Poštovani narodni poslanici, u ime SPS-a podneo sam amandman na član 20. Predloga zakona koji govori o naknadi štete zbog neopravdanog odustajanja od zaposlenja. Odnosi se na ulogu koju ima poslodavac i zaposleno lice prilikom obavljanja razgovora o eventualnom zaposlenju i eventualno naknade štete vezano za neuspešne razgovore, kako od strane poslodavca, tako i od strane nezaposlenog lica. Smatramo da ovaj član treba da bude birsan i u 1. i 2. stavu, iz razloga što je nepotreban. Mislim, ne samo ovaj član, nego i mnogi članovi ovog Predloga zakona su mnogo opširni, nerazumljivi, neobjašnjivi i nepotrebni. Ovo dovodi do situacije da seu pregovorima i razgovorima između poslodavca i nezaposlenog lica, nezaposleno lice pojavljeuje u ulozi jednog lica koje nema neke posebne šanse. Ko će utvrditi štetu koja je nastala usled toga što poslodavac, kako ovde kaže, bez namere da zaključi ugovor o radu ili bez određenog razloga, ne želi da zaključi ugovor o radu. Znači, razgovori su nepotrebni, a eventualna šteta treba da se utvrdi. Poslodavac se nalazi pre svega u povoljnijoj situaciji u odnosu na nezaposleno lice, jer on tu štetu može da utvrdi; ima službu, ima organe, ima mogućnost i novčana sredstva, a nezaposleno lice koje dolazi da se zaposli, verovatno posle dugog vremena čekanja na posao, je u indiferentnom položaju. Iz tog razloga, smatramo da je to nepotrebno, bezrazložno i ovo pričinjava da ulogu dobijaju i advokati i sudski organi koji na taj način profitiraju, stvaraju sebi posao, a nezaposleno lice totalno je bez ikakvih vidova da može eventualno štetu da nadoknadi. Mislim da je ovaj član, kao i mnogi članovi, kao po onoj narodnoj - trla baba lan da joj prođe dan. Iz tog razloga, ovaj član treba jednostavno brisati i naše razloge prihvatiti. Hvala.
Da li se još neko od podnosilaca amandmana javlja za reč? (Da.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik, poslanička grupa Socijalistička narodna stranka.
Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege poslanici, ovde se u članu 20. pokušava nešto što lebdi, nešto što nije moguće dokazati, nešto što ne donosi nikom dobro. Šta je cilj ovog člana? Po meni, cilj ovog člana jeste da se dokaže ono što nije moguće dokazati. Da li će se za dokaze upotrebiti traka, hoće li onaj koji dolazi da razgovara biti sniman, da li će onaj koji dolazi biti u mogućnosti da on sam snima i hoćemo li onda tražiti još nezaštićenog svedoka? Ako to sve tako hoćemo, hoćemo sudskim putem, i koji sud će da odlučuje, po kom dokaznom postupku, a iz ovog se ništa ne vidi. Kako će neko ko traži posao moći da dokaže da je poslodavac bio u situaciji - da jednostavno razgovara i da ne da posao? Nije mu se svideo fizički, a procenio je datog trenutka drugačije, traži neku mladu damu, a neće muškarca! Kako vi mislite da je moguće dokazati ovom čoveku koji ispunjava uslove da je poslodavac pogrešio? Ako uzmemo i drugu stvar, da su poslodavci vezani međusobno, šta tom čoveku koji traži posao onda sleduje - da ne dobije posao nigde. Znači, dovodimo ljude u situaciju da se dokazuje nešto što nije moguće dokazati. Mislim da je ovaj član trebalo brisati ili uraditi kriterijume u ovom zakonu; ko će da utvrdi i na koji način da se neko ogrešio o taj deo. Vidim da je u ovom zakonu trebalo da bude obezbeđena zaštita, pre svega, prava radnika i onoga ko čeka na posao. U ovom članu nismo obezbedili zaštitu ni poslodavca, niti onoga ko čeka na posao. Prema tome, mislim da ovaj član treba u celini brisati; uzmite situaciju da se podnosi sudu zahtev: treba platiti taksu koju ste vi uvećali za 12.000 puta. Kako će onaj koji nema posao i ko će njemu da plati taksu za vođenje spora? Zašto nije napisano da će tržište rada obezbediti novac za vođenje sudskog spora? Znači, mi hoćemo borbu Davida i Golijata. Moji dragi drugovi, onaj koji traži posao nema mogućnosti ništa da dokaže i ovo je samo nešto što se zove farsa. Biće zaštite, vremena su pred nama. Ovo ovde treba brisati, ovaj član eliminisati iz zakona, jer nije moguće dokazati ni po jednoj osnovi!
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Išpanovič Ištvan. Podnosilac amandmana ne želi reč. Da lineko drugi od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 21. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Bratislav Đurić i Leila Ruždić-Trifunović. Narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović povlači amandman. Amandman ostaje u proceduri, jer je u istovetnom tekstu podnešen od strane drugog ovlašćenog predlagača. Da li se neko drugi od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić.
Dame i gospodo, ispred Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na član 22. da se stav 3. briše. Stav 3. glasi: "Poslove iz stava 1. ovog člana Nacionalna služba, odnosno agencija obavlja u zemlji i u inostranstvu". Znači, radi se o posredovanju u zapošljavanju, u smislu ovog zakona, a posredovanjem se smatraju poslovi i mere kojima se uspostavljaju veze između lica koje traži zaposlenje i poslodavca u cilju zasnivanja radnog odnosa i zaključivanja ugovora o obavljanju privremenih i povremenih poslova. Ovo se pre svega odnosi na zapošljavanje u inostranstvu. Dva su razloga zbog čega mislim da je ovaj amandman prihvatljiv. Prvo, što je u članu 2. tačka 6. već predviđeno posredovanje za rad u inostranstvu. Prema tome, nije potrebno u članu 22. to ponavljati, a drugo, zato što ne mogu sada da shvatim ažurnost i želju Vlade da toliko posreduje, čak i da otvara agencije koje će plaćati u inostranstvu, da bi se naši mladi ljudi zapošljavali u inostranstvu. Koliko se sećam pre tri godine ovde se na sva zvona lupalo i pričalo kako će se svi zaposliti u Srbiji, kako će ovde teći med i mleko, kako će se povećati proizvodnja. Čak je jedan političar rekao da će se i Nemci zapošljavati ovde, da će dolaziti svi živi nezaposleni iz Evrope da se zaposle u Srbiji.Posle tri godine odjednom pred nama je zakon koji pokazuje da se na administrativni način pokušava da se smanji broj nezaposlenih, koji se iz dana u dan povećava. Prema tome, jedna priča od pre tri godine o zapošljavanju Nemaca i svih nezaposlenih po svetu očigledno je bila farsa i laž. Nažalost, mladi ljudi, u koje se toliko pre tri godine klelo i govorilo kako je strašno što iz ove zemlje oniodlaze u inostranstvo, kako je ova zemlja beznađe, da će sva mladost Srbije otići, još više odlaze posle tri godine i padaju u nesvest ispred ambasada Nemačke i Amerike. Sada se postavlja pitanje: zašto oni u tom i toliko broju odlaze u novoj dmeokratskoj državi i novoj demokratskoj vlasti? A odgovor vidimo kroz restriktivnost ovog zakona koji sada traži od njih kada završe fakultete, da čiste ulice mašinski inženjeri ili neki drugi inženjeri, a lekari da budu portiri, pravnici da rade poslove čistača. Sve je to tragična priča jednog potpuno pogrešnog shvatanja i potpuno pogrešnih ciljeva ili očigledno želja da svi fakultetski obrazovani ljudi, akademski građani odu, a ovde će vladati ponavljači.
Da li se još neko od ovlašćenih učesniak javlja za reč? Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, cela Glava II. praktično razrađuje član 2. - "Poslove zapošljavanja", a između ostalog i posredovanje za rad u inostranstvu. Moram da priznam da smo u prvom čitanju ovog člana nekako prešli preko stava 3, jer je bilo nejasno da li se iza toga kriju neke agencije koje će biti osnovane u inostranstvu kao isturena odeljenja naše Nacionalne službe ili su to ove agencije koje su u privatnom vlasništvu. Došli smo do zaključka da su ovo verovatno te agencije koje će kao isturena odeljenja u inostranstvu zapošljavati radnu snagu iz naše zemlje. Nije ništa sporno i do sada je tržište rada posredovalo u zapošljavanju u inostranstvu, ali ne znam da li su postojale te kancelarije u inostranstvu. Mislim, gotovo sigurno da nisu, s obzirom na to da bi bilo veoma skupo za našu državu; zakon je restriktivanu odnosu na nezaposlene i u onom delu koji se tiče njihovih prava po osnovu nezaposlenosti, a razlog tome jeste nedostatak para, ništa drugo. Ako budemo u svim onim zemljama koje su aktuelne za zapošljavanje naše radne snage otvarali agencije ili u gradovima koji su tako interesanttni, onda će to biti veliki namet za naš budžet i našu državu, tako da ukoliko smo pogrešili, ukoliko se to ne odnosi na to, onda ova primedba, obrazloženje uz ovaj amandman, ne stoji. Ali bez obzira na to smatrali smo iz pravno - tehničkih razloga da nije potrebno da se u stavu 3. ponavlja nešto što je već rečeno u članu 2. i to vrlo eksplicitno - "posredovanje za rad u inostranstvu". Dakle, nema potrebe da se u članu 22. ponovo o tome govori kada se objašnjava pojam posredovanja. Ovako, metodologija samog zakona je ista kao i kod svih ostalih koje dobijamo iz Vlade Srbije, kao da ispod jednog čekića zaista izlaze. Ovde jedino nismo dobili leksikon reči i izraza. Valjda ste toliko imali u vidu da barem ovu problematiku poznajemo, pa nas niste uputili na korišćenje leksikona ili rečnika. Dakle, iz ovog razloga što i sam član 2. govori o posredovanju u zapošljavanju i posebno o posredovanju u zapošljavanju u inostranstvu, nema potrebe da se u članu 22. stav 3. ponovo decidno iznosi.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Išpanovič Ištvan. Podnosilac amandmana ne želi reč. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Išpanovič Ištvan. Da li podnosilac amandmana želi reči? (Ne.) Da lineko drugi od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Vakić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Branislav Vakić.
Dame i gospodo narodni poslanici, sva nezaposlena lica mogu da učestvuju na konkursu za prijem na rad. Međutim, opšta zdravstvena sposobnost je uslov za zasnivanje radnog odnosa. U proteklih 13 godina više desetina hiljada mladih stručnih ljudi je napustilo zemlju zbog nezaposlenosti i rata na prostorima bivše Jugoslavije. Danas je situacija slična, ako ne i gora, gde mladi, pa i oni sa preko 30 godina radnog staža gube posao ili ne mogu da se zaposle. Član 23. ovog zakona postavlja uslov gde kaže da kandidat ne može da učestvuje na konkursu, da je zdravstvena sposobnost potrebna samo za zasnivanje radnog odnosa. Situacija u kojoj se nalaze naši građani, tj. nezaposlena lica, ljudi koji nemaju dovoljno sredstava za život je sve teža. Ako, pak, nisi saradnik ili simaptizer vladajuće partije ili slučajno politički protivnik, nadaj se gubitku posla kojim se baviš. Takvih primera ima bezbroj. Na primer, kod mene u Nišu, vrh vladajuće partije koja vodi ovu zemlju je iz Niša gde je ogroman broj nezaposlenih i nezadovoljnih građana. Nekadašnji giganti kao što je Elektronska industrija i Mašinska industrija su pred kolapsom, gde više hiljada ljudi ne radi ili je otpušteno. Međutim, ljudi režima nemaju problema sa zaposlenjem, posebno članovi Demokratske stranke ili Demokratske stranke Srbije, pa čak i njihovi simpatizeri. Primer je selo Čagrovac, opština Gadžin Han, u Nišavskom okrugu, mesto odakle je Zoran Živković, premijer Srbije, gde nema lica da nije uposleno: Načelnik Niškog SUP-a je čovek penzioner koga su smenili socijalisti, a razlog je početak višstranačja u Srbiji 1999. godine kada je zabranjivao mitinge opozicije, tadašnje opozicije. Na zahtev Zorana Živkovića ponovo je kao penzioner postavljen za načelnika SUP-a. Niški Dom zdravlja i Gradska bolnica, Uprava opštinska, puno je ljudi koji su nestručni ili su već penzioneri, ali pošto su ljudi režima, njima je posao obezbeđen. Nažalost, takva se praksa i dalje nastavlja, a dokle će to trajati, to sam Bog zna, ili što mi, srpski radikali, volimo da kažemo - svaki početak ima i svoj kraj. Inače, o statusu nekih članova SRS u ovom parlamentu, pa tu sam i ja, ne želim ovog puta da govorim.
Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslanike grupe SRS.
Ne znam šta je bila ideja predlagača, kada je u članu 23. koji govori o postupku posredovanja u zapošljavanju, u stavu 2. naveo da Nacionalna služba može, ako postoji sumnja u zdravstvenu sposobnost da uputi nezaposlenog na ispitivanje zdravstvene sposobnosti. To je praktično neizvodljivo i to je nešto što ne može ni da se toleriše ni prihvati da bilo ko od nas sutra ako ostane bez posla, ode na šalter, a tamo mu neki šalterski radnik kaže - ne deluješ mi baš najzdravije ili nisi baš najčistiji, hajde ti lepo kod lekara. Ne mogu da shvatim uopšte kako ste vi to zamislili da se to uradi, pogotovu kada prilikom zapošljavanja vi morate da odnesete lekarsko uverenje da li imate opštu zdravstvenu sposobnost imate delimičnu zdravstvenu sposobnost za rad, a ako ste invalid, takođe, možete da se zaposlite sa smanjenom radnom sposobnošću i vi dobijate lekarsko uverenje gde sve to lepo stoji. Dakle, to je uslov za zasnivanje radnog odnosa, ne može da bude uslov za prijavljivanje Nacionalnoj službi, za konkurisanje ili učestvovanje na konkursu. Ja učestvujem na konkursu, nisam zdravstveno sposobna, a oni kažu - izvinite gospođo, nama takvi frustrirani ne trebaju, trebaju nam neki zdraviji i mlađi ili šta ja znam; trudnoća može da bude razlog za mnogo štošta. Kako će to Nacionalna služba da radi i zašto to ona da radi, jer ovo je krajnje ponižavajuće za nezaposlenog koji je radio, ostao bez posla, dođe da se interesuje, da li ima negde otvorenih radnih mesta, a onda mu tamo neki šalterski radnik kaže - idite ponovo i izvadite zdravstveno uverenje da ste sposobni za rad. Bilo bi lepo kada biste nam rekli, u obrazloženju to niste rekli, a nismo dobili ni odgovor Vlade povodom naših amandmanima, pa ne znamo zašto se pojedini amandmani ne prihvataju, jer da to imamo, bilo bi nam još lakše da argumentujemo ili da dajemo protivargumente vašim argumentima. Ovak ostaje jedna gola pravna norma koju mi možemo da tumačimo ovako ili onako, a na vama je da nam kažete šta ste zaista time hteli.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 24. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanik Bratislav Đurić i zajedno narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Markoivć, Petar Petrović, Miloš Lukić, Jelena Maslovara-Ralević i Ana Tasić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Na član 25. amandman, sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici: Toma Bušetić, Radojko Petrić, Miomir Ilić, Joca Arsić, Golub Rajić i Hranislav Perić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Golub Rajić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, ispred poslaničke grupe SPS sa kolegama narodnim poslanicima na član 25. sam podneo amandman, sa ispravkom, gde smo predložili da se u ovom članu brišu reči "koji ostvaruje pravo na materijalno obezbeđenje u skladu sa zakonom". Članom 25. utvrđeno je pravo nezaposlenog koji ostvaruje materijalno obezbeđenje, socijalnu pomoć, da zahteva naknadu troškova za slanje prijava i prevoz koje Nacionalna služba nadoknađuje u skladu sa opštim aktima. Mi predlažemo da se ovo briše jer je ova odredba diskriminatorska. Njome se odobravaju sredstva za pokrivanje troškova, prijava i prevoza samo nezaposlenima koji ostvaruju pravo na materijalno obezbeđenje, dok ostali nezaposleni koji su inače u još težoj materijalnoj situaciji to pravo nemaju. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nije prihvatio ovaj amandman, kao ni Vlada Republike Srbije. Vladino obrazloženje za neprihvatanje ovog amandmana je da se članom 25. Predloga zakona obezbeđuje zaštita nezaposlenih koji su u najtežoj materijalnoj situaciji, a to su nezaposeni u stanju socijalne potrebe, koji ostvaruju pravo na materijalno obezbeđenje u skladu sa Zakonom o socijalnoj zaštiti i obezbeđivanja socijalne sigurnosti građana; gde je to pravo, na osnovu koga da to pravo imaju lica koja ostvaruju pravo na materijalno obezbeđenje, lica ili porodice koji nemaju prihode ili manje prihode od minimalnih koji obezbeđuju socijalnu sigurnost. Na taj način Nacionalna služba pokriva troškove tim nezaposlenima. Mi smatramo da, ukoliko bi se ovaj amandman usvojio, broj korisnika bi se proširio, jer ima nezaposlenih koji su u još težem položaju, a pravo na socijalnu pomoć ne uživaju i gde bi im sredstva za pokrivanje troškova, slanja prijava i naknade za prevoz dobro došla. Predlažem da u Danu za glasanje prihvatite ovaj amandman i ovaj vrlo restriktivan zakon po nezaposlene bar malo poboljšate. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnikposlaničke grupe SPS.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo podneli ovaj amandman, smatramo da je ovaj član 25. diskriminatorski i da sva prava koja se garantuju za lica, koja ostvaruju pravo materijalnog obezbeđenja, treba da uživaju i ostala nezaposlena lica. Uostalom radi se o veoma malim troškovima, to su troškovi, pre svega za pokrivanje slanja prijava za zaposlenje i to su troškovi za javni prevoz radi razgovora o zapošljavanju sa poslodavcima. Imajući u vidu da će upravo ova služba ili Ministarstvo za ovu godinu ostvariti negde oko šest milijardi dinara prihoda po osnovu doprinosa, kada je reč o izvornim prihodima, da je republičkim budžetom predviđeno oko pet milijardi dotacija, to su veoma značajna sredstva, uz to sigurno da deo kolača od donacija treba da pripadne i ovom Ministarstvu i na taj način će se sklopiti ovaj mozaik - da sva lica koja su nezaposlena, ostvaruju ovo pravo. Primera radi, u Pomoravskom okrugu od 25.000 nezaposlenih, ovo pravo na materijalno obezbeđenje ostvaruje svega 1.000 ljudi. Prema tome, to je mala cifra. Meni je razumljivo to što ministarstvo želi, ali ovo je diskriminacija, jer svako nezaposleno lice je u veoma teškom finansijskom i materijalnom položaju. Ministar može da nam kaže, i meni ovde na neki način, pokazuje da se ovi prihodi ne ostvaruju. Naravno, prihodi putem ovih izvornih doprinosa, izvorni prihodi su sve manji i manji. Zašto? Zato što je sve manji broj zaposlenih ljudi, a doprinosi se ostvruju pre svega putem zarada zaposlenih. Što u Srbiji bude manji broj zaposlenih lica, to će biti manji doprinosi i manje sredstava, i kada je reč o Fondu za zdravstveno osiguranje, o Fondu za penzijsko osiguranje, a naravno i kada je reč o ovom Ministarstvu ili o tržištu rada. Mislim da, ako se sagleda činjenica da su ovo ipak mala sredstva, mislim da bi se moglo prihvatiti i da predlagač, predstavnik Vlade prihvati ovaj naš amandman.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) - Predlog za izmenu naslova iznad člana 26. Narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Jelena Maslovara-Ralević i Ana Tasić zajedno su podneli amandman kojim su predložili izmenu naslova iznad člana 26. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalja pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Petar Petrović, zamenik predsednika poslaničke grupe Stranke srpskog jedinstva.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, Stranka srpskog jedinstva je podnela amandman na podnaslov 11. i na član 26. u istovetnom tekstu i tražimo da se predloženi tekst u Predlogu zakona o zapošljavanju, koji glasi: "Posredovanje u zapošljavanju u inostranstvu", zameni tekstom: "Posredovanje za rad u inostranstvu". Da vas podsetim da ste u članu 2. vi kao predlagač zakona, u stavu 1. tačka 6) upravo kada se govori o poslovima zapošljavanja napisali "posredovanje za rad u inostranstvu". Prema tome, ovo je samo terminološko usaglašavanje sa onim što ste vi predložili u članu 2. tački 6) Predloga zakona, i mislim da ako hoćete da poštujete ono što ste predložili, da budete dosledni u terminima koje upotrebljavate u zakonu, morali biste da prihvatite izmenu u podnaslovu 11. i izmenu u članu 26. Predloga zakona.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Jelena Maslovara-Ralević i Ana Tasić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Podnosioci amandmana ne žele reč. Da li se neko drugi javlja za reč? (Ne.) Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Išpanovič Ištvan. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Na član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Golub Rajić i Nebojša Jović. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Nebojša Jović.
Poštovano predsedništvo, narodni poslanici, gospodine ministre, u ime Socijalističke partije Srbije kolega Golub Rajić i ja podneli smo amandman na član 27. Predloga zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti. Predlažemo da član 27. glasi: "Troškovi posredovanja Nacionalne službe u zapošljavanju u inostranstvu snosi poslodavac ukoliko je strano lice. Sredstva koja Nacionalna služba ostvari na ovaj način plasiraju se u programe kojima se ostvruju uslovi za otvaranje novih radnih mesta". Zakonom se uspostavljaju institucije zapošljavanja različite od postojećih; Republički zavod za tržište rada prerasta u Nacionalnu službu zapošljavanja; kao i mogućnost otvaranja privatnih agencija, koje bi obavljale poslove zapošljavanja i njihove usluge bi bile besplatne. U zakonu posebno poglavlje je posvećenoaktivnoj politici zapošljavanja - donesu programe i zaposlena lica će se finansirati iz budžeta Republike. Član 27. govori o naknadi za posredovanje u zapošljavanju nezaposlenog; posredovanje obavlja agencija uz naknadu od poslodavca. Troškove posredovanja Nacionalne službe i agencije o zapošljavanju u inosranstvu snosi poslodavac. Mi predlažemo da troškove posredovanja u inostranstvu snosi poslodavac, ali samo ako se radi o stranom licu, a da ako zapošljavanje u inostranstvu, bude preko agencije i Nacionalne službe, traži poslodavac koji je registrovan u našoj zemlji i ujedno je naš poreski obveznik, da on ne snosi troškove posredovanja, jer iz svojih sredstava vrši plaćanje fiskalnih obaveza u korist republičkog budžeta, posebno plaćanje doprinosa za slučaj nezaposlenosti, na taj način a često i u finansiranju rada Nacionalne službe, pa smatramo iz tih razloga da poslodvac ako je domaće lice ne plaća troškove posredovanja prilikom zapošljavanja.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Dame i gospodo narodni poslanici, SPS je predložila izmenu ovog člana tako što bi se dodala još dva nova stava i to vezano pre svega za troškove posredovanja nacionalnih službi u zapošljavanju u inostranstvu da snosi poslodavac ukoliko je strano lice. Mislim da je jasna naša namera, i naravno u ovom drugom delu preciziramo kako te pare treba da se troše i predlažemo da sredstva koja Nacionalna služba ostvari na ovaj način plasira u programe kojima se stvaraju uslovi za otvaranje novih radnih mesta. Kada je reč o domaćim poslodavcima, o nezaposlenim licima, o našim poslodavcima u inostranstvu, posredovanje Nacionalne službe treba da bude besplatno. Tako je oduvek bilo, tako i sada treba da bude. Svi poslovi posredovanja treba da se obavljaju u interesu nezaposlenih lica i u interesu poslodavaca. Ne sporimo mogućnost da služba zapošljavanja ne ostvaruje prihode, ali samo u slučaju stranog poslodvaca u inostranstvu. Ranije smo imali te konvencije i sa Nemačkom i sa Austrijom i sa Švajcarskom i bilateralne ugovore sa stranim poslodavcima. Sećamo se poslova u oblasti građevine, poslova na plantažama. Strani poslodavci su plaćali usluge našem zavodu za tržište rada. Mislim da je jasna naša poruka zašto ovo treba raditi ovako. S druge strane, predložili smo da se ovaj zadnji stav briše u kome se kaže da su usluge iz oblasti zapošljavanja koje nisu utvrđene ovim zakonom Nacionalna služba može da obavlja uz naknadu koju utvrđuje Vlada Republike Srbije. Koje su to posebne usluge, koje Nacionalna služba može da obavlja uz naknadu koju utvrđuje Vlada mimo ovog zakona. Ako bi ostao ovaj stav, te usluge morale bi na neki način da se precizno i jasno definišu.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 27. amanman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničkog kluba Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na član 27. Predloga zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti, da se st. 2. i 4. brišu. Cilj ovog amandmana jeste izjednačavanje zaposlenih sa nezaposlenima. Posle petooktobarske revolucije mnogi krizni štabovi u fabrikama promenili su čelne ljude i doveli su vaše članove koji su u prethodnoj vlasti bili disidenti ili su se bavili raznim nedozvoljenim kriminalnim radnjama. Njihov cilj je bio i ostao isti, da nastave u istom stilu kojim su i ranije radili, odnosno da zaustave proizvodnju i sa istim ciljem kome vi idete, da se, znači, privatizuje svako preduzeće. Umesto da ste krenuli sa nekakvim novim ekonomskim projektima za pokretanje privrede, sada su i ti ljudi koji su zaposleni u fabrikama, u firmama, ostali bez plate maltene, jer nemaju posla, i prinuđeni su da traže zaposlenje i posao na drugoj strani. Zato i oni moraju biti izjednačeni sa nezaposlenima, odnosno da agencije ili biroi koji se bave traženjem posla moraju i za njih raditi bez nadoknade. Ovde, u ovom zakonu, u članu 5. ali se isto to nastavlja i na član 27. seljaci ne mogu tražiti posao preko ovih agencija. Ali, vidite, danas je selo pogođeno velikom elementarnom nepogodom, a sami znate da su seoska domaćinstva brojnija i brojna, i bojim se da u ovoj godini ne bude mnogo seljaka koji će ostati bez prihoda da izdržavaju svoje porodice, i biće prinuđeni da traže posao po firmama, odnosno biće prinuđeni da traže usluge ovih agencija, a da bi te agencije našle za njih posao oni moraju snositi ove troškove. Zato još jednom kažem da ministar treba ovaj moj amandman da prihvati, odnosno morao bi. Što se tiče stava 4. usluge iz oblasti zapošljavanja koje nisu utvrđene ovim zakonom, Nacionalna služba može da obavlja uz naknadu, koju utvrđuje Vlada Republike Srbije, (u daljem tekstu: Vlada). Opet se žele formirati nekakve službe koje nisu predviđene ovim zakonom i koje predstavljaju opet uslov nekakve malverzacije, kupovine radnih mesta. Opet mislim da će ministar ipak prihvatiti ovaj moj amandman. Hvala.
Da li još neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Članom 27. poštovane kolege, regulisano je ko je obavezan da naknadi troškove Nacionalnoj službi za posredovanje u zaposlenju; u stavu 1. je jasno rečeno da je to obaveza poslodavca. Već u drugom stavu imamo izuzetak da, kada zaposleni traži zaposlenje on mora da snosi troškove posredovanja. Ne verujem da su to neki veliki troškovi ali, iz razloga da svi moraju da budu podjednako tretirani u svijim pravima i obavezama, smatramo da zaposleni ne može da bude u nepovoljnijem položaju ukoliko traži promenu zanimanja, jer on promenu zanimanja može da traži i zbog toga što ne radi odgovarajući posao ili posao koji nije u skladu sa njihovom stručnom spremom, pa je na taj način ovde u nepovoljnijem položaju u odnosu na nezaposlenost. Stoga smo tražili da se briše stav 2; a u stavu 4. se krije nešto što nikako ne bi smelo da stoji "usluge iz oblasti zapošljavanja koje nisu utvrđene ovim zakonom"- koje su to usluge koje nisu utvrđene ovim zakonom? Nacionalna služba može da obavlja uz naknadu, koju utvrđuje Vlada Republike Srbije". Ne samo što je sporno i to da Vlada može da utvrđuje visinu naknade ako je nešto poverila Nacionalnoj službi i ako ta Nacionalna služba njoj odgovara, ako se odobrava od strane izvršne vlasti sve što ta Nacionalna služba radi, onda je nepotrebno da se Vlada nekim podzakonskim aktom sada meša u rad Nacionalne agencije iutvrđuje tu nadoknadu. Nego se postavlja jedno mnogo važnije pitanje - šta je to što nije sadržano u članu 2. a ova Nacionalna služba može da radi? Po našem mišljenju Nacionalna služba ne može da obavlja nijednu usluga koja nije utvrđena ovim zakonom. Ako ste smatrali da treba još nešto da joj se stavi u nadležnost onda je to trebalo da bude sadržano u članu 2. A, ovako široko ostavljena odredba, gde Nacionalna služba može da se pojavi ovde i kao neka profitabilna služba prosto je neprihvatljivo. Dakle, ne znamo šta se krije iza toga da Nacionalna agencija može da obavlja i neke poslove koji nisu utvrđeni ovim zakonom. To bi bili nelegalni poslovi. Jer, ovaj zakon se i donosi zbog toga što se jasno i decidno kaže šta je posao Nacionalne agencije. Sve što ovde ne piše ovo je osnov za njeno postojanje i njen rad i sve što ovde ne piše ona ne može da radi. Prema tome, nema ništa prirodnije tj. ovaj amandman ima potpuno opravdanje koji se tiče brisanja stava 4. ili neke izmene koju je Vlada nakon što je videla ovaj amandman mogla da podnese i da reaguje. Ovako stoji na stanovištu da će sve ono što Nacionalna služba bude radila a što nije regulisano ovim zakonom biti nelegalan posao.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 28. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Janjić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić.
Ponovo bih vas podsetio da stvorite normalne uslove, da obezbedite govorniku vodu; ja mislim da vaša koleginica ima averziju prema vodi, ali verovatno da vi nemate. Član 28. SRS traži da se briše iz prostog razloga što je besmislen i samo služi za omalovažavanje onih ljudi koji su i onako u teškoj situaciji, bez posla i bez sredstava za život. Vaša savetovanja i vaše radionice, setite se samo kako su prolazili đaci koji su išli i obučavali se u tim vašim radionicama. To su u stvari bili neki seksi šopovi, pa je bilo raznih afera i zloupotreba sa decom koju ste vi, navodno, obučavali i pripremali za Evropu. Jedan ovakav član, verovatno da ste bili inspirisani ličnim primerom, gospodine ministre?! Vas, izgleda, nije imao ko da posavetuje, da vam je mesto među rudarima i juče među vašim sindikalcima,da tamo lupate flašom, a ne da zauzmete mesto ministra koje je bilo predviđeno za nekog sa malo većim kvalitetima i sposobnostima da vodi to važno Ministarstvo. Ovaj član samo će zamajavati građane da, kao građanin koji je bez posla, ne zna koji mu posao odgovara i šta je za njega prihvatljivo i za šta je sposoban. Verovatno nijedan mašinbravar neće da se pojavi i konkuriše da radi kao električar na električnom stubu i da ga ubije struja. Svako od njih je sposoban da sam sebi odredi radno mesto, a da ga vi savetujete i pored toga što kroz sve obrazovanje od osnovne do srednje škole on ima usmeravanje i tačno se znaju njegove sposobnosti tokom školovanja i on se opredeljuje i školuje za određenu vrstu zanimanja. Dodatno organizovanje nekih seminara, nekih radionica, ne znam kako ih vi sve i ne zovete, to je samo gubljenje vremena i trošenje narodnih para. Od tih vaših seminara, savetovanja, jedino koristi imaju oni koji organizuju - uzmu pare, a nijedno radno mesto ne dobijemo od toga. Samo bih hteo nešto da upozorim ministra. Gospodine ministre, dolazim iz južne Srbije, gde je vrlo problematična situacija što se tiče i zapošljavanja, a i ekstremnog ponašanja Albanaca! Najsvežiji podatak, to možete da iznesete na Vladi i da se neko pozabavi time, jer ovo nije stranačko, ovo je nacionalnol pitanje - Oslobodilačka narodna armija Bujanovac, Preševo, Medveđa, sakupili su preko svojih donatora, narkodilera, poreza i nameta 56 miliona evra i otkupiće sve fabrike u Bujanovcu i Preševu u najskorije vreme. O tome su upoznati ministri Đelić i Vlahović i potpredsednik Vlade Čović, koji su helikopterom bili u četvrtak u Bujanovcu. Oni će otkupiti sve fabrike i svi Srbi će istog dana dobiti otkaz. Neka se neko u Vladi pozabavi time - da Vlada kao državni interes otkupi te fabrike i bude većinski vlasnik, da sutra ne dođemo u situaciju da ostanemo bez i jedne fabrike na jugu Srbije, onda će nam biti kasno. Ima država pravo da zaštiti svoje interese, koji su od strateške važnosti.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Đura Lazić i drugi. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Đura Lazić.
Poštovano predsedništvo, kolege i koleginici narodni poslanici, gospodine ministre, grupa narodnih poslanika iz SPS-a podnela je amandman na član 28. Ovim amandmanom želimo da se izbriše stav 2. člana 28. i mislimo da je to sasvim opravdano. Smatramo da je nepotreban i da pokazuje potpunu površnost zakonopisca. Pošto je stav 1. Predloga ovoga zakona propisan u članu 10. već važećeg Zakona o zapošljavanju, predlagač je, sa iskazanom željom da mora bilo šta da promeni, dao stav 2. Dakle, ništa novo u stavu 2. samo da se tek nešto odradi, da se nešto novo ubaci. Da je tako, citiraću vam stav 2. člana 28. u kome se kaže: "Savetovanjem o izboru zanimanja, u smislu ovog zakona, smatra se pružanje pomoći deci, mladima, nezaposlenima i zaposlenima, pojedinačno ili grupno, pri izboru ili promeni zanimanja, odnosno posla, u obrazovanju, dodatnom obrazovanju i obuci i profesionalnoj rehabilitaciji". To je stav 2. po meni nepotreban, pored stava 1. koji je doslovce prepisan iz člana 10. važećeg zakona i koji kaže: "Profesionalnom orijentacijom, u smislu ovog zakona, smatra se profesionalno savetovanje, informisanje, selekcija i kvalifikacija radi pružanja pomoći nezaposlenom i drugom zainteresovanom licu u izboru zanimanja i zaposlenja". To je sasvim potpun stav i član Zakona, sve sadrži. Vi ste u odgovoru na naš amandman rekli: "Profesionalna orijentacija i savetovanje o izboru zanimanja su dva različita instituta, pa je neophodno da se zakonom definišu. Savetovanje o izboru zanimanja nije isto što i profesionalno savetovanje. Pravo na ovu vrstu savetovanja, pored nezaposlenih imaju i druga zainteresovana lica, pre svega mladi prilikom izbora zanimanja za upis u srednju školu i na fakultet". U pravu ste, odvaja se ovo. Međutim, vaše Ministarstvo i ova institucija, dosadašnji Zavod za zapošljavanje nezaposlenih, ima obavezu da se brine o nezaposlenima, o zapošljavanju nezaposlenih. Sasvim je nešto drugo savetovanje dece, osnovaca i srednjoškolaca, oko biranja zanimanja i daljeg toka kroz život. To su dve sasvim različite stvari. Dovoljno je da se ova institucija bavi problemom nezaposlenih, a ostavite decu. Dovoljno im je "sreće" nanelo ovo Ministarstvo na čelu sa gospodinom Gašom Kneževićem, pa lutaju od škole do škole i ne mogu da se upišu, pa kad nisu neka tatina i mamina deca mogla da polože kvalifikacione ispite, morao je da se organizuje drugi dopunski kvalifikacioni ispit da bi im se omogućio upis u odgovarajuće željene škole! (Predsedavajuća: Tri minuta.) Zato smatram da je suvišno da se i vi brinete o deci. Dovoljno je brige o deci ovog Ministarstva koje ih je usrećilo. Vi se brinite o nezaposlenima, a o deci neka se brine odgovarajuće Ministarstvo.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo, ovaj zakon o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti je vrlo bitan, jer definiše prava i obaveze nezaposlenih, kojih je, nažalost, u ovoj zemlji sve više i više. Za poslednje dve i po godine, koliko je DOS na vlasti u Srbiji, broj nezaposlenih iz dana u dan raste, a proizvodnja iz dana u dan opada!! Naravno, kompletna Vlada je odgovorna za to, i gospodin Milovanović, kao ministar za rad i zapošljavanje ima svoju ulogu. Voleo bih da nam on ovde danas odgovori na konkretno pitanje - kakva je njegova uloga u uvozu motora iz Bugarske za potrebe IMT-a, kada iste motore proizvodi i IMR u Rakovici? Zašto motori nisu uzeti od "Rakovice", nego je preko 1.000 motora uvezeno iz Bugarske; gospodin Milovanović je član Upravnog odbora ili predsednik Upravnog odbora IMT-a. Takođe, tenderi koji se raspisuju ovde za pojedine poslove idu uglavnom na ruku stranim firmama; i tako su podešeni, namešteni da poslove ne dobijaju domaća preduzeća, već strane firme. Ili se ne vodi računa o interesu domaćih proizvođača i preduzeća, pa se i za malu razliku koju ponudi strano preduzeće, daje posao strancu ili se tako podese uslovi tendera da naša preduzeća ne mogu tehnički da ih ispune, da bi opet posao išao strancima. Želim samo reći da ova vlada ne vodi računa o domaćoj privredi i domaćim preduzećima i sve radi da poslove ne dobiju naša preduzeća, već stranci. Što se tiče amandmana na član 31. on se odnosi na program i mere aktivne politike zapošljavanja. Prvo, iskreno da kažem, nisam baš siguran da znam šta je aktivna politika zapošljavanja i kakva je to druga politika, znači, postoji neka pasivna politika zapošljavanja. Ne znam koji će se efekti napraviti ovom aktivnom politikom zapošljavanja i kakve će sve konsekvence proizaći iz toga. Amandman SRS na ovaj član odnosi se na stav 1, gde stoji: "Vlada, na predlog ministarstva nadležnog za poslove rada i zapošljavanja (u daljem tekstu: Ministarstvo), uz prethodno pribavljeno mišljenje Socijalno-ekonomskogsaveta Republike Srbije, donosi program aktivne politike zapošljavanja". Mi smatramo da treba izbaciti reči "uz prethodno pribavljeno mišljenje Socijalno-ekonomskog saveta". Radi se o mišljenju i ne treba to da stoji u zakonu. Znači, zakon ne sputava, ne ograničava ni ministarstvo ni Vladu. Sa kim će se ona konsultovati u donošenju programa, to je slobodna volja ministarstva, odnosno Vlade i ne bi trebalo da stoji ovde obaveza da ovaj savet daje mišljenje. (Predsedavajuća: Tri minuta.) Takođe, u istom članu u stavu 5. predlažem da se tačke 3) i 4) brišu. Naime, ovde stoji da ovaj program mera aktivnog zapošljavanja treba posebno da sadrži, pa u tački 3) stoji "zapošljavanje izbeglih i raseljenih lica" i u tački 4) "zapošljavanje pripadnika etničkih manjina kod kojih je izraženija stopa nezaposlenosti". Smatram da je ovim već izvršena diskriminacija i da se ovim priznaje da je postojala do sada diskriminacija u zapošljavanju, a član 8. istog zakona govori o jednakosti svih, bez obzira na etničku, versku itd. pripadnost, kao što i Ustav garantuje i u pogledu zapošljavanja, kao i u ostalim ... (Predsedavajuća: Četiri minuta.) ... i opšti i posebni uslovi koje treba da ispunjava. Prema tome, nema potrebe da ovo stoji u ovom članu. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika, poslanička grupa SRS.
Glava III odnosi se na Donošenje i sporovođenje programa i mera aktivne politike zapošljavanja. U stavu 1. čl. 31. smo amandmanom tražili da se brišu reči "uz prethodno pribavljeno mišljenje Socijalno-ekonomskog saveta Republike Srbije", ne zbog toga što smatramo da Ministarstvo i ministar ne treba da sarađuju sa ovim savetom, ako su ga već ustanovili nekim svojim aktom, može ministar da se savetuje sa kim god hoće i poželjno je da se savetuje i da prikuplja mišljenja i stavove, da konsultuje nauku i statistiku i koga god hoće. Nije dobro da u jednoj pravnoj normi stoji da ministar treba uz prethodno pribavljeno mišljenje Socijalno-ekonomskog saveta, a koji se ovde sada stavlja u ulogu iznad Ministarstva i ministra. Možda je moglo na neki drugi način da se kaže, uz konsultaciju ili obavezno uz prethodnu konsultaciju, ili nešto tako, ali nije dobro da stoji ovako kako stoji, jer devalvira Vladu samu i ministra kao člana Vlade, koji je najviši i na čelu tog državnog organa. Smatramo, pored toga što čitav član govori o tome da teritorijalna autonomija i lokalna samouprava donose svoj program, a ti programi moraju da budu u skladu sa programom Vlade, program mora da sadrži, pa po stavkama nabrojano ovde ima 10 stavki. Nemamo ništa protiv nijedne od ovih, s tim što smatramo da je čista demagogija zaista ovo što stoji u tački 3) i 4), jer pre svega svima je pod jednakim uslovima i po našem Ustavu i po ovom zakonu dostupno svako radno mesto, ukoliko, naravno ispunjava te uslove. Ne znam zašto ovde (tačka 4) stav 5.), pripadnici etničkih manjina, kod kojih je izraženija stopa nezaposlenosti. Danas je izražena stopa nezaposlenosti u Srbiji tolika, pa ako budemo još to sada delkali, pa računali po etničkoj pripadnosti koliko je i gde će nas to odvesti. Zapošljavanje izbeglih i raseljenih lica, takođe na izvestan način diskriminiše, ljude koji pripadaju ovim kategorijama, tako da smo smatrali da, s obzirom na to da član 8. vać reguliše, potpuno je suvišno da u članu 31. u ovim stavkama koje se tiču toga šta sve program treba da sadrži, da treba da izbegavamo ove podele i praktično, priznanje da je do sada tako nešto postojalo, a pouzdano znam da tako nešto zaista nije postojalo. Vi znate, svakom poslodavcu je dozvoljeno da bira koga će da zaposli... (Predsedavajuća: Tri minuta.) ... završavam. Znači, koga će da zaposli, a sam zakon štiti one koji traže posao da mogu da traže nadoknadu ili da ospore sve to, ukoliko smatraju da su bili diskriminisani.
Da li se još neko prijavljuje za reč od ovlašćenih učesnika? (Ne.) Na član31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Zamolila sam pismeno ovlašćene predstavnike i predsednika poslaničke grupe da mi se dostavi ko je ovlašćeni predstavnik podnosilaca amandmana, kada je grupa narodnih poslanika. Molim poslaničku grupu, pošto je tu sada zamenik, da mi dostavi ko je, a u ovom slučaju narodni poslanik Miloš Lukić je u grupi i daću mu reč, ali za svaki sledeći amandman, molim vas spisak. Reč ima narodni poslanik Miloš Lukić.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, grupa poslanika SSJ podnela je amandman na član 31. gde predlažemo da se stav 5. tačka 4) briše. Radi se u stvari o sledećem: u tački 4) ovog člana, predviđeno je da se programima aktivne politike zapošljavanja utvrđuju prioriteti, mere i sredstva za zapošljavanje pripadnika etničkih manjina, kod kojih je izraženija stopa nezaposlenosti. Na ovaj način se direktno narušava načelo koje je proklamovano u članu 8. ovog zakona, a gde se garantuje zapošljavanje i jednaka dostupnost poslovima zapošljavanja, jednakost u postupku zapošljavanja, nezavisno od rase, boje kože, nacionalne pripadnosti, etničkog porekla, jezika, vere itd. Jasno je o čemu se ovde radi. Mislim da je vrlo nevešto upotrebljen ovaj izraz - etničkih manjina, jer mi imamo nacionalne manjine i etničke zajednice, pa je i to jedan od razloga. S druge strane, nemamo onaj mehanizam, ako je ovo već pozitivna diskriminacija, onaj mehanizam pozitivne diskriminacije srpskog stanovništva koje živi na teritorijama gde je većinsko stanovništvo neke druge nacionalne manjine ili etničke zajednice. Prema tome, smatramo za ovakav zakon koji se odnosi na zapošljavanje i na jednu praktičnu stvar, da je suviše politizovan i suviše je opterećen nekim pojmovima kojima nije mesto u ovom zakonu. S druge strane, trebalo bi da imamo u vidu da je u toku izrada Nacrta ustava, koji će ove pojmove preciznije da reguliše. Mi još uvek ne znamo, nismo se odlučili, da li će po Ustavu biti nacionalne manjine, etničke zajednice, pa na koji način će ući ti nazivi u sam tekst Ustava. Koristiti te nazive na ovaj način u jednom ovakvom zakonu, smatramo da je neprimereno, a posebno smatramo da, i po sadržini i po formi, ovaj stav 4. ne bi trebalo da bude sadržan u članu 31. Nadam se da će ministar ovo imati u vidu i prihvatiti ovaj naš amandman. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i Đura Lazić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Radojko Petrić.
Poštovano predsedništvo, poštovani poslanici, u ime SPS-a, a zajedno sa kolegom poslanikom Đurom Lazićem, podneo sam amandman na član 31. ovog zakona. U članu se govori da Vlada na predlog ministarstva nadležnog za poslove rada i zapošljavanja, podnosi program aktivne politike zapošljavanja za Republiku. U istom članu, dalje se navodi, koji su to osnovni prioriteti koje program zapošljavanja treba da sadrži, a između ostalog u stavu 5. tačka 4), kaže se da je prioritetno zapošljavanje pripadnika etničkih manjina kod kojih je izraženija stopa nezaposlenosti. Mi, poslanici SPS-a, smatramo da je u redu da se prioritetno vodi računa o zapošljavanju pripadnika etničkih manjina, kod kojih je izraženija stopa nezaposlenosti, ali da se pti tom uzima u obzir i približno isti broj dece po porodici. U prednjem smislu smo i podneli amandman da se izvrši dopuna ove odredbe. Opravdanost podnošenja amandmana najbolje ćemo sagledati na primeru juga Srbije i opštinama Preševo i Bujanovac. Istina je da je tamo izražen visok stepen nezaposlenosti i da je to izraženije kod građana albanske nacionalnosti. Međutim, kod ovog sagledavanja ne možemo zanemariti činjenicu da albanske porodice imaju neuporedivo više dece od porodica srpske nacionalnosti. Porodice srpske nacionalnosti imaju u proseku dvoje dece, a albanske i preko šestoro. Da li sada na bazi Vladinog poredloga treba davati prioritet albanskim porodicama da zaposle četvoro i petoro dece, a iz srpske jedno? Gde je tu ravnopravnost i pravičnost? Kakve su to mere demokratske politike i strategije razvoja zemlje? Treba li to da bude jasna poruka da srpsko stanovništvo treba da se seli sa tog područja? Iznenađujuće je i nerazumno obrazloženje Vlade da amandman ne treba prihvatiti, jer bi to bila diskriminacija i da bi to bilo suprotno međunarodnim konvencijama. Ako su shvaćena napred data objašnjenja vidi se da bi na datim primerima, bez prihvatanja amandmana, bila omogućena diskriminacija prema srpskom stanovništvu, a ne prema albanskom koje je manjinsko gledajući Srbiju kao celinu, kao državu. Mislim da je sasvim pravično i da je to u skladu sa međunarodnim konvencijama da se amandman prihvati i da se kod utvrđivanja prioriteta u zapošljavanju pripadnika etničkih manjina, kod kojih je izraženija stopa nezaposlenosti, uzima u obzir kao jedan od kriterijuma i približno isti broj dece po porodici. Mislim da je razumno i u skladu sa svim međunarodnim normama da ovaj amandman bude prihvaćen.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman. Na član 31. amandman je podnela narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Na član 32. amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodna poslanica Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, uočena je jasna diskriminacija poslaničke grupe Srpske radikalne stranke, s obzirom na činjenicu da mi nismo dobili izveštaj Vlade, a ministar ni da bekne, sedi ko mumija od početka rasprave u pojedinostima, a u izveštaju koji je sada pronašla koleginica Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe, nema mišljenja Vlade na amandmane poslaničke grupe SRS. Tako ćete vi sada ministre Milovanoviću, kada ja završim svoje izlaganje, da izađete i da kažete šta mislite o ovom amandmanu i tako da nastavite redom do kraja. (Milka Marinković, sa mesta: Ti ćeš da mu kažeš šta će da radi.) Što se tiče gospođe iza vas, pojedine su toliko pametne da mi je pet minuta njihovog mozga ja bih se slatko odmorila. Prema tome, pošto imam mnogo ozbiljnija posla, vas moram da ubeđujem da vam zakon ne valja, dobro slušajte šta ću da vam kažem što se tiče člana 32. Član 32. reguliše nešto što uopšte ne treba da se reguliše na ovakav način i u celom zakonu, koji je pisan kao neki udžbenik a koji smo dobili odavno, izražena je prenormirana regulativa i izražena je predominantna uloga Vlade. Potpuno vam je nepotreban, ministre Milovanoviću, ovaj član 32. zbog toga što ste vi već na početku zakona formirali nešto što se zove Nacionalna služba za zapošljavanje - nelogično je i bespredmetno da organi lokalne samouprave, a na čelu lokalna samouprava po Srbiji, a naročito u Zlatiborskom okrugu ima raznoraznih čuda, nelogično je da organi teritorijalne autonomije, tako stoji, i lokalne samouprave za sprovođenje poslova iz stava 2. člana ovog zakona raspisuju javni poziv za dostavljanje ponude. Zaista nije jasno o kakvoj se ponudi radi. Ako ste vi članom 31. što je u suštini opravdano i što bi trebalo da radi izvršna vlast i ova nacionalna služba, utvrdili koje su to mere za podsticaj politike zapošljavanja, onda je nelogično kakva je tu uloga lokalne samouprave, autonomne pokrajine i kakve veze sa tim ponudama ima Vlada, ako već imate Nacionalnu službu. Vidite, ono što karakteriše sveukupno stanje je zaista dramatična situacija na tržištu rada i samoproklamovana načela u članu 31. Osnovno pitanje, koje ćete ubrzo morati da rešite, jeste taj talas nezadovoljstva koji će sada krenuti posle rudara, ja vam to garantujem, iz centra Šumadije, iz Kragujevca; pitanje "Zastave", vaša lažna obećanja za one koji se nalaze na tzv. ZZO i naročito činjenica da niste zbrinuli preko 500 invalida rada, jer ne postoji nijedna zaštitna radionica u Kragujevcu. Da se ne biste mnogo gore proveli, prošli ste sa par udaraca i modrica, ali Kragujevčani su sada u mnogo goroj situaciji, nemaju ljudi hleba da jedu, lepo vi vidite, rešite to, jer pošto vi nećete nama da dolazite tamo na noge, doći će radnici u Beograd kao kod Kori Udovički, pa onda će biti baš opasno za vas.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Kolege, već tri dana obećavam ručak ko uspe da nasmeje gospođu Čomić. Evo, Nataša je sada to uspela i moram da je vodim na ručak. Član 32. je, uz obrazloženje koje Vlada daje u samom zakonu, kontradiktoran obrazloženju, tako da je apsolutno nejasan. Iz obrazloženja bi se reklo da Nacionalna služba ima usavršenu organizaciju rada i obučen kadar i da je osposobljena za sprovođenje programa zapošljavanja, a agencija to mora da radi na osnovu raspisanog poziva za dostavljanje ponuda, jer nema kadar i nije obučena za to. Međutim, u članu 32. stoji nešto sasvim drugo. Programe donosi Nacionalna služba, teritorijalna autonomija i lokalna samouprava. Oni jedni sa drugima moraju da budu usaglašeni, a u stavu 3. stoji da Vlada, odnosno nadležni organ teritorijalne autonomije i lokalne samouprave za sprovođenje tih poslova, odnosno za donošenje programa, raspisuje javni poziv za dostavljanje ponuda. Od koga ponude? Koje su to sada službe? Neke privatne agencije, ne znam ni sama ko bi mogao da ponudi program zapošljavanja koji bi bio u skladu sa programom Vlade, i zašto se to uopšte predviđa, zašto to lokalna samoupravna ne može sama da uradi, uz pomoć ove nacionalne službe. Sada neko treći, van te privatne agencije, van lokalne samouprave, van Nacionalne službe pravi neki program zapošljavanja. Gde je ta pamet? Gde je skoncentrisana? "Vlada, odnosno nadležni organ teritorijalne autonomije i lokalne samouprave za sprovođenje poslova iz stava 2. ovog člana raspisuje javni poziv za dostavljanje ponuda". Stvarno ne znam šta ste hteli da kažete. Možda je to moglo da se kaže prostije, a ovako niste barem u obrazloženju rekli šta je to i na šta se odnosi. Pored toga što je potpuno konfuzno mislim da je i suvišno. Uostalom, zna se ko treba program da donese, da ovaj na lokalnom nivou i na nivou teritorijalne autonomije mora da bude u skladu sa nacionalnim i Vladinim programom, a ko će da ga donese to može da bude regulisano Zakonom o lokalnoj samoupravi. Uostalom, sigurno i u ovoj oblasti postoji nadležnost lokalne samouprave.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. U ime podnosilaca amandmana reč ima narodni poslanik Miloš Lukić.
Uvaženo predsendištvo, dame i gospodo narodni poslanici, grupa poslanika Stranke srpskog jedinstva podnela je amandman na član 33. gde predlažemo da se posle tačke 2) doda nova tačka 3) koja bi glasila "sredstava ostvarenih od naknada za izdavanje dozvole za rad agenciji", a tačka 3) da postane tačka 4). U članu 76. stav 8. Predloga zakona predloženo je da se sredstva ostvarena od naknada za izdavanje dozvole za rad agenciji koriste za aktivne mere zapošljavanja. Samim tim, logično je da, ako već to piše u članu 76. stav 7. i 8. praktično reguliše ovaj deo, da se to i prenese u član 33. Na ovaj način, dolazimo do jednog zaključka da, ukoliko nije među načinima finansiranja nabrojan i ovaj jedan način koji je naznačen u članu 76. može doći do zloupotrebe tih sredstava. Naime, ako su već ta sredstva za ovo namenjena, trebalo bi da to piše. Sa druge strane, možda bi trebalo da drugačije nastupamo kada se brane ovi amandmani. Naime, Vlada se izjasnila, a mi smo dali veliki broj amandmana i većina njih je prihvatljiva za sve ovde prisutne i možda bi trebalo da prestanemo da se obraćamo ministru sa predlogom da on prihvati ove amandmane, a više poslanicima da pročitaju šta smo to predložili i da u Danu za glasanje prihvate ove naše amandmane. Naime, kada je reč o aktivnoj politici zapošljavanja, mi imamo u poslednje vreme dosta povećan broj zaposlenih, naročito u obezbeđenju ovih poslanika koji prelaze iz jednu grupu u drugu, pa im se čuvaju stanovi, kuće, dovoze se i odvoze, tako da je aktivna politika zapošljavanja na delu i Vlada bi trebalo da bude baš pohvaljena zbog ovog ovakvog posla. Hvala lepo.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na isti član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Rade Bajić i Dušan Cvetković. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Rade Bajić.
Poštovano predsedništvo, gospodo narodni poslanici, na član 33. odnosno to je odeljak koji govori o donošenju i sprovođenju programa i mera za aktivnu politiku zapošljavanja, pa član 33. govori i o sredstvima koja se ubiraju, odakle se ubiraju. Između ostalog, kaže se da se programi finansiraju iz: budžeta Republike Srbije; sredstava teritorijalne autonomije i lokalne samouprave; i, sredstava poklona, donacija, kamata, legata itd. Posle kaže da se finansiraju iz doprinosa Nacionalne službe. Mi predlažemo da se doda tačka 4) gde se kaže, da se finansiranje programa vrši i iz prihoda koje Nacionalna služba ostvari davanjem usluga poslodavcima i drugima, jer je najlogičnije da prihod koji naplati, odnosno od davanja usluga poslodavcu, da taj prihod usmeri u politiku zapošljavanja, odnosno izvršenje programa, jer ništa logičnije nego da sredstva po tom osnovu idu za realizaciju programa; koji treba da se ostvare. Mislim da je Vlada, odnosno ministar to trebalo da prihvati, jer svakako u Danu za glasanje poslanici neće znati ni na šta se odnosi, ni zbog čega se odnosi, a mislim da je potpuno prihvatljivo da se ovaj amandman prihvati. Pristalica sam ovoga što je prethodni kolega rekao, gospodin Lukić, da se poslanicima treba obratiti, jer je svrsishodan amandman kada se podnese i zaista ne vidim razloga da se ne prihvati. Jedan od takvih amandmana koje je SPS podnela na ovaj zakon je i ovaj i mislim da bi ga zaista u Danu za glasanje trebalo prihvatiti. Zahvaljujem.
Da li se od ovlalšćenih učesnika još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 34. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Vlatko Sekulović. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Sreten Mitrović i Dragan Jovanović. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi? (Da.) Narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Dame i gospodo narodni poslanici, nema ministra, nije ministar učestvovao u raspravi, ali je bar slušao, bio je do sada tu, tako ja uvek volim da govorim kada je on tu, ali tu su njegovi saradnici. Radi se o sledećem, kada je reč o našem amandmanu na član 34. o podsticanju novog zapošljavanja: ovde se govori o tome da poslodavac ima pravo i može da ostvari određene subvencije kada je reč o zapošljavanju ljudi koji su suficitarnog zanimanja, kada je reč o onima koji duže čekaju, znači, više od dve godine, kada je reč o onima koji teško mogu da nađu bilo kakvo zaposlenje, i te subvencije se uglavnom odnose ili odnose precizno na 12 meseci plaćanja obaveznog socijalnog osiguranja. U narednim stavovima (ovog člana) govori se i o licima koja su životnog doba preko 50 godina, gde su ove subvencije nešto pojačane i u trajanju do 18 meseci; pa se opet odnose na plaćanje ili subvencije ili obaveznog socijalnog osiguranja. Prva naša primedba sastoji se u tome što predlog "može da ostvari", ne može da stoji. Šta znači - "može da ostvari"? Ko će i na koji način da odlučuje ko će ove subvencije da ostvari? Ako gledamo neko iskustvo unazad nekoliko godina, to mogu da budu poslodavci koji su bliski vlastima i najverovatnije će tako biti. Sa druge strane, zakon propisuje određeno pravo, a ne mogućnost. Mislim da je naš predlog, vezano za ove izmene u svim ovim stavovima, gde god piše - "može da ostvari", treba da stoji - "ostvaruje" ili kako je to pisalo u važećem Zakonu - "ima pravo". To su prave odredbe, jednostavno, to je činjenica sada i ne znam kako će predstavnici Vlade da odluče o ovom našem amandmanu. Ovo je na neki način i prilika da se malo podsetimo kako je to bilo do 2000. godine, u vreme diktatorske, te nedemokratske vlasti, koliko je dobrih programa u ovoj oblasti bilo: da su poslodavci koji su zapošljavali pripravnike imali apsolutnu nadoknadu sredstava i za njihove plate, a čini mi se da je bilo oko 80% prosečne plate u Republici; da su imali isplaćena sredstva za doprinose, za poreze, a sa druge strane oni poslodavci koji su omogućili da se pripravnici zaposle na neodređeno vreme, oni su imali te dotacije, vezano i za plate i za zarade i za osiguranje.... (Predsedavajuća: Tri minuta.) Pa imam još, gospođo, kako nemam, imam šest minuta.
Narodni poslaniče, imate tri minuta koja su vam na raspolaganju kao ovlašćenom prestavniku poslaničke grupe SPS.
Tako je, tri plus tri, znači, šest minuta, ali dobro neću koristiti....
Nemate nikakvih plus tri minuta. Podnosioci amandmana su narodni poslanici Sreten Mitrović i Dragan Jovanović, a Sreten Mitrović označen kao ovlašćeni predstavnik podnosilaca amandmana.
Gospođo Čomić, do sada nije bilo tako, sada ako mislite da je tako i samo još jednu rečenicu. Molim vas, ovo pravo u to vreme 2000. godine, u vreme 1998. i 1999. godine i vreme rata, to pravo je ostvarilo oko 50.000 lica i ta prava su sada značajna.... (Predsedavajuća: Četiri minuta.) .... ako se pogledaju ova prava koja se nude preko ovog Ministarstva i Nacionalne službe ...
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslanike grupe SRS.
Evo, poslanička grupa SRS bi htela da podrži ovaj amandman, jer smo inače navikli da dobijamo od predlagača, odnosno od Vlade ovakve norme gde stoji alternativa, tj. stoji mogućnost. Čim postoji mogućnost, to je dobro tle za neke zloupotrebe, i mislimo da to nije dobro i da ovo treba da se izbriše. Dakle, ne može da stoji - "može da ostvari subvenciju". Vi ste možda mislili, možda poslodavac neće da traži subvencu. Možda mu nije potrebna, pa ste onda ostavili njemu na volju da on to traži od Nacionalne službe ili da od toga odustane. Međutim, i ako ste to mislili nije dobro da ovako stoji. U svakom slučaju, amandman je zaista opravdan. Na taj način bi značio sigurnost za poslodavca koji zapošljava nekog sa suficitarnim zanimanjem ili za čijim zanimanjem ne postoji ili postoja mala potreba. On bi unapred znao da je oslobođen plaćanja ovih doprinosa u trajanju od 12 meseci. Ako stoji "može", onda znači da će neko u Nacionalnoj službi da procenjuje da li ta određena firma, odnosno taj poslodavac treba to da ostvari ili ne treba. Mi još jednom savetujemo Vladi da prihvati ovaj amandman, i narodnim poslanicima da u Danu za glasanje odluče u tom pravcu. Amandman ima opravdanja, i što se nas tiče bilo bi dobro da jedanput neko izađe iz Vlade, odnosno ministar da nam kaže zašto neki od ovih amandmana neće da prihvati.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS.
Mislim da ovaj amandman ima osnovicu. Poučen iskustvom da sve što može ne mora, sve što treba da zavisi od dobre volje pojedinca, treba eliminisati zakonskim okvirima. Prema tome, ne sme se ostaviti na terenu pojedincu da odlučuje o tim stvarima. Zakon mora da bude jasan. Ako nešto treba da se uradi, onda se kaže da ima pravo to i to. Iz ovoga se ne vidi osnovica prava. Poučen iskustvima, i u školama i na radnom mestu, gde piše "može", "može", od toga nema ništa. Podležeš volji, a što je najgore podležeš partijskoj volji. Za onoga koji ti je član može, a za onoga drugoga ne može. Molim vas izbegnite to kao vlast, već da se osnovna prava koja ima garantuju zakonom, a onda više nema, nije u pitanju dobra volja nego zakonska osnova. Sve što je dobra volja, a danas se zapošljava bez školske spreme na terenu, poučeni kako se zasnivaju radni odnosi, šta se sve zapošljava, ako vi to ne vidite ja to vidim na terenu, prema tome, regulišite zakonom, nema ništa "može". Ako ste procenili da "može", onda treba da stoji "ima". Znači, "ima pravo" na to, i čovek koji traži, onda on ide i realizuje to što "ima pravo". Iz ovoga "može", kada podneseš zahtev, "videćemo". Šta da radi? Da tuži, nema osnova, jer ne piše da ima. Znači, niko ne može ostvariti. Ostaje dobra volja. Ja vas molim da u ovim zakonima izbegnemo taj deo koji će sutra imati reperkusije na partijske biroe zapošljavanja itd, bez obzira ko je na vlasti. Da jasno definišemo, ako Vlada misli da ima pravo, nema "može", nego "ima".
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Bratislav Đurić. Vlada je prihvatila ovaj amandman, s tim što je predložila pravno-tehničku redakciju amandmana. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Jelena Maslovara-Ralević i Ana Tasić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosioci amandmana žele reč? (Ne.) Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.)
Narodni poslanik Išpanovič Ištvan podneo je amandman kojim je predložio da se posle člana 36. doda član 36a. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li se neko drugi prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanci Rajko Bralić i Joca Arsić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna poitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li ima prijava za reč? Reč ima narodni poslanik Joca Arsić, podnosilac amandmana na član 37. Predloga zakona.
Poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, Rajko Baralić i ja smo podneli amandman na član 37. u ime SPS-a sa predlogom da se u članu 37. brišu st. 3, 4. i 5. Smatramo da je ovo suvišno da stoji u ovom članu: definicija stručnog osposobljavanja, prekvalifikacije i dokvalifikacije ne treba da se nađu ovde, već treba da se regulišu posebnim pravilnikom. Uobičajeno je da u zakonu i u zakonskim aktima definicije pojedinih pojmova budu ispred i da se dalje u tekstu i normiranju u zakonu objašnjava koji pojmovi šta znače i na šta se odnose. Ovde je definicija ova tri pojma stavljena u članu 37. Jedan od razloga, kao što sam rekao, jeste i taj što treba da se nađu na početku, a drugi razlog mislim da je suštinski i bliže potrebi da se ovi termini stručnog osposobljavanja, prekvalifikacije i dokvalifikacije nađu u pravilniku i pravilnikom reguliše i to šta je stručno osposobljavanje, šta je to prekvalifikacija i šta je to dokvalifikacija, po nama je suvišno da se ovaj deo nađe u ovom članu 37, i iz tih razloga smo podneli ovaj amandman. Smatramo da je suvišno da stoji u ovom članu i da ga treba brisati. Ništa ne menja u suštini, ne menja zakon, ne menja suštinu, ne menja ni koncepciju zakona, i mislimo da ima dovoljno razloga da se može prihvatiti, a da se ako ima potrebe za ovim to reguliše pravilnicima.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Ne.) Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Jelena Maslovara-Ralević i Ana Tasić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvtili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Miloš Lukić.
Kada je reč o amandmanu na član 37. predsedavajuća reče da ga nisu prihvatili. Ja mislim da nisu pročitali ovaj amandman. Naime, ovde se radi o jednoj ispravci koja ima puno smisla, jer u članu 37. stav 3. kaže se: "Prekvalifikacijom, u smislu ovog zakona, smatra se promena dosadašnjeg zanimanja kojom se obezbeđuju nova potrebna znanja i veštine teorijskim i praktičnim osposobljavanjem, za rad u istom ili nižem stepenu stručne spreme". Naša intervencija sastoji se u tome da bi umesto reči "obezbeđuju nova potrebna znanja i veštine", trebalo da stoji "obezbeđuje sticanje novih potrebnih znanja i veština". Naime, ne može se unapred garantovati da će neko samim tim što će pristupiti prekvalifikaciji biti i osposobljen. Tu se pruža mogućnost, obezbeđuje se mogućnost sticanja tih znanja, ali se ne garantuje da će svako ko se prihvati te prekvalifikacije u tome i uspeti. Naime, opet napominjem, možda bi bilo bolje kada bi poslanici pročitali ovo i razmislili o tome, pa da u Danu za glasanje izglasamo prihvatanje ovog amandmana.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana nije prisutan. Da li se neko drugi prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.)
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici u ime SPS-a kolega Dragan Jovanović i ja podneli smo amandman kojim predlažemo da se promeni član 38. stav 3. i da glasi: "Troškove dodatnog obrazovanja i obuke koju organizuje Nacionalna služba na zahtev poslodavca, kao i troškove dodatnog obrazovanja i obuke za tržite rada snosi Nacionalna služba, u skladu sa opštim aktom Nacionalne službe i programom obrazovanja i obuke". U Predlogu zakona član 38. koji reguliše oblast dodatnog obrazovanja i obuke se kaže da troškove dodatnog obrazovanja i obuke koju organizuje Nacionalna služba na zahtev poslodavca snosi poslodavac. Mi predlažemo da te troškove snosi Nacionalna služba, jer smatramo da poslodavac ne treba da snosi ove troškove. Dovoljno je što želi da otvori nova radna mesta, jer se u suprotnom postavlja pitanje u čemu je uloga i značaj službe za zapošljavanje. Bitna mera ovog zakona je i obuka nezaposlenih gde se podigžu njihove radne posobnosti, pa time i njihova teritorijalna, donekle i profesionalna pokretljivost. Proces obuke nezaposlenih može da se obavlja na zahtev poslodavca i za tržište rada. Iskustvo privrede u tranziciji govori da je izuzetno važno da ovaj proces bude što bliže poslodavcima i njihovim stvarnim potrebama. Svi programi prekvalifikacije koji se organizuju bez krajnjeg konkretnog učešća poslodavca retko dovode do masovnog zaposlenja tih radnika. Samo poslodavci mogu odrediti koliko im je radnika potrebno i kakvih kvalifikacija. Ali postavlja se pitanje - bez dodatnog investiranja, razvijanja postojećih firmi i stvaranja novih firmi i novih radnih mesta nema zapošljavanja, a to je otprilike i ključni problem našeg društva. Zahvaljujem.
Da li se još neko prijavljuje za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik SPS-a.
Dame i gospodo narodni poslanici, pa kolega Jović je uglavnom rekao sve vezano za ovaj naš amandman. Jednostavno, mi smatramo, kada je reč o dodatnom obrazovanju i obuci da sve troškove treba da snosi Nacionalna služba. U suprotnom stvarno ne vidim koja je to svrha Nacionalne službe. Navešću jedan konkretan primer. Primera radi neki obućar želi da primi stotinu radnika koji su suficitarnog zanimanja, koji teško mogu da se zaposle, poput npr. tekstilaca, ili neka druga brojna zanimanja. Pa je elementarno da Nacionalna služba snosite troškove prkvalifikacije, dokvalifikacije, stručnog osposobljavanja. Pošto je proces privatizacije u Srbiji već daleko poodmakao i očigledno je da će se ovde privatizovati bukvalno sve, mi stvarno ne vidimo kako će i na koji način brojni nezaposleni iz velikih sistema, iz velikih firmi naći posao, ako im se i ovo ne obezbedi. A, očigledno je da su neka perspektiva upravo ta mala i srednja preduzeća i preduzeća koja će primati od 50 do 100 radnika. U suprotnom sva ova zamajavanja, koja su bila i u prethodnom članu, vezano za stručno osposobljavanje, prekvalifikaciju, dokvalifikaciju ništa neće značiti. Kako će se uposliti radnici "Fabrike kablova" - 3.000 će ostati bez posla vrlo brzo. Radnici "Cementare", 1.500 ljudi supsidijarnim merama gazdešvajcarca je ostalo bez posla; naravno dobili su oni navodno neke pare ali to ništa ne znači jer gazda ne bi dao ni 15.000 ni 20.000 maraka po randiku da nema veliki interes. Njegov je veliki interes, a oni sa tim parama, sa tih 15.000 ili 20.000 maraka, bukvalno, teško da mogu bilo koji posao da pokrenu, jednostavno su te pare, po mojim informacijama, već potrošili, neko je kupio kola, neko sobu i sada su već na belom hlebu i nigde posla neće naći. Evo, to je neki naš predlog pa....
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 38. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i Odbora za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, podnosilac amandmana.
Da pozdravim predsednicu pošto je stigla. Mi smo predložili da se u članu 38. stav 5. briše a evo iz kojih razloga. Smatramo da je st. 1, 2, 3. i 4. obuhvaćeno sve što je trebalo da se obuhvati oko osposobljavanja, prekvalifikacija, dokvalifikacija itd. Postavlja se jedno osnovno pitanje - šta je uloga agencije u procesima osposobljavanja? I do sada smo imali berze rada i tu smo imali predstavnike koji su do sada radili na poslovima za zapošljavanje u zavodima a danas to zovemo berze rada, znači bilo je prekvalifikacije, dokvalifikacije i to nisu novine za tržište rada. Prema tome, ako Nacionalna služba ima predstavnika, jednog ili više, koji je u kontaktu sa ustanovama, a pre svega obrazovanja, onda predlažem na zahtev poslodavaca ili firme, ili pojedinca, da se izvrši osposobljavanje prema tom i tom programu za tu delatnost. Šta to znači? Koja je to agencija sada koja je iznad toga. Zar je taj poslodavac lud, ako sada radi posao preko agencije, da plati ako se kaže u stavu 4. da Nacionalna služba može da snosi troškove dodatnog obrazovanja i obuke za potrebe poslodavca u skladu sa opštim aktom Nacionalne službe. Nije valjda toliko poslodavcu stalo, nisu oni toliko darežljivi da daju pare. Neće poslodavac da se odrekne svoga dinara tako lako ako ima mogućnosti. A ako je interes službe da zaposli, a to i jeste, to joj je uloga, onda ne vidim tu razloga da će agencija kod poslodavca dobiti da mu osposobi ljude. Ko je ta agencija? Koji su to stručnjaci? Da li to znači da ja mogu da osnujem agenciju i pojavim se na konkursu da osposobljavam ljude. Nama posrednici ne trebaju. Služba na berzi rada i do sada je imala mogućnosti u kontaktu sa određenim ustanovama, koje su kvalifikovane za taj deo posla, da izvrše prekvalifikaciju, dokvalifikaciju i otvaranje novih radnih mesta. Jedino ako hoćemo sada novu administraciju, ako hoćemo da zaposlimo one što nismo zaposlili a morali smo, pa će doći neka druga vlast pa ukinuti tu agenciju. Kuda to vodi?! Ako je Nacionalna služba kadrovski jaka sa jednim predstavnikom može da organizuje osposobljavanje. Prema tome, mislim da bi ovaj deo trebalo brisati i sve je prethodno (gore) u ova četiri stava obuhvaćeno. Manimo se agencija i agencija. Agencije uradiše čuda. Agencija za privatizaciju je zaposlila i u njoj se nalaze, u pokrajini, savetodavci koji nisu mogli da završe srednjoekonomsku školu ali su zato bili na kursu u Americi dva - tri meseca. Molim vas, jesu li to stručnjaci u agencijama? Molim vas, to što govorim je istina, a ako treba mogu i ime da dam. O čemu se onda radi? Nacionalna služba - osposobite je, obezbedite je kadrovski i ona će uraditi ovaj posao bez ikakve agencije, u direktnom kontaktu sa ustanovama koje su sposobne da pruže dodatno obrazovanje, ono što treba poslodavcu.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Nema prijave.) Na član 42. amandman je podneo narodni poslanik Stevan Kesejić. Da li želite reč? Izvolite. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Stevan Kesejić.
Dame i gospodo narodni poslanici, posle niza donesenih zakona koji su u vezi sa pravima radnika (Zakon o radu, Zakon o privatizaciji, Zakon o penzijskom i invalidskom osiguranju itd.), sada ovaj zakon o zapošljavanju i osiguranju u slučaju nezaposlenosti dođe kao svilen gajtan za radnike. Zbog toga je poslanička grupa SRS i podnela amandman na član 42. koji je usko vezan sa članom 31 a odnosi se na samozapošljavanje. Mislim da je to potpuno nepotrebno u ovom zakonu. Ja ću, da budem jasan, morati ovo obrazloženje da primenim, tako da bude jasno i onima koji su doneli ove prethodne zakone i koji će glasati za ovaj zakon. Naime, slušajući ovih dana sve ove demonstracije i opravdano nezadovoljstvo građana, juče sam čuo, između ostalog, da su vikali "Dragane, Mustafo" i nije mi bilo jasno zbog čega se to činilo. Međutim, sinoć malo razmišljam i bilo mi je jasno. Naime, bivši lider sindikata, sadašnji ministar asocira upravo na to: kada je Miloš Obilić upao u šator cara Murata, pita Miloš Obilić - "Milane, šta radiš ovde", on kaže - "nisam ja više Milan, ja sam sada Mustafa i imam svilen gajtan". Iz tih razloga, smatram da radnici opravdano negodiju. Bilo je tamo i drugih prideva. Vezano za ovaj član na koji sam ja podneo amandman, mislim da nema neke posebne veze, ali ovo što sam rekao sada vezano za ministra i lidera sindikata i u onom pređašnjem slučaju iz istorije iz 1389. godine, apsolutno ima veze. Zbog toga smatram da su poslovni centri, zatim, agencije, u stvari, mesto gde će se zapošljavati jedan manji broj radnika, uglavnom pristalica DOS-a. Za jednu ogromnu grupu radnika koja će ostati bez posla, ne trebaju agencije i centri koji će im pomagati, posebno ne po pitanju zapošljavanja. Oni su, vidite, spremni da se organizuju i da sruše Vladu, a kamoli da ne nađu sebi posao. Prema tome, smatram da je nepotrebno da u članu 42. postoji pomoć poslovnog centra u skladu sa ovim zakonom, jer radnicima ne trebaju centri i agencije, njima treba posao. Znači, treba im obezbediti mogućnost da rade i da zarade.
Da li se još neko prijavljuje za reč po ovom amandmanu? Izvolite, narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Ovaj amandman je obrazložio kolega Kesejić i mogla bih samo da dodam to da u članu 42. stav 2, gde su predviđena prava koja nezaposleni može da ostvari ako se samozapošljava, da smo predvideli postojanje "poslovnog centra" kao jedne organizacione jedinice, pretpostavljam, ili organizacione službe Nacionalne službe i na taj način smo ušli u delokrug odlučivanja i rada Nacionalne službe, jer ona svojim statutom utvrđuje koje sve organizacione jedinice ima. Ne možemo mi da joj namećemo zakonom obavezu da neke organizacione jedinice u okviru Nacionalne službe postoje. Dakle, nesporno je da, ukoliko taj neki "poslovni centar" postoji u Nacionalnoj službi, da je on dostupan svima i da mogu da koriste njegove usluge, pogotovo što ovo nije neka beneficija. Kao što imamo mogućnost da potražimo savet od određenih službi oko profesionalne orijentacije ili obaveštenja o mogućnostima i uslovima za zapošljavanje, tako će i ovi koji se samozapošljavaju koristiti pomoć ovog "poslovnog centra", ukoliko on postoji. Ali, suvišno je da u članu 42. to stoji, pogotovo što je u stavu 2. tačkama 1), 2) i 3) određeno da imaju pravo na novčanu naknadu, na subvencije. Sve se to materijalno odražava na nezaposlenog koji na ovaj način rešava svoj radno-pravni status i ima pravo, naravno, na dodatno obrazovanje i obuku, kao i svaki drugi, ukoliko to želi. Mislim da ste išli preširoko i da smo ušli u pravo odlučivanja Nacionalne službe, kako će ona da ima svoju neku unutrašnju organizaciju. Po nama je to suvišno i zbog toga smo podneli ovaj amandman, koji smatram da može apsolutno da bude prihvaćen, a da ne dira u prava nezaposlenih koji na ovaj način rešavaju svoj radno-pravni status.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Nema prijave.) Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević i drugi. Ovlašćeni predstavnik je narodni poslanik Miloš Lukić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Miloš Lukić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SSJ.
Amandman grupe poslanika SSJ na član 44. je zapravo samo jedno preciziranje u stavu 1, koji glasi: "Ako korisnik sredstava iz člana 43. ovog zakona nije u mogućnosti da namenski iskoristi sredstava ili sredstva iskoristi nenamenski, i ako u roku od 60 dana ne dostavi Nacionalnoj službi dokaz o namenskoj upotrebi sredstava, dužan je da vrati iznos jednokratne novčane naknade, uvećan" itd. SSJ, odnosno grupa poslanika je predložila da se ovde dodatno precizira i da se kaže "u roku od 60 dana od dana zaključivanja ugovora". Naime, ta formulacija je korišćena i u članu 43, gde se kaže "korisnik sredstava dužan je da, u roku od 60 dana od dana zaključivanja ugovora, dostavi Nacionalnoj službi dokaz o namenskoj upotrebi" itd. Ova formulacija "u roku od 60 dana", zapravo može da unese zabunu - da li je to 60 dana od saznanja, da li je 60 dana od kada je neki nadležni organ utvrdio da su sredstva nenamenski utvrđena itd. Znači, pravila pravne struke su da se treba precizno izražavati. Mogla je ovde da se čak izbegne ova preširoka formulacija i da se samo pozove na član 43. stav 4. i da se kaže "u roku iz člana 43. stav 4.". U svakom slučaju, smatramo da ovaj amandman nikog ne vređa, posebno ne vređa Vladu i Odbor, koji nisu prihvatili, a ja opet ponavljam, nisu pročitali ovaj amandman. Apelujem na poslanike da ovaj amandman usvoje u Danu za glasanje.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Nema prijave.) Na član 45. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li želite reč? Izvolite. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kakva je trenutno situacija na političkoj i ekonomskoj sceni Srbije, slobodno bih mogao da kažem da se plašim da ovaj zakon neće biti za uspešno oporavljanje zapošljavanja ili za zapošljavanje. Ovo će biti jedan zakon koji će naneti ogromnu štetu građanima Republike Srbije i ja ga nazivam zakonom o nezapošljavanju. Oni koji su zaposleni biće izloženi velikim problemima i velikim pritiscima od strane aktuelnih organa, jer pre svega čujemo da se sada trenutno nalazi oko hiljadu inspektora koji treba da kontrolišu rad na crno. Ako je to tačno, da toliki broj inspektora treba da kontroliše rad na crno, dakle, radnicima se crno piše. Prema tome, mislimo, lično, kako je predlagač predložio u članu 45. da: "Ministar nadležan za poslove rada i zapošljavanja(u daljem tekstu: ministar) bliže uređuje način i postupak za ostvarivanje prava na subvenciju, kao i visinu subvencije", da to treba da bude u nadležnosti Vlade i da Vlada svojim aktom uređuje ovakve odnose, a ne da to bude prepušteno jednom resoru, odnosno ministru, aktuelnom, koji je i podneo ovaj predlog u ime Vlade. Zbog toga smatramo da je situacija u odnosu na zapošljavanje veoma teška, radnici će se naći uglavnom u još većem broju kao nezaposleni, jer i oni koji su trenutno našli neko zaposlenje kod privatnih lica, biće sada na ulici, jer će sada inspekcije kontrolisati, neće se dažbine moći plaćati, onoliko koliko su propisane. Dakle, nema zapošljavanja, nema proizvodnje, nema ulaganja u unapređenje i proširenje procesa rada. Zbog toga smatram da je ovaj amandman uložen u cilju da se utiče na izmene i poboljšanje ovog teksta, a s druge strane, ujedno, i da bude ovaj predlog zakona povučen. Videli ste da je juče magistar Srba Živanović govorio o tome da su nam neke ulice postale šetališta i istakao je da će to biti u većini gradova. Veliki su protesti zbog toga što su ljudi ostali nezaposleni. Nema rada. Prema tome, gospodo, treba obezbediti uslove rada, proširiti proces proizvodnje, uložiti sredstva u fabrike, a ne sada - sada će privatnici sami sebe da finansiraju. Koliko je takvih u Srbiji koji će moći sami sebe da finansiraju i da otvaraju radnje, preduzeća... (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.) ... jer nama je sve to dobro poznato. Hvala lepo.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Članom 45. ostavljeno je ministru nadležnom za oslove rada i zapošljavanja, u nadležnost da bliže uredi način i postupak za ostvarivanje prava na subvenciju, kao i visinu subvencije. SRS smatra da podzakonske akte treba da donosi Vlada i da ovo treba da bude u nadležnosti Vlade. U tom smislu smo podneli predlog da se način i postupak za ostvarivanje prava na subvenciju, kao i visinu subvencije iz člana 42. stav 2. tačka 2) ovog zakona uređuje aktom Vlade Republike Srbije. Mislimo da je to bolje rešenje, s obzirom na to da Vlada donosi program zapošljavanja, da Nacionalna agencija sprovodi taj program, ako joj niste već ostavili mogućnost da ona sama utvrdi način i postupak ostvarivanja tog prava. Možda je tako i bolje, s obzirom na to da za sprovođenje programa i za politiku zapošljavanja nadležnosti ima Vlada Republike Srbije, a onda je sasvim logično da Vlada Republike Srbije donosi i akte kojima će urediti način i postupak za ostvarivanje prava. Dakle, to bi bio podzakonski akt u odnosu na ovaj zakon koji bliže određuje neku oblast i ne vidimo razlog da se to ne prihvati i da ovo ostane u nadležnosti ministra.
Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Na član45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ljubiša Maravić i drugi. Izvolite, reč ima narodni poslanik Ljubiša Maravić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Poštovane kolege poslanici, gospodine ministre, grupa poslanika SPS podnela je amandman na član 45. sa predlogom da se reči: "Ministar nadležan za poslove rada i zapošljavanja" zamee rečima: "Nacionalna služba svojim aktima". Naše je obrazloženje i predlog da je to adekvatnije rešenje - da subvencije, odnosno druga prava iz člana 42. ovog zakona bliže uređuje svojim aktima Nacionalna služba, od predloženog rešenja u članu 45. gde se predviđa da ministar bliže uređuje način i postupak za ostvarivanje ovih prava. Vlada i nadležni odbori nisu prihvatili ovo rešenje: u obrazloženju stoji da se programi aktivne politike zapošljavanja iz člana 31.stav 5. Predloga zakona finansiraju iz budžeta Republike Srbije i drugih sredstava utvrđenih u članu 33. Predloga zakona. S obzirom na to da su na ove članove amandmane podneli narodni poslanici, kolege iz SSJ, SRS i SPS-a, smatram da ima mogućnosti da se u Danu za glasanje neke stvari poboljšaju. Naime, poznato je da najznačajnije operativne poslove u oblasti finansiranja i drugih pravnih poslova, da ih obavljaju nadležni organi, kao npr. u oblasti zdravstva - Republički zavod za zdrvstvenu zapštitu, a u oblasti PIO -Republički zavod za PIO i u oblasti zapošljavanja, trenutno, Republički zavod za tržište rada. Prema tome, nema nikakvih razloga da se i ovaj postupak za ostvarivanje prava na subvencije izmešta i prenosi na resornog ministra. Ministar bi trebalo da se bavi značajnim poslovima, poslovima kreiranja politike, izvršavanja iste, a ne pojedinačnim aktima. Zato predlažemo da te poslove uređuje upravo Nacionalna služba. Hvala.
Izvolite, reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-a, o ovoj tački dnevnog reda.
Dame i gospodo narodni poslanici, čuli ste naš predlog, a čuo je i ministar. Smatramo da je nepotrebno da ministar odlučuje o ostvarivanju prava na subvencije. Jednostavno, to su na neki način poslovi koji više pripadaju organima Nacionalne službe. S druge strane, imajući u vidu da je ministar Milovanović predsednik Upravnog odbora Nacionalne službe, to će mu opet pasti u zadatak. Jedino zbog čega bismo mogli, na neki način, da prihvatimo da ovo bude nadležnost ministra Milovanovića, zato što je još mnogo gore rešenje da o ovomeodlučuje direktor Republičkog zavoda za zapošljavanje Svetozar Krstić, čovek koji je bio u svim vlastima; taj čovek je u poslednjoj godini dana poznat po onome da za sve radnike treba organizovati sajam radne snage, pa da se izređaju poslodavci i da biraju te radnike za poslove. Preporučio je da oni koji nose bele čarape na crne cipele, neće imati nikakve šanse da se zaposle. Ovo rešenje sa ministrom nije dobro rešenje. Malopre je kolega podrobnije objasnio, kada je reč o organima i organizacijama u oblasti obaveznog socijalnog osiguranja, gro tih poslova, kada je reč o zdravstvenoj zaštiti, obavlja Republički zavod za zdravstveno osiguranje, a kada je reč o poslovima penzijskog i invalidskog osiguranja, te poslove uglavnom obavlja Republički zavod za penzijsko osiguranje. Ministri su tu uglavnom figure, a kada je reč o tržištu rada, ovaj posao treba prepustiti Nacionalnoj službi ili Republilčkom zavodu za tržište rada.
Nema više prijava za reč o ovom amandmanu. Narodni poslanik Ljubomir Kragović podneo je amandman kojim je predložio da se naslov iznad člana 46. i član 46. brišu. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Poštovane dame i gospodo, ispred poslaničkog kluba Srpske radikalne stranke, na Predlog zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti, podneo sam amandman tako da se naslov iznad člana 46. i sam član 46. brišu. Obrazloženje zašto se traži brisanje ovog naslova i člana 46. je u tome što je nepotrebno da se zakonom određuju organizacione službe unutar Nacionalnih službi. Inače, sam amandman se bavi temom - poslovni centar, u kome stoji: "U sastavu Nacionalne službe organizuje se poslovni centar za pružanje pomoći pri samozapošljavanju, u skladu sa opštim aktom Nacionalne službe". Čovek se sam zaposli, a onda, neka, Nacionalna služba ili neki poslovni centar mu pruži, kao, neku pomoć! Ne znam kakva je to pomoć, da li će da mu da uverenje da je zaposlen ili rešenje, neku nagradu ili premiju. Umesto da stoji da će to samozapošljavanje taj poslovni centar kroz neke kredite, kroz neke programe pospešiti da dođe do što većeg samozapošljavanja kroz kreditiranje tih privatnika i preduzetnika, a ovde stoji da će pružiti pomoć onome ko se sam zaposli. Jedna nebuloza koja stoji i zato je ovaj predlog da se član 46. i naslov iznad člana 46. ovog predloga zakona brišu. Inače, u razlozima za donošenje ovog zakona stoji da se, između ostalog, vrši afirmacija mere aktivne politike zapošljavanja i aktiviranja tržišta zapošljavanja. Tražioci zapošljavanja, kao i uspostavljanje ekonomski realnog i socijalno adekvatnog sistema osiguranja za slučaj nezaposlenosti uslovi su za donošenje ovog zakona. Ovaj zakon se donosi zbog toga da bi i oni koji su ostali bez posla bili skinuti sa tereta, sa grbače države, tako što će nakon devet meseci imati uslov: ili radno mesto koje oni odrede ili na ulicu. Tako će Vlada kroz primenu ovog zakona uspeti da se oslobodi jednog velikog broja građana koji su ostali nezaposleni i o kojima neće morati da brine; a ono što je najgore takvi nezaposleni gube i socijalno i zdravstveno osiguranje, tako da će u Srbiji nakon primene ovog zakona biti mnogo socijalnih slučajeva, mada ih i danas sa ovom, nenarodnom, vladom ima mnogo, a u perspektivi će ova cifra verovatno biti duplirana.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Kao posledica amandmana na član 42. koji smo već obrazložili, a gde se prvi put pojavljuje pojam poslovnog centra, podneli smo amandman na član 46. tražeći da se briše naslov iznad ovog člana i ceo član, iz istih razloga, jer smatramo da ne treba zakonom da prejudiciramo organizacione jedinice Nacionalne službe kojoj je čak ovde dato u nadležnost, jasno definisana nadležnost da poslovni centar pruža pomoć pri zapošljavanju u skladu sa opštim aktom Nacionalne službe. Opšte akte donosi Upravni odbor. Šta ako u tom opštem aktu ne bude Nacionalne službe, jer je to nadležnost Upravnog odbora da o tome odlučuje. Ovako, mi smo unapred rekli - vi morate da imate centar za pružanje pomoći pri zapošljavanju koji će se zvati poslovni centar, upravo za ovu delatnost. Član 46. je u suprotnosti sa članom 64. i iz tog razloga smo podneli amandman za koji smatram da može da se prihvati, pogotovo što je taj poslovni centar, onako kako ste ga zamislili samim zakonom - da će u njemu nezaposleni dobiti potrebne obuke za započinjanje sopstvenog posla, pravnu i ekonomsku stručnu pomoć, adekvatne programe za samozapošljavanje i druge vrste podrške, mrtvo slovo na papiru, ako imamo u vidu koliko zaposleni dobijaju po godini radnog staža u momentu kada ostaju bez posla, a pretpostavljam da se na njih najviše odnosi; da se računa da će oni iz tih sredstava biti u stanju da započnu neki novi posao. Dakle, ovo je neki spisak lepih želja, zamišljeno tako da neko ko ima para, a ne zna, nema ideju šta bi mogao da radi, dođe u ovaj centar, pa se tu interesuje da li postoje neki programi u koje bi on mogao da se uključi. Takvih nema mnogo. Ideja ima puno. Svako od nas i svaki nezaposleni sigurno bi znao čime da počne da se bavi, šta je profitabilno, a šta nije, samo mu nedostaju investicije, odnosno samo mu nedostaju pare da to i započne.
Nema više prijave za reč o ovom amandmanu. Na član 46. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici: zajedno Branislav Ivković i drugi: zajedno Milan Janković i drugi, kao i narodni poslanik Išpanovič Ištvan. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Socijalističke narodne stranke.
Mi smo predložili da se član 46. briše, jer smatramo da Nacionalna služba svoju organizaciju posla i potrebe treba da organizuje u zavisnosti od teritorije i od mesta. Upravni odbor imenuje ako se organizuje izbor direktora Nacionalne službe, odnosno berze rada, onda su oni dovoljni da procene u svakoj sredini šta treba organizovati. Kaže se ovde da se organizuje poslovni centar za pružanje pomoći. Da li to znači - novi službenici i da li je to slično sadašnjem tzv. "biznis planu", koji ste vi lansirali; naplaćuje se ako hoćeš da ti pruži pomoć, pa se na kraju krajeva kroz taj deo pojavljuje i velika zarada, a pitanje je procene šta može da se radi. Šta je to konkretno što u ovom trenutku može neko da radi? Ne vidim u kojoj službi može da radi kada je sve stalo. Prema tome, nuđenje nečega danas da se radi bez povoljnih kredita, sa 30.000-40.000 koje će berza rada dati ili 100.000 pomoći, ne otvara se ni jedan pogon sa tim. Onaj ko je imao para i došao do njih, bilo legalno ilinelegalno, on je već otvorio svoje pogone. Sada oni koji ostaju bez posla sa 100.000, 200.000 ili 300.000 otpremnine, nema šanse da otvore posao. Vi kažete u pričama - neka se organizuju, neka se udruže i naprave jedan deo firme, odnosno zajedničku firmu. Šta je to što se u berzama rada može naći kao ponuđeno da može danas da se radi? Šta je to što je stručna služba, u bilo kom mestu, ponudilau ovom trenutku da se radi, a daje profitabilno. Dok ne krene određena velika industrija koja može apsorbovati manja preduzeća, čak do kućnih radionica, perspektive nema. Pošto je sve zaustavljeno, ne može se zasnivati taj deo samozapošljavanja na trgovini. Bez proizvodnje, bez stvaranja novih proizvoda, bez prodaje tih proizvoda, nema napretka industriji u ovoj zemlji, nema napretka ni u zapošljavanju. Kakvo je sada stanje, ne može nijedna služba pomoći dok se na nivou Vlade ne uradi strategija o razvoju i industrijskom napretku ove zemlje, pa tek onda mogu službe, berze rada dalje napredovati. To, da li će se oformiti i zaposliti, ja se plašim da će biti kao u Agenciji za privatizaciju, ko nije mogao da završi školu, ode na kurs u inostranstvo ili je završio srednju pa se bavi privatizacijom velikih firmi i dolazimo u situaciju da se mora dati deo... Ministru bih postavio jedno konkretno pitanje: kakva je uloga Isakova i Vlade Srbije u uključivanju sportista u nezavisni, ne znam ni koji sindikat, nije ni bitno, gde se pojavljujete vi iz Vlade Srbije kao pregovarači.? Nije li to pogrešna uloga Vlade Srbije? Bez obzira, on je potpredsednik, da je tu, ja bih ga pitao da mi on da odgovor, ali pošaljite ga da ga čujemo, hoćete sindikate pod komandu - neće moći, radnici će videti šta je dobro.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Da.) Izvolite. Reč ima narodni poslanik Milan Janković.
Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženo predsedništvo, poslanička grupa SPS-a podnela je amandman na Predlog zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti, gde predlaže da se član 46. briše. Služba za zapošljavanje ili kako se to moderno naziva, Nacionalna služba po prirodi svoje delatnosti, dužna je da pruža pomoć nezaposlenima i poslodavcima i to besplatno. Smatramo izlišnim formiranje nekakvih poslovnih centara, možda to moderno i savremeno zvuči, ali je očigledno da će služiti za zbrinjavanje nezbrinutih DOS-ovih kadrova.
Da li se još neko prijavljuje za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik SPS-a o ovoj tački dnevnog reda.
Dame i gospodo narodni poslanici, ministre Milovanoviću, samo jednom da se javim vezano za sve ove predloge, poslovni centri, klubovi, agencije. Mi smo predložili da se sve ove odredbe, ovi naslovi, da se to briše, da te organizacije ne postoje, nikakve vajde niti od agencije niti od klubova, niti od poslovnih centara. Danas u Srbiji nezaposlenost dostiže, odnosno stopa nezaposlenosti dostiže 30%, ministre Milovanoviću. U Argentini je sa 20% nezaposlenosti došlo do haosa. Zar ne shvatate da je situacija u Srbiji alarmantna, a nema više objašnjenja koja su bila razumljiva. To su sankcije, ratovi, sve je to nametnuto, bez ikakvih razloga, povoda ili su razlozi bili da bi došli vi na vlast. To su ti razlozi bili otprilike, onda da ovi rade sa nama šta god žele. Evo, juče je poslanik Demokratske stranke rekao jednu istinu vezano za cenu struje. Kaže da su Labus i Dinkić preuzeli obavezu da cena struje treba da bude 15% veća i da to mora da se sprovede. Ja poslaniku Marinkoviću verujem, Labus i Dinkić su komesari MMF-a i oni moraju da izvrše svaku moguću odluku, to je činjenica. Činjenica je da je i sadašnja vlast, DOS-ovska vlast, zarobljenik tog koncpeta i te politike, a ta politika MMF-a, evo, na delu je i danas ovde. Šta su osnovne odredbe te politike? Gašenje domaće proizvodnje, danas je sve ugašeno. Evo, i "Merimu" će da ugase, u "Cementari" su otpustili već 1.500 i mnoge druge fabrike. Znači, domaća proizvodnja ne sme da postoji. I u "Fabrici kablova" u Jagodini dolaze eksperti i kažu - ne možete vi da povećate proizvodnju. Proizvodnja mora da bude još manja. To je ta politika, taj koncpet. Drugo, smanjenje socijalnih davanja, to je ovde u vašim zakonima, u svim zakonima, "ograničenja, restrikcije" i novčane naknade i ono kada je bio Zakon o radu, godišnji odmori, plaćanja, sve što manje. Treća stvar, isto vrlo važna, eliminisanje javnog sektora u privredi, to je ovo sa EPS-om. Ja sam jutros na prelazu razgovarao sa ovim Gerićem, pričali smo veoma korektno i on ne veruje da je taj koncept na snazi. To će tako biti, rasparčavanje, razbijanje i prodaja. To je ovde isto prisutno. Znači, manite se ovih poslovnih centara, klubova, agencija, neće to doneti ništa.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Narodni poslanik Zoran Krasić podneo je amandman kojim predlaže da se naslov iznad člana 47. i član 47. brišu. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Mi smo ovim amandmanom tražili da se briše ovaj član iz nekoliko razloga: Prvi razlog je formalno pravne i pravno-tehničke prirode. Ne sme u jednom zakonu u vidu norme da se propisuje nešto što je organizaciona struktura nečega što se formira zakonom, jer praktično, klub za traženje posla postaje zakonska kategorija i zakonska obaveza. To bi isto bilo kao kada bi zakonom propisali da Zakonom o Elektroprivredi, EPS treba da ima u rudniku mašinsku radionicu, treba vatrogasce, mora da ima železničare, službe obezbeđenja itd. Zakonom ne može da se ide u organizacionu strukturu nečega, o čemu neću da otvaram temu, ali predlagač posebno i pogrešno navodi kada priča o Nacionalnoj službi kao posebnom obliku organizacije koja se bavi socijalnim osiguranjem. Ima tu nekih razloga, i to u odnosu na fondove PIO, u odnosu na fondove zdravstvenog osiguranja, kada je u pitanju pre svega Nacionalna služba, ali ne otvram tu temu. Gde je greška? To što je u preporukama Međunarodne organizacije rada, mišljenjima, stavovima, konvencijama napisano da treba edukovati ljude koji traže zaposlenja, kako na najefikasniji način da obezbede to svoje pravo, ne znači da mi to moramo da ugradimo u zakon i da propišemo kao neki organizacioni oblik. Mi u zakonu možemo samo da navedemo, ako se formira neka služba, koji su poslovi u delokrugu rada te službe i naravno, da definišemo pitanja sredstava, kako priliva, tako i korišćenja tih sredstava. Ovde vi ubacujete kao posebnu zakonsku normu klub za traženje posla, i sada vidite jedan aspurd, ako se pogleda član 51. u kome se govori o javnim radovima. Tu je navedeno da su i javni radovi mogući i u oblastima, odnosno delatnostima: socijalnim, humanitarnim, kulturnim. U klubu za traženje zaposlenja mogli bi da se angažuju nezaposleni glumci i da se tu osposobljavaju kako da efikasno obezbede neki honorar, jer će neko snimanje filma biti javni rad. Tako i pozorišna predstava postaje delo javnog rada. Otprilike "kontejner". Ovaj naš amandman treba da usvojite iz jednog prostog razloga što mi ovim amandmanom skrećemo pažnju na član 4. Predloga zakona, gde ste dali pogrešnu definiciju nezaposlenog.
Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 47. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici: zajedno Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević i zajedno Radojko Petrić, Milan Janković, Joca Arsić, Đura Lazić i Ljubiša Maravić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li ima prijave za reč? Reč ima narodni poslanik Đura Lazić, u ime podnosilaca amandmana poslaničke grupe SPS-a.
Poštovano predsedništvo, kolege i koleginice narodni poslanici, gospodine ministre, i poslanička grupa Socijalističke partije Srbije misli da član 47. treba brisati iz ovog predloga zakona, jer smatramo da je propisana obaveza organizovanja klubova za traženje posla samo novo zamajavanje nezaposlenih, ničemu neće služiti osim uvećavanju u administraciji, i to u trenutku kada stotine hiljada ljudi ostaje bez posla. Katastrofalno, antisocijalni zakon, Zakon o radu koji ste doneli, Zakon o privatizaciji, doveli su do stravičnih posledica - na stotine hiljada radnika koji ostaju bez posla. Taj antisocijalni sistem zakona pokušavate ovim članom nekako da umijete, da pokrijete, međutim, ne može ta antisocijalna politika nijednim članom da se reši. Na delu je teška sudbina na stotine hiljada nezaposlenih ljudi. Evo, da vas pitam šta znači ovo, u stavu 2. ovog člana 47? Citiraću ga: "Nezaposleni u klubu za traženje posla stiče znanja, sposobnosti i veštine za traženje posla". Nemojte ministre tako. Ovakva formulacija nikuda ne vodi i praktično neizvodljiva je ova uloga ovih klubova za traženje posla. Koliko će vam klubova za traženje posla u Nacionalnoj službi trebati, kada je u pitanju rešavanje sudbine na stotine i stotine hiljada nezaposlenih ljudi. Ako ostanete i pri tome da tu ulogu treba da vršite i po školama, koliko će ovakvih klubova da vam treba. Zar nije ovo novo uvećavanje administracije i dodatno opterećenje budžeta?! Nije u redu! Ako ništa drugo, treba prihvatiti naš amandman na član 28. da se briše stav 2. Ovaj član 47. brisati, jer ne odgovara onome čemu je namenjeno. Suština je mnogo ozbiljnija i mnogo teža. Vi ste u obrazloženju rekli da će nezaposleni u klubovima za traženje posla dobiti sve potrebne informacije o slobodnim poslovima. Sve vrste edukacija o tome kako se traži posao, stručne savete, kao i mogućnost da predstavlja svoje znanje i sposobnost poslodavcu. Znači, treba nezaposleni da u određenom klubu, mestu da polažu test pred poslodavcima. To je praktično neizvodljivo. Ispašće radnici kao neka roba za prodaju pred poslodavcima da budu poređani, a poslodavac da odlučuje koga će primiti. Dolazimo u jednu tešku situaciju i mislim da to nije izvodljivo. Vašim zakonom o radu ... (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje dozvoljenog vremena.) ... ostavili ste na desetine hiljada radnika iz privrede Kosova i Metohije bez posla, bez prava na nadoknadu, a ovim zakonom dodatno eliminišete te radnike mogućnosti da ostvare neku nadoknadu da bi preživeli.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč? Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Poštovane kolege, mi zaista smatramo da je ova odredba potpuno suvišna, bez obzira što nam je predlagač rekao da u uporednoj pravnoj praksi to postoji i da se pokazalo kao najefikasniji program aktivne politike zapošljavanja. Ali, ako pođemo od toga šta ti klubovi rade, i da u njima mora da rade profesionalci, stalno zaposleni u Nacionalnoj službi, u njima nezaposleni treba da steknu neka znanja i neke sposobnosti i veštine za traženje posla. Ja sada stvarno ne znam koja su to znanja, sposobnosti i veštne. Šta će tu ti predavači da nas nauče? Da vam kažu da suknja mora da bude dva prste ispod kolena ili iznad kolena, šminka mora da bude neupadljiva, za muškarce, recimo, kravata obavezna, kada se pojavljuje kod poslodavca, ne treba da bude širok osmeh, nego blagi osmeh, da zračiti optimizmom, siguran korak. Gledajte da oponašate poslodavca. Ako on gestikulira rukama, gestikulirajte i vi, i na taj način će on prepoznati sebe i bićete prihvatljivi za njega. Zaista pravimo farsu od ovoga, zamajavamo i ponižavamo nezaposlene. Svako se ponaša u skladu sa svojim obrazovanjem, vaspitanjem. Ja ne verujem da bilo ko ode da traži posao, a da ne želi da predstavi sebe u najboljem svetlu. A sada dodatne neke edukacije od strane nekih koji ne znam na osnovu čega će imati neki sertifikat da su oni sposobni da nas edukuju, koji će to profili zanimanja biti. Očigledno je da to negde postoji. Pa hajde sada, "digla žaba nogu da se i ona kuje, pošto je videla da ju je konj podigao". Nemojte da radimo tako! Kada pišemo neki zakon treba prvo da znamo gde smo, šta smo, šta hoćemo, da ne pravimo od toga farsu, jer ništa ne znači jedna norma manje ili više, ali ovo doprinosi neozbiljnosti samog zakona, i iz tog razloga smo tražili da se ta odredba briše - i bilo bi dobro da ministar progovori neku reč na ove naše amandmane, da nam kaže zašto nešto ne može, zašto može, i da stane barem iza svog zakona, ako ništa drugo.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 47. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Bratislav Đurić i zajedno narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Jelena Maslovara-Ralević i Ana Tasić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor nije dao mišljenje. Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li ima prijavljenih za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnike poslaničke grupe SNS i predstavnik podnosilaca amandmana, tako da je ukupno vreme za izlaganje šest minuta.
Uvom članu se kaže da nezaposleni koji posredstvom Nacionalne službe ili na drugi način dobije posao van mesta boravka može, po ko zna koji put to - može, da ostvari pravo na jednokratnu novčanu pomoć za naknadu putnih troškova i troškova preseljenja. Postavlja se osnovno pitanje kada će to - "može", biti ostvareno. Od čega to "može" da zavisi? Da li će nekom uredbom ili aktima Nacionalne službe biti regulisano jednako pravo za sve ili će se"može" tretirati prema volji: za mene - "može", za drugog - "ne može". Prema tome sve što je pod - "može" dovodi se u situaciju da se stavljaju nezaposleni u neravnopravan položaj. Nekom ćemo procenici da se zaposli u mestu boravka, dvoje traže, jednom ćemo odobriti a drugom nećemo. Tu se postavlja osnovno pitanje: da je ovde rečeno da će Nacionalna služba utvrditi kriterijume ko može ostvariti to pravo ja bih to prihvatio jer su ti kriterijumi jednaki za sve koji posao dobijaju. Pa valjda ljudi treba ovde da se bore, poslanici, da se svim građanima omoguće ravnopravni uslovi u traženju posla. Međutim, izgleda kada je čovek na vlasti onda je jedno, a kada je u opoziciji onda je drugo, pa kada se promene uloge opet će da kuka onaj ko je u opoziciji u odnosu na onoga ko je u vlasti. Mislim da treba ovde da se uradi sledeće: da se jasno i decidirano kaže da se vidi u stvari koje je to pravo koje "može" da ostvari svaki nezaposleni. Zašto da bežimo od toga. Zašto stvaramo mogućnost da se u Beogradu može ostvariti, u drugom mestu ne može, da je to slobodna procena i zašto jednom ne idemo ka pravnim aktima koja bi dovela sve nezaposlene u isti položaj, da ne zavise od službe koja to treba da procenjuje. Da je ovde stavljeno da će Nacionalna služba utvrditi kriterijume onda bi to meni bilo jasno i onda ne bih izlazio za govornicu i ne bih podnosio amandman. Ovako, predlažem da Vlada Srbije razmisli dobro oko ovog dela jer će se to sutra na terenu vratiti nama, ali dok ne dođe do Vlade biće to kasno, jer do Vlade kasno stižu stvari, puno vremena prođe na terenu. Treba da znate da je nezadovoljstvo veliko i da ćete ovim zakonom još i više da ga povećavate i da iritirate one koji to rade - snosiće odgovornost. Mislimda ovaj zakon i ostavljanje ovakvih slobodnih procena neće doprineti stabilnostiSrbije. Neće doprineti! Stabilnosti Srbije može doprineti samo proizvodnja i jednak tretman za sve nezaposlene. Ovaj zakon to ne daje!
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 48. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić, Milan Janković, Joca Arsić, Đura Lazić i Ljubiša Maravić. Vlada i odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li u ime podnosioca neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Kao što je već predsedavajuća rekla grupa poslanika i ja, podneli smo amandman na član 48. O njemu je dosta govorio moj prethodnik. Suština amandmana je da reč "ima" zameni reč "može" u tekstu gde se kaže da nezaposleni mogu da ostvare naknadu putnih troškova i jednokratnu pomoć itd. u skladu sa opštim aktom Nacionalne službe ako se zaposle van mesta prebivališta. Naše shvatanje da je normiranje mora da bude precizno, da se izbegne voluntarizam, da se ne kaže - može da ostvari, nego da se kaže - da ostvaruje. Da se precizira, da taj ko ima pravo na troškove selidbe, na troškove puta ako se zaposli van mesta stanovanja da ta prava i ostvaruje. Znači, naš amandman predlaže da se briše "može da" nego da se kaže "ostvaruje naknadu na to". Ovako ostavljeno otvoreno pitanje, da ne ulazimo u to da li neko može ovako ili onako, da li to može da bude priviligeja za nekoga po partijskoj, ovoj ili onoj liniji i pripadnosti, o tome nema potrebe da se priča. Osnovno je da se ova norma precizira. Ovo se pojavljuje u još nekoliko članova, u članu 34. članu 50. itd. Mislimo da ako jedan zakon hoće da bude ozbiljan treba da izbegne rešenja koja su alternativna i koja daju slobodu da nešto može, a ne mora. Ovo mi liči na ono kada su pitali našeg čoveka da li je to to a on kaže "može da bidne al ne mora da znači", prema tome ovde mora da se tumači ovako ili onako. Da bi izbegli to "može da bidne al ne mora da znači", mislim da je sasvim logično da se usvoji ovaj amandman da se briše "može da" i da ostane "ostvaruje", i nema potrebe trošiti suviše reči na nešto što je sasvim logično. Ako je neko mislio da neko pravo nekome da, onda to pravo treba da bude i precizirano i da kaže da on to pravo ostvaruje. A ne da "može". To da može treba ostaviti njemu - ako smatra da treba da ga ostvari to je njegova stvar a ne da to piše u zakonu. Znači, ostaviti onome ko to pravo treba da ostvari, da odlučuje da li može i da li hoće. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Izvolite reč ima narodni poslanik Toma Bušetić.
Gospođo Čomić, ministre Milovanoviću, dame i gospodo narodni poslanici, sve vas pozdravljam, kako da ne, suština ovog amandmana je već objašnjena i kada smo govorili o subvencijama i danas kada govorimo o ovom članu, a radi se o zapošljavanju van prebivališta, ne može da stoji reč "može". Treba napisati - ostvaruje, jer šta znači to - može?! Ko će odlučivati o tome ko će ostvariti pravo na jednokratnu novčanu pomoć a ko neće ostvariti to pravo. Ali, ovo je prilika da podsetim ministra i poslanike DOS-a kakva su prava bila u naše vreme. Evo ministre, član 23, odeljak - Druga prava, znači mi smo, čitate, vidite sve, gde se kaže da nezaposleno lice ima pravo na naknadu troškova prevoza i selidbe radi zapošljavanja van mesta prebivališta i pravo na privremeni smeštaj. Znači, dali smo smeštaj i ishranu do 30 dana. Kakva su to bila velika prava. Ali, građani Srbije i narod Srbije sve više shvata da je bilo mnogo bolje do 2000. godine nego što je sada. Teško se živelo, preživljavalo se, ali i preživljavanje je bolje nego trenutna smrt. Ova vlast sve vodi u trenutnu smrt; i proizvodnju, znači privredu, i zapošljavanje i sve ostale oblasti društvenog života. Da je to tako dokaz su i zadnji izbori bez ikakvog truda, 20% SPS je dobio, znači narod kaže dobro je bilo u odnosu na ovo što se danas radi i kako se živi.
Narodni poslanik Vlastimir Budimović podneo je amandman, sa ispravkom, kojim predlaže da se izmeni naslov iznad člana 49. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman. Da li se neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 49. amandman je podneo narodni poslanik Vlastimir Budimović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman. Da li se neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 49. amandman je podnela Vlada Republike Srbije Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nije prihvatio ovaj amandman. Da li se neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 50. amandman je podneo narodni poslanik Vlastimir Budimović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, a Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman. Da li se neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 50. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 51. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Ljubojević. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Dragan Ljubojević.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 51. definiše šta su to javni radovi u smislu ovog zakona i sadrži četiri tačke. SRS predlaže da se tačka 1) člana 51. briše, jer ona definiše da su, javni radovi u smislu ovog zakona, radovi u socijalnim, humanitarnim, kulturnim i drugim delatnostima. Meni je sasvim jasno i razumljivo da ministar, s obzirom na kvalifikacije, obrazovanje, intelektualne sposobnosti, ne zna šta mogu da budu javni radovi i zato u ovaj zakon, u ovaj član, uvršćuje i definiše da su javni radovi u ovim oblastima koje sam naveo. To je apsolutno nemoguće. Mi smatramo da ove delatnosti nikako ni u kom slučaju ne mogu da spadaju u oblast javnih radova. Slažemo se sa ovim ostalim navedenim tačkama - 2) "na održavanju i obnavljanju javne infrastrukture; 3) na održavanju i zaštiti životne sredine i prirode"; i tačka 4), da su javni radovi" radovi od opšteg interesa", koji ne spadaju u redovnu delatnost javnog preduzeća, odnosno javno preduzeće nije u mogućnosti da ih obavi". Mi smo protiv ovog dela koji se odnosi na javne radove. Program SRS definiše i insistira na tome da upravo javni radovi treba da budu motorna snaga izlaska iz krize naše države, da se u oblasti javnih radova otvaraju mogućnosti za zapošljavanje velikog broja radnika za oživljavanje, pre svega, ove građevinske delatnosti, jer su naša građevinska preduzeća izuzetno poznata i cenjena u svetu i imaju velikih mogućnosti i sposobnosti u ovim oblastima. To je od dolaska na vlast DOS-a zamrlo. Gotovo da se ništa u oblasti izgradnje ne radi. Radi se u oblasti građevinarstva, ali isključivo na "rušenju" onoga što je do sada izgrađeno. Tačka 1) predstavlja prostor da se i u ovom delu i u ovoj oblasti manipuliše - da se zloupotrebljava budžet Republike Srbije. Da se sredstva iz budžeta Republike Srbije; ne usmeravaju u ono u šta treba da se usmere, pre svega u izgradnju javne infrastrukture, nego u neke humanitarne organizacije,navodno nevladine organizacije, da se ubacuje novac iz budžeta Republike Srbije, da se pere novac iz budžeta Republike Srbije i da oni koji od 5. oktobra, naovamo, ne primaju više obilne i velike donacije od strane zapadnih vlada, zapadnih obaveštajnih službi, zapadnih nevladinih organizacija, pređu na finansiranje iz budžeta. Suština ove prve tačke člana 51. je upravo ta da se onima koji su do sad bili na "jaslama Zapada" omogući da budu sada na "grbački" ovog naroda.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Da, narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Poštovane kolege, tačno je da javni radovi omogućavaju zapošljavanje najteže zapošljivih kategorija nezaposlenih i onih koji duže čekaju na zaposlenje, kao i onih koji su u stanju socijalne potrebe. Međutim, ne možemo da dozvolimo da javnim radovima nazovemo i intervenišemo u oblastima koje su inače na budžetu ili lokalne samouprave ili teritorijalne autonomije ili države Srbije, odnosno u kulturnim i drugim delatnostima je prosto nemoguće nešto proglasiti javnim radom. Može snimanje filma da bude, recimo, za Ministarstvo kulture posao od značaja i da to proglasi javnim radovima, da to finansira, ali teško je zamislivo da sad možemo na birou da tražimo glumce i režisere, ne znam ni ja koje sve struke ljudi koji bi radili na tom projektu, sem ako (kolega viče), ne bude bilo potrebno da se nađe 500 statista za neki film. To je neisplativo za državu i zbog toga smo smatrali da u ovim delatnostima, kao što su socijalne, humanitarne, kulturne, ne možemo da govorimo kao o zapošljavanju na javnim radovima. Doduše, ne znam da li je za vreme ove vlade i jedan posao proglašen javnim radovima. Da li su ona Čumetova asfaltiranja bili javni radovi? Mislim da nisu. Mi iz SRS smo istrajavali na javnim radovima, doduše, ne ovako regulisanim, ali u trenutku obnove zemlje posle agresije NATO pakta, na građenju mostova, popravljanju infrastrukture, podizanju razorenih fabrika. I te kako se radilo po principu javnih radova, ali su naša preduzeća dobijala posao. Na taj način su dobijali i plate i mnogima su otpisani dugovi za penzijsko i socijalno osiguranje, koje nisu mogli da plate nekoliko godina unazad, što zbog sankcija, što zbog drugih ekonomskih negativnih uzroka i efekata. SRS jeste za javne radove, s tim što ste vi ovde, na jedan način koji je neodgovarajući, u članu 55. to predvideli. To ćemo, u sklopu sa tim amandmanom, obrazlagati, ali ovog puta smatramo da je tačka 1) suvišna, videćemo u praksi kako će se to odvijati i da li će biti bilo šta iz ovih oblasti nazvano javnim radom.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik Lazar Marjanski. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Lazar Marjanski.
Podneo sam amandman na član 54. gde tražim da se stav 3. briše. Obrazloženje: Organizovanje javnih radova u isključivoj je nadležnosti Republike ili teritorijalnih jedinica koje za to ne moraju ni od koga da traže mišljenje. Naime, član 54. stav 3. kaže da bi trebalo da se traži mišljenje itd. Mislim da je ovo regulisano i da nikakvo mišljenje ne bi trebalo da se traži od drugih, a naročito od ovog zakona koji je na dnevnom redu. Gospodine ministre, hoću da vam kažem, ja ću kao juče da vas branim. Vi ste ministre predložili ovaj zakon i verovatno da će ovaj zakon biti usvojen, verovatno. Tu postoji velika opasnost. U ovou skupštinu kada ste izabrani, legalnim putem je izabran DOS, a legalnim putem SPS, legalnim putem radikali, legalnim putem SSJ, sada postoji velika opasnost da nepoznati ljudi glasaju za to, kao što je DSS koji nije samo samostalan išao na izbore, kao što su "liberali", neke druge stranke itd!! Posle toga, usvoji se zakon i tuže vas. Izglasali su ljudi koji nisu legalno izabrani. Mislim, ovi neobavešteni, ne znam šta traže u sali. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član55. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Hranislav Perić i drugi. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Mislio sam da će ovo biti popodne... a koliko ima još, dva minuta?! Radi se o javnim radovima. Mi smatramo da su ovi kriterijumi vezano za javne radove nakaradni. Kome se daje prednost u javnim radovima? Moramo da razgraničimo kakav je naš stav i kakvo je vaše mišljenje o javnim radovima. Smatramo, bar za ove nezaposlene ljude, za ova nezaposlena lica, da će ovo biti kazna, a vi smatrate da je to nagrada. Kažete, prednost imaju oni koji duže čekaju od dve godine. Prednost imaju lica koja su starija od 50 godina. Zamislite čoveka od 50 godina koji je ostao bez posla, sav depresivan, deprimiran, - a vi ga upućujete na put, na neku ulicu da radi; ili korisnik novčane naknade, a to su ovi što su ostali bez posla, em ostao bez posla, pa opet sav depresivan, a vi kažete - hajde sada, a ministar kaže - neće biti mnogo puteva, više će biti uređenja fasada. Slušao sam ga, bio je na televiziji, nešto ga u zadnje vreme nema, ne znam zbog čega. Mislim da ovi kriterijumi nisu dobri. Moramo uzeti u obzir i zdravstveno stanje svih tih ljudi i stručna spremna - ne može lekar, ne može profesor sada da tuca kamen na ulici. To ne može. Ne bi trebalo. Da li hoćete da umirite ovog Radosavljevića? Znači, vaši kriterijumi nisu dobri i ovo nije dobro, jednostavno za nas je apsolutno neprihvatljivo. Ovi koji su u stanju socijalne potrebe, oni imaju prednost. A za šta prednost? Najvažnije je ministre da se otvore nove fabrike, da se tu ljudi zaposle ali, evo, za tri godine nijedna nova fabrika. Ništa. Sve je to dobro i sve je to tako.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član55. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić.
Suština amandmana SRS na član 55. je u kriterijumima po kojima se utvrđuje učešće nezaposlenih na javnim radovima, a prvenstveno treba da budu kriterijumi iz člana 43. Međutim, očito da Vlada ni ovako nešto što je realno ne želi da ugradi iz prostog razloga što to potiče sa opozicione strane, a pogotovo SRS. Šta bi bili realniji kriterijumi od ovih kriterijuma u članu 23. koje ste sami naveli. Doduše, zakonodavac kaže, po zakonu, ali kada nešto nije definisano u zakonu, a konkretno u ovom članu, onda to kada se prepusti slobodnom tumačenju, a pogotovo kada je u pitanju ovako osetljiva oblast, kao što je nezaposlenost, onda tu može da bude i te kako velikih nepravdi. Ne vidimo razlog zbog čega tolika tvrdoglavost predlagača i neprihvatanje amandmana SRS kada je već u članu 23. u stavu 1. jasno definisao kriterijume. Nemamo ništa protiv da i ovi kriterijumi ostanu, ali kada su u pitanju javni radovi kriterijum da bude prvenstveno stručna sprema, sposobnost - ali zbog čega da tražimo da kao glavni i preovlađujući kriterijum bude stručna sprema. Možemo da tražimo, ali nemamo od koga da tražimo. Prema tome, apelujemo na predlagača da ovo ugradi u član 55. i da svi ovi kriterijumi ostanu, ali da budu neki prioriteti kada su u pitanju kriterijumi. To ne bi bilo loše iz prostog razloga, na taj način bi bar, ako ništa drugo, bila cenjena škola, stručna sprema, kada su u pitanju javni radovi. Međutim, uzalud se i nadati da će biti bilo kakvih javnih radova, osim ako ne računate farbanje u javne radove.
Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe SRS.
Hvala što ste se okupili u ovolikom broju. Ovaj član 55. je jedan od ključnih članova zakona. Moram da priznam da sam čitajući zakon imala veliku muku kako, eventualno, da ovaj član preformulišemo ceneći cilj javnih radova. Jasno je da država želi da skine sa sebe određene obaveze i da one koji su joj opterećenje zaposli, a to su sigurno korisnici novčane naknade, to su nezaposleni u stanju socijalnih potreba. Problem je sa starijima od 50 godina života, jasno je i poslodavac nerado zapošljava takvog radnika. Pitali smo se, da li da stavimo primedbu i odredbu da je moguće sva ova lica zaposliti na javnim radovima, tako što bi bila neophodna njihova saglasnost za to, ili da insistiramo onako kako smo to amandmanom i učinili - pa da je moguće da nezaposleni bude upućen od Nacionalne službe da radi na javnim radovima, pod uslovima iz člana 23. A tu smo pre svega mislili na stav 1. člana 23. Ostalo je nejasno, a moglo bi se protumačiti da, praktično, Nacionalna služba može da obaveže nezaposlenog i da kaže - ti sada ispunjavaš uslove za javne radove i moraš da ideš. Šta ako ne odeš? Da li ima štetnih posledica? Ima. Takav je zaključak iz celine ovog zakona. Moramo da predvidimo i slučajeve gde neko, jednostavno, ma koliko želeo, ne može iz objektivnihrazloga: što iz zdravstvenih, a što zbog porodičnih obaveza. Zamislite majku koju upućujete na javne radove ili oca, svejedno, radi se o poslu koji podrazumeva terenski posao, a ona ima hendikepirano dete i ima obavezu, recimo, tri puta nedeljno ili svako jutro da vodi dete na rehabilitaciju; ne može to da uradi ma koliko joj pare bile potrebne, odbiće da radi, ili on, na javnim radovima. Zbog toga smo vas vratili na uslove iz člana 23. Mislim da to nije suvišno i na taj način omogućavamo nezaposlenima ukoliko postoje objektivni razlozi za odbijanje da rade na javnim radovima, pa da to mogu i da učine.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član55. amandman je podneo narodni poslanikLeila Ruždić-Trifunović. Vlada i Odbor za rad prihvatili su ovaj amandman. Time bi završili rad u prepodnevnom delu. Nastavljamo popodne u 15,05 časova raspravom o amandmanu na član 58. koji je podneo narodni poslanik Dragan Pavlović. Hvala vam. [[Posle pauze - 15,45]] Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad u popodnevnom delu. Molim vas da radi utvrđivanja kvoruma, da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice za glasanje. Konstatujem da imamo kvorum za rad i nastavljamo raspravom u pojedinostima o amandmanu na član 58. koji je podneo narodni poslanik Dragan Pavlović. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandmana na član 58. stav 2. u kome tražim da se ovaj stav briše. U razlozima za donošenje ovog zakona, kaže se da "zakon utvrđuje podsticaje za poslodavca i samozapošljavanje nezaposlenih, kao i mere kojima se stvaraju uslovi za novo zapošljavanje." A "značajna novina zakona jeste uvođenje koncepta nezaposlenog kao aktivnog tražioca zaposlenja uz pomoć Nacionalne službe i privatnih agencija koje nezaposlenima pružaju usluge besplatno." Povećava se obaveza i odgovornost Nacionalne službe u traženju zaposlenja, shodno sporazumnoj individualizaciji znanja i sposobnosti nezaposlenog i stanja na tržištu rada. Ono čega se najviše plašim, a to je da su u izradi ovog zakona učestvovali eksperti zemalja Evropske unije, međunarodnih organizacija rada i eksperti Svetske banke. Ovo je samo još jedan zakon u nizu loših zakona koje je predložila ova vlada, a po ovom zakonu mnogi će ljudi ostati bez zdravstvenog osiguranja. U najtežoj situaciji u poslednjih nekoliko godina, u vreme NATO agresije imali smo radno-aktivnih, odnosno uposlenih mnogo više nego sada. Vlada nema viziju zapošljavanja za naredni period. Zbog sve težeg ekonomskog i socijalnog položaja građana, za očekivati je da će doći do izlaska na ulice i protesta zaposlenih i nezaposlenih u narednom periodu. Zahvaljujući reformatorskoj proevropskoj DOS-ovoj vlasti, moguće je da u budućnosti imamo šest-sedam pokrajinskih službi, pa bi rast nezaposlenost i broj službi u narednom periodu, zahvaljujući viozonarstvu DOS-a, bio sve veći i veći. Niko ne zna gde je granica, odnosno konačni broj nezaposlenih, kao što ne postoji granica neznanja ove vlasti. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi javlja za reč? (Ne.) Na član58. amandman je podneo narodni poslanik Išpanovič Ištvan. Povukao je amandman na sednici Zakonodavnog odbora. Na član60. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana nije prisutan. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član62. amandman je podneo narodni poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana nije prisutna. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana nije tu. Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član63. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miomir Ilić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana nije prisutan. Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član63. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS podnela je amandman na član 63. Predloga zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti, kojim smo predložili da se upravni odbor i predsednik upravnog odbora imenuju na period od četiri godine, a da se ostale reči brišu. Znači, utvrđujemo amandmanom mandatni period funkcionera, članova upravnog odbora i direktora u skladu sa zakonskim odredbama. Zašto smo mi, u SRS-uto uradili? Učinili smo pre svega, imajući u vidu manipulativne sklonosti pojedinih ili preciznije rečeno većine članova Vlade Srbije DOS-ove vlasti, pa je naša realna sumnja u postojanje vaše dobre namere; da nećete izvršiti manipulaciju dvosmislenosti odredaba i ovog predloga zakona, a pogotovo što se daje mogućnost Nacionalnoj službi za zapošljavanje da sama svojim statutom, odnosno aktima odredi mandatni rok za članove upravnog odbora i direktora, odnosno ne, predsednike i članove upravnog odbora. Ovlašćenja Nacionalne službe za zapošljavanje, time su velika samim zakonom, pa se daje mogućnost da ona budu veća određivanjem mandatnog perioda. Tako da mi unapred izražavamo veliku sumnju zbog toga što treba izvršiti kontrolu, a pre svega zakonskim odredbama, i određenim državnim organima, a zakonom je predloženo nadležnim ministarstvom, pogotovo što je nadzor nad radom Nacionalne službe za zapošljavanje takav da se vrši najmanje jednom u dve godine odnosno kontrolu ove nacionalne službe, što je veoma malo, a uz određene odredbe bi to bilo zaista neprihvatljivo, pogotovo kada imamo u vidu da će po jednog člana upravnog odbora da predlažu reprezentativni sindikati. Koji su to reprezentativni sindikati? Da li oni koji imaju luksuzne poslovne prostore, finansijska sredstva, koji su bliži Vladi? Da li je to onaj sindikat u kome ste vi gospodine ministre Dragane Milovanoviću ili vaš saborac, pod uslovom da jeste, Bratislav Đurić ili će biti oni sindikati koji troše mnogo novca. Imamo jedan primer da ste nedavno, ne kažem lično vi, ali naravno neko iz vlasti je uspeo da predsednika sindikata u Kolubari lobira i kupi za stan i premeštanje njegove žene na bolje radno mesto tako da je on bojkotovao, minirao organizaciju opravdanog nezadovoljstva radnika u Kolubari. Tako je nemoguće prihvatiti da se aktom Nacionalne službe za zapošljavanje odredi mandatni period predsedniku i članovima upravnog odbora Nacionalne službe za zapošljavanje.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 63. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Socijalistička narodna stranka.
Pošto većina imenovanih lica, uopšte koji se imenuju, imenuju se na period od četiri godine, jer se podrazumeva da direktor, koji će biti, treba da bude imenovan na četiri godine i nema razloga da upravni odbor u različitim sredinama, različitim mestima donosi odluku koliko će mandat da traje. Mislim da je zakonom trebalo regulisati da se upravni odbor i predsednik upravnog odbora imenuju na period utvrđen zakonom, na period od četiri godine. To je taj period imenovanja, i svega, i mislim da, kada započinje rad upravni odbor započinje rad i lice koje će voditi berzu rada, što znači da bi zajednički trebalo da se napravi plan i sve to da bude na period od četiri godine. U tom smislu predlažem da se ovaj član dopuni, da bude precizirano na četiri godine, što sleduje onda i kod nadzornog odbora, i kod imenovanja kompletne službe. Mislim da ne treba ostavljati. Jeste da može ministar donositi uputstva itd, ali van uputstava treba regulisati taj deo zakona, kao što je i u obrazovanju regulisano, pa se kaže da je imenovanje na period od četiri godine, u drugim zakonskim aktima, pa prema tome i izbori su na četiri godine i mislim ministre da treba da prihvatite da se upravni odbor imenuje na period koji traje četiri godine.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe SRS, narodna poslanica Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo, ja sam htela samo da ukažem na jednu nelogičnost ovog zakona. Kada je u pitanju trajanje mandata članova upravnog odbora, direktora ili nadzornog odbora, Vlada to ostavlja Predlogom zakona statutu Nacionalne službe, a kada je u pitanju organizacija same Nacionalne službe onda se meša u to i već ovim zakonom utvrđuje koje to organizacione jedinice treba da ima Nacionalna služba. To je potpuno van pameti i još nismo imali predlog da u zakonu ne bude regulisano vreme trajanja mandata, ma koliko ono da jeste. Neka bude šest godina, možete da stavite i doživotno, ali bi trebalo da to bude zakonom regulisano, a ne da ostavimo Nacionalnoj službi, odnosno upravnom odboru da svojim statutom odlučuje koliki će mandat biti, pre svega, njihov mandat. Upravni odbor sam odlučuje o trajanju mandata članova upravnog odbora. To je potpuno iluzorno i bez obzira na ovako nakaradan sastav ovog upravnog odbora, kako je to Vlada predložila, ali mislim da ništa ne bi smetalo i da bi bilo poželjno, a u svakom slučaju u skladu sa ovim ciljem, da kada Vlada imenuje upravni odbor morala bi da zna na koji period ga imenuje, odnosno na koji period imenuje direktora ili nadzorni odbor. Ovako, ostavljena je jedna praznina, ostavljeno je onima koji će biti u upravnom odboru da sami sebi određuju trajanje mandata.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 64. amandman je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 64. se odnosi na delokrug poslova. Članom 64. je definisano da upravni odbor donosi: statut Nacionalne službe: opšte akte Nacionalne službe: program rada Nacionalne službe; i finansijski plan Nacionalne službe. Znači, na osnovu ovoga vidite da ceo član 64. u stvari utvrđuje delokrug poslova upravnog odbora. Upravni odbor imenuje i razrešava Vlada. U sastav upravnog odbora po jednog člana predlažu: reprezentativni sindikat i reprezentativna udruženja unije poslodavaca, kao i organizacija nezaposlenih, uključujući i jednog člana koji se predlaže iz redova zaposlenih u Nacionalnoj službi. Sada je malo problematično u ovom zakonu, uopšte te definicije. Pre svega, možete da vidite da je ta definicija nezaposlenog u ovom predlogu zakona usklađena sa definicijom koja je usvojena na Trinaestoj međunarodnoj konferenciji statističara u oblasti rada. Valjda su osobe koje se bave statistikom kompetentne da odrede šta je definicija nezapsolenog, a onda se postavlja pitanje šta je to reprezentativni sindikat, odnosno reprezentativno udruženje? Ako recimo posmatramo gospodina Dragana Milovanovića onda je verovatno on reprezentativni primerak predstavnika Vlade i to sam ja juče u svom izlaganju pokazao, da je on pravi primerak predstavnika Vlade. Verovatno apropo toga treba da znamo šta su reprezentativni sindikati i reprzentativna udruženja. Zbog toga upravo apelujem na predstavnika Vlade, odnosno uvaženog ministra da obrati pažnju na amandman koji je podnela SRS. Ja ću, bez obzira što ste vi gospodine ministre obratili pažnju, ipak neke napomene da vam izložim. Amandman SRS je dat na član 64. ovakav kakav jeste daostane, ali da se doda posle tačke 4) tačka 5) i da ta zadnja tačka glasi: "Usvaja izveštaj o poslovanju i završni račun Nacionalne službe". U obrazloženju vidite da je SRS definisala da je amandman pravno logički, s obzirom na to da se o ovome ne odlučuje, već se radi o aktu koji se usvaja. Ja bih vas zamolio da obratite pažnju na član 65. znači, na onaj član koji sledi, gde ćete videti da je pod tačkom 3) upravo ovo što sam sada definisao: "Usvaja izveštaj o poslovanju i završni račun Nacionalne službe". Morate da priznate da u članu 65. piše da upravni odbor odlučuje. Znači, ako već odlučuje nema šta tu više da usvaja izveštaj, a ako upravni odbor donosi mnogo je logičnije pravno, a i u svakom pogledu, upravo kao što predlažemo pod novom tačkom 5) da stavite da se usvaja izveštaj o poslovanju i završni račun Nacionalne službe. Mislim da je zaista amandman smislen i da na taj način pokušavamo da vam pomognemo, da zakon bude prihvatljiviji za građane Srbije. Unapred vam zahvaljujem ako ste shvatili da su naše namere bile dobronamerne.
Da li se od ovlašćenih učesnika još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 65. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Čolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na Predlog zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti kojim tražim da se u članu 65. stav 1. tačka 3. briše. Amandman je posledica amandmana na član 64. - ako upravni odbor usvaja izveštaj o poslovanju i završnom računu Nacionalne službe, što je definisano amandmanom SRS na član 64. onda je logična posledica da se ovaj treći stav člana 65. briše. Prema tome, ovaj amandman je u tesnoj vezi ili posledica prethodnog amandmana, jer se o izveštaju o poslovanju o završnom računu ne odlučuje, već se isti usvaja. Logičnije je da ovaj stav stoji u članu 64. Predlagač samo gaji iluziju oko eventualno započetih procesa reformi, pa da umesto stvara uslove za zapošljavanje, efekat ovog predloga zakona u praksi biće veliki broj ljudi koji će biti sprečeni da rade. Predlagač kao da boluje od autizma, daleko od realnog shvatanja stanja u ovoj sferi, teoretski želi reforme, dok je u praksi situacija katastrofalna. 40% stanovništva je bez posla, zahvaljujući promenama od 5. oktobra naovamo. Da li ste u predizbornoj kampanji to obećali građanima Srbije, da li Vlada Republike Srbije vidi na desetine štrajkova, a sva je prilika da će predstojeća jesen biti transparentna sa mnogo transparenata?! Kada slušamo predstavnike Vlade, stiče se utisak da živimo u rajskim uslovima. Socijalna politika ne postoji ili je u potpunoj defanzivi. U Srbiji je na delu kao produkt vaše politike velika ekonomska kriza i socijalna beda. Vaša ekonomska politika pretrpela je krah. Ne samo da niste u stanju da sprovedete reforme, već niste sposobni ni da uspostavite dijalog sa nezadovoljnim i obmanutim radnicima. Pred ministarstvom za "glad" i pred ministrom za "glad" je teška vruća jesen i možda veliki izlivi radničkog gneva - ne bih voleo da sam u vašoj koži gospodine ministre, ma koliko da vam je udobno i ma koliko da su slatke privilegije ministarstva za "glad".
Da li se od ovlašćenih učesnika još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslanike grupe SRS.
Dame i gospodo, ne vidim nijedan razlog da se ovaj i prethodni amandman na član 64. ne usvoje, odnosno ne prihvate, jer je očigledno, pored nepismenosti koja je izražena u članu 64. i 65. a mi moramo da vodimo računa i o tome, s obzirom na to da upravni odbor odlučuje, pa, u tački 1) o poslovanju; u tački 2) o korišćenju sredstava Nacionalne službe u skladu sa zakonom; u tački 3) upravni odbor usvaja izveštaj o poslovanju. To jednostavno tako ne može da stoji, pogotovu što je usvajanje izveštaja o poslovanju i završnom računu Nacionalne službe jedan akt. Dakle, donese se odluka, usvaja na sednici, toj i toj, upravni odbor Nacionalne službe - usvojio je izveštaj o poslovanju za period taj i taj. U prilogu ide sve ono što predstavlja završni račun i što je u skladu sa Zakonom o budžetskom sistemu. Taj akt mora upravni odbor još posle da dostavi Vladi. Nije mu mesto u ovom članu 65. (gde je nabrojano sve ono o čemu upravni odbor odlučuje) već treba da se premesti u član 64. gde upravni odbor dnosi neke akte, pa i ovaj akt, s tim što bi onda i to tražilo pravno-tehničku redakciju, jer opet nije dobra formulacija da stoji - upravni odbor "donosi", pa opet "izveštaj o poslovanju". Dakle, bez ovog - usvaja, bilo bi samo - "donosi izveštaj o poslovanju i završni račun Nacionalne službe". Ne znam kako da vas ubedim u to da je ovo i nepismeno i da povređuje praktično materijalno pravo, jer se radi o aktu koji dalje ide na verifikaciju Vladi, ali na vama je da o tome odlučujete.
Da li se od ovlašćenih učesnika još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 65. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić, Toma Bušetić, Joca Arsić, Đura Lazić, Hranislav Perić, Milan Janković i Golub Rajić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Ovlašćeni predstavnik podnosilaca nije tu. Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Dame i gospodo narodni poslanici, naš amandman na ovaj član 65. odnosi se na nadležnosti upravnog odbora. Konkretno, naša primedba vezana je za tačku 4) ovog člana, u kome se kaže da pored ostalih nadležnosti, upravni odbor odlučuje o poslovanju Nacionalne službe, o korišćenju sredstava Nacionalne službe u skladu sa zakonom, usvaja izveštaj o poslovanju i završni račun Nacionalne službe i ova 4) tačka utvrđuje stope doprinosa u skladu sa ovim zakonom. Mi smatramo da su ovo prevelika ovlašćenja organa Nacionalne službe ili Republičkog zavoda za tržište rada. Jednostavno, naš predlog je da odlučujuću reč, kada je reč o visini stope doprinosa, ima Narodna skupština. Naravno, ovde bi najlogičnije bilo da konačnu reč o visini stope doprinosa ima Skupština korisnika i davalaca usluga, kako je to bilo ranije, ali je to sada sve obesmišljeno, od toga nema više ništa, a imajući u vidu, pre svega, da se danas ovo ministarstvo i ova služba takoreći 50% finansira preko budžeta, onda ima puno razloga da se ovo pitanje, "stopa doprinosa", ipak stavi u nadležnost Narodne skupštine. Naravno, u obrazloženju predlagača kaže se da je to suprotno Ustavu, jer su organizacije socijalnog osiguranja, samostalne organizacije sa statusom javne službe, pa bi prihvatanje predloženog amandmana da Narodna skupština utvrđuje stopu doprinosa bilo suprotno Ustavu. Bez obzira šta sve nije prekršeno kada je reč o Ustavu tokom ove dve i po godine: uvođenje vanrednog stanja, izručenje predsednika Miloševića, donošenje niz zakona koji su bili protivustavni, pa bi ponajmanje ovo pitanje bilo suprotno Ustavu. Jednostavno, mislim da je ovo najlogičnije rešenje i predlažem da ministar ovaj naš predlog, odnosno amandman prihvati, to očekujem na kraju, valjda će se i obratiti.
Da li se od ovlašćenih učesnika još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 67. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, tražio sam svojim amandmanom da na finansijski plan koji donosi Nacionalna služba saglasnost daje Vlada a ne Narodna skupština Republike Srbije. Predlagač je ovaj moj amandman odbio, ne znam iz kojih razloga, nisam dobio o tome obrazloženje Vlade, pa neka ministar pokuša na to da mi odgovori, jer nije meni teško kao narodnom poslaniku i tim poslom da se bavi, gospodine ministre, ali mi nije u opisu radnog mesta. Da ne pričamo o tome da je taj član 67. u suprotnosti sa Zakonom o budžetu i Zakonom o budžetskom sistemu, tako da možete doći i u sukob sa svojim kolegom Božidarom Đelićem. Pitajte njega šta on misli o tome. Mislim da je Vlada trebalo da prihvati ovaj moj amandman, ili me gospodine ministre dovodite u nedoumicu - šta je u pitanju, pa ovaj amandman niste prihvatili? Da li je u pitanju možda vaša neodgovornost ili lenjost da ovakve odluke vi donosite i da vi dajete saglasnost na jedan ovakav plan. To je vaš posao gospodine ministre, ne posao narodnih poslanika. Ako uzmemo u obzir vašu biografiju koju ste vi dali, dva puta, kada ste se kandidovali za ministra i postali to, i evo već drugi put, vi u svojoj biografiji niste imali jedan jedini dan rada, osim u sindikalnom udruživanju i sindikalnim službama. Tako da verujem da je u pitanju vaša vrednoća, ili da kažem drugačije lenjost, jedini razlog za odbijanje jednog ovakvog amandmana. Da ste malo više razmislili i da ste malo više čitali predloge i amandmane Srpske radikalne stranke, verovatno biste jedan ovakav amandman prihvatili, ali šta je tu je. Šta drugo možemo da očekujemo od jednog nesvršenog studenta.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Poštovane kolege nije prvi put da nas Vlada obavezuje na nešto što Skupštini ne pripada. Ne bi trebalo da se pomirimo sa ovom odredbom zakona gde bi Narodnoj skupštini bilo stavljeno u nadležnost davanje saglasnosti na finansijski plan Nacionalne službe. Možda Vlada misli da nam na ovaj način to imponuje, ali mi treba da se držimo onoga što nama po Ustavu pripada. Mi smo tu da donesemo zakon, a izvršavanje zakona povereno je po Ustavu, Vladi Srbije, i ona zbog toga i postoji, i zbog toga što je donošenje finansijskog plana radnja izvršenja zakona, jer je i sam finansijski plan, akt nešto niži od zakona, ali ima tu snagu. Uvek je akt izvršenja zakona u nadležnosti izvršne vlasti, pa bi trebalo da to bude i u ovom slučaju. Mi kada donosimo budžet, budžet izvršava Vlada Srbije. Ne vidim zašto bismo se ovde opterećivali time, pogotovo što nije u našoj nadležnosti da mi dajemo saglasnost na finansijski plan Nacionalne službe. Trebalo bi da se striktno svi držimo onoga što nam je stavljeno u nadležnost i onda bi bilo mnogo manje zabune oko svega što se radi, pogotovu što Vlada daje saglasnost na program rada Nacionalne službe. Morala bi po prirodi stvari da daje saglasnost i na finansijski plan. Ostavila je ovde u članu 27. samo za sebe, obavezu da utvrđuje visinu usluga iz oblasti zapošljavanja koje nisu utvrđene ovim zakonom. Vi ste videli da smo mi u nekoliko navrata intervenisali amandmanima na članove zakona, koji su obavezivali ili ministra, ili Vladu, ili Skupštinu na nešto što ne pripada ni jednom, ni drugom, ni trećem, odnosno došlo je do brkanja nadležnosti.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Na član 68. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miomir Ilić, Zoran Anđelković, Hranislav Perić i Dragan Todorović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li ovlašćeni predstavnik podnosilac amandmana želi reč? Reč ima narodni poslanik Miomir Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, iako sam u prethodnom izlaganju rekao da je predlagač ovog zakona bio opširan u nekim nepotrebnim odredbama, odnosno predlozima članovima koji su usledili na početku, kao što je član 8. gde su te odredbe date u Predlogu sadržane u Ustavu Republike Srbije. U ovom članu, moram da vam kažem da je to kratko i relativno jasno, ali je nedorečeno. Što se tiče nadzornog odbora, predsednika i članova, član 68. stav 3. kaže da se bira na osnovu statuta Nacionalne službe. Međutim, ranijim zakonskim predlozima, što se tiče javnih preduzeća, ustanova, škola, mi smo usvajali te zakonske predloge i tamo su određivani mandati, broj članova upravnog i nadzornog odbora za period od četiri godine. Obrazloženje koje je predlagač dao u odbijanju naših amandmana na član 68. stav 3. gde smo predložili da se predsednik i članovi nadzornog odbora biraju na period od četiri godine je neargumentovano iz razloga koji sam izneo u ranijim zakonskim predlozima, jer obrazloženje koje je dato da se to radi u skladu sa zakonom o javnim službama nepotpuno je i nedorečeno; jer tu se kaže da u skladu sa zakonom, mandat može da traje i duže od četiri godine, a određuje se osnivačkim aktom, odnosno statutom Nacionalne službe. Znači, može da traje 100 godina. Iz tog razloga ja apsolutno shvatam da odbijanje i ovog amandmana Socijalističke partije, kao i ostalih amandmana, je u problemu gospodina ministra koji očigledno ima nekih problema od prošle godine sa članovima Socijalističke partije. Ovo je vrlo argumentovan razlog a i sasvim razumljiv, da se kako članovi upravnog odbora, tako i nadzornog odbora (čl. 63. i 68.) biraju na period od četiri godine,i nadam se da će Skupština prihvatiti predlog koji smo dali u amandmanu o izmenama člana 68. stav 3.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 68. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam iznenađen da ministar nije prihvatio ovaj amandman. Čini mi se da je bio spreman da ga prihvati i da je čekao da ovaj amandman bude podnesen. Radi se o tome da amandmanom na član 68. tražimo da se mandat predsednika i članova nadzornog odbora utvrđuje na četiri godine. Zašto? Zakonom je predviđeno da se to određuje statutom. Međutim, saglasnost na statut daje Vlada. Može nekome pasti na pamet da predvidi da taj mandat traje 15, 16, 20 godina! Sada možda to nekome izgleda čudno, neverovatno ili će reći da niko nije lud da imenuje nadzorni odbor na 20 godina. To se ne može desiti, vodićemo računa o tome itd. Međutim, zaista nikome u Srbiji nije padalo na pamet da šećerana može da se proda za tri evra, pa se prodala, ili da poslanici u toku mandata menjaju nekoliko političkih partija, a zadržavaju svoje mandate. Dakle, sve je moguće i mi u ovo ime želimo da se na taj način obezbedimo; da se zakonom predvidi da će mandat trajati četiri godine, i naravno, to će biti sadržano u statutu na osnovu zakona koji se donosi. I na kraju, da bih vam dao poslednji argument, koji je za ministra prihvatljiv, a to je ko je verovao da će jedan sindikalni funkcioner, lider, predsednik jedne levičarske partije do pre tri godine, znam ga dok je išao na posao, danas imati mobilni telefon sa ugrađenom kamerom, fotografskim aparatom i da za vreme dok poslanici izlažu amandmane ili pričaju o zakonu, u načelu, fotografiše te iste poslanike i čuva za uspomenu izbirku, kao što je juče radio dok je poslanik Srpske radikalne stranke Nataša Jovanović govorila?! Ja razumem da je ona zgodna devojka, ali ministre, malo se suzdržite, a i u godinama ste.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Gordana Pop-Lazić, zamenik predsednika poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Poštovane kolege, poslanici Srpske radikalne stranke su podneli oko pedesetak amandmana na Predlog ovog zakona; nijedan amandman nije od strane Vlade prihvaćen, ni danas od predstavnika predlagača nismo čuli ni jedan jedini argument protiv i razlog zašto neki od amandmana ne mogu da budu prihvaćeni. Stojim na stanovištu da smo podneli amandmane u cilju poboljšanja teksta i da je sigurno jedan veliki broj mogao da bude prihvaćen nezavisno od politike Vlade ili politike Srpske radikalne stranke, koju mi imamo, kada podnosimo amandmane, pre svega, trudeći se da sledimo program Srpske radikalne stranke, ali neki amandmani su bili potpuno van programa, nego isključivo zasnivani na zakonu i podeli nadležnosti između pojedinih organa. Vi imate mogućnost da naknadno te amandmane prihvatite u Danu za glasanje, sve je na vama. Poslanici Srpske radikalne stranke će sada napustiti sednicu, kako bismo pratili pojavljivanje predsednika Srpske radikalne stranke, dr Vojislav Šešelja, pred Haškim tribunalom i savetujem i preporučujem svima ostalima da pored malih ekrana pogledate kako se brane srpski nacionalni interesi.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Sledeći amandman na član 68. zajedno su podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Na član 72. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Blažić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana nije prisutan. Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Na član 73. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić, Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Jelena Maslovara-Ralević i Ana Tasić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. U ime podnosilaca amandmana, ovlašćeni predstavnik podnosilaca, narodni poslanik Miloš Lukić.
Uvažene kolege poslanici, uvaženo predsedništo, grupa poslanika Stranke srpskog jedinstva podnela je amandman na član 73. kojim predlaže da se ovaj član briše. Razlog za podnošenje ovog amandmana je sledeći - pošto se ovde radi o članu 73. koji kaže:"Nadzor nad zakonitošću rada i akata Nacionalne službe vrši Ministarstvo". Mi smo uočili da se identična formulacija nalazi u poglavlju Dž član 147. ovog zakona koji glasi: "Nadzor nad zakonitošću rada i akata kao i stručni nadzor nad radom Nacionalne službe i agencije vrši ministarstvo". Smatramo da je ovaj zakon suviše opterećen dupliranjem formulacija, ima dosta protivurečnosti u samom zakonu, ali kada se radi o ovom našem predlogu, smatramo da je apsolutno prihvatljivo da se član 73. briše, inače ostaje član 147. koji ovo reguliše, čak i nešto potpunije. Zbog toga predlažem poslanicima da prihvate ovaj amandman.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Sledeći amandman na član 74. podneo je narodni poslanik Branislav Vakić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac nije prisutan. Da li neko drugi od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Sledeći amandman, po sadržaju, je predlog da se naslov iznad člana 75. i član 75. brišu, a podneli su zajedno narodni poslanici Bora Stanimirović, Dragan Jovanović, Radojko Petrić, Milan Janković, Toma Bušetić, Đura Lazić, Živodarka Dacin, Rajko Baralić i Joca Arsić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Nije prisutan.) Neovlašćeni predstavnik podnosilaca amandmana je Bora Stanimirović, po informaciji koja je dostavljena sekretaru Skupštine. Narodni poslanik Joca Arsić.
Ja se zahvaljujem što sam dobio mogućnost da obrazložim ovaj amandman. Poštovane koleginice i kolege, amandman na član 75. je u saglasnosti sa našim principijelnim stavom, da smo protiv osnivanja agencije i u tom smislu smo podneli ovaj amandman - da se sam naslov (nadnaslov) i član 75. brišu, jer smatramo da ima mnogo posrednika u zapošljavanju: da imamo Nacionalnu agenciju; da imamo agencije koje se osnivaju, koje mogu da osnivaju druga pravna i fizička lica; Nacionalnu službu; imamo mnogo oblika posredovanja, samozapošljavanja, klubova za zapošljavanje, imamo sada i agencije. Imamo mnogo više posrednika u postupku prilikom zapošljavanja, a čini mi se da ćemo imati male efekte u zapošljavanju, ako se ne stvore mogućnosti da privreda i drugi privredni subjekti, bilo da se radi o malim, srednjim ili velikim preduzećima, bilo da se radi o otvaranju novih zanatskih radnji - STR itd, da će samo ova regulativa biti van domašaja i neće moći da da velike efekte ukoliko ne radi privreda, drugi privredni subjekti, ako se ne otvaraju nova radna mesta što bi dalo mogućnost da se zapošljava jedan veći broj ljudi. Mi sada imamo tendenciju da raste broj nezaposlenih, umesto da imamo tendenciju da raste broj zaposlenih. Stoga smatramo da je pored svih ovih posrednika u zapošljavanju i stvaranju mogućnosti za nova zapošljavanja potpuno nepotrebno osnivati i ove agencije koje su zamišljene tako da njih mogu osnivati fizička i pravna lica, a u skladu sa ovim zakonom obavlja poslove iz član 2. zakona, tačke 1) do 6). Da zaključim, razlog pored ovih što sam nabrojao, jeste i naš principijelni stav da smo protiv osnivanja agencije, a mislimo da je jedan od retkih zakona koji je u proceduri, zakona o železnici, koji je skinut sa dnevnog reda, jedini koji ne predviđa osnivanje agencije. Hvala lepo.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 75. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko od ovlašćenih želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Socijalistička narodna stranka.
Član 75, osnivanje agencija, ima se utisak otpočetka, kako se krenulo u svim zakonima maltene, svuda je agencija. Jedini uslov svih agencija jeste da se zaposli ono što ne može nigde. To ćemo videti ovde po onom sledećem članu koji kaže da treba imati srednju stručnu spremu i položen neki ispit koji uvodi ministar. Ovde kaže da agencije mogu da osnivaju fizička i pravna lica. Sve bi to bilo u redu, ali koja pravna lica, ona koja imaju dobre pare, jer u prethodnom članu kaže da će ministar novčano odrediti koliko će ta agencija da plati, osnosno taj koji će da osniva, za osnivačko pravo u agenciji. Ako se još kaže da će taj novac unaprediti zapošljavanje, onda ja postavljam pitanje koliki je to novac koji će morati da se uplati da bi se osnovala agencija, ako on može bitnije da utiče na zapošljavanje. Taj novac je, po tome, veliki. Znači, mi automatski određujemo već unapred da oni koji su se obogatili, mogu samo oni osnovati agenciju i rešavati probleme, pobogu brate, nezaposlenih. Ministre, nisu svi ljudi ravnopravni, a imajući u vidu ovo u sledećem članu - srednja sprema, a gore se kaže "ne može da se bavi poslovima zapošljavanja maloletnih lica, kao i poslovima zapošljavanja sa povećanim rizikom". Ministre, da li to znači da oni nisu osposobljeni za poslove koje treba da obavljaju, da oni nemaju kvalifikacionu strukturu koja je neophodna za procenu tih poslova? Po meni oni ne bi mogli da rade. Agencija može da radi, ako može sve da zastupa ili ne može. S druge strane, vi ovde kažete da za vreme štrajka agencija ne sme da učestvuje u zapošljavanju, osim na poslovima za koje nije obezbeđen minimum procesa rada - mi ćemo gurnuti da dovede radnike protiv radnika! Lepa pouka da se zaštiti vlast, bez obzira ko je na vlasti. Sada ste vi, a ko zna ko će biti. (Dragan Milovanović: Opet mi.) To ćemo tek videti. Ako uvedete sportiste i naredite Peruničiću da uđe tamo. Daj bože da vreme promeni neke stvari. Prema tome, sve što se radi u agencijama, a osnovica je srednja stručna sprema - nadam se i za visokogradnju i za niskogradnju; za zdravstvo; i za sve, agencija može da zaposli, jer tu se nalaze jako sposobni ljudi sa srednjom stručnom spremom kao osnovicom. Znači, ili regulišite da agencija bude stručno zastupljena kao Nacionalna služba, da ima sve kvalifikacione strukture za obavljanje svih poslova ili agenciju eliminišite sa ovog spiska. U suprotnom, polovična rešenja nisu dobra.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Narodni poslanici Rajko Baralić i drugi zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se naslov iznad člana 76. i član 76. brišu. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li u ime podnosilaca amandmana ovlašćeni predstavnik želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Gospođo Čomić, gospodo iz ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, po tipologiji koju ste sami promovisali, trebalo je da transparentnost bude jedan od najznačajnijih pojavnih oblika vaše vlasti. Već odavno to više niste. Valjda ne postoji nijedan čovek u Srbiji koji ne želi da čuje kako izgleda Predlog zakona, koji je sada na dnevnom redu, i kakvi su amandmani koje narodni poslanici, koje su oni birali, podnose na predloženi zakon. Ali, tu očigledno nema pomoći. Videćemo sutra na ovom čuvenom Odboru za kulturu i informisanje. (Aleksandar Radosavljević: To je bila digresija.) To nije digresija, to je precizno opisivanje ambijenta u kojem jedan poslanik podnosi amandmane i deluje u Parlamentu. Ako nije, biće. Nedopustivo je da privatna lica dobiju pravo da osnivaju agencije koje se bave zapošljavanjem, zato što iz istih razloga omladinske zadruge, koje su zakonom drugačije rešile svoje postojanje i egzistenciju, nisu više u stanju da rade na taj način. Može se dogoditi da, recimo, jedan direktor ili jedan ministar u Vladi Republike Srbije, kao što to obično biva, svom bratu ili svom sinu omogući otvaranje jedne ovakve agencije, a da on, na primer, bude direktor rudnika sa jamskom eksploatacijom, to je sada veoma interesantno i da onda u taj rudnik ili na neka druga mesta, po kriterijumima koji očigledno nisu transparentni, zapošljava samo određene ljude, recimo, samo sa određenim partijskim knjižicama ili nekim drugim čuvenim kvalifikacijama tog tipa [[Dobacivanje iz sale.]] Da, pozdravio vas je drug Tito i on je dobro, koje i vama želi. Ovaj zakon, sa ovim članom i sa ovakvom agencijom, ostavlja prostor za velike zloupotrebe. Zapošljavanjem treba da se bavi država, državni organi, državne institucije, da oni koji su nadležni vrše kontrolu nad zapošljavanjem i na način koji je poznat svugde u svetu. Ukoliko agencije budu zapošljavanje na ovaj način sprovodile, kao što se ovde predviđa, onda će jako teško biti izmeriti ko se i zbog čega negde zaposlio, kakvi su bili kriterijumi koji su ga tamo doveli i kakav je uopšte interes države i najvećeg broja ljudi i stanovnika te države da sve ovo funkcioniše ovako kako funkcioniše. (Predsedavajuća: Tri minuta.) Zato predlažem da se i ostali članovi brišu, a o tome je govorio i gospodin Miša Ilić, budući predsednik opštine u Požarevcu, baš mi je milo em drago, brišu, jer ovakav zakon neće izdržati probu vremena. Imaćemo prilike da to proverimo u narednih nekoliko meseci.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 76. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Narodni poslanici Živodarka Dacin i drugi zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se naslov iznad člana 77. i član 77. brišu. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li u ime podnosilaca amandmana ovlašćeni predstavnik želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Živodarka Dacin.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, poštovane kolege narodni poslanici, moram da kažem da, za razliku od kolega iz SRS, apsolutno razumem ministra zbog čega ne izlazi ovde da brani svaki amandman i obrazloženje zašto ga je Vlada odbila. To su zaista zakoni, kao i prethodni Zakon o radu, nešto što nije odbranjivo. Slažem se da moramo da sledimo neke standarde i kriterijume koje diktira Evropska unija, ali bilo bi mnogo povoljnije da smo u sve to ulazili korak po korak. Još mi je ostao utisak od juče, kada je u uvodnom slovu gospodin ministar govorio o nekoj Srbiji za koju sam ja pomislila da li je to neka virtuelna Srbija ili da li vi, gospodine ministre i ja živimo u istoj zemlji, s obzirom na činjenicu da ste rekli, otprilike, da je ponuda radnih mesta mnogo veća nego što je potražnja. Bojim se da je to neka priča koja će po usvajanju ovog zakona biti sve više prisutna, ali nažalost, nije tako. Da je ovaj zakon trebalo napisati, slažem se, ali je prvo trebalo Vlada da učini nešto da zaposli bar onih 800.000 nezaposlenih, koji su ostali bez posla, pa tek onda da pravimo ovakve neke zakone koji će moći sve to da nivelišu. Naravno da je ovaj član u skladu sa principima SPS-a, čiji je stav da u ovom segmentu nije potrebno osnivati agencije, sem ukoliko, a to je već više puta ovde rečeno, vi ste isto rekli, citiram "da bi agencija trebalo da utiče na povećano zapošljavanje". Trebalo bi, ali mi mislimo da ne bi i da neće, nažalost, uticati na povećano zapošljavanje, sem ako ne računamo na upražnjena mesta u svim agencijama koje su se u aktulenoj vlasti do sada formirale, nešto što je bilo pretočeno kroz zakonska akta, a ima mnogo i onih koji su nicali bez saznanja čak i nas poslanika u Skupštini Srbije. Imam samo jedno konkretno pitanje za gospodina ministra - da li će agencija biti ta koja će zaposliti oko 55.000 radnika zaposlenih u zdravstvu, koji će u nekom skorijem vremenu ostati bez posla. Zašto ovo kažem? Nemojte da se mrštite, raspitajte se. Zaposlenih je 118.000, a po standardima Evropske unije, a da bi zdravstvo i zdravstvena zaštita bila na nekom nivou evropskog standarda, maksimalan broj zaposlenih treba da bude od 63.000 do 65.000. Mislim da je to vrlo surova perspektiva koja očekuje sve, bez obzira da li se radi o zdravstvenim ili nezdravstvnim licima i da je to nešto što bi trebalo prenebregnuti. Hvala najlepše.
Da li još neko od ovlašćenih uočesnika želi reč? (Ne.) Na član77. amandmane, u istovetnom tekstu,zajedno su podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi; i narodnik poslanik Srboljub Živanović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Sledeći amandman, po sadržaju je predlog da se naslov iznad člana 78. i 79. i članovi 78. i 79. brišu; amandman su podneli zajedno narodni poslanici Dragan Jovanović i drugi, a Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član78. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član79. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Sledeći amandman je, po sadržaju, predlog da se naslov iznad člana 80. i član 80. brišu, a podneli su ga zajedno narodni poslanici Đura Lazić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik, poslanička grupa SNS.
E sada, da vidimo mi ovde šta nam ministar nudi, kaže: "Nacionalna služba i agencija dužne su da sarađuju". Šta to znači? Prevedeno znači, Nacionalna služba mora sve pare prebaciti u privatne ruke i da oni rade svoj posao, a oni će sedeti i tamo malo piskarati. Prema tome, ovaj član ne ide u prilog ničemu što znači unapređenje zapošljavanja. Kaže još dodatno, ministar je dužan, pa još ako mu je prijatelj, pa još ako je iz njegovog sindikata, onda u toj situaciji da pruži punu pomoć. Šta to znači? Ne treba ministru Nacionalna služba, njemu je dovoljan njegov sindikat i privatna agencija. Dalje, kaže: "Nacionalna služba i agencija sporazumno donose kodeks profesionalnog ponašanja". Pošto kodeks donosi ministar, a njegovi su u privatnim agencijama, onda nema nikakvih problema da budu zaposleni nepismeni, oni koji imaju još dve godine do završetka nekih studija, pa da priskoče, oni koji nemaju ni srednju školu i da dođu na mesta i predsednika opštine. Sve je to u svrsi unapređenja privrednog razvoja Srbije. Ako se ovako ministre vrši unapređenje rada i razvoja Srbije, možda sam živeo na Mesecu a ne na Zemlji, nema razvoja sa ovim što vi nudite.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Sledeći amandman je po sadržaju predlog da se poglavlje V i članovi od 82. do 87. brišu, a podneo je narodni poslanik Slobodan Janjić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član82. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Rajko Baralić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Izvolite, reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Dame i gospodo, sa kolegama u ime SPS-a podneo sam amandman na član 82. zakona. On je, takođe u vezi sa članom 62. Radi se o konstituisanju saveta Nacionalne agencije, a nadležni Odbor i Vlada nisu prihvatili amandman. Smatramo to neopravdanim. Želim samo nekoliko rečenica da kažem šta je ovde suština. Mislimo da Privredna komora i dalje jeste najvažnija asocijacija privrednih subjekata u zemlji, bez obzira što u obrazloženju piše da ona nema nikakvu funkciju, socijalnu ni sličnu. Naravno, mi znamo da postoje razne druge asocijacije, stranačke komore, industrijalci gospodina Bogoljuba Karića i ostali za jednokratnu upotrebu. Privredna komora Srbije jeste i biće ono mesto koje treba da bude važno za privredu i privrednike i koje treba da bude u prilici da u važne institucije od Nacionalnog značaja delegira predstavnike koji će vršiti nadzor ili upravljanje važnim Nacionalnim resursima. Obrazloženje koje je ponudila Vlada ide u drugačijem smislu. Cenim da je to greška i šteta i da privredna komora nema alternativu kada su ove stvari u pitanju, a na ovaj način bi ovaj savet o kome se ovde radi bio u stanju da na reprezentativniji način zastupa interese, pre svega zaposlenih i onih koji treba da obezbede uslove da se zaposle novi ljudi. Svi drugi se zapošljavanjem bave zbog neke druge priče. Jedino ozbiljne firme čija asocijacija jeste privreda komora, jesu u stanju da obezbede uslove za novo i kvalitetno zapošljavanje. Predlažem kolegama da prihvate ovaj amandman, jer poboljšava zakon i poboljšava kvalitativnu strukturu Nacionalnog saveta. Hvala.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Dame i gospodo narodni poslanici, tačno je da je kolega Rajko Baralić dobro objasnio, ali uvek dodatna objašnjenja nisu naodmet. Ovde, u ovom članu 82. sve je sporno. Sporno je prvo formiranje Republičkog saveta za zapošljavanje. Šta će taj Republički savet za zapošljavanje da radi? Da li će biti neke koristi od Republičkog saveta za zapošljavanje? Savet treba da daje mišljenje i preporuku Vladi Republike Srbije npr. vezano za organizovanje javnih radova. Ko su članovi saveta? Predstavnici Vlade, reprezentativni sindikati i reprzentativna udruženja poslodavaca. Pričao sam jednom, tačno je to Mićoviću, ali ne vredi, ne možete da se opametite. Nema danas u Srbiji reprezentativnih sindikata. Samostalni sindikati postoje, jer su oni više organizovani na nivou opština. Imaju neku određenu snagu, ali sve je to džabe kada ta snaga, tih samostalnih sindikata, ne može da se artikuliše, jer je šef samostalnog sindikata Mika Smiljanić, čovek iz ove vlasti, do juče bio vaš kandidat za poslanika, šta sve nije bio. Ovi drugi sindikati, koje predvodi Branislav Čanak, oni su od 1992. godine na tom istom putu i kada nešto pokrenu ovi iz samostalnog sindikata Čanak uvek kaže - nije vreme, nije trenutak itd. Ovaj sindikat o kome priča ministar Dragan Milovanović, ne postoji. Ne znam, ministre, koliko članova ima, možda 10, možda 20 članova - ovo malo porodica, familija, ali stvarno ne postoji sindikat. Nema ništa od tog sindikata. Kada govorimo o reprezentativnim udruženjima - koja su to udruženja? Ipak se svodi na Bogoljuba Karića! On je sada najpoznatiji u Udruženju industrijalaca, obilazi Srbiju, u svakom gradu ima svoje udruženje i sada npr. takav jedan savet treba da daje mišljenje, preporuke Vladi vezano za organizovanje javnih radova. Sada će Bogoljub Karić, Mika Smiljanić, Čanak, celo to društvo, a možda i Željko Mitrović, kao Udruženje estradnih umetnika, da šalju ljude na javne radove. Mislim da ovaj član nema smisla i najbolje je da se briše.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 82. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 91. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milan Janković i drugi. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko od ovlašćenih učesnika želi reč? (Ne.) Na član 91. amandman su takođe zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Socijalistička narodna stranka.
Evo ovako, ministar bi trebalo nešto da prihvati. Amandmanom koji smo podneli tražimo da se u ovom članu stavovi 3. i 4. brišu. Da mi to malo proanaliziramo. Ovde ne pominjete nigde agenciju. Šta ako je ona preduzela da zapošljava? Kome će da se javlja onaj, da li samo Nacionalnoj službi, da čeka kada će da ga pozove telefonom?! Niste predvideli da li to važi za mobilni ili kaže da bude na određenom mestu. Da su naši ljudi, koji su bez posla, bogati, oni bi svi imali mobilne telefone, pa ne bi bilo problema gde ćete ga naći. Zašto vezivati nezapsolenog čoveka? (Dragan Milovanović, ministar za rad, boračka i socijalna pitanja: Prihvaćen je.) Je lÄ prihvaćen? Da se briše 3. i 4? (Dragan Milovanović, ministar za rad, boračka i socijalna pitanja: Da.)
Na član 91. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su zajedno narodni poslanici Miloš Lukić i drugi, narodni poslanik Vlatko Sekulović i narodni poslanik Zlatan Jovanović. Moram da naglasim u vezi seta amandmana na član 91. Radi se o amandmanima koje je predlagač u ime Vlade prihvatio, a tiče se javljanja zaposlenog, ali u obavezi smo da ovo čitamo i obavestim Skupštinu u raspravi o pojedinostima. Na isti član 91. amandman je podnela narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Ona je povukla amandman na Zakonodavnom odboru. Na član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Živodarka Dacin i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. (Narodni poslanik Toma Bušetić traži reč u vezi amandmana na član 91.) Niste se javili. Pitala sam ko dalje želi reč. Izvolite u okviru člana 93. Dakle, koristite dva pute po tri minuta. Član 91. je u stenogramu i u snimanju sednice završen u raspravi u pojedinostima. Proverite stenogram. Za svaki amandman pitam da li neko od ovlašćenih učesnika želi reč? Ja vam dajem reč. Dakle, dva puta po tri minuta po Poslovniku. Sada je rasprava o članu 93. Dobijate reč da govorite i o amandmanu na član 91. i o amandmanu na član 93.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo su ključni članovi. Članovi 91. i 93. su najvažniji, najbitniji i takoreći zbog ovih članova se ovaj zakon o zapošljavanju i osiguranju nezaposlenih lica donosi. Šta je sve sporno u ovom članu 91? Prvo se pooštravaju uslovi, odnosno obaveze nezaposlenih lica. Ja ću paralelno da kažem kakva su rešenja bila ranije ili kakva su sadašnja, važeća rešenja. U prvom stavu se kaže: "Nezaposleni je dužan da se lično javlja Nacionalnoj službi najmanje jednom u tri meseca". Do sada je bilo jednom u četiri meseca. Znači, ovi uslovi se pooštravaju. Zatim, u stavu 2. stoji da su lica koja imaju novčanu naknadu dužna da se javljaju svakih 30 dana, a bilo je 60 dana. Kroz ovaj stav vidi se da se uslovi pooštravaju. Ono što je najgore i najneprihvatljivije u ovom članu odnosi se i vezano je za stavove 3. i 4. gde se kaže da je nezaposleni dužan svakog radnog dana da bude na određenoj adresi.To ste prihvatili? Ako ste to prihvatili onda hvala lepo.
Podnosilac amandmana na član 93. želi reč. Reč ima narodna poslanica Živodarka Dacin.
Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, poštovani narodni poslanici, zaista je šteta što nema TV prenosa i što javnost ne može da vidi ovakvu jednu veselu atmosferu u zgradi Skupštine i bilo bi dobro da se upozna koliko je atmosfera vesela a koliko su stvari ozbiljne. Pre svega, ovaj član 93. je zbilja najznačajniji i krucijalni suštinski član koji bi trebalo menjati - a zašto? Pre svega, zato što je u njemu predviđeno da se zapošljavanje u istom stepenu stručne spreme traži u prva tri meseca, a posle toga, do sledećih devet meseci, praktično, postoji mogućnost da se ponudi bilo koje radno mesto za bilo koju stručnu kvalifikaciju. Kada je prvi put pre par meseci bio aktuelan ovaj zakon, gospodin ministar je čak u jednom intervjuu na televiziji rekao da zaista nije sramota, pa šta fali ako neko sa završenim mašinskim fakultetom dođe da čisti ulice, jer je to neki javni posao koji će mu biti ponuđen. Ja se slažem sa tim da nije sramota raditi nijedan posao, ali da treba ceniti rad, učenje, ulaganje društva u završavanje fakulteta i u stručnjake koji jedini mogu da iznesu ovo društvo na bolji stepen i lakši stepen življenja. Na taj način, posle devet meseci, pošto se ne očekuje da će hirurg ili bilo ko drugi za završenim fakultetom prihvatiti jedan ovakav posao, on se definitivno briše sa evidencione liste i na taj način smanjiće se statistički broj nezaposlenih u zemlji Srbiji, što zapravo nije tačno. Znate, ta statistika me asocira na ono jedni jedu samo kupus, drugi meseo, a u proseku svi jedemo sarmu. Tako će neko raditi prihvatajući svaki posao, neko neće moći doći do posla, ali će se statistički pokazati da u državi Srbiji nema nezaposlenosti. Međutim, ono što još više brine, a vrlo je ozbiljno, to je da postoji gubljenje prava na zdravstveno osiguranje. Dakle, zaista, ja se pitam ima li ko u bilo kojoj zemlji, pa i ovoj našoj, ovakvoj Srbiji, da ukine pravo na zdravstveno osiguranje i na zdravstvenu zaštitu. Molim vas, nama će ljudi ostati bez hleba, neće moći da prehrane svoju porodicu. U takvim okolnostima, jeste, to već i sada, zbog lošeg standarda življenja, povećana su raznorazna oboljenja, neće se lečiti i da li ćemo zaista dozvoliti da se umire od onoga što nije za umirati, jer ako nema para za hleb, kako će onda moći da da za lek i za lečenje. Ja zaista smatram da bi trebalo vrlo ozbiljno o ovome da porazmislimo i nemojte posle svega da dođe do kajanja. Hvala.
Da li se od ovlašćenih učesnika još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS-a.
Dame i gospodo, ministre Milovanoviću, ovo jeste ključni član i koleginica je govorila o njemu dosta detaljno, a ja bih iskoristio priliku, pored ovih odredbi koje su najnepovoljnije, mi imamo u celom ovom članu i u tački 1) i u tački 2) rešenja koja su rigidnija u odnosu na neka prethodna rešenja. Ovde se kaže da je brisanje iz evidencije moguće ako se ne jave Nacionalnoj službi u roku iz člana 91. a to je znači odjednom, a bila su dva uzastopna roka, a u tački 2) ako se ne odazove na poziv Nacionalne službe, bilo je dva puta, a sada je jednom. Znači, svuda se vidi ta restriktivnost i ovog člana kao i čitavog zakona. Ako Nacionalna služba ne nađe nezaposleno lice na određenoj adresi, to je prihvaćeno, ali u tački 5) - ako odbije odgovarajuće ponuđeno rešenje. Odgovarajuće ponuđeno rešenje je samo u prva tri meseca. To je rešenje i u stručnoj spremi i u zanimanju. Zašto ovde Ministarstvo nije ponudilo neko rešenje da je Nacionalna služba u obavezi da nezaposlenom licu u roku od ta tri meseca ponudi neki posao koji će biti adekvatan, kada je reč i o stručnoj spremi i o zanimanju. Sada ćemo po ovom rešenju imati situaciju, posle devet meseci, da veliki broj ljudi neće moći da prihvati određeni posao, da će izgubiti novčanu naknadu, ali ono što je najgore izgubiće i zdravstveno osiguranje. Bar će izgubiti tri meseca. Ja ne znam, razgovarali smo ranije na više sednica Odbora gde je ministar govorio malo drugačije i da to gubljenje zdravstvenog osiguranja neće biti baš tako, ali će zasigurno biti bar tri meseca, a za ta tri meseca su moguće razne bolesti. To tako obično ide, a danas vam jedna operacija na otvorenom srcu košta 20.000 evra, a ne kako je neko rekao par hiljada. Danas lečenje u bolnici košta 30.000 do 40.000 za najbezazlenije stvari. Prema tome, to je ključna stvar i ovo je najvažniji član, bar ovaj stav iako je sporan po nama čitav ovaj član, bar ovaj zadnji stav gde se kaže da posle devet meseci svako ponuđeno rešenje, svaki ponuđeni posao, jeste odgovarajući posao, to je krajnje neprihvatljivo.
Da li se od ovlašćenih učesnika još neko javlja za reč? (Ne.) Obaveza mi je da uputim na pravno-tehničku redakciju tekst jer je usvajanjem amandmana, praktično, poslanika svih poslaničkih grupa, brisanjem stavova 3. i 4. iz člana 91. nužno da se u okviru pravno-tehničke redakcije izbriše i tačka 4) u stavu 1. člana 93. pošto se poziva na vremenski rok i vezan je kao posledica amandmana. Na isti član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslanike grupe SNS. Molim službu da se sa ovim delom stenograma obrati predsedniku Zakonodavnog odbora, da se uradi pravno-tehnička redakcija.
Evo, ovaj član 93. je dosta sporan i dosta gledano, zaista normalnim glavama, problematičan. Problematičan je za sve nezaposlene. Mislim da tu treba malo sesti i razmisliti, može se to još korigovati, može se to preurediti i naći bolja rešenja koja su primerena i trenutku i vremenu, a i procesu u kojem se mi nalazimo. Mi smo predložili da stav, nisam poneo sa sobom amandman, ali sećam se, stav 1. tačka 3) pa kaže - "na zahtev Nacionalne službe ne dostavi dokaz o aktivnom traženju zaposlenja". Znate, mnogo se o tom aktivnom zaposlenju priča, ali vi da se pojavite negde, treba neko da vas primi, a ko da vas primi ako određena osoba neće da vas primi, rukovodilac, vi nemate mogućnosti, nemate ni obraza, niti imate mogućnosti da morate nekoga da prinudite da vam potpiše takav obrazac. Znači, automatski vi se brišete sa evidencije. Ovo, tri puta, je raščišćeno. Odbije odgovarajuće ponuđeno zaposlenje ili ponuđeno učešće u programu aktivnih mera za zapošljavanje. Aktivne mere zapošljavanja, dosta smo pričali o tome, aktivne mere zapošljavanja jeste i zapošljavanje koje je ispod svih kriterijuma u pogledu stručne spreme. Možda meni sutra neko kaže - hajde, sada nemaš posla, aktivna mera zapošljavanja jeste da budeš moler ili zidar ili ne znam šta, pa treba da me obuče. Postavljam osnovno pitanje - ja jesam za svaku aktivnu meru tog dela, ali ne za ponižavanje ljudi do te mere da ih upućujemo ne znam kuda, možda negde iz političkih razloga, negde iz nekih drugih razloga i zaista taj deo člana trebalo bi korigovati. I ova tačka 7) "odbije dodatno obrazovanje i obuku". Tu treba precizirati. Po meni, to dodatno obrazovanje i obuka jeste ako je niži jedan stepen obrazovanja. Nudi se sada, ima visoko obrazovanje da ljudi rade sa višim obrazovanjem. Ali, da idemo u onu krajnost drugu zaista nisam za to i mislim da to nije primereno ni našoj Srbiji, ni našim ljudima. Svitreba da se zamislimo kada se vratimo u svoju sredinu i kažemo - molim lepo elektroinžinjera, ako nemaš, ulica pa ulica.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 93. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Miloš Lukić, Jelena Maslovara-Ralević i Ana Tasić. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Miloš Lukić.
Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, amandmanom na član 93. Stranka srpskog jedinstva je zapravo, zahtevom da se stav 4. briše, išla za svojim amandmanom na član 91. koji je usvojen, tako da o njemu ne bi trebalo posebno komentarisati. Međutim, ovaj drugi deo: mi smo podneli u ovom amandmanu i predlog da se st. 5. i 6. ovog člana brišu. To je, stav 5. koji glasi: "Po isteku roka od tri meseca, odgovarajuće zaposlenje je ponuđeno zaposlenje u zanimanju, uzimajući u obzir stečeno radno iskustvo i situaciju na tržištu rada". Stav 6. glasi: "Posle devet meseci na evidenciji nezaposlenih, odgovarajuće zaposlenje je svako ponuđeno zaposlenje". Mi tražimo brisanje ova dva stava, jer su posledice takve da se posle ovoga, odnosno ispunjenjem ovih uslova lice briše sa evidencije nezaposlenih. Pored onih posledica o kojima su prethodno poslanici govorili, gubljenje određenih prava, niko nije pomenuo jedan veliki problem: samo bih vas podsetio da je sada upisni rok na fakultetima i višim školama, da mnogo mladih ljudi sa velikom željom i entuzijazmom upisuju fakultete i nadaju se da će biti akademski građani i da će raditi nešto korisno za ovu državu u koju verovatno još uvek veruju, s obzirom na to da upisuju ove fakultete. Iz poštovanja prema tim mladim ljudima i prema svemu što doživljavaju ovih dana i što će doživljavati narednih godina, smatramo da unošenje ovakve jedne odredbe, zapravo, ne radi se samo o brisanju iz evidenicje, radi se o oduzimanju diploma tim mladim ljudima. Ako neko ima diplomu diplomiranog pravnika, inžinjera, ekonomiste itd. i vi ga izbrišete iz evidencije, ko će znati za njega. Mogućnost da se on zaposli sa svojom strukom je jedino da sam lično ide od pojedinca do pojedinca, od firme do firme i da traži posao. Nema ga na evidenciji i niko ne zna za njega. Znači da njegova diploma ne postoji. Ipak je to vrlo ozbiljno pitanje. Treba to ozbiljno razmotriti. Ako eliminišemo one druge razloge, primanje naknade itd, mislim da takva drastična mera, brisanje iz evidenicje, ne bi mogla da bude primenjena, upravo iz onih razloga o kojima sam govorio. Poštujmo te ljude koji rade, koji veruju u ovu državu, koji se nadaju da će doprineti nešto ovoj državi.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? Na član 93. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor nisu prihvatili amandman. Svoj amandman na član 93. povukla je narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović na sednici Zakonodavnog odbora. Na član 93. amandman je podneo narodni poslanik Išpanovič Ištvan. Vlada i nadležni Odbor su prihvatili ovaj amandman. Na član 93. amandman je podneo narodni poslanik Bratislav Đurić. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Na član 94. narodni poslanik Išpanovič Ištvan je povukao svoj amandman na sednici Zakonodavnog odbora. Na član 94. amandman je podneo narodni poslanik Stevan Kesejić. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Na član 94. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Jovanović, Radojko Petrić, Milan Janković, Toma Bušetić, Bora Stanimirović, Đura Lazić, Živodarka Dacin, Rajko Baralić i Joca Arsić. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Na član 96. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Golub Rajić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Golub Rajić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti, ispred poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, sa kolegama narodnim poslanicima podneo sam amandman na član 96. ovog zakona. Članom 96. data je mogućnost da se lice koje je brisano sa evidencije iz razloga navedenih u članu 93. tačke 1) do 8) protekom određenog vremena ponovo uvede u evidenciju Nacionalne službe. Predložili smo da se član 96. menja i da glasi: "Nezaposleni koji je brisan iz evidencije zbog neizvršenja obaveze prema Nacionalnoj službi iz člana 93. stav 1. ovog zakona, kao i nezaposleni koji bez ugovora o radu obavlja rad kod poslodavca za vreme za koje ostvruje pravo na novčanu naknadu, ima pravo ponovo da se uvede u evidenciju Nacionalne službe po isteku roka od 30 dana". Odredbama člana 96. Predloga zakona predloženi su i suviše dugi rokovi od devet i šest meseci za ponovno uvođenje u evidenciju nezaposlenih - onaj koji u skladu sa članom 93. nije izvršio obavezu prema Nacionalnoj službi, odnosno koji je morao da kod poslodavca obavi neki manji posao bez ugovora o radu, da bi prehranio porodicu, zato što država nije u mogućnosti da mu obezbedi posao. Amandmanom predlažemo skraćenje roka za ponovni upis u evidenciju na 30 dana, a ovo predlažemo i zbog činjenice da po skidanju sa evidencije nezaposleni ne samo da gubi pravo na novčanu naknadu, već i na osnovnu zdravstvenu zaštitu. Obrazloženje Vlade za neprihvatanje ovog amandmana koje kaže - jer bi se na taj način stimulisalo neprihvatanje posla, odbijanje prekvalifikacije, favorizovali neradnici i nezaposleni dobro situirani kojima posao i nije potreban, već "besplatno" zdravstveno osiguranje, a destimulisali nezaposleni oni koji žele da rade, ne može da stoji. Mislim da ovim članom, a i ovim represivnim zakonom ova demokratska vlast hoće da uradi da represivnim merama smanji broj nezaposlenih, umesto otvaranjem novih radnih mesta i upošljavanjem mladih i stručnih kadrova. Predlažem vam da u Danu za glasanje prihvatite ovaj amandman i bar malo zaštitimo nezaposlene.
Nužno je opet obaveštenje za stenogram. Dakle: ako pravno-tehničkom redakcijom posledično, zbog brisanja st. 3. i 4. člana 91. bude brisanje tačke 4) u stavu 1. člana 93. onda u stavu 1. člana 96. treba da stoje u drugom redu prvog stava tačke 1) do 7). Da li se još neko javlja za reč? Na član 100. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milorad Stanulov i Ljubodrag Grbić. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor su prihvatili ovaj amandman. Na član 102. svoj amandman je povukla narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović. Na član 108. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS.
Član 108. kaže da pravo na materijalno obezbeđenje ima lice ako neprekidno radi 12 meseci ili sa prekidima 18 meseci. Ja smatram da taj period za ostvarivanje prava treba da bude šest i dvanaest meseci. Mislim da onaj ko traži posao a radio je šest meseci, ima pravo prema zakonskim propisima, na ostvarivanje materijalne dobiti, a za period od 18 meseci, to je dve godine, nekog povremenog rada. Znači da bi trebalo ići na povoljniju varijantu za radnika a ne za službu. To je motiv podnošenja ovog amandmana.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na isti član 108. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nebojša Jović i Golub Rajić. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. U ime podnosilaca amandmana reč ima ovlašćeni predstavnik narodni poslanik Nebojša Jović.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni posanici, u ime Socijalističke partije Srbije, kolega Golub Rajić i ja podneli smo amandman na član 108. stav 1. kojim predlažemo da se broj "12" zameni brojem "9", a broj "18", da se zameni brojem "12". Naime, član 108. Predloga zakona o zapošljavanju i osiguranju reguliše pravo na novčanu naknadu i obavezno osiguranje lica iz člana 105. ovog zakona, to su: zaposleni koji u skladu sa propisima o radu ostvaruju zaradu; lice koje obavlja privremene i povremene poslove, izabrano ili imenovano lice; fizičko lice koje u skladu sa zakonom samostalno obavlja privrednu i drugu delatnost; kao osnovno zanimanje osnivač odnosno suosnivač. Preduzeća imaju pravo na novčanu naknadu ako su bila osigurana najmanje 12 meseci, neprekidno ili sa prekidima u poslednjih 18 meseci. Kao što rekoh, mi predlažemo da umesto "12" stoji "9" meseci i umesto "18" da stoji "12" meseci. U svim dosadašnjim zakonskim rešenjima uslov za sticanje prava na novčanu naknadu bilo je u trajanju devet meseci neprekidno, odnosno u trajanju od 12 meseci sa prekidima osiguranja. Pravo na novčanu naknadu je veoma bitna kategorija za nezaposlene, ako se zna da 80.000 nezaposlenih ostvaruje prava na novčanu naknadu, a njih će sve više biti zbog prestanka potrebe za obavljanjem poslova u skladu sa zakonom, stečajem, likvidacijom firmi, ostajanje bez posla u procesu privatizacije itd. U Predlogu zakona naknadno se utvrđuje visina od 60% osnovice iz člana 111. ovog zakona. Ovako utvrđena visina novčane naknade posebno imajući u vidu stav 3. ovog člana prema kome se posle tri meseca novčana naknada smanjuje na 50%, je neprihvatljivo, jer u potpunosti zanemaruje dužinu staža osiguranja, vreme za koje se plaća osiguranje. Pored toga, ovako utvrđena novčana naknada na osnovu šestomesečnog proseka zarade koji nezaposleni ostvaruje biće pretežno utvrđeno u minimalnom iznosu, koji će u velikom broju slučajeva biti iznad minimalne zarade, posebno imajući u vidu koliki će iznos novčane naknade biti ako se uzme bruto iznos po odbitku propisanih poreza i doprinosa na lična primanja. I to je jedan od razloga zbog čega tražimo da se promeni član 108. koji reguliše prava na novčanu naknadu, smanjujući period osiguranja da bi se moglo ostvariti novčana naknada. Zahvaljujem.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 109. amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Sledeći amandman je po sadržaju predlog da se posle člana 109. doda novi naslov i član 109a, a podneli su ga zajedno narodni poslanici Hranislav Perić, Radojko Petrić, Toma Bušetić, Joca Arsić, Đura Lazić, Milan Janković i Golub Rajić. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 110. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 110. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Živanko Radovančev i Ljubiša Maravić. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 111. amandmane u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević i zajedno narodni poslanici Bora Stanimirović i Miloš Nešović. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, pa narodni poslanik Toma Bušetić. Narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslanička grupa Socijalistička narodna stranka.
Neka pravila su da kada dođe nova vlast poboljša standard, podigne životno vreme, da se svetlost javi, a vi ovde nudite oduzimanje prava koja su radnici imali. U prethodnom Zakonu je bilo - zadnji mesec. Pa ostavite to - zadnji mesec koji prethodi, da ima pravo na ostvarivanje materijalnih dobara - a ne da idemo prosek šest meseci. Automatski stalno idemo u nepovoljniji položaj. Ja mislim, svako ko menja vlast dužan je da u sledećoj vlasti poboljša, da bude radniku bolje. Ako je to tako, ili da ostane bar minimum kako je bilo, a vi ovde nudite pogoršanje po radnike i mislim da je za nas to neprihvatljivo.
Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik poslanička grupa Socijalistička partija Srbije.
Dame i gospodo, mislim da treba da privodimo ovu priču kraju. Nisam se javljao po prethodnom, a zamolio bih predsedavajuću da kažem nešto i o sledećem članu i amandmanu, da bismo završili, očigledno, bez televizije, bez svega, da nema ni svrhe. Restriktivnog ovog zakona se ogleda i u ovom članu, kao i u prethodnom. Ovde su predstavnici ministarstva. Ja bih zamolio da me saslušaju. Red je. Kada je reč o roku za podnošenje zahteva - sada je 30 dana, bilo je 42 dana. Tih 42 dana, šest nedelja, to je po nekim međunarodnimkonvencijama. U velikom broju zemalja Evrope i razvijenih zemalja sveta, stoji 42 dana. Zašto se ovo skraćuje? Da nema nekih naročitih razloga? Ili kada govorimo o osnovici za utvrđivanje visine novčane naknade, sada se uzimaju poslednjih šest meseci. Bilo je - u prethodnom mesecu do 2000. godine, onda je došla ona izmena i dopuna kada je bilo poslednja tri meseca. Sigurno da je poslednjih šest meseci nepovoljnije rešenje za sva ova lica, čak ste i u obrazloženju rekli da ste to uradili zato što su mnoga preduzeća isplaćivala veće plate, veće zarade u zadnja tri meseca i onda su pravila veće proseke. Mislim da su ova rešenja nepovoljna, kao što je i sledeći član 112. kada govorimo o visini novčane naknade. Ovde se uzima 60% od osnovice, ranije rešenje je bilo 70% i bilo je 2% za svaku navršenu godinu osiguranja. Sasvim je jasno da je ovo rešenje u odnosu na neka prethodna rešenja mnogo nepovoljnije po sve korisnike ovih usluga. Ili u nekom sledećem stavu gde više nema ni 60%, nego se ide sa 50%. Znači, sva ova rešenja su restriktivna i u ovom prethodnom članu, kada je reč o roku za podnošenje zahteva i u o osnovici utvrđivanja i o visini novčanih naknada. Sva rešenja su nepovoljnija nego što su bila ranije i bez obzira, često se kaže - džabe takva rešenja kada ne mogu da se realizuju. Uvek je bolje da ta rešenja postoje, a uvek će se naći način da se ona realizuju.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 111. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Vlatko Sekulović. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 111. amandman je podneo narodni poslanik Bratislav Đurić. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 112. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković, Dragan Tomić, Stevan Gudurić, Zoran Nikolić i Vladimir Garčević. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 112. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Cvetković i Hranislav Perić. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 112. amandman u istovetnom tekstu su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić, Borislav Pelević, Dragan Marković, Petar Petrović, Jelena Maslovara - Relević i Ana Tasić i narodna poslanica Nataša Jovanović. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 112. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Vlatko Sekulović. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 113. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 113. amandman je podneo narodni poslanik Vlatko Sekulović. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor su prihvatili ovaj amandman. Na član 113. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Đura Lazić i drugi. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Đura Lazić, kao ovlašćeni predstavnik grupe poslanika poslaničke grupe SPS.
Poštovano predsedništvo, uvažene kolege i koleginice narodni poslanici, poslanička grupa SPS smatra da ovaj član 113. treba da pretrpi određene izmene i to da se reči "od minimalne zarade utvrđene u skladu sa zakonom" zamene rečima "od 40% prosečne mesečne zarade po zaposlenom ostvarene u Republici prema poslednjem objavljenom podatku za mesec u kojem se vrši isplata novčane naknade". Mi mislimo da se ovim predlogom amandmana postiže veći stepen uravnoteženosti socijalnih primanja i socijalnog položaja nezaposlenih, jer očito da se odredbama iz prethodnih članova ta razlika stvara i da je vidljiva, a posebno tekst u članu 112. to dodatno ističe. Pročitao sam obrazloženje, kao razlog za odbijanje ovog amandmana, od strane predstavnika Vlade - resornog ministarstva, u kome se kaže: "Najmanji iznos novčane naknade utvrđen je u visini minimalne zarade koju primaju zaposleni. Na taj način u potpunosti je izjednačen nivo materijalne sigurnosti nezaposlenih korisnika novčane naknade i zaposlenih koji primaju minimalnu zaradu". Vidite, ovde ne stoji kolika je minimalna zarada. Sve je nejasno. Našim amandmanom bismo mi precizirali iznos onog minimuma koji nezaposleni radnik treba da primi; dakle, preciznije i korisnije za nezaposlene koji ostvaruju određena prava u Nacionalnoj službi za zapošljavanje. Zato bih apelovao da se ovaj amandman prihvati. Uostalom, ako je cilj rešavanje socijalnih problema preko raznih socijalnih programa od strane vladajuće većine, onda ne bi trebalo od toga odstupati. Ovakvim rešenjima, koja predlažete, mislim da odstupate i samo se deklarativno izražavate za socijalni program, a u suštini, donosite odredbe koje idu na štetu nezaposlenih i na štetu radnika.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 115. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi. Vlada i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Socijalistička narodna stranka.
Rekao sam da ću se osvrnuti na član 112. Mislim da je procenat od 60% mali da bi podmirio osnovne potrebe porodice. Predložio sam da taj procenat bude 75% od onoga što je predviđeno, znači, od prosečne plate, a da se stav 2. i 3. brišu. Osnovna intencija jeste da bi ovaj deo bio povoljniji po nezaposlenog, njegovu porodicu i omogućio bi, verovatno, da može i dete da uputi u školu i da može da preživi, imajući u vidu da je potrošačka korpa negde 13, 14 ili 15.000, ko zna, kaže da su izbacili neke proizvode. Kada imamo amandman na član 115, uz sve ovo sam predložio da se u tački 1) reči "od jedne do pet godina" zamene rečima "od šest meseci do dve godine", a u tački 2) reči "pet do 15 godina" zamene rečima "od šest meseci do četiri godine". Znači, svuda da se ublaži ta restriktivnost koja je pogubna po radnike. Ona se ne može eliminisati, jer onaj koji ostaje bez posla, on je u veoma teškoj situaciji. Ali, ako se ta prava omogućavaju, onda onima koji su u toj situaciji ona ipak treba da budu ublažena i da im omogućavaju da nađu neko novo rešenje, posao itd. Prema tome, ovaj zakon i ovo u članu 115. znatno pogoršava rešenja u odnosu na prethodna zakonska rešenja. Još jednom dolazimo do zaključka da je zakon restriktivan, nepovoljan i da treba da se promeni nešto u tom delu. No, pošto ministar ne želi to da uradi po koncepciji, znači, treba tražiti.
Da li se još neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS.
Dame i gospodo narodni poslanici, ministre, član 115. je restriktivan, mnogo su gora rešenja nego što su bila do sada. Primera radi, vi ste videli: trajanje prava na novčanu naknadu, kod vas tri meseca do 24 meseca, a u naše vreme tri meseca do devet meseci rada; šest meseci - od tri do pet godina; 12 - od 15 do 20; 18 od 20 do 25; 24 od 25 do 30. Ono što je bilo najvažnije, vrhunsko dostignuće tog zakona - preko 30 godina, novčana naknada do penzije ili do iznalaženja adekvatnog posla. To je bilo rešenje. Radnici i danas žale za tim rešenjem koje će nestati koliko sutra, kada se izglasa sve ovo. Da se ne bih javljao ponovo i o ovom članu koji govori o umanjenju novčane naknade, (član 118.), ovde se kaže: "Nezaposlenom se iznos novčane naknade srazmerno umanjuje za iznos prihoda koji ostvari na osnovu autorskog ugovora, obavljanja zanatskih i drugih poslova". Zašto da se umanjuje? Zamislite, čovek inače prima neku malu crkavicu po osnovu ove novčane naknade i sad je još plus slikar i vi ustanovite da je on za tu sliku zaradio toliko i toliko i sada - Äajde da mu smanjimo novčanu naknadu. Mislim da to rešenje nije korektno i da to treba izmeniti i prihvatiti naše amandmane koji se odnose na član 118.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 115. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušan Cvetković i drugi. Predstavnik predlagača i nadležni Odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 115. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Ljubojević. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član115. amandman je podneo narodni poslanik Vlatko Sekulović. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član116. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član116. amandman je podneo narodni poslanik Bratislav Đurić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član116. amandman je podneo narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Sledeći amandman, po sadržaju je predlog da se naslov iznad člana 118. i član 118. brišu, a podneli su ga zajedno narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član118. amandman u istovetnom tekstu zajedno su podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi; i zajedno narodni poslanici Marko Ćulibrk i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, ovlašćeni predstavnik, poslanička grupa Socijalistička narodna stranka.
Ovaj član 118. kaže; "Nezaposlenom se iznos novčane naknade srazmerno umanjuje za iznos prihoda koji ostvari na osnovu autorskog ugovora, obavljanja zanatskih i drugih poslova ili na drugi način stečenog prihoda". Mene bi lično interesovalo šta je to drugi način stečenih prihoda i ko će to da utvrdi, koja će to inspekcija da uradi, ako je 60% na berzi rada malo, ako nema nikakve nadoknade - pa još manje?! Sada, ako uzmemo da nešto treba da privredi, znači da razreši pitanje preživaljavanja porodice, mi ćemo to umanjivati. Složio bih se ako je to radionica koju ima kod kuće, pa radi radionica i nema prijavljeno, ima na berzi rada da se to umanjuje. Nema nikakvih problema. Ako on negde ode da uradi neku dnevnicu i bude prijavljen, pa treba mu umanjiti taj deo, jer je hteo da pomogne da se porodica prehrani, taj deo je trebalo definisati u kojim uslovima se to umanjuje; ono za šta je moguće, utvrditi adekvatno na terenu.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član120. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član121. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član122. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Radojko Petrić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član124. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branislav Ivković i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Da.)
Nešto smo preskočili, sada ćemo brzo završiti. Rekli smo da ministar ima vremena. Ovde, brojku od 25 godina radnog staža i više godina staža osiguranika, mi smo predložili da se zameni sa 20. Smatramo da je staž osiguranika od 20 godina, dosta vremena provedeno i dato društvenoj zajednici kroz doprinose i sve ono što je adekvatno iz rada. Smatramo da za te ljude, treba godine staža pomeriti na 20 umesto 25 godina. Na kraju, želeo bih da kažem, ovaj zakon ima dosta restriktivnosti i imajući u vidu nepovoljna rešenja, Socijalistička narodna stranka neće za njega glasati.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 129. amandman je podneo narodni poslanik Leila Rudžić-Trifunović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Na član 129. amandman je podneo narodni poslanik Bratislav Đurić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 129. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 132. amandman je podneo narodni poslanik Leila Ruždić-Trifunović. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 132. amandman je podneo narodni poslanik Bratislav Đurić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 136. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 136. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvato ovaj amandman. Na član 137. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman. Na član 137. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 138. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 138. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman. Na član 151. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Toma Bušetić i Miomir Ilić. Predstavnik predlagača i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 151. amandman je podneo narodni poslanik Bratislav Đurić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Na član 151. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Lukić i drugi. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se još neko od ovlašćenih učesnika javlja za reč? (Ne.) Sledeći amandman, po sadržaju, podnela je narodna poslanica Leila Ruždić-Trifunović, ali je povukla amandman na sednici Zakonodavnog odbora. Predlog da se posle člana 155. doda novi član, podneo je, kao amandman, narodni poslanik Bratislav Đurić. Vlada i Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja su prihvatili ovaj amandman. Vlada Republike Srbije podnela je amandman kojim je predložila da se posle člana 155. doda novi član. Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja je prihvatio ovaj amandman. Pošto smo završili pretres Predloga zakona, u pojedinostima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Saopštavam da će Narodna skupština u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na zajednički načelni pretres o: - Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji; - Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na promet; - Predlogu zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Srbiji i Crnoj Gori kao garantu prema Evropskoj banci za obnovu i razvoj po zajmu Republičkoj direkciji za puteve. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona, kako je to predložio narodni poslanik Siniša Mitrović, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa podsećamo vas da shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe, srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ako već to nisu učinile, da podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika u raspravi u načelu i to, zajednički načelni pretres o prethodno pomenutim zakonima. Otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na promet; Predlogu zakona o davanju kontragarancije Republike Srbije Srbiji i Crnoj Gori kao garantu prema Evropskoj banci za obnovu i razvoj po zajmu Republičkoj direkciji za puteve. Predlog po Poslovniku narodni poslanik Siniša Mitrović, zamenik predsednika poslaničke grupe DOS - Reforma Srbije.
Uvažena gospođo Čomić, na osnovu člana 81. s obzirom na to da smo otvorili raspravu o tačkama 2, 3. i 4. dnevnog reda, predlažem da okončamo raspravu i da nastavimo u utorak, da uvažimo kolege da imaju pravo da podnesu liste i da ministar može da se izjasni o tome. Molim da se Skupština o tome izjasni.
Na predlog narodnog poslanika za danas skraćujemo rad u popodnevnom delu za petnaest minuta i u 17,46 završavamo rad u popodnevnom delu sednice. Rad nastavljamo u utorak, 8. jula u 10,00 časova, zajedničkom raspravom u načelu. Reč će imati predstavnik predlagača za sva tri zakona, mr Božidar Đelić, ministar finansija i ekonomije.