nije moguće pravovremeno pružiti adekvatnu i neophodnu medicinsku pomoć. Takođe, ništa manje značajan je i humanitarni aspekt ovog problema. Kao što sam na početku naveo, među ilegalnim migrantima nalaze se i posebno osetljive grupe lica, deca, maloletnici bez pratnje, žene, koje su najčešće pogođeni različitim oblicima kriminala koji prati ovakav oblik krijumčarenja ljudi. Time ova borba protiv krijumčarenja migranata istovremeno postaje i borba protiv nasilja, kidnapovanja, iznude i trgovine ljudima. Najvažnije oblasti koje su ovim sporazumom propisane obuhvataju nadležnosti, kako smo i čuli od ministra u uvodnoj reči, nadležnosti, oblike saradnje, zajedničke istražne timove, kao i sprovođenje zajedničkih projekata, razmenu iskustava, zaštitu podataka o ličnosti i razmenu i zaštitu tajnih podataka, kao i nadležnosti za rešavanje eventualnih sporova. Naročito bih istakao značaj formiranja zajedničkih istražnih timova, kao i način na koji je propisana direktna komunikacija, a čime će se, u to sam sasvim siguran, u značajnoj meri povećati efikasnost u radu nadležnih organa. Politika koju vodi Vlada Republike Srbije, koja se u segmentu odbrane naročito ogleda po pitanju vojne neutralnosti, daje nam mogućnost za blisku saradnju u oblasti odbrane sa svim zemljama. Dakle, i sa istokom i sa zapadom. Tako je pred nama danas i Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Kraljevine Lesoto o saradnji u oblasti odbrane, a kojim se opredeljuju osnovni principi i ciljevi na kojima će se zasnivati saradnja dveju država u oblasti odbrane, a u cilju razvoja i jačanja celokupnih bilateralnih odnosa. Odmah na početku bih iskoristio priliku da napomenem da je Kraljevina Lesoto, a to smo čuli od predlagača, revidirala svoju odluku po pitanju priznavanja samoproglašene nezavisnosti Kosova i Metohije i na taj način pružila punu podršku teritorijalnoj celovitosti Republike Srbije. Smatram da je to važno istaći kao dodatnu potvrdu ukupnih prijateljskih odnosa naše dve zemlje. Želeo bih da izrazim posebno zadovoljstvo činjenicom da je naša država od korisnika postala izvoznik bezbednosti kroz sve značajnije učešće u međunarodnim multinacionalnim operacijama, programima obuke i obrazovanja, kao i raznim oblicima vojno-ekonomske saradnje, a mi smo načinom svog angažmana zaslužili poštovanje ostalih država učesnica. Više puta do sada je naglašeno da se na taj način podiže i ugled naše zemlje i da to nije samo fraza mogu da potvrdim i na osnovu zvaničnih kontakata sa stranim diplomatama koji otvoreno izražavaju pohvale na račun pripadnika naših snaga odbrane. Dalje unapređivanje te saradnje, zasnovane na uvažavanju obostranih interesa, godinama unazad predstavlja realan i primeren pristup naše države u ostvarivanju naših interesa u oblasti odbrane i zato bih pozdravio potvrđivanje predloženog sporazuma sa Kraljevinom Lesotom koji je danas pred nama, smatrajući da svaki sporazum ove vrste značajno doprinosi jačanju ugleda Srbije u svetu. Najvažnije oblasti koje su Sporazumom propisane obuhvataju oblasti saradnje, način sprovođenja sporazuma, godišnji plan saradnje, razmenu podataka, zdravstvenu zaštitu i rešavanje eventualnih sporova. Naročito bih istakao značaj definisanja saradnje u oblastima vojne i bezbednosne politike, vojno-ekonomske saradnje, naučno-tehničke saradnje, vojnog obrazovanja i obuke, kao i saradnje u oblasti vojne medicine. Pored jačanja saradnje sa drugim zemljama u oblasti odbrane ovom prilikom bih istakao i značaj jačanja naše vojne industrije, naročito zbog mogućnosti da time manje zavisimo od uvoza opreme i naoružanja iz inostranstva. Dozvolite mi da zaključim da ova dva sporazuma koja su danas na dnevnom redu, iako drugačija po svojoj prirodi, imaju jedan zajednički imenitelj, kako sam rekao i uvodnom delu, a to je saradnja. Zbog toga, kao i zbog svega gore navedenog, izuzetno mi je zadovoljstvo da kao predsednika Odbora na čijoj sednici su razmatrana oba sporazuma konstatujem da su svi članovi Odbora bili nedvosmisleni i nepodeljeni u oceni da treba predložiti Narodnoj Skupštini da ih u danu za glasanje prihvati. Poštovani gospodine Vulin, iskoristio bih priliku da vam kao resornom ministru još jednom čestitam na uspešnoj akciji u vidu hapšenja i razbijanja organizovani kriminalnih klanova. Vi dobro znate da je bespoštedna i beskompromisna borba protiv korupcije i kriminala, naročito organizovanog kriminala, izuzetno visoko na listi prioriteta i predstavlja, da kažem, osnov rada ove Vlade, čiju okosnicu čini SNS na čijem čelu je Aleksandar Vučić. Izuzetno je važno da ova borba ide do kraja, da se obračunamo sa kriminalom u Srbiji i da se pošalje jasna poruka da je uspostavljena nulta tolerancija prema kriminalu, ali i poruka da u Srbiji nema zaštićenih kako smo i rekli, nema nedodirljivih, nema povlašćenih kada je reč o tome, niko nije jači od države i da će država uvek imati snage da pobedi svakog onog ko pokuša da se stavi iznad zakona, i to je ključna razlika između Srbije danas koju vodi Aleksandar Vučić i nekadašnje Srbije koju su vodili Tadić, Đilas, Pajtić, Ponoš, Borko Stefanović, Jeremić i svi ostali. Koliko budemo odlučni i istrajni danas u ovoj borbi koju vodimo za Srbiju, toliko će sutra Srbija biti uređenija i uspešnija zemlja, Srbija se trajno i nepovratno promenila i nema povratka na staro. Iskoristio bih priliku da čestitam i ministru odbrane, gospodinu Stefanoviću, pa se nadam i da će gospodin Glišić da mu prenese čestitke, na bezrezervnom zalaganju za bolji položaj i materijalnih statusa srpskog vojnika, što je urodilo plodom povećanjem plata za pripadnike Vojske Srbije, ali i najavom predsednika Republike Aleksandra Vučića da će država i u narednom periodu nastaviti da ulaže velika sredstva u nabavku naoružanja, nabavku opreme, ali i da vodi računa o svojim vojnicima. Izuzetno je važno da imamo jaku vojsku i snažan odbrambeni sistem, jer je to, uz dobru ekonomsku i privrednu sliku Srbije, jedan od ključnih faktora da ostanemo neprikosnoveni regionalni lider, ali i da ostanemo faktor mira i stabilnosti u ovom delu Evrope ili na Balkanu ili u regionu, kako god želite. Izdvajanje za vojsku, primetićete da neki komentarišu kako se mi zapravo spremamo za rat, naprotiv hoćemo jaku i snažnu vojsku baš zato što nećemo u nove ratove, baš zato što ne želimo nikakve nove sukobe, ali ono što hoćemo to je da Srbija bude spremna i sposobna da zaštiti svoj narod uvek i na svakom mestu i hoćemo mir i stabilnost u regionu. Ne mogu da se ne osvrnem i na inicijativu za vraćanje redovnog odsluženja vojnog roka čime je praktično otvoren društveni dijalog u Srbiji o ovoj temi i istakao bih ono što je i resorni ministar u nekoliko navrata istakao, a to je da je u pitanju vrlo ozbiljna tema koja treba biti vrlo pažljivo razmotrena i u toj raspravi treba saslušati sve argumente. Isto tako ne mogu da ne primetim da pojedini mediji, a to su oni mediji pod kontrolom Dragana Đilasa, vode izuzetno negativnu kampanju u tom smislu. Doduše, ako pogledamo, njihovi mentori su u svoje vreme, u godinama kada su vršili vlast u Srbiji, uništavali vojsku na sve načine, pa onda i ne čudi otvoreni prezir prema vojsci, ali nije to samo prezir prema Vojsci Srbije. Ovde se kontinuirano napada sve ono što je dobro za državu i baš svaku ideju će napasti, baš svaku ideju će kritikovati bez obzira da li je ona dobra za građane ili nije. Taj Đilasov deo opozicije nikako da prestane da bude opozicija države. Dakle, budite vi opozicija vlasti, napadajte nas, kritikujte nas, to je negde i normalno, to je negde i prirodno, nas napadajte, ali prestanite da budete opozicija državi, prestanite da vodite politiku - što gore za Srbiju to bolje po njih, jer se uvek ispostavi da što bolje ide Srbiji to gore ide i njima. Zahvaljujem i pozivam narodne poslanike da u danu za glasanje daju podršku predloženim sporazumima.
Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu. Pre nego što pređemo na listu govornika, reč ima ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Poštovani, ja se zaista zahvaljujem na velikoj pažnji koju pridajete onome što radi MUP i akciji koju je sprovela zajedno sa BIA i Tužilaštvom za organizovani kriminal. Predsednik Aleksandar Vučić je objavio rat mafiji. Govorio je o tome mnogo puta, a posebno odlučno je to rekao pre nekih 100 dana. U tom trenutku su, kao što svi znamo, predstavnici vanparlamentarnih opozicionih stranaka počeli da ismevaju ono što je rekao. Tada su se smejali, a sada, kada ste videli kako se sprovedi borba protiv organizovanog kriminala koji je naložio, pokrenuo, tražio predsednik Aleksandar Vučić, ne čujem da se smeju. Sada pokušavaju da nađu brojne razloge, opravdanja zašto to nešto nije trebalo da se desi, ali niko se više ne smeje. Država je pokazala svoju ozbiljnost. Tokom ove važne i velike operacije, predsednik Aleksandar Vučić je bio obaveštavan i u toku sa svakim korakom ove aktivnosti, znao je šta će se dešavati, kada će se dešavati i lično je učestvovao u donošenju odluka. Predsednik Aleksandar Vučić je deo, važan deo, presudan politički deo borbe protiv organizovanog kriminala i zato su ove akcije toliko uspešne. Odmah da kažem i da podelim tu nadu sa svim građanima Srbije. Ovo će se nastaviti, ovo neće prestati. U ovom trenutku, dok je kriminalna grupa Belivuk, Miljković, dok se nalazi u zatvoru, sprovode se istražne radnje. Odmah da vam kažem da se sprovode i finansijske kontrole. Naša jedinica koja se bavi finansijskim kontrolama proverava njihovu imovinu, već je stavila zabranu na otuđenje i raspolaganje imovinom svih pripadnika organizovane kriminalne grupe i tako ćemo uvek raditi. Znate, kriminal obično za svoj prvenstveni interes ima pribavljanje protiv pravne imovinske koristi. Kada vam država jednog dana dođe, a dođe i uvek dođe po vas, kada vam oduzme to za šta ste prodali dušu đavolu i za šta ste sve to radili, onda shvatite da nema nikakvog smisla da se bavite kriminalom, jer nećete moći to da prenesete na svoje porodice, svoju decu, da ste zapravo svojim kriminalom najviše kaznili njih, svoju porodicu i svoju decu, da im ništa niste učinili dobro, naprotiv, samo veliko i strašno zlo. Ove akcije će se nastaviti, već se priprema nastavak ove operacije i sa ponosom mogu da kažem da predsednik Aleksandar Vučić insistira i kod MUP-a i BIA da nema zaštićenih, da možemo i moramo u skladu sa zakonom da radimo svoj posao i da nikom nije toliko moćan da bude nedodirljiv i da njegovo kršenje zakona može da bude oprošteno, baš niko. Kada imate takvog predsednika i takvog vrhovnog komandanta, onda nije mnogo teško raditi ovo što radimo. Hvala vam.
Zahvaljujem se ministru Vulinu. Pošto u sistemu nema više prijavljenih ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, kao što sam najavila, prelazimo na listu govornika. Reč ima narodni poslanik Josip Broz. Izvolite.
Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege poslanici, poštovani građani, na današnjoj sednici govorimo o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Lesoto o saradnji u oblasti odbrane. Za mene ovaj sporazum ima poseban značaj, jer se radi o obnavljanju saradnje sa nekada nesvrstanom zemljom koja je tradicionalni prijatelj naše zemlje još iz tog perioda. Podsetio bih na značaj Pokreta nesvrstanih za globalni mir tog doba i na ravnotežu koju je on obezbedio u tada blokovski podeljenom svetu. Tada su se Nesvrstani nametnuli kao mirnodopski pokret, a Jugoslavija i Josip Broz Tito su bili osnivači ovog pokreta. Jugoslavija je preuzela vodeću ulogu u ovom pokretu, a Tito se smatrao neformalnim liderom Nesvrstanih. Iako je ovaj pokret bio pre svega politički, on je značajno podigao i unapredio ekonomsku i vojno-tehničku saradnju među svim nesvrstanim zemljama. Jugoslavija je bila dominantni faktor u oblasti infrastrukturnih projekata, gradili smo brane, stadione, vojne objekte, energetska postrojenja širom sveta Nesvrstanih. Bili smo moćno i međunarodno uticajna zemlja i promoter svetskog mira i slobode među narodima. Zalagali smo se za okončanje blokovske podele sveta i za proces dekolonizacije, za ubrzani razvoj nerazvijenih država, posebno u Africi i Aziji. Na našim univerzitetima je studirao veliki broj studenata iz nesvrstanih zemalja. Saradnja sa mnogim nesvrstanim državama na sreću obnavlja se poslednjih godina u čemu značajnu ulogu ima tadašnji ministar spoljnih poslova, a sada predsednik Narodne skupštine, Ivica Dačić, koji je za vreme svog mandata ovu saradnju intenzivirao. Plod obnovljenih prijateljskih odnosa jeste i činjenica da mnoge nesvrstane zemlje nisu priznale samo proglašenu tzv. „državu Kosovo“ ili su diplomatskom aktivnošću Ivica Dačić je povukao to priznanje. Među državama koje su povukle priznanje jeste i Kraljevina Lesoto koji je to učinio 2018. godine, nakon čega su usledili drugi oblici saradnje. Jedan od važnih rezultata te saradnje je upravo i ovaj Sporazum sa Lesotom o saradnji u oblasti odbrane, koji je 2019. godine potpisao Ivica Dačić u svojstvu ministra spoljnih poslova. Ovaj sporazum je od velikog značaja za naše prijateljske zemlje koje jesu i članice UN. Sporazum treba da doprinese unapređenju saradnje u oblasti odbrambene i bezbednosne politike, vojno-tehničke saradnje, vojnog obrazovanja i obuke, kao i u sektoru vojne medicine i veterine. Ovaj sporazum će, verujem, unaprediti saradnju i u svim dugim oblastima, a iskazan je već interes za to da se studenti iz Lesota obrazuju na našim univerzitetima. Srbija ima kapacitet da obnovi ovu saradnju u oblasti obrazovanja kakva je postojala nekada u vreme Nesvrstanih kada su studenti iz tih zemalja studirali ovde, a danas su kao ugledni stručnjaci i diplomate širom sveta, značajni promoteri naše kulture, tradicije i slobodarskih tekovina i na tome smo im zahvalni. Na kraju, kao član poslaničke grupe SPS i kao član Poslaničke grupe prijateljstva sa Kraljevinom Lesotom, zemljom u kojom sam imao čast da boravim i budem dočekan uz veliko poštovanjem želim da podržim Sporazum o našoj saradnji u oblasti odbrane. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku, Josipu Brozu. Reč ima narodni poslanik, dr Muamer Bačevac.
Uvažene koleginice i kolege, narodne poslanice i narodni poslanici, uvaženi ministre sa pomoćnicima, pred nama su danas, mogu da kažem jako dva bitna sporazuma. Kao što smo čuli iz prethodnog izlaganja gospodina Broza, jako je dobro nastavljati dobru tradiciju i dobre veze koje je SRJ, odnosno SFRJ imala sa nesvrstanim zemljama sa kojima treba, i na čiju podršku treba računati i sa kojima treba produbljivati zaista veze, a računati na njihovu podršku na međunarodnom planu. Drugi sporazum koji je danas pred nama ima za cilj da se unapredi saradnja između naše zemlje i Severne Makedonije da bi se sprečila borba protiv organizovanog krijumčarenja migranata i ona bila što efikasnija je nešto što zaista treba podržati. Naravno, to podrazumeva da trebamo poštovati osnovna ljudska prava u skladu sa preduzetim međunarodnih standardima i obavezama. U Sporazumu koji je potpisan između Vlade Republike Srbije i Severne Makedonije, a koji se odnosi na borbu protiv krijumčarenja migranata se navodi da će se nadležni organi obe zemlje sastojati dva puta godišnje najmanje i da će razmenjivati informacije i podatke da bi se sprečila trgovina ljudi i to je nešto što treba svakako podržati, sa posebnim osvrtom na zaštitu ranjivih grupa kao što su deca. Prema podacima UNICEF-a, oko jedna trećina migranata koji su u ovom talasu pokušali da dođu do razvijenih zemalja Evrope jesu deca i mnogi su se upustili u ovu rizičnu avanturu da bi izbegli rat i došli do boljeg mesta za život. Na tom putu mnogi su, naročito deca, fizički iscrpljeni, traumatizovani i većini njih je potrebna zdravstvena pomoć. Moram da kažem da kako jedan naslov kaže, vrlo aktuelan, kaže da su migranti zaista danas u velikim raljama korona virusa i ove epidemije, jer su oni posebno ranjivi. Oni umesto jedne nade imaju samo strah, pre svega za svoje zdravlje u jednoj situaciji u kojoj su svi zdravstveni sistemi u okruženju i u svetu preopterećeni i gde nema dovoljno sredstava za održavanje osnovnih higijenskih mera, naravno da su tu migranti najviše pogođeni. Informacije kažu da su većina od njih, da su preležali Kovid i da dodatno zabrinjava što u njihovim zemljama odakle dolaze se ne planira vakcinacija do 2024. godine. Evo trenutka da vidimo šta je blagodat onoga što mi imamo u našoj zemlji, da praktično imamo mogućnost da biramo koju ćemo vakcinu, da možemo da zaštitimo svoje stanovništvo na pravi i jedini i civilizovani i naučni način. To neke zemlje, pogotovo zemlje nerazvijene i siromašne ne mogu do 2024, 2028. godine. To je znak da smo na ovom polju kao Vlada i kao država zaista jako puno i jako kvalitetno radili. Migranti, još jednom da kažem, mene jako raduje i zaista je za primer kako se naša zemlja odnosila od 2015, 2016. godine pa do danas prema migrantima. To me pre svega kao socijaldemokratu raduje, jedan ljudski i human odnos prema ljudima čiji su životi ugroženi i koji beže od rata, beže od pošasti je nešto što je ova zemlja pokazala i svrstala se u red, mogu da kažem, uz Nemačku i par evropskih zemalja, najhumanijih zemalja sa jednim zaista ljudskim pristupom ovom svetskom problemu. Rekoh, ne smemo da zaboravimo da su ovi ljudi koji imaju ime i prezime, ljudi sa svojim profesijama i mnogi od njih mogu da budu žrtve krijumčarenja i jesu. Oni zaista svesno preuzimaju određene, da kažem, rizike da bi došli do nekog, za njih, vrhunskog cilja. Mogu naravno, nažalost, mnogi i izgube život na tom putu do željenih destinacija. Srbija je od početka migrantske krize reagovala adekvatno. Ljudi su na putu kroz našu zemlju dobili privremen smeštaj, hranu, lekarsku pomoć i mi ćemo kao socijaldemokrati uvek podržati ovakav pristup i odnos prema svakom čoveku. Naravno da u jeku migrantske krize je bilo plasirano mnogo neistina, lažnih informacija. Živimo u eri lažnih vesti, pa su i neki politički pokreti, političke stranke i kod nas, a pre svega u Evropi, pokušali da stave stigmu na migrante i da ih prikažu kao opasnost, pre svega širenjem lažnih vesti kako država Srbija izdvaja za njih ogromna sredstva, kako im daju lične dohotke. Naravno da to nije bila istina, da je Republika Srbija u svojim mogućnostima radila ono što je prihvatila svim konvencijama i usaglašavanjem sa evropskim zakonima da čini i ono što treba da čini kao jedna savremena, razvijena i humana država, a da ono što imaju nekakva primanja, to dolazi od fondova iz EU i iz UNICEF i drugih organizacija koje im pomažu, a njima je svakako pomoć potrebna. Naravno, većina građana Srbije je blagonaklona prema migrantima i ne tretira ih kao nekakvu opasnost, ali treba reći da je prag tolerancije u sredinama gde se nalaze prihvatni centri, pogotovo u severnim delovima naše zemlje, nešto niži. Moram da kažem podatak da li su, da odgovorim na ono pitanje činjenicom, da li su migranti bezbednosna pretnja za našu državu? Ne, sigurno da nisu i oni prema podacima koje imamo, migranti učestvuju ukupno u izvršavanju krivičnih dela manje od 1% u odnosu na ukupno stanovništvo naše države, što nam pokazuje da zaista oni ne predstavljaju nikakvu bezbednosnu opasnost da je tu ima, ako se kaže da trenutno u Republici Srbiji boravi 6.015 migranata koji su u ovim našim centrima za azil zatražili smeštaj, od toga 660 dece, to je zaista jedna simbolična brojka i opet dokazuje ono na šta smo mi tvrdili da je Republika Srbija samo tranzitna zemlja i da ovi ljudi pokušavaju da nađu bolji život u zapadnim razvijenim zemljama. Vi znate da u Sandžaku, odnosno u Tutinu i u Senici postoje ovi centri za azil koji su jako dobro organizovani, u kojima oni žive jako prijatno i moram zaista da pohvalim odgovor lokalnog stanovništva. Još jednom su Sandžaklije pokazale da su ljudi otvorenog srca i da zaista imaju poseban senzibilitet za pomoć onima kojima je pomoć najpotrebnija. Na kraju, brojne naše organizacije humanitarne koje rade u Novom Pazaru šalju pomoć ne samo u Srbiji ovim centrima za azil i migrantima i izbeglicama, već i u zemljama u okruženju, pre svega u Bosni i Hercegovini. Pokušavaju na svaki način da u odeći, obući i osnovnim potrepštinama pomognu ovim ljudima. U svakom slučaju, mi kao socijaldemokrate uvek ćemo podržati humanizam, uvek ćemo podržati čovekoljublje i uvek ćemo podržati ovakav stav i zaista zdušno podržati sve ono što čini Vlada na ovom putu i na ovom pravcu. Tako da ćemo mi, naravno, za ova dva predloga glasati u danu za glasanje.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku dr Muameru Bačevcu, bez toga da komentarišem sadržaj vašeg govora, naravno slažući se sa humanošću, ali opet moram da naglasim da je na severu Vojvodine drugačije. Malopre sam dobila slike iz naseljenog mesta Rabe kako su u toku noći upravo migranti upali u prostorije KUD-a i potpuno demolirali zgradu i slažem se sa tim da Vlada Republike Srbije treba da obezbeđuje imovinu naših građana. (Muamer Bačevac: Povreda Poslovnika.) Nisam htela da repliciram. Izvolite.
Nemojte sebi dozvoljavati da komentarišite moj govor sa mesta predsedavajuće. Vaše stavove možete da iskažete sa ovog mesta i pozivam se na povredu Poslovnika, tačka 107. Molim vas da ne dozvoljavate sebi više takve stvari.Možemo da se slažemo ili ne slažemo u odnosu prema migrantima, to je naša ljudska i poslanička obaveza, ali moramo se pridržavati Poslovnika. Ne želim da se o povredi Poslovnika izjašnjava.
Baš sam želela da pitam da li želite da se u danu za glasanje Narodna skupština izjasni? Ne želite. Zahvaljujem. Nastavljamo. Sledeći na listi narodni poslanik mr Đorđe Kosanić.
Zahvaljujem predsedavajuća. Poštovani ministre Vulin sa saradnicima, poštovana predsedavajuća, gospođo Kovač, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su danas dva predloga zakona o potvrđivanju sporazuma, prvi između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o potvrđivanju Sporazuma o saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata i drugi između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Lesoto o saradnji u oblasti odbrane. Na samom početku reći ću da će Poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati pomenute predloge zakona o potpisivanju sporazuma jer moram da kažem na samom početku da svaki sporazum koji Republika Srbija potpiše sa nekom zemljom on dodatno otvara vrata saradnje Srbije sa tom zemljom i u drugim oblastima od značaja za našu zemlju. Kada je reč o prvom sporazumu između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije da kažem da je on nastao kao plod želje i jedne i druge države da se ova oblast još više unapredi, da se dodatno ojača borba protiv krijumčarenja migranata. Kada je reč o migrantskoj krizi moram reći da se u toj oblasti Srbija pokazala kao organizovanija, humanija i sigurnija od mnogih zemalja EU. Ali, ono o čemu bi danas hteo posebno da govorim i da bacim akcenat na to jeste prvo i ova oblast saradnje između Republike Srbije i Severne Makedonije i oblast pomoći Srbije u borbi protiv Kovida 19 kada je Srbija dala osam hiljada vakcina govori o potrebi saradnje Srbije i zemalja okruženja, zemalja koje pripadaju Zapadnom Balkanu, jer samo kada sarađujemo … u svim tim oblastima mnogo smo jači ne samo prema EU, nego i prema drugim međunarodnim akterima jer zajednički nastup, da kažem, ministre, u svim oblastima doprinosi boljitku svih zemalja Zapadnog Balkana. Pojedinačno, mala tržišta svakako da nemaju neku veliku šansu ili nemaju nikakvu šansu na ujedinjenom tržištu EU, a sve zemlje Zapadnog Balkana su male zemlje i kada sarađujemo u bilo kojoj oblasti možemo da damo rezultate i ova inicijativa mini Šengena, inicijativa koja u svakom smislu menja Zapadni Balkan. Dakle, ovom inicijativom olakšava se protok ljudi i robe i kapitala sa jedne strane, a sa druge strane razvijaju se u svim oblastima dobrosusedski odnosi između zemalja Zapadanog Balkana. Ovde kada kažem zemlje Zapadnog Balkana moram da kažem da mislim na svih pet zemalja Zapadnog Balkana, mislim na Srbiju sa svojom južnom pokrajinom, na Crnu Goru, na Severnu Makedoniju, BiH i Albaniju. Ovde potpuno otvoreno treba reći da mnoge zemlje Zapadnog Balkana nisu baš toliko sigurne da ova inicijativa može da nas dovedete i do toga da nas malo i udalji od EU, a mislim da je istina potpuno na drugoj strani, da nas ova inicijativa dodatno približava EU. Sa druge strane, želim da kažem da EU treba da bude iskrena prema nama, da nam kaže šta je budućnost Zapadnog Balkana i sa druge strane da li računa na nas ili stalno postavlja neke kriterijume koje smo mi davnih dana ispunili. Ministre, siguran sam da se slažete sa mnom kada kažem da smo mi davnih dana sve te kriterijume još jednom ispunili. Sa druge strane, kada govorimo o Srbiji, da idemo krupnim koracima napred ne upoređujući rezultate između nas i zemalja EU, ali da kažem samo neke parametre – prvo, privredni rast je dominantan kod nas, sa druge strane, borba protiv Kovida 19 i da ne idem dalje. Samo da kažem jednu važnu stvar, mi od EU tražimo samo jedno, a to je da nam kaže šta je jasnoća i dalekovidosti i ništa više. Kada je reč o sporazumu između Vlade Republike Srbije i Kraljevine Lesoto da kažem da je reč o prijateljskoj zemlji, zemlji koja je u potpunosti podržala suverenitet i integritet Republike Srbije time što je povukla priznanje lažne nepriznate kvazi države Kosovo. Srbija kako prema Lesotu, tako i prema drugim zemljama Afrike gaji, baštini tu nekadašnju politiku nekadašnje Jugoslavije, politiku prijateljstva i mi imamo želju da još više jačamo te prijateljske odnose, političke odnose, kulturne odnose i svake druge odnose kako sa Lesotom, tako i sa ostalim zemljama Afrike. Na samom kraju samo da kažem da će Poslanička grupa JS podržati oba predloga iz ove rasprave. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Đorđu Kosaniću. Reč ima narodna poslanica Justina Pupun Košćal. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana predsedavajuća. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, poštovani građani Srbije, Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata je veoma značajan bilateralni sporazum sa susednom državom koja je kao i Srbija na glavnoj migrantskoj ruti prema Zapadnoj Evropi. Migracije i nekontrolisani migrantski putevi u današnjim okolnostima predstavljaju bezbedonosni izazov kako za Srbiju, tako i za sve ostale zemlje migrantske rute. Migracije pogotovo neregularne neminovno sa sobom donose porast opasnosti po domaće stanovništvo kako od zaraznih bolesti, tako od kriminala, tako i od terorizma. Srbija je tranzitna zemlja za migrante, ali ove se migranti zadržavaju relativno dugo jer su im putevi za zemljama EU uglavnom zatvoreni. Bitna je razlika između migranata koji su u Srbiju stigli regularnim putevima, od migranata koji su u Srbiju stigli ilegalnim putevima uz pomoć organizovanih grupa za krijumčarenje. Na žalost mnogi umesto legalnih migrantskih puteva izaberu ilegalne prelaske misleći da će na taj način brže stići do željene zemlje EU. A, ilegalne prelaske organizuju krijumčari koji na nevolji migranaga, od kojih su neki mesece proveli na putu bežeći od rata, zarađuju novac. Krijumčareni migranti se teško mogu pratiti i ne mogu biti obuhvaćeni nikakvim merama zaštite. Zato je važna uloga organa bezbednosti da otkrivaju kanale kojima se krijumčare migranti kroz nađu zemlju. Taj zadatak nije lak i zato su sporazumi sa susednim zemljama kojima se sprečava krijumčarenje veoma važni. Kako se Srbija i Severna Makedonija zbog svog geostrateškog položaja nalaze na glavnoj migrantskoj ruti, obe zemlje imaju potrebu da zajedno i organizovano bore protiv krijumčarenja migranata kako bi se svele opasnosti po sigurnost građana na minimum, kao i po bezbednost naše države. U tom smislu sporazum koji je potpisan između Vlade Srbije i Severne Makedonije od posebnog je značaja za obe zemlje. Krijumčarenje ljudi smatra se teškim krivičnim delom i delom organizovanog kriminala, kako prema nacionalnim zakonodavstvima naše dve zemlje, tako i prema međunarodnom pravu. Krijumčari se zato ne smeju tolerisati, niti smeju ostati nekažnjeni. Da podsetimo da je Srbija već pet godina domaćin velikom broju migranata koji su tražeći siguran i bolji život u zemljama EU privremeno smešteni u dvadesetak prihvatnih centara širom zemlje u kojima su im obezbeđeni pristojni uslovi boravka. S druge strane, ne smemo dozvoliti da se to naše gostoprimstvo zloupotrebi i bude na štetu naših građana, kao što uostalom to ne dozvoljavaju ni ostale zemlje. Zajednički problem Srbije i Severne Makedonije ogledan u ilegalnim migrantskim transportima se može rešiti zajedničkim aktivnostima nadležnih organa obe zemlje, od prikupljanja podataka, otklanjanja kanala i lica koja se bave krijumčarenjem, do preuzimanja kaznenih mera. U skladu sa svim ovim što sam rekla, želim da kažem još na kraju da će poslanička grupa SPS u danu za glasanje podržati ovaj sporazum. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Justini Pupin Košćal. Sledeća je narodna poslanica Ana Karadžić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća. Poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici. Srbija je zemlja koja je pokazala da zna uspešno da upravlja krizom. Danas kada je pandemija korona virusa realnost u svetu mi možemo i moramo da se pohvalimo da je Srbija druga u Evropi po broju vakcinisanih u ovom trenutku. To govori da zna da planira, da razmišlja unapred, ali i da ima jako dobre međunarodne odnose koji omogućavaju bezbednost naših građana i zdravlje naših građana. Drago mi je što je danas na dnevnom redu upravo ovaj sporazum sa Republikom Severnom Makedonijom, zato što nas je podstakao da se prisetimo da je Srbija bila jedna od najuspešnijih zemalja Evrope upravljanjem migrantskom krizom još od 2015. godine kada je Srbijom prošlo preko milion migranata. Podsetimo se, da osim što je bila organizovana, ona je bila humana i u tom smislu ponašala se prema svima koji žive u Srbiji podjednako kao prema samim građanima Srbije, a to radi i danas bez obzira ko je koje nacionalnosti. Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma koji je pred nama između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije značajan je jer govori o unapređenju saradnje u suzbijanju ilegalnih migracija koje su jedna od ključnih bezbednosnih izazova u današnje vreme. Pored toga ovaj sporazum i saradnja značajna je jer se odnosi i na druge oblasti, kao što su trgovina narkoticima, trgovina oružjem itd. Zato se danas mi u Srbiji osećamo i bezbednije i sigurnije i zaštićenije i mirnije. Kažu, Srbijom vlada kriminal. Mi vidimo hapšenja. Kažu Srbijom vladaju razbojnici. Mi vidimo hapšenja. Kažu Srbijom vladaju klanovi koji su zaštićeni. Mi vidimo hapšenja. Ali, znate šta još vidimo? Mi vidimo i burne reakcije na ta hapšenja, mi vidimo strah, mi vidimo uvrede, mi vidimo paniku koja vlada i koja se uvukla u kosti. I to vidimo i u ovom parlamentu. Mi smo juče bili u prilici, bili smo svedoci upućene mržnje prema ministru Aleksandru Vulinu u parlamentu. Znate kako, meni je bilo neverovatno da jedan ministar Vlade Republike Srbije u parlamentu Republike Srbije može da bude upoređen sa Geringom. Da li znate ko je bio Gering? Svi znamo da je to bio ratni zločinac. On je bio osuđen za zločine protiv čovečnosti. Zaista ne mogu da verujem da smo juče mogli da slušamo, ne pet, nego sedam minuta, znači produžene vreme, na albanskom jeziku bez mogućnosti da čujemo prevod. Meni prevod i dalje nije dostavljen. Više od 24 sata kasnije nisam dobila prevod šta je dotični kolega pričao. On je takođe rekao da propast nema alternativu. Jel ovo parlament koji želimo da imamo? Jel ovo parlament jedne demokratske zemlje? I da li je ovo parlament u kome smo mi usvojili novi kodeks ponašanja i zašto smo ga usvajali ako se njega ne pridržavamo? To što je rečeno bile su strašne stvari i uvrede na račun i predsednika Aleksandra Vučića i ministra Aleksandra Vulina, ali je rečena i jedna istina, upravo koju sam malopre pomenula, samo u različitom kontekstu. Rečeno je da propast nema alternativu. To je veći podstrek ministru Vulinu i predsednik Vučiću da se bore protiv organizovanog kriminala, to je podstrek da se da jasna poruka da nijedan pojedinac i nijedna kriminalna grupa ne može biti zaštićena i to je jasna poruka da upravo kriminal u Srbiji je osuđena na propast, odnosno da je propast kriminala da ona nema alternativu. Reči mržnje iskazane u domu Narodne skupštine samo su pohvala za rad ministra Aleksandra Vulina i MUP. Želim da čestitam ministru na svemu što je uradio sad, uz veliku i bezgraničnu podršku predsednika Vučića, što se suprotstavio jednoj novoorganizovanoj grupi, jednoj od najvećih organizovanih grupa u novijoj istoriji što je imao takvu hrabrost i smelost i pre svega da mu čestitam što je danas više puta ponovio da ovo nije kraj i da će Srbija nastaviti da se bori. Hvala još jednom.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Ani Karadžić. Uvažena poslanice, što se tiče jučerašnjeg obraćanja narodnog poslanika Šaipa Kamberija na albanskom jeziku, kao prvo Narodna skupština bi obezbedila prevod na srpski jezik da je on to najavio na vreme. Jednostavno nije bilo tehničkih mogućnosti, što vam je juče objasnio predsednik parlamenta i generalni sekretar. Danas je uz ekspediciju dostavljen prevod na srpski jezik jučerašnjeg obraćanja narodnog poslanika Šaipa Kamberija, tako da možete proveriti među svim poslaničkim grupama, tako da možete proveriti među svojom poštom i materijalima koje redovno dobijamo. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Đorđe Komlenski.
Član 27. – predsedavajući je dužan da se stara o radu Skupštine. To je jedan od članova koji je povređen. U Skupštini republike Srbije srećom ima dosta predstavnika nacionalnih manjina i oni naravno imaju pravo da govore ili dobiju prevod na jeziku kojim se služe, koji dobro poznaju. Prema tome, dužnost ovog doma jeste da u svakom trenutku zasedanja parlamenta mora da bude odgovarajući broj prevodilaca za jezike koje govore pripadnici nacionalnih manjina. Prema tome, nemojte vređati član 107. dostojanstvo ovog doma i propust koji je očigledno napravljen, jasno treba reći da je propust i više ne dozvoliti da se tako nešto desi. Hvala.
Zahvaljujem se. Ne smatram da sam povredila član 27. Nisam polemisala sa koleginicom, samo sam dala obaveštenje za koje smatram da je moja dužnost, o radu Narodne skupštine. Vaše je pravo da reklamirate povredu Poslovnika, samo se niste izjasnili da li želite da u danu za glasanje Narodna skupština glasa o ovoj povredi? (Đorđe Komlenski: Ne.) Zahvaljujem. Nastavljamo. Sledeći na listi govornika je narodni poslanik mr Slavenko Unković. Samo da naglasim da je preostalo vreme za vašu poslaničku grupu četiri minuta i 25 sekundi. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, pred nama je danas zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Severne Makedonije o saradnji u oblasti krijumčarenja migranata potpisan još u decembru 2019. godine. Postojala je obostrana volja da naše dve države urede saradnju u ovoj oblasti u cilju što bolje organizovanosti i borbe protiv organizovanog krijumčarenja migranata. Donošenjem zakona uspostaviće se pravni okvir koji bi na sveobuhvatan način uredio sve aspekte koordinacije potrebne za sprovođenje akcija naših pograničnih službi radi kontrole i nadzora granica naše dve zemlje. Suština sporazuma je da se unapredi međunarodna saradnja u cilju sprečavanja organizovanih oblika krijumčarenja kao identifikacija i pokretanje krivičnih postupaka protiv učinilaca krivičnih dela. Tu se podrazumeva i razmena informacija i relevantnih podataka koje se odnose na rute, informacije koje se odnose na način delovanja krijumčarenja, kao i razmena iskustava. Za Srbiju je važno da se zemlje regiona udružuju po ovom pitanju, da svi zajedno pronalazimo rešenja za migracije, jer problem i dalje nije rešen, a saradnja može samo da smanji potencijalne rizike. Nedovoljna saradnja među državama zapadnog Balkana u smislu razmene informacija i koordinacije policijskim akcijama najviše do sada odgovaralo je kriminalnim strukturama. Srbija de fakto tampon zona, jednostavno migracije nas ne mogu zaobići. Jasno je da balkanska ruta nije završena i dalje ljudi dolaze sa juga u želji da se domognu zemalja zapadne Evrope. Mi sve ove godine imamo strategiju i predviđanja kako da se borimo sa ovim pitanjima i pokazali smo na svaki način visok stepen brige i tolerancije prema migrantima u skladu sa međunarodnim propisima. Sigurno imamo jedan od najbolje uređenih sistema prihvatanja i upravljanja migracijama što su potvrdili mnogi evropski zvaničnici i evropske institucije. Iako naše dve zemlje nisu članice EU jesu partneri u upravljanju migracijama i deo sistema kontrole granica EU. Našu zemlju uskoro očekuje i zakon o saradnju sa Fronteskom, gde će nam pripadnici ove evropske agencije pomoći sa svojim službenicima da na što bolji način kontrolišemo granice, kao i cele migracije. Za vreme trajanja vanrednog stanja zbog korona virusa granice su bile kontrolisane rigoroznije pa je pritisak na teritoriju EU bio smanjen, ali zato broj migranata u prihvatnim kampovima Srbije je gotovo udvostručeno. Većina izbeglica i migranata Srbiju vide kao zemlju tranzita na šta ukazuju i podaci o broju podnetih zahteva za azil. U ovom trenutku u 19 prihvatnih centara za azil u našoj zemlji boravi preko šest hiljada migranata. Bez obzira što će ljudi i dalje neregularno prelaziti granice naše zemlje Srbija će imati jasne obaveze prema njima u skladu sa zakonima EU i konvencijama o ljudskim pravima. Stav Srbije je da sve migrante podrži, da se uključi u sistem, da regulišu svoj status, kao i da im se omogući da uživaju minimum ljudskih prava. Problem je što njihov put ka EU je znatno otežan zbog poznatih stavova Mađarske i Hrvatske i zato se mnogi okreću krijumčarenju i taj posao praktično cveta. U Srbiji je u zadnje dve godine došlo do znatnog porasta krijumčarenja migranata, kao i do porasta uhapšenih zbog tih krivičnih dela. Zbog toga ovakvi sporazumi su potrebni za sve zemlje našeg regiona, jer će kriza sigurno potrajati narednih godina, a balkanska ruta će biti i dalje jako interesantna. U Izveštaju Evropske komisije za 2020. godinu kaže se da je Srbija spremna za dalje probleme koje će nositi migrantska kriza, da u Srbiji postoje mehanizmi za sprečavanje krijumčarenja, da je uspostavila program dobrovoljnog povratka stranaca, da sprovođenje sporazuma u readmisiji između EU i Srbije je na zadovoljavajućem nivou, da Kancelarija za azil radi u punom kapacitetu i Srbija nikad neće dozvoliti da budemo parking za migrante, ali neće biti deo antimigrantske histerije i takav odnos prema tim ljudima nikada neće prihvatiti. Kada je u pitanju Sporazum Republike Srbije i Kraljevine Lesoto o saradnji u oblasti odbrane, to je jedan partnerski odnos sa željom da se razviju dobri odnosi na principu ravnopravnosti, reciprociteta i zajedničkih interesa. Saradnja se uglavnom odnosi na oblast odbrambene i bezbednosne politike, kao i vojno ekonomske saradnje. To će se sprovoditi učešćem u vojnim vežbama, programima obuke i obrazovanja i međunarodnim konferencijama. Oba ova predloga zakona i sporazuma su u interesu naše zemlje i poslanička grupa JS će podržati u danu za glasanje ove predloge. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima prof. dr Marko Atlagić.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, pre nego što kažem o sporazumima, dozvolite gospodine ministre Vuline da vam izrazim nepokolebljivu podršku vama i vašem ministarstvu u borbi protiv organizovanog kriminala. Gospodine ministre, posebno pružamo nepokolebljivu podršku i predsedniku Republike, Aleksandru Vučiću u toj borbi rizikujući on svoj život i život svoje porodice. Gospodine ministre Vulin, posebno prenosim podršku jednog dela građana, velikog broja koji su mi se javili, za podršku predsedniku Vučiću za izrečene reči juče, citiram: „Dok sam živ boriću se protiv mafije i neću joj dozvoliti da sruši Srbiju koja je postala simbol uspeha i simbol pobede“, završen citat. Gospodine ministre, još jednom izražavam podršku i prenosim podršku građana Republike Srbije, a i najvećeg broja narodnih poslanika u ovom visokom domu. Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da ću podržati ova dva sporazuma. Hvala Kraljevini Lesoto za povučeno priznanje lažne države Kosovo. Država Srbija nikada, nikada to neće zaboraviti. Što se tiče drugog sporazuma sa Severnom Makedonijom, dozvolite da kažem da je tačno ono što ste vi gospodine ministre u uvodnom delu rekli da je kriza započela 2015. godine i da ona nije prestala i neće prestati tako lako. Ali, vi ste gospodine ministre dali veliki doprinos što se naša država zaista ponela među najboljim državama u Evropi. Ne samo vi, nego i vaš prethodnik, dr Nebojša Stefanović i Ministarstvo za izbeglice i raseljena lica. Dok god velike sile, u pravu ste gospodine ministre Vulin, ne postignu stav o migrantima, migrantska kriza će postojati, a po mišljenju naučnika, mi smo se bavili migrantskom krizom i imali nekoliko skupova, ova migrantska kriza i ne samo migrantska, u pravu ste, nego i izbeglička ima neke karakteristike koje nisu imale do sada migrantske krize od srednjeg veka do danas. O tome će nauka u budućnosti da kaže svoju reč. Drago nam je, gospodine ministre, što često govorite da Srbija neće biti parking za migrante i da se oni ne mogu ponašati kako hoće i da moraju poštovati zakon. To ste vi dokazali i dokazujete svaki dan. Probleme koje su najavili kolege, odnosno koleginice iz severnog dela naše zemlje, stavljaju se u jednu normalnu situaciju i mislim da neće biti nekakvih krupnih problema. Tačno je da u migrantskim kampovima nije bilo zaraženih od Kovida 19 i po tome smo prvi u Evropi. Je li tačno uvaženi narodni poslanici? Premda je bilo iz opozicionih klupa, ne u ovoj Skupštini, ali oni koji su bojkotovali Skupštinu drugačije mišljenje imaju. Zato je potrebna saradnja sa nama dragom Makedonijom, da ovaj sporazum pridonosi tretiranju migrantske krize na zadovoljstvo ovih obiju država. Gospodine ministre, kada smo već kod ovog sporazuma o Severnoj Makedoniji, dozvolite da kažem da su srpski mediji u 2019. godini pisali da su Vuk Jeremić, Dragan Đilas i Boško Obradović uzeli nekolike stotine hiljada evra od afere „Reket“ Bojana Jovanovskog, zvanog Boki 13, preko savetnika premijera Severne Makedonije, Zorana Bašanovića za finansiranje protesta u Beogradu „1 od 5 miliona“. Na sreću našu, građani Republike Srbije vrlo dobro su to prozreli i dali svoj sud o tome. Verovali ili ne, ali Điki mafija se sastao sa savetnicima Zorana Zajeva, Zoranom Bašanovićem i Aleksandrom Obradovićem, kradljivicima gaća, donjeg veša u Majamiju. Da ja ne lažem, evo natpisa, puna je štampa bila, gde se kaže – sastali su se u Makedoniji sa kriminalcima, kradljivcima gaća. Naježićete se kada vidite šta smeraju, a smeraju su rušenje vlasti i predsednika Aleksandra Vučića preko „Jedan od pet miliona“. Kad smo već na tome, imamo i novije izjave, a ja sam dao sebi nekakav zavet da ću na svaku Đilasovu i Jeremićevu izjavu pokušati da odgovorim i da zaista građani budu informisani, istinito, ono što se dešava u našem političkom životu. Đilas je ovih dana optužio Aleksandra Vučića i državu Srbiju za neofašizam, verovali ili ne, a ne samo državu Srbiju i predsednika države, nego čak i EU i SAD. Zašto? Zato što one podržavaju osam godina predsednika Vučića. Međutim, ono što je bitno to je da Dragan Đilas ima vertikale optužbe države Srbije za fašizam. Taj Dragan Đilas je optužio predsednika Vučića i državu Srbiju, verovali ili ne, citiram: „pošto je porasla podrška Srbije Rusiji za vreme Vučića“, završen citat. Šta ovo znači? Znači da je Đilas protiv saradnje sa nama bratskom Rusijom. Taj isti Đilas je 13. maja 2008. godine optužio predsednika Vučića i državu Srbiju da je on fašista i da je država fašistička. Đilas je rekao, citira: „dan kada promenimo ovu vlast stvorićemo kao još jedan dan pobede nad fašizmom“, završen citat. Da li možete, predsedniče Skupštine, verovati da je ovo izgovorio Dragan Đilas? Đilas je 2.12.2018. godine, odmah posle povratka iz SAD, gde je dogovorio sa određenim krugovima rušenje vlasti u Srbiji i Aleksandra Vučića, ali ne na izborima, nego na ulici, a danas to, ovih dana, najavljuje da će pasti i krv. Odmah po dolasku iz SAD, 2.12.2018. godine, sastao se sa ovim nesretnicima iz Saveza za Srbiju kada je rekao, citiram, u ovom citatu, poštovani predsedniče Narodne skupštine, videćete ko je povukao narodne poslanike iz Skupštine i ko želi rušenje države, odnosno vlasti i države ulicom. Citiram: „ako izbacimo dijalog iz Skupštine Srbije onda kao društvo imamo problem“, kaže Đilas i nastavlja: „Skupština je mesto gde se priča, ako to zaustavimo, zaustavimo sve medije oni će eksplodirati negde. Kome treba parlament, dajte malo pameti?“, završen citat. Da li možete verovati, narodni poslanici i poštovani građani, da je to Dragan Đilas, a za Evropu Đilaš, izgovorio? Kako vidite, njega ne interesuju izbori, niti ovaj parlament, niti građani, nego da dođe na vlast ulicom i krvoprolićem, kao što je ovih dana najavljivao, kako bi ponovo pokrao 619 miliona evra. Poštovani dame i gospodo, dakle bojkotovanjem parlamenta i izbora Đilas je bojkotovao i parlamentarnu demokratiju, jer bojkot izbora nije demokratski čin. Jel tačno, narodni poslanici? Naravno da je tačno. Đilas je guranjem stranaka u bojkot izbora ubio stranke, a sada hoće da anulira i njihove lidere da sam ostane na opozicionoj političkoj sceni. Taj isti Đilas se udružio sa vladikom Gligorijem i, gle čuda, koji je po Hercegovini gradio vinarije, hotele, ergele umesto da je gradio bolnice. Vladika Gligorije, prema rečima prof. dr Vojislava Šešelja, citiram: „je nemoralan čovek, on ima decu“, završen citat. Ja verujem prof. dr Vojislavu Šešelju jer znam da je vrlo obavešten čovek i verujem da nije izrekao laži. O Đilasu je najbolje rekao glumac Sergej Trifunović, moj politički protivnik, koji je kazao, obratite pažnju na ovo, citiram: „Đilasu je glavno oružje novac kojim sve rešava i kupuje političku naklonost. Đilas nagovara vladiku Gligorija da se kandiduje za predsednika Republike Srbije 2022. godine, Savez za Srbiju nikad nije postojao. Šta je sada Janko Veselinović? Ništa. Šta su ovi drugi? Šta je Željko Veselinović iz Sindikata? Ništa. Drži ih Đilas koji ima svoju flert stranku, koji dođe, iskešira pare, oni uzmu, dvojica, trojica, pa, pa, pa…, ode kod Vladike Gligorija. Sporazum sa narodom je teška izmišljotina, Jeremić je netalentovan političar, a Đilas je upropastio kulturu u Beogradu“, završen citat. Evo šta o njemu njihov saborac zaista kaže. Mislim da je zaista Sergej Trifunović, sa kojim ja zaista nemam u političkom smislu ništa zajedničko, istinu rekao. Đilas stalno pokušava da nas posvađa sa Kinezima, čeličnom braćom. Tako 17.8.2020. godine Đilas je rekao, citira: „hoćemo li primiti kinesku vakcinu koju niko drugi u Evropi primiti neće?“, završen citat. Vidite, poštovani građani, šta ovaj opoziciono vođa sa 619 miliona izgovara? Rekao je da neće ni rusku, pa išao je prvi da primi. Đilas je na dan kada je Srbija, verovali ili ne, kao treća po redu zemlja u Evropi nakon Velike Britanije i Švajcarske započela vakcinisanje svog stanovništva poslao u Brisel pismo u kojem se on žali da u Srbiji ne postoje pouzdani podaci o tome kada će se i kojom vakcinom vakcinisati građani Republike Srbije, što je bila notorna laž. Đilas ima problem što mu pamtim svaku rečenicu, pa Đilas je 16.9.2020. godine takođe poslao pismo, ovaj put Evropskoj komisiji, optužujući Srbiju, dakle državu Srbiju da nije postala deo mehanizma Kovaksa. U trenutku, poštovani građani kada smo mi sa Kovaksom i dogovorili, uplatili avans za nabavku vakcine. Eto, tako blati Dragan Đilas svoju zemlju, tako tretira građane Republike Srbije. A gle čuda, pre ovoga, Đilas je tužio Srbiju i Aleksandra Vučića, nećete verovati, zbog zahvalnosti Narodnoj Republici Kini na pomoći koju su čelična braća Kinezi poslali Republici Srbiji tokom prvog udara Korona virusa. Da li možete verovati da to ovaj čovek radi? Sve ovo, poštovani predsedniče što Đilas radi i njegovi saradnici zove se, sramoćenje naše zemlje Srbije. To Đilas stalno radi. To se zove rad protiv svog naroda i građana države Srbije. Đilasa interesuje samo novac kako Sergej Trifunović kaže kako bi ponovo došao na vlast i ojadio građane Republike Srbije za novih 619 miliona, a pre dolaska na vlast bio je običan gologuzan. Đilas i njegova bratija za deceniju vladanja nisu stigli do pregovora o pristupanja ali su zato Đilasove kompanije nalaze za 619 miliona. Poštovani predsedniče, moram da vam kažem da je Vuk Jeremić 1. februara, dakle unazad devet, deset dana 2021. godine optužio predsednika Vučića prilikom posete Francuskoj da je obećao predsedniku Makronu stolicu tzv. Kosovo u UN, što je izrekao notornu laž bez stida, bez trunke morala. Moram radi istine i radi ugleda ovog visokog doma da zaista zadržim pažnju vašu u nekoliko minuta. Upravo je taj Vuk Jeremić koji stalno radi za Šiptare i na predaji Kosova i Metohije Šiptarima. Argumenti: Jeremić je od dolaska na čelo srpske diplomatije stalno radio na tome da se pregovori o Kosovu i Metohiji prebace iz UN na EU i time doveo misiju Euleks na Kosovo i zabio nož u leđa vlastitoj otadžbini. Istina je, poštovani građani, kada je 2008. godine ilegalno proglašena jednostrana nezavisnost Kosova, da Jeremić nije preduzeo nikakve efektne mere protiv jednostranog proglašenja nezavisnosti Kosova, iako je, podvlačim, Narodna skupština Republike Srbije to jednostrano proglašenje proglasila neustavnim. On je ćutao kao zaliven. Nadalje, povodom priznanja jednostrane proglašene nezavisnosti Kosova od strane Islamske konferencije, Jeremić je, verovali ili ne, uputio samo, citira - izraz razočarenja, završen citat, sekretaru Islamske konferencije. Da li verujete, predsedniče Skupštine, vi ste bili ministar inostranih poslova, da je ovo radio naš bivši ministar Vuk Jeremić? Jeremić je pred OEBS-om jednostrano proglašenu nezavisnost Kosova nazvao presedanom, te apelovao na OEBS pozivajući se na Rezoluciju 1244 Saveta bezbednosti, umesto da se tada pozvao na završni dokument iz Helsinkija iz 1975. godine, koji je implicitno utvrdio da pokrajine Srbije nemaju pravo na sticanje nezavisnosti. Nije hteo namerno da se pozove. Jeremić je tada propustio da zatraži hitno zasedanje Saveta bezbednosti UN zbog kršenja Povelje UN. Da li možete da verujte da nije to zatražio? On se namerno odrekao sredstava zaštite suvereniteta i teritorijalnog integriteta naše zemlje. Taj isti Vuk Jeremić je namerno izbacio iz Predloga rezolucije, kojim se tražilo mišljenje Međunarodnog suda pravde, citiram i podvlačim - da jednostrana secesija ne može biti prihvatljiv način za rešavanje teritorijalnih pitanja. Završen citat. Umesto toga ubacio je stav, citiram - da je odluka Prištine da je jednostrano rešenje proglašene nezavisnosti u skladu sa međunarodnim pravom, završen citat, i time zabio nož u srce vlastitoj državi. Da je Jeremić radio za Prištinu, ovih dana potvrdio je i ugledni američki časopis, gospodine predsedniče Narodne skupštine, a to je časopis za međunarodne odnose, zove se The National interest, koji piše da je Jeremić počinio najveću grešku 2008. godine, koja je dovela do toga da se jednostrano proglašena nezavisnost Kosova proglasi za separatistički čin. Nije hteo to da uradi. Zato Šiptari svake godine, verovali ili ne, a mi koji dole radimo i koji smo dole češće to vrlo dobro znamo, a mogli ste i videti preko njihove televizije i drugih sredstava, da svake godine 27. oktobra slave kao jedan od najvećih datuma takozvane države Kosovo. Upravo toga dana Priština je dobila pravni argument da gura svoju takozvanu nezavisnost do kraja. Šiptarsko rukovodstvo u Prištini svake godine 27. oktobra slavi Vuka Jeremića i smatra ga tvorcem najznačajnijeg papira u rukama takozvane kosovske nezavisnosti. Nadalje, Jeremić je u autorskom tekstu za francuski dnevni list „Mond“, 17. jula 2018. godine, na dan kada je predsednik Republike išao u posetu Francuskoj, optužio državu Srbiju i njenog predsednika za širenje stabilokratije na Balkanu. Tako je, uvaženi narodni poslanici i poštovani građani, predsednik Francuske Makron mogao pročitati na dan susreta sa Aleksandrom Vučićem najpogrdnije optužbe na račun države Srbije i njenog predsednika od strane Vuka Jeremića. Jeremić je u autorskom tekstu u „Vašington postu“ najbrutalnije uvredio državu Srbiju i njenog predsednika Vučića, i to pred njegov susret sa potpredsednikom tada SAD, Majkom Pensom. Građani su bili šokirani nepatriotskim istupom toga Vuka Jeremića. Jeremić je u decembru 2008. godine u razgovoru, verovali ili ne, sa američkim kongresmenom Teom Dolom rekao, citiram - da je ulazak Kosova i Metohije u UN najbolje čemu se Srbija može nadati, ako bude imala sreće. Završen citat. Ovde se vidi ko je izdajnik države. Ovde se vidi ko cepa teritorijalni integritet naše zemlje. Nikada nećete čuti to od Aleksandra Vučića, iako Jeremić prebacuje loptu na drugu stranu. Jeremić je u razgovoru sa Roćenom, savetnikom Mila Đukanovića, rekao, citiram: „J…. sam mater Srbiji“, i to u vreme kada je bio savetnik Borisa Tadića. Iz ovoga svega, poštovani predsedniče Narodne skupštine, gospodine Dačiću, gospodine ministre Vulinu i narodni poslanici, vidi se da je Vuk Jeremić velika štetočina za našu zemlju. Radi se o jednoj izdajničkoj bitangi, kojom treba da se bavi Javno tužilaštvo Republike Srbije zbog ekonomskog i političkog podrivanja naše zemlje i razbijanja teritorijalnog integriteta i suvereniteta. Na kraju, da zna Vuk Jeremić, a građani Srbije vrlo dobro znaju da je predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić veliki srpski reformator, motor ubrzane modernizacije naše zemlje, veliki srpski rodoljub, veliki srpski državnik, veliki srpski graditelj i branitelj građana i države Srbije. Živela Srbija! Hvala.
Zahvaljujem, profesore. Samo bih vas zamolio da u narednom periodu upodobite svoju diskusiju kodeksu koji smo doneli, zato što, bez obzira da li citirate nekoga ili ne, ne možete da upotrebljavate psovke ili bilo koje druge uvredljive reči. To govorim zbog digniteta Skupštine, integriteta i onoga što smo se trudili da uradimo prilikom donošenja kodeksa. Reč ima narodni poslanik Samir Tandir.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani predstavnici Ministarstva unutrašnjih poslova i Ministarstva odbrane, na početku želim da izrazim svoje poštovanje prema akciji državnog vrha u borbi protiv organizovanog kriminala, znači prema predsedniku države, predsednici Vlade i resornim ministrima. Želim da istaknem i ljude koji direktno rade na tome, predstavnike Ministarstva unutrašnjih poslova. Ono što me posebno raduje, juče sam u diskusiji to istakao, jeste što smo počeli da detektujemo trule jabuke unutar sistema, policajce koji sarađuju sa organizovanim kriminalom, tužioce koji puštaju te kriminalce i predstavnike medicinskog osoblja koji im daju opravdanje. Želim da se vratim na dijalog koji smo ministar i ja imali prilikom nekog od prošlih zasedanja. Hoću da pohvalim vaš dolazak u Novi Pazar. Mislim da je on suštinski doprineo stabilizaciji prilika i da smo prevazišli izazove sa kojima smo se suočavali na terenu, ali da je u stvari to i dokazalo suštinu i istinitost tvrdnji koje smo tada zastupali, da onog trenutka kada ukinemo političku zaštitu za nasilnike i kada razbijemo tu spregu između lokalne vlasti i kriminalaca oni neće imati tu osionost koju su tada pokazivali. Želim da podsetim da se pre nekoliko dana desio usred bela dana napad na jednog građanskog aktivistu. Ne smemo olako prelaziti preko takvih stvari. Sada se nadam da ćemo, pošto smo stabilizovali prilike, kroz konstruktivan dijalog suštinski rešavati probleme, tako što će odgovorni ljudi, koji su bez mrlje u karijeri, doći na rukovodeća mesta i kada je u pitanju područna policijska uprava u Novom Pazaru i kada je u pitanju područna policijska uprava u Prijepolju, gde treba da dođe novi načelnik. Jako je važno ko će biti načelnik policije, jer od karaktera tog čoveka, koji mora da bude vrhunski profesionalac i diplomata, da razume prilike na terenu, zavisi i ta naša rešenost da se obračunamo sa kriminalom i korupcijom. Što se tiče Sporazuma sa Kraljevinom Lesoto, Stranka pravde i pomirenja i naš poslanički klub Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke će glasati. Svaka zemlja je jako važna, pogotovo ako ima stolicu u UN, a svi znamo koliko nam je važno da imamo podršku zemalja na Generalnoj skupštini UN. Afričke zemlje, govorile su i kolege prethodnici, su naša šansa. Šta god mislili o politici SFRJ i tadašnjeg predsednika, moramo se svi složiti da je diplomatija koju su oni vodili bila na vrhunskom nivou, ne samo balansiranje između dva bloka tada, već i politika prema zemljama, ono što bi mi nazvali „trećeg sveta“, prvenstveno mislim na afričke, azijske zemlje, muslimanske zemlje, one su naša razvojna šansa, kada govorimo o plasmanu gotovih proizvoda, kada govorimo o našim kompanijama koje su tradicionalno prisutne. Ali, kada je u pitanju namenska industrija, kada je u pitanju građevinska operativa, mi smo na tom tržištu prepoznati kao kvalitetni, kao tačni, kao odgovorni i ne smemo dozvoliti da nam ta tržišta preuzmu neke druge kompanije. S tim u vezi, apsolutno pozdravljam svaki vid saradnje, pa i ovaj sporazum. Što se tiče sporazuma sa Vladom Severne Makedonije, jasno je da smo mi apsolutno položili ispit kada je u pitanju migrantska kriza 2015. godine pa sve do danas. Mnoge zemlje, i članice EU, su zaista pale na tom ispitu. Ovde se radi o vrlo važnom segmentu koji se tiče poštovanja ljudskih prava. Zakon apsolutno mora da važi za sve, i za naše građane i za one koji su izbeglice i za one koji su migranti, tu apsolutno nemamo nikakvu dilemu. Međutim, ono što hoću da istaknem, jeste da kada imamo okvirnu konvenciju o ljudskim pravima, mi kao država smo apsolutno položili ispit. Prema tome, mi moramo da budemo samokritični da bi bili bolji. Ali oni iz EU, iz međunarodne zajednice, koji hoće da nam sole pamet, prvo moraju da pogledaju šta to rade neke zemlje u susedstvu kada su u pitanju migranti. Imali smo situaciju da evroparlamentarcima hrvatska policija nije dozvolila da oni obiđu granicu između Hrvatske i Bosne. I sad, možete misliti da je to neko ovde, a vrlo često govorimo o toj situaciju i ponašanju evroparlamentaraca, da je neko njima ovde nešto tako uradio, da im nije dozvolio, šta bi se desilo. Prema tome, tu moramo da budemo vrlo realni, i kada je u pitanju naš doprinos i ono što uradimo dobro, a sigurno smo ovde položili ispit i treba da čestitamo sebi, ali to svakako očekujemo i od međunarodne javnosti. Ono što hoću da istaknem jeste da naša Vlada vodi politiku pomirenja i u tom cilju nam je i mini Šengen jako važan. Ja pozivam sve zemlje zapadnog Balkana, pokazao je to i ovaj izazov sa migrantskom krizom i borba protiv Kovida-19, da moramo zajedno da nastupamo, pozivam sve zemlje, pozivam vladu Bosne i Hercegovine da se priključi inicijativi mini Šengena. U danu za glasanje podržaćemo oba sporazuma. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Vulin.
Ja se zahvaljujem. Kada je u pitanju jedinstvena politika EU prema migrantskoj krizi, nje kao što znate nema i to je glavni problem, gotovo nerešiv problem u borbi sa posledicama migrantske krize. Godine 2015. sam bio u delegaciji koja je išla da razgovara sa Evropljanima, da ih upozori da migrantska kriza postoji, da balkanska kriza postoji, da nije to samo put preko mora. Nije nam bilo lako da ih ubedimo tada u to. Shvatili su, nažalost, nešto kasnije nego što bi trebalo, ali mi smo im već tada predlagali da na prvom mestu EU mora da zauzme jedinstvenu politiku, da kaže šta želi sa tim ljudima. Ako su ti ljudi njima potrebni zbog radne snage, neka to kažu, pa neka se uspostave odgovarajući kriterijumi. Mi smo predlagali da se u zemljama porekla odakle dolaze migranti uspostave odgovarajući centri gde će se vršiti trijaža onih koji imaju pravo na azil, onih koje bi primili ili koje ne bi primili. Kada jednom odete iz svoje zemlje, upadnete u ruke krijumčarima, vi se više nikada ne vraćate. To je to. Ovo je bio način da se efikasno zaustave nekontrolisane migracije. Nažalost, nisu nas poslušali, imali su svoje razloge i to je, naravno, njihovo pravo. Ali, 2015. godine većina sveta je očekivala, ne mogu reći svi sa dobrom namerom, da će se pravi sukobi sa migrantima odigravati na teritoriji naše zemlje, zbog vremena koje smo prošli, zbog iskustva ratova, sukoba. Očekivalo se da će Srbija biti ta u kojoj će migranti biti gotovo dočekani sa nasiljem i da nećemo biti u stanju da se organizujemo i efikasno upravljamo migrantskom krizom. Kroz našu zemlju je 2015. godine prošlo oko milion ljudi, nisu slomili ni jednu čašu. Oko milion ljudi. A imali smo sukobe sa migrantima i u Grčkoj i u Makedoniji i posle, kada su odlazili u pravcu zapadne Evrope. Odgovor zašto je – zato što smo bili organizovani kao država, humani kao država, imali smo jasna pravila kojih smo se pridržavali i prema njima smo se ponašali kao prema ljudskim bićima, sa dostojanstvom, poštujući njihovu veru, običaje, pravo na njihovo postojanje. I zbog toga niste imali nikada sukobe sa migrantima na teritoriji naše zemlje. Naravno, svako onaj ko prekrši zakon, da li je to neko ko je obio neki kulturni centar u nekom mestu ili uradio bilo kakvo krivično delo ili prekršaj, on će biti sankcionisan i to se i radi. Naša policija, kao što znate, izađe na ulicu, sve iregularne migrante koji su van naših kampova sprovede u naše kampove, prema nekima primenjuje zakon koji su ga prekršili, prema drugima se samo odnosi sa dužnom pažnjom. Dakle, mi ćemo nastaviti upravo sa ovom politikom – humano, ali organizovano. Nema nekontrolisanog kretanja, nema dopuštanja vršenja krivičnih dela, ne prenosimo teret krize na svoje susede, jednostavno, striktno poštujemo zakon. Ovo je ozbiljna, uređena i organizovana država i samo tako može da se nosi sa posledicama migrantske krize. Nije njihov broj prevelik u našoj zemlji, što je dobro, ali i da ih je šest, a ne šest hiljada zakon se odnosi i na šest kao i na šest hiljada i svi naši građani moraju da budu sigurni da ih njihova država štiti i naravno da će ih čuvati. Kada su u pitanju poslednja dešavanja u Novom Pazaru, hoću da se u ime Ministarstva unutrašnjih poslova zahvalim svim građanima Novog Pazara i najvećem delu političara u Novom Pazaru koji su bez predrasuda prišli onome što je Ministarstvo unutrašnjih poslova radilo u Novom Pazaru, prihvatili, videli i razumeli da sve što smo radili je rađeno zbog građana Novog Pazara. Situacija je sada, mogu slobodno da kažem, pod kontrolom. Nakon 54 dana pripadnici jedinica žandarmerije su se povukli iz Novog Pazara, sada je sve na Policijskoj upravi Novi Pazar, jer nije to stvar da mi stalno šaljemo neke jedinice. Policijska uprava iz Novog Pazara mora biti u stanju da garantuje poštovanje javnog reda i mira i sprovođenje zakona na teritoriji Novog Pazara, to je njen posao. Onaj ko to ne može da radi neće više biti u Policijskoj upravi, neće više biti u policiji, neće biti na čelu te uprave i to je jasno. Republika Srbija je obezbedila pomoć u ova 54 dana. Za tih 54 dana oduzeli smo značajnu količinu naoružanja, narkotika, vozila, uhapsili smo značajan broj ljudi po raznim poternicama, zatvarali smo sve lokale, kao što znate, nije bilo zaštićenih. Svi, bez obzira na njihovu političku moć ili položaj, onaj ko je držao lokal koji nije radio u skladu sa pravilima zatvaran je, čak su zatvarani i pojedini objekti zbog navođenja na prostituciju. Dakle, sve što je bilo negativno mi smo se sa time nosili i nije bilo nijedne jedine primedbe građana. Nismo dobili nijednu jedinu primedbu. Žalosni incident koji se desio ispred Sinan-begove džamije je nešto što je duboko pogodilo svakog pripadnika Ministarstva unutrašnjih poslova, ja se lično izvinjavam evo i sada i taj pripadnik je, kao što znate, odmah suspendovan, to ne može biti sistem. To nikada neće imati podršku u Ministarstvu unutrašnjih poslova, uostalom i u našoj državi Srbiji. Ja se radujem nastavku saradnje, radujem se miru i bezbednosti građana Novog Pazara, uskoro ću i posetiti Novi Pazar, radujem se što ću moći da na licu mesta vidim kako sve izgleda i šta smo uradili i da svi zajedno budemo sigurni da će država Srbija na svakom delu svoje teritorije bespogovorno sprovoditi zakon i čuvati svakog našeg građanina. Hvala.
Hvala. Što reče malopre ministar Vulin, mnogi su očekivali da ćemo mi da se sukobljavamo sa migrantima, a ja samo da vas podsetim da smo mi u našoj istoriji veoma često branili Evropu, između ostalog, i od Otomanske imperije, pa su oni koje smo branili na kraju priznali rezultate etničkog čišćenja Otomanske imperije upravo na Kosovu. Tako da, neka prođe ovo bez nas. Što se tiče daljeg redosleda, narodni poslanik Samir Tandir se javio za reč.
Želim da se zahvalim na odgovoru ministru. Nisam ni spominjao ovaj incident kod Sinan-beogove džamije, jer je Ministarstvo policije, zaista reagovalo odgovorno i predstavnici islamske zajednice, takođe, nisu dozvolili nikakvo politikanstvo, iako je bilo pokušaja sa raznih strana. Ono što se tiče migranata, jasno sam rekao u prvom delu govora. Znači, država Srbija, naša Vlada, organi naše zemlje su položili ispit. To ne možemo da kažemo za Evropsku uniju i to hoću da istaknem kao građanin ove zemlje. Znači, kada nam govorite neke stvari, mislim da treba prvo da se pogledate u ogledalo. Sve ono što treba da uradimo od evropskih standarda, predani smo integracijama i evrointegracijama, implementaciji suštinske demokratije, međutim, ovde je nešto na čemu apsolutno treba odati priznanje. Što se tiče jasne discipline, poštovanja zakona, tu se jasno odnosi apsolutno na sve. Takođe, ono što sam i istakao, imamo dobru situaciju u Novom Pazaru, ali ono što mislim, ministre, da je jako važno, jeste da kroz dijalog radimo na dovođenju odgovornih, stručnih, mladih ljudi i da obratimo pažnju na procentualnu zastupljenost da građanki i građani koji žive na tom prostoru svi preuzmu odgovornost za stabilnost tog prostora. Hvala.
Zahvaljujem. Ne znam da li smo rekli, čini mi se da nismo, da je Lesoto glasao protiv prijem Kosova u Interpol i to je bio rezultat te naše politike, jer oni su u prethodnom krugu, da tako kažem, kada je UNESKO bio na dnevnom redu, bili na drugoj strani. Tako da, čisto samo kao dodatak onome što smo pričali o tim novim odnosima koje smo izgradili. Reč ima narodna poslanica Dušica Stojković.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče Narodne Skupštine, uvaženi ministre Vulin sa saradnicima, drage kolege narodni poslanici, mi danas u Domu Narodne Skupštine diskutujemo o jednom važnom Sporazumu između Republike Srbije i Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv trgovine ljudima, čijim ćemo potvrđivanjem ostvariti dve ključne stvari i dva cilja koja utiču na korist građanima naše zemlje. Uspostavićemo intenzivniju saradnju u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata, ali i obezbedićemo veći stepen bezbednosti svim našim građanima, znači svim građanima Republike Srbije. Svet je danas suočen sa brojnim tradicionalnim izazovima, pretnjama i rizicima, od aktivnih kriznih žarišta na Bliskom istoku i severu Afrike, ali rekla bih, i do onih novih asimetričnih izazova na kojima nije imun čitav XXI vek. Iregularne migracije su jedan od ključnih bezbednosnih rizika, pored sajber kriminala, terorističkih napada, pojave novih virusa i ostalih bezbednosnih izazova novijeg doba. Srbija nije neko izolovano ostrvo i nije imuna na brojne bezbednosne izazove i rizike. Tokom migrantske krize, rekla bih o tome, više mojih kolega je danas ukazivalo na to, zajedno sa ministrom Vulinom i najbližim saradnicima, slažem se da se Srbija na jedan dostojanstven i human način odnosila prema migrantima i tokom 2015. godine kada je bio taj najveći migratorni talas u našoj zemlji. Reč je o zapadno-balkanskoj ruti, kopnenoj ruti gde prema različitim podacima prošlo više od milion ljudi, ali rekla bih da taj trend nismo gubili ni tokom 2020. godine, kada se Srbija na jedan odgovoran način i tokom pandemije korona virusa odnosila prema migrantima na svojoj teritoriji, obezbeđujući im neophodnu zdravstvenu negu, psihološku i socijalnu podršku i smeštaj. Priliv tražilaca azila i migranata dostigao je svoj vrhunac, upravo te 2015. godine kada je zapadno-balkanska migraciona ruta postala jedan od glavnih ruta za ulazak migranata u Evropsku uniju. Prema zvaničnim podacima i procenama socio-ekonomskog uticaja koje je objavila i Međunarodna organizacija za migraciju organizacije Ujedinjenih nacija, zvanična brojka registrovanih migranata bila je 579.518 osoba, migranata koji su prošli kroz našu zemlju. Ovaj broj, tih regularnih migranata, bio je 30 puta veći u odnosu na prethodnu godinu, tu 2014. godinu. Zatvaranjem Zapadno-balkanske rute u martu 2016. godine, broj tražilaca azila značajno je opao na 12.800 u 2016. godini, dok je u 2019. godini bio na nivou oko 12.000 osoba koji su izrazile nameru da traže azil. Takođe, treba naglasiti da je ukupan broj migranata, uključujući i ilegalne migrante koji su bili registrovani u centrima za migrante i koji su prošli kroz centar u prethodnih nekoliko godina bio znatno veći. Tokom pandemije Korona virusa rekla bih da je odgovor naše države na borbu protiv pandemije Korona virusa bio zaista adekvatan, brz i efikasan i kada je reč o brizi prema svim našim građanima kroz različite pakete finansijskih mera, gde smo želeli da pomognemo našim građanima, ne samo u finansijskom smislu, već i da pružimo svu neophodnu zdravstvenu zaštitu. Isto tako, želeli smo da ostvarujemo ravnopravno, odnosno paralelno sa tim i borbu za očuvanje svih radnih mesta i pomagali smo na različite načine i našoj privredi. Rekla bih da smo se isto tako sa brigom i pažnjom odnosili i prema migrantima, obezbeđujući im otvoren pristup zdravstvenoj zaštiti bez diskriminacije. Obezbedili smo pristup informacijama o kovid centrima, pružajući na različite načine kako mogu da se ispoštuju procedure za traženje o azilu, ali kako da integrišemo migrante na našoj teritoriji i da im obezbedimo sve one neophodne uslove za obrazovanje, za smeštaj, za pružanje socijalne zaštite, a i za pružanje besplatne pravne pomoći. Sve je ovo u cilju održivog razvoja i Programa održivog razvoja Agende 2030, u delu koji se odnosi na … Rekla bih, kod postupanja prema migrantima Srbija ni na koji način nije povredila jedan međunarodni standard, jednu normu međunarodnog prava, čak, naprotiv, mi smo i pre pojave 2015. godine, zaista kroz proces evropskih integracija, dosta propisa harmonizovali i uskladili i sa samom Evropskom unijom, ali i sa Savetom Evrope i brojne preporuke OEBS-a smo primenili u naš zakonodavni sistem. Takođe, želim da kažem da pružajući podršku svim građanima Republike Srbije, ali i svim građanima koji borave na teritoriji naše zemlje, mi smo, zaista, vodili računa i o bezbednosti naših granica. Želeli smo da ni na koji način ne zaboravimo i da štitimo interese naše nacionalne bezbednosti. Rekla bih da su se mnoge vlade suočene sa pandemijom širom sveta, upravo koristile ove nove alatke, nove programske alatke za upravljanje migracijama, kako bi se sprečilo dalje širenje bolesti. U Srbiji je zabeleženo, prema podacima procene socio-ekonomskog uticaja, uticaja Kovid 19 na migracije i mobilnost u Srbiji, međunarodne organizacije za migracije u okviru organizacije UN, zabeleženo je četiri pozitivna slučaja testirana na Kovid 19, u populaciji izbeglica i migranata od početka pandemije virusa. Oni su se sada zaista uspešno oporavili, na svu sreću. Ovo su podaci koji su sastavni deo izveštaja UNHCR koji su objavljeni i publikovani avgusta prošle godine, 2020. godine. Takođe, Ministarstvo unutrašnjih poslova se na jedan odgovoran način ponašao prema migrantima. Tokom vanredne situacije MUP je želeo da pomogne ovoj populaciji, ljudi koji su u našoj zemlji, pripremljene su višejezične brošure na jezicima migranata sa korisnim informacijama o pristupu centrima zdravstvene zaštite, psihološkoj podršci, restrikcijama kretanja i merama zdravstvene prevencije putem različitih postera, letaka, otvoreni su i telefoni gde su migranti mogli da kontaktiraju nadležne službe, takođe, rađena je i jedna dobra kampanja preko društvenih mreža. Rekla bih da su i centri za smeštaj migranata opremljeni sa svom onom neophodnom opremom i maskama i rukavicama, ali i higijenskim paketima i proizvoda i sve je to bio deo dobrog odgovora, odnosno brze reakcije države na prevenciju i sprečavanje daljeg širenja Kovida–19 i u populaciji azilanata, migranata i izbeglica u Republici Srbiji. Rekla bih da, usvajanjem ovog Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Severne Makedonije, pored tog univerzalnog sistema zaštite koji se ogleda u Konvenciji i organizaciji UN protiv trasnacionalnog organizovanog kriminala iz 2020. godine i dodatnog Protokola o sprečavanju i suzbijanja, kažnjavanja trgovine ljudima, naročito ženama i deci, postoje još tri regionalna sistema zaštite, Američki i Afrički i Evropski. Naša zemlja kao pristupajuća zemlja EU teži implementaciji svih onih evropskih standarda regionalne zaštite kada je reč o zaštiti slobode i ljudskih prava na čitavoj našoj teritoriji i upravo su tri regionalne organizacije prepoznate, a to su Organizacija za evropsku bezbednost i saradnju u Evropi, Savet Evrope i EU. Srbija je, rekla bih, zaista dosta napredovala, o čemu svedoči stepen usklađenosti i u Poglavlju 24, kada je reč o implementaciji svih onih evropskih standarda, direktiva, ali i harmonizaciji propisa sa propisima EU. Sve je to učinjeno kako bi zaštitili naše građane, ali i kako bi obezbedili i zaštitu onih prava ljudi koji borave na našoj teritoriji, i migranata, i dece, i žena i stranaca koji privremeno borave u našoj zemlji. Glavni razlog zašto je važno da usvojimo danas ovaj sporazum u danu za glasanje jeste to što smo i te kako razmišljali o bezbednosti naših građana i osnovni cilj ovog Sporazuma je zaštita i bezbednost naših građana i povećanje te bezbednosti u godinama pred nama. Rekla bih da su se bilateralni odnosi između Beograda i Skoplja menjali u decenijama iza nas, ali da sada Beograd i Skoplje imaju jako intenzivnu saradnju i dobre odnose, koji su, pre svega, zasnovani i na međusobnom poverenju i u uvažavanju i da je politički dijalog fokusiran na bilateralna pitanja, ali i jačanja regionalne saradnje. Upravo se ta regionalna saradnja odvija kroz inicijativu „Mini Šengen“, čiji je glavni inicijator i pokretač predsednik Republike Srbije gospodin Aleksandar Vučić i da su promoteri „Mini Šengena“ na Zapadnom Balkanu upravo Srbija i Albanija, ali i da je i Severna Makedonija značajan partner. Pored ekonomskih odnosa koji čine okosnicu bilateralnih odnosa, jako su važni i ekonomski odnosi i to međusobno povezivanje kroz izgradnju ključnih infrastrukturnih projekata. Tih projekata je bilo u prethodnom mandatu Vlade premijerke Ane Brnabić i oni se, reklo bi se, nastavljaju i danas u ovih prvih 100 dana Vlade. Ti ekonomski kapitalni projekti koji se odnose na učvršćivanje ekonomskih odnosa naše dve zemlje baziraju se na projektima završetka Koridora 10, izgradnja železničke pruge Budimpešta – Beograd – Skoplje, rekonstrukcija i modernizacija deonice pruge Beograd – Niš, Niš – Preševo, pa sve do granice sa Severnom Makedonijom. Želela bih sve građane i sve narodne poslanike da podsetim da je 2016. godine realizovan i dalekovod Niš – Štip, dužine od 70 kilometara. Takođe, u prethodnom periodu izgrađen je i integrisani prelaz Preševo – Tabanovci, koji je u mnogome doprineo povećanju brzine protoka robe, ljudi, usluga i kapitala. Reč je o četiri slobode na kome je bazirano i samo jedinstveno tržište EU. Svi ovi projekti su, kao što sam rekla, rezultati prethodne Vlade premijerke Ane Brnabić, ali i predsednika Aleksandra Vučića. U prvih 100 dana Vlade nova Vlada je obeležila nastavak u uspešne borbe protiv korona virusa. Zaista smo beležili sjajne rezultate i u nabavci vakcina, izgradnju novih kovid bolnica, ali i nabavke sve neophodne opreme u cilju pružanja adekvatne zdravstvene zaštite svim našim građanima. Rekla bih da svaka ona porodica koja se prethodnim meseci suočavala ili imala nekog bolesnog člana svoje porodice zaraženog korona virusom je zaista mogla da potvrdi koliko je Republika Srbija i koliko je njen zdravstveni sistem zaista bio žilav i otporan na taj pritisak tokom više pandemijskih talasa. Nama nije nedostajala nijedna zdravstvena oprema. Zaista smo se trudili kao Vlada Republike Srbije da svim svojim građanima obezbedimo neophodnu zdravstvenu zaštitu. Nije nedostajalo ni kiseonika, ni respiratora, ni bilo kakvih lekova, ali rekla bih da, paralelno sa ovom borbom za očuvanje zdravlja i života građana Republike Srbije, tekla je i ta borba za očuvanje radnih mesta i za oporavak naše ekonomije. Rekla bih da je Srbija danas tema svetskih medija i da je dobar primer i zemlja lider po broju vakcinisanih građana i po uspešno organizovanoj imunizaciji. Zaista sam ponosna na našu zemlju po pitanju vakcinacije i imunizacije našeg stanovništva, jer se zaista ponašala na jedan ozbiljan i posvećen način, brinući i o ekonomiju, beležeći zaista sjajne rezultate i najveći rast i u 2020. godini. Nadam se da će sa ovakvim trendovima nastaviti i u ovoj 2021. godini. Takođe, želim da kažem da nas je juče obradovala informacija predsednika Vučića koji je, rekla bih, najzaslužniji zašto Srbija ima ovako dobre vesti o kojima pišu brojni svetski mediji kada je reč o broju vakcinisanih osoba i o broju nabavljenih vakcina, ali i uopšte na koji način smo dobro organizovali čitav proces imunizacije u našoj zemlji i nabavka obe doze jedne od tri vakcine koje su u ovom trenutku dostupne našim građanima. Juče nas je obradovala vest da vakcina ima dovoljno za sve naše građane, da stiže još 500.000 doza kineske vakcine, da će do kraja februara „Fajzer“ isporučiti 80.000 doza. Juče je stiglo 50 doza prve doze ruske vakcine „Sputnjik V“, a u naredne dve nedelje očekuje se još 50.000 druge doze ove ruske vakcine. Ovo sve svedoči i potvrđuje kako kada se na jedan ozbiljan i odgovoran način pristupa ovom problemu i kada se, rekla bih, 24 sata zaista pokazuje briga i pažnja o svakom građaninu naše zemlje, to na kraju će dovesti do vraćanja poverenja građana u institucije Republike Srbije i u politiku predsednika Republike Srbije, za čiji mandat smo i dobili poverenje i mi ovde kao narodni poslanici iz Srpske napredne stranke. Ohrabruje vest i da će do kraja godine naša zemlja početi sa proizvodnjom ruske vakcine, da će naš Institut „Torlak“ sarađivati sa našim ruskim partnerima i da će se do kraja godine i vakcina „Sputnjik V“ proizvoditi u našoj zemlji. Danas je Srbija primer drugim zemljama i mnogo bogatijim zemljama od Srbije, brojnim zemljama članicama EU, koje se porede sa nama, koji nam se i obraćaju za pomoć ili prepisuju naše iskustvo i kada je reč o borbi protiv pandemije korona virusa, ali i kada je reč o beleženju tih sjajnih rezultata u oblasti ekonomije. Zasluga za to pripada svakako rukovodstvu Vlade Republike Srbije, ali i predsedniku naše države gospodinu Aleksandru Vučiću. Rekla bih, i to je neki opšti zaključak koji nas navodi da se tokom pandemije korona virusa jako važno je bilo da pokažemo da je naš sistem otporan, da nećemo ni u jednom trenutku pokleknuti i da zaista na razne načine kao zemlja trudimo da očuvamo zdravlje i živote svih ljudi u našoj zemlji. Od migrantske krize na tlu Evrope te 2015. godine kada je bio taj najveći talas migrantske krize, preko sajber napada na infrastrukturne objekte i različite hibridne napade, do pandemije korona virusa koja u ozbiljnim razmerama i dalje ugrožava živote i zdravlje ljudi i koja se direktno odražava i na naš sektor bezbednosti su teme kojima će se MUP i mi kao država i kao narodni poslanici, članovi brojnih odbora i delegacija, baviti u narednim mesecima i narednim godinama pred nama. Zbog toga je danas više nego ikada važnije da uspostavimo i da razumemo zašto je važno uspostaviti saradnju i solidarnost sa drugima, jer današnji karakter tih tradicionalnih izazova, pretnji i rizika jasno pokazuje da bezbednosne probleme ne možemo samostalno rešavati, već ih možemo rešavati isključivo u saradnji sa drugima, isključivo u saradnji sa drugim subjektima međunarodnog prava, sa drugim međunarodnim organizacijama, sa Evropolom, sa Interpolom, a i sa Fronteksom. Kolega Unković je u svom izlaganju spomenuo taj sporazum sa Fronteksom. Želela bih da informišem građane Republike Srbije da je Savet EU 27. marta prošle 2020. godine doneo Odluku o zaključivanju Sporazuma sa Evropskom agencijom za graničnu i obalsku stražu - Fronteksom i sa državama Republikom Srbijom i Crnom Gorom u cilju prevencije i sprečavanja iregularnih migracija. U prošlogodišnjem izveštaju o napretku Srbije u procesu pristupanja EU, koju je donela Evropska komisija za 2020. godinu i koju smo mi u plenumu prvi put i raspravljali, govori se i na jedan pozitivan način predstavlja, daje se za primer kako se Srbija u Poglavlju 24. odnosila prema legalnim i iregularnim migracijama, ali kroz formiranje i jačanje kapaciteta različitih institucionalnih struktura tokom 2019. godine, kao i jačanje Uprave kriminalističke policije. Sa tim, ministre, ne možemo stati moramo nastaviti i u budućnosti. Na osnovu svega iznetog, ja pozivam sve svoje kolege narodne poslanike da u danu za glasanje podrže usvajanje i potpisivanje jednog ovako važnog sporazuma. Reč je o Sporazumu između Vlade Republike Srbije i Vlade Severne Makedonije po pitanju sprečavanja krijumčarenja migrantima i trgovine ljudima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Boris Bursać. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovane kolege poslanici, poštovani građani Srbije, pred nama se danas nalazi set vrlo bitnih i konstruktivnih predloga zakona i sporazuma, a ja bih se lično osvrnuo upravo na Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata. Da budemo precizni, prema podacima Komesarijata za izbeglice i migracije iz decembra 2020. godine u 19 prihvatnih centara i centara za azil na teritoriji Srbije nalazi se 6.015 migranata, od toga su 660 deca. Najveći deo migranata i izbeglica koji se nalazi u Srbiji dolazi iz Avganistana, Pakistana, Sirije i Bangladeša. Samo 984 migranta je izrazilo nameru da zatraži azil. Ponavljam, izrazilo nameru, što ne znači da je to i učinilo. Ovi podaci nam govore da većinski deo migranata, koji se nalazi na tlu Srbije, Srbiju i dalje vidi kao tranzitnu zemlju. Ono što je zabrinjavajuće, što je svakako rizik za bezbednost naših građana, jesu upravo oni migranti koji se kreću van kontrole centara i prihvatnih kampova i naravno oni koji su u našu zemlju ušli ilegalno, odnosno putem grane organizovanog kriminala koje se zove krijumčarenje migranata. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata ima za cilj jasno definisanu saradnju u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata i to saradnju upravo sa Severnom Makedonijom, jer najveći deo migranata u Srbiju ulazi upravo iz pravca Severne Makedonije. Moram, takođe, napomenuti ovom prilikom da je Srbija kao odgovorna država značajno unapredila kapacitete naše granične policije, što u ljudstvu, što kroz nabavku dronova, termovizijskih kamera i druge opreme. Dakle, zahvaljujući odgovornoj politici našeg predsednika i naše Vlade, Srbija je sposobna da u potpunosti zaštiti naše državne granice. Čak šta više, u cilju zaštite od ulaska ilegalnih migranata, upućen je jedan broj srpskih policajaca na granicu Severne Makedonije i Grčke kako bi pomogli u odvraćanju migranata da nezakonito prelaze ovu granicu i potom nastave, između ostalog, ka Srbiji. Ovaj predlog sporazuma Srbiji donosi jako bitne oblike saradnje sa Severnom Makedonijom koji se ogledaju u razmeni informacija i podataka, formiranja zajedničkih timova, sprovođenja zajedničkih projekata, kao i edukaciji lica koja direktno učestvuju u borbi protiv krijumčarenja migranata. Naravno, sve u cilju jačanja kapaciteta za borbu protiv krijumčarenja migranata. Srbija nije, niti će biti parking za migrante kako to neki kvazi političari navode, a upravo gore pomenuti podaci govore o tome. Srbija je jedna od retkih država u regionu, ali šire, koja je pokazala human pristup prema ljudima koji su se privremeno našli na teritoriji, bilo bežeći od ratnih stihija ili nemaštine i time očitala lekciju mnogim evropskim demokratijama. Srbija je ulagala u graničnu policiju, u vojsku i druge službe bezbednosti, stoga je kao odgovorna država spremna da zaštiti svoje interese, sačuva bezbednost naših građana ako dođe do značajnijeg novog migratornog talasa. Reč je o važnom sporazumu za Srbiju, jer za cilj ima očuvanje bezbednosti naše države i naših građana, a kroz borbu protiv organizovanog kriminala, odnosno ilegalnog krijumčarenja migranata zato ja lično, a nadam se i moje kolege, podržavam i glasaću za ovaj, kao i ostale predloge, u nadi da će oni biti oslonac u borbi za jaku i modernu Srbiju. Živela Srbija.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče Skupštine. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, za razliku od većine zemalja EU Srbija je pokazala da je organizovana i humana kada su migranti u pitanju. Kroz našu zemlju je prošlo više od milion ljudi koje treba zbrinuti, nahraniti i iznad svega kontrolisati. Migranti u našoj zemlji imaju mogućnost da budu u prihvatnim centrima i tamo im je obezbeđena medicinska i svaka druga zaštita. Srbija se uvek prema migrantima ponašala dostojanstveno i poštuje ljudska, nacionalna, verska prava svih, ne samo migranata, ali je vrlo važno da u vreme pandemije migranti ne mogu da napuštaju kampove, jer predstavljaju pretnju i po sebe i po druge i sve suprotno tome znači nepoštovanje zakona Republike Srbije. Niko ne može da krši zakon a da za to ne bude kažnjen i da za to ne naiđe na odgovarajuću reakciju države. Ni jedan migrant ne može da bude van naših kampova bez odgovarajuće dozvole. Uvek, a posebno u vreme kovida, mi moramo da čuvamo njihovo zdravlje i da čuvamo zdravlje naše nacije. U pomoć su uključene mnoge humanitarne organizacije i zaista se na tome zahvaljujem, jer veliki teret je pao na našu zemlju, jer ničim nismo ni zaslužili migracije. Međutim, naš geostrateški položaj nam je uvek bio ujedno i dar i osuda. Istakla bih dobrotvornu fondaciju SPC „Čovekoljublje“ koja je osnovana 1991. godine, kao odgovor na humanitarne potrebe stanovništva, ali ne samo državljana Republike Srbije, nego i svih onih koje je mogu naterala da napuste svoju zemlju, odnosno pružanje pomoći svima onima kojima je potrebna, bez obzira na njihovo rasno, polno, nacionalno ili versko opredeljenje. Ne može se reći da baš sve zemlje imaju takav odnos. Mi se graničimo sa zemljama EU, sa više strana, i vidimo da nemaju isti stav kao mi. Što je njihov stav gori, utoliko je pritisak na našu zemlju veći. U holu zgrade Međunarodnog Crvenog krsta u Ženevi i danas stoji tabla sa natpisom: „Budi human, kao što je humana Srbija 1885. godine“. To što je srpska vojska uradila više se nije ponovilo u istoriji ratova. Bugarska je u to vreme prekršila Berlinski sporazum, jer je krenula da se širi na teritoriju Balkana i kralj Milan, nakon neuspelih pregovora je objavio rat ovoj zemlji. U to vreme Srbija je već imala uređene bolnice i Crveni krst, ali to nije bio slučaj sa Bugarima koji su sad u EU, te njihove ranjenike nije imao ko da zbrine i da im pruži medicinsku pomoć. Međunarodni Crveni krst je prikupio pomoć iz svih krajeva Evropi, a koja je trebala da se dopremi ovoj državi. Ironično, ali jedini put do Bugarske je vodio preko Srbije i tada se dogodilo nešto što svet nikada nije video. Vojna komanda Srbije prekinula je rat na jedan dan, otvorila liniju fronta i propustila medicinski transport preko svoje teritorije. Transportu Međunarodnog Crvenog Krsta dodala je lekove, ćebad, krevete i iz svojih zaliha i bugarskim vojnicima predala sve što je neophodno za otvaranje jedne bolnice. Sličan događaj ni pre ni posle 1885. godine nigde nije zabeležen. Srbija je pomogla državi sa kojom je u tom trenutku bila u ratnom stanju. Ljudima u pograničnim oblastima nije uopšte svejedno kada se formira kamp za migrante i to je potpuno razumljivo. Znamo za više nemilih događaja, od tuča, preko požara i drugo. U Mladenovcu je formirana jedna grupa pod sloganom „Banja da, azil ne“, jer je svojevremeno bilo reči da će se formirati još jedan migracioni centar u centru Šumadije. Apsolutno se protivim tome, jer mi ne možemo uništavati svoju ekonomiju. Mladenovac je jedina beogradska banja, to je Selters banja u koju najviše dolaze pacijenti zbog lečenja reumatskih bolesti, ali imamo nameru i da širimo komercijalne kapacitete. To uporedo sa formiranjem centra za azilante uopšte ne ide. Srbija nije velika zemlja ali oduvek pokazuje da ima veliko srce za ljude u nevolji, ali to ne sme činiti protiv svojih interesa. Međutim, mora da se zna red i ne smemo da ugrozimo našu bezbednost. Zbog toga je vrlo važan ovaj Sporazum sa Severnom Makedonijom o saradnji u oblasti krijumčarenja migranata, jer najviše migranata dolazi odatle. Ovaj sporazum podrazumeva razmenu podataka i informacija i omogućava formiranje istražnih timova, zajedničke obuke i radionice. Ako druge zemlje podižu ograde i samo prosleđuju migrante, moramo i mi da se zaštitimo. Ukoliko je značaj ovog sporazuma i mora regionalno da se povezujemo, jer mi nismo odgovorni za ratove u njihovim zemljama i nismo krajnja destinacija migranata. Od 2015. godine puno je vremena prošlo i velike sile da su imale volje, našle bi način da se zaustavi migracija. Još jedanput, pozdravljam ovaj sporazum i što više se zemalja u regionu bude povezalo, to će i lakše biti da stanemo na put migracijama. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Nataši Jovanović. Reč ima narodni poslanik Uglješa Mrdić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, uvažene kolege narodni poslanici, uvaženi ministre i uvaženi predstavnici MUP i Ministarstva odbrane, uvaženi građani Srbije, naravno da podržavam ova dva sporazuma koja su danas ovde pred nama. O sporazumima su dosta toga rekle moje kolege iz PG Aleksandar Vučić – Za našu decu, ali ono što bih ja želeo ovom prilikom da istaknem je Sporazum o saradnji u oblasti odbrane sa državom Lesoto. To je jako dobar sporazum i Lesoto je to zaslužio. Lesoto se u dva navrata pokazao kao prijatelj Srbije, prvi put kada je povukao priznanje tzv. nepostojeće „države Kosovo“, a drugi put kada je glasao protiv prijema isto tako izmišljene države Kosovo u Interpolu. Što se tiče Sporazuma Srbije i Severne Makedonije o saradnji u oblasti suzbijanja, tj. borbe protiv krijumčarenja migranata, znate šta, migrantska kriza je jedan od velikih evropskih problema i to je nešto sa čime se borimo i sa čime ćemo se boriti u narednom periodu i ja verujem i da vaše MUP u saradnji sa drugim delovima Vlade Srbije čini maksimum kako bi se suzbilo krijumčarenje migranata što se tiče zapadnog Balkana i Republike Srbije. Ono što bih želeo posebno da istaknem je, pored ovih svih sjajnih rezultata koje je Republike Srbija, vlada Srbije, Srbija predvođena Aleksandrom Vučićem, našim predsednikom, čini i što se tiče i velikih rezultata u oblasti ekonomije i što se tiče borbe protiv korona virusa je i velika borba protiv mafije. Što se tiče borbe protiv korona virusa, prvo bih želeo sa vama da podelim jednu divnu sliku jutros iz Pekinga, kada je oko pola miliona vakcina, kako se utovaruje u avion „Er Srbije“ i očekujemo te vakcine da će do kraja večeri da dođu u Beograd, u Srbiju. Na taj način će Srbija do kraja februara obezbediti dva miliona vakcina što govori samo i ozbiljnost države u borbi protiv korona virusa i zato smo u vrhu i Evrope i sveta. Ali, da bi Srbija mogla da beleži rezultate u oblasti ekonomije, da bi Srbija imala finansijskih sredstava da nabavlja i vakcine kada imamo ovako tešku borbu protiv ozbiljnog virusa, korona virusa, i da bi Srbija sebi mogla da dozvoli i da lobira protiv priznanja Kosova i protiv prijema tzv. „države Kosovo“ u Interpol i da bi bili u prilici da imamo dobre odnose sa državama i potpisujemo sve ove sporazume, mi pre svega treba da se izborimo sa mafijom. Sve ono što je predsednik Aleksandar Vučić najavio pre više od sto dana, kako je energično najavio, mi imamo već energične rezultate. Ovom prilikom bih želeo da čestitam predsedniku, Aleksandru Vučiću, na rezultatima u borbi protiv mafije. Ministre Vulin, želeo bih da čestitam vama, vašim saradnicima. Želeo bih da čestitam svim čestitim ljudima u MUP, BIA i Tužilaštvu, koji ste svi zajedno prepoznali značaj borbe protiv mafije, ali prepoznali i značaj jačine kriminalnog klana koji je protiv vas, protiv nas, protiv svih onih koji žele poštenu uređenu i dobru Srbiju. Nadam se, a to ste i najavili vi, to je najavio i predsednik i očekujemo nove rezultate u borbi protiv mafije. Očekujemo da ćete vi, ministre, zajedno sa svojim saradnicima i sa bezbednosnom službom, sprovesti i druge akcije kao što ste najavili, da tu neće biti zaštićenih. Da li se oni nalaze u sportu, politici, bivšem režimu, da li se oni nalaze u privredi, među policajcima, ja znam da neće niko biti zaštićen od njih, što pokazuju i poslednja hapšenja i pripadnika MUP što se tiče borbe protiv mafije. Ova slika svih ovih hapšenja pokazuje sliku Srbije, pokazuje sliku Srbije koja se bori protiv mafije. Nekada, ne tako davno, za vreme bivšeg režima kojem su pripadali i Boris Tadić i Dragan Đilas i Vuk Jeremić i njihovi saradnici, mi smo imali neku drugu sliku. Imali smo sliku takvu, a naročito u Beogradu da smo imali vladavinu zemunskog, surčinskog, novobeogradskog, zvezdarskog klana, naročito zemunskog klana. Imali smo situaciju da Beograd nije bio prepoznat po investicijama, po „Beogadu na vodi“, nego imali smo situaciju da su krajevi glavnog grada Srbije, srpske prestonice bili deljeni po kriminalnim klanovima za vreme bivšeg režima. Imali smo situaciju da je zemunski klan vladao, maltene, državom. Imali smo situaciju da je zemunski klan imao svoje ljude u svim strukturama, u svim državnim strukturama Republike Srbije. To je i pokušao i ovaj klan, klan Velje nevolje, kako ga zovu, i njegovih saradnika. Ali, država je odgovorila, kako MUP, BIA i Tužilaštvo, tako i svi koji su sarađivali sa njima. Ovim potezom smo rekli stop mafiji i ja se nadam da će država i u narednom periodu nastaviti sa ovim hapšenjem, jer znate šta? I ovim hapšenjem i nekim drugim hapšenjima koje očekujemo da će biti, mi pokazujemo da smo ne samo najozbiljnija država što se tiče razvoja ekonomije i borbe protiv korona virusa, nego pokazujemo da ćemo biti i prvi u Evropi i što se tiče rezultata u borbi i protiv organizovanog kriminala i korupcije, to je što se tiče rezultata protiv svih oblika mafije. Prema tome, ministre, predsedniče Vučiću, samo napred u ovoj borbi i nadam se da ćemo i u narednom periodu biti svedoci ne novih hapšenja, jer znate kako, mafija će verovatno odgovarati i mafija je odgovara u prethodnom periodu na svoj način, ali mi imamo situaciju da nisu samo ovi članovi kriminalnih klanova ti koji žele, ružno je što ću to reći, smrt predsednika naše države, što je i potvrdio kriminalac Čaba Der, kome su nudili dva kriminalna klana veliki novac da likvidira našeg predsednika i lidera Aleksandra Vučića. Nego, mi imamo situaciju da pored tih mafijaških klanova i pripadnici bivšeg režima žele zlo i predsedniku Aleksandru Vučiću i njegovim saradnicima. Onda se dogodi situacija da smo jutros imali situaciju da je izvesni M.Z, 42 godine, zvao centralnu SNS i pretio smrću predsedniku Aleksandru Vučiću i njegovom sinu Danilu i zameniku gradonačelnika Beograda Goranu Vesiću. Ovom prilikom želim da čestitam policiji na brzoj akciji. Taj četrdesetdvogodišnji M.Z. je uhapšen. On se tereti za ugrožavanje sigurnosti. Nadam se da će isto ovako, kao i ovaj četrdesetdvogodišnji M.Z. biti uhapšeni svi oni koji prete i koji su pretili i Aleksandru Vučiću i njegovoj porodici i najbližim saradnicima našeg predsednika. Ova jutrošnja akcija hapšenja M.Z. i hapšenje 19 članova kriminalnog klana Velimira Belivuka, Velje nevolje zvanog, i njegovih saradnika i sva hapšenja i ovih policajaca ovih dana samo pokazuju da je država Srbija odgovorna država i da je predvođena Aleksandrom Vučićem rekla jedno veliko ne mafiji. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Uglješi Mrdiću. Reč ima narodna poslanica Olivera Ognjanović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća. Uvaženi ministre sa saradnicima, region koji delimo sa našim komšijama je pun turbulencija. Brojni su bezbednosni izazovi sa kojima se suočavamo, a koji prevazilaze okvire naše, pa tako i ostalih država. Nabrojaću samo neke – terorizam i ekstremizam, organizovani kriminal, sajber pretnje, ilegalne migracije, trgovina ljudima, ekonomska neizvesnost i ostale. Ovo su izazovi koji zahtevaju jačanje međusobnog poverenja i saradnje između država kroz zajedničke projekte i rad na proširenju ekonomskih, odbrambenih i političkih kapaciteta radi opšte stabilnosti i razvoja. Upravo zato su ovi sporazumi neophodni. U suočavanju sa izazovima Srbija odgovorno i solidarno razvija saradnju na svim nivoima, na regionalnom, evropskom i globalnom planu sa svim prijateljima i partnerima, preuzimajući i deleći svaku odgovornost. Još od početka migrantske krize Srbija je pokazala koliko smo odgovorni i humani. Imali smo nekoliko centara u kojima smo obezbedili sve uslove za prihvat i smeštaj migranata. Pružili smo ruku svakome ko se našao u nevolji. Upravo zato sporazum sa Severnom Makedonijom je jako bitan. Jača saradnju dve države koje se nalaze na tranzitnoj trasi ilegalne migracije. Da bi se sprečio organizovani kriminal, terorizam, a uz to naravno idu i svi drugi oblici kriminala sa kojima se pripadnici MUP-a moraju suočiti. Pre nekoliko dana pripadnici MUP-a u Somboru zajedno sa Žandarmerijom sproveli su akciju pronalaženja ilegalnih migranata i na više lokacija zatekli 335 stranih državljana. Oni su sa šest autobusa prevezeni u prihvatni centar u Preševu, gde će im biti obezbeđen adekvatan smeštaj. Kada je reč o borbi protiv kriminala, pripadnici organizovane kriminalne grupe koji su uhapšeni u zajedničkoj akciji MUP-a i BIA privedeni su 5. februara. Pripadaju grupi poznatoj kao „zemunski klan“, a koja se osnovano sumnjiči za ubistva, iznude, otmice i dilovanja droga. Za samo 100 dana od najave predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića da će se Srbija obračunati sa organizovanim kriminalom uhapšen je i Darko Elez koji je godinama izbegavao pravdu, a sada i Belivuk i pripadnici njegove organizovane kriminalne grupe. Za samo 100 dana Srbija je pokazala kako se vodi rat protiv organizovanog kriminala i kako se od država pravi bolje, bezbednije i sigurnije mesto. Sprečavanje šverca, nasilja, krađe, krijumčarenja droge, nasilničke vožnje, razbojništva, kontrola jačanja bezbednosti saobraćaja samo u poslednjih nedelju dana bio je čitav niz ovih akcija na dnevnom nivou gde su pripadnici MUP-a odlično i efikasno uspeli da prekinu kriminalne radnje i uhapse počinioce. Ministre, ja vam čestitam i želim vam još više uspeha u svim budućim akcijama. Sporazum između Republike Srbije i Vlade Kraljevine Lesoto u oblasti odbrane razvija saradnju u oblasti vojno-ekonomske, naučno-tehničke, bezbednosne saradnje i vojnog obrazovanja. Naša Vlada je ponovo vratila poštovanje, ugled i čast Vojske Srbije, jer Vojska predstavlja kariku bez koje ne funkcioniše i ne može da opstane niti jedna država. Zato sam vrlo ponosna i za mene vojska predstavlja snagu i veličinu jedne države. Zato želim da izrazim zahvalnost ovoj Vladi na postignutom napretku sa željom da nastavi na jačanju Vojske i sistema odbrane naše zemlje. Mi sada zaista možemo da kažem da Vojska Srbije u potpunosti kontroliše srpsku teritoriju, čuva bezbednost i nikada neće dozvoliti da se bilo kakva politička nestabilnost preliva na našu teritoriju. Garant je mira i stabilnosti ne samo u Srbiji, već u celom regionu. Kontinuirano se radi na jačanju Vojske i modernizaciji svih vojnih sistema. Aktivnost koje Ministarstvo odbrane i Vojska Srbije preuzimaju potvrđuju da Srbija želi da bude pouzdan partner u izgradnji bezbednosti i odbrane. Zato ovaj sporazum predstavlja samo još jedan stepenik u produbljivanju i jačanju saradnje naše države sa drugima. U danu za glasanje podržaću sve predložene zakone i pozivam kolege da podrže iste. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Oliveri Ognjanović. Sledeći je narodni poslanik Ivan Ribać. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre Vulin sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, uvaženi građani Srbije, pre nego što počnem da govorim o tačkama dnevnog reda, posebno sporazumu sa Republikom Severnom Makedonijom, osvrnuo bih se na par dešavanja koja su se desila pre nekoliko dana, a koja mislim da zaslužuju pažnju da se o njima kaže par reči. Prvo, država je pokazala svoju beskompromisnu ozbiljnost u borbi protiv organizovanog kriminala, i uz svo poštovanje prezumpcije nevinosti sa moje strane, usuđujem se da kažem da je privela pravdi jednu od najorganizovanijih i najopasnijih kriminalnih grupa u ovom delu Evrope. Želeo bih da čestitam svim učesnicima u postupku, posebno predsedniku Aleksandru Vučić bez čije inicijative i odluke, videli smo, malo šta može da se pokrene, a nakon toga i uvaženi ministre da čestitam vama koji ste još jednom pokazali svoju požrtvovanost, hrabrost i visok nivo profesionalizma u rešavanju svih problema koji se pred vama postave u svim oblastima kojima ste se bavili do sada. Za kratko vreme vašeg rukovođenja ovim ministarstvom ništa se manje ne može reći nego svaka čast ministre. Sledeće što mislim da je vredno pomena to je da je pored rekordnog broja vakcinisanih, kontinuiranog jačanja ekonomije, koja se može videti u permanentnom postepenom jačanju plata i penzija, koje se jasno može videti kroz smanjenje stope nezaposlenosti i drugih pokazatelja, realizacija kapitalnih projekata kao što je izgradnja autoputeva, izgradnja bolnica u rekordno kratkom roku, otvaranja novih fabrika, sada i plan otvaranja metroa, ono što je jasno, pored svega što sam naveo, pokazuje da je bolji život naših građana fundament u bavljenju politikom ove vladajuće nomenklature, to je da je ova vlast u ovoj svekolikoj krizi izdvojila tri milijarde dinara za lečenje obolelih od retkih bolesti. Ako to uporedimo sa 2008. godinom, kada su bili na vlasti oni koji govore da sada kada ponovo uzjašu državno sedlo da će biti bolje, videćemo da je razlika znatna jer su oni tada ulagali u ovu oblast nula dinara. Treće, svedoci smo permanentnog jačanja međunarodnog ugleda Republike Srbije koje se nastavlja mudro vođenom spoljnom politikom pre svega gospodina Aleksandra Vučića, isključivo u interesu naše države i naroda, što možemo videti po poslednjoj poseti predsedniku Francuske, Emanuelu Makronu, i njegovog odnosa prema našem predsedniku i prema našoj državi uopšte, do toga što uvaženi predsednik Ruske Federacije, Vladimir Putin, želi da u partnerskom odnosu sa Republikom Srbijom proizvodi vakcine Sputnjik, što je par ekselans političko pitanje na svetskom nivou. Ono što je meni onako jako značajno i što bih mogao da istaknem, to je što je predsednik Republike Severne Makedonije gospodin Zoran Zajev najavio ponovo vraćanje i izučavanje srpskog jezika i kulture u njihove škole, kao i otvaranje srpskog kulturnog centra u Skoplju. Osvrnuo bih se na još jednu činjenicu koja je prethodnih nedelja podigla buru u javnosti, a to je iznošenje, odnosno intervju akademika Kostića iz SANU, po pitanju predsednika Vučića, po pitanju Kosova i Metohije. Veliki pisac Dante Aligijeri je rekao da su najmračniji krugovi pakla rezervisani za one koji se u vreme moralne krize drže rezervisano i suzdržano. Kada se desio na Kosmetu martovski pogrom 2004. godine, Akademija se nije baš oglašavala. Isto tako, kada je Kosovo nelegalno proglasilo nezavisnost 2008. godine ili kada je Vuk Jeremić, dijalog Kosova i Metohije preneo iz UN u EU i doveo Euleks na KiM, ili kada je Borko Stefanović započeo pregovore sa ovom tzv. državom 2011. godine. Ma koliko, da neko prema tome, što uvaženi akademik Kostić ima ili nema simpatija, on se bar ne drži po strani i ima stav o najkompleksnijem pitanju koje opterećuje Srbiju u ovom trenutku. On ne gura glavu u pesak kao mnogi drugi, znajući da mu ovo teško pitanje neće doneti slavu i da će ga šta god on rekao, to naići na odobravanje jednog dela javnog mnjenja. I ovo njemu nije bio prvi put da iznosi stav o ovoj temi, već je to uradio pre nekoliko godina, ali sada smo svi svedoci organizovane i orkestrirane kampanje protiv njega. Kako je rekao slavni Volter - mrzim ono što govoriš, ali ću životom braniti tvoje pravo da pokažeš. A mi moramo da primetimo da je to za sve one koji se kunu u slobodu i ljudska prava, a da pritom ovaj vladajući režim optužuju kao despotski, tiranski i dalje stran kodeks ponašanja. Srbija je danas, poštovana gospodo, slobodna zemlja u kojoj svako ima pravo da kaže ono što želi, a naročito ličnosti kao što je akademik Kostić. U javnom mnjenju izgovoreno je mnogo teških reči na njegov račun. Ne želim sad da ulazim u to što je on rekao, ali smatram da je dobro što se u dijalogu tom po bitnom pitanju uključuje i akademik i Akademija koja iznosi svoje stavove ili stavove pojedinaca koji su u njoj. U društvenom dijalogu o ovoj temi, takođe značajano je i učešće SPC i univerziteta i intelektualne kulturne elite. Treba da se afirmiše pravi javni dijalog u kome će institucije i pojedinci slobodno iznositi svoje mišljenje, tako pružiti doprinos sveobuhvatnom sagledavanju problema. Samo najširi mogući javni dijalog može da ponudi kvalitetna rešenja i zato moramo razvijati međusobnu toleranciju svih učesnika dijaloga, a omalovažavanje, vređanje učesnika samo usložnjava ionako kompleksnu situaciju po ovom pitanju. Svejedno da li se slažemo sa stavovima akademika Kostića, učešće prvog čoveka ove ugledne institucije po pitanju Kosova i Metohije možemo samo da pozdravimo, jer je motivisano željom da se pruži doprinos u donošenju važnih odluka koje su bez presedana bremenito u istoriji Srbije. Svakako teško je o Kosovu i Metohiji o toj temi pričati suzdržano, hladno i bez emocija, međutim ovaj istorijski trenutak zahteva upravo takav napor i princip. Uveren sam da smo kao društvo sazreli da utvrdimo našu nacionalnu poziciju i da vremenom donesemo odluku koja će biti u interesu današnjih i budućih žitelja Srbije. Sada bih se vratio na dnevni red. Kao što je uvaženi ministar Vulin danas rekao, razgovaramo o jednoj vrlo važnoj temi, a to je potvrđivanje međunarodnog sporazuma između Republike Srbije i Republike Severne Makedonije o saradnji u oblasti protiv krijumčarenja migranata. Pošto sam ja ceo svoj radni vek proveo u Upravi carina baveći se baš ovim poslovima suzbijanja krijumčarenja, kako narkotika, akciznih i drugih roba, tako i ljudi, istakao bih samo da smo mi postizali značajne rezultate. U 2019. osujećeno je krijumčarenje 1331 migranta, u 2020. godini skoro sličan broj. Smatram da je ovo jedna posebno važna tema, jer ovaj sporazum ima specifičnu težinu zato što je jedan od najvažnijih bezbednosnih izazova u današnje vreme, problem i regularnih migracija. Ovaj put bih takođe iskoristio da čestitam novopostavljenom direktoru, gospodinu Branku Radujku mesto direktora Carine, sa željom da nastavi sa vrhunskim rezultatima koje je Uprava carina postizala u prethodnom periodu. Da nastavim, mi kao država i sve njene institucije smo pokazali da se uspešno nosimo sa migrantskom krizom još od 2015. godine kada je ona bila u svom začetku. Pored toga što smo uspeli da sačuvamo bezbednost naših građana, što jasno možemo ustanoviti komparacijom prekršajnih i krivičnih dela učinjenih od strane migranata na našoj teritoriji i u zemljama u okruženju, Srbija treba da se pohvali time što se na najbolji način stara o tim da tako kažem uglavnom nesrećnim ljudima, jer sam bio na terenu lično, kakve oni sve strahote prolaze, muškarci, žene, starci, deca, kroz ceo taj vid krijumčarenja njihovog od tačke jedan do tačke dva. Kao što je rečeno, a valja ponoviti, Srbija je organizovala prihvatne centre za migrante i ti prihvatni centri su jedini takvi u Evropi u kojima se prema migrantima odnosi sa poštovanjem, sa uvažavanjem, poštujući i uvažavajući sve njihove nacionalne, verske, istorijske i ostale osobenosti, kao i životne okolnosti u kojima se oni nalaze. Mnoge zemlje koje se kunu u ljudska prava i slobode i koje celom svetu drže predavanja o njima, nisu uradile to, ni najmanji deo kako je uradila Republika Srbija. Naravno, bez ikakve razlike od naših građana, migranti moraju da se povinuju zakonima ove države, postupaju u skladu sa njima, jer im nećemo dozvoliti da se gostoprimstvo i čast koju smo im ukazali zloupotrebi na bilo koji način. Kao i krijumčarenje narkotika, akcizne robe i svih ostalih roba na kojima može da se ostvari velika zarada, tako je i krijumčarenje ljudi, naročito od početka migrantske krize postalo jasan, unosan i veliki kriminalni biznis. Kako organizovane kriminalne grupe znatno brže ostvaruju kontakte od zvaničnih institucija, kako njima ne predstavljaju prepreku ni granice, ni različiti jezici i kako oni uvek nađu svoj zajednički imenitelj, a to je ostvarivanje velike zarade, trebalo bi istaći da je ovaj vid sporazuma potreban kako bi se saradnja između naše dve zemlje ostvarila i osujetila borba protiv krijumčarenja i ona bila znatno lakša i efikasnija. Granica sa Republikom Severnom Makedonijom je izuzetno frekventno područje za različite oblike krijumčarenja. To je linija tzv. balkanske rute za krijumčarenje narkotika, ali ti kanali se često koriste i kada je reč o trgovini ljudima. Iz tog razloga je sporazum sa našim južnim susedom koji obuhvata saradnju u cilju prevencije, identifikacije, zaštite, upućivanja i saradnje u krivičnim i drugim postupcima ili pomoću funkcije dobrovoljnog povratka žrtava trgovine ljudima, što možemo videti u članu 9. posebno značajan ne samo za države potpisnice, već u daleko širem evropskom kontekstu. Potpisivanje ovog sporazuma, odnosno intenziviranje aktivnosti Republike Srbije na prevencije trgovine ljudima, što možemo videti u članu 5, identifikovanju žrtava ove nelegalne aktivnosti, što možemo videti u članu 6. i zaštiti žrtava trafikinga u članu 8. predstavlja još jedan jasan pokazatelj da je delovanje organa vlasti u Republici Srbiji usmereno na očuvanje zdravlja, života i prava, kako naših državljana, tako i svih onih koji se nalaze na teritoriji Republike Srbije. Sporazum sa Republikom Severnom Makedonijom, kao i svi slični sporazumi koji će biti potpisivani, štiteći razume se, nacionalne interese Srbije treba posmatrati kao potez koji ide u pravcu odlučne odbrane sa organizovanim kriminalom i huliganskim grupama. Narod u Srbiji jasno uviđa ko radi u njegovom interesu, a da aktuelna vlast neće odstupiti od svoje odanosti i posvećenosti nacionalnim interesima govori i ovaj Sporazum o kome danas raspravljamo. Napominjući da je ovaj Sporazum u skladu sa međunarodnim propisima, što možemo videti u članu 4, i da je napisan na takav način da onemogućuje političku zloupotrebu, što možemo videti u članovima 1. i 11. i štiti nacionalne interese, pozivam sve da u Danu za glasanje glasamo jednoglasno za njega. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Ivanu Ribaću. Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine sada određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15,10 časova. Da naglasim da je poslaničkoj grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu preostalo vreme tačno dva sata.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima Tijana Davidovac. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnikom, iskoristila bih ovu priliku da vas zamolim pošto ste dosta dobro upoznati sa mnogim problemima sa kojima se svakodnevno suočavaju građani opštine Lazarevac, ali i pripadnici MUP-a da imate razumevanje i nastavite za započetom procedurom vezanom za izgradnju nove policijske stanice u Lazarevcu kako bi se ovaj projekat uspešno realizovao. Ovom prilikom bih vas upoznala sa trenutnom situacijom i činjenicom da je PU u Lazarevcu podeljena u dva nezavisna objekta, tako da se u jednom objektu obavljaju poslovi vezani za izdavanje putnih isprava, prijava i odjava prebivališta i izdavanje ličnih karti, vozačkih dozvola, kao i registracija vozila. Veliki problem sa kojim se suočavaju pre svega zaposleni u tom objektu jeste nedostajanje adekvatnog prostora za arhiviranje predmeta koji se bukvalno nalaze svuda i verujte da ne preterujem kada kažem da su zaposleni zatrpani tim predmetima, što indirektno utiče i na naše građane koji često moraju i po nekoliko puta da dođu u PU kako bi izvadili neophodna dokumenta. Takođe, jedan od problema sa kojima se suočavaju i zaposleni i građani, posebno u letnjem periodu kada su visoke temperature i frekvencija ljudi znatno povećana usled godišnjih odmora jeste mali prostor i nedostatak ventilacije, tako da su uslovi i za zaposlene, a i za građane krajnje nehumani. Verujte da je lakše biti napolju, ispred na 35 stepeni na asfaltu nego biti unutar prostorija. U drugom objektu koji se nalazi preko puta smeštena je policijska stanica gde situacija nije ništa bolja, jer u prostorijama ne većim od osam do deset kvadrata sedi u proseku tri inspektora. Rukovodstvo opštine u prethodnom periodu je uradilo idejni projekata koji je dobio odobrenje od Direkcije policije. Opština je takođe obezbedila zemljište, a u toku je i izrada urbanističkog projekta. Mi smo svesni trenutne situacije i posledica koje je pandemija ostavila, ali u ime pripadnika MUP PU Lazarevac, ali i građana opštine Lazarevac još jednom bih vas zamolila da pokušate da nađete način da nastavite sa ovim projektom i da se izgradi nova policijska stanica koja će imati značajan doprinos za sve građane opštine Lazarevac. Zahvaljujem na razumevanju.
Zahvaljujem. Reč ima Bojan Torbica. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, cenjeni ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici, umesto da kako sam planirao svoje obraćanje počnem pohvala na račun pre svega predsednika Aleksandra Vučića, vas, ministre Vulin, premijerke Brnabić, da pripadnicima MUP-a i BIA čestitam na ostvarenim rezultatima u borbi protiv najgoreg i najmonstruoznijeg oblika organizovanog kriminala, ja moram u svoje ime, u ime svojih kolega da uputim izvinjenje i vama ministre i predsedniku Vučiću, ali pre svega građanima Srbije, i to najviše onima sa prostora južne srpske pokrajine KiM koji su juče u ovom zdanju ničim krivi bili izloženi najstrašnijim uvredama od strane poslanika Šaipa Kamberija. Sluteći po kontekstu njegovog obraćanja, ali i SMS porukama koje smo dobijali od ljudi koji su gledali prenos, čuli smo da se radi o iznošenju najgorih uvreda i laži upućenih kako na račun vas, predsednika Vučića, bivšeg predsednika Srbije i SRJ Slobodana Miloševića, ali i celokupne države Srbije. Jedan deo poslanika se oštro pobunio pošto nam nije omogućeno da čujemo prevod koji, da građani znaju, još uvek službeno nismo ni dobili. Tada smo od strane predsednika parlamenta javno prozvani da nam smeta poslanikovo obraćanje na maternjem jeziku. Ne, nama nije smetalo na kom jeziku se poslanik obraća, već šta priča dok se obraća. Smetalo nam je što je Srbiju upoređivao sa nacističkom Nemačkom, ministra sa Gebelsom, optuživao predsednika Vučića da podržava fašizam u Srbiji, a bivšeg predsednika Srbije i SRJ Slobodana Miloševića da je vršio silovanja, ubistva i progon stanovnika KiM, ali da budem iskren najviše nam je smetalo što za razliku od nas predsednik parlamenta nije upozorio poslanika Kamberija da ne može da zloupotrebljava institut poslaničkog pitanja i iznosi takve gnusne laži. Ajde da preko ovih laži i uvreda i pređemo, ali kako da pređemo preko ćutanja predsednika parlamenta na pretnju poslanika Kamberija da bi Srbi na prostoru KiM mogli da osete nekakve recipročne mere? Šta to Srbi sa prostora KiM mogu da osete, a da nisu osetili tokom poslednje tri, četiri decenije? Ubistva, progon, paljenje imovine, zlostavljanje, nema toga što taj jadni narod nije doživeo i preživeo. Zato, još jednom osećam obavezu da se svima vama u svoje ime i ime svojih kolega izvinim za jučerašnji skandal i sramotu. Kada govorimo o potvrđivanju Sporazuma sa Kraljevinom Lesotom i saradnji u oblasti odbrane moram da izrazim svoje zadovoljstvo. Mi države ne možemo i ne smemo deliti na velike i male, kao i na bogate i siromašne, već one koje su prijateljske i koje poštuju međunarodno pravo i na one koje to ne čine. Kraljevina Lesoto je poslednjih par godina u dva navrata pokazala da je iskren prijatelj države Srbije, njenog naroda prvo povlačeći priznanje lažne države Kosovo, a potom glasajući protiv prijema iste te lažne države u Interpol. To je čin koji Srbija nikada ne sme da zaboravi i to je razlog da unapredimo našu saradnju, ne samo u oblasti odbrane, već i svim drugim oblastima. Kada govorim o potvrđivanju Sporazuma o saradnji sa Republikom Severnom Makedonijom u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata, osvrnuću se pre svega na migrantsko pitanje u globalu i posebno bih želeo da istaknem da je, slobodno mogu reći, maksimalno odgovorna politika koju su svi nadležni pojedinci i državni organi počevši od predsednika Republike Srbije, Aleksandra Vučića, premijerke, celokupnog sastava poslednje dve ili čak i tri vlade, vas gospodine ministre koji ste jedno vreme bili direktno zaduženi za to pitanje, znači nadasve odgovoran pristup svih vas rešavanju migrantskog pitanja doveo do toga da kroz Srbiju prođe više od milion migranata, a da se ni jednog trenutka ne dovede u pitanje bezbednost naših građana, ujedno poštujući osnovna ljudska prava migranata iako smo svi svesni da je među tim migrantima bio i zavidan broj terorista i ekstremista. Ovaj sporazum u svakom slučaju je jedan veliki korak napred pošto je Severna Makedonija teritorija sa koje nam je od 2015. godine stizao daleko najveći broj migranata i upravo saradnja sa tom državom u najvećoj meri će doprineti borbi protiv tog vida kriminala. Izuzetno mi je drago što je ministar Vulin danas ovde sa nama pošto stvarno želim da pohvalim ono što su svi ministri odbrane i unutrašnjih poslova, počevši od 2012. godine i ministarskog mandata današnjeg predsednika Aleksandra Vučića, pa evo sve do vas gospodine ministre, poslednjih godina koje su bile prepune bezbednosnih izazova, učinile na razvoju, unapređenju, naoružavanju i opremanju pre svega Vojske Srbije, ali i Ministarstva unutrašnjih poslova. Takođe bih pohvalio i sve što je učinjeno na poboljšanju standarda pripadnika snaga bezbednosti kako kroz uvećanje zarada, tako i kroz rešavanje stambenih pitanja pošto su upravo ti ljudi, pripadnici snaga bezbednosti, prethodnih godina i decenija podnosili najveći teret i svojom svakodnevnom borbom i zalaganjem najviše doprineli da Srbija postane mnogo bezbednije i sigurnije mesto za život, a upravo od njih i očekujemo da u budućnosti budu garant našeg bezbednog i spokojnog života u Srbiji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Gospodine Torbica, na temu pitanja da li je prevod dostavljen ili nije, upravo sam proverio, stručne službe tvrde da su posle intervencije jutros, na poslaničke grupe, uputile dopis ekspedicijom koji sadrži prevod koji je dostavio sam narodni poslanik Šaip Kamberi. Tako da, za vašu informaciju i svih ostalih, ono što ste dobili ili ćete dobiti na kancelariju, je prevod za koji i sam narodni poslanik Šaip Kamberi tvrdi da predstavlja njegove reči, pa da možete u skladu sa tim i da se postaviti prema tom sadržaju. Gospođo Paunović, imate reč.
Hvala najlepše. Iskoristiću pravo na repliku, ne zato što mislim da kolega Torbica nije u pravu kada insistira na prevodu nečega što niko od nas, pa ni građani Srbije u većinskom delu nisu razumeli. Prevod još uvek nije stigao, da, upravo smo i mi proveravali da li imamo sve navode šta je tačno kolega Kamberi rekao, ali ono na šta moram da reagujem jeste činjenica da predsednik Skupštine Srbije nije mogao da predvidi način na koji će da govori kolega Kamberi i da će se obratiti na svom maternjem jeziku, te mu se ne može spočitati sada kao neodgovornost zapravo činjenica da nije bio vidovit u delu u kom je mogao da očekuje od Kamberija da se obrati na albanskom jeziku i dovede nas sve u situaciju da zaista budemo najpre zbunjeni jer ne razumemo, a prateći njegove diskusije koje su donedavno bile na sprskom jeziku znamo da uglavnom budu maliciozne. Pridružujem se izvinjenju građanima Srbije, čak stanovnicima južne srpske pokrajine, kako je rekao moj kolega, meni samoj, na moju veliku nesreću jer nisam bila u sali, možda bih mogla da vam pomognem, pa da i razumem i objasnim kolike su bile te uvrede koje je izgovorio. Koliko će biti autentičan taj prevod, možemo i time da se bavimo jer sam imala sreću ili nesreću da albanski jezik učim u osnovnoj i srednjoj školi kada je on bio nematernji, do momenta dok sami nisu odlučili da sebe isključe iz funkcionisanja sistema Srbije. Dakle, samo želim zaista da reagujem, da ne bismo Ivici Dačiću danas, kao nekome ko se iskonski bori za suverenitet ove države, spočitali nešto što zaista njemu ne pripada, ne pripada socijalistima, to moj kolega Torbica zna, pre svega zato što smo socijalisti, a nekada bili u istoj partiji, i nije bilo zle namere, samo nije bilo mogućnosti da vizionarski predvidimo u kom će se smeru i kako obratiti kolega Kamberi, kome ne možemo osporiti pravo da govori na svom maternjem jeziku, ali bi bilo civilizovano da nas o tome na vreme obavesti i dostavi prevod. Hvala.
Hvala, gospođo Paunović. Ovo sam razumeo kao dodatno obrazloženje sa vaše strane. Dakle, samo je važno da i kada je reč o uvredama i o bilo kom drugom sadržaju svi znate da je ono što se danas dostavlja na vaše kancelarije sadržaj iza kog stoji lično gospodin Kamberi, odnosno za šta on tvrdi da predstavlja njegove reči i njegove stavove. Tako da, ne može sigurno biti pitanje adekvatnog prevoda da ili ne. Nastavljamo po spisku prijavljenih za reč. Reč ima Rajka Matović.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, građani Republike Srbije, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, pred nama se nalaze dva jako bitna sporazuma, jedan je uputilo Ministarstvo odbrane, a tiče se saradnje Republike Srbije i Kraljevine Lesoto, a drugi je uputilo Ministarstvo unutrašnjih poslova Republike Srbije i odnosi se na saradnju Vlade Republike Srbije i Vlade Severne Makedonije, a tiče se borbe protiv krijumčarenja migranata, koji je potpisan još u Skoplju u decembru 2019. godine. Svima nama je jasno kolika je važnost ova dva sporazuma i koliki se nelegalni profit ostvaruje upravo krijumčarenjem migranata. Republika Srbija pokazala je i pokazuje na primeru migrantske krize koliko je uspešna, organizovana i humana, ali i koliko vodi računa da svakodnevni način života ne bude ni na koji način poremećen, kao i da ne dozvoli ugrožavanje bezbednosti svojih građana. Takođe, pokazali smo i humanu stranu, a to je da štitimo naše državne interese, da štitimo naše građane, ali i da se prema migrantima ophodimo na ljudski i dostojanstven način. Ova dva sporazuma takođe pokazuju kontinuitet ove Vlade sa svim vladama od 2014. godine. Kada smo formirali Vladu ovde pre nešto više od sto dana, govorili smo o šest jasnih ciljeva i programa ove Vlade. Upravo pre sto dana smo ovde govorili o jednom od ciljeva, a to je borba države protiv mafije. Borba protiv mafije biće odlučna i beskompromisna, a svi državni organi i sva ministarstva će se tome posvetiti, izjavio je tada predsednik Srbije Aleksandar Vučić. Uhapšena je jedna od najozloglašenijih kriminalnih grupa koja je delovala na teritoriji naše države. Zaista blistava akcija i policije i BIA i svih bezbednosnih struktura naše države i ne smemo stati na ovome, moraju se privesti pravdi svi koji su povezani sa ovom kriminalnom grupom. Težak zadatak je pred vama, a to je da se očiste državne strukture od ljudi koji su povezani sa ovom kriminalnom grupom. Zaista ne sumnjam da ćete uspeti u tome. Od sasecanja zemunskog klana nije bilo ozbiljnih akcija i ovako odlučnih akcija u borbi protiv kriminala i korupcije. Svakako za pohvalu, ali to je i naš i vaš zadatak da služimo građanima Srbije. Nikako ne smemo dozvoliti da se uspeh ovako velike akcije umanjuje ili izvrće istina komentarima tzv. opozicije. Takozvanoj opoziciji smeta jer su ovom akcijom možda privedeni zakonu upravo njihovi prijatelji, poslovni saradnici ili možda njihovi finansijeri. Ako su priželjkivali usmeren snajper u predsednika Republike i slikovito ga prikazivali na naslovnim stranicama dnevnih novina, karikaturama koje su delili po društvenim mrežama, a isti takav snajper pronađen u ovoj kriminalnoj grupi koja je uhapšena, da li je to samo puka slučajnost? Danas imamo razne konfuzne izjave i Dragana Đilasa i Marinike Tepić i Borka Stefanovića i mnogih drugih samoproklamovanih lidera opozicije. Građani su juče jasno rekli u Pančevu šta misle o Mariniki Tepić i o periodu dok je bila na vlasti u pokrajini. Dragan Đilas koji je na sva zvona zvonio kako nećemo imati dovoljno vakcina, kako Srbija nema plan imunizacije, kako treba ispitati kvalitet vakcina kada su te vakcine stigle u Srbiju je pre neki dan primio prvu dozu vakcine protiv korona virusa. Da se razumemo, svi građani Srbije treba da prime vakcinu protiv korona virusa, ali bi bilo fer sa strane Dragana Đilasa da sada napiše pismo evropskim predstavnicima da Srbija ima dovoljno vakcina i da ne sumnja u njihov kvalitet. Toliko toga je urađeno u Srbiji u poslednjih osam godina i njih boli zaista i svaki metar auto-puta, boli ih svaka nova fabrika i svako novo radno mesto, svako povećanje plata i penzija i mi zaista imamo čime da se ponosimo. Drugi smo u Evropi po vakcinaciji. Trenutno je nezaposlenost na istorijskom minimumu i ona iznosi negde oko 7%, prosečna plata u Srbiji je nešto više od 500 evra. Sve ovo ih jako boli i frustrira. Zbog svega ovoga apelujem na vas da se podrobnije pozabavite izjavama, ali i delima opozicionih lidera zarad zaštite interesa svih građana Srbije, a u nama ćete uvek imati konstruktivnu podršku za svoj rad. U danu za glasanje ću, zajedno sa svojim kolegama, podržati ova dva sporazuma. Hvala.
Hvala vama. Reč ima Srbislav Filipović.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnikom, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije koji pratite ovaj televizijski prenos, govorio bih o odnosu Srbije prema migrantima i o tome kako se Srbija u jedno teško, turbulentno vreme ne samo u Evropi, nego i u svetu, to je jedna mala država, ali snažna, snažna prema svom odnosu prema ljudima, kroz taj odnos gledano, kroz teška iskustva koja je imala u prošlosti u svojoj istoriji, kako se snašla u to vreme. Teško da joj je ta migrantska kriza na neki način nametnuta sa strane. Prema ocenama svih relevantnih međunarodnih faktora, ne bih one druge faktore koji su ovde nekada sedeli ni pominjao u tom kontekstu, naša država se odlično u tom teškom vremenu snašla, sa ograničenim sredstvima i resursima, u to vreme tek otpočela sveobuhvatne ekonomske reforme, našla se na jednom snažnom i ozbiljnom ispitu kako će preživeti i kako će izgledati na završetku te teške, kažem, krize sa kojom se svet u tom momentu suočavao. Migrante koji su prolazili kroz Srbiju nismo dočekivali kao neprijatelje, nismo ih nigde tukli, maltretirali, nismo se iživljavali nad njima kao narod. Naša država se ponela humano, ljudski, odgovorno, razumela patnju nekih ljudi da nisu svoje snove pronašli u tome da prođu kroz Srbiju ili u njoj da neko ostane, već da ih je muka i nesreća naterala da krenu na neki daleki put tražeći sigurnost za sebe i svoje porodice iz ratom zahvaćenih područja. A kao narod, stradalni narod koji je prečesto u svojoj istoriji morao da sa svojih ognjišta traži mir i spokoj na nekim drugim mestima gde živi srpski narod, imali smo to iskustvo i znali da se snađemo i da pomognemo ljudima kojima je u tom momentu bilo teško, a da pritom, kažem, ni u čemu ne nanesemo svojoj državi bilo kakvu štetu i na bilo koji način ne ugrozimo nijednog građanina Republike Srbije i ne dovedemo u pitanje ni bezbednost ni sigurnost svoje države. U tom pogledu, to građani Srbije i vide i znaju i osećaju to. Istina, naravno, ljudi smo, bilo je određenih da kažemo nekih manjih incidenata gde je država opet znala umereno, odmereno i na odgovarajući način da zavede red i da pokaže da u Srbiji nigde ni na koji način haos nije dopušten i da niko u njoj ne može da se ponaša mimo zakona koje naša država propisuje. To je deo Srbije, deo našeg odnosa prema migrantima i toj krizi sa kojom smo se suočili. Neki su, naravno, kao i u svakoj nesreći kada se dešava, pronašli za sebe šansu da na nelegalan i nemoralan način zarade neki novac tako što će zloupotrebljavati krizu sa migrantima, krijumčariti ljude, pokušati nelegalno da ih uvedu na teritoriju Srbije a prevedu na teritoriju neke druge države, zloupotrebljavali različite resurse na tom putu. Naša država je sa svim svojim kapacitetima, pre svega Ministarstvom unutrašnjih poslova znala da odgovori i na to i da zaustavi takve pojave. I to je takođe odgovoran odnos naše države i društva, jer smo pokazali sliku o sebi kakva je. Poslali smo sliku najlepšeg lica Srbije u svet i u toj situaciji nismo podizali bodljikave žice, nismo stavljali ograde, zidove, nismo se sklanjali pred tim ljudima i tim problemima, već smo pokušavali da nađemo taj najbolji način da odgovorimo na krizu tako da pomognemo nekim nesrećnim ljudima, a da naša država zadrži svoju tradiciju humanosti i odgovornosti prema ljudima koji su u nesreći i nevolji i pomogne im. U tom smislu sam veoma ponosan na posao koji je u tom teškom vremenu radila naša država, naša Vlada Republike Srbije i pre svega predsednik Republike, Aleksandar Vučić. Normalno, ne bi Srbija bila Srbija, zemlja čudesa, kada ne biste imali na drugoj strani neke koji su pokušavali ne samo krijumčarenjem nego na politički način da zloupotrebe tako tešku krizu tih napaćenih ljudi, uspevši da uvežu sve to sa pričom da će Srbija, koja je znamo svi u kakvoj situaciji sa natalitetom, da naseljava milione migranata na svojoj teritoriji, da već imamo milion, dva ili ko zna koliko miliona migranata koji šetaju i haraju Srbijom, da će Srbija biti u strašnoj nevolji, da ćemo se naći u gotovo nemoguće rešivom izazovu za našu državu, da smo slabi, da ne možemo da omogućimo human odnos prema tim ljudima, da smo, najblaže rečeno, kako je to govorio Dragan Đilas, nakaza od države. Pokazali smo da je zapravo on nakaza. Jer, čovek koji pokušava da zloupotrebi, a on je zloupotrebljavao, baveći se svojom politikom, ne samo migrante nego i grad Beograd, građane Beograda i Srbije i sve čega se dotakao, samo da bi svojoj državi nanosio štetu, da bi bacao blato po licu svog naroda, ljagu najgore moguće vrste. A zbog čega? Zbog toga da bi imao neke stotine miliona evra. Ne znam kako može danas da stane pred te iste građane, da ih pogleda u lice i kaže – glasajte za mene. Da li neko ko za vreme svojih mandata ukrade, ne stekne, jer je nemoguće s tim prihodima steći 619 miliona evra, može da pogleda u lice bilo kog čoveka u Srbiji, bilo koju porodilju, koji je Beogradu ostao dužan 400 miliona, da pogleda i kaže – hajde, majko, glasaj sada za mene, jesam, dugovao sam ti, uzeo sam ti 400 miliona i uzeo sam tvojoj deci 619 miliona evra, ali biću bolji, sledeći put ću da ukradem milijardu i 200 miliona, pa mi dajte poverenje; sledeći put neki moj novi šurak neće da švercuje pet kilograma heroina ili kokaina, imaće 10 kilograma; glasaj, majko za mene, da bih ti sledeći put dugovao 800 miliona. Nema te majke u Srbiji danas koja će takvom ološu, takvom kriminalcu dati poverenje i reći – ti ćeš da izvedeš moje dete negde. Gde? Na taj mračni put kojim je išao i Belivuk, politički i kriminalni saveznik Dragana Đilasa, jer ima toliko sličnosti među njima, toliko zajedničkih interesa među njima, toliko zajedničkih poslova, možda i zajedničkih prijatelja. Niko od nas ovde nema šuraka koji je osuđen za dilovanje droge. Nijedan naš šurak ne leži u zatvoru zbog bilo kakvog krivičnog dela, a kamoli trovanja dece narkoticima. A Dragan Đilas ima takvog šuraka. Marinika Tepić ima takve prijatelje. Boško Obradović ima kuma koga zovu „Tocilo“. Kakav to čovek morate da bude da biste dobili nadimak „Tocilo“? Svaki građanin Srbije to zna. Dragan Đilas ima i saveznike koji vode neke njegove odbore i koji su osuđeni narkodileri. On se slika i krevelji na onim fotografijama, gde kaže – slučajan selfi na ulici. Zamislite, zaustavio vas neko i slučajno baš pripadnik zemunskog klana, slučajno osvedočeni ubica, slučajno neko ko je ubio premijera vaše stranke 2003. godine u dvorištu Vlade. Slučajno niko od njih ništa o tome nije znao i slučajno se on sa tim istim pripadnikom zemunskog klana, ubicom, krevelji na slici, samo 18 godina nakon ubistva premijera, pokojnog Zorana Đinđića. Slučajno se prave pripreme mesecima, godinama, za likvidaciju predsednika Srbije Aleksandra Vučića. Sve nas ovde izvrću ruglu kada o tome govorimo, kažu da smo blesavi, da smo nepismeni, da smo glupi, ružni, ovakvi, onakvi, kad pitamo šta će na naslovnoj strani bilo kog nedeljnika i dnevnih novina karikatura ili fotografija na kojoj je snajper uperen direktno u predsednika Republike Aleksandra Vučića? Onda se desi da preko noći volšebno malo promene tu naslovnu stranu, ali ne ide kada je to već izašlo, na internetu se pojavilo, izašao je prvi primerak oko ponoći, koji su mogli građani koji šetaju ulicama da pronađu kod kolportera. Šta da kažete ljudima? Slučajno ste napravili naslovnu stranu na kojoj ste uperili ni manje ni više nego snajper u predsednika Republike? Vi isti kojima je zemunski klan uperio i pucao iz snajpera u vašeg predsednika Vlade. Onda dobijamo odgovor na sva ta pitanja, najbolji, kroz selfi Dragana Đilasa sa onim nesrećnikom iz zemunskog klana. Kaže – zaustavio me čovek slučajno na ulici. Ja ne znam da li je bilo ko od nas ikada imao takvu priliku da ga zaustavi džeparoš da pravi selfi sa njim, a ne baš ubica iz zemunskog klana, i to baš sa nekim koga ne poznajete? Onako širok i jedan radostan osmeh imate, sa ushićenjem, jedan onako baš bratski zagrljaj, rekao bih. E, upravo je tu ta sličnost između karaktera Belivuka i Dragana Đilasa, interesa njihovih. Jer, interes Srbije i njihov interes nisu isti. Interes Srbije je taj da budu očišćene njene ulice od droge, od kriminala, od ubica, od tih koji sebe nazivaju navijačima Partizana, ili Zvezde, ili Rada, ili OFK Beograda ili ne znam kog kluba u Srbiji, da bi iza toga okupljali neke klince, kojima će za malo droge davati nove zadatke da rasturaju sa više po ulicama Srbije i Beograda. Nikakav je to vođa navijača, nikakvi to ljubitelji kluba, nikakve to legende Severa ili Juga nisu, to su ubice i goli ološi. I tamo gde su sada, tamo im je i mesto, iza rešetaka. U svakoj normalnoj državi takvima zna se gde im je mesto i tamo kad tad i završe. Dobro je, kažem da su sada završili tamo, jer ko zna šta bi nedelje pred nama ili meseci nakon onih upucavanja snajpera Srbiji doneli. Svaka čast našoj policiji, Bezbednosnoj informativnoj agenciji, drugim službama Republike Srbije, koje su zajedno radeći jedan odgovoran i težak opasan posao po svakoga ko se uhvati u koštac sa kriminalom izveli i sproveli do kraja. Ja vas molim da se na tome ne zaustavimo, da idemo do kraja, da ne samo pipke, nego kompletnu tu hobotnicu nesreće, droge i kriminala, užasa koji se sprema u Srbiji, očistimo sa naših ulica, da oslobodimo ulice i decu rizika da će neko ući u školsko dvorište, da im proda drogu i da zavije neku porodicu u crno zbog toga. Za to smo svi mi ovde odgovorni, za to je odgovorna policija, za to su odgovorne sve naše službe, na kraju krajeva, zato su nam građani i dali to poverenje, da ih oslobodimo ljudi kao što su Belivuk, Đilas, Jeremić, Obradović, neki Mare kasapin i ostali. To nije društvo koje građani Srbije žele da vlada i da vodi Srbiju, a oni su se drznuli da požele da preuzmu kormilo vođenja Srbije. Gde da je vode? Da Srbija postane nekakav kartel, da postane Meka i Medina za narko dilere, za ubice, da svako ko pomisli da se suprotstavi kriminalu bude ugrožen, da svako ko pomisli da otvori privatni biznis bude reketiran, da svako ko pomisli da se bavi bilo kakvim javnim poslom gde može da zaradi pošteno neki novac da mu dođe nekakav, kako su ga nazvali, gospodin Belivuk i da on reketira bilo koga? E, to u Srbiji više ne može da se desi. Srbija ima na svom čelu predsednika Aleksandra Vučića, iza njega snažne i jake, sposobne ljude koji vode i policiju i vojsku i sve naše službe koje rade i funkcionišu u okviru vojske i policije da Srbiju zaštitimo i spolja i iznutra, da i oni koji bi spolja hteli da je uzdrmaju ne mogu da je uzdrmaju, da ne mogu da utiču na stanje u njoj, a ovi iznutra da nemaju šanse da ikada više se dočepaju vlasti u Republici Srbiji. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima Vesna Nedović.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, gosti, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj sporazum sprečava i sa njim se vrši prevencija borbe protiv organizovanog kriminala grupa koji migrante krijumčare na svaki način krijumčarenjem. Sporazum se ne odnosi na prijem migranata, pomoć, kao i pravnu pomoć regulisanu po međunarodnim ugovorima. Veoma su značajne informacije među zemljama sporazuma u vidu razmene informacija i odnose se na rute, identitet, kao i sprečavanje kriminalnih aktivnosti grupa koje krijumčare migrante. Dve zemlje formiraju zajedničke timove, sprovode aktivnosti, organizuju zajedničke obuke, razmenjuju iskustva, otkrivaju se rute, lokacije, kao i kretanje imovine i opreme namenjene za ovo krivično delo. Razmena informacija odnosi se na podatke lica, njihove veze sa drugim grupama, način delovanja, način povezivanja, podaci o vremenu, mestu i vrsti i detaljima krijumčarenih lica, podaci o lokacijama gde se vrši transfer, kao i prevoznim sredstvima korišćenih u ovu svrhu, podaci koji mogu i vode u cilju prevencije trgovine ljudima. Zajednički timovi moraju sarađivati sa drugim međunarodnim organizacijama drugih zemalja, kao što je bilo reči o Sporazumu između Rusije i Srbije, jer se u grupama migranata koji se krijumčare na ovaj način nalaze islamski ekstremisti koji predstavljaju opasnost po bezbednost ne samo obe zemlje, nego i bezbednost i cele Evrope. Naš predsednik Aleksandar Vučić inicirao je sporazum mali Šengen, čiji su potpisnici Srbija, Severna Makedonija i Albanija, a jedna od tačaka je zajednička borba protiv Kovida-19. Odgovornim vođenjem zemlje odgovornošću prema građanima Srbije Vlada Republike Srbije na čelu sa Aleksandrom Vučićem nabavila je nekoliko vrsta vakcina protiv ove pandemije. Naši građani mogu da biraju kojom vakcinom žele da se vakcinišu, a nabavljene količine su takve da je Srbija druga u Evropi i sedma u svetu po broju vakcinisanih građana. Mi moramo biti ponosni na naše rukovodstvo i našeg predsednika koji u ovoj surovoj borbi za nabavku vakcine pomažu i drugim zemljama u okruženju. Zaev je pohvalio pomoć Srbije od osam hiljada Fajzer vakcina Severnoj Makedoniji. Gest Srbije predstavljen je humano, dobrosusedski, građenjem prijateljskih odnosa među zemljama u regionu. Ovaj potez opozicija je predstavila kao rasipnički, neodgovoran prema svojim građanima. Gospođo Trajković, pored lošeg pokušaja da Aleksandra Vučića predstavite lošim predsednikom koji ne brine o svojim građanima, kao lekar trebalo bi da pozdravite, ali mržnja je jača od svega, kao i potreba da se napadne. Vi, gospodo, nećete ni ono što hoćete. Sve ovo čime se Srbija ponosi, kao što su dve kovid bolnice izgrađene u rekordnom roku, stotine kilometara autoputa, izgradnja brze pruge, početak izgradnje metroa, izgradnja Beograda na vodi, izgradnja mostova, dovođenja stranih investicija, sve ste želeli da otrujete mržnjom. Sada vas pitam – zašto onda koristite novoizgrađene autoputeve, zašto kupujete stanove u Beogradu na vodi, zašto ste uzimali pomoć od 100 evra, a verovatno ćete uzeti i novu najavljenu od 60 evra? Trovali ste građane pričama da kovid ne postoji, da je to izmišljotina, običan virus i time ugrozili sve one koji su vam poverovali. Svaki novi talas zatvarao je sve bolnice koje su se pretvarale u kovid bolnice, tako da su pacijenti koji boluju od raznih hroničnih bolesti bili ugroženi i svojim bolestima i kovidom. Da, gospodo, umirali su građani Srbije i od drugih bolesti, doveli ste građane Srbije u bezizlaznu situaciju. Sve kontrole, intervencije, terapije morale su biti odložene, jer su oni koji su vam poverovali širili virus na raznim žurkama, protestima zbog mogućih mera koje su trebale da smanje broj zaraženih preminuli. Kritikovali ste kada je bilo zatvaranje, pa kada su mere ublažene kritikovali ste zašto se ublažavaju. Podvrgavali ste ruglu dve kovid bolnice, ukrali ste aplauz jedini u svetu medicinskim radnicima koji se skoro godinu dana bore protiv nevidljive aždaje koja guta sve pred sobom, ne gledajući ni rok ni godište. Vi ste već izračunali da ste pobednici na sledećim izborima, računica sa sabranim procentima je malo nemoguća, ali dobro. Mene zanima ko će do izaći na izbore i koliko u stvari Srbija ima stanovnika zato što izjavljujete da dnevno napusti Srbiju 50 hiljada građana, što bi značilo da godišnje ode iz zemlje više od 18 miliona. Da li to znači da smo svi odavno otišli ili nas ima nekoliko milijardi? Sve da uradimo kako vi hoćete, mržnja će biti jača, toliko da ste počeli da se mrzite među sobom. Naravno, građani Srbije prepoznaju ko je odgovorna vlast i ko je odgovoran predsednik. U danu za glasanje podržaću predlog sporazuma, kao i moje kolege iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu. Zahvaljujem.
Hvala vam. Reč ima Nenad Krstić.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom da danas imamo na dnevnom redu dve tačke, što se tiče Sporazuma sa državom Lesotom, tu samo možemo da kažemo – hvala jednoj maloj državi koja nam je dva puta zaredom izašla u susret, nama i našoj naciji, i naravno da je ovakav sporazum zahvalnost ljudima koji su stali iza nas prilikom povlačenja lažne države Kosova, a i kasnije glasanjem protiv ulaska u Interpol tzv. lažne države Kosovo. Međutim, osvrnuću se malo više na drugu tačku dnevnog reda, odnosno Sporazum sa Severnom Makedonijom, jer dolazim iz jedne od opština koja ima polovinu državne granice sa Severnom Makedonijom, a to je Trgovište. Ovakav sporazum smanjuje rizik krijumčarenja ljudi, migranata i sve ono što bi na neki način ugrozilo bezbednost građana i zato kažem da je sa pravom ovakav zakon na dnevnom redu gde svi mi moramo da prvenstveno brinemo o našoj deci, a da bismo brinuli set ovakvih zakona je neophodan za sprovođenje i bezbednost jednih i drugih stanovnika sa obe strane granice. Protok ljudi ovim zakonom neće se smanjiti, s obzirom da imamo mali Šengen koji je ubrzao protok između Srbije i Severne Makedonije. Ovom prilikom bih zamolio ministra da granična policija, odnosno stanica koja se nalazila u Trgovištu je izmeštena na teritoriju druge opštine i bilo bi od značaja za život i rad ljudi, koji i sami rade u toj stanici i obezbeđuju državnu granicu, da bude vraćena prilikom sledećih sistematizacija i organizacije u unutrašnjosti samog ministarstva, jer je to život za pripadnike koji rade i ostvaruju svoja primanja na toj teritoriji, a i povećana bezbednost, kao što sam i rekao, 54 kilometra državne granice, polovina od ukupne granice sa Severnom Makedonijom. Takođe, hoću da kažem još jednu stvar koja je bitna, kolege koje su maločas govorile govore o migrantima, ali ja sam neko ko dolazi iz Pčinjskog okruga gde se najveći broj migranata i pojavio i prošao kroz rutu. Ministar ovdašnji sada, ministar unutrašnjih poslova, tada je bio na drugoj poziciji i par puta, ne par puta, ali bar mesečno smo se sretali i u centre i radivši na pomoći tim ljudima koji su dolazili 15. jula 2015. godine i sam premijer Aleksandar Vučić, tadašnji, zajedno sa jednim delom ministara, a i prisutnog ovde gospodina Vulina, obišao i sam bio prisutan u migrantskim centrima, što znači da govori o jednom hrabrom čoveku koji je smeo za shodno da ode i tamo gde su, svi znamo kasnije, od jednog dela migranata desile su se i terorističke akcije u zapadnoj Evropi, što znači da naš predsednik je imao razumevanja, dobrobit za sve koji su dolazili u Srbiju. Dobili su hleba i toplu odeću, kako bi mogli da napuste i odu put ka zapadnoj Evropi, odnosno njima zacrtan cilj. Još jednom, pohvaljujem jedan i drugi sporazum, s obzirom da i jedno i drugo je na korist svih naših građana. Hvala.
Reč ima Nataša Ljubišić.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre sa saradnikom, pred nama su danas dva sporazuma o kojim raspravljamo. Jedan od njih je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o saradnji u oblasti krijumčarenja, borbe protiv krijumčarenja migranata. Migranska kriza je jedan od ključnih bezbednosnih izazova u današnje vreme. Republika Srbija od samog početka ove krize 2015. godine, pokazala je da je u stanju da se nosi sa posledicama migrantske krize. Naša zemlja koristi sve neophodne resurse za kontrolu priliva i kretanja migranata. Za rešavanje ovog međunarodnog problema neophodna je i međunarodna saradnja, a pre svega i regionalna. Kroz našu zemlju je prošlo blizu milion ljudi zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću, nadležnim državnim organima, kao i MUP, svima onima koji su dali ogroman doprinos da migrantska kriza na našu zemlju ostavi najmanje moguće posledice. Mi pored toga svega možemo da kažemo da smo danas najuspešnija zemlja kada je u pitanju borba sa posledicama migrantske krize. Naša zemlja je pokazala i pokazuje koliko je organizovana i humana, prihvatni centri za migrante tokom najveće Kovid krize, bili su izuzetno organizovani. U njima nije bio nijedan slučaj zaraze Kovidom virusom, što je jedini takav slučaj, jedini takav organizovan smeštaj u celoj Evropi koji smo mogli da imamo. Republika Srbija se prema migrantima ponašala i ponaša dostojanstveno, poštujući njihova prava, za razliku od većine evropskih zemalja. U pograničnim delovima i na ruti kretanja migranata, shodno potrebama, povećano je prisustvo pripadnika ministarstva unutrašnjih poslova. U pojedinim slučajevima remećenja javnog reda i mira, ugrožavanjem bezbednosti života imovine naših građana, snage bezbednosti naše zemlje reaguju profesionalno u cilju zaštite života i imovine naših građana, ali takve reakcije kao što smo mogli da čujemo su bile i biće mnogo blaže nego što su to reakcije bezbednosnih snaga zemalja u regionu. Svež primer nedostojnog postupanja prema migrantima je Republika Hrvatska, koja je inače članica EU, koja je uz potrebu sile vraćala i vraća migrante u BiH. Deo poslanika u Evropskom parlamentu oštro je kritikovao postupanje hrvatskih vlasti prema migrantima. Evropski poslanici su istakli da je hrvatska policija prema migrantima postupila kršeći njihova prava i nazvali su to sramnim potezom. Uz to, ta ista hrvatska policija je četvoro poslanika Evropskog parlamenta vratila sa svoje granice, ne dopuštajući im da vide tretman hrvatskih vlasti prema migrantima. Zamislite da se to desilo u Srbiji? Kakva bi reakcija bila EU i evropskih parlamentaraca? Da li bi ostalo samo na pukim sugestijama ili bi došlo do nekih malo krupnijih za nas problema? Međutim, očigledno je da je Srbija, iako još uvek na putu ka EU, mnogo brže, bolje izučila sve evropske vrednosti od nekih punopravnih članica EU. Srbija se ponaša izuzetno odgovorno, demokratski, uz poštovanje ljudskih prava prema tim istim migrantima. Migrantska kriza je dovela i do toga da mnogi pokušavaju da zarade na ovoj situaciji krijumčareći migrante. Cilj zaključivanja Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije je upravo zajednička borba protiv krijumčarenja migranata. Ovaj Sporazum učiniće našu saradnju još boljom i što je najbitnije, dovešće do povećanja bezbednosti građana Republike Srbije. U Danu za glasanje glasaću za predložene zakone. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Milimir Vujadinović.
Hvala, predsedavajući. Uvažene kolege, uvaženi građani Srbije, poštovani predstavnici Vlade, ministre Vulin ja i vi ne pripadamo istoj političkoj opciji. Međutim, kada godinama pratite i kontinuirano pratite nečiji rad, bez obzira kojoj političkoj opciji on pripada, ukoliko radi dobre i važne stvari za ovu zemlju, ne ostaje vam ništa drugo do da zdušno podržite taj njegov rad, ne praveći razliku kojoj političkoj opciji on pripada. Ovde govorim o vama. Tim pre ako je politika i politički ciljevi koje on zastupa na tragu onoga što je proklamovano još 2014. godine kada je Vladu preuzeo današnji predsednik države, iako su ti politički ciljevi i političke i uopšte politike iste, onda ne preostaje ništa drugo nego da vam kažemo da ćemo i ove sporazume podržati u Danu za glasanje. Vi ste, ministre Vulin, zajedno sa Vladom i predsednikom i ne znam da li ste toga svesni, kao malo ko u modernoj srpskoj istoriji imali priliku da se prilikom preuzimanja vlasti sudarite sa ozbiljnim stvarima koje su opterećivale ovu državu. Ja ću vas vratiti malo u prošlost. Ja bih rekao da to i nisu čak ni ozbiljne stvari, nego više pošasti. Ne sećam se da je neka politička struktura imala priliku da Srbiju vodi kroz takve probleme. Bankrot 2012. godine koji je pretio da Srbiju povuče u ambis, jedna od najtežih zima na kraju 2013. godine i početkom 2014. godine, istorijske poplave 2014. godine gde se Srbija ne seća da se sudarila u novijoj istoriji sa takvom jednom nepogodom. Migrantska kriza 2015. godine, pandemija 2020. godine. Treba li još? Na sve to nefer i zluradi politički protivnici u samoj državi. To je naravno zadatak činilo težim. Iz svih ovih nepogoda vi kao Vlada, predsednik države, Srbiju ste izvodili kao pobednika i ne samo kao pobednika. Srbija je kroz sve ove nepogode i jačala svoj međunarodni ugled i postojala sve jača i jača na ponos i onih koji danas žive u Srbiji, ali i svih ljudi koji Srbiju drže za svoju maticu, a žive u okruženju. Ne bih posebno obrazlagao sve ove stvari, obzirom da smo i ograničeni Poslovnikom, ali tema je Sporazum o saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata, pa ću vas podsetiti da ste i vi kao šef vladine radne grupe imali ozbiljan zadatak i možda bili jedan od važnih nosilaca borbe kada je u pitanju migrantska kriza, za koju vi jutros kažete da je počela 2015. godine. Ja bih se složio sa vama da je ona poslata globalni problem 2015. godine, ali počeci migrantske krize u Srbiji su mnogo ranije i nažalost i sa njom smo se susretali 2012, 2013. godine. Znaju to najbolje ljudi koji žive na severu Srbije u blizini mađarske granice. Iz ovog problema Srbija je izlazila kao pobednik. Uspeli ste osnovne stari da jedan ceo državni sistem prilagodite tom problemu koji je u to vreme bio nov i uspeli ste u tri glavna cilja. Sama po sebi migrantska kriza nije mnogo uticala na svakodnevni život građana u Srbiji, naravno onoliko koliko je to moralo. Uspeli smo da sačuvamo bezbednost svakog čoveka u Srbiji, pa i onih koji su bili u prolazu i sprečili smo humanitarnu katastrofu. Tri najvažnije stvari, ali ni manje važna - podignut je međunarodni ugled Srbije. To je zaista bilo teško u ovoj situaciji, a pogotovo ako uzmete u obzir neke stvari koje su govorile moje kolege pre mene, kako se to dešava u nekim zemljama mnogo razvijenim i zemljama EU. Kada sve to imate u vidu, svakako pravili ste kroz sve to i prijatelje i u međunarodnoj zajednici i u nekim državama koje možda nisu bile naklonjene političkom sistemu Srbije, jer su činjenice bile nepobitne. Šta je ovo danas, ovi sporazumi? Nastavak toga. Jedna ozbiljna diplomatska zahvalnost jednoj maloj afričkoj zemlji koja je rešila da priznanje srpske južne pokrajine povuče i da je više ne gleda kao nezavisnu zemlju i ovaj drugi sporazum kada je u pitanju Severna Makedonija, rad na bezbednosti i regionalna saradnja. Regionalna saradnja je danas možda jedna od najvažnijih tema svih političkih dešavanja na Balkanku. Tim pre što u regionu i u zemljama koje okružuju Republiku Srbiju živi ne mali broj naših državljana, odnosno naših sunarodnika i biće da je i ovo na tragu politike koju proklamuje predsednik države. Mislim da je već očigledno da i vi kao Vlada i predsednik ulažete ozbiljne napore kada je u pitanju poboljšanje statusa naše zajednice u regionu i to je svakako nešto što će imati podršku i ovoga parlamenta, ali najvažnije naroda u Srbiji. Malo smo ograničeni Poslovnikom, ali, poštovani ministre Vulin, uzevši u obzir sve ovo što sam vam rekao i uzevši u obzir iskustvo koje nosite iz ovih teških situacija, o kojima sam malopre govorio, nadam se da ćete i na poziciji na kojoj ste danas kao ministar unutrašnjih poslova, koristeći jedno takvo iskustvo, biti odlučni do kraja i obračunati se sa onim što je danas verovatno gorući problem Srbije, a poslednjih dana je to izbilo na površinu, do kraja se obračunati sa kriminalom i mafijom u Srbiji. Svakako, neću ni da sumnjam, da ćete ispuniti naša očekivanja i opravdati poverenje koje vam je dao i ovaj parlament i narod u Srbiji, jer je to stvar koja se ne tiče verujte samo naroda u Srbiji. To je star stvar koja se tiče svakog našeg čoveka na Balkanu. Ovim bih završio i nemojte da sumnjate da ćemo mi, poslanici SNS, podržati i ove sporazume koji su danas pred nama, ali i sve buduće stvari koje budu doprinosile i bezbednosti Srbije i napretku svih njenih građana u celini. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vesna Marković.
Hvala. Pre nego što se osvrnem na Sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv trgovine ljudima, moram da naglasim da trgovina ljudima predstavlja jedan od najtežih oblika kršenja ljudskih prava i da pogađa gotovo sve zemlje bez obzira na to da li su nerazvijene ili razvijene i trgovina ljudima podrazumeva prodaju, kupovinu, držanje neke osobe u cilju njene eksploatacije, bilo da je reč o ostvarivanju zarade ili neke druge koristi. To može da uključuje i prevoz, skrivanje, čuvanje i slično. Pristanak žrtve na eksploataciju, ne menja činjenice da se radi o trgovini ljudima i da je to krivično delo. Stereotip koji vlada je to da su najčešće žene i devojčice ugrožene, dok se zanemaruju drugi oblici eksploatacije, kao što je radna eksploatacija, čije su žrtve najčešće muškarci i žrtva trgovine ljudima može da bude svako nezavisno od svog porekla, godina, nacionalne pripadnosti, obrazovanja ili neke druge osobine. Postoji razlika između trgovine ljudima, na koji se odnosi sporazum o kome danas govorimo, i krijumčarenje ljudi. Trgovina ljudima može biti lokalnog karaktera, dok krijumčarenje ljudi uglavnom se uvek odnosi na prelazak državne granice. U praksi ova dva pitanja mogu da budu povezana jer najčešće ljudi koji zavise isključivo od krijumčara postaju žrtve trgovine ljudima. Iregularni migranti su potencijalne žrtve trgovine ljudima jer nemaju slobodu kretanja, vezani su isključivo za krijumčara koji koristi situaciju u kojoj se oni nalaze. Srbija je tranzitna zemlja kada su u pitanju iregularne migracije i ovo pitanje je kulminiralo, posebno u našem regionu za vreme velikog migrantskog talasa 2015. godine i migrantska kriza smatram da predstavlja najveći izazov za EU od njenog osnivanja. Mi smo kao zemlja kandidat očekivali zajedničku strategiju po ovom pitanju koja je evo do dan danas izostala. Neke zemlje su zatvarale svoje granice jer nisu želele da prihvate predlog Evropske komisije o kvotama kojima bi se migranti rasporedili po svim zemljama članicama. Tako da još uvek nema pravog odgovora na ovo pitanje. Međutim, u ovom trenutku, odnosno od početka pandemije Kovida 19 ovo pitanje je palo u drugi plan, što ne znači da će tako i ostati. Mislim da ovaj problem neće nestati, da će verovatno u jednom trenutku ponovo biti veoma visoko na agendi EU. Pominjem ovo jer je Srbija kao evropska zemlja zemlja koja geografski pripada Evropi, suočava se sa istim izazovima kao i države članice i mi smo okruženi sa zemljama članica EU sa čije teritorije ulaze migranti na našu teritoriju i mi smo za razliku od nekih država pokazali visok stepen solidarnosti. Dobili smo pohvale za jedan human i odgovoran odnos, ukazivanje pomoći u hrani, smeštaju, medicinskoj pomoći svim migrantima koji su se našli na našoj teritoriji. Mi smo ih čak prvi registrovali u tom trenutku, u trenutku tog prvog velikog talasa koji sam pomenula. Međutim, sve ovo je sprečilo i trgovinu ljudima i krijumčarenje, ali i saradnja koja je kasnije uspostavljena sa Frontekstom, na zajedničkoj kontroli graničnih prelaza. Pitanje migranata nije uvek povezano sa trgovinom ljudima, ali situacija u kojoj se oni nalaze, kao i često nelegalni načini na koje pokušavaju da stignu na krajnju destinaciju, a to su uglavnom najrazvijenije zemlje EU, mogu da postanu i jedan deo postaju žrtve krijumčara, odnosno trgovine ljudima. Jasno je sada zašto je ovaj sporazuma sa Severnom Makedonijom značajan, baš zbog tog tranzitnog položaja naše dve zemlje i rizika kojima su migranti i iregularni migranti izloženi. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Duško Tarbuk.
Zahvaljujem. Poštovanje, pre svega, gospodine predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnikom, poštovane kolege i građani Srbije, pre nego što bilo šta kažem na temu sporazuma koji su danas pred nama, hteo da se uključim u govor gospodina poslanika Torbice i koleginice iz SPS-a. Dakle, ovo je srpski parlament i svako ima pravo da govori na svom maternjem jeziku, to ništa nije sporno, ali bi isto tako molili, zbog ugleda našeg parlamenta, da nam sledeći put simultani prevod i da na licu mesta možemo da reagujemo na bilo čiji govor, a ne da posle tri dana razmišljamo jel to bilo kako treba ili nije. Ta stvar je tehnički moguća i ja bih molio sekretarijat da sledeći put na to posebno obrati pažnju. U sklopu današnjeg govora i u sporazumima koji su pred nama, Sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Lesoto doprinosi razvoju celokupnim bilateralnim odnosima dve države, posebno u saradnji u oblasti odbrane i bezbednosne politike, vojne, ekonomske i naučno-tehnološke saradnje, vojnog obrazovanja i obuke, vojne medicine i veterine. Posebno podržavam saradnju i razvoj odnosa Kraljevine Lesoto, jer su oni jedni od onih koji su nas podržali i u očuvanju naše južne pokrajine Kosovo i Metohija, tako što su 2018. godine povukli sve odluke koje su se mogle interpretirati kao priznanje nezavisne tzv. države Kosovo. Sad bih samo jednu malu digresiju, danas je par mojih kolega poštovanih govorilo o tome kako je Kraljevina Lesoto mala država. Ne, Kraljevina Lesoto je pre svega država kojoj je međunarodno pravo Sveto pismo i oni se nisu stideli da pred moćnicima kažu da je Kosovo južna srpska pokrajina. Možda zbog toga budu trpeli i neke posledice. Dakle, za nas je Kraljevina Lesoto pre svega država, a onda u našim srcima može da bude i velika država, što sigurno jeste za većinu od nas. Samo bih molio da u budućem periodu kažemo Kraljevina Lesoto je država. Ciljevi međunarodne saradnje su usmereni na zaštitu suverenosti, nezavisnosti, teritorijalne celovitosti Republike Srbije, očuvanju mira, bezbednosti u regionu u svetu u saradnji i partnerstvu sa državama, u međunarodnim organizacijama i u oblasti bezbednosti i odbrane. Republika Srbija je neutralna država izgrađena na partnerstvu između istoka i zapada, prepoznata kao pouzdani i odgovorni partner u ostvarivanju vojnih ciljeva, uz zadržavanje svoje vojne neutralnosti i neutralnosti uopšte. Što se tiče Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata i obostranoj volji da dve države urede savršeno u toj oblasti, ja to potpuno podržavam, jer koliko se ja sećam nešto sam pre neki dan u listao i čitao, migracije nisu počele juče. U nekim novinskim izveštajima iz 1980. sam skoro našao kako je jedan naš vozač kamiona švercovao migrante i to njih više od deset. Znači, samo nismo pre obraćali pažnju, jer smo imali druge stvari ne koje smo bili usredsređeni. Znači, migracije postoje više decenija, ali ovaj sporazum će nešto da pomogne da se to uredi, da mi možemo usredsređeni da budemo da sa našim partnerima u regionu što bolje i što bezbednije na tu temu damo odgovor. U svakom slučaju, u danu za glasanje ja ću podržati ova dva predloga, mislim da su dobri za našu državu, mislim da su dobri za region i moje kolege u danu za glasanje, evo, molim da podrže ove sporazume i naravno ako za to budemo imali snage i vremena. Živela Srbija. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Dabić.
Zahvaljujem predsedavajući, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, uvaženi ministre sa saradnicima, danas imamo dva sporazuma na dnevnom redu koji su veoma važni sa aspekta sveobuhvatne bezbednosti naše države i svih građana Republike Srbije. Posebno bih izdvojio sporazum koji danas ovde parafiramo sa Severnom Makedonijom, a koji se tiče zajedničke borbe protiv krijumčarenja migranata, zašto je nama Severna Makedonija u tom procesu možda i najvažnija država u okruženju. Upravo zato što čak 95% migranata dolazi u Srbiju iz te države, iz Severne Makedonije i mi na ovaj način ovde sada podižemo sveukupnu bezbednost sarađujući i podižući saradnju na jedan viši nivo između naše dve države i na taj način siguran sam da će se sprečiti ilegalni ulasci migranata u našu državu. Takođe, jako je važno reći da se Srbija do sada zaista ponašala na jedan odgovoran način, na jedan, rekao bih možda i najodgovorniji način u celoj Evropi kada je reč o toj migrantskoj ruti. Mi ovde imamo 19 prihvatnih centara koji su sve ovo vreme funkcionisali kao jedna celina. Milion migranata je do sada prošlo kroz našu državu bez većih incidenata. Kažem bez većih incidenata, naravno da je bilo sporadičnih problema i tu je naš MUP reagovao pravovremeno. Imamo takođe situaciju da je negde i vojska bila uključena u te sve aktivnosti naše države i na taj način smo podigli bezbednost pre svega naših građana. Ovde kada govorimo o tome da eventualno imamo nekih i problema, kažemo još jednom, da, dešavali su se razni problemi gde je naša država uspevala da izađe na kraj. Vi ste ministre prethodne nedelje obelodanili da je država uspela da 97 regularnih migranata iz Beograda vrati u Preševo. To je stvarno nešto što je za svaku pohvalu. Na taj način se pokazalo da država ozbiljno radi i da postoji sistem koji ne možete prosto prevariti kao što neki misle da će eventualno trgovinom ljudima danas da zarade neki novac. Dakle, država je tu da spreči sve te probleme koji se javljaju. Opet kažem, samo oni migranti koji se prijave i koji legalno uđu u našu zemlju imaju status koji im omogućuju sve te konvencije. Dakle, to su oni koji mogu da nose status migranata, svi ostali su i regularni migranti koji će biti vraćeni odande odakle su došli i 90% tih migranata koje danas imamo u Srbiju jesu legalni migranti. Cilj je da oni što pre kada uđu u našu državu i napuste istu, da se apsolutno složim sa većinskim stavom naših građana je neupitno, dakle, da ti ljudi ovde treba da budu maksimalno ispoštovani. Dakle, da ne bude nikakvih problema na celoj trasi. To je nešto što je nama interes, ali da oni ovde ostaju i da oni ovde imaju bilo kakve privilegije, to su samo još jedni spinovi upravo onih medija koji pokušavaju da kroz tu temu napadnu našu državu, napadnu naše rukovodstvo, da govore o tome kako eventualno ovde neko planira da ostane da doseli milion ili dva miliona migranata je apsolutna neistina, laž i protiv toga se svakodnevno treba boriti. Pravo da vam kažem, non-stop imate takve medije koji se trude da kroz celu tu krizu izvuku eventualno neku korist koja bi bila. Oni danas plasirajući lažne vesti pokušavaju da podignu tiraž u svojim medijima. Evo, pre neki dan se pojavila slika sa Hrama Sv. Save gde su dva radnika izašla na terasu, a određeni mediji su to preneli da se radi o migrantima i onda znate, određeni broj građana Srbije poveruje. Verujte mi i ja sam u početku poverovao da je to istina. Kada vidite onu sliku, zaista ti ljudi deluju kao da su zaista migranti koji su se popeli na Hram Sv. Save i onda automatski budite određene emocije u ljudima. Nije dobro na taj način raspirivati mržnju gde je i nema. Još jednom kažem, imate u bezbroj situacija kada se dešavaju određeni incidenti među samim migrantima da naši mediji prenose tendenciozno kako su migranti napali nekog mladića, ne navodeći da je upravo bila tuča među samim migrantima i da oni nisu napali građane Srbije, nego su imali određene razmirice među sobom. Opet kažem, to su mediji koji danas šire mržnju prema tim ljudima. To ne treba da rade i zasta to nije na čast bilo kome ko to danas radi. Mi smo u Srbiji pokazali da smo humana država, da smo odgovorna država, nismo kao određene druge države u okruženju podizali ograde, nismo imali nikakve masovne deportacije, prebijanja migranata, kao što je recimo slučaj u Hrvatskoj, pa je čak i Evropski parlament morao da reaguje zbog njihovog divljanja tamo nad migrantima, ali opet, kada govorimo o svemu tome, treba reći da onde gde postoje problemi, a svakako ih ima, država reaguje na pravi način. Imali smo situaciju da su migranti napravili određene probleme skoro u centru Beograda, imali ste onaj snimak kada se videlo da grupa migranata pljačka prodavnicu u centru Beograda i to je zaista uznemirilo javnost. Treba o tim stvarima pričati. Apelujem ministre na vas da, gde znamo da se pojavljuju određeni incidenti, a oni se pojavljuju tamo gde se nalaze prihvatni centri. Imate incidente tamo gde oni borave. Ovde u Beogradu kada govorimo o Karađorđevoj ulici, o Savskoj, tamo gde oni tradicionalno borave, tu treba pojačati prisustvo policije. Kao što ste nedavno u Šidu poslali žandarmeriju koja je smirila situaciju, koja je uspela da zavede red, tako treba na svim onim tačkama gde smatramo da je problematično gde može da dođe do incidenata da sprečimo da se takvi incidenti dešavaju. Najbolje ćemo sprečiti ako našu Vojsku i našu policiju, odnosno žandarmeriju, snage bezbednosti pošaljemo na te tačke koje su kritične gde može da dođe do određenih incidenata. Još jednom kažem, najmanje smo imali incidenata u celoj Evropi kada je reč o nasilju nad migrantima i obrnuto od migranata ka građanima zemlje domaćina. To je za svaku pohvalu. Mi smo uspeli da pokažemo kako se tretiraju ti ljudi, da pokažemo da nismo kao svi ostali i da pokažemo da možemo da se borimo sa celom tom krizom. Što se tiče ministre, borbe protiv kriminala i korupcije želim da pohvalim vaš rad. U prethodnom periodu ste pokazali da država ima snage, da može da se izbori sa svim nedaćama koje zadese našu državu, da ne postoji niko u našoj državi ko može da kaže da je jači od zakona, da je jači od države, da postoji bilo kakva druga struktura u okviru naše zemlje koja može da parira službama naše države, dakle službama bezbednosti, snagama bezbednosti. Na taj način smo pokazali još jednom da smo respektabilno društvo, što je svakako zasluga pre svega predsednika Aleksandra Vučića koji ima rekordnu podršku građana Srbije, zahvaljujući tome što se beskompromisno bori protiv kriminala i korupcije, što beskompromisno istrajava na tome da se standard građana Srbije sve više podiže i da mi dođemo do jednog evropskog kvaliteta života, što je svima nama cilj. Još jednom želim vam puno sreće u narednom periodu u borbi protiv kriminala i korupcije. Srbija treba da bude bezbedna država. Upravo zato su nam građani dali ovako veliku podršku. Hvala.
Hvala gospodine Dabiću. Reč ima narodni poslanik Goran Pekarski. Izvolite.
Hvala potpredsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnikom. Hteo sam da se osvrnem samo na sporazum koji smo potpisali između Vlade Republike Srbije i Vlade Kraljevine Lesoto. Vi ste dobro upoznati sa time, na polju odbrane, što je bio do skoro vaš resor. Kada smo već kod odbrane hteo sam da kažem, to je sada resor koji vodi ministar Stefanović. Ministar Stefanović je posetom Vojno-tehničkom institutu poslao jasnu poruku da Srbija i dalje ima domaću pamet na razvoju odbrambene industrije i na razvoju složenih borbenih sistema. Namenska industrija kao što dobro znate se razvija, namenska industrija napreduje i pokazuje odlične rezultate. Kad smo već kod VTI hteo sam da se podsetimo 2006. godine, ne samo da se podsetimo 2006. godine, nego da zapamtimo 2006. godinu. To je period trojice jahača apokalipse. To je bio tada Ponoš, Šutanovac i Tadić. Tada je VTI, u toj 2006. godini za samo jedan kratak vremenski period ostao bez preko 600 stručnih lica i više, za jedan dan. Za jedan dan su ostali bez 600 inženjera i stručnih lica. To je tada unakazilo razvoj namenske industrije. Vojska nam je isto tada devastirana. Maltene svela se na nivo jedne malo jače straže. Ministar Stefanović je rekao, ako želimo da imamo Vojsku moramo da imamo i vojnika. To je bila jasna poruka svima onima koji znaju šta je Vojska i čemu služi Vojska i da je njena uloga da čuva slobodu i nezavisnost i teritorijalnih integritet. Vojska je faktor odvraćanja svima onima koji žele da nam prete i da nas uslovljavaju na bilo koji način, sa bilo koje pozicije i ona zato služi. Nedavno smo uspeli, odnosno ministar Stefanović je uspeo da otvori još jednu temu, temu o kojoj se ne razgovara, tema koja je na marginama ili čak nije više ni na marginama, jednostavno laički pretpostavimo da niko o tome i ne govori. To je nešto bez čega Vojska ne može da funkcioniše. Ni jedna vojska na svetu ne može da funkcioniše bez toga. To je logistika. Prisustvovao je ministar tada primopredaji kontingenta vozila i na taj način je otvorio tu temu i podsetio nas na značaj logistike za Vojsku. Prisustvovao je primopredaji kontingenta vozila za potrebe logistike Vojske Srbije. Vi ministre to dobro znate. U tom sastavu su bila transportna vozila, dostavna vozila, ambulantna vozila i ako se dobro sećam bile su i dve cisterne. Da se vratim malo na temu. Dobro je da potpisujemo sporazume sa prijateljskim državama kao što je Kraljevina Lesoto. Taj sporazum je potpisan 2019. godine. Ako se sećamo 2018. godine potpisali smo sporazum sa Kraljevinom Lesoto, ali to je uradio ministar Nedimović na polju poljoprivrede. Geografski gledano Kraljevina Lesoto je nešto malo po površini manja zemlja od Srbije, odnosno sa svojih tridesetak hiljada kvadratnih kilometara ona je negde oko trećine kvadrature Republike Srbije, sa svojih 2,2 miliona stanovnika ona je opet negde tu oko trećine populacije Republike Srbije. Inače Kraljevina Lesoto se nalazi u Africi, skroz dole na jugu. Inače kontinentalna zemlja, nema izlazak na more. Interesantna je po tome što se graniči, onako podseća na ostrvo. Graniči se samo sa jednom državom. Ona je skroz okružena Južnoafričkom Republikom. Inače, ovaj sporazum koji smo potpisali sa Kraljevinom Lesoto se odnosi na odbrambene i bezbednosne vojno-ekonomske, naučno-tehničke i vojno-obrazovne obuke vojne medicine i veterine i na svim poljima koji će biti interesantni za obe zemlje. Sporazum je potpisan na neograničeno vreme i što je još interesantno, sve razmene podataka će biti dostupne javnosti. Završio bih samo sa jednom rečenicom, a to je – hvala Kraljevini Lesoto što je povukla priznanje lažne države Kosovo. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Stefan Srbljanović.
Hvala gospodine Dačiću. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, poštovani gospodine ministre, najpre želim da vam čestitam na akciji hapšenja i razbijanja organizovanih kriminalnih grupa u Srbiji i da kažem da koliko budemo odlučni u ovoj borbi, toliko će Srbija biti bolja i uspešnija u narednom periodu. „Budi human kao što je Srbija bila 1885. godine.“ To je citat koji se dugo decenija nalazio u zgradi, u holu zgrade međunarodnog Crvenog krsta u Ženevi. Podsećam na jedan događaj sa kraja 19. veka, na jedan presedan koji je ne zabeležen u istoriji ratovanja i nije više nikada zabeležen od tada. Naime, radi se o trenutku kada je prilikom rata sa Bugarskom Srbija na jedan da prekinula ratovanje i omogućila prelazak konvoja međunarodnoj Crvenog krsta kroz našu teritoriju u Bugarsku. Zašto sam počeo svoje izlaganje ovim citatom i ovom rečenicom? Zato što sam ubeđen da je migrantsku krizu, ako tako možemo nazvati, u Srbiji u prethodnih par godina obeležila humanost. Obeležila je humanost Srbije i srpskog naroda, a ono u šta sam posebno ubeđen jeste da je u genetskom kodu našeg naroda svakako altruizam, filantropija i humanost. Srbija se silom prilika, ni kriva, ni dužna, kao država koja se nalazi na ruti migranata koji su na putu ka zemljama EU i zapadne Evrope, našla u jednom problemu i uspela je da na adekvatan i dobar način odgovori na sve one izazove koji su se pred njom našli. Uspeli smo da budemo humani, uspeli smo u nečemu što nisu uspele ni neke države EU. Nismo zatvarali migrante, nismo ih prebijali, nismo bacali suzavac na njih, nismo podizali ograde, nismo podizali zidove. Omogućili smo tim ljudima da prođu kroz našu državu, da je iskoriste kao tranzitnu stanicu i tu se cela priča i završila. Da li je na tom putu bilo incidenata i problema? Svakako jeste, posebno u onim mestima koji su direktno na toj ruti, ali ono što je potrebno naglasiti što je jako bitno jeste da je država i njene institucije, da su na najbolji mogući način odgovorile na te situacija i da su u mnogome uspeli da zaštite naše stanovništvo i naše građane koji žive na tim područjima. S tim u vezi, s obzirom da svaka nesreća vuče novu nesreću, u ovoj situaciji konkretno, pojedinci i pojedine grupe su pokušale da iskoriste celu ovu situaciju i da na neki nelegalan način profitiraju iz cele situacije tako što bi krijumčarili te migrante od granice naše zemlje do izlaska iz naših granica. Upravo zbog toga i dolazimo do ovog sporazuma sa Republikom Severnom Makedonijom. Mi smo i u prethodnom periodu zaista imali jednu dobru saradnju sa Severnom Makedonijom, dokazujemo to i kroz program "mini šengen". Zaista poslali smo i osam hiljada doza vakcina Severnoj Makedoniji i to je zaista za svaku pohvalu, jer ko će kome priskočiti u pomoć ako neće najbliži komšija svom komšiji u nevolji? Ono takođe na šta bih podsetio jeste da smo pre par dana na Odboru za dijasporu i Srbe u regionu ugostili predstavnike srpskog naroda iz Makedonije i iz Albanije. Jedna od poruka koja je meni ostala u sećanju i koju bih istakao jeste da su se naši prijatelji i naši sunarodnici iz Makedonije i Albanije složili u tome da je položaj srpskog naroda u tim državama dobar onoliko koliko je država Srbija jaka. Istakli su i da u prethodnih par godina postoji tendencija popravljanja tog položaja, što znači da naša država sve više i više dobija na značaju kako u ovom delu Evrope i regionu, tako i na Balkanskom poluostrvu. Znači, kako dolazimo do te situacije da Srbija toliko može da brine i o svojim sunarodnicima i o svojim građanima? Pa podsetiću vas samo da je jedan od glavnih ciljeva ove Vlade, o čemu je pričala i premijerka Brnabić pre neki dan kada se obeležavalo sto dana Vlade Republike Srbije, briga o zdravlju i zaštiti stanovništva, pa mi smo jedina država u svetu, mislim, u kojoj građani imaju priliku da izaberu kojom će vakcinom da se vakcinišu. Zbog čega je to bitno? Pa nije tu pitanje samo zdravlja stanovništva, tu je u pitanju i ekonomski napredak ove zemlje, tu je u pitanju i društveni i privredni rast, tu su u pitanju i mnogi, mnogi kilometri auto-puteva, železnica, pruga, bolnica, domova zdravlja. Podsetiću vas samo da smo za samo četiri meseca napravili dve potpuno nove kovid-bolnice u Kruševcu i u Beogradu. Sve je to pokazatelj koliko je Srbija jaka i koliko jača, a masovnom imunizacijom stanovništva dovešćemo sebe u situaciju da što pre izađemo iz ove krize i da se posvetimo još jačanju i podizanju kapaciteta Srbije na svim nivoima. Država je pokazala odlučnost i u borbi protiv organizovanog kriminala i to je ono što će i dalje biti u vrhu liste prioriteta. Poslali smo jasnu poruku da je Srbija jaka i bezbedna zemlja u kojoj nema zaštićenih. I na kraju, gospodine ministre, samo bih želeo da kažem da će ovaj parlament i narodni poslanici u njemu uvek biti partner i saveznik u svakoj akciji koja je na dobrobit Republike Srbije i građana Republike Srbije. Imaćete našu iskrenu podršku za svaki potez koji će doprineti da Srbija bude bolja i uspešnija u budućnosti. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Goran Spasojević. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnikom, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pre nego što kažem bilo šta novo ili nešto što nisu govorili moji prethodnici vezano za današnja dva sporazuma, moram da čestitam i izrazim zahvalnost svim bezbednosnim službama, Ministarstvu unutrašnjih poslova, Savetu za nacionalnu bezbednost i svima koji su učestvovali u ovoj akciji i svima koji su radili na ovako teškom i zahtevnom zadatku, a znamo koliko je zahtevno i teško napraviti ovakav jedan rezultat i to je ono što vraća veru građanima Srbije i u državu i u našu zemlju i u Vladu Republike Srbije. Setimo se kada smo govorili prilikom formiranja Vlade i prilikom postavljanja ciljeva politike za naredni period, jedan od šest stubova i principa najvažnijih je bila borba protiv kriminala i korupcije i organizovane mafije. Ovo ste, ministre, pokazali da smo spremni da se suočimo sa najtežim izazovima, a svakako je borba protiv kriminala i korupcije jedan od najtežih. Pored svih ovih stvari koje su zadesile i neko od kolega reče da ne pamtimo u istoriji da smo imali teže izazove i trenutke i da na ovakav način se nosimo sa njima. Ono što je jako bitno i važno, građani Srbije i građani Mladenovca komentarišu da ne stanemo na ovome, da potpuno do kraja idemo svi zajedno i da vi znate da imate apsolutnu podršku svakog poslanika i ovog parlamenta i javnosti da do kraja demontiramo sve ono što je bilo velika pošast naše zemlje i našeg društva. Sada bih se kratko vratio samo da kažem za prvi sporazum vezan za saradnju za Kraljevinom Lesoto, pominjući kao malu zemlju, veliku zemlju, veliki broj stanovnika, mali broj stanovnika. To uopšte nije merilo. To je međunarodno priznata zemlja, članica Ujedinjenih nacija, koja je pokazala i hrabrost i pokazala koliko joj je stalo do međunarodnog prava, bez obzira, kaže, da li će imati određene pritiske, ne da li će imati, imaće sigurno, već ih je imala, ali za nju je bilo najvažnije da poštuje međunarodno pravo i rezolucije Ujedinjenih nacija. Zato što se tiče tog sporazuma velika zahvalnost, velika zahvalnost što su povukli priznanje nezavisnosti tzv. republike Kosovo. Što se tiče Srbije, ovo je samo, rekao bih, mali znak i zahvalnosti i svega onoga što treba da uradimo za ono što je Lesoto uradio za nas. Što se tiče ovog drugog sporazuma vezano za migrante, kada se pomenu migranti, to kod nas da kažem posebno izaziva jednu emociju i ljudi prate i parlament i prate dešavanja i naše diskusije i govore i zvali su me već nekoliko njih sa molbom da vidimo i da porazgovaramo na tu temu, jer migrantska kriza jeste eskalirala 2015. godine, ali ona traje mnogo duže, tu je kolega potpuno u pravu. Od samog početka migrantske krize Mladenovac je nekako bio u fokusu, jer od prvog trenutka je postojala mogućnost da jedan od sabirnih centara za migrante bude u Mladenovcu, Maloj Vrbici, u gradu za koji mi volimo da kažemo – kapija Šumadije, kapija Beograda, jedina banja na teritoriji grada Beograda, sa Kosmajem, sa svim tim istorijskim i kulturnim znamenitostima. Ceo region kompletno, ne samo Mladenovac, već i Topola, Aranđelovac, nekako smo se borili da se ta stvar ne desi, a da budemo dobri domaćini i da budemo ono što je Srbija bila u ovoj migrantskoj krizi, humana i prema svim tim nesrećnim ljudima, ne zloupotrebljavajući njihovu nesreću. Zašto sada ovo govorim i zašto sam hteo to da kažem? To je zato što su neke političke stranke i poslanici iz prošlog saziva opozicioni pokušali da iskoriste i vodili kampanju upravo na migrantskoj krizi, sa temom da će u Mladenovac doći migranti, a da će se kompletan Mladenovac i taj region iseliti zbog svega toga što se dešava kod nas. Naravno da u tome nema nikakve istine, naravno da je to zloupotreba, kao što je bila zloupotreba i ove velike kovid pandemije u kojoj je Srbija pokazala kako se nosi sa velikim problemima i velikim nedaćama i mogu da kažem da smo, da ne ponavljam svoje kolege, ali da kažem da smo ubedljivo najbolje i u Evropi i u svetu izneli te dve velike, rekao bih, i nesreće i tragedije. Nadam se da će što se tiče migranata ovaj sporazum sa Saveznom Republikom Makedonijom definisati jasno mnoge stvari i da ćemo tim sporazumom onemogućiti veliki dotok migranata u našu zemlju, jer da ne zaboravimo taj paradoks da nama migranti dolaze iz Evropske unije i odlaze, žele da odu u Evropsku uniju, a da sav teret i sve probleme, ne postavljajući ni žice ni barijere ni zidove, nosi Republika Srbija. Iskreno se nadam da ćemo ovim sporazumom samo još više poboljšati bezbednost naših građana, da ćemo omogućiti službama, i našim bezbednosnim službama i svim ljudima koji se bave ovim problemom, da potpuno drugačije i lakše rešavaju te probleme, a da ćemo jednom zauvek u ovom parlamentu, evo sada i javno, staviti tačku na to da jedan od tih centara bude u Maloj Vrbici, gde se nadamo da će nakon uvođenja služenja redovnog vojnog roka, za šta sam i ja, a vidim i većina građana i Mladenovca i Srbije, i da će Vrbica ponovo biti mesto za obuku i odbranu grada Beograda, kao što je to nekada bila, na ponos građana Mladenovca i građana Srbije. Naravno da nema dilema da li ću podržati u danu za glasanje sve ove sporazume, oni su apsolutno u interesu svih nas, pre svega u bezbednosti i životu naših građana. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Luka Kebara. Izvolite.
Uvaženi predsedniče Narodne skupštine, poštovano rukovodstvo Narodne skupštine, uvaženi ministre sa svojim saradnikom, dame i gospodo narodni poslanici, drage građanke i građani Srbije, na današnjem Drugom vanrednom zasedanju Narodne skupštine Republike Srbije govorimo o dva jako bitna sporazuma. Ti sporazumi se tiču politike odbrane, politike bezbednosti, a to su sporazumi između Republike Srbije i Kraljevine Lesoto u oblasti odbrane i između Republike Srbije i Republike Severne Makedonije u oblasti borbe, odnosno sprečavanja krijumčarenja migranata. Što se tiče Sporazuma sa Kraljevinom Lesoto moramo imati na umu da je ovo jedan tipski sporazum, tipski međunarodni ugovor. Lesoto je jedna prijateljska zemlja, jako nam je bliska, dosta nam je pomogla i u Interpolu, a takođe nam je pomogla jer je povukla priznanje nezavisnosti tzv. Kosova. Lesoto jeste udaljena zemlja, Lesoto jeste mala zemlja, može se reći da je ostrvo na kopnu, odnosno jedna enklava unutar Južnoafričke Republike, ali Lesoto je zemlja koja ima tradiciju, koja je međunarodno priznata u okvirima međunarodnog ili javnog prava i dobro je za Republiku Srbiju da razvija što bolje odnose sa Kraljevinom Lesoto, naravno i sa drugim zainteresovanim prijateljskim zemljama. Što se tiče konkretno ovog sporazuma, on se tiče pre svega vojno-tehničke saradnje, vojno-medicinske, ali i vojno-ekonomske saradnje, što je odličan podstrek za našu vojnu namensku industriju, za naše lekare koji su često u Africi na mirovnim misijama, koji su vrhunski priznati u svetu, jedni od najboljih u svom poslu. Naravno, moramo imati na umu da smo mi jedna vojno neutralna zemlja i da je naš cilj da sarađujemo i sa zemljama na zapadu i sa zemljama na istoku. Kada je borba protiv krijumčarenja migranata u pitanju, a koja se tiče ovog Sporazuma sa Republikom Severnom Makedonijom moramo imati na umu da smo mi već ostvarili jednu značajnu saradnju i značajnu policijsku saradnju i da već imamo nekoliko potpisanih sporazuma sa Republikom Severnom Makedonijom, naročito kada je u pitanju borba protiv krijumčarenja migranata ili kada je u pitanju organizovani kriminalitet ili neki drugi vidovi kriminaliteta, poput nasilničkog kriminaliteta. Sporazum sa Republikom Severnom Makedonijom nam omogućava da predupredimo svaki od vidova kriminaliteta. Područje Severne Makedonije jeste pogođeno migrantskom krizom i kada gledamo na karti ceo taj deo jugoistočnog Balkana, preko Grčke, Bugarske, Severne Makedonije, sve su to područja koja su, prosto našla su se pod udarom još od 2015. godine ilegalnih migracija. Često ti migranti prelaze preko granica Republike Srbije i idu dalje ka zapadnoj Evropi koja im je često krajnji cilj. Među tim migrantima šta je taj bezbednosni rizik? Šta je taj izazov? Među tim migrantima često su jako dobri ljudi, vredni ljudi, radni ljudi, često su to učeni ljudi intelektualci. Imamo primer sirijaca lekara koji su nekada studirali u Beogradu, sedamdesetih i osamdesetih godina. Opet, sa druge strane tu se mogu naći neki potencijalni teroristi. Setimo se samo Francuske, setimo se samo Austrije. Zato, da bismo razumeli taj fenomen terorizma najbolje je da konsultujemo najveće stručnjake, svetski priznate stručnjake za terorizam. Jedan od njih je svakako i Dragan Simeunović koji daje odličnu definiciju terorizma. Ona glasi – više dimenzionalni, politički fenomen savremeni terorizam se može teorijski najopštije odrediti kao složeni oblik organizovanog grupnog i ređe individualnog ili institucionalnog političkog nasilja obeležen ne samo zastrašujućim brahijalno fizičkim i psihološkim metodama, već i sofisticirano tehnološkim metodama političke borbe kojima se obično u vreme političkih i ekonomskih kriza, a retko i u uslovima ostvarene ekonomske i političke stabilnosti jednog društva sistematski pokušavaju ostvariti veliki ciljevi na morbidno spektakularan način, a ne primereno datim uslovima, pre svega u društvenoj situaciji istorijskih mogućnostima onih koji ga kao političku strategiju i upražnjavaju. Taj društveno ugrožavajući opus tog terorizma, tog savremenog političkog problema obuhvata i pretnju silom u okviru intenzivne psihološke propagandne delatnosti, zloupotrebu interneta u terorističke svrhe, otmice, ucene, psihofizičko zlostavljanje, odnosno torturu, atentate, sabotaže, diverzije, samoubilačke napade, pojedinačna i masovna politička ubistva i intenciju ispoljavanja ređe nad stvarnih i potencijalnim političkim protivnicima, a češće nad predstavnicima sistema i nevinim žrtvama. Kao vid individualnog, ne legitimnog, nelegalnog i ne institucionalnog nasilja savremeni terorizam je uvek okrenut protiv neke države. Upravo iz ove obimne ali i ozbiljne definicije Dragana Simeunovića, našeg najvećeg stručnjaka za terorizam, možemo da izvučemo strah kao osnovni element terorizma. Takođe i u njegovom latinskom nazivu, odnosno korenu – teror, terorist. A za izvršenje tih krivičnih dela terorističkih akata ali i vršenja terorističkih aktivnosti da bi se izvršila teroristička krivična dela mi možemo da razumemo to da jedna mala grupa ljudi može da izvrši takve akte. To bi se u našem narodu reklo, traženje igle u plastu sena. Zato su bitni ovi sporazumi, zato je bitno da naše službe bezbednosti, da naša država sarađuje i sa zemljama u regionu po pitanju bezbednosti i sa Interpolom i sa Fronteskom i sa EU i sa mnogim drugim svetskim silama. Upravo se u ovome ogleda značaj svih ovih sporazuma jedne mudre politike Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije. Aleksandar Vučić na najodgovorniji mogući način vodi ovakvu politiku. Setimo se kako su neki predstavnici određenih ekstremno desnih, ekstremnim levih organizacija ranije komentarisali ovu migrantsku krizu. Setimo se samo kako onaj fašista, onaj najodvratniji fašista Boško Obradović komentarisao migrante, šta je on za njih govorio sve. Setimo se samo onog njegovog famoznog eksperimenta kada je mešao tečnost odnosno vodu sa nekom crnom tečnošću. On je na taj način pokušao da ne fašistički nego nacističkim metodama sve migrante stavi u isti koš. Sa druge strane imamo ekstremno leve ideje, ideologije, poput imamo i te opskurne organizacije poput „Ne davimo Beograd“ koji su kompletno ignoranti kada je u pitanju ovaj problem. Za razliku od svih njih Aleksandar Vučić, Vlada Republike Srbije, oprezno postupaju sa svim migrantima, štiteći naše građane i poštujući ljudska prava tih migranata. Mi poštujemo sve evropske deklaracije i konvencije i konvencije i deklaracije UN kada su u pitanju ljudska prava. To je odgovorna, ozbiljna politika. Hteo bih još pošto je oblast jako slična da čestitam pre svega ministru Aleksandru Vulinu, direktoru BIA Bratislavu Gašiću i predsedniku Aleksandru Vučiću na hapšenju Veljka Belivuka, tzv. Velje Nevolje i njegove organizovane kriminalne grupe, odnosno bande jer smo na taj način pokazali da smo mi u potpunosti rešeni da se obračunamo sa organizovanim kriminalitetom u našoj zemlji. Ali kao stručnjak za bezbednost moram da primetim jednu stvar, ovde se ne radi samo o organizovanoj kriminalnoj grupi Velje Nevolje. Smatram da je to kriminalna organizacija. To je jako bitno, jer kriminalne organizacije su često onaj viši i opasniji stupanj, one su složenije i imaju ozbiljnije političke ciljeve koji se često kose sa terorizmom. Zamislite samo da vi kod te jedne organizovane kriminalne grupe pronađete snajper i to ne samo jedan snajper nego više snajpera od kojih je jedan snajper koji može da probije oklope. Znači, takvog kalibra, takve proizvodnje da on može da probije oklop, da može da probije pancir, vozilo ili zid. Šta će to nekoj običnoj organizovanoj kriminalnoj grupi ili nekim sitnim dilerima droge? Kome je namenjen taj snajper? Kako se vrše atentati? Jasno je, preko snajpera. Snajperi se koriste za atentate. Ko su tu mete? Najviši državni funkcioneri, dame i gospodo. Oni koji se bore protiv organizovanog kriminaliteta. Setimo se samo kako su neke opskurne novine, kako su crtale razne karikature gde su našem predsedniku stavljale metu na čelo, metu na grudi, a druge strane je bio uperen snajper. Poruka je jasna. Ovde je jasno ko je bio meta. Ovde je sve jasno. Zato predsedniče, Aleksandar Vučiću, vi imate podršku svih nas. Ceo narod Srbije je uz vas, i siguran sam da ćete, ne samo maljem, kao što ste najavili, nego ćete u potpunosti zgaziti sve organizovane kriminalne grupe i kriminalne organizacije u ovoj zemlji. Živela Srbija!
Hvala. Reč ima narodni poslanik Nikola Radosavljević. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče Skupštine, poštovani ministre, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, na samom početku, ako mi dozvolite, ja bih podsetio koje su to države koje su povukle priznanje nezavisnosti Kosova. Jednostrana deklaracija o priznanju Kosova suprotno je Rezoluciji UN Saveta bezbednosti 1244 iz 1999. godine. Mnoge države su to uvidele i povukle su priznanje Kosova, među njima su, zbog građana Srbije da se podsete, zbog narodnih poslanica da se podsete, Sjeraleone, Nauru, Gana, Togo, Centralnoafrička republika, Republika Palau, Madagaskar, Solomonska ostrva, Surinam, Granada, Unija komora, Burundi, Komonvelt, Dominikana, Sao Tome i Principe, Liberija, Gvineja Bisao, Papua Nova Gvineja i Kraljevina Lesoto. Namerno sam Kraljevinu Lesoto nabrojao kao poslednju, ali ona nije bila poslednja država koja je povukla priznanje nezavisnosti Kosova, ona je to učinila još 2018. godine. Dobri odnosi Srbije sa Kraljevinom Lesoto koje danas imamo i danas se odnosni na današnji Predlog zakona, odnosno Sporazuma koji je danas pred nama narodnim poslanicima, a tiče se Sporazuma o saradnji u oblasti odbrane. Obnavljanje dobrih odnosa sa zemljama afričkog kontinenta je od ogromnog značaja za našu državu. Kraljevina Lesoto je punopravni član UN i ona je 2018. godine, povukla apsolutno sve odluke koje mogu da se tumače tako da su priznale nezavisnost Kosova. Njihov stav je da je pitanje državnosti Kosova preuranjen, da status Kosova može da se definiše tek kada se završe pregovori, odnosno dijalog Beograda i Prištine. Kada se obe strane usaglase do tada je Kosovo neraskidiv deo Srbije. Ovaj Sporazum između Kraljevine Lesoto i Srbije sadrži određene odredbe. Prvenstveni cilj ovog zakona je Sporazum, znači saradnja u oblasti odbrane, vojno-ekonomske saradnje, naučno-tehničke saradnje, vojnog obrazovanja, vojne medicine i veterine, kao i u drugim oblastima. Inače, Kraljevina Lesoto, kako smo i čuli nalazi se na samom jugu afričkog kontinenta, broji oko dva miliona stanovnika, ona je bila Engleska kolonija do 1966. godine, službeni jezik je pored maternjeg jezika i engleski jezik. Sledeći Predlog zakona je zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranata. Pojedina lica migrantsku krizu vide tako kao neku dobru šansu da zarade tako što će da krijumčare migrante. Srbija i Severna Makedonija se nalaze na takvom geografskom položaju da predstavljamo vrata ka Evropi za migrante. Mi pokazujemo, na primeru migrantske krize, koliko smo humani, koliko smo organizovani, ali i koliko vodimo računa o bezbednosti naših građana. Najbitnije je da ostanemo svi pribrani, da bezbednost bude na visokom nivou i da se ponašamo dostojanstveno. Ali, očekujemo i to da migranti poštuju našu državu i da migranti poštuju naše zakone. Na svako ugrožavanje bezbednosti naših građana, država mora da reaguje. Srbija i Severna Makedonija imaju odlične odnose. Ovaj Sporazum o saradnji u oblasti borbe protiv krijumčarenja migranta će našu saradnju učiniti još boljom. Cilj ovog sporazuma je da se poveća bezbednost naših građana. Republika Srbija sa Severnom Makedonijom do sada ima zaključen veći broj međunarodnih sporazuma, takođe, ima odličnu policijsku saradnju i razmenu informacija. Na graničnom prelazu Tabanovci, mi imamo i mešovite patrole granične policije. Zahvaljujući predsedniku, Aleksandru Vučiću, Srbija je danas veoma cenjena i u inostranstvu, i svuda gde se pominje naše ime. Ona je potpisnica sve više međunarodnih sporazuma sa različitim državama. Zašto je to tako? Zato što ove države vide da im je Srbija ozbiljan partner, koji ubrzano napreduje. Tako je pre dva dana predsednik, Aleksandar Vučić, primio i ministra spoljnih i evropskih poslova, Slovačke Republike, Ivana Korčoka, gde je izrazio zahvalnost što Slovačka, kao članica EU je istrajala u stavu postojanja teritorijalnog integriteta i suvereniteta Srbije, nepriznavanjem jednostranog proglašenja nezavisnosti Kosova. Saradnja među državama je sve veća, kako ekonomski, tako i u svim drugim oblastima, a jedna od njih je to da Slovačka pomaže Srbiji na putu da Srbija postane član EU. Gospodine ministre, moram da napomenem da su mi se obraćali Srbi sa KiM, vi znate, vi ste tamo bili dugo godina prisutni, i žalili se kako im Albanci na nelegitiman način oduzimaju imovinu. Služe se i time, čak, da tuže pokojnika koji je Srbin bio i da taj neki Albanac kaže da u tom nekom vremenskom periodu, dok je ovaj bio živ, da je kupio od njega neku određenu imovinu, a da nije preneo na sebe, nalaze dva svedoka isto Albanca, oni svedoče u korist, a mrtvom čoveku dodeljuje se zastupnik. Naravno, to prelazi u ruku šiptara, prelazi u ruku Albanca, a onaj ko treba da dobije, naslednik zemlju, ostaje bez te zemlje. Apelujem, gospodine ministre, da pomognete, da Vlada Republike Srbije pomogne, da pomognemo Srbima na Kosovu i Metohiji, da apelujemo na međunarodnu zajednicu, da se ovakve stvari ne čine Srbima, da se ovakvo nešto ne dešava, jer je očigledna njihova namera. Na samom kraju želeo bih, gospodine ministre, da podržim i da dam apsolutnu podršku našem predsedniku Aleksandru Vučiću, vama i svim državnim organima u borbi protiv organizovanog kriminala, jer niko nema pravo da ugrožava bezbednost građana Srbije, niko nema prava da ugrožava bezbednost našeg predsednika, njegove porodice i svih porodica koje žive u Srbiji. Hvala vam.
Hvala. Narodni poslanik Adam Šukalo ima reč.
Zahvaljujem, predsedniče Dačiću. Poštovani ministre unutrašnjih poslova, gospodine Vulin, ja ću u svojoj diskusiji danas da se referišem na samo jedan od ova dva sporazuma, pošto je tema svakako preširoka, pa će i ovo vreme biti dovoljno da kažem nešto o ovom sporazumu, a što nisu možda do sada rekle moje uvažene kolege. Ali, prvo da idemo od samog početka, s obzirom da je fokus otišao nekako samo na migrante i da se podsetimo da je ovo Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Severne Makedonije o saradnji u oblasti borbe protiv trgovine ljudima. Trgovina ljudima kao oblik borbe protiv kriminala je mnogo širi termin od borbe protiv trgovine migrantima i svega onoga što se dešava, pogotovo što je u ovom sporazumu definisano da je akcentirano pitanje najviše borbe protiv trgovine decom. Iz tog razloga ovaj sporazum i saradnja između dve suverene države u ovom smislu reči je mnogo značajnija, a ovi konkretni oblici sporazuma koji su viši nivo saradnje koja je i do sada postojala imaju institucionalnu snagu, pošto imamo i definisane uloge samih sporazuma. I to je ono što je glavni benefit ovog sporazuma, kao i unapređenje ukupne saradnje između Severne Makedonije i Republike Srbije. Na samom početku, ono što je i sam ministar Vulin rekao, treba da razgraničimo, ako se već fokusiramo na ovu temu, na dva termina - trebamo razlikovati izbeglice od migranata. Republika Srbija je, nažalost, u proteklih 20-30 godina postala druga kuća za brojne izbeglice sa prostora bivše Jugoslavije i te izbeglice kako su se nekad zvale više nisu izbeglice u Republici Srbiji, već su državljani Republike Srbije koji ostvaruju sva moguća prava i sve druge benefite koje svaki drugi državljanin Republike Srbije ostvaruje. Ono što je pitanje problematike migranata je u svakom slučaju nešto, takođe, po čemu se Republika Srbija izdignula iznad regiona i pokazala jedno i ljudsko lice, ali i osećaj sigurnosti, državotvornosti, jakih institucija, da neko ko bi pokušao zloupotrebiti prolazno domaćinstvo za ljude koji imaju tako tešku sudbinu a koje danas nazivamo migrantima da ne može da se šali sa institucijama, da ne može da radi bilo šta na prostoru Republike Srbije. Naše institucije, prvenstveno Ministarstvo unutrašnjih poslova, ali i Ministarstvo odbrane koje ste vi, gospodine Vulin, takođe vodili i imali puno obaveza po ovom pitanju, jer je vrlo specifična ta uloga – vi morate biti humani i želite da budete humani, ali morate da štitite svoje građane, svoju imovinu, svoje institucije i ne smete dati nikome pardona. Upravo iz tog razloga želim sad na ovom mestu da demantujem sve one nazovi pokrete i ludila koja su u Srbiji u javnom prostoru ovde postojala, da će migranti širom Srbije, pogotovo na prostorima koji su pasivni, koji su zbog urbanizacije, zbog drugih stvari, prosto su se desile tako, da ljudi gravitiraju prema većim gradovima, mnogi su otišli u inostranstvo, da će te krajeve upravo da nasele migranti i da će ovde brojna državljanstva da ti migranti dobiju i da praktično, kako su to, ja ne znam ni kako bih nazvao ali evo, reći ću tu reč – protivnici politike SNS i Aleksandra Vučića, govorili da je naš predsednik pokrovitelj čak te priče i da je neke tajne sporazume potpisao koji će to označiti. Evo, ministar sigurno može na to odgovoriti, a ja mislim da nemamo ni desetinu takvih primera da je neko od tih ljudi koji su možda ranije došli a koji dolaze, recimo, sa područja Sirije, s obzirom da je bivša Jugoslavija uvek imala dobru saradnju recimo sa Sirijom, koliko ima državljana koji su zadnjih evo 10 godina od kada smo u ovoj prošloj deceniji veći deo te prošle decenije smo mi bili na vlasti i nosimo neku odgovornost, da vidimo koliko je tih državljanstava bilo? Ja mislim da je bila možda desetina. I da razbijemo sve te iluzije, znači, niko se ne naseljava, nikakvi planovi ne postoje. Postoji humano lice Srbije koje ima potrebu za te ljude, s obzirom da smo mi imali loše sudbine ovde, da odgovorimo ljudski. Ali, nećemo da budemo, kako je rekao ministar, parking za migrante i nećemo ovde da budemo kusur EU u onom smislu reči da se ovde neko sa nama poigrava. Prema tome, ozbiljnost institucija, odgovornost, sigurnost za građane, ali poštovanje međunarodnih obaveza, saradnja sa zemljama u regionu, u ovom slučaju sa Severnom Makedonijom. Kad smo već kod Severne Makedonije, jako sam zadovoljan, s obzirom da svi mi imamo sigurno i prijatelje i rodbinu u Severnoj Makedoniji, pogotovo dosta Srba, bogu hvala, živi u Severnoj Makedoniji, što je ta saradnja i srpsko pitanje u Severnoj Makedoniji sve bolje i bolje stoji u odnosu na neki protekli vremenski period. Podsetiću sve građane Republike Srbije i regiona da je upravo predsednik Republike Srbije pokrovitelj i neko ko na neki način stoji iza te ideje i tog projekta, Srpskog kulturnog centra u Skoplju. Takođe, sporazumi koji su postojali ovde ranije i koji idu u pravcu toga da to više nije pitanje samo srpskih škola, već da je to izborni predmet sada, srpski jezik, u svakoj školi u Makedoniji, su upravo proaktivnost naših institucija u onom smislu reči da Srbi u Severnoj Makedoniji ne budu asimilirani u većinsku zajednicu. Srbi koji žive u Severnoj Makedoniji u svakom slučaju imaju svoj identitet, imaju svoje mesto, kao što i svaki Makedonac koji dolazi na prostor Republike Srbije ili živi ovde ili nešto radi ima posebno mesto u srcu svakog Srbina, sa svojim identitetom, sa svojom kulturom i sa svim ostalim. U Severnoj Makedoniji je u toku popis. Srpska zajednica, Republika Srbija pomaže, ali treba značajnije još da se pomogne u svakom smislu reči, da asimilacija koja je prisutna, nažalost, i u Severnoj Makedoniji, u ovom važnom institucionalnom momentu a to je momenat popisa stanovništva, da podršku srpskoj zajednici da bi srpsko pitanje u Severnoj Makedoniji dobilo onu podršku koja je potrebna i od svoje matične države, a to je Republika Srbija. U to ime, živela Srbija i svako dobro.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Mirković. Želim da vam napomenem da imate još devet minuta za poslaničku grupu.
Biće dovoljno. Poštovani predsedniče, poštovani ministre sa saradnikom, uvažene koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, oba sporazuma koja se danas nalaze pred nama su jako važna i mislim da je pre svega ministar Vulin u svom uvodnom obraćanju istakao suštinu i šta oni predstavljaju za nas kao zemlju i smatram da su nakon njega i ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa do detalja objasnili, kao i sad, nakon već skoro četiri ili pet sati rasprave, mislim da smo prošli kroz sve detalje ovog sporazuma. Ja ću kao narodni poslanik istaći da ću, naravno, podržati ove sporazume i da ću u danu za glasanje glasati za njih, ali gospodine Vulin, ja želim vaše prisustvo da iskoristim i za neke teme koje su od presudnog značaja za Republiku Srbiju i koje se dešavaju danas i ovih dana i koje su aktuelne, a o kojima mi pričamo već nedeljama, mesecima unazad, pa bogami i godinama, a te teme se tiču bezbednosti predsednika Aleksandra Vučića i njegove porodice. Slažem se da je sporazum sa Severnom Makedonijom a tiče se trgovine migrantima i njihovim životima, zloupotrebama koje se dešavaju, jako bitna tema, ali ona je bitna ne samo zbog toga što mi regulišemo i taj deo i trudimo se da svakom obezbedimo osnovna prava, već je bitan i zbog toga što su i ovu temu mnoge stranke ili pojedinci koji predstavljaju bivši režim a danas su deo nekakve opozicije koristili za sitno politikanstvo i prikupljanje nekih jeftinih političkih poena. Ja samo želim da sa ovog mesta jasno kažem svima da sve što predstavlja jeftinu demagogiju, pokušaj da se bilo šta što je dobro za našu zemlju iskrene i izokrene na ruglo, neće proći kod građana Srbije, koji jasno te stvari prepoznaju i vide i na svakim izborima im pokažu da takvu politiku ne žele i nikada više neće podržati. Iz prostog razloga što ljudi koje danas predstavlja Dragan Đilas, kao deo opozicije, kada su bili u prilici nešto da urade za građane Srbije ništa nisu uradili, već su uradili jedino za sebe, sebi bliske ljude i za svoje džepove. Gospodine Vulin, ja želim pre svega da vam se zahvalim za dve stvari. Krenuću od one koja je možda za građane manje bitna, tiče se pucnjave na Voždovcu iz one vazdušne puške gde je pogođen đak u Osnovnoj školi „Janko Veselinović“. Igrom slučaja, to je osnovna škola u koju sam ja išao, kraj u kome ja živim i na žalost kada se desio taj incident mnogi su požurili, pohrlili da i to zloupotrebe i povežu sa aktuelnim dešavanjima od tih dana. Hvala vam što ste to brzo, ako ćemo to tako definisati, i razrešili i na taj način umirili pre svega roditelje koji su se jako potresli, jer u tom kraju takvih incidenata nije bilo i taj kraj važi za jedan mirniji kraj, a ta škola za jednu od boljih na Voždovcu. Što se tiče druge stvari, gospodine Vulin, ja moram da kažem da ste bili ažurni, jer sam vam ja čini mi se krajem prošle godine uputio, kao narodni poslanik i pitanje i obaveštenje, a tiče se bezbednosti predsednika Aleksandra Vučića i njegove porodice, i vi ste meni u ekspresnom roku odgovorili. Nisam ni slutio da ćemo svega mesec dana kasnije, ali nema ni mesec dana nakon toga, jer je vaš odgovor od 12. januara, imati već situaciju na delu i da ćemo sve ono o čemu je pričao predsednik Aleksandar Vučić, a tiče se obračuna sa mafijom kao jednim od osnovnih prioriteta nove Vlade Srbije imati konkretne rezultate. Sve ono što se dešavalo protekle nedelje podsetilo je sve nas da niko nije jači od države, niko nije jači od bezbednosti građana Srbije, da je to za Vladu Srbije, ali pre svega predsednika Aleksandra Vučića, prioritet broj jedan i da o tome moramo da vodimo računa na svakom mestu i u svakom trenutku. Međutim, ono što mene posebno zabrinjava, a neke od mojih prethodnih kolega, govornika, narodnih poslanika su na to skretale pažnju, jeste relativizacija pretnji u kojoj se nalaze predsednik Aleksandar Vučić i njegova porodica i iz ove sale, ali i na mnogim konferencijama, saopštenjima, izjavama za medije mi smo upozoravali da niko ne sme da olako shvati kada na nekim društvenim mrežama ljudi pozivaju na ubistvo predsednika Aleksandra Vučića. Niko ne može olako da shvati kada pojedini mediji koketiraju i provociraju sa takvim jasnim aluzijama da je za predsednika Aleksandra Vučića potrebno i dovoljno uperiti snajper i da će na taj način biti sve rešeno. Ja sam juče iskoristio priliku da diskutujem o tome i ja sam taj dnevni list tj. taj nedeljnik pokazao, ali kako ste vi danas tu verujem da ste možda stručniji od mene sigurno, a tiče se ovog snajpera. Dakle ne tako davno 2019. godine u novembru, jedan nedeljnik je na svojoj naslovnoj strani imao crni snajper uperen u predsednika Aleksandra Vučića. Ja nisam stručnjak za oružje, ja ne znam da li je to ista puška ili slična onoj koja je nađena tokom hapšenja i razbijanja ove kriminalne grupe, ali ispostavlja se da sve ono na šta smo upozoravali tada nije bilo slučajno i da je bilo elemenata da se svi zapitamo da li je predsednik Srbije Aleksandar Vučić bezbedan i da li je bezbedna njegova porodica, da li je bezbedna i Milica, i Danilo, a da li je bezbedan i Vukan koji ima čini mi se tri i po godine, a na čije su ubistvo ne tako retko pozivali na društvenim mrežama. Radi istine koliko su daleko otišli u tim svojim pretnjama i koliko su drski pokazuje i karikatura koja je juče objavljena, takođe u jednom mediju koji je pod direktnom upravom Dragana Đilasa, gde je opet jedan snajper uperen u predsednika Aleksandra Vučića. Ako, ništa drugo ovo je gruba provokacija i u najmanju ruku neukusno šaljenje sa temom kada se država obračunava sa mafijom, kada se pronalazi snajper, ovako provocirati u najmanju ruku je, ajde to ćemo definisati tako, ne profesionalno. Imao bih ja još mnogo toga da kažem na tu temu, ali zadržaću se na ovim pristojnim terminima, ali svakom građaninu Srbije je jasno da je ovo otvoreni poziv da se taj snajper i upotrebi. Uzimajući u obzir da je ostalo još svega dva minuta, završavaću polako da sve ovo o čemu mi pričamo danas nije slučajno i sinoć je u centralu naše stranke došao poziv, telefonom upućen, gde se pretilo predsedniku Aleksandru Vučiću, njegovom sinu Danilu Vučiću i zameniku gradonačelnika Beograda, Goranu Vesiću. Dakle, atmosfera koju stvara Dragan Đilas sa svojim medijima u svojoj bolesnoj želji da se dočepa vlasti, da se vrati na vlast i da nastavi sa svojim bogaćenjem, dovela je do toga da Aleksandar Vučić i njegova porodica postanu legitimna meta i to je apsolutno nedopustivo. Poslednje izjave koje daju i on i „ljotićevac“ Boško Obradović, kao i Marinika Tepić koja je insistirala da Srbija postane genocidan narod pokazuju nam da je njima sada cilj da Aleksandra Vučića i njegovu porodicu dovedu u istu vezu sa mafijom kako bi danas-sutra, ne daj Bože, ukoliko im se nešto desi, narod pomislio „pa dobro, to su i zaslužili jer su bili deo te mafije“. E pa nisu, za razliku od mnogih koji danas čine deo opozicije, nikakve veze sa mafijom nisu imali niti će ikada imati. Samo želim vama, gospodine Vulin, da poručim i sa time završavam, istrajte u ovoj borbi koju ste započeli na inicijativu predsednika Aleksandra Vučića, jer od bezbednije, bolje i lepše Srbije nema časnijeg zadatka stvarati za nas, za generacije koje dolaze. Hvala vam i živela Srbija.
Hvala. Pre nego što pitam predstavnika predlagača, koji se inače prijavio, vidim da ima prijavljenih i predstavnika poslaničkih grupa. Reč ima Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče. Iskoristiću vreme ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe SPS i neću otići mnogo od današnje teme. Naime, dobili smo i zvaničan prevod pitanja koje je postavio kolega Kamberi o kome smo danas već razgovarali. On jeste autentično bezobrazan koliko i pitanje koje je uputio. Međutim, ono što je jako važno reći jeste da je kolega Kamberi imao preciznu ambiciju da se iz srpskog parlamenta na albanskom jeziku obrati predstavnicima međunarodne zajednice, ukazujući pri tome na, iz njegovog ugla, neku neevropsku Srbiju. Zaista ću iskoristiti ovo vreme da kažem da ministre Vulin jeste bili tema i jeste okarakterisani kao neko ko koristi govor mržnje, nazivajući ih „šiptarima“ s tim da ja moram da napomenem, koliko god im to danas ne prijalo, pre nego su dostigli ovaj evropski i međunarodni nivo, pre nego su počeli da sanjaju san o „velikoj Albaniji“, pre nego su shvatili da se na engleskom Albanija zove „Albania“, insistirali su na tome da ih zovemo „Šiptari“ zato što pripadaju „Šćipniji“, što je bukvalni prevod i bukvalni naziv države koja im je matična. Dakle, nismo mi krivi što nismo pratili njihov nekakav razvoj kako god ga oni doživljavali, niti je danas govor mržnje zvati ih na taj način. Ne znam da li su imali ambiciju da predsednika Vučića i vas pohvale ili uvrede. Upoređujući vas sa Aleksandrom Rankovićem iz mogu ugla to i nije uvreda, to bi mogla da bude i te kako pohvala. Međutim, ono što je nedopustivo jeste rečenica koju je izgovorio, a to je: „Ovo se nije desilo ni u vreme režima Slobodana Miloševića koji je ubijao, silovao i deportovao, ali ih je nazivao Albancima“. Niti je ubijao, niti je silovao, niti je deportovao, niti su bilo šta od zločina koje su mu imputirali i zbog toga ga predali Hagu, zahvaljujući pre svega Srbima, dokazali pred tim lažnim tribunalom. Znači, notorna je laž i ne sme da se dogodi u parlamentu Srbije sve ovo što je rečeno. Ova predstava koju je gospodin Kamberi imao juče u parlamentu Srbije, očigledno je dogovorena, jedan cirkus koji je osmislio vrlo kvalitetno, ne najavivši da će govoriti na svom maternjem jeziku i na taj način osakatio sve nas da ne možemo ad hok da reagujemo. Ali, izrekao je i nekoliko brutalnih pretnji. Pre tih pretnji rekao je da ne zna šta bi se dogodilo kada bi se neki pandan Vulina, šta god to bilo, u Prištini probudio i Srbe nazivao „škijama“. Kako god nas nazivali lakše bi nam bilo, kolega Kamberi, da ste nas i zvali pogrdnim imenima nego što ste nas klali, kidnapovali, vadili organe, ne znamo li danas gde su grobovi, rušili groblja, otimali imovinu, oteli zemlju i još od nas očekujete da pod pritiskom međunarodne zajednice priznamo sve to i legalizujemo sve što ste uradili. Pa ovo više nije uvreda za srpski narod. Ovo je atak na suverenitet ove države i to u sred parlamenta. Na kraju kaže kolega Kamberi, za koga više ne znam da li je predsednik albanskog naroda, jer da je govorio kao predstavnik albanskog naroda imao je prostora da se juče u danu u kome se raspravlja o socijalnoj karti, osvrne na socijalne slučajeve albanske nacionalne manjine na jugu Srbije. Veliki je broj korisnika socijalne pomoći od strane ove države koju on zove i neevropskom i nedemokratskom, države koje on zove nekakvom državom koja ugnjetava nacionalne manjine, države u koje nacionalna manjina proganja srpski narod 30 godina unazad, države u koju nacionalna manjina od 1904. godine ima svoju terorističku organizaciju. Nekad su se zvali kačaci, pa su se zvali ovako, pa su se zvali onako, pa su na kraju ubijali UČK-a, pa su danas još i nekako legalni zaboga i sad je neko ko je ubijao Slobodan Milošević, a nevin je Ramuš Haradinaj koji preti iz Prištine u cilju da ostane na vlasti. Više ne znam kako da ovo doživimo osim neki paralelni svet, kao da sam u sred nekog matriksa. Na kraju kaže - vama ministre Vulin i predsedniku Vučiću, podsećam vas da su Albance zvali i arnautima u vreme Čubrilovića, ali se nisu pokorili. Nećemo se ni mi pokoriti, džaba vam je - poručuje kolega Kamberi, Balkan mira i zajedništva i međusobnog poštovanja nema alternativu, zato ni vaš pad nema alternativu - izjavio je uvaženi kolega Kamberi i onda uputio pitanje premijerki Vlade Srbije da mu tačno odgovorila da li će termin - šiptari biti u nekoj zvaničnoj upotrebi jer to ga strašno potresa i ugrožava? Više je ovo nego sramota, više je ovo nego pretnja, više je ovo nego govor predstavnika nacionalne manjine. Ovo je, bojim se, govor nekoga ko nam jasno šalje poruku da u sred srpskog parlamenta mi treba da budemo manjina u odnosu na Kamberijeve velike planove o velikoj Albaniji i težnji da ih zovemo Albancima da kad sutra budu na Zapadnom Balkanu budu imali sve ono što su davno osmislili da će da otmu mi naučimo taj termin i eventualno im se poklonimo. Zato sam reagovala na diskusiju kada sam rekla da predsednik Skupštine nije nažalost mogao ni da pretpostavi šta je govorio, a da gospodin Kamberi nije namerno na vreme dostavio ovaj prevod jer mu predsednik Skupštine ne bi dozvolio da na ovaj način govori u parlamentu Srbije, ali mu jeste dozvolio da govori na svom maternjem jeziku, jer bi od strane svih onih evropskih zvaničnika kojima se i obratio Kamberi, smišljen je ovo cirkus, bilo i te kako loše pokazati sliku da u parlamentu neko ne može da govori na maternjem jeziku. U kakvu smo zamku upali stoti put kao država pred spin majstorima koji su na bazi klasičnog spina, setite se Račka, napravili ovu veštačku tvorevinu koju bi danas da neko prihvati kao zvaničnu, pa nam sada i čestitke za Dan državnosti šalju tako što nam nameću kako ćemo i hoćemo li i treba li da priznamo ili ne priznamo nešto što se samoproglasilo, što se otcepilo, što su Srbi krvlju platili i da ne nabrajam dalje, jer zaista već više nemam ni snage sa pozicije žene da emotivno podnesem sve ovo što sam pročitala, čula i videla. Opomena za sve nas, uvažene kolege poslanici u parlamentu u Srbiji, bez razlike da li smo Srbi ili pripadamo nacionalnim manjinama, ovakve zamke moramo da prepoznamo na vreme. Ne može da se desi Kamberiju i njegovoj družini. Ne razlikuje se od onih koji su nosili uniformu 1999. godine, snosim punu odgovornost za ovo što sam rekla, jer da se razlikuje ovo ne bi bio njegov govor. Jednom u životu moramo da prestanemo da kritikujemo jedni druge, naročito u momentu kada prekoputa nas sedi neko ko na bazi toga što se mi među sobom kritikujemo profitira decenijama unazad. Hvala vam.
Hvala. Pre svega, Snežana, nisam bio danas kada ste o tome diskutovali, ali ja kada nekome dajem reč ja ne procenjujem šta će taj da kaže. Reč se dobija na osnovu onoga da li neko ima pravo da dobije reč ili ne. Zakonom o Narodnoj skupštini, koji je donet 2010. godine, je definisano da narodni poslanik ima pravo da na sednici Narodne skupštine govori i da pisane dokumente u radu Narodne skupštine podnosi na svom jeziku. Lično smatram da je ta odredba veoma neprecizna zato što šta to znači – na svom jeziku? Da li je taj jezik u stvari jezik nacionalne manjine ili svako od vas može da ima neki svoj jezik? Drugo, u istom tom članu zakona stoji da je generalni sekretar dužan da obezbedi prevođenje. Šta sada to znači? Da li to što mi nemamo trenutno prevodioca onemogućava da neko dobije reč? Za 10 godina niko nije našao za shodno da operacionalizuje ovo i zato sam i tražio juče od Generalnog sekretarijata da se obrati resornom ministarstvu, koje je donelo niz zakona koji se tiču ove oblasti, da jasno odredi pod kojim uslovima se ovo pravo ostvaruje i šta to znači. Ovde je gospodin Martinović. On zna da mi u sistematizaciji radnih mesta ovde nemamo radno mesto prevodilaca za ove jezike, ako neko podrazumeva da u svakom momentu mora da postoji ovde prevodilac. Drugo, ako podrazumeva da to treba da bude po potrebi, onda mora da postoji mehanizam kako se najavljuje da će neko govoriti na jeziku koji namerava da koristi, ali to podrazumeva kooperativnost i saradnju između narodnih poslanika i onih koji rukovode radom Narodne skupštine Republike Srbije. Ovo jeste zloupotreba prava da se koristi nešto što mnoge nacionalne manjine nemaju. Ovde je Elvira dugo, već više meseci, i vodi sednice Narodne skupštine i govori čak i na mađarskom jeziku i sama prevede to što kaže. Ako je neko dobronameran, uvek ćemo da nađemo rešenje za postojeći problem. Da ne ulazim u suštinu onoga što je rekao, govorim o formalno-pravnom delu ovog problema, a o političkim stvarima mislim da je apsolutno ispod nivoa Narodne skupštine da se na ovakav način komunicira, da su u pitanju laži i da, pazite, tu ima i gorih stvari, kao što je poređenje sa nacističkom Nemačkom, poređenje sa Jevrejima itd, ali to je sada, pošto je pitanje upućeno premijerki, tu je i ministar Vulin na koga se delom i odnosilo ovo pitanje, mada je on tu više upotrebljen kao povod da se iznese određeni politički pamflet, očigledno da Kamberiju nije ni bilo bitno da se ovo prevede na srpski. Bilo mu je bitno da kaže to što je hteo da kaže i misli da je time nešto dobio. Mislim da je time mnogo izgubio jer je samim tim što je iz parlamenta Srbije govorio na albanskom jeziku demantovao da je Srbija država mržnje, nego država sa visokim stepenom prava nacionalnim manjina, jer sam gotovo siguran, ne gotovo nego sam siguran da Srbi prvo ne mogu ni da budu u parlamentu Albanije, a kamoli da govore na srpskom jeziku. Hteo bih da sada zatvorimo tu temu, a da se o političkoj suštini ovoga što je izrečeno naravno polemiše i diskutuje. Zamolio bih predstavnika predlagača, ministra Vulina da se obrati. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče Narodne skupštine, gospodo potpredsednici, dame i gospodo, drugarice i drugovi, narodni poslanici, prvo da vam se zahvalim za strpljenje što ste bili ovde svo vreme i što na najbolji način takvim ponašanjem demantujete one glupe i uvredljive priče kako nema parlamenta, kako u parlamentu sede neki slučajni, usputni ljudi, kako naš parlament nema šta da kaže. Vi, odnosno, naša koalicija ima apsolutnu većinu u ovom parlamentu, a disciplinovano dolazi, govori, diskutuje, proučava, daje predloge, kao da je razlika između vlasti i opozicije u jednom glasu. To govori o vašem poštovanju prema građanima koji su vas izabrali. Želim da vam se zahvalim na takvom pristupu i želim da vam se zahvalim što ste tu, što tako strpljivo i uporno radite, što pokazujete građanima Srbije da su bili u pravu kada su glasali za vas, baš takve, i da su bili u pravu što su vas izabrali i dali poverenje da odlučujete i o njihovim sudbinama. Vi odlučujete o njihovim sudbinama, vi odlučujete o mojoj sudbini, vi ste važniji i moćniji od bilo koga u ovoj zemlji, bez vas nema ni zakona, nema ni borbe protiv mafije, bez vas nema politike, nema države. Zato vam hvala što se tako dostojanstveno odnosite prema visokoj dužnosti koje su vam poverili građani Srbije. Ovde smo se doticali brojnih laži koje su imale za cilj da građane Srbije zbune, uznemire, uplaše, nateraju na reakciju, na nešto ružno, da pokažu kako je srpsko lice kada su migranti u pitanju ružno lice, da smo narod koji se boji, da smo narod koji ne razume, da smo narod koji je sklon nasilju kada je jači. Mi to nismo. Da li se sećate kada samo slušali 400 hiljada već naseljenih migranata na jugu Srbije, gotovo naseljeno, tu negde Trgovište, tu se već pravili gradovi. Rešeno. Boško Obradović. Gotovo. Četristo hiljada u sred Kovida, kaže – migranti se autobusima dovoze na beogradski sajam gde kopaju mrežu za 5G. Ludilo. Sećate se svih tih gluposti, laži, koje smo morali da trpimo i slušamo. Aleksandar Vučić potpisao obavezu da naseli milion migranata u Srbiji isto kao što je potpisao obavezu da će priznati Kosovo, pa evo osam godina, devet godina ni korak ka priznanju. Morali smo da slušamo laži, gluposti. Sve ono što je bilo pravljeno sa idejom da izazove sukob, pa onda na društvenim mrežama vidite snimak tuče migranata, njih trojica, ispod piše, i to znate kako internet ume da bude ne kritičan, samo puste, ispod piše – dva migranta ubijaju srpskog dečaka, niko ne sme da prijavi. Tuča trojice Sirijaca, sva trojica pohapšeni, niko nikog nije ubio, ni ozbiljnije povredio, ali dok to ne stigne, dok to ne javite, dok ne proverite prođe sat vremena. U tih sat vremena vi mržnjom otrujete ko zna koliko ljudi koji ni ne pogledaju demanti, koji ne pokušaju da saznaju šta je stvarno bilo i onda su spremni na nasilje. Znate, fašizam je uvek počinjao jako jednostavno samo je radio neke popularne stvari koje eto neka država nije htela da radi i ona počnu da pričaju kako će oni da štite naše žene, decu, to država ne radi ništa, država ne štiti nikoga, oni će da izađu na ulice ovakvi, onakvi, pa prete kako će da rasture državu, a onda na kraju završe tako što tuku ljude koji govore drugačije, koji nose naočare. To bude tako. Kad jednom dopustite da svako može da uzima ono što on misli da je pravda i zakon onda sačekajte da vam jednog dana dođu u vašu kuću, u vaš dom, u ovaj parlament da ga sruše i zapale. E, to tako bude na kraju. Država Srbija radi dobro svoj posao. Kroz ovu zemlju je prošlo milion ljudi sad ih nema šest hiljada. Gde su? Podneli zahtev za azil? Postali naši državljani ili zahvaljujući našoj dobroj, mudroj politici koju je formulisao i sprovodio predsednik Vučić, bili smo i jesmo zemlja na putu, ali nismo zemlja u kojoj se nekontrolisano ostaje. Neko od vas je pitao – koliko državljanstava smo dali? Od 2015. godine do danas smo dali migrantima nula. Evo i kolege iz Mladenovca, kakav Mladenovac, kakav kamp u Mladenovcu? Ko će da pretvori Selters banju u kamp? Vidite, ti migranti bi morali da beže iz UAE da pretvorimo Selters banju u kamp. Ko bi to radio? Kakve su to gluposti i laži? Ali kada se to kaže u Mladenovcu, pa kažu ima tu nešto sigurno, mora da ima, voleli bi oni da uzmu našu banju i to će oni iskoristiti, prođu godine niti je ko došao, niti se ko doselio. Vi ste predstavnici čitave Srbije, čitave naše zemlje. Većinu vas imam čast i zadovoljstvo da vas poznajem, znam odakle ste. Većina vas nikada u svojim mestima odakle dolazi nije videla migranta. Ogromna većina vas nikad migranta kod svoje kuće videla nije. Zna se tačno kuda prolaze, zna se tačno u kojim su opštinama. Koliko migranata je u Čačku video neko? Pa se skupljaju peticije protiv migranata u Čačku. Nema migranata u Čačku, Kraljevu, Kragujevcu, nema. Zna se tačno kuda prolaze i gde su. Najviše su pogođeni Beograd, Subotica, Šid, Obrenovac. To su delovi gde ih ima i gde ih vidite, gde možete da pričate o problemima, a da pričate u Rumi, nemate šta o tome da pričate, ali dobro. Dobro je da smo imali ovu priliku i da građani Srbije u živom prenosu mogu da čuju ovu jednostavnu istinu, ništa drugo, samo jednostavna istina. Pominjala se ovde i bezbednost predsednika Republike i njegove porodice. Bezbednost predsednika Republike i njegove porodice se uvek prvo ugrožava lažima. Uvek krenete da govorite da stvorite atmosferu da zapravo većinska Srbija je ta koja bi želela da tog čoveka nema, da Aleksandra Vučića i njegove porodice nema. Onda samo treba da se javi hrabri pojedinac koji će ući u zahvalno sećanje nacije time što će učiniti ono što nacija želi. Eto, ne možemo da ga pobedimo na izborima, to je neka čudna prevara, ali možemo da ga ubijemo. Da, to je tvoj zadatak, da to treba da uradiš i nemoj da staneš na tome. Ima decu, nemoj da mu dete preživi. I to postaje legitimna stvar, to postoje nešto što se gotovo podrazumeva. Vi ste prikazali ovde naslovnu stranu nedeljnika „Nin“ gde su Aleksandra Vučića stavili pred snajper. Bio sam na tom sajmu kada je to fotografisano, obilazio štand „Zastava oružje“. Dakle, nije to bila slučajna fotografija. Ta fotografija je morala da bude prilagođena, moralo je da se radi na njoj u fotošopu ili već nekom programu da bi se taj snajper baš tako postavio da bi poruka bila jasna i nije ni prvi, ni poslednji put. I to se radi svakodnevno. Tako se vrši priprema. Tako se priprema da neko jednog dana dođe i kaže – ja ću učiniti taj veliki zadatak. Nemojte da vas podsećam na istoriju i na prošlost ove zemlje i da bi bar u ovoj zemlji na takvu gadost svako šta god politički mislio o Aleksandru Vučiću morao da odreaguje, odmah. Pre samo nekoliko godina jedan čovek je ubijen snajperom u ovoj zemlji. Pre samo nekoliko godina. Takođe i to da kažem, ovo je moje mišljenje, ovo je moj stav. Znam da će me napadati, uvek me napadaju, ništa ne obično. Kažu da ja konkretno ovakvim svojim izjavama činim sve da izjednačim Zorana Đinđića i Aleksandra Vučića. Ne, Aleksandar Vučić ne može da se poredi sa Zoranom Đinđićem, uspešniji je i bolji nego što je Zoran Đinđić ikad bio. I znam da u srpskoj politici ne smeš da kažeš dve stvari. Ne smeš da kritikuješ Zorana Đinđića i ne smeš da hvališ Aleksandra Vučića. Evo ja sam uradio obe stvari, zato što znam da je to istina i tako jeste. I nema nikakvih lažnih simetrija i nikakvih lažnih poređenja, nema ih. Ovo je u pitanju bezbednost i život jednog čoveka i njegove porodice. Nemojte da poredite ni sa čim. Ni sam čim nemojte da poredite, ali nemojte da stavljate snajper ispred slike jednog čoveka i da dajete ideje raznim idiotima koji bi to voleli da urade, a onda počnemo da pronalazimo snajpere na ulicama i onda se pitamo za koga su. Videćemo, istraga će utvrditi za koga, ali znam za koga bi mnogi voleli da jeste i iskreno pate što taj snajper nije upotrebljen, što smo ga prerano našli, pa za koga god da smo ga našli i šta god istraga bude pokazala. Nažalost živimo u zemlji u kojoj ove jednostavne istine koje izgovorim su veoma teške i proći ćete kroz medijskog toplog zeca i bićete pljuvani, vređani, ponižavani, a rekli ste samo jednu jednostavnu istinu – nemoj da stavljaš predsednika republike i njegovu decu pred snajper. A kad to već radiš, pa potpiši se ispod toga, pa kaži zašto to radiš. Potpiši se i pokaži da čitava Srbija vidi ko si i šta si, odakle si, šta je tvoja ideja, šta je tvoj cilj. U ovoj zemlji da to uradite bilo kom drugom čoveku, bili biste s pravom i napadani i kažnjeni, osim kad to uradite Aleksandru Vučiću, onda je u redu. Onda je u redu. Onda, prosto, imate to pravo i to pravo se pravi već godinama. Apsolutno odbijam da prihvatim da je to moguće i apsolutno odbijam da o tome treba ćutati, smatram da to treba i kažnjavati. Vi ste zakonodavci, možda ćete jednom doneti zakon kojim će se ovakve stvari regulisati, kojim će se to kažnjavati. Ovo ne može. Pre nego što pređem na ono što želim takođe da vam kažem, samo hoću da zamolim sve građane Srbije koji ovo slušaju da na toj slici sa tim snajperom zamisle sebe, svog sina, svoju suprugu, svoju ćerku, sestru, da ispod rečenice „Dabogda crklo Vučićevo pašče“ dopišu ime svog trogodišnjeg unučeta i da malo osete kako je to kada pročitate ime stvorenja koje najviše volite da neko za njega napiše - trogodišnje pašče. Samo vas to molim građani Srbije, pođite od sebe kako biste se vi osećali. Evo, kako god se vi budete osećali neka bude tako. Neka država ide u pravcu onoga što vi osetite u trenutku kada pročitate - crklo, dabogda. Odvratno je što ovo pričam. Ja sam dugo u politici, duže od većine od vas. Toliko sam dugo da je sramota i govoriti koliko smo stari, mnogi od nas se ovde znamo čitav život. Nikada srpski javni, politički život nije bio ovako zagađen. U ovom parlamentu je svašta bilo, ali ova količina mržnje, nekažnjenih gadosti koje mogu da se izgovaraju nikada nije bila, nikada, u vreme najvećih sukoba. Jednostavno, ta ludačka mržnja je dobila pravo građanstva i postala prihvatljiv oblik ponašanja, sve je dozvoljeno i sve je moguće. Molim vas, uložite svoj autoritet, trud koji ste pokazali danas, da ovo prođe, da prestane, da se kazni ili da se urazumi, ne znam, bolje znate od mene, pametniji ste od mene, ali ovo mora prestati. Ovaj snajper mora da bude sklonjen. Ovog ne sme da bude. Strpljivo sam čekao do kraja radnog vremena, odnosno do kraja naše današnje sednice čekajući da se gospodin Kamberi pojavi. Nisam rekao nijednu jedinu reč o onome što je on juče rekao. Dobio sam prevod, znao sam šta je rekao, prevedeno mi je odmah, strpljivo sam čekao da dođe da mu kažem u lice, kako i dolikuje narodnom poslaniku, šta imam da mu kažem. Nije došao, ali ja neću propustiti priliku da kažem to što mislim, ja sam bio ovde ceo dan i čekao sam da dođe. Svako ima pravo da govori na svom jeziku, ja sam beskrajno ponosan zbog toga što svako ima pravo da govori na svom jeziku. Bez obzira što Srbi u Albaniji ili Šćipriji, kako oni kažu, nemaju ni poslanike, niti mogu da govore u parlamentu, ja to pravo mojim zemljacima, Šiptarima, nikad ne bih uskratio u mom parlamentu, nikad. Šiptar ima pravo da govori na svom jeziku, ja ga poštujem zbog toga i boriću se uvek da ima pravo da govori na svom jeziku. Nije baš korektno što nam nije omogućio prevod ali to govori o njemu. Na lične uvrede nema potrebe da odgovaram. Poređenje sa Geringom vređa, ali na prvom mestu vređa žrtve Geringa. Znate, u ozbiljnom svetu primeri iz Drugog svetskog rata, iz Holokausta, retko se koriste, pogotovo ovako lako i neutemeljeno, jer na taj način vređate sve Geringove žrtve. Ako sam ja Gering, koji nikog nisam ubio, koji nikog nisam poslao u koncentracioni logor, koji nikog nisam povredio, pa onda ni onaj Gering iz Drugog svetskog rata i nije tako loš čovek. To su zaključci koje svetske antifašističke organizacije apsolutno ne dopuštaju da se izvlače. To govori sa koliko lakoće se koriste reči koje ne bi smele da se koriste. Znate, ja gospodina Kamberija neću uporediti sa Šabanom Polužom, vođom Bali Kombetara, Balista, saveznikom Nemaca, naravno ubicom, krvolokom, neću ga uporediti sa njim. Žao mi je što ga on nikad nije javno osudio, ali, evo, ja mislim da ga je javno osudio, pa će on reći ako nisam u pravu. Dakle, ne upoređujem ga sa šiptarskim fašistom, ja hoću da ga uporedim sa Esad-pašom Toptanijem, Šiptarom koji je hteo da napravi federaciju sa Srbijom, Šiptarom koji je hteo da ta dva naroda Šiptari i Srbi budu najbliži saveznici na Balkanu. Hoću da ga poredim sa Šiptarom Esad-pašom Toptanijem, koji tamo gde je bio na vlasti, tamo gde se srpska vojska povlačila 1915. godine bilo je i hleba i vatre, bilo je i skloništa i dobrote. Sa takvim Šiptarom hoću da ga poredim i ne želim mu, naravno, nikako, samo to poređenje odbijam, znate, Esad-paša Toptani je ubijen u Parizu kada je trebao da potpiše sporazum sa Srbijom, on je bio Šiptar koji je tražio da bude sahranjen na srpskom vojničkom groblju. E, sa takvim Šiptarom hoću da ga poredim. Ne razumem šta je problem u tome da jedan narod zovem onako kako ga je zvao moj deda, pradeda, čukundeda. Neko od vas se sa pravom setio da sam proveo nekoliko godina svog života na Kosovu i Metohiji i sa Srbima i sa Šiptarima. Jako je teško naći Srbina koji ne kaže - Šiptar, kao što je jako teško naći Šiptara koji ne kaže - Šiptar. To je jednostavno tako i ne možete zabraniti jedino Srbima na svetu da govore svojim jezikom. To je naš jezik. Znate, Nemci nisu Nemci. Oni su Germani. Sloveni ih zovu Nemci zato što su u davna vremena kada su se susreli, to je jedno od objašnjenja, nisu razumeli jedni druge, pa su Sloveni rekli - ovi su nemi, Nemci, jer se ne razumeju. Pa imali bi više onda razloga Germani da kažu - ovo je uvredljivo, ali nikad nisu rekli zato što je tako prirodno govoriti svojim jezikom. Znate, Šiptari su u 20. veku tri puta promenili svoje ime što je legitimno. Posle sloma Otomanske imperije rekli su - mi više nismo Arnauti, to je turska reč, ne opisuje nas, mi imamo svoj jezik, mi smo Šiptari, naša zemlja Šćiperija. Legitimno, potpuno prihvatljivo. Inače, njihova književnost i gramatika je pratila upravo ovu promenu. Nigde ne pišu za sebe mi Arnauti, nego pišu - mi Šiptari. U redu, Srbi su dobili tu reč iz njihovog jezika, bukvalno bez prevoda, izgovarali je tako kako jeste. Srbi, Mađari, Turci kažu - za Vijenu Beč, samo ta tri naroda. To je prevod. Ovde nismo ni prevodili. Ovde smo rekli - kako vi kažete tako jeste. Do dana današnjeg tako ih zovemo i vidimo ljutnju. Zanimljivo, pre nekoliko nedelja Pardogan je držao konferenciju za štampu, imali su neki samit sa premijerom Ramom i rekao je - Arnauti, zato što se u turskom jeziku i danas kaže - Arnaut, a zemlja se kaže Arnautija. Čekajte sad, kako sada to nije uvredljivo? Što se ne ljutite na Erdogana, što ne tražite od Erdogana da prestane da vas zove Arnautima, jer vi sebe nećete da zovete Arnautima, vi ste Šiptar? Zašto se ne ljutite na njega, a ljutite se na mene? Što se ljutite na sve Srbe samo zato što govore svojim jezikom? Ovo je borba da Srbi imaju pravo da govore svojim jezikom tako kako ga govore. Znači, ako ja kažem - albanski lekar, albanski terorista, to nije uvreda, a ako kažem - šiptarski lekar, to je uvreda. Čekajte ljudi, oko čega se mi ovde uopšte raspravljamo i svađamo? Oko prava mog naroda, srpskog naroda da govori srpskim jezikom onako kako se srpskim jezikom govori. Nema uvrede, beskrajno poštujem Šiptare, beskrajno poštujem njihovu istoriju, civilizaciju, tradiciju, imam ozbiljan problem sa tim da recimo Srbi na prostoru KiM na teritoriji pod privremenom upravom UN, u skladu sa Rezolucijom 1244, ne smeju da koriste termin - Metohija. Ne smete da kažete Kosovo i Metohija, samo Kosovo. Kako sada to? Ko se to setio toga? Gospodin Kamberi kaže da on ne koristi službeni termin - Albanci. Koje službe? Ko je to odlučio? U rečniku „Matice srpske“ koja je malo obrazovanija od mene i njega kaže – Šiptar – sinonim za Albanac, Albanac – sinonim za Šiptar. Šta je problem? Hoćete da nam prekrečite, prepišete, dopišete i „Maticu srpsku“, da vam damo da nam napišete jezik možda neki drugi, bolji. Nema ni mržnje ni uvrede. Nije sramota biti Šiptar, naprotiv, treba da budeš ponosan što si Šiptar, ali je sramota da misliš da možeš Srbima da odlučuješ kako će da govore. Sramota je da se povede medijska haranga protiv našeg suda zato što nije presudio u prvom stepenu, izvinite, još nije ni pravosnažna presuda, zato što nije presudio onako kako Kamberi i „Žene u crnom“ misle. Ko ste vi to da odlučujete šta će sud u Republici Srbiji da sudi i kako će da sudi? Još ni ne znate, presuda nije pravosnažna. Kako se niko, nijedna sudijska organizacija se nije oglasila da kaže – e sačekajte, pustite, polako, sudija je nezavisan, samostalan, ima pravo na svoj stav? Svi ćute. Svi puštaju da se vrši haranga nad našim sudom. Ko sme da kritikuje naš sud i da mu preti Strazburom, u samostalnoj i slobodnoj državi Srbiji? Oprostiću lične uvrede, ali gadosti o tome da je Slobodan Milošević masovni ubica i da je moj narod genocidan neću. Da se poredi Aleksandar Vučić, da se uvodi u kontekst nasilja i ubistava. To neću dopustiti. Te laži neću dopustiti. I neću dopustiti da tako tiho prođe da se sudovima u Srbiji odlučuje šta će i kako će suditi, da se vrši pritisak na naše pravosuđe i da niko ne kaže nijednu reč. Gospodin Kamberi nije pošao dobrim putem iz ovog parlamenta, iz ovog visokog doma. Ja poštujem sve Šiptare u ovoj zemlji, poštujem njegove birače, radujem se susretima s njima, radujem se da pomognem ako mogu kao ministar unutrašnjih poslova da se svi osećaju bolje i bezbednije. Kada uhapsimo i razbijemo šiptarsku narko-bandu da li mislite da nisu Šiptari sigurniji i bezbedniji nego što su bili? Kao što kada razbijete bilo koju narko-bandu svako ljudsko biće je bolje i sigurnije. Dakle, nema uvrede, nema mržnje, ali ima i uvrede i mržnje u tome da Srbima određujete kako će da govore i šta će da govore. Poslednji put samo da se osvrnem, „škija“ nije izraz koji koriste Srbi za sebe, nego je „škija“ izraz koji otprilike znači svinja. Izvinite, Šiptar znači – čovek iz Ćiprije, ne nikakva životinja, nikakva uvreda. Prema tome, nemojte da poredite uopšte te dve stvari, jer ne mogu da se porede. Vi se ovako zovete, ja vas sa poštovanjem tako zovem. Ako budete u svojoj gramatici, u svojoj književnosti promenili ime države, naroda i počeli da se oslovljavate međusobno engleskom verzijom vaše zemlje, jezik je živa materija, verovatno će i Srbi vremenom početi da vas tako zovu. Ali do tada, gospodo, nema uvrede u reči Šiptar. Šiptar je sinonim za Albanac, Albanac je sinonim za Šiptar i prestanite da nas učite kako govorimo i pišemo. Piši kao što je napisano, čitaj kao što govoriš. Hvala vam.
Zahvaljujem. Pošto nema više prijavljenih na listama, želim da se zahvalim ministru Aleksandru Vulinu i njegovim saradnicima na današnjem radu i da podsetim da ćemo mi za dve nedelje imati još jednu najverovatnije sednicu Narodne skupštine gde će takođe dva sporazuma, čini mi se, biti iz nadležnosti Ministarstva unutrašnjih poslova vezano za Fronteks i vezano za još jedan sporazum vezano za Severnu Makedoniju, tako da ćemo se ponovo videti sa sličnim temama i za dve nedelje. Takođe bih samo želeo da dodam, radi vaše evidencije, ono o čemu je poslanik Radosavljević govorio – Afrika ima 54 zemlje koje su članice Ujedinjenih nacija. Pre ove naše državne akcije na povlačenju priznanja 26 zemalja nije priznavalo Kosovo, a nažalost 28 zemalja je priznavalo Kosovo. Sada je situacija, uključujući i Lesoto, promenjena. Sada 37 država ne priznaje Kosovo, a 17 država priznaje Kosovo, to je istorijski uspeh naše države. Dozvolite mi samo da se još jednom zahvalimo Lesotu i ostalim afričkim državama na tom jednom činu i kako je neko rekao – oni su mnogo uradili za nas i mi treba da uzvratimo na jedan prijateljski način, između ostalog i kroz realizaciju ovakvih sporazuma. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto na listama nema više prijavljenih, niti ima više izvestilaca odbora ili predstavnika ili predsednika poslaničkih grupa, zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 2. i 3. dnevnog reda. Sutra nastavljamo dalje sa autentičnim tumačenjima, dve tačke dnevnog reda. Ako nema dodatnih, a ne bi trebalo da bude, i nema amandmana na Zakon o socijalnoj karti, na ova autentična tumačenja shodno se primenjuju propisi da se ni tu ne podnose amandmani, tako da očekujte onda sutra popodne po završetku diskusije da bude i dan za glasanje. Zahvaljujem se još jednom ministrima i svima vama narodnim poslanicima. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Drugog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 87 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja tačnog broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno u ovom trenutku 137 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.