Kolegice i kolege, želim vam dobar dan. Nastavljamo sa sjednicom. Raspravit ćemo 6. Prijedlog zakona o poljoprivredi, prvo čitanje, P.Z.E. br. 774. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Njihova ste izvješća primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti zamjenica ministra poljoprivrede gospođa Snježana Španjol. Kolegica Škare-Ožbolt, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Sukladno Poslovniku tražim stanku u ime našeg kluba želeći upozoriti na najnovije podatke EUROSTAT-a o porastu javnog duga u Hrvatskoj i tražim stanku u trajanju od 5 minuta.
Hoćete ponoviti, nisam čula u vezi čega?
Izvješća EUROSTAT-a o porastu javnog duga u Hrvatskoj.
Branko Vukšić.
Iz istih razloga tražim stanku.
Šuker? Određujem stanku do devet, Jadranka Kosor, Damir Kajin. Određujem stanku do 9,43. STANKA U 9,33 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Nakon stanke čut ćemo stajališta klubova koji su zatražili stanku. Prva kolegica Vesna Škare-Ožbolt, u ime kluba DC-a Novog vala i Narodne stranke reformista.
Poštovane kolegice i kolege naš klub želi upozoriti na najnovije podatke EUROSTAT-a koji su jučer objavljeni, a koji pokazuju da je hrvatski javni dug potkraj trećeg tromjesečja prošle godine dosegnuo 78% BDP-a. Ovi podaci EUROSTAT-a pokazuju da se dug Hrvatske praktički u posljednjem tom trećem tromjesečju prošle godine povećao na godišnjoj razini sa 70,7% na 78%. I tu se praktički Hrvatska svrstala u top tri zemlje koje su dakle zajedno sa Slovenijom i Bugarskom koje su zabilježile najveće povećanje udjela duga u BDP-u u odnosu na razdoblje prethodne godine. To samo pokazuje da Hrvatska ni u 2014. godini nije uspjela stabilizirati razinu javnog duga. To samo pokazuje da se vrlo sporo provode strukturne reforme, reforme javnog sektora. Gotovo bih rekla da nijedna Vlada dosada nije našla tu čarobnu formulu kako efikasno, brzo i na dobrobit ove zemlje izvršiti restrukturiranje javnog sektora. Svaki put kad se poveća dug zaključujemo da je takvo stanje neodrživo, ali kad treba napraviti reforme onda tu zapnemo. Najbrže i najslađe očito zaduživanje Vlada radi u vrijeme blagdana ili tradicionalno pred kraj godine i to na telefonskim sjednicama bez velike pažnje javnosti. I evo zato upravo upozoravamo na početku ove godine da se s takvom praksom prestane i da se donese konačno i Strategija upravljanja javnim dugom. Posljednja Strategija upravljanja javnim dugom izdana je 2011. godine za period 2011.-2013. Prošle godine nije bilo strategije. Što je sa ovom godinom? Imamo li namjeru je donijeti? Upravo zbog toga smo i postavili ovu temu danas na početku sjednice. Također, ne postoji i još ga nemamo Zakon o javnom dugu. To je nešto što svaka zemlja ima, Hrvatska ga još uvijek nije donijela. A on bi apsolutno pružio i potrebnu pravnu infrastrukturu za upravljanje dugom. Dakle, upravo i to je namjera našeg kluba, apel za donošenjem Zakona o javnom dugu. Hvala.
U ime kluba Nezavisnih zastupnika Linića, Vukšića i Hodžića kolega Branko Vukšić.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Javni dug nije samo problem Hrvatske države nego mnogih država i u Europi i u svijetu. Kada sam nekoliko puta govorio o tom javnom dugu u Saboru i kad sam rekao da trebamo razmišljati o tome da sjednemo sa vjerovnicima i da počnemo razgovarati o otpisu javnoga duga poručeno mi je sa podsmijehom kao što je Rohatinski sa podsmijehom popratio inicijativu prije 4 godine kad sam govorio o ukidanju devizne klauzule da se dugovi trebaju vraćati. Postoje zemlje na svijetu, a mi smo jedna od tih, koje nikad ne mogu vratiti taj dug. Grčka je dužna 175,5% BDP-a. I svi ekonomski stručnjaci kažu Grčka to nikad neće moći vratiti. Zato je Cypras koji vjerojatno ima izglede za pobjedu najavio konferenciju na kojoj bi se kao što se 1953. godine u Londonu otpisalo 50% duga Njemačkoj, kao što se '90-ih otpisalo 50% duga Poljskoj da se napravi konferencija na kojoj će se razgovarati o toj temi ali Grčka brine o sebi. Ali naši ministri, naš premijer ne brine o tome. Sasvim sigurno da treba upravljati vanjskim dugom. Ekonomisti već godinama predlažu da se u Vladi otvori resor koji bi brinuo samo o vanjskom dugu. Jer dobro gospodariti sa vanjskim dugom znači itekako puno uštedjeti, planirati, vidjeti na koje načine vratiti taj dug. Sada kad je dug gotovo 80%, znači veći dug ima Italija 132%, Portugal 128%, Irska 110% BDP-a, Španjolska oko 100% i mi smo tu negdje. S tim da nije preveliki bauk zaduživanje. Zadužuju se gotovo sve zemlje. Znamo da jedna od najjačih zemalja svijeta ili najjača zemlja koliko su dužne SAD. Bitna je struktura duga, bitno je zbog čega se taj dug uzima. Da li je to za tekuće poslovanje ili je to za ulaganje u industriju, za nešto što će donijeti novu vrijednost. Čini mi se da je praksa ove Vlade da je svako malo na telefonskim sjednicama kaže gospodin Zoran Milanović svom ministru financija telefonom daj mi molim te nabavi 4 milijarde. I ode se s koferčićem i nabavi se taj novac. I to nije dug, taj dug nije problem gospodina Zorana Milanovića i nas koji smo danas ovdje u Saboru, to će biti problem budućih generacija. Tko će otplaćivati taj dug? Ne oni koji se zadužuju nego oni koji tek dolaze. A znamo da ti koji, zbog čega, upravo zbog tog straha, zbog besperspektivnosti je 50 tisuća ljudi napustilo Hrvatsku, mladih ljudi, školovanih ljudi koje Hrvatska itekako treba. Zbog toga je krajnje vrijeme, slažem se sa gospođom Škare Ožbolt, da napravimo zakon o javnom dugu vjerojatno bi, prije smo razgovarali o tome, trebao biti samo jedan članak u tom zakonu, više se ne smijemo zaduživati što je gotovo nemoguće. Najvažnije je gospodariti vanjskim dugom. Sjednice Vlade traju, vidio sam jednu sjednicu da su prije se digli nego što su sjeli, o tome treba razgovarati, o tome treba razgovarati u Saboru. Sabor i jest mjesto gdje se o tome treba razgovarati. Međutim na koji način razgovaramo o tako velikim, teškim pitanjima kao što je vanjski dug, zaduživanje koje će otplaćivati generacije hrvatskih građana u stankama od 5 minuta. Najveća ironija je kada se kaže, danas to nije rečeno hvala Bogu sa predsjedavajućeg stola, napišite, pošaljite, imate institute kako djelovati u Saboru. Ne, jedino je ovo institut da se može slobodno progovoriti. Ovo jest crveno svjetlo, ne treba prizivati grčki sidrom, mislim da se to Hrvatskoj neće dogoditi ali upravljanje vanjskim dugom. I bilo bi dobro da netko dođe iz Vlade, a to je premijer i ministar vanjskih poslova i da pojasne što to znači, na koji način mislimo gospodariti s vanjskim dugom i kako ćemo to vraćati. Hoćemo li se pridružiti onima koji traže otpis dugova. Najlakše bi bilo da se zemlje dužnice skupe kao što je to brazilski predsjednik nedavno htio i da zajedno nastupe prema vjerovnicima. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Pa razgovaramo o jednoj konkretnoj temi ali je nažalost guramo u iracionalne vode. O javnom dugu se najbolje raspravlja kada se raspravlja o proračunu, tada su svi segmenti javnog duga pred nama. Međutim tada se ne govori o tome. Druga stvar, naknadna pamet je najbolja. 2014.godine u 5., 6. mjesecu kada se raspravljalo o izvršenju proračuna 2013.i kada se raspravljalo o rebalansu proračuna u ime kluba HDZ-a sam upozorio sam upozorio javni dug u 2014.godini. Mi smo ovdje olako prešli od toga da je netko izmislio nacionalnu metodologiju za izračun deficita. A znate što je deficit? Povećanje javnog duga. I ako netko vama kaže da je deficit 12,8 milijardi kuna za toliko raste javni dug, ali po Eurostatu je deficit 18 i još nešto milijardi kuna, prema tome javni dug će porasti za tih dodatnih 5 ili toliko milijuna kuna. Druga stvar, jamstva, da li se o tim jamstvima raspravljalo u ovom Visokom domu? Nije. Sva ova jamstva HŽ-a će sljedeće godine temeljem metodologije Eurostata povećati javni dug. Isto tako često kada nam politički paše onda pričamo o HBOR-u o programima HBOR-a međutim zaduženje HBOR-a će po metodologiji Eurostata sutra povećavati javni dug. I zato kada imamo na stolu materijale koji nam jasno kazuju što će nam se financijski događati bez obzira što to nekada ima političku dimenziju onda ih treba dobro čitati. Ne znam što bi zakon o javnom dugu mogao donijeti, jer zakon smo mi. U onom trenutku kada se digne ruka za proračun dignuli ste ruku za povećanje javnog duga i ne znam što bi promijenili zakonom. Druga stvar, 2010.kada je krenula ekspanzija, kada je krenula kriza i kaka je išla u ustavne promjene predlagali smo da deficit državnog proračuna bude ustavna kategorija. Tada sam kao ministar financija bio javno ismijan doslovno. Kakav deficit, kakav Ustav, a kada pogledamo danas situaciju onda vidite da je itekako trebao iz razloga da svi oni koji troše proračunska sredstva moraju znati što im je po Ustavu dozvoljeno i što im nije dozvoljeno. Dakle, naprosto mi valjda u Hrvatskoj vjerujemo jedino kada nam netko izvana pošalje nešto. pa znamo mi temeljem metodologije Eurostata sami izračunati. Kada imate državni proračun, deficit državnog proračuna nemate nikakve podatke da ćete nešto prodati, znači morat ćete se zadužiti temeljem toga vam raste javni dug. Financijski plan svakog izvanproračunskog korisnika ako je u minusu za taj iznos vam raste javni dug. I u onom trenutku kada se izglasava proračun sa tim financijskim planovima oni koji su digli ruku za proračun digli su ruku za povećanje javnog duga. Upravljanje javnim dugom, da to je nešto o čemu se govori u Hrvatskoj dobrih 10, 15 godina, samo onda moramo shvatiti da ti ljudi koji će raditi taj posao moraju biti itekako dobro plaćeni. Jer s druge strane imaju ljude koji su izuzetno dobro plaćeni koji godišnje imaju i primanja po nekoliko milijuna kuna i onda ne možete postaviti nekog činovnika da ravnopravno razgovara s tim ljudima. Prema tome, ajmo staviti sve na stol i razgovarati sa otvorenim kartama jer priča o Strategiji upravljanja javnog duga je priča koja u Hrvatskoj se valjda tamo negdje 2004., 2005.okreće. Međutim kažem ljudi koji bi trebali raditi taj posao bi trebali biti itekako dobro plaćeni. Između ostaloga jučer smo imali raspravu o švicarskom franku u onom trenutku kada je RH prvi put izdala obveznice u Americi u svojoj povijesti u jesen 2009.mi smo odmah pristupili u razgovoru sa poslovnim bankama da hidžiramo da zaštitimo praktički i kada se stvorila prva prilika smo konverzirali dolare u eure upravo zbog toga da se ne dogodi ovo što se dogodilo. tada je tečaj dolara bio daleko niži nego što je danas i možete misliti što bi se dogodilo da je dug države ostao u dolarima, koliko bi danas više se moralo osigurati kuna da se kupe ti dolari. To je samo jedna sitnica da kažem o tome kako se na razne načine može upravljati. Ali kažem prvo moramo međusobno raščistiti da ne možemo prihvatiti nikakve nacionalne metodologije i neke slične stvari i podržavati nešto kada nam politički paše. Ali isto tako nemojte zaboraviti da Zakon o fiskalnoj odgovornosti zbog kojeg sam ja dobio kao ministar itekoliko po nosu nažalost ga se nitko živ ne pridržava a to je prvi uvjet za upravljanje javnim dugom.
U ime kluba nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Dakle mislim da o ovoj temi koju je potaknula gospođa Vesna Škare-Ožbolt danas treba uvijek raspravljati pa i danas zaista hladne glave jer niti jednom ministru financija, ni jednom premijeru i ni jednoj Vladi nikada nije bilo jednostavno donijeti odluku o bilo kakvom i bilo kojem zaduživanju i mislim da bi svaki ministar financija i svaki premijer i svaka Vlada bili najsretniji kada do toga ne bi trebalo doći. Dakle činjenica jest da su ovi podaci zabrinjavajući. Činjenica jest da se sporo provode reforme. Međutim kada se o tome govori trebalo bi uvijek postići minimum dogovora što to zapravo reforme jesu, što to zapravo strukturne reforme jesu, kako do njih doći i kako ih provoditi bez konsenzusa svih relevantnih političkih snaga. Naravno uz vodeće stručnjake to je gotovo bih se usudila reći nemoguće. Kada su nam došle preporuke Vijeća Europe odnosno Europske komisije prije nekoliko mjeseci, to su preporuke naravno koje obvezuju Vladu Republike Hrvatske. Vjerujem da ćete se sjetiti mnogih, oni govore o onim najosjetljivijim točkama za Hrvatsku od javnoga duga, deficita, mirovinskog sustava, zdravstvenog sustava sa određenim preporukama što bi Republika Hrvatska trebala provesti. Ja sam tada poslala pismo predsjedniku Hrvatskoga sabora s prijedlogom da se rasprava o tim preporukama uvrsti u dnevni red Hrvatskoga sabora i da mi ovdje raspravimo o tim najvažnijim točkama jer to su među ostalim strukturne reforme kada znamo da za isplatu mirovina gotovo 50% moramo izdvojiti iz proračuna ili nešto manje ali sasvim svejedno, dakle jedan dio se skupi iz doprinosa a drugi dio moramo dati iz proračuna. Da imamo problem naravno i sa zdravstvenim sustavom koji često puta hoda na rubu provalije bez dogovora oko promjena. U tim sustavima mi naravno, niti jedna Vlada, niti jedan saziv Hrvatskoga sabora ne može donijeti relevantne poruke i to su te strukturne reforme. Pa ja obnavljam evo taj svoj prijedlog budući da nam je komisija, odnosno vijeće da su nam dali rok kada će se početi raspravljati o tome, proljeće ove godine, a vidim da su predstavnici komisije i sada u Hrvatskoj. Ovo će biti teška godina jer je izborna godina u kojoj će se malo što od onoga što bi trebalo zaista skalpelom zasjeći u smislu reforme moći ostvariti. Podsjećam da smo 2011. ne zbog toga da bih vraćala u neku prošlost ali 2011. koja je također bila izborna godina, imali smo zamrznute rashode, u te zamrznute rashode uklopili smo novih 4 milijarde kuna obveza i prema Europskoj uniji odnosno za povećanje sredstava za isplatu mirovina itd., i tada smo donijeli jednu tešku odluku koja nije bila popularna, bila je nepopularna dakako u izbornoj godini o neusklađivanju mirovina i neke druge. Dakle to je zaista do kraja bila godina bez rebalansa. I slažem se da kada raspravljamo o javnom dugu onda treba raspravljati i o svim vrstama dugova i dugovanja kod donošenja proračuna za svaku sljedeću godinu. Dakle slažem se treba raditi na strategiji ali niti jedna strategija pa ni ova o kojoj danas raspravljamo o upravljanju javnim dugom, o upravljanju dugom nije dobra strategija ako se do kraja ne provede. Zato još jedanput, evo gospođo potpredsjednice, obnavljam prijedlog da o preporukama koje smo dobili iz Europske komisije, odnosno Vijeća raspravimo ovdje i pokušamo dogovoriti minimum konsenzusa o bilo kojoj od tih točaka. Recimo o dugu, o deficitu. I slažem se, bilo bi najbolje u Ustav Republike Hrvatske ugraditi ograničenje deficita, međutim i zato je potrebno što? Dogovor, konsenzus, Ustav se mijenja sa dvije trećine glasova u Hrvatskom saboru. Hvala.
I u ime kluba nezavisnih zastupnika kolega Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodo zastupnici. Javni dug Republike Hrvatske do kraja 2014. premašio je 80% bruto društvenog proizvoda. On gotovo iznosi tu bliže 85 nego 80%. Zašto? Jer su se po prvi puta unijele i obveze Hrvatskih autocesta, Hrvatskih voda, HBOR-a, lokalne samouprave, netko je spominjao Hrvatskih željeznica, jasno i još prije MIORH-a, Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje itd.. Svako naše dijete do sada ili sada u Hrvatskoj živi negdje oko 800 tisuća djece zaduženo je sa 265 tisuća kuna a do kraja 2015. svako dijete od tih spomenutih 800 tisuća biti će zaduženo za 300 tisuća kuna. Javni dug jasno da djeluje na akumulaciju, potrošnju budućih naraštaja jer teret otplaćivanja smanjuje potrošnju stanovništva. Taj javni dug smanjuje isto tako rast. 60% javnog duga je crvena linija, mi smo negdje na 85%. Točno, to treba priznati Hrvatska može servisirati svoje obveze i prema zemlji i prema inozemstvu i to je ono što je najbitnije, uz jasno očuvanje deviznih rezervi. I zato slušajmo, ne mi, mi nismo tu koliko bitni, neka Vlada sluša guvernera Narodne banke. Do 2000. javni dug bio je 47 milijardi kuna. Zašto? Prije svega bio je rat, nismo se mogli zaduživati. Od 2000. do 2003. mi smo se zadužili ili Račanova administracija za 34 milijarde kuna i iznosi 81 milijardu kuna. Od 2004. do 2011. u mandatima gospodina Sanadera i predsjednice Kosor zadužili smo se za 75 milijardi kuna. Iznosio je 156 milijardi kuna. Od 2012. i 2013. zadužili smo se za 57 milijardi kuna i danas iznosi 225 milijardi kuna, a pošto je ispred nas, znači iza nas '14. i '15., mi kraj ove godine sigurno ćemo dočekati sa 250 milijardi kuna javnog duga. Živimo, zašto je tome tako, iznad mogućnosti. Najveći dio javnog duga tiče se institucija izvan proračuna, najprije Hrvatske autoceste pa Hrvatske vode pa HBOR. Samo Hrvatske autoceste i autocesta Rijeka-Zagreb imaju ili u javnom dugu sudjeluju sa 33 milijarde kuna i mi se jednostavno moramo probudit iz sna. Mi nećemo monetizaciju, ok, ali što gospodo hoćemo? Ako Grčka ne može vratiti javni dug, a ako mi budemo živjeli iznad mogućnosti neće ga sutradan moći možda vraćati ni Republika Hrvatska, iako ne treba plašiti nikoga jer Hrvatska sve svoje obveze još uvijek može servisirati. Javni dug nije još uvijek previsok, ali on opasno raste. 14 zemalja Europske unije ima viši javni dug od Republike Hrvatske, ali jasno imaju drugačiju strukturu javnog duga i drugačiju strukturu gospodarstva. Mi imamo sreću sada da će kamatna stopa na međunarodnom tržištu nastaviti padati, ali još jedanput ću reći, nemojmo se naprosto poigravati sa kunom. Rješenje je na neki način obuzdati javnu potrošnju i pokrenuti razvoj, ali u izbornoj godini sumnjam da se javna potrošnja može obuzdati. Netko je ovdje spominjao Zakon o javnom dugu, netko je spominjao promjenu Ustava glede ili da javni dug, točnije deficit bude ustavna kategorija, međutim to je nemoguće. Mi se oko sudaca Ustavnog suda ne možemo dogovoriti, a gdje ćemo se dogovoriti u izbornoj godini oko Ustava. Oko sudaca vjerojatno hoćemo u zadnjem mjesecu, znači kroz jednu političku trgovinu, vlasti tri ili četiri, opoziciji dva ili tri jer se ne želi i ne smije se paralizirati jedna takva institucija, ali oko Ustava se zasigurno nećemo kao što se nećemo dogovoriti ni oko obuzdavanja javne potrošnje, tako da budimo sigurni da će javni dug krajem godine u Republici Hrvatskoj iznositi negdje oko 250 milijardi kuna ili svako dijete od onih 800 000 biti će u obvezi sutradan vratiti oko 300 000 kuna.
Sad ćemo se vratiti na dnevni red. Kolegice i kolege, želim vam dobar dan. Nastavljamo sa sjednicom. Raspravit ćemo 6. Prijedlog zakona o poljoprivredi, prvo čitanje, P.Z.E. br. 774. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Njihova ste izvješća primili na sjednici. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti zamjenica ministra poljoprivrede gospođa Snježana Španjol. Sad ćemo se vratiti na dnevni red. Uvodno će Prijedlog zakona o poljoprivredi obrazložiti zamjenica ministra poljoprivrede gospođa Snježana Španjol.
Hvala lijepo. Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Poljoprivredno zakonodavstvo Europske unije predstavlja normativno najšire područje i jedno je od rijetkih zajedničkih politika Europske unije koje se primjenjuje na sve države članice u području poljoprivrede, sigurnosti hrane i zajedničke ribarstvene politike. Prije ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju izvršeno je pravno usklađenje u svim ovim područjima te je većim brojem zakona, preko 25, osigurana provedba obvezujućih uredbi i direktiva Europske unije. Područje provedbe mjera poljoprivredne politike do sada je bilo propisano sa više od 10 zakona. Takvo normativno rješenje nije zadovoljavajuće i nužno traži pojednostavljenje te pristupačniji objedinjeni model zakonskog rješenja za sve mjere i postupke. Dodatna namjera ovog zakona je lakše snalaženje potencijalnih korisnika na koje se pojedine norme odnose te ujednačavanje provedbe postupka administracije. Naime, trenutno postoje slučajevi gdje za pojedine norme ili pojedine obveze korisnici moraju provjeravati u tri, četiri pa i više zakona, a iz kojih proizlazi velik broj pravilnika. Ujedno se ovim zakonom uspostavlja pravni okvir za povlačenje oko 800 milijuna eura godišnje iz dva europska fonda za sve mjere poljoprivredne politike. To je Europski poljoprivredni fond za jamstva i Europski fond za ruralni razvoj. Reforma zajedničke poljoprivredne politike Europske unije za programsko financijsko razdoblje uređena je kroz četiri krovne uredbe koje su objavljene u prosincu 2013. godine, a rasprava o cijeloj reformi trajala je od 2011., dakle dvije godine. Nove reforme i nove odredbe primjenjuju se od početka ove godine. Reforma u kojoj su sve države članice aktivno učestvovale obuhvaća uređenje politike ruralnog razvoja, zajedničke organizacije tržišta poljoprivrednih proizvoda te uspostavu novog sustava izravnih plaćanja u razdoblju od 2015. do 2020. godine. Ministarstvo poljoprivreda je u 2014. provelo javnu raspravu u trajanju od dva mjeseca o novom modelu izravnih plaćanja. Okvir o načinu provedbe reforme u Republici Hrvatskoj utvrđen je u dokumentu Reforma zajedničke poljoprivredne politike, hrvatski model izravnih plaćanja u programsko-financijskom razdoblju 2015.-2020. kojeg je Vlada Republike Hrvatske usvojila odlukom na sjednici održanoj 23. srpnja 2014. godine nakon 2 mjeseca provedene javne rasprave. Temeljem usvojenog dokumenta Ministarstvo poljoprivrede je prijavilo Europskoj komisiji odabrane opcije za provedbu programa izravnih plaćanja. Evo ovim putem mogu izraziti veliko zadovoljstvo što smo uveli proizvodno vezanu potporu prije svega za osjetljive sektore, dakle za mliječni sektor koji već duži niz godina ima problema, ali i proizvodno vezane potpore u Sektoru voća i povrća i godinu dana, zapravo malo duže Ministarstvo poljoprivrede radi na konceptu udruživanja poljoprivrednih proizvođača, održan je veći broj radionica i prezentacija poljoprivrednim proizvođačima o mogućnosti korištenja fondova. Dalje, tijekom rujna i listopada smo također imali dodatna očitovanja i sastanke na tehničkoj razini u Europskoj komisiji i uspješno smo zatvorili sva pitanja vezana uz model izravnih plaćanja. Samo za provedbu novog programa Republika Hrvatska ima na raspolaganju u programskom razdoblju 2015.-2020. maksimalno dvije i pol milijarde eura od čega se iz EU proračuna osigurava 1,5 milijardi eura ili oko 60%. Ono što smo također uspjeli Ministarstvo poljoprivrede učiniti od 2012. godine je da smo povećali u konzultacijama sa Europskom komisijom omotnicu za izravna plaćanja na 423 milijuna eura u odnosu na iznos iz Ugovora o pristupanju od 373 milijuna eura što je povećanje za više od 13% ili 50 milijuna eura. Cilj Ministarstva poljoprivrede kao što sam navela od 2012. je bio povećanje omotnice za izravna plaćanja, jer to su sredstva koja idu direktno poljoprivrednim proizvođačima i osiguravaju stabilnost njihovog dohotka, jer je prema odredbama Ugovora o pristupanju omjer izravnih plaćanja i ruralnog razvoja 54,46 dok je na razini proračuna Europske unije više od 70% sredstava namijenjeno izravnim plaćanjima. Pojedine zemlje EU imaju 80% sredstava namijenjenih za izravna plaćanja, dakle direktna stabilnost dohotka njihovih poljoprivrednih proizvođača i to nam je bio temeljni cilj od 2012. godine da poboljšamo taj omjer u korist naših poljoprivrednih proizvođača. Zakonom su također obuhvaćene odredbe vezane uz mjere informiranja i promocije, pravila vezana uz provedbu mjera državne potpore, prodaju vlastitih poljoprivrednih proizvoda i dopunske djelatnosti, standardi kvalitete za hranu, ekološka i integrirana proizvodnja. Evo ovdje ću samo dati jedan primjer. Naime, prema postojećem zakonodavnom okviru poljoprivredni proizvođači odredbe vezane uz integrirane proizvode mogu naći u Zakonu o poljoprivredi, a za ekološke proizvođače u Zakonu o ekološkoj proizvodnji. Na ovaj način smo objedinjavanjem svih odredbi u jedan zakon omogućili da poljoprivredni proizvođači na jednom mjestu mogu naći sve one odredbe koje se odnose na poljoprivrednu proizvodnju. Nadalje, zakonom se definiraju i sustavi kvalitete poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda koji su sada bili propisani u posebnom zakonu, objedinjene su javne službe na području poljoprivrede. Naime, analizom je utvrđeno, dakle pojedine javne službe i ustanove su osnivane uredbom Vlade, neke su osnivane pojedinim posebnim zakonima. Ovdje smo na jednom mjestu poljoprivrednim proizvođačima omogućili da vide sve službe, sve ustanove koje djeluju na području poljoprivrede, da vide djelokrug njihovog rada i da imaju uvid koje institucije im mogu pomoći u pripremi projekata za EU fondove, a naravno i za podnošenje zahtjeva za izravna plaćanja i sve mjere u sklopu poljoprivredne politike. Dodatno činjenica je imali smo raspravu na odboru, dakle činjenica je kad se uzme zakon on ima negdje oko 200 članaka, ali ako se napravi analiza dakle ovih 10 zakona tada je to smanjenje odredbi skoro za jednu trećinu. A vezano za administrativnu kontrolu, kontrolu na terenu te upravni inspekcijski nadzor sada na jednom mjestu poljoprivredni proizvođači mogu vidjeti sve što se na njih odnosi vezano na provedbu mjera i poljoprivredne politike. Na ovaj način smanjuju se i troškovi našim poljoprivrednim proizvođačima vezano za praćenje evidencije, a osim toga naravno i naše prehrambenoj industriji i svim subjektima u poslovanju s hranom. Novina su i odredbe vezane uz doniranje hrane. Naime, svjedoci smo ne samo u Republici Hrvatskoj, nego i na razini EU, ali i šire, da se velike količine hrane bacaju, uništavaju, a dobava hrane socijalno ugroženim i osobama pogođenim prirodnim katastrofama i elementarnim nepogodama nije dobro uspostavljena. Ovo je inicijativa u kojoj će sudjelovati i ostala nadležna ministarstva, dakle Ministarstvo zdravlja, Ministarstvo socijalne politike, Ministarstvo financija. Također vezano za dodatne olakšice u vezi poreza na dodanu vrijednost i poreza na dohodak koji do sada na žalost u prijašnjim vremenima nije bio razmatran. Nadamo se da će u prvom kvartalu 2015. biti propisan pravilnik koji će to detaljnije definirati i omogućiti smanjivanje troškova vezano za bacanje hrane, uništavanje hrane i pristup jeftinijoj hrani našim socijalno ugroženim osobama i osobama pogođenim prirodnim katastrofama i elementarnim nepogodama. Ono što je još novina, što smo napravili ovim zakonom je objedinili poljoprivrednu inspekciju. Dakle, analizirajući postojeće inspekcije, postoji Zakon o veterinarstvu koji definira veterinarsku inspekciju, postoji Zakon o šumarstvu koji definira šumarsku inspekciju. A nažalost temeljni Zakon o poljoprivredi ima 45 članaka i definira jako veliki broj inspektora, od stočarskih, vinarskih, inspektora za kakvoću hrane. Ovakvo objedinjavanje inspekcije čini dodatnu racionalizaciju i smanjivanje troškova administracije ali i transparentniji i lakši pristup potencijalnih korisnika jer je i njima samima vrlo teško pratiti toliko veliki broj naziva i odredbi. Na ovaj način je objedinjeno postupanje i napravljena je dodatna racionalizacija sa temeljnim ciljem da naši poljoprivredni proizvođači na jednom mjestu mogu doći do odredbi koje se na njih primjenjuju. U privitku odnosno u prijelaznim i završnim odredbama pobrojani su svi pravilnici koji proizlaze iz Zakona o poljoprivredi. Njih je 89. Naglašavam da je dosada tih 89 pravilnika proizlazilo iz 10 zakona. Kad govorimo o izmjenama i dopunama i samih zakona i samih pravilnika možemo vidjeti o kolikoj količini pravnih akata se odnosi i to je i za poljoprivredne proizvođače ali i za subjekte u poslovanju s hranom, prehrambenu industriju i sve zainteresirane koji žele ulagati u poljoprivredu izuzetno skupu, izuzetno komplicirano. A vezano evo za fondove koji su nam otvoreni želim samo evo na kraju naglasiti da je Ministarstvo poljoprivrede usprkos natpisima i nekim informacijama vezanim za program ruralnog razvoja počelo provoditi program dakle već u 10. mjesecu i to prije svega za poplavna područja u Posavini. Raspisana su dva natječaja, zaprimljeno je 100 prijava, obrađene su prijave, dakle prije svega za nabavu stoke i obnove proizvodnog potencijala za poljoprivredne proizvođače koji su pretrpjeli štetu u ovim nažalost poplavama prošle godine. Natječaj za program ruralnog krajem ovog mjeseca, a za ostale mjere također će biti raspisani. I vezano za program ruralnog razvoja uvjerena sam da će i naši poljoprivredni proizvođači ali evo i službe i administracija pojednostavljenjem kojeg smo evo predvidjeli napraviti u ovoj godini jako puno na korist našoj poljoprivrednoj proizvodnji. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo tri replike. Đurđica Sumrak, izvolite.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvažena zamjenice ministra lijepo ste ovdje to sve i sa lakoćom objašnjavali i rekli ste da je ovo jedna novina da je to objedinjeno. Ali ja evo zaista moram primijetiti da ovakav i ovaj Zakon o poljoprivredi očekivao se već prije dvije godine. Ono što nije novina nažalost je to da ova Vlada uporno pokazuje da poljoprivreda nije strateška gospodarska grana. Gospođo zamjenice ministra poljoprivrede resorno Ministarstvo poljoprivrede poslalo je program ruralnog razvoja na ocjenu u EU. Vratio se sa 377 primjedbi i rokom do 15. siječnja kad ste trebali popraviti program ruralnog razvoja. Prema svim informacijama to nije učinjeno. Ako se to do 15. siječnja dakle, a prošao je, nije učinilo onda naši poljoprivrednici nažalost neće moći povlačiti sredstva jel' tako iz fondova koja su namijenjena mjerama ruralnog razvoja. Problem je još taj što zaista svaki dan, dakle preko 10-ak obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva gasi se. Od 193 tisuće OPG-a negdje oko 10% je tu mladih poljoprivrednika koji žele raditi i očekuju da ministarstvo zaista reagira na vrijeme. Sve ovo što je, sve je to u redu ali nije na vrijeme, to sve kasni, jako kasnite od početka kad ste došli. Evo, hvala.
Odgovor na repliku, Snježana Španjol.
Pa ovako, vezano za kašnjenje ja ću ponoviti ono što sam u uvodnom izlaganju rekla. Dakle, na razini EU reforma zajedničke poljoprivredne politike je objavljena krajem 2013. godine. Kroz 2014. godinu svjesni smo da i ovaj zakon dakle ide u dva čitanja, a ne ide po hitnom postupku vezano za odredbe, ali tijekom 2014. održan je niz javnih rasprava što bi mogli razgovarati vezano za odredbe ugovora o pristupanju i kako je s poljoprivrednim proizvođačima ranije razgovarano. Izravna plaćanja otvorena je javna rasprava bila 2 mjeseca, uvažili smo veliki broj prijedloga i primjedbi. Naglašavam da smo do listopada sa Europskom komisijom na tehničkim sastancima pregovarali u vezi izravnih plaćanja. Ponovit ću ono što sam rekla za program ruralnog razvoja. Program se provodi od listopada prošle godine kad je raspisan natječaj za mjeru. Za mjeru 4.1. i 4.2. ulaganje u poljoprivredna gospodarstva i u preradbene kapacitete odnosno prehrambenu industriju natječaj ide krajem ovog mjeseca, početkom veljače. Radionice su održane tijekom ovog tjedna i sve do 30. siječnja održavaju se radionice s potencijalnim korisnicima, sa konzultantskim kućama i sa svim institucijama koje sudjeluju u pripremi projekata. Ja bih samo htjela naglasiti da je u ovom uvaženom Domu izrečena netočna informacija da bi se trebalo isplatiti temeljem ugovora o pristupanju 6 milijardi kuna. Ja bih samo naglasila ono što je ispregovarano i što sam također rekla, da je ispregovarano 373 milijuna eura za izravna plaćanja i da smo mi nakon 2 godine od 2012.uspjeli 50 milijuna iz programa ruralnog prebaciti u izravna plaćanja i na taj način osigurali stabilnost poljoprivrednih proizvođača i njihovog dohotka. Nažalost, je dugo je trajalo jer onda kada je trebalo dogovoriti se nažalost nije dogovorilo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovana zamjenice. Drago mi je da se raspravlja o ovom zakonu ipak danas ujutro, da nije to bilo sinoć u kasnim satima i drago mi je da ste prihvatili i pristali da se ide u drugo čitanje jer ovaj zakon itekako zaslužuje ne samo to nego zaslužuje ono što traži i Udruga OPG-a da se on vrati još jedanput i na javnu raspravu jer kao što ste i sami ovdje naveli o programu izravnih plaćanja je bila javna rasprava 2 mjeseca o samom zakonu koji objedinjuje sve je bila svega 10 dana. Mislim da je ovo prevažno da bi se za 10 dana mogla provesti javna rasprava i da bi trebalo nakon ove rasprave razmotriti da se on vrati još jedanput na javnu raspravu i da se vidi kako ga što bolje doraditi i kako ga učiniti što efektnijim, boljim i konačno provedljivijim. Ono što mene interesira, vi ste ovdje spomenuli udruživanje poljoprivrednika, ja nisam baš uspio u ovom zakonu pronaći da je to neki cilj ovog zakona da se provode neke posebne mjere u tom pravcu pa ću zamoliti neka dodatna pojašnjenja. Ali ste spomenuli i već je bilo u ovoj prvoj replici od kolegice Sumrak govora o sredstvima iz EU i novcima koji su nam osigurani tamo. Pročitat ću iz intervjua sa gospodinom Dolom i pitanje i odgovor. Dakle novinar ili novinarka pita: "Radili ste na pitanjima vezanim uz poljoprivredu, kako vidite poštivanje pravila zajedničke poljoprivredne politike od strane Hrvatske?". Odgovora Dol: "Hrvatska je imala dobar nacionalni sustav potpora prije pristupanja. Ona je dobro ispregovarala poglavlje poljoprivrede i nema puno problema veznih uz subvencije ZPP-a. međutim Hrvatska je u velikom kašnjenju sa svojim programom ruralnog razvoja i izlaže se riziku da izgubi 330 milijuna eura u 2015.godini". Kako komentirate ovo?
Hvala. Odgovor na repliku Snježana Španjol.
Ispričavam se ali osjećam se nemojte se ljutiti kao papagaj jer ja sam ponovila u uvodnom izlaganju i sada ponovno treći puta ponavljam. Dakle RH je počela provodi program ruralnog razvoja, 5.put u listopadu 2014.godine sa mjerom koja je bila najvažnija za poljoprivredne proizvođače, a to je obnova proizvodnog potencijala jer su im nažalost stradale i farme i polja i imanja i njihova sela. Pomogli smo i kroz nacionalni proračun u iznosu od 35 milijuna kuna u doniranju hrane u organizaciji savjetodavne službe, ali smo naravno i aktivirali mjeru iz programa ruralnog razvoja u dogovoru sa Europskom komisijom prije nego što je program odobren. I opet mantra oko toga da RH kasni i o tome da ima 377 komentara, ja bih samo htjela naglasiti da je Ministarstvo poljoprivrede davalo nekoliko puta priopćenje i demantije, ali o tome se ne govori. Mi smo u zlatnoj sredini kao država i meni je žao prije svega zaposlenika koji su u Ministarstvu poljoprivrede koji su uložili ogromni trud, ogromnu energiju da se odrede poslovi u rokovima, mi smo u zlatnoj sredini. Veće države od RH imaju po 410 pa i 500 komentara o tome se ne govori. Samo manji broj od 118 programa koji su dostavljeni Europskoj komisiji je odobren do kraja 2014.godine negdje oko desetak. Dakle velikim zemljama kao što je Francuska, kao što je Njemačka i neke druge također programi nisu odobreni. Mi smo u konzultacijama sa komisijom, krenuli u provedbu, rekla sam do kraja siječnja ide mjera i 4.1 i 4.2 prebacili smo dio sredstava na izravna plaćanja što automatski povećava iskorištavanje programa ruralnog razvoja i ja vas molim da više ne moramo ponavljati jer imate i pisana priopćenja. Hvala, ispričavam se.
Hvala. Molim vas gledajte na ekranu vrijeme. Povreda poslovnik Đurđica Sumrak.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Evo ja ću se pozvati na članak 238.oprostite drugačije ne mogu, ali ovo ne znam da li namjerno ili nenamjerno gospođa zamjenica naprosto obmanjuje javnost, zato jer na sva pitanja da će se izgubiti sredstva tih 333 milijuna koja nisu poslana vezano za ispravak mjere ruralnog razvoja uporno govorite o sredstvima iz državnog proračuna. Dakle javila sam se zbog toga jer u Hrvatskom saboru mislim kada se govori ispred ministarstava da se treba govoriti onda relevantna stvar. Ne govoriti sve je uredu nego govoriti istinu, to su sredstva mjera 4.1, 4.2 državni proračun.
Hvala lijepa. Nije bilo povrede Poslovnika, a kada se govori o istini i činjenicama nemojte govoriti da je to 333 milijuna eura jer će to biti tek u 5.godini kada Hrvatska u 5.godini bude članica EU. U prvoj godini 25% sa određenim. Dakle to je istina, prema tome ni vi ne govorite činjenice. Stjepan MIlinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa gospođo zamjenice ministra, spomenuli ste brojna poboljšanja kojima ste obdarili poljoprivrednike no unatoč tim darovima i danas će ih OPG-a propasti nažalost, nažalost. Toga moramo biti svjesni. 70% ih je pod blokadom. A jučer smo čuli glede potrošačkog kreditiranja da su izuzeti, oni su izuzeti ili to za OPG ne vrijedi, razumijete. Evo glede tih izravnih plaćanja, glede izravnih plaćanja znate da smo vodili ono u 7. mjesecu da smo sami inicirali tematske sjednice da bi se napravilo u tom smislu neke pomake i da bi se završilo na vrijeme i koliko toliko da bi se radilo. Ali što se tiče tih plaćanja nije loše spomenuti da je u 2014., da je u 2013. isplaćeno 37% manje potpora a mislim da u 2014. 30% je li tako? Možda griješim ali dozvoljavam da me ispravite. A što se tiče ovoga ruralnog razvoja, rekli ste da je početo u 10. mjesecu, rekli ste da ima 89 pravilnika. I jučer je jedan prezentiran pravilnik baš glede toga ruralnog razvoja, glede mjere 4 ali je rečeno jasno da će on kada Europska komisija dade suglasnost, koliko ja znam, kada dade suglasnost na sve ove. Kada, molim vas lijepo, tu je pitanje veliko? Ministar nam je objašnjavao neki dan koliko ste vi aktivnosti provele, radili ovo, radili ono, ali novci nema, tu je problem i neće ih biti, toga se ja bojim, neće ih biti, nažalost sam ja u pravu da je ova godina isto, tu su i građevinski radovi i svi ostali što ćemo doći u nepriliku. Po ovome ispada, pa ono jednostavno je rečeno po narodnoj, onoj liječničkoj, operacija uspjela bolesnik umro. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Snježana Španjol.
Pa dakle vezano za propadanje OPG-a u ovom Visokom domu je već bilo govora o tome dakle i vrijeme je vezano za istinu i netočne informacije da se poljoprivrednim proizvođačima jedanput kaže istina. Koja istina? Odobravani su krediti i kapitalna ulaganja, izgradnja farmi za stočarstvo bez zemljišta sa visokim kamatama, sa visokim rizikom, sa instrumentima osiguranja gdje su oni davali i svoje kuće i svoje farme i svoje zemljište kao instrumente osiguranja i sada su u velikim problemima. Tada kada se sa time krenulo, kada se mahalo operativnim programima, kada se ljudima prekrasno govorilo trebalo je s njima sjesti i ozbiljno razgovarati o posljedicama koje se mogu za njih dogoditi. Nažalost tu su. Ovo nije od jučer, ovo su krediti na 10 i 15 godina. Ovo nije od jučer. Dodatno vezano za 37% manje potpore, da to je rezultat pregovora, to je rezultat pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom i rezultat toga da su se nacionalne mjere koje su se davale tako kako su se davale morale uskladiti sa EU mjerama, ušle su kao takve u Ugovor o pristupanju i ono što smo mi radili od 2012. godine je da smo taj udar pokušali i uspjeli od nove reforme u 2015. godini zaustaviti na poljoprivredne proizvođače. Da to nismo napravili, katastrofa bi bila još veća, još veća. Jer na ovaj način smo osigurali da se 100 milijuna eura i iz programa ruralnog razvoja prebaci na izravna plaćanja i da se poljoprivrednim proizvođačima osigura stabilnost dohotka. To nam je bio primarni cilj, to će nam i dalje biti cilj i na tome radimo. Smanjivanje troškova 89 pravilnika nismo napisali mi, to je 89 pravilnika koji su dočekali poljoprivredne proizvođače i kojih se oni moraju pridržavati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa, hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Predsjednik Odbora za poljoprivredu kolega Franjo Lucić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Izvješća sa rasprave o Prijedlogu zakona o poljoprivredni P.Z. br. 774. Odbor za poljoprivredu Hrvatskoga sabora raspravio je na 48. sjednici Održanoj 21. siječnja 2015. godine Prijedlog zakona o poljoprivredi koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 4. prosinca 2014. godine. Raspravu o navedenom prijedlogu zakona odbor je proveo sukladno odredbi članka 99. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo. U raspravi su sudjelovali predstavnici Hrvatske poljoprivredne komore, Udruge OPG-a Hrvatske Život i Hrvatske gospodarske komore. Uvodno obrazloženje iznijela je zamjenica ministra poljoprivrede, predstavnica predlagatelja naglašivši kako se izradi cjelovitog Zakona o poljoprivredi pristupilo u cilju objedinjavanja nacionalnog zakonodavstva u području poljoprivrede, usklađivanja terminologije nacionalnog i zdravstvenog Europske unije i potrebe za reguliranjem područja koja do sada nisu bila regulirana zakonima Republike Hrvatske a to je doniranje hrane. U raspravi je izraženo zadovoljstvo vezano uz odustajanje od primjene hitne procedure donošenje Zakona o poljoprivredi. Predstavnici poljoprivrednih proizvođača naglasili su kako je rok od 10 dana za provođenje javne rasprave za zakon koji će uvelike odrediti smjer hrvatske poljoprivrede bio prekratak. Predstavnik Hrvatske poljoprivredne komore naglasio je kako Hrvatska poljoprivredna komora na nacionalnoj razini okuplja proizvođače svih poljoprivrednih sektora te upozorio na potrebu osiguravanja iste razine prava hrvatskim poljoprivrednim proizvođačima kao i članovima ostalih komora u Republici Hrvatskoj. Stoga su i mišljenja kako je Zakon o poljoprivredi nužno Hrvatskoj poljoprivrednoj komori osigurati ista prava kao i strukovnim komorama opisanim u članku 108. Prijedloga zakona. Predstavnici Udruga OPG-a Život izrazili su nezadovoljstvo odredbom članka 3. stavka 4. naglašavajući kako bi ovaj cilj poljoprivredne politike trebao težiti osiguranju održivog i primjerenog dohotka poljoprivrednog gospodarstva a ne samo kako je predloženo prijedlogom zakona osiguranju zadovoljavajuće razine dohotka poljoprivrednog gospodarstva. Ukazali su na potrebu uključivanja uzgojnih udruženja u Zakon o poljoprivredi kao i na potrebu izuzeća od ovrhe nad sredstvima koja su korisnicima dodijeljena po osnovi izravnih plaćanja. Kako prijedlog zakona obuhvaća područja prehrambene industrije, proizvodnje pića i duhana, predstavnica Hrvatske gospodarske komore upozorila je na potrebu korištenja izraza prehrambeno-prerađivačka industrija umjesto prehrambena industrija u cijelom tekstu prijedloga zakona. Isto tako ukazala je na potrebu preciziranja nadležnosti Ministarstva vezano uz članak 49. prijedloga zakona, kao i specificiranje specifičnih tehnoloških postupaka vezanih uz standarde kvalitete za hranu opisane odredbom članka 71. stavak 3. i 4. Ukazano je i na potrebu jasnijeg definiranja odredbi o doniranju hrane. Članak 99. stavak 10. propisuje kako će ministar pravilnikom propisati postupak odobravanja korištenja navoda i dodatnih zahtjeva u području priznavanja prirodnih mineralnih i prirodnih izvorskih voda. Predstavnika Hrvatske gospodarske komore upozorila je kako je Ministarstvo zdravlja nadležno za uspostavu i provođenje politike sigurnosti hrane unutar područja prehrambenih i zdravstvenih tvrdnji te hrane za posebne prehrambene potrebe, što uključuje i hranu za dojenčad pa je zbog navedenog razloga potrebno donošenje predmetnog pravilnika od strane ministra zdravlja, uz suglasnost ministra poljoprivrede. Nadalje, kako direktiva 209/54 EZ umjesto izraza navod koristi izraz tvrdnja nužna je prilagodba tehnologije. Isto tako potrebno je i nedvojbeno definirati razliku između pravnih osoba koje će obavljati javne ovlasti i onih koji će obavljati stručne poslove u području poljoprivrede. U raspravi su izražena i različita mišljenja vezana uz izravna plaćanja. Naglašena je važnost korištenja postojećih baza podataka opisanih člankom 132. prijedloga zakona kao osnove daljnjeg razvoja i planiranja sustava korištenja tala. Uzimajući u obzir veliki broj primjedaba i mišljenja iznijetih u raspravu, Odbor za poljoprivredu provesti će još jednu raspravu o predloženom Prijedlogu zakona o poljoprivredi. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje sljedećeg zaključka: "Prihvaća se Prijedlog zakona o poljoprivredi. Primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona o poljoprivredi.". Hvala lijepo.
Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Linića, Vukšića i Hodžića, kolega Branko Vukšić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Poštovana gospođo Španjol, zamjenice ministra, temperamentna. Što volim kad je netko iz ministarstva temperamentan i brani pa taman i neobranjivo. Ovdje se spomenulo maloprije da je jedan od velikih problema u Hrvatskoj bacanje hrane. To je najmanji problem u odnosu na problem proizvodnje hrane. U Hrvatskoj je problem proizvodnja hrane. I ovaj zakon koji kažu da li je taj zakon zakasnio, on je irelevantan ako se spomene recimo Zakon o poljoprivrednom zemljištu pa ću ja gospođi zamjenici ministra postaviti nekoliko pitanja i u vezi tog zakona pa da vidimo kako mi poštujemo zakone i kako stvaramo okvire za sliku, a slike nemamo, nema sadržaja. Ovdje nije spomenuto dosad u raspravi jesmo li se pripremili i kako smo se pripremili za 31.3., a oni koji se bave poljoprivredom znaju da se 31.3. ukidaju kvote za mlijeko. To je novi pomor gospodarstava u Hrvatskoj. Što je ministarstvo, to ćemo vjerojatno čut od zamjenice ministra. Kako bismo, zapravo gledatelji kako bi više razumjeli o čemu danas pričamo zapravo, o kojem okviru pričamo, a s kojim se stvarnim problemima susrećemo i hoće li taj zakon riješiti iti jedan problem ili će biti mrtvo slovo na papiru kao što je mrtvo slovo na papiru Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Milijun hektara zemlje se ne obrađuje. Koliko je dosad otkako je prihvaćen zakon, a ovdje se ministar zaklinjao da je to prvi okvir pomoću kojeg će poljoprivreda u Hrvatskoj ozdraviti, koliko je do danas podijeljeno. Činjenica je da oni koji žele proizvoditi nemaju zemljišta, a zemljište je neobrađeno. To je logika koju ne može nitko shvatiti. Mi se ponašamo tako kao da smo daleko napredniji od Japana tehnološki i kao da proizvodimo sofisticiranu tehnologiju i nama poljoprivreda nije važna. Prije je gospođa Sumrak govorila o tome je li poljoprivreda strateška djelatnost u Hrvatskoj. Nije. Nije strateška djelatnost jer se ne ponašamo prema njoj, a i sljedeći podaci potvrđuju to. Hrvatski potencijal poljoprivredne proizvodnje je 10 milijuna stanovnika, tako tvrde poljoprivredni stručnjaci, oni koji se bave. Posljednji suficit u izvozu hrane u odnosu na uvoz Hrvatska je imala davne 1999. godine, znači u ratu i to smo izvezli 400 milijuna dolara hrane, za 400 milijuna dolara više nego što smo uvezli. U 15 godina država je za poticaje dala poljoprivrednicima 35 milijardi kuna. Dakle, ovdje nema nevinih kad je pitanje strategija poljoprivrede. Ovo nije problem samo ove Vlade, ovo je problem i svih prethodnih Vlada koje su učinile sve da ova statistika bude porazna. Ovisnost Hrvatske o uvozu hrane je 50% dok je EU prehrambeno neovisna. Čitavo vrijeme ovdje govorimo o demografskoj obnovi Hrvatske. Ne prijeti nama hrvatskim građanima nestanak stanovništva iseljavanjem. Da se zatvore granice za šest mjeseci bi pomrli od gladi, to nam prijeti. U Hrvatskoj se po prvi puta govori o gladi. Ne da se govori nego u Hrvatskoj su u ovom razdoblju prvi puta ljudi glavni. Vidimo da su u školama djeca gladna što se negira i da se loše hrane, a i loša ishrana je samo činjenica da ljudi u Hrvatskoj katastrofalno žive. Deficit uvoza na godišnjoj razini iznosi milijardu dolara ili 2,7 milijuna dolara dnevno. 80-tih godina prošloga stoljeća i tisućljeća Hrvatska je ostvarivala od poljoprivredne proizvodnje 800 milijuna dolara suficita godišnje. Što je nestalo u Hrvatskoj? Znači, jedan je stručnjak izračunao gotovo nam je svaki doručak i veći dio ručka iz uvoza. Tamo bi netko pitao tko je tu lud? Imamo sve preduvjete da budemo samodostatni, znači ne treba proizvoditi još za 6 milijuna izvoziti, nego samo da možemo sebe prehraniti i to ne činimo. Što se dogodilo? E pa 90-tih godina su nahrupili na granice, otvorili širom uvoznici i poljoprivredna ministarstva i ovo današnje i ona prije bi se trebala zvati ministarstva o uvozu hrane, a ne ministarstva u poljoprivredi jer su profiteri vidjeli da je najlakše kupiti jeftinu i vrlo često lošu robu i prodati je ovdje nego raditi motikom. Ovo je figurativno motikom. Na uvozu poljoprivrednih proizvoda od 1991. do 2012. Hrvatska je izgubila vrijednost od 25 milijardi dolara što je godišnji gubitak na razini 3% BDP-a. Zbog uništavanja govedarstva proizvodnja mlijeka i mesa od '92. godine do danas u proizvodnji mlijeka izgubilo i mesa izgubilo je posao 100 tisuća ljudi. Samo u govedarstvu izgubljeno je novca koliko je potrebno za izgradnju autocesta. To su podaci o kojima trebamo razgovarati, a mi se ovdje nadmećemo nekoliko godina jel' treba Pelješki most ili ne. Pa mi svako malo jedan Pelješki most prorajtamo. Mi uvozimo ono što smo nekad proizvodili, što smo izvozili i to u Beč i to sam nekoliko puta govorio govedinu iz Argentine, Poljske, Srbije, SAD-a, Urugvaja, Novog Zelanda i kakve kakvoće, koliko stare. U 2011. uvezli smo hrane za 2,59 milijarde dolara i deficit je bio milijardu dolara. Dakle, ovo su samo neki od alarmantnih podataka o hrvatskoj poljoprivredi, a govorim zbog toga što smo napravili još jedan lijepi okvir za sliku koje nema, koja iščezava iz tog okvira. Mi smo imali stočni fond od milijun i 200 tisuća goveda. Danas se … [[Govornik se ne razumije.]] koliko imamo muznih krava? 167 tisuća muznih krava. 31.3. se ukidaju kvote za uvoz mlijeka. Od tih 167 stručnjaci kažu da bismo trebali imati još 200 tisuća muznih krava. Tih 167 će se vjerojatno smanjivati iz mjeseca u mjesec, iz godine u godinu i uvozit ćemo jeftino mlijeko i na tome će nicati novi Todorići. Ja bih volio čuti danas koliko je zemlje podijeljeno od donošenja Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Govoreno je tada je ministar rekao da će biti podijeljeno 400 tisuća hektara. Ako se sjećate one komisije, raspravljali smo o tome zbog čega se lokalna samouprava isključuje, gotovo da se isključuje ili je u manjini pri podjeli zemlje. Sve je centralizirano, a u toj centralizaciji gotovo da ništa ne funkcionizira. Izgleda da će od poljoprivrede ostati samo Ministarstvo poljoprivrede i ministar i da ćemo imati iz dana u dan sve više uvoza, a ovdje u Saboru ćemo donositi zakone kojih se ne držimo i zakoni koji ne rješavaju stanje tako dugo dok ovdje ne raspravimo je li nam kao što reče prije kolegica poljoprivreda strateška djelatnost ili nije strateška ili smo najbolji u proizvodnji automobila i kompjutora na svijetu pa nam to ne treba imamo čime kupovati hranu. Prije smo tražili stanku da govorimo o vanjskom dugu, što govore ove brojke. Jer bi bio puno manji vanjski dug da se ne ponašamo u poljoprivredi tako. To je djelatnost u kojoj možemo ostvariti suficit. Sve grane poljoprivrede su u velikim teškoćama. Svakoga dana poljoprivredna gazdinstva nestaju. Otkup mlijeka je sve manji. Koliko, da li ima ministarstvo proračun koliko će biti manji otkup mlijeka i koliko ćemo više uvoznog mlijeka prodavati na policama hrvatskih dućana? Ili jednostavno to prepuštamo slučaju pa što Bog da, da. Još jedanput ponavljam ovo zvoni, upalile su se sve lampice, da se danas zatvore granice Hrvatska bi nestala. Jer jučer smo govorili, kad smo govorili o švicarcu, država su njezini stanovnici, njezini građani a ne apstraktni pojam, zastava, himna i grb i ime. A sve što se radi do danas u poljoprivredi je loše i sve više će biti gladnih ljudi, sve više će biti domaće hrane. I ovi dugovi koje smo danas govorili će biti daleko veći.
Krešimir Bubalo, replika.
Moram reagirati na kolegu Vukšića jer naime rekao je da poljoprivreda nije strateška grana. Pa kolega Vukšiću poljoprivreda posebno za regiju Slavonije i Baranje je strateška grana, strateška grana je i za RH no možda ste mislili da strateška grana nije za Vladu RH i ovo resorno ministarstvo. Ja bih se u dijelu složio vaše rasprave kad ste govorili o poljoprivrednom zemljištu, posebno ovom neobrađenom, o uvozu hrane. Poznato je tko su uvoznici u RH. Ne samo da se to čini zbog tih uvoznika nego isto tako i zbog PDV-a. No evidentno je, i ono što bih se složio u vašoj raspravi, a to je da je poljoprivreda na koljenima. Naime, u pitanju je nerad resornog Ministarstva poljoprivrede ali isto tako slabi pregovarači u odnosu pristupanja Hrvatske u odnosu na EU. A bojim se da u razdoblju 2014. tj. 2015., 2016. ovih 111 pravilnika koji su definirani neće biti sačinjeni. No jedino što je mudro u ovom trenutku to je odustajanje od hitne procedure Zakona o poljoprivrednom zemljištu jer dobar dio ljudi koji znaju proizvoditi, koji su se generacijama bavili tim poslom, posebno u Slavoniji i Baranji, danas njihova obiteljska gospodarstva odumiru, ne vide šansu, vide jedan pesimizam i odustaju od proizvodnje. I zato se događaju te situacije da nam pada proizvodnja, a ono u čemu smo najbolji upravo je to poljoprivreda. Prema tome, mijenjajmo zakone, prilagođavajmo zakone i budimo čvršći pregovarači u odnosu na EU upravo zbog tih ljudi ali i generacija koje su se bavile proizvodnjom upravo u poljoprivredi, a posebno kad govorimo o radno intenzivnijim kulturama. Hvala lijepa.
Branko Vukšić, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Bubalo naravno da sam ja govorio o tome da za Vladu RH i za mnoge druge Vlade prije ove Vlade gospodina Milanovića poljoprivreda nije bila i neće biti tako skoro vjerojatno strateška djelatnost. Ona jest, ona bi trebala biti, to smo čitavo vrijeme govorili o dvije Hrvatske, plavoj i jadranskoj Hrvatskoj, sjevernoj Hrvatskoj koja će proizvoditi. Naš izvoz hrane je dostava poljoprivrednih proizvoda na more. Međutim o tome nismo ništa ozbiljno razgovarali a i kad jesmo sve je stalo na razgovoru. Rekli ste zna se tko uvozi hranu. Pa jasno, najlakše je uvoziti hranu i mi stvaramo u Hrvatskoj kaste. Kaste koje se bogate na sirotinji. Jedna od tih kasti je uvoznička kasta. Pogledajte u velikim trgovačkim lancima gotovo da već pola polica zauzimaju oni njihovi proizvodi. Znači svaki lanac ima svoje proizvode jer samo ljepi etikete, a sve se proizvodi u Europi. Imamo jedan veliki domaći lanac da ga ne reklamiram jer ne bi mu bila to reklama nego antireklama. Što sve uvozi i na što sve stavlja etikete. A sve bismo to mogli. Govorili ste o neobrađenoj zemlji. Pa to je najinteresantnije. Poljoprivrednici se bune da nemaju na čemu proizvoditi, da im država ne da zemljište, a zemljište je neobrađeno. Zašto? Zato što Ministarstvo poljoprivrede ne radi svoj posao. Može gospođa Španjol, vjerojatno će nam poslije pojasniti da smo mi u krivu, da su podijelili 400 tisuća, samo mi ne znamo i poljoprivrednici ne znaju da su dobili. Slabi pregovarači. Rekao sam u samoj raspravi da tu nema nevinih. Ja isto tako smatram da smo mogli bolje ispregovarati ali to je proliveno mlijeko.
Tomislav Žagar, replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Vukšić kad ste govorili o ukidanju mliječnih kvota i posljedica koje će ta odluka donijeti vi ste pomalo i nekorektno optužili ministarstvo jer ste govorili samo o posljedicama te odluke, a zapravo niste govorili o uzrocima zbog kojih je do ovoga došlo. Kvote za proizvodnju mlijeka u RH iznose 765 milijuna kilograma. Ta kvota nije bila dostižna u prošlim godinama, teško dostižna. Zamjenica ministra je govorila ako ste dobro slušali i u uvodnoj raspravi, zapravo u replici, o tome kako su mnoge farme koje su građene u RH nastale na nerealnim procjenama. Dakle, ljudi koji su u to vrijeme radili poslovne planove su radili sa jednom cijenom mlijeka koja zapravo dugoročno nije bila održiva. Drugim riječima, svi su imali dobar posao u izgradnji farmi osim samih proizvođača mlijeka. Dakle, proizvođači će imati problem, potrošači će se vjerojatno i radovati jer očekuje se pad cijene mlijeka na tržištu ali proizvođači će imati sigurno ovo što vi govorite velikih problema. A kad govorimo o problemima onda govorimo isključivo o konkurentnosti proizvođača. Jedna od preporuka je da udruživanjem postanu konkurentniji da mogu tu cijenu, to svoje mlijeko plasirati na tržište. A problemi o kojima govorite postoje. A druga stvar je vezno za bacanje hrane, to nije tako mali problem, negdje je procjena da se oko 4 milijarde kuna hrane baci u RH. U trgovačkim lancima, dakle ne što bacaju ljudi u kućanstvima nego što se spaljiva. Hvala.
Branko Vukšić, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Žagar nisam htio i nikad mi nije intencija biti ne fer prema bilo kome ovdje jer kritika je kritika, to je pravo svakog zastupnika. Ja se slažem s vama u nekim segmentima. Jedan od velikih problema o kojima smo ovdje govorili je obrazovanje poljoprivrednika. Znamo što sve utječe na poljoprivrednu proizvodnju i slažem se s vama da je bilo nerealnih procjena. I kada sam govorio o milijardama poticaja koji su dani poljoprivrednicima i selu to samo znači što smo učinili sa svim tim silnim milijardama i koji su efekti toga? Jesu li se ti poticaji često davali samo zbog toga da bi se zadovoljili koalicijski partneri, da bi se udovoljilo nekima, da bi se namirili stranački ljudi, to je pitanje. Zato sam rekao da nema ovdje u ovoj priči nevinih i to nije problem ove Vlade samo, ovo su problemi koji nastaju od '93.godine kada smo zadnji puta imali suficit. Znači malo po malo, nitko nije to sam jasno naglasio. Da, ja sam pitao, a vjerojatno ću dobiti odgovor, što je Hrvatska učinila da ublaži ovaj napad koji će se 31.3.dogoditi u Hrvatskoj, znači koje su mjere poduzete? Jer ima primjera kako se na to pripremila Njemačka, koliko daje poticaja mljekarima, koliko po jednoj muznoj kravi koliko daje po proizvodnji znači postoje. Vjerojatno ćemo dobiti objašnjenje na koji način. To nije ni kritika ništa, to je pitanje. I druga stvar, vrlo je važna ono što kaže kupujmo hrvatsko, jer ako ćemo sa samo voditi tome da ćemo samo jeftino kupovati iz uvoda onda stvarno ne trebamo ništa proizvoditi. A od čega ćemo živjeti?
Hvala. Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, htjela bih vam replicirati na tri vaša razmišljanja ovdje za govornicom. Kao prvo rekli ste da za stanje u poljoprivredi su krive sve vlade, ja bih još dodala mislim da najveća krivnja, a to pokazuju sva sociološka studija i ispitivanja jest u vrijeme od '45.pa prema ovamo jest industrijalizacija sela, naprosto tjeranje mladih prema velikim centrima i gradovima, jest ponižavanje seoskog čovjeka nazivajući ga zaostalim, neobrazovanim i onda ono što je najvažnije to rascjepkan posjed, uzimanje zemlje. E sada došli smo na 1990.godinu Domovinski rat, uništavanje stočnog fonda, nažalost poljoprivredno zemljište je pod minama i dolazimo u vrijeme kada treba obnoviti stočni fond, kada treba očistiti poljoprivredno zemljište i kada treba vratiti dignitet selu. Kolega Vukšić zaista dignitet čine ljudi i čini proizvodnja. A na koji način se to vraća? Pred ulazak u EU svi teški pregovori, sva teža poglavlja i najteža su bila ona koja su vezana za poljoprivredu, veterinarstvo i fitosanitarni nadzor. Svi su se uključili i pregovarači i učinili su ono najbolje što se je u tom trenutku moglo. Druga stvar, je Zakon o poljoprivrednom zemljištu.
Drugu stvar ćete reći drugi puta. Hvala.
Evo samo još jednu rečenicu. Zakon o poljoprivrednom zemljištu, zabrana prodaje 7 godina nakon ulaska u EU, nakon toga se otvara.
Hvala. Branko Vukšić odgovor na repliku.
… [[Govornica se ne razumije.]]
Da, rekli ste gospođo Sumrak tko je kriv nabrojali ste, slažem se. Nećemo daleko doći ali dobro je analizirati da se zna da se te pogreške isprave ne samo da se upire prstom u krivce nego da naučimo nešto od toga. Da, formula koja je bila nakon '45.je glasila je industrijalizacija plus elektrifikacija jednako socijalizam. Nećemo se vraćati valjda u ta vremena. Pazite, kada je '93.godine 30% okupiranog područja i mi smo usprkos tome uspjeli proizvoditi višak hrane. Poslije toga uništavamo. Nije samo problem ona '45., '90.-ta i manji je problem tvrdim. Od devedesetih godina koliko je tajkuna samo se obogatilo preko noći na uvozu hrane. Treba pitati tko je to podržavao. Tu trebamo se vratiti na devedesete godine na privatizaciju, treba se vratiti na to da se ništa o komesaciji nije napravilo. I tako dugo dok ne riješimo ta pitanja nećemo se pokrenuti sa mrtve točke i neće biti proizvodnje hrane u Hrvatskoj nego ćemo ovisiti o uvozu i sve više mladih ljudi će odlaziti iz Hrvatske jer tu nemaju nikakvu perspektivu.
A za vašu informaciju kolega Vukšić '93.godine poljoprivredni kombinati još nisu bili privatizirani. Stjepan MIlinković, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa svaka čast temperamentu ali sumnjam da će pomoći to onima 10 OPG-a danas koji će propasti. Ali isto slažem se s vama da nije lako braniti nebranjivo, nije lako braniti propadanje tisuće i tisuće OPG-a, nije lako braniti podatak da je pala proizvodnja mlijeka kako god mi to tumačili ovako … /Govornik okrenut od mikrofona ne razumije se. Pa nije lako braniti ni onih preko 30 tisuća krava koje su završile na prisilnom klanju. Sada imamo taj podatak, imamo taj podatak da ima ih 160. E sada se neke mjere kažu, veli mi ćemo sada, veli omogućiti kreditiranje, kreditiranje prije jednog vremena je bilo onih junica. Pa nije to proces koji se može preko noći riješiti. Kada jednom propadne to treba godine, 6, 7 godina da se ponovno zavitla taj proces i da radi. I naravno da se vrate i ova radna mjesta o kojima ste govorili. I sada svaka čast dobrim namjerama i željama da se želi to popraviti i unaprijediti, sve je to dobro i glede poljoprivrednog zemljišta ajmo reći. Ali gledajte reći ću vam sada podatak iz općine Lipovljani o tom poljoprivrednom zemljištu, to je jedan od najsvježijih. Znate koliko je OPG-a dobilo na tom natječaju? Koliko je OPG-a dobilo? Nula, ništa. Zašto? Jer je u tom … [[Govornik se ne razumije.]] tko se može sa ovim velikima, tko se može nositi sa ovim velikima? Evo to je jedan od podataka koji govori kakva je sudbina i stanje OPG-a. E sada se polažu velike nade u ruralni razvoj. I vjerujte da ima veliki broj zainteresiranih. I jučer je bilo na prezentaciji pravilnika izuzetno veliki broj zainteresiranih koji žele unaprijediti proizvodnju i povećati proizvodnju. Ali nema, tu je problem što nema, što se kasni, što to ide sporo. Znate poljoprivreda ona ne može čekati e sada smo se mi dogovoriti pa ćemo čekati, mi smo ispunili svoje obveze u tome dijelu, mislim da mora se raditi sada i odmah i onda, i možda očekivati kakve takve rezultate i očuvanje sela. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Branko Vukšić.
Poštovani kolega Milinkoviću ja sam se već ujutro uplašio da vas danas neće biti na raspravi ali eto došli ste. Da ja ću malo sada replicirati potpredsjednici, slažem se s vama, poljoprivredne zadruge '93. nisu bile kao što smo … … [[Upadica se ne čuje.]] Kombinati da, pardon. Kao što smo '45. plašili građane sa kulacima tako smo plašili '90.-tih godina sa poljoprivrednim kombinatima. I vidjeli smo da smo napravili. Što smo napravili? Tajkunima smo dali, predali smo sve njima u ruke a oni su ugasili proizvodnju. Znači grijesi su veliki na mnogima. Ovo što kažete gospodine Milinkoviću u podjeli zemljišta, to ćemo još jedanput apelirati, čuti, zašto se to ne radi, to je meni kao diverzija. To je naprosto ako imamo neobrađeno zemljište i ako netko vapi za tim zemljištem a nitko mu ne želi to podijeliti, to je diverzija, oprostite, a uvozimo 50% hrane više nego što … … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Vjerojatno se čeka da bi, 7 godina da bi tu netaknutu zemlju mogao netko kupiti iz Europe i proizvoditi i napraviti od Hrvatske ono što možemo mi sami napraviti.
Inače u Hrvatskoj je zabranjena prodaja poljoprivrednog zemljišta. Franjo Lucić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Vukšić, govorili ste kako trenutno imamo 167 tisuća muznih krava. To vam je podatak stari, znate, to je danas daleko manje jer iz dana u dan se zatvaraju upravo mliječne proizvodnje, muzne krave jednostavno nestaju. Kod nas u klaonici u Požeško-slavonskoj županiji je bila navala dakle na klanje goveđeg mesa koje se izvozilo u Bosnu i Hercegovinu a to je upravo došlo iz onih staja koje su proizvodile mlijeko. No, vi ste govorili kako će i cijena mlijeka biti upitna. Pa upravo je cijena mlijeka i dovela u pitanje opstojnost poljoprivredne proizvodnje i one poljoprivredne proizvođače koji su dobili kredite za kapitalna ulaganja. Oni su tada u to vrijeme dobili kredit kapitalne pomoći na dobru cijenu tada mlijeka. Dolaskom ove Vlade i ministra Jakovine unazad tri godine su uništene poljoprivredne farme. I naravno da su onda došla u pitanje i kapitalne investicije i povrat kredita a to će vam se sada isto dogoditi dakle kada kvote koncem 3. mjeseca prestanu, subvencije vam ostaju. Ali šta će se dogoditi? Ukidanjem kvota povećati će se proizvodnja u Europskoj uniji i zemlje koje sada proizvode daleko veće količine nego što ih Hrvatska proizvodi moći će daleko više uvoziti u Republiku Hrvatsku nego do sada. I oni proizvode obzirom da proizvode velike količine mlijeka oni imaju i niže cijene. I šta će se dogoditi? I ove postojeće farme koje imamo će biti pred zatvaranje. No postavljam pitanje pa šta ova Vlada Republike Hrvatske i konkretno Ministarstvo poljoprivrede radi da upravo zaštiti ovaj preostali dio proizvođača koji su pred samom propašću.
Branko Vukšić, odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Lucić da rekli ste da je to stari podatak. Na taj podatak sam naišao kada sam se pripremao za raspravu, znači ono što je rekao gospodin Milinković, danas će 10 OPG-a svršiti sa svojim postojanjem. Tako vjerojatno ima puno manje muznih krava. Zašto sam govorio o tome da je ovo okvir, lijepi okvir za jednu sliku upravo zbog toga što ne vidim da netko nudi rješenje kako spasiti poljoprivrednu proizvodnju u Hrvatskoj i to jedno od ključnih proizvodnji u koje ne treba puno ulaganja, ne treba, resurse imamo za poljoprivrednu proizvodnju. Kako to da se drugima isplati a nama se ne isplati? Naravno da je puno lakše i jeftinije proizvoditi velike količine i da su tu u prednosti razvijenije zemlje, da su tu u prednosti i one zemlje koje imaju daleko veći stočni fond. Pa onda jedna Irska ima 7 milijuna krava, 7 milijuna a koliko je velika. A koliko mi imamo? I koliko imamo u odnosu što smo nekada imali? Zato kada sam govorio o tome nema nevinih. A druga stvar, kada sam bio u obilasku, kada smo išli u posjet Slavoniji, poljoprivrednicima, nažalost na svakom imanju sam vidio svu mehanizaciju. Prvo što su se ljudi bunili s pravom da nemaju zemljište. Međutim ono kada smo govorili o tome o neracionalnom ulaganju ili trošenju to je bilo ja sam jedanput ovdje rekao, ispuniti ću svoj hir kupiti ću si John Deere. Vani postoje prsteni i zna se koliko zemlje obrađuje jedan traktor, koliko kombajna treba itd.. Kod nas se kapom i šakom dijelili poticaji da se kupe traktori a nemaju što obrađivati.
I Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa evo kolega Vukšiću rekli ste da ovaj zakon nema sliku, zapravo ne reflektira ono što bi trebalo vidjeti, no međutim on je skup propisa koji je objedinjen na jednom mjestu i treba tako biti, ali od onoga što su promjene tu se vidi samo da su izravna plaćanja nešto što je novitet. Ovo sve drugo je sažeto iz drugih propisa koji su bili raštrkani. No vidi se i tu da omotnica za plaćanja u iznimno osjetljivim sektorima prema članku 47. gdje su mliječne krave, rasplodne krmače, maslinovo ulje i duhan. Ja bih stao na duhanu kao specifičnosti proizvodnje u Republici Hrvatskoj koja je druga po kvaliteti u svijetu, u Europi, cvijet … koja ovim propisom će biti ponovo oštećena i ti proizvođači će imati puno manje tj. 25,9 milijuna manje će imati za proizvodnju duhana nego što su imali do sada i to će vjerojatno još dodatno uništiti dosta OPG-ova koji su i ovako u opadanju. Cijena duhana je definirana na 3,35 kune a trebalo bi biti kao što je sada bila na 5,60. I vidi se da ne ide se na poboljšanje, ne ide se na dodatno stimuliranje jer duhan je u biti i izvozni proizvod i tražen je u cijelom svijetu i može se dobro prodati i unovčiti. Umjesto da ga stimuliramo kao takvu proizvodnju koja jedino raste i dobro uspijeva i daje kvalitetu na onim podravskim panonskim pijescima gdje drugo ništa ne uspijeva kao duhan. I vjerujem da će se ovo do drugog čitanja nešto ispraviti jer ne može ovako ostati ni opstati, ugasit ćemo još dodatno i tu proizvodnju.
Odgovor na repliku, Branko Vukšić.
Kolega Đakiću, ja se plašim da će za 10-ak ili 20-ak godina djeca kao što nas ovdje … gledate, da će samo u zoološkim vrtovima vidjet krave, da ćemo ono da se čude kad vide negdje uz cestu kad vide da pasu krave. Ono što sam ja govorio, vi ste govorili o zakonu skupu propisa, ja nisam govorio da zakon ne treba. Treba nam takav zakon. Ali govorio sam o tome da u Hrvatskome saboru donosimo zakone, ali ti zakoni ne dovode do rješenja. oni jesu neki okviri koji ostaju u ladicama što stoji da je puno alarmantnije. To su kao izvješća. Mi često govorimo o izvješćima, razne institucije podnose Hrvatskom saboru izvješća i onda kažemo to je dobro napisano. O čemu? O lošem radu te institucije. Dobro su napisali ali što stoji iza toga. Prema tome, zato sam govorio o alarmantnosti ali svi podaci, znači to nije preuveličavanje, svi podaci, možda su neki zastarjeli, možda je situacija još gora, svi podaci govore o tome da su se crvene žaruljice upalile. Mi smo, Hrvatska je sasvim sigurno i zbog ovog neobrađenog, netretiranog zemljišta raj na zemlji za proizvodnju zdrave hrane. Što smo napravili u tom pravcu?
U ime kluba nezavisnih zastupnika govorit će kolege Šandor Juhas i Damir Kajin.
Poštovana potpredsjednice, dame i gospodo. Dozvolite da podijelim s vama nekoliko misli. Jučer je ovdje netko rekao da je došlo vrijeme preispitivanja uloge države pa će i moja diskusija otprilike ići u tom smjeru. Ja cijenim i poštujem napore ove Vlade, međutim nisam baš siguran da će se u ovom narednom razdoblju uspjeti popraviti stanje u poljoprivredi jer nešto što je propušteno i što se propušta od 1990., '91. godine teško da se može u tako kratkom vremenu nadoknaditi. Govorimo ovdje sada o kvotama, o mogućnostima poljoprivrede. Pa gledajte, čovjek kad pogleda i kad analizira koliko smo mi čega proizvodili u '90.-tim godinama nema nijednog proizvoda u Hrvatskoj, nema nijednog poljoprivrednog proizvoda koji se ne proizvodi u bitno manjim količinama. To piše u svakom udžbeniku ekonomske geografije za srednje škole. Zasmetala me jedna rečenica u ovome zakonu, prijedloga zakona. Kaže ciljevi poljoprivredne politike nisu bitni mijenjani u odnosu na dosadašnji zakon. To me malo zasmetalo jer ja mislim da je između ciljeva i realizacije tih ciljeva jako veliki jaz. Ogledalo poljoprivredne proizvodnje u svakoj zajednici je izgled naselja i ono što imamo u trgovini. Trgovine znamo kako nam izgledaju, od ribe sa južnog Pacifika, janjetine iz Novog Zelanda, svinjetine iz Nizozemske, a izgled sela nam je takav da su nam sela opustošena, da više nemamo seljaka koji bi nešto proizvodili. U tim selima nemamo više ni obrtnika koji bi popravljali poljoprivredne strojeve, nema više ni uslužnih djelatnosti koje bi trebali … te ljude koji tamo žive. Nema trgovina, nema pekara, nema ugostitelja, društveni domovi zvrlje prazni. Nema nogometnih klubova, sve što je stvarano godinama u propadanju je. Na našu žalost ili sreću Hrvatska ima panonsku nizinu i dosta često se ta činjenica ispušta iz vida. Panonska nizina je jedno od najpovoljnijih područja na svijetu za život čovjeka. Na prste jedne ruke se mogu nabrojati takva područja sa tako dobrom klimom za poljoprivredu, sa takom kvalitetnim …, sa neizmjernom količinom vode, sa čistim zrakom. Imamo mi i brdsko-planinsko područje koje također ima svoje prednosti za uzgoj poljoprivrede koje nisu dovoljno iskorištene. Imamo jadransku oblast koja omogućuje gotovo doduše na malim površinama proizvodnju, poljoprivrednu proizvodnju tijekom cijele godine. Jučer smo slušali o tome što su nam uradile banke. Siguran sam da ćemo uskoro slušati što su nam uradili oni koji su krojili poljoprivrednu politiku i što su nam uradili trgovci poljoprivredne proizvodnje. Poljoprivreda je za svaku zemlju, za svaku državu strategijska proizvodnja. U svijetu se odvijaju danas globalne promjene koje mislim da mi u dovoljnoj mjeri ne pratimo. Prednosti koje je zapadna civilizacija stekla procesima industrijalizacije i time što je raspolagala sa znanjem, proširivanjem znanja na ostale dijelove svijeta se gube. Znanje i tehnologija postali su dostupni svima, međutim prirodni resursi zemlja, šume, vode neće biti dostupni svima nego će biti dostupni samo onima koji će je imati, koji je imaju. Oni će zadržati svoju specifičnu proizvodnju i oni će moći proizvoditi na način onakav kakav se i prije radilo normalno koristeći sad svima dostupna suvremena tehnološka sredstva. I nama u svemu tome ne može biti model proizvodnje Sjedinjene Američke Države sa njihovim prerijama gdje sjedne farmer na traktor i onda dva sata vozi u jednom smjeru. Ne može nam biti model za stočarsku proizvodnju jedna Holandija koja ni nema zemlje. Oni su jednu trećinu svoga poljoprivrednog zemljišta ili zemljišta uzeli od mora. Mi moramo imati svoj nekakav model. I ako tako posmatramo situaciju onda se postavlja i pitanje okrupnjavanja poljoprivrednih gospodarstava da li je to baš toliko nužno. Ja mislim da je nužno, ali da mora postojati nekakva granica, da mora postojati nekakva mjera. I tu ponovo dolazimo do uloge države u stvaranju nekakvih preduvjeta za razvoj poljoprivredne proizvodnje. Mi danas u slavonskim i baranjskim selima imamo situaciju da ono zemlje što se obrađuje da je uzeo netko od velikih koncerna, drži ih i obrađuje ih samo nekoliko pojedinaca, nekoliko ljudi radi. Svake godine ih je sve manje i manje jer se velikima to ne isplati. Njima se ne isplati plaćati radnu snagu. Njima je i neisplativa proizvodnja i isplativost proizvodnje u takvom načinu razmišljanja je jedini kriterij. U međuvremenu cijelo selo živi od socijale i pomoći, a mladi odlaze. Postavlja se pitanje da li je dugoročno isplativo za državu, da li je društveno isplativo izdržavati i u životu držati, održavati ruralna naselja i ljude samo da bi se nekoliko ljudi bogatilo. Siguran sam da to nije isplativo, nije ni humano da gubi i država, da gube i ljudi. Da li nama trebaju farme od nekoliko tisuća svinja u kojima će raditi nekoliko ljudi i koje će zagađivati okoliš jer je to nekome isplativo ili će se to riješiti na određeni način? Da li nama trebaju table zemlje od puta do puta na kojima nema ni drveta, nema ni ptica, nema ničega? Jel' je to isplativo? Jer tako rade Amerikanci. Danas moramo razgovarati i o nečemu još drugome, a to je da li je to moralno raditi. Kada se ta zemlja oduzimala što milom što silom nakon Drugog svjetskog rata i kada su se formirali kombinati provodila se industrijalizacija. Ljudi su dali svoju zemlju, ljudi su bili sigurni u to da će njihova djeca raditi, da će imati njihovi unuci gdje da rade. Međutim, oni koji su dobili tu zemlju za sitniš danas su industriju uništili, područje je ostalo bez zemlje, područje je ostalo bez industrije, nema više posla, nema više zemlje i nikome ništa se nije desilo. Nitko nije upitao ni a nije rekao kada je propadala tvornica šećera u Belom Manastiru i kada je zatvarana. Nitko ni a nije rekao kada je mesna industrija iz Meca sa 700, 800 radnika preseljena iz Meca u Vrbovec i da ne nabrajam sve ostale industrijske pogone koji su ugašeni, koji su dati u ruke trgovcima koji jednostavno ne žele više da rade i da obrađuju zemlju i da razvijaju tu svoju industriju. Izvoli gospodine Kajin, malo sam ti uzeo.
Poštovana gospodo, da netko je već ovdje rekao da zakon nije loš. No, što bolji zakon to više poljoprivrednika propada. Znači, zakon ne smije biti jedne deklarativne, nego bi trebao biti jedne pokretačke zapravo prirode. Razlog propasti poljoprivrednika su netko je spominjao krediti, netko je pad potrošnje, netko uvoza itd. Isto je to i sa našim trgovcima, isto je to sa našim obrtnicima. Svi koji u ovoj zemlji žive od svog rada su gotovo na samrti, živi nadgradnja. Ali ipak treba priznati da je Vlada sa onih 100 milijuna eura iz Programa razvoja koje je prebacila ka poljoprivrednicima barem uspjela nešto malo stabilizirati da situacija ne bude puno gora. Poticaji i gospodin Vukšić je spomenuo za poljoprivredu su bili 35 milijardi kuna otprilike i kao za hrvatsku brodogradnju. Mi smo 2013. uvezli 2,7 milijardi dolara roba, izvezli smo milijardu 500 milijuna roba, poljoprivrednih roba. Imali smo taj deficit 1,2 milijarde eura. Situacija je otprilike slična i s brodogradnjom s tom razlikom da u brodogradnji radi direktno oko 10 tisuća, indirektno 30 000 ljudi. U poljoprivredi rade stotine tisuća ljudi više. Treba spašavati jedno, treba spašavati drugo. Netko je već rekao da je samo lani zatvoreno 3500 OPG-a, to je 10 OPG-a dnevno. Temeljni problem od poljoprivrede ili s poljoprivredom je taj što se od poljoprivrede u ovoj zemlji ne može živjeti, a trebalo bi biti obrnuto, bogato selo jednako bogata država. Što je uništilo našu poljoprivredu? Netko kaže nebriga. Da. Prenormiranost, zasigurno da. Ponajviše politika da živimo od uvoza i to ove buffle robe. Naš seljak ne može pratiti kamatu 9, 10, 11%, ne može konkurirati po tome onome iz Njemačke ili što ja znam Austrije. Ako je naša nafta dva puta skuplja od one u Mađarskoj nemamo sreće sa poljoprivrednikom. Ako je traktor dva puta skuplji nego u Italiji opet neće biti sreće. Ako u najluksuznijim talijanskim, austrijskim, francuskim skijalištima nikome ne smetaju štale u tom selu, a mi ne smijemo u selima držati niti kokoši više onda nema sreće. Ako ne mogu doma zaklati telca onda opet nema sreće. Ako ne mogu bez fiskalizacije prodati pršut ili 10 litara vina onda čemu naprosto selo? A u Austriji sve to idealno funkcionira kroz paušal. I varaju se stoga svi oni koji misle da ćemo mi živjeti od Europe i tobože njihovih poticaja. Zasada u ovih prvih dvije godine vidimo da Europa zapravo živi pod navodnicima "živi" od našeg novca jer više dajemo no što povlačimo. Znači, mi moramo seljaka pustiti da radi bez administriranja. Još jedanput ću reći ako u Austriji stvar funkcionira kroz paušal mora i u Hrvatskoj, a ne da razmišljamo da paušal uvedemo popovima na tržnici itd., itd. Jasno, poljoprivredno zemljište. Nitko nije protiv toga da poljoprivrednik dobije na korištenje što je moguće više poljoprivrednog zemljišta. Bolje da se radi nego da je u … [[Govornik se ne razumije.]] Zemlja je alfa i omega svake poljoprivrede. Na toj zemlji sve nastaje. Apsolutno sam da poljoprivrednik dođe u posjed zemlji. Bolje da radi nego da se zemlja ne radi. I daj Bože da imamo tog bogatog poljoprivrednika. I još ću reći jedanput što bogatije selo, to bogatije društvo. I zato pustimo građani, građanke, seljaci, seljakinje kako se to govorilo u ovoj predsjedničkoj kampanji. Ideal bi trebao biti između ostalog bogat, uspješan seljak jer je to neka osnova i za stabilno društvo. Uspješan trgovac, uspješan obrtnik, uspješan ugostitelj, uspješan naprosto radnik. No ima tu i puno problema. Neki, ja bih rekao i dobru volju države izigravaju. Neki su se na kupnji državne zemlje za 1 kunu po kvadratu potom urbanizaciji pa preprodaji obogatili do stravičnih razmjera. Ako nešto treba zaustaviti onda je to ili ta vrst bogaćenja. Kupim nešto za 1, za 2 kune, urbaniziram, detaljnim planom sve o trošku jasno općine, županije, normalno ako sam u toj političkoj poziciji pa onda u startu to preprodajem za 500, 1000, 1500, 2000 puta. To je taj dole naš model. Od Motovuna, Oprtlja, Graćišća, Grožnjana, Brtonigle, Novigrada, Umaga i da ne nabrajam dalje. Još jedanput ću reći, bit poljoprivrede je poljoprivredno zemljište. Otuda sve kreće. Mi imamo recimo slučajeve da netko kupi 6, 7 hektara za 140 tisuća kuna, plati državi 12 tisuća kuna pa drugi dan dobije hipoteku na tu zemlju u iznosu od 350 tisuća eura. Preko 2,5 milijuna kuna. Pa ne ide to tako brate. A iza svega toga normalno tko stoji? Stoji DORH. I to zamislite privatizacija na taj način cijelih općina, a vlast paktira umjesto da nešto po tom pitanju radi. Znači, zalažem se apsolutno seljaku sve. 80% nas ovdje smo nekako usuđujem se reći tog seljačkog podrijetla. Seljaku krv, ne samo zemlju, znači i krv, ali politikantima koji su na tuđoj krvi se bogatili treba sve uzeti i svaki takav ugovor treba revidirati. Ali, ako vam je DORH korumpiran onda jasno sustav je neučinkovit. Džabe vam, bi rekao narod, zakon ako institucije ne rade. Još jedanput poanta mora biti želiš zemlju, evo ti, ali špekulaciju treba onemogućiti.
Prelazimo na replike. Najprije na dio izlaganja kolege Juhasa, Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Sabora. Kolega Juhas vi ste u svom izlaganju govorili o rezultatima poljoprivredne politike u Hrvatskoj koji su kad se sagleda period unatrag zadnjih 20 godina katastrofalni i odista ih se ne može prikrpiti kao autorsko djelo nijednoj Vladi posebice. Ti su rezultati stvar kontinuiteta, a u suštini su zapravo posljedica jedne činjenice koja će možda malo čudno zazvučati a ja ću je izreći, bit ću toliko možda hrabar ili kako god hoćete to tumačiti, u ovom državnom Domu. Mi u Hrvatskoj nemamo poljoprivrednu politiku. To je suština problema. Mi 20 godina glavinjamo kao gusari u magli. Mi u ovom Domu nismo imali kao točku dnevnog reda raspravu ni o stanju u poljoprivredi kao tematsku raspravu iako je to tragedija usuđujem se kazati puno gora od one oko koje smo jučer raspravljali čitav dan, priča o švicarskom franku i o ponašanju bankarskog sektora u Hrvatskoj. Mi smo došli do paradoksalne situacije da danas u Hrvatskoj proizvodimo gotovo u svim granama manje nego što smo proizvodili u ratno doba. Zamislite zemlju koja je sebi dopustila da u ratnim okolnostima proizvodi ozbiljnije i više nego što proizvodi danas. Mi od strateških dokumenata imamo strateški plan Ministarstva poljoprivrede za mandatno razdoblje, a nemamo Strategije poljoprivrede koja bi sagledala recentni moment tog najvažnije sektora i zapravo radimo sve kao gusani u magli. I nije se stoga ni čuditi što su nam pokazatelji poljoprivredne proizvodnje u zadnjih 20 godina ovakvih kakvi jesu. Hvala lijepo.
Šandor Juhas odgovor na repliku.
Poštovani kolega slažem se s vama da mi nemamo neku dugoročniju strategiju i da u kreiranju poljoprivredne politike ustvari tumaramo kao guske u magli. Ako posmatramo možda od '45.godine pa ovamo onda ćemo vidjeti da smo promijenili najmanje 5, 6 koncepcija različitih kako na koji način vlasništvo u poljoprivrednoj proizvodnji riješiti. Bilo je tu ukidanja zadruga, bilo je tu formiranja kombinata, pa onda kombinati ne valjaju, pa ćemo razvijati OPG-ove pa onda sada počinjemo gušiti OPG-ove itd. znači nema jedne dugoročne strategije, a bez te dugoročne strategije ne može se očekivati nikakav rezultat. Nikakav rezultat vi ne možete očekivati u jednom selu u jednom naselju ako ne znate šta je za očekivati za 3, 4, 5, 6 ili 10 godina. Nema poljoprivredne proizvodnje, ona je dosta troma u nju treba uložiti, ali kao što sam rekao primijeniti sva ona sredstva koja su nam dostupna. Naši ljudi su to znali, prenosilo se to s koljena na koljeno i sada se samo javljaju ovako nekakve egzotične stvari pa kažu vidi kako imamo dobar kulin, vidi kako imamo dobar sir, vidi kako imamo ne znam ja što. Pa mi to znamo raditi i proizvoditi, ali da bi se to sve moglo i proizvoditi i plasirati treba to sve dugoročno planirati, stvoriti objekte, a ne jedne godine ulagati u farme, pa onda ćemo svi napraviti farme jel ćemo tu maznuti nekakvu lovu. Hvala.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Juhas, da, slažem se i dobro ste govorili o problemu i o shvaćanju u stvarnosti, od '40.pa nadalje politika i strateške važnosti poljoprivrede u gospodarstvu. I evo kada su se završili pregovori i kada se je počelo raditi na neki način na revitalizaciji sela očekivalo se je da će se na to selo vratiti mladi ljudi, da će se učiniti taj napor da se na vrijeme reagira prema Europskoj komisiji i EU da se završi ono što je započeto ali za to je trebalo znati zašto se dolazi na vlast. A ono što vam ja želim reći govorili ste kako je sve nestalo na selu, je, nestalo je na selu između ostalog nestale su i male područne škole i to upravo za vrijeme ministra Jovanovića. Zatvorio je škole i danas vi u selima u kojima ima učenika moraju putovati autobusima. Željela sam vam još nešto reći kada se je ulazilo u EU govorilo se i smatralo i vjerovalo da Hrvatska ima otvorene granice prema 500 milijuna ljudi u EU, znači tržište. Međutim što se je desilo? Od 2012., 2013.evo i 2014.i 2015. EU je dobila tržište u Hrvatskoj od 4,5 milijuna ljudi. Naši ljudi odlaze, mladi ljudi odlaze. Što smo učinili? I to je sve posljedica i to će se odraziti jednako tako i na poljoprivredu, a gospodarstvo koje treba biti okosnica je nikakvo i sve je to nažalost rezultat nerada ove Vlade.
Šandor Juhas odgovor na repliku.
Ne slažem se da je rezultat samo zbog nerada ove Vlade, mislim i rekao sam da je to jedan dugoročni proces koji je od '45.traje. Spomenuli ste malo prije revitalizaciju sela, pa nema revitalizacije sela, koja crna revitalizacije sela. Nema revitalizacije sela dotle dok 3, 4 ili 2 ili 1 čovjek je vlasnik zemlje na tom selu, nema toga. Nema pekara, nema tko da pravi kruh, a nema zbog toga što nema koga da ga kupi. Nema nadničara više, gostione su zatvorili jer nema novaca tko će piti nešto. sportski klubovi propadaju jer nema donatora tko će donirati nešto, donira se velikima jer se oni pojavljuju na televiziji. Revitalizacija sela je podizanje jednog materijalnog cijelog statusa i onih stanovnika koji tamo žive i izgradnje nekakve socijalne infrastrukture. A to se može samo napraviti onda ako ljudi imaju novaca, a ljudi više nemaju novaca jel svi žive od socijale. Mladi su se pokupili i otišli i to je ono što sam rekao, da li je dugoročno isplativo. Pa na vještački način održavamo gotovo cjelokupno ruralno područje u RH od gorskog pa tamo do kod nas do nekih sela. Imate naselje u kojem ima 100 stanovnika od tih 100 stanovnika sve babe i djedovi i svi žive od socijale i mirovine. To je realno stanje današnjeg sela i znači nema govora o nekoj revitalizaciji dok se ne urede ti vlasnički odnosi.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Juhas dobili ste o cijele naše galerije ovdje replike s obzirom da ste govorili zapravo istinu o tome, ali želimo samo pojačati taj dojam koji ste vi iznijeli. Naime, duga je lista zločina doslovce bih tako rekao bez navodnika, prema selu i seljaku. I što su ti zločini koji su se činili putem politike i neimanja strategije i neodređene strategije prema selu i seljaku dovelo? Upravo do ovoga što vi kažete. Ne samo da nema toga što ste vi sve naveli. Ukidaju se i pošte i to u općinskim mjestima, nemate poštu, nemate dječjeg vrtića to na kapaljku imate, područne škole se također ukidaju. Panonska regija, pa mnogi pomišljaju da bi bilo bolje da je bilo Panonsko mora pa bi i mi turizam razvijali jer to je strateška grana za razliku od poljoprivrede. Imali bismo i otoke Dilj, Goru, Papuk, Krndiju i ostali otoci bi bili pa bi imali i otoke. Možda bi bili povezani mostovima itd. Zašto to govorim? Zato što znate i sami kažu da je poljoprivreda niskoakumulativna grana. 7% BDP-a je ostvareno u poljoprivredi. I zbog toga oni poljoprivredu svrstavaju u nestratešku granu gospodarstva. U Austriji kažu da je 20 krava sasvim dovoljno da ima OPG da bi mogao čovjek sa svojom djecom, ženom uredno i dobro živjeti. Kod nas to je nemoguće ostvariti. Kod nas strategija govori se, ja se sjećam kada sam bio prije nekoliko godina kada je bila strategija 1 hektar 1 krava 1 čovjek, to je bila strategija. Poslije se mijenjala, kaže sada treba biti 100 ili 1000 hektara da bi imao da bi nešto napravio. Pa to je nevjerojatno. Seljak prolazi iako je onaj Križni put pravi '45. godine bio, križni put seljaka iz sela, hrvatskog sela je nastavljen i dalje. I mislim da se zakivaju posljednji čavli na sanduk hrvatske poljoprivrede. Uvoz, 2 milijarde eura je uvoz, milijarda je izvoz. Stalni, imamo deficit od milijardu eura zbog uvoza poljoprivrednih proizvoda. I nikako da osposobimo našu poljoprivredu da bi to izravnali. Hvala lijepa. A ima toga još ali.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Šandor Juhas.
Pa normalno je da otprilike dijelimo isto mišljenje kada potičemo iz istog područja i kada se susrećemo svakodnevno sa tim problemima. Jer nije i ništa situacija bolja ni u Osijeku ili s druge strane Drave što bi mi rekli. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro je, i Save. Ali sve je to područje je li tako koje je kao što sam rekao Bogom dano za život čovjeka. Rekao sam da je malo područja na svijetu da se na prste jedne ruke mogu nabrojati takva dobra područja za život kao što je Panonska nizina. Nažalost mi to ne znamo iskoristi. A ne znamo iskoristiti jer smo rekli da nemamo nekakvu dugoročnu strategiju razvoja. I onda se javljaju koje kakvi kupci, nakupci, mešetari itd.. Uništena je kooperacija. Nitko više neće svinje otkupiti, nitko neće goveda otkupiti više u Baranji. A u isto vrijeme, u isto vrijeme mi smo zatrpani kao mađarska zajednica sa prevođenjem nekakvih papira jer naša gospoda, trgovci kupuju janjce, teliće itd., u Rumunjskoj. Znači njima je isplativo kupovati to tamo, donositi vamo je li tako i ovdje nama prodavati. Ali to nije, apsolutno mislim začuđujuće u svemu tome. Toliko.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kaže kolega Kajin seljaku krv a transfuzijska medicina kaže krv svakome onome kome je zdravstvena … [[Govornik se ne razumije.]] i zdravstvena indikacija. Mi danas govorimo ovdje o zakonskom prijedlogu koji bi omogućio ajmo reći preživljavanje a to je još malo naših poljoprivrednika, seljaka, koji su usput budi rečeno na respiratoru, ovim medicinskim liječnikom, na respiratoru. I nažalost ja imam sve više ovdje istomišljenika. Svojevremeno kada sam ja u ovom Visokom domu govorio o mlijeku, o kravama onda je to bilo čudo, vidi ovoga što ovaj tu govori. I nažalost danas sve više imam istomišljenika, volio bih da nisam u pravu. Ali smo došli evo … [[Govornik se ne razumije.]] i najgora je naknadna pamet. Najgora je naknadna pamet. Vi ste govorili kolega Juhas o ciljevima poljoprivredne politike. I ja sam primijetio, rekli ste što vas je smetalo, i ja sam primijetio u tome da je jedan od ciljeva očuvanja naselja i krajolika te razvoj ruralnih područja. I što imamo? Imamo opustjela sela, imamo ovo o čemu je govorila kolegica Sumrak, zatvaranje područnih škola, poštanske urede. Kažu ove moderne tehnologije veli moguće je, da, Internet je čuda radi. Ma molim vas lijepo, oni u tim okolnostima i sad i Internet i bilo što. Pa i gerontodomaćicu su rekli vidi koja je nekakva veza ovim našim starijim ljudima na selu i neka mogućnost i zdravstvene zaštiti i veze sa svijetom, veli moraju biti cenzusi ispunjeni. E vidite to je jedna tužna slika našega sela. A ja govorim da je to i strateško i sigurnosno pitanje. Pa molim vas lijepo danas i da li je to u skladu dakle sa ravnomjernim razvojem Hrvatske, da li je to u skladu sa poveljom o lokalnoj samoupravi. Sve su to stvari koje su u istinu zabrinjavajuće, koje su tužne i nažalost glede čega smo sve više suglasni u ovom Visokom domu. Hvala lijepa.
Šandor Juhas, odgovor na repliku.
Govorili ste o razvoju i očuvanju naselja i ruralnog područja i spomenuli ste lokalne zajednice. Pa ja ću biti kratak i samo ću iznijeti jedan podatak. Općina Kneževi Vinogradi je imao u zakupu 6 tisuća hektara državne zemlje. Ona godišnje gubi na godišnjoj razini negdje oko 7,5 milijuna, 7 milijuna 200 tisuća kuna zbog razlike u zakupu zemlje. U cijeni zakupa kojeg plaćaju veliki u odnosu na male. Neću da spominjem koji itd.. Znači jedna mala lokalna zajednica gubi, društvo gubi 7 milijuna 200 tisuća kuna. Sada tih 7 milijuna 200 tisuća kuna može se svašta napraviti i onda ne dođemo i ne raspravljamo o tome kako, na koji način njima pomoći. Ista je situacija i sa gradom Beli Manastir. Lokalna zajednica gubi zahvaljujući toj cijeni zakupa umjesto da dobiva. Ne treba njima pomoći ali njima ne treba samo oduzeti ono što je njihovo i biti će problem riješen.
Igor Češek, replika.
Zahvaljujem poštovani kolega Juhas. Vi ste dobro prezentirali stanje u Slavoniji i Baranji i govorili ste i o svinjogojstvu. Pa ne znam da li ste svjesni i da li znate za podatak da 60% svinjogojske proizvodnje u Republici Hrvatskoj se nalazi u rukama dva velika sustava. Dakle činjenica je da naša malo obiteljska poljoprivredna gospodarstva propadaju, sustavno su se uništavali dok su veliki imali primati vode i dalje, uvoznički lobiji su izuzetno aktivni, izuzetno podupiru sve političke opcije i zato nam je danas kako nam je. Kada govorimo o nekakvoj demografskoj obnovi, bilo je riječi i spomena danas ovdje, ne pa Hrvatska doživljava apsolutnu depopulaciju pogotovo u izrazito ruralnim područjima. A prema OECD kriterijima u izrazito ruralna područja spadaju četiri slavonsko-baranjske županije. Samo jedna županija spada u ruralna područja a to je Osiječko-baranjska županija. A znate što kaže jedan ugledni profesor sa Harvarda? Jedan ugledni profesor sa Harvarda kaže da država nikada, da državu nikada nisu izvlačili veliki sustavi nego mali poduzetnici, mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva i mali obrtnici. To se kod nas nažalost ne događa. Dakle kome je naša Slavonija i Baranja kriva da se već sustavno godinama uništava, da mladi odlaze. Reći ću vam samo podatak da prošle godine iz Virovitičko-podravske županije je otišlo 1680 ljudi, iz male županije od 87 000 stanovnika jednu godinu napusti 1680 ljudi. Znate koji je uspješan biznis kod nas? Evo imate svaki tjedan vozi linija Virovitica-Frankfurt autobus. Karta u jednom smjeru košta 30 eura, nitko ne uzima povratnu kartu. To je surova stvarnost Hrvatske i hrvatske poljoprivrede i hrvatskog sela.
Šandor Juhas, odgovor na repliku.
Pa poštovani kolega nisam znao za taj podatak da kompletnu svinjogojsku proizvodnju drže dvije firme i to me ustvari nije u principu ni iznenadilo. U svojoj raspravi sam rekao da ne treba biti nama model u svinjogojskoj proizvodnji Holandija nego imamo mi naš izgrađeni model koji je funkcionirao stoljećima. Mi danas imamo nekoliko farmi, recimo kod nas u Baranji koje uredno zagađuju okoliš mada oni tvrde da ga ne zagađuju ali nek dođu tamo pa nek probaju živjeti kad gospoda izvrnu sve one fekalije na njive kako to otprilike izgleda, a kiša ne padne na vrijeme. U tim farmama radi nekoliko ljudi. Da li je interes toga naselja ili toga područja da radi nekoliko ljudi ili ćemo omogućiti opet mjerama poljoprivredne politike da se ljudi kao što su i prije radili, bave sa kooperacijom, da svatko ima kod kuće 5-6 svinja, da svaki tjedan da dođe jedanput, dvaput kamion pa to da otkupi i na taj način to selo da živi, na taj način da oni dobiju novce pa da mogu onda otići kod brice i kod pekara i kod šustera i šta ja znam gdje sve ostalo i da i onaj ostane u tom selu i na taj način da se razvije onda to selo. Hvala.
Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Juhas, rekli ste što je sve bilo potrebno da se unište mnogi pojedinci na selu, znači mnogi poljoprivrednici. Sve se to učinilo zato da bi se jedna šačica ljudi obogatila i to je hrvatski sustav podupirao i upravo ste na primjeru svinjogojstva je kolega Češek i vi ste sada raspravljali. Sjećam se jedne polemike koja je nastala izazvana ovdje raspravama u Saboru kad se gospodin Todorić javio istoga dana kada smo imali raspravu o poljoprivredi i vrlo bijesno je počeo govoriti. Prva rečenica je bila znate li vi koliko ja ljudi zapošljavam. E gospodine Todoriću, jel znate vi koliko ste vi ljudi uništili, koliko ste malih poljoprivrednika uništili, koliko dućana je uništeno, koliko kvartovskih dućana je s pogodovanjem tajkunima u Hrvatskoj. Zato i imamo toliko nezaposlenih, zato nam mladi ljudi bježe van, zbog toga što pogodujemo kastama. Mi smo taj sustav kasta fantastično osposobili, napravili, osovili na noge i naravno da je poljoprivreda stradala zbog toga. Uništili smo kombinate, sve se uništavalo ono što je bilo dobro. I samo jedan podatak od prije, stalno ste govorili od '40. godine se počelo uništavati. Ja ne govorim o onom vremenu kad su meli tavane, a o tome napisao jedan odličan komad "Sokol ga nije volio" Fabijana Šovagovića, najbolja poslijeratna drama. Ja govorim o '80.-im godinama, znači '80.-ih godina kad se nisu meli tavani tad smo imali 800 milijuna dolara suficita godišnje, znači 800 milijuna dolara u vrijeme crnoga socijalističkoga mraka, a sad u vrijeme slobode imamo što imamo.
Šandor Juhas, odgovor. Nećete, hvala. Dražen Đurović, replika.
Hvala. Pa vi ste kolega Juhas izazvali toliko naših replika i u HDSSB-u zato što ste govorili na način kao da govorite u ime našeg kluba moram priznat i iskazali ste i ukazali ste na prave probleme zapravo koji postoje, a posebno na onaj jedan problem koji je zaista prisutan, a to je postoji li strateška odrednica za hrvatsko selo, da li želimo da u selu od 100 stanovnika ostane pet ljudi koji će obrađivat sav posjed ili da onih 100 ljudi mogu preživjeti i živjeti od sela i od poljoprivrede i obrađivat to zemljište. To je pitanje na koje je Hrvatska i Hrvatske Vlade su davale različite odgovore u prošlih 25 godina jer smo imali prije 10-ak, 15 godina trend da ostane onih 5, da njih tih 5 imaju te glomazne farme, da obrađuju sve zemljište ali se pokazalo zapravo da je taj trend i ta politika doživjela potpuni krah i da ona zapravo vodi ka odumiranju sela. I zato se slažem s vama da bi zapravo trebalo razmišljat da se upravo na obrnut način postavi odnos prema selu i da odnos prema selu bude, da ostanu ljudi živjet u tom selu i obrađivat ono što na njemu ima. I druga tema koju ste spomenuli, koja mislim da je isto vrlo važna, to je pitanje zašto su cijene zakupa državnog poljoprivrednog zemljišta različita za velike i za male i to je vrlo legitimno pitanje koje bi trebalo ozbiljnije otvorit. Kao što kod vas općina gubi, tako gube i u Požegi općine i gradovi i tako Kutjevo d.d. plaća duplo ili troduplo manju cijenu zakupa državnog poljoprivrednog zemljišta nego mali vinogradari. A gradovi i općine gube milijune i milijune kuna ili milijune i milijune eura kroz ovakav popust velikima.
Odgovor na repliku, Šandor Juhas.
Ne bih ja ipak u vaše ime govorio, mislim da se oko dosta toga možemo složiti jer kao što sam rekao potičemo iz istog područja i gledamo svakodnevno iste probleme. Imate vi dobru ekipu pa ja bih ipak ostao tu gdje jesam. Htio sam samo možda još dopuniti ovo vaše izlaganje ili ovu vašu repliku sa jednom činjenicom, a to je da kao što sam napomenuo jučer je ovdje spomenuto da polako dolazi vrijeme da država malo preispita svoju ulogu. Mislim da je država trebala i ranije preispitati svoju ulogu, jer sa dužnim poštovanjem ovo što se dešava oko Siska, oko INA-e, pa onda smo imali cijeli niz brodogradilišta itd. u kojima je uvijek radilo 3, 4 tisuće ljudi i onda kad treba otići u stečaj digne se kuka i motika sa pravom, sa pravom da to podvučem. Međutim, kao što sam napomenuo nitko nije pitao i nije se ni slova progovorilo u tisku ni nigdje kada su propadali kombinati i na stotine ili na tisuće ljudi odlazilo na ulicu. Kompleks belomanastirske šećerane je zapošljavao preko 1000 ljudi, preko 1000 obitelji je od toga živjelo. Da ne pričam o mesnoj industriji, da ne pričam o svim ostalim pogonima koji su jednostavno preseljeni, uništeni, zatvoreni a sve je to prešućeno i država nije apsolutno učinila ništa da se to spriječi jer to nečiji interes nije bio. Hvala.
Franjo Lucić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Juhas vi ste govorili u svome izlaganju o velikim proizvođačima. Da, upravo se vodi računa i ova današnja Vlada isključivo vodi brigu o velikim proizvođačima. I kada je danas zamjenica ministra rekla da su upravo poljoprivrednici propali zbog toga što su im se dodijelile kapitalne i dale kapitalne investicije, odnosno krediti, a nije im se dala zemlja nije istina. Ja ću upravo reći sljedeće. Da, razlika između kombinata i malih proizvođača je upravo u današnjem vremenu ogromna u natječajima, jer je ova Vlada 2012. godine dolaskom na vlast promijenila zakon u kojem je izjednačila u potpunosti male OPG-ove i velike tvrtke. I šta se događa? Tko ima prednost? U zakonu kaže ovako. Onaj gospodarski program koji određena tvrtka izlaže, a svjesni smo i jasno nam je da upravo velike tvrtke imaju gospodarski program, da imaju strojeve, da imaju ljude, da imaju sve ono što mali OPG nema i upravo je ova Vlada pridonijela da mali OPG-ovi nestanu. To je prava istina, a ne da su im se dodijelile kapitalne investicije, a nije im se dala zemlja. Dolaskom ove Vlade na vlast zemlja je upravo ukinuta onim malim OPG-ovima i nije u mogućnosti mali OPG doći u posjed zemljišta, jer je upravo taj novi zakon kojeg je Vlada SDP-a zajedno sa Ministarstvom poljoprivrede donijela i dovela mali OPG u jedan nepovoljan položaj u odnosu na velike proizvođače.
Hvala lijepa. Idemo na nove replike. Poštovana zastupnica Mirela Holy i replika kolegi Kajinu. Ima odgovor? Hoće? Odgovor na repliku poštovani zastupnik Juhas.
Bit ću kratak. Poštovani kolega, mislim da je ovdje nas nekoliko reklo da nije samo ova Vlada odgovorna, da taj proces uništavanja sela traje više od 20 godina. Spominjali smo i '45, od '45. do današnjih dana i to je u stvari rezultat toga što ne postoji strategija, što ni jedna vlada do sada nije se ozbiljno pozabavila sa pitanjem poljoprivrede nego su to sve bile nekakve vatrogasne mjere. I ne može se samo ova Vlada optuživati za to. Ova Vlada je podnijela taj zahtjev, podnijela novi zakon. Vidjet ćemo kako će to da se odvija.
Poštovana zastupnica Mirela Holy, replika na izlaganje kolege Kajina. Odgovor na repliku.
Poštovani kolega Kajin, u svojoj raspravi nabrojali ste cijeli niz razloga zbog kojih smatrate da je hrvatska poljoprivreda uništena. I ja se većim dijelom slažem sa vama da je sve što ste naveli otežalo i zakompliciralo položaj poljoprivrede i poljoprivrednika i dovelo do uništenja poljoprivrede. A da je poljoprivreda u Hrvatskoj uništena je neporeciva činjenica, jer uvozimo 50% hrane i imamo, a iako imamo sve preduvjete da sami podmirujemo sve svoje potrebe za hranom i da ju još i izvozimo. Nevjerojatna je činjenica da je Hrvatska početkom 20 st. proizvodila više hrane no što proizvodimo danas, iako su tada tehnološke mogućnosti bile daleko lošije no što ih imamo danas. Ono što je uništilo hrvatsku poljoprivredu je po mojem mišljenju potpuni izostanak strateškog i planskog pristupa poljoprivredi bez koje nije moguće da poljoprivredna politika bilo koje države bude uspješna. No, postavlja se pitanje da li je to slučajno ili je razlog u tome što smo nesposobni, lijeni i glupi. Dijelom možda i jesmo, ali je većim dijelom politika, odnosno sve vlade do sada iz mandata u mandat držala ljestve uvozničkim lobijima i to je ono što je uništilo hrvatsku poljoprivredu. Na žalost, kažem Hrvatska ne ide u pravcu samo održivosti društva i države, a za to je potrebno da imamo i da zadovoljavamo potrebe za hranom, energijom i za vodom. Ja se nadam da ćemo ipak krenuti u tom pravcu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Temeljni problem kad govorim o hrvatskoj poljoprivredi je u tome što onaj koji naprosto time se bavi od poljoprivrede ne može živjeti, a trebalo bi biti upravo obrnuto. Bogato selo jednako bogata država. Jasno politika prema selu može se pratiti u jednom kontinuitetu od one prije četrdesete, druge polovice četrdesetih, pedesetih. Znači, to je ona politika kolektivizacije, nacionalizacije, u Istri eksproprijacije egzodusa i to je na neki način bila politika zločina prema selu, ali samim time i slavonskom i baranjskom i istarskom i dalmatinskom prostoru. S druge strane ono što isto želim odgovoriti, što nisam mogao prije. Ne daj Bože da se nije Hrvatska tamo pedesetih, šezdesetih, sedamdesetih godina industrijalizirala. Kroz industriju je zaposleno u onom periodu pa preko milijun i petsto tisuća ljudi. Selo taj pritisak da ga je imalo ne bi moglo izdržati, bili bi gladni na selu. Pa znate što je konačno ona bivša država bila kad je riječ o industriji, pogotovo u onom razdoblju do recimo '80. godine? Kakav je tada bio jedan Sisak, kakav je bio Karlovac, kakav je bio Split, kakva je bila jedna Rijeka? Hrvatska ne živi od sela, to treba priznati, ali selo mora preživjeti ako želi naprosto Hrvatska opstati. I to mora biti bit. Mi smo prošle godine, pretprošle godine uvezli 2,7 milijardi dolara roba, izvezli milijardu i 500 milijuna roba seoskih proizvoda ili poljoprivrednih proizvoda. Imali smo deficit milijardu i 200 milijuna dolara. 2012. deficit je bio 450, pardon 950 milijuna kuna.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Baš me raduje da je ovako sabornica puna dok se raspravlja o Zakonu o poljoprivredi u Hrvatskoj, vjerojatno nekad u budućnosti i strateškoj grani gospodarstva o čemu je ovdje puno govoreno. Kolega Kajin vi ste rekli da seljak kada ima zemlju da on o njoj brine, da je obrađuje. Vjerojatno ste mislili na seljaka u obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu. Čega baš u ovom zakonu nema posebno naglašenog i praktički se OPG-e kao nekakva proizvođačka da velim institucija ne spominje. Govorili ste o zemljišnoj politici i govorili ste o zemlji, o tome kako seljak brine o zemlji i kako pravne osobe u principu koje uzimaju zemlju toliko ne brinu. Pa gledajte u ovom zakonu u članku 5. je također definirane su mjere poljoprivredne politike. Tu se navode i mjere zemljišne politike. Ali nigdje se posebno ne navodi koje su to mjere zemljišne politike u ovom zakonu. A ja vama postavljam jedno pitanje, da li ste glasali za Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu kad je zadnji put donošen? Jer ako jeste onda ova vaša rasprava kad ste govorili da seljak brine o zemlji nema smisla zato jer je tim zakonom onemogućeno seljaku da dobije zemlju. Dakle, OPG tim zakonom vrlo teško ili skoro nikako može doći do zemlje.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Ako govorimo o zadnjem Zakonu o poljoprivrednom zemljištu gdje se seljaku omogućuje dodjela zemljišta kroz zakup za taj zakon sam glasao. Upravo bojeći se istarske prakse gdje pojedinci kupujući nešto za kunu kasnije to preprodaju za 100, 200 ili 300 eura. Ta praksa špekuliranja naprosto treba prestati. Govorio sam i govorim ponovno seljaku treba krv dati, a ne samo zemlju. Nema seljaka bez zemlje. To je alfa i omega, otuda sve naprosto počinje. I onaj Zakon o zakupu nije bio loš kao što ni ovaj zakon o poljoprivredi nije loš. Međutim, nešto drugo je tragedija u ovoj zemlji, što imamo bolje zakone o poljoprivredi to nam više poljoprivrednika propada. A s druge strane 80% pretpostavljam sviju nas koji jesmo u ovoj sabornici vučemo neke korijene sa sela. Prema tome, možda je i to jedna krivica što smo se naprosto otuđili od onoga čemu ili kome pripadamo.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici sada ćemo u skladu sa praksom, tradicijom, zastati sa raspravom o prijedlogu Zakona o poljoprivredi, P.Z.E. br. 774, a pristupit ćemo glasovanju o predmetima, stvarima i prijedlozima akata koje smo raspravili u proteklom tjednu. Vraćamo se na Zakon o poljoprivredi i raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Sada je na redu klub SDP-a i poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena zamjenice ministra, kolegice i kolege. Evo za početak odmah ću reći da klub SDP-a podržava donošenje ovakvog zakonskog prijedloga i kao što je rečeno i u uvodu to je zamjenica ministra rekla da je ovim zakonskim rješenjem zapravo obuhvaćeno više zakona na jedno mjesto i to je dobro posebno sa stajališta poljoprivrednih proizvođača jer će svoje obaveze i prava moći naći u ovom slučaju na jednom mjestu. Također, treba spomenuti objedinjavanje inspekcije na području poljoprivrede u poljoprivrednu inspekciju što će sigurno omogućiti njen efikasniji rad. Krajem 2013. godine završena je reforma zajedničke poljoprivredne politike koja je započela još 2011. godine te je trajala 2,5 godine. Rasprava o reformi zajedničke poljoprivredne politike temeljila se na dokumentima EU pod nazivom "Zajednička poljoprivredna politika ususret 2020. godini – Suočavanje s budućim izazovima hrane i prirodnih resursa i teritorija". Rezultirala je objavom uredbe o utvrđivanju zajedničkih odredbi o Europskom fondu za regionalni razvoj, Socijalnom fondu, Kohezijskom fondu, Fondu za ruralni razvoj i Fondu za pomorstvo i ribarstvo. Osnovna namjera donošenja ovog zakona je prilagodba novonastalim promjenama temeljenim na završenoj reformi za programsko financijsko razdoblje od 2014. do 2020. godine. Zakonom su uređeni ciljevi i mjere poljoprivredne politike koji su u suglasju s ciljevima zajedničke poljoprivredne politike. Podjela mjera poljoprivredne politike u tri osnovne kategorije je zadržana iz dosadašnjeg zakona i sukladna je podjeli mjera u okviru zajedničke poljoprivredne politike na mjere tržišno-cjenovne politike koje su obuhvaćale izravna plaćanja i mjere zajedničke organizacije tržišta a kojima se utječe na stabilnost i konkurentnost domaćeg tržišta. Mjere politike ruralnog razvoja koje se odnose na unapređenje konkurentnosti poljoprivrednog sektora kao i na očuvanje okoliša i poboljšanje kvalitete života u ruralnim područjima te mjere zemljišne politike. Zakon osigurava provedbu uredbi kojima su utvrđene mjere ruralnog razvoja za sve države članice u novom programskom razdoblju od 2014. do 2020. godine. Mjere ruralnog razvoja provode se u RH duži niz godina kao nacionalne mjere na temelju zakonodavnog okvira. To su mjere potpora kapitalnim ulaganjima, potpora za osiguranje mogućih šteta proizvodnje u poljoprivredi, potpora za ekološku poljoprivrednu proizvodnju, potpora za integriranu poljoprivrednu proizvodnju, potpora za očuvanje ugroženih izvornih i zaštićenih pasmina domaćih životinja, potpora za očuvanje ugroženih izvornih i zaštićenih vrsta i kultivara poljoprivrednog bilja, potpora za područja s težim uvjetima gospodarenja i potpora za organizaciju manifestacija. Republika Hrvatska provodi i mjere iz IPARD-a na temelju Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RH i komisije o pravilima za suradnju u vezi s financijskom pomoći Europske komisije. Republici Hrvatskoj … [[Govornik se ne razumije.]] provedbe pomoći u okviru komponente 5. Od 2015. godine RH ima mogućnost korištenja sredstava iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj i državnog proračuna za gotovo sve navedene mjere ruralnog razvoja osim potpore za organizaciju manifestacija koja je sukladno smjernicama Europske komisije o državnoj potpori prijavljena kao državna potpora prije ulaska RH u EU i moći će se primjenjivati tri godine. Zakonom se utvrđuje Ministarstvo poljoprivrede kao upravljačko tijelo za upravljanje programom ruralnog razvoja, a Agencija za plaćanje u poljoprivredi kao provedbeno tijelo za provedbu mjera te se propisuje priprema te postupak donošenja i provedbe za razdoblje od 2014. do 2020. godine. Programom se utvrđuju mjere, korisnici mjera i način financiranja. Propisuje se i mogućnost dodatnog nacionalnog financiranja ruralnog razvoja kroz mjere koje nisu obuhvaćene programom iz državnog proračuna i iz proračuna jedinice lokalne i područne samouprave. U klubu SDP-a smatramo važnim donošenje okvira o načinu provedbe reforme izravnih plaćanja kojeg je Vlada RH usvojila na sjednici 23.srpnja 2014.godine. tako se definira aktivni poljoprivrednik kao korisnik izravnih plaćanja kroz obveznu negativnu listu poslovnih subjekata koji ne mogu biti korisnici izravnih plaćanja. Zakon određuje izravnu potporu koja se sastoji od programa izravnih plaćanja i plaćanja u iznimno osjetljivim sektorima, elementi izravnih plaćanja su osnovno plaćanje kao proizvodno nevezano plaćanje, preraspodijeljeno plaćanje u okviru 10% nacionalne omotnice utvrđene za provedbu programa izravnih plaćanja, tzv. zelena plaćanja kojima se postižu ciljevi i politika vezanih uz okoliš i klimu, plaćanje za mlade poljoprivrednike do 40.s ciljem generacijske smjene i revitalizacije poljoprivrednih gospodarstava, nastavak financiranja proizvodno vezanih plaćanja u određeno osjetljivim sektorima i jednostavni model potpore za male poljoprivrednike. Iznimno je važno ovdje naglasiti da se zakonom omogućuje nastavak potpore iznimno osjetljivih sektora koji se ne potiču u EU, npr. mliječne krave, krmače, maslinovo ulje, duhan u smislu dodjele plaćanja isključivo iz državnog proračuna u prijelaznom razdoblju od tri godine. Primjena mjera i pravila vezanih uz zajedničku organizaciju tržišta poljoprivrednih proizvoda koje obuhvaćaju mjere uređenja unutarnjeg tržišta, mjere trgovine s trećim zemljama, pravila tržišnog natjecanja i pravila u komunikaciji i izvješćivanje Europske komisije te sustav izvanrednih mjera su preuzete u zakonu, te su obuhvaćene mjere tržišnih intervencija te pravila koja se odnose na stavljanje poljoprivrednih proizvoda i prehrambenih proizvoda na tržište i utvrđeno je obavljanje službene kontrole te pravila za organizacije proizvođača. Smisao primjene mjera vezano uz jaka alkoholna pića je postizanje visoke razine zaštite potrošača, sprečavanje obmanjivanja, te ostvarivanje transparentnosti tržišta i poštenog tržišnog natjecanja. Europska komisija nadgleda sve sustave državnih potpora u državama članicama i odlučuje da li je plan državnih potpora sukladan s unutarnjim tržištem. Zakonom se utvrđuje nadležnost ministarstva za sustav državnih potpora, definiraju davatelji i korisnici, a ministru se daje ovlast da sadržaj, oblik i način dostave prijedlog državnih potpora postupak donošenja mišljenja o usklađenosti sa ogovarajućim odredbama EU, način i rokove za prijavu Europskoj komisiji, postupak prijave i način dostavljanja podataka od strana davatelja državnih potpora, sadržaj i način vođenja registra državnih potpora i druga pitanja vezana uz državnu potporu propiše pravilnikom. Postojeće odredbe vezane uz mogućnost prodaje vlastitih poljoprivrednih proizvoda te obavljanje dopunskih djelatnosti na OPG-u jasnije se propisuju kao i određivanje razlika između tržišnih standarda, standarda kvalitete i sustava kvalitete kojim se osigurava provedba odredbi vezanih uz standardne kvalitete hrane i hrane za životinje. U klubu SDP-a nadalje smatramo važnim što se u odredbama ovog zakona po prvi put u RH daje osnova za uspostavu sustava doniranja hrane i hrane za životinje s ciljem sprečavanja uništavanja velikih količina hrane, zaštite okoliša i pomoći socijalno ugroženima i osobama pogođenim elementarnim nepogodama i prirodnim katastrofama, naravno uz propisivanje uvjeta koje hrana mora zadovoljiti da bi se mogla donirati. To je prije svega njena zdravstvena sigurno i zdravstvena ispravnost kao i odgovornost svih koji sudjeluju u lancu doniranja hrane. Važno je naglasiti kao iznimno dobro rješenje posebno sa stajališta proizvođača, preuzimanje postojećih odredbi vezanih uz ekološku i integriranu proizvodnju kako bi se objedinili i ti sustavi kvalitete u jedan zakonodavni okvir. Određuje se savjetodavna služba kao nadzorno tijelo za provođenje stručnog nadzora nad integriranom proizvodnjom i uređuje donošenje tehnoloških uputa koji predstavljaju detaljan opis agrotehničkih postupaka za pojedina područja integrirane proizvodnje. Nadalje, ovim se zakonom uređuju sustavi kvaliteti odnosno registracije i zaštite naziva poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda s oznakom izvornosti, oznakom zemljopisnog podrijetla i oznakom zajamčenog tradicionalnog specijaliteta. Pristupanjem RH EU ekološki proizvodi moraju biti označeni znakom ekološkog proizvoda EU, međutim dozvoljena je uporaba i nacionalnog znaka te se uređuje uporaba nacionalnog znaka ekološkog proizvoda. Ovakvim zakonskim rješenjem se na jednom mjestu daje pregled javnih službi na području poljoprivrede, njihove obveze, oblici djelovanja, financiranje, način određivanja cijena usluga, te donošenje programa rada te osnivanje strukovnih komora na području poljoprivrede i prehrambene industrije. I na kraju, valja spomenuti preuzimanje odredbi iz postojećeg zakona vezanih uz istraživački rad i objedinjavanje odredbi vezanih uz vođenje različitih baza podataka kao i odredbe zakona o posebnim uvjetima za stavljanje brašna na tržište vezano uz vođenje evidencije o proizvodnji i prometu brašna. Da zaključim, klub SDP-a podržava donošenje ovakvog zakonskog rješenja. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Josip Đakić ima repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega Žagar prijedlogom ovog zakona predviđeno je da donošenje odluka o ostvarivanju prava na potpore, međutim nije propisan rok u kojima će ta prava i te odluke biti donesene. Pa je nužno da se u ovaj zakon unesu precizni rokovi kada će biti odluke o tim pravima donesene kako bi pravovremeno bili informirani poljoprivrednici s obzirom na dosadašnju praksu u kojoj poljoprivrednici nisu bili kvalitetno i pravovremeno informirani, a niti su imali pravne akte koji su bili potrebni. Potrebno je tako u zakonu utvrditi i primjeren rok za takvo izdavanje i donošenje odluka. Ono što želim naglasiti što me stalno smeta su gubitak u proizvodnji koja se dogodila kod duhanske proizvodnje sa 2011.godine kada smo imali 6 milijuna i 100 tisuća kg proizvodnje i spali smo tj. 6.100 hektara i imali smo 13 milijuna kg do 2011.godine. A sada smo nakon tri godine došli na 4.500 hektara i proizvodnja je spala na 8,7 milijuna kilograma. To je vidljivi pad proizvodnje i pitamo se zašto. A u ovom prijedlogu također se vidi da je smanjen jedinični iznos u kunama za kilogram duhana iznosi 3,35, a trebao bi biti 5,60 kako bi se iskoristila omotnica i kako bi se poticala duhanska proizvodnja. I to je nužno ispraviti jer inače će se još u narednih 3 godine prepoloviti ova proizvodnja a duhan je stvarno kvalitetan izvozni proizvod i na njemu Hrvatska država može imati uvijek zaradu.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Đakić, kada govorimo o poticajima sigurno će se provedbenim aktima, i mislim da u tom smislu, … [[Govornik se ne razumije.]] i zamjenica ministra više o tome može kasnije nešto reći. Ali ono što sam ja primijetio u zadnjih godina da se poticaji isplaćuju doista jednom dobrom dinamikom. Znači da nikada zapravo u prošlosti nisu tom dinamikom. Da li su ti iznosi dovoljni o tome možemo govoriti. A što se tiče proizvodnje duhana, sigurno da proizvođači duhana imaju velikih problema. Sada je u ovoj fazi izrada Zakona o proizvodnji duhana, nacrt prijedloga toga zakona se već može vidjeti. I ja se nadam, evo recimo jedan od problema kada govorite o proizvodnji duhana su sušare. Dakle duhan treba sušiti, energent je skup, ljudi prelaze sada na fosilna goriva, tj. zapravo na drvo, na drvnu masu i tu nam dolazi do problema osiguranja tih sušara i svega onoga. Znači dakle nije samo jedan dimenzionalni problem proizvodnja duhana u smislu poticanja nego ima tu drugi niz problema vezano uz samu tehnologiju proizvodnje. Hvala.
Poštovani zastupnik Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa poštovani kolega, vi ste govori puno o mjerama zajedničke poljoprivredne politike koje su donijete i usvojene, koje su bile na raspravi dugo vremena i koje nažalost nisu uspjele postići konsenzus u donošenju kao što trebao postići ovaj zakon da bude pravi i da bude stvarno koristan za hrvatskog seljaka. Jer realno gledajući neće ovaj zakon ništa posebno donijeti jer se on sastoji od svih onih pravilnika, uredbi i zakona koji su već svi donijeti i na snazi su. Dakle sada je to sve stavljeno na jedno mjesto, dobro je da ide drugo čitanje pa će se vjerojatno još to popraviti. Ali evo vi ste govorili u ime kluba većinske vladajuće koalicije pa vas ja pozivam da probate se založiti u svojem klubu, da kontaktirate sa ostalim klubovima i da probate stvarno postići jedno zajedništvo u donošenju ovog zakona. Mislim da je to svima u cilju i da nitko neće imati ništa protiv toga da se napravi jedan stvarno dobar i kvalitetan zakon. Govorite o zajedničkoj poljoprivrednoj politici i tim mjerama a ja onda postavljam pitanje da li je program zajedničke poljoprivredne politike bilo i u zadnje dvije godine gašenje oko 3 tisuće poljoprivrednih gospodarstva OPG-a, znači više od 8 na dan i da li je taj program ZPP-a smanjenje proizvodnje mlijeka za 122 milijuna litra? Da li je program ZPP-a ono što govore službeni podati Eurostata da je miješani dohodak hrvatskih poljoprivrednika pao za 37,9% u posljednje 2 godine? Da li je to isto propisano tim mjerama? Dakle očigledno je da je ovo veliki problem i da o njemu treba stvarno temeljito raspravljati i razgovarati, da treba stvarno postići dogovor. I ono što je bitno, da li je program mjera bila izmjena statuta Hrvatske poljoprivredne agencije gdje se za stočarsku instituciju iz statuta briše da mora biti stočar na čelu pa sada mogu biti razno razni drugi agronomi.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Hrg, dakle s ovim prvim dijelom replike se slažem i naravno valjalo bi da se postigne konsenzus, da se zakon donese u što kvalitetnijem obliku. A što se tiče ovoga drugoga, evo reći ću vam, ja ću vam ovako jednom kontra tvrdnjom odgovoriti, kada govorimo da nas o problemima obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava nažalost moramo se vratiti u prošlost da vidimo kakva je situacija bila od 2007. do 2009., na nije bilo ugovoreno ni isplaćeno niti jedan program zapravo iz programa IPARD. Do 31.12.2011. zaprimljeno je 365 prijava, ugovoreno je 108 projekata ili 15,6% a isplaćeno je svega 13 projekata ili 1,77%. Od 2012. do 2014. u 3 godine je zaprimljeno preko 1000 projekata, ugovoreno je 692, isplaćeno 319. Znači povećanje od 300%. Dakle ove brojke govore da se ipak nešto radi, nešto se događa. Posebno u onom dijelu kada je omogućena nabavka poljoprivredne mehanizacije što je za naše poljoprivrednike iznimno bitno da imaju s čime radit. A ovi svi problemi, naravno vi, ja sam svjestan da vi govorite istinu i da vi govorite da ljudi imaju probleme i to smo mi svjesni da imaju probleme. Međutim, zašto se do tih problema došlo, moramo ipak pogledati malo, iako to nije ponekad i dobro, moramo se vratiti malo u prošlost.
Poštovani zastupnik Stjepan Milinković, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Žagar, vi kažete trebamo se vratiti u prošlost, ja bih više volio gledati u budućnost i mislim da u tom smislu i očekuju svi oni naši u čije ime bi trebali danas mi govoriti. Ali u tom smislu vi ste govorili o mjerilima ruralnog razvoja dosta i mislim da to zavrjeđuje veliku pozornost i interes naravno ali interes i onih koji su zainteresirani. Pa sve prezentacije na kojima sam ja bio i posredno bio, izniman interes pokazuju koji postoji. I tu je, i očekuje se tu određena budućnost. Tu se očekuje određena budućnost. I oni ciljevi o kojima ste vi govorili, ciljevi konkurentna poljoprivredna proizvodnja i očuvanje ruralnih područja. Je li tako? To sam dobro zapamtio. Što se tiče ruralnih područja čuli smo nažalost smo suglasni da su ona u vrlo teškom stanju i nažalost su zapuštena i naravno prosto tužna slika što vidimo. A što se tiče konkurentnosti, pa kada jedanput staneš u poljoprivredi u takvom jednom sustavu, kada jedanput staneš pa nije to područje gdje se može preko noći postići rezultat. Nije, jednostavno nije, ne može, tu gotovo 4, 5 godina treba da se ciklus zavrti i to je vrlo teško. Kada padneš to je, teško se dižeš. To je takvo kako je. Molim vas lijepo. Ali govorili ste u tom dijelu dakle i o mjerama one koje se mogu, dodatne mjere, koje se mogu od strane države, koje se mogu potaknuti. Ma bojim se tu sam, s obzirom ako se po jutru dan poznaje da tu baš nema nekakvog velikog prostora da će biti. Drugo, što se tiče jedinica lokalne samouprave isto ste govorili, u redu, ali s obzirom na ove okolnosti koliko su sredstva srezana, kakve su situacije, kakva je okolnost bez obzira na dobre želje. Mi u mojoj općini itekako podupiremo, imamo jednu stočarsku proizvodnju i sve skupa i zato govorim i znam o čemu govorim. Ali sigurno su mogućnosti lokalne samouprave. A druga stvar da ne govorim da je sada evo recimo i evo recimo o pesticidima, ističe mi vrijeme pa neću stići. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Milinković, budući da ste vi liječnik pa sam u tom kontekstu ja govorio o vraćanju prošlosti, da postavimo dijagnozu, da vidimo zašto. Naravno nije se dobro vraćat u prošlost, treba nešto znati o prošlosti da bi znali gdje se danas nalazimo i gdje su izvori svih problema ili barem nekih problema. Što se tiče samog stanja u poljoprivredi i onog svega što nas danas tišti, pogledajte samo prošle godine je 37 milijuna kuna, mislim da sam takvu informaciju pročitao, je uplaćeno vezano za poplavljena područja, samo za tu pomoć iz državnog proračuna. Dakle to su sredstva koja država osigurava. Država će i u budućnosti osiguravati sva sredstva koja može da pomogne onim najosjetljivijim sektorima i mislim da je to za svaku pohvalu. I kolega Đakić je govorio o proizvodnji duhana što je naravno kao i u mojoj županiji slučaj gdje je ljudima doista potrebna pomoć i da se u okvirima Europske unije ta proizvodnja ne potiče. Dakle država mora i naći će sredstva da pomogne ljudima. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub SDSS-a i poštovani zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pozdravljam gospođu Španjol, zamjenicu ministra poljoprivrede, iako bi uz dužno uvažavanje mislim da bi bilo na neki način nama draže ili primjerenije da je ovdje na obrani ovoga dokumenta bio sam ministar jer ovaj zakon bi trebao biti otprilike kruna nekakvog njegovog mandata od 4 godine i naravno njegovog ministarstva i trebao bi biti najvažniji tekst, odnosno dokument koji je to njegovo ministarstvo u ovom mandatu donijelo. Zato bi bilo možda, možda je trebao biti on ovdje i osnovne teze ovdje braniti. Obično je ovo prilika da se kaže i osvrne na ukupan global odnosno na stanje poljoprivrede pa neću biti ni ja imun od toga, i ja ću ponešto reći sa rizikom da i ponovim neke stvari što su kolege govorile. Jedan kolega je rekao panonska nizina, moj kolega Juhas je rekao da smo mi iz panonske nizine. Možda bi bilo bolje da je to ostalo panonsko more, nama bi bilo isplativije, a vjerojatno bi bilo manje glavobolje za Vladu vezano za poljoprivredu i tako. U Republici Hrvatskoj je 99,24% područja definirano kao ruralno i mješovito područje i prema popisu stanovništva u RH 24,92% živi u gradskom području, a 75,08 u ruralnom i mješovitom području. Poljoprivredna aktivnost obavlja se na 233 000 poljoprivrednih gospodarstava koja koriste milijun i 300 000 hektara poljoprivrednih površina, odnosno prosječno poljoprivredno gospodarstvo u Republici Hrvatskoj koristi 5,6 hektara poljoprivrednih površina. Prema podacima iz Upisnika poljoprivrednih gospodarstava u 2011. godini poljoprivredna proizvodnja prosječnog poljoprivrednog gospodarstva odvijala se u prosjeku na 15 katastarskih čestica što potvrđuje činjenicu o usitnjenosti posjeda. U strukturi veličine poljoprivrednih gospodarstava dominantna su poljoprivredna gospodarstva u kategoriji ispod 2 hektara. Takvih je 52,06%. Najviše gospodarstava djelovalo je kao OPG, podaci kažu čak 162 833 gospodarstava koje pokrivaju oko 69% poljoprivrednog zemljišta s prosječnom površinom od 10 hektara. Zašto to govorim? To govorim zbog toga da vidimo otprilike kakav nam je potencijal i kakav nam je kapacitet upravo tih struktura u poljoprivrednoj proizvodnji jer ulazimo u jedno ogromno tržište Europske unije, ulazimo u jednu nemilosrdnu konkurenciju puno boljih, spretnijih, bogatijih, bolje organiziranih od nas. Prema zajedničkom popisu poljoprivrede država članica Europske unije iz 2010. godine Europska unija imala je 12 milijuna poljoprivrednih gospodarstava koje su pokrivale oko 170 milijuna hektara poljoprivrednog zemljišta, odnosno 40% EU teritorija 27 članica. Na tim gospodarstvima je 2010. radilo 25 milijuna ljudi, znači to je cijela jedna armija ljudi. To je samo dokaz koliko je poljoprivreda vrlo bitna za Europsku uniju. I u tom kontekstu trebamo vidjeti gdje smo mi i kad onda analiziramo koje nam je stanje u poljoprivredi, kad vidimo da imamo, govorimo o velikoj degradaciji i gašenju OPG-a, kad kažemo da smo imali velika državna investiranja u OPG, da smo svake godine od 6 do 4 milijarde kuna iz proračuna izdvajali u te OPG-e da podignemo nasade, da podignemo vinograde, da automatiziramo proizvodnju. Onda izvodimo zaključak da smo u zadnjih 10 godina 60 milijardi ili nešto manje kuna uložili u ovo što sad govorim, u razvoj poljoprivrede, a danas imamo negativnu bilancu poljoprivrednih proizvoda u odnosu na zemlje u okruženju, u odnosu na zemlje Europske unije. I kada onda kažemo da smo dali velike poticaje, da smo davali kapitalna ulaganja u poljoprivrednu mehanizaciju možemo konstatirati, po slobodnoj procjeni smo zemlja koja u okruženju ima najviše tih skupih … i dobro smo debeloj guski namazali vrat. Dakle sa našim proračunskim sredstvima smo lijepo isfinancirali te mašinske industrije od kojih smo kupovali novu poljoprivrednu mehanizaciju koja je često prekapacitirana sa svojim mogućnostima u odnosu na ove hektare s kojima su raspolagali seljaci. Prema tome, to samo govori o jednoj prilično konfuznoj politici, gotovo strategiji poljoprivrede bez strategije. Sa poticajima smo otprilike gasili nekakve požare, kupovali smo određenu socijalnu populaciju, kupovali smo nekakav mir, naklonost političku, stvorili smo mali broj velikih krupnih posjednika koji imaju 500, 600, čak u mojoj okolini 2 čovjeka. Jedan čovjek ima hiljadu hektara zemlje, drugi ima 500, drugi ima 600 itd. I onda na bazi tih referentnih veličina mislimo da je sve krasno i sjajno, a zaboravljamo da 90% seljaka nema prilike da ima površinu ni 50 ha na raspolaganju. Isto tako bih postavio jedno veliko ključno pitanje na koje nikako da godinama dobijemo odgovor. Dakle, jesmo li spremni napraviti reviziju koncesijskih ugovora, jer smo danas konstatirali svaki put ponavljamo istu stvar. Netko je dobio koncesiju na hiljade hektara na 30 godina po cijeni od 50 eura po hektaru, a netko mora za isti taj hektar platiti i dvije stotina i više eura zakupnine, odnosno arende. A osnovna stvar je, osnovni gubitak je taj što je koncesijski prihod isključivo prihod lokalne samouprave i hajmo izračunati koliko su naše općine izgubile fiskalnih odnosno proračunskih prihoda sa ovako definiranim niskim koncesijama. I mislim da bi tu stvar trebali ako budemo imali političke volje i hrabrosti, bojim se da toga nemamo debelo zarezati i tu napraviti reviziju i na taj način vratiti sredstva onima, onim općinama čiji se resursi i koriste. Sad bih nešto rekao, dakle mi smo sad ušli, ulazimo 2015. godina. Bilo daleko, došlo blizu. Ulazimo u sferu i uticaj i zakonsku regulativu, zajedničke poljoprivredne politike EU da li mi to voljeli ili ne. Ima li ili pozitivnih ili negativnih mišljenja o tome? To je proces iz kog nema povratka i valja se tome prilagoditi. U tom kontekstu smo mi u klubu i doživjeli ovaj zakonski prijedlog. Dakle, stvar moramo pripremiti i prilagoditi trenutku koji je sada. Taj trenutak kaže da je Europa, EU u Strategiji poljoprivredne proizvodnje za period 2014.-2020. donijela strategiju. Odredili su fond ukupnih potpora od 373 milijuna eura, znači 12% manje nego u prethodnom periodu 2007.-2013. i ide se sa modelom drugačije raspodjele unutar EU tih sredstava po sistemu uspostave ravnoteže. Dakle, da zemlje koje su bile stare članice imale su veće potpore po hektaru, sad im se smanjuju, a povećavaju se potpore novim članicama. To je nekakva ideja te zajedničke politike. Tako je Poljska recimo dobijala do sad 180 eura po hektaru u prvim godinama. Naravno da ona ima određenu strategiju kako to povećati, doći do iznosa od nekakvih 239 eura po hektaru koje bi trebali 2020. imati sve zemlje. Jedna Francuska ima 182 eura po hektaru. Prema tome, ovim starima se smanjuje, a velikima se povećava i tu vidim nekakvu našu šansu u učestvovanju u toj agrarnoj politici zajedničkoj ako se budemo dobro ispozicionirali. Ovaj zakonski tekst ćemo mi kao klub prihvatiti jer jednostavno nema razloga da ga ne prihvaćamo. Dobro je što je u dva čitanja. Dobro je da se određene stvari i dorade. Dakle, našim ljudima se sad u novim okolnostima moraju stvoriti pretpostavke što prije da ne gubimo vrijeme kako bi se počeli koristiti tim modelom zajedničke politike kako ste vi to ovdje pobrojali. Tekst jeste pomalo europski birokratiziran u nomotehničkom smislu. Bit će teže dostupan korisnicima, dakle onima kojima najviše treba. Na tom treba raditi. Posebno da sad ne analiziram definirani su i sistemi potpora i usaglašavanje sa standardima EU s obzirom na kvalitetu, kontrolu, ekološkoj proizvodnji je dana dobra pažnja. Sankcije su propisane vrlo oštre za nepridržavanje kako ljudi koji kontroliraju, dakle inspekcijskih organa tako i izvršitelja. I vidimo da se u prelaznim odredbama puno toga treba uraditi da bi se prešao sa postojećih desetak zakona na ovaj jedan integralni tekst. Treba dosta toga uraditi. Potpore su u ruralnom razvoju, ja bih isto ovdje mogao pitati, ali vi ćete mi vjerojatno odgovoriti kao i prethodno zbog čega smo raspisali određene mjere a nismo još uradili ono što treba da uradimo. Jel' tako? Ali dobro. Ja vjerujem da će tu u tom smislu biti stvar ažurirana. Dakle, neće se ponavljati, ali na četrdesetak stranica dopisa je glavni direktor gospodin Europske komisije Irži Pleva ako sam dobro pročitao ime napisao svoje prigovore kojih se treba ozbiljno shvatiti u smislu ovoga komentara na ruralni razvoj. Posebno mi odgovara što je definirana i potpora mladim poduzetnicima, početnicima koji će ovdje po nekakvom principu, dakle moći od 33 i pol hiljade eura do 70 hiljada eura koristiti ukoliko su do starosti do 40 godina i imaju prvi osnovan OPG itd. što je hajde nekakva stimulativna politika sad u situaciji kad nam mladi ljudi odlaze, kad su vrlo laki na odlasku van. Jer avionska karta do Dublina košta 38 EUR-a. Nije problem dakle otići, problem ih je zadržati ovdje. I ovo je možda jedna mjera koja je za nas dobra i prihvatljiva. Ministarstvo je sebi zadalo zadatak da će se baviti zajedničkom organizacijom tržišta. Možda je preambiciozno, jer najveći problem ovog stanja poljoprivrede je neorganizirano tržište i to bojim se da ministarstvo ovako kako je sebi zadalo u ovom zakonskom tekstu u opisnom ovome dijelu ne može napraviti, ali dobro da sad to ne analiziramo posebno. Jer tržište je nešto što bi trebalo da bude zajednička akcija više institucija i to puno ozbiljnija akcija da ne govorim o onom, monopolistima, o jeftinoj hrani, o čuda božja što se dešavaju po mega marketima uvozima jeftine hrane sumnjivog porijekla iz našeg okruženja itd. Austrija je to puno drugačije uradila. Ona ima jednu kulturu kupovine vlastitih proizvoda iz susjedstva. To je snaga jedne države. Dakle da skratim na kraju, za sve to skupa da bi se ovaj zakonski tekst proveo u život potrebno je da ministarstvo ubaci u šestu brzinu da radi neke stvari brže. Potrebno je da se angažiraju savjetodavne službe na terenu da objasne ljudima sve ovo. Sad će posebnu ulogu dobiti novoosnovana Agronomska komora koja će imati prilike da se pokaže u smislu nekakvih svojih intelektualnih usluga i naravno Poljoprivredna komora bi trebala dobiti sasvim drugačije mjesto nego što je dosad imala. Dakle, sveukupno u nekakvoj sinergiji svih tih elemenata ima šanse da se bolje pozicioniramo u novoj agrarnoj politici EU u periodu do 2020. godine. Ako to ne shvatimo ozbiljno onda nećemo dobro završiti bez obzira kako dobro i kvalitetno napravimo nomotehnički ovakav tekst. Hvala vam.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Horvat pa malo sam bio na mobitelu, dobivao neke informacije u vezi ovog i vašeg izlaganja, a u vezi replike koju sam htio pa sam htio dodati neke točne informacije. Naime, govorili ste o poljoprivrednom zemljištu kao i svi ostali i o raspolaganju prije svega državnim poljoprivrednim zemljištem. Naveli ste i u neku ruku i kronologiju kako se sve događalo, ali u toj kronologiji smo vidjeli i puno nepravilnosti i puno nepravde i danas oni koji zemlju trebaju za prehranu svoje stoke koju imaju dakle svinjogojci pa oni koji uzgajaju goveda itd. nemaju dovoljno površina, a sad je trenutno moratorij na raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem. Čemu služi taj moratorij? Dakle, oni koji su u vrijeme jedne druge Vlade putem svojih načelnika dakle isto stranačkih osoba i putem Vlade RH i Ministarstva poljoprivrede dakle imali povlašteni položaj i dobivali na tisuće hektara, a onda su samo potarupali kako to kažu u Slavoniji, dakle prođe drljačom malo kroz polje i dobije poticaje. Dakle, bilo je jako puno nepravilnosti i gdje su novci hrvatskih poreznih obveznika Hrvatske države dakle odlazili ljudima, a da od poljoprivredne proizvodnje zapravo ništa nije bilo. Drugo, znate i vi ja a treba i građanstvu reći da postoji moratorij za raspolaganje poljoprivrednim zemljištem u svezi stranaca, dakle građana EU na poljoprivredno zemljište. Iako i tu ima rupa u zakonu pa se preko neke druge osobe koja živi u Hrvatskoj kupi zemljište. Taj moratorij traje 7 godina ukupno. Bojim se da taj moratorij na raspolaganje državnim poljoprivrednim zemljištem i ne dodjeljivanje ni u zakup ni u koncesiju domaćim seljacima zapravo se pravi usluga nekome iz Europe da dođe do tog zemljišta.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Kolega Grubišiću vi ste u pravu kad tvrdite i izražavate sumnju u proces raspodjele zemljišta. Mi smo imali, po meni, dvije faze. Prvu fazu kad smo što kažu hametice užurbano davali i dijelili zemlju pa su mnoge hektare, mnoge površine dobili odnosno imali prilike uzeti u posjed na razne načine ljudi koji se nikad nisu bavili poljoprivredom ali su se dobro okoristili od tada vrlo atraktivnih poticaja 300 eura puta jedinica. Slušajte, uzmete 100 hektara po 300 eura poticaja po jedinici to vam je 30 tisuća eura dobijete od države svake godine da niste čak imali obavezu ni referentni prinos jedno vrijeme prikazivati koliko ste proizveli državi zato što je država dala 30 tisuća eura iz proračuna vama na 100 hektara državne zemlje. I da se ne priča o svemu tome. I imamo sad drugu fazu kad smo stali sa raspodjelom zemlje. I da moj načelnik tamo općine ima problem što već godinu dana ne može obnoviti koncesijski ugovor jer netko u agenciji ima dodatnih pitanja, ne stigne se ili ne znam što. Dakle, to je njegova teorija. Hoću da kažem da nismo umjereni, niti smo ono radili sa mjerom niti sad ovo radimo sa mjerom. Da li ćemo dočekati strance sa takvim stanjem, ja ne znam, ja mislim da nećemo. Ja mislim da mi ove godine moramo tu poljoprivredu uvesti baš zbog ovih europskih nekakvih inicijativa uvesti u nekakav red i napraviti veliko spremanje u cijeloj toj priči i našeg seljaka postaviti na zdrave osnove da se bori sa ovom konkurencijom koja će ga čekati na tržištu od 500 milijuna ljudi.
Poštovani zastupnik Draženko Pandek, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega vi ste u svom govoru detektirali problem usitnjenosti posjeda. Ja bih rekao da je to čak i osnovni problem poljoprivrednika pogotovo na onom kraju iz kojeg ja dolazim, istočni dio Zagreba, gdje uistinu su posjedi vrlo usitnjeni i onemogućuju bilo kakvo aktivno profesionalno bavljenje poljoprivrednom proizvodnjom osim u iznimnim slučajevima. Svakako tome će i pridonijeti i Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Evo nadam se da će to ubrzo se svi postupci oko i donošenja provedbe tog zakona ubrzati. Ali bojim se da ćemo morati tu i neke druge mjere poduzimati da bi dakle i one ljude koji jednostavno drže to zemljište neobrađenim ne isplati im se obrađivati, premalo je zemljište, ne mogu tu nikakvu aktivnu proizvodnju pokrenuti i jednostavno puštaju to da tako propada i da se ne obrađuje. Mislim da ćemo morati naći prvenstveno nadam se afirmativne mjere da te ljude privolimo da barem daju to zemljište nekome drugome u najam ako ništa drugo da bi mogli te poljoprivredne površine privesti proizvodnji.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mile Horvat.
Zahvaljujem se. Dakle, podaci koje ja imam govore upravo to što ste rekli da je prosjek 2 hektara poljoprivrednoga gospodarstva i da je prosjek nekakvih 15 čestica se obrađuje dakle na 15 čestica. Naravno da tome prethodi jedna dobra komasacija o kojoj smo pričali da li smo spremni to uraditi. Naravno da tu treba urediti gruntovnice o kojima pričamo već par godina unazad da ih treba srediti, treba katastar srediti dakle odraditi nekakve pripremne radnje kako bi se okrupnila ova domaćinstva jer nemaju svi tu privilegiju da su dobili zemlju u ravnici u Slavoniji pa su zemlje u tablama, masa zemlje je uglavnom rascjepkana po sitnim parcelama i tu treba zahvatiti sa komasacijom u jedan ozbiljan posao. A pitanje je da li smo to spremni uraditi ove godine i pitanje je koliko ćemo te repove još dugo vući u ovom periodu 2014.-2020.godine.
Poštovani zastupnik Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa. Poštovani kolega ja nisam siguran da sam vas dobro razumio pa ćete me možda ispraviti. Ako sam ja vas shvatio vi ste rekli da se ovim zakonom definira status Hrvatske poljoprivredne komore. Spomenuli ste komoru. Ona se ovim zakonom u principu do kraja vjerojatno gasi jer recimo u Vijeću za istraživanja uopće čak nije predviđen ni član iz Hrvatske poljoprivredne komore, a i sama komora kao takva nema nikakvu ulogu u prijedlogu ovog zakona, a realno ju mora imati i realno se to mora staviti u ovaj zakon jer jedino Hrvatska poljoprivredna komora sutra može okupljati sve poljoprivredne proizvođače posebno OPG-e ali obzirom da se očito u politici koja je na snazi više od tri godine OPG ne smatra kao proizvođače da velim tako nekakve organizacije jedinice u poljoprivrednoj proizvodnji. Znači želi iz se na svaki način ugasiti i eliminirati i sve pretvoriti u pravne osobe. U krajnjem slučaju u definiciji poljoprivrednik čitavo jedno selo može biti poljoprivrednik u definiranju pojmova, tako piše unutra.
Mile Horvat odgovor na repliku.
Zahvaljujem se. Kolega Hrg ili sam to nejasno rekao ali mislim da me vi niste dobro shvatili. Ja sam suprotno rekao da se određene prateće institucije moraju pojačati, regulativom pojačati. Između ostaloga i komora treba dati poseban status treba dati i savjetodavnim službama koje su isto sada marginalizirane, a odradile su jedan velik dio posla unazad 10 godina upravo vezano za program raspolaganja poljoprivrednim zemljištem, osnivanje OPG-a, dakle one prve porođajne muke, uvođenje tih ljudi u sistem u regulativu itd. to je odradila savjetodavna služba i sada je prilično ovako marginalizirana. Mislim da ona treba imati tu sada pojačanu ulogu, treba imati pojačanu ulogu u implementaciji ovoga zakona i ova komora koju smo formirali Agronomska, isto tako i Poljoprivredna komora. Dakle nema viška institucija sada u ovom poslu.
U ime Kluba zastupnika DC Novog vala i Narodne stranke reformista Petar Baranović.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvažena gospođo zamjenice ministra. Nekoliko komentara o novom Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, a naravno i o samom stanju u poljoprivredi koje možemo to odmah u samom startu konstatirati, nije sjajno. Bilo je jutros u nekim izlaganjima koja nisu i samo vezana uz samoj ovaj zakon i ovu točku dnevnog reda, govora o poljoprivredi i spominjala se poljoprivreda kao strateška grana ili to jeste ili to nije. Ako gledamo u kakvom je stanju danas taj sektor u Hrvatskoj onda sigurno možemo reći da nije doživljena kao strateška grana. Da li je ona to deklarativno? Da, apsolutno, mada nam fali strategija za divno čudo. Zemlja koja je uoči Drugog svjetskog rata imala pod kulturama tri milijuna hektara, čak su i marginalne površine bile privođene svrsi. Danas pod kulturom ima nekih čini mi se približno milijun i 300 tisuća hektara, zemlja koja je u periodu Drugog svjetskog rata i Domovinskog rata postala jedan od prepoznatljivih proizvođača baby-beefa danas ima bilancu u tom dijelu izvozimo negdje generalno gledajući proizvode klaoničke 24 milijuna eura, a uvozimo 167. 140 milijuna eura mesa uvozimo u zemlji u kojoj kada vozite Likom prostora ko u priči, čovjeka nigdje, a ovce još i rjeđe. Zemlja koja prema procjenama svih stručnjaka, a akademici su pisali razne radove, o tome se napisalo bezbroj znanstvenih radova, procjena i analiza, može biti samodostatna u proizvodnji svega osim tropskog voća, pa čak kada su i agrumi u pitanju možemo biti samodostatni. Jer mislim prošle ili pretprošle godine to će znati gospoda zamjenica uvezla 30 tisuća tona krumpira. Ne ananasa da se ne bi slučajno zabunili nego je uvezla 30 tisuća tona krumpira od milijardu i 200 milijuna litara mlijeka koliko su procijenjene potrebe prerađivačke industrije i tržišta. Nakon silnih milijardi uloženih dosegli smo prije nekoliko godina nekih 680 milijuna kao PIK proizvodnje u modernoj Hrvatskoj, danas smo ispod 500 milijuna litara. I mogli bi ovako nabrajati dalje ali sve stane u konstataciju da osim sektora ribarstva, gle čuda, i proizvodnje šećera u svemu drugome imamo negativnu vanjsko-trgovinsku bilancu. Netko je jutros kazao da smo u minusu milijardu dolara, nismo milijardu nego milijardu i 400 milijuna dolara. Vidim da gospođa zamjenica potvrđuje da sam dobro informiran o ovome. E sada gdje je problem? Problem je u tome šta ako pristupamo izradi zakona koji je temeljni normativni akt i okvir za razvoj, odnosno za provođenje određenih mjera i za funkcioniranje sektora, ako ulazimo u period kada ćemo imati otvorene omotnice, značajne omotnice zemlje koja je pristupila Europskoj uniji bilo bi jako suvislo da imamo jedan dokument koji se zove strategija. Ne strateški plan koji je donesen kao nužna mjera odnosno nužni dokument a ministarstvo ga je donijelo za period od 2015. do 2017. nego nam dame i gospodo treba strategija poljoprivrede. Da smo imali strategiju poljoprivrede onda ne bi bili u situaciji da recimo dočekamo 2015. sa 95, 96% nositelja poljoprivredne proizvodnje, bez ikakve poljoprivredne naobrazbe. Ne bi valjda bili u situaciji da primjerice u Baranji nemamo srednju poljoprivrednu školu a nemamo je, u Slavoniji da ali u Baranji ne. Onda se vozite Baranjom, gledate taj prostor debele kvalitetne poljoprivredne zemlje i mislite da ste došli u ono jedno područje u kojem je poljoprivreda početak i kraj svega ali zapravo to nije tako. Da imamo obrazovane nositelje poljoprivredne proizvodnje onda nam se ne bi desilo da nam kvaliteta tla bude poremećena najčešće nestručnim korištenjem sredstava, umjetnih gnojiva i drugih sredstava šta je doduše sad Europa nas prisilila da uredimo. Mi bi morali donijeti strategiju zato da možemo pravilno provoditi i zemljišnu politiku jer komasacija rješava jedan dio problema. Zadnja je naravno na sramotu Hrvatske države provedena u onoj truloj Jugoslaviji tamo negdje '80. i neke godine kada su nastajali pikovi i vidi čuda baš ti pikovi su danas jedini rentabilni jer je provedena komasacija i dovedeni su mjeru primjerenu agroekonomici i njenim postulatima. Jer zašto nama između ostaloga parcele se usitnjavaju? Zato šta mi još uvijek nismo našli alata kako da prisilimo one koji postaju nasljedstvom vlasnici poljoprivrednog zemljišta da isto koriste u poljoprivredne svrhe. Nego recimo u mojoj Dalmaciji su ¾ površina koje bi bilo moguće privesti mediteranskim kulturama bez ikakvih konsekvenci prepuštene drači. I sada mi pišemo zakon. Jesmo li šta u ovom zakonu predvidjeli po tom pitanju? … … [[Upadica se ne čuje.]] A u drugom ćemo. Dobro. Ja sam optimista kada je ovo ministarstvo u pitanju, uvijek bio. U ovom mandatu. Uređenje tržišta, epizoda u mandarinama ove godine, proizvodnja nekih 80, 90 tisuća tona, nekih 30 tisuća tona je poslužilo za samognojenje kulture trajnih nasada odnosno mandarine su padale, fermentirale, pretvarale se u gnojivo i biti će dogodine još više mandarina. Jedan sjajni dio tih mandarina je poslužio kao hrana vranama. A prosječna cijena po kojoj smo preklani u rekordnoj godini, ili lani uroda jabuka 100 tisuća tona. I ove godine u godini rekordnog uroda mandarina prodavali jabuke prve klase na veliko i mandarine prve klase nekih 1,30, 1,40 kuna. E, kunu i 1,40 kuna. Nešto, ponešto znam o ovim stvarima. Gdje smo mi dame i gospodo kada je poljoprivreda u pitanju, evo brojnost zastupnika danas u sabornici. Mada jest petak ali važnost teme bi trebala važnost petka otkloniti na stranu, 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14, 15, 16, 17 od 151 člana Parlamenta je zabrinuto za stanje u poljoprivredi, eto odgovora na pitanje gdje smo sa poljoprivredom. Ovaj zakon primjenjuje, odnosno propisuje direktnu primjenu nekoliko temeljnih europskih uredbi koje reguliraju način korištenja sredstava, propisuju način na koji se tretiraju europski fondovi za ruralni razvoj, propisuju neke stvari vezane uz tržište da sada ne nabrajam i zapravo su temeljni normativni okvir za provođenje nove zajedničke poljoprivredne politike. Onaj obvezujući dio za sve zemlje, bilo je potpuno za očekivati, odnosno nužno je da ovaj zakon sadrži to. I ono što ja osobno smatram praktičnim to je da smo dijelove nekih drugih tematskih zakona zapravo ugradili u ovaj zakon i da idemo k tomu da napravimo jedan univerzalni zbir propisa zakonskih odredbi odnosno jedan sadržaj koji obuhvaća sve ono što je bitno u poslovanju u poslovanju poljoprivrednih subjekata. Jedna stvar koja se nametnula na razmišljanje upravo u situaciji kada je Slavonija, onaj dio poplavljeni doživljavao svoju agoniju a izrekao sam je na sjednici saborskog Odbora za poljoprivredu mada odnedavno ovako neobaviješten od poljoprivrede nisam više član istog odbora, odlukom vladajuće većine, a to je da li imamo prostora, sada postavljam pitanje svima nama a posebice gospođi zamjenici ministra da li imamo prostora da još jedan zakon, posebni tematski zakon a zove se Zakon o elementarnoj nepogodi onaj dio koji se tiče poljoprivrede na kvalitetniji način ugradimo u ovaj dokument? Ili ćemo se miriti sa činjenicom da kada plane u Dalmaciji požar pa kada nekome izgori i vinograd koji je generacijski trud, primjerice Babića primoštenskog kada je gorio Jelinjak izgorjelo je onih vinograda s kojim se toliko dičimo, dobar dio. Da li ćemo ubuduće dozvoliti, da li će nam zakon koji ćemo mi izglasat ovdje, da li će nam dozvoljavat da za recimo jedan takav vinograd ponudimo čovjeku 2371,65 kuna ili ćemo se pobrinuti zakonski da u okviru onog nacionalnog dijela, u okviru nacionalne poljoprivredne politike nađemo načina da poljoprivrednike u tim situacijama kad pod vodom ostaju kompletna stada stočarima u Slavoniji i kompletne površine, barem djelomično ali realno djelomično pružimo financijsku pomoć i to propišemo zakonom kao obvezu. Druga, puna su nam usta i zaključno bila europskih fondova pa govorimo o omotnici koja je 300 i nešto pa smo nešto prebacili, srića i Bog da smo prebacili u izravna plaćanja jer smo time spasili da ne propadne. Javljaju se sljedeći problemi. Prvo je problem financijske kondicioniranosti sektora, posebice OPG-a i manjih proizvođača da uopće uđu u te projekte jer je svima poznato da za niz mjera postoji nacionalni dio za sudjelovanje, odnosno nacionalna komponenta. Ako je projekt težak 10 milijuna, a odobrava se bespovratnih 60 ili 85%, svejedno, odakle danas jednom OPG-u milijun i pol kuna za participaciju u tom projektu, čak i ukoliko nema obveze pretfinanciranja. Narodna stranka-Reformisti je išla prema Saboru uoči donošenja ovog proračuna sa zakonskom inicijativom da se na pozicijama ministarstava odnosno Vlade Republike Hrvatske generalno za korištenje europskih fondova osigura pozicija u kojoj ćemo imati sredstva koja bi pozajmili svima onima koji se žele natjecat za europske novce i za povlačenje europskih sredstava da bi to mogli napraviti. Naravno da se to ignoriralo i naravno da 90% odgovorno tvrdi subjekat u poljoprivrednoj proizvodnji bez obzira na velike mogućnosti financijske koje daju omotnice nije ni financijski ni kadrovski spremno za ulazak u tu trku. Šta će nam se desit, desit će nam se ponovo situacija, možda ovaj put samo u okviru poljoprivrede koja se desila generalno na razini Republike Hrvatske u prošloj godini, a to je da smo zapravo 600 milijuna kuna više uplatili u bruxelleski proračun nego što smo izvukli novaca. Ne govorim o kontekstu poljoprivrede, govorim o ukupnim. Znam dobro kakva je situacija kad je poljoprivreda u pitanju, ali nije sjajna. Zato otvaram temu i da ne zaboravim, malo me začudilo kad sam dobio ovaj primjerak zakona i vidio P.Z.E. br. 774 pa onda se predlaže da ide u hitni proceduru. Zapita sam se u maniri premijera karamba je li to moguće, pa se ipak reagiralo i stavilo ovo u dva čitanja. Ja se nadam da će sve političke stranke preuze svoj dio odgovornosti i dobro izanalizirat ovaj zakon, da ćemo ući u većem broju i ozbiljnije, serioznije u drugo čitanje, da ćemo interregnumu dati nekakav i svoj doprinos samom predlagatelju da korigira neke stvari jer nitko nikad nije donio savršeni dokument pred ovaj dom pa tako neće ni Ministarstvo poljoprivrede i ne bi bilo pošteno to ni očekivati od njih. A Ministarstvu poljoprivrede i nama prvenstveno, za hrvatsku poljoprivredu, ona to zaslužuje, ministarstvo treba poslati, a mi dame i gospodo moramo inzistirati da se donese dokument koji se po dobroj demokratskoj proceduri i onome što je normirano donosi u Hrvatskom saboru, a to je strategija. To je Strategija poljoprivrede Republike Hrvatske. Jer uz dužno poštovanje, od zemlje koja je proizvodila sve i svašta u poljoprivredi bila je respektabilan izvoznik, danas smo apsolutno nedostatni u proizvodnji hrane, gubimo trku, propadaju nam skoro svi sektori. Nismo se pozicionirali na europskom tržištu i potrebne su nužne mjere. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolega Baranović, jednim dijelom ću se osvrnuti kad ste govorili da evo koliko nas ovdje u sabornici ima, ali to su vam kolega Baranović uglavnom ista lica koja sjede ovdje srijedom i petkom, pa bio to neki mali zakon ili veliki, a ovaj smatramo da je jako važan zakon. Kao što vidite, to vam ne zanima niti medije niti nikoga, zastupnici oni koji nisu tu možda imaju nekog važnijeg posla, ali vjerujte da ćemo mi i kao oporba sigurno se trudit da ovaj se zakon popravi što se tiče drugog čitanja. Ali ja bih vas htjela još nešto pitat, govorili ste o ribarstvu obzirom da je to vaš fah. Zanima me i rekli ste da je to jedina koja perspektivnu izvoznu komponentu, šećer i ribarstvo. Pa ne znam, nisam vas čula ali evo isto me tako zanima vezano za ovaj netransparentni vladin prijedlog postavljanja 7 platformi moram reći uz obalu jer recimo sa Pašmana će se jako dobro vidjeti ta platforma koja će probušit naše more. Kakav će utjecat imati to na ribarstvo? Kakav će utjecaj imati to na poljoprivredu jer ovo je i zakon o ribarstvu? Mi smo tek dobili ovu studiju o utjecaju na okoliš, to je mislim sve skupa brod luđaka kad se gleda o čemu se tu radi, najprije podijeliš da probuše, znaš unaprijed da će studija biti ok. Zanima me zašto niti Ministarstvo poljoprivreda naše nije reagiralo. Ako turizam i poljoprivredu želimo na neki način spojit, a trebamo očekujemo da se smatra da je poljoprivreda važna. I slažem se s vama veliki je uvoz. Ali nešto moram reći. Evo dobila sam tu jednu rečenicu, više ništa. Ima jedan veliki domaći trgovački lanac koji na žalost ni u jednom svom tom prodajnom centru nema označeno hrvatske proizvode ako se odnose na voće i povrće [[Upadica Zgrebec: Hvala lijepa.]] Ali ima jedan veliki trgovački lanac koji je strani, koji se ponosi s tim što ima voće i povrće iz Hrvatske. Znači, činjenica je da više naše proizvode stranci vole nego mi sami.
Zaista nema smisla da vas toliko opominjem. Da ste replicirali na ono što je kolega govorio imali biste dosta vremena, a replicirali ste na nešto što on nije govorio. A što se tiče medija HTV prenosi još uvijek ovu sjednicu. Odgovor na repliku Petar Baranović.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kako mi u novo formiranoj stranci se trudimo biti real političari tako se držimo istine pa ću ja ovaj put reći onako kako stvari stoje. U samom startu moje kapetanske karijere moja omiljena pošta, to mi ribari zovemo pozicije di se lovi je bila platforma Zagreb 1 devet milja vanka Dugog otoka i moram vam reći nikad bolje u karijeri nisam lovija šta oko te naftne platforme. Tako gospođo da tu famu skinemo s dnevnog reda. Tu sam najbolje … [[Govornik se ne razumije.]] i više sam volija proći kraj sidara od platforme nego kraj dragoga boga da se ne bi lagali. Inženjer geologije nisam, opravdanost bušenja neću komentirati. Mislim da ono šta radi sav suvisli civilizirani svijet po istim protokolima i normama trebamo raditi i mi i apsolutno sam zagovornik svih mjera koje treba poduzeti da se zaštiti eko sustav Jadrana. Na žalost, imali smo mi pravni okvir u kojem sam ima i debelo osobno umiješane prste a zva se ZERP pa ga hrvatska politika nikad nije imala karaktera provesti do kraja kako za mandata jedne Vlade, tako i za mandata druge Vlade do dana današnjega. A što se tiče lanaca i voća tu bih ja preporučija na savjest hrvatskim građanima. Osobno sve šta može rasti u Republici Hrvatskoj kupujem samo i isključivo ukoliko je od hrvatskih proizvođača. Pa ako sam prema tomu u tom dijelu nacionalist onda mislim da je to pozitivni nacionalizam i tim se ponosim. U mene jabuka osim ona koja je došla iz Hrvatske ne može ući u košaricu. To je moja poruka hrvatskim građanima i kolegama danas u sali. Hvala lijepo.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa. Kolega govorili ste o školama i o obrazovanju poljoprivrednika. Ma ima u Hrvatskoj dobrih škola, sustav vaš nije prilagođen vremenu to je točno. Ali ima škola i sa velikom tradicijom. Čak bi nam neke puno razvijenije zemlje mogle na tome biti zavidne. No, činjenica je da od kadroviranja u tim školama, od kadrova od struke pa do programa a u konačnici i do cilja obrazovanja nema puta. Dakle, danas se mladi ljudi ne žele upisivati u poljoprivredne škole ako baš ne moraju. Što će se upisivati? Radi ovoga što ste malo prije napomenuli i sami. Dakle, ova prostorija nekako me podsjeća na jednu epruvetu u kojoj je otrov koji se lagano onako kap po kap pušta u vene hrvatskog seljaka i on umire. Odavde iz ove epruvete će on biti u konačnici dotučen, odavde se cijelo vrijeme tuče. Dakle, zanemarimo sada današnjicu, ovo je trenutak, sve ovo vrijeme o kojem govorimo. Dakle, sve ovo vrijeme odavde to dolazi i to je naš problem. Ali govorili ste o analizama tla. Ima i takvih labaratorija, ali postavlja se pitanje zašto ljude koji su stručni za analize tla, doktorirali na takvim stvarima šaljemo onda u stočarski resor i stočarski sektor, a stočare šaljemo izvan tog sektora. To se događa u Hrvatskoj. Dakle, kadroviranje, loši programi, škole su tu, one imaju kadar, programi se moraju osuvremeniti i posložiti i odavde ovo mora prestati biti epruveta sa otrovom. Ovo mora postat epruveta sa nekim poticajnim sredstvima kako bi se ljudi bavili poljoprivredom.
Odgovor na repliku. Hoćete odgovarat? Petar Baranović.
Generalno bih se ja založija za jednu stvar poštovani kolega, uvažena gospođo potpredsjednice. Jučer smo raspravljali o švicarskom franku, geneza problema dugi niz godina unatrag. Po mom osobnom mišljenju tamo negdje od '94. godinu kad su genijalci donijeli tečaj kune kakav su donijeli pa su onda kompletan rad i proizvodnju bacili u zapećak. Problem provođenja poljoprivredne politike, pa i obrazovanja u poljoprivredi isto tako nije od jučer, od prekjučer. Nije ni unatrag tri godine, nije čak ni unatrag zadnjih deset godina. Dugo to seže i sigurno će nam trebati dosta ozbiljnih rasprava, ozbiljnog pristupa poslu da to popravimo. Između ostaloga i donošenja strategija i strateških dokumenata po svim domenama za koje je to potrebno u ovom Visokom domu bez one malicije i zla u politici koja je toliko postala karakteristična za ovaj Dom, ovaj auditorij da to već postaje stvarno besmisleno. Imamo čitav niz kardinalnih točaka oko kojih se lomi ova zemlja. Ja bih apelira na kolege, evo krenimo od ovog Zakona o poljoprivredi i krenimo od inicijative da se strateški sagleda stanje, perspektive i potrebe, šanse tog sektora u ovoj zemlji i da to krenemo raditi bez obzira u dobroj vjeri da li smo zastupnici vlasti, da li smo zastupnici oporbe ili smo zastupnici koji negdje otprilike s jedne pristojne centrističke pozicije promatraju taj duel. Hvala vam lijepo.
I Alen Prelec, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo na žalost moram se složit s vama gospodine zastupniče Baranović kad ste rekli da li bi se trebali zabrinuti za hrvatsku poljoprivredu. Spomenuli ste i to da ona bi trebala biti i ne bi trebala biti strateška grana. E o tome možemo pričati. Međutim, bilo mi je interesantan jedan podatak koji ste naveli da se nekad obrađivalo 3 milijuna hektara, a danas da je to 1,3 milijuna hektara. Kad putujemo, a putujemo i avionom i autom a onda kad autom putujemo onda vidimo vani kad prolazimo kroz Mađarsku, Slovačku, Češku, Sloveniju da gotovo neobrađenih poljoprivrednih zemljišta i nema. Nažalost, kod nas to nije tako. Evo ja gledam primjer u svojoj jedinici lokalne samouprave gdje smo izračunali da gotovo 50% naših poljoprivrednih zemljišta je neobrađeno. I kako sam susjed sa Slovencima mislio sam da su to Slovenci riješili na nekakav dobar način, oni su već dugo u EU. Čuvši se sa njihovim županom pitam ga pa dobro kako ste vi riješili to da imate sva poljoprivredna zemljišta obrađena? Vjerojatno je to nekakva normalna ili dobra formula. A on mi je odgovorio kaznama, isključivo kaznama. Znači, nema nikakvih zakona ili ne znam nečega što bi potaknulo poljoprivrednike da obrađuju svoje zemljište. Ja sam pokušao u svojoj jedinici lokalne samouprave provesti možda jedan model. Jasno da postoje opravdani razlozi negdje zbog čega netko ne obrađuje poljoprivredno zemljište, da li je to ne isplati mu se ili jednostavno nema vremena, ali treba ih potaknuti. Treba ih potaknuti da napravimo, po meni, jedan registar neobrađenih površina i svi oni koji ne obrađuju površine neka se jave u taj registar. A imamo hvala Bogu dovoljno poljoprivrednika koji upravo to bi obrađivali. Evo, hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, Petar Baranović.
Ja vas molim da mi vratite vrijeme ako nije problem. Uvaženi kolega ima nešto što se zove Agencija za poljoprivredno zemljište u RH pa sad ne znam ja možda bi oni mogli pomoći ili bi bila neka njihova funkcija koja proizlazi iz samog naslova da posreduju i da koordiniraju u gospodarenju poljoprivrednim zemljištem, a vi ste kazali da su Slovenci to riješili na način da naplate kaznu onome tko ne obrađuje. A onda ste nastavili dalje da se to ne rješava zakonom. Pa koliko ja znam kazne bez zakonskog uporišta ne naplaćuje nitko. Možemo govoriti o zakonu koji bi propisao porez na neiskorišteno poljoprivredno zemljište ukoliko bi to naravno čuveni Ustavni sud generator svog dobra u Hrvatskoj dopustio ili možemo govoriti o kazni zbog neurednih poljoprivrednih površina u kontekstu protupožarne zaštite ili bilo čega drugoga ali nešto kao mehanizam bi bilo pametno razmotriti. Jer jednostavno je nedopustivo i neracionalno da nam ogromne poljoprivredne površine generalno gledajući ne sad, nećemo ulazit u kontekst usitnjenosti parcela, stoje neobrađene a da mi uvozimo i one kulture čija je proizvodnja najtrivijalnija i koja uopće ne bi trebala biti u pitanju u ovoj zemlji. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Ivica Mandić. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, uvažena zamjenice ministra, kolegice i kolege. Pa ja bih počeo raspravu u ime kluba da nije bitno koliko nas ima već je bitno ono što pričamo i na koji način želimo da ovaj vrlo važan zakon, Zakon o poljoprivredi, ugleda svjetlo dana i da svima onima koji ostvaruju svoju egzistenciju bude lakše po ovom zakonu. Nijednog trenutka mi u klubu HNS-a ne sumnjamo da svi zastupnici, bez obzira da li dolazili s lijeve ili s desne strane, da im je istinska želja da ovaj zakon bude na korist RH i svima onima koji žive od rada pogotovo rada u poljoprivredi. Da bi bolje sagledali ovaj zakon, njegovu važnost i u biti određene smjernice kako poboljšavati određene instrumente za praćenje u poljoprivredi ja bih rekao da broj stanovnika na kugli zemaljskoj u zadnjih 50 godina se udvostručio. Danas na svijetu živi preko 7 milijardi ljudi. Prema predviđanjima stručnjaka do 2050. godine taj broj će biti preko 9 milijardi. Upravo sam izašao sa ovim podacima da shvatimo važnost i proizvodnje hrane i važnost u održivosti sustava poljoprivrede i poljoprivrednu proizvodnju. Ako gledamo ove podatke koji su vezani za 2050. godinu gdje će svijet brojiti preko 9 milijardi broj stanovnika će se za 35% povećati, a potrošnja hrane će se udvostručiti. Tu ima još nekoliko interesantnih podataka koji opet daju ogromne mogućnosti razvoju poljoprivrede u RH, koji govore da sve kopnene površine isključujući od onih koje nisu pod ledom 40% se koristi za poljoprivrednu proizvodnju. Ako gledamo ovaj dio poljoprivredne proizvodnje koji otpada na velike proizvođače i na male proizvođače onda dolazimo do podataka da veliki proizvođači od proizvedene hrane u poljoprivrednoj proizvodnji da se ona koristi za ishranu ljudi ili prehranu ljudi sa 55%, da 36% se koristi za prehranu životinja i 9% proizvedene poljoprivredne proizvodnje završava u bioindustriji i gorivima. Ako sada gledamo, to su veliki proizvođači, ako gledamo male proizvođače, znači mala obiteljska gospodarstva taj puta dolazimo do podataka da 100% hrane završava u prehrani stanovništva. Da bi bolje sagledali situaciju u RH, a pogotovo po pitanju poljoprivredne proizvodnje mi moramo uočiti ili konstatirati stvarno stanje. To stvarno stanje govori da imamo preko 220 tisuća OPG-a, da je starosna struktura poražavajuća, da gledamo kvalifikacijsku strukturu OPG-a također da je katastrofalna i ako gledamo u podacima od 230 tisuća OPG-a njih preko 85% od stručne spreme ima da je to tradicija u obitelji. Ja visoko držim do tradicionalnih vrijednosti u RH pogotovo do tradicionalnih vrijednosti koje su vezane sa prostor iz kojeg ja dolazim iz Slavonije, ali na tome ne možemo graditi konkurentnu, kvalitetnu poljoprivrednu proizvodnja, poljoprivredna proizvodnja koja će se baviti očuvanjem i zaštitom prostora i da imamo tu poduzetništvo. Znači mi otprilike dolazimo do konstatacije i problema što bi trebalo biti u poljoprivredi. O tome da je poljoprivreda strateška proizvodnja to i ova Vlada i ovo ministarstvo potvrđuje sa niz mjera jer nijedna druga proizvodnja u RH nema toliki broj potpora kao poljoprivreda. Sa pravom ima i mi smo se sa pravom i odredili. Ja sam došao do ovih podataka koji nam dolaze početak pred ovog svega, uz ove sve najbolje želje da želimo riješiti na uspješan način sve probleme koje imamo. Uz ovo sve što sam govorio o ovim podacima, mi dolazimo do demografske slike RH koja je poražavajuća. Ako gledamo u zadnjih 50 godina znači '63.godine u RH se rađalo 69 tisuća bliže 70 tisuća djece. Znate koliko se rodilo prošle godine? 39 tisuća. A ovo upravo govorim demografija i poljoprivreda jel najveći broj obiteljskih gospodarstava i građana Hrvatske nalazi svoju egzistenciju u poljoprivredi. Prema tome ono što je predloženo i sa ovim zakonom da dio mladih obiteljskih gospodarstava se potiče. Ja smatram da tu moraju biti te mjere još i veće i da moraju biti još radikalnije prisutno da u ruralnim prostorima očuvamo prostore sa mladim ljudima, sa uspješnim i educiranim ljudima, sa konkurentnom proizvodnjom. Ono što također bih htio naglasiti ne kriveći ni jednu, ni drugu, ni treću vladu da ono što smo radili u tranziciji 10 godina pogotovo vezano za poljoprivrednu proizvodnju, mislim da na najbolji način nismo iskoristili jer ni kvalifikacijska struktura, ni proizvodnja nisu dali željene rezultate. Jer ako kažemo, sada ja ovdje ne veličam sustave kombinata, ali ako kažemo da na istom prostoru prije 25, 30 godina prinose po hektaru imali smo za 20 ili 30% veći. Znači ipak ta znanost, ta struka nešto govori i to govori o tim svim našim potencijalima. Ono što mi kao RH sigurno možemo sa potencijalima koje imamo i samodostatnost i samoodrživost. Mi ovdje ne govorimo da RH uz jednu dobru organizaciju može imati izvoz u RH. Mi znamo da nama godišnje dolazi preko 20 milijuna gostiju koji dolaze u turizam. Mi još uvijek nismo našli instrumente, još uvijek nismo našli poveznicu između zelene i plave Hrvatske, tu su potencijali neograničeni. Pa ne može se dogoditi da u RH u kojoj je prije 50 godina bilo na tržnicama izobilje peradi, nije bilo peradi vrste koje nismo mogli naći. Vi više ne možete naći patku, gusku, purani su ili pure su jako rijetkost, to sve može biti. Ono što bi također htio naglasiti u raspravi ispred kluba da RH još uvijek nije dovoljno se ocijenila prema kakvim proizvodnjama u poljoprivredi, da li su to veliki, srednji ili mali ili što je to. Pitanje definicije OPG-a da li je OPG koje obrađuje 500 hektara? Oprostite prema mom shvaćanju to nije obiteljsko gospodarstvo. Obiteljsko gospodarstvo može zadovoljiti one potrebe koje završava u krugu obitelji po pitanju i broja zaposlenih i svega. Sve ono drugo je nešto drugo. Mi o tome nismo govorili 25 godina i još sada lutamo. Po mišljenju Kluba HNS-a ispred koje ja govorim mi jesmo za poljoprivredu koja je poduzetna, konkurentna, kvalitetna bez obzira na kakvom se posjedu ona obrađuje, ali smatramo da su mala i srednja gospodarstva budućnost i po pitanju demografije i po pitanju naseljenosti RH i po pitanju svega. Ono kada govorimo o Zakonu o poljoprivredi vrijednost svakog zakona se očituje u njegovoj jasnoći i njegovoj provedivosti. Ovaj zakon daje dobar pravni okvir i dobru početnu poziciju. On neće moći promijeniti ove probleme o kojima sam ja govorio. To treba biti posebna tematska sjednica jer ono je usko vezano za demografiju, da vidimo te mjere, a ove mjere sve koje donose se ovdje preko ruralnog razvoja i preko ovoga Zakona o poljoprivredi mogu se implementirati u demografiju. I taj puta možemo mlade ljude vezati više i u jednom kratkom vremenu doći do povećanja i zaposlenosti i povećati broj obradivih površina da nemamo u Republici Hrvatskoj neobradivih površina. Sadašnja regulativa je složena i smještena je u više zakona i podzakonskih akata. I taj puta ona izaziva i određene probleme. Recimo ovdje sa donošenjem ovog zakona 9 zakona nestaje i 1 mislim pravilnik. To onom čovjeku koji nije vičan prema ovom pisanom dijelu ipak olakšava. Olakšava samoj administraciji praćenje. To neće dati nekakve efekte, e sada odmah će se bolje živjeti, ali u biti će se olakšati. Mnogi kolege su dali dobronamjerno ili zlonamjerno spominjali da Republika Hrvatska kasni u provodivosti programa po pitanju ruralnog razvoja. Ja ovdje odgovorno ću reći kolegama da je Europska unija zakasnila punih 6 mjeseci u donošenju tog zakona koji nam daje pravni okvir. I na temelju tog pravnog okvira mi smo izradili. Taj pravni okvir odnosi se na poljoprivredu do 2014. godine. Po pitanju svih ovih tema koje su vezane uz ovaj predloženi zakon, mi moramo znati da je Republika Hrvatska u poglavljima 11, 12 i 13 određene stvari ispregovarala i tu više nema mi to ne bi htjeli. Hrvatska je dužna provoditi okvire zajedničke poljoprivredne politike, sve svoje akte uskladiti prema tome i tako se provoditi. Ja ću samo reći kod jednog primjera, kod izravnih plaćanja, u Francuskoj je u odnos izravna plaćanja i ruralni prostor 90% izravna plaćanja, 10% je za ruralni prostor. Odnos u Europskoj uniji je 70% izravna plaćanja 30% ruralni prostor. A mi smo ispregovarali 54:36. O tome je sada kasno govoriti da li je to dobro ili loše, to je situacija u kojoj smo se našli. Ali ona intervencija koju je imalo Ministarstvo poljoprivrede da iz ovog prostora koji je namijenjen za ruralni prostor da je 13% iz te omotnice je prebačeno u direktna plaćanja. To znači ove godine 50, za 370 na 50, na 420 milijuna eura za poticaje u direktnim plaćanjima. To smatram da je dobra odluka jer još uvijek naša obiteljska gospodarstva nisu u takvom stanju da bi mogli prihvatiti sve moguće projekte koji su vezani za ruralni prostor. To smatram također da je dobra mjera. U članku 1. točno se govori o ciljevima ovoga zakona koji smatram … [[Govornik se ne razumije.]] Kod članka br. 3. pojedinim koji su bili nazočni na sastanku odbora su tražili da se nekome zagarantira dohodak. To je nemoguće ugraditi. Da li može jedan, bilo koji poduzetnik, da li on bio obrtnik, urar, mehaničar, da pravi stolice, parkete da mu netko garantira dohodak. Da, može garantirati dohodak po određenim uvjetima, ali nekome garantirati dohodak da se netko bavi sa nekakvom djelatnošću to … [[Govornik se ne razumije.]] Ono što također pozdravljamo i smatramo da je jako dobro, da su ovdje inspekcije, sve su objedinjene u jednu inspekciju, poljoprivrednu inspekciju, smatramo da su značajni iskoraci po pitanju prodaje na kućnom pragu, da je ovdje zakonodavac omogućio i da ta mjera i taj način daje dobre rezultate i kod pčelara i kod voća i kod povrća i po meni sve one proizvode koji mogu koristiti ovakav način na kućnom pragu treba u svakom slučaju i koristiti. Ono što je također jako dobro od mjera koje su vezane uz ova ruralna plaćanja da se mogu uključiti jedinice lokalne samouprave, pa pitanje mjera sa tržnim viškovima hrane i svega, tu imamo nekoliko efekata, pomažemo ugroženima, smanjujemo onečišćenje i pravimo dobre stvari. O ovom zakonu bi se moglo govoriti puno. Mi kao klub ćemo ga podržati i predlažemo da bi svakako trebali napraviti polazno stanje koje je i kojim mjerama najprije … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepa.]] Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Marijan Škvarić ima repliku.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Uvaženi kolega vi ste u svojoj raspravi iznijeli jedan stav koji možda premalo spominjemo u tom dijelu da je jedna od bitnijih problematika razvoja naše poljoprivredne proizvodnje je veoma loša … [[Govornik se ne razumije.]] struktura i prije svega obrazovanje. Vezano opet uz taj dio da smo vezani uz veoma konkretno globalno tržište Europske unije i u tom dijelu i da ta konkretnost i konkurentnost može biti vezana uz obrazovanje. A kada imamo podatke da nažalost kada gledamo strukturu obrazovanja nositelja poljoprivrednih gospodarstava da 25% tih nositelja gospodarstava ističe, da ima samo praktično iskustvo u poljoprivredi a samo 2% ima puno poljoprivredno obrazovanje. U Europi su ti omjeri puno, puno drugačiji. Ulaganje u obrazovanje je uz poljoprivredu koja isto također dugoročno vraća ono što ste uložili, obrazovanje i ono što smo već prije nekih 15-ak, 20-ak godina zakasnili i itekako bi sada trebalo kao što ova Vlada radi da povećamo obrazovanje, osnujemo škole, naučimo naše poljoprivrednike da zaista budu konkurentni u tom dijelu poljoprivredne proizvodnje. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivica Mandić.
Evo hvala lijepo. Evo uvaženi kolega drago mi je da ste slušali. Je, točno sam rekao da je to jedna od temeljnih pretpostavki za brži razvoj u poljoprivredi. Ako gledamo najrazvijenije zemlje i najkonkurentnije u poljoprivrednoj proizvodnji Izrael, Danska tada imate u Izraelu da 85% visokoobrazovanih ljudi je kao poduzetnici u poljoprivredi. A sada uzmite uvjete Izrael nema vodu, nema zemlju a imaju konkurentan proizvod. A mi imamo i zemlju, imamo i vodu i sve ostalo, ali nemamo… … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro, nemamo stručnost, ali kažem taj dio, recimo Danska 75%, taj dio u vremenu tranzicije mi nismo značajno popravili početno stanje i po mom slobodnom uvjerenju to je jedan od velikih problema. Također i jedan od značajnih resursa je poljoprivredno zemljište. Recimo vi u Republici Sloveniji niste mogli dobiti poljoprivredno zemljište ako niste imali adekvatno obrazovanje. Prema vašem obrazovanju toliko ste mogli konkurirat na zemljište. Ja ovdje ne podcjenjujem nijedno zanimanje, ali imate da ljude, uzet ću stomatolog, šofer, mogao je konkurirat za zemljište i on je bio prema Ustavu ravnopravan. Smatram da je tu bilo dovoljno grešaka.
Slažem se s vama i kao pravnik nisam kvalificiran za zemljište, slažem se. Tako je. Poštovani zastupnik Branko Hrg, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Mandić, ja bih se s vama apsolutno i u potpunosti složio što se tiče vašeg dijela rasprave o OPG-ima, moram reći da me se dojmila, da smo ustvari tu na istom tragu, barem teoretski. Mi smo tijekom prošle godine u HSS-u cijelu godinu radili jedan novi program za poljoprivredu i upravo smo se bazirali na definiranje OPG-a. Ono je stvarno vezano uz ono što je ovdje govoreno i što ste govorili vi na površine koje ono obrađuje. No nije mi jasno, ako ovako govorite o OPG-ima kako to da ste dionik Vlade koja u principu kontinuirano i svjesno, s namjerom ustvari želi uništiti taj status OPG-a, želi da nestane. Pa i u ovom zakonu, pa pročitajte si ovaj zakon, pročitajte ovaj zakon i recite mi kako je to definiran OPG u ovom zakonu, osim u onom dijelu članka 69., 70. gdje se govori o prodaji proizvoda. Da li postoji definicija OPG-a u ovom zakonu, da li u pojmovniku postoji? Ne postoji. Nisam vidio. Ako ćete mi to kasnije moći reći vrlo rado. Dakle slažem se s vašom raspravom u tom dijelu, ali definitivno mi nije jasno kako ste recimo kao klub zastupnika u ime kluba ste govorili, digli ruku za Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu koji dakle onemogućuje OPG da dobije zemlju. Evo meni to nije jasno, ja vas molim da to malo pojasnite.
Da, odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivica Mandić.
Hvala lijepo. Nadam se da u mojoj raspravi ispred kluba ništa nije bilo nedvosmisleno i što nije bilo razumljivo. Ne znam otkuda vam konstatacija da Vlada koju podržava i moja stranka radi protiv OPG-a. To je netočno jer i ovaj zakon koji sada donosimo jasno govori i prema malim gospodarstvima do 20 hektara posebni poticaji, do 25 hektara kod mladih gospodarstava posebni poticaji. Ja smatram da su to nedovoljne mjere, da one moraju biti još značajnije po pitanju dugoročnosti. Po pitanju odluke da se državno zemljište Republike Hrvatske ne prodaje, ja kao agronom uvijek ću dići ruku i reći da hrvatsko zemljište koje je u vlasništvu Republike Hrvatske ne treba nikada ići u prodaju jer taj puta može biti zakup, da li može ići u koncesiju uopće nije bitno, ali je bitno da Republika Hrvatska ostaje. Po pitanju prodaje privatnog zemljišta tu mi nemamo pravo da tog prometa nema, ali uvijek ću biti za to da državno poljoprivredno zemljište kojih ima negdje ispod 800 000 ili možda nešto više hektara, uvijek ostane državno poljoprivredno zemljište, a da ovaj promet i da probleme koji su vezani za obiteljska gospodarstva, pogotovo staračka, da je država dužna kao resursu koji je od posebne važnosti za Republiku Hrvatsku da se o njemu vodi računa. Jer takvog zemljišta je u biti dosta koje se ne obrađuje jer starosna struktura obiteljska gospodarstva je negdje preko 60% onih iznad 60 godina, ali oprostite ti ljudi moraju živjeti ali s njima ne možemo graditi konkurentnu i kvalitetnu proizvodnju, a ovo je riješeno člankom 121. obiteljska.
Hvala lijepa. U ime predlagateljice Vlade Republike Hrvatske poštovana Snježana Španjol, zamjenica ministra poljoprivrede. Dođite za govornicu ovdje poštovana zamjenice.
Hvala lijepo. Evo zamolila sam intervenciju jer zbilja ovo više ne mogu slušati. Prije svega, vezano da je ponovljeno treći ili četvrti put vezano za to da OPG nisu navedena u zakonu. Rečeno je tri ili četiri puta. Ja bih vas ljubazno molila da otvorite zakon članak 121. stavak 4. i pročitate. OPG je fizička osoba ili skupina fizičkih osoba, članova zajedničkog kućanstva koje obavljaju poljoprivrednu djelatnost na poljoprivrednom gospodarstvu koristeći vlastite ili unajmljene proizvodne jedinice. I ja se nadam da u daljnjim replikama nećete ponovno navesti da nismo definirali u zakonu OPG i da uništavamo OPG. Dodatno, vezano za pojam poljoprivrednik na prvom mjestu gospodine saborski zastupniče su OPG-i, obrti registrirani za obavljanje poljoprivredne djelatnosti, trgovačka društva ili zadruge te na kraju druge pravne osobe. Vezano za OPG i u programu izravnih plaćanja i u programu ruralnog razvoja nalaze se potpore za mala obiteljska poljoprivredna gospodarstva što do sada nije bio slučaj. Broj dva, program mladih koji u 20 i nešto godina potpore za mlade nije postojao u poljoprivrednoj politici Republike Hrvatske, sada postoji i u programu izravnih plaćanja i u programu ruralnog razvoja. U programu izravnog plaćanja ulazak mladih u poljoprivredu bit će stimuliran dodatnim iznosima po hektaru, a u programu ruralnog razvoja mladi će za ulaganja u poljoprivredna gospodarstva umjesto 50% imati pravo na 70% potpore u odnosu na ostale. Prepoznali smo probleme koji postoje na selu oko odlaska mladih ljudi, oko vrlo loše infrastrukture i života na selu koji nije rezultat dvije ili tri godine, nego nacionalne poljoprivredne politike prema ruralnim krajevima i prije svega prema OPG-ima i prema obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima i prema stimulaciji da mladi ostanu, da uče, da educiraju i da preuzimaju nove tehnologije i inovacije, da ulažu u preradbene pogone, da ulažu u znanje i tehnologije i da podignu selo na jednu višu razinu, da imaju proizvode sa većom dodanom vrijednosti, a ne da kontinuirano budemo zemlja sirovine. Dodatno vezano za uvoz da, ali strategija, strateške odrednice ako pogledamo u Strategiju iz 2002. godine su bili razvoj trgovine i turizma. Industrijska strategija RH je donesena sad za razdoblje 2014.-2020. Prehrambena industrija, drvna industrija i sve industrije sad se nalaze u toj industrijskoj strategiji. Strategija je razvoj industrije prehrambene. Do sad trgovine, zašto su postojale potpore za uvoz junadi, za uvoz svinja. Velika većina zemalja, možete vidjeti analizu država članica EU stimulirala je uzgoj samo domaće junadi, domaćih svinja, domaćeg stočarstva i domaće poljoprivredne proizvodnje. Naglašavam prije ulaska u EU ako već o tome govorimo, jer sada to ne možemo jer smo članica EU. Kad smo bili nacionalna poljoprivredna politika to smo mogli napraviti. Uvozom jeftine junadi koja je rušila cijenu domaće proizvedene junadi doveli smo u pojedinim dijelovima sektor stočarstva tu di je, a o mljekarstvu ću još ako dozvolite u završnoj riječi ali zbilja ne mogu, dakle da se neke stvari pet ili šest puta ponavljaju koje nisu točne. Vezano za duhan. Da, za duhan državna potpora u ugovoru o pristupanju je jamčena za tri godine. Svjesni da u proizvodno vezanim potporama duhan po zajedničkoj poljoprivrednoj politici ne ulazi. Skinuli smo šećernu repu iz tog dijela i prebacili u proizvodno vezanu potporu kako bi osigurali dodatnu omotnicu za proizvođače duhana, ali ne možemo za više od 20% povećati taj iznos. Naravno, sjest ćemo i razgovarat ćemo. Ali želim samo naglasiti da pojedine stvari se ne mogu mijenjati jer su definirane Ugovorom o pristupanju i ne možemo našim poljoprivrednicima obećavati nešto iza čega ne možemo stajati. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Dobro bi bilo u saborskoj raspravi da se ne obraćamo jedni drugima nego instituciji Hrvatskog sabora i građanima Hrvatske. Ovo nije privatna stvar ničija. Dobro je prethodnik Luka Bebić rekao nije meni tata kupio Sabor, pa nikome nije kupio Sabor. Sada replike. Poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice. Vrlo čudna definicija. Velite OPG, trgovačka društva, zadruge i druge pravne osobe. Po nomenklaturi proizvodnje s ne znam koje, ne znam koje bi to druge pravne osobe bile u Hrvatskoj, ne znam koje bi to bile. A što se tiče proizvodnje koliko je u 2003. godini zatvoreno mljekarskih farmi i koliko je zaklano krava? Preko 30000. Prema tome, nemojmo brkati pojmova. Valjda bi svi trebali bit svjesni da je poljoprivreda u situaciji u kakvoj je i ovi ostali rashodi u proračunu me uvijek užasavaju, a isto tako u zakonu me užasavaju druge pravne osobe. Jer te druge pravne osobe su obično među onih 50 milijardi nenaplaćenih.
Odgovor na repliku, poštovana zamjenica ministra Snježana Španjol.
Hvala lijepo. Dakle, druge pravne osobe su fakulteti koji imaju poljoprivredno zemljište vezano na znanstveno-istraživačke poslove. Da gospodine [[Upadica predsjednik: Samo vi nastavite govoriti.]] i različite druge poljoprivredne škole o kojima smo evo razgovarali da je potrebna edukacija, znači za edukaciju srednjoškolaca i svih onih koji žele edukaciju. To su druge pravne osobe. Vezano za 30000 životinja koje ste spomenuli gospodin Šuker ja bih samo poštovani saborski zastupniče, ja bih vas samo podsjetila na Strategiju poljoprivrede iz 2002. godine kad je broj OPG-a na kojima su postojale krave bio 100 tisuća i broj krava u Hrvatskoj je bio 480 tisuća. U 2012. godini broj OPG-a je bio 10000 na kojima su bile krave, a broj krava je pao na 180 tisuća. Pa ja vas molim ako već razgovaramo i želimo analizu, onda napravimo analizu koja pokazuje pravo stanje i ono što se dogodilo gašenjem poljoprivrednih gospodarstava koji su imali dvije do tri krave. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nova replika, poštovani zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo ja mogu slušati sve i nije nikakav problem iznositi mišljenje i nije u zloj namjeri definitivno. Stvarno ono što sam rekao malo prije volio bih da se za drugo čitanje ulože maksimalni napori da se u pripremi konačnog prijedloga zakona sa svima onima koji su zainteresirana maksimalno svi potrude i da se donese jedan ovakav zakon konsenzusom. To bi bilo u interesu onih ljudi o kojima danas ovdje govorimo, o kojima razgovaramo. Dakle OPG kao OPG ja sam rekao da nije u onom dijelu članka 2. u pojmovima definiran da nigdje ne stoji OPG. I mislim da ako se određujemo za OPG da je to nešto što je Hrvatskoj potrebno jer je to nešto što je u našem okruženju u razvijenim zemljama normalno. Onda bi bilo sasvim normalno da se jasno odredimo i u tom članku 2. u općenitom dijelu da kažemo što je to obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, a ne tamo članak 69. i 70. gdje se govori kako će prodavati ili članak 121. koji u jednom dijelu opisuje OPG. Oprostite, OPG-i su ono zbog čega nam trebaju i škole, ono zbog čega nam trebaju agronomi, zbog čega nam treba struka, a činjenica je da strukovne udruge imaju više prostora u ovom zakonu nego što ima OPG. A nemam ništa protiv toga, dakle ništa nisam rekao protiv, samo mislim da to treba ugraditi i da treba malo jače naglasiti ako nam je politička volja da OPG bude dakle proizvodna jedinica, nešto gdje se čuva život i gdje se čuva domaća proizvodnja. Dakle, OPG će čuvati život na selu. I stalno se govori o ruralnom i ovom dijelu izravnih potpora. Pa normalna stvar da su neke zemlje koje su uredile svoje ruralne prostore više stavile u izravna plaćanja. A Hrvatska ima neuređeno selo, neuređen ruralni prostor. I normalno da se u ovom trenutku treba tamo ulagati znatne novce kako bi se stvorili preduvjeti da ljudi uopće tamo žele ostati.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite poštovana kolegice. … [[Upadica se ne razumije.]] Nemam uopće vas zapisanog gospodine Lucić. Imam Đakića, a ne vas. … [[Upadica se ne razumije.]] Bit ćete peti, nije problem.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena zamjenice, evo kad vas ovako slušam kako branite i ovaj zakon ma nitko ne govori ali pristali ste na drugo čitanje zato što se mora doraditi, jel' tako, mora se doraditi zakon. Međutim, ono što mene stalno nekako boli, ne samo kod vas nego općenito momentalno Ministarstvo poljoprivrede pa i ministar koji nije ovdje inače je uvijek sa nama, jest to da recimo kompetentno sada govorite o nekim stvarima ali jednako tako ih branite kao što je ministar na početku mandata nama ovdje govorio da ima 3,3 milijuna poljoprivrednog zemljišta koje će on dati u zakup. Kad smo mi ovdje svi govorili ministre molim vas činjenice, nije, ne, ne to će, vidjet ćete vi, to su sve vaši kosturi itd. A onda sad ste govorili o uvozu junica i krava. Zašto su se morale one uvesti? Morale su se uvesti zato jer više domaćeg materijala nije bilo. Ali istina je da se tu desila pa ja bih rekla i savjetodavna služba i neke službe. Ali kad se to uvozilo? Kolegice ja sam tada radila na terenu, jako dobro znam koja je godina bila, sve znam, u koje vrijeme je bilo i zašto je bilo. Prema tome, nemojte sve što je bilo prije, to je ono što je loše kod vas, sve što je bilo prije vi želite prikazati grozno. A da se sve to što je bilo prije i u vrijeme HDZ-ove vlade i naravno neke stvari koje su bile u vrijeme SDP-ove vlade dobro nisu činile, posebice sada pod zadnje, otvorili smo vrata EU, otvoreno je navodno tržište ponovit ću još jedanputa za 500 milijuna potrošača Hrvatskoj. Nažalost, ova Vlada je otvorila tržište 4,5 milijuna ljudi koji se iseljavaju iz Hrvatske jer im je ekonomska situacija strašna. I to je sad rezultat ove Vlade i ministarstva vašega.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zamjenica ministra Snježana Španjol.
Hvala lijepo. Dakle, ja kad sam govorila o uvozu junadi i uvozu svinja ja sam govorila o praksi država članica EU. Te podatke možete naći i mogu i reći o kojim zemljama se radi. Dakle to su Irska, to je Engleska, to je jednim dijelom Francuska, dakle u njihovim nacionalnim poljoprivrednim politikama potpore su se dodjeljivale samo za domaću junad, za domaći uzgoj svinja. Dakle, na taj način su jačali i znanstvene institucije i one institucije koje su sudjelovale u genetici. Stvorili su brend domaće proizvodnje, dakle našeg simentalca kojeg mi imamo, ali su radili dugo i zasad imaju rezultate. Nisam spominjala gospođo poštovana saborska zastupnice dakle niti politike nego sam govorila o iskustvu drugih država članica. Ovdje je još netko rekao vezano za udruživanja i vezano za poljoprivredne zadruge. Dakle, od tih troškova koji su se nametnuli poljoprivrednom proizvođaču, odnosno OPG-u kao samom jer između njega i u konačnici prehrambeno-prerađivačkog sektora sad ne postoji apsolutno nitko. Nekad su postojale i poljoprivredne zadruge, postojali su otkupljivači, organizatori otkupa, oni su nestali. Jednostavno više sam poljoprivredni proizvođač ne može trpiti sve ono čime se, financijski ne može podnijeti. Od svega onoga što mora troškovno raditi, od svega što se od njega zahtjeva vezano za zakon. I ja smatram da to nije samo rezultat par mjeseci nego dugogodišnjeg procesa u poljoprivrednoj proizvodnji.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa gospođo zamjenice ministra naime ne bih se složio s vama jer to nije točno da su neka ograničenja, radi se o nacionalnim sredstvima koja možemo dijeliti kako hoćemo ali ne smijemo probiti omotnicu. I kada izračunate ono što ste stavili u prijedlog jasno se vidi da je maksimalni jedinični izvoz 3,35 a dosad je bio 5,60. Ako shvatite koliko je izgubljeno proizvodnje, a izgubljeno je 4500 hektara duhanske proizvodnje, izgubljeno je 20% izvoza, 1000 radnih mjesta je izgubljeno. Kao u ovom segmentu tako i u nizu drugih segmenata gospođo draga događa se stalni pad u posljednje tri godine i ne možete ga ničim opravdati zašto što nema pravovremenih poticaja, nema dovoljnih poticajnih mjera, nema brige o selu i poljoprivredi zato se događa ovakav strašan pad kao što je predviđen. Ako bi ga htjeli dići na 13 milijuna kila koliko je bilo 2011.godine pa morate podijeliti samo ovo što imate u omotnici sa 5,60 i dobit ćete tu cifru koja treba biti kao stimulacija proizvodnji, a bit će vraćena kroz izvoz i proizvodnju.
Odgovor na repliku poštovana zamjenica ministra Snježana Španjol.
Evo vrlo kratko dakle rečeno je mi smo u pripremi i u konzultacijama preko savjeta sa proizvođačima duhana u tijeku je izrada prvog prijedloga Zakona o duhanu. Samo da pojasnim, dakle ovo što se govori o …, dakle radi se o tome da se radilo o isplatama po klasama s tim i zato je vrijednost više s tim da neke klase nisu bile plaćene. Sada razmatramo modele na koji način proizvođačima duhana omogućiti značajniju potporu, višu, upravo iz razloga što smo određene sektore prebacili u proizvodno vezanu potporu i otvorni smo kao i uvijek do sada Ministarstvo poljoprivrede za pronalazak rješenja na dobrobit proizvođača duhana. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Franjo Lucić, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa poštovana zamjenice, rekli ste prije svega i nemojte to više govoriti kako ne možete više slušati ove naše rasprave jer vi ste upravo ovdje da biste slušali i da bi sve ono što mi ovdje govorimo prenijeli u ministarstva i da bi ispravili jel niste vi jedini mjerodavni. Zato i postoji Parlament upravo da bi raspravljali svi ovdje i donijeli najbolje zaključke. Govorili ste o izravnim plaćanjima, samo ću vas podsjetiti, da, imaju izravna plaćanja za male, mlade proizvođače OPG-ove. Ali ja vas podsjećam kome ćete sutra plaćati kada njih neće biti, nećete imati kome. Dolaskom vas na vlast 2012.upravo ste vi izmijenili Zakon o prodaji zemljišta koje ide u koncesiju gdje ste izravnali istog ovog malog proizvođača OPG-ovca sa velikim sustavom. Da, gospođo zamjenice vi ste upravo u novom zakonu rekli da pravo na kupnju zemljišta ima onaj pravni subjekt koji ima gospodarski program, a to znači da svi veliki sustavi imaju i strojarstvo i ljude svu onu tehniku koja je potrebna za razliku od ovoga maloga. Upravo prethodna vlast HDZ-a omogućila malim OPG-ovima da kupi zemljište i da bi zasnovali sutra svoje gospodarstvo. Upravo ste vi 2012.godine ukinuli to. I danas imamo u jedinice lokalne samouprave natječaje u kojima redovito mali OPG-ovi gube jer se ne mogu natjecati sa velikim sustavi, a vi ste upravo u vašem natječaju i u zakonu dali privilegiju tim velikima, a zapostavili ste mali. Ja dolazim iz jedinice lokalne samouprave pa vam to sa razlogom govorim.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zamjenica ministra Snježana Španjol.
Prije svega želim se ispričati ako sam nekoga uvrijedila ali mi to nije bila namjera. Dakle samo sam htjela pojasniti jer je 4, 5 puta rečeno nešto što nije točno. Dakle ispričavam se ako je krivo prezentirano. Dakle vezno za prodaju zemljišta politika vezano za 2012.i nadalje je da prodaje državnog poljoprivrednog zemljišta nema, govorim o velikim površinama, osim u slučajevima do jednog hektara ako se ukaže potreba za okrupnjavanje proizvodno tehnološke cjeline. Radi se o zakupu. Želim istaknuti da je od 2001.prodano negdje oko 62 tisuće hektara poljoprivrednog zemljišta i svjedoci smo da na pojedinim područjima to poljoprivredno zemljište više nije poljoprivredno nego je građevinsko, da je prodano po znatno višim cijenama, da su bile velike malverzacije u vezi toga i mi to ne želimo. Želimo da poljoprivredno zemljište bude na raspolaganje OPG-ima i svima onima koji se poljoprivredom bave isključivo za poljoprivrednu proizvodnju. U 2013.i 2014.u raspolaganje smo dali 58 tisuća hektara i 20 tisuća hektara šumskog zemljišta što je za nekih 78 tisuća hektara, a u prethodnom razdoblju od 2001.do 2012.bilo je dano 200 tisuća hektara pa onda evo možemo izračunati i usporediti koliko se radilo na raspolaganju prije, a koliko sada. govorim u brojkama. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovana zamjenice ministra. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub HDZ-a u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Franjo Lucić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, poštovana zamjenice ministra poljoprivrede. Žao mi je ali niste mi odgovorili na ono što sam vas pitao, namjerno ne želite to odgovoriti jer upravo izmjenom zakona kojega ste vi donijeli danas nije moguće da mala OPG-i uzmu niti kupe, a niti uzmu u koncesiju zemljište jer ne mogu parirati ovim velikim sustavima i to je nešto što vi ne želite reći, a kažem to nam se događa i to imamo svakodnevno u jedinicama lokalne samouprave. No kada se tiče Zakon o poljoprivredi uvodno bih ispred kluba HDZ-a želio izraziti zadovoljstvo zbog upućivanja prijedloga Zakona o poljoprivredi u redovitu proceduru donošenja zakona. Svi smo svjedoci stanja u našoj poljoprivrednoj proizvodnji, svi smo svjedoci zatvaranja obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, zatvaranja farmi, depopulacije sela. Isto tako svjesni smo značenja vlastite poljoprivredne proizvodnje i potrebe osiguranja samodostatnosti u proizvodnji hrane. Svjesni smo i vlastitih ograničenja u povlačenju sredstava iz fondova europske unije, svjesni smo i koliko nezaposlenih imamo u Republici Hrvatskoj. Upravo zbog svega navedenog vrlo je važno da kod donošenja nazvao bih ga krovnog zakona za područje poljoprivrede ne smijemo pristati na mogućnost ograničavanja bilo kojeg poljoprivrednog proizvođača u Republici Hrvatskoj kako u primarnoj poljoprivrednoj proizvodnji tako i u preradi. Htjeli mi to priznati ili ne, prijedlog zakona o kojem danas raspravljamo uvelike će odrediti budućnost Hrvatske poljoprivrede. Upravo zbog toga nije potrebno donositi ishitrene odluke već je potrebno postići nacionalni konsenzus koji će zadovoljiti i poljoprivredne proizvođače i udruge proizvođača i preradu i poljoprivrednu industriju i tržište i službe sa javnim ovlastima u poljoprivredi i interesna udruženja i državu kao financijera ali i provoditelja zakona i krajnju instancu, najbitnijeg kupca, korisnika proizvoda proizašlih iz poljoprivredne proizvodnje. Nisam ovdje spominjao povezane djelatnosti sa poljoprivredom i utjecaj koji će provođenje ovog zakona imati na lokalnu i područnu, regionalnu samoupravu. Mi moramo pametnim zakonskim rješenjima stvoriti bolje uvjete za naše poljoprivredne proizvođače, poticati poljoprivrednu proizvodnju kako onih mali poljoprivrednih proizvođača tako i poljoprivrednu proizvodnju velikih. Upravo bi uspostavljanje ravnoteže i pravila raspodjele sredstava između malih i velikih trebalo biti ciljem ovoga zakona. U današnje vrijeme tržišne ekonomije često zaboravljamo na dodanu vrijednost koju stvara malo obiteljsko gospodarstvo u očuvanju ruralnog prostora. Zašto ovo napominjem? Vlada Republike Hrvatske usvojila je hrvatski model izravnih plaćanja u programskom razdoblju Europske unije 2015., 2020. Ovim modelom, ali i člankom 29. Prijedloga zakona o poljoprivredi najmanja definirana površina za izravna plaćanja iznosi 1 hektar. Uredba 1310/2013. daje mogućnost državi članici da sama odluči o najmanjoj definiranoj, prihvatljivoj površini za izravna plaćanja. Prema uredbi najmanja površina iznosi 0,3 do 1 hektara. Zašto se ministarstvo poljoprivrede odlučilo za najmanja prihvatljivu površinu, za izravna plaćanja i to da bude jedan hektar a ne da se zadržimo na 0,5 hektara? I jesu li se izradile projekcije vezane uz ovu odluku? O tome ćemo sigurno i na sljedećoj sjednici sigurno razgovarati i to je nešto što nas upućuje da upravo one djelatnosti koje se bave povrtlarstvom, povrćarstvom ili ne znam kojim drugim djelatnostima bi upravo koristile i manje količine od 1 hektara. Zašto bi zakinuli te ljude ako nam već Europska komisija daje da možemo dakle ići od 0,3 do 1 hektara? Ne vidim razloga da se to također ne uvrsti u konačni zakon. Stalno govorimo kako treba poticati uzgoj dohodovni kultura a to je upravo ovo o čemu sam ja govorio a svi znamo da se radno intenzivne poljoprivredne kulture u povrćarstvu mogu profitabilno uzgajati na površinama manjim od 1 hektara. Volio bih da nam zamjenica ministra objasni zašto je kao najmanja prihvatljiva površina baš određeni 1 hektar. Prijedlog zakona u članku nije definirao rok za izradu strateških smjernica razvoja hrvatske poljoprivrede, to bi svakako trebalo odrediti. Članak 26. određuje kako se provođenje minimalne aktivnosti definirane od strane države članice na poljoprivrednim površinama koje se prirodno održavaju u stanju pogodnom za pašu ili uzgoj kako je predloženo zakonom neće se smatrati poljoprivrednom aktivnošću. Znači li to zamjenice ministra da poljoprivredne površine na kojima se obavlja minimalna aktivnost nisu prihvatljivi korisnici izravnih plaćanja ili da je ministarstvo radilo projekcije o tome koliko će površina biti ovim obuhvaćeno? Članak 10. propisuje kako će ministarstvo donijeti pravilnike u roku od 1 godine od donošenja programa ruralnog razvoja. Ako uzmemo u obzir da će u najboljem scenariju naš program ruralnog razvoja biti usvojen polovicom ove godine onda bi to značilo da ćemo do polovice 2016. godine čekati pravilnike. Mišljenja smo kako je ovaj rok potrebno skratiti na maksimalno 6 mjeseci. U srijedu samo na aktualnom prijepodnevu imali raspravu o korištenju sredstava iz programa ruralnog razvoja. Ministar mi nije odgovorio koliko su sredstava povukli za ruralni razvoj u 2014. godini i koji je plan povlačenja sredstava u 2015. godini. Ova sredstva nisu izgubljena, prebacuju se u ovu godinu no izgubljeno je ono što nikako nećemo moći vratiti a to je vrijeme. Izgubljena su poljoprivredna gospodarstva koja su se prestala baviti poljoprivrednom proizvodnjom, povećao se broj nezaposlenih, svakim danom se smanjuje broj seoskih stanovništava, sela, sela nam odumiru. Obrazloženje ministra kako pokušava ispregovarati što bolje uvjete za korištenje mjera ruralnog razvoja nikako se ne bi smjelo vezati samo korištenje gornjeg praga investicija koje će iznositi 5 ili 3 milijuna eura. Mi moramo razmišljati i o malim poljoprivrednim gospodarstvima koja su temelj očuvanja naših ruralnih prostora. U suprotno direktno pogodujemo samo velikim poljoprivrednim proizvođačima i nanosimo štetu ruralnom prostoru Republike Hrvatske. Znamo da je jedna od mjera ruralnog razvoja i pomoć malim i mladim poljoprivrednim proizvođačima i to podupiremo no to je mjera koja će doći prekasno jer je dio gospodarstva već prestao sa radom. Da je kojim slučajem ministar poljoprivrede dogovorio sa Europskom komisijom provođenje prijelaznih mjera za što je postojala realna mogućnost samo je sa komisijom trebalo pregovarati možda bi danas, možda danas ne bismo imali toliki broj gospodarstava koja su prestala sa radom jer bismo i tijekom 2014. godine mogli raspisivati natječaje i koristi sredstva. Ista stvar je i provođenje mjere iz IPARD-a, dakle na raspolaganju smo imali 26 milijuna eura, iskoristili smo 14, a u europski proračun, rekao sam na aktualnom satu, vratili smo 12,5 milijuna eura. Iskoristivost je bila 53%. Ako nam je iskoristivost u prošloj godini za ruralni razvoj bila nula, a raspolagali smo sa 333 milijuna eura, kolika će nam iskoristivost biti u 2015., maloprije sam također pitao. Isto tako postojala je i mogućnost ugovaranja i provođenje potprograma. Ona nije iskorištena. Voljeli bismo znati u kojoj fazi se nalaze pregovori s Europskom unijom vezano za primjedbe upućene na program ruralnog razvoja Republike Hrvatske jer o tome ovise i planovi i daljnji razvoj poljoprivrednih gospodarstava. Prije nekoliko dana ponovno su najavljeni natječaji za podmjere 4.1.4.2. U Narodnim novinama ste objavili pravilnike za provedbu podmjere 4.1.4.2. Jeste li provođenje ovih natječaja dogovorili za Europskom komisijom ili raspisivanjem ovih natječaja ulazite u …? Ja vas molim za taj odgovor. Po kojim uvjetima će se akreditirati agencije za plaćanje kada još nemate usvojen program ruralnog razvoja? Što će se desiti ukoliko kriteriji za ove natječaje ne budu odobreni od strane Europske komisije? U tom slučaju to će biti trošak državnog proračuna Republike Hrvatske. Imate li osigurana sredstva na stavci Ministarstva poljoprivrede za ovu mogućnost ili možda ovu obvezu ostavljate budućoj Vladi? Ovo su problemi na kojima moramo raditi. Vrijeme je da konačno priznamo gdje se nalazimo po pitanju povlačenja sredstava i ukoliko nemate kapacitete ili postoji bilo koje drugo ograničenje za brže povlačenje ovih sredstava bilo bi dobro da prihvatite pomoć. Moramo staviti na stranu politička razmišljanja i opredjeljenja i postati svjesni činjenice kako je samo u prošloj godini Hrvatska ostala bez tisuću mliječnih krava, kako imamo 200 praznih sela, kako je prošle godine prestalo s radom preko 700 poljoprivrednih gospodarstava. Upravo zbog toga smo mišljenja kako se ministarstvo svim svojim snagama trebalo okrenuti prema komisiji i iznaći mogućnosti za korištenje sredstava i prije samoga usvajanja programa ruralnog razvoja. Završno ću reći kako su hrvatski poljoprivrednici radili i radit će i pod ovom vladom i pod vladama koje su vodile druge stranke i kako je njihov najmanji problem zakonski okvir propisan u 10-ak zakona. Zbog toga smo i ustrajali i ustrojili savjetodavnu službu da im bude potpora. Pitanje je koliko smo je dovoljno koristili. Njihov glavni problem je osiguravanje uvjeta za provođenje rentabilne poljoprivredne proizvodnje za proširivanje poslovanja, za podizanje konkurentnosti, osiguranje dobrih tržišnih uvjeta. Država im u tome mora pomoći. Mi se moramo prestati pozivati na tržišnu ekonomiju jer ako tako nastavimo uskoro ćemo postati država koja svojom poljoprivrednom proizvodnjom nije u mogućnosti zadovoljiti prehrambene potrebe svoga stanovništva. Ne mislimo kako donošenje krovnog zakona za poljoprivredu nije potrebno, samo smo mišljenja kako se ministarstvo treba usmjeriti prema rješavanju životno važnih pitanja za poljoprivrednike, a dobru inicijativu spajanja svih zakona koji reguliraju područje poljoprivrede potrebno je odraditi u suradnji sa svim dionicima na koje će ovaj zakon utjecati. Upravo zbog toga dobro je da Zakon o poljoprivredi prođe u dva čitanja te da se između prvog i drugog čitanja prođe svaki članak ovog zakona i procijeni njegov utjecaj za ukupnu poljoprivrednu proizvodnju u Republici Hrvatskoj. Mi smo upravo na odboru kojeg smo imali prije par dana i dogovorili da ćemo imat još jednu tematsku sjednicu i da ćemo upravo kroz tu tematsku sjednicu, kroz sve one prijedloge koji će nam doći iz ove rasprave koja je bila u parlamentu, dakle da ovaj zakon koji je itekako bitan za Republiku Hrvatsku napravimo što boljim, da ne bi u kratkom vremenskom periodu išlo sa izmjenama, dopunama jer to nam doista nije potrebno. No ono što je svakako za nas zabrinjavajuće, pogotovo u HDZ-u, pitamo vas a zabrinuti jesmo i znamo zašto žurite s raspisivanjem natječaja, obzirom da niste dobili zeleno svjetlo od Europske komisije da li ćete vi do konca godine ili bolje rečeno sljedeća Vlada imat problema ako ne budete usklađeni sa programom ruralnog razvoja, obzirom da niste dobili dopusnice a idete sa natječajem. Svakako se stavljate, ne samo sebe nego kompletno poljoprivredne proizvođače sutra možda u jedan veliki problem, no svakako ću to siguran sam i dobit od vas odgovor. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Idemo na repliku. Poštovani zastupnik Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, u vašoj raspravi prije svega ste u jednom dijelu i to malom dijelu spomenuli potrebu konsenzusa da svi zajedno se dogovorimo oko jednog bitnog zakona, Zakona o poljoprivredi koji zaista možemo reći da je na neki način jedan od strateških … prije svega naše države. Onda ste išli opet u kontradiktornost na način da u biti velikom većinom kritika što se tiče mjera i zakonskih odrednica ovog zakona sam shvatio da prije je valjda bio med i mlijeko, Hrvatska je bila prožeta žitom, a sad samo raste prazna slama i mislim da to apsolutno ne stoji. I u tim kontradiktornostima bih spomenuo samo nekoliko koje ste sve naveli, koje me posebno zanimaju. Jedna stvar uvijek na početku govorite o prodanom zemljištu. Pa dajte navedite koji je odnos svog prodanog zemljišta od dana stupanja na snagu pa do danas, koji je odnos koliko kupili su ti veliki poljoprivredni proizvođači, a koliko ih je kupilo malih poljoprivrednih proizvođača. Po vama ispada da su sve pokupovali veliki, a da za male nije ostalo ništa. Ja mislim da ministarstvo ima taj odnos i mislim da je u itekako povoljnijem odnosu na malog poljoprivrednog proizvođača u odnosu na velike pa da to jedanput riješimo. Mislim da zaista od tog dijela nema straha. A drugu kontradiktornost ste rekli u trenutku da imamo izgubljena sredstva, odnosno nisu izgubljena sredstva od Fonda Europske unije već smo samo izgubili vrijeme. Ali nismo sad izgubili vrijeme u ovih nekoliko godina, ne mi smo dobili na vremenu. Izgubili smo 15 godina unazad što u okviru prije svega Zakona o poljoprivredi smo došli danas u situaciju u kakvoj jesmo. Odnos N+3 itekako govori o tome da se sredstva prenašaju iz jedne godine u drugu. Znači ova koja je od petnaeste ćemo još moći koristiti do osamnaeste i samo je na nama i zaista da postignemo konsenzus kako da ta velika sredstva mi sad govorimo oko ovih 800 milijuna eura. U tom trenutku da ih iskoristimo i uložimo u proizvodnju. Hajde budimo zajedno, stavimo glave skupa i učinimo nešto za … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa kolega Škvarić. Imamo odgovor na repliku, poštovani zastupnik Franjo Lucić.
Pa kolega nisam ja govorio ni malo politički niti sam hvalio prethodnu Vladu, niti sam pogotovo netočno govorio o sadašnjoj Vladi. Pa lijepo sam vam rekao na samom početku kad se govori o prodaji poljoprivrednog zemljišta da je u prethodnoj Vladi je OPG bio u prednosti kupovanja zemljišta dok je bilo za kupovanje. Dakle, sad nije više u mogućnosti ali u pitanju su koncesije. Sad više nije, jer je stavito u isti omjer sa velikim proizvođačima. Pa da, baš bih volio vidjeti koliko su to kupili mali OPG-ovi, a koliko su kupili veliki sustavi. Ja ovo govorim na području Požeško-slavonske županije. Svi natječaji gdje su imalo veće površine zemljišta nije niti jedan OPG kupio, nego su kupili svi upravo veliki sistemi. Pa ja vam govorim to iz jednostavnog razloga što gledam u to svaki dan i žalostan sam što je to tako i vidim da na taj način uništavamo sve naše OPG-ove i onda govorimo o izravnim plaćanjima. Pa kome će to sutra izravno plaćati kad neće ti mali, mladi uopće bit. Kak' će taj mladi proizvođač doći do zemljišta i u koncesiju ga uzet. On počima raditi, u istom je položaju kao i onaj veliki sustav u kojem kaže morate imati gospodarski program. Ovaj ima mali isto gospodarski program, onaj veliki ima gospodarski program i daje im ga i on je u prednosti iz razloga što ima kompletan sustav za obradu zemlje. Dakle, ima kompletne strojeve, ima sve ono što je potrebito da bi bio povoljniji. Pa zašto se taj zakon promjenjuje? Samim mijenjanjem toga zakona smo doveli se u poziciju da tome malom čovjeku ne damo da diše, ne damo mu da proizvodi i ne damo mu da razvija svoje gospodarstvo. Pa ja vas molim gospođo zamjenice, evo imate još vremena godinu dana da promijenite upravo taj zakon, da dadete poticaje tim malim poljoprivrednicima da može uzet zemlju u koncesiju, da ima šta obrađivati. Na ovaj način on nema šta obrađivati.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Franjo, dobro ste zaključili da bi trebalo naći konsenzus oko ovoga zakona kako bi sve odrednice koje su potrebne u njemu bile na dobrobit naših poljoprivrednih proizvođača. Ono što ste konstatirali to je činjenica cijeli dan smo tu raspravljali o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu u kojem stvarno 60 bodova može dobit onaj koji ima najveći broj mehanizacije, zaposlenih i gospodarski program. To su tri osnovna segmenta uz onaj još dodatnih 15 kojih ima tamo i o njima sam ja puno govorio. I danas to stvarno je otežavajuća okolnost za sve one, pa kao što je i kako je poslovanje bilo u proteklom periodu itd. I sigurno da ovi veliki mogu uzeti sve što hoće, mali ne mogu doći uopće do izražaja u tom zakonu. Ali ono što sam htio reći gospođo na strani 4. i gospodine Franjo, ovim zakonom omogućava se nastavak potpore iznimno osjetljivim sektorima koji se ne potiču u EU mliječne krave, krmače, maslinovo ulje, duhan. U smislu dodjele plaćanja isključivo iz državnog proračuna u prijelaznom razdoblju od tri godine po ulasku Republike Hrvatske u EU, pa ja vas molim onda u ovoj tablici u kojoj je nužno to popraviti, pa gledajte da tim ljudima pomognete. Jer stvarno ja dolazim iz kraja od kuda i gospodin Lucić gdje se jedino u te dvije županije sadi duhan i to je zapravo tradicija pa i povijesna prava koja su tamo ostvarena bi trebala biti zastupljena. I ako zajednički ostvarimo da nađemo te segmente, da popravimo ovo, da vratimo proizvodnju na 2011. godinu, da ovih 1000 ljudi u toj duhanskoj proizvodnji zaposlimo sigurno da smo napravili uspjeh svi skupa i neće, ne treba nikomu drugomu govoriti što treba kada svi znamo što je potrebno. Ovo što ja govorim danas to govore i duhanski proizvođači udruženi u … [[Govornik se ne razumije.]] list kao i oni iz Slatine. Jednako tako, pa budite dobri i to predbilježite za drugo čitanje da ne budemo morali amandmanima popravljati.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Franjo Lucić.
Ja bih stvarno želio da u ovome Saboru kada raspravljamo ovako ne bi se samo to gledalo kroz neku političku akonotaciju. Pošto je kolega Đakić također govorio i znamo obadvojica da upravo Požeško-slavonska i Virovitičko-podravska županija su županije koje su imale i imaju najveću proizvodnju duhanskih proizvoda, pogotovo Požeško-slavonska županije je bila među prvima koja se počela prije, ja se sjećam i prije 35 godina kada su se ljudi počeli baviti duhanskim proizvodima i to je doista jedna od prihodovnih kultura bila jedna dobro izrazita da kažem poljoprivredna kultura koju su ljudi evo uzgajali godinama. Mi kad govorimo o poticajima nas se gleda kao da mi sada želimo reći sve negativno o ovoj Vladi. Ma ne, pa upravo želimo kad mi dolazimo sa toga područja želimo u suradnji, u razgovoru sa tim našim poljoprivrednim proizvođačima isto kao što ste vi kolega govorili želimo reći da tima ljudima samo treba dati podršku. Ali kako ćeš im dat podršku ako im nisi dao, šta će mu poticaj ak' nema zemlje. Kako će osnovati poljoprivredno gospodarstvo ako nema zemlje? A upravo izmjenom toga zakona nanijeli smo veliku štetu i oni ljudi koji bi se danas bavili ne mogu se baviti. Evo neka se dođe i ja ću vas i dovesti, a i siguran sam da i u vašim jedinicama lokalne samouprave ima puno poljoprivrednih gospodarstava koji žele uzeti zemlju u koncesiju a ne mogu, o kojima sam govorio i to je danas najveća zapreka. Jer jednostavno svi veliki proizvođači uzimaju tu zemlju jer ovaj mali OPG nije u mogućnosti dobit je u koncesiju.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta. Prvi je na redu poštovani zastupnik Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa ustvari već je mnogo toga rečeno ali uvijek se još može nešto malo i konkretno dodati. Ovako kao što izgleda ova sabornica tako danas ustvari što se tiče naseljenosti izgleda hrvatsko selo. Takav je to omjer kuća i stanovnika. I to je ono što nas treba sve zabrinuti i natjerati da se ponude rješenja kako to poboljšati. Zanimljivo je da je ovaj zakon bio pušten u proceduru po hitnom postupku u prvo i drugo čitanje, sada nakon rasprava na odborima hvala Bogu on je stavljen ipak u neku redovnu proceduru, a realno je sada trebao biti na javnoj raspravi. I kad bi ta javna rasprava prošla vjerojatno bi bilo puno drugačijih, vjerojatno i konstruktivnijih i boljih rasprava u ovom Saboru. Mi danas ovdje, ako su točne brojke kojima raspolažem, ustvari raspravljamo o 179 290 poljoprivrednika u Hrvatskoj. Ako je većina njih na OPG-ima, ako žive u kućama i to pomnožimo malo sa nekim brojem članova domaćinstva mi raspravljamo danas ovdje o sudbini 700 tisuća hrvatskih građana, cca. Bilo bi puno bolje pošto je evidentno da zakon nije trebao ići po hitnom postupku, da je trebao ne bi se od toga odustalo, da smo danas raspravljali ovdje o prijedlogu reprogramiranja kredita hrvatskih seljaka i poljoprivrednika, posebno OPG-a koji su građani nažalost u Hrvatskoj državi drugog reda u svakom pogledu. U bankama, bilo gdje. Dakle, ona prava koja normalni čovjek koji je u radnom odnosu negdje ima hrvatski seljak nema. Puno bi više stvari riješili danas da smo o tome raspravljali. Ili možda da smo raspravljali kako poboljšati ove mjere o kojima je i gospodin kolega Lucić govorio kako povući taj novac, kako se svi zajedno pripremiti. Ali u redu, što je tu je. Raspravljamo o zakonu i on je potreban, nitko ne kaže da nije. Očekuje se da on donese nove neke pomake, da napravi neka poboljšanja u poljoprivredi i ponavljam ponovno po treći puta danas molim vas da kao inicijatori i predlagači zakona stranke koje su u Vladi također klubovi probajte naći snage da se proba napraviti zakon koji će biti donijet konsenzusom. Zbog ovih 700 tisuća hrvatskih građana o kojima nitko više ne želi ni govoriti puno ni brinuti, u krajnjem slučaju svima je nekako teško govoriti o selu, seljak je tamo negdje drugdje. Danas je jedno novo moderno, urbano doba i sve što je tradicijsko u principu nije više popularno odnosno kako ja znam reći sve ono što je nenormalno postaje normalno, a ono što je normalno postaje nenormalno. U tom vremenu živimo. Ali kad dođe trenuci onda svi govorimo o selu, seljaku, onda puna su nam usta tih pojmova ali realno nismo baš napravili puno da bi se to očuvalo. Ne alimentiram nikoga i ne optužujem i ne okrivljujem nikoga, da budemo jasni. Rečeno je ovdje već puno puta nije ovo posljedica ovog trenutka, ovo je dugoročni proces koji se događa u Hrvatskoj, ali treba napraviti sve da ga se zaustavi, da se jednostavno napravi taj jedan novi pomak u hrvatskoj politici prema hrvatskom selu i očuvanju života. Ono što bih želio naglasiti, posebno u ovom zakonu, dakle već sam govorio u replikama, OPG. Ja vas molim uvažite te prijedloge, stavite i u članak 2. u onom dijelu pojmova, pa i u članak 3. kao ciljevi ovog zakona neka bude naglašen OPG u tom dijelu ali tim nazivom. Nemojmo se sramiti naziva obitelji. Pa zar nam postoji nešto dragocjenije od obitelji? Samim time pokazujemo svoj odnos prema selu. U članku 5. se definiraju mjere poljoprivredne politike. Dakle, već sam rekao tamo je spomenuta i zemljišna politika. U tekstu zakona nisam baš pronašao nikakvu mjeru zemljišne politike ili pozivanje na Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Pa ili to treba doraditi ili to jednostavno treba iz zakona maknuti. U članku 43. su mladi poljoprivrednici. Da li uopće treba tu nešto ograničavati? Toliko ih malo ima da u principu svi oni koji su do 40. godine starosti će za 7 godina biti 47. godina starosti u onom prvom trenutku jesu toliko ali u onom vremenu kad se programi provode, kada se mjere mogu iskorištavati oni u principu više nisu mladi. Možda nekako definirati da u tom trenutku kad jesu mladi i ako se mjere već neke provode da ako i pređu tih 40 godina dakle budu u principu poljoprivrednici koji će moći koristiti ta sredstva kao mladi. U članku 69. stavak 2. izvan prodavaonice, dakle radi se o prodaji proizvoda. Zašto razlikovati nekoga tko je zakupio štand ili zakupio lokal za prodaju svojih proizvoda? Možda treba vidjeti, naći varijantu da im se omogući, ovaj tko je zakupio lokal ima veće troškove u krajnjem slučaju pa sigurno ima veća ulaganja. Ovaj vani ima problem sa meteorološkim uvjetima. Probati pronaći rješenje da na neki način oba imaju podjednaka prava, ne samo pravo nego i mogućnosti da nisu jedni kažnjeni što imaju štand ili što imaju svoju prodavaonicu. U članku 116.u ovom Vijeću za istraživanje obavezno se mora staviti Hrvatska poljoprivredna komora. Mislim da Hrvatska poljoprivredna komora stvarno nije u ovom zakonu dovoljno apostrofirana, naglašena da se ona mora staviti u taj zakon i da ona jednostavno mora imati svoju ulogu. I ono što me još zanima u tom Vijeću za istraživanja u članstvu, da li kada se govori o savjetodavnoj službi da li se tu misli na javnu službu ili se misli na privatnu? Jer tamo gdje se definira savjetodavna služba postoje javna i privatna savjetodavna služba, da ne bude kasnije možda neke nedoumice u tom dijelu oko tog zakona. Evo s tih nekoliko prijedloga i sugestija jednostavno moram izraziti jedno nezadovoljstvo ovime da se to ovako događa, da nema stvarno velikog interesa za taj zakon. a nadam se da će se naći možda snage da li postoji, da li je moguća pravna procedura da se zakon još jednom vrati na javnu raspravu, da on prođe još jedanput to sito i da nakon toga ponavljam i s time završavam donesemo zakon koji jest strateški zakon za Hrvatsku jer Hrvatska jest ruralna zemlja bude donijet u ovoj sabornici konsenzusom na zadovoljstvo i onih koji su ga radili i oni koji ga predlažu i oni koji o njime raspravljaju i oni koji ga kasnije moraju konzumirati koji po njemu moraju raditi. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Marijan Škvarić 10 minuta.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Poštovana zamjenice, poštovana kolegice i kolege. Pa evo prije svega oko ovog prijedloga Zakona o poljoprivredi bi se htio očitovati prije svega kao gradonačelnik kao čelnik lokalne jedinice. Naročito mi je to bitno da je taj Zakon o poljoprivredi veoma značajan jer je poljoprivreda od strateške važnosti ne samo za razvoj naše države nego ono što moram posebno reći ako govorimo o temeljima razvoja bilo koje države onda se temelji stvaraju na jedinice lokalne samouprave, u gradovima u općinama prije svega među našim poljoprivrednim proizvođačima. I kada govorimo o tome da smo mi u okviru gradova i općina gradonačelnici, načelnici odgovorni za provođenje prije svega naših razvojnih programa i projekata, velika većina našeg područja spada u ruralna područja. A da bi to veoma uspješno, kvalitetno i brzo realizirali svi ti zakoni moraju biti u velikoj mjeri provedivi odnosno jednoznačni u svom primjenjivanju. Ja bi u tom dijelu napomenuo određene stvari koje bi trebalo možda voditi računa. Da, nekoliko desetaka zakona koji se tiču poljoprivrede smo sada sveli u jedan zakon. vjerujem da je to itekako prije svega jeftinije za provođenje, govorim o financijskom dijelu, a mora biti i operativnije. Tako da svi ne trebamo čitati niti listati desetak zakona nego sve te zakonske odrednice o razvoju poljoprivrede možemo naći u jednom zakonu. Ali tu je jedna stvar koju bi isto htio napomenuti, u taj zakon se mora i provesti još mnoge uredbe i zakonski … Ono smo već ako smo mnoge zakone odnosno desetak zakona proveli u taj jedan zakon znači oni postoje. Tako da najvjerojatnije postoje i ti podzakonski akti odnosno uredbe i vjerujem da onda samo nomotehnički se moraju prilagoditi novim zakonima. To bi trebali napraviti što brže jer u članku 174.piše da će ministar dovesti te propise unutar godinu ili dvije. Mislim da mi nemamo vremena čekati godinu ili dvije da to sve skupa donesemo to moramo donijeti što hitnije itekako. Jer samo to odugovlačenje neće se dobro odraziti na našu poljoprivrednu proizvodnju u pozitivnom smjeru, a naročito također da mnoge aktivnosti koje su u okviru naše lokalne zajednice će biti problem. Jedan primjer bi pokazao što bi trebalo možda dalje popraviti. Kada govorimo o mjerama ruralnog razvoja za jedinice lokalne, područne (regionalne) samouprave onda se u članku 12.govori da jedinice lokalne, područne (regionalne) samouprave mogu provoditi mjere ruralnog razvoja pod uvjetom da su iste odobrene od strane ministarstva i Europske komisije u skladu s pravilima … potporu iz članka 66.ovog zakona. … članak 66. A on govori da mjere državne potpore moraju biti usklađene s programom i propisima iz članka 8.ovog zakona i pravilima EU o državnim potporama. Znači sada nas prebacuje na članak 8. A članak 8.govori da Vlada donosi strategije, programe, uredbe i odluke potrebne za provedbu ovog zakona i propise EU koje se odnose na sadržaj ovog zakona. To bi trebalo malo definirati da zaista se ne pozivamo na više članaka unutar zakona nego da se u jednom članku može te stvari na kvalitetniji način definirati da onda to bude jednoznačnije ne samo za razinu jedinice lokalne samouprave. Govorim možda čak iz jednog pragmatičnog razloga. Gradovi i općine koji imaju veću razinu operativnosti i imaju stručne službe u tom dijelu mogu taj dio zakonodavstva pratiti, ali imamo općine koje zaista imaju dva ili tri zaposlena … njihovu situaciju kada moraju tumačiti Zakon o poljoprivredi, a on je veoma bitan kao što sam rekao malo će tu biti za njih problema u provodljivosti, pa ako se tu može u tom dijelu neke stvari definirati. Vezao bi se također na članak 7.to je financiranje mjera poljoprivredne politike. ono u tom članku govori da i mjere poljoprivredne politike se financiraju između ostalog iz proračuna jedinice lokalne, područne (regionalne) samouprave, ali se također vodi i dio da prilikom financiranja mjera poljoprivredne politike primjenjuju se načela izbjegavanja dvostrukog financiranja sukladno članku 30. Uredbe EU 1306/2013 godine. Da bi mi na jedinice lokalne, područne (regionalne) samouprave donijeli takove mjere, a vjerujem da je to itekako bitno ja bih opet htio napomenuti … kolegama da možda previše svi tražimo pomoć od države na način da netko pomogne, a u biti veoma veliki broj gradova i općina u tom trenutku nema ili manjkave potpore na lokalnoj razini. Mogu reći da u svom gradu imam skoro preko 2% … prihoda koji direktno ulažemo u potpore za razvoj poljoprivrede. To je sjever Hrvatske, Hrvatsko zagorje gdje možemo samo sanjati o nekakvim poljoprivrednim proizvodnjama koje imamo na neki način na istoku u Slavoniji ali te mjere itekako su doprinijele da određenom barem u stočarstvu se moglo doprijeti. Evo samo jedna od mjera koja je donesena prije nekih 10-ak godina kada je ukinuta ona potpora krava, tele i kada su ukinute potpore za držanje tri krave onda je napravljen i mogu reći kravocid u Hrvatskom zagorju kada zaista smo ostali bez stočarstva. I sad ovim mjerama gdje potpomažemo direktno kupovanje krava, tele i ostalim dijelovima besplatno ... [[Govornik se ne razumije.]] koje već dugi niz godina provodimo smo zaustavili taj trend pada odnosno u jednom dijelu čak i povećanje. Znači da bi mi to imali, da bi dobro planirali i usuglasili se sa kriterijima Europske unije i sa državne razine moramo što prije imati kvalitetne uredbe i zakone koje će nam to na neki način definirati. Evo osim tog dijela spomenuo bih još jednu stvar koja je po meni dosta bitna, to je članak 3. gdje su navedeni ciljevi poljoprivredne politike, dobri su i moramo ciljeve postaviti. Ali kada postavimo ciljeve, naročito u onom dijelu u kojem iskustva kada radimo projekte iz fonda Europske unije onda si ciljeve moramo postaviti veoma visoke i dosta kvalitetno mjerljive. Samo ova prva naznaka a to je da želimo stabilnu proizvodnju sigurne i visoko kvalitetne i cijenom … [[Govornik se ne razumije.]] hrane kao i osiguranje prehrambene sigurnosti uz višu razinu samodostatnosti. Ovaj prvi dio, stabilna proizvodnja sigurne visoko kvalitetne cijenom prihvatljive hrane ona se, znamo da ne osigurava samim ovim Zakonom o poljoprivredi. Ona se osigurava mnogim stvarima kao što je PDV, o zemljištu smo razgovarali, cijena energenata, plavog dizela, financijska snaga OPG-a, kreditima, kamatama, trgovačkim lancima, sve smo to u ovoj raspravi danas raspravljali. Moramo govoriti o tome da itekako moramo voditi računa kakvi su nam početni prinosi, kakva nam je prosječna proizvodnja, produktivnost a ono što me posebno bode u oko ovaj drugi dio ovog cilja a to je viša razina samodostatnosti. Ona po meni nije dobro postavljena. Ako gledamo što je to samodostatnost da od nekih stotinjak proizvoda samo 11 u Hrvatskoj imamo visok stupanj samodostatnosti, visok. To su mandarine koje imaju 2,5% više proizvodnje od naših potreba dok kukuruz koji je tu negdje u toj razini. Drugih 10-ak proizvoda uopće … [[Govornik se ne razumije.]] samodostatne znači mi ih nemamo dovoljno samo za našu proizvodnju a kamoli za nekakav izvoz. I sad, samo višu razinu samodostatnosti. I šta to znači? Ako sada 50% proizvoda uvozimo, ako to smanjimo na 45 da li je to sada taj cilj na neki način odrađen? Mislim da nije. Ako tih 50 koji još nema stupanj samodostatnosti proizvode 2 ili 3 prihvatimo da li je to cilj prihvaćen. Ja predlažem da tu piše osiguranje prehrambene samodostatnosti i ništa više. I na nama je da radimo mjere da taj cilj postignemo i mislim da bi to onda bilo puno bolje i kvalitetnije. Evo i na kraju, mislim da moramo postići konsenzus oko ovog zakona, ne smijemo odugovlačiti sa tim zakonima a naročito ne sa mnogim provedenim mjerama i uredbama jer će nam i ovako loše stanje koje imamo, koje smo i naslijedili a i još teže ova sredstva Europske unije koje imamo sada na raspolaganju biti teško dostići. Ja se bojim da više druge prilike za razvoj poljoprivrede osim ove kojima se pruža ulaskom Hrvatske u Europsku uniju nećemo imati. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu u trajanju od 10 minuta. Na redu je završna riječ u ime predlagateljice Vlade Republike Hrvatske poštovana Snježana Španjol, zamjenica ministra. Izvolite poštovana zamjenice.
Hvala lijepa, poštovani predsjedniče Sabora, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Hvala vam svima na prijedlozima i primjedbama ali htjela bih evo uvodno još jedanput istaknuti da je zakon bio u javnoj raspravi, da dakle bio je u javnoj raspravi, da je tijekom 2014. provedena široka javna rasprava u trajanju od 2 mjeseca, dakle prvo je bila javna rasprava mjesec dana, nakon toga je ministar dva puta produžio javnu raspravu. Nakon toga su organizirane i radionice u Republici Hrvatskoj, u Slavoniji, u Istri, u Dalmaciji gdje su prezentirani okviri vezani za definicije poljoprivrednika, vezano za ono što nas čeka u uredbama provedbe znači otpočetka 2015.. I nakon toga smo uzimajući u obzir i to da se proračun na razini Europske unije zapravo krajem 2014. dosta dugo raspravljao po hitnom postupku ali ipak nakon provedbe javne rasprave u trajanju od 10 dana uputili u proceduru. Vlada Republike Hrvatske je usvojila prijedlog 8.12. dakle i nakon toga smo došli na odbore. Nakon rasprava na odborima smo prihvatili evo da zakon ide u drugo čitanje, ali javna rasprava je naglašavam bila. I želim još reći da je dio primjedbi koji je došao u javnoj raspravi prihvaćen. Primjedbe su bile od Udruge malih proizvođača na način da se odmah po obavljanju inspekcijskog nadzora ne primjenjuju sankcije nego da im se omogući razdoblje od 90 dana za korekcije onoga što se utvrdi. To smo promijenili i prihvatili smo njihove primjedbe. Dakle o tome postoje evidencije, priložene su, može se do toga doći. Ono o čemu bih željela također reći nešto a što je zapravo od samog početka od 2012. problem s kojim se nosimo i kojeg želimo svi zajednički riješiti je sektor mlijeka. A zašto je do svega ovoga došlo? Dakle, dati ću neke podatke i činjenice na temelju Europske unije i drugih država članica dakle samo brojke. U Republici Hrvatskoj je do 2004. uveden sustav kontrole mliječnosti, kontrolira se kvaliteta mlijeka i mi smo u prošloj godini dosegli negdje razinu od 93 do 94% kvaliteta mlijeka 1. klase. U određenim državama članicama Europske unije kvaliteta mlijeka 1. klase je 40%, 60% ali oni otkupljuju i ovo drugo mlijeko. U Hrvatskoj su stvoreni uvjeti da mali preradbeni pogoni imaju izuzetno visoke standarde, da imaju HASAP. Svjedoci smo što se dogodilo s klaonicama, s malim mesnicama, s malim preradbenim kapacitetima i gdje su nestali svi ti mali i tko postoji na tržištu. Zato mi ne govorimo o malim i velikim, mi govorimo o prehrambenoj industriji, o preradbenim kapacitetima, o onima koji zapošljavaju ljudi i OPG-ima i o malima i o velikima, oni koji mogu poljoprivrednu proizvodnju pokrenut sa mrtve točke koja je već jako dugo u Republici Hrvatskoj. Vezano za mjere zemljišne politike, da, to je odredba koja stoji u Zakonu o poljoprivredi iz 2005. godine. Mjere zemljišne politike u Republici Hrvatskoj su bile mjere raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. Po prvi put nakon 24 godine ovaj Visoki dom i Vlada Republike Hrvatske su raspravljali o Zakonu o komasaciji. Zakon o komasaciji ide u drugo čitanje. 24 godine ova država nije imala zakon kojeg imaju i Nizozemska i Danska i Njemačka i velik broj država članica, koji omogućuje okrupnjavanje poljoprivrednih površina, koji smanjuje troškove poljoprivrednim gospodarstvima i prije svega racionalizira sustav navodnjavanja jer u pojedinim dijelovima Republike Hrvatske jednostavno navodnjavanje je sada nemoguće provesti zbog velikog broja usitnjenosti površina i zbog užasno visokih troškova. Konačno smo evo napravili i taj korak. Ono što smo dodatno napravili je da smo kroz program ruralnog razvoja osigurali sredstva za provedbu postupka komasacije kako bi našim poljoprivrednim proizvođačima taj trošak bio gotovo sveden na minimum. Vezano za dodatne stvari koje smo napravili za OPG i za male, dakle u Zakonu o poljoprivredi stajale su odredbe koje su govorile o izravnoj prodaji na gospodarstvu i o dopunskim djelatnostima, ali nikad nisu saživjele. Ministarstvo poljoprivrede je u 2013. i 2014. propisalo pravilnik kojim je konačno omogućilo da OPG-i mogu prodavati legalno robu, svoju sirovinu, na svom kućnom pragu. Imamo izuzetno dobre rezultate kod malih OPG-a. Na kućnom pragu prodaju i pčelinje proizvode odnosno med, prodaju voće, prodaju povrće. Ono što smo još uspjeli evo kao Vlada je da OPG-i su izuzeti iz sustava fiskalizacije, dakle oni koji proizvode svoju sirovinu opet vezano na tržnice, koji prodaju svoj proizvod nisu u sustavu fiskalizacije. Dodatno smo uveli programe za male OPG-e, naglašavam i kroz izravna plaćanja i kroz program ruralnog razvoja i dali smo veliki naglasak na ulasku mladih, ulasku mladih u poljoprivredu i preuzimanju dijelova vezanih za nove tehnologije i time smo izuzetno ponosni. I evo mogu reći da smo jučer imali radionicu na kojoj je bila velika zainteresiranost, ali negdje oko 70% je bilo mladih ljudi. Dakle mogu, uvjerena sam zapravo da nas čeka svjetla budućnost vezano za taj dio. Vezano za ruralni program, ja ću još jedanput pročitati rezultate dakle samo brojke, ne prozivajući nikoga, rezultate provedbe IPARD programa. IPARD program u Republici Hrvatskoj se počeo provoditi u 2007. godini. 2008., 2009., 2010. i zaključno sa 2011. zaprimljeno je 365 prijava. Krajem 2011. godine bilo je ugovoreno 108 projekata, a isplaćeno 13. Zaključno sa 2.1.2015. zaprimljeno je prijava 1073, ugovoreno 692 projekta, isplaćeno 319. Ugovorili smo 94% i isplatili 35% onoga što nam stoji na raspolaganju kao Republici Hrvatskoj. U ovoj godini uz program ruralnog i uz ono što smo osigurali kroz izravna plaćanja imamo punu omotnicu za IPARD, dakle to je još plus 25 milijuna eura i u 2016. 25 milijuna eura. Svatko nek uzme brojke, nek vidi, dakle radi se u tri godine o iskorištenju odnosno o realizaciji u usporedbi sa prethodnim razdobljem veće od 300%. Republika Hrvatska… … [[Upadica se ne razumije.]] Dakle ja vas ljubazno molim, Republika Hrvatska je u prošloj godini za poljoprivredu iskoristila 120 milijuna eura, dakle 96 milijuna eura iz programa za poljoprivredu vezano za izravna plaćanja, uvjet je bila akreditacija Agencije za plaćanje, 14 milijuna eura za IPARD i 10 milijuna eura za vodno gospodarstvo. Dakle podaci su objavljeni i mogu se vrlo lako naći. Vezano za raspolaganjem poljoprivrednim zemljištem, dakle još ću reći vezano za utvrđivanje stvarnog stanja raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem. Tek u rujnu 2014. godine Agencija za poljoprivredno zemljište uspostavila je informacijski sustav. Do tada raspolaganje nije bilo čak ni u formi ugovora, u papirnatom obliku, nije bilo dostupnih karata, nije bilo podataka o tome o kojim oblicima se raspolagalo. Dakle tek u rujnu 2014. godine se utvrdilo da u Republici Hrvatskoj ima 738 000 hektara poljoprivrednog zemljišta, da je od 2001. do 2012. u raspolaganje dano 205 000 hektara, a prodano je dakle nepovratno, ajmo reći izgubljeno, 62 784 hektara. Za onaj dio tog poljoprivrednog zemljišta koji je prešao u građevinsko zemljište vi svi vrlo dobro znate u kojim dijelovima Republike Hrvatske. Vi vrlo dobro imate, dakle vezano za to, govorim od 2001. do 2012. To su podaci, od 2001. do 2012. Vezano za razvoj ruralnih područja, dakle program ruralnog razvoja, razvoj ekologije i vezano za preradbene kapacitete ono što Ministarstvo poljoprivrede već skoro dvije godine pregovara sa Europskom komisijom to je ublažavanje kriterija za male mini mljekare, za male preradbene pogone da bi ispod određenog kapaciteta kriteriji bili blaži i da se na ta poljoprivredna gospodarstva odnosno OPG-e i male ne bi primjenjivali isti kriteriji koji se primjenjuju na velike što je i sada slučaj. Dakle, puno je stvari vezano za to što smo mogli napraviti, a odnosi se na brendiranje i tradicionalnu proizvodnju. Gdje smo sa oznakama izvornosti zaštićenog proizvoda? Dakle, sad se trenutno nalazi u postupku petnaestak proizvoda. U 2012. ih je bilo dva. Gdje smo vezano za zaštitu tradicionalnih specijaliteta, vezano za proizvodnju sireva evo po našim otocima. Zapravo svaki otok ima nešto svoje specifično, neki svoj proizvod. To je ono što jedino možemo plasirati kroz turizam i što može održati obiteljska poljoprivredna gospodarstva i na našim otocima, ali naravno i u drugim dijelovima Hrvatske. I kad je ovdje rečeno da branimo nešto što je neobranjivo, ne ja smatram da branimo ono što je obranjivo, a to je poljoprivredna proizvodnja i da su poljoprivrednici zaostali neobrazovani. Ne, ja smatram da su oni mudri, vrijedni, pošteni jer ja živim na selu u Zagorju i vrlo dobro znam kakvi su to ljudi nepovjerljivi, ali vrijedni i pošteni prije svega. I uvjerena sam da će prepoznati nakon svega ovoga što je napravljeno da je napravljen iskorak, da se konačno vodi briga o malim OPG-ima, o malim preradbenim kapacitetima. Jer kako je ovdje netko rekao oni su nositelji proizvodnje, oni su ti koji mogu dati iskorak u ruralnim područjima. Naravno kao svi zajedno, kao prehrambena industrija i trgovački lanci i cijeli lanac prehrane čine poljoprivrednu proizvodnju u Republici Hrvatskoj. Evo ga, hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo nekoliko replika. Poštovana zamjenice ministra, prva replika je poštovanog zastupnika Branka Hrg.
Hvala lijepa. Pa nisam se više mislio javljati ni oduzimati vrijeme, ali morao sam. Naime, Izvješće o savjetovanju sa zainteresiranom javnošću stranica i pol. To je dokaz da ili u Hrvatskoj nema interesa za Zakon o poljoprivredi ili nije provedena javna rasprava kako treba. Ako je ovo rezultat toga da nema interesa onda smo bez veze gubili danas vrijeme, što će nam zakon. Prema tome, jasno je da treba provesti još jedanput savjetovanja. Bilo bi dobro vidjeti tim stručnjaka iz institucija koje se spominju u zakonu, koje se bave poljoprivredom, tko je radio na ovom zakonu. Evo mene bi interesiralo stvarno koji su to predstavnici razno raznih institucija, agencija, svih tih službi, udruženja sudjelovali u izradi ovog zakona da znamo. Možda je to stvarno toliko dobro, možda mi kao neuki ljudi u ovom dijelu ne radim, ne govorimo dobro. Možda smo u krivu. U redu, ja to isto priznajem, pristajem na to. Što se tiče mljekarskog sektora o kojem ste govorili činjenica je sljedeća ako je točan podatak, ako nije ispravite me. Da li je točan podatak da je u zadnje dvije godine proizvodnja mlijeka pala za 122 milijuna litara? Pa ljudi moji, pa ne možemo stalno govoriti prije je bilo ovako, prije je bilo, ma baš me briga što je bilo prije. Ja nisam prije bio ni u Saboru, ni u jednoj Vladi, ni nigdje drugdje. Hoću vidjet, nema veze. Mi smo ljude koji su bili smijenili i napravili smo novi program. I ta podmetanja i takve igrice su bez veze, od toga nikakve koristi.
Hvala lijepa. Nova replika i novi zastupnik. Poštovani zastupnik Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Pa gospođo zamjenice Španjol, dok ste imali svoje izlaganje dobio sam nekoliko poruka i ljudi ne mogu se načuditi i pitaju se pa zar je to moguće šta vi sve govorite. Pa samo dolaskom vaše Vlade 2012. godine na proračunskoj stavci IPARD-a smanjili ste potpore za milijardu i pol, preko milijardu i pol kuna. Molim vas, preko milijardu i pol. Govorite, molim? Pardon subvencije. Govorite o, pa ispričavam se na pogrešnom kazanju, ali razumije se o čemu se govori, govorimo. Govorite o OPG-ima kako vi potičete OPG-e. Pa sad sam vam malo prije govorio. Pa kako potičete OPG-e a ne date mu da kupi zemlju jer nije u istom položaju kao onaj veliki proizvođač. Pa kako onda potičete? Pa kako možete tako neistinito govoriti, molim vas obrazložite mi. I dalje, pitao sam vas lijepo dok sam imao raspravu da li ste dobili od Europske komisije dozvolu za raspisivanje natječaja za podmjeru 4.1 i 4.2 i pitao sam vas kaka će odgovornost bit ako ne bude usklađeni sa Programom ruralnog razvoja, idete dakle nešto raditi unaprijed što vam nije dozvoljeno. I ako to bude na štetu državnog proračuna i na štetu poljoprivrednih proizvođača tko će biti odgovoran. A vi to radite, vi to radite, uporno radite. I farbate ljudima ovdje oči, a ljudi su u očaju, propadaju i evo sve ovo što je ovdje izrečeno unazad 3 godine, pa bavite se vi godinama i 10 unazad, ali mi govorimo o najsvježijim podacima gospođo zamjenice. Napravili ste dar-mar u poljoprivredi. Ljudi su nestali, gospodarstva su nestala. Bijeda je nastupila u selima, sela su nam prazna. O čemu vi govorite? Ti pusti poticaji. Koga ćete poticati kad sutra neće biti te proizvodnje o kojoj vi govorite.
Odgovor na repliku, poštovana zamjenica ministra Snježana Španjol.
Pa evo čudim se što postavljate pitanja koja su zapravo uobičajena negdje od početka provedbe pretpristupnih programa SAPARD 2005. godine. Dakle, to je uobičajena procedura sa Europskom komisijom da se krene u provedbu nakon što se potvrde kriteriji za pojedinu mjeru, što je slučaj sa svim operativnim programima. I sa SAPARD-om i sa IPARD-om i programom ruralnog. Sa Europskom komisijom su potvrđeni kriteriji za mjeru 4.1, 4.2 dakle vezano i za ostale mjere tako da ne vidim razloga čemu zbunjujemo javnost i čemu dajemo netočne, ja neću reći ružnu riječ nego netočne informacije. To je procedura koju RH provodi već 10-ak godina za sve pretpristupne programe u vrlo partnerskom odnosu sa komisijom. Dakle, niti država članica može nešto raditi vezano za taj dio što se dogovori i to je praksa koja je ustaljena. Vezano na to radi se i o akreditaciji sustava, što također nadam se da znate, vezano i za Agenciju za plaćanje koja je prošla akreditaciju u 2009. godini, koja je prošla ponovnu akreditaciju krajem 2013. da bi u 2014. mogla povući 96 milijuna eura što je postupak za sve države članice i za sve programe. Tako da ne razumijem pitanja koja se odnose na ovaj dio kao da se radi o nečemu što RH nikad dosada radila nije. Radili smo i provodili smo, raspisivali smo prije odobrenja Europske komisije i dakle vezano za to čemu sad čuđenje da se nešto radi prije odobrenja komisije.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas!
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena gospođo zamjenice ja ne znam uopće, pitam se gdje ja živim a gdje vi živite. Ovo vaše sad zadnje izlaganje pohvalite me usta moja, eto razumijem, morate što ćete. Pa pogledajte o čemu vi govorite, molim vas. Govorite o tome prodaja na kućnom pragu. Spomenuli ste pčelarstvo, sireve i to. Čekajte, hoćete li vi reći da ste to vi u ove tri godine tako unaprijedili? Gospođo zamjenice ovo pčelarstvo danas u Hrvatskoj na kojoj je razini? Razvija se od 2005., 2006. Dobro znam jer sam u tome sudjelovala i to možete provjeriti i zato je ovako kako je i na kućnom pragu. Govorili ste o sirevima, pa kako vam nije neugodno govoriti da odjedanput u ove dvije godine ne znam … [[Govornica se ne razumije.]] sve postoji otkad ste vi došli, to nije bilo jel'? Ili možda se nije vodila briga o higijeni, ili se nije vodila briga o somatskim stanicama? Pa kako vam nije neugodno to govoriti? Pa tu samo na području Grada Zagreba što se tiče edukacije, ali to je na području cijele Hrvatske unazad ne ovih 6 godina nego od 2012. pa unatrag vodila se itekakva edukacija, itekakva sa Agronomskim fakultetom i Veterinarskim fakultetom, draga gospođo zamjenice, ako ste uopće ovaj prsten Grada Zagreba obišli. Podignuto je nekoliko, znam ja, ja sam isto u Zagorju radila pa jako dobro znam sve ali govorim okolica Zagreba desetak malih objekata za preradu sira. Znate kako izgledaju? Vrhunski. Pa još niste ni sanjali o tome. A još ono što je najgore jest to kad ste došli na vlast, mene ono što vrijeđa je vrijeđa me ministar Jakovina koji je došao totalno nespreman sa ekipom i koji je rekao obiteljska gospodarstva za mene ne vrijede. Ono što ima tri krave treba propasti. I to je sramotno, a danas govorite obratno.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zamjenica ministra Snježana Španjol.
Hvala lijepo. Dakle, ja bih samo htjela pojasniti da sam ja odgovorila na postavljeno pitanje vezano na raspisivanje natječaja za program ruralnog razvoja. Ja nisam ovdje govorila hvalite me usta moja nego sam ja ovdje govorila o sustavu koji postoji u RH 10 godina i uobičajenoj proceduri vezano za raspisivanje natječaja kad se radi o programu iz EU fondova. Vezano za ostale stvari, vezano za zemljište ajmo se prisjetiti kako su pojedine jedinice lokalne samouprave ucjenjivale poljoprivredne proizvođače izdajući im godišnje potvrdu po potvrdu i ne dajući im na raspolaganje i ne omogućavajući im da uđu u posjed. To je bio znači prioritet i na tome i dalje radimo preko Zakona o komasaciji gdje ćemo omogućiti poljoprivrednim proizvođačima da okrupne svoj posjed i riješe imovinsko-pravna pitanja gotovo za minimalni trošak. Dakle, pojedine stvari nažalost rješavamo dugotrajno jer su tako posložene i tako su zakonski promijenjene. Vezano i za ovaj zakon rješavamo neke stvari koje su bile odredbom propisane u 2005. i 2006. godini. Tako da ja samo navodim činjenice i ono što nažalost nije bilo riješeno od 2001. godine u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu pa sve do 2012. godine.
Molim vas poštovana zastupnice, jel imate nešto reći, hoćete dignuti pločicu? E dignite pločicu. Šta hoćete? … [[Upadica se ne razumije.]] Što želite reći. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne,ne pustite gospođu zamjenicu, vezano za Poslovnik, stanku. … [[Upadica se ne razumije.]] Poštovana gospođo da vam ja dam komentar, svi smo mi integrirali i kravu, pčelu i nama svima teče med i mlijeko. Ma dajte molim vas pustite Pa naravno da ne teče ni mi ni mlijeko ni od vas ni od nas, treba puno raditi. pustite sada. Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa ja ću početi sa medom i mlijekom s obzirom da gospođa zamjenica je tako to sve lijepo nabrojila kao da stvarno teče med i mlijeko. No međutim istina je sasvim drugačija. Moramo se sukobiti s njom htjeli ili ne htjeli, drugačije je stanje stvarno na terenu. Ja neću biti prekritičan ako samo jedan podatak koji je eklatantan, u proračunu RH za poticaje milijardu, subvencije kako hoćete milijardu i 600 milijuna je manje, pa kako to vi gledali ali to je manje. Seljaci cvile, selo je pusto, 5 tisuća domaćinstava je propalo. Samodostatnost o kojoj je kolega govorio samo u dvije kulture. Šta je s drugima? Pa to jasno govori o tome u kakvoj smo fazi razvoja poljoprivrede. Pa danas ništa nije bolje još je i lošije. I kada govorimo o zemljištu, pa morate se sukobiti s time da agencija koja je saživjela nije još sve te segmente koje su lokalne samouprave imale, nije ih sve sabrala da bi mogla pravovremeno i vremenski reagirati na cijelom prostoru RH u raspisivanju natječaja za koncesije ili za zakon zemljišta. Nemoguće je, problemi su strašni. Ja ne znam dobivate stotine mailova ili tisuće mailova požurnica u agencija, u ministarstvo i ništa se ne poduzima. I to je problem s kojim se htjeli ili ne htjeli morate suočiti kao i s ovim brojčanim pokazateljima kolika je subvencija, manja nego što je bila prije. Kako može nešto biti bolje, ako ima manje novaca i manje potpore. Mislim pa nemojte nas farbati, ali … farbati. To što govorite tu zastupnicima. Teren jasno govori, teren vrišti.
Hvala vam lijepo poštovani zastupniče. Odgovor na repliku poštovana zamjenica ministra Snježana Španjol.
Ne znam s kojih stavki ste gledali vezano da je proračun manji ali radi se o tome da ove godine RH će dobiti više iz EU proračuna po prvi put nego što će platiti iz svog državnog proračuna za poticaje. A osim toga oprostite, radi se o 2 milijarde i 900 milijuna kuna na način da će se dio sredstava prebaciti iz programa ruralnog razvoja i za izravna plaćanja u ovoj godini je osigurano 2 milijarde i 900 milijuna kuna. to je više od 373 milijuna eura omotnice koja je ispregovarana tijekom pregovora sa EU jer smo osigurali 50 milijuna eura više. Dakle to je više od onoga što smo ispregovarali. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Nakon polemične i dobre rasprave sada ćemo zastati, nema više prijavljenih ni za replike ni odgovore niti za raspravu. Zaključit ćemo ovu raspravu u prvom čitanju. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Zakazat ćemo nastavak plenarnog zasjedanja Hrvatskog sabora u srijedu 28.ovog mjeseca u 9,30 sa prvom točkom dnevnog reda Izvješće predsjednika Vlade RH o održanim sastancima Europskog vijeća u 2014.godini. Želim ugodan vikende. Ponedjeljak i utorak za sjednice klubova i radnih tijela. Svako dobro. SJEDNICA PREKINUTA U 16,26 SATI. Prijedlog Zakona o poljoprivredi, prvo čitanje, P.Z.E br. 774. Rasprava o prijedlogu Zakona je zaključena. U skladu sa prijedlozima radnih tijela Hrvatskoga sabora dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o poljoprivredi. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputiti će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujte o Prijedlogu Zaključka. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 106 glasova za, 4 suzdržana glasa i ništa glasova protiv donesen predloženi Zaključak.