Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 146 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Miloš Aligrudić. Saglasno članu 80. stav 2. i članu 81. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u dogovoru sa predsednicima poslaničkih grupa u Narodnoj skupštini, izuzetno za ponedeljak, kao i u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 80. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri Predlog zakona iz dnevnog reda, koji je u svom zahtevu za održavanje Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije, utvrdilo 99 narodnih poslanika. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, koje je sazvano na zahtev 99 narodnih poslanika, saglasno članu 79. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 162. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, dostavljen vam je zahtev za održavanje Četvrtog vanrednog zasedanja, sa utvrđenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Četvrto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, utvrđen je sledeći D n e v n i r e d 1. Predlog zakona o ratifikaciji sporazuma o trgovini tekstilnim proizvodima između Republike Srbije i Evropske zajednice, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O TRGOVINI TEKSTILNIM PROIZVODIMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I EVROPSKE ZAJEDNICE. Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za razvoj i ekonomske odnose sa inostranstvom, Odbora za evropske integracije i Zakonodavnog odbora. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme rasporedi na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Srpska radikalna stranka – jedan sat 37 minuta 12 sekundi, Demokratska stranka Srbije jedan sat tri minuta 36 sekundi, Demokratska stranka – Boris Tadić – 44 minuta 24 sekunde, G17 plus – 37 minuta 12 sekundi, Socijalistička partija Srbije – 26 minuta, 24 sekunde, Srpski pokret obnove – Nova Srbija – 21 minut 36 sekundi, i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi – četiri poslanika SPO-a, tri poslanika SDP i jedan nezavisni poslanik, po pet minuta, na osnovu člana 89. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Istovremeno vas obaveštavam da je, ispred poslaničke grupe Demokratske stranke, za ovu tačku dnevnog reda ovlašćen Milan Marković, narodni poslanik. Saglasno članu 136. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača dr Milan Parivodić, ministar za ekonomske odnose sa inostranstvom želi reč? Izvolite.
Gospodine predsedniče, uvažene dame i gospodo poslanici, pred vama je Zakon o ratifikaciji sporazuma o trgovini tekstilnim proizvodima, između Republike Srbije i Evropske zajednice. Ovaj zakon, kojim ratifikujemo već potpisani Sporazum o tekstilu, od velikog je značaja za privredu Srbije, jer u privredi Srbije oko 90.000 ljudi zaposleno je u tekstilnoj industriji, a oko 250.000 ljudi je vezano prihodima za tekstilnu industriju. Do sada, negde oko 27% izvoza u Evropsku uniju bilo je pokriveno bescarinskim kvotama, na osnovu kojih su se naš tekstil i tekstilni proizvodi izvozili u Evropsku uniju. Kada ovaj ugovor stupi na snagu, a naš interes je da se to dogodi što pre, tekstil i tekstilni proizvodi, poreklom iz Srbije, moći će bez carine da se izvoze u Evropsku uniju. Dakle, radi se o jednom asimetričnom sporazumu, koji je zaključen u interesu Srbije, asimetričnom u korist Srbije, koji omogućava bescarinski i bez kvota izvoz svog tekstila i tekstilnih proizvoda iz Srbije u Evropsku uniju. Tu ću stati. Ukoliko imate nekih pitanja, rado ću odgovoriti. Mislim da je ovaj sporazum, potpuno nesporno, u najvećem interesu srpske privrede, u interesu radnih mesta, koja su nam najveći problem u Srbiji. Molim vas da ovaj sporazum bude što pre usvojen. Hvala na pažnji.
Hvala, gospodinu Parivodiću. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč – Odbora za razvoja i ekonomske odnose sa inostranstvom, Dragor Hiber? (Ne.) Hvala. Predsednik Odbora za evropske integracije, Ksenija Milivojević, predsednica Odbora? (Ne.) Hvala. Zakonodavnog odbora, Miloš Aligrudić? (Ne.) Hvala. Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne). Hvala. Obaveštavam vas da, saglasno članu 89. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku sa redosledom narodnih poslanika nisu predate. Pošto na listama poslaničkih grupa nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam još jednom da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa? (Ne.) Da li želi još neko reč ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem načelni pretres. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto na Predlog ovog zakona nisu podneti amandmani, pre nego što zaključim pretres u pojedinostima, da li predstavnik predlagača želi završnu reč? (Ne.) Hvala. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili razmatranje jedine tačke dnevnog reda ove sednice, zahvaljujem se svim poslanicima na odgovornosti i određujem danas, ponedeljak 30. maj 2005. godine, odmah, kao dan za glasanje o Predlogu zakona o ratifikaciji sporazuma o trgovini tekstilnim proizvodima između Republike Srbije i Evropske zajednice. Glasanju ćemo pristupiti odmah. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona, u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ratifikaciji sporazuma o trgovini tekstilnim proizvodima između Republike Srbije i Evropske zajednice u načelu. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Za 116, nije glasalo 30, od 146 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, a s obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ratifikaciji sporazuma o trgovini tekstilnim proizvodima između Republike Srbije i Evropske zajednice u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Za 115, nije glasalo 30, od 145 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o ratifikaciji sporazuma o trgovini tekstilnim proizvodima između Republike Srbije i Evropske zajednice. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje jedine tačke dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njoj, saglasno članu 95. Poslovnika, zaključujem sednicu Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Hvala. Dame i gospodo, za danas imamo zakazanu još jednu sednicu, ali pošto su stigli amandmani na predlog prve tačke, molim da se odmah Odbor za ustavna pitanja sastane u 13,00 časova u plavom salonu, da bismo mogli da otpočnemo i ovu sednicu. Hvala. (Sednica je završena u 12,55 časova.)
PETO VANREDNO ZASEDANjE 30. maj 2005. godine (Prvi dan rada) (Sednica je počela u 15,40 časova. Predsedava Predrag Marković, predsednik Narodne skupštine.)
Dobar dan. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. Godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 120 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Miloš Aligrudić. Saglasno članu 80. stav 2. i članu 81. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u dogovoru sa predsednicima poslaničkih grupa u Narodnoj skupštini, izuzetno za ponedeljak, kao i u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 80. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz dnevnog reda, koji je u ovom zahtevu za održavanje Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije utvrdilo 97 narodnih poslanika. Uz saziv Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini, koje je sazvano na zahtev 97 narodnih poslanika, saglasno članu 79. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 162. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, dostavljen vam je zahtev za održavanje Petog vanrednog zasedanja, sa utvrđenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao što ste mogli da vidite, za Peto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini utvrđen je sledeći D n e v n i r e d : 1. Predlog amandmana na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora, sa Predlogom zakona za sprovođenje amandmana I i II na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora, koje je podnela Vlada Republike Srbije; 2. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: PREDLOG AMANDMANA NA USTAVNU POVELjU DRŽAVNE ZAJEDNICE SRBIJA I CRNA GORA, SA PREDLOGOM ZAKONA ZA SPROVOĐENjE AMANDMANA I I II NA USTAVNU POVELjU DRŽAVNE ZAJEDNICE SRBIJA I CRNA GORA. Molim samo da neko obavesti nekog od potpredsednika, ako je moguće, da siđe. Hvala. Primili ste Predlog amandmana na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora, sa Predlogom zakona za sprovođenje amandmana I i II na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora, koje je podnela Vlada Republike Srbije. Uručen vam je izveštaj Odbora za ustavna pitanja. Odbor za ustavna pitanja je zaključio: a) da nema formalno-pravnih i ustavnih prepreka da se pristupi usvajanju Predloga amandmana na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora, sa Predlogom zakona za sprovođenje amandmana I i II na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora; b) da Narodna skupština vodi objedinjenu raspravu o Predlogu amandmana na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora, sa Predlogom zakona za sprovođenje amandmana I i II na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora, i o njima odvojeno glasa; c) da se ne otvara rasprava i da Narodna skupština ne glasa o amandmanima koje su podneli narodni poslanici na Predlog amandmana na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora, sa Predlogom zakona za sprovođenje amandmana I i II na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Srpska radikalna stranka – jedan sat 37 minuta 12 sekundi, Demokratska stranka Srbije – jedan sat tri minuta 36 sekundi, Demokratska stranka – Boris Tadić – 44 minuta 24 sekunde, G17 plus – 37 minuta 12 sekundi, Socijalistička partija Srbije – 26 minuta, 24 sekunde, Srpski pokret obnove – Nova Srbija – 21 minut 36 sekundi, i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi – četiri poslanika SPO-a, tri poslanika SDP i jedan nezavisni poslanik, po pet minuta, na osnovu člana 89. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine. Molim poslaničke grupe, ukoliko to još nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram pretres. Da li predstavnik predlagača, dr Zoran Lončar, želi reč? Izvolite, Tomislav Nikolić, povreda Poslovnika.
Želeo bih, najpre, da citiram Poslovnik, pa vas molim da to vreme uzmete u obzir. (Predsednik: Svakako.) Dame i gospodo narodni poslanici, predsednik Narodne skupštine je povredio član 135. Poslovnika. Citiraću vam član 45, 46. i 135. Poslovnika. Član 45. glasi: "Odbor za ustavna pitanja razmatra predlog za promenu Ustava Republike Srbije, predlog za promenu Ustava Savezne Republike Jugoslavije i statute autonomnih pokrajina u postupku davanja saglasnosti Narodne skupštine, predlog za pokretanje postupka za opoziv predsednika Republike, kao i načelna pitanja primene Ustava". "Odbor ima 25 članova." Član 46. glasi: "Zakonodavni odbor razmatra predlog zakona, drugog propisa i opšteg akta, koji je upućen Narodnoj skupštini, sa stanovišta njegove usklađenosti sa Ustavom i pravnim sistemom" itd. Član 135. glasi: "Predlog zakona, pre razmatranja u Narodnoj skupštini, razmatraju nadležni odbori i Vlada, ako nije predlagač zakona". Stav 5. člana 135. glasi: "Ukoliko nadležni odbori i Vlada ne dostave izveštaje, odnosno mišljenje, Narodna skupština može odlučiti da se predlog zakona razmatra i bez njih, ili utvrditi novi rok u kome su dužni da to učine". Predlog amandmana na Ustav Srbije i Crne Gore, na Ustavnu povelju, Predlog zakona za sprovođenje amandmana – nije razmatrao Zakonodavni odbor. Odbor za ustavna pitanja nije nadležni odbor koji odlučuje o suštini, da li je zakon usklađen sa pravnim poretkom i da li se može dati pozitivno mišljenje na Predlog zakona. Naravno, u raspravi ću pokušati da vas sprečim da divljate prema Ustavnoj povelji, i ponovite grešku kada ste divljali prema Ustavu Savezne Republike Jugoslavije, zato što se time ništa ne postiže – tom i takvom naopako stvorenom većinom, za koju mislite da ovde može svašta da uradi. Doveli ste nas u situaciju da kada svašta uradite Ustavu u jednoj državi, kroz dve godine tražite odobrenje da ponovite to svašta što ste radili. Ovaj predlog zakona ne može da uđe u proceduru bez razmatranja u Zakonodavnom odboru. Hteli vi to ili ne, to je predlog zakona. Čim je predlog zakona, nadležni odbor je Zakonodavni odbor. Poštovao bih da nije bilo pet dana vremena za stav Zakonodavnog odbora, pa da nam ovde date obrazloženje. Poštovao bih i da ste stavili predlog da počne rasprava bez mišljenja nadležnog odbora, ali da nadležni odbor dostavi mišljenje u toku rasprave. Ali, vi ignorišete Zakonodavni odbor, a menjate Ustav zakonom za sprovođenje dva amandmana na Ustav. Naravno, onaj ko ignoriše Ustav može da ignoriše i Poslovnik, ali to ne sme da bude praksa, ne sme da prođe a da vas bar neko na to ne upozori. Nije vaš posao ovde da poslušate Vladu šta god da čini. Vi to radite već godinu i nešto dana i izgubili ste većinu u biračkom telu koju ste imali kada ste formirali Vladu. Ako nastavite tako, onda vam neće više niko pomoći da sprečite izbore, ni molbe u Briselu, ni razni marifetluci sa rokovima za održavanje izbora. Zato vas pozivam, gospodine predsedniče, da se uz čitanje izveštaja izjasnite zašto nije održana sednica Zakonodavnog odbora i zašto niste naterali Zakonodavni odbor da se obruka, pa da i on kaže da je taj zakon prihvatljiv, a da naši amandmani nisu. Mene mnogo interesuje stav pravnika narodnih poslanika, koji bi presudili da na neki zakon nisu dopušteni amandmani. Mnogo me interesuje kako biste opravdali da Vlada ima amandmane na Ustav, a poslanici nemaju pravo na amandmane; da ste dali pravo Vladi da piše amandmane, a niste dali narodnim poslanicima; pa i amandmane na amandmane; i to je predlog zakona. Zato vas molim da danas obustavimo raspravu o ovoj tački dnevnog reda i da sazovete sednicu Zakonodavnog odbora; ako je predsednik "vanzemaljac" ponovo, možete vi kao predsednik Skupštine. Sazovete sednicu Zakonodavnog odbora, utvrdite da li je Predlog zakona prihvatljiv ili nije, da li su amandmani za odbacivanje ili nisu za prihvatanje, da li su amandmani pravno mogući, pa da onda Skupština nastavi da radi, jer nas već više meseci ubeđujete kako je najvažniji rad u odborima. Čak se neko tu zanosi idejom da o amandmanima više ne raspravlja Skupština, nego da raspravljaju samo odbori. Kako da me ubedite da odbori imaju bilo kakvu važnost kada za promenu Ustava niste sazvali odbor koji je nadležan da iznese svoje mišljenje?
Obavezan sam da pružim obaveštenje kada je u pitanju povreda Poslovnika. Da, naravno, to ste svi čuli još tokom prenosa na kraju prve sednice, sazvao sam jedini nadležan odbor kada je u pitanju promena Ustava Savezne Republike Jugoslavije, odnosno u ovom slučaju Ustavne povelje Srbije i Crne Gore, budući da je obaveza, po članu 62. Ustavne povelje, da se promena Ustavne povelje vrši po postupku i na način na koji se donosi. Budući da nisam učestvovao, ni na jedan način, u donošenju Ustavne povelje, kao i da je u pitanju bila odluka ove skupštine – na Odboru za ustavna pitanja, uz svu dokumentaciju o tome kako je usvajana ova ustavna povelja i Zakon o njenom sprovođenju, pitao sam Odbor za ustavna pitanja kao jedini nadležan, dobio odgovor, kao i svi vi, i te zaključke sam pročitao na početku. Još jednom podsećam na član 67, i to je i Odbor zaključio:"Zakon za sprovođenje Ustavne povelje donosi se na isti način i istovremeno s Ustavnom poveljom". To je bilo jedino čime sam serukovodio, po pravnom principu da onaj ko može više – može i manje, a da obrnuto ne važi. Prema tome, Zakonodavni odbor se nikada do sada nije izjašnjavao kada je u pitanju Ustavna povelja ili Ustav. To je obaveštenje koje sam dobio od stručne službe i na taj način nisam bio u mogućnosti... Niste zadovoljni odgovorom? Izvolite, gospodine Nikoliću, po Poslovniku.
Znate, po članu 67. Ustavne povelje, promena Ustavne povelje se vrši na način na koji je doneta, pa vas sada pitam: u Predlogu za promenu da li ima potpis Miroljuba Labusa? Ako hoćete da sve bude u skladu sa načinom na koji je doneta Ustavna povelja, onda je Miroljub Labus morao da bude potpisnik predloga za promenu Ustavne povelje. To je jedna stvar koju niste poštovali. Druga, ne tvrdim da su amandmani stvar Zakonodavnog odbora. Oni jesu problem za Odbor za ustavna pitanja. Pričam o zakonu za sprovođenje amandmana. To je klasični zakon. To je zakon oko koga mora da se izjasni Zakonodavni odbor, zato što je razrađivao amandmane, pa je obimniji tekst zakona nego tekst amandmana. Da vas podsetim, amandmanima je rečeno da će izbori za poslanike Skupštine Srbije i Crne Gore biti održani nakon održavanja izbora u skupštinama republika, a zakon je rekao: "istovremeno". Tamo nije baš jasno – hoće li biti istog dana izbori za jedne ili druge, ili prvo treba održati republičke izbore, pa onda savezne. Zakon je rekao istovremeno, istog dana. Nije to tek tako, prihvatate amandmane i zakon koji će da sprovede amandmane. O tom zakonu mora da se izjasni nadležno telo Narodne skupštine Republike Srbije, a ne nadležne službe,gospodine predsedniče! Ovo vam je već drugi put da imate opekotine, teške opekotine, opasne po funkciju predsednika Narodne skupštine, zato što se oslanjate na stavove nadležnih službi. Kada ste prošli put obmanuli predsednika Republike u pogledu teksta usvojenog zakona, rekli ste da su to radile nadležne službe. Nemojte više da se krijete iza nadležnih službi, kao što se neki kriju iza maloletnika.
Hvala vam, sigurno se neću kriti iza maloletnika. Zahvaljujem na želji da se upotrebi "Šaljićev melem", poštujemo tradiciju. (Glas iz sale: Ima i "Pavlovićeva mast".) Molim da mi se ne preporučuju sopstvena iskustva. Cenim dobronamernost. To je za bebe, odrastao sam čovek. Jasno i glasno sam rekao da su nadležne službe dostavile Odboru za ustavna pitanja materijale koji su traženi, jer u skladu sa timtrebalo je videti kakav je način i postupak. Ne potpisnici, već način ipostupak, jer član 62. Ustavne povelje izričito kaže – da se promena Ustavne povelje vrši po postupku i na način na koji se donosi Ustavna povelja. Mi to upravo sada radimo. Ako niste zadovoljni, izjasnićemo se u danu za glasanje. Zadovoljni? Ne. Hvala. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača, dr Zoran Lončar, ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu želi reč?
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, Ustavnom poveljom je više nego jasno utvrđen način izbora poslanika u Skupštinu državne zajednice. To je, kao što vam je poznato, prve dve godine posredno iz skupština država članica, srazmerno zastupljenošću stranaka u tom telu, a nakon toga slede neposredni izbori. Takođe, Zakonom za sprovođenje Ustavne povelje je više nego jasno propisan način raspisivanja i održavanja tih izbora, kao što je, čini mi se, više nego jasno propisana svaka odredba koja se odnosi na funkcionisanje državne zajednice Srbije i Crne Gore. S obzirom na ovako jasne odredbe i činjenicu da su se izbori za Skupštinu državne zajednice, saglasno ova dva dokumenta, bili približili, Srbija je bila spremna na održavanje izbora i svi jako dobro znate da je na predlog Vlade Republike Srbije, Narodna skupštinaogromnom većinom glasova, krajem decembra prošle godine, usvojila Zakon o neposrednom izboru poslanika u Skupštinu državne zajednice. Nažalost, do raspisivanja izbora nije došlo. Razlog za to je – nepostojanje političke volje od strane druge države članice. Ovog trenutka za nas je najvažniji cilj da Srbija, preko državne zajedniceSrbije i Crne Gore, uđe u Evropu, odnosno u Evropsku uniju. Stav je, a više puta smo imali prilike da čujemo od strane najviših zvaničnika Evropske unije, da će najbrže i najlakše taj cilj i Srbija i Crna Gora ostvariti preko državne zajednice Srbije i Crne Gore. Vođeni ovim ciljem, rešenje je napravljeno političkim kompromisom, i to 7. aprila ove godine, ovde u Beogradu. Pod pokroviteljstvom same Evropske unije potpisan je sporazum o izmeni Ustavne povelje. Dve ključne odredbe tog političkog sporazuma odnose se ne na način izbora poslanika u Skupštinu državne zajednice, koji i dalje ostaje neposredan, već na vreme. Druga odredba vezana je za mogućnost raspisivanja referenduma u nekoj od država članica, ako one nakon isteka roka od tri godine, kako je to predviđeno Ustavnom poveljom, to žele; i da se moraju poštovati međunarodno priznati demokratski standardi, kao i da regulativa mora biti zasnovana na njima; a ona država članica koja seodluči za raspisivanje tog referenduma, mora u okviru poštovanja tih evropskih demokratskih standarda sarađivati sa Evropskom unijom. Ovakvim predloženim izmenama koje se čine danas u formi ova dva, odnosno tri amandmana na Ustavnu povelju i zakonom o sprovođenju Ustavne povelje, faktički se ostvaruju dva cilja: s jedne strane, obezbeđuje se očuvanje državne zajednice Srbije i Crne Gore, a s druge strane to je brži ulazak u Evropsku uniju i Srbije i Crne Gore. Svi mi, koji učestvujemo u političkom životu, dobro pravimo razliku među strankama. Postoje različiti programi, različiti politički interesi i opredeljenja u pogledu tvorevine koja se zove državna zajednica Srbije i Crne Gore i ovog istorijskog pitanja pred kojim se našla naša generacija političara. Na ovoj generaciji političara je, čini mi se, osnovni zadatak – da zaustavi dalje razbijanje države i da sačuva njen teritorijalni integritet i suverenitet. Bez obzira na mnogobrojne razlike koje postoje među nama, čini mi se da ćeneke nove generacije političara posle nas imati novi i drugačiji zadatak, a to će biti – da pokušaju da tu zajedničku državu učine boljom i funkcionalnijom. Ovog trenutka je naš osnovni zadatak, a i prioritetan državni i nacionalni interes, da se po svaku cenu sačuva dalje razbijanje države. Stoga, da bi nešto moglo da se sutra popravi, da bude bolje i funkcionalnije, prethodni i neophodni uslov je da se ono danas sačuva. Ceneći vašu dobru nameru, potpuno sam uveren da prepoznajete ove osnovne državne interese, a to je opstanak državne zajednice Srbije i Crne Gore i u okviru toga očuvanje teritorijalnog integriteta Republike Srbije kada je u pitanju Kosovo i Metohija; verujem da ćete, kao i Vlada Republike Srbije koja je jednoglasno usvojila predloge ova tri amandmana i zakona za njihovo sprovođenje, danas, uz sve naše političke, partijske razloge, ogromnom većinom glasova prihvatiti i amandmane za izmenu Ustavne povelje i sam zakon za njihovo sprovođenje. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Da li izvestilac Odbora za ustavna pitanja, odnosno predsednik odbora Predrag Marković, želi reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Boško Ristić, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DS - Boris Tadić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, DS smatra da je državna zajednica Srbija i Crna Gora pravno-politički okvir koji će najbrže Srbiju i Crnu Goru odvesti do Evropske unije, sve sa ciljem da ostvari standarde i vrednosti koje u Evropskoj uniji vladaju, a što je bio motiv za stvaranje državne zajednice. Kao osnov za stvaranje državnezajednice mi smo videli, pre svega, međusobne dobre tradicionalne odnose između građana Srbije i Crne Gore, istorijske veze, kulturne, nacionalne, naše istorijske korene.Ali, isto tako, gledajući ka budućnosti, ka vrednostima koje treba da okupe sve građane Srbije i Crne Gore, zajedno sa zemljama modernog i demokratskog sveta, smatrali smo da ta državna zajednica omogućava i institucionalnu zaštitu ljudskih prava, pa je tako, uz Ustavnu povelju,doneta i Mala povelja o ljudskim pravima, a koja je dobila veoma dobre kritike i veoma veliku podršku od svih onih koji su demokratskog opredeljenja. Ovde se otvorilo pitanje da li treba menjati Ustavnu povelju, da li nam je potrebna državna zajednica, da li je potrebno izgrađivati međusobne političke odnose između Srbije i Crne Gore i to činiti u državnoj zajednici. DS nema dilemu u tom smislu i smatramo da državna zajednica ima svoju budućnost i da Ustavna povelja jeste ustavno-pravni okvir koji omogućava da i Srbija i Crna Gora ostvare sve svoje političke i ostale društvene interese u okviru državne zajednice. Ne slažem se sa onima koji kritikuju način promene Ustavne povelje i način usvajanja Zakona o sprovođenju amandmana, kojima se Ustavna povelja menja. Jednostavno, postupak usvajanja Ustavne povelje treba gledati i sagledavati sa istorijskog i pravnog aspekta. Imali smo saveznu državu koja nije funkcionisala, koja je bila u dubokoj ustavnoj krizi i bilo je nužno transformisati je u novi državno-pravni oblik. Taj oblik je nađen kroz državnu zajednicu, uređenu Ustavnom poveljom, koja daje jedan fleksibilni pravni okvir za buduću dinamiku u odnosima između Srbije i Crne Gore. Upravo ta dinamika u odnosima između Srbije i Crne Gore dostigla je takav stepen da je ovog momenta nužno izvršiti korekciju u Ustavnoj povelji. Ali, naravno, uz saglasnost obe državne zajednice i bez nametanja konačnih političkih rešenja. Moram da podsetim da je u toku izgradnje državne zajednice, u toku reformisanja ranije SRJ, bilo oprečnih stavova, počev od toga da državna zajednica treba da bude unitarna država, s tim da svaki građanin u toj budućoj državi ima pravo glasa, a što bi dovelo pojedine narode u situaciju da budu majorizovani u odnosu na druge narode. Ipak se došlo do stanovišta da državnu zajednicu treba da čine države članice, koje će imati dovoljan stepen samostalnosti, ali i dovoljan stepen odgovornosti za zajednički život i zajedničku evropsku budućnost građana Srbije i Crne Gore. Nije tačno i nije osnovano stanovište da je Zakonodavni odbor u ovoj skupštini trebalo da se izjašnjava o zakonu za sprovođenje amandmana ili o samim amandmanima na Ustavnu povelju koja uređuje državnu zajednicu. Pre svega, način usvajanja Ustavne povelje to onemogućava. Odbor za ustavna pitanja je ovlašćen da menja Ustav, da predlaže uređenje novog ustava, pa prema tome on ima ovlašćenja da predlaže promene Ustava i zauzima stavove u ime parlamentarnih grupacija u vezi sa ustavnim pitanjima i ima sva ovlašćenja da može ceniti opravdanost promene Ustavne povelje. S obzirom da se Ustavna povelja u istovetnom tekstu usvaja i u parlamentu Srbije i u parlamentu Crne Gore, nije dopušteno i nije pravno moguće menjati ga amandmanima. Podneti amandmani mogu samo da se tretiraju kao politički stav ili pravni stav u odnosu na predloženu izmenu Ustavne povelje. Međutim, to pravo se iscrpljuje tokom rasprave o jedinstvenom pitanju promene Ustavne povelje i tokom glasanja u danu za glasanje. Nužna je promena Ustavne povelje, kako bi se životne promene i društveni odnosi usaglasili sa pravnim stanjem stvari. S obzirom da je Ustavna povelja, pre svega u preambuli, definisala i teritorijalni integritet i uopšte celovitost, pre svega države članice Srbije, koja u svom sastavu ima dve pokrajine – AP Vojvodinu i AP Kosovo i Metohiju, veoma je bitno očuvanje državne zajednice, jer se Beogradskim sporazumom garantuje celovitost Srbije upravo kroz vremensko održanje državne zajednice. Tu je, takođe, predviđeno da, ukoliko država članica Srbija skrivi prevremeni raskid državne zajednice, da to može isključiti Srbiju u konačnim pregovorima oko statusa Kosova. Zato je državotvorno pitanje za svaku stranku u parlamentu, koja će se izjašnjavati o promeni Ustavne povelje, da li će učiniti sve da se stvori dobra politička podloga i pozitivna politička volja ka održanju i redefinisanju državne zajednice na predloženi način. To garantuje celovitost Srbije i to garantuje da Srbija neće biti kriva za bilo kakav politički manipulizam i manipulaciju u odnosima sa drugom državom članicom. Inače, ovo je, pored toga što je pravno pitanje, i par ekselans političko pitanje, s obzirom da se u amandmanima pominje i izjašnjavanje o budućem statusu državne zajednice, odnosno mogućnost raspisivanja referenduma za utvrđivanje samostalnosti jedne države članice u odnosu na drugu. S obzirom da se radi o tako važnom pitanju i da se to pitanje veoma često politizuje, jasno je da u obe države članice postoji dobra volja za očuvanje državne zajednice kao državno-pravnog instrumenta koji vodi i Srbiju i Crnu Goru ka evropskim integracijama. Zašto ovako razmišljamo? Zato što politička elita u Crnoj Gori ima mogućnost da neusvajanjem amandmana opstruira razvoj međusobnih političkih odnosa, ali ona pokazuje dobru volju da to ne čini. Ona pokazuje da želi da svojelegitimno pravo ka budućem, eventualnom,izjašnjavanju o samostalnosti, uredi na evropski i demokratski način. Ne smemo da dođemo u političku zamku da svojim neprincipijelnim stavovima u odnosu na ovo pitanje doprinesemo pogoršanju političkih odnosa, pre svega između političkih elita u Srbiji i Crnoj Gori, a potom i da ugrozimo politički i državno-pravni status državne zajednice Srbija i Crna Gora. Zato smatram da ovog momenta treba sva stranačka pitanja staviti po strani, i tako i oni koji se zalažu za samostalnu Srbiju da taj svoj stranački politički stav odlože, iako je legitiman, za određeno vreme, upravo zbog toga da se Srbija, zbog svog načina odlučivanja o ovom pitanju, ne bi označila krivcem za eventualno pogoršanje političkih odnosa između dve države članice. Neki kažu da postupak za promenu Ustavne povelje nije do kraja definisan, da nema temelja u Ustavu Srbije, ali želim da ih podsetim da je Ustavna povelja, u hijerarhiji pravnih akata, viši pravni akt u odnosu na Ustav Srbije u onim delovima gde se pravna i društvena pitanja uređuju na nivou državne zajednice. Zato i postoje određeni rokovi u kojima bi Srbija i Crna Gora bile dužne da usaglase svoje ustave sa Ustavnom poveljom. Naravno, zbog spleta političkih okolnosti, i u Srbiji i u Crnoj Gori, do tog usaglašavanja nije došlo. Ali, verujem da sve ozbiljne političke stranke žele da daju svoj doprinos za usaglašavanje pravnog sistema u državama članicama, usaglašavanje Ustava sa Ustavnom poveljom, ali isto tako i na polju međusobnog popravljanja političkih odnosa, sa ciljem evropskih integracija i usvajanja standarda koji garantuju ekonomski i politički prosperitet u društvu i institucionalnu zaštitu ljudskih prava i u Srbiji i u Crnoj Gori. Zato će DS biti za ustavnu promenu, biće za usvajanje amandmana na Ustavnu povelju, jer na taj način relaksiramo odnos između država članica, između Srbije i Crne Gore, i omogućavamo da se u relaksiranim političkimodnosima krećemo brže ka evropskim integracijama. Ne želimo da pukom opstrukcijom ugrožavamo ovaj proces i na sebe preuzmemo odgovornost i za buduće pregovore oko statusa Kosova. Ono, ponavljam, svoje garancije ima teritorijalno u okviru Srbije kao države članice u okviru državne zajednice, oročene minimalno na period od tri godine. Svaki pokušaj destabilizacije političkih odnosa koji voderešavanju državno-pravnog statusa Kosova i Metohije u okviru Srbije, a ove u okviru državne zajednice na određeni rok, kako je to Ustavnom poveljom uređeno, znače ponašanje koje je protivno politici interesa građana Srbije i politici evropskih integracija. Želim da podvučem da je Ustavna povelja zasnovana, pre svega, na političkom izjašnjavanju svih evropskih i demokratskih snaga u Srbiji, koje su učestvovale u procesu izgradnje državne zajednice i u procesu usvajanja Ustavne povelje, koje su se saglasile da smo mi opredeljeni ka evropskim integracijama i da želimo da usvojimo sve ono što je u takvim integracijama pozitivno i što odgovara interesima građana Srbije, pa i Crne Gore. (Predsedavajući: Gospodine Ristiću, koristite i drugih deset minuta?) Završavam. Pozivam vas da u danu za glasanje podržite amandmane i promenu Ustavne povelje, a isto tako i zakon koji tehnički samo omogućava sprovođenje i usaglašavanje pravnog sistema na nivou državne zajednice u jedan logičan pravni sistem, koji obezbeđuje njenu funkcionalnost.
Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, već duži period SRS ima i težak i častan posao da se suprotstavi u ovoj skupštini svima. Ustavna povelja je čedo DOS-a, DOS-a u onom sastavu ili DOS-a u ovom sastavu, i naravno da ne očekujem od vas iz DOS-a dajednu reč progovorite protiv Ustavne povelje. Ali, ne očekujem ni da budete toliki licemeri i ne očekujem da računate na našu zaboravnost. Sada čujem predstavnika onih koji su direktno učestvovali u donošenju Povelje, da je to bilo trasiranje puta za zajedničku državu, pošto SRJ nije funkcionisala, pa ćemo mi to da trasiramo i da trasiramo. Onaj ko nikada nije radio na gradilištu, onaj ko nije pravio pruge i puteve, on može da priča o neprekidnom trasiranju, a onaj ko je gradio on kaže - trasiranje se radi brzo da bi se ušlo u radove, trasu obeležavaju oni koji idu ispred graditelja i nije posao na izgradnji trasiranje. Vi sada mene ubeđujete da ste za Povelju zato što želite da sačuvamo zajedničku državu, ubeđujete me da je rukovodstvo Crne Gore za zajedničku državu, zato što ste slali svog predstavnika na njihove predizborne mitinge pre neki dan, a ovo se sve radi zbog njih, zato što oni ne žele zajedničku državu. Rukovodstvo Crne Gore ne želi zajedničku državu. Da je želi i da je celokupna Vlada Srbije danas želi, ne bismo morali da menjamo rokove iz Ustavne povelje. Vi biste nešto uradili iz Ustavne povelje. Upozorili smo vas januara 2003. godine, ovo pišete da biste dobili na vremenu. Danas ovo produžujete da biste dobili na vremenu. Dokle, recite mi. Do referenduma u Crnoj Gori? Kako ste u obrazloženju Ustavne povelje posprdno, gde je taj profesor što je pisao to obrazloženje. Ustav SRJ nazivali ste tzv."Žabljački ustav", a taj ustav ste pogazili grubo i brutalno. Od gaženja Ustava SRJ počela je nezakonitost i neustavnost u Srbiji. Kada vam nije bio svetinja Ustav SRJ, naravno da vam posle ni zakoni u Srbiji nisu bili svetinja i da ste predstavnik firme koja je držala zemlju u okupaciji, u vanrednom stanju, i koja je uhapsila 13-14 hiljada ljudi, a povela postupak protiv 10 ili 20. Zašto nam vi pričate ovde o Ustavnoj povelji i o potrebi da se produžavaju rokovi iz Ustavne povelje? Ne morate nas da ubeđujete, ubeđujte DPS, kome pomažete na izborima u Crnoj Gori, ubeđujte G-17 plus, i on je protiv zajedničke države. Nemojte da ubeđujete srpske radikale, nemojte ni građane Srbije, jer mi smo ubeđeni u to da bez zajedničke države nema opstanka i nema opstanka Kosova i Metohije, dame i gospodo narodni poslanici. Inače, ovo vaše divljanje i iživljavanje nad Ustavom SRJ, pa nad Ustavnom poveljom, ne bi prošlo ovako. Čitam i ovo licemerno obrazloženje Vlade Srbije, koja kaže - konačno amandmanima se uspostavlja funkcionisanje Srbije i Crne Gore. Dakle, bilo ugroženo funkcionisanje, a sada kaže, usvajamo amandmane i funkcioniše nam Srbija i Crna Gora. Prvo, Vlada nije mogla da bude predlagač ovog akta, jer ako hoćete da se Ustav menja po proceduri i na način na koji je donet, šta je tu učestvovala Vlada Republike Srbije. Da li nam je ona predložila Ustavnu povelju? Nije. Predložio nam je Solana, Labus, Đinđić, Koštunica, Milo Đukanović, ko je još tamo prisustvovao i potpisao. Dakle, to su predlagači Ustavne povelje, ali ne predlagači zajedničke države, nego predlagači akta kojim hoćete da nas obmanete, akta kojim ste uništili zajedničku državu. Odmah ste se sporili oko naziva: a vi iz Srbije ste govorili da je to državna zajednica, a ovi iz Crne Gore govorili da je zajednica država. Kako tada, tako i sada, jer ono što vodenica promelje, od toga se hleb pravi, kakvo brašno izađe ispod točka vodeničnog, takav vam je i hleb. Nesolidni partneri napisali su nam Ustavnu povelju, nesolidni partneri u istom sastavu nam sada predlažu da aminujemo grehe i vaše vlasti i ove aktuelne Vlade Republike Srbije. Niko od vas prstom nije mrdnuo za Ustavnu povelju, za odnos između Srbije i Crne Gore, za funkcionisanje takozvane državne zajednice ili zajednice država. Vi Srbiju i Crnu Goru tretirate kao treću državu, vi brinete o Srbiji, oni brinu o Crnoj Gori, a o Srbiji i Crnoj Gori ne brine niko. Poslali ste tamo sastav koji vam je bio potreban da sklonite odavde, poslali ste tamo Vuka Draškovića, koga hitno treba skloniti iz političkog života, najbolje tamo, ali ste zaboravili da će da krene da putuje po svetu, pa vi morate da idete za njim da ispravljate ono što zabrlja u spoljnoj politici. Odredili ste Davinića za ministra odbrane, ali ste zaboravili da on može da upropasti vojsku. Dobio je aplauz u Briselu kada je izjavio da je vojska bankrotirala. Velika opasnost za Evropu, Vojska Srbije i Crne Gore više ne postoji, uništio je Prvoslav Davinić. To što je vojska bogatija od države i što ima imovinu koju sada delite među članovima G-17 plus i strancima, to nikom ništa. Ali,šta da radimo. Ćutali ste kada ste penzionisali generale, pukovnike, potpukovnike, majore, kapetane, svakoga ko je učestvovao u ratu. Ćutali ste kada su počeli objekti, jedan po jedan, da nestaju iz Vojske Jugoslavije, Vojske Srbije i Crne Gore, a sada je došlo do kraja i sada ćete da otpustite još 7.000 zaposlenih u Vojsci Srbije i Crne Gore, da štedite.Tako vam funkcioniše Srbija i Crna Gora. Znam da vam ovo liči na ujedanje za bolna mesta, ali nije mi to cilj. Iznosim činjenice, a vi dođite ovde pa se opravdajte. Mažite "Šaljićev melem" na bolna mesta. Vidite, lako je jednu državu razbiti. Evo, Koštunica izmislio najbolji način da razbije državu, napravio Vladu sa G-17 plus, sa SPO – NS, uz podršku SPS. Da li to može da bude Vlada? Može, to može da bude Vlada, da, može da bude, ali loša Vlada. I to nije Vlada, nego je pet vlada, dakle, pet predsednika Vlade. Svako kao aga "zaposeo"svoj resor, svako svoje ministarstvo; Koštunica ne sme nikome od koalicionih partnera reč da kaže, jer ta reč odnese četiri glasa u Skupštini i Vlada padne. Da li je uspešna ta Vlada? Hajde, vi imate ove što plaćate da vam prave analize, koji su rezultati analiza? Dakle, ko je od vas parlamentaran? (Dragan Šormaz, sa mesta: Ja) Ti jesi i zato i glasaš kako ti kažu. A video sam, lepo ti ide, dosad si, Šormaz, dolazio sam u Skupštinu, a sada si se prolepšao, priznajem. Ali te čekam kada budeš u opoziciji da se prolepšaš, jer tu se postižu poeni. Zašto Ustavna povelja, zašto amandmani na Ustavnu povelju, zašto da damo oprost i jednoj i drugoj vladi za ono što nisu uradili? Evo,prihvatam, raspišite izbore, da Srbija izabere novu vladu u Skupštini Srbije i toj vladi da damo godinu ili dve godine vremena da sprovede Ustavnu povelju. Ali, vama koji ste imali dve godine vremena, vama ne smemo da damo ni minut više. Vi nam ovde niste dostavili podatke o tome šta ste uradili, šta ste preduzeli da ne dođe do amandmana na Ustavnu povelju. Da vam kažem šta smo mi preduzeli – mi smo vas naterali da usvojite Zakon o izboru poslanika za Skupštinu Srbije i Crne Gore, ali vi dalje od toga niste išli. Vi čak idete, gospodine Lončar, zašto sam tražio da Zakonodavni odbor pogleda Predlog zakona; mimo Ustavne povelje, mimo pravnog sistema, vraćate uslove za izbor poslanika iz nepostojećeg zakona. U članu 2. stav 2, čini mi se, vi se ponašate....
Izvinjavam se, gospodine Nikoliću, da li ćete da koristite i drugih 10 minuta?
Da. Vi se ponašate kao da nismo usvojili Zakon o izboru poslanika. Kažete: važiće pravila iz vremena kada su skupštine slale poslanike u Skupštinu Srbije i Crne Gore. Srbija nema taj zakon, ne postoji, izbrisan je. Srbija ima novi zakon, Srbija ne može da vam pošaljeposlanike odavde da zamene poslanike uSkupštini Srbije i Crne Gore, ali ne može ni nove. Dakle, zato što nisu održani izbori vi se ponašate kao da se ništa u Srbiji ne dešava. Ne daj bože, danas da umre poslanik u Skupštini Srbije i Crne Gore, ne bi mogao da bude zamenjen. Nema poslaničke liste sa koje može da bude izabran, ne vredi ovo što pišete sada da će biti izabran po postupku i na način na koji su bili birani po onom zakonu koji više ne važi. Zašto nam ovde niste došli sa predlogom o izmenama i dopunama Zakona o izboru poslanika za Skupštinu Srbije iCrne Gore, zašto niste prihvatili naš predlog od pre nekoliko meseci? Mi smo prvi postali svesni toga da poslanika više ne možemo da zamenimo, sada sve piše tamo - sa liste sa koje su izabrani poslanici na direktnim izborima, a vi ih niste održali. Krivac za ovo prolongiranje sprovođenja Ustavne povelje i u Crnoj Gori i u Srbiji je vlast. Vi ste demokratska vlast koja nije održala izbore u Ustavom predviđenom roku. Nađite mi državu u svetu čiji bi predstavnik mogao da se pojavi u nekoj međunarodnoj organizaciji i da kaže: mi smo demokratska država, samo što nismo održali izbore u Ustavom predviđenom roku. Ako vas pitaju zašto niste, ne možete da kažete niti da je bilo rata, niti da je bilo poplava, požara, zemljotresa, jer je zemlja bila u potpuno normalnom stanju. Vi ste vlast kakvu Evropa želi u Srbiji, jer kad niste održali izbore, niste dali građanima pravo da odluče ko će biti na vlasti, Evropa vas je pohvalila i dala vam pozitivnu ocenu Studijeizvodljivosti. Šta su vam cenili u toj studiji izvodljivosti? Samo saradnju sa Hagom. Da su cenili koliko ima demokratije u zemlji, molila bi Evropa da radikali što pre dođu na vlast. Zar treba od savetnika Mila Đukanovića da čujem da je Vojislav Koštunica u Briselu tražio da se ne održe izbori, da Evropa ćuti da radikali ne bi došli na vlast. Zašto to Koštunica ne kaže na državnoj televiziji? Eno, Vuk Drašković je pre 15 dana rekao: ne smemo sada da održimo izbore, doći će radikali na vlast, a to je, kaže, mrak za Srbiju. Ima pravo tako da misli, naravno. Neka tako misli i Vojislav Koštunica, ali neka kaže građanima Srbije. Najlakše je ovako: Srbija prebacuje na Crnu Goru, Crna Gora prebacuje na Srbiju, a ti narode "stenji i gledaj",muči se i gledaj kada će da se rastave! Šta ovo, u stvari, radite? Okrećete protiv ideje o jednoj državi sve građane Srbije. Gube živce, gube strpljenje, ne znaju šta je vaš stav. Mislite da vam veruju kad izađete ovde i kažete: mi smo za zajedničku državu. Kako da vam veruju kad podržavate najgoru moguću opciju u Crnoj Gori - DPS? Kako da veruju predstavnicima G17 plus kad njihovi lideri, tri lidera, otvoreno kažu: mi smo protiv zajedničke države. Što nam onda pišete ovo? Što nas uplićete u priču o tome. Ko misli dobro Srbiji, zajedničkoj državi, ko misli dobro Kosovu i Metohiji – on neće da opstruira ovo. Hajde da prestanemo onda da se bavimo politikom. Hajde, vi koji ste na vlasti, nemojte više ni da raspisujete izbore. Ne trebaju vam izbori, imate vlast. To je bilo i u nacističkoj Nemačkoj. Onaj Oto fon Kerajter je rekao: šta će posrednici između naroda i predsednika, šta će skupština, šta će poslanici, valjda predsednik zna šta narod misli i on će da vodi državu. Tako i vi sada. Šta će vama mišljenje Narodneskupštine? Vi niste ni došli po mišljenje Narodne skupštine. Da ste došli, pitali biste nas kako treba da izgleda taj tekst. Vi nama ovde, po maniru vaših učitelja iz Evrope i sveta - štap i šargarepa, uzmi ili ostavi. Narodna skupština se ponovo, po drugi put, nalazi u situaciji da prihvati ono što ste joj predložili ili da ne prihvati, ali ne sme da menja. Kakva je sudbina onoga što Narodna skupština nije smela da menja? Menjate ga vi dve godine kasnije. Zar nije bilo bolje da smo razmišljali o tome pre dve godine? Kakva je to rasprava u Narodnoj skupštini, kad nam već sad kažete da to mora da bude u istom tekstu u kome je i u Skupštini Crne Gore? Da li to isto i njima kažu - promenili bismo mi, ali mora da bude isto kao i u Skupštini Srbije. Mi ćemo glasati protiv. Niko od vas iz drugih stranaka ne voli više Crnu Goru nego mi – srpski radikali. Niko od vas ne želi više zajedničku državu. Žao mi je što ne možemo na to da utičemo. Žao mi je što smo u opoziciji, ako ni zbog čega drugog, ono zbog Crne Gore i zbog Kosova i Metohije. Ali, nemam poverenja ni u jednog od vas da iskreno želi zajedničku državu sa Crnom Gorom. Vi to sve više shvatate kao teret. Da vam to nije teret, angažovali biste se politički u Crnoj Gori na toj ideji. Evo, mi smo se angažovali. Mi učestvujemo na lokalnim izborima u Crnoj Gori, učestvovaćemo i na parlamentarnim, i narodu se predstavljamo kao ljudi koji žele zajedničku državu. Ništa više. Postajemo parlamentarni svuda gde učestvujemo na izborima. Hajde sad i vi, koji ovde ne možete da budete parlamentarni, možda možete u Crnoj Gori. Možda su vas ljudi pročitali. Možda će separatisti da se podele, pa da glasaju za neke od vas. Ali, nemojte da idete u Crnu Goru da podržavate separatističke stranke, a da ovde u Skupštini Srbije osuđujete radikale ako budu glasali protiv. To je apsolutno nemoralno. Ako je glavni saradnik DS u Crnoj Gori – DPS, onda vi niste za zajedničku državu. To zdrav razum govori. Ako niste ništa uradili dokste bili na vlasti da Ustavna povelja bude sprovedena, vi niste za zajedničku državu. Vi, dame i gospodo poslanici većine, razmislite dobro zašto prolongirate rok, kome to dajete vremena. Da li dajete vremena vladama da se usaglase i da vode zajedničku državu? Ne, dajete vremena Crnoj Gori da organizuje referendum. Jedva čekate da uspe taj referendum. Nemojte da nas obmanjujete time kako će referendum konačno, kao, biti demokratski, po evropskim standardima, po međunarodnim standardima. Tako ste nas obmanjivali kad ste nam dali Ustavnu povelju. U njoj, po članu 16. i po članu 60, stoji obaveza da se poštuju međunarodne norme da referendum bude u skladu sa međunarodnim pravilima. Ništa vi novo niste napisali, izuzev želje da nas obmanete. Zbog toga vas još jednom pozivam da dobro razmislite. Vi možete da pišete šta god hoćete, da potpisujete šta god hoćete, ali ako nastavite ovako, države neće biti. Nemojte da vas bude sramota iduće godine. Kada vam isteknu rokovi iz ove povelje i kad izađemo da vas kritikujemo ponovo, nemojte da vas bude sramota, jer ako imate osećaj srama i stida, to treba da vas uhvati sada i danas.
Replika, narodni poslanik Miloljub Albijanić.
Gospodine Nikoliću, Vlada, iako vi to ne biste hteli, dobro funkcioniše. Najznačajnije jeste to što je, zbog svih građana Srbije, dobijena pozitivna ocena Studije izvodljivosti. Nemojte reći, paušalno, šta ona znači. Ona znači ocenu sveukupnih ekonomskih i političkih reformi u našoj državi. To je na izvestan način i podrška reformama, a i smernica kojim putem treba da idemo i šta još treba da uradimo u skladu sa onim što sledi, a to je Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju. Takođe ste videli, a to je slika Srbije u ovom trenutku, kako je izgledala godišnja skupština "Evropske banke za obnovu i razvoj", u Beogradu, šta znači organizovati jedan takav skup i kakvi su efekti skupa, u smislu privlačenja novih investicija u našu državu, jer je potpisano 350 miliona evra ugovora različite vrste, koji predstavljaju direktno dobijanje investicija za različite poslove, što za puteve, železnicu, škole, bolnice, nerazvijene opštine itd. Na taj način je stvorena jedna dobra slika o državi Srbiji sada, a što je još važnije – još bolja politička klima za investiranje iulaganje u našu državu u budućnosti. Ono što je jako važno, a to je da se iz tog skupa, a i inače vidi, što se tiče reformi, Vlada Republike Srbije ih sprovodi. G17 plus je najjača karika u Vladi Republike Srbije. Imali ste inicijativu o rušenju Vlade Republike Srbije u parlamentu. Ona je propala. Podsetiću vas da je 115 poslanika glasalo za to, a onda izračunajte do 250; ako ne računamo onog jednog nesrećnog poslanika, 134 je bilo protiv vaše inicijative – na različite načine. I ako o tome govorimo, a vrlo često pokušavamo skupštinsku govornicu da upotrebljavamo u političkoj kampanji, reći ću vam da su izbori 28. decembra 2007. godine. Ali, učinićemo vam uslugu, pošto 28. nije nedelja, neka budu 23. decembra 2007. godine – u nedelju. (Predsedavajući: Vreme, gospodine Albijaniću.) Što se tiče našeg državnog programa evropske Srbije, pod sloganom "Srbija na prvom mestu", mi smo na njega ponosni i od tog programa ne odustajemo. Prozvali ste i ministra Davinića, tvrdim vam da se imovina ne deli ni strancima, niti bilo kome u Srbiji. U skladu sa uredbom Vlade Republike Srbije, vojna imovina, koja je za to planirana, može ići na prodaju da bi se na valjan način izvršila reforma vojske, a u budućnosti da dođe i do profesionalizacije vojske. Zato nemojte na neukusan način da pominjete vojsku, koja je značajna institucija u našoj državi. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, po Poslovniku.
Ovde je povređeno dostojanstvo Narodne skupštine, zato što je prethodnik veličao nekakav skup, snagu države u organizaciji nekakvog skupa. Da vas podsetim, gospodine Albijaniću, vi niste bili tako mali, Tito je organizovao takve skupove u Beogradu, da se ceo svet tresao. Sada, što ne kažete da je novi uslov da prestane finansiranje penzija iz budžeta? Što ne kažete da je to 40% manje penzija? Što ne kažete da je vašom vlašću zadovoljna Evropa, ali nijezadovoljan narod? Što rekoste da ste vi najveća karika u Vladi Republike Srbije, kada znam, američka istraživanja kažu da imate samo 3,8% biračkog tela? Koliko tek ima ovaj veseli DSS, ako ste vi najjači sa 3,8%? Kažete – 23. decembra 2007. godine; mislim da ćemo mi vama sviračima mnogo brže reći: "laku noć".
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Boško Ristić, replika na izlaganje Tomislava Nikolića.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, mogu se složiti da ovde postoje stranke, koje su parlamentarne i koje vode licemernu politiku, koje jedno pričaju, a drugo rade, za jedno se zalažu, za drugo glasaju. Tačno je. U ovom parlamentu postoje oni koji se zalažu za samostalnu Srbiju, a koji će glasati za izmenu Ustavne povelje, koja će omogućiti funkcionisanje državne zajednice. S druge strane, želim da ukažem na stav Demokratske stranke, koja je dosledno sprovodila ideju zajedničke države sa Crnom Gorom, jer smatramo da je zajednička država najbolji pravno-politički okvir koji Srbiju i Crnu Goru vodi ka evropskim integracijama. S obzirom na takav naš stav, mi smo glasali i za samu Ustavnu povelju i za Zakon o njenom sprovođenju. Tačno je da u ovom parlamentu sede stranke koje su glasale protiv Zakona o sprovođenju Ustavne povelje i pokušavale da na taj način prolongiraju stupanje na snagu Ustavne povelje i formiranje institucija državne zajednice. To je tačno, i građani Srbije imaju dobro pamćenje da prepoznaju one stranke koje su nedosledne u svojim političkim aktivnostima, koje svoje stranačke interese i opstanak na pojedinim funkcijama stavljaju ispred interesa građana Srbije i Crne Gore. Demokratska stranka, njeni funkcioneri i njena politika sigurno ne predstavljaju tako nedoslednu politiku. Mi se zalažemo zaevropske integracije, za saradnju sa međunarodnim institucijama. Tačno je da se mi zalažemo i za saradnju sa Haškim tribunalom, jer želimo da se istina o zločinima na teritoriji bivše Jugoslavije ispita u celosti i do kraja, jer zločini nemaju ni boju, naciju, niti veru. Postoje zločinci koji su ih inspirisali i zločinci koji su ih sprovodili. Tačno je da postoje stranke koje se, po principu "štapa i šargarepe", samo formalno zalažu za saradnju sa međunarodnim institucijama, a nije im stalo do istine, već im je stalo samo do formalnog priznanja i prihvatanja Studije izvodljivosti. Demokratska stranka nije takva stranka, ona iskreno sprovodi svoj politički program i ono što obeća, ona to i sprovodi. Sigurno je da amandmani, kojima se menja način izbora poslanika u parlament državne zajednice, ne odgovaraju Demokratskoj stranci. Demokratska stranka bi na neposrednim i direktnim izborima imala mnogo jače predstavljanje u parlamentu državne zajednice nego sada. Sada imamo manju delegaciju predstavnika u parlamentu državne zajednice nego što bismo imali na neposrednim izborima. Ali, kao što sam vam malopre rekao, Demokratska stranka svoje stranačke interese ne stavlja ispred državnih interesa. Nama je stalo da očuvamo teritorijalni integritet Srbije, koji je garantovan preambulom Ustavne povelje, i smatramo da oni, koji se na rečima zalažu za Kosovo i Metohiju u okviru Srbije, a glasaju protiv dokumenta koji omogućava funkcionisanje državne zajednice, rade protiv interesa Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Shodno članu 96, dužan sam da dam reč poslanicima koji se javljaju povodom povrede Poslovnika. U tom smislu, reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, zatim narodni poslanik Dragan Šormaz.
Dragi moj gospodine, pročitaću vam član 3. Zakona za sprovođenje Ustavne povelje, a posle toga možda ne bih morao ništa da kažem, ali ću kazati: "Sve institucije državne zajednice Srbija i Crna Gora konstituisaće se, biće obrazovane, odnosno izabrane u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu Ustavne povelje". To je bilo 4. februara 2003. godine kada ste vi bili na vlasti. Jeste li konstituisali sve organe? Koliko je vremena trebalo da izaberete sud? Jeste li uskladili Ustav Republike Srbije sa Ustavnom poveljom? Vi ste nam pisali jedan obmanjivački akt. Niti ste želeli, niti ste mogli da sve dovedete u sklad sa Ustavnom poveljom. Nemojte ovde da iznosite neistine. Jesmo za zajedničku državu – nismo za Ustavnu povelju. Pa šta? Zato sam bio za Ustav Savezne Republike Jugoslavije. Onaj ko je pogazio Ustav Savezne Republike Jugoslavije, taj nije bio za zajedničku državu. Po onom ustavu, niko nije mogao da se otcepi bez saglasnosti druge republike članice. Po vašoj Ustavnoj povelji, dovoljno je da jedna država članica donese odluku o otcepljenju i ona odlazi. Ko to nije za zajedničku državu? Ko je svojim ponašanjem pokazao da nije za zajedničku državu? Vi, draga gospodo iz DOS-a, vi godinu dana, i vi godinu i po dana,mrdnuli niste. I taj savezni sud, koji ste jedva izabrali, znate kako sada donosi rešenja? Kaže, vi ste se žalili Ustavnom sudu Savezne Republike Jugoslavije, on više ne postoji, mi u taj predmet nećemo više da se upuštamo. Građani više nemaju nikakvu zaštitu. Vi to vrlo dobro znate. Ono što je štitio savezni Ustav – više ne štiti, pošto ga nikada nije ni štitio Ustav Republike Srbije, više ga ne štiti niko. Takvu ste nam državu stvorili. Zato lepo recite koliko je to koštalo da vas Milo i Sveta Marović vozaju po Budvi, da im dajete kampanju, koliko je to bilo glisera, cigareta, šlepera i šta to vas, u stvari, vezuje za DPS, a protiv ste otcepljenja Crne Gore od savezne države.
Gospodine Nikoliću, vi ste se javili po članu 96. i time ostvarili preimućstvo u odnosu na narodne poslanike koji su hteli da daju repliku. Po članu 96. sam vam dao reč i to je vaše pravo. Molim vas da sledeći put navedete na koji član prigovarate, jer ovako dolazimo u neprijatnu situaciju. To ste rekli u prvom izlaganju, a u ovom niste. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz. Budite ljubazni, navedite član koji reklamirate.
Zna se, član 100. – dostojanstvo Skupštine. Zamolio bih sve poslanike da se vratimo na dnevni red, da prestanemo sa starom boljkom srpske političke scene od 19. veka, sa strančarenjem, čemu sada prisustvujemo, jer nema šta mi da objašnjavamo ko je glavna karika u Vladi Republike Srbije. Zna se ko ima predsednika Vlade, većinu u Vladi Republike Srbije i ko ima najviše poslanika u republičkom parlamentu. Nemamo šta da pričamo o licemerju, jer naš predstavnik jednog krila stranke, kao što je Nenad Bogdanović u Demokratskoj stranci, nije bio u Budvi na mitingu i na promociji Milove stranke na lokalnim izborima, onih istih koji se zalažu za otcepljenje Crne Gore od Srbije, a ovamo pričaju u Srbiji da su za zajedničku državu. Znači, mi se tako ne ponašamo. Ali, isto tako, molim vas da obratimo pažnju na tekst i da se usredsredimo na ono što su promene u ovoj ustavnoj povelji, da ne padamo mnogo na smicalice koje nam podmeću iskusni poslanici iz opozicije – iz SRS, i raspravljamo se ovde,umesto da pričamo o onome što su tačke dnevnog reda.
Reč ima narodni poslanik Miloljub Albijanić, replika na izlaganje narodnog poslanika.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Nikolić nije imao osnov za javljanje po Poslovniku posle moje replike. Nije dobro da se na taj način javljamo po Poslovniku i isti zloupotrebljavamo, kršeći ga. Reći ću vam da ste ga prekršili na taj način što i dalje zaboravljate kako se prezivam. Dakle, ja sam Albijanić, i ne razumem zašto na tako nedostojan način pokušavate da omalovažavate moje prezime. Dakle, to prezime ima svoje korene, ima tradiciju, ima sve ono što pripada jednoj srpskoj porodici i ne razumem šta je vaša namera i vaš cilj. Ono što je jako važno, o rezultatima Vlade svakako će se građani izjasniti kada za to dođe vreme, a vi ostanite i žalite ovde za Titom, tako što ga pominjete za skupštinskom govornicom, a sećate se vaše akcije glogovim kocem na "Kuću cveća". Toliko o doslednosti. Što se tiče koalicije, svakako da je DSS najveća karika u Vladi Republike Srbije, a G17 plus je najjača karika. Želim, pretpostavljam kao i moj uvaženi kolega, da u Vladi postoji još čvršća međusobna koaliciona saradnja i da to pospešujemo, a takva saradnja se vidi u poslednjem periodu. Ono za šta su nas opozicioni ljudi optuživali, a to je da su ministarstva odvojena i da ne sarađuju na najbolji način, nije tačno. Sada se vidi da je koaliciona saradnja u poslednjem periodu poboljšana i nadam se da će se tako nastaviti i u budućnosti.
Reč ima narodni poslanik Dušan Proroković. Ovo je replika na prvo izlaganje gospodina Tomislava Nikolića.
Replika na prvo i drugo izlaganje gospodina Tomislava Nikolića i drugo javljanje gospodina Boška Ristića. Veseli ili neveseli DSS, možete nas nazivati kako hoćete, u svakom slučaju zadovoljni smo našim dosadašnjim radom. Građani će proceniti to na izborima, nagradiće nas ili sankcionisati. Do izbora će pre ili kasnije doći, i tog testa se naravno ne plašimo. Što se tiče deklarativnog i nedeklarativnog zalaganja za saradnju sa Haškim tribunalom, ako je prethodna Vlada imala cilj da ostvari punu i nedvosmislenu saradnju sa Haškim tribunalom, zašto ga nije ostvarila i šta ste čekali? Ova vlada je to pitanje otvorila nadrugačiji način, insistirajući na dvosmernoj saradnji, polako ga rešava, što nam je obezbedilo pozitivnu ocenu Studije izvodljivosti i početak pregovora o asocijaciji i stabilizaciji. Kada već govorimo o Ustavnoj povelji, o tome ko je za državnu zajednicu, a ko nije, jedini naš cilj jeste da se zaustavi rastakanje države. Ako već neki ljudi pričaju da se na ovaj način rastura država, pitao bih vas šta će se desiti ako ne promenimo Ustavnu povelju. Hajde da idemo na neposredne izbore. Šta će se desiti ako se neposredni izbori ne održe u Crnoj Gori? Hoćemo li slati vojsku da otvara biračka mesta? Hoćemo lida radikalizujemo situaciju? Hoćemo li ponovo da zatvaramo granicu između Prijepolja i Bijelog Polja? Mi želimo da putem dogovora i političkog kompromisa sačuvamo državnu zajednicu, da na ovakav način, u mnogo opuštenijoj atmosferi, dočekamo proleće 2006. godine, jer očuvanje državne zajednice jeste očuvanje Kosova i Metohije u sastavu Srbije.
Reč ima narodni poslanik Boško Ristić.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, ostajem pri stavu iz malopređašnje diskusije da Demokratska stranka vodi iskrenu i doslednu politiku, kao i da bi neposredni izbori za Skupštinu državne zajednice bili povoljni za Demokratsku stranku, s obzirom na podršku koju uživa u biračkom telu u Srbiji. Ali, mi smo svoje stranačke interese stavili iza interesa građana Srbije i građana Crne Gore. Interesi evropskih integracija su prvi i broj jedan za građane Srbije. Znači, njihov dobar život i mogućnost da se kroz institucije štite njihova prava. Postavilo se ovde pitanje zašto Demokratska stranka, dok je bila u vlasti, nije učinila da se što pre konstituišu institucije državne zajednice. Želim da podsetim sve one koji su zaboravili, da je naš predsednik Zoran Đinđić ubijen dan pre konstituisanja Saveta ministara, jer je upravo taj dan proglašen danom D, kada je trebalo da ubistvom premijera padne tadašnja reformska vlada i da se spreči konstituisanje Saveta ministara, da država ogrezne u bezvlašću i da mafijaško – političke strukture u saradnji preuzmu državu. Građani Srbije se toga sećaju. Tako je Demokratska stranka izgubila mogućnost da značajno doprinese upravo tom kritičnom periodu konstituisanja institucija savezne države. Taj vakuum i jeste odložio konstituisanje institucija na nivou državne zajednice. Zato želim da se na to podsetimo. DS je ostala dosledna ideji državne zajednice i specifičnim odnosima Srbije i Crne Gore definisanim kroz državnu zajednicu, a sve na putu integracija sa Evropom i usvajanju standarda i vrednosti koje u Evropskoj Uniji važe, a koje su od koristi za građane Srbije i Crne Gore. Mi ćemo se za to dosledno zalagati i tako ćemo i glasati. Pitanje pravo za one koji nisu za zajedničku državu, a koji glasaju za izmenu Ustavne povelje, zato da ne bi došli u poziciju da se proveri njihov odnos prema biračima Srbije, podrška koju građani Srbije daju tim strankama, jer ne bi mogli ni da pređu cenzus. Pokazale bi svoju političku nemoć. Isto tako, zašto će oni koji se u programu svoje stranke protive državnoj zajednici, glasati za ovo. Da li je to pitanje pukog očuvanja vlasti i pukog dogovaranja u okviru vladajuće koalicije? To ćemo ostaviti građanima Srbije da razmotre i da se o tome odrede i opredele prilikom podrške na sledećim izborima. DS dosledno sprovodi svoj politički program i ostaće dosledna zajedničkim interesima sa građanima Srbije i Crne Gore. Hvala.
Po Poslovniku, narodni poslanik Vukosav Tomašević. Izvolite.
Poštovane kolege, pozivam se na član 100. Poslovnika Skupštine, prvi i drugi stav, dakle, na potrebu da se čuva dostojanstvo ove skupštine i da međusobno opštimo sa uvažavanjem. Kada gospodin Ristić jednom izađe i nešto kaže – to prećutite, pa kaže drugi put, pa opet prećutite. Ali, ne možemo tolerisati da se tri puta govori notorna neistina sa ove govornice, jer to je nipodaštavanje ove skupštine i poslanika, koji su u prošlom sazivu ovde bili svedoci onoga što je gospodin Ristić sa ove govornice radio. Podsetiću na to. Za šta se zalagala DS prilikom donošenja Ustavne povelje i zašto se tada niste založili za neposredne izbore? Kojapolitička grupacija je bila u komisiji koja je radila Ustavnu povelju,zalagala za posredne izbore i koja se, na kraju krajeva, većinom glasova,izborila za posredne izbore? DOS iz Srbije, koji je predstavljao, između ostalog, i Boško Ristić i DPS iz Crne Gore, pa su zahvaljujući tim većinama u onoj ustavnoj komisiji u Ustavnu povelju ubačeni posredni izbori za prvi saziv parlamenta. Šta se onda desilo? Dana 13. februara 2003. godine, evo ovde stenograma, ova skupština je usvojila Zakon o izboru poslanika u Skupštinu Srbije i Crne Gore. Tada je potpuno delegitimisana ta skupština i svi organi državne zajednice. Gospodine Ristiću, da li se sećate toga? Uzeli ste poslaničke grupe u Skupštini kao osnov za izbor mandata u Saveznoj skupštini. Mimo svih pravnih i političkih normi i bilo čega. Tada ste ukrali mandate u Saveznoj skupštini. Niste imalitada da konstruišete većinu tamo, nego ste izmislili poslaničke grupe kao osnov i uveli Baneta Ivkovića i njegovu fantomsku grupaciju, i tako obezbedili većinu u Skupštini Srbije i Crne Gore. O čemu vi to pričate onda? Da li pričate o vašoj doslednoj borbi za zajedničku državu, kao i o tome da ste vi čuvali tu državu? To nije tačno. Kao što ste krali mandate u ovoj skupštini, tako ste krali mandate i u onoj skupštini, od početka. Za to postoje činjenice, postoje papiri, postoje dokumenti. Verovatno to Nenad Bogdanović nije rekao građanima Budve pre neki dan, nije im rekao šta vi ovde govorite. Vi hoćete da nam kažete da je Nenad Bogdanović "milovcima" na skupu u Budvi rekao da se DS zalaže za zajedničku državu; da li ih je pozvao da glasaju za očuvanje zajedničke države, da li vi to kažete? Kažite istinu nama ovde, kažite istinu građanima Srbije... (Predsedavajući: Vreme.) Građani Crne Gore znaju šta im je govorio Nenad Bogdanović,kažite vi to građanima Srbije ovde.
Vi ste reklamirali povredu Poslovnika, član 100, i moram priznati, nisam vas najbolje razumeo, ne verujem da mogu da vam odgovorim, nisam uspeo da ispratim vašu diskusiju u celini. Reč ima narodni poslanik Boško Ristić, pravo na repliku.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, čuli ste da je prethodni govornik zloupotrebio Poslovnik javljajući se i reklamirajući povredu, a da se u suštini javio za diskusiju. Ali, to mu ne zameram, samo želim da odgovorim na nekoliko činjenica. Pre svega, kako se odlučivalo u ustavnoj komisiji koja je radila na Ustavnoj povelji. Tako što je iz svake delegacije i iz svakog parlamenta morala da ima većina za svaku odluku koja se ticala te državne zajednice. Prema tome, DS nije izolovani faktor koji je delovao u ustavnoj komisiji. To smo radili zajedno i imali smo kopredsedavajuće, kao i određeni odnos parlamentarnih stranaka koji se reflektovao na pojedine odluke i rešenja. Što se tiče mandata u prethodnom sazivu, opet, po ko zna koji put, moram da podsetim da je prvi mandat u ovoj skupštini oduzeo gospodin Jočić svojim potpisom, i to gospodinu Ljubivoju Slavkoviću iz Socijaldemokratije, i to na osnovu odluke predsedništva DOS-a, gde je glasao i gospodin Koštunica. Prema tome, tako je počelo oduzimanje mandata zbog nepoštovanja izborne volje građana i zbog nepoštovanja politike koja je okupljena u tadašnjem DOS-u. Što se tiče mandata i u ovom sazivu, podsetiću na mandat gospodina Đokovića, koji je napustio DSS, i na način kako mu je taj mandat oduzet. Ako ste dosledni, pošteni, legalisti, ukoliko poštujete odluku Ustavnog suda, ukoliko poštujete pravni sistem ove zemlje, trebalo je na elegantan i korektan način da pustite čoveka da izrazi svoju političku volju, da izrazi svoje političko neslaganje sa vašom politikom. On jeustao upravo protiv tog licemerja i protiv te nedoslednosti u politici o kojoj sam malopre govorio. Ovo trenutno nije pitanje kojim se bavi dnevni red ovde i pitanje promene Ustavne povelje. Ovo je pitanje interesa građana Srbije i interesa građana Crne Gore. Mi ćemo se, kao što sam i do sada rekao, zalagati da se usvoji izmena Ustavne povelje, koja će omogućiti pravno funkcionisanje državne zajednice i relaksirati političke odnose između Srbije i Crne Gore. Nadam se da će relaksirati i odnose između parlamentarnih stranaka u ovom parlamentu. Zato, ostavimo to po strani i staviću tačku, neću se više javljati na eventualne replike, ma šta i ma o čemu se izjašnjavali, i ma na kakav način prozivali DS i mene lično. Neću se javljati, osim ukoliko se odnosi na temu dnevnog reda. Smatram da je i pragmatično, i politički ispravno, i dosledno da promenimo Ustavnu povelju i ostvarimo pravno-politički okvir za razvoj odnosa između Srbije i Crne Gore. Hvala.
Zahvaljujem se na korektnom izlaganju. Ipak, nastavljamo dalje. Izvolite. Recite član Poslovnika, pa da onda ovako do šest sati produžimo, ako ste tako odlučili.
Poslovnik, član 99: poslanik može da govori o onome što je na dnevnom redu u Skupštini. Obratio bih se vama iz DS, jer ima tu sigurno i časnih ljudi. Zašto puštate ovde da nam drže pridiku ljudi koji imaju puno ljage u svojoj biografiji, koji su mahali kartama, krali poslaničke mandate, u Skupštinu Vojvodine doveli Bojana Kostreša iz Lige socijaldemokrata da vlada Vojvodinom. Mnogi su se iz vaše stranke u Vojvodini, za period od tri godine vladavine, enormno obogatili i počeli sa onom parolom – "ko radi treba da ima". A ne govore otkud im to bogatstvo. Izađite vi koji ste malo časniji, pa nam recite nešto ako imate, nemojte te nečasne da puštate. Hvala.
Mislim da nije korektno na ovaj način obraćati se narodnim poslanicima. Molio bih vas da povedete računa o tome. Izvolite, replika.
Ni moja namera nije da razvlačim rad ove skupštine i izlazim poslednji put na repliku, ali jednostavno se neke stvari moraju ovde dovesti do istine. Gospodin Ristić je pokušao da obrne stvar. To po onom klasičnom sistemu zamene teza: pričaš o nečem drugom. Rekao sam i ponavljam da je tačno, gospodine Ristiću, da se odlučivalo, prilikom donošenja Ustavne povelje, većinom glasova delegacija. To i sam kažem, ali ste vi iskoristili većinu glasova u srpskoj delegaciji da nametnete posredne izbore. Zašto? To je prosto. U tom trenutku ste imali 10 posto poverenja u Srbiji. Da ste išli na neposredne izbore tada, ondašnji DOS, koji ste vi predstavljali, imao biu Saveznoj skupštini sedam-osam mandata, a ne bi nategao 46 mandata, za koliko ste kasnije kroz krađu, putem onog zakona, uspeli da se izborite tamo u Skupštini. Ne biste vladali dve godine tamo. U martu 2003. godine bi na drugi način bila konstituisana vlast i druga većina bi formirala vlast u državnoj zajednici, gospodine Ristiću,i to su činjenice o kojima govorim. Kao što vam govorim i o Nenadu Bogdanoviću, kažite građanima Srbije šta je rekao u Budvi. To je vaše političko pravo, to je vaš politički stav, ali nemojte tamo pričati, nemojte tamo na mitinzima separatističke koalicije davati njima podršku i uticati direktno na ishod tih izbora, a nama ovde pričati da ste temeljno, koegzistentno, godinama za socijalističku državu. Jednostavno, to su dve nespojive stvari i to ne može. Zdrav razum to ne dozvoljava. Saopštite svoje političke stavove kratko i jasno i precizno, da svi to znamo, nemojte mešetariti.
Mislim da bismo mogli da nastavimo po tačkama dnevnog reda. Vi se javljate kao ovlašćeni predstavnik poslaničkog kluba, nadam se. Ivica Dačić kao ovlašćeni predstavnik SPS, a potom Miloljub Albijanić. Izvinite, gospodine Dačiću, vi ste predsednik poslaničkog kluba. Izvinjavam se.
Dame i gospodo narodni poslanici, znam da predsedavajućima nije ponekad lako da slušaju kritike na račun stranke koju zastupaju, ali u svakom slučaju tačno je ono što je ovde rečeno. Dragoljub Mićunović je izabran odlučujućim viteškim glasom Baneta Ivkovića, koji je glas dobio krađom u ovom parlamentu. Takođe, očigledno je da je konstituisanje državne zajednice i organa državne zajednice obavljeno uz krađu poslaničkih mandata, i kao što znate, mi smo tada bili protiv takvog načina i donošenja Ustavne povelje. I, naravno, kao što se i ovde čulo u raspravi, mi smatramo da je oblik državne zajednice koji je bio definisan prošlim Ustavom SRJ, oblik federacije, optimalan oblik za funkcionisanje zajedničke države dva naroda i dve republike. U vreme vlasti SPS i Slobodana Miloševića često je to korišćeno kao alibi i čak su mnogi, koji ovde sede i koji danas govore o zajedničkoj državi, podržavali Mila Đukanovića, jer se on navodno bori za demokratske vrednosti, a shvatili su ovo vreme, od kada SPS nije na vlasti, da je to bio samo izgovor i da je osnovni problem u funkcionisanju zajedništva Srbije i Crne Gore – separatistička težnja crnogorskog rukovodstva. Mi smo bili protiv ovakve Ustavne povelje, glasali smo "protiv", smatrali smo da, bez obzira što je to možda bio nužan kompromis, nije bilo dobro što je taj kompromis postignut uz posredovanje nekih međunarodnih predstavnika koji su vodili glavnu reč u bombardovanju naše zemlje. Takođe, bili smo oduvek protiv toga da se u Jugoslaviji, u Srbiji i Crnoj Gori izmišljaju oblici državnog zajedništva. Sećate se da je u vreme prošle Jugoslavije, ona bila definisana kao kovačnica bratstva i jedinstva, pa se najkrvavije moguće raspala. Tako je i ova ustavna povelja definisala oblik zajedništva, koji čak ni oni koji su je pisali nisu mogli tačno da definišu da li je to federacija ili konfederacija. Bolje rečeno, doneli smo takvu ustavnu povelju koja jedefinisala takav oblik zajedništva koji gotovo da ne postoji nigde u svetu. Nije tačno da institucije i organi koji su predviđeni Ustavnom poveljom nisu bili na vreme konstituisani i izabrani samo zahvaljujući tome što je u Srbiji ubijen premijer Zoran Đinđić. Nije tačno, zato što je rok bio veoma dug, vanredno stanje nije trajalo toliko dugo. Kao što znate, Skupština je zasedala i u vreme vanrednog stanja. Istina, u to vreme nije bilo TV prenosa, ni u mirnom, ni u vanrednom stanju. U svakom slučaju, bilo je dovoljno vremena da se konstituišu organi državne zajednice, ali očigledno da ni tadašnjem rukovodstvu Srbije Crne Gore nije bilo od prvorazrednog značaja da se uopšte konstituiše državna zajednica. Iz nekoliko razloga, bez obzira što smo protiv ovakve ustavne povelje i ovakvog oblika zajedništva, mi iz SPS životno insistiramo na zajedništvu Srbije i Crne Gore. Srbima nema bližeg naroda nego što je crnogorski. Neka izvine svi oni koji su ovde pripadnici drugih naroda i nacionalnih manjina. Neću da ulazim u to da li je to isti narod ili nije, svako ima pravo da se zove svojim imenom, ali kako neko može da traži od nas da radimo na zajedničkom životu ili suživotu Srba i Albanaca na jugu Srbije, Srba i Mađara, Srba i muslimana, Srba i Hrvata, a da sa druge strane tako olako govori pa šta će nam zajedništvo sa Crnom Gorom. U Crnoj Gori živi za sada, po popisu, najmanje trećina onih koji se izjašnjavaju kao Srbi. Odluka o nezavisnosti Crne Gore, ukoliko bude doneta na referendumu, biće doneta na antisrpskoj osnovi. Znači, na antisrpskoj koaliciji separatista, i crnogorskog naroda, i muslimana i Albanaca u Crnoj Gori. Kako je moguće da mi tako olako, kao što veliki političar,gigantskih razmera – Vladan Batić danas kaže, da Srbija treba jednostavno da kaže istorijsko "ne" Crnoj Gori. Da kaže istorijsko "ne" svojoj braći, a da kaže istorijsko "da" razbijanju Srbije na nekoliko pašaluka i svođenju Srbije na nivo beogradskog pašaluka. Takođe i DS. Nadam se da ćepredsedništvo DS odgovoriti na ovaj javni poziv Ljube Tadića, akademika, oca predsednika Borisa Tadića, koga, istina, sin nije poslušao ni kada se glasalo o partizanima i četnicima, ali dobro. Nadam se da će predsedništvo DS odgovoriti da li Nenad Bogdanović zastupa stavove Čedomira Jovanovića ili su stavovi DS –stavovi Čedomira Jovanovića; ili će DS da javno kaže da li su stavovi Gorana Svilanovića i njihovi stavovi, pošto je do skoro bio u njihovoj poslaničkoj grupi; ili Nataše Mićić, koja će, čitam u novinama, kao i Žarko Korać, učestvovati na nekom prvom istorijskom susretu Albanaca i Srba u Prištini ili ne znam negde na Kosovu i zastupati nezvanično- zvanični Beograd. Oni tamo ne idu da budu na strani Srba, nego na strani Albanaca. Mi ovde govorimo o zvaničnoj politici DS. Samo molim predsedavajućeg, ako se nije promenio, da mi ne replicira posle ovoga, nego neka se javi za repliku, pa neka mi onda replicira, da bih mogao njemu da odgovorim. U svakom slučaju, mi smo, bez obzira na to što nismo glasali za Ustavnu povelju, zainteresovani za opstanak zajedništva Srbije i Crne Gore. Da li će ovi amandmani doprineti tom zajedničkom životu ostaje da se vidi. Takođe, uvažavamo i mišljenje da je apsolutno nedopustivo da različite političke stranke u Srbiji imaju o ovom važnom pitanju različite političke stavove. Kao što je i oko Kosova i Metohije bitno da sve stranke u Srbiji imaju zajedničke stavove, veoma je bitno da i oko odnosa prema Crnoj Gori i Crnogorcima, ili Srbima koji žive u Crnoj Gori, imamo jedinstven stav. Da li je istorijski interes Srbije i Srba da žive u zajedničkoj državi i u zajedništvu sa Crnom Gorom? Naše je mišljenje: da. Ako se razbije i ovakva nefunkcionalna zajednica, kao što je sadašnja, postoji velika opasnost da se realizuje ono o čemu je već govoreno više puta, da neko Kosmet već smatra praktično trećom federalnom ili konfederalnom jedinicom ove državne zajednice, neke buduće državne zajednice Srbije, Crne Gore i Kosmeta. Kako, to znaju oni koji se nalaze u međunarodnim organizacijama i institucijama, kako već polako neki u svetu počinju da zovu našu državnu zajednicu. Takođe, kao što znate, veoma je bitno i da naše političke stranke imaju jasne stavoveoko toga da li državljani Crne Gore, koji žive u Srbiji, treba da imaju pravo glasa na referendumu u Crnoj Gori. Jer, apsolutno je neprihvatljivo da će Crnogorci, državljani Crne Gore koji žive u Hrvatskoj, Bosni ili Albaniji, Americi, možda moći da imaju pravo glasa, a Crnogorci, državljani Crne Gore ili Srbije koji su došli ovde iz Crne Gore, nemaju pravo da glasaju na nekom budućem referendumu u Crnoj Gori. Apsolutno je to važno za sve političke stranke u Srbiji, dakle, da imamo zajednički stav oko ovog pitanja. Apsolutno je nebitna državna zajednica, bitno je zajedništvo Srbije i Crne Gore. Da li će Crna Gora i Srbija biti u zajedništvu u obliku federacije, konfederacije ili unitarne države, manje je bitno od pitanja da li će tog zajedništva uopšte biti. Naravno, zajedništvo na silu, ne može biti zajedništvo, ali nemojmo na silu i veštački stvarati razdore između Srbije i Crne Gore. Nisam siguran da će i u Crnoj Gori ovakav predlog ustavnih promena biti prihvaćen. Takođe, u ovim vremenima kada nas čeka mnogo teških pitanja i oko Kosova, i oko Republike Srpske, i pokušaja revizije Dejtonskog sporazuma, mislimo da je veoma bitno da političke stranke u Srbiji imaju jedinstveni i zajednički stav oko ovog pitanja, bez obzira na to što se mi međusobno razlikujemo, što možda u političkom smislu sigurno ne mislimo isto, što se razlikujemo u strateškim, ideološkim i svim drugim pitanjima oko države i naroda. Dakle, tu ne bi trebalo da postoje razlike. SPS će i dalje biti životno zainteresovana za opstanak zajedništva Crne Gore i Srbije, smatrajući istorijskom greškom ono što je načinjeno u prethodnom periodu - razbijanje savezne države Srbije i Crne Gore i onoga što se zvalo, zajednička država, iako je bilo mnogo problema i u njenom funkcionisanju. Daćemo doprinos tome, glasaćemo za ove ustavne promene, isključivo iz razloga – želje za opstanak zajedništva Srbije i Crne Gore, Srba i Crnogoraca, Srba i svih građana Crne Gore, bez obzira da li se osećaju Srbima ili Crnogorcima. Hvala.
Gospodine Dačiću, nema potrebe da me prozivate, kao što znate, biram diskusiju u koju ću da se upuštam, da sam hteo, do sada bih se javio. Izvolite, gospodine Albijaniću.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama su amandmani na Ustavnu povelju i Zakon o sprovođenju amandmana. Šta je naš cilj? Naš cilj je Srbija u Evropskoj uniji. Moramo postati ekonomski jaka, pravno uređena i demokratski stabilna država, jednom rečju, lider na Balkanu. Dakle, mi se zalažemo za funkcionalnu, efikasnu i štedljivu državu, za bolji i pravedniji život običnog čoveka. Država mora da brine o svakom građaninu, država mora da brine o narodu u celini. Kada pogledamo situaciju, moramo reći gde se trenutno nalazimo. Dobro je što je prihvaćen predlog G-17 plus, još od pre nekoliko meseci, da se promeni Ustavna povelja. Sećate se dobro, rekli smo da je potrebno neposredne izbore odložiti a da, država Srbija u međuvremenu brine o svojim interesima, to su evropski put i pitanje Kosova i Metohije. Predložili smo i da se referendum održi u CrnojGori. Naravno, stav G-17 plus jeste da se održi u obe države članice, da se vidi šta građani misle o ovom pitanju. Izborili smo se za dvostruki kolosek priključenja Evropskoj uniji. Takođe, vi dobro znate da u ovom trenutku država Srbija izdvaja 95% troškova, a Crna Gora 5%, a vlast se deli pola-pola. Dobro znate da imamo diplomatiju na nivou državne zajednice, ali je imamo i u Crnoj Gori. Svesni smo činjenice da u dve države imamo različit novac i različite carine. Kada sve ovo pogledamo, mi nemamo funkcionalnu državu. Kada znamo šta su ciljevi, kada vidimo trenutnu situaciju, pred nama se postavlja pitanje – šta praktično moramo da uradimo. Moramo da zaštitimo naše nacionalne interese i dostojanstvo građana Srbije, jer država postoji zbog građana i treba pitati građane šta oni hoće – jednu ili dve države. Treba da imamo referendume na kojima će građani odlučiti u kakvoj državi žele da žive. Naravno da u ovom periodu moramo imati stabilnost, kako bi energiju skoncentrisali na reforme, evropske integracije i rešavanje budućeg statusa Kosova i Metohije. Moramo se dogovoriti sa zvaničnom Crnom Gorom, u obostranom interesu, jer i samo razvijanje regionalne saradnje je značajno između različitih regiona, između lokalnih opština, a da ne govorimo o tome da moramo da pospešujemo i razvijamo saradnju između Srbije i Crne Gore. Dame i gospodo, G-17 plus će podržati ove amandmane i zakon o sprovođenju, jer za prevazilaženje sadašnje krize, podržaćemo predlog koji smo zapravo mi i podneli. Hvala vam.
Izvolite. Reč ima Dušan Proroković, zamenik šefa poslaničkog kluba DSS.
Poštovani narodni poslanici, nažalost, danas smo svedoci menjanja ranije utvrđenih odredbi Ustavne povelje koji se tiču načina izbora poslanika u parlament državne zajednice Srbija i Crna Gora i rokova za raspisivanje izbora. Kažem, nažalost, jer nije postojala politička volja u jednoj državi članici da se sve odredbe Ustavne povelje ispoštuju. Što se rokova tiče, nisam primetio da je bilo koja stranka u Srbiji i polovina stranaka u Crnoj Gori istupala u prethodnom periodu sa željom da se rokovi za raspisivanje izbora pomere, jer osnovna politička premisa jeste da je uvek bolje imati direktno izabrane poslanike, neposredno izabrane poslanike, nego indirektno, odnosno posredno izabrane poslanike preko takozvanog delegatskog sistema. Ponavljam, nažalost, nije postojala politička volja u delu političke elite jedne države članice, odnosno državne zajednice Srbije i Crne Gore. Mi smo bili prinuđeni da težimo ka kompromisnom rešenju, jer šta bi se desilo da ne postoji ta težnja i ta želja Beograda da idemo ka kompromisu. Plašim se da bi se kriza dodatno produbila, da bismo imali novo zahlađenje odnosa na relaciji Beograd-Podgorica; da bi se granica između Srbije i Crne Gore pretvorila u međunarodnu, a ne međurepubličku granicu; da bismo imali još veće probleme sa prometom roba, ljudi i usluga i da bi se jedni od drugih dodatno udaljili, a to nam nije u interesu. Nije nam ni u nacionalnom interesu, jer se radi o dva bliska naroda koje vezuju: zajednički jezik, kultura, zajednička istorija itradicija. Nije nam ni u strateškom interesu, jer i Srbija i Crna Gora imaju i privredne, i saobraćajne, i ekonomske i svake druge vrste relacija koje nam samo međusobno mogu pomoći u razvoju ovih sistema. Naravno, kompromis iziskuje strpljenje. Pred nama je period u kojem ćemo morati to strpljenje, i sav demokratski kapacitet koji Beograd ima, da pokažemo u punom svetlu, kako bi se država sačuvala, kako se ne bi rasturala. Pre konstituisanja Srbije i Crne Gore, podsetio bih, imali smo dvostruki valutni sistem. U Crnoj Gori je, najpre, zvanično važila nemačka marka, pa potom evro, a u Srbiji sve vreme jugoslovenski, pa potom srpski dinar. Imali smo jednu jaku inicijativu za formiranje crnogorske pravoslavne crkve. Imali smo jaku inicijativu za priznavanje tzv. crnogorskog jezika, sa nekim novim slovima. Imali smo deo crnogorskih političkih stranaka koje su potpuno bojkotovale savezne institucije. Danas je stanje bolje. Možda će neko reći da je malo bolje, neznatno bolje, ali ipak je bolje. Određene separatističke tendencije u Crnoj Gori su zaustavljene. Svi crnogorski politički subjekti učestvuju u radu institucija. Opet će neko reći da delom i opstruiraju i blokiraju rad tih institucija, ali do pre nekoliko godina ih nismo ni imali u tim institucijama, a danas ih i u Saveznom parlamentu i u Savetu ministaraimamo. Dakle, ostvaren je jedan osnovni preduslov, načinjen je prvi korak kako bismo išli ka daljem integrisanju Srbije i Crne Gore. Ono što je takođe bitno jeste učešće Brisela u ovom sporazumu. Pitanje referenduma, koji se gromoglasno najavljuje od separatista u Podgorici, relativizovano je izmenom Ustavne povelje. Jasno je rečeno da se moraju poštovati osnovni standardi i osnovni principi Evropske unije i prilikom raspisivanja referenduma, i prilikom njegovog sprovođenja, ali i prilikom tumačenja rezultata referenduma. Nekoliko evropskih zvaničnika je reklo do sada, od potpisivanja ovih izmena i dopuna Ustavne povelje do danas, da nije dovoljna većina i da se glasa 51:49 ili 53:47 da bi se jedna republika članica otcepila, odnosno da bi proglasila svoju nezavisnost. Šta će se desiti sutra? Možda se sutra okolnosti promene, možda dva ili tri posto u biračkom telu počne da razmišlja drugačije, pa nećemo svake četiri godine da se razdvajamo i ponovo spajamo. Takođe, strpljenje nam je potrebno i zbog svih ljudi koji suporeklom iz Crne Gore ili ostvaruju svoje radno pravo, pravo na penziju, pravo na školovanje, pravo na zdravstvene usluge u jednoj ili drugoj republici. Proces razdvajanja, proces separacije jeste težak, čak i tamo gde je bio miran, kao u slučaju Češke i Slovačke. Do dan danas ti problemi nisu rešeni. Valjda nam je svima u interesu da nemamo novih 100 hiljada ili 200 hiljada problema u ovom pogledu. Valjda nam nije u interesu da naši građani ili građani Republike Crne Gore pokušavaju ta svoja prava da ostvare u višegodišnjim parnicama pred sudovima. Zašto ljude terati na to, kada očuvanjem zajedničke države možemo da izbegnemo sve takve neželjene situacije. Na kraju, želeo bih da kažem, mada su se čuli i drugačiji govori, da dajem potpuno za pravo onim poslaničkim klubovima koji su rekli da neće glasati za ove promene, da to učine, ali da i dalje jesu za očuvanje državne zajednice Srbija i Crna Gora, jer to je dokaz da imamo, praktično, stoprocentnu podršku u ovom trenutku u Skupštini Srbije, da se državna zajednica Srbija i Crna Gora sačuva.
Po Poslovniku, narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Bez namere da izazivam polemiku, ali smatram da je povređen član 100, zato što ovde treba precizno da se izražavamo. Slušajući vašu diskusiju, mogao sam da steknem utisak kako su institucije počele da funkcionišu kad je Ustavna povelja usvojena. Rekli ste da do tada nismo u institucijama imali predstavnike Crne Gore. Nije tačno. (Dušan Proroković, sa mesta: Dela.) Nemate ni sad deo crnogorskih političara u institucijama. To je sistem vlasti i opozicije. Sada bi i oni u Crnoj Gori mogli da kažu: mi smo imali do sada DOS u zajedničkoj državi, imali smo radikale, sada su radikali u opoziciji u saveznoj državi, a DOS je tamo na vlasti. Nikada nikome ne mogu da dozvolim, jer to je bio osnov naših sukobljavanja u vreme SRJ, ako jedna politička stranka nije u saveznoj vladi i ako vam je po volji, vi onda kažete da ne funkcioniše savezna vlada. Nije tačno. Stvarale su se koalicije i tada. Tada je SNP pravio većinsku koaliciju u Veću građana i imali smo 21 glas u Veću republika. Vi ste podržavali DPS, govorili kako je pogažen Ustav SRJ. Pričam o DOS-u, vi ste pripadali DOS-u. Možda vaša stranka nije, ali DOS je tada insistirao na tome da je povređena Crna Gora, da se gazi Ustav SRJ zato što vlast Crne Gore ne učestvuje u vlasti u SRJ. To nije osnov za komentar da li je povređen Ustav ili nije. Znači, funkcionisala je savezna država i u vreme dok vi niste bili na vlasti. Kad ste pobedili, posle petooktobarske revolucije, na vlasti je prvo ostao sa vama onaj deo Crne Gore koji je bio isa nama, a onda su došli i izbori na kojima se potpuno umešala DPS u vlast u saveznoj državi i tada je počeo sukob. Tada je došlo do Ustavne povelje. Znači, nikada vam neću zameriti ako pronađete partnere u Crnoj Gori da stvorite većinu, ali ne možete sa celom Crnom Gorom da imate većinu. Neko će tamo ostati u opoziciji. Mi smo imali jedan paradoks, da je onaj ko je na vlasti u Crnoj Gori bio u opoziciji u saveznoj državi. Pa šta, nije stvorio većinu. Zbog toga treba ovde jasno reći: Ustavna povelja nije napisana da bi se uključili predstavnici Crne Gore u funkcionisanje. Bili su uključeni oni koji su hteli. Ustavna povelja je bila prelaz ka razbijanju države i nažalost ovim amandmanima me u to ubeđujete. Da nije prelaz ka razbijanju države, do sada biste je potpuno poštovali i funkcionisala bi država. Zašto nisam za ovaj predlog zakona o sprovođenju amandmana,kojim kažete da će istovremeno biti održani izbori na republičkom i na saveznom nivou? Ako čekate republičke izbore, onda uopšte ne morate direktne savezne, jer će ti republički dati pravu sliku u Srbiji i ovde formirane poslaničke grupe će poslati pravi broj poslanika u Skupštinu Srbije i Crne Gore. Nama su neposredni izbori potrebni onda kad nema neposrednih za Skupštinu Srbije, a vi istog dana održavate iste izbore. To je besmisleno. Ti izbori su potrebni kad je prošlo godinu dana mandata Republičke skupštine, dve godine, tri godine, kad znate da se promenilo raspoloženje biračkog tela. A, da održite u isti dan i savezne i republičke, to potpuno gubi smisao, jer onaj ko bude imao 70 poslanika, isti taj procenat imaće i na izborima za Skupštinu Srbije i Crne Gore.
Reč ima narodni poslanik Bajram Omeragić, po Poslovniku.
Ono što najpre želim da kažem, to je da imamo nesreću što postoji pravno-politički akt koji se zove Ustavna povelja, takav kakav jeste, jer u uporednom pravu zaista nemamo mnogo primera da bismo mogli da ga uporedimo sa drugim pravnim aktima. Imamo situaciju gde svaka vrsta analize može da nas dovede do toga da u prvi mah zaključimo da je napravljen tako da ne bi funkcionisao. Činjenica je da mnogo toga ne funkcioniše. Međutim, svi oni koji žele da zajednička država opstane, mislim da treba da podrže izmenu i dopunu Ustavne povelje, iz razloga što ona daje šansu da se u dogledno vreme, ono što nije funkcionisalo, na neki način, prevaziđe i da damo šansu da ta država profunkcioniše. Oni koji žele da ova zajednica ne funkcioniše i da ova zajednica što pre okonča svoj život, neće podržati ove izmene i dopune i daće šansu onima u Crnoj Gori, koji stalno traže razloge da ova zajednica prestane da postoji. Zato bih zamolio sve poslanike da podrže ovu izmenu i dopunu, upravo iz razloga da ne damo podršku onima u Crnoj Gori, koji žele da ova država što pre dođe u situaciju, mislim na Srbiju i Crnu Goru, da zbog nefunkcionisanja nestane kao međunarodno-pravni subjekt. Prema tome, mislim da je dalja rasprava izlišna. Pozivam sve poslanike da damo podršku ovim izmenama i dopunama, kako ne bismo bili razlog da se u Crnoj Gori pozivaju na nas; da jednostavno oni učine isto,odnosno, ne učine korak izmena i dopuna ovog zakona, odnosno Ustavne povelje, i na taj način se dovede u pitanje egzistencija Srbije i Crne Gore. Mi ćemo je podržavati dok, ne samo Ustavna povelja, ne samo zakon, nego i najmanji propis, bude činio da zajednička država opstane, jer mislimo da je interes svih građana Srbije i Crne Gore da zajednička država opstane. Ono što želim da kažem, vezano za naš region, jestečinjenica da i Srbi, Bošnjaci i Crnogorci iz našeg regiona, podržavaju opstanak ove zajednice, i u tom smislu želim da prenesem ovu poruku. Hvala.
Zahvaljujem na diskusiji. Molim vas da prijavite koji član Poslovnika reklamirate. Na ovaj način unosimo zabunu ako se javljamo, izlazimo za govornicu i diskutujemo, umesto da govorimo o Poslovniku ili pravu na repliku, kako već ko želi. Za reč se javio, po Poslovniku, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se za reč po istom članu Poslovnika po kojem i gospodin Omeragić. Računam da, pošto ste dozvolili članu svoje poslaničke grupe da govori po tom članu, meni nećete praviti nikakve smetnje. Dakle, povodom onoga o čemu mi danas razgovaramo, gospodin Omeragić je rekao jednu stvar, na koju bi mogli da se ugledaju predstavnici njegove političke stranke i da prihvate tu politiku. U ovoj zemlji postoji deo onih – neki za novac, neki za glisere, neki iz razloga što su uvek želeli da ovoj zemlji bude lošije ili stanje neuporedivo gore od onoga kako jeste – koji su zato podržavali separatističku politiku Mila Đukanovića ili bilo koga drugog ko bi takvu politiku sprovodio. Kada je neko danas spominjao Broza, mogli ste da vidite na jednoj od naših televizija koliko je duboko ukorenjeno, i kako i na koji način se vrši rasrbljavanje i uništavanje ideje zajedničke države u Crnoj Gori. Ti, koji su tobože najveći naslednici, zastupnici Brozovih ideja, samo govore o "mojoj" suverenoj Crnoj Gori, "separatnoj", kako je nazivaju, a to im je sada zabranjeno da govore, pošto izraz "separatizam" loše zvuči i kod građana Crne Gore i kod građana Srbije, pa su smislili, a ne umeju do kraja da izgovore, pa skrate i kažu: "independisti". To je od engleskog "independent", trebalo bi da znači "za nezavisnost", ili za – ne znam šta. Danas se suočavamo sa sličnim pokretom koji je postojao još ranije u Crnoj Gori. Sekula Drljević i Savić Marković, kao nosioci ustaškog pokreta i ustaške ideje u Crnoj Gori, nešto su kasnije nastali, odnosno nešto kasnije su i rođeni ti pokreti, ali imali smo te pokrete."Zelenaši" i "bjelaši" su se delili po tome ko je za tzv. "federalnu državu", kao što su bili "zelenaši", ali i jedni i drugi su bili za zajednicu sa Srbijom. Danas imamo veliki problem da pojedine stranke, nije tu reč o gospodinu Bogdanoviću; pošto mnogo vremena provodim u Crnoj Gori, ne zato što sam odande, već zbog odluke predsedničkog kolegijuma i Tomislava Nikolića da tamo pomažem našoj stranci i ljudima kada učestvuju na lokalnim izborima, pa znam; nije stvar u Bogdanoviću, Boris Tadić je učestvovao u kampanji DPS-a. Predsednik ove zemlje je učestvovao u kampanji DPS-a sada u Budvi. On se sa Svetom Marovićem šetkao po Miločeru, Svetom Stefanu, da ih svi vide, sve kamere ih slikale. Nisu ni o čemu razgovarali, zato što je tri dana ostalo do izbora u Budvi, da bi se reklo – eto, vidite, i zvanična Srbija, nismo mi separatisti,ovde je uz nas. Kakav Nenad Bogdanović. Nenad Bogdanović je sitno neke gluposti pričao tamo na njihovom završnom skupu koji je održan u Budvi, ništa posebno. Jedina tema tog skupa je bila: nezavisna Crna Gora. Vi kažete da je danas stanje u Crnoj Gori bolje. Stanje u Crnoj Gori ne da je lošije; oni imaju danas zakupljenih 500 bilborda sa reklamom internet sajta www.cgnezavisnost.com; oni su krenuli u žestoku kampanju za odvajanje od Srbije. Mi dole imamo danas, po zvaničnom popisu, 31,4% Srba, a ne 34%. Ali, taj procenat bi išao na 50% da nije bilo Predraga Bulatovića, koji je rekao: nemojte da se izjašnjavate kao Srbi, izjašnjavajte se onako kako nam je još drug Tito rekao, kao Crnogorci. Ali, onih koji govore srpskim jezikom, koji su protiv nezavisnosti, osim onih koji će da kupuju, ima preko 66% ljudi. Sada će neko da ide dole, predsednik ove zemlje ide u Crnu Goru da bi pružao podršku.
Gospodine Vučiću, vreme. Četiri minuta i 16 sekundi, a po Poslovniku je tri minuta.
Nadam se da ćete da shvatite da ne želim da čujem tu primedbu, jer niste opominjali gospodina Omeragića, a niste ga ni pitali na koji način, po kom članu Poslovnika se javio. Bar sam objasnio da sam se javio po istom članu, kao i on.
Gospodin Omeragić je govorio nepuna tri i po minuta. Vi ste inače na redu da govorite kada se završi ovo. Molim vas, budite ljubazni i završite.
Dobro, računajte mi onda kao da govorim po redu.
Ne mogu da vam računam, dovodite nas u neprijatnu situaciju. Najlepše vas molim da mi dozvolite da vodim sednicu.
Ne možete da dozvolite, zato što sam vam rekao istinu o Borisu Tadiću i zato što deo ljudi ovde i deo medija neće da prenesu šta se dešava u Crnoj Gori. Zato što mislite ...
Molim vas da vi meni dozvolite da vodim sednicu po Poslovniku, koji smo svi usvojili. Vi ćete imati pravo da govorite i tu nema nikakvih problema. Dozvolite da pređemo dalje. Ništa ne dobijamo time što ovako, pred javnošću, neprijatne scene pravimo.
Hoćete li mi dozvoliti nekoliko sekundi, pa ću da završim.
Izvolite, dozvoliću vam nekoliko sekundi.
Dakle, oni koji misle da ne pratimo šta se dešava u Crnoj Gori, grdno se varaju. U svakoj od 21 crnogorske opštine znamo šta se zbiva, a ne šta se zbiva u odnosima između pojedinih državnih organa Srbije i Crne Gore. Jedan od razloga, onaj o kome je govorio gospodin Nikolić, zbog čega postoje neki ljudi kojina nečastan način i lažno zastupaju zajedničku državu, a sve rade da se Crna Gora što pre i što brže otcepi od Srbije, da što brže odvede iste ljude, kao i mi, jer između Pljevalja i Prijepolja je samo Jabuka i ništa više taj narod ne deli, to je isti narod, nikakve razlike nema. Zato i jesmo krenuli, završavam sa tim, pa ćete mi onda dati reč po redu, na izbore svuda po Crnoj Gori i, hvala bogu, dobro nam ide. Tamo gde 15 godina nismo bili parlamentarni svuda postajemo, i od srpskih stranaka, nažalost, rejting raste samo srpskim radikalima. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, po Poslovniku.
Smatram potrebnim da upozorim Narodnu skupštinu da se u popodnevnom radu svesno krši Poslovnik od strane gospodina Markovića, na jedan krajnje nekorektan i neprofesionalan, navijački način. On krši odredbe Poslovnika član 89. i član 101. i dozvoljava svojim partijskim drugovima da se preko reda i bez poslovničkog utemeljenja javljaju, govore i propagiraju politiku Demokratske stranke i njih lično. Ovo je spisak poslanika koji su prijavljeni danas da govore o ovoj tački dnevnog reda. Gospodina Omeragića ovde nema, a mogao se prijaviti kao član poslaničkog kluba Demokratske stranke i dobio bi pravo da govori. Verovatno gledaju u ovaj sat i računaju neki tajming, kako bi bilo zgodno da se javi. Reklamiram odredbe Poslovnika, jer stvarno je sramota za Narodnu skupštinu. Nije pomenuo nijedan član Poslovnika koji je povređen, i smatram da gospodin Marković, jer se ovo na njega pre svega odnosi, na vrlo nekorektan način vodi ovu skupštinu, što nije prvi put. Ali, to je stvar i predsednika Narodne skupštine. Mislim da ovo nama ne treba, ali govori kako još uvek neki partijski interesi imaju prednost u odnosu na sve ostalo.
Zaista mi je žao što gospodin Obradović ima ovakav utisak. Gospodina Omeragića sam opomenuo, jer zaista nisam našao osnov njegovog javljanja. Ne mogu uticati na to kada jedan poslanik izađe za govornicu šta će govoriti i na koji način će govoriti. Prema tome, morate da razumete da ne mogu ja o tome da odlučujem. Što se tiče redosleda, ne znam da li znate, ali mi još nismo prešli na listu govornika po redosledu. Nažalost, poslednja dva sata se zamajavamo replikama i povredama Poslovnika. Predsedavajući neučestvuje u tome. Izvolite ponovo.
Javljam se ponovo da ukažem na povrede Poslovnika, i zahvaljujem se gospodinu Markoviću, jer je svojim odgovorom upravo potvrdio ono što sam i rekao, da se ovde jednostavno krše odredbe Poslovnika. Član 98. je vrlo precizan. Niko ne može prići ovoj skupštinskoj govornici bez odobrenja predsednika, odnosno onog ko predsedava sednicom. Vi ste dopustili da gospodin Omeragić ovde dođe, da govori, pustili ste ga tri i po minuta i onda ste forme radi pomenuli da je govorio o temi koja nije na dnevnom redu. Gospodine Markoviću, i vi i ja vrlo dobro znamo da je ovde povređen Poslovnik i da ste vi to učinili vrlo svesno. Kažem vam još jedanput, bolje bi bilo da se vaš kolega poslanik prijavio, pa da govori po Poslovniku, ali sramota je za vašu poslaničku grupu da zloupotrebljavate Poslovnik da biste dali mogućnost jednom vašem poslaniku da izloži neki svoj politički stav.
Ne razumem, gospodine Obradoviću, potpuno se slažem sa vama da gospodin Omeragić nije uzeo reč na način kako je to propisano Poslovnikom, ali kada se narodni poslanik javi i kaže da traži reč po Poslovniku, predsedavajući je dužan da mu omogući da govori po Poslovniku. Šta će tada on govoriti za govornicom, gospodine Obradoviću, na to ne mogu da utičem. Ne znam šta želite sada ponovo. Izvolite.
Ovo što je rekao gospodin Marković u stvari pokazuje da on uopšte nije kompetentan da vodi ovu sednicu Narodne skupštine, jer da je kompetentan on bi primenio odredbe Poslovnika koje se odnose na red na sednici. Predsednik Narodne skupštine, odnosno onaj ko predsedava, ako neko od poslanika krši odredbe Poslovnika, primenjuje mere prema tom narodnom poslaniku. Vi ste jednostavno pustili svog kolegu da izloži svoj partijski program, a onda pričate o Poslovniku. Znači, vi ne znate šta znači odredba Poslovnika i ne primenjujete te odredbe Poslovnika. Nemojte da vodite sednicu, pustite da to radi neko drugi.
Glasaće se o povredi Poslovnika, kao i o svakoj drugoj, nije nikakav problem. Ponavljam, opomenuo sam gospodina Omeragića da nije naveo član Poslovnika po kome se javlja. Ali, opet kažem, to je praksa nažalost u našem parlamentu duže vreme i ne vidim otkud sada taj problem kada se javio samo gospodin Omeragić, jer danas je barem deset puta na isti način prekršen Poslovnik. I ako mislite da kao predsedavajući imam problem, vi kao vladajuća većina, zamolite predsednika Skupštine i potpredsednike iz vladajuće većine da vode ovu sednicu. Treba da budete zahvalni nama iz opozicije što vam činimo dobru uslugu i vodimo sednice i u onim slučajevima kada nemate kvorum, i u onim slučajevima kada ste nepristojni i kada svesno kršite Poslovnik, i vređate nas iz opozicionih stranaka. Nemojte zahtevati od nas da vam vodimo sednice Skupštine ako vam se to ne sviđa. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Evo, konačno, prilike da se vlast i opozicija slože u nečemu. Gospodine Markoviću, nije vas niko bio po ušima da vodite tu sednicu. Po Poslovniku, gospodine Markoviću, sednicu vodi potpredsednik kome to pravo da predsednik Skupštine. Što ne rekoste predsedniku Skupštine - izvinite, gospodine predsedniče, ja sam iz opozicije, neću da vodim sednicu Narodne skupštine. Dakle, nemojte ovde da nas dovodite u zabludu. Voleli ste da vodite tu sednicu Narodne skupštine. Ako ne volite, i sada možete da siđete sa tog predsedničkog mesta, sednica se prekida. Vama ne treba dati da vodite sednicu iz drugog, mnogo važnijeg razloga, a to je zato što vi pripadate strukturi koja ne razume demokratiju. Da vas ne podsećam šta ste sve radili dok ste bili vlast. Podsećam vas na ono što ste izgovorili pre sedam minuta. Vi ste rekli - već dva sata se zamajavamo u Narodnoj skupštini, replikama i povredama Poslovnika. Šta je za vas zamajavanje, gospodine Markoviću? Za mene je zamajavanje kada zakažu sednicu u 10,00 sati, pa počnu u 12,00. Ako sednica počne u 10,00 i ako se odvija po Poslovniku, tu nema zamajavanja. Možda je za vas zamajavanje to što pričamo o Borisu Tadiću, ali o čoveku koji je išao u najsrpskije delove Budve, u Miločer, Sveti Stefan, Pržno, da ubedi građane da nije opasno ako glasaju za Mila Đukanovića; onda to nije zamajavanje, onda je to zloupotreba funkcije predsednika Republike, koju su mu dali koalicioni partneri koji su sačinili Vladu Republike Srbije. Nema zamajavanja u Narodnoj skupštini, sve je na dnevnom redu. Ako mislite da je gospodin Omeragić izašao sam za ovu govornicu, nije, vi ste mu dali reč. On je vama rekao da govori po Poslovniku. Samo je bilo potrebno da pitate po kom članu Poslovnika govori, pošto je to vaša obaveza kao onoga ko vodi sednicu Narodne skupštine. Evo ga, Bajro sada kaže po članu 100, posle pola sata. Onda bi on mogao da govori po Poslovniku i niko se ovde ne bi bunio. Gospodine Markoviću, preporučujem vam, nemojte više da vodite sednice Narodne skupštine. Time će predsednik Narodne skupštine biti prinuđen da sedi ovde i da vodi, jer on drugog nema. Baki mu je negde na putu u inostranstvu, sednice nema ako vi odbijete da vodite sednicu.
Zahvaljujem se na savetu, ali mislim da je dužnost, i moja i svakog narodnog poslanika, da poštujemo ovu instituciju i obavljamo svoj posao najbolje što umemo. Neću odbiti ni sledeći put, kada me predsednik Narodne skupštine zamoli da ga zamenim, zameniću ga, i nemam nameru, zarad pukog opozicionog rada, da opstruiram rad Skupštine i da poreski obveznici to plaćaju. Pošto je 18,00 časova, prekidamo sednicu i nastavljamo sutra u 10,00 časova.