Hvala puno. Uvaženi gospodine Dačiću, poštovani narodni poslanici, poštovani građani Srbije, pred vama su danas tri sporazuma čije potvrđivanje je izuzetno važno za dalji razvoj naše ekonomije i jačanje bilateralnih odnosa sa pojedinim zemljama, potpisnicima ovih sporazuma. Pred vama je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine o uzajamnom priznavanju Programa AEO Uprave carina Ministarstva finansija Republike Srbije i Programa za upravljanje kreditima preduzeća Generalne carinske administracije Narodne Republike Kine. Dakle, ovaj sporazum treba da doprinese daljem jačanju i uspostavljanju bližih ekonomskih odnosa između Narodne Republike Kine i Republike Srbije. Cilj ovog sporazuma je otklanjanje prepreka u međusobnoj trgovini između strana potpisnica, unapređenje bezbednosti u prometu roba bez ometanja trgovinskih tokova, a ostvarenje, naravno, navedenih ciljeva treba da doprinese još većoj trgovinskoj razmeni između Srbije i Kine. Pred vama je takođe i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o podsticanju investicija između Vlade Republike Srbije i Vlade Sjedinjenih Američkih Država. Izuzetno, izuzetno važan sporazum, sporazum koji je proizašao iz tzv. Vašingtonskog sporazuma koji je potpisao predsednik Vučić sa bivšim predsednikom SAD Donaldom Trampom. Dakle, na osnovu ovog sporazuma, ono što želim da vam kažem danas i o čemu želim da govorim, to je da smo uspeli tokom jučerašnjeg dana da napravimo konačni dogovor sa Američkom razvojnom agencijom, dakle sa DFC, o prvih 400 miliona dolara garantne šeme za privredu Srbije. Ako se sećate prošle nedelje, mi smo, odnosno vi ste izglasali dve nove garantne šeme, odnosno dodatnih milijardu evra na postojeće garantne šeme koje Republika Srbija daje preduzećima kako bi ublažili negativne posledice Kovida-19. Ovde govorim o još jednoj garantnoj šemi, a upravo na osnovu ovog sporazuma sa Vladom SAD. Dakle, 400 miliona dolara garantne šeme sa Američkom razvojnom agencijom. Potvrdu smo dobili tokom jučerašnjeg dana i očekuje nas potpisivanje formalno i sporazuma, završetak njihovog sporazuma sa poslovnim bankama u Republici Srbiji i u narednih mesec, dva dana očekujem i da taj novac budu domaćim preduzećima na raspolaganju i za kredite, za likvidnost, za inovacije, za investicije, za sve ono što treba da doprinese još bržem ekonomskom razvoju naše zemlje. Naravno, ne treba mnogo govoriti o tome koliko je za nas ovaj sporazum sa SAD važan, jer daje jedan kredibilitet, ne samo reformama koje trenutno sprovodimo, nego o odgovornoj ekonomskoj politici koju vodimo već nekoliko godina unazad i, naravno, perspektivama razvoja naše ekonomije. Samo se zapitajte da li bi Američka razvojna agencija došla u Srbiju, da li bi stavila na raspolaganje i novac američkih poreskih obveznika da ne veruje u našu zemlju i ne veruje u ekonomsku perspektivu Republike Srbije. Dakle, veoma, veoma važan sporazum. Konačno, pred vama je i Zakon o potvrđivanju Aneksa 1 Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske o saradnji u oblasti sprovođenja prioritetnih projekata u Republici Srbiji. Dva su projekta ovde identifikovana i najvažnija. Dakle, to su projekti izgradnje metroa u Beogradu i to je projekat koji se odnosi na unapređenje elektrodistributivnog sistema u našoj zemlji. Ono što je važna vest za vas jeste da ove nedelje usvajamo, na Vladi će se usvojiti zakon o metrou. Taj zakon će se u naredne dve nedelje naći i pred vama, pred poslanicima Narodne skupštine. To je poseban zakon koji definiše, ne samo proces, metodologiju, proceduru izgradnje metroa, nego takođe i sistem upravljanja metroom kada se on bude izgradio, što je takođe veoma važna komponenta. Mi smo na korak sa tim zakonom, korak smo bliže i pokretanju izgradnje, odnosno same izgradnje prve linije metroa koju očekujemo do kraja godine. Da vas podsetim, prva linija metroa 21,3 kilometra. Kao što smo obećali i više puta ponovili, taj višedecenijski san građana Srbije i građana Beograda krenućemo da ispunjavamo već ove godine. Sa ovim zakonom, sa ovim sporazumom, pošto će jedan deo metroa graditi i kompanije iz Francuske, mi krećemo u izgradnju metroa do kraja 2021. godine. Taj projekat, ne samo da je važan infrastrukturni projekat, ne samo da doprinosi razvoju naše ekonomije, podizanju našeg BDP, zapošljavanju naših radnika, naše radne snage, nego je, na kraju krajeva, red da grad Beograd, možda jedini grad u Evropi sa toliko stanovnika, konačno i dobije metro kako bismo relaksirali i olakšali saobraćaj kroz naš glavni grad. Dakle, tri veoma važna sporazuma koja su plod dugih razgovora i pregovora sa pojedinim zemljama, ali koja su za nas veoma važna i kao i do sada ostajem na raspolaganju svima vama za bilo koje pitanje, ukoliko ih budete imali, tokom ove rasprave. Hvala puno.
Hvala. Izvestioci odbora imaju reč. Aleksandra, vi kao izvestilac? (Da) Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, mi smo razmatrali na Odboru za finansije kada smo imali ceo ovaj set zakona i ove sporazume i negde ovo dolazi kao kruna svih ovih tema kada je u pitanju ekonomija, počelo je sa rebalansom, zatim sa rešavanjem problema koje smo imali u poslednjih 20. godina kada je u pitanju poreska politika i osiguranje i uvođenje novih zakona koji se odnose na elektronsko fakturisanje i sada imamo sporazume koji se odnose na Republiku Srbiju i sa Narodnom Republikom Kinom, SAD i sa Republikom Francuskom. Kao što vidite, mi danas raspravljamo, praktično, o sporazumima koji su nastali kao posledica odgovornog vođenja i spoljne i unutrašnje politike kada je u pitanju i EU, i Narodna Republika Kina. Znači, i istok i zapad, kao i SAD. Do sada se nije desilo, u poslednjih stvarno 30 godina, da Srbija ima prilike da na ovaj način na jednu sednicu stavi sporazume koji će ići, pre svega, iz oblasti strateških projekata i kad govorimo o saradnji carinskih uprava, kad je u pitanju protok roba i usluga između kineske robe i srpske robe i saradnja ove dve institucije. Kada govorimo o strateškim projektima kada je u pitanju ekonomski razvoj od strane investicija SAD, ali pričamo i o projektu o kom govorimo 50 godina, kao što je metro u Beogradu i govorimo o podršci Francuske na ovom projektu kroz saradnju kompanija. Ali, primetićete u ovom projektu promene koje se odnose na sam sporazum, kada je u pitanju saradnja ne elektroprivrede Srbije, već Elektrodistribucije Srbije, zato što mi dobijamo brze pruge, gde će vozovi ići od 200 i 300 kilometara na sat, što jednostavno, u ovom regionu još ni jedna zemlja neće postići. Kada uzmete u obzir projekat brze pruge Beograd-Budimpešta i nove informacije koje imamo i Brisela od gospodina Aleksandra Vučića da ćemo imati otvaranje nove pruge Beograd-Skoplje, vi onda stvarno imate Srbiju budućnosti koja će potpuno promeniti i ekonomske aktivnosti ove zemlje, ali promeniće i odnos i istoka i zapada prema nama. Pre svega, mislim da građani Srbije će imati koristi od svih ovih sporazuma, od ovih strateških projekata i na kraju krajeva, naša deca jednostavno neće morati više da odlaze u zemlje EU da rade, već će sve te strane kompanije doći ovde, otvoriti nova radna mesta, jer ovi sporazumi predstavljaju nova radna mesta, nov posao, podizanje plata i penzija, jednostavno rame uz rame stajemo uz sve razvijene ekonomije istoka i zapada. Zato mislimo da je od velikog značaja na Odboru za finansije, što smo razmatrali ove sporazume, jer to daje nama jedan vetar u leđa da pričamo o visokom stopama rasta koje su projektovane ovim budžetom za ovu godinu. Hvala.
Hvala. Idemo sada na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Muamer Zukorlić ima reč. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnikom, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su tri važna sporazuma, tri, možemo kazati, sporazuma koje zemlja potpisuje, odnosno potvrđuje sa tri, možemo slobodno reći, svetske sile. Retka je prilika kada se istovremeno dešavaju ovakvi događaji, odnosno potpisuju ovakvi sporazumi i zapravo ovo predstavlja jedan od pokazatelja da ova zemlja uprkos činjenici da je iza sebe imala tri decenije veoma burne za svoj politički i svoj diplomatski život i kada prolazite tako burnim talasima i nemirnim morem, u regionalnom okruženju, ali isto tako i na međunarodnom planu, onda nije lako uspostaviti pravi kurs, pronaći se, prevazići sve izazove i opasnosti tih burnih talasa i nastaviti pravim putem. Znate dobro, a može se to i jasno čuti i u političkom i u intelektualnom diskursu, svakodnevno poslednjih godina, zapravo svih ovih godina nekako na tim odnosima sa važnim međunarodnim faktorima, uglavnom svi osećaju da mogu biti ti koji će isplanirati kurs države zato što se oni koji možda nemaju dovoljno uvid u međunarodne odnose, oni koji možda dovoljno ne poznaju međunarodne odnose, nekada olako zauzimaju stavove i u pogledu uspostave i održanja odnosa sa pojedinim, a posebno najvažnijim međunarodnim faktorima. Vrlo često se olako zauzimaju i promovišu ti stavovi, čak nekako navijački, kao da imamo svetsko prvenstvo u fudbalu pa eto, meni je simpatična ova reprezentacija, ja sam za njih, a ove nešto ne volim iz nekog razloga pa sam protiv njih. Može to tako i u fudbalu i u svim drugim sportovima, može i u politici kada su u pitanju oni koji nisu na prvoj liniji politike. Ljudi na sijelima, posjecima, kafanama, mogu da iznose svoje stavove kakve hoće i mogu da podržavaju zbližavanje sa bilo kojom zemljom ili da se protive tome, ali mi koji smo na prvoj liniji fronta, treba da znamo da naša reč nije obična reč, čak i kad mi mislimo da jeste. Naša reč nas ovde u Narodnoj skupštini, a potom i svih drugih važnih faktora koji imaju prilike nastupati javno, pre svega na medijima, zapravo su reči koje imaju pravac kretanja, pre svega prema svojim građanima gde oblikujemo njihovu svest ili utičemo na oblikovanje njihove svesti, a osim toga te reči idu i van prema onim faktorima koji, kao što znate i kao što vidite, evo i kroz ove sporazume, da mogu da budu na našoj strani, a mogu i da budu protiv nas. Istina, ovo nisu nove teme. Ovo nije nešto gde je moguće izgovoriti neke novine, neke genijalnosti, ali definitivno jesu toliko važne teme da ih ne možemo staviti po strani baš zato što smo ih previše potrošili, baš zato što se o njima previše govorilo. Da, ova zemlja je odlučila da ima kurs neutralnosti. Inače, sa aspekta pravde i pravičnosti, sa etičkog, ljudskog aspekta uvek je neutralnost ili sredina nešto što je najbolje, nešto što se najbolje brani, nešto što je najlakše zastupati. Čak i strateško-taktički uvek kada ste na sredini vi imate najlakšu ili najbolju priliku da nekad, ako zatreba, malo odete u desno ili levo, sa sredine vam je to najlakše. Dakle, imajući te momente u vidu i taj etički i taj pragmatički, dakle Srbija je generalno ili načelno zauzelo dobar kurs. Međutim, ovo je politika, ovo su međunarodni odnosi i pored toga što treba zastupati i etičke i ljudske stavove, svakako i pragmatičke, ali da bismo imali uspešan kurs u međunarodnim odnosima jako je važno imati izuzetno istančan osećaj i za ono što žele, što nameravaju, što kane, što hoće i što neće ti međunarodni faktori, odnosno pre svega te svetske međunarodne sile. Dakle, tek tada, ukoliko uspostavimo balans između tih relacija, odnosno između tih momenata sa jedne strane, interes ove zemlje i kurs koga je ona generalno izabrala i koga generalno promoviše i zastupa, ali isto tako treba biti krajnje svestan da biste do kraja vodili tu suverenističku ili indenpendističku politiku, da biste do kraja mogli zastupati isključivo svoj interes i zastupati isključivo svoje stavove, pa i svoje principe. Onda to jedino možete ukoliko ste svetska sila ili barem regionalna sila u određenoj meri. Ukoliko to niste, a nismo, dakle ovo je jedna važna zemlja, ozbiljna zemlja, velika zemlja u regionalnom smislu, ali isto tako mala zemlja u međunarodnom pogledu, zato je izuzetno važno upravo uspostaviti svoj politički i međunarodni kurs, ali i diskurs upravo na tom konceptu, na konceptu ravnoteže između tih težnji koje imamo i suštinskih interesa i principa, ali isto tako i svih težnji koje tu postoje. Zato upravo i ovu sednicu smatram važnom, odnosno ova tema čini ovu sednicu posebno važnom. Ne znam da li je to planirano, pretpostavljam da nije. Prosto u frekvenciji priprema aktivnosti koje Narodna skupština ima, gde smo, dakle, servisirani od strane Vlade, zapravo pretpostavljam da su ovo rutinske aktivnosti, da su ovo rezultati nečega što se mesecima ili godinama radi. Ali, zapravo potpisivati istovremeno, odnosno verifikovati sporazum sa SAD, sa Kinom i sa Francuskom zapravo pokazuje da polako ova zemlja uspeva da ispliva iz tog, kako rekoh, burnog mora koje, znate i sami, šta nam je donelo, šta se preživelo pune tri decenije. Dakle, ukoliko imate disoluciju jedne države kakva je bila Jugoslavija po svim tim etapama koje su sada, hvala Bogu, iza nas, sa sve ratovima, sukobima, turbulencijama, sankcijama, sa svim tim cepanjima, slobodno mogu kazati, unutar državnog bića, unutar svih relacija u samoj zemlji, a potom i svih lomova koji su se dešavali na međunarodnom planu u odnosu na ovu zemlju, dakle pronaći pravi put nakon toga, a pravi put je stabilan put. Šta je pravi put u međunarodnim odnosima za jednu zemlju? To je onaj put kojim će zemlja ostvariti najbolji mogući ambijent za svoju bezbednost, odnosno stabilnost, pre svega. Tu mislim na sveukupnu stabilnost, uključujući i ekonomsku stabilnost, uključujući i sve druge aspekte bezbednosti i stabilnosti, očuvanje svog integriteta, suvereniteta. Dakle, bezbednost, odnosno stabilnost je na prvom mestu, a potom i zdrav ambijent za razvoj, zdrav razvojni ambijent. Dakle, to su dva ključna momenta, odnosno dve odrednice koje jasno govore o tome da li je zemlja uspostavila dobar kurs, odnosno da li je pronašla taj svoj pravi put u međunarodnim odnosima. Svakako da mi, kada su u pitanju međunarodni odnosi, da kažem, tri su ključna nivoa gradnje međunarodnih odnosa. Prvi nivo je svakako regionalni nivo, odnos sa komšijama, odnos sa susedima, odnos sa zemljama i narodima oko nas ovde na Balkanu. O tome smo više puta govorili, a to je svako inspirativna tema. On je, zapravo, prvi nivo. To nije nikakvo naše otkriće, nije to nekakva, nikakva posebna lekcija u gradnji međunarodnih odnosa. To je nešto na čemu smo mi svi odgajani, to je nešto što je deo naše kulture i tradicije, nešto što smo mi kao deca slušali od naših roditelja, dedova i pametnih ljudi dok smo izrastali. Dakle, bez dobrog komšijskog odnosa svi drugi odnosi neće dati prave rezultate. To potvrđuju u brojne narodne umotvorine, izreke. Između ostalog, u jednoj se kaže – da ti je bliži komšija nego daljni brat. Dakle, komšija je taj na koga si upućen. To je nešto što treba da zapravo dobije kontinuitet i još jači podsticaj u pogledu temeljnosti naše međunarodne politike, pre svega regionalne politike, odnosno daljeg jačanja i unapređenja odnosa sa komšijama. Istina, mi i u tom pogledu imamo, da kažem, dobar generalni stav, dobre načelne stavove, dobre proklamacije na nivou države, ali ono što fali jeste, i ne samo u ovom aspektu gradnje međunarodnih odnosa, odnosno gradnje komšijskih odnosa, nego vrlo često i u nekim drugim temama, fali nam da imamo dobru harmoniju između onog što su načelno proklamovani državni stavovi i onoga što se prati u prvoj, drugoj i trećoj liniji i politike i ostalih javnih nastupa i javnog diskursa. Tu bi morali, kao zajednica, celokupna zajednica ili nacija u državi, u državotvornom smislu da se bolje uigravamo, da budemo svesniji da nije dovoljno samo ono što će predsednik Republike ili predsednik Skupštine ili Vlada izjaviti ili deklarisati, da je jako važno šta govorimo svim mi, šta govore političari, intelektualci prvog i drugog reda. Naravno da ovo ne znači da treba ograničiti slobodu stava, slobodu mišljenja. Treba da imamo i polemičke stavove, odnosno razgovore i različite stavove i kritičke stavove i na temi međunarodnih odnosa i na svim drugim temama. Ali ukoliko odaberemo jedan kurs dobro bi bilo da bar imamo većinski stav i na političkom i na intelektualnom nivou koji će podržavati taj kurs i zapravo tim diskursom potvrđivati da smo u tome iskreni, jer ukoliko imamo taj raskorak gde imamo na najvišem državnom nivou određene stavove, dobre stavove, pacifističke stavove, razvojne stavove, koji podstiču dobru regionalnu, dobru međunarodnu saradnju, ukoliko to imamo, a onda odmah iza tog vrha države imamo drugačije stavove koji zapravo negiraju takvo opredeljenje verujte to ostavlja jedan neozbiljan utisak, to ostavlja da mi to radimo licemerno, taktički, da imamo nekog ko je zadužen da mazi i pazi nekoga, ko je zadužen da udara i ujeda itd. To je pogrešno. To je pogrešno, a evo mi to možemo da vidimo kroz Narodnu skupštinu, pogotovo kroz određena nadležna tela. Permanentno dobijamo, o čemu ste i obavešteni, određene izveštaje od strane međunarodnih institucija, evropskih i nekih drugih i onda se začudimo i neprijatno nam bude kada imamo određene, da kažem, negativne izveštaje. Neću naravno kazati da se sa tih pozicija prave uvek pravedni izveštaji. Mi zapravo treba da učinimo sve što je do nas da budemo, neću reći da budemo dobri da se nekome dodvorimo, mi treba da budemo dobri zbog nas, ne zbog njih. Mi treba da pokažemo ono što je pre svega bazirano na našoj tradicionalnoj ljudskosti, da gradimo jednu iskrenu politiku i prema unutrašnjosti i prema vani, da budemo dosledni sa onim što proklamujemo načelno i sa onim što pratimo u svakodnevnim našim političkim nastupima i tumačenjima, barem primarno, barem većinski. To ukoliko radimo, verujte, smanjićemo prostor za određena rovarenja, ako tako mogu kazati, na međunarodnom planu protiv ove zemlje. Dakle, mislim da tu moramo pojačati ozbiljnost, pojačati profesionalnost, pojačati doslednost i verujte da ćemo na taj način mnogo više doprineti ovoj zemlji. Verujem, ja mislim da je 30 godina bilo dovoljno da ispraznimo sve te nacionalizme, sve te frustracije, sva ta naša nezadovoljstva, svo to što nam je bilo možda zabranjeno tokom 20. veka, posebno u tim vremenima jednoumlja da kažemo, previše je 30 godina tog pražnjenja. Mislim da je došlo vreme da prosto, da podvučemo crtu na to da gradimo politiku ko će više ujesti, onaj tamo je rekao - sad ćemo mi još jače sa ove strane, verujte to ne donosi nikakvo dobro. Nama treba da bude, dakle put gradnje, odnosno put naše afirmacije argument protiv svih koji pokušaju da nas isprovociraju, uvrede ili šta god drugo da urade negativno. Ne da se takmičimo sa njima u tome ko će koga više da oblati, jer ukoliko imamo poziciju da se već zemlja nametnula sa svim ovim ekonomskim inicijativama, sa svim ovim infrastrukturnim investicijama, sa evo vidite i ostalim da kažemo aktivnostima, uključujući borbu protiv kovida, imunizaciju, pomoć zemljama oko nas, otvorenost zemlje da se i strani državljani vakcinišu, vidite koliko su ta dobra dela. Verujte, ta dobra dela su toliko bila moćna i jaka, bez obzira što neki čak pokušali i to, pokušali su i to da omalovaže, pa ne znam to je iskreno, pa nije iskreno. Nebitno je to kako će ko, nebitno je kako će loši kvalificirati. Dobro delo je najjače oružje, to je najjače oružje u diplomatiji. Dakle, uvek će biti onih koji će i to probati da ospore, ali će njih biti jako malo. Drugo, neće imati efekta njihovo osporavanje. Dakle, dobrim delom mi moramo da pobeđujemo, kao što smo ponudili vakcine, ponudili razne oblike pomoći, zapravo na tom kursu zemlja treba da nastavi. Verujte, ne postoje neprijatelji koji će uspeti to da opstrujiše i da to zaustavi. Na kraju krajeva, to je utemeljeno i u našim svetim knjigama, i u hrišćanskoj tradiciji, i nauku, i u islamskoj tradiciji nauku, ti etnički principi su jednaki. Znači, na loše uzvrati dobrim, pa će ti neprijatelj postati prijatelj. To je sveta proklamacija koja nikada ne može biti potrošena. Ona nikada neće potrošiti svoju snagu. U trenutku neko neće biti zahvalan, ali dubina našeg srca, snaga našeg bića, u tom dobrom delu će se zapravo potvrditi sa kontinuitetom. Ukoliko se odmah nakon toga naljutimo, jer nam neko nije zahvalio, to znači da je naše dobro delo plitko. Dakle, to je kurs na koji želim da ukažem i koga će Stranka pravde i pomirenja i kroz svoje narodne poslanike, i kroz sve svoje druge aktivnosti podržavati taj pravac i to je zasigurno pravi put koji će ovoj zemlji doneti dobro. Sa velikima, sa velikim silama, što bi se reklo, pametno. Ne stajati šleperu na put, i kada je upravu i kada nije upravu sklonite mu se sa puta. Nije pametno fići da stoji pred šleperom, sto puta neka imaš prvenstvo prolaza, skloni se neka on prođe, pa ćemo mi kasnije raspraviti ko je bio upravu. Dakle, to je jedini način i drago mi je i da možemo i sa istokom i sa zapadom, ali ja bih ipak poređao po snazi, po moći, po uticaju. Neka ide prvo najveći šleper, pa onda onaj manji polako. To je pravi put i to je jedino pametno i jedino što može da nam donese dobre efekte. Ovi sporazumi zapravo pokazuju da tim putem idemo, samo ga dalje treba brusiti, nijansirati pametno, oprezno, korektno, ljudski, pošteno, komšijski, bratski. To su vrednosti koje ne mogu nikada na nas izdaju i verujte na tom putu, sa tim kursom zasigurno možemo imati budućnost koja je bolja o prošlosti. Hvala vam.
Hvala. Reč ima Jasmina Karanac. Izvolite.
Hvala predsedniče. Poštovani ministre Mali, koleginice i kolege narodni poslanici, mi danas ovde raspravljamo o potvrđivanju tri značajna i dobra sporazuma između Srbije i tri velike svetske sile Kine, Amerike i Francuske. Ti sporazumi su važni za ekonomski napredak i modernizaciju Srbije, za lakše i efikasnije poslovanje preduzeća, a tiču se carina, podsticanje investicija i saradnje u oblasti sprovođenja prioritetnih projekata. Kada govorimo o ovakvim vidovima saradnje Srbije sa velikim igračima na svetskoj političkoj sceni, svakako treba istaći da je strateško opredeljenje Srbije Evropska unija, ali i dobri odnosi i sa Amerikom, i sa Kinom, i Rusijom. To je rezultat dobro osmišljene i dobro vođene politike predsednika Aleksandra Vučića i Vlade Srbije uz podršku Narodne skupštine Republike Srbije. Srbija je danas lider u regionu po ekonomiji, po investicijama i u pogledu odgovora na zdravstvenu krizu izazvanu pandemijom korona virusa, ali je i pokretač povezivanja i saradnje zemalja regiona. To našu zemlju kvalifikuje za ozbiljnog partnera i sa zemljama EU, i sa istokom, i sa zapadom. Najnovija potvrda da EU ozbiljno računa na Srbiju je pre dva dana u Briselu obelodanjen zajednički projekat na izgradnji brze železnice od Beograda do Niša i od Niša do Severne Makedonije. Za taj projekat Srbija bi trebalo da dobije između 600 i 700 miliona evra bespovratnih sredstava od EU. To nije samo pruga, to je mogućnost za veći broj direktnih stranih investicija i deo ekološke zelene agende Srbije. Sve ovo govori da je naša zemlja čvrsto na koloseku evropskih integracija i usklađivanje spoljne politike sa politikom EU. To nas međutim ne ometa da sarađujemo i sa Narodnom Republikom Kinom sa kojom imamo sveobuhvatno strateško partnerstvo. U cilju unapređenja tog partnerstva i buduće ekonomske saradnje dveju zemalja, mi danas ovde raspravljamo o sporazumu koji su potpisale Srbija i Kina, a koji će doprineti pojednostavljivanju carinskih postupaka, odnosno otklanjanju prepreka u međusobnoj trgovini. Prema Sporazumu o priznavanju programa ovlašćenih privrednih subjekata za sigurnost i bezbednost, kompanije i u Kini, i u Srbiji koje steknu ovaj status, uživaće pojednostavljene carinske procedure pri pregledu dokumenata, kao i prioritet prilikom carinske provere robe kada izvoze, proizvode u drugu zemlju. Ovaj program ima za cilj da olakša carinjenje preduzećima za koja se smatra da imaju visok nivo poštovanja zakona, kreditnog statusa i sigurnosti. Kinesko-srpski sporazum o kome danas govorimo, prvi je dokument o saradnji te vrste, sklopljen između Kine i pet drugih zemalja, 17 plus jedan, koje nisu članice EU. To nam govori o odnosima i međusobnom poverenju dve zemlje. Sada ću citirati ambasadorku Kine u Beogradu, Čem Bo, koja je juče na sastanku poslaničke grupe prijateljstva ovde u domu Narodne skupštine izjavila – suočeni sa epidemijom, odnosi Kine i Srbije su izdržali test i uspešno nastavljaju da se razvijaju. Saradnja Kine i Srbije u borbi protiv epidemije postala je međunarodni primer dobre saradnje. Da kineska vakcina značajno doprinosi procesu masovne imunizacije u Srbiji govori podatak da je Srbija do sada uvezla tri miliona vakcina „Sinofarm“, koje pružaju ogromnu zaštitu i pomoć našem stanovništvu u borbi protiv pandemije Kovida – 19. Dobri odnosi Srbije i Kine doprinose i ekonomskom oporavku i jedne i druge zemlje. Ovde ću spomenuti i nekoliko projekata kroz koje su Kina i Srbija ostvarile značajan napredak u ekonomskim odnosima i gde se Kina pokazala kao pouzdan partner koji poštuje ugovorene rokove i kvalitet u izvođenju radova. To su izgradnja brze pruge Beograd-Budimpešta, gde Kina učestvuje u izgradnji deonice kroz Srbiju, kao i autoput „Miloš Veliki“ čiji dobar deo su izgradile kineske kompanije koje su trenutno angažovane i na izgradnji autoputa do Preljine do Požege. Mi koji dolazimo iz tog dela zapadne Srbije posebno smo ponosni na autoput „Miloš Veliki“ kojim brzo i bezbedno putujemo od Beograda do Čačka, a do kraja godine ćemo autoputem stizati i kroz veoma zahtevnu deonicu do Požege. Ako ne grešim, sutra će biti puštena u saobraćaj i obilaznica oko Beograda, a početkom maja počinje izgradnja Fruškogorskog koridora. Sve su to projekti koji realizuju kineske kompanije. Kada sam rekla da dobri odnosi Srbije i Kine doprinose i ekonomskom oporavku i jedne i druge zemlje, mislila sam i na kineske kompanije u Smederevu i Boru koje su u prošloj godini bile prvi i treći najveći izvoznik iz Srbije. Obe kompanije su se obavezale da će u potpunosti biti posvećene rešavanju ekoloških problema u ta dva grada i standardi zaštite životne sredine će morati da se poštuju. Kineske kompanije biće angažovane i na projektima izgradnje kanalizacione infrastrukture postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda i sanitarnih deponija u 65 lokalnih samouprava u Srbiji. Kada sve ovo sagledamo, vidimo da je veliki broj kineskih firmi angažovano u Srbiji, da sarađuje sa velikim brojem naših firmi i dolazimo do zaključka od kolikog značaja je donošenje Sporazuma o pojednostavljivanju carinskih postupaka, te pozivam kolege da ovaj sporazum i usvojimo. Mi ovde imamo još jedan važan predlog, a to je Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o podsticanju investicija između Vlade Republike Srbije i Vlade SAD. Ovaj dokument došao je kao konkretizacija Vašingtonskog sporazuma i on omogućava pružanje finansijskih usluga u Srbiji od strane međunarodne razvojne finansijske korporacije SAD DFC, koja je prošle godine otvorila kancelariju u Beogradu. To je prva Kancelarija DFC sa ove strane okeana. Sporazum, slobodno možemo reći, predstavlja važan iskorak u ekonomskim odnosima Srbije i Amerike, jer omogućava pružanje finansijskih usluga u Srbiji od strane jedne od najjačih međunarodnih finansijskih korporacija. Usvajanjem ovog sporazuma sredstva iz Fonda DFC služiće kao garancija za kredite koje srpska preduzeća budu uzimala od poslovnih banaka za potrebe obezbeđivanja likvidnosti, obrtnih sredstava i novih investicija. Cilj je da se podstaknu nove investicije, kako strane, tako i domaće, što bi omogućilo i nova radna mesta, a samim tim i razvoj privrede. Treba istaći da je Srbija jedan od prvih zemalja sa kojom je DFC sklopila Ugovor o podsticanju ulaganja i finansijskoj podršci malim i srednjim preduzećima, kako bi se što lakše prevazišle ekonomske poledice Kovida 19. Kao što smo čuli, a to je i dostupan podatak, DFC će raspolagati sa fondom od milijardu dolara koji će biti dostupan već u drugoj polovini ove godine i ta sredstva će moći da koriste firme i poslovne banke, a cilj je da se podrška izvede u saradnji sa domaćim komercijalnim bankama. Ideja o garantnom fondu je dobra i primenjuje se u mnogim zemljama. Fond DFC daje mogućnost za širok spektar delatnosti, kao što je podrška razvoju obnovljivih izvora energije, omogućuje studije izvodljivosti za različite vrste projekata i podstiče razvoj malih i srednjih preduzeća. Ovde treba podsetiti da su dve najveće investicije predviđene Vašingtonskim sporazumom autoput i pruga od Niša do Prištine i mi verujemo u kontinuitet američke administracije, bez obzira što je u međuvremenu došlo do promene vlasti, jer Amerika je ozbiljna zemlja i zato ne treba dovoditi u sumnju ove projekte. Da bi Fond profunkcionisao u Srbiji i da bi se lakše došlo do realizacije postavljenih ciljeva, Skupština treba da ratifikuje ovaj sporazum, što ćemo mi, nadam se, učiniti u danu za glasanje. Treći Sporazum između Vlade Republike Srbije i Francuske o saradnju u oblasti sprovođenja prioritetnih projekata u Srbiji je takođe potvrda prijateljstva i dobrih odnosa dveju zemalja. Ovim sporazumom biće omogućeno sprovođenje projekata koji se odnose na unapređenje energetske efikasnosti. Građani Srbije su i upoznati i zainteresovani za ovaj projekat, a mi smo pre nekoliko dana ovde u Skupštini usvojili zakon. Projekat predviđa i unapređenje elektroenergetske mreže da bi se omogućilo bolje upravljanje potrošnjom, kao i smanjenje gubitaka struje, što predstavlja veliki problem. Sporazum se, takođe, odnosi na početak izgradnje metroa u Beogradu, što će unaprediti mnoge oblasti, počev od rasterećenja saobraćaja, lakšeg i bržeg prevoza, do poboljšanja životne sredine u prestonici. Takođe, izgradnja metroa omogućiće i nova radna mesta, kao i angažovanje brojnih firmi, što će značajno doprineti privrednom rastu zemlje i poguraće rast BDP-a. Vrednost ovog sporazuma je blizu 600 miliona evra, a veći deo sredstava biće uložen u izgradnju prve linije metroa, od Makiša, preko centra grada, do Mirijeva. Oba ova projekta su, kao što sam i rekla, značajna za ekonomski napredak i modernizaciju Srbije i značajno će podići standard i olakšati život građanima. Zato će Poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije podržati kako prethodna dva, tkao i ovaj sporazum. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima Đorđe Kosanić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedniče Skupštine, poštovani ministre sa saradnikom iz ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su danas u ovoj objedinjenoj raspravi tri predloga zakona, bolje da kažem tri sporazuma, prvi između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine, drugi između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske i treći između Vlade Republike Srbije i Vlade SAD. Na samom početku reći ću da će Poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danu za glasanje podržati sve predloge iz ove objedinjene rasprave, tj. sve sporazume. Na samom početku, pre nego što govorim o samim predlozima zakona, moram da se osvrnem na to da smo danas svedoci da je u Srbiji opoziciona borba za golu vlast dotakla dno. Kada to kažem, imam na umu da je Marinika Tepić, a kada neko govori laži, moram da kažem gospođa laž, na račun Dragana Markovića Palme, koji je čovek koji je sa jedne strane sin, suprug, otac, ali sa druge strane i deda petoro unučadi, a za mene koji ga dobro poznajem i za sve one koji ga dobro poznaju dobar čovek, za koga je porodica svetinja, iznela niz najprizemnijih laži koje običan čovek ne može ni da zamisli. Ne znam do kada ćemo kao društvo biti spremni da tolerišemo da neko zarad jeftinih političkih poena, da neko zarad političkog marketinga se koristi ovakvim brutalnim lažima i da pri tome nikako i ni za šta ne odgovara. Sa druge strane, građani Jagodine, za koje se oni tobože zalažu, su pokazali koliko veruju brutalnim lažima. Na političkom mitingu, koji su neuspešno organizovali u Jagodini, bila je prisutna grupica njihovih botova i bukvalno osam Jagodinaca. Toliko o tome koliko im građani veruju. Očigledno da pojedini kvazi političari definitivno ne mogu da shvate da ih je narod pročitao, da je shvatio njihovu politiku koja počiva na tezi – što Srbiji gore, to nama bolje. Jedinstvena Srbija na čelu sa Draganom Markovićem Palmom ima preko sto hiljada članova i mi u potpunosti verujemo u nezavisnost sudstva, u samostalnost tužilaštva, jer to je, na kraju krajeva, preduslov vladavine prava. Znamo da ćemo u ovoj hajki na Dragana Markovića Palmu izaći kao pobednici, jer istina i pravda su na našoj strani. Moram da kažem, govoreći o ovome, da je Srbija prelepa zemlja, Srbija u svim segmentima ide krupnim koracima napred i ne smemo da dozvolimo da zarad jeftinih političkih poena neko pokušava da od Srbije napravi zemlju u kojoj se nevinost dokazuje, a krivica sa druge strane podrazumeva. Vraćam se na predloge zakona. Najpre, Predlog zakona, prvi, između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine o saradnji carinskih administracija dve zemlje. Svakako da će se njegovom primenom saradnja između dve zemlje podići na još viši nivo. Ovim sporazumom carinske administracije Srbije i Kine nastavljaju odličnu saradnju koja se prethodnih nekoliko godina odvijala i kroz okvirni Protokol za saradnju i olakšavanje postupaka carinjenja između Kine, Mađarske, srpske i makedonske carine. Ovaj sporazum potpisan je u Beogradu 2014. godine, u okviru samita Kine i zemlje centralne i istočne Evrope. Važna stvar za nas je da Kina principijelno podržava stav da naša južna pokrajina ne može da bude član Svetske carinske organizacije, kao i drugih međunarodnih organizacija. Odnos dve zemlje karakteriše intenzivan politički dijalog posete na najvišim nivoima. Srbija, još jednom da kažem, pridaje veliki značaj saradnji sa Narodnom Republikom Kinom i 2016. godine imali smo prvu posetu kineskog predsednika posle čak 30 godina. U toj poseti odnosi dve zemlje podigli su na nivo sveobuhvatnog strateškog partnerstva. Da kažem da obim robne razmene između dve zemlje u 2020. godini iznosio je nekih 3,2 milijarde evra, naravno da postoji prostor za još veću saradnju. Isto tako, dve zemlje ostvaruju veoma dobru projektnu saradnju u oblasti infrastrukture i energetike. Da kažem, neki od najznačajnijih projekata su Pupinov most, dakle, Zemun-Borča, deonica puta „Miloš Veliki“, zatim rekonstrukcija Termoelektrane Kostolac, a neki od najvećih kineskih investitora u Srbiji su kompanije „Ziđin“, koja je 2018. godine investirala u RTB „Bor“, kao i kompanija „Hestil“, koja je izvršila akviziciju Železare Smederevo. Isto tako, pomenuo bih, kada govorim o ovome, da je u Kragujevcu 2019. godine otvorena kineska fabrika „Jang Feng“ za proizvodnju komponenata za unutrašnjost automobila. Kada je, sa druge strane, reč o Sporazumu između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske o saradnji u oblasti sprovođenja prioritetnih projekta u Republici Srbiji, Francuska potvrđuje svoje interesovanje da podrži prioritetne strateške projekte u Srbiji i Francuska je veoma važan partner za Srbiju i njen dalji razvoj. Ovaj sporazum je važan korak za dalju saradnju dve zemlje koje imaju zajedničku istoriju, prijateljstvo još iz Prvog svetskog rata. Dakle, ovim sporazumom najveći deo novca biće izdvojen za metro, a drugi deo za projekte unapređenja energetske efikasnosti. Oba projekta su od izuzetnog značaja za ekonomski napredak Srbije. Izgradnja metroa je i deo plana o kojem je ministar pričao „Srbija 2025“. Inače, ukupna ekonomska saradnja Srbije i Francuske se ocenjuje kao dobra, ali svakako da postoji ogroman potencijal da se ta saradnja proširi i da postane još mnogo, mnogo veća. Poseta predsednika Francuske Makrona Srbiji u 2019. godini bila je prva poseta posle 18 godina jednog francuskog predsednika i ta poseta dala je veliki doprinos intenziviranju i unapređenju svih segmenata bilateralne saradnje između dve zemlje. Potpisano je preko 25 sporazuma, što je veoma značajno, u Srbiji danas posluje, ministre, ako se ne varam, preko 25 francuskih kompanija i zapošljavaju otprilike preko 12.000 radnika. Između ostalog, francuska kompanija dobila je i tender za koncesiju Aerodroma „Nikola Tesla“ na 25 godina. Na samom kraju, kada je reč o Sporazumu između Vlade Republike Srbije i Vlade Sjedinjenih Američkih Država, ovaj Sporazum o podsticaju investicija omogućava Američkoj razvojnoj banci da upotrebi pun opseg svojih finansijskih proizvoda u Srbiji. Dakle, postoji veliki potencijal da se pomogne pokretanju novih investicija koje otvaraju, što je veoma važno, nova radna mesta i daju podršku privrednom razvoju naše zemlje. Ali, ono što treba reći, po američkom zakonu, svaka zemlja mora da potpiše ovakav sporazum kako bi Razvojna banka DFC mogla da ponudi ceo spektar svojih finansijskih proizvoda. Inače, zaključivanje ovog sporazuma zapravo predstavlja ispunjenje Sporazuma iz Vašingtona i predmetni novac biće na raspolaganju privrednicima, malim i srednjim preduzećima za obrtna sredstva i za investicije. Namera je da krediti budu na period duže od 10 godina, što u garantnoj šemi koja je trenutno na snazi nije slučaj. I na samom kraju, želim da kažem još jednom da će poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati sve predloge zakona ili bolje rečeno sve sporazume iz ove objedinjene rasprave. Zahvaljujem.
Reč ima narodna poslanica Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre i kolege narodni poslanici, dragi građani Srbije, na dnevnom redu tri sporazuma, sva tri između Srbije i tri nama manje-više prijateljske zemlje. Zašto kažem manje-više? Srbija je uvek bila prijatelj sa svima, prema njoj nisu uvek svi bili prijateljski nastrojeni, ali to danas nije tema. Od juče se ne živi, važno je danas i važno je sutra, a zbog sutra ova tri sporazuma su više nego značajna. Najpre zbog toga što produbljuju saradnju sa državama koje su nama važni spoljnopolitički partneri. Nema dileme da Narodna skupština treba da potvrdi ove sporazume, a još manje ima razloga da ja kažem da će poslanici SPS svakako glasati u danu za glasanje, tj. danas popodne. Ali hajde da se osvrnem na svaki od tih sporazuma ponaosob i po malo, zato što će kolege posle mene govoriti detaljnije o tome. Svi su važni i nekako čovek ne može da odredi koji od njih je prioritetan, ali hajde redom kojim su predloženi. Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine o uzajamnom priznavanju Programa AEO Uprave carina Ministarstva finansija Republike Srbije i Programa za Programa za upravljanje kreditima preduzeća Generalne carinske administracije Narodne Republike Kine. Profesor Žarko Obradović, kao neko ko dugo godina sarađuje pre svega parlamentarno sa Narodnom Republikom Kinom, će o ovom sporazumu govoriti sigurno detaljnije, sigurno sa više podataka i sigurno sa preciznijom definicijom o njegovoj važnosti od mene, ali ću ja ipak da se potrudim da istaknem par stvari. Ono što najpre želim da istaknem jeste da smo u ovom sazivu koji je konstituisan pre nekih osam meseci do sada ratifikovali, odnosno potvrdili nekoliko desetina bilateralnih i multilateralnih sporazuma i ugovora o saradnji u različitim oblastima društva. To pre svega svedoči o dinamičnoj spoljnoj politici i međunarodnoj saradnji Srbije koja u poslednjih osam, devet godina se stalno proširuje, proširuje krug zemalja, ali i obim i aspekte međunarodne saradnje. Srbija je zahvaljujući prosperitetnom razvoju, ali i zahvaljujući aktivnoj i intenzivnoj spoljnoj politici koju je vodilo državno rukovodstvo, pa na kraju i doskorašnji ministar spoljnih poslova i predsednik Narodne skupštine gospodin Dačić. Ono što su vidljivi rezultati ovakve spoljne politike jeste pre svega jačanje međunarodnog ugleda Srbije i prosto ja ne bih bila ja kada ne bih rekla da za mene poseban značaj ima taj diplomatski rezultat koji se zove otpriznanje tzv. države Kosovo. Devetnaest zemalja je u startu možda nekome delovalo nerealno, ali to jeste cifra koja je povukla svoje odluke o priznanju i to je za Srbiju važno. U pitanju su pre svega prijateljske zemlje, i to mnoge iz onog vremena nesvrstanih koje smo u nekom periodu posle 2000. godine svesno zaboravili. Iskoristiću priliku i da istaknem značaj parlamentarne diplomatije kao jednog važnog oblika spoljnopolitičkih aktivnosti kojim se pre svega unapređuju bilateralni i multilateralni odnosi Srbije sa drugim državama i da podsetim da mislim da možda prvi put u ovom sazivu imamo formiranih preko 150 poslaničkih grupa prijateljstva, sigurna sam da imam precizan podatak, sa parlamentima drugih država i mislim da je ovo prvi put cifra ovolika od momenta od kada imamo ovakav oblik parlamentarne diplomatije i od kada je zaživeo kod nas. Plod sve bolje pozicije Srbije na međunarodnom planu i njenog ekonomskog prosperitetnog razvoja svakako je i jačanje poverenja u Srbiju, kao pouzdanog i važnog investicionog partnera. Otuda smo u proteklom periodu imali i veliki broj bilateralnih sporazuma i ugovora koji znače investicionu podršku različitim projektima. Kada je u pitanju Sporazum sa Narodnom Republikom Kinom, ne mogu a da ne izrazim zadovoljstvo daljim snažnim unapređenjem naših prijateljskih i državnih odnosa u poslednjih nekoliko godina, a kruna te prijateljske saradnje jeste podrška i pomoć koju smo dobili od samog početka pandemije Kovid-19, najpre kroz medicinsku opremu, a sada i kroz vakcine i čini mi se da se posle mnogo godina napokon potvrđuje zašto je saradnja sa Kinom tako važna. Inače, saradnja naše dve države nastavak je saradnje koju su imale još SFRJ i Narodna Republika Kina, sa kojom imamo i Sporazum o strateškom partnerstvu od 2009. godine, koji je 2016. godine podignut na nivo sveobuhvatnog strateškog partnerstva. Dokaz naše strateške saradnje jeste i više poseta na najvišem državnom nivou realizovanih u poslednjih par godina. Svesno ću se osvrnuti, možda i malo da bih se nadovezala na ovu diskusiju kolege Kosanića, a to je, sećate se perioda sa početka devedesetih ili s kraja devedesetih kada smo od strane onih koji su Srbiji obećavali mnogo boljitka bili brutalno kritikovani zbog saradnje sa Kinom, najsimpatičnije mi je od svega bilo kada sa ove distance od 20 godina shvatite da oni koji su bili najkritičkije nastrojeni u odnosu na saradnju sa Kinom nekako su bili prvi u redovima za vakcinu, što je dobro. Sa Kinom imamo veliki broj potpisanih sporazuma o saradnji u različitim oblastima, ali bih posebno izdvojila saradnju na kapitalnim infrastrukturalnim projektima kao što je bio Pupinov most, deonica auto-puta Miloš Veliki, rekonstrukcija termoelektrane Kostolac i prosto da ne nabrajam dalje sve ono što su kolege rekle. Sporazum sa Narodnom Republikom Kinom koji je na dnevnom redu pre svega se odnosi na saradnju u carinskim pitanjima koja će se ostvarivati između carinskih administracija naše dve zemlje, tačnije između Uprave carine i Generalne carinske administracije Narodne Republike Kine, a odnosi se na posebne programe čiji je zadatak jačanje bezbednosti celokupnog lanca trgovine i olakšavanja zakonite trgovine između dve zemlje, uključujući i carinske olakšice. Kada je ovaj sporazum u pitanju važno je istaći i da su Narodna Republika Kina i Republika Srbija članice Svetske carinske organizacije i da su sva pitanja naše carinske saradnje usklađena pre svega sa standardima ove svetske organizacije. Drugi važan sporazum je Sporazum o podsticanju investicija između Vlade Republike Srbije i Vlade SAD i ovo jeste novi oblik saradnje sa SAD, sa kojima Srbija ima diplomatske odnose već 140 godina. I, ovde smo imali kojekakve opaske na temu Vašingtonskog sporazuma, razgovora sa SAD. Tako je srpski biti ljut, ali je još više srpski biti pametan, a mi smo danas u fazi kada moramo biti pametni i razgovarati o svemu onome što je važno za boljitak i za bolji život građana Republike Srbije. U dva rata smo bili na istoj strani. Do krize je došlo tih devedesetih godina i kod NATO bombardovanja Jugoslavije i Srbije. Diplomatski odnosi su obnovljeni 2000. godine, i o tome smo nedavno razgovarali, na koji je to način tada brutalno obmanuta javnost kada je u pitanju obnova diplomatskih odnosa sa Amerikom. Nismo mi imali obnovu diplomatskih odnosa, mi smo imali poslušnike koji su morali da sprovedu ono za šta su dobili novac. Zato mislim da smo kvalitetnu saradnju kada su u pitanju diplomatski odnosi sa SAD ipak, nekako, uspostavili kasnije. Dokaz produbljivanja ekonomske saradnje jeste upravo i ovaj Sporazum o podsticanju investicija koji je potpisan između Vlade SAD i Vlade Republike Srbije. Značajno će unaprediti ekonomske i političke odnose u Srbiji i SAD i treba reći da je u prethodnoj godini spoljno-trgovinski promet iznosio preko 700 miliona evra. Ekonomska saradnja Srbije i SAD sve je značajnija u oblasti investicija, tako da su SAD danas jedan od najvećih stranih investitora u Republici Srbiji, uz najveća ulaganja određenih kompanija poput „Filip Morisa“ i „Koka - Kole“. Kada je u pitanju ovaj sporazum značajan je u delu, odnosno značajan je i vezan za njega Sporazum o podsticanju investicija u 2001. godini koji je omogućila prekomorska korporacija za privatne investicije, koja je pravna prethodnica Međunarodne razvojne finansijske korporacije SAD i koja će u buduće procenjivati u kojim državama je pogodno da investiraju američke kompanije i pružiće im određene finansijske pogodnosti kroz svoje usluge. Uslov za to je usvajanje ovog sporazuma, što na jasan način pokazuje našu spremnost i otvorenost da privučemo privatne kompanije iz SAD. Ovo je način da pružimo priliku za nova radna mesta i za nova zapošljavanja naših građana. Treći sporazum, ne najmanje važan iz ovog paketa, u stvari je Aneks I Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske o saradnji u oblasti sprovođenja prioritetnih projekata u Republici Srbiji. Krovni Sporazum sa francuskom Vladom o saradnji u oblasti prioritetnih projekata u Republici Srbiji odnosi se na izgradnju metroa u Beogradu. Ratifikovali smo ga u Narodnoj skupštini negde krajem 2020. godine, mislim, u decembru. Vrednost ovog kapitalnog projekta procenjena je na 4,4 milijarde evra, a početak izgradnje prve linije metroa očekuje se krajem ove godine, njen završetak do kraja 2028. godine. O ovom projektu je prethodni put govorio inženjer Milutin Mrkonjić i tu uvek nemate šta da dodate, danas će o tome govoriti mlađi kolega Uglješa Marković. Znam koliko je za inženjera kova Milutina Mrkonjića važno kada ovakvi projekti zažive, kada ovakvi projekti počnu da se rade i kada se već nazire tajming u kom će oni biti završeni. Ja se sećam kolika je ambicija inženjera Mrkonjića bila da i sam uđe u ovakva projekat, nažalost u teškim vremenima, vremenima opterećenim i sankcijama, i ekonomskom krizom, ali znam i da se danas raduje bez imalo kompleksa što to radi neko drugi. Važno je da projekat zaživi, a on je i tada, a i danas govorio da je metro jako važan za metropolu tipa Beograda. Još jednom ću iskoristiti priliku i da istaknem značaj i viševekovnog prijateljstva Srbije i Francuske koji nije manje važan. Bilateralni odnosi Republike Srbije i Republike Francuska uspostavljeni su još davne 1839. godine i dve države su tradicionalno i istorijski bliske, prijateljske i beleže stalni napredak. Jačanje i konstantno unapređivanje saradnje na svim poljima, kao i redovan politički dijalog. U Srbiji posluje više od sto francuskih kompanija koje zapošljavaju preko 12.000 radnika od čega više od polovine u sektoru industrije. Između Srbije i Francuske postoji Sporazum o strateškom partnerstvu i preko 80 sporazuma o saradnji u brojnim oblastima. Znači, ceneći značaj sva tri sporazuma za ekonomski i ukupan razvoj Republike Srbije, kao što sam rekla i na početku poslanička grupa će u danu za glasanje podržati sva tri sporazuma iz ovog pretresa, a o detaljima njihove važnosti, sigurno bolje nego ja, govoriće kolege posle mene u nastavku plenumske rasprave. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik, Stefan Srbljanović. Izvolite.
Hvala vam. Primereno je da narod SAD, privržen očigledno istini da je pravo naroda svih država, malih i velikih, da žive sopstvenim životom i da biraju svoje vlade, prisećajući se da su načela za koje se Srbija viteški borila i propatila ista ona za koja se zalažu SAD. Povodom ove godišnjice izrazim na adekvatan način saosećanje sa ovim potlačenim narodom. Siguran sam da se pravda za Srbiju nalazi na samom vrhu svih poimanja pravde, u mislima svakog mislećeg i patriotski orjentisanog čoveka u SAD. Poštovani potpredsedniče Skupštine, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, ove reči napisao je američki predsednik Vudro Vilson u obraćanju, odnosno u telegramu koji je uputio predsedniku Vlade Kraljevine Srbije, gospodinu Nikoli Pašiću 28. jula, a tog dana, na kupoli Bele kuće viorila se srpska zastava. Viorila se u čast svih žrtava civilnih i vojnih koji je podnela Srbija u Prvom svetskom ratu i kao potvrda savezništva i prijateljstva srpskog i američkog naroda kroz istoriju. To je jedina zastava koja se ikada nalazila na Beloj kući i koja je bila istaknuta u istoriji, a da nije američka. Nakon dugih godina savezništva tokom 90-ih godina u odnosima naše dve države došlo je do zahlađenja i to je nešto što je svima poznato i što ostaje iza nas. Nismo u tim vremenima bili na istim talasnim dužinama, što se kaže, imali smo suprotstavljene interese, ali kao što rekoh moramo se okrenuti budućnosti jer je prošlost nešto što se ne može vratiti i što nikada ne možemo promeniti. Naše opredeljenje, opredeljenje ove Vlade i predsednika države jeste da stotina godina nakon tog momenta kada je Srbija bila cenjena i poštovana u svetu i kada se govorilo o njenom junaštvu i hrabrosti, ponovo uspostavimo partnerske odnose sa SAD. Smatramo da je Amerika država koja je od ključne važnosti za stabilnost na ovim prostorima, sa ekonomske strane da je jako bitna za razvoj i napredak svih država u regionu. Zbog toga partnerstvo sa SAD shvatamo ozbiljno i odgovorno. Poštujemo sve ono što smo sa njima potpisali i što su bili sporazumi u nekim vremenima koja su iza nas. Prošle godine smo sa SAD potpisali Vašingtonski sporazum i otvorili novo poglavlje kada su u pitanju odnosi sa SAD. Uspeli smo tada da jedan izvorno nepovoljan sporazum po nas sa tačkom 10. koja se ticala međusobnog priznanja Srbije i tzv. Kosova da izbacimo navedenu tačku i akcenat stavimo na ekonomsku saradnju. Uspeli smo da ostvarimo jedan jako bitan momenat i da ostavimo po strani one stvari koje su dosadašnjim odnosima između naše države bili polazna tačka, a to je priznanje Kosova i da akcenat stavimo na ekonomsku saradnju. Dakle, tada nije modifikovana ili izmenjena ta tačka 10. već je apsolutno izbačena iz tog sporazuma i uspeli smo da mudrom politikom predsednika Vučića, tada neke druge teme, životne teme koje su interesu i naše države i država iz regiona stavimo na dnevni red. Promovisali smo tada našu ideju, ideju Mini šengena, ideju predsednika države. Deo tog sporazuma jeste i današnja tema, odnosno sporazum Vlade Republike Srbije i SAD koji se tiče investicija. Time potvrđujemo našu zajedničku želju da podstičemo privredne aktivnosti u Srbiji i da preko međunarodne razvojne finansijske korporacije DFC, kroz kapitalne investicije i projekte ostvarimo ove ciljeve. Ova institucija koja predstavlja državu Ameriku i koja raspolaže budžetom od 60 milijardi dolara za investicije po celom svetu je agencija od vitalnog značaja za podršku ekonomskom i finansijskom razvoju Srbije kako bi nastavili dobar trend i postigli još bolje rezultate u ovim kriznim vremenima, kada je ceo svet pogođen pandemijom Kovid 19, kažem, da bi ostvarili još bolje rezultate koji nam i ovako ne manjkaju. Želimo još veći privredni rast, još više stranih investicija, želimo životni standard, bolji životni standard za naše stanovništvo, želimo još bolju i razvijeniju infrastrukturu, jer ova Vlada i ovo državno rukovodstvo uvek teže boljem i ovaj parlament im je iskreni saveznik u celom tom poslu. Zbog toga i ovaj sporazum je bitan, poštovane dame i gospodo, jer usvajanjem ovog zakona Srbija obezbeđuje uslove za početak rada ove institucije u Srbiji i time posebno šalje poruku svim američkim privrednicima da je Srbija pogodno tle za investicije. Na taj način ćemo nesumnjivo ostati lider u privlačenju stranih direktnih investicija, kao što smo bili u godinama iza nas. Podsetiću vas da je prošle godine u korona godini, dakle 2020, Srbija privukla čak 3 milijarde evra stranih direktnih investicija i uspela da dovede najveće svetske kompanije koje posluju u različitim oblastima i sferama. Ponosni smo na saradnju sa svima, negujemo dobre odnose sa svima, želimo da obezbedimo mir, stabilnost i jačanje naše države. To svakako nije moguće bez ovako jakih i značajnih svetskih partnera kao što su SAD. Apsolutno će sliku Srbije promeniti izgradnja brze pruge od Beograda do Niša i dalje do Severne Makedonije, kao i autoput od Niša ka Prištini, jer ćemo na taj način povezati KiM sa ostatkom centralne Srbije. Nije moguće ostvariti napredak i stvoriti modernu evropsku državu ni bez podrške i pomoći onih država koje su kroz istoriju bile naš iskreni saveznik u borbi za evropsku slobodu, a to je svakako Francuska. Francuska je jedna od tih država i francuski narod je dosta puta kroz istoriju pokazao da je iskreni prijatelj srpskog naroda. Danas to prijateljstvo pokazujemo kroz saradnju na ekonomskom i političkom planu. Pred vama je danas Predlog zakona o Sporazumu između naše Vlade i Vlade Republike Srbije o onim projektima koji se mogu nazvati prioritetnim i strateškim, poput kapitalnih i infrastrukturnih i projekata u oblasti energetike. Navedeni projekti su od izuzetno značaja za Srbiju jer će dovesti do održivog unapređenja srpske privrede i olakšati transfer tehnologije jer želimo da u svakom segmentu idemo u korak sa svetom. Doprinećemo i stručnom usavršavanju kvalifikovane i ne kvalifikovane radne snage, jer želimo da učimo od najboljih. Nije to nikakva sramota. Sasvim je normalno da, kao što neke zemlje dolaze u Srbiju i žele da od nas prepišu taj model imunizacije koji smo primenili iako svi pričaju o tome, tako i mi želimo da primenimo one modele koji su u onim država u kojima su primenjivani dali dobre rezultate. Pričali smo ovde i o reorganizaciji EPS, i doneli smo čitav niz energetskih zakona, i baš s tim u vezi, ovaj sporazum je veoma bitan, jer Francuske kompanije koje se bave energetikom imaju široku ponudu i mogu pomoći Srbiji da razvije pametna tehnološka rešenja za energetsku bezbednost i efikasnost. Zbog toga je važna poseta Francuske delegacije privrednika prošlog meseca ka Srbiji, jer na taj način nam Francuska pokazuje da želi da bude pouzdan partner Srbiji i da podrži napredak naše privrede. Na kraju, kada je reč o Francuskoj i kada je reč o našom evropskom putu, svakako moramo istaći podršku koju Srbija ima od predsednika Francuske Emanuela Makrona i to govori o njegovim dobrim odnosima sa predsednikom Vučićem. Srbija jeste deo Evrope, iako još uvek nismo postali punopravni član EU, i naša istorija nam govori o tome, jer kao što smo nekada branili srednjovekovnu hrišćansku Evropu, do otomanske najezde, tako smo i u oba svetska rata bili na strani bili pobednika i na vekovno prijateljstvo sa Francuskom zaista nas podsećaju i nazivi i ulice francuskih velikana po Srbiji i spomenik zahvalnosti Francuskoj na Kalemegdanu. Sarađuje Srbija sa Zapadom i zapadnim zemljama, ali na tom putu ne zaboravlja ni svoje istočne prijatelje, odnosno Rusiju i Kinu. Svedoci smo sve većeg prisustva, Kine na ovom prostoru i ulaganja pre svega u infrastrukturu. Kineske kompanije će graditi Fruškogorski koridor koji će biti izrađeni pre roka. Podsetiću vas da kineska kompanija „Čajna komjunikejšn and rekonstrakšn“ gradi deonicu auto puta Požega Preljina, dugu 39,9 kilometara i vrednu 450 miliona evra. To je izuzetno teška deonica auto puta Miloš Veliki, ali izuzetno značajna, za kraj iz koga ja dolazim, za zlatiborski region, i za sve opštine i gradove zlatiborskog kraja. Auto putevi su osnov privrednog napretka i razvoja, jer bez dobre putne infrastrukture nemoguće je dovesti stranog investitora. Završetkom ove deonice i nastavkom krakova ka Crnoj Gori i Sarajevu, omogućićemo da ceo Zlatiborski kraj i Raška oblast budu još bolje povezani sa ostatkom Srbije, sa Beogradom i sa našim susednim državama. Kada predsednik države najavi da će otvoriti fabriku u Priboju, znajte da je to iz razloga što će nam auto put biti nikada bliže i što ceo taj kraj postaje interesantan za investiranje. Pre par dana je izašao jedan podatak da je Priboj po glavi stanovnika prošle godine privukao najveći broj kapitalnih investicija, što je neverovatna stvar. Do pre samo par godina bili smo na samom začelju Srbije kada je reč o ekonomskim i privrednim parametrima. Sada taj prostor koji je nekada nazivan slepim crevom i dolinom gladi, postaje industrijski i privredno prepoznatljiv, a uz veće postojeće potencijale u vidu Zlatibora i Zlatara, Tare ili Pribojske banje, postaje jedan od najlepših i najzanimljivijih delova Srbije. Oprostićete mi ako sam malo subjektivan, ali za svakoga je kraj iz koga dolazi i grad iz koga dolazi najlepši na svetu. Čujemo svakodnevno dobre vesti da se nešto lepo radi u Prijepolju, Ivanjici, Pazaru, Novoj Varoši. To je samo jedan dokaz da država podstiče ravnomeran regionalni razvoj ulaganja u sve delove naše zemlje. Ne smemo zaboraviti ni dve velike kineske investicije u smederevsku Železaru i RTB Bor, iz Inđije ni "Hesteel Serbia Iron & Steel" su sprečili da hiljade radnika ove dve kompanije ostanu bez posla i rizik da ceo taj prostor ostane bez bilo kakve privredne i industrijske aktivnosti. Naše državne rukovodstvo uvek iskoristi priliku da se zahvali našim kineskim prijateljima na te dve investicije i to je zaista sa razlogom. I ovaj današnji sporazum, carinski sporazum sa Narodnom Republikom Kinom je samo nastavak i potvrda naših dobrih odnosa i doprineće unapređenju bezbednosti u prometu roba, strana potpisnica korišćenje olakšica carinske kontrole i povoljnijem tretmanu u pogledu procene i kontrole rizika. Suština je da će ostvarenje ovih ciljeva doprineti boljim poslovnim mogućnostima obe države i otkloniti prepreke u međusobnoj trgovini. I kada govorimo o Kini i kada pomenemo ime Si Đinping ili Čen Bo, prva asocijacija svih nas verovatno bude pomoć, jer smo dobili od te mnogoljudne države u vreme pandemije krize Kovida 19 i sva medicinska pomoć koju smo dobili od njih, ali svedoci smo da smo uspeli i sa kineske strane od kompanije "Sinefarm" da obezbedimo veliku količinu vakcina. Zahvaljujući, između ostalog tim vakcinama, Srbija je danas lider u Evropi kada je u pitanju imunizacija, raspolažemo i sa kineskim, ruskim i sa vakcinama zapadnih država. Kada Srbiju porede sa vremenom nesvrstanih, odnosno kada je Jugoslavija bila stožer država nesvrstanih, kada je bila nezaobilazni faktor u međunarodnoj politici i ekonomiji svakako da se ne preteruje, jer uspeli smo da sačuvamo svoju nezavisnost i svoju neutralnost i da opet budemo ključni partner i Zapadu i Istoku u ovim vremenima. Mala Srbija koja je ne tako davno bila označena kao genocidna i zločinačka danas pokazuje svoju ljudskost i humanost ne zatvarajući vrata nikome. Delićemo i delićemo i delimo sa svima ono što imamo i spremni smo i da se menjamo i želimo da pokažemo da ta mala Srbija nije ono što se o njoj mislilo i pričalo u zadnjih par decenija. Priznaju nam te rezultate zaista svi od stranih zvaničnika, državnika međunarodnih svetskih organizacija. Dok se cela Evropa guši u javnom dugu Srbija ima istorijsku najmanju stopu nezaposlenosti, svoj javni dug drži ispod nivoa Mastrihta mere za sprečavanje negativnih efekata posledica virusa korona ne ugrožavaju naše finansije, a štite naše građane i našu privredu. Imamo nikad veća izdavanja, budžetska izdavanja za infrastrukturne projekte, budžetske rezerve veće od 13 milijardi evra i s pravom optimistično očekujemo dobijanje investicionog kreditnog rejtinga. To su sve rezultati jedne ozbiljne politike Vlade i predsednika države i nešto što potvrđuju sve relevantne međunarodne organizacije poput MMF, Svetske banke i Evropske komisije. Uspehe nam ne priznaju samo oni koji su od ove države napravili državu bez perspektive i kojih je na sreću toliko malo da sa svojim strankama ne mogu da pređu ni cenzus, a kamoli da zaustave dalji napredak Srbije. Navikli su nas za vreme svoje vlasti na javni dug od 80%, na dvocifrenu inflaciju, na dvocifrenu nezaposlenost i nisu bilu u stanju da završe projekte stare 30 godina, a kamoli da započnu neke nove. Navikli su nas i na poraze kada je Kosovo u pitanju, toliko su nas svojom nesposobnošću paralizovali i ubedili nas i uspeli u tome da svoju državu doživimo kao paradigmu neuspeha i da zaista istinski moramo da se potrudimo i da shvatimo da smo nekad u nečemu prvi i da je Srbija nekad u nečemu najbolja. Ove rezultate koje danas beležimo za njih su bile misaone imenice. Imaju samo jedan problem. Taj problem je što im niko više ne veruje, ne veruju im građani Srbije i njihovo poverenje više nikada neće uspeti da zadobiju. Zbog toga, svim tim predstavnicima bivše vlasti i bivšeg režima poručujem da nismo plitke pameti i da svim lažima koje svakodnevno iznose o svima nama neće uspeti da ugroze i da destabilizuju Srbiju, jer na taj način samo pokazuju da su im lični interesi na prvom mestu. Nećete ostati bez odgovora nikada. Sve one teme o kojima mi ovde govorimo su bitne teme za građane Srbije, a to pokazuje istorijska i odgovorna podrška koju Srpska napredna stranka ima u ovom trenutku. Poštovane dame i gospodo, predstavnici bivšeg režima dajte neki predlog, neku politiku, kandidujte neki program, jer ideologija mržnje koju gajite prema Sprskoj naprednoj stranci, Aleksandru Vučiću, vam neće doneti apsolutno ništa. Da ste pokazali toliko znanja dok ste bili na vlasti koliko sada imate naknadne pameti kada kritikujete sve, verovatno ne biste sada bili u ovoj poziciji u kojoj jeste. Ako nemate baš ništa drugo da nam kažete, da nam preporučite, da nam ponudite, objasnite nam to kako ste uspeli da ostvarite milionske profite u trenutku kada je država u milijardama evra duga bez međunarodnog ugleda, zašto se branite ćutanjem na pitanja novinara o računima u državama širom sveta i zašto preko svojih medija konstantno vodite kontinuiranu kampanju, i protiv predsednika države i protiv svih onih koji od ove države žele da naprave nešto apsolutno suprotno od onoga što ste vi napravili? Onda vam na kraju smeta kad vas neko pomene u ovom visokom Domu, jer vi verovatno sebe doživljavate kao nekakve svete krave koje su zaštićene i koje svakome mogu da kažu bilo šta, a o sebi ne žele da čuju ništa. Ponavljam, ako nama ne želite da se pravdate, moraćete da podnesete i polažete račune državnim organima za svu onu nesrećnu politiku i za sve njene rezultate koje ste ostvarili dok ste bili na vlasti. Ubeđen sam da će građani Srbije već na proleće pokazati, zaista još jednom i potvrditi da ste politička istorija i prošlost. Na kraju, poštovane dame i gospodo, kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić - Za našu decu, želim da vas pozovem da u danu za glasanje podržite ove sporazume, jer su oni u korist države Srbije, samim tim što su u korist države Srbije, to znači da su i u korist građana Republike Srbije i činite dobru i korisnu stvar ukoliko ih podržite, jer, kao što reče Džon Kenedi "Ne pitajte šta vaša zemlja može da učini za vas, pitajte šta vi možete da učinite za svoju zemlju". Živela Srbija. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto nema više prijavljenih predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa, prelazimo na listu prijavljenih govornika. Reč ima narodna poslanica prof. dr Misala Pramenković. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, kao što smo već imali prilike čuti, danas imamo u objedinjenoj raspravi set od tri zakona koji se tiču sporazuma sa tri jako važna partnera Republici Srbiji i sva tri sporazuma se tiču određenih projekata na ekonomskom planu. Inače, potvrđivanje bilo kakvih sporazuma sa različitim zemljama dokaz je diplomatskog prestiža određene zemlje i to je jako važan korak u otvaranju zemlje prema svim partnerima, ali kada su sporazumi sa konkretnim projektima, odnosno planovima, onda to dodatno ima još jaču snagu i težinu. Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Narodne Republike Kine i Republike Srbije, ovde se zapravo radi o unapređivanju carinskih administracija dveju zemalja koje će dovesti do još bolje trgovinske razmene između dve zemlje, iako je ona i za sada jako dobra, budući da samo u protekloj godini razmena roba između ove dve zemlje je bila preko tri milijarde dolara. Kina je osvedočen partner Republici Srbiji i dva su sektora u koja zapravo Kina aktivno ulaže, a to je pitanje kapitalnih projekata iz oblasti putne, odnosno saobraćajne infrastrukture i druga oblast je pitanje, odnosno sektor energetike. Nekoliko hiljada firmi Narodne Republike Kine iz oblasti energetike zapravo deluje na prostoru same Republike. Prema tome, jako je značajno da se ovaj Sporazum podrži, da se ova dobra i trgovinska i svaka druga saradnja nastavi. Drugi sporazum se tiče potvrđivanja Sporazuma između Vlade Republike Francuske i Republike Srbije u pogledu prioritetnih projekata i to se odnosi na dva jako važna projekta. Prvi projekat jeste izgradnja metroa, projekat od kapitalnog značaja, dakle nacionalnog značaja za celu zemlju, a ne samo za glavni grad. Drugi projekat je iz oblasti energetske efikasnosti. Budući da je zakonska osnova stečena za dalju promociju i aktivno delovanje u ovoj oblasti, jako je važno imati pitanje energetske efikasnosti i energetski obnovljivih izvora u pogledu same dinamike razvoja na području cele zemlje, a videli smo da Vlada predviđa da jednako zastupi kako urbane, tako i ruralne delove, odnosno delove zemlje koji su znatno više zapostavljeni. Pitanje energetske efikasnosti i energetski obnovljivih izvora je jako važno sa aspekta ekologije, očuvanja životne sredine i svega onoga o čemu smo imali prilike govoriti u prethodnim raspravama, što se tiče samih zakona iz oblasti energetike. Treći sporazum se odnosi na Sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade SAD, takođe, u pogledu prioritetnih investicija ili podsticanja investicija u Republici Srbije. Sjedinjene Američke države su jako važan partner svakoj zemlji, samim tim i Republici Srbiji u pogledu realizacije ekonomskih projekata, ali i u pogledu spoljnopolitičke saradnje, tako da sveukupno možemo reći da se radi o tri jako značajna sporazuma. Što se tiče sporazuma koji se odnosi na saradnju sa Narodnom Republikom Kinom, dakle, on samo potvrđuje dobru saradnju koja je do sada ostvarena i upravo smo govorili u kojim sektorima je to najviše vidljivo. Značajna je i pomoć koja je bila upućena od strane Narodne Republike Kine Republici Srbiji u toku aktuelne pandemije, ali se u toku pandemije videlo da Srbija ima i mnogo drugih prijatelja i da narod koji ima prijatelja sa svih strana zapravo u određenim nedaćama ili nezavidnim situacijama vidi ko su osvedočeni prijatelji. To smo posebno mogli videti po aktivnostima koje je preduzela, recimo, naša dijaspora sa svih strana sveta koji su priskočili u pomoć kako novčano, tako i medicinskim sredstvima, itd. Dalja implementacija ovog sporazuma će zapravo u pogledu kapitalnih investicija i saobraćajne infrastrukture značiti i ravnomeran regionalan razvoj u pogledu razvijanja svih delova naše zemlje, posebno delova koji su bili zapostavljeni godinama, pa i decenijama možemo reći. Trasa auto-puta koja će jednim delom proći i kroz Sandžak će značiti jako puno za ekonomski i svaki drugi oporavak ove zemlje. Tako da, kao što je već najavljeno, poslanici Stranke pravde i pomirenja će u danu za glasanje, tj. danas podržati ovaj set zakona jako važnih u pogledu saradnje sa ove tri jako važne zemlje kao partnera. Toliko. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Sanja Jefić Branković. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, čuli smo da danas razgovaramo o potvrđivanju tri sporazuma koje je Vlada Republike Srbije zaključila sa Vladom Narodne Republike Kine, Vladom SAD i Vladom Republike Francuske. U svom izlaganju ja ću se osvrnuti na svaki od njih redosledom po kome se oni nalaze na našem današnjem dnevnom redu. Sumirajući rezultate ostvare saradnje Republike Srbije i Narodne Republike Kine mi zaista možemo reći da se Srbija izdvojila u odnosu na ostale države Zapadnog Balkana kada je reč o dostignutom stepenu kako ekonomske, tako i političke saradnje sa ovom azijskom državom. Mogu reći da je istorijski vrhunac u kinesko-srpskim odnosima postignut 2016. godine, potpisivanjem sveobuhvatnog strateškog partnerstva kao najvišeg nivoa partnerstva koje se može zaključiti od strane bilo koje države sa Narodnom Republikom Kinom i on suštinski predstavlja jedan sporazum sa najvećim simboličkim značenjem za Kinu i njegov prevashodni cilj jeste da saradnju učini sveobuhvatnom, što se u slučaju naše zemlje zaista i čini. Ono što Srbiju čini jedinstvenom u odnosu na ostatak regiona jeste činjenica da je ona najčešće bila prva država koja je činila određene korake, a kojima bi u isto vreme predstavljala prekretnicu u odnosima sa Kinom. Tu mislim na prvi Institut „Konfučije“ kao glavu instituciju za promociju kineske kulture, koji je u Srbiji otvoren 2006. godine. Zatim, 2017. godine Srbija i Kina su ukinule vize za svoje građane. Dalje, Kineski kulturni centar, za koji je planirano da bude najveći u Evropi, trenutno je u izgradnji i biće u Beogradu. Ne samo u ovom pogledu, već i u pogledu poslovne saradnje naš odnos je zaista u velikoj meri unapređen. Tu mislim na smederevsku „Železaru“, na fabriku za proizvodnju guma u Zrenjaninu, na strateško partnerstvo u RTB „Bor“ i na kraju na fabriku „Šinju“ u Nišu, čije se otvaranje očekuje narednih dana. Slično poslovnoj saradnji je i trgovina između ove države i ona pokazuje uzlazni trend u poslednjih 10 godina. Prema najnovijim podacima Zavoda za statistiku Republike Srbije, vrednost trgovine robom između ove dve države je prešla tri milijarde dolara. Kina zaista jeste treći najveći trgovinski partner Srbije, a isto tako ne smemo zaboraviti ni njenu ulogu u samoj pandemiji, odnosno borbi protiv virusa i njenom značaju u pogledu vakcina koje smo nabavili, njihovu nesebičnu pomoć. Te vakcine su sada prestigle broj od tri miliona i to zaista za naše građane puno znači i pokazuje jasan odnos ove države prema Republici Srbiji. Što se tiče sporazuma sa Amerikom, on se odnosi na podsticanje investicija između Vlade Republike Srbije i Vlade SAD i predstavlja produbljivanje već postojeće saradnje koja postoji između ove dve države i u političkom, ali i u ekonomskom smislu. Ta saradnja se sada ovim sporazumom ostvaruje otvaranjem Kancelarije međunarodne razvojne finansijske korporacije SAD u Beogradu sa ciljem podsticanja i podrške privrednog razvoja i investicija. Dolazak jedne ovako važne finansijske kompanije utoliko je veći, odnosno njegov značaj utoliko veći jer će Srbiju staviti na listu poželjnih destinacija za investiranje, a ako tome dodamo i činjenicu da je ovo jedina ovakva kancelarija, odnosno kancelarija ovog tipa van Amerike na nivou Zapadnog Balkana, onda nam je jasno koji je njen cilj, odnosno jasno nam je da će benefiti od njenog otvaranja biti i više nego dobri. Međunarodna razvoja finansijska korporacija sada ima ukupni kreditni kapacitet od 60 milijardi dolara i ona će možda u najvećoj meri pomoći radu malih i srednjih preduzeća, a to znači da će im omogućiti bolji pristup finansiranju, odnosno jeftinije kredite po prihvatljivijim uslovima, što će u velikoj meri podstaći njihov rast i razvoj, a mala i srednja preduzeća kao stub svake, pa i naše privrede zaslužuju jedan ovakav podsticaj i jednu ovakvu meru koja će im olakšati poslovanje. Nesumnjivo je će otvaranje jedne ovakve kancelarije podstaći jedan veliki investicioni zamak u Srbiji, ali i u regionu ako uzmemo u obzir potencijale koje Srbija ima u regionalnom smislu kada govorimo o njenom izvozu. Na kraju, bilateralni odnosi između Srbije i Francuske u okviru sporazuma o kojem danas raspravljamo jesu i tradicionalno, ali i istorijski i vrlo bliski i vrlo povezani i beleže stalni napredak. Možda je prekretnica u jednom ovakvom odnosu bila poseta francuskog predsednika Makrona 2019. godine, posle punih 18 godina od poslednje posete jednog francuskog predsednika Republici Srbiji. Stiče se utisak da je upravo ta poseta intenzivirala saradnju u skoro svim oblastima, i kultura, i sport, i energetika i upravo u tom smislu sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske se odnosi na oblast sprovođenja prioritetnih strateških projekata u oblasti infrastrukture, energetike, industrije, tehnologije i tu, pre svega, mislim na modernizaciju elektromreže i početak izgradnje beogradskog metroa, odnosno dugo očekivanog beogradskog metroa. Podsetiću vas da ovo nije izdvojeni slučaj podrške našoj zemlji od strane Republike Francuske, pa je tako uz podršku Francuske Srbija uspela da pokrene radove na beogradskom aerodromu, a tu je i projekat rešavanja deponije u Vinči. U ovom trenutku francuske firme veoma uspešno rade u Srbiji, trenutno zapošljavaju oko 12.000 ljudi, od čega je više od polovine u industrijskom sektoru. Zbog svega napred navedenog, smatrajući da napori Vlade Republike Srbije zaista idu u smeru stvaranja jednog povoljnog poslovnog okruženja i obezbeđivanja uslova za zaključenje sva tri sporazum, SDPS će u danu za glasanje podržati predloge sva tri sporazuma. Hvala.
Narodni poslanik Slavenko Unković ima reč. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici, poštovani predsedavajući, dozvolite mi da sa par rečenica izađem iz današnje teme, tako što ću uputiti punu podršku predsedniku JS gospodinu Draganu Markoviću Palmi, u nameri da se razmontiraju sve laži i lažne optužbe koje smo čuli zadnjih sedam dana i da ova politička i marketinška predstava jednog dela opozicije dobije sudski epilog. U situaciji kada se dođe do saznanja o mogućem izvršenju krivičnog dela za čije detalje je zainteresovana šira javnost, Republički javni tužilac, u skladu sa članom 68, je dužan da upozna javnost sa preduzetim merama od strane nadležnih državnih organa. To znači da Republički tužilac mora da odgovori da li je do sada povodom iznetih tvrdnji identifikovano bilo koje oštećeno lice ili više lica i da se navedu njihovi inicijali. U suprotnom, ukoliko operativna saznanja ukazuju da ne postoje oštećena lica, a znamo da takvih nema, kako se tvrdilo, niti je preduzeta bilo kakva krivično-pravna radnja, tada javnost mora da zna da su mere preduzete protiv tih lica, koje su takve informacije i objavile. Osoba, u ovom slučaju Marinika Tepić, koja izjavi da je neko lice izvršilo krivično delo, znajući da takvo delo to lice nije izvršilo, sam čini krivično delo lažnog prijavljivanja iz člana 334. Krivičnog zakonika Republike Srbije. Ukoliko, pak, zna identitet navedenih žrtava, a ne želi da ih identifikuje, tada čini krivično delo prikrivanja krivičnog dela iz člana 332. istog zakona. Dakle, kao što je Dragan Marković Palma u svom obraćanju javnosti naveo, neko u konkretnom slučaju mora snositi krivično-pravnu odgovornost, ili Palma ili Marinika Tepić. Kada su u pitanju današnji sporazumi koji su na dnevnom redu, oni su, naravno, u interesu naše zemlje i poslanička grupa JS će u danu za glasanje podržati ove sporazume. Sporazum o saradnji na realizaciji prioritetnih infrastrukturnih projekata u Srbiji predstavlja važan korak u privrednim i političkim odnosima Srbije i Francuske. Vrednost sporazuma je 580 miliona evra, namenjeno unapređenju efikasnosti elektrodistributivne mreže, izgradnji prve linije metroa u Beogradu. Početak radova prve linije metroa, u koji će biti uloženo oko 454 miliona evra, očekuje se krajem ove godine. U izgradnji će učestvovati dve francuske i jedna kineska firma. Finansijska podrška sastoji se od direktnog zajma kod francuskog trezora i bankarskih kredita za koje garancije daje Vlada Francuske. Izgradnja metroa u Beogradu pokazuje snagu jedne države, jednog rada i na neki način je stvar prestiža, a samim tim i modernizacije cele Srbije. Sa oko 127 miliona evra biće kreditirano unapređenje EPS-ove elektrodistributivne mreže. Saradnjom sa Francuzima, Elektroprivreda Srbije će automatizovati srednjenaponsku distributivnu mrežu. To će osigurati pouzdano snabdevanje, kvalitetniju struju, daljinsko upravljanje mrežom i brže lokalizovanje kvarova. Automatizacija omogućava smanjenje gubitaka, priključenje obnovljivih izvora energije, kao i bolje iskorišćenje distributivne mreže i postojećih resursa proizvodnje. Predviđena je gradnja najsavremenijih trafo-stanica u velikim gradovima. Prema nekim procenama, Srbija na tehničke i ne tehničke gubitke na mreži godišnje gubi oko 250 miliona evra. Francuska podržava Srbiju u evropskim integracijama i ona veruje u privrednu i ekonomsku budućnost Srbije. Ekonomska veza Srbije i Francuske sigurno može biti bolja i to je, naravno, naš cilj. Sporazum Srbije sa SAD je međudržavni sporazum o podsticanju investicija i on je preduslov za otpočinjanje aktivnosti američke međunarodne razvojne korporacije DFC u Srbiji. Iako je bilo špekulacija da će kancelarija DFC-a biti zatvorena dolaskom nove američke administracije, interes Amerike je, ipak, da bude prisutna na Balkanu i da na neki način konkuriše ruskim i kineskim investicijama. DFC raspolaže fondom za investicije od 60 milijardi dolara i zamišljena je kao pandam kineskoj inicijativi „Pojas i put“. Cilj je da se ovim novim instrumentima, kojima DFC, raspolaže mobilišu nove investicije u Srbiji, i to ne samo strane, nego i investicije domaćih srpskih kompanija. Kancelarija DFC u Beogradu je prvo sedište ove organizacije u Evropi i jasne su namere da neće odustati od obaveza predviđenih Vašingtonskim sporazumom. Najvažniji razlog ovakvog sporazuma je veliko poverenje koje američka administracija ima u ekonomske reforme koje Srbija sprovodi, kao i značaj sporazuma za realizaciju garantne šeme koja će u saradnji sa DFC-om i komercijalnim bankama biti sproveden u Srbiji. Cilj je da do kraja drugog kvartala taj novac bude na raspolaganju našim preduzećima, poslovnim bankama, privrednicima, malim i srednjim preduzećima. Po svim izjavama američkih zvaničnika, Srbija ima punu podršku na putu evropskih integracija, kao i podršku da bude ekonomski lider na Balkanu. Sporazum Srbije i Narodne Republike Kine o programu sigurnosti i bezbednosti Uprave carina, poznate kao AEO program i program za upravljanje kreditima je potvrda izuzetne saradnje carinskih administracija dveju država. Cilj ovog sporazuma je da se obezbede bolje poslovne mogućnosti, da se unapredi bezbednost u prometu roba, kao i otklanjanje prepreka u međunarodnoj trgovini. Prema sporazumu, kompanije koje steknu status AEO u dve zemlje uživaće pojednostavljenje carinske procedure, kao što su jednostavniji pregled robe i carinjenje po prioritetu. Program AEO, koji je pokrenula Svetska carinska organizacija, ima za cilj da olakša carinjenje preduzećima za koja se smatra da imaju visok nivo poštovanja zakona kreditnog statusa i sigurnosti. To znači da će naše kompanije sa statusom AEO imati jednostavnije procedure kod svih carinskih protokola. Kina poslednjih godina jača svoje prisustvo u regionu Zapadnog Balkana, a Srbija ima sigurno jednu najintenzivniju saradnju sa Kinom u celom našem regionu. Da ponovim, poslanička grupa će u danu za glasanje podržati ove pomenute sporazume. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Uglješa Marković. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, kolege narodni poslanici, uvaženi i poštovani građani Republike Srbije, danas ću govoriti o Predlogu zakona o potvrđivanju Aneksa 1 Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske o saradnji u oblasti sprovođenja prioritetnih projekata u Republici Srbiji. Beograd je metropola sa preko 1,5 miliona stanovnika, grad koji je kroz svoju istoriju bio imperativ mnogih osvajača, nasilno rušen više puta, ali on i dalje stoji postojano na ušću dveju reka Save i Dunava. Za Beograd se vezuje i činjenica da je to grad koji nikada ne spava, poznat po istoriji i tradiciji koju prati arhitektura, grad koji sve prihvata raširenih ruku. Njega čine i krase ljudi koji su došli sa svih strana, ali i način života Beograda se utkao u njihovo postojanje i njihovo biće. Šireći se, Beograd je menjao svoju fizionomiju, prilagođavao se, trudeći se da zadrži i svoju dušu i svoj stil. Nažalost, jedan ovakav grad i dan danas nema metro. Ta činjenica utiče na postojeću, ali zasigurno, sve više će uticati i na buduću funkcionalnost i kvalitet života u njemu. Prva ideja izgradnje metroa je postojala pre skoro 100 godina. Postojali su i tada ljudi koji su prepoznavali potrebu Beograda za jednim ovakvih idejnim rešenjem. Poslednji gradonačelnik koji je na strateški način prilazio rešenju ovog problem bio je Branko Pešić, čovek koji je ostavio ogroman i neizbrisiv trag i zahvaljujući kome možemo i danas biti ponosni na sve ono što je tada urađeno. Zahvaljujući njemu, Beograd je dobio sportske objekte u svakoj opštini. Urađen je autoput kroz grad, Mostarska petlja, Beograđanka i Terazijski tunel i mnogi drugi objekti koji danas krase Beograd. Ta generacija je definisala da on treba da bude grad usluga, kao što su, uostalom, i sve svetske metropole i napravljen je i program za razvoj. Uslov jeste upravo povezanost grada sa svetom. To podrazumeva sve vidove komunikacija, od putnih do telekomunikacijskih. Ali, čini se da je za projekat izgradnje metroa uvek falila ili politička volja ili novac ili i jedno i drugo. Sporazum koji je zaključen u novembru 2020. godine uliva nadu da će izgradnja metroa postati java. Ovaj projekat je od kapitalnog značaja za našu zemlju. On ne može biti završen bez podrške Vlade Republike Srbije. Raduje činjenica da su se napokon i ti uslovi ispunili. Od njega neće imati korist samo njegovi stanovnici, već celokupna privreda. Dovešće nove tehnologije i uticaće na upošljavanje visokokvalifikovanih stručnjaka. Sama investicija za prve dve linije je vrednosti 4,4 milijarde evra, koji će pozitivno uticati i na zaposlenost i na naš BDP. Početak izgradnje metroa, najavljen za novembar ove godine, uliva nadu da počinjemo da rešavamo veoma veliki i važan problem našeg glavnog grada. Realizaciju ovako velikog infrastrukturnog projekta ne možemo očekivati brzo, ali celokupan konsenzus i odlučnost u sprovođenju ove odluke će zasigurno imati i svoje benefite u budućnosti. Verujem da je došao trenutak u kojem postoji politička volja, kao i sredstva koja se delom za tehnologiju obezbeđuje od naših francuskih prijatelja, ali koliko sam razumeo i od kineskih naših prijatelja, koji će zajedno biti nosioci izgradnje i opremanja samog metroa. Samo ne smemo izgubiti jednu veoma važnu stvar iz vida. Raduje činjenica da su naši partneri najavili da će insistirati da na poslu izgradnje budu angažovane i domaće firme i da će biti angažovani i naši inženjeri. To je posebno važno iz dva razloga, prvi je, doduše, na dugačkom štapu i prerano je, naravno, govoriti u ovom trenutku o tome, ali je veoma važan za razmišljanje, a tiče se toga da je metro živa stvar i on će se razvijati kako se grad u daljoj perspektivi bude razvijao. Takođe, možda će se i u regionu graditi neki sličan projekat i mislim da bi smo mogli da imamo time jednu komperativnu prednost da u nekom delu čitavog procesa učestvuju i naše firme i naši ljudi. Drugi je da će nam biti potrebni i znanje i veštine, kako bismo sami uspevali da održavamo sam metro i sve ono što je vezano za njega. Brojni su benefiti od završetka ovog kapitalnog projekta, kao što su veće vrednosti nekretnina, veća atraktivnost grada, stvaranje bolje infrastrukture, veće funkcionalnosti, efikasnosti i bržeg protoka ljudi. Želim da verujem da je došao trenutak i da se mogu nadati da ćemo 2028. godine imati priliku da se vozimo na prvoj liniji metroa koji će biti jedan od novih simbola našeg glavnog grada. Poslanička grupa SPS će danas podržati usvajanje ovog sporazuma, kao i preostala druga dva sporazuma koja su danas na dnevnom redu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ova tri sporazuma su sa tri zemlje stalne članice Saveta bezbednosti. To je dokaz da se ova zemlja podigla iz pepela i prašine u koje su nas gurnule bivše prethodne vlasti do 2012. godine i ovi sporazumi garantuju privredni razvoj. Postoji kineska izreka - kada čoveku daš ribu nahraniš ga za jedan dan, a kada ga naučiš da peca nahraniš ga za ceo život. Kaže - kad čoveku daš ribu nahraniš ga za jedan dan, a kad ga naučiš da peca nahraniš ga za ceo život. Mi smo od Kineza dobili jedno i drugo, više puta su nam pomogli, a da nam to nisu ni na koji način naplatili i, drugo, naučili su nas kako treba biti strpljiv, kako treba raditi, kako treba graditi, kako svoju zemlju valja izgrađivati i kako treba biti posvećen. Kina je po meni prva industrijska sila u svetu i treba je poštovati. Ja sam to saznao pre sedam godina. Prvi moji inostrani gosti u Narodnoj skupštini su bile kineske privredne delegacije, sastavljene od 15 predstavnika kineskih firmi. U tom trenutku ni ja nisam znao koliki je značaj i koliki će značaj kineske privredne aktivnosti u Srbiji biti i koliko će to Srbiji značiti. Samo da podsetim da su nam preuzeli probleme koji su se zvali „Sartid“, preuzeli su nam probleme koji su se zvali „Bor“, a to su bile firme koje su visile o budžetu Republike Srbije i koje su pravile astronomske gubitke. Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je veoma bitno i zbog izvoza. Svi strani investitori, bilo da dolaze iz Amerike, bilo da dolaze iz Francuske, bilo da dolaze iz Kine, uglavnom prvo ovde otvore firmu. To su domaće firme gde su stranci članovi društva, oni su osnivači domaćih firmi. Čisto radi naših građana, zbog onih nesrećnika iz opozicije koji strane investitore predstavljaju kao neke porobljivače koji su kao ovde došli itd, treba da znamo da nema razlike, recimo, između „MK Komerca“, koga je osnovala strana firma, čini mi se, negde u Lihtenštajnu ili tako nešto ili „Delte“, inicijalna firma na Kipru, koja osnovala sve druge njihove domaće firme ovde. Dakle, oni osnuju firmu ovde, a samo je kapital poreklom iz inostranstva i to treba ceniti. Posebno ih treba ceniti zato što, bilo da dolaze iz Kine, iz Francuske, bilo da dolaze iz Rusije, bilo da dolaze iz Nemačke, a zanimljivo ova Velika Britanija što nema sporazuma, imali bi i četvrtu članicu Saveta bezbednosti, Rusija je peta i sa njima imamo izuzetnu saradnju… Međutim, mene Velika Britanija baš onako i previše ne brine i sporazumi sa Velikom Britanijom su se obično Srbiji obijali o glavu, a to nas je dovelo do komunizacije bivše Jugoslavije itd. i mnogobrojnih problema, jer su oni uglavnom odlučivali šta će se dešavati na ovoj teritoriji, na teritoriji Balkana. Kad se dve ribe posvađaju na dnu okeana, to je izreka, kažu, mora da iza nekog obližnjeg kamena ima neki Britanac ili Englez. Dakle, strani investitori koji ovde investiraju nama uglavnom donose komad tržišta. Za razliku od domaćih investitora imamo siguran plasman i siguran izvoz, što utiče na smanjenje trgovinskog deficita i, samo da vas podsetim da smo prošle ili pretprošle godine, po prvi put sa Hrvatima imali suficit, čini mi se da sa Italijanima imamo suficit, sa Nemačkom smo veoma blizu, jer su ti strani investitori, kako ih popularno zovemo, doneli prilikom dizanja proizvodnje u Srbiji i komad svog tržišta na kome će se ta roba prodati i time povećali naš devizni priliv i rešili mnoge probleme tim novcem. Male zemlje, kao što je Srbija, samo ofanzivnim izvozom mogu da obezbede veće plate, veće penzije, mogu da obezbede stabilnost u svojoj državi, jer kada prodaju tu robu u inostranstvu mogu da zadovolje potrebe od javne potrošnje, pa i do nabavke oružja i municije za svoju vojsku. Moram priznati da smo mi uspešni, zahvaljujući sadašnjoj opoziciji, onim nesrećnicima o kojima sam već pričao. Zamislite da su oni izgradili sve pruge i puteve, pa šta bi mi sada gradili? Ovako misle da su nam olakšali posao, jer eto ostavili su razlokane puteve, ostale su neizgrađene pruge po kojima vozovi idu brzinom diližanse. S obzirom da su to uradili, oni misle da su zaslužni zbog toga što sada mi možemo da gradimo puteve, pruge, možemo da gradimo fabrike, jer su ostavili opustošene fabrike i otpuštene ljude. Sada pitam – da oni nisu divljom, predatorskom privatizacijom i na razne druge načine opustošili zemlju, da nisu uništili naše fabrike, da nisu proizveli stotine hiljada nezaposlenih, kako bi mi zapošljavali već zaposlene ljude? Znači, tih 320 hiljada što smo zaposlili uglavnom, ne u javnom sektoru jer je stranačko zapošljavanje u javnom sektoru bilo zabranjeno, u privredi, u privrednoj aktivnosti, što je posebno dobro za zemlju, jer iz te privredne aktivnosti, po prvi put posle promena, ova vlast je doprinela da se putevi, pruge grade direktno iz budžeta, a ne uvek nekim novim zaduživanjem, jer to novo zaduživanje ima svoje limite. Naši daleki preci su nam ostavili zadužbine, a bivša vlast nam je ostavila dugove i nisu problem dugovi i što su se zadužili, već što oni sa tim dugovima nisu napravili nikakvu fabriku, nikakve puteve, nikakve pruge. Hoću reći, nisu napravili nikakav izvor za vraćanje dugova. Nisu napravili veći BDP pa da taj dug uklope, da taj dug ako treba da raste srazmerno BDP, to je kao kada vi podignete kredit na selu, kupite traktor i ako ste kupili traktor za očekivati je da dogodine zarađujete više, da otplaćujete taj kredit i da među ukućanima ima više novca pa možete da idete na more, možete da kupite bolju odeću, možete da kupite bolji automobil. Ne, oni su radili suprotno, nije im bio bitan izvor vraćanja duga, živeli su zaduženi, zaduže se, podignu potrošnju i uglavnom se za taj novac kupovala roba stranog porekla, što je opet uticalo na smanjenje proizvodnje. Srbija sada ne pravi tu grešku. Srbija se gradi. Ja mislim, postoje izreke, da će svakog dana da nam bude bolje. Da bi nam bilo bolje mi moramo biti sve bolji. Hvala.
Narodna poslanica Justina Pupin Košćal. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Poštovani ministre, kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas je na dnevnom redu Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o podsticanju investicija između Vlade Republike Srbije i Vlade SAD. Početkom ove godine, tačnije 21. januara Vlada Republike Srbije i Vlada SAD potpisale su međudržavni Sporazum o podsticanju investicija koji je preduslov za otpočinjanje aktivnosti Američke međunarodne razvojne korporacije u Srbiji. Američka međunarodna razvojna finansijska korporacija DFC je institucija Savezne Vlade SAD za finansiranje razvoja, koja je prvenstveno odgovorna za obezbeđivanje i omogućavanje finansiranja projekata privatnog razvoja u zemljama sa nižim i srednjim prihodima. Ovaj Sporazum o saradnji u oblasti investicija značajan je za ekonomski razvoj naše zemlje i ostvarivanje planirane stope privrednog rasta koju smo definisali u budžetu za 2021. godinu i rebalansom budžeta za ovu godinu, a to je rast od 6% BDP-a. Naša privreda je otvorena za investicije, što pokazuje veliki priliv direktnih stranih investicija, naročito u poslednje tri godine. S druge strane, za investitore važna je i sigurnost investiranja, a da je ona na visokom nivou pokazuje upravo zainteresovanost Američke međunarodne razvojne korporacije za investicionu saradnju sa Srbijom. Prvom fazom ove saradnje možemo smatrati i otvaranje Američke razvojne agencije u Srbiji, koja pokriva ceo region, a to je realizovano u septembru mesecu 2020. godine. Inače, otvaranje Razvojne agencije bilo je predviđeno Vašingtonskim sporazumom. Ovim Sporazumom sada otvaramo vrata daljoj saradnji sa američkom administracijom, te zbog toga ne samo za privrednike, već za sve građane Srbije ovo je veoma važna vest. Svakako da je otvaranje Kancelarije DFC u Beogradu korak napred ka unapređenju odnosa Srbije i SAD. Ovo predstavlja signal investitorima da je Amerika voljna da ulaže svoj novac u Srbiju, što dalje inicira realizaciju projekata i izgradnju puteva, što je značajno za naše građane, ali i privredni rast čitave zemlje. Ovo je jedan od dokaza o jačanju ukupne saradnje Srbije i SAD. Međutim, ovo nije prvi put da dolazi do ekonomske saradnje dveju država. Prema podacima koje nalazimo u tekstu Sporazuma, on je zapravo nadogradnja Sporazuma o podsticanju investicija zaključenog između SAD i SRJ iz 2001. godine. Takođe, DFC je pravni sledbenik prekomorske korporacije za privatne investicije koja je nosilac izvršenja Sporazuma iz 2001. godine. Sredstva iz Fonda DFC služiće kao garancija za kredite, za srpska mikro, mala i srednja preduzeća, koja će uzimati od poslovnih banaka, a za potrebe obezbeđivanja likvidnosti obrtnih sredstava i novih investicija. Važno je istaći i da smo prošle godine ostvarili istorijski maksimum u trgovinskoj razmeni sa SAD u iznosu od 854 miliona dolara, a zahvaljujući ovoj saradnji možemo da očekujemo samo povećanje naše razmene. Bitno je reći da su SAD do sada u Srbiju uložile više od 14 milijardi evra i zapošljavaju više od 95.000 ljudi u zemlji, a u budućnosti se može očekivati još intenzivnija saradnja. Ovaj Sporazum nam pruža i mnogo više u poređenju sa Sporazumom iz 2001. godine. Spektar finansijskih usluga je proširen i uključuje između ostalog i sva osiguranja, studije izvodljivosti za potencijalne projekte i grantove i predstavlja preduslov za realizaciju garantne šeme koja će u saradnji sa DFC i komercijalnim bankama u Srbiji biti sprovedena. Imajući u vidu zakonske procedure u Srbiji, Sporazum će dobiti i puni pravni efekat ratifikacijom u Skupštini Republike Srbije, čime će i Sporazum iz 2001. godine prestati da važi. Ako se osvrnemo na praksu DFC u svetu i brojne primere uspešne saradnje, primetićemo da je DFC obezbeđivala uspešnu podršku u razvoju obnovljivih izvora energije, unapređenju medicinske zaštite u afričkim zemljama, kao i razvoju malih i srednjih preduzeća u zemljama u razvoju. Ono što je sigurno je da će ovi podsticaji doprineti otvaranju novih radnih mesta, ali i još boljem pozicioniranju Srbije na listi onih zemalja koje su sigurne i atraktivne za investiranje, čija je privreda stabilna i predstavlja sigurno mesto za biznis. Ovaj sporazum možemo posmatrati kao dokument poverenja koje Srbija uživa, imajući u vidu ekonomske reforme koje sprovodi, podršku SAD na putu naših evropskih integracija i kako je sam ambasador Gotfri rekao: „Budućnosti Srbije, kao ekonomskog lidera na Balkanu“. Unapređenje odnosa sa Amerikom predstavlja jedan od spoljno-političkih prioriteta Republike Srbije. Važno je da odnose unapređujemo i na drugim poljima poput sporta, kulture, nauke i drugim oblastima. Posebno je važno intenziviranje ekonomskih veza i saradnja sa investicionim partnerima i zato ću u Danu za glasanje, odnosno danas popodne, poslanička grupa SPS podržati ovaj sporazum. Zahvaljujem.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo sa radom, dozvolite mi da u vaše i svoje ime pozdravim učenike i predstavnike stručne škole „Dušan Trifunac Dragoš“ iz Svrljiga, koji prate deo današnje sednice sa galerije u Velikoj sali. Molimo veliki aplauz i kojima je upriličena poseta danas u zdanju Narodne skupštine. Sada nastavljamo. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se, potpredsedniče Skupštine. Uvaženi ministre, kolege poslanici, dragi sugrađani, draga deco iz Svrljiga, profesori, direktore škole, građani Srbije, ja bih se u ime i građana Svrljiga i svih ljudi koji žive na teritoriji jugoistoka Srbije zahvalio kao prvo Vladi Republike Srbije, predsedniku Skupštine, državi Srbiji što daje mogućnost da se naša Srbija razvija u svakom delu naše zemlje Srbije. Ovo je nešto što je dobro za sve nas. Ovi sporazumi su bitni za nas, za našu zemlju, ali najbitnije za sve nas ovde u Srbiji jesu naša deca. Ovo su deca iz Svrljiga koja su veoma pametna i kada govorim da dolazim iz Svrljiga, to je najlepša opština u Srbiji, ali tu su i najbolji ljudi u Srbiji, to su u Svrljigu. To su naša deca koja su izmislila nekoliko stvari koje su bitne za budućnost i razvoj naše zemlje, za razvoj nauke. To je bio filter što se tiče zaštite životne sredine i uređaja koji će sutra zaštiti zdravlje i spasiti živote ljudi. Još jednom kao poslanik, kao čovek, pozdravljam sve ljude, a posebno našu decu iz Svrljiga, iz svih delova Srbije. Sve najbolje i neka nam je živa i napred Srbija! Sve najbolje.
Reč ima narodni poslanik Milovan Drecun.
Poštovani predsedavajući, ministre, kolege poslanici, hteo bih sa vama da podelim neka svoja zapažanja vezano za Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o podsticanju investicije između Vlade Republike Srbije i Vlade SAD, čime se stvaraju uslovi za početak rada međunarodne razvojne finansijske korporacije SAD, koja je dogovorena onim sporazumom o ekonomskoj normalizaciji odnosa koji je potpisan u Vašingtonu. Nema nikakve sumnje da se kao zemlja nalazimo na području gde dolazi do snažnog geopolitičkog sučeljavanja velikih sila, što su u poslednje vreme, naročito vidi na ekonomskom planu. Sjedinjene Američke Države kao najjača svetska sila svakako da imaju i najveći kapacitet da presudno utiču na političke, bezbednosne, ekonomske procese, ne samo na Balkanu nego i u Evropi, što se, recimo, vidi na primeru izgradnje gasovoda Severni tok 2. Zbog toga je nama veoma bitno da stvaramo uslove za poboljšanje bilateralnih odnosa sa SAD. Imamo prilično stabilnu političku komunikaciju sa Vašingtonom, imamo razvijenu vojnu saradnju, naročito sa Nacionalnom gardom Ohajo, imamo Sporazum SOFA o statusu američkog vojnog osoblja na našoj teritoriji, imao saradnju sa KFOR-om u kome se takođe nalaze američke snage samo, čini mi se, za prva tri meseca u ovoj godini, naša vojska je imala preko 130 raznih aktivnosti sa Multinacionalnom brigadom KFOR-a, što je sve dobro, ali na ekonomskom planu mislim da trebamo da učinimo, ministre, mnogo više napora da se ti odnosi unaprede. Zvanični podaci govore o tome da smo imali prošle godine oko 700 miliona dolara međusobnu razmenu, što je za vodeću ekonomsku silu u svetu poprilično malo. Mislim da tu moramo mnogo toga da uradimo i da će upravo DFC, odnosno ovaj međunarodni fond uspeti da nama stvori novu snažniju osnovu i zamajac za unapređenje tih odnosa. Godine 2018. tadašnji američki ambasador je izjavio da u Srbiji radi 100 američkih kompanija koje su investirale četiri milijarde dolara i zapošljavaju 20.000 ljudi, u odnosu na nemačke kompanije koje zapošljavaju 70.000 ljudi, dok su ukupne investicije svih kompanija koje su članice Američke privredne komore 14 milijardi, a u njima je zaposlenost 100.000 ljudi. Naravno da ekonomska saradnja SAD i investicije američke kompanije mogu da pokrenu snažno privredni razvoj Srbije, ali američke kompanije donose najsavremeniju tehnologiju, donose veoma iskusan menadžment, donose savremen način poslovanja, ali ono što je, rekao bih, gospodine ministre, za našu privredu posebno bitno, a to je transparentnost u poslovanju, bez toga nema napretka nijedne ekonomije. Transparentnost podrazumeva i oštru borbu protiv korupcije i organizovanog kriminala i zloupotreba koje mogu da nastanu od strane pojedinaca koji se nalaze u državnom aparatu. Povećanje transparentnosti u svemu tome je veoma, veoma važna i mislim da će pozicioniranje Američke agencije za razvoj biti u tom smislu jedan korak napred. Pored toga, mislim da ćemo u značajnoj meri moći da ojačamo bilateralne odnose sa SAD i da nam to stvori uslove za određenu relaksaciju po onom pitanju po kome se nikako ne slažemo i gde su nam stavovi potpuno suprotstavljeni, a to je pitanje Kosova i Metohije. Znamo za stav SAD da je za njih to država i da je ta priča završena i da se od nas očekuje takozvano međusobno priznanje što je po meni neka nebuloza iako sam politikolog, moram da priznam da veću glupost nisam čuo svih ovih godina otkad se iole bavim politikom i prisutan sam u javnom životu skoro 35 godina, ali dobro, svašta čovek čuje u svom životu. Ono što mislim da kao Vlada trebate da uradite više je da snažno promovišete mogućnosti koje će pružiti prisustvo DFC u Srbiji. Ja se sećam da je Ričard Grener posle potpisivanja, verovatno se i vi sećate onog Sporazuma o normalizaciji odnosa, rekao, da je cilj delovanja DFC između ostalog da snažno pomognu privatni sektor, mala i srednja preduzeća i da nauče te ljude, da ne razmišljaju više na ruski, na kineski način, nego da prihvataju američki način poslovanja i američki način razmišljanja. Već u tome se vidi da tu ima određene geopolitike, ali to nam pokazuje da je Srbija uspela da napravi veoma uspešan model, na jednom globalnom trusnom geopolitičkom području, gde nas teraju da se opredeljujete da li ste za ovu ili za onu stranu i da trpite štetu kada se opredelite za jednu stranu gde je Srbija upravo preko DFC-a i tog Sporazuma o ekonomskoj normalizaciji uspela da napravi jedan dobar model saradnje i da natera i SAD da počnu da se ekonomski takmiče na našem području. Pogledajte samo, EU je prihvatila da učestvuje u izgradnji brzih pruga na području od Beograda do granice sa Severnom Makedonijom nakon što je Kina ponudila svoje uslove. Evropljani su onda rekli – mi ćemo dati bolje uslove. To sve pokazuje da postoji jedna snažna geopolitička utakmica, ali to je dobro za nas i mi iz toga možemo da izvučemo određene koristi i dolazak DFC jeste određena korist jer se Vašington opredelio da se ovde takmiči sa konkurentskim silama, a ne da ide sa nekim merama kao što su mere protiv, recimo, izgradnje gasovoda Severni tog 2. Zbog toga mislim da ćemo u narednom periodu i verujem da ćemo iskoristiti na najbolji mogući način prisustvom DFC da pomognemo razvoju naše ekonomije, da dobijemo sredstva za neophodne infrastrukturne projekte, ali da naročito pomognemo razvoju privatnog sektora, tih malih i srednjih preduzeća. Ponavljam, za to nam je potrebna transparentnost, za to nam je potrebna još snažnija borba protiv korupcije, protiv organizovanog kriminala i da na najbolji način iskoristimo prisustvo DFC da bismo mogli da poboljšamo sveukupne odnose sa SAD, jer poboljšanje odnosa sa Vašingtonom ne samo da može da nam donese ekonomsku dobit, ne samo da može da relaksira neke političke tenzije koje postoje između Vašingtona i Beograda po pitanju KiM, već na olakšava i saradnju sa nama veoma prijateljskim zemljama sa kojima imamo strateška partnerstva, sa Rusijom i sa Kinom. Dakle, još jednom ponavljam, DFC je možda najbolji odgovor svima onima koji se podsmešljivo odnose prema ideji Srbije na četiri temeljna stuba kada je u pitanju spoljna politika. Da to je moguće uraditi i u ovim gotovo hladnoratovskim geopolitičkim sučeljavanjima na međunarodnoj sceni. Zbog toga ja snažno podržavam ovaj zakon koji će omogućiti i rad DFC u Srbiji. Verujem da ćete i vi jednom veoma veoma intenzivnom promocijom pokazati našim ljudima, našim poslovnim ljudima i onima koji žele da započnu nove poslove da tu imaju veliku šansu da dođu do određenih sredstava. Uostalom, nemojmo da zaboravimo da DFC ne želi samo da kreditira ili da daje garancije. Oni žele čak i da učestvuju kao partneri u poslovima sa kompanijama koje već imaju neke veoma dobre poslove i koji postižu određene rezultate. Hvala vam.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Milovanu Drecunu. Reč ima narodni poslanik Ivan Ribać. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Uvaženi ministre, poštovani narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, ja ću kao dugogodišnji radnik Uprave carina da govorim o Sporazumu između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine o uzajamnom priznavanju Programa ovlašćenih privredih subjekata za sigurnost i bezbednost, AEO koji se potpisuje između Uprave carina Ministarstva finansija Republike Srbije i Programa za upravljanje kreditima preduzeća Generalne carinske administracije Narodne Republike Kine. Na samom početku bih hteo da kažem nekoliko reči o samom ovom programu ovlašćenih privrednih subjekata za sigurnost i bezbednost AEO u Srbiji. Odredbe vezane za ovaj program se nalaze u Carinskom zakonu još od 2010. godine. Međutim, kao i sa svim sporazumima, zakonima i ostalim pravnim aktima mi smo na njih morali da čekamo tek kada je stranka SNS preuzela kormilo u vođenju državnog aparata i on je počeo da se primenjuje od 1.9.2014. godine. Program AEO je u potpunost usaglašen sa programom zemalja EU i trenutno u Srbiji 35 kompanija poseduje AEO sertifikat. To su kompanije koje treba da ispune sledeće kriterijume: da su se pridržavale svih carinskih propisa u prethodnom periodu, da nisu činile krivična i prekršajna dela, da su finansijski stabilne u ispunjavanju svojih obaveza prema Republici Srbiji, da ispunjavaju odgovarajuće standarde za sigurnost i bezbednost u lancu snabdevanja i druge kriterijume. Sve ih to čini stabilnim i pouzdanim partnerima Uprave carina, ali i sigurnim partnerima u međunarodnoj trgovini. Prednosti koje kompanije dobijaju ovim statusom su brojne: olakšan pristup pojednostavljenom carinskom postupku, manji broj kontrola, prioritet prilikom kontrole, manji troškovi poslovanja, bolje pružanje usluga i sledeći. Jedan od tih benefita jeste i taj što ove prednosti kompanije mogu imati i na međunarodnom planu u poslovanju u drugim državama, a to će se desiti upravo ovakvim jednim međunarodnim sporazumom o kome danas raspravljamo i koji će u budućnosti biti potpisan između Kine i Srbije. Kada je u pitanju ovaj sporazum želim da napomenem da su bilateralni odnosi saradnje između Republike Srbije i Narodne Republike Kine bazirani na tradicionalno bliskim vezama dva naroda koji se redovno unapređuju, redovnim kontaktima na svim nivoima. Narodna Republika Kina jedan je od najznačajnijih stubova srpske spoljne politike i najveći ekonomski partner sigurno Srbije u Aziji. Bitno je istaći da je Narodna Republika Kina do sada pružala principijelnu i stabilnu podršku RS po pitanju tzv. republike Kosovo za prijem u članstvo svetske carinske organizacije i s tim u vezi posebno treba da naglasimo da je Narodna Republika Kina članica radne grupe koja se bavi pitanjima pristupanja Svetskoj carinskoj organizaciji. Ovim sporazumom, između carinske administracije Srbije i Kine, nastavljaju odličnu saradnju koja se tokom nekoliko proteklih godina odvijala i kroz okvirni protokol za saradnju u olakšavanju postupka carinjenja između kineske, mađarske, makedonske i srpske carine, tzv. „Tri plus jedan“ Protokol koji je potpisan u Beogradu 17. decembra 2014. godine u okviru Samita Kine i zemalja centralne i istočne Evrope. Imajući u vidu da RS kao i Narodna Republika Kina posvećena pojednostavljenju i ubrzanju carinskih procedura, kao i da su programi za dodeljivanje AEO odobrenja operativni u obe države, Carinska administracija Narodne Republike Kine je predložila započinjanje pregovora u uzajamnom priznavanju čiji je krajnji cilj upravo i zaključivanje ovog bilateralnog sporazuma. Osnovni ciljevi ovog sporazuma su sledeći: unapređenje bezbednosti u prometu robe između dve zemlje, korišćenje olakšica u odnosu na carinske kontrole, odnosno pojednostavljenja i povoljniji tretman u pogledu procene i kontrole rizika. Ostvarenje navedenih ciljeva doneće bolje poslovne mogućnosti u obe države, unaprediti bezbednost u prometu roba koje ulaze i izlaze sa teritorija država potpisnica, bez ometanja trgovinskih tokova, kao i otklanjanje prepreka u međusobnoj trgovini. Želim da napomenem da je i ovaj sporazum još jedna potvrda izuzetne saradnje između naše dve države. Očekujem i nadam se da će ovaj sporazum predstavljati dalji osnov za jačanje ekonomskih odnosa i još bolju kooperaciju carinskih administracija dve zemlje. Dok pored ovih sporazuma o kojima danas pričamo i koje ćemo u dogledno vreme potpisati, mi svakodnevno potpisujemo i nove sporazume koji poboljšavaju i olakšavaju svakodnevni život naših građana. Otvaramo nove bolnice, kao što ćemo za nekoliko meseci u rekordnom roku otvoriti i bolnicu u Novom Sadu. Počinjemo zajedničku proizvodnju vakcina sa našim prijateljima iz Rusije, čime rešavamo par ekselans zdravstveno pitanje na svetskom nivou. Otvaramo fabrike, kao ovu za koju smo pre nekoliko dana stavili kamen temeljac, ovu fabriku južnokorejskog giganta koji će u Smederevskoj Palanci zaposliti 700 ljudi od kojih će 700 porodica bolje i lagodnije živeti. Mi gradimo pruge, kao ovu koja je juče ili prekjuče najavljena do Severne Makedonije koju ćemo graditi uz pomoć naših prijatelja iz EU i na čemu smo im zahvalni. Za sve to vreme našeg ekonomskog razvitka, mi stvaramo jake, prijateljske i neraskidive veze kako sa Kinom i ovim zemljama o kojima danas pričamo, tako i sa Nemačkom, Rusijom, EU, arapskim zemljama pa i sa Južnom Korejom na kraju, u svim ovim teškim okolnostima koje su nas zadesile. Dok mi razmišljamo o progresu, o razvitku naše zemlje i naroda, ne samo razmišljamo, nego i delamo, a to je priznaćete velika razlika, moram da priupitam kako vas kolege narodni poslanici, tako i naš narod, čime se to bave naši politički neistomišljenici, da in ne nazovem oponenti? Šta oni to nude našem narodu, na šta pozivaju? Kako vidimo, poslednjih dana pozivaju na revanšizam, pozivaju na čistke, pozivaju na progon. Onda bih postavio pitanje, da li je to govor mržnje koji se stalno nama spočitava ili govor mira, tolerancije i saradnje? Kažu da će hapsiti sve one što su se ogrešili o zakon u startu kršeći prezumcija nevinosti. Šta se dešava, postavio bih pitanje, sa ogromnom većinom građana koji daju iz izbora u izbore sve veću podršku našoj stranci, našoj politici vodeći se onim što je u političkoj teoriji poznato kao teorija racionalnog izbora gde svako glasa za ono što misli da je najbolje za njega, za veće plate, za bolje uslove života, za bezbedniju i poštovaniju zemlju, za izvesniju budućnost, za njega i njegovu porodicu, šta će sa njima biti? Da li i oni spadaju u ovaj korpus koji je podložan revanšizmu na koji pozivaju? Da li ćete njih progoniti samo što su glasali za našu stranku, ostavljati bez mogućnosti zapošljavanja, bez posla, bez mogućnosti da upišu decu u vrtić? Naravno da nećete, poštovana opozicijo, iz više razloga. Prvi, jer vam je program loš. Morate da kažete nešto i da ponudite nešto što će omogućiti bolji život građanima, a mi smo sve već to uradili i svakodnevno radimo sve više i više, tako da nas ne možete stići, a i imali ste prilike dugi niz godina koliko ste bili na vlasti i ništa od toga niste uradili. Drugo, mi smo prihvatljiv partner svima, koji drži reč, na koga se možete osloniti, koji ispunjava sve svoje obaveze i na unutrašnjoj i na spoljnoj politici, a ne kao neki naši prijatelji sa Kosova koji svake nedelje potpišu po nešto, ali ništa na kraju ne ispune. Mi smo napokon oni koji žele mir i progres i zato nas podržavaju svi značajni međunarodni politički subjekti, a i oni koji nas ne podržavaju ubrzo će svoj stav promeniti kada uvide naše iskrene i časne namere usmerene ka razvoju boljeg života svih, pa i nas. Treće, zato što jedino što nudite kao vaš politički program to je revanšizam, to su hapšenja onih koji su se ogrešili o zakon. Poštovana gospodo, smetnuli ste sa uma da smo mi sami spremni da prepoznamo i otkrijemo i kukolj i škart u svim redovima, pa i u našim i sami ih privedemo poznaniju prava. Na kraju, četvrto, zato jer koliko god se trudili da klevetama, lažima i optužbama ovu vlast prevarite i prevarite mudri srpski narod i učinite ga slepim kod očiju, to ne možete jer on jasno uviđa ko misli, ko radi i ko govori za njegovo dobro. Najlepše hvala na pažnji.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku. Reč ima narodni poslanik Adrijana Pupovac. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsednice Narodne skupštine. Poštovani ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, i na prvom mestu uvažene građanke i građani Republike Srbije, kada su ovakvi predlozi zakona na dnevnom redu skromno je reći da predstavljaju upravo potvrđivanje izuzetne saradnje sa SAD, Republikom Francuskom i bratskim narodom Narodne Republike Kine. Stičem utisak da upravo oni pokazuju da postoji kategorični imperativ između svih nas, kako poslanika SNS, poslanika SPS, JS, SPP, SDPS, Spasa, ali i naših oponenata, oko čega zaista trebamo kao društvo odgovorne, moderne države da postignemo konsenzus kako bi se i kineski i francuski narod, ali i narod SAD došavši u Republiku Srbiju osećao kao da je u svojoj kući. Koliko je napredovala naša država sa Aleksandrom Vučićem na čelu, imajući u vidu činjenicu da je Deveta sednica redovnog zasedanja Narodne Skupštine Republike Srbije sazvana na osnovu krovnog zakona, Zakona o budžetu, a kada govorimo o projektima, paralele radi, izneću sledeće. U 2014. godini, tadašnji načelnik Borskog upravnog okruga, Miroslav Knežević i ja, znajući da je fiskalni deficit u Republici Srbiji iznosio 2,2 milijarde evra, a javni dug je bio preko 70%, sramežljivo smo dostavljali idejne projekte koji su od opšteg značaja, nadajući se da će doći bolje vreme za njihovu realizaciju. I došlo je. Sada Republika Srbija ima suficit u budžetu, javni dug ispod 60% BDP. Zahvaljujući uspešnom nastavku saradnje sa sadašnjim načelnikom okruga, pojedinim ministarstvima čiji je stožer upravo Ministarstvo finansija, predsednica Vlade i naš predsednik Aleksandar Vučić, imajući u vidu činjenicu da tokovi novca nisu vodena para da mogu da ispare, bar kada je SNS u pitanju, s ponosom mogu istaći za građane istočne Srbije da je samo za puteve i pruge u Borskom upravnom okrugu u 2019. godini uloženo 10,5 milijardi dinara, kao i očekivanje izgradnje istočnog kraka autoputa „Vožd Karađorđe“. Za moje Borane bitno je da znaju da su izdvojena sredstva i za deo puta Bor-Selište, deo puta Negotin-Bor, kao i za putni pravac Bor-Brestovac-Metovnica-Zaječar. Kada govorimo o infrastrukturnim projektima, zahvaljujući ministru Momiroviću i Ministarstvu saobraćaja, građevinarstva i infrastrukture koje predvodi, izdvojeno je 80 miliona evra za investicije komunalne infrastrukture. Pet postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda, četiri u gradu, jedno na Borskom jezeru, kao i 108 km kanalizacione infrastrukture, na čemu su građani Bora posebno zahvalni. Sedamdeset godina je bilo potrebno da se shvati kolika opasnost od brodova porinutih kod Prahova leži na tom delu Dunava, biseru Timočke Krajine. Isplanirati kompletnu rekonstrukciju brodske prevodnice na Hidroelektrani „Đerdap II“ koja će ubrzati saobraćaj na tom delu Dunava. Za izvlačenje opasnih brodova, samo za dokumentaciju i snimanje izdvojeno je 1,5 miliona evra, gde će se konačno brodski prevoz tereta, ali i putnika, bez straha obavljati i našom stranom Dunava. Za istočnu Srbiju jedan od najbitnijih projekata je i nastavak izgradnje druge faze Bogovinskog vodozahvata koji se, zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću i predsednici Vlade, nalazi na listi prioriteta planirane i potencijalne akumulacije prvog nivoa značaja i koji sa stanovišta regionalnog sistema snabdevanja vode, kako stanovništva, tako i ostalih privrednih subjekata, ali i važnih objekata odbrane od poplava, ima strateški značaj za Republiku Srbiju. Zainteresovanost Borskog i Zaječarskog upravnog okruga, ali i opštine Boljevac, Knjaževac i Sokobanja, govori o tome da su ovim projektom prevaziđene političke, geografske, demografske, prostorne i lokalne razlike. Upravo zahvaljujući bilateralnim sporazumom, realizacija projekata biće i brža ali i lakša. Posebna mi je čast što sam član Poslaničke grupe prijateljstva sa Kinom i Francuskom. Obostrano korisna saradnja i zajednički razvoj Narodne Republike Kine i Republike Srbije ogleda se i kroz kapitalne investicije u Železaru Smederevo i rudnik u Boru, koji su u 2020. godini osvojili prvo i drugo mesto po redu izvoznika u Republici Srbiji. U početku za naš narod bilo je neshvatljivo da će Kinezi sklopiti strateško partnerstvo i postati većinski vlasnik i Železare, ali i Rudarsko topioničarskog basena Bor, ali desile su se velike promene. Porasle su plate koje prosečno u „Serbia Zijin Bor Corper“ doo Bor iznose 85.000 dinara u neto iznosu. Staro je zamenjeno novim, boljim, savremenijim. Ponovo se vidi jasna vizija budućnosti, prosperiteta, napretka. Sa bratskim kineskim narodom ta vizija u Boru je dobila novo ime Si Đin, dok je u Republici Srbiji ime našeg predsednika Aleksandar Vučić. Hvala vam.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Adrijani Pupovac. Reč ima narodni poslanik prof. dr Žarko Obradović. Izvolite.
Izvinite, poštovana potpredsednice, koliko imam vremena?
Preostalo vreme za poslaničku grupu je 17 minuta.
Poštovana potpredsednice Narodne skupštine Republike Srbije, uvaženi gospodine ministre, dozvolite mi da kao jedan od prijavljenih diskutanata Poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije kažem nekoliko reči o predlogu ovih zakona o kojima Skupština danas raspravlja. Naime, svi ovi zakoni, ovi sporazumi koji su danas predmet rada Narodne skupštine Republike Srbije sa Narodnom Republikom Kinom, SAD i Republikom Francuskom, imaju svoju finansijsku, odnosno ekonomsku dimenziju, zato ove ugovore danas nama predstavlja gospodin ministar, ali mora se reći da ovi ugovori imaju i svoju razvojnu i političku dimenziju i imaju apsolutno međudržavnu dimenziju i deo su ukupnih odnosa Republike Srbije sa ovim državama. Ne može se prenebregnuti činjenica da ovi ugovori sami po sebi pokazuju u stvari koliko mi imamo aktivnu i mudru spoljnu politiku i da naše državno rukovodstvo sarađuje sa velikim državama sveta, da su te države uključene u ekonomski razvoj Republike Srbije, da je ta saradnja veoma široka, veoma široka po sadržaju, da ima veliki broj ugovora koji su predmet zajedničkog rada, a to ne samo da unapređuje infrastrukturu Republike Srbije, ne samo da obezbeđuje otvaranje novih radnih mesta, početak rada novih kompanija, zapošljavanje ljudi, opšte blagostanje, uvećava društveni bruto proizvod Republike Srbije, nego s druge strane pokazuje Republiku Srbiju u jednom drugom, novom svetlu u odnosu na vreme pre. Naime, posle 2000. godine imali smo jednu praktičnu situaciju, da je naša privreda pala na kolena procesom pljačkaške privatizacije i otvaranjem, liberalizacijom našeg društva za uvoz proizvoda bez bilo kakve zaštite države, sledeći slepo model društva liberalne ekonomije, mi smo dozvolili da nam mnogo toga propadne i trebalo je puno, puno vremena da se sredi ekonomski sistem, da se uspostavi ekonomska stabilnost da bi se mogli napraviti ovakvi koraci. Ali, taj rad u ekonomiji nije bio sam po sebi dovoljan da nije bilo i ove aktivnosti na planu unapređenja međudržavnih odnosa. Reći ću nešto i ovim ugovorima i o međudržavnim odnosima, ali ne mogu da ovom prilikom ne iskoristim, s obzirom da ovi ugovori imaju, rekao sam, pored finansijske, ekonomske dimenzije, infrastrukturnu dimenziju, ne mogu da ne pomenem i ono što nam je predsednik Vučić saopštio juče iz Brisela, kada je rekao da ćemo uz podršku EU izgraditi železničku prugu, citiram, između Beograda i Niša, ali i od Niša do Leskovca, Vranja, Tabanovca, Preševa, do granice sa Severnom Makedonijom, što će nam omogućiti bolje veze i sa Bečom i sa Zagrebom, sa Atinom, Solunom, Sofijom i Istanbulom. Istakao je značaj realizacije ovih ugovora. Ovo pominjem u kontekstu svega onoga što se dešavalo zadnjih godina u Republici Srbiji. Jednostavno, ova Vlada je promenila sliku Srbije, ne samo u međunarodnim odnosima, nego i u regionu, ali mi koji živimo u Republici Srbiji najbolje možemo videti koliko se radi, koliko se privređuje i koliko se novih kilometara autoputeva i magistralnih puteva pravi, kako se realizuju brojni ugovori, odnosno brojni projekti u različitim oblastima. Jednostavno, kako se unapredila ekonomska slika Republike Srbije, ekonomska situacija Republike Srbije. Čini mi se, pre neki dan MMF je odao priznanje Srbiji za rezultate u oblasti ekonomije. Rekli su da smo u 2020. godini bili jedna od najboljih ekonomija u Evropi u uslovima pandemije i opšteg pada proizvodnje u gotovo svim državama sveta, a za 2021. godinu predviđen je čak rast od 6%. Ovo pominjem u kontekstu činjenice da prvi od ugovora o kom ću nešto reći koji se odnosi na Narodnu Republiku Kinu mora da, kako bih rekao, osvetli značaj i ulogu Narodne Republike Kine u svetskim odnosima. Naime, Kina je postala glavna ekonomija sveta, ona je prva zemlja koja se suočila sa koronom, ali je i prva zemlja koja je stavila pod kontrolu Kovid-19 i tokom cele 2020. godine kineska država je bila jedna od retkih u svetu koja je imala pozitivnu stopu ekonomskog rasta, 2020. godine ta stopa je iznosila 2,3%. Kina je ostvarila, naravno, i druge ciljeve, ali ovo govorim u kontekstu značaja Narodne Republike Kine u svetskim odnosima i značaja naših odnosa sa Narodnom Republikom Kinom. Ako samo pomenem podatak da prema novoj statistici u prvom kvartalu ove godine Kina je postigla rast BDP-a od 18,3%, a cilj je za ovu godinu da bude 6%, a Svetska banka u isto vreme prognozira da će kineski ekonomski rast na godišnjem nivou dostići 8,1%. Onda možete misliti šta to znači u svetskim razmerama za jednu zemlju koja ima 1,3 milijarde stanovnika i predstavlja jednu ogromnu ekonomiju koja ima različite, kako bih rekao, elemente saradnje sa drugim državama. U tom kontekstu može se razumeti šta za našu ekonomiju znači saradnja sa Narodnom Republikom Kinom. Sporazum o kom danas raspravljamo, evo, samo ću pomenuti deo tog obrazloženja za donošenje ovog zakona, da se usvajanjem ovog zakona ostvaruju bolje poslovne mogućnosti u obe države za unapređenje bezbednosti u prometu robe koja ulazi i izlazi sa teritorija država potpisnica, bez ometanja trgovinskih tokova, kao otklanjanje prepreka u međusobnoj trgovini. Ovo je nešto što je Srbiji jako potrebno i Narodnoj Republici Kini, iz prostog razloga da bi se u međusobnim odnosima i umanjio debalans u ekonomskoj razmeni koja postoji, to je jedna činjenica, jer mi imamo veoma intenzivnu saradnju sa Narodnom Republikom Kinom, a opet ta saradnja sa Narodnom Republikom Kinom je veoma široka po svom spektru i ima različite elemente. Juče smo imali priliku da kao Grupa prijateljstva sa Narodnom Republikom Kinom ugostimo ambasadorku Čen Bo i čuli smo od nje puno lepih reči o našoj saradnji, puno važnih stvari o sadržaju naše saradnje i upoznamo se šta je Kina uradila za svet i za nas u protekloj godini. Što se tiče Srbije, mislim da je najvažnija stvar koja se može reći za prošlu godinu jeste činjenica da je Narodna Republika Kina obezbedila u ovo vreme pandemije Kovida-19 koji hara svetom, Kina je pomogla da Srbija na vreme dobije medicinsku opremu, da dobije respiratore, da dobije sve ono što je potrebno da bi se na pravi način suprotstavili Kovidu-19. Pored toga, i kineski lekari su došli kod nas. Ovo se mora pomenuti da bi se video značaj Narodne Republike Kine i podrška Srbije u borbi protiv kovida. Ali, u vreme kada se pokazalo da je vakcina jedini način da se zaustavi kovid, mi smo nabavili zaključno sa prekjučerašnjim danom tri miliona doza vakcina iz Kine. Zahvaljujući tom broju, naravno, i činjenici da smo nabili i „fajzer“ i „sputnjik“ i „astra zeneku“, da smo jedna od retkih zemalja u svetu koja ima četiri različite vrste vakcina kojima se građani mogu vakcinisati i da postoji mogućnost slobodnog izbora. Mi smo po broju vakcinisanih i revakcinisanih među prvim državama u Evropi i u svetu. Ovo je, naravno, važno i za stanovišta razvoja i ekonomije, jer ako nemamo radno sposobno stanovništvo koje može da učestvuje u razvoju ekonomskih aktivnosti, onda to ništa ne znači. To je samo jedna od stvari koju smo mogli čuti juče od ambasadorke, ali ono što mi svi znamo da godinama unatrag Srbija odlično sarađuje sa Narodnom Republikom Kinom, da kineske kompanije učestvuju i u izgradnji deonica auto-puta Beograd-Južni Jadran, obilaznice oko Beograda, da se zajedno sa Kinom realizuje projekat brze pruge od Budimpešte do Beograda, da su u kineskoj kompaniji učestvovali u izgradnji drugog bloka termoelektrane Kostolac B i izgradnji trećeg bloka, da ne pominjem značaj kineskih kompanija vezano za našu privredu. Kompanija HBIS je, kao što znamo, vlasnik Železare Smederevo, „Zi Jin“ je kupio kombinat u Boru. U Zrenjaninu se pravi velika fabrika guma. Ovo je samo deo svih onih ukupnih odnosa koje imamo sa Narodnom Republikom Kinom i to treba istaći. O saradnji sa Narodnom Republikom Kinom bi se mnogo toga moglo reći, s obzirom na to da je Srbija jedan od najznačajnijih partnera, ako ne i najznačajniji partner Narodne Republike Kine u ovom delu Evrope, ne po ukupnoj sumi sredstava koja je deo projekata zajedničke realizacije, jer imate unutar procesa saradnje „17 plus 1“ ima članica Evropske unije koje imaju veći obim saradnje sa Narodnom Republikom Kinom na tim projektima, kao što su Poljska, kao što je Rumunija, kao što je Češka, kao što je Mađarska, čini mi se i Slovačka. Znači, ima pojedinačnih projekata koji su vredniji, ali po broju ukupnih projekata koji se realizuju, po svemu onome što Srbija znači u tom procesu saradnje „17 plus 1“, vidi se da je naša uloga i te kako velika. Na kraju krajeva, mi smo bili domaćini jednog skupa 2014. godine, što govori i o tom odnosu koji Kina ima prema nama i Beogradu se nalazi Asocijacija za razvoj infrastrukture, što opet govori samo po sebi o značaju koji Beograd ima kao jedno čvorno mesto za razvoj infrastrukture. Ovaj ugovor koji smo potpisali sa Narodnom Republikom Kinom će samo dalje unaprediti tu saradnju. Kada sam pomenuo da imamo mudru državnu politiku i aktivnu državnu politiku, to sam pomenuo juče i dužan sam da to građanima Republike Srbije kažem, mora se razumeti da ton tim odnosima daju predsednici Si Đinping i predsednik Vučić. To nije nikakvo preterivanje, to je logična stvar i u našim odnosima dobra stvar, jer to nam daje mogućnost da sa Kinom imamo posebne odnose, na kraju krajeva, jer svi znamo da smo mi 2009. godine sa Kinom uspostavili strateško partnerstvo, pa je to prošireno partnerstvo, sada je sveobuhvatno, kako Si Đinping ima priliku da, kako često naglašava, to je čelično prijateljstvo, i to samo po sebi govori o odnosima između nas i Narodne Republike Kine. Drugi sporazum o kom mi danas raspravljamo jeste Sporazum sa Sjedinjenim Američkim Državama o podsticaju investicija između Vlade Republike Srbije i Sjedinjenih Američkih Država. U vezi sa ovim sporazumom mora se reći da će se realizacijom ovog sporazuma stvoriti prilika za nova radna mesta i zapošljavanje naših građana. Pored saradnje u oblasti privlačenja investicija, Srbija sarađuje u različitim oblastima, ali mi smo, ja sam lično ubeđen, zadnjih nekoliko godina, pogotovo u septembru prošle godine kada je predsednik Vučić u Vašingtonu potpisao Vašingtonski sporazum o ekonomskoj saradnji, mislim da smo tim potezom otvorili novu stranicu u našim odnosima. Znamo sve šta se dešavalo u prošlosti tokom 90-ih godina, pogotovo bombardovanje 1999. godine, znamo kako stvari stoje, ali želimo jednostavno da odnosi sa Sjedinjenim Američkim Državama budu bolji. Sjedinjene Američke Države su danas jedan od najvećih stranih investitora u Republici Srbiji, uz najveća ulaganja. To u je kompanija „Filip Moris“, „Pepsi Ko“, „Koka-kola“, „Bol korporejšn“ i ostali. Ovo pominjem zato što svi ti odnosi, kažem, imaju ti i ekonomsku i ostale dimenzije i o tome se mora voditi računa, jer ovaj sporazum nam jednostavno daje mogućnost da dobijemo na kredibilitetu kao pouzdan ekonomski partner Sjedinjenih Američkih Država, ali i kao zemlja gde postoji mogućnost investicije američkog kapitala u različite infrastrukturne projekte. Realizacijom ovog sporazuma, prihvatanjem ovog sporazuma dobijamo mogućnost da obezbedimo i druge vrste finansijske podrške. Ovaj sporazum ima svoj smisao vezano za realizaciju Vašingtonskog sporazuma, koji nije samo posvećen realizaciji projekata između Beograda i Prištine, već ima jednu širu dimenziju regionalnu i jako je važan jer unapređuje regionalnu saradnju. Neću pominjati političku dimenziju tog odnosa, ali Republika Srbija se pridržava svih elemenata potpisanog sporazuma i mislim da pokazujemo da smo veoma kredibilan, i ozbiljan, i politički, i ekonomski partner. Mislim da tako treba da nastavimo. Treći zakon koji je predmet našeg razmatranja je - Predlog zakona o potvrđivanju Aneksa 1 Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Francuske o saradnji u oblasti sprovođenja projekata u Srbiji. On formalno ima samo, da kažem, promenu nadležne institucije za sprovođenje prioritetnog projekta iz oblasti energetike. Međutim, ono što je važno, on obuhvata, on je deo sporazuma koji obuhvata realizaciju više projekata. Sama činjenica da je vezan za izgradnju metroa u Beogradu govori o značaju ne samo ovog zakona, nego i Republike Francuske u unapređenju infrastrukture u Srbiji. Mislim da je jako, jako važan. Sporazum se odnosi na izgradnju metroa. Procenjena vrednost je 4,4 milijarde evra. Izgradnja prve linije metroa trebalo bi da počne krajem ove godine, da se završi do 2028. godine, a druge linije da počne 2023. godine, da se završi do 2030. godine. Ovo govori o značaju ovog zakona, ali moram pomenuti još jednu činjenicu koja vezuje ovaj zakon sa onim prethodno pomenutim, vezano za Kinu, ne samo sa stanovišta formalnog odnosa, nego sa stanovišta suštine. Francuska kompanija „Astom“ će finansirati 30% vrednosti projekta i radiće elektro-mehaniku, vozove, vagone, šine, električno napajanje, kompletnu opremu metroa, a kineska kompanija „Čajna pauer“ će finansirati građevinske radove, ostalih 70% projekata. Na kraju ovog izlaganja vraćam se na početak. Ova tri ugovora, gospodine ministre, imaju ekonomsku, finansijsku, infrastrukturnu, ali i političku dimenziju. Potpuno je evidentno da će usvajanjem ovih zakona, odnosno realizacijom ovih projekata Srbija napraviti još jedan važan veliki korak u unapređivanju svoje infrastrukture. To Republici Srbiji će naravno doneti boljitak, ne samo unutar nas sa stanovišta infrastrukturnih projekata koji se realizuju, nego Srbija postaje važna tranzitna destinacija i za druge zemlje, za slobodno kretanje ljudi, robe i kapitala. To će se osetiti u ekonomiji naše zemlje i u rastu BDP-a. Moram reći da mislim da je ovo sjajna stvar i drago mi je što ste tu, jer ste u situaciji da građanima Republike Srbije objasnite značaj ovih zakona, jer kada se posmatraju naslovi oni imaju suvoparni sadržaj, kad se pogleda suština onda se tek shvati koliko je ovo važno za Republiku Srbiju i za njen budući razvoj. Hvala vam mnogo. Mi ćemo, naravno, u danu za glasanje podržati sva tri zakona.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Nebojša Bakarec. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospođo Kovač, poštovani gospodine ministre Mali, poštovane dame i gospodo poslanici, poštovani građani, ova tri izvanredna sporazuma doneće nove projekte, investicije, bolje poslovanje i sa Kinom i SAD i sa Francuskom. Upravo ova tri sporazuma koja su, kažem, okrenuta na tri različite strane, Kina, SAD, EU, odnosno Francuska, govore o uravnoteženoj politici Srbije i o tome da imamo pravo na uravnoteženu politiku. Ovaj sporazum konkretno, i najviše ću se na njega osloniti, na Sporazum sa Kinom, on će doneti bolje poslovne mogućnosti obema državama. Znači, unaprediće bezbednost u prometu robe, naravno on se tiče određenih i carinskih stvari, pospešiće trgovinske tokove i otkloniće prepreke u trgovini sa Kinom. Sa Kinom, takođe, Srbija vodi veoma uravnoteženu politiku, raznovrsnu politiku, a i, pre svega, ekonomsku politiku. Kina, i to je najvažnije, nesebično pomaže Srbiju na mnogim poljima i za razliku od nekih drugih država Kina ne nameće svoju politiku, ne uslovljava je, niti je ikada, niti će, to je očigledno, ucenjivati Srbiju. Koliko juče u ovoj Skupštini je bila njena cenjen ekselencija ambasadorka Kine Čen Bo na prvom sastanku poslaničke grupe prijateljstva u ovom sazivu. Najbolji primer saradnje Srbije i Kine su naravno epidemija, nabavka vakcina i nesebična pomoć Kine. Već smo čuli, zaključno sa jučerašnjim danom, stiglo nam je tri miliona vakcina od Kine. U Kini, i to je važno reći, i moj govor će sadržati dva dela, jedan će govoriti o kineskom modelu, a jedan deo govora će se odnositi na srpski državni model, a oni su vrlo povezani, to ćete shvatiti na kraju govora. U Kini, a po meni i u Srbiji, vlada meritokratija. Meritokratija je vođstvo zasnovano na nadarenosti, inteligenciji i drugim bitnim veštinama, a ne na nasleđu, što je aristokratija, ne na bogatstvu, što je plutokratija i ne na volji većine u Kini, što je demokratija koja je mnogo precenjena, da vam ja kažem. Meritokratija je koncept po kome su ekonomska dobra i politička vlast povereni pojedincima na osnovu talenta, pregalaštva i znanja. Mogu da konstatujem da Srbija vođena predsednikom Vučićem takođe primenjuje sličan državotvoran model. Vratiću se kasnije na ovo. Znači, Kina bez obzira na stereotipe o njoj uopšte nije jednopartijska država. U Kini, istina, dominira Komunistička partija Kine, međutim to ništa nije smetalo Kini da postane, već niz godina, najmoćnija ekonomska sila u svetu. U Kini postoji još osam, dakle u onoj Kini, ne govorim o Hong Kongu, Makau i Tajvanu, u samoj Kini postoji još osam političkih partija i one su sve prepoznate, pored KPK u Ustavu Kine i svih devet čine ujedinjeni front kojim, naravno, dominira KPK. Međutim, ovih osam političkih partija su u sistemu višepartijske saradnje i političkih konsultacija pod vođstvom KP Kine i tih osam stranka su, i tu ćete videti neku paralelu kako bi možda to kod nas to trebalo da izgleda, su dobronamerne, jesu opozicione, jesu jednim delom opozicione, ali ne na onaj zapadni način. Međutim, dobronamerne su i ne podmeću klipove u točkove napretka Kine. Na Tajvanu i u Hong Kongu i u Makau, znači, to je jedna zemlja, dva sistema, postoji niz, da ne kažem stotine politički partija. Dakle, prosto osam kineskih stranaka, rekao sam, već nisu opozicione na onaj klasični zapad, ja bih rekao destruktivni način, već one zajedno sa KP Kinom učestvuju u državnim poslovima, savetovanjima o principima državne politike i u izboru čak najvišeg rukovodstva zemlje. Ovih osam partija učestvuju u ostvarenju dogovorene politike i primeni zakona propisa i u organima, što je najvažnije, Svekineskog narodnog kongresa. Imaju nezavistan status, to su dakle nezavisne stranke i svaka uživa ugovorene političke slobode, pravo na organizaciju, nezavisnost, ravnopravnost i tako dalje. Kina poseduje već da ne kažem više milenijuma, sigurno 1500 godina, sposobnu javnu administraciju, odgovornu vlast i vladavinu prava. Naravno, imamo onaj kratki period gde su određene stvari u periodu kada je zaista bio jednopartijski sistem, neke stvari su bile suspendovane, ali 80-ih godina Kina je povratila svoju snagu. Dakle, po istraživanjima zapadnjačkog IPSOS-a o Kini, iz marta 2019. godine, čak 94% Kineza iskazuje zadovoljstvo putem kojim se kreće Kina. Kineska vladajuća partija uživa visok stepen uvažavanja i poverenja stanovništva. Znači, Kinezi su šampioni u pogledu optimizma, i u pogledu budućnosti zemlje, a i nešto da primetim, znači, u ovih 14 meseci pandemije nema zemlje koja se bolje nosi sa epidemijom i pandemijom nego Kina, da kažem ona je prva počela da vakciniše one najbitnije kategorije stanovništva još prošle godine. Znači, kineska država se odgovorno ponaša u pogledu kvaliteta propisa vladavine prava, borbe protiv korupcije i po tome je Kina jako poznata i poseduje, znači, Kina poseduje visok stepen efikasnosti upravljanja, a podrška kineskog naroda vlastima i sistemu je zasnovana na politici i legitimitetu delovanja, odnosno, jednostavno rečeno, kineske vlasti isporučuju kineskom narodu očekivane dobrobiti. Tu bih povukao još jednu paralelu, u doba SNS i u ovo doba Aleksandra Vučića, srpske vlasti, srpskom narodu takođe isporučuju očekivanu dobrobit. Komunistička partija Kine kaže – možemo upravljati samo dok imamo ekonomske rezultate. Kina poseduje institucionalno rešenje za postizanje saglasja, što vidimo i u Srbiji, o nacionalnim prioritetima i što bi ovde trebalo da bude slučaj, i u glavnom, jeste, barem kad vidimo ovaj parlament i rezultate izbora. Vraćam se sada, pravim paralelu sa novim državotvornim ustrojstvom u Srbiji. Dakle, na izborima 2014, 2016, predsedničkim 2017, i 2020. godine, srpski narod, kao nekoga ko zaslužuje poverenje, dakle, SNS i predsednika Vučića, prepoznalo je u brojevima, znači, po ovim izborima 1.740.000 ljudi, 1.820.000 hiljada ljudi, 2.010.000 u slučaju predsednika Vučića, i 1.953.000 građana na prethodnim izborima za SNS. Znači, to je znak. Za šta je to znak? To je znak da je SNS odavno postala široki narodni pokret koji nadilazi važnost i suštinu jedne političke stranke. Srpska napredna stranka predstavlja zlatni presek srpskog društva. U poslednjih pet godina se iskristalisao i svetonazor, pogled na svet SNS koji prihvata, kao što vidimo najmanje 60% građana. Posle 13 godina SNS je postala pokret sličan Jedinstvenoj Rusiji, pokret sličan vladajućoj kineskoj partiji, to podrazumeva dva važna preduslova, stabilnu višegodišnju podršku, najmanje polovine biračkog tela i zauzimanje cele pozicije centra i sa leve i sa desne strane, što vidimo da je slučaj. Naravno, Srbija mora da nastavi i ona će nastaviti u EU integracije, i EU je neupitna destinacija Srbije. U svakom slučaju Rusija i Kina pokazuju kako jedan drugačiji model može biti uspešniji od zapadnog. Taj model sve više primenjuje Srbija. Postoje jasne naznake, nastajanja novog političkog modela u Srbiji. Taj novi politički model podrazumeva, pod 1 – etatizam, odnosno jaku ulogu države, pod 2 – kapitalizam sa ljudskim licem, pod 3 – jednu dominantnu partiju i pod 4 – meritorkratiju, i vidimo da je sve to slučaj u Srbiji. Srpska napredna stranka je postepeno dovela do toga da u Srbiji danas i to treba s ponosom da kažemo vlada meritokratija, vladavina najsposobnijih. U devetoj godini vladavine, predsednik Vučić i SNS, su pokazali da Srbiji nude stabilnost, budućnost, razvoj, uspeh i na unutrašnjem i na spoljno-političkom planu. Predsednik Vučić i SNS grade mostove u društvene podle. Sam predsednik Vučić već devet godina pruža ruku saradnje levici i desnici, i onoj tzv. patriotskoj i onoj tzv. drugoj Srbiji, a stručnim, neokaljanim pripadnicima bivših vladajućih stranaka, predsednik pruža ruku. Srpska napredna stranka je zastupnik one velike većine običnih građana, ne lažne elite. Tokom ovih devet godina u sistem je ponovo uključeno stotine hiljada građana koji su bili ranije tranzicioni gubitnici. Ovi građani su praktično povratili, mi smo im vratili mnoga građanska prava, pravo na rad, na učešće u javnom životu i mnoga druga koja su im oduzela DOS-ovska i tzv. žuta DS lažna elita. Ovo je pozitivna i najpozitivnija sociološka pojava. Pazite, koliko svi znamo, demokratija podrazumeva i ta reč, bukvalno znači vladavinu naroda. Pa, evo vladavine naroda, uz pomoć SNS. Predsednik Vučić vodi strateški, taktički sjajnu politiku, uravnoteženu, to sam već rekao. To je politika neutralnosti, ne samo u teoriji nego i u praksi. Znači, kao što vidimo, Srbija sjajno sarađuje i sa EU, posebno sa Nemačkom, i sa Rusijom i sa Kinom i sa SAD, i sa svim susedima razvijamo uravnotežene i trudimo se što prijateljskim odnosima. Sa naše strane mi smo potpuno pomirljivi. Predsednik Vučić pruža ruku svima, i uprkos provokacija iz Hrvatske iz Federacije BiH, iz Crne Gore, lažne države Kosovo i Albanije, i uprkos tome, i to treba nastaviti, pokazuje se samo hvale vredna trpeljivost i prijateljstvo, i pomoć, o tome sam jednom govorio, pomoć u vakcinama gotovo, svim zemljama, odnosno svim onima koje su to prihvatile. Takođe, predsednik Vučić pokazuje hvale vrednu trpeljivosti spram kampanje mržnje i satanizacije, koja dolazi od tajkunske opozicije i tajkunskih medija. Migrantska politika Srbije, za pohvalu, Vlada dobija pozitivne ocene svih međunarodnih finansijskih institucija, ekonomska situacija u Srbiji je odavno stabilna, a Srbija, i to posebno ovih 14 meseci se izvanredno bori protiv epidemije i predstavlja lidera u vakcinaciji u Evropi. Podele u društvu su svedene na najmanju moguću meru. Naravno da se i dalje, najmanje sedam godina vodi borba protiv korupcije i mafije, i duže, dovode se strani investitori širom Srbije, otvaraju se radna mesta, a ono što je takođe značajno, mediji su oslobođeni pritiska Vlade. Zapravo, samo manji deo medija u Srbiji podržava Vladu ili Srpsku naprednu stranku, dok je veći deo medija, nažalost pod kontrolom inostranih i tajkunskih krugova, to treba jasno da se kaže. To je, takođe u odnosu na onaj prethodni režim do 2012. značajno reći, u SNS ne postoje tzv. svete krave. Smene i hapšenja funkcionera uopšte nisu retka pojava, dok vlast DS nije smenjivala ni svoje najkorumpiranije funkcioner. Ime Aleksandra Vučića je simbol obnove, izgradnje i uzdizanje Srbije, a zajedno sa predsednikom Vučićem borimo se za to da Srbija ostane pristojno, civilizovano i pravedno društvo, a sopstvena uverenja branimo na asertivan način, dakle uz puno uvažavanje tuđih uverenja. Asertivnost podrazumeva spremnost da se čvrsto i argumentovano zastupa sopstveno uverenje, istovremeno uz spremnost da se sasluša i suprotno mišljenje i uz puno uvažavanje i branjenje prava ovog suprotnog mišljenja. Da završim, građanima je potrebna stabilna i jaka Srbija, takva Srbija podrazumeva da njena stožerna stranka bude stabilna i jaka, takva Srbija traži novi politički model koji upravo pruža SNS. To će sprečiti procese razgradnje države koje podstiču spoljni i unutrašnji neprijatelji, svakako da postoje. Članovi SNS, milioni birača SNS i svako, građani Srbije su so ove zemlje. Članovi i birači SNS su prosečni, normalni, obični građani. Za kraj, tim običnim građanima kao da je ovaj stih rekao čuveni poljski pesnik Tadeuš Ruževič u čuvenoj svojoj pesmi „Pesme o starim ženama“, gde je rekao „Njihovi sinovi otkrivaju Ameriku, ginu kod Termopila, umiru na krstovima, osvajaju kosmos.“ Živela Srbija. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Luka Kebara. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena potpredsednice Narodne skupštine, gospođo Kovač, uvaženo rukovodstvo Narodne skupštine Republike Srbije, uvaženi ministre finansija, gospodine Mali, dame i gospodo narodni poslanici, drage građanke i dragi građani Srbije, na današnjoj sednici Narodne skupštine Republike Srbije, govorimo o tri jako bitna bilateralna sporazuma za našu zemlju. Prvi Sporazum između Srbije i Francuske, takođe Sporazum između Srbije i Narodne Republike Kine, kao i Sporazum sa SAD. Ja ću se osvrnuti najpre na onaj Sporazum sa Francuskom, ali i Sporazum sa SAD, a potom ću govoriti mali detaljnije o Sporazumu sa Narodnom Republikom Kinom. Što se tiče naših odnosa sa Francuskom imamo prijateljske odnose, to su jako dobri odnosi, odnosi na jednom, mogu reći, čistom nivou. Oni su nama prijatelji. Francuska nam je dosta pomogla tokom Prvog svetskog rata, uvek je bila uz nas i smatram da će se ti odnosi i dalje razvijati, a još je bitna stvar to što smo mi na evropskom putu i što je Francuska uz Nemačku lider, odnosno taj promotor razvoja čitave EU. Što se odnosa sa SAD državama tiče, takođe mi smo bili saveznici u Prvom svetskom ratu i u Drugom svetskom ratu i mi danas imamo jako kvalitetne odnose, najpre te ekonomske odnose, a o tome svedoči i nedavno otvorena Kancelarija DVC u Beogradu. Smatram da će ti odnosi biti na još većem nivou i da će se ti politički odnosi i dalje razvijati. Naravno, ekonomski su već na jednom zavidnom nivou. Što se tiče sporazuma sa Narodnom Republikom Kinom, moram naglasiti da je ovo jako bitan sporazum kada je u pitanju naša međunarodna trgovina, odnosno otklanjanje brojnih carinskih barijera. Konkretno, radi se o dvostranom međunarodnom sporazumu između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine o uzajamnom priznavanju programa AEO, odnosno ovlašćenih privrednih subjekata za sigurnost i bezbednost Uprave carina Ministarstva finansija Republike Srbije i Programa za upravljanje kreditima preduzeća Generalne carinske administracije Narodne Republike Kine radi korišćenja olakšica u odnosu na carinske kontrole. Za sprovođenje ovog sporazuma su nadležni naše Ministarstvo finansija, Uprava carina, ali i Generalna carinska uprava Narodne Republike Kine. Ovim sporazumom se predviđaju brojne olakšice, a one se mogu sumirati u pet ključnih olakšica. Ja ću ih sada pročitati. Znači, to je manji broj dokumentarnih kontrola, manji broj fizičkih kontrola uvozne robe, prioritetni postupak za fizičku kontrolu robe, specijalizovane carinske službenike koji će imati posebna zaduženja za komunikaciju i za brzo i efikasno otklanjanje eventualnih problema i obezbeđivanje prioriteta u slučaju zastoja prilikom međunarodne trgovine. Ove olakšice se zasnivaju na jednom bitnom principu međunarodnog privatnog, ali pre svega međunarodnog javnog prava, a to je princip reciprociteta. Ja sam siguran da taj princip reciprociteta ne baštini se samo u tom nekom pravu, zato što mi imamo neke dobre odnose koji su na tom protokolarnom nivou. Ne, ja sam siguran da je ovaj princip reciprociteta snažan i da će se primenjivati baš zato što mi imamo jako dobre i produbljene odnose sa Narodnom Republikom Kinom. Slobodno mogu reći da ti odnosi polako postaju bratski odnosi i zbog toga ove olakšice će doprineti i Narodnoj Republici Kini i Republici Srbiji kada je u pitanju ta međunarodna trgovina. Svi ovi razlozi se mogu sumirati u neke tri ključne ideje. Prva je svakako ta da ćemo jačati naše ekonomske odnose, našu ekonomsku saradnju, drugi je da ćemo otklanjati sve prepreke u našoj međunarodnoj trgovini, a treći je da ćemo na taj način obezbediti, odnosno unaprediti bezbednost u samom tom procesu trgovine, naročito kada su u pitanju carine. Kina je, slobodno mogu reći, veliki prijatelj Srbiji, naša bratska država i to je dokazano mnogo puta, a neću samo govoriti o našoj ekonomskoj saradnji. Takođe, tu je i jako razvijena vojna saradnja. Naravno, ne mogu detaljnije govoriti o tim stvarima, ali Republika Srbija i njena namenska industrija svakako da postaju jako bitan faktor u regionu, a siguran sam da postoji i mogućnost da se saradnja sa Narodnom Republikom Kinimo razvije i u tom polju. Siguran sam da je kineska strana takođe zainteresovana. Ali, što se tiče naše ekonomije, mogu vam reći jedan podatak da u poslednjih pet godina čak je 15 puta povećan izvoz naših proizvoda u Narodnu Republiku Kinu i to je sjajan rezultat. Takođe, Kina je naš treći spoljnotrgovinski partner, a ja sam siguran da tu ima potencijala da jednog dana oni budu naš najveći spoljnotrgovinski partner. Što se borbe sa koronavirusom tiče, Kina je Srbiji mnogo pomogla i svi smo svesni toga. Setimo se samo prošle godine kako je kada je ceo ovaj, slobodno mogu reći, haos oko korone nastao, da je Kina bila ta koja je prva pružila ruku prijateljstva, ruku pomoći, da je poslala svoje najbolje eksperte. Sećamo se onog famoznog tima koji je došao ovde u Srbiju, koji je pomogao nama da naše bolnice preuredimo na taj način da mogu da primaju kovid pacijente. Setimo se samo da su nam Kinezi prvi i poslali brojne maske, respiratore, raznu medicinsku opremu. To je sve uradila Narodna Republika Kina. Izgradili su i dve vrlo moderne laboratorije po najvećim svetskim standardima za otkrivanje tog virusa, virusa Kovid-19. Danas, Narodna Republika Kina nama u gotovo pravilnim vremenskim intervalima šalje kontingente od po pola miliona kineskih vakcina „Sinofarm“. To je jedan jako bitan rezultat. Pola miliona kineskih vakcina gotovo redovno u pravilnim razmacima oni nama šalju. Znači, to je 250 hiljada revakcinisanih osoba. Što se infrastrukture tiče, ja ću pobrojati samo neke ključne projekte. To su na primer projekat izgradnja obilaznice oko Kragujevca, deonica do Moravskog koridora preko Mrčajevaca. Očekuje se do kraja godine, tačnije do sv. Nikole i završetak autoputa Čačak – Požega, ali i deo od Požege do Boljara. Kinezi će graditi i fruškogorski koridor, ali i obilaznicu oko Loznice i obilaznicu oko Novog Sada. Što se obilaznice oko Beograda tiče, Kinezi su već angažovani na toj jednoj deonici, a i sa Rusima grade brzu prugu Beograd – Novi Sad, što je možda i najveći infrastrukturni projekat, u poslednjih 50 godina u našoj državi, zato što ćemo za manje od pola sata moći iz Beograda da stignemo do Novog Sada, a to je jako bitna stvar i Kinezi tu nama dosta pomažu. Naravno ta deonica će ići od Beograda do Novog Sada, brza pruga, ali kasnije se nastavlja do Budimpešte. Još jedna važna kineska investicija, sad govorim o fabrikama, je svakako nova fabrika „Mint“, u Šapcu, za proizvodnju auto delova, pored već postojećeg izgrađenog pogona u Loznici. Pokrenuće se, naravno, i novi pogon „Linglong“ fabrike u Zrenjaninu, kao i fabrike „Sinju“ u Nišu. Sve ove investicije vrede negde oko milijardu dolara. Takođe, Narodna Republika Kina će nam pomoći i kada su u pitanju kolektori, ali i sistemi za prečišćavanje otpadnih voda. Tu je ta pomoć jako bitna. Naravno, još jedan ključni projekat, možda ne samo za Beograd, već za čitavu Srbiju, a to je beogradski metro. Krajem godine na Makišu biće započeta izgradnja beogradskog metroa. Tu će nam pomoći i francuska kompanija, ali i kineska kompanija sa kineskim radnicima. Svesni smo da Narodna Republika Kina ima, kao i Republika Francuska, imaju razrađene sisteme metroa i znamo da će ta njihova, pre svega, ekspertiza nama pomoći da na što bolji i što efikasniji način izgradimo metro ovde u Beogradu. Meni je to jako bitno zato što dolazim sa Čukarice i na to sam veoma ponosan i zato stalno ističem ovaj jako bitan projekat. Hoću za kraj da napomenem da Srbija ostaje na evropskom putu. Srbija će razvijati svoje odnose i sa Francuskom koja je, uz Nemačku, lider EU. Razvijaćemo odnose i sa SAD, ali mi kao suverena zemlja mi ćemo razvijati odnose i sa Ruskom Federacijom i sa Narodnom Republikom Kinom i sa arapskim zemljama i sa svim drugim koji su spremni da sa nama grade bolju budućnost. Moram napomenuti da imamo ogromnu političku podršku kada je Narodna Republika Kina u pitanju i to se zasniva ne samo na reciprocitetu, već i na bratstvu, slobodno mogu tako reći, zato što oni poštuju naš suverenitet, naš teritorijalni integritet, a i mi poštujemo tu politiku jedne snažne Kine. Kineske investicije su spasile Smederevo, spasile su Bor. Ceo istok Srbije, a mogu reći i čitavu Republiku Srbiju, jer njihove fabrike su u potpunosti preporodile čitav taj jedan deo Srbije koji je godinama bio zapostavljen. Godinama se tamo ništa nije gradilo, ništa se nije ulagalo. Zahvaljujući Aleksandru Vučiću, zahvaljujući Vladi Republike Srbije, zahvaljujući kineskim prijateljima ceo taj potez istočne Srbije je danas jako, jako, slobodno mogu reći, razvijen i mi to nikada nećemo zaboraviti. Mi svoje prijatelje nikada nećemo izdati. Mi poštujemo Narodnu Republiku Kinu i smatram da će naši odnosi biti na još jednom većem nivou, a to se svakako može sumirati kroz neke dve ključne rečenice, da su Srbija i Kina dobri prijatelji, da je naše prijateljstvo čelično i to ću reći na još jedan način. Reći ću na jedan način na koji bi i predsednik Narodne Republike Kine gospodin Si Đinping rekao, ali i naš predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić, koji je u Kini poznat kao „vu ći ći“, što u prevodu inače znači 577. Oni bi svakako rekli: „Zhōngguó hé sài'ěrwéiyǎ shì hǎo péngyǒu! Wǒmen de gāngtiě yǒuyì wànsuì!“ i onda ću dodati ono što ćemo svi razumeti, a to je svakako: „Sài'ěrwéiyǎ wànsuì! Zǒngtǒng Wǔqīqī wànsuì!“ Hvala.
Zahvaljujem. Nisam sigurna kako će devojke koje spremaju stenografske beleške da zapišu to što ste rekli. Reč ima narodna poslanica Nevena Đurić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas raspravljamo o tri važna sporazuma: sa Narodnom Republikom Kinom, sa SAD i sa Francuskom, i sa svakom od pomenutih država Srbija neguje intenzivnu saradnju i stalni napredak u partnerskim odnosima. Punopravno članstvo Srbije u Evropskoj uniji svakako je jedan od najvažnijih strateških spoljnopolitičkih prioriteta, ali i sa druge strane se Srbija trudi da ostvari što čvršću i uspešniju saradnju sa svim onim državama koje, i poput Kine, i poput SAD i poput Francuske, imaju dobre i važne projekte za našu državu i naše građane, a upravo je do sada sa pomenutim državama realizovano puno uspešnih projekata i postignuto mnogo dogovora. Ukoliko se osvrnemo samo na saradnju sa Narodnom Republikom Kinom, koja je u poslednjem periodu dosta intenzivirana i za poslednjih pet godina je Srbija 15 puta povećala izvoz u Kinu. Sa druge strane, Kina je treći ukupni spoljnotrgovinski partner Republike Srbije, što je do pre samo par godina bilo u potpunosti nezamislivo. Odnosi između Srbije i Kine se zasnivaju na iskrenom prijateljstvu, na poštovanju i na solidarnosti, a svakako da u velikoj meri takvim odnosima doprinosi lično prijateljstvo koje predsednik Aleksandar Vučić neguje sa predsednikom Narodne Republike Kine i to smo najbolje mogli da vidimo na primeru vakcina, s obzirom da je Srbija jedana od prvih država u svetu koja je dobila zaštitu od ove pošasti. Kina sa jedne strane ima značajnu ulogu u ovako uspešnoj borbi koju je Srbija do sada postigla, kada govorimo o korona virusu, jer znate da je pre samo par dana stiglo pola miliona doza, još jedan kontingent kineske vakcine „Sinofarm“, što znači da je do sada u Srbiju iz Kine ukupno stiglo tri miliona doza. I oni nama kontinuirano pomažu od samog početka, i kada govorimo o respiratorima i kada govorimo o stručnom osoblju, s obzirom da su oni svoje ljude slali za obe naše laboratorije „Vatreno oko“. Sa druge strane, imaju značajan doprinos u oporavku naše ekonomije i veliki deo u infrastrukturnim i saobraćajnim ulaganjima, s obzirom da je to i deo projekta „Srbija 2020-2025“, što će dodatno omogućiti Srbiji da ubrzano napreduje. Ja bih napomenula da će kineske kompanije raditi i Fruškogorski koridor, da već rade brzu prugu Beograd – Budimpešta. Sa kineskim kompanijama su potpisani i komercijalni ugovori o projektovanju i izgradnji kanalizacione infrastrukture i postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda u čak 65 lokalnih samouprava, kao i projekti o izgradnji infrastrukture za odlaganje komunalnog čvrstog otpada. Tu vidimo da mi danas stvaramo jednu potpuno novu Srbiju. Srbija u kojoj danas živimo je daleko naprednija i uspešnija od one Srbije u kojoj smo živeli do pre samo par godina, a sa druge strane, iz svega navedenog, vidimo da će Srbija do 2025. godine biti daleko uspešnija od ove u kojoj živimo danas. Napomenula bih da i kineske kompanije sa francuskim i srpskim partnerima su nedavno potpisale i Sporazum o izgradnji „Beogradskog metroa“ i krajem ove godine se očekuje početak tih radova i to praktično predstavlja ostvarenje decenijskog sna. Konačno ta priča o „Beogradskom metrou“ više neće biti samo prazna priča. Vidite, dok Srbija predvođena Aleksandrom Vučićem razmišlja o tome kako da se dalje razvija, kako da nam zemlja što više napreduje, kako da zadržimo tu visoku poziciju kada govorimo o našoj ekonomiji, kako da budemo što uspešniji kada govorimo o procesu vakcinacije, koji je itekako uspešan i o našem procesu vakcinacije se govori svuda u svetu. Ja bih vas samo još jednom podsetila da je nedavno i CNN pohvalio taj proces vakcinacije. Dok se mi za to borimo, lideri opozicije iz redova bivšeg režima koji se evo već godinama staraju samo o sebe, a uopšte ne vode računa o građanima Republike Srbije, koji se bave piskaranjem po društvenim mrežama, čak i pretnjama, pozivaju na revanšizam, služe se različitim mahinacijama, ne bi li ućarili koji poen i u vrednosnom i u političkom smislu, e, oni su takvim svojim ponašanjem sami sebe neutralisali. Nije njima kriv ni Aleksandar Vučić, niti bilo ko od nas u ovoj sali. Narod je rekao ne njihovoj politici i narod je odlučio da oni danas ne budu ovde. Svakako da je za njih suštinski problem to što se istina polako saznaje. Pa, saznalo se i za te brojne račune po belom svetu, iako je, da kažem, sve bilo dobro organizovano, isplanirano, kako bi se tome što teže moglo ući u trag. Sve je bilo na jedan dobar, po njihovom mišljenju dobar način zakamuflirano. Umesto da sada taj Dragan Đilas izađe i objasni građanima Republike Srbije kako i koliko je stekao toliki novac dok je bio na odgovornim pozicijama u državi, jer znate, nije problem posedovati toliki novac, ali taj novac on nije posedovao u trenutku stupanja na tu važnu funkciju u državi, ali je zato sve to posedovao onog trenutka kada ga je narod oterao sa te pozicije. On se toliko bogatio dok su građani Republike Srbije siromašili. S druge strane, svedoci smo brojnih lažnih vesti koje se plasiraju upravo od strane Dragana Đilasa, i to kada govorimo o najvažnijim i najbitnijim temama, kao što je, recimo, vakcinacija. Koliko god da je nešto u interesu građana Republike Srbije, po njihovom mišljenju je obavezno bolje nekako drugačije. Takve kabadahije i lopove i poput Dragana Đilasa i poput Vuka Jeremića i poput Borisa Tadića, građani Republike Srbije nikada neće zaboraviti. Neće zaboraviti kako su živeli u vreme dok su oni harali Srbijom. Moram da podsetim sve da je nedavno Vuk Jeremić nas narodne poslanike nazvao bitangama. Zaboravio je na jednu ključnu činjenicu, na suštinski važnu stvar, da smo mi narodni poslanici, da smo legitimno izabrani predstavnici građana. A, građanima Republike Srbije je već odavno jasno kakav on stav ima i prema srpskom narodu i prema svim građanima Republike Srbije. Oni mu na to uvek lepo odgovore, s obzirom da treba da znamo da je jedina prava istina samo volja naroda. Da su išta valjali, ne samo da bi se narod opredelio za to da oni danas budu ovde sa nama u ovoj sali, već bi i pred građane Republike Srbije izašli sa nekim konkretnim planom i programom, a ne bi smisao njihove politike bio to da na svaki način diskredituju sve ono što radi predsednik Aleksandar Vučić u interesu građana Republike Srbije. Vi vidite da je period do 2012. godine, da su taj period obeležili političari koji poseduju brojne tajne račune, koji su se besomučno bogatili i bahatili, a danas sadašnja politika, ova politika koju je projektovao i koju vodi Aleksandar Vučić, brine o tome da budemo što uspešniji kada je reč o ekonomiji, da budemo što uspešniji kada govorimo o procesu vakcinacije, da obezbedimo što bolje uslove za život svih građana Republike Srbije, da naši građani imaju bolji životni standard. U tom smislu, mislim da će i svi ovi sporazumi o kojima danas govorimo u velikoj meri tome doprineti, pa ću ja, a čvrsto verujem i moje kolege iz poslaničke grupe, podržati ove sporazume u danu za glasanje. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Boris Bursać. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovane kolege poslanici, poštovani građani Srbije, poštovana gospođo Atanasković, pred nama se danas nalazi set vrlo važnih predloga zakona i sporazuma, a ja bih se lično osvrnuo upravo na jedan, možemo reći, veliki san koji građani Beograda i Srbije odavno sanjaju i žele da postane java, a to je, svakako, beogradski metro. Da budem precizniji, govorimo o aneksu Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske, a tiče se saradnje u oblasti sprovođenja prioritetnih projekata u Republici Srbiji. Podsećanja radi, pod članom 2. Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske, koji smo već usvojili, stoji tačka – prioritetni oblici saradnje, odnosno Faza 1 projekta „Beogradski metro“. Reč je o izuzetno važnom projektu za Beograd i Srbiju, koji će doprineti modernizaciji glavnog grada, ali i rasteretiti gužve u glavnom gradu koje su postale noćna mora svih Beograđana. Mi smo, verovali ili ne, stigli do cifre od skoro 650.000 automobila u glavnom gradu. Došli smo u situaciju da imamo skoro dva automobila po porodici u Beogradu. Dakle, naša saobraćajna infrastruktura nije u stanju da se nosi sa tolikim brojem vozila, ali sa druge strane gužve su karakteristika velikih metropola, tako je u Rimu, tako je u Moskvi, tako je i u Parizu. Evidentno je da problem postoji. Ako danas izađete na ulicu i pitate bilo kojeg Beograđanina - šta je najveći problemu u gradu, dobićete isti odgovor - to su gužve u saobraćaju. Beograd je veliki grad koji nezvanično sa širom okolinom, uzimajući u obzir veliki broj srpskih izbeglica iz Hrvatske, BiH, kao i proteranih lica sa KiM, studenata i ljudi popisanih u mestima njihovih stalnih prebivališta, a žive ili rade u Beogradu, potencijalno prelazi dva miliona. Nigde u svetu nećete videti da grad te veličine za osnovni podsistem javnog prevoza ima autobuski, već šinski i zato mi moramo ubrzano da radimo na izgradnji metroa. To je preduslov da počnemo da rešavamo saobraćajne probleme. Takođe, moram se složiti sa predsednikom Republike, koji kaže da izgradnja metroa nije način samo da se reše saobraćajne gužve, već je to pitanje prestiža i snage jednog grada, ali i države. Verovali ili ne, izgradnja beogradskog metroa se obećava od 1971. godine, dakle, skoro 50 godina i od tada on ostaje mrtvo slovo na papiru i niko ništa konkretnije nije uradio po tom pitanju, osim što je pričao na ovu temu. Zahvaljujući odgovornoj politici naše države, mi se danas nalazimo nadomak izgradnje ovog ključnog infrastrukturnog projekta. Francuska kompanija „Ežis“ prema ugovoru sa gradom Beogradom završila je generalni projekat i prethodnu studiju opravdanosti kojom su do detalja iscrtane prve dve linije beogradskog metroa. Ovim projektom usvojene su trase linije jedan, koja će povezivati Železnik i Mirijevo, dužine 21,3 kilometra sa 23 stanice, i linija dva, naravno, meni je draže, jer sam iz Zemuna, koja će povezivati železničku stanicu Zemun i Mirijevo, dužine 19,2 kilometra sa 20 stanica. Izgradnja će se odvijati u tri faze. Prva faza, gradnja će obuhvatati deo prve linije od Makiškog polja do Karaburme u dužini od 16,5 kilometara, u drugoj fazi izgrađen će biti deo druge linije od Mirijeva do opštine Novi Beograd, dužine 13,4 kilometara, koji će prelaziti preko Cvetkove pijace, Slavije, kao i Savskog trga. Konačno, u trećoj fazi biće produžene obe linije, prva od Karaburme do Mirijeva, a druga od opštine Novi Beograd do Zemuna. Ovim sporazumom je za fazu jedan projekta beogradski metro predviđen maksimalni iznos od 454 miliona evra i dodatnih 127 miliona evra za projekat automatizacije elektrodistributivne mreže srednjeg napona, s tim što se Aneksom ovog sporazuma umesto preduzeća Elektroprivrede Srbije uvodi Elektrodistribucija Srbije. Dakle, pored krize prouzrokovane pandemijom korona virusa, mi nastavljamo da ulažemo u krupne infrastrukturne projekte, koji su od vitalnog značaja za naše građane. Mi nastavljamo da ulažemo u kvalitetniji život našeg građana, radimo na privlačenju novih investicija, radimo na rastu i penzija i, što je najbitnije, ne odustajemo od obećanja koje smo dali građanima u predizbornoj kampanji, a tu upravo spada i izgradnja beogradskog metroa. Poštovani građani, mnogi nisu verovali da ćemo od rugla od tzv. karton sitija napraviti novi centar, novi dragulj Beograda, zato znam da ćete od raznih političkih prevaranata i neznalica čuti da ni od ovog dugo očekivanog projekta, od beogradskog metroa nema ništa, ali budite sigurni da će naša država, naša Vlada, naš predsednik uraditi sve da održe datu reč i građanima izgraditi metro. Sam dokaz ovoj mojoj konstataciji je upravo ovaj sporazum. Takođe, sa druge strane, kao član poslaničke grupe prijateljstva sa SAD ne mogu, a da ne pomenem i pohvalim Sporazum o podsticanju investicija između Vlade Republike Srbije i Vlade Sjedinjenih Američkih Država. Ovaj sporazum je ogromne važnosti za ekonomski razvoj naše zemlje, podstiče stopu rasta i potvrđuje da se Sporazum iz Vašingtona, što se srpske strane tiče, i dalje poštuje i dalje primenjuje. Ovaj sporazum nam ukazuje na to da je Srbija sigurna i atraktivna destinacija za investitore, odnosno da SAD imaju veliko poverenje u ekonomski razvoj Srbije. Uvidevši koliki je značaj ovih sporazuma, ja ću lično, a nadam se i moje kolege, podržati ih u nadi da će oni biti oslonac u borbi za jaku, modernu i zdraviju Srbiju. Živela Srbija.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Malušić. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Uvažena gospođo ministar sa saradnicima, dame i gospodo poslanici, ja ću govoriti o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine o uzajamnom priznavanju Programa AEO Uprave carina Ministarstva finansija Republike Srbije i Programa za upravljanje kreditima preduzeća Generalne carinske administracije Narodne Republike Kine. Naime, poenta ovog sporazuma je korišćenje olakšica u odnosu na carinske kontrole. Za ovaj sporazum nije potrebno odvojiti sredstva iz budžeta Republike Srbije, a što se tiče Kine, Kina je jedna od mojih omiljenih zemalja i ja sam u prijateljstvu sa Narodnom Republikom Kinom, a grupa prijateljstva sa Narodnom Republikom Kinom broji 126 poslanika, što znači da je druga po veličini grupa u Narodnoj skupštini Republike Srbije. O Kini sve najbolje. Kina je tradicionalni prijatelj Republike Srbije. Međutim, čini mi se da je od 2012. godine tadašnji premijer, današnji predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić učvrstio to čelično prijateljstvo. Mi prema Kini imamo izuzetno poštovanje, odnos prijateljstva, ali i velikog partnerstva. Mi smo to strateško partnerstvo učvrstili i mi smo glavni partneri Narodne Republike Kine, što se projekta „Pojas i put“ tiče, ali takođe i partneri u mehanizmu saradnje Kina CS 17+1. Što se Narodne Republike tiče, ona je vodeća ekonomija u svetu, a Republika Srbija, kao nezavisna i nesvrstana zemlja, ima prijatelje i na istoku i na zapadu. Kina je jedna od najvećih na istoku. Što se Kine tiče, onoliko puta je provereni, standardno dobri prijatelj kada je bilo najteže u životu Republike Srbije, a to je kada se pojavila pandemija, odnosno Kovid-19, Kina je momentalno poslala svoju stručnu ekipu u Republiku Srbiju. To je bilo 21. marta, 82 dana je boravila stručna ekipa u Republici Srbiji, edukovala je sve što je moglo da se edukuje po Republici Srbiji od lekara, medicinskog osoblja, da se zaštitimo od ove bolesti. Prešli su 20 hiljada kilometara po Republici Srbiji, a ja sam, ne samo ja, nego svi u ovom parlamentu su jako zahvalni Republici Kini na tome. Kina i Srbija su osmog aprila potpisale sporazum o zajedničkoj izgradnji laboratorije, ako se sećate, „Vatreno oko“ u Nišu. Međutim, dan, dva kasnije, takođe, u Beogradu je napravljena nova laboratorija. Zatim, 21. marta sa stručnjacima stigla je ogromna količina pomoći da bi se zaštitili ne samo lekari, nego i građani Republike Srbije, od respiratora, preko odela i ostalog. Tokom noći 21. i 22. marta 2020. godine, ako se sećate, svi spomenici od značaja u Republici Srbiji su bili obeleženi crvenom bojom u znak zahvalnosti Narodnoj Republici Kini za pomoć koju nam daje kad god je to potrebno. Ministarstvo za javnu bezbednost, narodnooslobodilačka armija su donirali MUP-u Srbije opremu i materijal za prevenciju pandemije, takođe, Kovida-19. Kineske kompanije grade brzu prugu Beograd-Budimpešta. Takođe, kineske kompanije grade autoput od Preljine do Požege. Setimo se samo revitalizacije ogromnog giganta „Železare Smederevo“ gde je nekada radilo 5.000 ljudi, pa je onda potpuno bila devastirana. Kada su došli kineski partneri, to je jedna od najmoćnijih fabrika trenutno u Republici Srbiji. Oživeo je grad. Tamo radi 5.032 ljudi, a prosečna plata je 73.000 dinara. Takođe, rudnik u Boru koji je bio potpuno devastiran je revitalizovan i on je jedan od najboljih izvoznika trenutno, pored „Železare Smederevo“. Prosečna plata 83.000. Tako radi Vlada Republike Srbije, zahvaljujući ovim divnim ljudima iz Narodne Republike Kine. Kineske kompanije takođe grade brzu saobraćajnicu Iverak-Lajkovac i ja bih mogla ovako još mnogo, ali moram samo još par stvari da kažem. Revitalizovali su „Železaru“, to sam rekla. Otvorili su „Huavei centar“ za inovacije, digitalni razvoj i 5G mrežu, Tesla laboratorija i mnogo toga. Uvek, ali uvek ću za sve u životu, ako mogu da pomognem, ja, moji prijatelji, Narodnoj Republici Kini, jer je provereni prijatelj Republike Srbije. Ja vam zahvaljujem na pažnji, jer nisam jedina ovde. Moj sledeći kolega čeka. Ja ću glasati za ovaj sporazum i svaki sporazum koji se tiče Narodne Republike Kine i ne samo Narodne Republike Kine, nego svih sporazuma, jer to samo znači jačanje bilateralnih sporazuma Republike Srbije sa ostalim državama. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem narodnoj poslanici Ljiljani Malušić. Reč ima narodni poslanik prof. dr Ljubiša Stojmirović. Izvolite.
Hvala. Poštovane koleginice i kolege, ja ću pokušati u narednih par minuta da kažem deo onoga što sam imao na umu. Veliki projekti koji su pred nama iziskuju mnogo truda, mnogo znanja i na tom putu će nam najvažnije biti da imamo dovoljno znanja, dovoljno stručnih ljudi. Hteo sam da govorim i o novcu, ali mi je ministar finansija otišao, neću o tome. Još ću nešto reći šta je tu bitno. Bitni su činioci koji trebaju to da sprovedu u delo, a to su preduzeća. Kad se tiče znanja imamo veliki problem što to znanje nije dobro raspoređeno. Ljudi koji imaju malo znanja su oholi, osioni i oni misle da sve znaju i da sve mogu, to je odlika onih koji nemaju znanje. Pametni ljudi, ljudi koji imaju znanja su svesni toga koliko ne znaju i zato se trude da rade ono što znaju i da sve više stiču novih znanja. Ko će morati da preuzme na sebe odgovornost da realizuje ove projekte? Pa, moraće preduzeća. Preduzeće je osnovni činilac svake privrede. Drago mi je što je tu i koleginica ministar, na njoj će biti i muka i veliki zadatak da ta naša preduzeća oživi. Imali smo veoma jaka, dobra, uspešna preduzeća koja su se borila širom sveta i sa ponosom predstavljala našu zemlju. Danas je situacija takva da su mnoga od tih preduzeća uništena, moram tako da kažem. Koleginice ministar, na vama je da pomognete tim sposobnim, stručnim ljudima da sa svojim znanjem, uz pomoć države ponovo ojačaju i da budu ono što su bili u bivšoj zemlji i u prošlim vremenima. Neće vam biti lako. Evo ja ću da se potrudim da vam pomognem. Ovom prilikom, neću se na kraju zahvaljivati, ali doći ću tu do vas da vam poklonim jednu knjigu. Žilber Kenig je napisao knjigu „Biće preduzeća“. Verujem da će vam ta knjiga makar malo pomoći i pored vašeg znanja i pored vaše stručnosti, ovde ćete naći još jednu mrvicu znanja, iskoristite je i ja vam unapred zahvaljujem. Hvala lepo svima.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa nema više prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog i jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Ukoliko ne, zaključujem zajedničkog i jedinstvenog pretresa o predlozima zakona iz tačaka od 11 do 13 dnevnog reda. Poštovani narodni poslanici, kao što vam je to uvaženi predsednik Narodne skupštine najavio, danas nećemo imati pauzu između 14.00 i 15.00, već nastavljamo sa radom. Nastavljamo sa raspravom o amandmanima na tačke 5) i 6) tekućeg dnevnog reda, a glasanje se, zbog dijaloga, očekuje između 16.00 i 17.00. Prelazimo na raspravu u pojedinostima. Peta tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DOHODAK GRAĐANA Obaveštavam vas o pozvanima na sednicu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Siniša Mali, ministar finansija; Anđelka Atanasković, ministar privrede; Slavica Savičić, državni sekretar u Ministarstvu finansija; Dragana Demirović, pomoćnik ministra finansija i Svetlana Kuzmanović-Živanović, šef Odseka u Ministarstvu finansija. Zahvaljujem se ministarki Atanasković na prisustvu, koja je stigla na vreme. Dakle, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana. Primili ste amandmane koje je na Predlog zakona podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 5. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Mladen Bošković. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajuća. Poštovana ministarka Atanacković sa saradnicima, cenjene koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, javljam sa po amandmanima na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, gde se u članu 5. Predloga zakona u stavu prvom reči: „30. septembar 2021. godine“ zamenjuju rečima: „31. decembar 2021. godine“ i u stavu tri procenat od 43% zamenjuje se procentom 50. Ovim amandmanom predlaže se produženje roka u smislu da se poreski tretman odnosi na prihode ostvarene u periodu ostvarene počev od 1. januara 2015. godine, zaključno sa 31. decembrom 2021. godine, umesto 30. septembar 2021. godine. Ovim zakonom će se urediti ravnopravni tretman domaćih fizičkih lica koja na teritoriji Republike Srbije rade za stranog poslodavca, tj. nalogodavca, pa je celishodno da se produži rok zaključno sa 31. decembrom 2021. godine kako bi se omogućilo da lica koja ostvaruju prihode od stranih isplatilaca budu uređene na sveobuhvatan način. U tom cilju, predlaže se i izmena visine normiranih troškova sa 43% na 50%. Takođe je i amandman na Predlog zakona o dopuni Zakona o doprinosima sa obavezno socijalno osiguranje povezan sa amandmanima na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana gde se dodaje član 64. v) gde se kaže da doprinosi za lica koja u periodu od 01.01.2015. godine zaključno sa 31.12.2021. godine ostvaruju ugovorenu naknadu od lica koja prilikom isplate naknade nije obveznik obračunavanja i plaćanja doprinosa, utvrđuje se rešenje poreskog organa i plaća saglasno odredbama zakona kojim se uređuje porez na dohodak građana, koje se odnose na naknadu na koje se porez plaća samo oporezivanjem, ostvaren u tom periodu. Moram da kažem i za druge setove finansijskih zakona. Kada je reč o predlozima zakona koji se odnose i koje smo razmatrali prošle nedelje na garantne šeme, da je s obzirom na neizvesnost koja vlada u celom svetu, kao i na ekonomske i finansijske izazove, bio neophodan nastavak preduzetih mera podrške, čiji je cilj povećanje likvidnosti privrednih subjekata. Nastavak tih mera omogućiće ublažavanje ekonomskih i finansijskih posledica pandemije i njenog uticaja na likvidnost privrednih subjekata. Kada je u pitanju prva postojeća garantna šema koja je formirana prošle godine u vrednosti od dve milijarde evra, izmenama zakona obezbeđeno je još dodatnih 500 miliona evra za privrednike i produžen je period raspoloživosti za godinu dana. Samo da napomenem da se proširenjem postojeće garantne šeme ne menjaju uslovi podobnosti, tako da svi preduzetnici, mikro, mala i srednja preduzeća koja ispunjavaju zakonski propisane uslove, mogu da apliciraju za kredite koji imaju garanciju države u skladu sa Zakonom o prvoj garantnoj šemi. Kroz drugu garantnu šemu Republike Srbije obezbeđeno je još 500 dodatnih miliona evra za najugroženije sektore i kompanije u zemlji. Zakon kojim se reguliše pitanje druge garantne šeme namenjen je prvenstveno najugroženijim delatnostima poput ugostiteljstva, transporta, hotelijerstva u gradovima i turističkim agencijama, kao i najugroženijim firmama koje su zabeležile pad poslovnih prihoda iznad 20% u 2020. godini. Država preuzima obavezu da kao garant izmiri potraživanja banaka, nastala po osnovu odobrenih kredita od strane banaka za finansiranje likvidnosti i obrtnih sredstava za kreditiranje privrede, uz puni kontrolni nadzorni mehanizam NBS u sprovođenju ove mere. Tako se omogućava nesmetano kreditiranje najugroženijeg segmenta domaće privrede, čija je likvidnost najznačajnije ugrožena posledicama pandemije. Moram da kažem za naše građane da ovaj treći paket pomoći, prva dva paketa koja su bila u aprilu i septembru 2020. godine su iznosila 704 milijarde dinara, a ovaj paket iznosi 257 milijarde dinara. Našoj državi neće biti problem da finansira i ovaj treći paket podrške zato što na računu trenutno imamo 259 milijardi dinara, ali će svakako deo pokriti jeftinim zaduživanjem na finansijskom tržištu zato što je novac još uvek jeftin na finansijskom tržištu. Ukupna pomoć države Srbije na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem u vreme pandemije iznosi 8 milijardi evra ili 17,2% BDP. Nikada, ali nikada u poslednjih 30 godina nije bio veći kapitalni budžet naše zemlje koji iznosi 430 milijardi dinara. Daću vam primer, uvaženi građani Republike Srbije, da je 2010. godine taj procenat učešća kapitalnih investicija u BDP bio 3,1%, a 2013. godine je pao 2%, zatim 2019. godine 4,9%, a ovim rebalansom budžeta investicije učestvuju sa čak 7,2% BDP. Grade se trenutno četiri autoputa i obezbeđen je novac za gradnju još četiri autoputa. Nove bolnice, fabriku vakcina, „Metro“ i drugo. Za osam godina, od 2012. do 2020. godine izgradili smo više kilometara autoputeva nego što je izgrađeno poslednjih pola veka. Poštovani građani Republike Srbije, stopa nezaposlenosti 2019. godine je bila 10,4%, 2020. godine je jednocifrena i iznosi 9%. Imamo rast zarada realno 7,7%, a nominalno 9,4. Imamo stabilan kurs sve vreme, takođe i stabilnu inflaciju, što je veoma bitno. Neto priliv stranih direktnih investicija je 2,9 milijardi evra 2020. godine, a neto priliv stranih direktnih investicija takođe 2020. godine u regionu koji obuhvata Severnu Makedoniju, BiH, Albaniju, Crnu Goru, ukupno su te četiri zemlje imale 1,7 milijardi, što znači da smo imali skoro duplo više od zemalja u regionu. Javni dug u odnosu na BDP neće preći 60% sa svim merama i rebalansom budžeta, što je nivo Mastrihta. Pogledajte dragi građani Republike Srbije, ostale zemlje Nemačka ima dug na 80% BDP, Crna Gora preko 100%, a da ne pričam dalje šta je sa Grčkom, sa Francuskom, sa Španijom. Moram da se osvrnem na žute egzotične tajkunske hobotnice na čelu sa Draganom Đilasom i samo da uporedim njihove pokazatelje sa trenutnim pokazateljima. Kapitalne investicije 2010. godine su bile 3,1% učešća u BDP, a danas su rekordnih 7,2% učešća u BDP. Zatim, stopa nezaposlenosti 2012. godine je bila 24,6%, a danas je jednocifrena i iznosi 9%. Po podacima Republičkog zavoda za statistiku od 2008. do 2012. godine izgubljeno je 400 hiljada radnih mesta, poštovani građani Republike Srbije. Neto priliv stranih direktnih investicija 2012. godine iznosio je 453 miliona evra, a danas 2020. godine iznosi 2,9 milijardi evra. Takođe i prosečna plata 2012. godine je bila 360 evra, a danas je 540 evra sa tendencijom rasta. Poštovani građani Republike Srbije, samo na osnovu ova četiri ekonomska pokazatelja pokazali smo vam ko su bili oni i kako su oni radili, a kako mi radimo na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem za budućnost naše dece. Samo na kraju da se osvrnem i na ocenu i mišljenje Fiskalnog saveta o predlogu za rebalans budžeta. Mogu da kažem da mi iz SNS ne gledamo ljude samo kao neke multiplikatore i koliko će novca oni vratiti u budžet, nego je država htela da pomogne svim građanima naše zemlje i da građani osete da je njihova država jaka i stabilna i uz njih kada je najteže. Hvala i živela Srbija.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, ubiranje poreza je kao vađenje meda iz košnice. Kada to radite morate da vadite onoliko da i pčelama nešto ostane da se prehrane. U jednom pčelinjem društvu ima oko 60 hiljada pčela. Na 60 hiljada pčela dođe dve hiljade trutova. Znači, na 30 radilica dođe jedan trut. Društvo i državu koju smo mi zatekli potpuno razorena gotovo da pčela radilica nije ni bilo, privredna aktivnost i radnika nije bilo. Dakle, u njihovoj košnici, ako tako predstavljamo državu, u njihovoj košnici gotovo da nije bilo pčela radilica. Sem trutova i veliko bumbara Đilasa, ništa drugo nije bilo. Sav med su pokupili, strpali u svoje džepove, a nama su ostavili probleme. Danas nas napadaju zato što rešavamo brže probleme koje su nam oni ostavili. Da oni, već sam govorio, nisu otpustili 400 hiljada radnika, pitanje je kako bi mi zaposlili 320 hiljada. Oni misle da smo njihovom zaslugom zaposlili te ljude. Kao, da ih mi nismo otpustili, koga bi vi zaposlili. Takođe, po pitanju poreza. Iz poreza se finansira Vojska. Da nije bilo Borisa Tadića, Šutanovca, Vuka Jeremića, itd. pitanje je - da li mi danas naoružavali Vojsku. Da oni nisu napravili dobro razoružanu Vojsku kako bi mi onda stvorili dobro naoružanu Vojsku, ukoliko bi ta Vojska već imala oružje, da smo je zatekli vojnički spremnu? Dakle, ta Vojska nije bila vojno neutralna u njihovo vreme, ta Vojska je bila vojno neutralisana. Da Šutanovac, Tadić, Jeremić nisu istopili sve tenkove, kako bi mi sada nabavili iz Rusije nove tenkove? da nam nisu ostavili samo jedan pokvareni Mig bez akumulatora ili sa jednim akumulatorom, kako bi mi onda obnavljali avijaciju itd? Odakle nam onda cela jedna eskadrila? Mi to ne bi nabavljali da nam oni nisu omogućili. Putevi se grade, infrastruktura se gradi od prihoda iz budžeta, ne samo od kredita kao što su oni radili, kao što su pokušali da naprave autoput čuveni iz njive u njivu sa sadržajem gline. Vezivni materijal za asfalt im je bila glina, pa i ono što su asfaltirali morali smo ponovo da radimo. Da nije bilo njih teško bi mi uradili ovoliko koliko smo morali da uradimo. Kako smo zaposlili 320 hiljada ljudi napunili smo penzijske fondove. Više se penzije ne dotiraju sa 50, 54% iz državnog budžeta, već je to između 20 i 30%, što je prihvatljivo. Kod njih je na jednog zaposlenog išlo tri, četiri penzionera. Danas ima više zaposlenih u privredi i u javnom sektoru nego što ima penzionera i napravljen je jedan održiv sistem nego što je ranije bio. Da nije bilo novozaposlenih, da nije bilo nove privredne aktivnosti, da nije bilo proizvodnje ja vas pitam – odakle bi mi izdvojili 500 miliona evra za agrarni budžet? Naši poljoprivrednici treba da znaju da agrarni budžet iznosi 500 miliona evra i da to nije novac koji je naštampan bez ikakvog pokrića već da je to novac iza koga leži proizvodnja ne samo poljoprivredna, ne samo prerađivačka industrija. Taj novac je uzet od poreskih obveznika, a poreski obveznici su oni ljudi koji se bave, najveći poreski obveznici su oni koji se bave proizvodnjom. Agrarni budžet 500 miliona, mi smo to sanjali, ali ja sam od onih koji se zalažu da taj agrarni budžet bude i milijardu evra, ali da ne prelazi 5% srpskog budžeta, što znači da se srpski budžet uveća, pri tome da se porezi ne uvećavaju i da dođemo kroz proizvodnju do većeg budžeta, do snažnije države, do snažnije vojske, do više novca za kulturu, do više novca za obrazovanje. Obrazovanje je veoma bitno jer to je bogatstvo, znanje je bogatstvo koje svog vlasnika svuda prati. Strane investicije su nam pritom pomogle i recimo ja sam jedan od tvoraca industrijske zone u Inđiji. Počeo sam da je gradim 2001. godine, a 2007. godine kada je infrastruktura dovedena onda su me lepo žuti smeli u zgradi Uprave vodovoda. Više im nisam bio potreban, ali danas ta industrijska zona u Inđiji daje veći izvoz nego cela Crna Gora. Dakle, u ovom trenutku recimo izvoz "Grupusa" čini mi se 120 miliona evra, uglavnom IGB, itd, izvoz poljoprivrede. U ovom trenutku Inđija pravi izvoz koji je ravan, ako ne i veći izvozu celokupne države Crne Gore. Pri tome stiže nova investicija koja se zove "Tojo", koja je vredna 380, 390 miliona evra. Država je za to izdvojila 41 do 43 miliona evra, nisam baš siguran u cifru, za 560 novozaposlenih. U Inđiji, kao i u celom Sremu, to gospodin Martinović može da potvrdi i u Rumi je niska nezaposlenost, u Inđiji je nezaposlenost 3,7%. Postoje ovi nesrećnici koji su privrednu aktivnost u državi sveli na nulu, koji kažu - dali smo 73 hiljade evra po radnom mestu. Ja kažem da to nije tačno. Iako je država Inđiji pomogla sa 40 i neki milion evra da se investicija "Tojo" odnosno to je ćerka firme "Micubišija", da se pozicionira u industrijskoj zoni koja ima kapacitete za tri hiljade hektara, koja je omeđena međunarodnom prugom za Budimpeštu, koja je omeđena autoputem za Budimpeštu, koja je omeđena spojem starog i novog puta prema Subotici. Dakle, jedna atraktivna industrijska zona u ovom trenutku je dobila tu investiciju "Tojo" koja će godišnje proizvoditi pet miliona guma, koje će ukupno da vrede 250 miliona evra i završiće u izvozu. Tako da će izvoz iz Inđije, iz privredne aktivnosti u državi Srbiji biti veći za 50% nego celokupni izvoz države Crne Gore. To je ono čime smo se bavili u prethodnom periodu. Tih 70 i nešto hiljada evra po budućem zaposlenom izgleda puno, međutim oni koji nas napadaju, naši napadači, na tih 70 i nešto hiljada evra zaboravljaju da država Srbija to nije učinila, onda ta investicija ne bi bila u Inđiji, već bi bila u poljskom Gdanjsku. Znači, to što smo dali podsticaje je doprinelo da to ne bude u Poljskoj, već da bude u Srbiji i da srpski izvoz bude veći, da broj zaposlenih, mada Inđija nema problem sa nezaposlenošću, bude još više uvećan u Inđiji i da neka radna snaga koja živi u blizini Inđije, recimo u predgrađu u Batajnici, predgrađu Novog Sada može da dođe do radnih mesta zato što autoput garantuje da do te industrijske zone i brza pruga koja omeđava tu industrijsku zonu, može da garantuje da za 15 do 20 minuta možete da stignete do industrijske zone da se tamo zaposlite. Većinu tih zaposlenih iz gradova će činiti inženjeri i visoko-stručna radna snaga koja će imati visoke lične dohotke što će doprineti da penzije, da zdravstvo bude finansirano iz privredne aktivnosti, da to ne bude iz stranih zajmova i stranih kredita, kao što je to bio slučaj za uvećanje penzija u nekom prethodnom periodu za vreme neke prethodne vlasti. Napadači treba da znaju da investicija od 390 miliona evra prilikom izgradnje i dopremanja opreme, s obzirom da će to biti domaća firma čiji su osnivači Japanaci, to znači 20% od 390 miliona evra koliko je to, to je 78 miliona evra. Ako je država dala 41 milion evra do 43, ne znam tačno cifru, ona će zauzvrat kroz izgradnju i kroz uvoz materijala, opreme prihodovati 70 i nešto miliona evra. U suštini, mi smo stranom investitoru dali povlastice koje nam garantuju da u fazi izgradnje i ugradnje opreme ćemo gotovo duplo više prihodovati u budžet Republike Srbije nego što smo dali, ali naši napadači, bivša vlast koja je ostavila radnike bez plate, dostojanstva, radnih mesta, vojsku bez oružja, kulturu bez para, penzionere bez penzija, cela država je gotovo bila postala socijalni slučaj, danas imaju velike primedbe na naš rad, pri tome ne govore kako bi oni nešto uradili bolje, već lansiraju aferu za aferom i uopšte se ne takmiče za birače da kažu - mi ćemo otvoriti još više fabrika, još više radnih mesta. Otprilike Đilas kaže da će kod njega plate biti hiljadu evra tek tako, a pri tome uopšte ne govori kroz koju proizvodnju koju bi on organizovao, a njegova proizvodnja je uvek bila proizvodnja mašte i iluzija, sitno seckana magla i preprodaja reklama gde je on meni liči na stočnog trgovca koji kupi reklamni prostor po jednoj ceni, kao na pijaci kad kupite stoku po jednoj ceni, pa odnesete na drugu pijacu, pa prodate po većoj ceni, ugradite se. Dakle, prodajom reklama koje nisu bile iz njegovih medija, već iz drugih medija, zloupotrebom svoje funkcije, spajanjem javne funkcije sa privatnim biznisom. On je napravio navodno neki biznis, u stvari je taj novac uzeo iz medija i ostavio novinare sa niskim platama, jer uzimanjem dela prihoda od marketinga vi ste u stvari smanjili prihode firmama, odnosno medijima, firmama koje se bave medijima, koji štampaju, emituju ili su pružaoci medijskih usluga u elektronskoj formi. Dakle, taj njegov kapital nije bio ni iz kakve proizvodnje. To je bila prodaja mašti i iluzija, sitno je seckao maglu i prodavao za skupi novac građanima Republike Srbije. Most na Adi, to je ono četiri puta više od projektovane vrednosti, a pri tome most na Adi služi uglavnom za slikanje mlade i mladoženje, koliko ja vidim, spaja dve mesne zajednice u Beogradu. Da bi bio funkcionalan izgleda da se mora izdvojiti za tunele itd, još više novca nego što je uloženo u sam most. Danas imamo takve kritičare koji su gotovo opustili Srbiju. Napravili su od države razgrađenu avliju, kuću golih zidova i sada mi koji imamo obavezu da rešimo sve njihove probleme, imamo neku kritiku i tu kritiku, ukoliko je ona iz proizvodnje, moramo realno da procenimo, ali takve kritike nema, jer mi bi bili zahvalni, ne na pohvalama, već na kritikama ukoliko su one utemeljene u stvarnosti. Da kažem, da citiram na kraju Getea. Ja želim da ova država ima više, ali Gete kaže – da bi imali više, mi moramo biti nešto više. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Mirković.
Poštovani predsedavajući, gospodine Orliću, poštovani ministre Atanasković sa saradnicima, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, na samom početku svog izlaganja želim da istaknem da ćemo naravno podržati ove amandmane. Moramo istaći da i ovi amandmani i kompletna diskusija koja je danas vođena u parlamentu pokazuje samo da su poslanici spremni da o svakoj temi temeljno diskutuju i da se svakoj temi posvete ozbiljno i to samo oslikava želju svih nas ovde da radimo pre svega u interesu građana Srbije, da radimo u interesu građana koji su glasali za nas, ali isto tako i u interesu građana koji su glasali za neku drugu opciju ili možda uopšte nisu izašli na izbore. Za nas to nije bitno, već je bitno da se naša zemlja nastavi razvijati, unapređivati život u njoj i da se olakšava život građanima gde god oni da žive. Mislim da smo i tokom prošle nedelje kada smo pričali o setu finansijskih zakona, imali jasnu priliku da čujemo i da sa ovog mesta pošaljemo jasnu poruku našim građanima da je ekonomija danas na zavidnom nivou i da nikad nije bila stabilnija, da naše finansije konstantno rastu i da se to odražava pre svega na rast plata i penzija što je za građane najbitnije, jer kao što i oni sami kažu, sve je to lepo, ali dok ne vidimo u našem novčaniku to je za nas samo broj na papiru ili slovo na papiru. Mislim da smo u poslednjih nekoliko godina napravili jasan iskorak što se tiče ekonomije i možda tek sada kada se osvrnemo na period od 2012. i 2013. godine možemo videti koliko su bile bitne one bolne reforme koje smo sprovodili 2014. godine i koliko je predsednik Srbije, gospodin Aleksandar Vučić bio u pravu, ali isto tako i hrabar kada je odlučio da uđemo u tu jednu borbu kako bi naše finansije stabilizovali i omogućili budućnost, pre svega našoj deci i generacijama koje dolaze Mislim da bi bilo nepravedno, da bi bilo nefer, kada god pričamo o nekom finansijskom zakonu ili bilo čemu što ima veze sa finansijama, da se ne osvrnemo na neke konkretne rezultate ili pokazatelje po kojima možemo meriti uspeh ove Vlade ili neke prethodne. Ako smo danas zemlja koja može slobodno da se pohvali da imamo najmanji pad BDP u Evropi, koji je svega za 1%, ako možemo da se pohvalimo i time da smo u 2020. godini koja je bila katastrofalna za ceo svet, jer ovu korona krizu niko nije mogao da predvidi, mi smo i u toj godini imali povećan broj radnih mesta u smislu da smo 2019. godine imali nezaposlenost na nivou od 10,4%, dok je 2020. godine taj procenat bio oko 9%. Ovo samo pokazuje da sve ono o čemu mi govorimo, a tiče se i direktnih stranih investicija, otvaranja fabrika, novih preduzeća, jasno se pokazuje ovim brojkama, iz prostog razloga što vidite koliko se novih ljudi zapošljava i kako ta nezaposlenost pada. To omogućava i mladim ljudima koji danas studiraju ili danas žele da se usavršavaju u našoj zemlji da vide budućnost i da vide perspektivu, što, nažalost, nije bio slučaj do neke 2012. i 2013. godine, jer je sve bilo sivo i tamno, jer je prosečna zarada tada bila, u zavisnosti gde radite, od 15.000 do 20.000 dinara. Nažalost, ljudi koji su tada predstavljali našu zemlju i koji su bili na rukovodećim mestima, da li pozicijama gradonačelnika, ministara, predsednika Vlade ili države, su našu zemlju doveli na rub propasti. Taj režim Demokratske stranke ostaće, slobodno mogu reći, crnim slovima upisan u životima svih nas, jer roditelji mnogih od nas su se borili tada za parče hleba. Roditelji mnogih od nas su ostali na ulici jer, podsetiću vas samo, onim skandaloznim privatizacijama i ostalim mutnim radnjama koje su se tada dešavale više od pola miliona ljudi je ostalo na ulici. Umesto da idemo u korak sa Evropom i sa svetom, da se razvijamo, da otvaramo fabrike, da otvaramo nove firme koje će omogućiti i nova radna mesta, mi smo se zatvarali, ostavljali ljude bez posla i na taj način poslali jasnu poruku generacijama koje su tada stasavale da nemaju šta da traže u Srbiji, da ovde nemaju nikakvu perspektivu. Dolaskom Srpske napredne stranke na vlast situacija se drastično promenila, i to već u prvih nekoliko godina. Moramo i ovu priliku iskoristiti da se zahvalimo i našim najstarijim sugrađanima koji su istrpeli najveći deo tog tereta, tih ekonomskih reformi koje su sprovođenje 2014. godine, ali sve je to bilo ulaganje u budućnost, ulaganje u ovo danas što imamo. Zato su danas naše i plate i penzije stabilne, isplaćuju se iz realnih osnova, a ne iz kredita, kao što je to bilo u periodu režima Demokratske stranke. Svi ovi podaci moraju uvek da se napomenu čisto da bi građani uvek imali na pameti, da znaju kakav bi nas scenario dočekao da je režim Demokratske stranke potrajao još koju godinu. Dakle, mi smo bili na rubu propasti, na ivici bankrota, plate i penzije su isplaćivane iz kredita, to svi dobro znaju, i iz tog nekog zaduživanja, iz kredita u kredit, nešto što bi nas sačekalo kroz godinu dana njihove vlasti de fakto bi bio bankrot i situacija u kojoj našim najstarijim sugrađanima ne bi imali odakle ni penzije da isplatimo. Koliko god puta da se ovo ponovi mislim da nije dovoljno, jer nekako mi kao građani Srbije uvek ne vidimo punu sliku onoga što nam se dešava i nekako nam se sve podrazumeva. Isto tako smo nekako brzo i prešli preko cele te situacije, da smo od najslabije ekonomije u našoj zemlji, od jedne od najsiromašnijih zemalja u Evropi, nisam hteo da upotrebim neki drugi termin, da ne pogrešim i da se ne ogrešim, ali smo od najsiromašnije zemlje u Evropi došli do najjače ekonomije i najbrže rastuće ekonomije u Evropi. To pokazuju i sve relevantne institucije u Evropi. Imate interesovanje i institucija u svetu koje vam jasno pokazuju koliko cene naš napredak i koliko cene našu ekonomiju. Čisto radi poređenja, tri najveće rejting agencije su, pored ove krize, zadržali isti nivo što se tiče naše zemlje i tog kreditnog rejtinga, dok je Agencija „Mudis“ čak povećala za jedan nivo. Dakle, ako pričamo o tome sa aspekta korona krize i svega što se dešava, mislim da i na ovaj način možete da sagledate koliko je sve što Vlada radi, sledeći politiku predsednika Aleksandra Vučića, dobro i kvalitetno i koliko se to odražava uopšte na standard i život naših građana. Takođe, želim da istaknem još jednu jako bitnu stvar koja se nastavlja na celo ovo moje izlaganje, a to je činjenica da smo mi za ovaj prvi kvartal predvideli deficit u visini od 80,9 milijardi dinara, a da smo ostvarili od svega 23,5 milijardi dinara. Ovo jasno pokazuje koliko smo u stvari mi i stabilni i finansijski jaki i naša ekonomska politika koliko je moćna i stabilna. Ako uzmete još samo podatak da smo tokom ove godine imali povećanje penzija 5,9% po švajcarskom modelu, da smo minimalnu zaradu povećali za 6,6%, da su plate u javnom sektoru povećane za 5%, sa pravom nam ljudi iz Evrope i sveta čestitaju na ovim uspesima, jer ako se okrenete i pogledate zemlje u najbližem okruženju ili ostale zemlju u EU, kod njih je trenutno borba za svako radno mesto i veliki broj ljudi je ostao nezaposlen, ostao je na ulici. Nažalost, njih je ova korona kriza mnogo jače uzdrmala i tek će posledice dolaziti u narednom periodu. Mi možemo biti ponosni i biti srećni zato što mi takvu situaciju u našoj zemlji nemamo, iz prostog razloga što smo adekvatno, brzo i efikasno odreagovali kad se korona kriza pojavila, ali i zato što se o svakom dinaru u našem budžetu vodi računa i zato što se domaćinski posluje. Prethodne kolege govornici su napomenuli jako bitne stvari, a one se tiču ulaganja u infrastrukturu. Mislim da sama činjenica da će se u našoj zemlji ove godine graditi čak osam autoputeva jasno pokazuje koliko smo spremni da, pored svega što se dešava na globalnom nivou i u svetu, nastavimo sa razvijanjem naše zemlje. Možemo biti ponosni na činjenicu da, pored toga što se borimo sa korona krizom, borimo se za svaku vakcinu, nastavljamo da se borimo i za svaki kilometar novog autoputa, da smo nastavili da razvijamo i putnu mrežu, da smo nastavili da razvijamo i vodovod i kanalizaciju i da Programom Srbija 2025 ispunjavamo ono obećanje koje je dao predsednik Aleksandar Vučić, a to je da će 2025. godine Srbija izgledati drastično drugačije. Nažalost, mi smo bili u prilici da, iako ja živim u Beogradu i rođen sam ovde, mnogi krajevi našeg grada, mog grada, nemaju kanalizaciju. Nažalost, ljudi koji danas pretenduju da se vrate na vlast imali su mnogo vremena i puno prilika da urade nešto, ne samo za Beograd, već za Srbiju. Nažalost, oni su to vreme iskoristili samo da stvore svoje poslovne imperije i da od sebe naprave multimilionere. Žalosno je što danas najgori gradonačelnik u istoriji, Dragan Đilas, priča ljudima i drži slovo kako bi on sve nešto bolje uradio, a 30% grada Beograda je ostavio bez kanalizacije. Žalosno je i što moje kolege koje dolaze iz drugih gradova širom Srbije mi kažu – eto, nije vama u Beogradu nikada bilo teško, vi imate uređene škole. Nažalost, ja sam morao i sa njima da diskutujem o tome da smo mi do pre neku godinu imali osnovne škole u kojima se koristio poljski vc, u gradu Beogradu. Ako Dragan Đilas nije bio u stanju da sredi grad Beograd, pod punom snagom režima Demokratske stranke, sa pravom se građani pitaju šta smo mi mogli da očekujemo od Demokratske stranke po unutrašnjosti Srbije. Zato je ovo što se danas dešava u našoj zemlji pozitivan primer i jasan pokazatelj kada vam je stalo do posla kojim se bavite, ali kada vam je iznad svega stalo do Srbije i građana Srbije možete sve da uradite i imate vremena da mislite o svakom građaninu. Osnovni preduslov da sve te stvari ispunjavate i da obećanja iz reči pretvarate u dela, jeste da vodite računa o finansijama i da vodite računa o svakom dinaru kako ćete i na koji način uložiti. Nažalost, nas je obeležilo vreme do 2012/2013. godine, kada je tada samoproklamovana elita vodila računa gde će koji dinar i evro državnog novca, građana Srbije da ispumpa, upumpa u svoje privatne firme i na taj način se dodatno obogati. Ako samo uzmete u obzir da je na taj način u drastičnom sukobu interesa, dakle, Dragan Đilas je u tom trenutku bio gradonačelnik Beograda, mnogi ljudi to zaboravljaju, njegove privatne firme su trgovale i sa Studijom B koji je gradska televizija, ali i sa RTS-om koja je državna televizija. Dakle, njegove privatne firme su trgovale sekundama na tim televizijama i na taj način je on držao monopol. Kasnije je te sekunde preprodavao po drastično većoj ceni, višestruko većoj ceni, korisnicima reklamnog prostora i na taj način ubirao sebi čist profit. Kada se građani Srbije sa pravom pitaju kako se to od 74.000 evra propalog preduzetnika i perača prozora, propalog prodavca žvaka, kako je sebe u jednom trenutku predstavljao, dolazi do imperije od više od 20 i nešto firmi, 25 miliona evra samo u nekretninama i 619 miliona evra obezbeđenog prihoda svojim privatnim firmama, niko ne može da da razuman odgovor i razumno objašnjenje. Pre osam godina, kao što je neko od prethodnih govornika, kolega poslanika rekao, nije problem ako ste se vi obogatili i bogati ušli u politiku, ako ste se na legalan način obogatili, ali kako ste vi došli za samo osam godina bavljenja politikom do tako enormnog bogatstva, na to pitanje dugujete odgovor građanima Srbije. Radostan sam što su nadležne institucije konačno krenule da se bave tim pitanjem, a što ih je podstakla ova afera koja je isplivala pre skoro mesec dana, iz koje se jasno vidi da u više od 17 zemalja na preko 53 računa Dragan Đilas ima 68 miliona evra. Drago mi je što građani konačno osećaju neku satisfakciju da je pokrenuto to pitanje i da će konačno dobiti odgovor na to kako se to za osam godina postaje toliko bogat. U toku današnjeg dana dotakli smo se raznih tema, dotakli smo se i sporazuma koji su od suštinskog značaja za našu zemlju, ali da bi građani to plastičnije videli, benefit od svih ovih sporazuma o kojima smo danas mi govorili imaće upravo građani Srbije, jer svaki od tih sporazuma nosi sa sobom posebnu težinu. Nije to samo slovo na papiru, nije to samo dokaz dobre saradnje između Srbije i Kine, Srbije i Amerike ili Srbije i Francuske u ovim primerima, ovo je jasan pokazatelj da sve ove zemlje vide u Srbiji jasnog, dobrog, korektnog partnera i vide Srbiju kao zemlju u koju će biti korisno ulagati i u zemlju u koju imaju poverenja. Znate, kao što je to i gospodin ministar Siniša Mali rekao, da li mislite da bi se Amerika igrala sa novcem svoje fondacije, da li bi tako jeftino dala ili da li bi se kockala sa svojim kredibilitetom, ukoliko bi novac svojih fondacija ulagala u neku zemlju koja nije stabilna i koja neće taj novac pravilno utrošiti? Mislim da sve ono što smo danas čuli daje veliki razlog za optimizam građanima Srbije. Ako mislimo da nastavimo da razvijamo našu zemlju dalje, moramo svi, da li kao Skupština, da li kao predstavnici Vlade, da li kao bilo koji službenik u našoj zemlji koga plaćaju građani, moramo da se tokom celog dana bavimo time kako ćemo njima ulepšati, ali i olakšati život u našoj zemlji. Kada sam već kod sporazuma, moram samo brzo proći kroz njih, jer su naslonjeni na sve ove finansijske aspekte. Dakle, prvi sporazum sa Narodnom Republikom Kinom, mislim da je bilo šta suvišno reći ako ne pođemo od toga da je korona virus pokazao koliko je jako naše čelično prijateljstvo i koliko je to prijateljstvo jako, pre svega na ličnom nivou između predsednika Aleksandra Vučića i predsednika Si Đinpinga. Sami se setite da smo kada je sve ovo počelo prvu pomoć dobili upravo od Kine i da su njihovi stručnjaci ovde dolazili i pomagali našim stručnjacima tada u borbi protiv nekog nepoznatog korona virusa i da je njihov svaki savet i svaka pomoć nama bila kao suvo zlato u tom trenutku. Vidite da se ta saradnja nastavlja i danas. Da ne govorimo o Železari, da ne govorimo o RTB „Boru“, da ne govorimo o tome da naši kineski partneri učestvuju zajedno sa nama u izgradnji puteva, da ne govorimo o tome da svaka kineska firma zajedno sa nama gradi i unapređuje život u našoj zemlji. Ali, nažalost, kao što sam juče bio u prilici da govorim, imate jedan deo opozicionih političara koji samo zbog gole mržnje prema Aleksandru Vučiću ne prezaju ni od čega, pa isto tako i da uvrede ljude na najvišim državnim funkcijama u stranim zemljama. Podsetiću vas samo, juče sam govorio o tome da je Dragan Đilas u svom intervjuu za korupciju optužio i Kinu i Francusku, pa imenovao Emanuela Makrona i Erdogana i Tursku, pa isto tako i Ameriku. Zašto? Iz prostog razloga jer je on umislio, valjda polazeći od sebe i njegove lične percepcije, kako je on to radio dok je bio vlast, da svako ko ga potapše po ramenu sa njim je nekom poslu. To je možda bio slučaj, ne možda, ispostaviće se po ovim računima sigurno je bio slučaj do 2012. i 2013. godine, ali vremena su se promenila. Nažalost, i naši kineski prijatelji sa pravom su se našili uvređeni ovakvom izjavom, jer niko nema pravo da na taj način blati bilo koga samo da bi negde prikupio sebi jeftini politički poen ili da bi možda bacio senku na sve rezultate koje postiže i Vlada Srbije i predsednik Aleksandar Vučić. Kada govorim o tome, ovo je jako bitno, iz prostog razloga što se Đilas zajedno sa svojim stranačkim saborcima podsmevao moći Kine, što se podsmevao i kineskoj vakcini i ruskoj vakcini, pa je onda tako brže-bolje shvatio da je neophodno da se vakciniše, pa stao u red i vakcinisao se, a onda licemerno izjavljivao kako on to nije tako mislio i kako je ipak vakcina spas. Ali bolnije od svega ovoga jeste i činjenica da sporazum između Vlade Republike Srbije i Sjedinjenih Američkih Država jeste nešto što je proisteklo kao rezultat Vašingtonskog sporazuma. Malopre sam pomenuo to, dakle, radi se o 400 miliona dolara prve garantne šeme, nešto što jasno pokazuje da taj novac dolazi, da će biti na raspolaganju, čini mi se da je ministar rekao kroz mesec-dva dana, da ćemo na taj način još jednom pokazati svima u svetu koliko smo mi pogodan partner, koliko je naša ekonomija jaka, stabilna i to daje sasvim drugu sliku naše zemlje. Ne radi se ovde više samo o 400 miliona dolara. Ovde se radi o promenjenoj slici Srbije na globalnom planu. Ovo je za ponos svima nama i mislim da ćemo i u narednom periodu imati isto tako veliki broj ovakvih sporazuma, od čijeg potpisivanja će direktnu korist imati, opet ponavljam, građani Srbije. Draganu Đilasu je zasmetalo i to što će američka firma raditi na izgradnji auto-puta, pa je i njih optužio direktno za neku vrstu korupcije, koja nikom nije jasna. Vidim da juče nije uputio izvinjenje, niti je podneo krivičnu prijavu. Ono što je, i sa time ću završiti svoje izlaganje, za mene kao nekog ko dolazi iz Beograda jako je bitno, a tiče se sporazuma sa Francuskom, sa Vladom Francuske, dakle, o dva pitanja koja su od prioriteta u našoj zemlji. Ja ću se fokusirati na samo jedno, a to je metro. Direktno zbog saradnje i sporazuma koji imaju Srbija i Francuska o izgradnji metroa, Dragan Đilas je direktno imenom i prezimenom uputio prozivku i bacio ljagu na predsednika Emanuela Makrona. Kolege koje su ovde od mene starije i iskusnije sigurno će prepoznati u tome jednu vrstu, ako to možemo tako nazvati, diplomatskog skandala, što je nezapamćeno, neviđeno, a sve iz prostog razloga što je i ta izgradnja metroa još jedan pokazatelj koliko je on bio samo nesposoban dok je bio na vlasti i nemojte, građani, da vas zavara, da vam baca prašinu u oči, kao što je nevešto pokušao pre dve godine kada je lagao da nikada nije do sada obećavao metro. Godine 2008. je izašao sa projektom da će metro biti građen za dve godine. Kada to obećanje nije ispunio, kada je naravno slagao, onda je izašao i rekao 2010. godine – dobro, to je bilo malo prebrzo sa moje strane, ali evo, verujte mi, 2012. godine počinjemo sa izgradnjom metroa. Godine 2013. je još uvek bio na vlasti, dok nije smenjen sa mesta gradonačelnika, ništa nije uradio na tom pitanju. Sve je ostalo na nekom papiru, na nekim planovima i metro je samo jedan u nizu pokazatelja koliko je taj čovek bio nesposoban. Odgovorna politika SNS, a pre svega predsednika Aleksandra Vučića svodi se u realnim obećanjima i realnim planovima koji su ostvarivi. Mi smo to obećanje dali građanima i Beograda, ali ne samo Beograda, već i Srbije, jer izgradnja metroa će potpuno promeniti sliku i našeg grada i naše zemlje, ali mi ćemo to obećanje ispuniti. Kao što i sami znate, iz ovog sporazuma se jasno vidi da ćemo mi do kraja ove godine početi sa izgradnjom prve linije metroa i da ćemo na taj način još jednom pokazati da ono što predsednik Aleksandar Vučić kaže, obeća građanima se pretvara iz reči u dela. Mislim da sve ovo o čemu sam ja danas diskutovao i o čemu su moje kolege narodni poslanici diskutovali ovih dana i što su građani bili u prilici da čuju od nas pokazuje, i sa time ću završiti, samo jedno, a to je da SNS nije došla na vlast kako bi se pojedinac ili pojedinci bogatili i stvarali poslovne imperije, kao što je bilo u slučaju režima DS. Srpska napredna stranka na vlast je došla kako bi menjala našu zemlju nabolje i kako bi svim građanima i generacijama koje dolaze obezbedila još bolje i još lepše uslove za život. Na koncu, što bi rekli, uveren sam da građani iz dana u dan vide rezultate naše politike i naše borbe za bolje sutra i uveren sam da će prvi naredni izbori pokazati da jedino SNS ono što obeća ispuni i da jedino SNS na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem je garant za još lepšu i još svetliju budućnost za svu decu, za sve generacije koje dolaze. Hvala vam. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Na član 7. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je prihvatio amandman na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Uglješa Mrdić.
Uvaženi potpredsedniče, gospodine Orliću, uvažena ministarko, gospođo Atanasković sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici i dragi građani Republike Srbije, u potpunosti se slažem sa svim onim što su rekle moje kolege iz poslaničke grupe i gospodin Bošković i Rističević i Mirković, i što se tiče predloženih zakona i što se tiče amandmana. Ono što me raduje jeste što smo i danas svedoci koliko država Srbija brine o građanima, brine o privredi, pa samo želim sa građanima da podelim jedan podatak da se danas do 13.00 časova preko milion građana već prijavilo za pomoć od države 30 plus 30 evra. Onda imamo još jednu lepu vest, da su danas počeli radovi na izgradnji kovid bolnice u Novom Sadu, gde je prisustvovao i predsednik Aleksandar Vučić. Dakle, u vremenu krize i u vremenu borbe protiv korona virusa Srbija pomaže svoju privredu, Srbija pomaže građane, Srbija gradi bolnice, gradi kovid bolnicu, a retko koja zemlja u Evropi može da se pohvali da tako pomaže i svoj narod i svoju privredu, koja je u dobrom delu zemalja EU znatno, ne mogu da kažem uništena, ali znatno oslabljena zbog korona virusa. Srbija, sa druge strane, ima novca i da počne da gradi nove bolnice, a već imamo izgrađene kovid bolnice u Batajnici, kao i određene zdravstvene institucije širom Srbije. Sa druge strane, želim da napomenem da kritičar svega ovoga o čemu su govorile moje kolege narodni poslanice je upravo Dragan Đilas, kao jedan od vedeta bivšeg režima do 2012. godine, a ovde nam je danas bio prisutan i ministar finansija Siniša Mali. Ja bih samo želeo da citiram jedan deo sa sudskog ročišta koji se tiče povodom tužbe bivšeg gradonačelnika Dragana Đilasa, istaknutog tajkuna, istaknutog tajkuna po tome što je oteo od građana Srbije 619 miliona evra. Naime, Dragan Đilas je tužio Sinišu Malog zato što je rekao sledeće: „Verujem u svoje argumente i to da je Dragan Đilas pljačkao grad Beograd, verujem da je ostvario veliku korist za sebe dok je grad tonuo“. Danas je sud utvrdio da Siniša Mali nije uvredio Dragana Đilasa ovim što je rekao. Sasvim je sada jasno da je Dragan Đilas pljačkao grad Beograd, koji je tonuo. I naravno, kad je neko bio na čelu grada, kao Dragan Đilas, koji je pljačkao našu prestonicu, naš glavni grad, naravno da nismo imali ni novca ni za pomoć građanima, ni za pomoć privredi, niti da se nešto u Beogradu gradi. Mi danas imamo situaciju da potpisujemo i sporazume sa zemljama u svetu, sa našim dragim prijateljima, imamo ovde i predložene sporazume o kojima smo danas raspravljali sa našim prijateljskim državama, sa Kinom, sa SAD, sa Francuskom. Ovom prilikom bih posebno da se osvrnem na sporazum sa Francuskom, gde se deo iz sporazuma upravo odnosi na izgradnju metroa. Metro je jako bitan u Beogradu, metro će učiniti Beograd onim što Beograd već jeste. Beograd je za mene najveća metropola u jugoistočnom delu Evrope, a izgradnjom jednog modernog metroa Beograd će biti i svetska metropola, sa svim onim svojim pogodnostima koje naš glavni grad zaslužuje. Koliko se pažljivo sve to planira oko izgradnje metroa govori činjenica ne samo da će svi delovi Beograda biti povezani, nego čak i određene male opštine, a ja dolazim iz male opštine iz srca Beograda, sa Vračara, čini mi se samo da će Vračar imati pet ili šest metro stanica. Dakle, ceo Beograd će biti išaran metro stanicama, najmodernije saobraćajnice. Dakle, ne samo da će Srbija biti povezana brzim saobraćajnicama i brzim železničkim prugama Beograd-Novi Sad-Budimpešta, Beograd-Niš-Severna Makedonija, povezana zapadna i istočna Srbija, nego se vodi računa i o urbanim delovima naše Srbije, vodi se računa i o našem glavnom gradu. Sa druge strane, imamo ove jako važne sporazume, ali je totalno neverovatno, a sreća pa građani Srbije to prepoznaju, što imamo svakodnevne neosnovane kritike od strane dela opozicije i bivšeg režima na račun Vlade Srbije i predsednika Aleksandra Vučića, na račun svega onoga dobrog što se radi. Dakle, u trenucima kada nam čestitaju kako naša država, predvođena Vučićem, dobro radi, kad nam čestitaju od SAD do Kine, dobijamo čestitke iz Japana, iz zemalja EU, iz zemalja arapskog sveta, od prijateljske Rusije, Francuska nam pruža ruku podrške, ceo region, samo nas kritikuju oni iznutra, i to jedan deo njih. Kritikuje nas Dragan Đilas i njegovih par tajkuna, poput Dragana Šolaka, koji su pokrali milione. Dok Srbija vodi računa da podigne našu privredu, a vi to gospođo Atanasković odlično znate šta je samo u proteklih osam meseci urađeno da se naša privreda u ovim teškim vremenima podigne, mi imamo kritiku. Zašto? Zato što im ne odgovara. Ne odgovara im, prosto nisu navikli da dozvoljavaju da na čelu države budu oni koji ulažu u privredu, ne otimaju od privrede kao Dragan Đilas, koji ulažu u građane Srbije, koji daju pomoć građanima Srbije, ne otimaju od građana. Dakle, danas su u Srbiji jasno profilisane dve politike. Jedna politika je – državni i nacionalni interesi na prvom mestu, pomoć našoj državi, privredi i građanima, a druga politika je ona politika Dragana Đilasa – oteti od građana, oteti od države, oštetiti budžet. E, na sreću, ova prva politika ne samo da ima apsolutnu podršku građana Srbije, ta prva politika, ta politika Aleksandra Vučića, nego ima podršku i u celom svetu. Ne bi mi danas imali ove sporazume, ne bi mi imali svu ovu podršku i od Kine i od Rusije i EU i SAD i svih drugih, da podsetim na zemlje arapskog sveta i Japana, da nemamo jednu odgovornu vlast i jednu odgovornu politiku, politiku koja naše građane, našu decu, vodi u sigurnu budućnost, i to argumentovano. Vodi se računa bukvalno o svakom sektoru. Ovde su nama uvek dobrodošli ministri iz Vlade Srbije, iz kojeg god resora da dođe ministar, mi ovde ponosito kao narodni poslanici poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, zajedno sa našim koalicionim partnerima, imamo konkretne rezultate, koje nam vi iz Vlade Srbije prezentujete i sa kojima smo mi kao narodni poslanici upoznati. Dakle, nema sektora u Srbiji gde nemamo napredak. Naročito želim da istaknem napredak, upravo ono o čemu su govorile moje kolege u ekonomiji. Nekada je Srbija bila razorena raznim katastrofalnim privatizacijama 2000. godina i drugim malverzacijama do 2012. godine, Srbija je bila lider po korupcionaškim i kriminalnim aferama. Na sreću dogodile su se promene 2012. godine i Srbija je počela da se diže. Sada je Srbija 2020. i 2021. godine što se tiče ekonomije, što se tiče rasta ekonomije, prva u Evropi i među najboljima u svetu. To je bilo nemoguće da se zamisli pre desetak godina. Što se tiče zdravstva, što se tiče vakcinacije, među najboljima smo u Evropi i u svetu. Sve veći je broj ljudi koji su revakcinisani, prvo vakcinisani, a ovi sporazumi i ovi prijateljski odnosi koje predsednik Vučić gradi godinama i sa Kinom i sa Rusijom su uticali na to da mi nemamo problem ni prošle godine kada smo nabavljali respiratore, kada smo se najbolje snašli u Evropi, što se tiče borbe protiv korona virusa i ove godine kada se nabavljaju vakcine. Ne samo da smo nabavili dovoljno vakcina i nabavljamo za građane Srbije, nego pomažemo i Bosnu i Hercegovinu, i Crnu Goru i Severnu Makedoniju i sve okolne države koje su naši partneri i kojima smo pružili ruku, pružili ruku podrške i prijateljstva i ruku spasa. Srbija predvođena Vučićem, kao lider jugoistočne Evrope, kao zemlja koja iz godine u godinu raste po svim osnovama i što se tiče ekonomije, zdravstva i privrede i koja postaje sve jača i jača, Srbija je pružila ruku svima i ceo svet jasno vidi šta se dešava u našoj državi. Na sreću to sve vide i građani Srbije koji su i na prethodnim izborima prošle godine jasno rekli šta misle o toj politici Aleksandra Vučića, a misle ono što svi ovde znamo, da je to najbolja politika i na Balkanu i u jugoistočnoj Evropi, jedna je od najboljih politika u svetu i zato treba da budemo ponosni što smo građani Srbije, treba da budemo ponosni što imamo ovakvu vlast, koja pomaže privredu, koja pomaže građane, kaja nabavlja vakcine, koja spašava živote, koja ima prijateljske odnose i sa Kinom predvođenom Si Đinpingom, i sa Rusijom predvođenom Putinom, i sa Evropskom unijom, i sa SAD i sa zemljama arapskog sveta. Srbija je danas moderna država, jaka država, stabilna i koja će predvođena našim predsednikom Aleksandrom Vučićem iz godine u godinu sve biti jača za budućnost naše dece. Živela Srbija.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarka, kolege poslanici, kao predlagač amandmana nisam dobila reč ali ukoliko budem u diskusiji prekoračila ovo vreme za predlagača amandmana u ime Odbora, oduzmite mi od poslaničke grupe. Uopšte nije problem, zato što sam i u prethodnom htela da se javnim po tom pitanju, zato što je izmena i dopuna Zakona o porezu na dohodak građana u kome se rešavaju problemi frilensera, praktično data u oba ova amandmana i to je u stvari rezultat pregovora Vlade Republike Srbije, Ministarstva finansija i udruženja tzv. frilensera. To su udruženja ljudi, koji su kao fizička lica na slobodnom tržištu rada, imaju određene poslovne odnose sa predstavnicima domaćih i stranih kompanija. Njihovi problemi su višeznačni, pre svega nisu prepoznati sistemu ne samo neplaćanja poreza kada govorimo o porezu, zato što je ovaj zakon u pitanju, već kompletnog statusa tih fizičkih lica. To su obično mladi ljudi koji zaista poseduju određeno znanje za izradu određenih softvera, aplikacija, uopšte određenih produkata, kako oni kažu iz oblasti ili proizvoda iz IT industrije. Važno je da ti mladi ljudi nemaju, čak ni plaćene poreze i doprinose, ni socijalno osiguranje. Šta to znači? To znači da njihov status i njihov život negde uopšte za sistem funkcionisanja i svakodnevnog njihovog života je ugrožen i to mora da se ovde kaže. Znači, svi oni mladi ljudi koji nisu imali do sada regulisan status država je u razgovoru sa ovim udruženjima koja se bave ovom oblašću, zaista dugo, dugo razgovarala. Taj protest koji je ovde ispred Skupštine bio u smislu rešavanja problema i njihovih zahteva koji imaju je delimično bio opravdan, ali sa druge strane delimično je pokušan da se iskoristi od nekih političkih eksponenata, gospodina Đilasa koji ima u svom krugu ovde bivše poslanike koji su se predstavljali kao frilenseri, pa ispred Skupštine Srbije samo nastavljali, umesto ekološkog ustanka prešli na frilenserski ustanak, pokušavajući da jednostavno, negde ideju o tome da nema potrebe ništa plaćati ovoj državi i da ostave status tim mladim ljudima na nivou fizičkih lica koji ne mogu sada, u ovom trenutku pandemije izvrše određene uplate, isplate svojih primanja iz inostranstva budu potpuno blokirani, što se tiče svog posla. To treba građanima otvoreno da se kaže, da je država rešila zaista sistemski problem time što je ove mlade ljude uvukla u taj sistem da bude prepoznatljiv i za njih, da imaju svoja prava i imaju svoje obaveze. Prava, koja su stekli time što će postati ili preduzetnici, ili društva sa ograničenom odgovornošću ili na kraju krajeva, postaće socijalni osiguranici u Republici Srbiji, znači imaće zdravstveno osiguranje sa kojim će moći u svakom trenutku da dobiju adekvatnu zdravstvenu pomoć. Prema tome, probleme koje oni sada rešavaju i država jesu neplaćanje poreza za ova lica, nepodnošenje poreskih prijava koje ti mladi ljudi nikada možda nisu ni podneli, zatim svaki rezident, a to su strana lica koja imaju ovde prijavljen boravak duži od 183 dana u godini, takođe imaju svoja određena prava da mogu na jedan ustrojen način da funkcionišu i vrlo važno, da imaju regulisan njihov radni odnos. Na osnovu toga, u stvari država koja je sada i otvorila mnoga poglavlja u pregovorima sa Evropskom unijom koja se odnose i na finansijske usluge i na prihode, rashode koje na određeni način moraju da budu u skladu i sa evropskim direktivama, ali ne samo zbog Evrope nego i zbog nas, da bi naši pojedinci mogli da funkcionišu sa kompanijama koje se nalaze u zemljama EU. Sada sistem prepoznaje sve one prihode iz ministarstva da moraju da imaju određeno svoje poreklo. Godina 2019. negde je kao reper godine koja još uvek nije zahvatila pandemija kovid – 19, kažu da su u Srbiji prihodi iz inostranstva po različitim doznakama bili preko pet milijardi evra, što znači da veliki deo, čak se smatralo da smo mi u tom od pet milijardi evra, IT sektor je bio od 1 do 1,4 milijarde evra, u stvari je Srbija izvezla našu pamet time što je prihodovala ta određena sredstva za te usluge koje su ta fizička lica imala. Zašto ovo govorim? Zato što amandmanom kojim smo zajednički, na kraju krajeva, na osnovu predloga Vlade i Ministarstva finansija Odbor doneo odluku smo u Predlogu člana 5. Zakona, stav 1. dozvolili i podržali predlog koji je nastao kao rezultat pregovora države i frilensera, a to je da je produžen rok, pre svega koji se posmatra kao period od kada se plaća porez, pogotovo za one koji su bili registrovani, a koji nisu imali do sada adekvatne prijave, znači bili su u prekršaju, za one koji nisu izvršili adekvatna plaćanja po određenim rešenjima i negde je država to tolerisala, jer taj IT sektor se razvijao velikom brzinom, pogotovo od 2016. godine. vo je neki period od 01.01.2015. godine, praktično do kraja ove godine, obaveze tih ljudi koji bi trebali da plate državi određene poreske obaveze koje su tačno definisane ovim zakonom, znači ne pričamo o tome da ovaj zakon nije postojao, on je postojao kao za sve poreske obaveznike, tako i za tzv. frilensere, negde je data šansa ljudima koji nisu ispunili te svoje obaveze da ne moraju, pre svega da plaćaju kazne koje su u obavezi neki drugi poreski obaveznici, da može na 120 meseci svoje obaveze da izmire u periodu primene od 01.01.2022. godine, na 120 meseci, a da neki limit koji je napravljen od 64.000 dinara na mesečnom nivou ko je zarađivao, odnosno na godišnjem nivou 768.000 dinara, jednostavno ne podleže obavezama plaćanja ovog poreza. Što znači da je uzeto u obzir da te, tzv. troškove koje ove IT kompanije imaju u smislu svojih troškova su podignuti sa 43% koja im se priznaju, na 50%. Šta to znači? To znači da i ovih 50% troškova, u stvari koja država daje kao podršku se smatra kao poreska olakšica. Prema tome, država je preuzela veliki teret odgovornosti kad je u pitanju opšte rešavanje problema frilensera i njihovih obaveza, pre svega podržavajući u ovom delu troškove koje oni imaju, sa druge strane, kada su u pitanju rate na 120 meseci i kada je u pitanju ovaj deo koji se odnosi na samo limitiranje minimalne zarade gde je veliki broj zaista mladih ljudi koji su otvorili svoje startap firme ili agencije koje se bave ovim poslom i nemaju te milionske cifre o kojima svi pričaju, nego imaju te prihode do 768.000 dinara godišnje. Time se, u stvari, protest koji je ovde ispred Skupštine Srbije bio u toku prekinuo upravo zbog toga što su zahtevi, odnosno ono za šta su se zalagala strukovna udruženja iz ove oblasti bila prihvaćena od strane države i zaista su videli da, recimo, oni koji su čak i morali da plaćaju određenu vrstu svojih obaveza, ukoliko je, na primer, zarada mesečna na nivou 700 evra, kada posmatramo deo na rate, trebalo bi, recimo, da obaveza na mesečnom nivou narednih 120 meseci budu svega 7,5 evra. Prema tome, ono što se pokazalo je da je država imala sluha za ovu oblast. Da podsetimo samo da je država otvorila vrata kompletnoj ovoj IT industriji, da se na određeni način svi frilenseri legalizuju, odnosno uđu u legalne tokove funkcionisanja, znači, otvore svoje agencije i kompanije i time steknu jednu vrstu pogodnosti, a to je da u prve tri godine njihovog funkcionisanja, 70% obaveznog socijalnog osiguranja budu na teret države, odnosno da plaćaju svega 30% kada pričamo o porezima i doprinosima za socijalno osiguranje. Vrlo je važno što je sada, u stvari, formalizovano tzv. poslovno prisustvo IT industrije i frilensera na teritoriji Republike Srbije, što je otvorilo vrata i mogućnosti da i druge kompanije koje možda do sada nisu imale prilike ili nisu možda imali planove da otvore, govorim o stranim kompanijama koje se bave ovom oblašću, nisu možda htele da otvaraju svoje kompanije ovde u Srbiji, ovo je u stvari poziv da oni otvore ovde svoje kompanije, jer će lakše sarađivati sa našom pameću koja će biti formalizovana kroz agencije, zatim, kroz firme sa d.o.o. i koje će moći, na kraju krajeva, da funkcionišu ovde na krajnje jedan racionalno, pragmatičan način, pogotovo što smo mi kao država u tom procesu digitalizacije uopšte funkcionisanja preduzeća jako puno napredovali u tom delu. Posle ću reći šta je istraživanje uopšte pokazalo kada su u pitanju investicije u Srbiji i šta je to u stvari što privlači priliv stranih direktnih investicija u Srbiji, pogotovo iz oblasti otvaranja novih kompanija, kada su pitane mnoge kompanije koje su došle ovde iz ove oblasti da otvore svoja nova radna mesta i svoje nove projekte. Važno je reći da investicije u Srbiju u 2021. godini, kao što vidite, ovim rebalansom budžeta, kad pričamo o strateškim projektima, su povećane na 7,2% BDP, što govori o tome da je to duplo više nego što je bilo pre pet godina, a gotovo 30 godina smo imali prilike da čujemo od ministra finansija da nikada nije bio toliki investicioni zamajac kada su u pitanju uopšte strateški projekti vezani za razvoj uopšte Srbije i infrastrukture. U infrastrukturu mi sada sve više svrstavamo i ovu IT industriju i kompletnu digitalizaciju naše privrede, zato što nije samo izgraditi put, nije samo izgraditi aerodrom, izgraditi luku, treba i obezbediti širokopojasne oblasti pokrivene internetom, upravo zato što danas jednostavno je to postalo standard u životu. Samim tim, u stvari, vi vidite koliko smo mi kao država napredovali uopšte u samom našem funkcionisanju. Naravno, to ništa ne bi moglo da bude da nismo sproveli fiskalnu konsolidaciju i ekonomske reforme od 2014. do 2016. godine, u stvari, te mere direktne koje su išle su išle od 2015. do 2017. godine, i rezultate koje smo videli naravno su bili 2018. i 2019. godine, i naravno, taj suficit koji se javljao u budžetu, nama se spočitavalo kao nešto što nismo dobro predviđali. Međutim, u ovom trenutku, kada je nastupila velika ekonomska kriza usred pandemije kovid 19, očito taj dobar rezultat i tu štednju koju smo imali tih godina su, u stvari, taman pokazali da smo najmanji pad doživeli u našim privrednim aktivnostima upravo zbog toga i zbog toga što smo kao država organizovali kompletan sistem i privrednih aktivnosti i zdravstva i, na kraju krajeva, diplomatske aktivnosti koje je imao predsednik Vučić i kompletna Vlada Republike Srbije, jer smo otvorili saradnju i sa istokom i sa zapadom na vrlo visokom nivou, što se pokazalo upravo u toj podršci i kad su bile vakcine u pitanju i medicinska oprema, ali i dalji deo kada je u pitanju otvaranje novih fabrika. Investiranje u Srbiju u 2021. godini je bila jedna od tema privrednih subjekata i stranih i domaćih kompanija, kada je u pitanju bila jedna anketa. Pitanje je bilo – koji je to razlog koji privlači strane investitore da dođu u Srbiju i da otvaraju svoje fabrike? Uglavnom postoji nekih 14 tačaka na kojima su se istakli svi oni koji su bili anketirani. Oni su, na kraju krajeva, i doneli te svoje zaključke svojim odgovorima. Pre svega, na prvom mestu je bila sloboda ulaganja. To znači da danas mi imamo priču o tri vrlo važna sporazuma sa tri potpuno različite zemlje, kažemo ekonomski velesile i političke velesile, i Narodna Republika Kina i Francuska i Amerika. Kada kažu da je sloboda ulaganja za sve ove kompanije iz različitih delova sveta važna, onda stvarno možemo da kažemo da je Srbija demokratska država u kojoj, pre svega, ne samo što je mogućnost iskazivanja slobode mišljenja, kao što vidite, mi nemamo problem da debatujemo ni sa onima koji ne misle dobro ovoj Srbiji, ni sa onima koji nas stalno negde tužakaju kako ne radimo dobro i ne vodimo ovu državu u pozitivnom smeru, iako sve brojke pokazuju. Ali, kada sve ove kompanije kažu da je sloboda ulaganja prva činjenica zbog kog one dolaze i otvaraju ovde nove fabrike, onda to mislim da treba da služi na čast i Vladi Republike Srbije i predsedniku države i svima nama narodnim poslanicima, zato što je to od velikog značaja kao jedno priznanje za sve ono što radimo, bez obzira što imamo ove pritiske onih koji vode svoju neodgovornu politiku i obraćaju se građanima. Strateška pozicija kaže za posebne poslove i za veze sa EU, u stvari je jedan od razloga koji pokazuje da je Srbija, kao i uvek, bila na raskršću između istoka i zapada, ali očito od dolaska SNS od 2012. godine, negde smo prepoznali potrebe naše zemlje i građana Srbije da budemo kadri da možemo da sarađujemo i sa istokom i sa zapadom. Prihvatljivi porezi i poreski podsticaji, znači, to je jedan od razloga zbog kojih strane firme dolaze ovde, a reći ću vam, nije moglo da dođe do tih podsticaja i nije moglo da dođe do podrške kompanijama da nije bilo, pre svega, uređenje javnih finansija, uvođenje jedne discipline, rešavanje potpunog kolapsa javnih finansija koji smo doživeli 2012. godine kada smo preuzeli odgovornost za vođenje države. Zbog toga je jako važno bilo da pokažemo da možemo i sa osnivanjem novih kompanija na jedan potpuno relaksiran način, korišćenjem i tzv. virtuelnih sedišta i na onlajn način, znači, funkcionisanje firmi na onlajn način se pokazao kao jako dobar, pogotovo sada u vreme pandemije kovid 19. Zatim, carinske olakšice koje su svake godine bivale sve veće i veće u smislu protoka roba i usluga, pogotovo kad govorimo i saradnja sa zemljama EU, a bogami, i na osnovu Sporazuma sa Ruskom federacijom od 1% oporezivanja, a sada, kao što vidite, danas i sporazum za jaču saradnju između carinskih administracija Narodne Republike Kine i Srbije. Zatim, deo koji se odnosi na poštenu tržišnu utakmicu, vrlo teško je bilo sprovesti ovde konkurenciju na tržištu kada smo mi do 2012. godine imali državu koja je projektovala budžet zahvaljujući isključivo jednom tajkunu koji je određivao koliko će para ići gde i kome. Zatim, radno zakonodavstvo. Srbija je jako napredovala kada je u pitanju radno zakonodavstvo, kao i deo koji se odnosi na 15 slobodnih zona kada govorimo uopšte o carinjenju robe i razvoju ekonomije. Zapošljavanje koje je dovelo do toga da sa 26% nezaposlenosti Srbija siđe na 9% nezaposlenosti, upravo govori direktno o rezultatima odgovorne politike i povećanju protoka stranih direktnih investicija, ali govori i direktno o smanjenju siromaštva, odnosno povećanju bogatstva same države Republike Srbije. Danas kada pričamo o planovima o „Srbiji 2025“, onda govorimo o tome da je zaista realnost da idemo ka tome da prosečna plata bude 900 evra, da prosečna penzija 2025. godine bude 440 evra i zbog toga što imamo tzv. finansijsku disciplinu i fiskalnu disciplinu u smislu naplate poreza je suština, u stvari, zbog čega mi danas govorimo uopšte o ovim amandmanima. Važno je da naviknemo sve one koji do sada možda i nisu imali rešen status, kao što frilenseri nisu imali rešen status, sada jednostavno mogu da ga reše. Oni koji su do sada bili pametniji su plaćali porez, otvarali svoje kompanije, danas nemaju takav problem. Prema tome, treba učiti od onih koji su bili možda brži, pametniji i zaista administrativno rešili svoje pitanje iz ove oblasti, ali je država pomogla i tim malim kompanijama koje su na određeni način sada na putu da reše svoje probleme kada je u pitanju definisanje svog statusa. Mislimo da ćemo time ostvariti mnogo veći izvoz iz oblasti IT, mislimo da ćemo kao država ostvariti i veći prihod kada su u pitanju doznake iz inostranstva u ovoj oblasti i mislimo da će privredne aktivnosti iz ove oblasti se mnogo više povećati, a time će i zahtevi koji idu prema i Ministarstvu privrede za podršku ovim kompanijama kroz finansiranje i Fond za razvoj biti sigurno sve veći. Prepoznaćete sigurno kao Ministarstvo potrebu da izvršite podršku tako malim kompanijama i da ćemo jednostavno u danu za glasanje podržati ovakav predlog. Hvala.
Hvala. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o predlogu zakona. Šesta tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O DOPRINOSIMA ZA OBAVEZNO SOCIJALNO OSIGURANjE Primili ste i amandman koji je na Predlog zakona podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, naravno da ću podržati ovaj Vladin amandman, jer on je u interesu građana Republike Srbije i države Srbije. Mi smo danas, poštovani narodni poslanici, raspravljali i ona tri sporazuma sa tri veoma značajne zemlje koje na neki način pridonose vitalnim projektima u infrastrukturi, posebno onaj sporazum sa Francuskom. Kada smo već kod toga i u ovim projektima koji su vezani za sporazum sa Francuskom, dozvolite samo nekoliko rečenica da kažem koje smatram da su veoma bitne i veoma važne, a tiče se u kontekstu srpsko-francuskih odnosa. Ti srpsko-francuski odnosi prijateljstva uspostavljeni su, ovo je veoma važno da obratimo pažnju, još u dalekom srednjem veku. Oni datiraju pre udaje Jelene Anžujske 1250. godine za srpskog kralja Uroša I. Prvo srpsko-francusko prijateljstvo, poštovani narodni poslanici, uspostavljeno je, verovali ili ne, za vreme srpskog velikog župana Stefana Nemanje, osnivača srpske srednjovekovne države u XII veku. O tome nam govori Josip Tronošac u svom čuvenom delu „Tronoškom rodoslovu“. Tronosac kaže, ja ću citirati, jer ovo do sada nije javnosti poznato: „Nemanja morem otplovi u Francusku svojim prijateljima od ranije, jer ga je francuskih kralj često primao, pa je tamo boravio po nekoliko godina. Zbog Nemanjinog porekla, njegove mudrosti i hrabrosti sam francuski kralj dao mu je svoju kćerku Anu za suprugu, pa su živeli na kraljevskom dvoru u Francuskoj. Pošto su Nemanjina braća ostala bez njegove podrške i pomoći, svi su u ratovima izginuli i pomrli. Epirski car Georgije opljačka svu Rašku i sve krajeve do Zaklubnja, to jest to Hercegovine. Raščani tada poslaše francuskom kralju svoje izaslanike, moleći da im pošalje Nemanju. Primivši izaslanike, kralj posavetuje Nemanju i otprati ga sa svojom kćerkom, kako i dolikuje, zajedno sa njegovim sinovima koji su se rodili na kraljevskom dvoru, to jest Stefanom i Vukanom.“ Poštovani narodni poslanici, ovo za javnost naučnu do sada nije poznat ovaj izvor. Dakle, Stefan Nemanja imao je suprugu Anu francuskinju, kćerku francuskog kralja Luja VII i od tada prijateljski odnosi datiraju zajedno sa Srbima. „Zagrlivši ih, kralj reče Nemanji – otkinuo sam od mojih krinova, to jest ljiljana, dva krina koja će biti tebi i tvom potomstvu deo mog krina, to jest ljiljana i ova dva deteta su u tvom pečetu dva krina od moga pečeta.“ Prema tome, krin je, poštovani poslanici, ono na grbu Srbije. Ono gore poviše predsednika Skupštine na grbu Srbije, krinovi, datiraju od francuske i od francuskog kralja. Dakle, Ana se udala za Stefana Nemanju i od tada počinju, a ne od Jelene Anžujske kasnije. Ovaj citat koji sam vam sada rekao iz „Tronoškog rodoslova“ ne govori samo o prvom srpsko-francuskom prijateljstvu i odnosima, nego i svim srpko-francuskim heraldičkim vezama dve dinastije i dve zemlje. Takođe nam govori o prvom poreklu i pojavi krina, odnosno ljiljana kod Srba. Da se razumemo, od danas ipak ne bi trebali reći da su krinovi došli za vreme srpskog kralja Uroša, nego Stefana Nemanje. Dakle, simbol krina došao je u Srbiju preko ćerke francuskog kralja Luja VII, Ane udajom za Nemanju, a ne preko udaje Jelene Anžujske za Uroša I. Dva krina u grbu simbolizuju dva Nemanjina sina i ona dva krina u našem grbu su simboli dva Nemanjina sina. Prijateljske veze između Srbije i Francuske nastavljaju se u XIII veku, kada srpski kralj Uroš je oženio Jelenu Anžujsku, kćerku plemenitih roditelja. Jelena je bila majka čuvenih srpskih kraljeva Dragutina i Milutina, a nosila je titulu kraljica Srbije, Duklje, Albanije, Huma, to jest Hercegovine, Dalmacije i primorskih oblasti. Za dolazak Jelene Anžujske u Srbiju i njeno venčanje za kralja Uroša vezana je legenda koja kaže da je Uroš I prilikom njenog dolaska u Srbiju naredio da se predeli reke Ibar oplemene zasadom jorgovana i danas se to zove „Dolina jorgovana“, dolina Ibra. Saradnja Srbije i Francuske nastavlja se kroz ceo srednji vek, a on se posebno nastavlja u moderno doba, tj. za vreme Karađorđa. Vožd Karađorđe uputio je pismo Napoleonu za vreme Prvog srpskog ustanka i u pismu vožd moli, na neki način, Francusku da pošalje pomoć. Francuska zbog zauzetosti svojim poslovima nije mogla da pruži u to vreme pomoć. U francuskom parlamentu Viktor Igo je svojim čuvenim govorom tražio od Francuske da pomogne Srbiji da zaštiti svoj narod od turskog zločina. U tom govoru Igo zahteva ujedinjenje evropskih zemalja, pa se poštovani narodni poslanici njegov govor može smatrati prvim dokumentom evropske ideje o Evropskoj uniji, a ne kako ste čuli iz 20. veka. La Martin je ostavio jedno potresno svedočenje o Ćele kuli i njegovoj simbolici. La Martin je prolaskom kroz Niš rekao za Ćele kulu, citiram: „Neka Srbi sačuvaju ovaj spomenik, on će naučiti njihovu decu šta vredi nezavisnost jednog naroda, pokazujući im po kojoj su ceni platili tu nezavisnost njihovi očevi“, završen citat. Sredinom 19. veka, pa i njegovim krajem, uticaj Francuske u Srbiji postaje sve jači. Brojni su Srbi kasnije postali visoki državni funkcioneri, kulturni i naučni radnici koji su bili školovani u Francuskoj, da ih ne nabrajam. Jedan od njih je Jovan Skerlić. U vreme Prvog svetskog rata Srbija i Francuska, kako znate, bile su saveznice. Francuska je pomogla Srbiji u naoružanju, a kasnije i organizovanju prebacivanja srpske vojske sa jadranske obale na ostrvo Krf. Francuska je zbrinula mnoge srpske ranjenike i bolesnike u svojim bolnicama, a srpska deca i omladina smeštala su se u mnoge škole u Francuskoj. Po sadašnjoj proceni, najnovijoj, negde oko 7.000 srpskih đaka i studenata. Francuska je bila jedna od organizatora Solunska fronta, kako znate, a na čelu ujedinjene srpsko-francuske vojske nalazio se francuski general Franš d`Epere. Beograd je jedan, poštovani narodni poslanici, odnosno možemo reći jedini, zapravo i jeste grad Francuske koji nosi orden Legije časti. Ovo prijateljstvo i savezništvo ovekovečili su Srbi spomenikom zahvalnosti Francuskoj u Beogradu. I danas, poštovani narodni poslanici, odnosi dve zemlje su na zavidnom nivou nakon zahlađenja u vremenu bombardovanja naše zemlje. Danas su na zaista zavidnom nivou zahvaljujući diplomatskoj aktivnosti predsednika Republike Aleksandra Vučića. Zato će Francuska biti angažovana u izvođenju infrastrukturnih objekata u našoj zemlji koji će se graditi već početkom ove godine. Naravno da ću podržati ove amandmane. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres o amandmanu, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona. Poštovani narodni poslanici, zahvaljujem se ministarki na prisustvu. Mi sada prelazimo na glasanje, vi možete da idete slobodno. Hvala. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da se Narodna skupština izjasnila o tačkama od 1. do 4. dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem sredu, 28. april, sa početkom u 15.33 časova, kao dan za glasanje o preostalim tačkama dnevnog reda Devete sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. Poslovnika, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da su u sali prisutna 182 narodna poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Peta tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZU NA DOHODAK GRAĐANA Podsećam vas da je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, a s obzirom na to da su podneti amandmani postali sastavni deo Predloga zakona, Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno - 189, za – 188, nije glasao – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana. Šesta tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O DOPUNI ZAKONA O DOPRINOSIMA ZA OBAVEZNO SOCIJALNO OSIGURANjE Podsećam vas da je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, a s obzirom na to da je jedini podneti amandman postao sastavni deo Predloga zakona, Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o dopuni Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 190, za – 189, nije glasao – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o dopuni Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje. Podsećam vas da je Narodna skupština obavila zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 7. do 10. dnevnog reda, a s obzirom na to da na predloge zakona nisu podneti amandmani Narodna skupština će, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, odlučivati samo o predlozima zakona u celini. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Sedma tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o elektronskom fakturisanju, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 192, za – 191, uzdržan – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o elektronskom fakturisanju. Osma tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o rokovima izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 192, za – 191, nije glasao - jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmeni Zakona o rokovima izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama. Prelazimo na 9. tačku dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni i dopunama Zakona o osiguranju, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno - 192, za - 190, uzdržan - jedan, nije glasao - jedan. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o osiguranju. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o registru administrativnih postupaka, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno - 192, za - 191, nije glasao - jedan. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, usvojila Predlog o registru administrativnih postupaka. Pošto sada prelazimo na odlučivanje o predlozima zakona o Potvrđivanju međunarodnih ugovora, odnosno sporazuma (tačke od 11. do 13.), podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine o uzajamnom priznavanju programa AEO Uprave carine Ministarstva finansija Republike Srbije i Programa za upravljanje kreditima preduzeća Generalne carinske administracije Narodne Republike Kine, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno - 192, za - 192. Konstatujem da je Narodna skupština, jednoglasno, usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Potvrđivanju sporazuma o podsticanju investicije između Vlade Republike Srbije i Vlade Sjedinjenih Američkih Država, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno - 192, za - 192. Konstatujem da je Narodna skupština, jednoglasno, usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Aneksa 1 Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Francuske o saradnji u oblasti sprovođenja prioritetnih projekata u Republici Srbiji, u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno - 192, za - 190, uzdržan - jedan, nije glasao - jedan. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika zaključujem Devetu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini. Deseta sednica je zakazana za sutra. Sutra ćemo u prepodnevnom delu do 15.00 časova razmatrati, biće zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o kulturi, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akreditaciji, Predlogu zakona o predmetima od dragocenih metala i Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju dopinga u sportu. Nakon toga u popodnevnom delu sednice od 16.00 do 19.00 časova će biti tradicionalno postavljanje pitanja Vladi i biće prisutna Vlada Republike Srbije na čelu sa premijerkom Anom Brnabić. Hvala puno. (Sednica je završena 15,40 časova)