Poštovani predsedniče Narodne skupštine, poštovani gospodine Mali, dame i gospodo narodni poslanici, drugarice i drugovi, želim da vam se zahvalim na pažnji i strpljenju sa kojim pristupate baš svakom zakonskom predlogu i na diskusiji za koju ćemo, sam siguran, da ćemo je voditi. Želim da izrazim veliko zadovoljstvo što ćemo danas diskutovati o potvrđivanju međunarodnog sporazuma o izmenama i dopunama Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnom putovanju naših državljana. Inicijativa koju je pokrenuo predsednik Aleksandar Vučić je inicijativa koja menja život stanovnika Balkana na bolje. U našoj istoriji bilo je političara koji su imali hrabrost da kažu – Balkan Balkancima. Zbog te rečenice, mnogi su platili i životom i političkom budućnošću. Predsednik Vučić je imao hrabrosti da ovu rečenicu ponovi i da kaže – Balkan Balkancima. Ovo o čemu ćemo danas raspravljati jeste naša potreba da naš region bude oslobođen bilo kakvih prepreka kada je u pitanju komunikacija ljudi, nesmetan protok roba, nesmetan protok investicija. Balkan nije prevelik prostor. Nije to prostor na kome su potrebne tolike prepreke. Balkan nije tako veliki prostor da se mi Balkanci koji živimo na njemu ne bismo razumeli i ne bi shvatili potrebu da što bliže sarađujemo, što češće međusobno komuniciramo. Oni koji ne veruju u Srbiju napadaju Predlog ovog zakona. Oni koji misle da je integrativna moć Srbije manja i slabija od Albanije ili drugih zemalja na Balkanu, oni napadaju ovaj sporazum. Ovo je način Srbije da kaže da je snažna, da je ekonomski razvijena i da ima više da ponudi drugima nego što može ili treba da prima od drugih. Samo onaj ko ne veruje u Srbiju ne veruje u mogućnost protoka ljudi i protoka roba. Šta nama može da smeta u ovom sporazumu? Da se ljudi slobodno kreću? Da dolaze investicije? Da naši poslovni ljudi lakše i jednostavnije putuju, posluju, zarađuju, zapošljavaju? Šta može da nam smeta? Samo onaj ko ne veruje u snagu Srbije, u snagu srpskog naroda može da se plaši našeg otvaranja i bržeg protoka ljudi i kapitala. Predsednik Aleksandar Vučić je imao hrabrosti da kaže – Balkan Balkancima, a ja molim vas da tu rečenicu podržite, da je oživite i da politiku snažne Srbije, politiku Srbije koja imponuje svojim susedima, politiku Srbije sa kojom vredi biti u najboljim mogućim odnosima, podržite i na današnjoj sednici i prenesete svim građanima Srbije da je ovo dobra vest. Ja želim da vas informišem da se danas na sednici Saveta ministara Republike Albanije donose odgovarajući akti po kome će ova procedura biti moguća i od strane nadležnih organa Republike Albanije i to bi trebalo, po njihovim zakonima, da stupi na snagu, da bude u funkciji, 15 dana od dana kada odluka bude doneta. Na nama je da uradimo ono što je dobro za građane Srbije, na nama je da uradimo ono što je dobro za Srbe, gde god oni živeli. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Poštovani predsedniče Narodne skupštine, uvažena gospodo i gospođe narodni poslanici, poštovani ministre, još dva zakonska predloga su danas na dnevnom redu. Prvi predlog se odnosi na garantnu šemu, odnosno na Zakon o potvrđivanju garantne šeme. Garantna šema prema poslovnim bankama je inače deo velikog paketa ekonomske pomoći našoj privredi sa kojim je Vlada Republike Srbije izašla još u martu, aprilu mesecu ove godine. Mi smo zajedno sa poslovnim bankama definisali ukupan paket pomoći kada je garantna šema u pitanju, od dve milijarde evra. Želim da vas obavestim da je do kraja novembra negde oko 20 hiljada kredita već odobreno, isplaćeno. Ukupna suma novca koja je isplaćena je milijardu i 480 miliona evra. Zakon koji je ovde pred vama odnosi se na produženje roka važenja garantne šeme za još šest meseci. Naime, definisali smo dve milijarde evra da se da u povoljnim, jeftinim kreditima, kreditima koje garantuje Vlada Republike Srbije i koje garantuje država Srbija, da se da mikro malim i srednjim preduzećima, s obzirom na to da do kraja ove godine nije sav novac potrošen, želimo da produžimo rok važenja ove garantne šeme na još šest meseci. To je suština ovog zakona koji je danas pred vama. Inače, da iskoristim priliku, osim garantne šeme, naši privrednici su mogli da računaju, mogu i dalje da računaju, na jeftine kredite po kamatnoj stopi od 1% preko Fonda za razvoj Republike Srbije. Kao što znate, ukupan paket pomoći je negde u iznosu od preko 700 milijardi dinara. Dakle, ogromna, ogromna pomoć, preko šest milijardi evra, koje je država Srbija preuzela na sebe i koja je kroz razne vrste pomoći, da vas podsetim, od isplate minimalne zarade, od odlaganja plaćanja poreza i doprinosa, od isplate 100 evra svim našim punoletnim građanima koji su to želeli, od jednokratne pomoći penzionerima u aprilu mesecu od četiri hiljade dinara, povećanje zarada medicinskim radnicima u iznosu od 10% još u aprilu mesecu, pa onda jednokratna pomoć od 10.000 dinara koja je isplaćena pre mesec dana, u ponedeljak ove nedelje smo isplatili i ugostitelje i turističke radnike i još jednu minimalnu zaradu i, evo, sutra će i svi naši najstariji sugrađani još jedanput dobiti jednokratnu pomoć i to u iznosu od pet hiljada dinara, upravo kako je predsednik Vučić i obećao. Dakle, garantna šema, veoma važan detalj, veoma važan deo ukupnog paketa mera. Veliki broj zemalja je isto to uradio. To su upravo ti jeftini krediti za likvidnost, za obrtna sredstva, upravo usmereni na mikro mala i srednja preduzeća, dakle, na privatni sektor. Po informacijama koje imamo, po povratnoj informaciji koju imamo, to je veoma, veoma važna karika koja je upravo omogućila da se naša privreda spase, da se naša privreda na pravi način bori sa negativnim posledicama korona virusa. Upravo zbog toga, jedan od razloga je naravno i to što ove godine nećemo imati veliki pad privredne aktivnosti, odnosno bićemo najbolji u Evropi kada je pad BDP-a u pitanju. Drugi zakon koji je pred vama je jedan veoma važan zakon, zakon koji se odnosi na naše mlade, na našu decu, zakon koji je vezan za povezane škole, odnosno za potvrđivanje finansijskog ugovora koji je potpisan između Vlade Republike Srbije i Evropske investicione banke. Iznos tog ugovora je 65 miliona evra. Povezane škole podrazumevaju razvoj bežične lokalne mreže, računarske mreže u svakoj školi na teritoriji Republike Srbije, gde je to tehnički opravdano i moguće. Do sada u prvoj i drugoj fazi ovog projekta 900 škola je već umreženo sa ovim novcem, sa ovim kreditom, sa ovim ugovorom koji potpisujemo, odnosno, ukoliko ga vi verifikujete ovde u Skupštini obezbedićemo takvu mrežu u još 930 škola. Mogu sa ponosom da kažem da ćemo svaku školu do kraja ovog sporazuma, do kraja primene ovog projekta, obezbediti sa lokalnom računarskom mrežom. To je za sve nas veoma, veoma važno, možda i najvažniji zakon, bar ove nedelje o kojem razgovaramo, zato što su naša deca u pitanju. U pitanju su naši mladi, u pitanju je digitalna edukacija, u pitanju je dostupnost računarske opreme, interneta i svega onoga što je neophodno za kvalitetno obrazovanje, da našu decu, da naše mlade spremimo za sve izazove koji ih očekuju u budućnosti. Zato sam ponosan što smo i ovaj sporazum potpisali i što se on danas ovde nalazi pred vama. Ostajem na raspolaganju, naravno, sa mojim kolegom Vulinom, za svako pitanje koje imate oko ova tri zakona ili oko bilo čega drugog tokom današnjeg zasedanja. Hvala puno.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Reč ima Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi gospodine Dačiću, poštovani ministri, gospodine Mali i gospodine Vulin sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, Odbor za odbranu i unutrašnje poslove Narodne skupštine na jučerašnjoj sednici je odlučio jednoglasno da predloži Narodnoj skupštini da prihvati Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o izmenama i dopunama Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnom putovanju državljana. Na video konferenciji na temu „Mali Šengen“, održanoj dana 30. oktobra 2020. godine, predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić je sa albanskim premijerom dogovorio da se do 10. novembra 2020. godine omogući prelazak državne granice samo sa biometrijskom ličnom kartom. Da bi navedeno bilo moguće, neophodno je bilo izvršiti izmenu postojećeg sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije. Sporazum o izmenama i dopunama Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnom putovanju državljana zaključen je potpisivanjem Sporazuma u Beogradu 9. novembra ove godine. Omogućavanje prelaska državne granice državljana Republike Srbije i državljana Republike Albanije sa važećom biometrijskom ličnom kartom jedan je od predloga u okviru inicijative predsednika Republike Aleksandra Vučića „Mali Šengen“ koji su Republika Srbija, Republike Albanija i Republika Severna Makedonija pokrenule u cilju nesmetanog kretanja ljudi, robe, usluga i kapitala na teritoriji država članica u oktobru 2019. godine. Omogućavanje prelaska državne granice sa važećom biometrijskom ličnom kartom značajno će doprineti da se unapredi i olakša kretanje građana i promet roba između dve države, kako ste i rekli, ministre, malopre u obraćanju. Ratifikovanjem i efikasnom primenom ovog sporazuma posle njegovog stupanja na snagu Republika Srbija će pokazati ne samo spremnost za sprovođenje aktivnosti dogovorenih na sastancima u Novom Sadu, Tirani i Ohridu tokom 2019. godine, već i za intenziviranje ekonomskih i dobrosusedskih odnosa u regionu Zapadnog Balkana. Iz svih ovih razloga, želim da pozovem sve narodne poslanike da u danu za glasanje podrže navedeni sporazum. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Jelena Žarić Kovačević, predsednik Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo.
Hvala vam, predsedniče Narodne skupštine, gospodine Dačiću. Uvaženi ministri sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo je raspravljao i o ovim predlozima shodno nadležnostima Odbora, a to je da se utvrdi da li su predlozi u skladu sa Ustavom i zakonodavnim sistemom Republike Srbije. Zatim smo ih uputili Narodnoj skupštini da bi se o njima raspravljalo u plenumu. Između ostalog, ja ću se osvrnuti samo na jedan sporazum. Danas ćemo govoriti o Sporazumu između Srbije i Albanije o uzajamnom putovanju državljana. Želela bih da vas podsetim na konferenciju o kojoj je i kolega Aleksandar Marković govorio, koja je održana 9. novembra, na kojoj je vrlo važno što su učestvovali predsednik Republike Aleksandar Vučić, predsednica Vlade Ana Brnabić i ministar Lončar. Razgovarali su i potpisali Sporazum o saradnji u borbi protiv korona virusa i o slobodnom kretanju građana sa ličnim kartama. Dakle, ovo nije samo politička inicijativa, već je i korak koji se tiče zdravlja i ekonomije naše zemlje. Radi se o saradnji između Srbije, Albanije i Severne Makedonije, a u korist građana svih zemalja. To se pre svega odnosi na borbu protiv korona virusa, na saradnju medicinskih stručnih timova, ali sa druge strane i mogućnosti da se građani svih zemalja mogu lečiti u svakoj od država, ukoliko je to neophodno. Ovaj sporazum znači i manje formalnosti za naše državljane koji žele da putuju, ali će, naravno, imati i pozitivne efekte u smislu npr. bržeg dobijanja radnih dozvola, boljih ekonomskih odnosa, odnosno zajedničkog privrednog razvoja, stvaranja jedinstvenog tržišta na prostoru na kome živi i radi oko 11 miliona ljudi. Pozvala bih narodne poslanike da u danu za glasanje podržimo ovaj predlog, kao i ostale predloge o kojima ćemo danas raspravljati u plenumu, pre svega zbog dobrih odnosa koje Srbija treba da gradi sa zemljama u regionu, ali i zbog benefita koje će primena zakona imati za građane Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Ako više nema predsednika, predstavnika odbora, prelazimo na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima Dragan Marković. Izvolite.
Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, želim da pohvalim ovaj sporazum vezan za putovanje sa ličnim kartama. Ja sam pre jedno sedam, u stvari i više, 12 ili 13 godina, reagovao na tadašnjeg jednog predsednika kada je rekao da moli vlasnike preduzeća i kompanije da ne sarađuju sa zemljama čije su zemlje bombardovale Srbiju. Tada sam rekao da se patriotizam ne sipa u traktor. Koje koristi Srbija ima, odnosno, imaće od ovog sporazuma? Povećaće se izvoz, saradnja na ekonomskom nivou i moram da napravim jednu paralelu kada je u pitanju turizam. Nikada neću da idem u Albaniju na more, ali Albanija ove godine je bila bezbednija od naše bratske Crne Gore. Nisam čuo da nijedan turista iz Srbije pretučen u Albaniji, a Srbi koji su odlazili u Crnu Goru nekoliko njih je dobilo batine u Crnoj Gori, pa i jedan privrednik, mogu slobodno reći jedan od većih privrednika u Srbiji. Siguran sam da će ovaj sporazum pomoći privrednicima, da ćemo da povećamo izvoz i u tom sporazumu je i Makedonija. Mi sada ne možemo da kažemo - ne treba da sarađujemo sa Albanijom, jer ona podržava kosovske Albance, ona nikada neće da promeni svoj kurs. Edi Rama će uvek podržati Albance na KiM. Nama je to veoma poznato, ali ovaj „mini Šengen“ će povući još neku državu kada se bude javio efekat u ekonomskom smislu u narednom vremenskom periodu. Kada su u pitanju ovi drugi zakoni, želim i da pohvalim povezivanje škola, jer veliki broj škola nema internet, a pogotovo na selu. Svako dete ima mobilni telefon, to mi svi vrlo dobro znamo da je mobilni telefon postao sastavni deo opreme naše dece i da deca koja odlaze u seoske škole, imaju internet i da preko interneta, kompjutera mogu da dobiju neku informaciju koju do sada nisu mogli da imaju za vreme boravka u školi i to nikada nije skupo, ulagati u decu, u škole, u razvoj, ono što se zove budućnost, a budućnost su naša deca, tako da želim da pohvalim taj zakon. Isto tako, imam jedno pitanje za ministra finansija, da ako su privredni subjekt ili subjekti sva pravna društva koja imaju određeni broj zaposlenih smatram da toj grupi pripadaju i vlasnici poljoprivrednih gazdinstava, da su oni uskraćeni, da nemaju stimulaciju za vreme kovida, koji je zakačio i Srbiju, i ako postoji da se iznađe mogućnost da se pomogne i tim poljoprivrednim proizvođačima, imajući u vidu da ti poljoprivredni proizvođači koji su vlasnici i imaju gazdinstvo, da su to porodična preduzeća, da su, najpre, porodice zaposlena u tim preduzećima i na neki način da to bude jedna velika stimulacija za poljoprivredne proizvođače da brinemo o njima. Znamo da je veoma teško, da je država mnogo para uložila u opremu kada su u pitanju i klinički centri, bolnice i da nije država uložila i da nije vršila adaptaciju ili da nije izgradila nekoliko novih kliničkih centara, da bi mi, siguran sam imali određeni problem. To što nas napadaju neke države, one nas napadaju iz razloga što Srbija ima najveći ekonomski razvoj, mogu slobodno reći i u Evropi, možda jedna država ima samo veći ekonomski razvoj. Ko nas najviše napada? Hrvatska. Hrvatska je skoro na poslednjem mestu i ako je ušla u EU po ekonomskom razvoju i ako im je Bog dao sve, i more, i geografski položaj itd, i Hrvatska nikada ne može da oprosti Srbiji to što se zove ekonomski razvoj i da će građani Srbije veoma brzo dostignuti i ono što se zove plata na mesečnom nivou Hrvatske i oni koji su navikli da žive od Srba, da Srbi odlaze tamo na more i kada je u pitanju turizam itd. Moj predlog je da građani idu na more tamo gde vas vole, kao što je na primer Grčka, koja voli srpski narod. Grčka nije priznala nezavisno Kosovo, i daju nam podršku na evropskom putu. Sa Albanijom da sarađujemo, jer pare nisu obojene, to u ekonomskom, privrednom smislu se tako kaže, to ministar vrlo dobro zna da danas je veoma teško naći tržište, pogotovo van naše države, a pokazatelj da Srbija dobro radi je i dolazak najvećih svetskih kompanija. Juče je japanska kompanija koja je svetski poznata došla u Srbiju i zaposliće veliki broj radnika, ne samo japanska kompanija, već veliki broj svetskih poznatih kompanija. U Jagodini se čeka pad obolelih, uopšte u Evropi i da otvorimo jednu fabriku koja je završena, Nemačka kompanija koja se zove „Fišer“. Proizvodi šrafovsku robu i delove za BMV Vozila. Juče smo potpisali ugovor sa jednom kineskom fabrikom koja će zaposliti 150 radnika i počeće da se gradi ta fabrika. Da nije ekonomska klima u Srbiji ovakva kakva jeste, da se o Srbiji pozitivno ne priča u celom svetu, ne samo kada su u pitanju privrednici, već i političari, ne bi toliko zainteresovanih investitora bilo i da dolaze u Srbiju. Poslednjih godina ogroman broj stranih investitora je došlo u Srbiji i pomogli su Srbiji da se smanjuje broj korisnika od broja obveznika, veći broj obveznika ima od korisnika. Pre par godina je tu bila veoma mala razlika, da je ostalo tako danas ne bi imale odakle da se isplaćuju plate i penzije. To je dobro i za lokalne samouprave. Lokalne samouprave od poreza na plate imaju 77 i nešto posto. Ta pozicija se povećava iz godine u godinu u gradovima Srbije i javila se decentralizacija. Pre sve što se gradilo gradilo se u dva, tri četiri grada, ili pet, šest opština. Danas se gradi u Srbiji, čak i u onim nerazvijenim opštinama koje nemaju dobar geografski položaj, nisu pored autoputa, jer investitori, najpre, žele da lokacija koju vi njima ponudite bude pored autoputa, da postoji železnica, da bude blizu aerodrom i tako dalje. Možemo slobodno da kažemo, imajući u vidu da je možda ovo među poslednjih tema u ovoj godini, da Srbija ima dobru mogućnost, da se građani Srbije ne plaše od neke ekonomske krize. Ekonomska kriza će zakačiti ceo svet, zakačiće i Srbiju, ali Srbija ima rezervu, Srbija ima kontinuitet. Ove fabrike danas, i ne samo one koje su van Srbije došle u Srbiju, i naše domaće fabrike rade za vreme korone, što nije slučaj u drugim državama i drugim gradovima. Mi smo to maksimalno iskoristili, ostalo je samo, ne da se plašimo, nego da vidimo kako da sagledamo ovo zlo koje se zove korona, da sačuvamo porodice i da smanjimo doziranje da nam to ne bude non-stop tema. Ja sam više za ove priče, jer ova priča i priča o uspehu su potisnute, ministri, iz razloga što mi slušamo samo korona, i ko je umro i tako dalje. Dobro je što će vakcine da stignu u Srbiju pre kraja ove godine. Prvo smo imali informaciju da neće, ali vrh ove države i predsednik države, Aleksandar Vučić učinio je to, evo već jedna količina vakcina će doći u Srbiju i da se sledeće godine vakcinišu svi oni koji žele da se vakcinišu, a da imaju prioritet oni koji imaju kontakt sa ljudima. Moj predlog je da se mi poslednji vakcinišemo, mi koji smo birani na izborima. Dakle, da se vakcinišu prvo oni obični ljudi, obični građani, gospoda poljoprivredni proizvođači, a mi poslednji da se vakcinišemo. Ja sam siguran da je već 15% - 20% od broja poslanika imalo koronu i, hvala Bogu, svi smo na neki način izbacili virus iz organizma, ali tako želim da se desi i sa ostalima koji su bolesni od korone. Da nije bilo nabavke respiratora i da nemamo kiseonik, pet puta bi veća smrtnost bila nego što je danas. Moram i ovo da kažem, taj psihički trenutak koji je prisutan 24 sata svakog dana za svaku porodicu zato što umre neko koga poznajemo, zato što nam je neki prijatelj otišao i čujemo da je na respiratoru i tako dalje, i to nije baš tako lako da se borimo sa nečim i da nam tu negde podsvesno stoji u glavi sve vreme i svi se mi plašimo. Naravno, onaj ko se ne plaši, sa tim čovekom nešto nije u redu. Svako od nas ima određenu dozu straha, ali ne moram taj strah i na taj strah da mi se doliva još veći strah svakog dana kada ustanemo itd. Sada, ono što je najvažnije, dolaze i praznici Sveti Nikola. Pola Srbije slavi Svetog Nikolu, pola ide na slavu. Tu treba da se s poslušaju preporuke struke. Ide i Nova godina. Jesmo mi generacija koja je navikla, i deca naša, da je to dan kada ima veći broj ljudi na jednom mestu, ali da izdržimo ove godine i da sledeće godine što pre ispratimo ovo zlo iz Srbije i da više ne pričamo o toj temi. Ono što je važno, nekada kada smo bili u vojsci ja sam služio Titovu gardu u Puli i nije mogao svako da ide u Titovu gardu. Morao si da izvadiš sve šta ti je pradeda radio, deda, otac, ti i postojala je jedna skraćenica NNNI – ništa nas ne sme iznenaditi. Upravo se Srbija tako ponašala da nas korona nije iznenadila i zajedno da se svi borimo, da ne sedimo skrštenih ruku mi iz unutrašnjosti i da to radi samo Beograd i oni koji imaju ministarske funkcije, već i Skupština. Neko proziva Skupštinu, kaže - mali broj zakona smo usvojili. Ko proziva? Oni koji nisu izašli na izbore ili da su izašli na izbore, isto ne bi imali tu priliku da učestvuju u usvajanju zakona, jer ne bi imali cenzus od 3% i tu su na neki način promenjeni uslovi, baš zarad onih koji su kritikovali sve vreme kako nisu uslovi dobri itd. U parlamentu može da priča svako, može da kaže šta god želi, čak i da laže. Postoji imunitet za javno izgovorenu reč. Građani će da procene… Mislim na bivšu onu opoziciju koja je sedela ovde itd. Sada kažu - pregovori, treba da se pregovara i razgovara sa Ivicom Dačićem, sa predsednikom Skupštine. Šta to oni nemaju što bi trebao Dačić da im da i ovaj parlament, to je naše pitanje koje treba da bude postavljeno njima. Nemaju pare. Pa, odakle su nama pare? Pa, imamo iz budžeta na osnovu broja poslanika koji smo osvojili svako od nas. Srpska napredna stranka ima najviše, SPS, ostale partije itd. Mi te pare koristimo u izbornoj kampanji. Ali, imaju i oni. Oni imaju donatore, ne znam, sa Katra i iz nekih drugih država. Kad vam stranac da pare za kampanju, vi nešto dugujete da uradite za tog stranca. Niko vam ne daje za lepe oči. Mogu da vam daju kafu i ručak ako vas prime ili odete negde, ali ogromne cifre su iz inostranstva za vreme ne ove poslednje, nego prethodne kampanje, pretposlednje, došle u Srbiju i zato mi treba da budemo jedinstveni. Građani Srbije, da vam kažem, ja živim van Beograda 130 kilometara. Imam komunikaciju sa ljudima. Ni jednog nisam čuo da kažem – e, vi loše radite ili ovaj ministar loše radi. Svi kažu – svaka vam čast kako se borite i parlament i ministri u trenutku kada je teško. U nekim drugim državama kad hoće da uzmu test da li su pozitivni ili negativni, da putuju negde, to se plaća još pre sedam, osam meseci i to ogromne pare. Zašto, na primer, naši ljudi koji rade u dijaspori su proveli ovde dva, tri i po pet meseci? Pa, zato što je Srbija država gde cene nisu visoke, zato što je sve besplatno kada je u pitanju zdravstvo i zato što je Srbija veoma sigurna država i vodi računa o svakom čoveku. To je nešto čime mi moramo da se hvalimo, nešto ćemo stalno da govorimo i kada su u pitanju ti dueli, ili ne znam kako oni nazivaju te pregovore, ne znam o čemu bi pregovarali? Šta je to što je tabu temu, što mi ne znamo ili što oni su ugroženi, a mi im ne damo? Građani daju to pravo, a ne mi poslanici u parlamentu, ne Dačić, ne ministar Vulin, ne ministar Mali. Građani te šalju ovde. A na osnovu čega te šalju? Na osnovu programa, na osnovu izveštaja o radu, na osnovu nečega što se zove kako si ti radio dok si bio na vlasti i kada smo ti mi dali poverenje. Prošlo je ono vreme, znate, vi vladate, pa onda građani nezadovoljni, pa se vratite ponovo. Više nikada građani neće dopustiti da se vraćaju neki koji su imali priliku da nešto urade za Srbiju. Pazite, oni nam otimaju Kosovo, proglasili su nezavisno Kosovo, a mi idemo u crkvu da se molimo Bogu, da Bog zamoli Ban Ki-Muna da Bab Ki-Mun poništi odluku o nezavisnosti Kosova i Metohije? Ja volim crkvu i poštujem. Idem kada je krštenje, venčanje, kada je slava i tako dalje, ali da idem da se molim Bogu protiv onih koji su stisli dugme da se bombarduje Srbija, za mene to nije bilo neko sredstvo koje će da poništi tu odluku o nezavisnosti Kosova i Metohije. Odluka o nezavisnosti poništava se na način kako je to radio Dačić i Vučić. Odeš u državu koja je nekada priznala nezavisno Kosovo, nikada nisu dolazili u Srbiju i 18 država povuku priznanje o nezavisnosti Kosova i Metohije. To je za mene rezultat i za svakog čoveka, a ne rezultat da idemo na moleban. Daleko bilo, kada je neko bolestan, ide u crkvu da se moli Bogu da mu pomogne i to je normalno danas i ne samo danas, nego je uvek tako bilo. Dame i gospodo, poštovani ministri, jedinstvena Srbija će glasati za predlog ovih zakona. Podržaćemo vas. Dobro radite. Želim da čestitam svima koji slave Svetog Nikolu, da porodično proslave i svaka porodica da sebi poželi ako ima mlađe u porodici, ako su to pet članova, da sledeće godine bude najmanje šest članova prisutno na toj njihovoj slavi. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi gospodine Markoviću, najpre da vam čestitam na svim investicijama koje ste privukli u Jagodini. Mislim da su to veoma važne stvari. Ali, to je slika koju imate priliku da vidite i u celoj Srbiji. Predsednik Vučić kada je juče bio na polaganju kamena temeljca za japansku fabriku, najveću japansku investiciju u Srbiji ikada, dakle, Tojo tajers. Ukupna vrednost investicije je 382 miliona evra, 560 novih radnih mesta u Inđiji. U doba kada ceo svet ima problema i sa korona virusom, kada je najveća ekonomska kriza ikada u celom svetu, dovoljno vam ovi podaci govore koliko je Srbija ostala i postala atraktivna za investicije i koliko smo postali sigurni, jer da nije bilo mera Vlade Republike Srbije, da nismo podržali našu privredu, da nismo pokazali da nam je stopa rasta BDP-a najveća u Evropi i da imamo najmanji pad u Evropi ove godine, da se nismo pokazali kao država koja sve svoje obaveze ispunjava u dan i u dinar kao što je definisano i propisima i zakonom, dakle, ne kasnimo, pokazali smo se, uvaženi poslanici, uvaženi građani Srbije, kao veoma ozbiljan partner, kao pouzdan partner. Ja očekujem i do kraja godine 2,3 milijarde evra stranih direktnih investicija u Srbiju, 2,3 milijarde evra u najtežoj ekonomskoj godini ikada. Preko 60% stranih direktnih investicija koje dolaze u ceo region Zapadnog Balkana dolaze u Srbiju i to za građane znači i nova radna mesta, nove fabrike, za nas obaveza da još više autoputeva gradimo, novih industrijskih zona, novih zdravstvenih objekata i vrtića i škola i svega onoga što čini progres i napredak Republike Srbije. Jedno od pitanja koje ste postavili odnosi se na poljoprivrednike, uvaženi gospodine Markoviću. Ono što je veoma važno da svi znate i ako već niste znali, dakle, poljoprivredna gazdinstva imaju različite načine pravnog statusa, dakle, različit pravni status. Mogu da se organizuju kao preduzetnici, kao mikro, mala, srednja preduzeća i u tom slučaju sve mere koje je Vlada Republike Srbije sprovela, koje sprovodi i koje je planirala odnose se i na njih. Dakle, poljoprivredna gazdinstva, još jedanput, kao mikro, mala ili srednja preduzeća, ukoliko su tako organizovana, ili kao preduzetnici, ukoliko su tako organizovani, imaju prava na sve vrste pomoći na koje imaju i ostala preduzeća iz, da kažem, privrede, ako je ovo poljoprivreda, i to smo organizovali još, ako se sećate, u martu i aprilu mesecu ove godine. Oni koji nisu bili obuhvaćeni ovom garantnom šemom su individualni poljoprivredni proizvođači, dakle, ne poljoprivredna gazdinstva. Za individualne poljoprivredne proizvođače paralelno i istovremeno sa programom ekonomskih mera definisali smo i uredbu za njihovu pomoć preko Ministarstva poljoprivrede. Ono o čemu želim da vas obavestim je da smo do današnjeg dana preko ove uredbe ukupno plasirali tačno 12.741 kredit za 12.741 pojedinca. Ukupna vrednost ovih kredita koja su plasirana iz budžeta Republike Srbije su 17 milijardi dinara. To su krediti za likvidnost i za nabavku traktora i grla. Dakle, razmišljali smo o svima, o poljoprivrednim gazdinstvima, kako god da su organizovana, kao preduzetnik, mikro, malo, srednje preduzeće. Malo pre ste vi, gospodine Markoviću, rekli porodično itd, što je apsolutno tačno, ali ako su registrovani kao individualni poljoprivredni proizvođači onda kroz uredbu koju je definisalo Ministarstvo poljoprivrede, kroz njihovu Agenciju za agrarna plaćanja, ako se ne varam tako se zove ta institucija, dakle, plasirano je već 17 milijardi dinara povoljnih kredita za likvidnost upravo tih individualnih poljoprivrednih proizvođača. Dakle, mislim da nikoga nismo zaboravili. Ukoliko je neophodno još nekome pomoći, naravno da ćemo uvek razmišljati o tome, ali na ovaj način sa pomoći ovom sektorskom, u ponedeljak i još jednom minimalnom zaradom za ugostitelje, za radnike u oblasti turizma, sutra sa isplatom 5.000 dinara penzionerima, preko 700 milijardi dinara je plasirano, je obuhvaćeno, je izdvojeno za pomoć i privredi i poljoprivredi i svima onima kojima je pomoć bila u ovoj najtežoj godini pogođenoj korona virusom potrebna. Hvala.
Zahvaljujem, ministre. Reč ima narodni poslanik Dragan Marković, pretpostavljam repliku.
Zadovoljan sam vašim odgovorom, posebno 5.000 za svakog penzionera i tu će imati najveću korist poljoprivredni proizvođači, čije su penzije najmanje. Želim da vas pitam nešto, ja za sebe mogu da kažem da ne znam ili da znam, šta je bitkoin? Čije su to pare? Kako to kupi mašinu i kopa i sad, ne znam, zarađuje ovoliko, onoliko, ode se na ličnu kartu, podigne se novac u banku, bez da on ima neke knjige, bez da se plaća porez itd? Možete li da mi objasnite šta je to? Hvala.
Slušajte, ja bih vas zamolio, to nije tema na današnjem dnevnom redu. To je juče bilo na dnevnom redu, ali pošto je gospodin Marković juče opravdano bio odsutan, ako želite, gospodine ministre, izvolite.
Hoću, ako se ne varam, imam samo dva minuta, tako da je to relativno kratko vreme. Gospodine Markoviću, drago mi je što ste pokrenuli ponovo ovo pitanje o kojem smo imali priliku juče da diskutujemo. Dakle, radi se o jednoj potpuno novoj oblasti, nečemu što je potpuno novo. Imate alternativne izvore finansiranja, imate tradicionalne izvore finansiranja. Mi stariji obično smo vezani za ove tradicionalne. Dakle, ako vam treba kredit, odete, uzmete kredit u banci, imate novac na računu itd. U razvoju neke digitalne ekonomije, u razvoju nekih inovativnih delatnosti, opet neki ljudi koji su možda korak, dva ispred nas, razmišljali su da kreiraju nešto potpuno novo, potpuno novu valutu, potpuno novu imovinu, potpuno novo sredstvo plaćanja. To su kripto valute. Bitkoin je najpoznatiji. Imate više tih kripto valuta i rekli su, laički ovo sad govorim da bi razumeo veći broj ljudi, hajde da iskoristimo ovaj bitkoin kao sredstvo plaćanja i našli su dovoljno ljudi, dovoljnu kritičnu masu ljudi koja je to prihvatila i krenula da pravi alternativu tzv. tradicionalnim izvorima finansiranja. To se proširilo u uslovima… (Dragan Marković: Čije su pare?) Svako ima svoj novac. Dakle, način na koji je to urađeno, imate više tih vrsta. Imate, prvo, dve su podele, na privatne i na javne mreže. Drugo, imate podelu na one koji su pod kontrolom svih učesnika ili one koji su privatne i pod kontrolom samo onih koji su umreženi u tu jednu mrežu. Nije baš tako jednostavno objasniti, ali to su pare, svakome pripadaju. Pripadaju onome na čije se ime i prezime vodi. Upravo zakon koji je pred vama – Zakon o digitalnoj imovini, reguliše tu oblast, gospodine Markoviću, na način koji ne može da se trguje sa tim ili ne može da se koristi ta digitalna imovina ili digitalna valuta, kako god hoćete, a da nemate ime i prezime i da niste registrovani, pa da se zna sa koliko tih kripto valuta vi raspolažete. Ako hoćete kripto valute, daću vam primer, i tu ću završiti. Dakle, imate 100 nekih bitkoina, nije važno, i vi hoćete da platite sa tim bitkoinima. Neko to prihvata kao način plaćanja, neko ne. Sa novim zakonom koji ćemo doneti postoje institucije, organizacije, preduzeća koja se bave trgovinom tih bitkoina. Dakle, vi razmenite bitkoine kod njih, oni to prihvataju i vama daju novac, dinare i vi sa dinarima platite ono što treba da platite. Nije jednostavno razumeti, gospodine Markoviću, a to su neke novine. Moja želja je bila da sa ovim zakonom ne zaostajemo, s obzirom da je to jedan veoma rastući segment digitalne ekonomije o kojoj svi pričaju i da tim mladim, inovativnim ljudima, koji žive u Srbiji, koji rade u Srbiji, damo mogućnost da te izvore finansiranja, tu vrsta finansiranja, način finansiranja iskoriste u Srbiji, da ne moraju da odlaze u inostranstvo, nego da to urade ovde, ali pod kontrolisanim uslovima, regulisanim uslovima i od strane Komisije za hartije od vrednosti i od strane NBS. U bilo kom trenutku sam na raspolaganju da malo razgovaramo oko ovoga. Nije to tako jednostavno.
Znam da je ovo dosta komplikovano, jer malopre sam pitao ministra Vulina kako će policija da zapleni nelegalno stečene bitkoine, ali to sada već ulazimo u metafizičke rasprave, a to nije danas na dnevnom redu. Idemo dalje. Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac. Izvolite.
Uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi ministri, uvaženi građani Republike Srbije, pred nama su jako bitni zakoni i krenuću redom da o svakom po nešto kažem. Pre svega, imamo Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije. Devetog novembra u Beogradu je potpisan jedan bilateralni sporazum između Republike Srbije i Republike Albanije o tome da se građani slobodno kreću preko granica, između granica naših zemalja samo sa ličnim kartama. Takav jedan sličan ugovor, odnosno Sporazum Srbija je potpisala i sa Republikom Makedonijom. Sporazum je zaključen jer je postojala obostrana volja dve države da se omogući lakši i jednostavniji prelazak i ljudi i roba, čime će se unaprediti i olakšati kretanje građana, ali i ekonomije u obe države. Istovremeno je održan i mini samit na kome su učestvovali premijeri. Bila je naša premijerka, gospođa Brnabić, kao i ministri zdravlja triju zemalja. Ono što je najbitnije Srbija, Albanija i Severna Makedonija potpisale su Memorandum o razumevanju o stanju Kovida i borbi protiv Kovida 19, čim je uspostavljen osnov za zajedničku saradnju protiv korone, koja bi se pre svega odnosila na oblast medicinske saradnje, odnosno na dobavljanje, zajednička saradnja u oblasti dobijanja vakcina, kao i do formiranja tzv. „zelenih transfernih linija“ kojima bi mogli da građani Republike Albanije ili Severne Makedonije se leče u našim bolnicama i obrnuto, što je zaista ne samo plemenito već izuzetno važno, funkcionalno i istovremeno jedna poruka da i u teškim vremenima, sigurno i u lakim vremenima ove zemlje mogu i moraju sarađivati na najbolji način. Za nas u SDP-u je veoma važno da smo se dogovorili da jedni drugima, naravno, nikako ne zatvaramo granice, već da se zajednički borimo protiv pandemije i da nastavimo da unapređujemo našu trgovinsku razmenu dodatnim uprošćavanjem procedura, olakšanjem protoka robe i kapitala možemo da učinimo mnogo za rast naših ekonomija. Srbija će podržati i Tiranu i Skoplje u njihovim nastojanjima na evropskom putu i tražiti od EU da krene u pregovore za članstvo i sa Albanijom i sa Severnom Makedonijom. Time mi pokazujemo našu ozbiljnost, time mi pokazujemo iskrene želje da ne samo mi, nego kompletan region i svi naši susedi budu deo EU, onoga čemu i kulturološki i civilizacijski pripadamo. Mini šengen. Naravno, reč je o odličnim inicijativama, ali smatram da za njihov potpuni uspeh je neophodno učešće i uključivanje svih država zapadnog Balkana. Mini šengen bi u praksi trebalo da ostvari one četiri velike evropske slobode -kretanje ljudi, kapitala, roba i usluga. To bi bila velika korist za sve građane, ne samo za privrednike, ne samo za ekonomiju, jer kada se govori o benefitu uglavnom se govori samo o ekonomskoj koristi. Povezivanje sa Republikom BiH, Republikom Crnom Gorom za mene zaista ima poseban značaj jer je od izuzetne važnosti i olakšava komunikaciju i jača povezanost sandžačkih Bošnjaka koji žive sa jedne i sa druge strane ovih granica. Želim da kažem da su Bošnjaci bili i da će Bošnjaci biti faktor povezivanja i zbližavanja naroda na Balkanu. Lakšim protokom ljudi i roba ostvariće se i ekonomska dobit za ovaj kraj, a podsetiću da je glavna privredna grana u Sandžaku trgovina, transport i u novije vreme turizam, tako da ovo olakšano prelaženje granica od izuzetnog je značaja za kraj iz kojeg ja dolazim. Naravno, mislim da je to jako dobro i za Republiku Bosnu i Hercegovinu, tu nema dileme, kao i za Crnu Goru. Nadam se da će oni što skorije ući i potpisati ovakve ugovore i biti integralni deo ovog mini šengena, obzirom da se otvara mogućnost da i Bosna pokaže svoju konkurentnost, dobiće sigurnije tržište na jednom prostoru koje bi bilo teže osvojiti ako ne bi bilo olakšanog prelaza i olakšanog transporta. Takođe, Crna Gora, kojoj je verujem to neophodno iz razloga što veliki deo svog nacionalnog dohotka baštini na turizmu, a tradicionalno olakšavanje tradicionalni turisti su iz ovih zemalja. Najčešći turisti u Crnoj Gori i olakšavanje prelaza, roba i usluga su od velikog interesa i za Republiku Crnu Goru i mislim da je ovo trenutak da se ujedinimo oko zajedničkih interesa i dobrobiti svojih građana i mislim da je to zaista jedna dobra inicijativa. Bitno je da je to jedna autohtona, regionalna inicijativa i da nije nametnuta spolja. Na taj način bi sve ove zemlje pokazale se kao izuzetno dobar partner EU, kojoj sve ove zemlje zajednički teže. Zajednički nastup bi svakako bio bolji od pojedinačnih nastupa, mala tržišta nemaju šta da traže na velikom jedinstvenom evropskom tržištu. Benefiti ovog vida saradnje svakako postoje, međutim često nailazimo i na neka osporavanja i zamerke, jer se mini šengen neretko doživljava, doživljava i kritike. Na kosovskoj političkoj sceni, na primer, ta buduća zona slobodne trgovine i prometa podrugljivo se naziva „mini Jugoslavijom“, i veruje se da bi omogućila srpsku ekonomsku dominaciju u regionu. Smatram da ovakve kritike nisu osnovane, da dolaze, pre svega, zbog nedostatka poverenja i zbog predrasuda. Ekonomski niko nema šta da ospori ovoj inicijativi, a predrasude i nepoverenje najbolje se otklanjaju ako se korak po korak ide u ostvarivanju onoga što je dogovoreno. Mini šengen bi trebalo da bude nešto što CEFTA nije uspela da ostvari, jer se videlo da CEFTA kada se pojave nekakvi bilateralni nesporazumi, ne može da ih reši, već se traži neko ko mora da rešava ove sporove. Socijaldemokratija svakako podržava otvaranje država, kao i pospešivanje bolje saradnje, pre svega sa susedima u regionu. Konkretan primer dobre saradnje, kvalitetne saradnje i praktično ovih dogovora u mini šengenu je ukidanje naknade za roming koje bi među Zapadnobalkanskim zemljama trebalo da se postepeno ukine do kraja 2021. godine. Eto, jednostavne, jasne ali konkretnog boljitka i za sve građane koji žive u ovim zemljama. S toga ćemo podržati ovaj sporazum. Mislimo da je jako kvalitetan i dobar. Mini šengen podržavamo i prihvatamo ne kao neku stanicu na koju ćemo čekati, već kao poseban kolosek koji će dati dodatno ubrzanje svim zemljama regiona ka punopravnom članstvu u EU. Imamo takođe i Zakon o utvrđivanju garantne šeme, kao mera podrške privredi ublažavanjem posledica pandemije protiv Kovida 19. O tome je već govoreno, prethodnici pre mene su rekli nekoliko značajnih stvari. Povećanje, zaista, likvidnosti privrednih subjekata je nešto što je ovoj Vladi bio fokus i očuvanje radnih mesta, tako da je jedan od koraka, prvih koraka koje je Vlada započela u ovom teškom vremenu pandemije bilo i to praktično garantovanje za kredite koje će obezbediti firmama likvidnost i to je nešto što je jako dobro. Ove mere su aktivirane sa samim početkom pandemije. Imali smo u junu, kao što sam video, negde 24. juna izveštaj gde su zaista, odziv privrede je bio jako velik na ovakve kredite i da je već u tom trenutku, samo do kraja juna u bankama je stigao zahtev za oko milijardu evra kredita u okviru garantne šeme kojom država obezbeđuje pomoć i likvidnost i obrtna sredstva preduzetnicima, mikro i malim preduzećima usled pandemije korona virusa. 6/3 DJ/CG Prema ovim zahtevima, jasno se videlo da je najviše izazova sa kojim se suočavaju preduzetnici, mala i mikro pravna lica i da je ovo vid pomoći koji je njima najpotrebniji i koji i najbolje stabilizuje biznis. Cilj Vlade je bilo da osigura njihovo poslovanje. Usvajanje ovog zakona treba da inicira sve druge preduzetnike, koji se još uvek razmišljaju o ovoj vrsti pomoći, da se prijave i iskoriste ovu šansu, jer je zaista reč o jako dobrim kreditima, povoljni su, jeftin novac koji je već u opticaju, period otplate je 36 meseci, a grejs period od 12 meseci, dok država garantuje do 80% iznosa zaduženja. Mi socijaldemokrate imamo zaista senzibilitet za probleme zaposlenih kako u javnom, tako i u privatnom sektoru, te jasno prepoznajemo i podržavamo značaj podrške privredi, posebno u ovim teškim vremenima. Pre svega, ono što je za nas socijaldemokrate najbitnije, očuvanje radnih mesta, to je imperativ, jedan težak zadatak u ovom teškom vremenu, ali zaista ovakvim potezima Vlade možemo da na tom polju učinimo boljitak. Najvažnije da mi kao ozbiljna i stabilna država, koja je u prvom kvartalu pokazala izuzetno visoku stopu rasta, bili smo među najboljima u Evropi, pomognemo našoj privredi na pravi način. Jačanjem privrednog sektora jačamo i finansije države, kreiramo bolje uslove za poslovanje, ali i život naših građana. Stvaramo povoljno tlo za uvećanje plata i penzija. Mi želimo da gledamo unapred, u bolje sutra i to možemo samo ako smo stabilni na svim poljima, pre svega na poljima ekonomije. Naravno, sa onim velikim imperativom i onim što je obećano i onim na čemu ćemo mi insistirati da prosečna plata bude 900 evra, a prosečna penzija 430 evra u jednom kratkom periodu. Stoga ćemo mi ovakvu podršku Vlade privatnom preduzetništvu zaista podržati. Mislim da je za nas jako značajno nešto više reći o ovom zakonu o projektu, odnosno potvrđivanju kredita, usvajanju zakona o kreditu za projekat „Povezane škole“. Mi smo kao država 2018. godine započeli ovaj projekat „Povezane škole“ kako bi sve škole u Srbiji dobile brzi internet. Postojanje bežičnog interneta je zaista preduslov u školama za uvođenje digitalnih nastavnih sadržaja i primenu potpuno nove metodike u svim nastavnim predmetima, koji će dovesti do razvoja digitalne pismenosti učenika i nastavnika, boljem pripremanju mladih za zanimanja budućnosti. Projekat „Povezane škole“ započet je, pre svega, sredstvima Vlade Republike Srbije i prošao je kroz dve faze do sad. Praktično, u 400 matičnih školskih objekata je već uspostavljen brzi internet, tako da su ove faze prepoznate od Evropske banke koja je to i prihvatila kao nacionalno kofinansiranje projekta i odobrila nam jedan zaista povoljan kredit od 65 miliona evra koji će omogućiti da bude izgrađena lokalna računarska mreža u još 930 školskih objekata. To znači da u Srbiji neće biti škole bez lokalnog interneta, odnosno bez dobre lokalne vajles mreže. Mi u SDPS podržavamo snažno reformu obrazovnog sistema kako bismo pripremili mlade za digitalne veštine koje dolaze za 21. vek, ali i kako bi sam ekonomski sistem zemlje bio spreman da odgovori na izazove koje nam donosi ova digitalna era u kojoj se trenutno nalazimo. Ovo je način kako mi investiramo u budućnost. Divno je rečeno da je obrazovanje najmoćnije oružje koje možete upotrebiti da bi promenili svet. Istovremeno, podržavamo i modernizaciju administrativnih postupaka u školama kako bismo uštedeli vreme ljudima koji rade sa decom, praktično profesorima i nastavnicima, dali više vremena za učenike, za nastavu, za pripremanje nastave i na taj način obezbedili kvalitetnu nastavu. Zakon koji je pred nama omogućava nam da ovaj posao završimo, da uzmemo 65 miliona evra za realizaciju ovog projekta. Reći ću da ukupan budžet za ovaj projekat iznosi 111 miliona 290 hiljada dinara. Zaista je reč o jednoj ozbiljnoj cifri. Naravno, dobićemo je i od zajmova, ali i iz sredstava budžeta Republike Srbije, jer, svako ulaganje u znanje je investicija i investicija u znanje donosi zaista najbolje kamate. Projekat je podeljen u nekoliko komponenata, ja ću samo navesti da obuhvata obuku nastavnika, mentorstvo, monitoring kojim se predviđa obuka 250 trenera i 50 hiljada nastavnika, digitalno opremanje koje podrazumeva obezbeđivanje oko 50 hiljada laptopova, opremanje i uvođenje velan mreže u preko 1.900 škola, nadogradnja akademske mreže u smislu stvaranja uslova za povezivanje i opsluživanje ovih mreža u ovih 1.900 škola. Znači, jedan obiman posao, ali izuzetno vredan. Ovo vreme pandemije kada je nastava na daljinu ili onlajn nastava realnost i svakodnevnica pokazalo nam je na koliko smo bili dobrom putu, ukazalo nam je da smo imali dobru viziju da na pravi način modernizujemo svoje školstvo i da u ovom jednom teškom trenutku sprovodimo onlajn nastavu na jedan kvalitetan način i naravno to nam je dokaz da treba da insistiramo i nastavimo na ovom polju jer bez digitalizacije, bez digitalnog društva, informatičkog društva, nešto u čemu Srbija lider, mi možemo ravnopravno učestvovati u ekonomiji budućnosti. Želim na kraju da kažem da cilj ovog projekta je jasan, jeste unapređenje obrazovanja, uspostavljanje kvalitetnih uslova za nastavu i učenje, dostupnost znanja svima i potpuna primena novih tehnologija u školi. Socijaldemokratski pogled na svet oduvek je počivao na shvatanju obrazovanja u funkciji stvaranja slobodnih, solidarnih ljudi koji u društvu uživaju jednake mogućnosti. Na kraju ću spomenuti još jedan projekat koji sprovodi Ministarstvo za trgovinu i telekomunikacije, a obzirom da je ono jedan od nosilaca i ovog projekta „Povezivanja škola“, a to je da je u ovo pandemsko vreme ovo Ministarstvo trgovine i telekomunikacija nastavlja sa projektima izgradnje infrastrukture. Tu pre svega mislim na jedan jako dobar projekat izgradnje širokopojasnog interneta u ruralnim područjima naše zemlje. Šta to znači? Ovaj projekat će omogućiti da se u preko 600 naselja u ruralnim delovima Srbije, u seoskim delovima Srbije u kojima ne postoji komercijalni interes izgrade mreže, informatičke mreže i da ti ljudi na selima u ruralnim područjima dobiju fiksni telefon, brz i kvalitetan internet, kvalitetan televizijski signal. Gospodo, danas je internet veza sa svetom i izvor svih potrebnih informacija. Hiljade mladih na selu u ruralnim oblastima dobiće mogućnost savremenog obrazovanja, ali i kvalitetno provođenje slobodnog vremena, dok će privrednici u tim oblastima moći da unapređuju svoj rad i uspešnije posluju. Ovaj projekata omogućava i razvoj preduzetništva u oblasti poljoprivrede, usluga, ali i domaćeg turizma i kulturne baštine. Stalno pričamo da su nam sela prazna. Ovo je još jedan potez Vlade kojim se olakšava i povećava kvalitet života na selu, ali i daje oruđe, odnosno daje alata ljudima na selu da su stalno informisani i da su stalno uključeni u procese novih poljoprivrednih saznanja, ali i u modernizovanje i ubrzavanje onoga što je kod nas započelo, a to je seoski turizam, to je nešto što ima jako veliku perspektivu jer će naš turizam i ove godine biti okrenut seoskom turizmu, odnosno turizmu koji se obavlja u našoj državi i kvalitetan internet i u selima je imperativ za nastavak tog razvoja. Stoga ćemo mi zaista podržati sve ove zakone koji su danas pred nama.
Zahvaljujem dr Muameru Bačevcu, ovlašćenom predstavniku Poslaničke grupe SDPS. Pošto u sistemu vidim jednog od predlagača, reč dajem ministru Vulinu.
Hvala lepo. Želim da se zahvalim gospodinu Markoviću i gospodinu Bačevcu na razumevanju za predlog koji je danas pred vama i na tome što ćete ga podržati u danu za glasanje. Da li će Srbija biti član EU, kada će biti član EU, to niko ne može da kaže. Ja to ne mogu naravno da kažem, jer to je nešto što ne zavisi svakako samo od nas. Da je po kriterijumima, da je po merili kako su primane druge zemlje u EU Srbija bi odavno bila član EU, ali pred nas se obično stavljaju neki pomični ciljevi, pred nas se obično stavljaju nekakvi zahtevi koji imaju vrlo malo ili nimalo veze ni sa vladavinom prava, ni sa ekonomijom, ni sa razvojem naše zemlje. Tako da ne mogu da kažem kako će se odlučivati u EU, ali mogu da kažem da postoje stvari koje jednostavno su dobre za Srbiju i treba ih uzeti iz prakse EU – putovanje sa što manje formalnosti tržišta koja su što otvorenija. To je dobra praksa i dobro iskustvo i za nas je kao građane ove zemlje dobro da svoj prostor učinimo rasterećenim od bilo kakvih prepreka i obaveza, kad god je moguće i gde god je moguće. Problemi na Balkanu uvek počinju i nikad se ne završavaju bez volje velikih sila. Da smo mi Balkanci kroz svoju istoriju bili u mogućnosti da sami odlučujemo o sebi, ne bi bilo ni ratova, ne bi bilo ni sukoba, ali nažalost, o nama su uvek odlučivali drugi, uvek su uspevali vrlo efikasno da nas podele, posvade i zavade, i zahvaljujući tome bile su reke krvi na Balkanu. Kad god stranci odlučuju o našem prostoru oni ne odlučuju sa željom da naša deca bolje žive, nego odlučuju u skladu sa potrebama sebe i svoje dece. Ovo je naš način da Balkan učinimo mirnijim, sigurnijim prostorom sa više međusobnog poverenja. Ovo je naš način da smanjimo, koliko god je moguće, mogućnost velikih da odlučuju umesto nas. Oni koji se protive ovom sporazumu se protive mogućnosti da se Balkanci dogovaraju. Oni se protive mogućnosti da mi odlučujemo o svojoj sudbini, mi, mi koji živimo ovde. Mi koji živimo ovde znamo da nam je mir najveći interes i znamo da ne može ni biti mira bez ekonomskog razvoja, i znamo da kada je Srbija ekonomski snažna i razvijena da je na Balkanu mir. Oni koji ne razumeju to, ili neće da razumeju, ili ne žele takvu Srbiju. Kada Balkanci sami odlučuju o sebi ovde ima i mira i prosperiteta. Zato sam veoma zahvalan na onome što ste rekli, na vašem razumevanju i na tome što pokazujete da Srbija nema razloga da se plaši bilo koga. Mi smo ti koji smo u ekonomskom usponu. Mi smo ti koji imamo šta da ponudimo, mi smo ti koji hoćemo otvaranje granica, zato što hoćemo da naši poslovni ljudi mogu da putuju, ulažu, investiraju, zapošljavaju. Prošla su vremena kad se Srbija sklanjala od drugih, kada je stalno imala kompleks niže vrednosti, kada nije smela da kaže ni da ima svoje interese ni da ima svoju ekonomiju. Srbija koju vodi predsednik Vučić je Srbija ima hrabrosti da kaže – ovo je naš interes i borimo se za naše interese. Gde god žive predstavnici našeg naroda i tu je naš interes, i tu ćemo se boriti da žive bolje. Dakle, onaj ko je protiv ovog sporazuma ili ne razume, ili ne voli. Hvala.
Hvala vama. Sledeći ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SVM Akoš Ujhelji.
Hvala. Poštovana potpredsednice, predsedništvo, uvaženi ministre, članovi Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SVM će podržati set predloga zakona koji se nalaze pred nama. Kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe govoriti o Predlogu zakona o utvrđivanju garantne šeme, jer time se nastavlja proces ublažavanja ekonomskih i finansijskih posledica nastalih usled pandemije bolesti Kovid-19, a narodni poslanik Nandor Kiš će kasnije govoriti o drugom predlogu zakona. Odgovorno vođenje ekonomske politike i dobro stanje u budžetu stvorilo je dovoljno prostora da Vlada Republike Srbije pomogne privredi u ublažavanju negativnih efekata pandemije virusa korona. U ovoj godini usvoje je sveobuhvatni paket mera u cilju očuvanja likvidnosti preduzeća i stanovništva, nivoa zaposlenosti, te održavanja životnog standarda. Planirana vrednost ukupnog paketa procenjena je na 12,5% BDP. Jedna od mera je bilo i donošenje uredbe o utvrđivanju garantne šeme kao mera podrške privrede za ublažavanje posledice pandemije bolesti Kovid-19. Ovom uredbom je konstituisano utvrđivanje nacionalne garantne šeme, povećanje likvidnosti privrednih subjekata kroz mehanizam garantovanja Republike Srbije za kredite koje banke odobravaju privrednim subjektima za finansiranje likvidnosti i obrtnih sredstava, a kojim se omogućava zaključivanje ugovora o garanciji Republike Srbije za kreditiranje privrede s ciljem ublažavanja negativnih posledica pandemije boleti Kovid-19, je mera koja u sebi sublimira izuzetno važan i nužan mehanizam efekata za sva lica sa sedištem u Republici Srbiji, uključujući i poljoprivredna gazdinstva, mikro, mala i srednja preduzeća, čija je likvidnost preduslov funkcionisanja privrede Republike Srbije. Zahvaljujući uredbi značajno je povećan dinarski deo plasmana što je rezultat rasta dinarskih kredita privredi, odnosno pada kamatnih stopa na dinarske kredite. Rastu kreditne aktivnosti doprinela je i niska i stabilna inflacija, kao i mere NBS u cilju podrške procesa dinarizacije. Poslanička grupa SVM će glasati za predloženi zakon, jer će on svakako doprineti da stopa realnog rasta BDP u sledećoj 2021. godini bude 6%. Najznačajniji izvor rasta sa rashodne strane će biti lična potrošnja zahvaljujući pomenutoj meri kojom se održava stabilnost na tržištu radne snage. Na osnovu predloženog zakona, možemo konstatovati da će cena kredita koji su indeksirani u evrima, iznositi maksimalno 3% plus tromesečni euribor, a koji je indeksiran u dinarima 2,5% plus jednomesečni belibor. Sa predloženim kamatnim stopama se povećava celokupna likvidnost finansijskog tržišta, skratiće se vreme naplate potraživanja. U cilju nastavka procesa dinarizacije potrebno je da krediti u dinarima budu jeftiniji od onih kredita koji su u inostranim valutama. To je izuzetno značajno, jer time se isključuje kursni rizik. Predloženi uslovi kredita su izuzetno povoljni, ali o tome najviše govori činjenica da se kod kredita iz KOZME programa, gde garanciju daje Evropski investicioni fond, krediti su vezani za euro i nema čistih dinarskih kredita. Maksimalni iznos kredita se kreće oko 150.000 eura, a kod kredita sa garantnom šemom je do tri miliona eura, odnosno do oko 360 miliona dinara. Grejs period kod KOZME programa je do šest meseci, a kod garantne šeme do 12 meseci. Kod KOZME programa stope su u većini slučajeva veće, nego kod garantne šeme, a poljoprivredna gazdinstva su isključena iz KOZME programa, dok kod kredita sa državnom garancijom nisu. Na osnovu navedenog možemo reći da je trenutno na tržištu najpovoljniji kredit, kredit sa državnom garancijom i to je jedan od razloga zašto će naša poslanička grupa podržati predloženi zakon. Moram reći i to da pored dobrih uslova, najvažnija mera predloženog zakona je zanavljanje kredita, postojećih kredita. To je izuzetno dobar bankarski proizvod, jer korisnicima kredita obezbeđuje dodatno vreme u smislu grejs perioda i roka povratka kredita i time obezbeđuje kompanija da dođe do vazduha i pregura pandemiju. Imao bih nekoliko sugestija. U tački 7. člana 8. Predloga zakona kažete da korisnici kredita pored menice preduzeća treba da daju i ličnu menicu. Po mom mišljenju to može da prouzrokuje problem kod onih preduzeća gde je većinski vlasnik nerezident, odnosno inostrano lice, jer oni nisu u mogućnosti da daju ličnu menicu i zbog toga se njima automatski odbacuje kreditni zahtev. Pored toga, ovaj član može da prouzrokuje problem i kod akcionarskih društava, jer možda neće svi akcionari koji imaju preko 25% vlasništva u preduzeću hteti da daju ličnu menicu. To vam govorim iz prakse. Predlažem da se kod takvih slučajeva za obezbeđenje umesto ličnih menica traži jemstvo povezanih lica. Pored toga, u tački 6. člana 5. predloženi zakon kaže da lica koja su već korisnici kredita obezbeđeno garantnom šemom, ne mogu biti ponovo korisnici kredita. Mislim da bi trebalo naglasiti da lica koja su iskoristila okvir od tri miliona evra ne mogu ponovo biti korisnici kredita, a da svi ostali mogu. To je važno zbog toga, jer su pojedini korisnici u prvom krugu samo koristili minimalni iznos kredita sa garantnom šemom, jer su imali veći strah od pandemije, međutim, trenutno su nakon mere Vlade, veći optimisti i u drugom krugu bi koristili ponovo ovaj vid kredita. Neophodno je da se namena pomenutog kredita u narednom periodu proširi i da se omogući preduzećima da ga pored obezbeđenja likvidnosti koriste i za investiciona ulaganja. To je važno zbog toga što će u 2021. godini investicije biti druga po značaju komponenta u pogledu pozitivnog doprinosa rastu bruto društvenog proizvoda, što je izuzetno značajno sa stanovišta njegove održivosti. Ovde bih napomenuo da je jako važno da se nađe rešenje da izvođači mnogo jednostavnije dobiju činidbene garancije od poslovnih banaka. Naime, izvođači radova kod svake investicije treba da dostave različite garancije, npr. garanciju za dobro izvršenje posla naručiocu posla, a zbog vremena trajanja investicije banke uvek traže od izvođača čvrsto obezbeđenje, kao što je na primer hipoteka prvog reda. To je u manjim mestima odnosno skoro svuda van Beograda jako teško obezbediti, jer banke veoma teško prihvataju nekretnine koje se nalaze u nerazvijenim opštinama za obezbeđenje. Zbog toga je važno da Vlada Republike Srbije pored povoljnih kredita nađe rešenje i za povoljne garancije, jer će od toga direktno zavisiti nivo povećanja investicija. Pored navedenog, važno je da se definiše period obrade zahteva kredita, a ne bi trebalo da bude duži od 15 do 20 dana. U narednom periodu bi bilo važno da se omogući korisnicima kredita sa garantnom šemom, pored privatnih preduzeća, i onim preduzećima o kojima Republika Srbija, AP ili jedinica lokalne samouprave imaju učešće u vlasništvu preko 50%, a koja nemaju monopol na tržištu. Ovo je značajno zbog toga što su ova preduzeća zbog pandemije koja je uticala na njihovu naplatu potraživanja u veoma teškoj situaciji i veliko je pitanje da li će bez adekvatne pomoći države pregurati narednu godinu. Ovde pre svega mislim na vodoprivredna preduzeća od kojih zavisi održavanje kanalskih sistema za odvod atmosferskih voda. I da sumiram, kao što sam naglasio na samom početku svog obraćanja, poslanička grupa SVM će podržati predloženi zakon i zbog toga jer su u proteklim godinama, zahvaljujući najpre donacijama mađarske Vlade, predstavnici u Vojvodini ostvarili ogromne investicije i time paralelno uzeli investicione kredite i svoje kompanije stavili pod hipoteku kod domaćih banaka. To znači da bez ovog vida kredita većina pomenutih privrednika ne bi mogla da pribavi dodatna sredstva za likvidnost, pogotovo sa dobrim uslovima, što krediti sa garantnom šemom obezbeđuju i zbog toga bi imali finansijskih poteškoća. U danu za glasanje podržaćemo i ostale predloge zakona koji se nalaze na dnevnom redu. Hvala na pažnji.
(Obraća se narodnom poslaniku na mađarskom jeziku.) Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku. Ima reč predsednik Poslaničke grupe SPS Đorđe Milićević.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća, gospođo Kovač. Poštovano predsedništvo, poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da će Poslanička grupa SPS u danu za glasanje podržati ove zakonske predloge, ali obzirom da o ovim zakonskim predlozima ima dosta da se priča, pokušaću da to uradim u jednoj ubrzanoj proceduri. Gospodine ministre Vulin, vi ste govorili o jednom veoma važnom sporazumu, reč je o Zakonu o potvrđivanju Sporazuma o izmenama i dopunama Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnom putovanju državljana. Rekli ste u uvodnom izlaganju da je između Vlade Republike Srbije i Albanije o uzajamnom putovanju građana potpisan Sporazum 2011. godine. Takođe ste rekli da se ovim izmenama vrši dalja liberalizacija procedura za putovanje građana Albanije u Srbiju i iz Srbije u Albaniju tako što se kretanje omogućava i uz posedovanje biometrijske lične karte kojom se može ustanoviti identitet građana jedne ili druge države. Ova promena je rezultat potpisivanja Deklaracije tri zemlje – Severne Makedonije, Republike Srbije i Albanije, u cilju većeg privrednog rasta, u cilju privlačenja investicija i podizanja kvaliteta života građana u sve tri države. Ovu Deklaraciju u oktobru mesecu 2019. godine potpisali su predsednik Srbije Aleksandar Vučić i predsednici vlada Severne Makedonije i Albanije. Dozvolite da napravim jednu digresiju. Rezultat onoga o čemu mi danas govorimo je zapravo, i ne bi govorili o ovome da nije mini šengena, kao nečega što je vizionarski potez. Mini šengen je, rekao bih, lekovit i najbolji za čitavi region. Konkretnu korist od mini šengena će svakako osetiti građani. To potvrđuje Sporazum o kojem mi danas govorimo. Nema zatvaranja granica, već se zajednički borimo protiv kovid pandemije i unapređujemo našu trgovinsku razmenu. Dodatnim uprošćavanjem procedura, saradnjom, olakšavanjem protoka robe, usluga i kapitala činimo, možemo da učinimo mnogo toga. Region može biti značajan faktor samo uz saradnju. Zajednički se mogu prevazići svi izazovi i to je, ponavljam, vizionarska inicijativa koja menja čitav region. Ako ne sarađujemo, onda zaista jesmo premali da delujemo kao faktori i tu se u potpunosti slažemo sa predsednikom Republike Srbije Aleksandrom Vučićem, a ako sarađujemo, mnogo samo snažniji i važan smo i interesantan faktor za investitore. Dakle, unapređuje sve aspekte života ljudi na ovim prostorima. Oni koji kritikuju Mini šengen mislim da ne razumeju samu suštinu, mislim da ne razumeju ciljeve koji se žele postići ovom vizionarskom inicijativom, jer tu nema ničega što je smetnja interesima Srbije kako to između ostalog oni navode. Srbija ne može biti sama, Srbija ne može biti izolovana, mi smo deo sveta, mi smo deo Evrope, mi smo deo regiona i što više sarađujemo biće koristi za naše građane i biće bolji ekonomski i ukupan društveni rast. Što se tiče Zakona potvrđivanju finansijskog ugovora „Povezane škole u Srbiji“ između Republike Srbije i Evropske investicione banke, malo sam se studioznije bavio ovim predlogom zakona. Ima dosta podataka koji su jako važni i koje želim danas da saopštim. Naime, kroz kredit Evropske investicione banke finansiraju se završne faze projekata „Povezane škole i digitalne učionice“, kao i početak projekata „Računarski kabineti“, dok će od strane banke biti dodeljen garant za tehničku pomoć koja treba da pruži podršku sprovođenju projekta „Digitalne učionice“ i evaluacije rezultata sprovođenja projekta. Projekat „Povezane škole“, sprovodi ga Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija, ima za cilj da u matičnim objektima, dakle svih osnovnih i srednjih škola razvede internet do svake učionice. To treba razlikovati od internet priključka škole koji Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacije kroz akademsku mrežu Republike Srbije obezbeđuje skoro svim školama još od ranije. Internet priključak obezbeđuju škole internet na jednom mestu u školi. Do sada je prema nekim podacima internet razveden u sve učionice u oko 880 škola i to uglavnom većih i škola srednje veličine što je urađeno iz budžeta kroz prve dve faze ovog projekta. Treća faza treba da obezbedi internet u svim učionicama, svih osnovnih i srednjih škola i u planu je da se finansira iz kredita Evropske investicione banke zajedno sa osnaživanjem infrastrukture na centralnoj lokaciji u akademskoj mreži Republike Srbije kako bi se proširili kapaciteti za povezivanje svih učionica, svih škola na internet. U trećoj fazi biće obuhvaćeno blizu 900 škola i planira se da bude završena početkom 2022. godine. Takođe, iz kredita Evropske investicione banke je za ovaj projekat predviđeno i 28 miliona evra. Ovaj projekat čini osnov za uspostavljanje digitalnih učionica, a značajnu podršku obezbediće i uspostavljanje jedinstvenog informacionog sistema prosvete u punom kapacitetu kroz obezbeđivanje preduslova za ažurno vođenje dnevnika u elektronskom obliku u svim školama, što je danas veoma važno. Projekat je veoma značajan i za računarske kabinete, jer će na ovaj način biti obezbeđen pristup internetu sa svih računara u računarskim kabinetima. Drugi deo kredita namenjen je aktivnostima u okviru Ministarstva prosvete, nauke i tehnološkog razvoja u ukupnom iznosu od 37 miliona evra, projekat "Digitalne učionice" i on ima za cilj da nastavni proces obogati digitalnim nastavnim sadržajima kako bi se u školi obezbedili svi uslovi koje određeni đaci imaju i tokom učenja u kućnim uslovima, a sve zarad podizanja nivoa kvaliteta nastavnog procesa kroz koji će učenici ovladati predviđenim gradivom na brži, na jedan efikasniji način i koji učenicima treba da obezbedi bolje razumevanje obrađenog gradiva. Sastoji se od tri komponente digitalnih nastavnih sadržaja, opreme i obuka za nastavnike. Digitalni nastavni sadržaji se nabavljaju svake godine u skladu sa potrebama škola. Po zakonu, škole se opredeljuju za određene štampane ili digitalne udžbenike, a na osnovu toga nabavlja im se digitalni udžbenik koji upravo odgovara odabranom odštampanom udžbeniku. Odabrani udžbenici ukoliko se rada o digitalnim udžbenicima. Do sada su se nabavljali iz budžetskih sredstava i tako je predviđeno, koliko je meni poznato, i za narednu školsku godinu, iz budžetskih sredstava. Dakle, tako je predviđeno za narednu školsku godinu. U sektoru za osnovno obezbeđeno je 675 miliona. U tekućoj školskoj godini prvi, drugi, peti, šesti i sedmi razredi rade po novim planovima i programima za koje postoje digitalni udžbenici, dok će u sledećoj školskoj godini postojati i za preostala dva razreda. U sledećoj školskoj godini se očekuje i da digitalni udžbenici budu obezbeđeni i za sva četiri razreda gimnazija. Do sada je Zavod za unapređenje obrazovanja i vaspitanja obučio preko 30 hiljada nastavnika i time im pružio neophodna znanja da u nastavnom procesu znaju da koriste savremene tehnologije i digitalne nastavne sadržaje, digitalne udžbenike. U planu je da Zavod za unapređenje obrazovanja i vaspitanja u narednoj godini obuči dodatnih 20 hiljada nastavnika. Čitava aktivnost se sprovodi iz budžetskih sredstava, što je veoma važno istaći. Do sada je obezbeđeno 10 digitalnih učionica i to sedam hiljada velikih, tri hiljade malih. Pomenute učionice su obezbeđene iz budžetskih sredstava, dve hiljade u „Pilot projektu“ i osam hiljada u prethodnoj školskoj godini. U planu je da u drugom polugodištu tekuće školske godine se obezbedi 10 hiljada digitalnih učionica, kao i da se za narednu školsku godinu obezbedi 11.500 digitalnih učionica, što su stvarno impozantni rezultati. Obe nabavke planirane su iz kredita Evropske investicione banke, 944 miliona bez PDV-a za prvu i 1.144.108.333 bez PDV-a za drugu fazu. Ove dve nabavke će biti dovoljne da sve učionice u osnovnim školama i gimnazijama postanu digitalne, dok će i u srednjim stručnim školama veliki broj učionica biti digitalizovan, što naravno jeste krajnji cilj. Kako bi se nastavnicima obezbedili dobri uslovi za pripremu nastave, kao i mogućnost da učenicima pruže i on-lajn deo nastave, predviđeno je da se iz kredita Evropske investicione banke u toku sledeće godine nabavi čak 18.500 dodatnih laptopova za nastavnike, čime će se steći uslovi da projektori stoje u učionici, a da nastavnici sa sobom nose laptop. Projekat "Računarski kabineti" ima za cilj da zanovi računare u računarskim kabinetima koji su u velikom broju škola veoma stari ili su čak i pokvareni. Zadnje sistemsko opremanje urađeno je čak 2008. ili 2009. godine kroz tadašnji Projekat "Digitalni kabineti", kada je obezbeđeno 2000 kabineta sa multipoint serverima koji su u velikom broju škola i dalje u upotrebi, a čije su performanse izuzetno slabe u odnosu na savremene računare, što znatno ograničava njihovu upotrebljivost. Određen manji broj škola je uspeo da obezbedi novije računare, što zahvaljujući sposobnosti direktora i zaposlenih, što igrom slučaja da školu pohađa dete nekog od imućnih roditelja, ali većina škola je i dalje oslonjena na zastarele računare ili su zbog kvara ostali bez računara. Za osnovne i srednje škole potrebno je blizu 50.000 računara, ne računajući potrebe za predmet digitalni svet koji je u tekućoj školskoj godini uveden u prvi razred osnovne škole, a koji će u narednim godinama biti sukcesivno uveden i u naredna tri razredna prvog ciklusa osnovnog obrazovanja, što će neznatno povećati broj računara koji su potrebni školama. U planu je, i to nas raduje, da se za sledeću godinu obezbedi blizu 30.000 računara. Za tu namenu su u kreditu predviđena sredstva u iznosu od 1.406.953.265 dinara bez PDV-a, kao i 600 miliona dinara sa PDV-om u okviru budžeta za narednu godinu. U planu je i da ova aktivnost postane periodična, te da se računari u školama zanavljaju za svakih pet do šest godina. Naravno da ćemo podržati ovaj zakonski predlog. Treći zakonski predlog o kojem danas govorimo je Predlog zakona o utvrđivanju garantne šeme kao mere podrške privredi za ublažavanje posledica pandemije bolesti Kovid 19. Srbija je, dakle, zemlja koja je u evropskom vrhu kada su u pitanju sredstva uložena u borbu protiv Kovida i sanaciju posledica, ne samo po zdravlje naših građana i zdravstveni sistem, već i po samu privredu. Kako bi još u toku vanrednog stanja proglašenog zbog pandemije mogle da se spreče drastične posledice, Vlada je 10. aprila 2020. godine donela uredbu kojom su utvrđene mere ekonomske politike kojim se umanjuje efekat pandemije po privredni sektor. Ove mere obuhvatile su finansijsku podršku Vlade privrednim subjektima, između ostalog putem kredit pod povoljnim uslovima i finansiranja minimalnih zarada. Prema ovom vladinom programu, banke su odobravale kredite za likvidnost mikro, malim i srednjim preduzećima, o čemu je već bilo reči, koje ova preduzeća zbog posledica Kovida nisu mogla sama da servisiraju, pa je država odlučila da preuzme garancije za deo tih kredita prema posebnoj šemi i pod posebnim uslovima koji su najpre bili utvrđeni uredbom, a sada su preneti u ovaj zakonski predlog. Za ovu podsticajnu meru Vlada je od ukupnih podsticaja namenjenih privredi izdvojila dve milijarde evra. Imajući u vidu ukupnu privredni situaciju i nakon završetka vanrednog stanja u Republici Srbiji i stanja pojedinih privrednih subjekata kojima je potreban oporavak od ekonomskih i finansijskih posledica nastalih usled pandemije Kovida 19, procenjeno je da treba nastaviti sa merama podrške privredi kroz ovaj kreditni model. To je i razlog donošenja ovog zakona kojim su u stvari ozakonjene mere Vlade sadržane u uredbi iz aprila meseca ove godine, koje mi u potpunosti podržavamo. Inače, ono što želim na samom kraju još jednom posebno da istaknem, a o tome smo govorili i tokom Predloga zakona o budžetu za 2021. godinu, dakle, 700 milijardi dinara, odnosno šest milijardi evra ukupna je pomoć države Srbije privredi i građanima od početka pandemije Kovida 19, od marta do danas, uključujući i nove mere. To je 12,7% BDP. Da li je neka država preuzela ovoliki teret krize na sebe? Ja mislim da nije. To je odgovoran i ozbiljan odnos države, predsednika Srbije, Vlade Republike Srbije prema građanima Srbije, prema privredi. Sve mere koje su do sada preduzete išle su ka onim najosetljivijim kategorijama. Pre svega, tu mislim na životni standard građana, da se očuva nivo zaposlenosti u Srbiji, ali i ka privredi, pre svega, ka privatnom sektoru, jer kao što smo više puta do sada rekli privatni sektor je budućnost, privatni sektor je krvotok, privatni sektor na svojim leđima i plećima drži najveći deo državnog aparata. Uvek se postavlja pitanje odakle prostor, odakle sredstva u budžetu? Upravo zbog reformskog kursa Vlade Republike Srbije, čiji su temelji postavljeni 2014. godine, to su tada bile teške, nepopularne, ali hrabre političke mere. Dakle, nije se mislilo o rejtingu političkih stranaka koje su tada bile deo vladajuće koalicije, već se mislilo o građanima Srbije. Zahvaljujući tim merama, mi već nekoliko godina unazad imamo suficit, iako su nam se smejali kada smo ovde u parlamentu govorili o suficitu, kada smo vršili jednu ravnomernu preraspodelu fiskalnog prostora, kada smo u drugoj polovini prethodne godine rekli da je proces fiskalne konsolidacije završen i da sada taj deo suficita, jedan deo suficita usmeravamo ka životnom standardu građana, drugi ka rastu i razvoju. Naravno da je pandemija poremetila sve, ali sam potpuno ubeđen da ćemo zajedno pobediti i ovaj zdravstveni izazov i nastaviti da sa realizacijom onih ciljeva koje smo tada zajedno postavili. Dakle, ja sam već rekao da su danas ključna pitanja u Srbiji. Uvek imate dežurne kritičare, uvek imate one koji kritikuju, ali danas su ključna pitanja u Srbiji. Da li je bilo otpuštanja u Srbiji u periodu pandemije? Da li je bilo zatvaranje fabrika? Da li je došlo do odustajanja stranih, direktnih investicija? Nije bilo zatvaranje fabrika. Nije bilo otpuštanja. Mi imamo rekordnu stopu nezaposlenosti u Srbiji u odnosu na period 2012. godine, kada je bilo, čini mi se 25,9%, a u trećem kvartalu ove godine, ispravite me ako grešim, je 9%, dakle, rekordna stopa nezaposlenosti i nije došlo do odustajanja stranih, direktnih investicija. Gospodin ministar je izneo jedan podatak. Ja imam podatak da je za prvih devet meseci ove godine, da su strane, direktne investicije iznosile oko 1,9 milijardi evra, da nijedan strani investitor nije odustao. To što su neki planovi i programi pomereni, pa pomereni su iz opravdanih razloga, ali ne zato što su strani investitori odustali. Gledao sam analize i podatke. Naravno da ste u potpunosti u pravu kada kažete da najveći deo direktnih investicija koje dolazi na Balkan, 60% je usmeren ka Srbiji i nije slučajno što „Fajnenšel tajms“, već nekoliko godina unazad Srbiju svrstava u sam vrh po privlačenju stranih, direktnih investicija. Zahvaljujem, gospodine ministre.
Zahvaljujem predsedniku poslaničke grupe SPS. Naredi ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, Aleksandar Mirković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministri sa saradnicima, poštovane koleginice narodni poslanici i kolege narodni poslanici, danas pred nama se nalaze tri zakona koja najbolje oslikavaju politiku kojom ide Srbija, politiku kojom se rukovodi Vlada Srbije i koju je trasirao predsednik Srbije, gospodin Aleksandar Vučić. Prvi zakon pokazuje činjenicu da je Srbija ključni faktor stabilnosti u ovom delu Evrope i pokazuje da je Srbija spremna da uvek, svuda i na svakom mestu pruži ruku partnerstva svim zemljama u regionu. Drugi zakon pokazuje da je Srbiji stalo do zdravlja svih naših građana, ali da isto tako i stalo da se ekonomija naše zemlje što pre oporavi i da što lakše podnese ovu krizu koja je zahvatila ceo svet. Treći zakon pokazuje da bez obzira i koliko se teškoj situaciji nalazi ceo svet, ili koliko nas je korona kriza poremetila u nekim finansijskim planovima naša zemlja je spremna da ulaže u ono što je budućnost, u ono što je najbitnije, a to su naša deca, naši đaci, naše škole i naš obrazovni sistem, Što se tiče prvog zakona i ovog sporazuma koji podrazumeva da građani Srbije i Albanije mogu da ulaze samo uz ličnu kartu to je deo o kome su prethodni govornici govorili i predstavlja samo jedan segment „malog Šengena, ideje i vizije koju je predsednik Aleksandar Vučić predstavio i to samo pokazuje koliko je predsednik, Aleksandar Vučić bio u pravu kada je prvi izneo tu ideju i pokušao da zemljama u regionu predstavi koliko je zapravo dobro i korisno da svi zastupamo kao jedan tim i da nastupamo kao jedno tržište. Neko od prethodnih govornika, takođe je rekao da ukoliko je teško trkati se danas u Evropi i u svetu kada ste mala zemlja ili malo tržište, na sreću zbog odgovorne ekonomske politike kao i političke stabilnosti koju Srbija ima, nama to dobro polazi za rukom. Gospodin Milićević je malopre izneo podatak da smo ove godine imali oko dve milijarde stranih investicija i to samo pokazuje koliko poverenje strani investitori imaju u našu zemlju. Ono što je ovde bitno naglasiti jeste da Srbija uvek kada god je bila u prilici, uvek je pružala ruku prijateljstva, ali i ruku pomoći. To ste imali prilike da vidite i tokom ove korone krize kada smo svoju pomoć pružali Bosni i Hercegovini, i to ne samo tamo gde živi srpsko stanovništvo u Republici srpskoj, već i u drugim delovima Bosne i Hercegovine. To ste videli kada smo ponudili respiratore Crnoj Gori, ali i u svakom trenutku te krize videli ste kolika je solidarnost naše zemlje. Stvari koje su se dešavale u ovom delu Evrope u proteklih 20 godina, je nešto što niko ne želi da se vrati i predstavljaju jedan ružan segment naše istorije. Niko ne očekuje da će se te stvari zaboraviti ili da će se preko njih lako preći. Ono što moramo svi zajedno da radimo, svi ljudi koji žive u ovom delu Evrope, moramo da se okrenemo budućnosti, moramo da razmišljamo o deci i generacijama koje dolaze. Zato u ovaj „mali Šengen“ mora da bude nešto oko čega ćemo se svi složiti i oko čega ćemo zajedno raditi. Protok robe kapitala ljudi nešto je što je za nas najbitnije. Ako strani investitori budu sve to posmatrali iz svog gledišta gde će videti da zemlje u regionu sarađuju, posmatraće i nas kao jednu celinu. Gospodin Vulin je to dobro rekao, čini mi se da Balkan Balkancima, to što je rekao i predsednik, Aleksandar Vučić, konačno sada mi možemo biti u prilici da odlučujemo i da zajedno apliciramo ka svim stranim investitorima kako bi kvalitet života u našim zemljama podigli na viši novo, jer, džaba sve što mi radimo ukoliko građani naše zemlje ili ukoliko mladi odleze. Mislim da ovaj sporazum je samo jedna u nizu koraka koji će naša zemlja preduzeti, a verujem za sada sa Albanijom i Republikom Severnom Makedonijom, kako bi ovaj projekat što brže zaživeo. Bilo je mnogo kritičara, ali niko od tih kritičara nije argumentovano obrazložio šta je tu loše i šta je tu sporno. I onda nailazite na jedno sitno politikanstvo koje je već postalo praksa u našoj zemlji gde se kritikuje sve bez da se bilo šta pre toga sagleda ili da se nađe neki razlog ili argument zašto to nije dobro. Uveren sam da će „mali Šengen“ doneti nove investicije našoj zemlji, da će dodatno ojačati region i da ćemo na taj način uspeti da obezbedimo nova radna mesta za sve ljude u našoj zemlji i da ćemo na taj način postati još konkurentniji. Juče smo bili u prilici da vidimo da je u sred ove krize došla investicija u Inđiju, 382 miliona evra je vrednost investicije, između 500 i 600 novih radnih mesta. To samo pokazuje koliko poverenje i ljudi koji ne dolaze iz Evrope imaju u Srbiju. Takve investicije su neophodne i od takvih investicija naš ekonomski sistem može da živi i da se unapređuje. Zato sam uveren da će i predstavnici koji nepodržavaju ovu Vladu i koji nepodržavaju vlastm ovaj predlog podržati, jer je on na opšte dobro i na korist svih građana Srbije u bilo kom delu naše zemlje da žive ili bilo gde da se nalaze, rade ili funkcionišu. Što se tiče zakona koji predstavlja podsticaj za našu ekonomiju, koji predstavlja garantnu šemu za kreditiranje mikro, malih i srednjih preduzeća, mislim da to najbolje oslikava kolika je odgovornost Vlade Srbije, ministra Siniše Malog, ali i odgovorne politike predsednika Aleksandra Vučića. Pokušao sam juče da se setim svih mera koje je Vlada preuzela na sebe i koje smo preduzeli u ovoj korona krizi. Iskren da budem, nisam uspeo svih da se setim, jer ih je bilo toliko mnogo i to je za pohvalu i ponos svima nama. Dakle, od isplate tri minimalca, pa jedne pomoći penzionerima, evo sada ide i druga jednokratna pomoć kroz neki dan, zatim onaj helikopter investicija od 100 evra svakom građaninu, pa podsticaj sad zaposlene u turizmu, pa podsticaj za zaposlene u zdravstvu. Dakle, možemo da nabrajamo to u nedogled i nikada nećemo imati dovoljno vremena da se pohvalimo kakvi su to rezultati šta smo sve postigli, a rezultat zašto smo u mogućnosti da sve ovo danas radimo i ovako uspešno da se nosimo sa korona virusom jesu teške ekonomske reforme koje smo preduzeli još pre sedam godina, kada je predsednika Aleksandar Vučić povukao nepopularan potez, ali je smogao hrabrosti da povuče te poteze kako bi naša ekonomija preživela. Moramo se podsetiti da smo tih godina bili na ivici bankrotstva, da je naša ekonomija srozana do tog nivoa da smo se pitali da li ćemo imati za plate i penzije, a danas, pored toga što su plate i penzije sigurne i isplaćuju se iz realnih osnova, mi smo u mogućnosti i da ih povećamo, što ćemo i uraditi od Nove godine. Svi ovi podaci jasno pokazuju da kada se odgovorno ponašate prema budžetu koji imate, kada se odgovorno ponašate prema novcu svih građana Srbije i kada taj budžet posmatrate kao budžet svoje kuće, onda imate sredstva da raspoređujete na ovaj način i imate novca da unapredite život svakog građanina u Srbiji. Ova garantna šema pokazuje još jednu stvar, a to je da ljudi koji danas vode Ministarstvo finansija, na čelu sa Sinišom Malim, a sledeći politiku Aleksandra Vučića, imaju razumevanja i sluha da prepoznaju situaciju koja se tiče kreditiranja i ove garantne šeme. Gospodin Mali je to govorio, država je obezbedila više od dve milijarde evra povoljnih kredita privredi. Do sada je potrošeno, zaključno sa krajem novembra, 1,48 milijardi. Više od 20 hiljada kredita je odobreno. Jedini razlog zašto nisu iskorišćena sva sredstva jeste zato što se naša ekonomija brže oporavila nego što smo vi to očekivali. Imajući u vidu da ova sredstva nisu do kraja potrošena, a da imamo neizvesnost koja nam nosi proleće, a tiče se korona krize, sasvim je bilo logično da se rok produži za još tih šest meseci. Svaka čast, gospodine Mali, što ste ove stvari prepoznali. Te stvari i ovi krediti će svakako pomoći mikro, malim i srednjim preduzećima i na ponos je i vama, a i nama koji smo vas birali, što imate toliko sluha za potrebe privrede i za potrebe ljudi koji su negde i najpogođeniji ovom korona krizom. Smatram da sve ono što preduzima Vlada Srbije samo dokazuje i pokazuje da je interes građana Srbije uvek na prvom mestu SNS. Možemo o ovim merama pričati jako dugo. Smatram da nije dovoljno vremena, jer u prethodnom periodu samo se ponosili sportskim uspesima, a sada možemo da se ponosimo i ovim ekonomskim prema svim relevantnim stranim faktorima, evropskim ili svetskim institucijama. Srbija je najbrža rastuća ekonomija u Evropi i biće najuspešnija i u narednom periodu. Svi ovi podaci su za ponos svih nas i nekako građani i dalje ne mogu da poveruju u sve to, jer smo previše godina potrošili propadajući kao zemlja i gledajući samo kako da sastavimo kraj sa krajem što sada svakako nije slučaj. Ovaj zakon ćemo svakako podržati, kao i sve koji se danas nalaze pred nama, ali nekako građane uvek najviše zanima šta je to oni mogu videti u svom novčaniku, u svom džepu. Smatram da ovakvi zakoni mogu samo da budu motiv više da vi kao Vlada radite još više i još bolje za sve građane Srbije. Što se tiče trećeg zakona, koji je možda i najveća investicija u budućnost Srbije, on nam pokazuje koliko je Srbija u proteklih nekoliko godina napredovala, koliko se lista prioriteta koju imamo svi kao društvo drastično promenila. Kada govorimo o školama, kada govorimo o investicijama u našu budućnost, u naše najmlađe, nemoguće je ne osvrnuti se na to kako su nam škole i obrazovni sistem izgledale u periodu do pre nekih sedam ili osam godina. Ja dolazim iz Beograda. Mnoge kolege dolaze iz mesta koja su unutrašnjost, kako to narod kaže. Kolege dolaze širom Srbije. Oni kažu da imaju problema sa svojim školama, makar su ih imali ranije, ali odgovornom politikom Aleksandra Vučića i Vlade Srbije nema škole u Srbiji u kojoj se nešto nije promenilo ili nije investiralo. Nažalost, drage moje kolege, često mi kažete - lako je vama u Beogradu, kod vas u Beogradu je sve sređeno, moram vas ispraviti i da vam kažem da nije to baš tako bilo dok SNS nije došla na vlast. Tako smo imali u Leštanima, beogradsko naselje ne toliko daleko odavde, škole koje su bile ovakvog izgleda, koje su kasnije pretvorene u neke montažne barake, koje u XXI veku, u rasponu od 2000. do 2009. godine, su koristile poljski WC. Dakle, u gradu Beogradu deca u XXI veku su koristila poljski WC i to sve u vreme onih ljudi koji su danas najoštriji kritičari i u vreme čoveka koji će ostati upamćen kao najgori gradonačelnik u istoriji Beograda, Dragana Đilasa, koji je ostavio 1.200.000.000 evra duga gradu, a paralelno sa tim svojim firmama je obezbedio 619.000.000 evra profita. Ovakvu školu je nasledila SNS i ova škola je bila deo sistema u gradu Beogradu. Danas ta škola, nakon renoviranja i uloženih miliona dinara, izgleda ovako. To vam samo pokazuje kada hoćete da radite u interesu građana Beograda, kada imate sluha za sve probleme sa kojima se susreću vaši građani, kada prepoznajete šta je prioritet, a prioritet su svakako naša deca, jer oni predstavljaju našu budućnost i sigurnost naše zemlje, onda znate kako da se ponašate, kako da investirate i gde da utrošite pare. Ove slike mogu da pokazujem u nedogled, ali je mnogo bitno da građani Srbije danas imaju svest da mi više u Srbiji ne pričamo o tome da li će neka škola imati grejanje, da li će deca ići u pristojne toalete, da li će deca ići u poljske toalete ili ćemo strepeti da li će im tabla pasti na glavu. Danas pričamo o tome kako ćemo i u najruralnijim i najzabačenijim delovima naše Srbije gde postoje škole uvesti lokalnu internet mrežu. Ovim zakonom se predviđa i nabavka 50 hiljada računara kojima će se zameniti oni računari koji su u prosečnoj starosti između sedam i deset godina. Svedoci smo i sami da se iz dana u dan menja slika u svetu, da moderne tehnologije i internet preuzimaju primat, a naša deca rade na računarima koji su zastareli odavno. Ovim zakonom se predviđa i nabavka 48 hiljada laptop uređaja. Predviđa se i da svaka škola, svako dete u Srbiji bude osposobljeno za internet komunikaciju i da se na taj način usavršavamo, jer ako sada ne investiramo u moderne tehnologije i ako sada ne investiramo u internet i na taj način na obrazovanje naše dece, budućnost će nam pobeći ispred nosa. Hteli mi to da prihvatimo ili ne, to je sadašnjost, ali to je sve više budućnost. Juče smo pričali o kriptovalutama, juče smo pričali o digitalnim valutama. Nažalost, u našoj zemlji je to i dalje ogromna nepoznanica, ali svuda u Evropi i svetu to preuzima primat. Tako danas možete kupovati za te čuvene bitkoine i kuće i stanove i automobile, a kod nas je to i dalje nepoznanica. Zato moramo pratiti i ići u korak sa svetom. Zato je ovo prava stvar, što investiramo u našu decu, jer naša deca predstavljaju našu budućnost, jer će ta deca naslediti i našu zemlju, naslediti sve nas i oni će imati ogromnu odgovornost kako u budućnosti naša zemlja treba da izgleda. Mislim da ljudi nisu dovoljno svesni šta to predstavlja i kakav je to otklon od prošlosti kada za sedam godina, od situacije da moramo da renoviramo škole, kada moramo da pravimo fiskulturne sale, jer su nam deca radila fizičko u učionicama, danas dođemo do tog nivoa i pričamo o tome i diskutujemo, usvajamo zakon kojim ćemo omogućiti đacima onlajn nastavu i internet obrazovanje i školovanje. Ova korona kriza nam je pokazala koliko taj način školovanja i obrazovanja ima potencijala i sada i na RTS-u, ali isto tako i putem raznih mreža, vidite da možemo doći do svakog đaka gde god on da se nalazi ili gde god on da živi. Na taj način pokazujemo odgovornost i želju da investiramo u ono što je najbitnije, a to su naša deca. Zato se lista SNS na prethodnim izborima zvala Aleksandar Vučić – Za našu decu. Na ovaj način pokazujemo da su nam naša deca na prvom mestu. O svim ovim predlozima i zakonima možemo pričati iz različitih uglova, iz različitih aspekata, posmatrati na različite načine ali živo me zanima da li će i ko od predstavnika samoproklamovane neke elite u Srbiji ili tzv. opozicije kritikovati ove zakone i šta će im sada ovde smetati i koju će zamerku naći. U redu je da neke stvari vidimo drugačije, u redu je da se ne slažemo ili da ne mislimo isto, da mislimo isto svi bi bili u jednoj partiji, ali ono što se sada postavlja kao pitanje sa ovog mesta - ko i šta može da kritikuje i zbog čega, ako je svima jasno da su sva tri zakona u opštem interesu građana Srbije? Mi kao poslanička grupa SNS svakako ćemo glasati za ove predloge zakona. Pozvao bih i predstavnike opozicije koji nisu diskutovali o ovim zakonima, uveren sam da će i oni ovo podržati, jer je u opštem interesu a za sam kraj, završiću rečenicom predsednika Aleksandra Vučića koja možda najbolje oslikava ovu situaciju u kojoj se danas nalazimo i pokazuje ono što je nama svima potrebno i ono na čemu svi zajedno moramo da insistiramo: „Kada zajedno radimo i kada se zajedno borimo, niko ne može da nas pobedi. Živela Srbija.“ Hvala.
Zahvaljujem ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu. Prelazimo na listu prijavljenih za reč. Prvi je potpredsednik Narodne skupštine dr Muamer Zukorlić. Izvolite.
Hvala. Poštovani prisutni, dame i gospodo, Stranka pravde i pomirenja je uvek na strani uspostavljanja saradnje među narodima, među državama i uvek smo na strani integrativnih procesa a protiv sukoba, svađa, podela i međusobnih i raznih neprijateljstava. Zato smatram da je od izuzetne važnosti uspostavljanje sporazuma sa Albanijom, odnosno sporazuma između Srbije i Albanije, posebno imajući u vidu da od odnosa srpskog i albanskog naroda zavisi puno toga na Balkanu, prevashodno u bezbednosnom, ali isto tako i u ekonomskom i svakom drugom pogledu. Zato mi podržavamo ovaj proces i željno očekujemo da se što pre implementira. Zli jezici kažu da je 19. vek protekao u neprijateljstvu između bugarskog i srpskog naroda, 20. u neprijateljstvu između srpskog i hrvatskog naroda, a onda oni isti kažu da bi 21. mogao proteći u neprijateljstvu između albanskog i srpskog naroda što se ja najdublje i najiskrenije nadam da se tako neće desiti, već da smo svi civilizacijski i kulturno napredovali toliko da shvatimo da sukobi, ratovi, zločini i sve ono što je, nažalost, krvavo obeležilo proteklo stoleće nije u interesu nikome i ne samo u interesu, već da je nešto čime se ne može niko pojedinačno, a ni kolektivno, pohvaliti kao tekovinom. Svakako da mi je od posebnog interesovanja relacija i odnos između srpskog i bošnjačkog naroda i nadam se da će i političari u Bosni i Hercegovini, takođe, smoći snage i shvatiti da je važno da nađu puta prema ponuđenim integralnim procesima, svakako na obostrano zadovoljstvo. S obzirom na sve što se dešavalo, Stranka pravde i pomirenja, ideološki, a što se i programski može jasno videti po samome imenu, je čvrsto na stanovištu da nam nema budućnosti bez pomirenja. Istina, ne možemo imati ni pomirenje bez opredeljenosti prema pravdi, makar onoj relativnoj ljudskoj koja je uvek manjkava, koja nikada neće biti u stanju da zadovolji sve strane, pogotovo ne sve žrtve, njihove porodice, njihove zajednice. Bez obzira na sve to, opredeljenost prema pravdi je moralna kategorija odnosa prema žrtvi, odnosa prema zločinu i često se pada u zamku, odnosno problem gde se, govoreći o zločinu i zločincima, vrlo često misli da je to govor o nekome drugom. Ne, svaki čovek kada govori o zločinu, zločincu, nepravdi, pravdi, zapravo govori o sebi i mi treba da iskristališemo te odnose zbog sebe na pojedinačnom i kolektivnom planu. Što se tiče Sporazuma koji će omogućiti digitalno unapređenje škola, to je, takođe, nešto što treba podržati i što je krajnje nesporno, ali ne možemo zaboraviti da su neke škole daleko od toga da im je potrebna digitalna oprema. Mi i dalje, gospodo, molim vas, imamo u nekim delovima ove zemlje, posebno na području Sandžaka, škola čije zgrade izgledaju kao u 19. veku. Dakle, škola u selu Paljevo kod Tutina, škola u selu Vučinići kod Novog Pazara i još neke druge škole, neka druga sela. Verujte, krovovi prokišnjavaju, zidovi su napukli, raspadaju se. Dakle, seljaci, odnosno građani tih sela sami kupuju drva, krpe, malterišu itd. Dakle, ne možemo biti zadovoljni dokle se ne budu naša deca jednako lepo, toplo i dobro osećala u svakoj školi, bilo to na krajnjem jugu, severu, istoku, zapadu u tim našim selima i krajevima koji se suočavaju sa teškim problemima. Naravno, ovo je široka i velika tema, a o prebukiranosti škola, posebno srednjih škola u Novom Pazaru, ćemo nekom drugom prilikom, ali vas molim, uz svu podršku ovim idejama i ovim sporazumima, da ne zaboravimo ono što je temeljno, osnovno, ključno i elementarno. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima Samira Ćosović.
Poštovani prisutni, u međudržavnim odnosima zaključivanje bilateralnih sporazuma se smatra značajnim korakom u pravcu stvaranja što povoljnijih uslova za dalje unapređenje političkih odnosa i svestrane saradnje u ekonomskoj, kulturnoj, naučnoj i drugim oblastima od međusobnom interesa i značaja. Vlada Republike Srbije i Savet ministara Republike Albanije u želji da unaprede i dalje razvijaju već postojeće prijateljske odnose dve zemlje, potvrđujući da poštovanje i ostvarivanje ljudskih prava, osnovnih sloboda i načela demokratije predstavljaju osnov slobode, pravde i mira, 2011. godine potpisali su Sporazum o uzajamnom putovanju državljana. U cilju omogućavanja kontakata među ljudima, kao važnog sredstva za jačanje veza i podršku razvoju svih polja aktivnosti, na osnovu tog sporazuma građanima dveju država ukinute su vize. U želji da olakšaju uzajamna putovanja državljana, u novembru ove godine, Vlada Republike Srbije i Savet ministara Republike Albanije sporazumeli su se da su potrebne izmene i dopune Sporazuma koje će omogućiti slobodno kretanje samo uz ličnu kartu. Smatram da je potpisivanje Sporazuma između Srbije i Albanije o slobodnom kretanju građana sa ličnim kartama napravljen još jedan značajan korak napred, a u pravcu bolje saradnje dve zemlje i da će ovaj važan dokument doneti konkretnu korist građanima dve zemlje, kao i dodatnu sigurnost. Što se tiče Finansijskog ugovora „Povezane škole u Srbiji“ između Republike Srbije i Evropske investicione banke, reč je o međunarodnom ugovoru po kom Evropska investiciona banka odobrava zajam od 65 miliona evra Republici Srbiji za finansiranje razvoja informaciono-komunikacione infrastrukture u osnovnim i srednjim školama u republici Srbiji. „Povezane škole“ je projekat koji su pripremili zajedno Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija i Akademska mreža Republike Srbije uz podršku Ministarstva prosvete, nauke i tehnološkog razvoja. Odobreni kredit je neophodan za realizaciju treće faze projekta koji je započeo još 2018. godine. Faza jedan i dva projekta se već realizuju sredstvima iz budžeta Republike Srbije, obuhvatajući izgradnju bežične lokalne računarske mreže u približno 400 matičnih školskih objekata u fazi jedan, a u fazi dva koja je planirana da se završi do kraja 2020. godine još približno 500 matičnih školskih objekata. U trećoj fazi biće izgrađena bežična lokalna računarska mreža u još približno 930 školskih objekata, a to znači da će bežična lokalna računarska mreža biti izgrađena u svim školskim objektima u našoj zemlji gde je to tehnički opravdano i potrebno. Projekat je od kapitalnog značaja i predstavlja infrastrukturni komunikacioni preduslov za realizaciju digitalizacije sistema obrazovanja, kao jedan od najviših prioriteta Vlade Republike Srbije. Kao prosvetni radnik, ovaj projekat smatram izuzetno značajnim, jer će unaprediti obrazovanje, uspostaviti kvalitetnije uslove za nastavu i učenje kao i potpunu primenu novih tehnologija u nastavi. S obzirom da dolazim iz opštine Prijepolje gde sam radila u osnovnoj školi u mestu Brodarevo koje ima devet izdvojenih odeljenja u ruralnoj sredini, raduje me što će posebna pažnja biti usmerena na povećanje nivoa opremljenosti informaciono-komunikacione infrastrukture u školama ruralnih, dakle seoskih područja koji nije na zavidnom nivou. Opremanje škola informacionom mrežom u seoskim sredinama bi znatno poboljšao kvalitet nastave i omogućio bolju i uspešniju realizaciju nastave na daljinu. Ovaj projekat sastoji se iz više segmenata. Jedan od njih je obuka za 250 trenera i 50.000 nastavnika, što smatram izuzetno značajnim. Kada se sa tradicionalnog načina rada, praktično preko noći, prešlo na rad na daljinu veliki broj nastavnika nije posedovao odgovarajući nivo digitalnih veština. To je na žalost slučaj i dalje i zato je ovaj segment projekta, dakle, obuka nastavnika vrlo neophodan. Digitalno opremanje koje podrazumeva obezbeđivanje 48.000 laptopova ili kompleta koji sadrže laptop, projektor i postolje takođe će unaprediti nastavu u svim učionicama. Do kraja projekta trebalo bi da svaki nastavnik dobije laptop. Osim toga za učionice redovne veličine sa više od pet učenika, biće isporučeni projektori i postolja. Opremanje i uvođenje WLAN mreže u 1.900 škola takođe je važno, jer bežični internet u školama je infrastrukturna osnova za opremanje škola odgovarajućom računarskom opremom, digitalnim nastavnim sadržajima i primenom potpuno nove metodike, ne samo u nastavi informacije i vođenju elektronskih dnevnika već i u svim nastavnim predmetima i kompletnom procesu obrazovanja. Zatim, tu je nadogradnja akademske mreže u smislu nadogradnje kičme mreže i centralne lokacije mreže Ambres kako bi mogla da opslužuje mrežu od približno 1.900 škola. Na kraju, informatičko opremanje učionica u vidu obezbeđivanja do 50.000 računara, da bi se zamenili zastareli računari prosečne starosti od sedam do 10 godina. Ovo je neophodno da bi se zadovoljili zahtevi reformisanog nastavnog programa kojim se uvode obavezni časovi informatike, razvoja softvera i pisanja računarskog koda. Sprovođenje projekta će omogućiti razvoj digitalnih veština i omogućiti kreiranje novih digitalnih sadržaja, a sve u cilju boljeg i kvalitetnijeg obrazovanja. Iako se projekat finansira iz zajma, podsetiću na izreku koja kaže: „Investicija u znanje plaća najbolje kamate“. Zato će poslanici Socijaldemokratske partije Srbije podržati predloge zakona o kojima danas raspravljamo.
Zahvaljujem narodnoj poslanici Samiri Ćosović. Sledeći po listi je narodni poslanik Nandor Kiš. (Obraća se narodnom poslaniku na mađarskom jeziku.)
(Obraća se predsedavajućoj na mađarskom jeziku.) Hvala lepo. Poštovana predsedavajuća, predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u svom današnjem obraćanju ću govoriti o Predlogu za potvrđivanje Finansijskog ugovora „Povezane škole u Srbiji“ između Republike Srbije i Evropske investicione banke. Na samom početku bih naglasio da će poslanička grupa SVM u Danu za glasanje svakako podržati ovaj predlog. Ovaj ugovor je potpisan već u novembru mesecu, a iznos kredita je 65 miliona evra. Cilj projekta za koji se koristi kredit je da se preko Ministarstva trgovine, turizma i telekomunikacija, u saradnji sa Ministarstvom prosvete, nauke i obrazovanja nastavi Nacionalni program za ulaganje u digitalno obrazovanje u Srbiji. Projekat se sastoji od obezbeđivanja kontinuirane obuke nastavnika za digitalne veštine, obezbeđivanja nove digitalne opreme, nadogradnja akademske digitalne mreže i centralnih lokacija i uvođenja bežične lokalne mreže, tzv. WLAN. Pre nego što se udubim u neke detalje koje bih voleo da naglasim da je projekat započet prošle godine. Cilj ovog kredita je ubrzavanje realizacije projekta koji bi trebao da bude završen do 2023. godine. Ove investicije su od velikog značaja. Među njima je povećanje veština nastavnika i opremanje škola. Smatram da je veoma važno pričati o izvođenju projekta, o važnim koracima koji su već napravljeni, ali i o onima koji slede u bliskoj budućnosti. Ove informacije su značajne za građane Srbije, a naročito za pripadnike nacionalnih manjina. U predlogu samo mogli da nađemo detaljni opis celog projekta, a to su obuka trenera, dokvalifikacija nastavnika, direktora i stručnih saradnika, uključujući i obezbeđivanje programa mentorstva, treninga i učenja od kolega radi efektivne podrške implementaciji na nivou škola. To znači obuka 250 trenera i oko 50.000 nastavnika. Drugi je obezbeđivanje opreme za izvođenje nastave iz digitalnih sadržaja. To podrazumeva laptop za svakog nastavnika, kao i laptop i postolje za običnu učionicu sa više od pet đaka. To je otprilike 48.000 laptopova. Uvođenjem bežične lokalne računarske mreže u školama koje imaju dovoljnu internet konekciju da bi mogle da koriste WLAN, nadogradnja kičme akademske mreže Republike Srbije i obezbeđivanje opreme i softvera za centralne lokacije radi lakšeg povezivanja kontrole i praćenja WLAN sistema u školama, obezbeđivanje računarske opreme za učionice radi zamene zastarelih računara prosečne starosti od oko 10 godina, to iznosi 50.000 računara, obezbeđivanje kadrova za jedinicu za sprovođenje projekta u cilju obezbeđivanja kvalitetnog sprovođenja komponenti projekta i obezbeđivanje usklađenosti sa standardima Evropske investicione banke i relevantnim direktivama i uredbama EU, što uključuje zahteve koji se odnose na nabavke društvene i ekonomske zahteve. Pošto se projekat izvodi u svakoj osnovnoj školi i gimnaziji na teritoriji Republike Srbije, ove investicije će koristiti i pripadnici nacionalnih manjina, a nama u poslaničkoj grupi SVM je posebno drago što proces osavremenjuje tehničku opremljenost škola. Obuka nastavnika može da se nastavi bez prekida. Obezbeđivanje interneta u svim učionicama je do sada urađeno u oko 900 škola, što je veoma dobra vest i nadamo se da će se i u preostalim školama u narednom periodu završiti ovaj proces. Mi u SVM mislimo da je svakako potrebno potvrditi ovaj Finansijski ugovor i zbog toga ćemo u Danu za glasanje podržati Predlog. Zahvaljujem.
(Obraća se narodnom poslaniku na mađarskom jeziku.) Zahvaljujem. Naredni na listi je narodni poslanik Uglješa Marković. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Uvaženi ministre, poštovane kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, danas na dnevnom redu imamo tri zakonska predloga. Na samom početku želim da istaknem da jedna od tekovina socijalizma jeste i državno besplatno školovanje i obrazovanje. Socijalistička partije Srbije će uvek podržati, kao što je uvek podržavala, ulaganje u modernizaciju našeg obrazovanja. U tom smislu bih se osvrnuo na Predlog zakona o potvrđivanju Finansijskog ugovora „Povezane škole u Srbiji“ između Republike Srbije i Evropske investicione banke. Naime, radi se o veoma značajnom i korisnom projektu na kojem su zajedničkim aktivnostima radili Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija, kao i Akademska mreža Republike Srbije. Cilj projekta jeste unapređenje obrazovanja i uspostavljanje i stvaranje kvalitetnijih uslova za nastavu i učenje. Sam projekat se odvija u više faza i prve dve faze se finansiraju iz budžeta Republike Srbije. U prvoj fazi je obezbeđena izgradnja bazične lokalne računarske mreže u 400 matičnih školskih objekata, u fazi dva u 500 školi. Da bi ovaj projekat bio uspešno realizovan do samog kraja potrebna je i pomoć međunarodnih finansijskih institucija i predviđeno je da su u narednom periodu bežična lokalna računarska mreža izgradi u još oko 930 školskih objekata, čime bismo u celoj zemlji dobili mogućnost da svi školski objekti budu tehnički osposobljeni u potpunosti, naravno tamo gde je to bilo opravdano i moguće. Ukupna vrednost ovog projekta jeste 111 miliona 290 hiljada evra i u okviru samog projekta 50 hiljada nastavnika će proći obuku i biće obezbeđeno 48 hiljada laptopova i 50 hiljada računara, čime ćemo stvoriti mogućnost da svi đaci u Srbiji imaju pristup internetu kada se nalaze u školama, kao i alate, odnosno računare i laptopove da mogu i da zahvaljujući tom internetu dođu brže i kvalitetnije do onih informacija koje su im potrebne za njihovo obrazovanje. Krenuli smo u reformu obrazovnog sistema kako bismo buduće generacije pripremili za digitalne veštine koje donosi 21. vek. Takođe, veoma je važno da ekonomski sistem naše zemlje bude spreman za izazove koje donosi digitalna era i da buduće generacije budu pripremljene za ono što ih čeka u budućnosti. Od velike je, naravno, važnosti i značaja i sama podrška Vlade Republike Srbije, u tom smislu. Radi se i na modernizaciji administracije u školama i to ostavlja mogućnost našim nastavnicima da više vremena mogu da posvete svojim đacima. Mnoge profesije nisu postojale do prethodnih 10 godina i prognoza je da će u narednih 30 godina taj broj samo rasti. Svet se menja, način proizvodnje se modernizuje, savremene tehnologije su već postale sastavni deo života svih nas, sve je više i robotike, kada pričamo o proizvodnji i o privredi. To je ono što jeste budućnost, ali i naša obaveza da postavimo temelje za buduće generacije kako bismo spremno dočekali inovativnosti koje su neminovne, jer društva koja nisu spremna da se unapređuju i da se usavršavaju osuđena su da žive u vremenu koje više ne postoji. Kada govorimo o Predlogu zakona o utvrđivanju garantne šeme kao mere podrške privredi za ublažavanje posledica pandemije izazvane korona virusom, SPS je dala i daće svoj nesebičan doprinos i podršku za brojne mere državne ekonomske politike kojima se umanjuju negativni efekti koje pandemija ostavlja po našu ekonomiju. Tako i danas u potpunosti podržavamo predložene mere. Sa najviše izazova se suočavaju naši preduzetnici i mikro, mala i srednja preduzeća i njima je pomoć i najpotrebnija i zadatak države je u tom smislu i da osigura njihovo poslovanje. Imajući u vidu i dalje da postoje brojni problemi u privrednom sektoru i nakon završetka vanrednog stanja neophodno je da nastavimo sa tim merama koje će imati za cilj povećanje likvidnosti privrednih subjekata. Upravo ovaj treći paket mera je usmeren na očuvanje likvidnosti privrednih subjekata u uslovima ekonomske krize i njegova ukupna vrednost je 2,2 milijarde evra. Ovim Predlogom zakona Republika Srbija preuzima obavezu da bude garant i izmiri potraživanja banaka nastala po osnovu odobrenih kredita od strane banaka za finansiranje likvidnosti i obrtnih sredstava za kreditiranje privrede sa prioritetnim ciljem ublažavanja negativnih ekonomskih i finansijskih posledica pandemije. Na posletku, iskoristio bih priliku i osvrnuo bih se i na Sporazum između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnom putovanju naših državljana. Ove godine u novembru potpisan je međunarodni sporazum između Republike Srbije i Republike Albanije koji omogućava da naši državljani putuju samo uz pomoć lične karte. To je zapravo i rezultat inicijative koja je pokrenuta još prošle godine, a koja je poznatija kao Mali Šengen. Velika većina građana zapadnog Balkana veruje da ta regionalna saradnja može pozitivno da doprinese našim ekonomijama. Ono što bih takođe istakao jeste da smatram da na ovim prostorima mi kao mali narodi smo u prethodnom periodu uvek bili pod uticajem velikih sila koje su pokušavale da ostvare svoje interese na ovim prostorima. Zato mislim da je veoma značajno i važno ovo povezivanje. Smatram da učenje jednih o drugima, saznavanje o međusobnim kulturama, tradicijama i običajima samo mogu da doprinesu međusobnom povezivanju i da ojačaju naše veze i da kroz neki protok vremena svi zajedno počnemo da unapređujemo našu saradnju i da je činimo i stabilnijom, ali i produktivnijom. U tom smislu da zajedničkim snagama izlazimo i na treća tržišta i da donosimo i ekonomsku dobit i za naše građane i za naše države i da na taj način stvaramo bolju budućnost za one generacije koje dolaze. Socijalistička partija Srbije će podržati ove zakone u danu za glasanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Uglješi Markoviću. Sledeći kome dajem reč je narodni poslanik Milenko Jovanov. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Poštovana predsedavajuća, poštovane kolege i koleginice poslanici, poštovani ministre Vulin, mislim da je dobro i da je važno što ćemo danas da govorimo, a sutra da glasamo o ovom sporazumu koji predstavlja sprovođenje nečega što smo nazvali ili što je predsednik nazvao Mini Šengen. Važno je zato što ovih dana svedočimo interesantnim događajima koji nikako nemaju za cilj ono što je ideja Mini Šengena. Nemaju za cilj saradnju, nemaju za cilj razvoj ovog dela Evrope, nego imaju neke druge ciljeve i neke druge ideje koje žele da sprovedu pa upravo u tom kontekstu kao što one aveti i strašila izađu na pun mesec tako i na godišnjicu Dejtona svake godine, izađu neke aveti i strašila, da nas podsete da gubimo vreme, da se bavimo glupostima, da podižemo decu, pravimo fabrike, gradimo puteve, a možemo tako lepo da se ubijamo međusobno, da pravimo reke krvi, a oni sa strane lepo u tome da uživaju, da to gledaju, da posreduju i na tome da uzimaju debele plate. Otuda ideja da se dokument na kome danas stoji BiH 25 godina mira u BiH, kakvog takvog, nesavršenog, da li su svi zadovoljni, niko nije zadovoljan, ali mira, raspakuje, jer valja kada izmaknete nekome temelj on će ostati da visi u vazduhu, da lebdi u vazduhu i tako će da funkcioniše. Ako sklonite dokument koji je doneo mir, dobićete ono što je pre mira postojalo. Kome je to u interesu? U interesu je svima onima kojima nije u interesu Mali Šengen. U interesu je svima onima kojima sve zajedno i Bošnjake i Srbe i Hrvate i Albance doživljavaju kao neka divlja plemena koja će da posmatraju kao u eksperimentu uživo šta jedni drugima rade, dok će oni da idu dalje, dok će oni da žive dobro. Dok majka Bošnjaka, majka Hrvata, majka Srbina ili majka Albanca, koji je nastradao u toj njihovoj igrici, kuka i nariče, njihove majke će mirno da čekaju svoje sinove, da ih mirno podižu, da uživaju u svojim potomcima, unucima itd. Ništa se nije promenilo, dame i gospodo, od one čuvene Bizmarkove rečenice da ne vredi ceo Balkan koliko kosti jednog pomeranskog vojnika. Tako nas sve zajedno doživljavaju. Sad je ključno pitanje, za sve nas, posebno za mlađe generacije, da li ćemo i dalje da budemo budale koje stalno spotiču o isti kamen, ili ćemo konačno da izvučemo pouke iz svoje bolne i krvave prošlosti, da prestanemo sa onim što nas je zaustavilo i što je pretvorilo ovaj deo Evrope u crnu rupu sveta, dok oni pričaju o tome da će da prave, i prave, mostove pod morem, prave saobraćajnice nad zemljom, raspravljaju o tome gde će ko da kupi plac na Marsu, nas će da guraju da se hvatamo za vratove i da nikad ne stignemo razvoj koji oni imaju, jer to nije namenjeno nama. To je namenjeno njima. Mi to želimo da promenimo. Mi želimo da promenimo suštinu i ono što je od ovog dela Evrope stvaralo poprište za krvave sukobe, koje su drugi, našom glupošću, potpirivali i smirivali, u skladu sa svojim interesima. Zato nijedno rešenje koje oni nude nije konačno rešenje. Evo, nađite jedno, u kome su oni posredovali, i koje je trajno. Ne postoji, jer ako rešenje nije konačno ono će vrlo lako, po vašoj potrebi da podignete temperaturu, ili da je spustite kad kažete – e, dosta ste se sad ubijali, sada ćete malo da budete mirni. Da li nam to treba, i u narednim godinama i u narednim vekovima? Naravno da ne treba. Otuda ovaj Mini Šengen, kao protivteža i kao suprotna ideja onima koji su, evo sad vidim, potpisali neki apel da se raspakuje Dejton, isti oni koji su najgrublje lagali i optuživali Srbiju u onom Apelu 88, da se Srbija meša u unutrašnje stvari Crne Gore, sada potpisuju novi apel, kojim se oni direktno mešaju u unutrašnje stvari suverene BiH. Lepo su smislili da tamo ruše ono na čemu, kao što rekoh, ta današnja BiH stoji, s tim da, što bi rekli, da se ne lažemo, kraj je godine, prave se budžeti za sledeću godinu, idu grantovi, nije ovo apel, ovo je lista aktivista NVO, koja šalje poruku onima koji pišu te budžet i grantove računajte na nas. To je njihova poruka za jednu malu ropsku porciju čvaraka koju će da lapću u narednoj godini. Oni će da pljunu po svojoj zemlji, da je optuže za šta hoćete, šta poručite, to dobije, i to tako ide. U svakom slučaju, ovo nije ideja kako je neki u svojim ludačkim napadima nazivaju ni velike Srbije, ni velike Albanije. Ovo je velika ideja koju mali mozgovi ne mogu da prihvate i da shvate. Uzgred, kada smo već kod te veliko srpske ideje, jel čuo neko skoro da postoji neka malosrpska ideja ili dovoljno srpska ideja? Pa, ne postoji ni malosrpska, ni dovoljno srpska iz prostog razloga što oni doživljavaju dovoljnim ili adekvatnim, nije srpsko uopšte i ne zastupa interese Srbije uopšte. Zato će napasti sve ono što predstavlja interes države Srbije, a posebno samu ideju da država Srbija uopšte ima bilo kakav interes, jer se sve može dozvoliti Srbiji, osim da ima svoj interes i da se za taj interes bori. Isti ovi koji svaku ideju koja ide sa tim da zadovolji neki interes Srbije, nazivaju velikosrpskom, koji kukaju kada Vojska Srbije kupi par čizama, a ne nešto više od toga i od toga prave i predstavljaju kao najveći dokaz nove velikosrpske hegemonije u regionu, ćute kada, evo sada pre neki dan se objavi vest da je Hrvatska nabavila 76 borbenih vozila „Bredli“ sa velikom količinom raketa „Tov“, čini mi se da se tako čita. Nije im interesantno ni to što su ta oklopna vozila stacionirana kako kažu, za gardijsku oklopnu mehanizovanu brigadu razmeštena u Slavoniji. Jedino što ne kažu da je to u Vinkovcima, bar koliko sam ja uspeo da pronađem, što će dalje reći na samo sat i nešto do granice sa Srbijom. Ali, to ne predstavlja problem, samo par čizama za srpskog vojnika je mnogo veliki problem i ovo nije velikohrvatska politika itd. Dakle, govorim samo o tom licemerju. Apsolutno me ne interesuje šta Hrvatska radi. To je njihova stvar, ja sam uveren da je Vojska Srbije spremna i sposobna da očuva vojnu neutralnost Srbije, njene granice i državne interese. Ono što hoću da kažem je da mi danas kada govorimo o ovome i sutra kada za ovo budemo glasali, podržavamo ono o čemu je govorio ministar Vulin, a što je rekao predsednik Vučić septembra prošle godine u UN, a to je, dozvoliću sebi tako da kažem, u dosta velikom broju važnih govora predsednika možda i najjača i najhrabrija izjava, jer ko god je rekao Balkan balkanskim narodima, kasnije zbog te izjave je bio lomljen, tretiran na jedan način koji je kako i na koji način da se taj čovek izmesti iz politike, jer ne može kao što rekoh, Balkan balkanskim narodima. Dakle, mi učešćem u ovoj raspravi, glasanjem za ovaj dokument zapravo šaljemo poruku regionu, Evropi, svetu, šta je zapravo politika Srbije. Prestanite da nam očitavate i da nam govorite šta je naša politika. Ovo vam je naša politika, saradnja, slobodan protok ljudi, roba i kapitala. Šta je tu problematično, šta je tu sporno, kome to ne odgovara? Onima koji žele da večno budemo zaostali, onima koji žele da živimo kao u „Travničkoj hronici“, zauvek zavađena plemena koja se raduju strancima, pa će jedni da se raduju jednim strancima, drugi će da se raduju drugim strancima. Ti stranci će međusobno da razgovaraju i da se dogovaraju iako se i oni međusobno ne razumeju, a mi ćemo međusobno da se hvatamo za vrat. Mi želimo tome da stavimo tačku. Ovo je put u tom pravcu. Želim da kažem da sam posebno ponosan što ću biti u prilici da podržim dokument koji ide u pravcu apsolutne promene politike u ovom delu Evrope i sveta. Da li ćemo u tome uspeti svi zajedno, da li će u tome predsednik Vučić uspeti, iskreno, videćemo. Velike će biti prepreke i moćni će biti protivnici, jer se ovo kosi sa onim što je namenjeno ovom delu sveta i narodima koji ovde žive u proteklih iks vekova. Teško će biti to promeniti, na nama je da se trudimo. Ovo će biti naš doprinos i biću posebno srećan, a nadam se i vi drage kolege, što ćemo u tome učestvovati. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Samir Tandir.
Hvala, predsedavajuća. Poštovana predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani ministre, što se tiče međunarodnog sporazuma sa Albanijom, želim da kažem da mi predstavnici Stranke pravde i pomirenja apsolutno to podržavamo. To je jedna politika pomirenja o kojoj govori i najveći predstavnici države, ali i o kojoj je vrlo često govorio i lider naše stranke, akademik Muamer Zukorlić. Jako je važno da ljudi putuju, da se upoznaju, da tako rušimo predrasude i stereotipe. To je sa pozicije običnog građanina. Što se tiče poslovne zajednice, ovo je jako važan sporazum, koji će omogućiti ljudima iz naše poslovne zajednice pristup tržištu od preko tri miliona stanovnika. Albanija je velika naša šansa za naše kompanije. Na tom tržištu naše kompanije su tradicionalno prisutne. To je veliko Halal tržište u kojem preko 50% stanovništva čine direktni konzumenti. Halal industrija je jako razvijena u Srbiji i tu vidim našu izvoznu šansu. Ono što hoću takođe da iskoristim dok je ministar policije tu jeste da želim ministra da obavestim da smo juče u Novom Pazaru, usred bela dana imali pucnjavu ispred policijske stanice, da su nevini, nedužni ljudi, slučajni prolaznici, ranjeni. To je jedna strašna poruka koju ljudi koji su organima ove zemlje od ranije poznati uradili. Prema operativnim saznanjima, verovatno to ima i ministar i nadležne službe, radi se o ljudima koji dolaze iz kriminalnog miljea i hoću da pitam kakva nam se poruka šalje kada neko usred bela dana ispred policijske stanice izvadi oružje i puca po nedužnim ljudima? Ko štiti te ljude i za čiji račun oni to rade, da misle da su možda jači od države i sistema? Što se tiče Predloga zakona o garantnoj šemi, želim da čestitam na ovoj šemi koja je spasila našu privredu. Drago mi je što možemo da obradujemo najranjiviji soj našeg društva, naše penzionere, da će im sutra biti isplaćena jednokratna pomoć u iznosu od pet hiljada dinara. Kada govorimo o borbi protiv Kovida – 19, hoću da istaknem da je u opštinama Prijepolje, Priboj, Nova Varoš jako teška situacija. Želim da odam priznanje medicinskom osoblju u tim opštinama i da još jednom uputim apel nadležnim institucijama da se pomogne Opšta bolnica u Prijepolju, Kovid bolnica u Priboju i Zdravstveni centar u Užicu. Što se tiče Ugovora između Vlade i Evropske investicione banke, koji će omogućiti povezivanje preko 930 škola, to je jedan veliki korak unapred. To je nešto što svakako moramo podržati. Želja nam je da sva deca, i tako se borimo da građanke i građani ostanu u Srbiji, imaju iste uslove za školovanje. Naša misija će u potpunosti biti ispunjena kada učenici beogradskih gimnazija imaju iste uslove kao što imaju uslove i đaci u osnovnoj školi u Dugoj Poljani, u Kladnici ili u Brodarevu. Na taj način se vodi jedna odgovorna politika. Ovo je korak u pravom smeru i iz tog razloga ga treba podržati. Juče, obzirom da mi je isteklo vreme, nisam stigao da se osvrnem na pretplatu za medijski javni servis ili RTS. Želim da istaknem da je nama potreban medijski servis koji pripada svima i da načinom na koji to do sada radi RTS ja lično nisam zadovoljan. Znači, jednu trećinu građanki i građana u Republici Srbiji čine predstavnici manjinskih naroda, manjinskih zajednica. Da li jednu trećinu programa RTS-a imaju oni, posvećenu njihovoj tradiciji, kulturi, običajima za verski identitet? Prema tome, ukoliko želimo, a treba nam medijski servis, da plaćamo pretplatu, onda moramo da svoju programsku šemu napravimo tako da ona odgovara svim građankama i građanima koji u Republici Srbiji žive. Takođe, njihovo odbijanje da se formira redakcija RTS-a na bosanskom jeziku od strane programskog saveta je grubo kršenje Ustava i zakona Republike Srbije koji to garantuju. To je nešto što apsolutno nije prihvatljivo. Prema tome, očekujem da se njihova medijska šema i njihova politika, kada se usvoje svi ovi zakoni u narednom periodu menja. Hvala.
Hvala vama. Reč ima ministar unutrašnjih poslova Aleksandar Vulin.
Hvala lepo. Ja se zahvaljujem uvaženom poslaniku na podršci koju će dati predloženim zakonskim rešenjima. Odgovorio bih na konkretna pitanja, zbog naše javnosti. Jučerašnja pucnjava koja se desila u Novom Pazaru je počinjena od strane, ne moram da govorim imena, to je nešto što istraga utvrđuje, oca i sina. U pitanju su otac i sin koji su bili zajedno u vozilu i pucali su na treće lice. Naravno, i jedan i drugi su uhapšeni. Brzom akcijom policije, niko ne ostane bez adekvatnog odgovora. Hoću da pohvalim, a to ću uraditi i konkretno, policijskog službenika Ivana Milojevića, koji je spasao, bukvalno spasao gospođu koja je bila teško povređena. Ona je zaista potpuno nevina, ona je samo prolazila tom ulicom. Ne mogu da vam dam odgovor kako da zaustavim oca i sina da bez ikakvog razloga, usred bela dana dođu i pucaju na ljude. Nemam razlog da ih uhapsim, ne postoji krivična prijava po kojoj se nije postupilo. To je, nažalost, ono što se dešava. Ali, ono što je najvažnije je to da se takvi incidenti kažnjavaju, da to mora da se kazni, odmah da se kazni. Ja ću vas podsetiti, i to ne smemo nikada da dopustimo, da o krivičnim delima razmišljamo iz ugla vere ili nacije, nikada, ili geografskog prostora, ni slučajno. Podsetiću vas, pre nekoliko nedelja u Novom Pazaru, odlukom nadležnog Tužilaštva, policija je izvršila hapšenje izvesnog broja lica, lica koja su mahom bili članovi gradske uprave. Bilo je tu Bošnjaka, bilo je tu i Srba, bilo je tu lica koja su živela i radila na prostoru Novog Pazara, koja su radila na prostoru Subotice, Novog Sada itd. Policija je doživela pravi linč zbog toga. Bila je napadana na svim medijima, na svim portalima, građani su se okupljali ispred Tužilaštva. Izvinite, kako je to moguće? Meni je jako žao što ni jedna politička partija sa tog prostora nije izašla i pokušala da zaštiti policiju, da zaštiti red, zakon. Ako ćemo tako određivati da neko ne treba da ide pred istražne organe zato što je pripadnik ove ili one nacije ili da je svako privođenje istražnim organima zapravo povod i razlog što je neko pripadnik određene vere ili nacije, nema tu borbe protiv kriminala. To policija naravno neće nikada prihvatiti. To pravosuđe u ovoj zemlji nikada neće prihvatiti. To država Srbija neće prihvatiti. Svi građani ove zemlje su potpuno ravnopravni, nema nikakve razlike. Onaj ko je zloupotrebio fondove, je li on Srbin, Bošnjak, ma šta god, nema nikakve veze. Dakle, konkretno incident, odnosno ja verujem da će Tužilaštvo ovo kvalifikovati kao pokušaj ubistva, naravno da će biti, siguran sam da će biti kažnjeni. Što se policije tiče, policija je uradila svoj posao. Pronašla je počinioce, uhapsila počinioce, čak je i pomogla oštećenoj. Mi ćemo uvek dati sve od sebe. Jednostavno, ne možete svaki put reći da će se tako nešto desiti, niti da to možemo predvideti. Mi možemo da radimo preventivno. Najveća preventiva jedne policije je kada oni koji vrše krivična dela vide da će za to odgovarati, da će biti kažnjeni. To je najviše što mi možemo da uradimo, a naravno nema bolje preventive i nema bolje pomoći nego kada se sarađuje sa lokalnom zajednicom, kada svako hoće i da prijavi, i da kaže, kada svako veruje svojoj zemlji. Toliko, hvala.
Hvala vama. Pretpostavljam da je Samir Tandir tražio pravo na repliku iliti na razjašnjenje odgovora. Izvolite.
Želim da se zahvalim na odgovoru ministru. Ja nisam spominjao ni veru, ni naciju, čak ni Sandžak nisam rekao. Rekao sam grad Novi Pazar, desilo se u sred dana. Što se tiče nekih prethodnih hapšenja, ko je god kriv, a to se u postupku pred nadležnim sudovima dokaže, on će odgovarati. Nebitno da li je Bošnjak, da li je Srbin, da li je Hrvat, da li je Crnogorac itd. Međutim, ovo je jedna jako strašna poruka i za ljude koji žive u Novom Pazaru znaju da su ti ljudi poznati, ja mislim i nadležnim službama, kao neko ko se bavi nekim nedozvoljenim radnjama. Prema tome, ja sam zadovoljan vašim odgovorom, ali samo upućujemo apel da vidimo ko te ljude štiti da su oni na slobodi i da tako šenluče u sred bela dana. Hvala vam.
Hvala vama. Idemo dalje. Sledeća sa liste je narodna poslanica Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvaženi ministri sa saradnicima, kolege poslanici, građani i građanke Srbije, drugi načelni pretres, opet tri važna zakona, govorio je šef poslaničke grupe SPS o celom setu zakona, govorio je kolega Uglješa Marković takođe, a ja ću se osvrnuti na Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o izmenama i dopunama Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnom putovanju državljana. Imaću krajnje lični pristup, nemojte mi na tome zameriti. Drago mi je da je ministar Vulin sa nama, pre svega zato što se dugo poznajemo i što smo se, čini mi se, upoznali još u mojoj rodnoj Peći, pa nam je tim pre ova tema važna i nadam se da ćete razumeti ugao iz kog ću govoriti o ovom zakonu. Veliki je iskorak države Srbije sadržan u ovom sporazumu. Ja to potpuno svesno kažem. Ne umanjujem važnost iskoraka koji je napravila država Albanija. Potpuno svesni vremena koje je iza nas, mi imamo u članu 1. sada stav koji kaže – važećim putnim ispravama za državljane Republike Srbije, prema ovom sporazumu, smatraju se pasoš, diplomatski pasoš, službeni pasoš, putni list i biometrijska lična karta. Važećim putnim ispravama za državljane Republike Albanije, prema ovom sporazumu, smatraju se pasoš, diplomatski pasoš, službeni pasoš, važeći putni dokument za povratak u Republiku Albaniju i biometrijska lična karta. Važno je, najpre, zbog Srba koji žive u Albaniji, jer im ovo olakšava da posete svoje rođake koji žive u Srbiji, ali je važno i zbog Albanaca koji žive u Srbiji, jer će takođe moći uz biometrijsku ličnu kartu da posete svoje rođake koji žive u Albaniji. Šta je važnije čak i od ovoga? Vreme iza nas u kome smo granicu između nas i naše komšijske države Albanije prelazili pasošima, bar kada je u pitanju država Srbija, a imali smo iz kontra smera prelaženje i bez bilo kakve isprave i na konjima i na magarcima i sa oružjem i sa tajnim planovima i sa svim onim što nas je dovelo do epiloga koji smo imali 1999. godine ili imamo i danas. Zato sam rekla da će moj pristup ovoj temi biti potpuno ličan, jer zaista mislim da kada Srbija odluči da zaboravi na trenutak i da drugu šansu nekome ko je grubo prekršio u jednom momentu njen teritorijalni integritet i suverenitet, onda to govori u prilog diskusije mog prethodnika, kolege koji je govorio o tome da nam je zaista važnije sutra u smislu da treba brinuti o tome kako prevazići te razlike na kojima, slažem se potpuno sa vama, jedan ozbiljan procenat igrao je, igra i nada se da će imati prostora da igra još uvek. Nemam čak ni u podsvesti nameru da raspirim bilo kakvu mržnju svojom diskusijom, ali imam moralnu obavezu da ukažem na nivo tolerancije, da ukažem na nivo spremnosti države Srbije i na tu pruženu ruku po ko zna koji put. Ja zaista mislim da je treba pružiti i zaista se nadam da neće ponovo biti zloupotrebljena. Važno je za građane i Srbije i Albanije da imaju svest o međusobnom poštovanju, o činjenici da jesmo komšije, da to traje godinama, o činjenici da jedan ovakav sporazum čak pravi bitnu razliku između onoga što jeste zvanična Albanija i onoga što se krije ili bi htelo da se sakrije iza zvanične Albanije, a to su ljudi koji sebe nazivaju i ovako i onako, a zvanično su optuženi za zločine. Ja ih samo tako vidim i neću promeniti svoj stav. Dakle, Socijalistička partija Srbije, odnosno poslanici Socijalističke partije Srbije glasaće, naravno, za ceo set zakona koji se nalazi i tiče drugog zajedničkog jedinstvenog pretresa, ali će moje lično zadovoljstvo biti veće činjenicom da glasam za jedan ovakav sporazum, opet kažem, sa verom da će on biti put u bolje sutra. Svesno ne govorim o ekonomskoj važnosti ovog sporazuma, jer ste o tome sve rekli. Ja zaista želim da ovo bude jedan znak da mi još uvek imamo snage da jedni drugima verujemo i da imamo svest o tome da ne smemo ponoviti greške. Čije su bile veće, o tome ćemo verovatno dugo razgovarati, ali je najvažnije od svega da naše greške više ne smeju biti sadržane ni u kakvim brojkama, a kamoli u broju žrtava. Hvala vam najlepše.
Hvala vama. Naredni govornik je prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala, potpredsednice Kovač. Ministri uvaženi, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Vulin, drago mi je što ste opet sa nama, što ste opet u Sektoru bezbednosti i što ćete imati priliku da i ovde pokažete, nadamo se, vrhunske rezultate kao što je to bilo u prethodnom periodu dok ste bili ministar odbrane. Danas ću govoriti o tome koliko je značajno za našu zemlju ovo što danas radimo i ono što jeste samo nastavak politike koju je definisao predsednik Aleksandar Vučić, počevši od njegovog mandata kao predsednika Vlade 2014. godine, a to je jedna politika integracija Srbije, politika stvaranja zemlje koja ima najbolji mogući poslovni ambijent, koja privlači najviše investicija i koja se bavi isključivo modernizacijom zemlje, ali uz to saznanje i promociju tog načina političkog mišljenja i delovanja da je za stabilnost Srbije, da je za razvoj Srbije i modernizaciju naše zemlje potrebno da imamo stabilnost u celom regionu. Kao najveća i najmnogoljudnija i ekonomski najsnažnija zemlja, dužni smo da ohrabrimo i druge, da ohrabrimo i sve one oko nas da budu bolji, da bolje sarađujemo i da radimo zajednički na postizanju onoga što jesu civilizacijske tekovine 21. veka, posebno u domenu politike i u domenu ekonomije i trgovine, a to je slobodan protok roba, ljudi i kapitala, što definitivno predstavlja ova ideja koja se vrlo dinamično implementira, a to je ideja "Mini Šengena", koja je potpisana od strane našeg predsednika, naravno predstavnika Severne Makedonije i Albanije, koja definitivno daje šansu našoj zemlji da više trguje, da više izvozi i da na taj način stvara veći BDP i veće mogućnosti za naše građane i domaće stanovništvo. To jeste, naravno, prioritetni politički cilj koji je definisan, kao što sam rekao, 2014. godine. To je neprestana modernizacija ove zemlje i to je možda, složiću se sa mojim kolegom Aleksandrom Martinovićem, nastavak one ideje još iz 19. veka naših velikana i ljudi koji su tada vodili Srbiju, od Ilije Garašanina, Jovana Ristića, Stojana Novakovića, svih onih ljudi koji su podržavali ideju i koji su podržavali onu krilaticu - Balkan balkanskim narodima. Ono što jeste istina i jeste tačno, to je da je došlo konačno i krajnje vreme da se okanemo konflikata, da malo istoriju i ono što se događalo u prošlosti ostavimo iza sebe i da se malo više bavimo onim što se događa danas, da se malo više bavimo onim što ćemo raditi u budućnosti i da, kao što to i jeste definitivno ideja predsednika Vučića, definišemo sami sebi ono što jeste naša sudbina, ono što jeste naša politička, ekonomska i svaka druga budućnost. To znači moratorijum na konflikte, to znači rad na dnevnoj bazi na tome da se zemlje povezuju, da se zemlje podržavaju i da, naravno, prvenstveno razvijemo ekonomsku saradnju i razvijemo jedan jedinstveni prvenstveno, ne politički, ali ekonomski prostor. Činjenica je da velike sile svetske sile i veliki svetski igrači vrlo često ovaj region Zapadnog Balkana posmatraju kao ceo region, kao skup različitih entiteta i država, ali posmatraju ga kao jedno jedinstveno tržište, s obzirom da sigurno ne mogu posmatrati Albaniju koja ima manje od tri miliona stanovnika ili Severnu Makedoniju, ili neku drugu zemlju, kao neki veliki ekonomski potencijal, ali kada je to udruženo, kada mi imamo zajedničku ponudu za investitore i udružimo svoje privredne, prirodne, turističke i ekonomske potencijale i kapacitete, to onda može da bude jedan potencijal koji podrazumeva 10, 15, 20 miliona stanovnika, jedno vrlo pristojno tržište kada je u pitanju kupovina i kada su u pitanju potrošači, i naravno, sve ono što radimo da jačamo njihovu potrošačku moć, ali i naravno da radimo zajednički, sa svim tim investitorima iz svih zemalja na svetu, da koristimo na najbolji i najefikasniji mogući način sve prirodne resurse koje imamo i naravno one resurse koji su nam najbitniji i koji su nam najdragoceniji ovde, a to su ljudi. Srbija je prvenstveno bogata ljudima, ljudima koji su kvalifikovani, ljudima koji su vredni, ljudima koji su sposobni da rade i da ispunjavaju najzahtevnije zadatke stranih kompanija sa najvišim mogućim standardima i to možemo da vidimo gotovo svakodnevno. Juče smo imali priliku da vidimo, predsednik Vučić je bio na tom otvaranju, odnosno polaganju kamena temeljca za fabriku „Tojo tajers“ u Inđiji, u kojoj će mnogo ljudi biti zaposleno. Možda još važnije od toga da li će biti 500, 600 ili 700 ljudi zaposleno u toj fabrici je poruka, poruka da jedna od najstarijih, najboljih japanskih kompanija je baš izabrala Srbiju da investira u nju, od svih zemalja u Evropi, od svih zemalja u ovom centralnom i istočnom delu Evrope i Zapadnog Balkana, baš Srbiju. Naravno, kao ozbiljni ljudi koji se ozbiljno bave politikom, ne može da se kaže da je to slučajno, da je neko tamo u Japanu slučajno okrenuo globus ili kartu i pokazao na Srbiju. Ne, to je rezultat jednog ogromnog, velikog, posvećenog rada, predsednika države, Vlade Republike Srbije, nas ovde kao većina u parlamentu, prioritetno SNS, na tome da poboljšamo poslovni ambijent, na tome da maksimalno unapredimo krizni menadžment što je rezultiralo time da smo jedna od zemalja koja se najuspešnije bori sa ovim izazovom kada je u pitanju korona virus i njegove ogromne posledice na zdravlje, na zdravstveni sistem, na ekonomiju. Mnoge zemlje koje su bogatije od nas, su imale, imaju i tek će imati katastrofalne posledice, a nama, kako reče ministar, Siniša Mali, „Standard and Poor's“ daje kreditni rejting. Nama Svetska banka, MMF, sve međunarodne relevantne organizacije predviđaju jedan ozbiljan i veliki rast tokom narednih nekoliko godina. Želim da kažem da inicijativa Mini Šengena je upravo značajna zbog toga što za primer daću da Srbija izvozi u zemlje CEFTA negde oko tri milijarde evra, a uvoz iz tih zemalja u našu zemlju je negde oko 900 miliona, trgovinska i ekonomska saradnja sa Albanijom je na vrlo niskom nivou i mi ovde u Srbiji ne smemo da prenebregnemo tu činjenicu da je tržište od tri miliona ljudi važno za nas, da su susedne zemlje, u stvari, pored ključnih evropskih igrača ključne za naš izvoz, ključne za naš ekonomski razvoj, ključne za domaće investicije, ali i izvoz posebno domaćih preduzeća u te zemlje. Svako novo tržište, svaka nova zemlja, svaki novi kupac je važan za Srbiju i važan za našu zemlju i hvala predsedniku Republike što je prepoznao još pre šest, sedam godina i što je definisao krilaticu, ekonomija prvo koju je posle i Ričard Grenel, specijalni izaslanik predsednika trampa za dijalog između Beograda u Prištine prepoznao kao glavnu odrednicu, kao nešto što je preko potrebno i osnovno da bi došlo do dugoročnog mira, da bi došlo do dugoročne stabilnosti u ovom delu Evrope i kako bi svi naši narodi, svi koji žive na teritoriji Zapadnog Balkana, bez obzira na statusno nerešena pitanja koja ćemo rešavati u narednom periodu, jer Srbija je posvećena dijalogu, Srbija je posvećena tome da dođe do rešenja koje će nam omogućiti trajni mir i koji će prvenstveno omogućiti našem narodu da se razvija i da ubira plodove svih naših bogatstava i potencijala koje naša zemlja ima. Ne možemo da se zavaravamo da je to moguće ako imamo stalne tenzije, da je to moguće ako ne sarađujemo i da je to moguće ako ta saradnja prioritetno nije sa narodima, zemljama i entitetima koji se nalaze pored nas. Zato što je naš najveći izvoz u Bosnu i Hercegovinu, u Severnu Makedoniju, naši najveći privredni i ekonomski partneri su upravo zemlje iz ovog regiona. Rekao bih nešto sa čime su se složile kolege koji su bili prethodni govornici. Tu je jako važna bila uloga predsednika Vučića koji je uvek bio na toj liniji da smo, recimo, sa Albancima sa kojima imamo mnogo nerešenih pitanja, posebno po pitanju Kosova i Metohije, da smo probali sve, u našoj istoriji smo probali sve, ali nismo probali jedno, a to je prijateljstvo i saradnja. Ovaj Mini Šengen, ova saradnja koju im država Srbija nudi, i Albancima u Albaniji, i Albancima u na KiM, a to je pružena ruka za trgovinu, to je pružena ruka za biznis, to je pružena ruka da vidimo kako će naši građani Srbije, građani u celom regionu bolje da žive. Zbog toga je predsednik Vučić danas upravo avangarda u celoj Evropi, zato što pruža ruku i zato što shvata da jedino putem ekonomske saradnje i ovih vrsta podupiranja, ovakvih vrsta inicijativa Srbija i naš narod može da napreduje. Pri tome, ne sporimo pravo nijednom drugom narodu da može da napreduje, da treba da napreduje, jer je i to u interesu Srbije, jer je i to u interesu toga da Srbija izveze što više roba i usluga u ovom regionu, bez obzira ko je koje vere, ko je koje nacije, nama je bitno da imamo ovde što više preduzeća, da naša privreda cveta, da u Srbiji ima sve više i više bagera, kranova, što više gradilišta, što više autoputeva, a ovo i jeste jedini put koji podrazumeva da to može da se ispuni i u tome je glavni značaj i u tome je značaj vizije predsednika Vučića kada je u pitanju Srbija i kada je u pitanju to kako Srbija treba da izgleda 2025. godine, kako Srbija treba da izgleda 2030. ili 2050. godine. Možemo da čujemo ovih dana kritike onih kojih im je, valjda, drago da Srbija ne napreduje, drago im je što možda neki liberalni političari iz EU, iz Evropskog parlamenta kritikuju Srbiju kao što kritikuju Ameriku po pitanju raznih tema. Ali, ja želim da kažem nešto o čemu se nije mnogo pisalo, nažalost, a to je da upravo priznanje tome da je Srbija deo Evrope, da je Srbija već u EU, to da je SNS domaćin krajem naredne godine Političke skupštine Evropske narodne partije, najveće partije i najzastupljenije partije u Evropskom parlamentu, gde su članice sve najbolje, najdemokratskije, najprogresivnije stranke u celoj Evropi i takvu čast dobije baš SNS. Ista ta stranka čiji je i predsednik i mi kao članovi smo prokazani u nekim tzv. nezavisnim ili tzv. liberalnim medijima da nismo za Evropu, da ne ispunjavamo neke, kako oni kažu, tzv. evropske vrednosti i onda dođe hladan tuš iz Evropske narodne partije i SNS bude predložena i prihvaćena za stranku koja će biti domaćin Političke skupštine Evropske narodne partije na kojoj će se definisati politika Evropske narodne partije u narednom periodu, na kojem će raditi puno radnih grupa i gde ćemo mi učestvovati kao partija u definisanju evropskih politika. Ja ne razumem šta će bilo kome veće priznanje kada je u pitanju pozicioniranje i ove stranke i našeg rukovodstva u Evropi i naravno u evropskim institucijama? Želeo sam još nešto da kažem pošto se povela velika hajka na predsednika Vučića i na Vladu prethodnih dana po pitanju elektroenergetskog sistema na teritoriji Kosova i Metohije. Želim samo da ih podsetim na to koliko se isto taj Vučić u Vašingtonu borio da dobijemo zajedničko upravljanje sa Amerikancima jezera Gazivode, koliko se borio da ne postoji u budućnosti ni jedan procenat šanse da neko ugrozi ne jedan ljudski život našeg naroda na teritoriji Kosova i Metohije, nego da ne ugrozi ni jedan pedalj naše zemlje, ni jedan pedalj naše imovine na teritoriji Kosova i Metohije. Tek će se videti koliko je to bio hrabar, koliko je to bio pametan potez, jer mi danas čuvamo i štitimo naš narod i nećemo dozvoliti. Primenićemo svako diplomatsko sredstvo i razgovaraćemo i stvaraćemo partnerstvo sa svakim ko može da nam pomogne da pitanje Kosova i Metohije, kao i svako drugo političko pitanje, a ovo jeste „par ekselans“ političko pitanje i za Republiku Srbiju i za region i za celu Evropu, sarađivaćemo sa svakim ko Srbiju smatra ravnopravnim partnerom, ko Srbiju smatra i ko priznaje, kao što su to Amerikanci uradili i u Vašingtonu 4. septembra, da Srbija ima legitimne interese na Kosovu i Metohiji i da legitimno ima pravo da ih brani svim diplomatskim sredstvima. Gospodo draga koji se niste pomerili i niste ustali iz vaše fotelje dok ste vršili vlast 12 godina, dozvolili da 114 država za 14 godina prizna tu lažnu državu, vi ste se usudili da kritikujete, vi koji se usuđujete da govorite da će Vučić priznati tzv. Kosovo za Vidovdan, pa onda nekog drugog, pa za Novu godinu, pa za Božić, pa za katolički Božić? O čemu se ovde radi? Radi se o jednom sistemskom, o jednom ozbiljnom napadu, ne samo na predsednika države, nego na ovu državu i na pokušaj sistemskog rušenja preko našeg finansijskog sistema, svega onoga što smo postigli u ekonomskom domenu prethodnih nekoliko godina, do zadiranja u naše najbitnije i najvitalnije interese kada je u pitanju odbrana našeg suvereniteta i integriteta kada je u pitanju Kosovo i Metohija. Želim da na samom kraju kažem da mislim da građani Srbije mogu da budu mirni kada je u pitanju nastavak daljeg dijaloga sa predstavnicima privremenih institucija na Kosovu i Metohiji, da možemo da čujemo jasne poruke iz SAD-a da će vašingtonski sporazum da se implementira u punom kapacitetu, da će američki DLC da ostane ovde, da će američki DLC da podržava Mini Šengen, da će da uloži u Srbiju, kako je rekao ministar Mali, u vrlo kratkom periodu 1,1 milijardu dolara. Da li znate li koliko je to, građani Republike Srbije, radnih mesta? Ja mislim da ne treba da se bojimo mnogo oko ovog uključivanja Madlen Olbrajt u proces dijaloga. Mislim da ona nije ni fizički, a ne znam na bilo koji drugi način sposobna da se uključi u tako jedan visok nivo dijaloga i onoga što on zahteva, tako da mislim da će predsednik Vučić da nađe najbolji način, s obzirom da je stvarao prijateljstvo u Americi, u američkom Kongresu i Senatu i da će i na jednoj i na drugoj strani naći rešenje i opet naći opciju da nas SAD gledaju kao na pouzdanog partnera i kao na državu koja jeste prirodno najveći saveznik Amerike u ovom delu Evrope, kao što jesmo saveznici i Narodne Republike Kine i Ruske Federacije, jer je to upravo onaj najveći kvalitet koji je Vučić doneo našem geopolitičkom pozicioniranju, a to je da sarađujemo sa svima i uz to da ostanemo poštovana i dostojanstvena država koja brani srpske interese, koja brani svoje stavove, kao što mi sad branimo ovu politiku Balkan balkanskim narodima, kao što branimo politiku Srbija našem narodu, građanima Republike Srbije, srpskom narodu, branimo srpske interese, interese Republike Srbije. Živela Srbija! Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku prof. dr Vladimiru Marinkoviću. Po listi govornika, naredna je narodna poslanica Mirela Radenković. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovani narodni poslanici, uvaženi ministre sa saradnicima, uvaženi građani Srbije, prošle nedelje smo usvojili budžet za 2021. godinu. Pored svih problema kroz koje prolazi naša zemlja, mi u 2021. godini imamo razvojni budžet. Očekuje nas povećanje plata i penzija, ulaganje u infrastrukturu, zdravstvo, zaštitu životne sredine, privredu i poljoprivredu. Zahvaljujući odgovornoj ekonomskoj politici, sprovedenim reformama i ulaganjem u infrastrukturu, Srbija je danas zemlja koja može da pomogne i privredu i građane da zajedno prođemo kroz krizu izazvanu korona virusom. Privreda predstavlja važan ekonomski pokretač. Republika Srbija je donela paket mera za pomoć podrške privredi, koje imaju za cilj očuvanje zaposlenosti i podršku preduzetnicima koji su najviše pogođeni. Poštovani ministre Mali, zahvaljujem vam se što ste juče i danas sa nama kako biste dali podršku paketu mera za pomoć privredi. Jedan od takvih mera je i garantna šema kao mera podrške privrede za ublažavanje posledica izazvanih korona virusom. Naime, kroz garantnu šemu Republike Srbije, koja je stupila na snagu za vreme vanrednog stanja, odobreno je više od 20.000 kredita za mala, velika, mikro i srednja preduzeća, kao i za poljoprivredna gazdinstva u Republici Srbiji, odnosno odobreno je 170 milijardi dinara komercijalnih kredita po povoljnim uslovima čime je sačuvana likvidnost najugroženijih segmenata naše privrede. Imajući u vidu neizvesnost koja donosi period prvog kvartala u 2021. godini, važno je da se obezbedi nastavak preduzetih mera podrške privredi. Ovim zakonom je predviđeno produžavanje perioda u kome se preduzetnicima mogu odobriti povoljni krediti osigurani garancijom Republike Srbije. Time se nastavlja podrška privredi i omogućava da se u potpunosti iskoriste sredstva koja je država, u saradnji sa komercijalnim bankama, odlučila da obezbedi u postizanju svog cilja, to jest očuvanja privrede naše države. Kroz mnoge pokazatelje videli smo da je naša država uz svoje građane. Ja dolazim iz Lapova, iz opštine u srce Šumadije koja ima 7.500 stanovnika. Moram da napomenem da sve što je urađeno bitno u proteklom periodu u opštini Lapovo, urađeno je zahvaljujući finansijama naše države. Urađeno je dosta toga. Uređeni su trgovi, uređena je zgrada same opštine u centru, urađene su škole, imamo radove danas na hali, ali ono što je najvažnije jeste da mi danas u Lapovu imamo investitora posle 10, 15 godina, i to investitora koji će u narednom periodu zaposliti 200 radnika. Od svega što je urađeno i od svega što će biti urađeno u narednom periodu, najvažnije je da je predsednik Aleksandar Vučić vratio veru građanima da je Srbija njihova država koja brine o njima. I u ovim teškim vremenima Srbija ide napred. Građani Srbije su glasali za svoju budućnost i budućnost svoje dece. Hvala.
Zahvaljujem i čestitam koleginici na prvom izlaganju u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Sledeći govornik je narodni poslanik Života Starčević. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas raspravljamo o tri veoma važna zakona među kojima je i Zakon o potvrđivanju Finansijskog ugovora „Povezana škola“ između Republike Srbije i Evropske investicione banke, vredan 65 miliona evra. Mi iz Jedinstvene Srbije smatramo da je svaka investicija u obrazovanje odlična investicija, jer je svakako neznanje najskuplje. Juče u raspravi kada smo govorili o Zakonu o digitalnoj imovini, rekao sam da je svet, pa i Srbija, koja je integralni deo sveta, na početku 21. veka prešla iz ere industrijskog u eru informatičkog društva, a strateške vrednosti informatičkog društva jesu kreativnost, informacija i znanje. Pri tome, znanje nije čast i privilegija, već je znanje pre svega suštinski resurs za razvoj i stvaranje profita. Pre nekoliko decenija, naime, mi smo mogli čitav svoj radni vek koristiti znanja stečena u srednjoj školi ili na fakultetu. Danas bilo koji profesionalac sebi ne može pružiti takav komfor. Naime, svi smo svesni da se znanje danas uvećava eksponencijalno, a zastareva još brže. Jedno američko istraživanje kaže da nivo, odnosno obim znanja se udvostručuje na svakih 18 meseci. To znači da je upotrebljivost znanja iz pojedinih oblasti takva da se meri mesecima i godinama, a ne više decenijama, kao što je bilo nekada. Šta to znači u oblasti obrazovanja i učenja? Naime, većina današnjih učenika u toku svog radnog veka kretaće se različitim, često međusobno nepovezanim oblastima života. Formalno obrazovanje više ne zadovoljava potrebe privrede, tako da će se sve više okretati neformalnom i informalnom obrazovanju. Učenje će postati kontinuirani proces koje traje celog života, tzv. celoživotno učenje, a znati - kako i znati - šta moraju biti dopunjeni sa znati - gde, odnosno gde naći potrebna znanja. Ove brze promene nametnule su preispitivanje načina na koji se učilo i na koji učimo i podučavamo, jer je postalo jasno da tradicionalno organizovana nastava nije dovoljna za postizanje kvalitetnog obrazovanja. Od obrazovnih sistema i nastavnika očekuje se drugačiji pristup prilagođen uslovima informatičkog društva. Nastavnik ne može više da bude isključivo predavač, već on treba da podstiče i usmerava učenje u čijem centru je učenik da koristi informaciono-komunikacionu tehnologiju koja je od velikog kulturološkog značaja za mlade ljude i da pomoću nje dodatno motiviše i angažuje svoje učenike. Informaciono-komunikacione tehnologije u obrazovanju nisu i ne mogu biti same sebi cilj, već sredstvo za razvijanje veština i znanja kod učenika. Za svakog nastavnika od izuzetne važnosti je da ume da integriše informaciono-komunikacione tehnologije u pedagogiju i da je koristi za promociju učenja u čijem središtu je učenik. Iz ovoga proizilazi da moderna škola mora biti opremljena najsavremenijom informaciono-komunikacionom tehnologijom, da moderan nastavnik mora biti dobro obučen da koristi tu tehnologiju, ali i da razume kako da to informatičko znanje kvalitetno integriše u jedan uspešan pedagoško, didaktičko, metodički pristup učenju i podrazumeva modernog učenika koji je zainteresovan za jedan kreativan pristup učenju, istraživanju u procesu učenja. Samo tako naša škola može odgovoriti potrebama modernog informatičkog društva i biti snažan pokretač naše ekonomije i privrede u celini. Zato ovaj projekat „Povezana škola“ koji, rekoh, vredi 65 miliona evra i podrazumeva obezbeđivanje 48.000 laptopova, uvođenje bežične mreće u 1.900 škola, 50.000 računara za zamenu stare računarske opreme u školama, čija je prosečna starost od sedam do deset godina. Takođe, podrazumeva i obuku 250 trenera i 50.000 nastavnika širom Srbije za korišćenje informaciono-komunikacionih tehnologija i za integraciju tih novostečenih informatičkih znanja u nove pedagoško-metodičke oblike rada, odnosno stvaranje modernih škola. Iz takvih škola i jedino iz takvih škola izaći će stručnjaci, mladi stručnjaci koji će biti sposobni da odgovore svim izazovima današnjice, koji će biti sposobni za stalno stručno usavršavanje i doživotno učenje. Takve škole će biti snažan zamajac ekonomiji naše države i društva u celini. Sve su to razlozi zbog kojih ovaj projekat „Povezana škola“ mi iz JS podržavamo i glasaćemo u danu za glasanje. Hvala.
Zahvaljujem se. Sledeći je narodni poslanik Nenad Krstić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, osvrnuo bih se na Sporazum sa Republikom Albanijom, s obzirom da dolazim sa juga Srbije i znam koliko znači dobrosusedski odnos, a i otvaranje granica sa susedima i ovo je još jedan pokazatelj da predsednik Aleksandar Vučić zastupa politiku pomirenja u regionu i međusobna saradnja. Ovakav jedan sporazum je neophodan i mislim da će poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu podržati u potpunosti, jer svima se daje za pravo da mogu da bez povećane procedure odlaze i dolaze, prave svoje poslove, prvenstveno biznise, jer razvoj naših ekonomija, govorim za dve države, je više nego značajan kako bi mogao ceo region da se razvija i kasnije priključuje EU. Hoću da pohvalim i garantnu šemu za privredu. Pozdravljam ministra finansija sa ovakvim paketom, gde se vidi da će privreda u Srbiji imati dodatnu šansu da sebe ojača i izađe još jača i jača. Kao što rekosmo, očekujemo i najbolji BDP, odnosno rast u narednoj godini. Pored ove garantne šeme, juče je bio zakon u proceduri gde se od 2014. godine vidi da i teško zapošljive kategorije, koji su duže od šest meseci na tržištu rada, kao i za lica koja su ostala bez posla, kao i svršeni srednjoškolci ili sa visokim znanjem, apsolutno mogu poslodavci da koriste subvenciju, povraćaj poreza i doprinosa od 65, odnosno 75% doprinosa. Sve ovo govori da Republika Srbija i politika koju vodi Aleksandar Vučić je okrenuta ka razvoju. Ovakve stvari samo vode put razvoja naše ekonomije i naše države. Mogu samo da naglasim da ovakve stvari se najviše tiču prvenstveno malih i srednjih preduzeća koja treba da budu okosnica razvoja malih opština, prvenstveno kao što je Trgovište odakle ja dolazim, s obzirom da veliki sistemi kao jučerašnje otvaranje jednostavno je nemoguće otvoriti u Trgovištu, jer za tako nešto ne bi bilo ni dovoljno kadra. Ovakve stvari kao što su povraćaj i doprinosi od 2014. godine do danas važe, kao što je garantna šema. To je ključ za razvoj i opstanak malih i srednjih preduzeća, a naravno i otvaranje novih. Mogu da pohvalim i zakon umrežavanja škola. To je danas kada svi vidimo dobar deo i prosveta funkcioniše na onlajn nastavi i više nego potrebno. Kažem da ovakav zakon je s pravom i u pravo vreme došao i mislim da svi đaci, prvenstveno koji su u ruralnim sredinama, kao što je opština Trgovište, imaju za pravo da koriste najnovije tehnologije i da sebe uče i obučavaju za buduća vremena. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik mr Đorđe Kosanić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče Skupštine, poštovani ministre Mali, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su danas veoma tri važna zakona i poslanička grupa Jedinstvene Srbije u Danu za glasanje podržaće sva ova tri predloga zakona. Moje izlaganje danas biće usmereno na Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o izmenama i dopunama Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o slobodnom protoku robe i državljana. Praktično, ovim sporazumom omogućava se državljanima Albanije sa jedne strane slobodan ulazak na teritoriju Republike Srbije bez korišćenja putne isprave, praktično korišćenjem samo biometrijske lične karte. Isto sa druge strane i građanima Srbije na isti način ulazak u Albaniju. Dakle, sa jedne strane olakšava se slobodan protok robe, kapitala, a sa druge strane omogućava se i razvijanje dobrosusedskih odnosa između zemalja zapadnog Balkana, da kažem svih pet zemalja zapadnog Balkana. Ako sarađujemo u regionu onda je i naš glas mnogo jači, ne samo prema EU, nego i prema drugim značajnim međunarodnim akterima. Sve zemlje zapadnom Balkana su male zemlje. Albanija ima ispod tri miliona stanovnika, Crna Gora 650.000 i ova inicijativa mini šengena baca jednu drugačiju perspektivu na ceo naš region. Dobijamo jednu veliku perspektivu. Svakako trebamo ovde reći da pojedinačni nastupi uvek su slabiji nego kada nastupamo sa više aktera. Mala tržišta praktično nemaju nikakvu perspektivu na ujedinjenom velikom tržištu EU. Za potpuni uspeh ove inicijative mini šengena potrebno je da se uključe svih pet zemalja zapadnog Balkana. Kada kažem svih pet zemalja, mislim na ove tri zemlje, Srbiju sa našom južnom pokrajinom, naravno, Severnu Makedoniju, sa druge strane i Albaniju, ali isto tako i uključivanje Crne Gore i BiH. Pogotovo sada kada je Crna Gora dobila novu Vladu, siguran sam da će prepoznati značaj mini šengena, prepoznaće značaj ove inicijative za ceo region. Iako je možda u nekom trenutku i postojala neka dvojba kod pojedinih zemalja da li će ova inicijativa možda udaljiti od EU, sada mislim da svi dobro vide da ova inicijativa će nas dodatno približiti EU. Ako uzimamo neke primere iz regiona ili dalje, moram da kažem da je dobar primer Višegradska inicijativa ili Višegradska grupa. Oni su imali potencijal ekonomski i politički i svaki drugi i posle ulaska u EU. Sa druge strane, ovde treba reći da i čelnici Svetske banke govore o benefitima ekonomskim koji će doneti mini šengen. Kada to kažem, oni govore da u slučaju stvaranja mini šengena doći ćemo do toga da će se smanjiti troškovi i u trgovinskoj razmeni za čak 14% na godišnjem nivou. U praksi, sa druge strane, ova inicijativa trebalo bi da realizuje četiri evropske slobode – kretanje ljudi, kapitala, robe i usluga i to treba da donese, da kažem, dobrobit za sve građane Srbije i celog regiona, a ne samo za privrednike. Sa druge strane, u vremenu koje mi je ostalo, treba potpuno i otvoreno reći da ceo region ima perspektivu i želi da uđe u EU i to nam je cilj, ali sa druge strane i EU treba da bude otvorena prema nama da kaže šta je budućnost zapadnog Balkana, da kaže kojim putem treba da idemo, a ne da nam stalno postavljaju nove i nove kriterijume. Sa druge strane, neverovatna stvar, ja moram otvoreno ovde da kažem da nam se kaže da mi 17% svoje teritorije trebamo da predamo. Koja je to zemlja EU koja je ušla u EU, predala 17% svoje teritorije? Sa druge strane, ovde želim da kažem i važnu stvar da pet zemalja EU nije priznalo tu lažnu tvorevinu, da od 193 zemlje koje čine UN, više od polovine ne priznaju, da 18 zemalja smo inicijativom Aleksandra Vučića i Ivice Dačića, povukle su to priznanje. Dakle, na samom kraju želim samo da kažem, mi od EU mislim da smo uslove sve ispunili i od EU očekujemo samo jasnoću i dalekovidost. Na samom kraju, samo da kažem da će poslanička grupa JS u Danu za glasanje podržati sve predloge zakona iz ove objedinjene rasprave. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Miloš Banđur.
Hvala. Poštovani predsedniče, poštovani ministre, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, ja ću ukratko prokomentarisati, odnosno uzeti učešće u diskusiji o sve tri tačke dnevnog reda. Pošto je prva potvrđivanje Sporazuma između Republike Srbije, odnosno Vlade Srbije i Saveta ministara Republike Albanije, mogu da kažem da je to dobar korak i da taj korak je rezultat napora koji Republika Srbija i naš predsednik ulažu od 2014. godine u rešavanju spornih pitanja i unapređenju odnosa sa Republikom Albanijom. Naravno, bilo koje dve zemlje da reše da građani iz jedne u drugu putuju bez pasoša, samo sa ličnom kartom, biometrijskom ličnom kartom, to predstavlja dobar i pozitivan korak, a pogotovo kada se radi o odnosima između Srbije i Albanije gde su postojali u prošlosti problemi i gde i dalje postoje neka neregulisana pitanja. Posebno neregulisana pitanja i neregulisani odnosi između srpskog i albanskog naroda u celini u ovom delu Balkana. Što se tiče zakona kojim se daje garancija Republike Srbije na dve milijarde evra koje su namenjene preduzetnicima, mikro, malim i srednjim preduzećima u privatnom vlasništvu, a povodom epidemije Kovid 19 i štetnih posledica koje su mogle da nastanu i problema u poslovanju u cilju očuvanja tekuće likvidnosti i pribavljanja obrtnih sredstava. Radi se o meri koju je Vlada Srbije primenila još aprila meseca, odnosno donela aprila meseca. Kao što vidimo iz ovog zakona, jedna milijarda, odnosno do jedne milijarde, do polovine sredstava opredeljeno je za refinansiranje onih obaveza koje će dospeti ili koje dospevaju onima koji nisu u stanju da ih izvrše, a konkurišu za kredite kod komercijalnih banaka u periodu između 29. februara 2020. godine i 30. juna 2021. godine, a druga polovina, punih 50% sredstava za nove kredite za tekuću likvidnost i obrtna sredstva. Naravno, dobro je da ovi krediti sadrže i grejs period od devet do dvanaest meseci, što će svakako privrednim subjektima olakšati poslovanje i što su oni na 36 meseci, tako da se ne ugrozi prilikom otplate tekuća likvidnost. Takođe primećujem iz zakona da se Vlada obavezala da u svakom budžetu, odnosno u budžetu za svaku kalendarsku godinu obezbedi onoliko sredstava koliko će otprilike biti potrebno za garanciju po kreditnim šemama i da se sa svakom pojedinačnom bankom potpisuju pojedinačni ugovori o garantnoj šemi. Ono što meni ovde jedino, možda u čitavoj ovoj priči oko ovog zakona nedostaje, a mislim da sam to rekao i u jednom od prethodnih izlaganja, to je da i neka javna preduzeća, odnosno privredna društva čiji je osnivač Republika imaju potrebu za ovakvim kreditima, odnosno garancijama Vlade Republike Srbije, jer oni osim toga što im je osnivač Republika nemaju ništa drugo obezbeđeno od strane države, nemaju obezbeđeno tržište, nemaju obezbeđene neke posebne ugovore i prednosti u odnosu na privatne firme i privatna privredna društva. Tako da mislim da je i neke subjekte koje osniva Republika, a koji su na tržištu prepušteni sami sebi i posluju pod istim uslovima pod kojima posluju i privatne firme, privatne kompanije, možda trebalo obuhvatiti ovim konkretnim šemama i nekim drugim vrstama pomoći koje su bile u aprilskom i julskom paketu. Što se tiče trećeg zakona koji se odnosi na projekat „Povezane škole“, iz zakona se vidi da Evropska investiciona banka učestvuje sa 65 miliona evra u zajmu, a da ostatak obezbeđuje država Srbija ili iz sopstvenih sredstava ili zajmova ili donacija. Vidi se da prva faza podrazumeva opremanje 400 škola bežičnom lokalnom računarskom mrežom, druga faza 500 škola i sve to radi Republika Srbija i to je uslov da Evropska investiciona banka uskoči sa investiranjem treće faze koja podrazumeva opremanje 930 škola u Srbiji, znači ukupno 1830 škola sa bežičnom lokalnom računarskom mrežom. Te škole će biti povezane na Akademsku računarsku mrežu u kojoj već sada se nalazi negde oko 300 obrazovnih i naučnih institucija u Republici Srbiji lociranih u pedesetak gradova, povezanih optičkim vezama. Naravno da je sad zbog učešća, odnosno zbog povezivanja još 1.830 škola potrebno ojačati kičmu te Akademske mreže. Biće povećan broj čvorišta. Potrebna su, znači, ulaganja i u tu mrežu, ali mislim da ono što je najvažnije je povećati digitalne kompetencije nastavnika koje su jako slabe u proseku. Naravno, ima nastavnika koji su izuzetno obrazovani na tom planu, ima onih koji se jedva snalaze ili ne snalaze sa novim tehnologijama i oni ne samo da će biti obučavani, nego će kasnije imati mentore koji će im pomagati da rešavaju probleme na koje će oni nailaziti u praksi tokom perioda uhodavanja. Naravno da će svih 50.000 nastavnika dobiti laptop. Učionice će dobiti projektore i to će omogućiti izvođenje nastave, odnosno uvođenje novih metoda u nastavni proces. Jedno je kada morate sve da deci objasnite putem krede i table i nemate ništa drugo na raspolaganju, a sasvim je drugo kada u školi imate projektor, laptop i mogućnost da se sve to što imate na laptopu, odnosno računaru projektuje na tabli. Na ovaj način će se olakšati, pre svega, đacima prihvatanje novih znanja. Naravno, nastavnici kojima savremene tehnologije idu nešto teže nešto će se verovatno iskomplikovati u početku proces rada i pripreme, ali u svakom slučaju cilj svega ovoga je da đacima bude lakše da nova znanja usvajaju brže, kvalitetnije i da ono što treba da im bude prezentovano bude prezentovano na jedan pojednostavljen i, da kažem, savremen način. To je sve. To su, znači, tri zakona danas na dnevnom redu. Sva tri su zaista toliko dobra da nema razloga da bilo ko ima bilo kakve primedbe ili sumnje i, naravno, ja ću kao ostali, verovatno, podržati to u danu za glasanje.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ana Miljanić. Izvolite Ana.
Zahvaljujem predsedniče. Uvaženi ministre, poštovani narodni poslanici, nedavno je jedan od naših kolega, a mislim da je u pitanju gospodin Kovačević, prilikom diskusije o budžetu rekao da je ovo ono vreme o kome će se učiti u knjigama. Dodala bih samo još da potezima naše Vlade neće biti potreban sud vremena da dokaže da su oni bili ispravni. Već ovih dana, već ovog trenutka možemo videti rezultate mera naše Vlade koje ne vide samo oni koji to ne žele. Poštovani građani Srbije, uverena sam da će se pamtiti način na koji se Republika Srbija zahvaljujući odgovornoj i stabilnoj politici, predvođenom predsednikom Aleksandrom Vučićem, izborila sa posledicama pandemije. Uvažene dame i gospodo, jedna od tačaka dnevnog reda danas je i Predlog zakona o utvrđivanju garantne šeme kao mera podrške privrede za ublažavanje posledica pandemije bolesti Kovid 19, izazvane virusom SARS-CoV-2. Činjenica da i pored svih dosadašnjih mera pomoći privredi i građanstvu jedan ovakav zakon pred nama već dovoljno govori o tome koliko je ova država odgovorna, naročito u kriznim situacijama. Ne smem ni da pomislim kako bi ovi dani pandemije proticali da su sada na vlasti oni koji se nisu ni osmelili da pod plaštom tobožnjeg bojkota izađu na izbore u junu i provere svoje poverenje kod naroda. Dakle, pred nama je jedna u nizu mera pomoći privrednicima koji su finansijski najviše pogođeni ovom krizom. Pre nego što danas čujemo nešto više o njoj, podsetiću na neke od mere koje su do sada donete, a usmerene su kako na građanstvo tako i na privredu. Ne smemo smetnuti sa uma da je već u prvim mesecima i u prvim merama u aprilu izdvojeno 608 milijardi dinara, odnosno 5,1 milijarda evra. Jedna od stavki pomoći iz ovih mera je bila i uplata 100 evra svakom punoletnom građaninu Republike Srbije. Usvojene su uredbe o fiskalnim pogodnostima i direktnim davanjima privrednim subjektima u privatnom sektoru i novčanoj pomoći građanima, Uredba o utvrđivanju programa finansijske podrške privrednim subjektima za održavanje likvidnosti i obrtna sredstva, kao i uredba o postupku za izdavanje dužničkih hartija od vrednosti za vreme vanrednog stanja. Ovim je država jasno pokazala da se brine kako o svakom pojedincu, tako i o svakom privrednom subjektu. Tu se nije stalo. U julu je već donet novi paket mera u iznosu od 66 milijardi dinara. Naši najstariji sugrađani, koji su još na samom početku ekonomskog oporavka države podneli najveći teret i na čemu im se nikada nećemo moći dovoljno zahvaliti, nisu zaboravljeni kada je u pitanju finansijska pomoć države. U aprilu su dobili prvu jednokratnu pomoć, a kako smo čuli danas od ministra Siniše Malog sutra dobijaju drugu jednokratnu pomoć u iznosu od pet hiljada dinara. Kada govorimo o podnošenju tereta onih kojima dugujemo najveću zahvalnost su naši medicinski radnici, naši heroji. Pored jednokratne pomoći u iznosu od 10.000 dinara država je uspela da im trajno uveća plate tokom epidemije u iznosu od 10%, a ubrzo ih očekuje i novo povećanje, već početkom godine u iznosu od 5%. Uslovi u kojima rade ne samo iz razloga koji je donela epidemija, već i ranije, poboljšavani su, što kupovinom savremene opreme, što izgradnjom nove infrastrukture. Uvažene kolege, ponekada mi se čini da je predsednik Vučić rezultatima koje postiže, izuzetno visoko postavio lestvicu očekivanja našeg naroda, pa nekako zdravo za gotovo uzimamo jedan podatak, pa, mi smo samo za četiri meseca izgradili dve nove bolnice, od kojih jedna prima već prve bolesnike, a druga će biti otvorena za nekoliko dana, kako je to na otvaranju bolnice u Batajnici kazala predsednica Vlade Ana Brnabić, citiram, potreban je čovek sa vizijom kakav jeste Aleksandar Vučić da u julu i avgustu, kada je sve delovalo mirno, i kada smo naučili sve o koroni, kaže da se moraju izgraditi dve bolnice i da uložimo 80 miliona evra u bolnice i opremu. Država misli i na ostale segmente društva, turizam, ugostiteljstvo, sport, odnosno za pomoć sportskim klubovima, interventno je opredeljeno 10 miliona evra. Kako sam se profesionalno bavila sportom, znam da mnogi vide samo one asove koji se bave atraktivnim sportovima i koji puno zarađuju, ali postoji armija onih koji treniraju i takmiče se u nižim ligama. Oni sada kada nema publike, kada je sponzora sve manje, jedva spajaju kraj sa krajem. Upravo je država klubovima druge i prve lige opredelila pomoć u iznosu od 600 hiljada, do 8,5 miliona dinara, što za neke od njih predstavlja i nivo njihovih godišnjih budžeta. Ova mera je obuhvatila skoro 300 klubova u državi. Bravo za našu Vladu. Dokaz da je Srbija jača leži u činjenici da su svi njeni delovi uspeli da se brzo organizuju i donesu niz mera u svojim sredinama. Ovde želim da pohvalim lokalne samouprave, naše gradove i opštine, koji su uspeli da izdrže nalete korone i sačuvaju građane, privredu i zdravstveni sistem na svojoj teritoriji. Navešću samo jedan primer iz grada iz kog dolazim, Požarevac, koji ima oko 70 hiljada stanovnika. Između ostalih mera, u prvom naletu korone uručio je čak 30 hiljada prehrambenih i higijenskih paketa pojedinim kategorijama građana. Veliko je pitanje da li bi Požarevac, i ostali gradovi i opštine u Srbiji mogli da pored državnih mera donose i svoje, da Srbija predvođena predsednikom Aleksandrom Vučićem kao celina nije ojačala i to zajedno sa svim njenim delovima. Zamislite koliko bi danas odmakli u investicijama i jačanju privrede da nam korona nije zaposela planetu početkom ove godine. Na samom kraju podsećam da uredbom o utvrđivanju garantne šeme kao mera podrške privredi za ublažavanje posledica pandemije bolesti Kovid-19, komercijalnim bankama omogućeno da do 31. decembra 2020. godine odobre do dve milijarde evra povoljnih kredita privredi, i taj period ističe za neke dve nedelje. Zahvaljujući bržem oporavku domaće privrede u drugom, trećem kvartalu, a uzimajući i neizvesnost koji donosi prvi kvartal 2021. godine, evidentno je da predmetni limit neće biti ostvaren u predviđenom roku. Vlada želeći da pomogne još širi krug privrednih subjekata zakonom koji je pred nama, predviđa produženje perioda u kojem preduzetnicima, mikro, malim i srednjim preduzećima, mogu biti odobreni krediti osigurani garancijom Republike Srbije za još šest meseci. Kao i moje kolege iz poslaničke grupe, naravno da ću u danu za glasanje podržati Predlog ovog zakona, razlog na kraju krajeva, leži i u činjenici da dolazi od Vlade koja svoju moć i ekonomsku stabilnost pokazala time što je za paket pomoći do sada izdvojila preko 12% svog BDP. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem i ujedno čestitam na prvom izlaganju u parlamentu. Dame i gospodo, narodni poslanici, sada je po našoj odluci i u skladu sa Poslovnikom pauza od sat vremena. Nastavljamo sa radom u 15.00 sati. [[Posle pauze]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Sledeća na listi prijavljenih je narodna poslanica Ljiljana Malušić.
Hvala, predsedniče. Uvaženi ministre sa saradnicom, dame i gospodo poslanici, danas ću govoriti o Sporazumu o izmenama i dopunama Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnom putovanju državljana. Zašto je ovo dobro? Pre svega zato što će se olakšati putovanje državljanima kako Republike Srbije, tako i Republike Albanije, a ovo je samo jedan nastavak Mini Šengena. O njemu ću malo kasnije, ali ću reći sada – važnost je velika, iz prostog razloga što u Republici Srbiji žive Albanci, rođake imaju svuda, a vrlo je važno da imaju putne isprave. Te putne isprave su sledeće: pasoš, diplomatski pasoš, službeni pasoš, putni list i biometrijska lična karta za građane Srbije, a za građane Albanije isto to, samo što se jedna stavka menja, i to – važeći putni dokument na povratak u Republiku Albaniju. Kad govorimo o Mini Šengenu, treba istaći da je to nešto najbolje što nam se desilo u poslednjih 30 godina. Zašto? Mi smo nekako kuća na drumu, što bi se reklo – istok zapadu, zapad istoku, svima bodemo oči. Dosta je bilo da mi služimo EU za potkusurivanje. Dosta je bilo da nas zovu siromašni Balkanci, samo još sledi valjda – prljavi i zli. Ne, naprotiv, nismo mi to. Mi smo jedna izuzetno inteligentna nacija. Mi smo dali Nikolu Teslu, mi smo dali Milevu Marić, mi smo dali masu naučnika, masu fantastičnih pisaca, masu slikara. Mi smo narod vredan poštovanja. Mi smo jedan vredan, dobar, izuzetno korektan narod, pun empatije. Retko se sreće takav narod kao što su ljudi koji žive na ovim prostorima. Zašto govorim o Malom Šengenu? Jer je poenta priče povezivanje regiona. Dosta je bilo krvi, dosta je bilo ratova. Upravo ta Evropska unija, ne kažem svi, ali većina želi da se ovde nešto dešava, da mi plivamo u krvi. Pa, dosta je bilo – Prvi svetski rat, Drugi svetski rat, ratovi 90-ih, preko dva miliona žrtava. Bilo – ne ponovilo se. Ko rat želi, rat mu bio u kući. Nikada više. Ljudi, nikada više. E, zato je ovo dobro, da ojačamo, pre svega, ovim sporazumom sa Albanijom bilateralne odnose, a Šengen trilaterala. Sednemo, dogovaramo se, imamo zajedničke projekte. Već smo u tome. Radimo infrastrukturne projekte, radićemo auto-put Niš-Priština, od izuzetnog značaja. Radićemo auto-put Beograd-Sarajevo. Završen je Koridor 10. Svi su govorili – Vučić nikada neće da završi taj koridor. Nije tačno. Svako ko je putovao video je da je to vanserijski lep auto-put. Imamo direktnu prohodnost, direktan auto-put do Makedonije, do Bugarske, imaćemo do Bosne i Hercegovine, imaćemo do Crne Gore. Govorili su svi – nema šanse da se uradi do Čačka. Uradio se do Čačka, samo tako lep auto-put. Radi se sada Preljina-Požega. Biće gotov sledeće godine, 30,9 kilometara. Tako se radi. To nama treba, to je regionalno povezivanje. Nastao je, nažalost, Kovid – 19, ta pošast, bila – ne ponovila se. Odmah smo napravili sporazum sa Albanijom i Makedonijom u zdravstvenom segmentu, gde se pomaže Kovid – 19. To je neophodno, ljudi. Takođe, izdavaće se dozvole što se rada tiče, ako se izda dozvola u Beogradu, važiće i za Skoplje i za Tiranu. Zbog brzine. Zamislite neki kamion koji stoji negde na granici sa Albanijom, na primer, ili sa Makedonijom i stoji 50 sati. To je gubljenje novca, gubljenje vremena, gubljenje živaca, a čak roba može i da se vrati. To se tako ne radi. Zato se mi povezujemo. Sigurno je da ko želi da uloži, on će uložiti pre u region nego u male države. Mi smo respektabilna zemlja, mi smo i najveći, veći smo od Severne Makedonije i od Albanije, ali je mnogo bolje da zajednički nastupamo i na trećem tržištu. Kad smo kod Malog Šengena, to je pre svega protok robe, kapitala, ljudi, novca. Bolje njima – bolje svima. Neko je rekao da je to stvaranje male Jugoslavije ponovo. To nema veze. Mi samo stvaramo privredu, jaku ekonomsku sponu. To mora biti tako. Ovo je prosto ruka pomirenja. Dosta je bilo ratova, hajmo da obezbedimo standard kao što je u Švajcarskoj. Ja sam pitala, kad je bio kod nas u gostima, gospodina NjE iz Švajcarske, kako je moguće da u jednoj Švajcarskoj koja ima toliko kantona u kojoj žive Nemci, Italijani, između ostalog i Srbi, Švajcarci, nema razmirica, nema ratova? Znate šta mi je odgovorio? Odgovorio je – ekonomska nezavisnost, ljudi imaju fantastičan standard, razmišljaju o tome gde će da idu na letovanje i zimovanje, a ne ko će koga da ubije, zakolje i ostalo. Bilo – ne ponovilo se. Definitivno, ovo je izuzetno dobar sporazum za jačanje bilateralnih odnosa. Ja sam sigurna da će svi glasati za ovaj sporazum, i ne samo sporazum nego čitav set zakona koji je na programu. Hvala.
Zahvaljujem. Narodna poslanica Danijela Veljović ima reč. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, poštovani ministre, koleginice i kolege poslanici, kapitalni projekat pod nazivom „Povezane škole“, a koji Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacija sprovodi sa Ministarstvom prosvete, nauke, tehnologije i razvoja predstavlja nastavak borbe za unapređenje informacione strukture u svim osnovnim i srednjim školama u Republici Srbiji. Projekat podrazumeva izgradnju bežičnih lokalnih računarskih mreža, obezbeđivanje sigurnog internet pristupa kao važnog preduslova za program digitalnih učionica, opremanje škola računarskom opremom i izradom digitalnih nastavnih sadržaja, kao i obuke za digitalne veštine za 50 hiljada nastavnika. Za ovako važan projekat izdvojeno iz Evropske investicione banke 65 miliona evra, namenjenih za modernizaciju škola. Cilj ovog projekta je da se prevaziđe digitalni jaz i omogući ravnopravni pristup digitalnom obrazovanju za sve učenike u Srbiji, tako da mladi i iz urbanih i iz ruralnih sredina dobiju jednake mogućnosti za sticanje digitalnih veština. Koliko je važna digitalna pismenost vidimo u ovo doba pandemije. Moderno, efikasno obrazovanje, digitalizacija su važna karika obrazovanja u budućnosti, ali ono o čemu je i koleginica poslanica juče govorila na temu razvoja tehnologije - mora se voditi računa da uvek čovek bude ispred tehnologije. Evo šta to u ovom slučaju, kada govorimo o školama, zapravo znači? Kao član Odbora za prava deteta, na konferenciji koja je održana na Međunarodni dan deteta, a na kojoj su učestvovali predstavnici đačkih parlamenata, direktori škola, nevladin sektor koji se bavi pravima deteta, mogla sam da čujem koji su to najveći problemi i strahovi koji muče decu u Srbiji u vreme pandemije. Zaključak je da su mladi uplašeni, da kao glavni problem izdvajaju neusklađenost onlajn i žive nastave, tehničku nepismenost pojedinih profesora, nepostojanje prakse u stručnim školama. Onlajn nastava se kod pojedinih profesora svodi na prosleđivanje materijala. Socijalna distanca ih plaši, čini anksioznim i depresivnim. Trideset sedam procenata dece koja su učestvovala u istraživanju deli računar sa ukućanima, a 14,7% dece uopšte nema pristup računaru. Zbog svega navedenog, Ministarstvo prosvete ima važnu ulogu da pomogne i nastavnom osoblju i đacima, da prebrode ovaj težak period i gubitak koji je nastao usled razdvojenosti i izolacije. Ministarstvo mora imati sluha za dečije probleme, da uvaži mlade, posluša njihove ideje, kako bi izgradili svakako bolje društvo. Veoma važan i značajan je i Predlog zakona o utvrđivanju garantne šeme kao mere podrške privredi za ublažavanje posledica. Republika Srbija će garantovati za kredite koje banke odobravaju mikro, malim i srednjim preduzećima, poljoprivrednim gazdinstvima, privrednim društvima, kao neophodna podrška za revitalizaciju privrede. Jedno pitanje za ministra. Ukoliko može kratko objašnjenje o uslovima koje treba, recimo, da ispune privredna društva, poljoprivrednici kako bi uopšte ušli u ovakav program podrške. Socijaldemokratska partija Srbije će svakako dati punu podršku ovom Predlogu zakona, jer nam je jedinstvo u kriznim periodima, kao što je ovaj, preko potrebno. Politika Socijaldemokratske partije Srbije jeste da je čovek najvažnija kategorija i da su solidarnost, podrška i ljudi iznad svega. Hvala vam.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Viktor Jevtović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, govoriću o Predlogu zakona o utvrđivanju garantne šeme kao mere podrške privredi za ublažavanje posledica pandemije bolesti Kovid 19. Glavni cilj ovog zakona jeste nastavak mera podrške privredi koje imaju za cilj povećanje likvidnosti privrednih subjekata. Naime, kroz garantnu šemu Republike Srbije, koja je stupila na snagu za vreme trajanja vanrednog stanja, zaključno sa 31. novembrom 2020. godine, odobreno je više od 20 hiljada kredita za preduzetnike mikro, mala i srednja preduzeća i poljoprivredna gazdinstva u Republici Srbiji koja su pretrpela veliki udarac na svoju ekonomsku strukturu. Kroz ovaj instrument, koji je po prvi put iskorišćen na ovakav način, komercijalne banke u Republici Srbiji su do sada odobrile preko 1,48 milijardi evra, odnosno 170 milijardi dinara, čime je sačuvana likvidnost najugroženijeg segmenta naše privrede. Uredbom o utvrđivanju garantne šeme kao mera podrške privredi za ublažavanje posledica pandemije komercijalnim bankama je omogućeno da do 31. decembra 2020. godine odobre do dve milijarde evra povoljnih kredita privredi. Ovim se postiže očuvanje privrednih subjekata i podrška države u očuvanju likvidnosti u Republici Srbiji. Kao što smo pokazali svim merama koje smo donosili ove godine, borimo se za svako radno mesto, uspeli smo da sačuvamo na stotine hiljada radnih mesta, za razliku od bivšeg režima koji je nekada gubio u stotinama hiljada. Mi sa pravim merama nastavljamo dalje. To je politika Aleksandra Vučića i Srpske napredne stranke. Takođe, i Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnom putovanju državljana, koji je deo inicijative „Mali Šengen“, direktno doprinosi slobodnom kretanju ljudi, roba, usluga i kapitala, a sve to u cilju dobre međudržavne saradnje i dobrosusedskih odnosa, koji su garancija za mir i stabilnost u regionu na kojima insistira predsednik Srbije Aleksandar Vučić, čija je ideja „Mali Šengen“, povezivanje integracija regiona, umesto guranja Srbije na marginu regionalnih odnosa, koja je bila jedina tekovina bivšeg režima. U tome se ogleda uspeh politike Aleksandra Vučića i SNS na regionalnom planu i tu šampionsku politiku mi nastavljamo. Takođe, Predlog zakona o potvrđivanju Finansijskog ugovora "Povezane škole u Srbiji" između Republike Srbije i Evropske investicione banke. Finansijski ugovor "Povezane škole" kojim je Republici Srbiji odobren zajam od 65 miliona evra projekat je od kapitalnog značaja i predstavlja infrastrukturni komunikacioni preduslov za realizaciju digitalizacije sistema obrazovanja kao jedan od najviših prioriteta Vlade Republike Srbije. Cilj ovog projekta jeste unapređenje obrazovanja, uspostavljanje kvalitetnijih uslova za nastavu i učenje, kao i potpuna primena novih tehnologija u nastavi. Takođe, razvojem IT u školama omogućio bi se dalji razvoj informacionog društva, povećala konkurentnost na tržištu rada, a time obezbedila veća inovativnost i efikasnost rada u svim sferama i podigao kvalitet života građana Republike Srbije. Faze jedan i dva projekta se već realizuju sredstvima iz budžeta Republike Srbije, obuhvatajući izgradnju bežične lokalne računarske mreže u 400 matičnih školskih objekata u fazi jeda, a u fazi dva koja je planirana da se završi do kraja 2020. godine još približno 500 matičnih školskih objekata. Posebna pažnja je usmerena na povećanje nivoa opremljenosti IKT-ea u školama ruralnih područja, koji nije na zavidnom nivou. Opremanje škola informacionim mrežama u ruralnim sredinama bi znatno poboljšalo kvalitet nastave i omogućilo realizaciju nastave na daljinu. Isto tako bi se unapredila i obogatila nastavna jedinica u onlajn okruženju. Elektronske konferencije, predmetni blogovi, diskusione tribine, razmene informacija, elektronska testiranja. Implementacija projekta će omogućiti razvoj digitalnih veština i omogućiti kreiranje novih digitalnih sadržaja, a sve u cilju boljeg i kvalitetnijeg obrazovanja, kao i otvaranje novih radnih mesta i ekonomskog rasta. Isto tako, razvoj digitalnog sistema obrazovanja za veću konkurentnost na globalnom tržištu, prilivu novih stranih i direktnih investicija i dovođenje stranih kompanija. Projekat je podeljen na sledeće komponente. Digitalno opremanje koje podrazumeva obezbeđivanje 48.000 laptopova. Opremanje i uvođenje onlajn mreže u najviše 1900 škola. Nadogradnja akademske mreže, kako bi mogla da opslužuje mrežu od 1900 škola. Informatičko opremanje učionica u vidu obezbeđivanja do 50.000 računara da bi se zamenili zastareli računari starosti od sedam do deset godina. Ukupna vrednost projekta, prema proceni banke, iznosi 111.210.000 evra, od kojih se iz ovog kredita obezbeđuje 65 miliona evra, dok će se preostali iznos vrednosti projekta sufinansirati iz drugih izvora finansiranja, uključujući i budžet. Modernizacija društva, unapređenje obrazovanja i postavljanje države u treći milenijum jedan je od najvažnijih rezultata Aleksandra Vučića i SNS. Ponosni na taj rezultat, mi gradimo dalje. Šta se nudi kao alternativa? Malverzacije od minimum dva i po miliona evra uzetih od građana Beograda u projektu "Most na Adi", o čemu svedoče ovih dana nekadašnji najbliži saradnici Dragana Đilasa. Skrivanje dva i po miliona u gomili od celih 619 miliona evra, koliko su prihodovale Đilasove firme dok je on bio na vlasti. Nije to nikakva alternativa zaštiti srpske ekonomije, razvoju čitavog regiona ili modernizaciji Srbije. To čak i nije politika uopšte. Zato i jesu Aleksandar Vučić i SNS na čelu Srbije, a bivši režim na tviteru. Svako je tamo gde je zaslužio da bude. Tako je rekao narod, tako je rekla Srbija. Hvala vam i živeli!
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Olja Petrović.
Zahvaljujem, uvaženi predsedniče Skupštine. Uvaženi ministre sa saradnicom, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, ja ću se na samom početku osvrnuti na Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o izmenama i dopunama Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Saveta ministara Republike Albanije o uzajamnom putovanju državljana, koji je podnela Vlada. Naime, takozvani "Mini Šengen", kako su moje kolege i navele, ali nije na odmet da se ponovi zbog javnosti koja nas prati, podrazumeva zajedničko tržište koje obuhvata inicijativu slobodnog kretanja robe, usluga, ljudi i kapitala. Slobodno kretanje građana podrazumeva kretanje samo sa ličnom kartom. Ovim sporazumom omogućava se mnogo više od turističkih poseta između ova tri naroda. Ovo je zapravo istorijski sporazum malih naroda koji svojim građanima nudi stabilnu i sigurnu budućnost. Mali Šengen, predstavlja model za dugoročno jačanje mira u regionu. Razrađen je kompletan plan kako da se priznaju diplome između Srbije, Severne Makedonije i Albanije. U višegodišnjem planu i međusobno priznavanje akademskih kvalifikacija kako bi se pojednostavile procedure za međusobno kretanje radne snage. Sigurna sam da će povećana saradnja povećati priliv stranih investicija u ovaj region. Kada isti investitori učestvuju u ovim zemljama stvara se mogućnost razmene inženjera i radnika deficitarnih zanimanja. To je dobar poziv za strane investicije i time se stvara mogućnost podizanja životnog standarda, uvode i dežurstva za fitosanitarne inspekcije koje omogućavaju brže kretanje kamiona gde se predviđa ušteda negde oko 120 miliona evra, dok se samo slobodom kretanja, odnosno kretanja uz ličnu kartu predviđa ušteda od milijardu evra. Veliki potencijal ove tri zemlje vidi u stvaranju zajedničkog turističkog proizvoda i prezentovanja svoje ponude na veliko kinesko tržište. Procene su da 140 miliona ljudi, turisti iz Kine kada nema pandemije putuju širom sveta. Njihova putovanja ne svode se na obilazak jedne države, već obično obilaze dve do četiri države i njihova putovanja najčešće traju osam do 15 dana. Ovim sporazumom olakšavamo kineskim turistima putovanje bez vize čime za njih postajemo još atraktivnije destinacija. Inicijativom Aleksandra Vučića za stvaranje Mini Šengena šalje se poruka gde je region postao stabilan i nije zona konflikta. Mini Šengen je od izuzetnog značaja i u zajedničkoj borbi protiv pandemije. Unapređenjem trgovinske razmene, olakšavanjem protoka robe i kapitala, podrazumeva se i uspostavljanje saradnje među lekarima u zajedničkoj borbi za dobijanje vakcina, kao i formiranje zelenih transferskih linija, a to znači da naše bolnice mogu da prime građane Severne Makedonije i Albanije i obrnuto. U vreme kada EU zatvara granice mi želimo između sebe da ih otvorimo, pružimo ruku pomirenja i želimo da stvaramo dobre susedske odnose. Srbija se na sve načine svakodnevno bori kako bi negativne efekte pandemije izazvane Kovidom – 19 svela na minimum. Kada se osvrnemo od marta meseca vidimo da je država reagovala pravovremeno. Ispostavljene su tri minimalne zarade pune i dve minimalne zarade od 60% mikro, malim i srednjim preduzećima. Medicinskim radnicima povećane su zarade od 10%, uplaćena im je jednokratna novčana pomoć od 10.000 dinara, a od 1. januara dobiće ponovo povećanje zarada, kao i svi oni koji su zaposleni u javnom sektoru. Jednokratna novčana pomoć je isplaćena i penzionerima u iznosu od 4.000 dinara, sutra će im biti isplaćena još jedna pomoć od 5.000 dinara, kako je najavio i ministar Siniša Mali danas, a povećanje penzija je predviđeno od 1. januara 2021. godine, po švajcarskoj formuli. Svim punoletnim građanima koji su izrazili potrebu uplaćena je jednokratna pomoć u iznosu od 100 evra u dinarskoj protivvrednosti. Za pet meseci odložena je uplata poreza i doprinosa, usledila je i ciljna pomoć hotelijerima u gradovima, a pre neki dan isplaćena je još jedna minimalna zarada za sve one koji su zaposleni u ugostiteljskoj industriji. Pored svih navedenih pomoći države pred nama je danas i Predlog zakona o utvrđivanju garantne šeme, kao mere podrške privredi za ublažavanje posledice pandemije bolesti i Kovid – 19 izazvane SARS-CoV 2, koja je podnela Vlada. Glavni cilj ovog zakona jeste nastavak preduzetih mera podrški privredi. Imajući u vidu i dalje prisustvu neizvesnosti u prvom kvartalu 2021. godine, država nastavlja da se ponaša odgovorno i pravovremeno, pa samim tim obezbeđuju nastavak preduzetih mera, podrške privredi koje imaju za cilj povećanje likvidnosti privrednih subjekata uokvirimo onoga što je već državu odlučila da preuzme na sebe. Ovim zakonom je predviđeno produženje perioda u kojem privrednicima mikro, malim i srednjim preduzećima mogu biti odobreni krediti, osigurani garancijom Republike Srbije za šest meseci. Time se privredi omogućava da u potpunosti iskoristi sredstava koja država u saradnji sa Komercijalnim bankama odlučila da obezbedi u cilju očuvanja likvidnosti. Sve navedeno pokazuje da je odgovor Srbije na izazov koji je uzrokovala kriza, snažan i odlučan u pomoći i građanima i privredi. Pored toga mi nastavljamo da vodimo politiku mira, stabilnosti i napretka na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem. U skladu s tim podržaću u danu za glasanje predloženi set zakona, zajedno sa poslaničkom grupom Aleksandar Vučić, kojoj pripadam. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Dabić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani narodni poslanici i dame i gospodo, uvaženi ministre sa saradnicom, pred nama je i danas i ove nedelje jako važan set zakona koji su na dnevnom redu. Pre svega mislim na Predlog zakona o utvrđivanju garantne šeme, kao mere podrške domaćoj privredi. Kada kažemo domaćoj privredi zaista mislimo da je država Srbija, Vlada Republike Srbije izašla blagovremeno. Već u martu smo izašli sa odlučnim merama koje su pomogle da naša privreda može da opstane u jednom teškom vremenu kada je nastupila pandemija korona virusa i na ovaj način mi danas usvajamo zakon koji će omogućiti našim privrednicima da kroz garantne šeme i dalje imaju priliku da apliciraju za povoljne kredite, kredite koji će se koristiti isključivo za likvidnost i za trajna obrtna sredstva. Dakle, ovi krediti se neće koristiti za nabavku opreme, za refinansiranje starih kredita. I dalje dajemo našim privrednicima mogućnost da po povoljnim kreditima dobiju sredstva i da na taj način mikro, mala i srednja preduzeća dobiju mogućnost da i dalje rade i opstaju u ovo teško vreme koje je zadesilo ceo svet. Dvadeset hiljada kredita je do sada podeljeno, ne uključujući kredite Fonda za razvoj, to je svakako veliki broj kredita. Dakle, na taj način smo pokazali da ćemo za sve imati dovoljno sredstava. Upravo mera koju smo doneli, dakle dve milijarde evra koju smo dali našoj privredi pokazuje se da je već iskorišćeno negde oko milijardu i 480 miliona, što znači da i dalje imamo ovih šest meseci dodatni rok da svi apliciraju i da na taj način i dalje pomažemo domaćoj privredi. Da ne pominjemo da smo uložili ukupno šest milijardi evra, onaj paket pomoći našoj privredi, našem zdravstvenom sistemu kada je bilo neophodno, i da smo bez obzira na sva ta ulaganja i dalje u onom nivou mastrihta, odnosno, da nam BDP ne prelazi 60% javnog duga. Prema tome, naveo bih primer, Crna Gora, danas koja je 750 miliona evra uzela pre neki dan zaduženje, po mnogo nepovoljnijoj kamatnoj stopi od 2,95%, dakle, za razliku od Srbije koja zadužuje po veoma povoljnijim kamatnim stopama danas, Crna Gora nijedan dinar nije dala, odnosno evro svojim privrednicima, odnosno svojoj privredi. Opet im BDP prelazi 100% javnog duga, a to je čist primer da mi i sa ovim merama podrške koju smo usvojili smo doveli taj javni dug u nivo mastrihta i na taj način nismo nikako uticali na povećanje javnog duga i mislim da je to pravi primer kako se država danas odnosi prema domaćoj privredi neugrožavajući makroekonomsku stabilnost. Samo bih da pomenem ovde, kada nam mnogi spočitavaju sa strane i govore nam – u Srbiji je stvoren narativ kako se više pomaže stranim investitorima, a da su domaći investitori zapostavljeni mnogi, uporno govore razni teoretičari zavere, kako ovde mi mnogo više pomažemo strance, a domaće investitore stavljamo po strani. Treba samo da znaju da je država, ova Vlada, odnosno Vlada Aleksandra Vučića 2015. godine, usvojila Zakon o ulaganjima i na taj način smo anulirali onaj prethodni zakon koji je bio na snazi dok su oni vladali Srbijom, dok su Dragan Đilas, Boris Tadić i ostali Vladali Srbijom, dok je bio na snazi Zakon o tzv. stranim ulaganjima. Dakle, nekada se ovde zaista promovisao strani kapital, danas to više nije slučaj. Mi smo usvojili Zakon o ulaganjima kojim smo apsolutno, potpuno strane investitore izjednačili sa domaćim investitorima. Vi danas imate situaciju da i naš čovek može da uzme subvencije po novootvorenom radnom mestu. Primera radi, imate opštine koje su slabije razvijene, gde je dovoljno uložiti 50.000 evra i zaposliti 10 zaposlenih i na taj način dobiti podsticaje. Dakle, mi smo napravili ambijent gde se pomaže domaćem privredniku, gde više nije favorizovan strani kapital. Na kraju krajeva, ovim merama smo pokazali da nam je bio, pre svega, domaći kapital u interesu, da smo zaštitili naša mikro, mala i srednja preduzeća i na taj način sačuvali likvidnost, sačuvali radna mesta, sačuvali život u privredi i našim ljudima omogućili da imaju stabilna primanja, bez obzira na krizu koja nas je zadesila. Što se tiče drugog zakona koji ćemo, nadam se sutra usvojiti, a tiče se ugovora sa Evropskom investicionom bankom, mi dakle, čak i u ovim teškim vremenima se ne zadužujemo da bi plaćali plate i penzije, već uzimamo povoljan kredit kojim ćemo svaku školu, osnovnu i srednju u Srbiji digitalizovati, uložiti ogromna sredstva da danas svako dete ima kvalitetan školski program, da svaka škola, srednja i osnovna u Srbiji, dakle 190 škola će dobiti vajrles, dobiti bežični internet. Ovim projektom ćemo i dalje ulagati u sve ono što je neophodno - 48.000 laptopova, 50.000 kompjutera, obuka za 50.000 nastavnika. Mi pokazujemo da i u ovoj teškoj godini koja je zadesila ceo svet, odnosno sledećoj, u kojoj će mnogi budžeti drugih država biti usmereni ka oporavku od cele ove pandemije, da možemo i dalje da ulažemo novac u sve ono što je potrebno. Dakle, da hoćemo da naš kvalitet života i dalje popravljamo da i dalje unapređujemo. Zato kažemo danas da se država kada se zadužuje, zadužuje se za ono što je neophodno, zadužuje se za one projekte koji su neophodni za kvalitet našeg života. Evo, priprema radi, juče smo završili deonicu Čačak-Sušica za Zlatiboru, 11 miliona evra je država tu uložila i revitalizovala taj putni pravac kreditom Svetske banke. Na taj način smo pokazali da je to bilo neophodno. Po povoljnim kamatnim stopama smo obezbedili taj kredit i pomogli da kvalitet života bude bolji. Na taj način pokazujemo da je neophodno i kada se zadužujemo da to radimo transparentno, racionalno, po niskim kamatnim stopama i da unapređujemo kvalitet života. Ne trošimo novac na plate i penzije, dajemo novac tamo gde je najneophodniji. . Kada već govorim o svojoj opštini, na Zlatiboru, prema najnovijem budžetu, mi ćemo omogućiti da se Ministarstvo prosvete uključi i da se konačno hala Osnovne škole „Dimitrije Tucović“ na Zlatiboru stavi u funkciju, i to je još jedan pokazatelj da Ministarstvo prosvete ima i te kako sluha i za male opštine i za svaku opštinu. Ne postoji ni jedna opština u Srbiji koja nije dobila školu, vrtić, dom zdravlja, koja nije dobila novi putni pravac, autoputeve, regionalne pravce. U svaki deo Srbije smo uložili dovoljno novca, i to je zapravo pokazatelj da ova Vlada brine najviše o životu građana i da na taj način želimo i dalje da unapređujemo našu državu. Na kraju krajeva, činjenica da danas naša država i predsednik Aleksandar Vučić trpe napade sa svih strana nije potpuno slučajno. Dakle, imate situaciju da danas sa svih strana, od nemačkih tabloida do hrvatskih, crnogorskih, svih mogućih iz regiona i sveta, ovde se priča o nekakvoj velikosrpskoj politici, govore mnogi o tome kako Srbija ima novca da finansira svoje sunarodnike svuda u regionu i na taj način nam govore da smo mi postali, opet kažu, faktor nestabilnosti. Zamislite vi to, kada smo slabi kada mogu da nam govore kako da radimo, šta da radimo, kada neki drugi ovde vladaju ovom državom, onda smo faktor stabilnosti, a danas kada možemo da pomognemo i našoj državi ovde, da svaka opština dobije i školu i bolnicu i da unapredimo kvalitet života i da na krajeva imamo dovoljno novca da možemo da pomognemo i našim sunarodnicima koji žive u okruženju, onda smo faktor nestabilnosti. Dakle, kada smo slabi tad smo faktor stabilnosti, a kada možemo da pomažemo onda smo faktor nestabilnosti. Zato mnogima smeta što dajemo i ovim novim budžetom 50 miliona evra za aerodrom u Trebinju, dajemo i dalje ulažemo u naše povratničko naselje Sunčana dolina na KiM, gde ćemo obezbediti stanove za 1.500 ljudi. Busaju se mnogi, kažu, zamislite sramote, Srbija dala za srpske organizacije u Crnoj Gori 12 miliona evra, za Srpsku pravoslavnu crkvu. Dakle, ne valja kada dajemo i kada pomažemo naš narod, valja samo onda kada smo u defanzivnoj situaciji, kad moramo da se opravdavamo i govorimo svima da smo krivi za sve što je zadesilo Balkansko poluostrvo u prethodnim decenijama. Mi danas pokazujemo da brinemo i o životu ljudi u Srbiji i o našim sunarodnicima svuda u okruženju. To ćemo i dalje raditi, i bez obzira što dolaze frontalni napadi i na Republiku Srpsku i naš odnos prema KiM, i na naš odnos prema svim Srbima u regionu, mi pokazujemo da je za nas samo najvažnije šta misle o tome građani Srbije i šta misli naš narod u okruženju zato što smo mi po Ustavu dužni da čuvamo sve Srbe u okruženju. Mi smo po Ustavu država srpskog naroda i svih građana koji u njoj žive, ali pre svega država srpskog naroda. To je odgovor svima onima koji danas pozivaju da nema Republike Srpske, da Srbija prihvati nezavisno Kosovo, da Srbija prihvati ulogu negativca, kao što smo imali do pre osam godina. To više neće biti slučaj i zato ćemo ovde glasati za zakone koji će omogućiti bolji život u Srbiji, koji će omogućiti da i dalje Srbija ima dovoljno snage i ekonomske, političke i vojne da odgovori na sve izazove koji se stavljaju pred nas. Još jednom podržavam sve narodne poslanike i pozivam da u danu za glasanje podržimo ovaj paket zakona zato što će on omogućiti dalji nastavak progresivne, proaktivne politike Vlade Republike Srbije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Marija Todorović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicom, drage kolege i koleginice narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas na dnevnom redu imamo tri predloga zakona koji nastavljaju dobru praksu unapređenja naše države. Ja bih se fokusirana na Predlog zakona o utvrđivanju garantne šeme kao mere podrške privredi za ublažavanje posledica pandemije bolesti Kovida-19. Ono što svakako moram istaći jeste činjenica da je naša zemlja jedna od retkih zemalja sveta koja je uspela da nađe način da pomogne svojoj privredi tokom ove krize i to je zato što je na čelu sa našim predsednikom Aleksandrom Vučićem uspela da u ovim teškim trenucima nađe načina da teret ove krize preuzme na sebe. Podsetiću na činjenicu da je od početka krize do danas naša država, kao mere podrške privredi i građanima Republike Srbije, izdvojila blizu šest milijardi evra, što čini 12,7% BDP Republike Srbije. Što se tiče garantne šeme, a o kojoj sam danas želela da govorim, ono što hoću da kažem, podsetim građane Republike Srbije jeste da je ona stupila na snagu za vreme trajanja vanrednog stanja i do 31. novembra 2020. godine kroz ovu garantnu šemu odobreno je više od 20.000 kredita preduzetnicima, mikro, malim i srednjim preduzećima i poljoprivrednim gazdinstvima u Republici Srbiji. Na taj način komercijalne banke u Republici Srbiji izdvojile su oko 1.048.000.000 evra pomoći privredi i omogućili su da privreda nastavi da živi u ovim kriznim vremenima. Do 31. decembra 2020. godine planirano je da bude izdvojeno do dve milijarde evra pomoći privredi. Što se tiče ovih mera podrške privredi, oni će svakako omogućiti našoj privredi da nastavi da živi u vreme krize i ono što je za nas najvažnije jeste da nećemo imati pad privredne aktivnosti. Podsetiću naše građane da je u ponedeljak počela isplata i hotelijerima i ugostiteljima u iznosu od jedne minimalne zarade i da je turizmu, kao najugroženijem segmentu privrede, država odobrila direktne subvencije još u avgustu, a u iznosu od 350 evra po ležaju i 150 evra po sobi. Time smo sačuvali veliki broj radnih mesta u našoj državi. Pored toga, naglasiću, naša privreda svakako odlično funkcioniše, da se Srbija gradi, da se rade putevi, rade se bolnice, da se investicioni projekti realizuju i da upravo ova jaka slika Srbije otklanja strah da će Srbija pokleknuti usled krize izazvane Kovidom-19. Spomenula bih sada i Predlog zakona o „Povezanoj školi“ u Srbiji između Republike Srbije i Evropske investicione banke. Ovaj projekat je vredan 65 miliona evra i od kapitalnog je značaja za našu zemlju. Ovim projektom upravo omogućiće se unapređenje obrazovanja, uspostavljanje kvalitetnih uslova za nastavu i učenje i potpuna primena novih tehnologija u školama širom Republike Srbije. Ono što je najvažnije jeste da će svaka škola u Republici Srbiji dobiti lokalnu računarsku mrežu i naglasiću trenutak u kome se ovaj projekat realizuje. Kada smo pogođeni krizom Kovid-19, primorani da našu nastavu obavljamo na daljinu, veoma je bitno da budu omogućeni uslovi da se ta nastava realizuje i zato je ovo jedan od ključnih momenata u kome je ova pomoć stigla. Ovim projektom omogućiće se obuka za 250 trenera, 50.000 nastavnika i škole u Republici Srbiji dobiće oko 50.000 laptopova. Akcenat je stavljen na ruralna područja, što je takođe od jako velike važnosti za našu državu, budući da u našoj zemlji ima mnogo škola u ruralnim područjima, kojima će ova pomoć i te kako značiti. Sada bih se osvrnula i na sporazum sa Albanijom koji pokazuje kolike napore naš predsednik Aleksandar Vučić ulaže da uspostavi i da održi dobre odnose sa susedima. Inicijativa „mali šengen“ učiniće svakako da formalno rešimo sve prepreke i da našim građanima omogućimo da samo uz pomoć lične karte mogu da idu u Severnu Makedoniju i Republiku Albaniju, kao i obrnuto. Ovaj sporazum približiće naše zemlje kako politički, tako će omogućiti i kretanje roba, kapitala, ljudi i usluga, što će svakako i te kako značiti našim građanima. Ovo su stvari kojima se Srbija svakako ponosi i to je ono što se upravo u Srbiji nikako ne prašta. Rezultati, zatim posvećenost, odgovornost, zatim briga o interesima svojih građana i posvećenost svojoj državi, kao što radi naš predsednik Aleksandar Vučić. Zbog toga imamo konstantne opozicione napade, usled nedostatka svojih rezultata i konkretnih poteza, oni posežu za svakakvim niskim udarcima i njihova ideja je svakako da se svaki dan laže, optužuje, izmišlja i opanjkava, ali valjda zato i imaju podršku samo 2% glasača, jer svoju politiku baziraju upravo na tome, na praznim pričama i lažima. U danu za glasanje svakako ću podržati predloge ovih zakona, jer samo jaka Srbija pobeđuje, a Srbija na čelu sa Aleksandrom Vučićem je svakako najsnažnija Srbija. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Luka Kebara. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče Narodne skupštine, uvaženo rukovodstvo Narodne skupštine, uvaženi gospodine ministre Siniša Mali sa državnom sekretarkom Savičić, dame i gospodo narodni poslanici, drage građanke i građani Srbije, danas na sednici Narodne skupštine Republike Srbije govorimo o jako bitnim sporazumima za Republiku Srbiju koji se tiču i naše fiskalne politike, nabavke medicinske opreme iz drugih sredstava, ali i obrazovanja. Kada govorimo o obrazovanju moramo imati na umu značaj politike našeg predsednika Aleksandra Vučića koji je još 2012. godine prepoznao da je jako kvalitetno obrazovanje ključno za opstanak našeg društva. Bez kvalitetnog obrazovanja nema uspešne države, a kada govorimo o važnosti obrazovanja, moramo imati na umu jednu lepu misao. Naš, slobodno mogu reći, najveći um, prosvetitelj, najveći erudita svog doba, Dositej Obradović je u knjizi „Saveti zdravog razuma“ zabeležio jednu jako lepu misao: „Knjige, braćo moja! Knjige, a ne zvona i praporci.“ Naš predsednik Aleksandar Vučić kada je bio u poseti Izraelu je upoznat od strane legendarnog izraelskog lidera Šimana Pereza sa sistemom dualnog obrazovanja. Taj koncept dualnog obrazovanja podrazumeva dobitnu kombinaciju između sistema koji podrazumeva eks katedra predavanja, znači, strogo teorijskog načina učenja sa jedne strane, a sa druge strane sticanja prakse i sticanja veština već tokom školovanja. Takav sistem imamo danas u Srbiji, zahvaljujući Aleksandru Vučiću a takav sistem postoji i u moćnim ekonomijama poput Izraela, Austrije, Švajcarske, ali i Nemačke. Ovaj vid obrazovanja pruža našim mladim studentima, odnosno učenicima da već posle završetka svog školovanja mogu da započnu svoj neki privatni biznis ili da se već zaposle jer su tokom školovanja stekli određeno radno iskustvo. Postoji i namera naše vlasti, predsednika Aleksandra Vučića i premijerke Ane Brnabić, da se ovakav sistem dualnog obrazovanja primeni i kada je u pitanju visokoškolstvo kada su u pitanju osnovne strukovne studije, master strukovne studije ali i osnovne akademske i master akademske studije. To će omogućiti, naravno, našim tek svršenim studentima takođe da započnu svoj biznis ili da se odmah po završetku školovanja zaposle negde. Kako bi takav model bio značajno unapređen, potrebno je da se čitav taj proces obrazovanja digitalizuje dodatno. Napominjem dodatno, zato što je naša vlast već započela ovaj proces i on je, slobodno mogu reći, uzeo maha. Pomenuću elektronski dnevnik. To je jedan dobar sistem koji omogućava roditeljima da imaju uvid u školovanje svoje dece, u sam taj tok i proces školovanja, što je jako značajni bezbednosni, ali i vaspitni element. Takođe, opremili smo i 10.000 digitalnih učionica, ali smo nabavili i 36.000 mikrobitova. Za one koji nisu upoznati sa tim, mikrobit je mali džepni računar. On omogućava našoj deci da na jedan zabavan, na jedan zanimljiv način upoznaju svet programiranja i kodiranja, što im jako može pomoći u daljoj karijeri i to sve u okviru Programa „Škole za 21. vek“. To su, naravno, sve uspešni pokazatelji naše obrazovne politike. Informatika je, kao što znamo, obavezan predmet u svim školama, a povećane su i kvote za upis na fakultetima kada su u pitanju studije informatike i računarstva ili softverskog inženjerstva. Navešću jedan lep primer master akademskih studija na tri rektorata Univerziteta u Beogradu, koji predstavlja određeni spoj, to su multidisciplinarne studije između društveno humanističkih nauka sa jedne strane, ali i tehničko-tehnoloških i prirodno matematičkih sa druge strane. Vlada Republike Srbije je potpisala i na današnjoj sednici Narodne skupštine upravo raspravljamo o tom sporazumu, potpisala jedan sporazum sa Evropskom investicionom bankom u iznosu od miliona evra. To je jedan zajam koji će nama omogućiti da čitav projekat povezanih škola u Srbiji koji iznosi ukupno111 miliona 290 hiljada evra, sprovedemo u delo. Ostatak novca biće direktno usmeren iz našeg budžeta, ali i iz nekih evropskih fondova u vidu donacija. Ovim projektom se predviđa modernizacija celokupnog sistema obrazovanja u Srbiji, naročito kada je u pitanju Akademska mreža Republike Srbije, tzv. „AMRES“. Intencija je da se radi na jačanju njegove bezbednosne komponente, zaštite tih baza podataka, ali i na povećanju brzina protoka informacija. Naravno, namera je i da se uvede bežična vajrles ili wf ili WLAN mreža u našim školama, ali već u 880 škola je taj vajrles sistem uveden. Naravno, planira se da ukupan broj škola sa tim sistemom iznosi 1.900 škola. Očekivan ishod ovog projekta je pružanje naprednih elektronskih usluga koje su neophodne kako ni se dalje razvijali sistemi elektronskog dnevnika, raznih digitalnih obrazovnih sadržaja, ali i sistema učenja na daljinu, što se u ovim kriznim korona vremenima pokazalo kao jako korisno. Ovim projektom se predviđa i nabavka 48.000 laptopova sa propratnom opremom ili projektorima, kao i nabavka 50.000 računara kako bi se zamenili oni stari računari između pet i sedam godina starosti ili sedam i 10 godina. Takođe, ovim projektom se predviđa i obuka 250 trenera ali i oko 50.000 nastavnika. Cilj ovog projekta je pod 1.) unapređenje obrazovanja, pod 2.) modernizacija sredstava za učenje i pod 3.) digitalizacija u nastavi. Razvoj informaciono-komunikacionih tehnologija omogućava veću konkurentnost na tržištu rada, što kasnije utiče na celokupnu našu ekonomiju, na rast celokupne naše privrede i na otvaranje novih radnih mesta. Posebna pažnja se usmerava ka nekim ruralnim i nerazvijenim područjima, a ona će prva dobiti ove vajles sisteme, kao i laptop računare i desktop konfiguracije. Kad smo već kod škola koje se nalaze u tim ruralnim, nerazvijenim delovima Srbije moramo imati na umu da je prethodna bivšu žutu, tajkunsku, režimsku vlast, te škole uopšte nisu zanimale. Oni su toliko malo ulagali u naše školstvo. Zamislite kada je SNS došla na vlast 2012. godine jedan od prvih njegovih zadataka je bio da sva škola u Srbiji ima normalan toalet. Zamislite da u 21. veku nama je višedecenijski san normalni toalet sa funkcionalnim toaletom, odnosno VC papirom, sapunom. To je bila misaona imenica. To je nešto najosnovnije. Ti pripadnici tog bivšeg tajkunskog režima, taj Đilas, taj Jeremić, taj Tadić, oni nisu najosnovnije ulagali, a kamoli da su nabavljali nekakve moderne IT sisteme, računarsku opremu, mrežnu opremu i ostalo. Sve što su žuti tajkuni radili to su bile isključivo nekakve kozmetičke prepravke ili ispravke određenih nastavnih planova i programa, nekih udžbenika, ali se ništa konkretno nije uradilo. Danas zahvaljujući Aleksandru Vučiću mi imamo konstantnu nabavku nove opreme, digitalizaciju celokupnog procesa obrazovanja, usavršavanje nastavnog, konstantno usavršavanje nastavnog kadra i povećanje njihovih zarada, rekonstrukcije školskih objekata, veću izbornost kurikuluma kada je u pitanju gimnazijsko obrazovanje, uvođenje novih programa za nadarene učenike, ali i novih specijalizovanih IT odeljenja u školama, dualno obrazovanje, snažnu mrežu naučno-tehnoloških parkova, reformisane strukovne škole. Neke strukovne škole su danas združene u moderne akademije, raznovrsne master-akademske programe na našim univerzitetima, ali i uspostavljene centre za srpski jezik, kulturu i književnost na prestižnim svetskim univerzitetima. Sve to zahvaljujući Aleksandru Vučiću. Živeo Aleksandar Vučić, živela SNS, živela Srbija.
Narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Gospodine Mali, ne bi bio na vašem mestu ni za koje pare ovog sveta, niti na mestu bilo kog u Vladi, a ni na mestu predsednika države. Svako ko kaže da je danas lepo biti u vlasti, taj ne zna kakva nas teška vremena čekaju i kakve posledice će sve ovo ostaviti što imamo trenutno sa korona virusom. Već dva dana pokušavam da vidim odakle sve udaraju orkani po nama. Jasno mi je bilo onog momenta kada je Dojče Vele objavio onaj skandalozan tekst kako smo mi puni imperijalnih aspiracija, kako Aleksandar Vučić je imperijalista koji želi da otcepi Republiku Srpsku, itd, itd. Jasno mi je bilo da je očigledno jedna velika evropska sila iz nekog razloga krenula prilično brutalno i đonom na nas. Nemojte zaboraviti Dojče Vele je mediji Nemačke vlade. Znači, nemojmo da krijemo od javnosti o čemu se radi. Naravno da se tu pridružila Hrvatska, a da ne govorim o zvaničnom Sarajevu, odnosno o Federaciji BiH, koje su jedva sve to dočekali. Mislim da će strašni napadi na Republiku Srpsku da idu. To je prosto neverovatno, kako nama uvek govore kako bi trebalo da zemlju pocepamo na više delova, da nam pričaju o decentralizaciji, ne znam čemu, ali u BiH, gde imate čak tri konstitutivna naroda, e tamo će nam reći kako je mnogo dobro da sve bude centralistički nastrojeno. Kada ih pitate, pa čekajte ljudi, kako tako dupli aršini? E, pa, jedni su aršini za Srbe, a sasvim drugi su aršini za neke druge na Balkanu. Nama može da se cepa teritorija, potpuno normalno. Ono što je meni neshvatljivo i čega se ja zaista gadim, a zaista se gadim, to su ljudi u Srbiji koji to podržavaju. Da li je moguće da neko može da bude do te mere mazohista, do te mere, ima sada jedan kolokvijalni naziv – autošovinista, da sopstvenu zemlju do te mere pljuje i da čak želi centralističku Bosnu? Imate ljude u Beogradu koji istinski mrze Republiku Srpsku. Oni je zovu republika šumska iz ne znam kog razloga. Takvi će sve više ovde jačati, dobijaće ozbiljna sredstva. Moram da priznam, izražavam sumnju da će ova vlast uspeti da izdrži te napade, jer mi nemamo ta sredstva i nemamo te resurse da se branimo. Moram da priznam nisam siguran da imamo dovoljno obučen kadar, da se branimo od zastrašujućih napada koji će uslediti u nekom narednom periodu. Zato ono što jedino što mi moramo da činimo, a to je da jačamo ekonomiju, da što više stranih investitora dovodimo. Juče sam zaista bio oduševljen, mada mislim da to Aleksandru Vučiću neće oprostiti to što je rekao da mi nećemo da plaćamo reket za neki drugi gas, nego ćemo uzeti gas koji nam je najjeftiniji i naravno da ćemo izgraditi Turski tok, kako se sada to zove, ali to nam drugi neće oprostiti zato što žele da naprave zavisnu zemlju. Srbija je samo njima dobra kada je na kolenima, kada kleči, a kada Srbija želi da se uspravi, kada Srbija želi da bude nezavisna, suverena zemlja, pa na kraju krajeva kada Srbija želi da ima određenu ekonomsku dominaciju u regionu, što joj na neki način i pripada, jer smo najmnogobrojniji narod u bivšoj Jugoslaviji, onda je to strašno, onda mora Srbija da se zaustavi po svaku cenu. Pogledajte samo ovaj skandalozan primeru Crnoj Gori, gde nova vlast koju je srpski narod u Crnoj Gori doveo, danas optužuje lidere Demokratskog fronta da su proruski. To je skandal nad skandalima. Koji je jedini razlog? Zato što su i gospodin Andrija Mandić i gospodin Milan Knežević su u veoma dobrim odnosima, što je prirodno i normalno da lideri najvećih srpskih opcija budu u dobrim odnosima sa maticom Srbijom. Bez ikakvog blama crnogorska vlast ih je označila kao proruske elemente, a za neverovati srpski narod je tu vlast tamo iznedrio. Zašto sada sve ovo apostrofiram? Zaista moramo da jačamo ekonomiju. Ako ovako, gospodine Mali, nastavimo, pravo da vam kažem da izražavamo sumnju da ćemo moći išta da ojačamo. Poštujem sve lekare ovog sveta, posebno naše koji su veliki junači i heroji i meni je žao što više nemamo uveče onaj aplauz za njih zato što su neki besni ljudi uništili aplauz za njih. Ljudi, mi ne možemo da zatvaramo više zemlju. Nemojmo ovo da radimo. Ne znam da li znate ali Boris Džonson je recimo danas u Engleskoj odlučio da nema zatvaranja, posebno za božićne praznike nego će raditi normalno radnje, zato što ekonomija mora da radi. Uz svo poštovanje, ali znate i ti lekari moraju da prime platu. Platu će primiti ako se napuni budžet. Ako nema u budžetu dovoljno, onda kako ćete da primite platu? Ekonomija, ljudi, mora da radi. Izvinite što sam proteklih dana, možda i lično, ponekad i oštar bio prema Kriznom štabu, ali ispalo je ipak da sam ja u pravu. Pre neki dan su nam priznali da nema drugog leka osim vakcine i da im mere baš i nisu bile toliko uspešne, što znači da je jedina mera – pustite normalno da radi sve, a pooštrite kontrole, poštujte distancu, masku ko nosi. Kažnjavajte na kraju krajeva ko to ne radi. Ne možemo više da zaustavljamo ekonomiju zato što ako vi zatvorite neki turistički, najpre ugostiteljski objekat nije samo to što će ugostitelj da otpusti radnike, nego tu stradaju i dobavljači, a znate li koliko je to široki lanac, koliko ljudi bez posla ostaje? Ja vas molim zaista da se utiče da prekinemo više sa zatvaranjem, jer ćemo uništiti ekonomiju, a nama je ekonomija trenutno preko potrebna. Nemojte da imamo nikakve iluzije. Korona virus postoji i ja nisam antivakser, kao što je neko pokušao da me negde predstavi. Naprotiv, vakcina je civilizacijsko dostignuće i jedva čekam da dođe vakcina, zato što će to zaista da nas spasi. Ali, nisam siguran da će to tako masovno i brzo da dođe u toj meri koja je nama potrebna u Srbiji, s obzirom da smo danas mogli da pročitamo određene procene da u SAD do kraja 2021. godine tek 25% stanovništva će se vakcinisati. U Velikoj Britaniji oko 50%. Mi smo daleko manja zemlja, ekonomski slabija svakako od tih velikih sila. Naravno da će veliki prvo da se razgrabe oko toga i svakako da će oni koristiti svoje prednosti, jačinu svoju, to što su sila da ekonomiju svoju prvo razviju. Za male i siromašne šta ostane. Tako je, nažalost, u svetu i to je nešto što je surovost čovečanstva, ali je to tako. U skladu sa tim mi ne možemo više sebe da zatvaramo. Ne možemo da ekonomiju urušavamo. Jednostavno, moramo da prihvatimo da naučimo da živimo sa virusom, uz sve rizike koje to nosi. Ali, bolje pooštriti kontrolu i raditi i pustiti ljude da rade nego ovo raditi ovako. Jer, znate, teoretski, šta ćemo, nadam se vakcina da će se pronaći, ali, recimo, zamislite da nije se pronašla ili da je nema u dovoljnim količinima i da ovo, recimo, potraje 10 godina, pa hoćemo li 10 godina da ne idemo u školu? Hoćemo li narednih 10 godina sve stadione da zatvorimo, kulturna dešavanja, itd.? Nije to rešenje. Rešenje je da naučimo da živimo sa virusom i da se prilagodimo situaciji kakva jeste. Molim vas, dobro je što dajemo pomoć privrednicima, to je nešto što zaista pozdravljam, ali plašim se da to neće biti dovoljno. Na kraju krajeva, pa nije država krava muzara, pa da možeš kad god hoćeš, malo da pomuzeš i da daš ljudima. Prosto, sve ima svoj kraj. Ne možete nekad suvu drenovinu da cedite. Ta država jedino iz budžeta ima ono što od privrednih aktivnosti ostvarimo. To jeste veoma pozitivno što je ova vlast uradila, ja zaista tu želim da vas pozdravim. Nekada je budžet punjen isključivo od državnih preduzeća, odnosno od poreza, od ne znam više čega. Danas, ipak se budžet najvećim delom puni od privredne aktivnosti, zato što nam je sve jača privreda, sve jača nam je ekonomija. Mi smo spremni dočekali, domaćinski smo, na neki način, dočekali ovu tešku situaciju. To je nešto za šta je Aleksandar Vučić i svi ljudi koji su njegovi saradnici, apsolutno za svaku pohvalu šta su uradili. Pogledajte grad Beograd. Recimo, danas smo videli gospođu Tepić koja kritikuje gradnju u gradu Beogradu. Ljudi moje, u njihovo vreme ne znam da li smo imali četiri ili pet krana u Beogradu. Mogli ste da se popnete na Beograđanku i da vidite da se nigde ništa nije gradilo. Danas imate na hiljade gradilišta. Valjda je pozitivno da se gradi? Čitam, neki opskurni hrvatski novinar nam govori kako je nekada onaj stari Beograd imao dušu, a ovaj, ne znam, izgubio dušu. Super je bila ta duša, kad imate prostitutke u onom parku dole kod Železničke stanice, kad imate pacove, zmije, zarđale brodove. Ako je to duša Beograda, ja sam protiv takve duše Beograda. Ja baš volim ovakav Beograd, moderan i savremen, kao što imate „Beograd na vodi“ gde ćemo da zaradimo novac. Valjda je to neka logika. I da nešto ostavimo svojoj deci. Na kraju krajeva, koliko se Beograd razvija videćete po ceni kvadrata. Koliko se drugi gradovi razvijaju. Pogledajte u Novom Sadu koliko je skočila cena kvadrata i sve se kupuje i sve se prodaje. Znači da tržište postoji, znači da ovaj narod ipak ima negde nekog novca, da je uspeo negde nešto da zaradi i to je sve zasluga ove vlasti. Realno, mnogo bolje se živi. Možete da kupite na kredit. Na kraju krajeva, sami krediti su povoljniji kada uzimate u banci. U njihovo vreme niste mogli da uzimate kredit, po 17% je bila kamata. Danas možete da uzmete vrlo povoljan stambeni kredit sa 2% kamate, sa 1,5-2% kamate. Prema toma, i sada je jasno kao dan koliko je neka ekonomska stabilnost zahvaljujući sadašnjoj vlasti ostvarena. Da bi to bilo dalje, mi moramo da nastavimo da radimo. Apelujem na ljude iz Kriznog štaba da prekinu više sa zahtevima za zatvaranje. Ne možemo više taj luksuz sebi da priuštimo dok uništavamo ekonomiju. Moramo da se razvijamo. Teška vremena nam idu, moramo da se branimo. Imaćemo strahovite izazove, a verujem gospodine Mali da ćete doprineti u odbrani od takvih izazova, odnosno od takvih nevolja koje će nas snaći. Duboko sam svestan da ih i vi znate i da zajedničkim snagama ćemo morati na sve moguće načine da branimo zemlju. Hvala.
Zahvaljujem. Čisto ono što je rekao gospodin Đukanović, pošto su me novinari više puta pitali zašto radi Skupština itd. Narodna skupština je najviše predstavničko telo i organ vlasti. Naš posao je da radimo i u uslovima krize i da upravljamo krizom. Znači, Skupština ne samo da neće prestati sa radom nego će nastaviti da zajedno sa Vladom Srbije, predsednikom Srbije upravlja ovom teškom krizom. To je naša uloga i zadatak. Zato mislim da svima treba da bude jasno da iako ima zaraženih poslanika i obolelih, da mi preduzimamo sve mere ovde, koliko je to sve moguće da se zaštitimo od zaraze, ali krizom neko mora da upravlja. U tom smislu, nema nikakve dileme da će Narodna skupština nastaviti dalje da radi i ne samo da će nastaviti da radi, nego ćemo imati toliko mnogo zasedanja do 29. do kraja redovnog zasedanja, da ćemo maltene raditi gotovo dan za danom u toj poslednjoj nedelji. Pošto više nema prijavljenih na listi narodnih poslanika, da li možda još neko želi reč od izvestioca odbora, predsednika grupa, ovlašćenih predstavnika, ministar? Ne želi. Onda zaključujem zajednički načelni jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 15, 16. i 17. dnevnog reda. Ministre Mali, zahvaljujem se na prisustvu. Niste nas se još rešili, i sutra vas očekujemo. Nastavljamo dalje. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas, pošto smo prešli na zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 18, 19. 20. dnevnog reda, saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da je pozvana da sednici prisustvuje dr Jorgovanka Tabaković, guvernerka NBS. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 18, 19. i 20. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da je shodno članu 97. iako to svi znate, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika, članova poslaničkih grupa. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, otvaram zajednički jedinstveni pretres o Predlogu kandidata za člana Fiskalnog saveta, koji je podnela guverner NBS, Listi kandidata za člana saveta REM-a, koji je podneo Odbor za kulturu i informisanje i Predlogu odluke o izboru člana Saveta guvernera NBS, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Da li predlagači, odnosno predstavnici predlagača žele reč? Reč ima Sandra Božić.
Zahvaljujem predsedniče Narodne skupštine. Poštovani narodni poslanici, u ime Odbora za kulturu i informisanje ću vas ukratko upoznati sa postupkom predlaganja kandidata za izbor članova Saveta REM-a, koji je Odbor za kulturu i informisanje sproveo u prethodnom periodu. Pre svega bih vas upoznala sa činjenicom da je Odbor za kulturu i informisanje 27. oktobra 2020. godine primio obaveštenje REM da je Oliveri Zekić, članu Saveta regulatora, prestao mandat 24. jula 2020, kao i da Aleksandri Janković, članu Saveta regulatora, mandat ističe 3. marta 2021. godine. Postupajući u skladu sa članom 10. stav 1. Zakona o elektronskim medijima kojim je propisano da nadležna služba Narodne skupštine objavljuje javni poziv za predlaganje kandidata za člana Saveta, Odbor je na sednici održanoj 4. novembra 2020. godine, doneo odluku o pokretanju postupka predlaganja kandidata za izbor članova Saveta REM. Odbor je takođe utvrdio da pravo na predlaganje kandidata imaju ovlašćeni predlagači, u ovom slučaju nadležni odbor Narodne skupštine i crkve i verske zajednice zajedničkim dogovorom. Ističem da smo postupajući na osnovu tačke 5. ove odluke u skladu sa članom 10. stav 1. ovog zakona, javni poziv za predlaganje kandidata za izbor članova REM, objavili 6. novembra 2020. godine u „Slžbenom Glasniku RS“, na internet stranici Narodne skupštine i u dnevnom listu „Politika“. Takođe, javni poziv je istog dana uručen i pismenim putem svim poslaničkim grupama u Narodnoj skupštini, odnosno samostalnim narodnim poslanicima. Na osnovu člana 10. stav 2. zakona, poslaničke grupe u Narodnoj skupštini, odnosno samostalni poslanici zajedno, kao i crkve i verske zajednice imale su rok od 15. dana, odnosno do 21. novembra da Odboru dostave obrazložene predloge dva kandidata za člana Saveta REM. Pravo da predlože dva kandidata za člana Saveta REM koji se bira na predlog nadležnog odbora iskoristila je jedino poslanička grupa Aleksandar Vučić - Za našu decu, koja je Odboru 18. novembra 2020. predložila imena dva kandidata Oliveru Zekić i Miloša Gajovića. Takođe, pravo da predlože dva kandidata za člana Saveta REM koje se bira na predlog crkve i verskih zajednica, iskoristile su SPS, Islamska zajednica Srbije, Beogradska Nadbiskupija, Jevrejska verska zajednica, Evangelistička hrišćanska crkva, Slovačka evangelistička crkva, koje su Odboru 20. novembra 2020. godine takođe dostavile imena dva kandidata, to su Aleksandra Janković i Snežana Miljković. Odbor je na sednici 24. novembra razmotrio ove dve podnete kandidature, kao i dokaze koji su uz ove predloge priloženi i zaključio da su svi kandidati organizacije koje su podnele prijave to učinili na osnovu uslova koji su ispunjeni i koji su propisani Zakonom o elektronskim medijima. Takođe, ova lista objavljena je na internet stranici Narodne skupštine, i za sam kraj napominjem da je Odbor na sednici održanoj 26. novembra obavio razgovore sa svim predloženim kandidatima. Na ovoj sednici kandidati su imali prilike da se predstave, dok su svi članovi Odbora, kao i drugi zainteresovani, na kraju krajeva, narodni poslanici i mediji, imali mogućnost da kandidatima postave pitanja iz delokruga njihovog eventualnog budućeg rada i njihovog profesionalnog iskustva. U tom smislu ispred vas će se na današnjoj raspravi naći imena četiri kandidata, jedan u ime Odbora Narodne skupštine, drugi u ime verskih zajednica, s obzirom da je REM, pogotovo Savet REM, nezavistan i samostalan organ, molim vas da na osnovu njihovog profesionalnog iskustva, i svega onoga što su uspeli da za svoj profesionalni život urade u domenu medija i informisanja, ispravno i po savesti odaberete kandidate za Savet REM. Zahvaljujem.
Reč ima Aleksandra Tomić, u ime drugog odbora.
Uvaženi predsedavajući, poštovane kolege poslanici, danas imamo dve tačke dnevnog reda gde je predlagač Odbor za finansije, budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Jedna je predlog kandidata za člana Fiskalnog saveta. Narodna skupština je na 4. sednici Drugog zasedanja, koja je održana takođe 26. novembra 2020. godine i donela odluku o prestanku funkcije dosadašnjeg člana Fiskalnog saveta iz razloga što je jedan član podneo ostavku zbog odlaska na drugu dužnost. Tako da, s obzirom da smo do tada, od dana ostavke do konstituisanja novog saziva parlamenta i do stavljanja na dnevni red, imali obavezu da predložimo određenog člana. Prema odredbama člana 92. b, stav 1. Zakona o budžetskom sistemu, članove Saveta predlažu predsednik Republike Srbije i to predsednika Fiskalnog saveta, dok dva člana, jedan predlaže ministar finansija, a jedan predlaže guverner Narodne banke. S obzirom da taj član koji je dao ostavku je predložila guvernerka Narodne banke, onda je po tom principu predlagač za sadašnjeg člana kandidata za člana Fiskalnog saveta takođe bio guverner Narodne banke. Tako da, ostavku na funkciju člana Fiskalnog saveta podneo član kada je izabran na predlog guvernera. Guverner je za novog člana predložio dr Bojana Dimitrijevića, dopisom od 30. novembra 2020. godine. Mi smo na sednici Odbora dali saglasnost na taj predlog. Na osnovu stručne kvalifikacije koje smo imali, predloga da vidimo, koji je stigao iz Narodne banke Srbije, u pitanju je dr Bojan Dimitrijević koji ispunjava sve zakonske propise da bi vršio tu funkciju, stručan za ovu oblast ekonomije, privrede i obrazovanja, kao i saradnja sa domaćim i stranim institucijama. Želela bih samo da kažem da pored svoje dugogodišnje profesorske karijere, od trenutka kada je doktorirao 1989. godine, pa do danas, nikada nije ostavljao svoj naučni rad. Objavio je više od 50 stručnih radova. Danas kada govorimo uopšte o oblastima koje se bavi su makro ekonomija, ekonomika javnog sektora, kao i ekonomske analize. Ali, treba reći da ima dosta iskustva iz oblasti upravljanja javnim finansijama i vođenja države zato što od 1997. godine do 2000. godine je bio potpredsednik Vlade, gradske Vlade Grada Beograda. Zatim, od 2001. do 2002. godine kao član ekspertskog tima za makro ekonomiju koju je formirala EU. Učestvovao je, direktno vodio program usvajanja strategije razvoja trgovine i turizma koji su kasnije naravno i usvojeni, ali od 2004. do 2007. godine vršio je funkciju poslanika, a kasnije i ministra upravo za ovu oblast trgovine i turizma. Prema tome, ima dosta iskustva kada je u pitanju država i funkcionisanje državnih institucija, tako da smatramo da je na osnovu svega ovoga, kao i da je od 2012. godine bio član Nacionalnog saveta Vlade Republike Srbije za privredni oporavak kojim je predsedavao predsednik Vlade i da je u okviru Nacionalnog saveta zajedno sa profesorom Đuričićem bio autor programa za privredni oporavak Srbije, kao i član Upravnog odbora SIEP-e. To je ono što mislim da, pored njegovog profesorskog zanimanja, mu daje zaista veliku podršku i vetar u leđa za posao kojim treba da se bavi. Drugi predlog je predlog kandidata za izbor člana Saveta guvernera NBS. U vezi sa ovom tačkom želela bih da vas podsetim da je na osnovu člana 22. stav 1. i 2. Zakona o Narodnoj banci Srbije predviđeno da Savet guvernera NBS čini pet članova koje bira Narodna skupština na predlog nadležnog Odbora za finansije i članovi Saveta se biraju na mandat od pet godina s pravom ponovnog izbora. Znači, neograničen je broj puta predlaganja člana saveta guvernera. Narodna skupština je na šestoj sednici Drugog redovnog zasedanja u 2015. godini, koja je bila održana 20. novembra 2015. godine donela odluku o izboru člana Saveta guvernera Narodne banke sa kojim je dr Miladin Kovačević izabran za člana Saveta na period od pet godina. S obzirom na to da je članu Saveta guvernera drugi mandat istekao 20. novembra 2020. godine, u skladu sa članom 26. stav 2. Zakona o Narodnoj banci propisano je da novi funkcioner se bira najkasnije do isteka mandata prethodnog, čime ističe mandat, a najranije 120 dana pre isteka mandata. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava zaista se trudio da poštuje ove rokove, tako da je na drugoj sednici Odbora, koja je bila 28. oktobra ove godine pokrenuo postupak za izbor novog člana Saveta guvernera. Postupak je ovde malo drugačiji nego kao kod izbora člana Fiskalnog saveta. Ovde u roku određenom koji je propisao Odbor, ovde smo dali 15 dana, trebaju poslaničke grupe da dostave svoje predloge za kandidate. Predlog za kandidata za člana Saveta u utvrđenom roku dostavila je Poslanička grupa „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, koja je kao kandidata predložila dosadašnjeg člana dr Miladina Kovačevića za člana Saveta. Bili smo u obavezi da u skladu sa članom 203. Poslovnika o radu Narodne skupštine organizujemo razgovor sa kandidatom. Imali smo prilike da otvorimo mnoge teme koje su nas zanimale, ne samo vezano za angažman koji se odnosi na Savet guvernera, već i na mnoge teme koje zaista zavise od Narodne banke Srbije i na toj, 7. sednici smo doneli tu odluku. Gospodin dr Miladin Kovačević je rođen 1952. godine, diplomirao je 1976. godine, magistrirao 1978. godine a doktorirao je 1984. godine iz oblasti matematičkih nauka, tako da je za svoju oblast kojom je počeo da se bavi od 1987. godine stekao naučno zvanje – naučni saradnik na Ekonomskom fakultetu. Praktično je doajen uopšte u svojoj oblasti, koja se odnosila i na statistiku i na naučne radove iz ove oblasti, pogotovo što je bio i član Međunarodnog statističkog instituta od 1988. godine. Od 1992. godine postaje viši stručni saradnik i dobija zvanje višeg naučnog saradnika na Ekonomskom fakultetu u Beogradu. Ono što je važno, 1995. godine je izabran u zvanje vanrednog profesora na Ekonomskom fakultetu iz predmeta – Teorija uzorka i planiranje eksperimenata. Ono što je važno reći je da od 1994. godine aktivno učestvuje u osnivanju stručnih časopisa koji se bave ekonomskim istraživanjima i makroekonomskim prognozama i analizama, tako da i u ovoj oblasti, kao što vidite, njegova profesionalna karijera pokazuje da ima dosta iskustva. U 2003. godini postavljen je za zamenika direktora Saveznog zavoda za statistiku, a od 2015. godine za direktora. U Narodnoj banci Srbije, kao član Saveta guvernera, je od maja 2004. godine. Nakon isteka mandata prešao je da se bavi isključivo statistikom, ali je ponovo biran za člana Saveta guvernera 2013. godine i 2015. godine. Treba reći da je kao redovan član naučnog društva ekonomista Srbije od 2007. godine i da projekte koji su se odnosili na postkrizni model ekonomskog rasta i razvoja Srbije u 2011. do 2020. godine praktično u saradnji sa međunarodnim organizacijama, odnosno USAID. Poslednje četiri godine je posvetio primarnom razvoju sistema podrške odlučivanja, koji obuhvata sve aspekte koji se odnose na makroekonomiju, planske i statističke elemente koji su uvedeni za analizu dokumenata i izveštavanja, pogotovo kada je u pitanju Narodna banka Srbije. To je ono zbog čega smatramo da je zaista do sada dosta uradio, jer je predsednik Odbora za reviziju Narodne banke Srbije. Međunarodno izveštavanje od strane određenih međunarodnih relevantnih institucija pokazuje da imaju poverenja kada sarađuju sa nekim kao što je gospodin Miladin Kovačević. Zbog toga smatramo da, s obzirom da nije bilo drugih kandidata drugih poslaničkih grupa, jednoglasno smo podržali ove predloge i mislim da u danu za glasanje treba podržati ovaj predlog. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsedniče. Uvažene kolege narodni poslanici, građanke i građani Srbije, najpre da naglasim, pošto govorim drugi put danas, to je ta dinamika o kojoj je predsednik Skupštine govorio, ja sam negde mogla i da pretpostavim da će dinamika rada biti baš onako turbulentna, jer Ivicu Dačića poznajem dugo. Čim je postao predsednik Skupštine, znali smo da ćemo mnogo raditi. Dakle, nije do mene, ne bih da dosadim. Pred nama u trećem pretresu na dnevnom redu je izbor za članove tri veoma važna državna tela. Prvi je izbor člana Saveta guvernera Narodne banke Srbije, drugi je izbor člana Fiskalnog saveta i treći je izbor dva nedostajuća člana Saveta REM-a. Želim da istaknem ovom prilikom značaj izbora svih kandidata, jer se tim činom omogućava kompletiranje organa koji imaju veoma značajna zakonska ovlašćenja. Kada je u pitanju Savet guvernera Narodne banke Srbije, moramo pohvaliti rad ovog organa, na čelu sa guvernerom Narodne banke dr Jorgovankom Tabaković, zato što su zahvaljujući visokoj stručnosti i pravim makroekonomskim analizama omogućili i obezbedili pre svega stabilan kurs dinara, odgovorno upravljanje deviznim rezervama zemlje i sve ostale finansijske elemente iz svoje nadležnosti, koji su uticali na makroekonomsku stabilnost. Savet guvernera kao tim odgovornih i stručnih ljudi iz oblasti bankarstva i ekonomije pokazao je u ovom mandatu koliko je za ukupan razvoj zemlje važan upravo timski rad rukovodećih organa Narodne banke Srbije, što mi koji spolja gledamo kao našu nacionalnu banku prepoznajemo upravo kroz najpre stabilnost monete i stabilnost na bankarskom tržištu, uprkos svim spoljnim faktorima na koje nismo mogli uticati u ovoj godini, pandemija Kovida – 19. Danas treba da izaberemo jednog člana Saveta guvernera, to je uvaženi dr Miladin Kovačević, koji je i do sada bio član ovog organa. Činjenica je da će biti reizabran i to samo potvrđuje njegovu stručnost i doprinos koji je dao obavljajući u prethodnih pet godina ovu dužnost. Drugi izbor odnosi se na nezavistan državni organ, to je Fiskalni savet. Zadatak Fiskalnog saveta je da ocenjuje kredibilitet fiskalne politike, da nezavisnom analizom fiskalne politike i stručnim stavovima doprinosi unapređenju kulture fiskalne odgovornosti u Republici Srbiji. Takođe, ima zadatak i da proverava makroekonomske fiskalne pretpostavke korišćene za izradu vladinih fiskalnih dokumenata, daje nezavisnu i kredibilnu ocenu ekonomske politike, procenjuje fiskalne rizike i verovatnoću da će Vlada ispuniti fiskalne ciljeve u budućnosti. Dalje, procenjuje u kojoj meri je Vlada u prošlosti poštovala fiskalna pravila koja je utvrdila. On ocenjuje i nacrte ili predloge najvažnijih fiskalnih dokumenata, kao što su fiskalna strategija i nacrt republičkog budžeta. O radu Fiskalnog saveta koga bira Narodna skupština i koji Narodnoj skupštini podnosi izveštaj govorili smo temeljno upravo prilikom razmatranja izveštaja ovog nezavisnog državnog organa i tada smo saopštili i stavove poslaničke grupe SPS. Nismo možda do kraja oduševljeni tim radom, ali da se ne ponavljamo, zaista se temeljno razgovaralo o izveštaju Fiskalnog saveta. Kako Fiskalni savet ima tri člana od kojih se jedan bira na predlog guvernera Narodne banke, drugi na predlog predsednika Republike a treći na predlog Ministarstva finansija, neophodno je da uvek bude u kompletnom sastavu, kako bi obavljao ulogu koja mu je zakonom poverena. Danas biramo kandidata na predlog guvernera Narodne banke. Predlog ćemo podržati, s nadom da će ovaj nezavisni državni organ vršiti svoja zakonska ovlašćenja u korist naše državne fiskalne politike, ali i državnog interesa, pre svega. Treći predlog kojim Narodna skupština ostvaruje svoju izbornu funkciju odnosi se na Savet REM-a – Regulatornog tela za elektronske medije, koji u skladu sa Zakonom o elektronskim medijima i sa medijskom strategijom za period 2020-2025. godina, usvojenom početkom ove godine, ima važnu ulogu u sprovođenju medijskih zakona, pre svega Zakona o javnom informisanju, ali i ostvarenjem javnog interesa u sektoru informisanja. U tom smislu, Regulatorno telo za elektronske medije, čija je uloga stalno pod lupom javnosti, ima ulogu nezavisnog regulatornog tela u sprovođenju politike u oblasti pružanja medijskih usluga, da se bavi unapređenjem kvaliteta i raznovrsnosti usluga elektronskih medija, kao i da doprinese očuvanju i razvoju slobode mišljenja. Prioritet je upravo zaštita javnosti u oblasti elektronskih medija, ali i zaštita korisnika usluga elektronskih medija, a to su građanke i građani Srbije. Kao član Odbora za kulturu i informisanje ja sam imala čast i privilegiju da razgovaram sa predloženim kandidatima i moram priznati, ponoviću ono što sam rekla i na Odboru za kulturu i informisanje da se radi o četiri kvalitetna kandidata ovaj plenum ne bi pogrešio kakvu god odluku da donese. Naša očekivanja su uvek velika kada je u pitanju Regulatorno tele za elektronske medije, nekako i kao posledica činjenica da su u proteklih, pa čini mi se godinu i po dana bili glavna tema. Dozvoliću sebi luksuz da kažem da su i precenjeni u delu u kom se od njih očekivalo nešto što nije njihova nadležnost. Oni su u jednom trenutku bili i predmet pregovora, ali će o tome govoriti moj uvaženi kolega Đorđe Milićević, koji je u pregovorima i sam učestvovao. Ja neću ulaziti u taj deo. Ono što sigurno želim da verujem, najpre, jeste kada izaberemo dva nedostajuća člana Regulatornog tela za elektronske medije, on će biti u svom punom sastavu i ne očekujem da će imati ni lakši posao, ali je negde još sa Odbora ostao dogovor da ćemo pomoći kao Skupština Srbije i narodni poslanici, najpre, Regulatornom telu za elektronske medije u onom smislu u kom bi možda trebalo korigovati i sam zakon i to na način da se razmotri i ta njihova ovlašćenja. Poslanici SPS će svakako dati svoj glas za dva od četiri predložena kandidata, dajući time doprinos, ponovo kažem, pre svega, konstituisanju Regulatornog tela za elektronske medije, a onda i kao pomoć za sav posao koji je pred njima. Stojimo im na raspolaganju i u smislu da treba možda doraditi zakon koji uređuje i njihovo ovlašćenje i njihove obaveze. Hvala vam.
Zahvaljujem. Da li se još neko u ime poslaničke grupe javlja? Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ove tri tačke koje se tiču izborne nadležnosti Narodne skupštine jesu jako važne, jednim delom u finansijskom sektoru, drugim delom u medijskom. Ne bih mogao ni da kažem da je nešto značajnije ili da je nešto malo manje značajno. Obe oblasti našeg društvenog života su podjednako važne o kojima danas raspravljamo. Prvo bih hteo da kažem nešto o Narodnoj banci Republike Srbije. Svi mi kao poslanici znamo koja su ovlašćenja Narodne banke, kakva je njena uloga u skladu sa zakonom, ali obične građane najviše što interesuje jesu kursne razlike koje Narodna banka prema njihovom shvatanju delokruga rada Narodne banke, jesu najvažnije. O tome ću nešto kasnije. Moram da kažem da je Narodna banka na prvom mestu jedan regulator na finansijskom tržištu, odnosno svojim podzakonskim aktima i ovlašćenjima koje ima u skladu sa zakonom reguliše rad finansijskih institucija ili banaka. Mogu da kažem da je Narodna banka u poslednjih nekoliko godina, odnosno od 2012. godine, tačnije avgusta meseca 2012. godine, ima jedan kontinuitet u kontrolisanju banaka, njihovog poslovanja i na taj način ima i veliki doprinos na prvom mestu u razvoju privrede, na drugom mestu doprinos porastu životnog standarda građana Republike Srbije. Zakon o Narodnoj banci, po kome je gospođa Jorgovanka Tabaković birana za guvernera, izmene i dopune podnela je baš Narodnoj skupštini poslanička grupa SNS. Mogu da kažem da je bivši režim tada napadao i SNS i Aleksandra Vučića i Jorgovanku Tabaković, da mi zakon donosimo da bismo smenili tadašnjeg guvernera, da bismo štampali novac, da bismo zemlju uveli u ratove, da bi izbila hiperinflacija, kao iz vremena devedesetih godina. Na njihovo veliko razočarenje, a na veliku sreću građana Republike Srbije ni jedan od tih scenarija nije se desio na teritoriji Republike Srbije. Šta imamo kako rezultat? Setite se samo kamata koje su bile do avgusta meseca 2012. godine. Kamate sa deviznom klauzulom i godišnjim prirastom od 16 ili 18%, kamate sa dinarskim kreditima od 24 do 28% na nivou godine ili tzv. najpopularniji i najlakše su se dobijali, pa su se najviše i koristili, inače po meni i najskuplji jesu, tzv. kratkoročni krediti sa kamatnom stopom od 36 pa čak i 40%. Takva je bila situacija na finansijskom tržištu koju je napravio bivši režim. Valjda su zato toliko i napadali Jorgovanku Tabaković i novi zakon da bi banke koje su im izgleda bile simpatičnije i više su ih voleli od građana Srbije, a čini mi se da ta ljubav ima i finansijski momenat nastavile da jednom netržišnom politikom sa ekstra profitima oštećuju građane Republike Srbije. Da zlo bude još veće kada imate tako visoke kamate u jednom trenutku imate tolike prihode da više novim kreditima ne možete te prihode koje ste ostvarili da plasirate među građanima i među privredom, onda dolazi do jedne, mogu da kažem prilično nezakonite rabote, a to je nezakonito iznošenje deviznih sredstava sa teritorije Republike Srbije suprotno Zakonu o deviznom poslovanju. Zato smo imali onolike kursne razlike između 2008. i 2012. godine. Taj novac koji je iznošen da bi se na jedan veštački način održala ista ponuda novca na tržištu, jer ako nečega ima više, onda on smanjuje vrednost, tj. manje su kamate, ako ga ima manje nego što je potrebno veće su kamate. Banke su, zahvaljujući neradu Narodne banke iznosile devize i na taj način održavale nisku ponudu kapitala, znači, po visokim cenama na tržištu Republike Srbije. Kao posledica druga je bila gubitak vrednosti nacionalne valute. Narodna banka je tada u to vreme držala ekstremno visoku referentnu kamatnu stopu, koja je čak išla do 18%. To građanima ništa ne znači, to je bazna kamatna stopa na osnovu koje se banke zadužuju na međubankarskom tržištu ili kod Narodne banke i nikada ne može biti ni ista, ni manja nego što građani podižu kredit, nikada ista, ni manja nego što se država zadužuje. Kada građani ostanu bez novca, a ostali su zbog visoke kamate koju su imali kod poslovnih banaka, ostali su bez novca zbog kursnih ralika, jer su njihovi krediti bili sa deviznom klauzulom. Kada im padne njihova kupovna moć sledeći koji se nađe na udaru jeste sektor privrede. Kada privredi počne ona da diže kredite po isto tako visokim kamatnim stopama da bi održavala svoju dnevnu likvidnost, a ne radi investicija, počinje da trpi država jer nema više ko da plaća poreze i puni budžet Republike Srbije. Zato smo mi imali onoliki javni dug 2012. godine, sve zbog toga što tadašnji režim, sada već bivši, valjda je zato i bivši, nije radio svoj posao, a ne verujem da toliko vole banke sami od sebe, nego je tu bio i određeni finansijski momenat. Kada smo uspeli da stabilizujemo situaciju na finansijskom tržištu počele su da se smanjuju kamatne stope kod banaka. Kada više niko nije mogao van Zakona o deviznom poslovanju da iznosi novac iz Republike Srbije, bilo je tu svega i svačega, verujte mi, čak i od toga da su se banke koje su osnivači banaka ovde u Srbiji pozajmljivale svojim bankama, ćerkama novac po ekstremno visokim kamata, pa i sa tim je morala da se bori Narodna banka, kada više novac nije mogao da se iznosi suprotno Zakonu o deviznom poslovanju konačno se dinar kao valuta stabilizovala. Onda kreće jedna druga priča kako dinar ne treba da bude stabilan. Možda su i u pravu, ali treba kurs dinara da bude predvidiv, ali tražili su, i jedan deo naučne zajednice, valjda zbog žala što je bivši režim bio nesposoban, da se kurs dinara ponovo obori, jer navodno ne možemo da izvozimo i smanjujemo konkurentnost naše privrede ukoliko je kurs dinara predvidiv. Dokazali smo u međuvremenu da to ne može da utiče bitno na izvoz, jer znate šta, kada hoćete da oborite nacionalnu valutu, nije samo izvoz taj koji će možda imati prednosti. Tvrdim da neće, jer svi oni ulazni imputi zavise od deviznog kursa, pa samim tim opet kroz, iako je dinar pao cena vašeg proizvoda na inostranom tržištu u evrima ostaje isti, niste povećali konkurentnost. Valjda su to poslednji bili pokušaji bivšeg režima da utiče na finansijsko tržište. Samo da napomenem da je od 2008. do 2012. godine bivši režim prodao negde oko pet i po milijardi evra deviznih rezervi radi stabilizacije kursa, a kurs je sa 78 dinara skočio na 119,80. Znači, toliko su bili nesposobni i tolike su lopuže bili da i pored toga, što su prodali pet i po milijardi evra deviznih rezervi, nisu sačuvali kurs dinara, nisu sačuvali srpsku privredu i nisu sačuvali socijalni status građana Republike Srbije i njihov životni standard, ali je zato njihov životni standard jako porastao, a o tome ćemo nekom drugom prilikom, možda kada budemo raspravljali o članovima Saveta REM-a. Pošto se ponovo gospodin Kovačević bira za člana Saveta Narodne banke, zato što je imao doprinos ovakvim rezultatima koja je imala Narodna banka, mislim da ga u danu za glasanje treba podržati, a poslanička grupa SNS svakako to hoće. Kada je u pitanju Fiskalni savet, moja omiljena tema, smatram da je Narodna banka predložila odličnog kandidata - gospodina Bojana Dimitrijevića, znam ga odavno, znam koliko je sposoban, znam koliko je stručan, mnogo puta se nismo slagali po određenim političkim stavovima, ali to je normalno, ne moraju ljudi u svemu baš da se slažu, neki put nismo ni bili na istim stranama, on na vlast, ja opoziciji, ali mislim da njegovo iskustvo koje ima daje nam za pravo da verujemo da bi bio dobar član Fiskalnog saveta. Međutim, ne bio mu ja u koži. Sa sadašnjim predsednikom Fiskalnog saveta ne znam kako će izaći na kraj, zaista. Zaista ne znam, jer sve ovo što je Fiskalni savet radio u proteklih nekoliko godina demantovali su događaji. Znate, napadan sam bio zbog toga što sam rekao, ali kada neko pet puta, i to uzastopno pet puta, da pogrešnu ocenu i događaji demantuju sve što je pisalo u toj oceni, vreme je da se zamisli šta radi, koliko je stručan, da li treba da bude tu gde jeste, da li treba da podnese ostavku, da li i dalje treba da govori u ime Dragana Đilasa, mislim na predsednika Fiskalnog saveta, da li treba da plaća Milojko, Arsiću, savetničke usluge, da pišu onakve gluposti kao ocenu i da to upućuje Narodnoj skupštini. Da li je sve ono što je predsednik Fiskalnog saveta u svojoj ranijoj prošlosti uradio bilo dobro? Treba da bude bačeno i da nestane zbog svega onoga što radi danas, neka se zapita i sam predsednik Fiskalnog saveta. Gospodinu Dimitrijeviću samo mogu da poručim da ne odstupi ni milimetar od struke, od svog naučnog znanja i baš ako bude bio preglasavan, pa neka izdvoji mišljenje da mi o tome narodni poslanici znamo i o tome raspravljamo. Naravno, dolazimo do čuvenog REM-a. Mnogo puta, takođe spominjano, čini mi se više u javnosti. Konačno ćemo imati potpuni sastav REM-a i nadam se da će REM konačno da stanje na medijskoj sceni u Srbiji privede zakonu. Mislim da je to, kao jednog regulatornog tela, njihova primarna uloga. Ne u smislu da oni određuju uređivačku politiku medija, nego da konačno Republika Srbija ima medijsku scenu koja odgovara njenoj zakonskoj regulativi, a njena zakonska regulativa odgovara svim direktivama EU. Da ne bude više priče o nekakvoj diktaturi ili neka bude, ali, znate šta, neka to budu domaća glasila, neka to budu domaće medijske kuće, neka to budu medijske kuće koje plaćaju porez u Republici Srbiji. Znate, ako je N1 registrovan u Luksemburgu, pa se reemituje, kako oni kažu, a program se pravi na teritoriji Republike Srbije, preko kablovskog operatera, a gde je vlasnik N1 i kablovskog operatera potpuno isti, a svako ko radi na teritoriji Republike Srbije mora da plati porez na dohodak ili dobit, kako hoćete, koji iznosi 15%, a Šolak i Đilas to rade u Luksemburgu, plaćajući 5%, samo 5%, a celu svoju delatnost obavljaju na teritoriji Republike Srbije. Znači, mislim da će to biti na prvom mestu, valjda bi to trebalo da bude na prvom mestu posao REM-a. Neka budu registrovani u Srbiji, konačno, i neka pišu i pričaju šta god žele, šta god im je volja, koliko god im je volja. Ne smatram da bilo ko od nas političara, koliko god da nas uvrede, povrede, ne računajući članove porodica, nas lično, ne treba da ih tuže, ali znate šta – nismo ni svi političari koje oni napadaju. Samo da vas podsetim kako su Đilas i Šolak napadali i Lazu Ristovskog. On je glumac, ima svoj politički stav, a nekada je bio isti kao i njihov. Tada ga nisu napadali, tad im je valjao, pa je čovek video razliku između njih i nas i rekao – ljudi, pogrešio sam, podržaću Aleksandra Vučića i SNS. Koga on da tuži kad ga napadaju? Ako tuži njih preko sudova u Luksemburgu, reći će – znam, ali možda ste vi u pravu, ali zakon nije prekršen na našoj teritoriji, nego na teritoriji Republike Srbije, mi nismo teritorijalno nadležni za tako nešto. Setite se samo šta su pisali i pričali o Nenadu Jezdiću. Čovek je isto glumac, umetnik, čak nije ni izrazio svoj politički stav. Prisustvovao je na državnoj ceremoniji. Kada prisustvujete državnoj ceremoniji, to ne znači da podržavate nečiju vlast ili vladu, valjda podržavate svoju državu. Šolak i Đilas su ga zato napadali, što je podržao svoju državu, svoj narod, svoje sugrađane. Sada se ponovo vodi hajka protiv Dragana Stojkovića Piksija, ni glumac, ni političar, bivši fudbaler. U Srbiji velemajstor. Čovek koji treba da okupi, koji ima u tom sportskom svetu jednu posebnu ulogu, treba da predstavlja nacionalno jedinstvo, nije više on ni Zvezdin, ni Partizanov, ni bilo čiji, on je sad srpski. Napadnut je zato što je jedan investitor iz Japana, iz zemlje gde je on imao značajnu karijeru i bio je tamo fudbalska zvezda, sportska zvezda, prisustvovao ceremoniji polaganja kamena temeljca. Pa, vidite vi koliko je to bolesno. Kakvi su to bolesnici? Pa da li je njima ljubav prema novcu jača od svega? Moram da postavim, da li su normalni? Pa, kad napadnete tuđu porodicu, tuđu decu, postavljam pitanje koliko volite svoju? Setite se samo šta su radili sa porodicom predsednika Aleksandra Vučića. Pa, da li je moguće da ljudi više vole novac nego svoju porodicu? Čini mi se da je kod Dragana Đilasa i Šolaka sve moguće.
Hvala. Nataša Mihailović Vacić. Izvolite.
Hvala, predsedniče. Socijaldemokratska partija Srbije, dakle naša poslanička grupa brani princip konstruktivnog pristupa svim sednicama za koje se spremamo vrlo temeljno i posvećeno i mi zapravo branimo princip da svako treba da radi svoj posao. U ovom izlaganju, kao ovlašćeni, ja ću govoriti o izboru članova Saveta regulatornog tela, a kolega Mijatović će o izboru Saveta guvernera i članova Fiskalnog saveta. Dakle, mi danas na dnevnom redu imamo izbor dva nova člana saveta REM-a. Zašto kažem da je važno da svako radi svoj posao? Zato što je Skupština Srbije svoj posao u ovom procesu obavila. Dakle, u skladu sa zakonom ispoštovana je procedura i predlaganja kandidata za članove REM-a, kandidati ispunjavaju sve zakonske uslove i to je u ovoj fazi za nas završen posao. Ostaje da maksimalno podržimo nezavisnost i rad REM-a, onda kada Savet počne nakon izbora ova dva nova člana, počne da radi u svom punom kapacitetu, jer to je takođe jedna od naših uloga i obaveza da kao parlament podržimo nezavisnost i rad REM-a. Ja ću iskoristiti, da kao ovlašćena kažem, odnosno podsetim da je na zahtev REM-a 2017. godine Savet Evrope naručio istraživanje o nezavisnosti i radu regulatornog tela. Šteta je što o tome nema više informacija i na samom sajtu REM-a, jer je zanimljivo da studija i analiza rada REM-a precizno utvrđuju i dobre i slabe tačke u njihovom radu i donosi nekoliko preporuka o unapređivanju rada i jačanju kapaciteta REM-a. Navodi se, dakle, u tom istraživanju da je zakonsko rešenje u vezi sa nominacijama i imenovanjem članova Saveta REM-a u skladu sa najboljom praksom. Praksa je doduše pokazala da se nisu uvek poštovali rokovi, ali mi smo to ovog puta uradili onako kako zakon i nalaže, sve u potpunosti usaglašeno sa pripisanim rokovima. U toj analizi, koju je, da ponovi još jednom, naručio Savet Evrope, a koju je izradio tim nezavisnih medijskih eksperata iz inostranstva, kaže se pored ostalog da u poređenju sa drugim zemljama Srbija ima veoma moderan Zakon o medijima. Postoje, istina i u toj studiji se i navode i određeni rizici koji utiču na rad REM-a. Neki od njih odnosili su se na optimalnu podršku parlamenta, naročito u pogledu poštovanja rokova u odobravanju Statuta i fiskalnog plana, što smo mi ove godine takođe uradili u skladu sa propisanim rokovima, dakle, na vreme i time zapravo pokazali odlučnost i spremnost da jačamo kapacitet i nezavisnost REM-a. Sve ono što je bilo do nas, kao parlamenta, mi smo sproveli na vreme i izborom ova dva člana REM će, kao što rekoh, raditi u punom kapacitetu. Regulatorno telo za elektronske medije ima veliki broj nadležnosti. Ipak, stvorena je atmosfera u javnosti u kojoj se od REM-a očekuje i ono za šta on nema ovlašćenja. Na REM-u je da objasni i otkloni sve nejasnoće i nedoumice u javnosti. Čini se da je od osnivanja REM-a komunikacija sa javnošću slaba tačka. Mi smo to ovde više puta i ponovili, iako su svi najvažniji akti, izveštaji o radu i zapisnici sa sednica Saveta javni i dostupni na internet stranici REM izostaje suštinska posvećenost interakciji ovog tela sa svima koji su zainteresovani da se bliže i više informišu o radu tog tela. Dakle, REM bi morao da proširi kanale komunikacije i da uredi postojeće kako bi prosečnom građaninu bile jasne njegove aktivnosti i kako bi prosečni korisnik interneta lako mogao da potraži informacije o radu REM. Drugim rečima, nešto je materija izmene zakona, kao što su ovlašćenja o kažnjavanju onih koji krše zakone o medijima, a nešto je i u sferi dobre volje regulatornog tela. Ono čemu je takođe posvećena posebna pažnja u analizi jeste zapažanje da REM nema ovlašćenja da nametne finansijske sankcije koje su sasvim sigurno delotvornije od ukora i upozorenja. S druge strane, REM se ohrabruje da postojeće mehanizme koristi u većoj meri. Tu je ono što bi za nas mogao da bude izazov i posao u nekom narednom periodu, da eventualno kroz izmene i dopune zakona izmenimo te odredbe i omogućimo REM da novčano kažnjava one pružaoce medijskih usluga koji krše zakone ili da se podzakonskim aktima uredi način na koji REM može da koristi ovlašćenja koja ima i izdaje postepene sankcije koje bi sigurno preventivno delovale i pojačale efekat odvraćanja od kršenja zakona. REM, i tu završavam, nije sam sebi cilj, već treba da se pozicionira kao nezavisni čuvar medijskog pluralizma na tržištu elektronskih medija i tu se slažem sa kolegom Arsićem da o REM možemo govoriti i na nekoj narednoj sednici kada to bude tema. Ovoga puta ipak samo govorimo o kandidatima za članove REM koji, što se nas tiče kao Narodne skupštine, ispunjavaju sve zakonske uslove da obavljaju tu funkciju. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto se više niko u ime poslaničkih grupa ne javlja, idemo na listu narodnih poslanika. Reč ima dr Milorad Mijatović. Izvolite.
Hvala, predsedniče. Ja ću nastaviti tamo gde je narodna poslanica Mihailović stala. Da, mi kao Socijaldemokratska partija podržavamo rad nezavisnih tela, podržavamo njihovu slobodu u radu i izražavanju mišljenja, ali svaka sloboda ima i svoja ograničenja. Ta ograničenja znače odgovornost za ono što je izrečeno, odgovornost za ono što se brani i upravo o tome želim nešto da kažem. Naime, zakoni države Srbije vrlo jasno određuju pravila ponašanja ovih nezavisnih državnih organa i regulatornih tela. Suština cele priče je da oni moraju se pridržavati zakona, ne mogu biti iznad zakona i moraju da polažu svoje račune upravo Narodnoj skupštini. To je veoma važno iz prostog razloga jer oni imaju samostalnost u radu, oni imaju nezavisnost i sama ta činjenica kaže da oni svoju nadzornu, savetodavnu ulogu, kontrolnu ulogu mogu da izražavaju na način kako to njima odgovara, ali do onog dela da se poštuju sve zakonske norme i zakonski propisi. Znate, sloboda se ne dobija, sloboda se osvaja, ali jednom osvojena sloboda mora i da se sačuva. Upravo to očekujem od ovih organa o kojima je reč, jer zbog toga i oko kadrovskih pitanja imamo veoma detaljnu i iscrpnu raspravu. Nju smo imali u nadležnim odborima, u Odboru za finansije i u Odboru za informisanje. Samim tim pregledali smo sve ono što su kandidati u svojim biografijama naveli i mogu da kažem da smo dobili zaista veoma dobre kandidate. Prvo ću početi o Savetu Narodne banke. Malopre je rečeno da je Narodna banka postigla veoma dobre rezultate. Odmah da vam kažem u čemu se oni ogledaju. Imamo obezbeđenu monetarnu stabilnost, stabilnost javnih finansija, imamo nisku i stabilnu inflaciju i to je vrlo bitno naglasiti da je ona na donjoj polovini onog raspona, ciljanog raspona koji je Narodna banka postavila. Dalje, dinar na deviznom tržištu ima stalnu vrednost. Vrednost dinara na početku ove godine i na kraju ove godine je praktično ista. To nije slučajno. To nije došlo samo od sebe, to je rezultat jednog timskog rada koji je u Narodnoj banci. Mi imamo stabilne državne rezerve. One su 12,8 milijardi evra i znače pokrivenost našeg uvoza šest meseci, što je daleko iznad standarda koji se postavljaju, gde se negde traži pokrivenost uvoza da bude tri meseca i naravno pokrivenost novčane mase, onaj faktor M1 iznosi 134%. To je dobro, što znači da guverner, viceguverneri, izvršni odbor i Savet rade svoj posao onako kako se od njih očekuje. Vidite, Narodna banka je nezavisna, na nju ne može da utiče ni Vlada, ona jedino odgovara za svoj rad Narodnoj skupštini i ona redovno podnosi izveštaje. Ali u Zakonu o Narodnoj banci stoji jedna klauzula ta da Narodna banka sarađuje sa Vladom i upravo ta činjenica da Narodna banka sarađuje sa Vladom Republike Srbije znači da mi imamo u ovoj oblasti izuzetno dobre rezultate. Upravo zbog toga je nama veoma važno i veoma bitno da kadrovi koji su u Savetu Narodne banke zaista su stručni, kompetentni i da za sebe imaju iskazane rezultate i upravo zbog toga mi iz Socijaldemokratske partije u potpunosti podržavamo da dr Miladin Kovačević, zbog svojih rezultata, zbog svog rada bude ponovo izabran za člana Saveta Narodne banke. To je zaslužio svojim radom, svojim znanjem, svojom stručnošću i to je ono što zaista moram da posebno naglasim. No, kad kažemo Fiskalni savet, tada odmah mi imamo često raznih kontradiktornih mišljenja, stavova i pogleda na rad Fiskalnog saveta. Moram da kažem da je Fiskalni savet nezavisni državni organ. On je odgovoran Narodnoj skupštini Republike Srbije i redovno dobijamo njihove izveštaje. Pažljivo pratim njihove izveštaje, redovno čitam i moram vam reći da se ponekad i ne slažem sa njihovim mišljenjima, ali poštujem njihovo mišljenje i uvek ću se boriti da oni iskažu svoje mišljenje. Na Odboru za finansije često imam rasprave oko stavova Fiskalnog saveta, a odnosi se na standard građana, na visinu plata, na visinu penzija. Znate, Fiskalni savet često koristi konzervativne metode. On baš zato što se radi o poznatim naučnicima, o ljudima iz struke, oni često imaju taj konzervativni pristup koji znači da idemo na sigurno, idemo na ono u svojim predviđanjima koje će značiti da građani u jednom datom trenutku će možda i teže živeti, ali ćemo mi dugoročno negde izaći, kako se to kaže, na zrelu granu. Međutim, nije život nauka. Život je kompleksniji, treba se brže reagovati. Upravo i jeste veličina svih nas koji se nalazimo u vladajućoj većini, pre svega SNS, a isto tako i koalicionih partnera, da smo u jednom vrlo teškom trenutku, kada je država Srbija bila u teškoj finansijskoj situaciji, krenuli u fiskalnu konsolidaciju. To je bio znak da treba postići određene rezultate. Političari moraju brzo da deluju. Ako deluju na vreme, oni rizikuju. U tom riziku oni mogu i da pogreše. Ako političari pogreše u donošenju nekih vrlo bitnih, vrlo značajnih ekonomskih mera, oni budu kažnjeni na izborima. Neće građani Srbije glasati za njih. Upravo ja tu vidim rezultate koji su postignuti, a to što ponekad se ne slažem sa mišljenjem Fiskalnog saveta to je moje pravo kao narodnog poslanika, a i pravo svakog građanina, svakog naučnika da kaže ono što misli, a vreme pokaže ko je u pravu, ko nije u pravu. Zato kao predstavnik SDPS mogu da kažem da sam se zalagao i da ću se zalagati uvek za veće plate, za veće penzije, za vraćanje dugova ove zemlje, za jeftinije kredite, a to je ono što je dalo mogućnost da u ovoj teškoj situaciji oko epidemije kovida mi lakše podnosimo teškoće koje imamo i imamo mogućnost da dođemo do određenih rešenja. Pred nama je predlog kandidata dr Bojana Dimitrijevića. O njemu je već rečeno mnogo toga. Ja neću ponavljati. Ono što je bitno, radi se o jednom kandidatu koji je kompententan, koji se naučno dokazao i što je najvažnije dobro poznaje državu i državnu upravu. Bio je i ministar. Radio je na projektima. Radio je još i sa Avramovićem i samim tim će on u ovom našem Fiskalnom savetu imati zaista značajnu ulogu i da je pravo rešenje za sve ovo što se dešava. Dame i gospodo narodni poslanici, SDPS će glasati za sva ova rešenja uverena da treba stvoriti i da ovi svi nezavisni organi i regulatorna tela imaju sasvim dovoljno prostora za rad. Narodna skupština će uvek razmatrati njihove izveštaje, davati svoje stavove i sama ta činjenica govori da Srbija ide napred i da samostalnost i nezavisnost ovih državnih organa postoji, ona će postojati, ona je zagarantovana zakonima, Ustavom i sama ta činjenica kaže da imaju pun prostor za rad, a mi narodni poslanici u nekim svojim odlukama nešto ćemo prihvatiti, a nešto nećemo prihvatiti. To je naše pravo. Nas su građani Srbije birali i zato i mi ukoliko pogrešimo u svojim procenama snosićemo posledice na nekim izborima, ali sam siguran da dobro procenjujemo, da idemo napred i sama činjenica da biramo i najbolje kadrove u datom trenutku znači da Srbija zna gde ide i šta će da bira. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći je gospodin Đorđe Milićević.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, tačno je da su pred nama danas kadrovska pitanja i kadrovska rešenja. Reč je o izboru Saveta guvernera Narodne banke Srbije, drugi je izbor člana Fiskalnog saveta, treći je izbor dva člana saveta REM-a, zapravo četiri predložena kandidata onako kako je to zakonom definisano. Mi treba da izaberemo dva i ja sam ubeđen da će Narodna skupština u danu za glasanje izabrati najbolje rešenje. Imam naravno svoje lično mišljenje. Saopštiću ga. Nemam sa tim problem kada je reč o jednom od kandidata. Slažem se sa koleginicom koja je ovlašćeni predstavnik SDPS i mi se koleginice temeljno spremamo i pripremamo za raspravu kada je reč o svakoj sednici, ali to kako radimo ostavićemo naravno građanima da procene na nekim narednim parlamentarnim izborima. Ovde je reč o nezavisnim regulatornim telima. Kolega Arsić i kolega Mijatović su govorili o Savetu guvernera NBS. Ja mislim da rezultati i pokazatelji najbolje govore u prilog konstataciji kako je ovaj savet radio i koliku podršku zaslužuje Narodne skupštine Republike Srbije. Kada je reč o Fiskalnom savetu, ja budućem članu Fiskalnog saveta želim puno uspeha, bez obzira što postoje određena neslaganja sa stavovima Saveta. O tome uvek otvoreno govorim u Narodnoj skupštini Republike Srbije, jer ne tako često nezavisna tela imaju drugačije mišljenje od Vlade Republike Srbije, ne tako često nezavisna tela imaju drugačija mišljenja i od nas narodnih poslanika. Da nije tako postavljalo bi se i pitanje suštine postojanja tih nezavisnih tela. Dakle, nije problem da sučelimo mišljenja, nije problem da imamo jednu demokratsku raspravu, demokratsko sučeljavanje mišljenja ovde u parlamentu, mada čini mi se, ono što sam rekao i prilikom razgovora sa gospodinom Petrovićem i ovde u plenumu, ali i na sednici Odbora za finansije, da njegove izveštaje i analize i izveštaje i analize Fiskalnog saveta u celini vreme demantuje i rezultati demantuju. To što se ne slažemo ne znači da vršimo pritisak na rad nezavisnih tela. Naprotiv, mi želimo da ojačamo i osnažimo rad nezavisnih tela, ali smatramo da ovakva otvorena rasprava, da ovakva debata u plenumu, ne ovakva jer danas nema tu predstavnika Fiskalnog saveta, ali debata kakvu smo imali kada smo razgovarali o izveštaju Fiskalnog saveta, debata kakvu smo imali kada smo razgovarali na sednici Odbora za finansije, na sednici kojoj je prisustvovao i ministar finansija i guvernerka NBS i gospodin Miladin Kovačević, predstavnici DRI, takva rasprava svakako može biti doprinos i kvalitativan iskorak u radu Narodne skupštine Republike Srbije. Mi to svakako pohvaljujemo i uvek smo spremni da učestvujemo u takvoj raspravi. Ponavljam, to ne znači da vršimo pritisak na rad nezavisnih regulatornih tela. Zašto ovo kažem? Iz jednog prostor razloga što mi se čini da šta god da kažem ovde u plenumu u javnosti će naići na neki način na kritiku. Onda ispada da je Narodna skupština Republike Srbije protiv nezavisnih regulatornih tela. Ne, mi shvatamo šta je uloga nas poslanika kao legitimno izabranih predstavnika građana, da ojačamo i osnažimo rad nezavisnih regulatornih tela, da pratimo da li poštuju zakon. Ali, sa druge strane, ne znam da li određena nezavisna regulatorna tela, kada konkretno govorim o Fiskalnom savetu, znaju šta je njihova obaveza i šta je njihova odgovornost. Tu se slažem sa gospodinom Mijatovićem, da moramo da napravimo određene paralele, odnosno granice odgovornosti. Dakle, Fiskalni savet treba da oceni budžet i tu ocenu da podnese nama narodnim poslanicima, da izađe sa određenim stavovima, podacima koji se slažu ili ne slažu sa stavovima Vlade Republike Srbije i tu se njihova priča završava. Svaka dalja konstatacija poput one – ogoljena je politika Vlade jer je Vlada gurala probleme, ostavljala probleme po strani, konkretno iz oblasti zdravstva, su neutemeljeni, su politički i ja nemam ništa protiv. Mi smo imali Zaštitnika građana koji nije udostojio ovaj parlament čak ni da dolazi na sednice Odbora, koji nije udostojio da odgovara na pitanja narodnih poslanika. Sve vreme se bavio politikanstvom. Nemamo problem. Ako neko iz Fiskalnog saveta želi da se bavi politikanstvom. Vrlo je jednostavno. Izađete iz udobnih fotelja, sačinite nekakav program, napravite izbornu listu, učestvujete na parlamentarnim izborima i vidite otprilike koliko vredite. To se, naravno, ne odnosi na kandidata o kojem danas govorimo. Ja želim da kažem da će poslanička grupa SPS podržati i predlog kandidata za Savet guvernera NBS i želimo mu uspeh u radu, da nastavi, naravno, intenzitetom kojim je do sada radio Savet guvernera. Naravno da ćemo podržati i predlog kandidata za člana Fiskalnog saveta i verujemo da će ovaj kandidat u mnogome uticati da se na neki način promeni rad Fiskalnog saveta, bar u onom kontekstu da nemamo određeni stepen politizacije i određeni stepen političkih kvalifikacija. Mada, moram priznati, evo, kolega Kovačević, slučajno sam ga pogledao, je tu, na poslednjoj sednici Odbora čini mi se da je malo ublažena retorika, čini mi se da je malo ublažena retorika i čini mi se da je malo napravljena jedna ravnoteža, mada je izrečena jedna kvalifikacija na račun rada Vlade Republike Srbije, da Vlada nije bila oprezna prilikom izrade budžeta, sa čime se mi nismo složili jer ova Vlada nije neodgovorna. Ova Vlada se ponaša odgovorno, ozbiljno i posvećeno i čuva makroekonomsku stabilnost i ne pozajmljuje, zapravo, ne ulaze u kredite, skupe kredite kako bi finansirala plate i penzije, već plate i penzije finansira iz realnih izvora prihoda. Ali, da ne pričamo previše o Fiskalnom savetu, dakle, naravno, podržaćemo ova dva kadrovska predloga. Što se tiče izbora dva člana Saveta REM-a, ja mislim da je ova današnja rasprava ujedno i prilika da mi porazgovaramo i o REM-u, da porazgovaramo o svemu onome što se dešavalo u proteklom vremenskom periodu kada je reč o REM-u, ali da porazgovaramo i o svemu onome što je vezano za REM, a to je i uređivačka politika medija, a to je, nažalost, i RTS bio u jednom vremenskom periodu, neposredno pred izbore, pa i danas, nažalost, a to su i komercijalni mediji. Naravno, to sam zaboravio da kažem, poštujemo kada je reč o izboru članova, poštujemo da je Odbor i da su članovi Odbora odgovorno, ozbiljno i posvećeno odradili svoj posao, da su ispoštovali procedure i to jeste za pohvalu. Kada je reč o REM-u, vraćam se na REM, šta je uloga REM-a? Mislim da je važno da i pored toga što govorimo o kadrovskim rešenjima govorimo i o ovom pitanju, jer može biti korisno. Šta je uloga REM-a? Da li je uloga REM-a da se bavi programskom šemom pojedinih medija? Naravno da nije. Da li je uloga REM-a da određuje koga će Javni servis ili komercijalni mediji, recimo televizija Pink, televizija Hepi, da se ne uvrede drugi, pozvati u debatu informativnih emisija? Naravno da nije. Zašto ovo ističem? Zašto ističem ulogu REM-a? Zato što već duži vremenski period unazad traje jedna hajka, jedna histerija i jedan napad na REM. Tokom nazovite međustranačkog dijaloga koji nas očekuje tokom naredne godine, ja sam zato danas insistirao, odnosno tokom jučerašnjeg dana, ne znam da li danas ili tokom jučerašnjeg dana, ne znam više kada sam pričao, ali sam insistirao da u plenumu razgovaramo o izveštaju Evropske komisije jer i izveštaj Evropske komisije, između ostalog, ima jedan deo koji se odnosi na međustranački dijalog. Važno je da čujemo šta i vi, kolege i koleginice, mislite o tom međustranačkom dijalogu, jer vi ste glas naroda, vi ste predstavnici građana, a ne samo da čujemo neke izvestioce Evropskog parlamenta. Dajte da i mi imamo konačno neki odgovor. Dajte da i mi ne ostanemo nemi, nego da imamo jasan stav. Jasan stav koji će biti, kao što sam rekao, podrška i predsedniku Republike, ali koji će biti podrška i Vladi Republike Srbije. Dakle, tokom međustranačkog dijaloga, tokom razgovora na Fakultetu političkih nauka smo imali samo nekoliko tema, da zanemarimo ova 42 zahteva, ovo što nam je postavljeno kao uslov – ili 42 zahteva ili bojkot izbora, dakle, hajde u ovom trenutku to ostavljam po strani, ali smo imali samo nekoliko ključnih stvari. Jedan je bila REM, druga je bila RTS i treća je bila uređivačka politika medija. Ispravite me ako grešim. Tu su kolege i koleginice koji su učestvovali na razgovorima i na Fakultetu političkih nauka i u okviru međustranačkog dijaloga. Imao sam to zadovoljstvo da učestvujem i u jednim i u drugim razgovorima. Mi smo vrlo jasno rekli, da ostavim, neću danas da govorim o onome što je krajnji cilj bio svega. Naravno da su želeli da imaju svoje ljude u REM-u, da imaju svoje ljude u RTS-u, da vrate Srbiju u prošlost, u vreme kada se moglo čuti samo njihovo mišljenje o medijima i naravno da je krajnji cilj ono što smo čuli, ne znam da li ima ovde kolega, nema kolega, verovatno je kasno, nema kolega iz poslaničke grupe, ne znam, otišli su, otputovali, nema kolega iz poslaničke grupe koji su govorili o prelaznoj Vladi. To je bio konačni cilj. Prelazna ili kako oni kažu tehnička Vlada, a to vam je zapravo put da bez izbora dođete do vlasti i do privilegija, a da za sve to vreme kroz REM, kroz Javni servis, kroz uređivačku politiku medija uređuje medije u celosti i kreirate psihološku svest građana. Promašili ste trenutak i vreme i mesto. To vreme je pluskvamperfekat političke scene Srbije. Dakle, mislim da smo izrekli jasan stavi tokom međustranačkog dijaloga, a ja želim da ga ponovim i danas. Mediji u Srbiji, mi ne želimo da se bavimo uređivačkom politikom medija i mediji u Srbiji moraju biti autonomni u odlučivanju. Interes vlasništva je svakako primaran. Zašto ovo ističem? Mnogo puta do sada sam rekao, to sam govorio i u okviru međustranačkog dijaloga, oni koji se protive ovome su definisali strategiju o privatizaciji medija. Shodno toj strategiji privatizovali su medije. Jel ste želeli kapitalizam? Jel ste dobili kapitalizam? Sad postavlja se pitanje – odakle danas potreba da se bavite privatnim sektorom, kada konkretno govorimo o medijima? Nemojte da potcenjujete privatne medije, jer i komercijalni mediji prate istraživanja. I komercijalni mediji znaju ko ima 60% ili preko 60% podrške građana, ko ima 11% podrške građana, a ko nije u mogućnosti da dođe ni do onih famoznih 3% podrške građana, iako smo vam spustili cenzus na 3% da bi imali reprezentativno preslikano javno mnjenje u parlamentu, da bi vam omogućili da imate svoje predstavnike u parlamentu i da bi politiku vodili u parlamentu, a ne na ulici. Vi niste imali hrabrosti ni da učestvujete ni na takvim izborima, pa ste se opredelili na očajnički i gubitnički potez bojkote izbora, a danas tražite opravdanje. Onda imate naknadnu pamet, pa kažete – mi smo protiv bojkota, ali smo zato za razgovore o izbornim uslovima. Polako, razgovaraćemo o izbornim uslovima kada se svi zajedno izborimo protiv onoga što je danas najveći izazov, a to je korona. Sa druge strane, nemojte da potcenjujete medije, jer mediji jako dobro znaju šta je vest. Ako niste prisutni u medijima prosto i jednostavno, pa niste vest. Ponavljate jedno isto, kao matricu, kao traku, kao kasetu kad vratite unazad, pa ponavlja. Niste vest. To više nikome nije interesantno, to više niko u Srbiji ne želi da čuje. Dakle, nemojte da potcenjujete novinare i nemojte da potcenjujete medije na taj način. Nećete to uspeti i nemojte, između ostalog, znate, da degradirate novinare, umesto da im odate poštovanje što u jednom veoma teškom periodu rade odgovorno i ozbiljno svoj posao, a svi znamo koliko je u ovom periodu važna blagovremena i prava informacija. Oni rade u ovom periodu jedan odgovoran i ozbiljan posao i vi umesto da imate poštovanja za to, vi ih degradirate. Vi ih delite na one koji jesu novinare i one koji nisu novinari. Vi ih delite na podobne i na nepodobne. To je licemerno. To govori samo o vašem političkom, moralnom i ljudskom karakteru. Dakle, stalna kuknjava o medijima u medijima i polazeći od teze da ako smo prisutni u medijima medijska scena je odlična, a ako nas nema u nekim medijima medijska scena je katastrofalna je krajnje licemerna. Dosta više sa tim. Što se tiče RTS-a, mnogo puta sam rekao ovde u parlamentu. Hoćete da promenite urednike RTS, promenite ih, u čemu je problem? Ja ne znam da li je ova vladajuća koalicija postavila bilo kojeg urednika RTS. Dakle, pazite sada tragičnu, tragikomičnu situaciju. Ne znam kako bih je nazvao. Dakle, u periodu kada se Srbija suočava sa najvećim zdravstvenim izazovom za predstavnike opozicije je najvažnije da oni obave razgovor sa menadžmentom RTS. To je najvažnije, jer oni imaju nešto mnogo važno da saopšte građanima Srbije, a u periodu kampanje kažu – borimo se za pet minuta na RTS. Znate šta, ja da odlučujem, a to im je rekao i gospodin Đukanović, čini mi se, tokom međustranačkog dijaloga – poklanjamo vam svo vreme. Izvolite, pa gostujte na RTS. Onog trenutka kada ste gostovali, pa vaš rejting više nije bio ni 2%, on je bio neprepoznatljiv u biračkom telu. Što više gostujete građani će više prepoznati vašu bezidejnost. Nemate ni program, nemate ni kadrove, nemate ljude. Dakle, što više gostujte na Javnom servisu. Mi smo tokom međustranačkog dijaloga ovde u parlamentu organizovali jedno Javno slušanje i to je bio deo Agende koji smo zajedno definisali sa predstavnicima Evropskog parlamenta i tu su bili prisutni svi oni koji su bili zainteresovani da učestvuju u tome. Mi smo učestvovali u tome, učestvovao je i jedan deo opozicije. Jedan deo opozicije je bio nezainteresovan da učestvuje u tome, mada mislim da je to bila prilika da kažu predstavnicima medija sa nacionalnom frekvencijom šta imaju, ali nisu imali hrabrosti ni to da učine. Tu su bili i predstavnici REM-a i tada smo vrlo jasno definisali da će biti utvrđen pravilnik kada je reč o javnom servisu, da će biti utvrđene preporuke kada je reč o komercijalnim emiterima, jer ne možete vi ograničiti nekoga ko je privatni sektor. Možete dati preporuke, ali ne možete im nešto narediti i to se ispoštovalo tokom izborne kampanje. Mi smo predložili ako već govorimo o ravnomernom zastupljenosti na javnom servisu, dajte da to ne budu politički monolozi, dajte da to budu debate na različite tematske sadržaje, jer onda na najbolji način građanin mogu da sagledaju ko ima kakav program i ko su ljudi koji su garant za realizaciju tog programa. Mislite da oni koji se nisu pojavili na javnom slušanju, bi došli na takve debate? Ne bi. Oni su spremni samo na jedno, a da međustranački dijalog koji smo imali, a pretpostavljam da će tako biti i u narednom vremenskom periodu, da od svega toga pokušaju da naprave farsu, da od svega toga pokušaju da zavaravaju javnost, kako bi predstavili od sebe žrtve i kako bi svoju inferiornost pretvorili u oružje i kako bi pokušali da među građanima Srbije pronađu nekoga ko se oseća kao žrtva. To vreme je odavno iza nas. Građani su pragmatični. Građani očekuju rezultate, a rezultati su na strani vladajuće koalicije. Ako ste želeli na RTS, ja sam im to mnogo puta rekao, rekao sam im tokom međustranačkog dijaloga, želite na RTS, pa, evo, mi smo u direktnom prenosu RTS, jel tako predsedavajući, znači učestvujete u izborima, osvojite, evo, spustili smo prag na 3%, prisustvujete sednicama parlamenta i govorite ono što mislite, i niko vas ne sprečava u demokratskoj raspravi i demokratskom sučeljavanju mišljenja. Samo nemojte da nam kažete bojkot parlamenta zato što nam je to neko sprečio. Ma, nije vam niko ništa sprečio, nego vi niste imali mogućnost da svoju snagu pokažete kroz takav vid demokratske rasprave, argumentovane rasprave i argumentovanog sučeljavanja mišljenja, jer ste politički anemični. Što se tiče REM-a, mislim da mi zaboravljamo ono što je naša suštinska uloga, ponoviću, a to je da ojačamo i osnažimo rad nezavisnih tela, a ne da nezavisna tela guramo u političko blato, politički ring, da to od njih očekujemo, to nije korektno, kako bi ostvarili sopstvene ciljeve. Naš posao je da podržimo REM u onome što je najvažnije, a to je da radi po zakonu, a ne da tumačimo zakone onako kako nama odgovara i da teramo nezavisna regulatorna tela poput REM-a, da na isti način, pogrešan način, tumači te zakone. Da se razumemo, REM niti je politički subjekt, niti učestvuje na izborima, niti opredeljuje ko će da pobedi, a ko da izgubi na izborima. Dakle, čemu onda sve ovo? Vrlo je interesantno, tokom tih međustranačkih dijaloga stalno neke formule, stalno neke cifre, kad dođemo do REM-a, sve nešto tajnovito, biraćemo tri plus jedan, biraćemo tri plus dva. Mi pitamo po kojim procedurama ćemo izabrati, kad mi imamo naše zakone, koji su vrlo precizni, jasni, usvojili smo ih u Narodnoj skupštini Republike Srbije, a oni kažu u skladu sa najboljom evropskom praksom i evropskim standardima. Znate šta, poštujemo mi i evropsku praksu, poštujemo mi i evropske standarde, ali, ovo je Srbija, a Narodna skupština Republike Srbije je usvojila zakon, koji je vrlo jasan i precizan i koji vrlo jasno i precizno definiše procedure po kojima se biraju članovi REM-a, i mi to danas i činimo. Vrlo je interesantno, da kada, imam ja sasvim dovoljno vremena, koleginice, imate vi vreme, pa ću ja nastaviti, vreme koje vi niste iskoristili kao zamenik predsednika poslaničke grupe. Polako. Dakle, vrlo je interesantno, da kada su završeni međustranački dijalozi predstavnici Evropskog parlamenta su se tek onda usudili da posete REM, ne pre toga. Dakle, tek onda su razgovarali sa predstavnicima REM. Imam ovde konstatacije koje su tada izrečene. Kaže, evropski parlamentarci posetili REM, govorili o tome kako postoje dve paralelne zemlje, kako postoje dve paralelne institucije, paralelni mediji. Pa čekajte, ako nema slobode medija u Srbiji, kako onda postoje paralelni mediji, to je ključno pitanje. Podsetiću vas šta je još rečeno - zabrinuti za demokratiju, zabrinuti za slobodu medija u Srbiji. Mi smo im jasno rekli tokom međustranačkog dijaloga, demokratije se ostvaruje na izborima i mi ćemo u Srbiji imati fer i demokratske izbore, jer smo ispoštovali više od 90% agende koju smo dogovorili tokom međustranačkog dijaloga, a o slobodi medija, gospodo iz Evropskog parlamenta, imate, ne svi, ali ovi koji sebe nazivaju izvestiocima, imate najmanje pravo da o tome govorite. Zašto o tome, ponavljam, niste govorili 2011. godine kada je Verica Barać sastavila izveštaj i izrazila veliku zabrinutost kada je reč o slobodi medija u Srbiji? Tada to pitanje niko nije pokrenuo. Ja sam ovo pitao ovu uvaženu gospođu, predstavnicu Evropskog parlamenta, Tanju Fajon. Ona kaže – ja tada nisam bila izvestilac. Jeste li bili evropski parlamentarac? Da li je vaša obaveza da postavite to pitanje i kao evropski parlamentarac? Kao što je ova Fon Kramon izašla kao izvestilac, pa je čula i suprotno mišljenje, jer njeno mišljenje nije mišljenje Evropskog parlamenta. To je ova Tanja Fajon koja kritikuje izlaznost u Srbiji, a ona, između ostalog, pa se mešala u izbore u Šapcu. To je ova Tanja Fajon koja je izabrana na izborima gde je izlaznost bila 26 ili 28%. Znači, nije ona osvojila 26 ili 28%, već je izabrana za evropskog parlamentarca na izborima na kojima je izlaznost bila 26 ili 28%. Vrhunac čitave farse, kada govorim o REM-u, ko se bavi slobodom medija u Srbiji? Upravo oni koji su dolazili ispred tog istog REM-a, sa zahtevom da se ugase određene komercijalne televizije. Znači, to je vrhunac licemerja od strane jednog dela opozicije. Sada, ja imam jedno konkretno pitanje i nadam se da ću na to pitanje dobiti odgovor od predstavnika REM-a kada budu prisustvovali sednici, a pitanje je – spotove sa pozivom na bojkot izbora, jer REM je, podsetiću vas, napravio jednu analizu parlamentarnih izbora i koliko su izborne liste prisustvovale u informativnim emisijama, pa i u dnevnicima svih medija, pogledajte, impresivni su podaci. Ne idu u prilog tezi koju smo čuli najvećim delom u izveštaju Evropske komisije, ali o tome ćemo govoriti kada za to dođe vreme. Ali, vrlo je interesantno da spotove sa pozivom na bojkot izbora, koji su u toku predizborne kampanje oko 400 puta emitovane na određenim kanalima. Televizija nije platila ni jedan opoziciona stranka, već privatna firma. Kako je to moguće? Znate, u Ujedinjenom Kraljevstvu postoji zakon, pošto se oni često pozivaju na Ujedinjeno Kraljevstvo, ali u Ujedinjenom Kraljevstvu postoji zakon koji kaže, a i mi smo se to zalagali tokom međustranačkog dijaloga, da ne mogu učestvovati u debatama oni koji nisu učestvovali na izborima. To je potpuno logično. Šta vi zastupate? Pustite one koji imaju program, pustite one koji imaju ljude koji su garant za realizaciju tog programa. Ako nemate program onda nemojte smetati drugima. U pravu je koleginica Nataša, ona je maločas govorila, Savet Evrope jeste naručio jednu analizu i ta analiza kaže da Srbija ima izuzetno dobar zakon o medijima, a da regulativa, nominacija izbora, kada govorimo o REM-u, ima najbolju praksu. Ja sa time želim da završim ovo izlaganje. Ponavljam, podržaćemo Predlog izbora člana Saveta guvernera Narodne banke Srbije, podržaćemo Predlog izbora člana Fiskalnog saveta i naravno u danu za glasanje opredelićemo se kada je reč o predloženim članovima REM-a. Zahvaljujem.
Hvala vama i obaveštavam vas da je vreme za vašu poslaničku grupu isteklo. Sledeća ispred predlagača je koleginica Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovane kolege poslanici, potreba je jedna da se javim da bih informisala ne samo javnost nego možda i neke poslanike koji nisu imali prilike da čuju o radu Fiskalnog saveta u onom svetlu kada smo raspravljali o budžetu Republike Srbije, kada smo na sednici Odbora proširili sastav prezentera, ljudi koji su imali šta da kažu o budžetu za sledeću godinu, ali i o rezultatima uopšte politike, ekonomske politike Republike Srbije u prethodnom periodu i polazne stavke o tome šta nas čeka u budućnosti. Zašto ovo govorim? Zato što je jedan od kandidata koga danas predlažemo bio i učesnik u tom prezentovanju, ali uz prisustvo predstavnika Fiskalnog saveta, predsednika Fiskalnog saveta, naravno ministara, i guvernera Narodne banke Srbije. Pored njega je bio i gospodin Miladin Kovačević, koji kao kandidat za člana Saveta guvernera je bio u svojstvu Saveta za koordinaciju mera rasta BDP-a Republike Srbije, koje je jedno savetodavno telo koje je formirala Vlada Republike Srbije 2015. godine i koja se na inicijativu gospodina Aleksandra Vučića isključivo sa te stručne strane bavila ovom temom. Taj sistem je u stvari postao jedan alat koji treba da jednostavno prati ekonomsku politiku naše zemlje i da bude jedna sprega između svih indikatora kada su u pitanju i trendovi i planiranje i izvršenje rada, ne samo kada je u pitanju rast i razvoj, uopšte makroekonomski indikatori Republike Srbije, već i ono što je obaveza da implementira Narodna banka Srbije kao pravac, kada pričamo uopšte o politici. Osim toga, gospodin Kovačević kao kandidat je i predsednik Odbora za reviziju izveštaja Narodne banke Srbije. Zašto kažem da je ovo važno? Zato što su tačno definisane nadležnosti šta radi guverner, i to znate da je ustavna kategorija članom 95, gde kaže da Narodna skupština bira guvernera Narodne banke Srbije zato što guverner Narodne banke rukovodi radom i te institucije, ali da Narodna banka Srbije donosi zakon o NBS, gde kaže u zakonu da postoji i Savet guvernera, koji ima svojih pet članova. Šta radi u stvari Savet guvernera? On donosi vrlo važne akte. Pored statuta Narodne banke, donosi odluku o režimu kursa dinara, o strategiji upravljanja deviznim rezervama, o članstvu u međunarodnim organizacijama, godišnji izveštaj, ali i vrlo važan deo koji se odnosi na strategiju razvoja Narodne banke Srbije, odnosno bilo koji deo koji se odnosi na samu reviziju, odnosno podvlačenje crte šta ste radili, kada je u pitanju uopšte i monetarna politika i politika deviznog kursa, u stvari daje Savet guvernera. Znači, naš kandidat, odnosno kandidat o kome sada raspravljamo kada je u pitanju Savet guvernera, je imao prilike da negde suočava stavove sa predstavnicima Fiskalnog saveta, na toj sednici Odbora to je bio prof. dr Pavle Petrović, koji je dao svoje gledište kako izgleda rast BDP-a i kolike su sumnje kada je u pitanju projektovani rast za sledeću godinu – 6%, i zbog čega jednostavno ne vidi uopšte zbog čega mi gajimo toliki optimizam kada je u pitanju projektovani budžet za sledeću godinu. Ali, s druge strane je rekao, u svojoj oceni budžeta za 2021. godinu, Fiskalni savet, da su javne finansije sigurne, da mi nemamo o čemu da brinemo, da nisu pod rizikom, da su prihodi i rashodi dobro projektovani, s tim što je izrazio jednu političku ocenu kada je u pitanju bila „Er Srbija“. Zašto kažem politička ocena? Zato što ta kampanja koja je krenula oko trošenja sredstava i podrške države „Er Srbiji“ da je suviše velika je očito urađena na jedan potpuno neprofesionalan način. Zašto ovo mogu da kažem? Zato što je ta kampanja o podršci države „Er Srbiji“ data pre svega u Đilasovim medijima kao nešto što je lična podrška, koja uopšte nema veze, a mislim da negde ni Fiskalni savet nije imao saznanja o tome koliko je pre svega važna podrška države ovoj kompaniji, zato što smo mi kao neko ko je u pregovorima sa EU po pitanju državne pomoći se obavezao još 2014. godine, kada je radio na očuvanju jedine naše vazduhoplovne firme i kompanije da mora zajedno sa EU da dođe u saglasnost od strane Evropske komisije da sva potraživanja, sve račune koje vrši od strane budžeta Republike Srbije, mora da podnosi Evropskoj komiji. Znači, od svakog plaćenog računa, od svakog kupljenog novog aviona do troškova koje podnosi, mora da podnosi na jedan transparentan način. Inače, u protivnom, ta avio-kompanija ne bi mogla da posluje. Zabranili bi vam rad. Drugo, kompletnu avio flotu bi prizemljila i ne biste mogli uopšte da radite na rastu kapaciteta takve avio-kompanije. Da vas podsetim da je 2014. godine „Er Srbija“ imala sedam aviona, od toga samo tri u voznom stanju. Da vas podsetim na dugove koje je preuzela država, da smo preuzeli dugovanja koja su zatečena u tom trenutku od preko 280 miliona evra koja su iznosila u konkretnim dugovima, a negativan kapital iskazan od 305 miliona evra. Prema tome, danas kada pričamo o kompaniji koja je dužna 106 miliona evra, je znači sve to pet puta manje nego što je bilo 2014. godine. To znači da je postojalo pozitivno poslovanje avio-kompanije, koja je morala da vraća dugove postepeno. Podsetiću vas, u vreme najveće pandemije, znači u martu mesecu, je imala preko 37 međunarodnih letova, gde pored prevoza medicinske opreme koja nam je bila potrebna za naše zdravstvene radnike, naše bolnice, kao priprema za ovaj drugi i treći talas, je spašavala i naše ljude koji su ostali u međunarodnim prestonicama zarobljeni, jer nisu imali načina uopšte da dođu i da se vrate u Srbiju, jer taj „lok daun“ koji je nastupio tada u martu mesecu je važio za sve članice EU, za sve države, i na Istoku i na Zapadu. Nije postojala mogućnost da se vrate naša deca koja su bila na razmeni studenata i razmeni srednjoškolaca, jer su osiguranja sve onih kuća koja su ih pozvali na te razmene otkazali preko noći. Hoću da vam kažem da „Er Srbije“ nije bilo, naš život ne bi mogao da funkcioniše na jedan normalan način kakav je funkcionisao u to vreme kada je svet stao zbog ove pandemije. Prema tome, ono što smo mi imali prilike da čujemo kao jednu ocenu budžeta za 2021. godinu, od strane Fiskalnog saveta je za nas predstavljao, u stvari, jedan izveštaj i kritika u vidu brojki i slova koja nije u tom trenutku, zaista, sagledala šta je realan život u Srbiji. S druge strane, po prvi put sada smo imali prilike od profesora Kovačevića da čujemo ispred Saveta za koordinaciju mera rasta BDP, u stvari, da te brojke negde postoje različite metodologije sa kojih aspekata se sagledavaju. Prema tome, mislim da je dobro da uvek čujemo stručnu raspravu, jer ta stručna rasprava u stvari nama daje na znanje da nekada možda i te stručne rasprave zavisno od metodologije koju koriste nekada i greše u svojim zaključcima. To je ono zbog čega sam se sada javila, jer čujem od mog kolege iz SPS određene kritike kada je u pitanju Fiskalni savet, ali reći ću vam, znači, Fiskalni savet je definisan Zakonom o budžetu i predstavlja jedno stručno savetodavno telo. Takvo stručno savetodavno telo je za nas od velikog značaja, pogotovo što način na koji se bira, a to je na predlog predsednika Republike Srbije za predsednika Fiskalnog saveta, ministar finansija i guverner Narodne banke predlažu još jednog člana. Mi nikada nismo imali prilike da Narodna skupština odbije takve predloge. S obzirom da je Aleksandar Vučić zaista pokazao i jednu političku širinu, kada je u pitanju predlaganje predsednika Fiskalnog saveta, imali smo prilike da vidimo da je dva puta imao šansu da predloži, odnosno jedanput je imao šansu da predloži novog predsednika Fiskalnog saveta i predložio je gospodina Pavla Petrovića, iako je uvek bio kritički negde nastrojen i kada je u pitanju kreiranje budžeta od strane ministara koji su predlog SNS. Kada god pitate predsednika zbog čega predlaže gospodina Pavla Petrovića, on kaže - meni je uvek zadovoljstvo da predložim profesora zato što se sada pokazalo, posle 2012. godine, da sve kritike koje su upućivane i na rad različitih ministara, koji su predlagali budžete, nama ne smetaju. Ne smetaju ni onda kada predstavljaju određene tzv. prezentacije različitih metodologija, kada je u pitanju projekcija BDP-a i projekcija budžeta, ni onda kada možda žele da politički oboje takve izveštaje. Nama to ne smeta, ali nam smeta što nikada neće da ponove jednu činjenicu, da do 2012. godine mi takve kritike nismo imali prilike u javnosti da čujemo. Reći ću vam kada su kritikovali rast javnog duga, koji ne sme da bude veći od 45%, nigde niste mogli da čujete u javnosti do 2012. godine, jer njihove konferencije za štampu nikada nisu prenošene na RTS-u zato što nigde u javnosti, ni u medijima koje je držao Đilas, nisu bile objavljene. Sada je pokušaj da sa tako delovima istrgnutim iz izveštaja koje daje Fiskalni savet žele da prave određene političke kampanje. Mi jednostavno ne reagujemo na način na koji bi možda oni hteli. Mi puštamo jednostavno da zaista svako može sa svog stručnog gledišta da da određena svoja mišljenja. Na ta mišljenja imamo adekvatne, spremne odgovore i kao narodni poslanici i kao predstavnici, vidite, ministarstava različitih i želimo da se u javnosti čuju ta različita mišljenja i da vidimo na čijoj je strani istina. Nama je važno da je istina na našoj strani, jer rezultati danas, podrška građana Srbije, ne samo na izborima, nego i podrška koju vidimo, kada je u pitanju ekonomska politika, u smislu podrške građanima u teškim vremenima je uvek na strani onih koji su bili na strani istine. Očito je uvek bio na strani istine svaki ministar finansija od 2014. godine kada je bio premijer Aleksandar Vučić, a i sada kada je predsednik, kada tu Vladu vodi Ana Brnabić, jer je to Vlada kontinuiteta. Znači, nama je suština cele ove rasprave da se mi nosimo interesima građana Srbije, kada je u pitanju ekonomska politika i Vlade Republike Srbije i kada je u pitanju monetarna politika Narodne banke Srbije, kada mi ovde u parlamentu raspravljamo o svim ovim temama. Mnogi žele poslanike da prikažu u javnosti kao ljude koji nemaju veze sa ovim temama, ali očito prema rezultatima koje pokazujemo u svojim izveštajima i koje čak i ti evropski parlamentarci raspravljaju, ima parlamentaraca koji prate ove izveštaje i koji prate šta rade nadležni odbori i kada dobijete izveštaj Evropske komisije o napredovanju Srbije, onda kada dođe ona tamo ekonomska tema, pa kada dođu ekonomske reforme koje se sprovode, pa kada dođe Akcioni plan o adekvatnom upravljanju javnim finansijama, onda kaže i neka tačka akcionog plana 19. gde je eksterni nadzor nad javnim finansijama Odbora za finansije, onda je ona ocenjena jako pozitivno, nemaju ni jednu primedbu, za razliku od mnogih drugih gde imaju primedbe. Mi nećemo da ćutimo više o tome da ovaj parlament ima svoje rezultate kada je u pitanju napredak Srbije na putu ka evropskim integracijama i kada dolaze ti evropski parlamentarci, ne želimo samo da pričamo o stanju prava, već jedno od najvažnijih ljudskih prava, i to ekonomsko pravo, da živimo bolje nego što smo živeli do 2012. godine i uvek ćemo razgovarati o tome. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Goran Kovačević.
Dame i gospodo, ekonomija je egzaktna nauka. Ekonomija je nauka koja se bazira na rezultatima. Rezultati SNS i Vlade Republike Srbije u oblasti finansija su jasni, a jasni su zato što poštujete principe i pravila. Ekonomija se sastoji iz principa i pravila i ako ih ne poštujete ne možete da imate rezultat, tako vam kaže hiljadu godina prakse u oblasti ekonomije. Ta praksa u stvari stane u 500 godina ekonomske teorije. U tih 500 godina stane sve, stanu različita ekonomska mišljenja, različite ekonomske škole, stanu procesi koji su se dešavali u različitim zemljama i mi smrtnici u ovom trenutku mislimo da je sve počelo od nas u ekonomiji. Sve što mi danas doživljavamo u ekonomiji se već desilo. Mi smo deo globalnog ekonomskog procesa. Mi kao mala nacija ne možemo da ne poštujemo ekonomska pravila. Ključni ekonomski zakon, ustav fiskalne politike je Zakon o budžetskom sistemu Republike Srbije. U članu 1. definisana je uloga Fiskalnog saveta i kaže se da Fiskalni savet treba da služi, da daje mišljenja nezavisna o fiskalnim politikama na bazi fiskalnih pravila i na taj način omogući javnost i odgovornost onih koji donose fiskalna pravila. U stvari, on odlučuje o fiskalnim strategijama i budžetu Republike Srbije na način da daje savetodavno mišljenje i on je deo fiskalnog poretka Republike Srbije i zajedno sa Vladom Republike Srbije, Narodnom bankom i Skupštinom Srbije je odgovoran i zaslužan za rezultate koje Srbije ima u ekonomskoj politici. Potpuno se slažemo iz SNS sa Fiskalnim savetom kada govorimo o budžetskim principima i budžetskim pravilima. Slažemo se 100% kada govorimo o prošlosti i fiskalnoj konsolidaciji i njenim rezultatima. Naravno da se nismo slagali 2015, 2016. godine oko operativnih delova, pojedinih. Slažemo se 100% oko ekonomskih sloboda, slobodnog tržišta, tamo gde Srbija želi da ide. Slažemo se 100% da Srbija jeste u ovom trenutku ekonomski lider na zapadnom Balkanu. Slažemo se 90% u vezi operativnih mera koje donosi Skupština Srbije, Vlada Srbije i Narodna banka, i to je sasvim normalno. Mi smo nacija koja u oblasti ekonomije suviše dugo nije poštovala principe i pravila. Kada ih ne poštuješ onda ne možeš da imaš ekonomske rezultate. To što smo mi mislili da možemo da kreiramo pravila, kako mi shvatamo, pokazalo se na negativnoj istoriji Srbije, kao jedna nesrećna ekonomska nacija, da nije dalo ekonomske rezultate. Razlikujemo se mi u odnosu na Fiskalni savet. Imam tu slobodu da kažem da se suštinski razlikujemo zato što smo različitih godina, različito smo shvatali ekonomiju, različito smo učili iz različitih knjiga. Suštinski, mi se teorijski razlikujemo sa pojedinim članovima Fiskalnog saveta. To je moje zadovoljstvo. Kada Narodna skupština Republike Srbije na predlog Vlade Republike Srbije donese neki zakon koji je liberalan i naslanja se na Miltona Fridmana, onda Fiskalni savet kaže – aha, a mi bismo za Kejnsa, a kada mi pod pritiskom promena koje se dešavaju u globalnom poretku, gde je protekcionizam ključna stvar u ovim uslovima, vratimo se na kejnzijansku monetarnu politiku i makroekonomsku politiku, davajući subvencije, onda se pojavi Fiskalni savet koji kaže – ne, mi smo za slobodno tržište, prenebregavajući vreme i uslove u kojima živimo i građane Srbije. Kada govorimo o ključnoj razlici između mene, na primer, lično i gospodina Pavla Petrovića, to je multiplikator koji kaže da kada dajemo finansijska sredstva iz budžeta Republike Srbije, sredstva koja dajemo za građane u vidu davanja novca u vezi povećanja plata, penzija i takozvanog "helikoptera novca", u stvari je različit u odnosu na javne finansije. Ja mislim da je to jedno isto. Milton Fridman kaže da je isto kada daješ i ulažeš u javnu potrošnju i kada ulažeš u ličnu potrošnju. Ja kao predstavnik građana uvek sam za to da građani Srbije dobijaju novac i ako se to kaže preko helikoptera novca, što je potpuno pogrešan izraz. Helikopter novca je pedesetih godina utvrdio Milton Fridman, kao kritiku bankarskog sistema i primarne misije FED-a. Ali, dobro i takav kakav je definisan, helikopter novca za građane Srbije, za mene kao narodnog poslanika, za povećanje plata što radi Vlada Republike Srbije, penzija i davanja građanima Srbije jeste značajniji u odnosu na teorijsku postavku gospodina Pavla Petrovića. Fiskalni savet u svojim analizama ne kaže da je to mišljenje primarno i ključno, neupitno, zato smo mi ovde u Skupštini da kad se god ne slažemo sa Pavlom Petrovićem, sa članovima Fiskalnog saveta kažemo šta mislimo, kao i oni što iznose svoje mišljenje i Fiskalni savet, da ne zaboravite, je deo makroekonomskog sistema Republike Srbije koji je ključno zaslužan, kao i Vlada Republike Srbije i Skupština Srbije, a naravno bez Aleksandra Vučića svega toga ne bi bilo za funkcionisanje i rezultate koje u oblasti ekonomije imamo. Kada mi u Skupštini u principu pričamo o makroekonomskim parametrima, obično govorimo o fiskalnim merama koje predlaže Vlada. Nekako zaboravimo monetarne mere, ne pričamo o njima. Ja volim da kažem da je to velika sreća Srbije. Monetarna politika u Republici Srbije je postala strašno dosadna, neprimetna, ne vidimo je, što nije slučaj u istoriji Srbije. Kada pogledate srpsku monetarnu politiku onda shvatite da od početka 19. veka u stvari nemate monetarnu stabilnost. Godine 2012, zahvaljujući Jorgovanki Tabaković i njenom timu, država Srbija, ponavljam, vodi dosadnu monetarnu politiku. Imate sve parametre koji kažu da smo se, pa u konačno posle dva veka, vek i po lutanja u monetarnoj politici zaustavili na sidrima EU, da nam je stopa inflacije 2,2%, da je ona mnogo manja od onoga što smo planirali, 3% i u suštinski imate stabilnost cena, stabilnost valute, da zaboravite one periode devedesetih i dvehiljaditih kada smo se svako jutro budili i pitali se koliko danas nešto vredi. Narodna banka koristi dva ključna mehanizma, referentnu kamatnu stopu koja je najniža u istoriji Srbije 1% i operacija na repo tržištu. Dame i gospodo, ja znam da danas biramo dva člana koji će biti sastavni deo Fiskalnog saveta i Saveta guvernera Narodne banke, ali ako ne govorimo o institucijama i njihovom funkcionisanju onda u stvari ne treba da govorimo ni o ljudima. Ako ulazite u institucije koje su ključne, stabilne i funkcionišu u skladu sa zakonima Republike Srbije, onda su kadrovska rešenja periferna. Timovi koji vode makroekonomsku politiku u državi Srbiji su ključni. Oni imaju sreću da se uključe u timove koji su od 2015. do 2020. godine napravili značajan pomak i iskorak u budžetskom funkcionisanju države Srbije, a u stvari u promeni ekonomskog poretka. Zato je moje zadovoljstvo što ću glasati za ovakve predloge, a istovremeno njihova čast i obaveza da ulaze u timove koji su Srbiju promenili. Ja vam se zahvaljujem.
Zahvaljujem. Samo da vas obavestim da trenutno nema prenosa zbog prenosa Svetskog kupa u rvanju, ja mislim, kada je reč o RTS. Idemo dalje. Narodni poslanik Srbislav Filipović. Izvolite.
Hvala, predsedniče. Za početak bih hteo da citiram čuvenog nemačkog filozofa Hegela koji je rekao da je istorija sveta napredovanje svesti o slobode. Mi smo danas mnogo toga čuli kada je u pitanju REM, kada je u pitanju sloboda medija, kada je u pitanju odnos vlasti, odnosno politike, političara prema medijima i medija prema političarima, odnosno vlasti ili opoziciji. Mnogo zaista, kao mlada demokratija, moramo još da učimo. Mnogo toga je pred nama, mnogo velikih koraka koje moramo da napravimo, ali moramo prvu stvar da naučimo, da sloboda ne znači anarhiju, da sloboda ne znači haos, da kad kažete da ste slobodni, ne znači da možete da radite šta hoćete, da možete da kršite zakone, da možete da kršite elementarne ljudske slobode, ljudska prava. Tako bih voleo kada bi sutra kompletan REM u punom sastavu zaista poštovao sva ljudska prava i onih političara i one dece i onih ljudi koji su žrtva ili potencijalne žrtve nekakvih, nazovi političara i tajkuna, koji bi voleli da gospodare svuda po Srbiji. Naravno, medijska slika u Srbiji je različita, zavisno iz kog ugla gledate. Ako gledate iz ugla građanina koji želi da se informiše, on ima tu jedan pluralizam, ima pluralizam mišljenja. Imate sa jedne strane medije koji su napravljeni, potpuno naklonjeni jednom delu opozicije, tajkunske opozicije, kriminalne opozicije koja poziva na rušenje sistema, na rušenje državnog i ustavnog poretka. Imate sa druge strane medije koji izveštavaju na jedan objektivan i rekao bih pristojan način. Imate medije koji su, takođe, tokom onih nasilnih protesta u Beogradu pre nekoliko meseci izveštavali, rekao bih sa ushićenjem, dok se rušilo i palilo po Beogradu, dok je neka masa pokušavala da upadne u Skupštinu, dok su upadali, pokušavali ponovo da zapale Narodnu skupštinu Republike Srbije. Imate taj deo medija koji se tome divio. Sa druge strane, imate REM koji nikad, ama baš nikad ni na šta ne reaguje ili ne reaguje bar onda kada se javno određeni medijima od tzv. "nezavisnih" novinara, "nezavisnih" analitičara, tj. zapravo sve političara poziva na, ni manje ni više, nego rušenje države, na ubistvo predsednika Republike, na linčovanje njegove porodice, njegove dece. Dokle to može da dovede mladu demokratiju kao što je Srbija? Mi smo jednom gledali kako izgleda satanizacija i demonizacija političara u Srbiji, kako se to završava i za šta je to priprema? Za šta neki ljudi koriste zapravo medije u Srbiji? Zašto se mediji mogu zloupotrebljavati sve? Upravo ta zloupotreba medija jeste granica između slobode i haosa, da sam govorio u početku i da zapravo mi moramo svi zajedno da učimo da upravo ta istorija sveta jeste napredovanje svesti o slobodi i da nam to stalno bude na umu. Meni je nekako draža ova, kako oni kažu "opasna sloboda, nego njihovo mirno i sigurno ropstvo", tu citiram Žan Žaka Rusoa i lepo je rekao "opasna sloboda". Naravno da je opasno biti slobodan, ali je časno, lepo i dostojno čoveka i moramo da se borimo da sačuvamo tu slobodu, da sačuvamo demokratiju za koju smo se izborili, da naučimo da se predsednici Vlade, narodni poslanici ne biraju na ulici, ne biraju silom, ne biraju tako što uzmete motku, uzmete državnu zastavu i pokušate da kao manijak uletite u Narodnu skupštinu da se obračunavate sa policajcima koji treba da čuvaju našu zemlju i našu decu. Onda shvatate zašto se ovi obračunavaju sa policijom. Pogledajte njihove rodbinske veze, prijateljske veze, kumovske veze, sve narko-dileri i kriminalci. Pa sa kim drugim da se obračunavaju nego sa policijom? Upravo tu, opet se vraćamo na onu granicu između slobode i haosa. Izborili smo se 2012. godine da Srbija ne bude tajkunska država, da se u Srbiji ne zabranjuju spotovi na televizijama, da imate pravo da kažete svoje mišljenje, da zbog tog mišljenja ne budete žigosani u medijima. Počinje ponovo na jednoj strani medijske scene u Srbiji da postaje normalno da se o predsedniku države kaže sve najgore, ne da se drugačije misli, nego da se laže, da se poziva na likvidacije, na ubistva, da se tome neki smeju, da se ismejavaju ljudi koji žele dobro ovoj zemlji, koji čine dobro, koji otvaraju fabrike, radna mesta, da se sprdaju sa parlamentom. To nema nigde u Evropi. O kojim oni evropskim vrednostima govore? Da li su evropske vrednosti sprdanje sa parlamentom, sopstvenim parlamentom. Znači, smejete se građanima. Građani su ti koji su birali sastav Narodne skupštine na izborima. Građani su ti koji svojom olovkom odluče na izborni dan koga žele u parlamentu i kakav sastav Skupštine žele. Ovo je upravo ona slika koju su građani Srbije želeli i ostvarili, ali ne demagoški nego zbog rezultata koje je ostvarila Vlada predvođena SNS i predsednik Aleksandar Vučić, vodeći Srbiju u zacrtanom smeru koji smo rekli 2012. godine protiv tajkuna, za investicije, za napredak, za slobodne medije, za demokratske izbore, pa upravo sve smo to dostigli u prethodnih osam godina, pa ni manje ni više damo im 3% cenzus. Evo, hajde, pređite, uđite, da imate nekog poslanika. Džabe kad oni ljudi nisu u stanju da to postignu. Da biste prešli cenzus morate da imate program, ideje, viziju kakvu zemlju želite, pa neka se razlikuje od ove naše, ali morate da imate ideju. Ideja nije upasti u Skupštinu, ideja nije otići pred REM, tražiti zabranu neke privatne televizije. Skroz je okej da privatna televizija ima privatno vlasnika, ima svoju uređivačku politiku, ima način na koji želi da ostvari svoju komercijalnu ulogu da zaradi privatni vlasnik, to je u redu, ali nije u redu da se laže i to masno da se laže. Nije u redu da se poziva na rušenje države sa tih medija, to nije u redu i onda da članovi REM-a ćute, da se primaju ogromne plate i da se spava na poslu. E, to nije u redu. Želim da verujem da tako neće biti u perspektivi. Da ono što je pred nama i one ljude koje podržimo da će časno raditi svoj posao. Ako je Narodna skupština, narod preko svojih izabranih predstavnika, vas izabrao na neko mesto, onda je to velika čast i onda radite u interesu tih građana, a ne u interesu tajkuna. Nije sve u tome da primite nekoliko stotina hiljada mesečno. Imate valjda i neki obraz kad izađete na ulicu pogledate svoje komšije i ljude sa kojima se susrećete svakog dana. Šta će da vam kažu? Pa, čekaj tamo si u REM-u i ćutiš dok se poziva na linč dece predsednika Republike, ništa ne kažeš. Ne komentarišeš to u svojim vestima. Nema toga u tim medijima, nema da se kaže - izvini, pogrešili smo, slagali smo. To ne postoji. Nema da se pohvali izgradnja bolnice, nema da se pohvali nabavka respiratora, nema da se pohvali sve ono što radi država danas. Sigurnost za građane Srbije. Nikada nismo čuli - izvini ni iz jednog takvog medija. Zato kada se pogreši sa druge strane imamo snage da kažemo – izvini, ispravićemo greške, radićemo još bolje i to građani prepoznaju zato što u Srbiji žive ozbiljni ljudi. Zato građani Srbije biraju ozbiljne ljude na ozbiljna mesta, a šarlatane šalju tamo gde im je mesto. Hvala vam.
Zavaljujem. Magistar Slavenko Unković. Izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog kandidata za članove Saveta tri veoma važna nezavisna državna tela. Glavni zadatak Fiskalnog saveta je da procenjuje kredibilitet fiskalne politike, da se bavi nezavisnom analizom javnih finansija i da obezbedi javnost, odgovornost uvođenjem fiskalne politike. Fiskalni savet vrši svoju funkciju samo kada su izabrana sva tri člana saveta, a pošto je jedan član podneo ostavku na tu funkciju danas je pred nama predlog kandidata koji je podnela guvernerka NBS. Doktor Bojan Dimitrijević ispunjava sve zakonske uslove za izbor na funkciju člana Fiskalnog saveta. U svojoj dosadašnjoj karijeri istakao se kao stručnjak za ekonomiju, finansije i bankarstvo, što se vidi iz priložene biografije. Nadam se da će gospodini Dimitrijević na pravi način dati svoj doprinos da Fiskalni saveta kao nezavisni državni organ i dalje analizira preduzete mere fiskalne politike, podstiče rasprave o fiskalnoj politici i na taj način pomaže nadležnim državnim organima. Često je Fiskalni savet zbog svojih stavova i procena na meti raznih kritika nekada sa pravom, a nekada i ne. Smatram da njihova velika opreznost u raznim analizama i procenama ne može nikako naštetiti odlukama i predlozima Ministarstva finansija i drugih organa vlasti i na neki način predstavljaju korektivni faktor kada je u pitanju analiza fiskalne politike. Najbitnije je da su naše javne finansije stabilne i da nam ni sledeće godine neće biti ugrožene. Srbija nije blizu nikakve opasnosti od fiskalne krize i moći će uredno da izvršava sve svoje obaveze. Kada je u pitanju REM dva kandidata za članove Saveta REM-a predložio je Odbor za kulturu i informisanje Narodne skupštine i to je poslanica Božić obrazložila, a dva člana su podržale crkve i verske zajednice. Iz njihovih biografija vidimo da zadovoljavaju sve potrebne uslove za obavljanje ovakvih funkcija. Često se mogu videti prigovori na rad ovog tela, naročito kada su u pitanju rijaliti programi, govora mržnje koje se može čuti u svim ovim sadržajima kao i u političkom i javnom životu. Po mnogima REM je glavni krivac za gašenje velikog broja lokalnih medija, kao i za njihov težak položaj jer nisu svim medijima omogućili iste tržišne uslove. REM je dozvolio da godinama tzv. prekogranične televizije svoje programe u kablovskim mrežama u Srbiji emituju a da to nije najpreciznije uređeno zakonom. Jedna od primedbi odnosi se i na nemogućnost praćenja događaja od posebnog značaja, kao što su na primer utakmice srpske reprezentacije i REM nije ispunio svoju zakonsku obavezu kojom se utvrđuje koje televizije imaju ekskluzivna prava za prenos takvih događaja. Podržavam stavove jedne od kandidatkinja za člana Saveta koja će se zalagati za promenu Zakona o elektronskim medijima, kako bi se televizijska i medijska industrija dovela u red. Tu se pre svega misli na kaznenu politiku u vidu velikih i drastičnih novčanih kazni za govor mržnje, netačne informacije, razne zloupotrebe od strane političara, javnih ličnosti i medija kojih nažalost ima svakog dana. Smatram da je zaista vreme da se medijski prostor uredi u skladu sa svim zakonskim aktima i da kao društvo zaslužujemo uređen javne elektronske medije. Podrškom ovim članovima dajemo im šansu da svojim zalaganjima i profesionalnim radom doprinose boljem i uspešnije radu Saveta. Odbor za finansije i budžet utvrdio je Predlog odluke o izboru člana guvernera Narodne banke Srbije. Vidimo da se radi o ozbiljno proverenom kadru koji je obavljao razne javne funkcije, a ovo će gospodinu Kovačeviću biti treći mandat u Savetu guvernera. Mislim da će i dalje nastaviti uspešno da radi kako bi Narodna banka Srbije u narednom periodu bila od najuspešnijih naših institucija. Poslanička grupa JS će podržati sva ova predložena rešenja. Zahvaljujem.
Narodni poslanik Aleksandar Mirković ima reč. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, mislim da su prethodni govornici jasno iskazali koliko su bitni ovi predlozi, koliko je Narodna skupština samo u današnjem dana važnih odluka prodiskutovala, prošla kroz njih, sučelili smo mišljenja o svakoj, čuli smo i neke dobre predloge, čuli smo i neke kritike, ali svakako smatram da svaka tačka dnevnog reda koja se nađe pred nama je bitna i najbitnija zbog građana Srbije. Kada pričamo o kadrovskim rešenjima koja se tiču REM-a, Narodne banke, kada se ti predlozi tiču svega onoga što građani u svom životu svakodnevno komentarišu, ne možemo da se ne osvrnemo na ono što ih svakodnevno okružuje. Ovde smo pominjali neke medije, posebno kolege iz moje poslaničke grupe, koje su pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa i, nažalost, kada pričamo o REM-u, ne možemo da se ne osvrnemo na činjenicu da poslednjih nekoliko sednica unazad moje kolege i ja postavljamo neka prosta pitanja za koje nije potrebno mnogo vremena, a Bogami ni mnogo znanja da dobijemo konkretan odgovor. Nažalost, još uvek ga nismo dobili, a tiče se konkretno spotova koje je pominjao, čini mi se, i kolega Milićević. Dakle, po kom osnovu, zašto, kako su dva medija pod direktnim uticajem Dragana Đilasa emitovala više od 400 spotova po ceni od 1,2 milijarde dinara ili negde oko 3.000 dinara po minutu, a svega 28 spotova koji su služili za promociju SNS koštali su svega 3,9 milijarde dinara, što je negde po minutu 140 hiljada dinara? I dalje nismo dobili odgovor na to pitanje. Nismo dobili ni odgovor na pitanje da li je u redu da se na tim medijima ljudi koji danas sede u ovoj sali ili koji nisu prisutni trenutno, a poslanici su u ovoj Skupštini, se satanizuju samo zbog svog mišljenja, stava ili nečeg što su rekli u ovoj sali. Nismo dobili ni odgovor da li smatraju da je uredu da se prave čitave emisije protiv predsednika Aleksandra Vučića i njegove porodice, gde se iznose gomila laži nekih i notornih neistina, a kada se dokaže da su to laži i neistine, oni makar ne upute ni izvinjenje. Za razliku od njih, moram priznati da sam poprilično i prijatno iznenađen. Na sednici 8. decembra ja sam uputio pitanje nadležnim organima Republike Srbije, pre svega tužilaštvu. Moje pitanje se odnosilo na to da li su ispitali navode koje je dao Čaba Der, a tiče se toga da su mu dva kriminalna klana sa ovih prostora ponudili novac da ubije Aleksandra Vučića. Na moje prijatno iznenađenje, moram priznati, odgovor je stigao i kako sam sa ovog mesta uputio pitanje u redu je i da taj odgovor sa ovog mesta i pročitam. „U vezi zahteva za obaveštenje i objašnjenje koji je narodni poslanik Aleksandar Mirković izneo na sednici Narodna skupštine 8. decembra 2020. godine, obaveštavamo vas da Tužilaštvo za organizovani kriminal preduzima određene radnje u cilju dobijanja informacija o iskazu koji je dao Čaba Der.“ Dakle, poštovani poslanici, građani Srbije, sve ono što smo mi pričali, moje kolege i ja, pitanje koje smo uporno postavljali nije bilo bez razloga. U najmanju ruku mi smo najoštriji kritizeri tužilaštva iz prostog razloga što smatramo da za njih ima mnogo posla i kada je u pitanju Dragan Đilas i njegova imovina koju nikako ne može da objasni odakle mu i 619.000.000 evra njegovih firmi, 25.000.000 evra u nekretninama, 35 nekretnina koje ima njegov brat, koji se procenjuju na 5.500.000 evra. Dakle, mi smo ti koji imamo mnoga pitanja i često kritikujemo to što smatramo da tužilaštvo u svakom slučaju ili u slučaju Dragana Đilasa nije možda do kraja uradilo svoj posao. Ali, vidite, i to tužilaštvo sada odgovara i ovim nam jasno dokazuje da se pretnje upućene Aleksandru Vučiću moraju ozbiljno shvatiti. Sada se postavlja još jedno pitanje koje se naslanja na REM, a to je – zašto i zbog čega dva medija pod direktnim uticajem Dragana Đilasa sa još jednim portalom koji on direktno kontroliše i uređuje, žele da diskredituju bezbednost predsednika Aleksandra Vučića? Zbog čega, šta im je cilj? Šta žele time da postignu? Mislim i bez tog odgovora da je građanima jasno. Ovo je samo još jedan dokaz da svaka pretnja koja dođe na adresu bilo kog građanina, makar se on zvao Aleksandar Vučić, mora da dobije nekakav ovakav epilog i mora da se istraži do kraja, jer prava građanima u Srbiji ne sme niko da uskrati, a pogotovo ne ljudi koji misle da će nekakvim krvavim scenarijom doći na vlast i tako nadomestiti nedostatak poverenja građana. Nadam se da nećemo imati potrebe više ni da pitamo, ni da se interesujemo za bezbednost predsednika Aleksandra Vučića, kao što se nadamo da Dragan Đilas zajedno sa svojim propalim savezom, više ni ne znam kako se zovu, jer su se i danas opet posvađali pa se razdvojili, nikada im više neće pasti napamet da svoje političke stavove iznose na taj način što će mrzeti svakog ko ne misli kao oni. Isto tako, i ljudi koje danas biramo, a biće u REM-u, moraju da svoj posao shvate ozbiljno i da svi zajedno kao društvo kreiramo atmosferu u društvu da nije dovoljno na jednoj televiziji se pojaviti, optužiti Aleksandra Vučića da je lopov, da je izdajnik, da mu je brat ne znam kakav tajkun, a kada se dokaže sve suprotno od toga vi ne uputite ni izvinjenje. To nije Srbija u kojoj želimo da živimo i to je Srbija koju nam je ostavio Dragan Đilas kada je odlazio sa vlasti. Hvala dragom Bogu i odgovornoj politici predsednika Aleksandra Vučića i Vlade Srbije što se ta Srbija promenila i nikada nas više ni Dragan Đilas, ni Vuk Jeremić, ni Boris Tadić neće vratiti u tu mračnu prošlost. Hvala i živela Srbija.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Obzirom da prenosa nema, to je valjda demokratski, Skupština nije bitna, svakako je bitno rvanje. Nemam nikakvu dilemu, ali ipak ovo je narodno predstavništvo i narod bi trebao da bude upoznat šta se ovde radi. Tako da mi nikad nije bio jasan taj potez RTS da prekida sednicu Skupštine, jer mislim da bi građani trebali da znaju šta se ovde zbiva. Kada smo već kod RTS-a, moram da kažem da sam onako veoma ljut na tu televiziju, posebno kako oni određuju šta bi trebalo iz Skupštine da se prenese, šta ne, čiji govor bi trebalo da prenose, gde bi trebalo da se umešaju, gde ne bi trebalo da se umešaju, šta da kadriraju, šta da ne kadriraju, kakve emisije imaju, ali šta god bih dalje rekao neko bi to protumačio da vršim pritisak na medije, tako da to ne želim da radim. Međutim, ovakav današnji RTS je upravo plod toga što mi imamo gomilu nekakvih nevladinih organizacija koje se navodno zovu nezavisna tela, a suštinski ostajem pri tome, koliko god da se moja koleginica Tomić ljuti ili mi to osporava, ja tvrdim da su većina tih nezavisnih tzv. tela napravljena da bi se nevladin sektor zapošljavao. Tako da tu čvrsto ostajem pri tome. Kada već raspravljamo o svim tim telima koja su danas ovde, moram još jednom da istaknem da se lično pitam sve bih ugasio, jer mislim da su to potpuno nepotrebna tela. Ničemu ne služe, osim da se kao pijavice nakače na budžet i da sisaju krv ovom narodu, ali šta da radite, to je tako. Kažu da je to demokratski. Kada biste slučajno nešto protiv njih rekli, onda bi svi ovi iz Evrope skočili, a pošto oni nažalost određuju mnogo toga, svuda u svetu putem te njihove neoliberalne ideologije, onda morate i vi na neki način da se tome povinujete. Pravo da vam kažem, kada god nekog smo izabrali u ta nezavisna tela, po slobodnoj proceni 90% tih ljudi se kasnije okrenulo uvek i isključivo protiv Aleksandra Vučića i protiv sadašnje vlasti. Protiv one prethodne se nisu nikad okrenuli zato što su to bili njihovi kadrovi iz istog šinjela, ali protiv bilo koje vlasti koja ima iole nacionalni predznak redovno su bili protiv i uvek su birani pod nekakvim pritiskom, da li ovi iz Evrope negde pritisnu za nekog njihovog iz nevladinog sektora i onda kažu – mora taj da bude ili niko drugi. Meni je bilo posebno zanimljivo u tim nekim razgovorima kada smo imali tokom ove godine sa opozicijom i prošle godine, vezano za izbore, zašto je baš Tanja Fajon toliko bila zainteresovana za taj REM i šta je njima zapravo značio taj REM. Onda posle shvatite da im je REM značio zato što su preko njega mogli da kontrolišu apsolutno kompletan medijski i ne samo medijski, nego i reklamni prostor pre svega. To je njih najviše zanimalo zato što su mogli nesmetano da nastave, da posluju tako što im niko nikada iz REM-a ne bi rekao da krše zakon, jer nisu platili apsolutno ništa ni za jednu jedinu reklamu. Iznose novac iz zemlje, nikakav porez ne prijavljuju, pljačkaju društvo i nikom ništa. Milina jedna, niko nema šta da prigovori, ne daj Bože ako ih tužite ljudi, da znaju to, televizija N1, Nova S, mogu da vas oklevetaju kako god hoćete, vi ne možete da ih tužite, jer njihovi advokatski timovi oni donesu na sud potvrdu da oni nisu registrovani ovde i možete da se slikate, što bi narod rekao. Ne možete nikada da tražite naknadu nematerijalne štete, jer kažu nisu domaće televizije. Kako nisu domaće televizije, onda ne plaćaju nikakav porez državi. Moram da priznam da smo u ovom čini mi se, jedinstvena zemlja u svetu koja to dozvoljava. Meni ni dan danas nije jasno zašto se to dozvoljava, ali REM ćuti i nadam se da će ovi što budu izabrani i neki novi imati malo više hrabrosti, ali čisto sumnjam. Mi ćemo njih ovde svakako izglasati, ali iskren da budem ne znam koji je efekat svega toga. Malopre kada sam promenio taj reklamni prostor, znate neretko čujem ovde upravo za ovog gospodina što je bio ranije gradonačelnik i što je ostavio milijardu i 200 miliona evra duga grada Beograda, kako kažu, on je bio ranije uspešan biznismen. Ja volim da se to uporedi, kada je došao na vlast 2006. godine, govorim o gospodinu Đilasu, tada je prvi put ušao u ministarstvo. Njegovi novčani bilansi na računu tada i od 2006. godine pa nadalje. Znate, kada vam neko priča o slobodi medija, a on sa pozicije vlasti bude vlasnik medija zajedno sa jednim tajkunom. Znači, on je bio vlasnik sa Miškovićem u dnevnom listu „Pres“. Sada nam oni pričaju o slobodi medija. Zamislite recimo samo situaciju danas da je Aleksandar Vučić u suvlasničkom odnosu u bilo kom mediju u Srbiji ili da je vlasnik nekog medija, da to u APR tako piše. Mi ne bi mogli da živimo. Ne znam šta bi nam radili ovde. Oni su to mrtvi ladni dozvolili i oni vam danas pričaju o slobodi medija. Znate kako su tada funkcionisali? Tako što sve reklame, mediji inače žive od reklama, ne toliko od čitanosti ni od gledanosti, nego žive od reklama. Ako vam Đilasova firma ne da reklame u tom njihovom periodu vi ste mogli da se ugasite. Onda vas ucenjuju. Ili ćeš da pišeš ovako ili te mi gasimo ili ćeš da puštaš priloge kakve mi tražimo ili ćemo svakako da te ugasimo i tako je to funkcionisalo. E takvima danas pričaju o slobodi medija i jedini razlog zašto žele da dođu do REM-a plašim se bogami da će doći do tog REM-a je upravo to da ih niko ne bi opomenuo kako krše zakon i kako putem svoje kablovskog distributera i televizije koje su u vlasništvu tog kablovskog distributera, što je dodatno flagrantno kršenje zakona, upravo da ih niko ne bi opomenuo. Evo klasičan primer ludila. Imate dve televizije čiji je vlasnik kablovski distributer. To je nešto što je nezapamćeno, a na žalost u Srbiji je dozvoljeno, zapravo nije dozvoljeno, ali niko ne kažnjava, REM se tu ne oglašava. Onda imate neverovatnu situaciju da građani koji plaćaju kablovskog distributera suštinski plaćaju te dve televizije koje se iz toga naplaćuju. To je kriminal svoje vrste. To je banditizam. Ali, šta da radite i to je izgleda ovde dopušteno. S tim u vezi, prokomentarisao bih i ovaj Fiskalni savet. Znate, Fiskalni savet u zavisnosti kako koju izjavu daju tako se obruše upravo ti malopre spomenuti mediji na sadašnju vlast ili se obruše na Fiskalni savet. Kada Fiskalni savet kritikuje aktuelnu vlast, onda ti mediji krenu drvlje i kamenje, pogledajte kako nas vlast pljačka, evo Fiskalni savet je to rekao. Međutim, kada Fiskalni savet, u retkim situacijama do duše, ali se dogodi zaista, pohvali vlast, onda ide napad na Fiskalni savet. Sram ih bilo, to su Vučićevi poltroni itd. Vi onda vidite jednu potpuno nenormalnu situaciju koja vlada u ovoj državi, ali mislim da bi i građani to trebalo da znaju i da čuju. Sve u svemu, ja lično ću videti da li ću glasati za ovo. Možda hoću, možda neću, ne znam ni koliko je to toliko bitno s obzirom da ne očekujem ništa od ovih ljudi što budu tamo došli, jer generalno nemam nikakva očekivanja od tih nezavisnih tela. Najbolje bi bilo za ovu državu da se sve lepo vrati na ministarstva, a ne da ministarstva se pretvore u ikebane, a da se tim nezavisnim telima daju tolike ingerencije. Šta da se radi, ako to bude nešto pomoglo, biće mi jako drago da ti ljudi nešto tamo urade. Na kraju krajeva, mnogima od nas u ovoj državi zavisi mnogo toga od te tzv, kako to oni vole da naglase, četvrte grane vlasti, iako ja ne mogu da se složim da je to četvrta grana vlasti, jer to je tako uvedeno, zavisi nam mnogo toga u životu od njih. Na žalost, ali eto, kažem vam, bilo bi možda najbolje da se sve te razne agencije, nezavisna tela jednog dana ukinu i da to za istoriju ostane kao model kako nikada u životu tako nešto ne bi trebalo više da se ponovo oformi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, želim samo da pitam da li možda reč žele predsednici i predstavnici grupa ili predlagači? Hvala, niko ne želi. Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 18, 19. i 20. dnevnog reda. Nastavljamo sutra sa raspravom u pojedinostima o setu zakona. Kao što smo najavili, očekujte da će onda u popodnevnom delu, znači od 15 sati, videćemo tačno kada, biti i dan, odnosno vreme za glasanje. Zahvaljujem se, prijatno. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2020. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 92 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Ako me niste čuli, molim poslanike da zauzmu svoja mesta i da krenemo sa radom. Hvala. Ubacite kartice u svoje poslaničke jedinice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 133 narodnih poslanika u ovom trenutku, što znači da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Kao i uvek, utorkom i četvrtkom, na osnovu člana 287. Poslovnika, da li neko od predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287? Zamolio bih službu da utvrdi o čemu je reč, pošto se ne čuje na ovoj strani. Za reč se javio Mirsad Hodžić. Izvolite.