4. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů (autorský zákon), ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 724/ - druhé čtení Prosím, aby místo u stolku zpravodajů zaujal za navrhovatele pan ministr kultury Daniel Herman a zpravodaj výboru pro vědu, vzdělání, kulturu, mládež a tělovýchovu jako garančního výboru pan poslanec Roman Procházka. Tento návrh jsme ve druhém čtení vrátili garančnímu výboru k novému projednání a výbor pro vědu, vzdělání, kulturu, mládež a tělovýchovu tento návrh znovu projednal a usnesení vám bylo doručeno jako sněmovní tisk 724/4. Iniciativně tisk projednal výbor pro veřejnou správu a regionální rozvoj. Záznam tohoto výboru byl doručen jako sněmovní tisk 724/5. Nyní se táži pana ministra kultury Daniela Hermana, zda si přeje vystoupit v úvodu druhého čtení. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedající, kolegyně, kolegové, myslím, že není třeba, abych zde opakoval podrobnosti o obsahu navrhované novely autorského zákona. Nicméně považují za nutné připomenout několik bodů. Především fakt, že se jedná o novelu autorského zákona, jejímž primárním cílem je transpozice evropské směrnice o kolektivní správě autorského práva, která zavádí jednotný právní rámec kolektivní správy práv s cílem zajistit vysoký standard jejího výkonu zejména z hlediska transparentnosti a finančního řízení kolektivních správců a právní jistoty všech dotčených subjektů, tedy jak nositelů práv, tak i uživatelů předmětu ochrany. Vedle toho se zavádí zcela nová možnost přeshraničně licencovat užití hudby online k povzbuzení rozvoje hudebních služeb v internetovém prostředí. Kromě transpozice novela obsahuje několik významných změn reflektujících problémy z praxe, zejména úpravu tvorby sazebníku odměn nebo nově zaváděnou možnost licencování užití děl na trhu nedostupných a děl osiřelých, sledující usnadnění přístupu ke kulturnímu a vědomostnímu bohatství v digitálním prostředí. V průběhu opakovaného projednávání ve výborech bylo načteno velké množství pozměňovacích návrhů, které jednak reagují na skokové navýšení sazebníků kolektivního správce OSA, ale mnoho z nich také navrhuje změny ustanovení zákona, která předmětem novely nejsou. Byl bych velice rád, aby za této situace nezanikl výše zmiňovaný cíl předložení novely vládou, tedy transpozice směrnice, která přináší zásadní zvýšení transparentnosti kolektivních správců, zpřesnění dohledových pravomocí ministerstva včetně sankčních ustanovení. Věřím, že se nám to společně podaří, a děkuji za vaši pozornost.
Děkuji panu ministrovi. Prosím nyní zpravodaje výboru pro vědu, vzdělání, kulturu, mládež a tělovýchovu jako garančního výboru, pana poslance Romana Procházku, aby nás informoval o projednání návrhu ve výboru a případné pozměňovací návrhy odůvodnil. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené dámy a pánové, já bych vás jen v krátkosti informoval o usnesení, které přijal výbor pro vědu, vzdělání, kulturu, mládež a tělovýchovu na své 30. schůzi 21. září letošního roku. Jak víte, zákon byl vrácen k novému projednání. V prvním bodu výbor revokuje své usnesení číslo 177 z 28. schůze výboru ze dne 22. června 2016. Za druhé doporučuje Poslanecké sněmovně vyslovit souhlas s vládním návrhem zákona, kterým se mění zákon č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů [[autorský zákon]], ve znění pozdějších předpisů, tisk 724, ve znění přijatých pozměňovacích návrhů - ty návrhy vám nebudu celé číst, máte je v tisku 724. Pak jsou tam dvě pověření, která mě zmocňují k tomu, abych to přednesl na této Sněmovně, případně abych provedl legislativně technické úpravy. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu zpravodaji. Nyní prosím zpravodaje výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj pana poslance Františka Adámka, aby nás informoval o projednání návrhu v tomto výboru a odůvodnil případné pozměňovací návrhy. Prosím, pane poslanče.
Dobrý den, vážený pane místopředsedo, kolegové, kolegyně, v krátkosti bych vás rád seznámil s usnesením výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj ze 48. schůze konané 4. listopadu 2016. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, sněmovní tisk 724. Výbor pro veřejnou správu a regionální rozvoj po odůvodnění dr. Petrou Smolíkovou, náměstkyní ministra kultury pro legislativu a mezinárodní vztahy, po zpravodajské zprávě poslance Františka Adámka a po rozpravě nepřijal usnesení k projednávanému sněmovnímu tisku 724. Zmocňuje zpravodaje, aby vás seznámil s výsledkem jednání, a pověřuje předsedkyni výboru, aby záznam zaslala předsedovi Sněmovny. To je vše. Děkuji vám.
Děkuji panu zpravodaji. Posledním zpravodajem je zpravodaj ústavněprávního výboru. Ptám se pana zpravodaje ústavněprávního výboru poslance Radka Vondráčka - ten nemá zájem o úvodní vystoupení. Otevírám tedy obecnou rozpravu, do které se jako první přihlásil pan poslanec Martin Kolovratník. Prosím, pane poslanče.
Kolegyně, kolegové, dobrý podvečer. Toho, co bych rád řekl k tomuto návrhu zákona, mám hodně, ale pokusím se v tuto chvíli být stručný. Případně bych raději reagoval na vaše dotazy, připomínky nebo náměty na svoje vystoupení. Samozřejmě je před námi ještě finální třetí čtení. Já za sebe osobně chci říci, že podporuji slova pana ministra a rozumím jeho apelu, resp. žádosti a prosbě, že původně zamýšlený materiál, nebo původní záměr tohoto zákona skutečně byla v uvozovkách pouhopouhá transpoziční novela, tedy implementace evropského práva do autorského zákona. Ovšem to, co se s tím zákonem, s touto normou dělo a děje tady ve Sněmovně, bohužel ani mě nemohlo a nemůže nechat klidným. Když jsem se teď jen zběžně díval do té řady pozměňovacích návrhů a také do veřejných zdrojů, do médií, když jsem se dozvěděl, že ochranné svazy - možná, než budu pokračovat, bych i tady měl říci svoji pozici. Jako bývalý manažer veřejnoprávního média, které dnes a denně pracovalo se stovkami, možná s tisíci skladeb, písní, songů v uvozovkách, tak vždycky jsem ctil a budu ctít to, že autorské duševní právo je něčí majetek, někdo na něj má nárok, někdo ho vytvořil, vyrobil a za jeho použití by mu pochopitelně mělo být zaplaceno. Ale ten stav by měl být skutečně rovnovážný a vyrovnaný. A jestliže jsem ve své předchozí manažerské praxi viděl někdy - opravdu musím říci - praktiky ochranných svazů, které zasílaly k nám do médií faktury na různě velké, různě vysoké částky, různým způsobem vypočítané, jestliže vím a znám z praxe příběhy, kdy za provozovateli restaurací, obchodů, hotelů, dochází jeden den zástupce jednoho svazu, druhý den dalšího atd., nechci říci, že jich jsou desítky, ale minimálně do jedné desítky počet těch svazů skutečně existuje, tak v tom vidím první velký problém a velké riziko. Když se i z veřejných zdrojů dozvím, že v návrzích, které k té novele tady ve Sněmovně byly podány, se skrývají taková rizika jako žádost, resp. tlak na paušální platby z kopírek... Jistě si vzpomenete, že ochranné svazy už si vymohly kdysi paušální platby z cédéček, z paměťových karet - tak my teď uvalíme další v uvozovkách daň na veřejnost, na občany, na obce, na veřejnou správu a také na školy z kopírek, z podobných zařízení. Slyšel jsem, že ochranné svazy by rády uvažovaly možná i o paušální platbě za mobily. Jen u vysokých škol, dámy a pánové, se požaduje a navrhuje 400 korun za jednu kopírku. Další z návrhů - a to vybírám prosím namátkově. Pro knihovny zvýšení poplatku za zápůjčku knihy, za veřejnou knihovnu. Zkuste si představit třeba malé knihovny na malých obcích. Návrh na zvýšení poplatku z 50 haléřů na 2 koruny. Jestli v dnešní době knihovny odvádějí ochranným svazům zhruba 50 milionů korun, tak pouhým odhadem, a je to odhad, který tady ve Sněmovně ještě nikdo nespočítal, by se jenom tato platba mohla zvýšit až na 200 milionů korun ročně. Nezlobte se na mě, ale já použiji termín - to je výpalné, se kterým já osobně prostě nemohu a nebudu souhlasit. Přiznám se vám, že sám jsem trochu na poslední chvíli v posledních dnech jednal s odbornou veřejností a připravil jsem do tohoto materiálu také několik pozměňovacích návrhů, ke kterým se za malou chvíli přihlásím. Společně s kolegy, jak zástupci koaličních stran, tak i z opozice, jsem připraven pak vše jedno po druhém projít a pokusíme se samozřejmě najít nějakou vyváženou shodu. Myslím si ale, že to, co jsem zmiňoval, paušální platby za kopírky, zvýšení cen pro knihovny, to by skutečně Poslanecká sněmovna neměla na veřejnost a na veřejný sektor uvalit. Řeším tam, namátkově, další problémy. Navrhuji, aby takové služby, jako jsou diplomové práce, lidová díla, mohly být osvobozeny, protože například diplomové práce, vědecké práce studentů mají být přece veřejným majetkem nás všech, celé společnosti, a v rámci vývoje, výzkumu a šíření vzdělání bychom k nim měli mít všichni, a především mladí studenti, přístup zdarma a neměli by za ně platit, ať už za kopii samotnou, nebo paušálně právě ve formě platby za nějakou kopírku. A poslední, co chci za sebe tady deklarovat - zatím nejsem srozuměn ani s návrhy na metodu výpočtu toho navýšení. To je asi jeden z nejproblematičtějších bodů. Vím, že tady ve Sněmovně je diskutováno, i aktuálně předsedající kolega Petr Gazdík ve svém pozměňovacím návrhu dává jednu z metod, kdy se diskutuje, jakým způsobem dojít k dohodě a k meziročnímu navýšení. Já za sebe říkám, že nejjednodušší, nejjasnější a hlavně férová pro obě strany mi přijde metoda, kdy je řečeno, že navýšení je prostě klasicky o standardní inflaci. Inflace, navýšení cen, resp. snížení hodnoty měny, peněz, našeho příjmu, je přece stejné na obou stranách. Myslím si, že to je férový přístup, ke kterému by měla přihlédnout i Poslanecká sněmovna. Tolik na úvod stručné představení řady mých pozměňovacích návrhů, ke kterým se přihlásím v podrobné rozpravě. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Kolovratníkovi. Nyní poprosím pana poslance Františka Váchu. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dámy a pánové, pane ministře, vážené kolegyně, vážení kolegové, já načtu v podrobné rozpravě dva své pozměňovací návrhy. Předem bych chtěl říct, že ty pozměňovací návrhy nejsou proti tomu, aby autoři hudby nebo autoři uměleckých děl byli nějakým způsobem ošizeni nebo ochuzeni o odměny, které jim právem náleží, nicméně v tom zákoně i v té novele se objevují některé věci, se kterými já osobně nemohu souhlasit. První, co bych chtěl změnit, je, v § 98c bych chtěl zrušit odst. 4, kde se v podstatě říká, že podle současného znění ten zákon ukládá administrativní povinnost dokonce i osobám, které s těmi hudebními díly nemají nic společného, a provozovatelům nějakého prostoru, to znamená třeba hospodskému, který pronajímá sál, dávají povinnost o konání té kulturní akce informovat kolektivního správce. To si myslím, že je špatně. Tam ti lidé, kteří pronajímají prostory, přece nemají nic společného s těmi uživateli autorských práv, to znamená s těmi hudebníky, a je to jisté znevýhodnění autorů hudebních děl oproti například výtvarnému umění, kde pokud by tam byla nějaká výstava, tak k něčemu takovému nedochází. To znamená, já v té první části bych chtěl narovnat tuto nerovnost a zrušit povinnost majitelů prostorů hlásit kolektivnímu správci to, že se tam bude něco dít. Dále bych chtěl zrušit odst. 5 v § 98c v tom plánovaném, jinak v současném zákoně je to § 100 odst. 5, kde se uživatelům ukládá povinnost deset nebo patnáct dní předem hlásit kolektivnímu správci užití autorských děl. To znamená, hudebníci musí patnáct dní předem hlásit OSA, jaké skladby budou provozovat. To se bohužel týká i skladeb, jejichž autor si nepřeje být zastupován OSA, nežádá od OSA žádné odměny, nebo dokonce se to týká skladeb, kdy autor hraje jako interpret vlastní tvorbu, a tím pádem od OSA nic nežádá. Dále se to týká skladeb, u kterých už uplynula doba trvání majetkových práv. Je nutno zdůraznit, že stoupá počet autorů, kteří nechtějí být zastupováni těmi oficiálními kolektivními správci, a mohl bych třeba jmenovat Svaz nezávislých autorů, do kterého se tito autoři sdružují. Samozřejmě zrušení tohoto ustanovení nijak neruší povinnost provozovatele, to znamená hudebníků veřejné produkce, uzavřít před užitím chráněných děl s OSA smlouvu. To znamená, pokud ten hudebník opravdu hraje skladby autorů, kteří jsou zastupováni OSA, v zákoně zůstává zákonná povinnost OSA nebo kolektivního správce informovat. Já ruším pouze to, že to musí být patnáct dní předem, a ruším to, že ti hudebníci musí kolektivního správce informovat i v případě, že hrají svoji vlastní produkci a nechtějí od kolektivního správce žádné tantiémy. To je pozměňovací návrh první. V druhém pozměňovacím návrhu navrhuji velmi jednoduchou úpravu, kdy uživatel autorských děl si může ze zákona jmenovat zástupce pro jednání s kolektivním správcem. To je jednoduchá úprava, kdy ten zástupce získává určitá zákonem daná práva, ale i povinnosti vůči kolektivnímu správci. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Váchovi. Dalším řádně přihlášeným do obecné rozpravy je paní poslankyně Věra Kovářová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Dobrý den dámy a pánové. Ráda bych vás ve svém příspěvku upozornila na některé skutečnosti, které jsou proti téměř padesátiprocentnímu navýšení některých poplatků OSA. Podle analýzy Parlamentního institutu, kterou jsem si nechala vypracovat, je situace v oblasti poplatků velmi roztříštěná a neexistuje žádná sjednocená evropská platba za užití děl. Nicméně lze konstatovat, že ve srovnání například se Švýcarskem platíme v České republice dvojnásobek švýcarských plateb, a to bez srovnání na cenovou paritu. Dále bych vás ráda upozornila na to, že současné razantní zvýšení o 50 % ze strany OSA nelze odůvodnit žádnými makroekonomickými hledisky, protože například inflační hladina se v České republice pohybuje setrvale pod jedním procentem. Toto navýšení o 50 % by se dotklo především obcí. Množství obcí zřizuje své příspěvkové organizace, které už dnes platí nemalé částky kolektivním správcům. Jde vesměs o neziskové aktivity, jež mají za cíl zvyšovat kvalitu života jejich občanů. Jde o školy, družiny, pečovatelské domy a jiná sociální či kulturní centra. A i za tyto organizace budou muset samosprávy počítat ve svých rozpočtech s navýšením jejich rozpočtů. Pokud jde o další vývoj sazeb kolektivních správců, nevidím v příjmech obcí a měst žádný další prostor pro jejich zvyšování, než jaké odpovídá vývoji makroekonomických ukazatelů České republiky. Obce a uživatele v České republice nezajímá, jestli jsou autoři hudby v České republice podhodnoceni ve vztahu k jiným autorským profesím, anebo jde o logické nastavení, pokud je v České republice více autorských profesí. To je věcí jednání mezi kolektivními správci. Obce a uživatele zajímá konečná částka, kterou kolektivním správcům budou muset uhradit za všechny autory, a ta už je v České republice zcela dostačující. Skokový nárůst zvýšení odměn pro příští rok ilustruje i vývoje sazeb OSA u reprodukované hudby v posledních čtyřech letech. Nejsem si vědoma, že by kdy v minulosti došlo k tak dramatickému nárůstu požadovaných sazeb. Dovoluji si vyslovit názor, že se kolektivní správce OSA snaží zvýšit své sazby před nabytím účinnosti novely autorského zákona, kterou zde v druhém čtení projednáváme a která upravuje nově vyhlašování sazeb kolektivními správci. Podle mého názoru si OSA chce zajistit zvýšení svých sazeb na několik let dopředu, aniž by se musela podřídit pravidlům, která má nově stanovit novela autorského zákona. Dámy a pánové, ráda bych vás upozornila na to, co zaznělo ve výboru pro veřejnou správu. Zástupci OSA upozornili, že zastupují zájmy umělců. To za prvé. Za druhé, že stát nemá regulovat tyto poplatky. Zároveň však bylo řečeno, že jde o monopol. A já bych vás ráda upozornila na to, že jde-li o monopol, tak každý stát by si měl monopol regulovat. To za prvé. A za druhé se domnívám, že navýšení těchto poplatků je zcela neodůvodněné. Proto bych vás ráda požádala, abyste zaměřili svou pozornost na pozměňovací návrhy, které se budou snažit zamezit skokovému navýšení OSA o 50 % a další věci. Děkuji za pozornost.
Děkuji paní poslankyni. Další řádně přihlášenou je paní poslankyně Jana Fischerová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane ministře, vážené dámy, vážení pánové, jsme opět ve druhém čtení tohoto sněmovního tisku 724, neboli autorského zákona. Na úvod řeknu, že jsem se také připravila pozměňovací návrh, ale současně s tím říkám ještě jednu důležitou věc. Svůj pozměňovací návrh bych využila jenom v takovém případě, že nebude odsouhlasen původní vládní návrh, tedy z pohledu kopírování, množení děl, protože toto je věc, se kterou s pozměňovacím návrhem přicházím. A je to díky tomu, že jsme to jednak probírali ve výboru pro veřejnou správu. Ještě řeknu, že jsme si toto sami dobrovolně vzali k projednání, protože se na nás obracely malé obce, ale i větší města, ale řeknu i zástupci knihoven, zejména veřejných knihoven, univerzitních apod., protože se mezitím zrodily nové pozměňovací návrhy, které by mohly vést k tomu, že opravdu dojde k nebývalému nárůstu plateb za množení děl a půjčování knih. Už o tom tady mluvil předřečník pan Kolovratník, tedy prostřednictvím pana místopředsedy, a řeknu, že v mnohém, aniž bychom se domlouvali, tak máme stejnou zpětnou vazbu od veřejných institucí, a právě můj pozměňovací návrh, který mám už v elektronické podobě zařazen, odpovídá tomu, kdyby nedošlo ke schválení, čistému vládnímu návrhu z pohledu množení děl. Také chci říci, někteří mí předřečníci dnes mluvili o autorských poplatcích za reprodukovanou hudbu. To nechám na jiných, protože se tomu věnuji, také ve výboru pro veřejnou správu se tomu věnoval podrobně pan poslanec Adámek a já se už nebudu k této věci vracet, protože i on má potom svůj pozměňovací návrh. Ale ještě chci říci stručně alespoň k tomu, co se týká množení, kopírování děl. Pan ministr když v úvodních slovech mluvil o tomto autorském zákoně, tak říkal, že jde o transpozice a že jde vlastně o tzv. transparentnost tohoto zákona, novely zákona o autorských právech. To je v pořádku. Ale když se tedy vrátím ke kopírování děl, a ptala jsem se na to i odborníků, odborné veřejnosti, která se s tímto faktem setkává, tak velmi chválí současný stav, který je nastaven tak, že se vlastně platí za každou stránku určitá taxa, je to 20 haléřů za jednu černobílou kopii A4 a 40 haléřů za kopii barevnou. Je to také transparentní, protože se zaplatí za to, co bylo opravdu nakopírováno. Tak jak jsem se postupně seznamovala s jednotlivými návrhy některých kolegů poslanců, tak tam bohužel by došlo k tomu, už to zde bylo zmíněno, mnohé věci už vynechám, protože zde byly řečeny, ale musím zde zmínit právě ten poplatek jednak za půjčování knih, kdy se má podle poslaneckých návrhů zvýšit čtyřnásobně, tedy ze současných 50 haléřů na 2 koruny za jednu výpůjčku, v rozpočtu to nyní dělá 50 milionů korun ročně, a kdyby došlo k návrhu a odsouhlasení těchto pozměňovacích návrhů, zejména tedy následně v garančním výboru, tak by to znamenalo odvádění kolektivním správcům 200 milionů korun ročně. Takže na to upozorňuji prosím. A ten můj pozměňovací návrh, ke kterému se ještě přihlásím, tak ten toto bude narovnávat, aby k tomuto nedocházelo. To je jedna z věcí. Kdyby mělo dojít k tomuto navýšení, tak zase řeknu za územně samosprávné celky a za příspěvkové organizace, které jsou jimi zřizovány, tak by to šlo přímo proti rozvoji čtenářství, vzdělanosti jako takové, proti kulturní politice státu. Vím, že toto i řekla jedna paní starostka, která je už dlouhodobě v samosprávě, a že také to podobně těmito slovy ohodnotila, takže na to opravdu velice důrazně upozorňuji. Další věc, že školská zařízení by nemohla v kolektivním správcem autorských poplatků uzavírat hromadnou smlouvu, pokud by chtěla během výuky např. pouštět vzdělávací filmy, hudbu apod. Přehrání každého díla by znamenalo vždy novou smlouvu s kolektivním správcem, a tedy další úředničinu navíc. Takže i na toto chci ze svého pohledu upozornit. Opakuji ještě, že zatím je nejspravedlivější opravdu současný způsob platby poplatků při rozmnožování služeb, a věřím, že tak jak to bylo v rámci RIA připomínkováno, že by to bylo to nejprůhlednější, nejtransparentnější, takže k tomu směřuje v případě změny na paušály můj pozměňovací návrh. A proč vás ještě mám o tom přesvědčit, o tom svém pozměňovacím návrhu, řeknu i v této obecné rozpravě. Tento můj pozměňovací návrh je odpovídající současnému stavu, čili nic nezdražuje, pouze mění systém, který nezatěžuje státní rozpočet a rozpočet územně samosprávných celků a univerzit, tak je to, řeknu, naprosto ve veřejném zájmu. Já vám děkuji za pozornost a pak se ještě přihlásím v podrobné rozpravě ke svému pozměňovacímu návrhu. Děkuji.
Děkuji paní poslankyni. Dalším přihlášeným do obecné rozpravy... Pardon, faktická poznámka, pan poslanec Komárek. Prosím, pane poslanče, vaše dvě minuty.
Vážený pane předsedající, mockrát děkuju za slovo. Ta dosavadní debata nepochybně odráží fakt, že v této Sněmovně je mnohem více starostů a konzumentů umění než autorů. A já si myslím, že kdyby tu bylo více autorů, nejen tato debata, ale i jiné debaty v této Sněmovně by možná vypadaly poněkud jinak. Chci upozornit na fakt, že duševní vlastnictví, autorství, je prostě práce a práce má být nějakým způsobem a kvalitně zaplacena. My víme o jedné straně, která v této Sněmovně ještě není, ale v té příští už nejspíš bude, která si myslí, že krást duševní vlastnictví je normální a správné. Tato Sněmovna, jak se zdá, směřuje k něčemu jinému. K takovému normálnímu českému postoji, že nejlepší umělec je umělec chudej a naštvanej. Děkuji.
Děkuji panu poslanci. S faktickou poznámkou paní poslankyně Věra Kovářová. Prosím, paní poslankyně.
Já bych ráda reagovala na kolegu Komárka prostřednictvím pana předsedajícího. Já myslím, že jste nepochopil asi tu debatu, která je zde vedena. Jasně bylo řečeno, že nikomu nevadí, tedy aspoň mně osobně, vybírání a placení poplatků. Jde o to, že se zcela náhodou a najednou některé poplatky zvýšily až o 50 %, když předtím se zvyšovaly v řádu čtyř, pět procent. Takže pane poslanče, zvýšení autorských poplatků o 50 % prostě ne. Ale placení poplatků ano, protože každý má samozřejmě nárok být zaplacen za svůj výkon. Přiznám se, že na jednom semináři zaznělo, že umělci jsou špatně ohodnoceni při vystupování na koncertech. Ale to prosím pěkně není problematika tohoto zákona. To musí být v konzultaci s Ministerstvem kultury, s kraji či obcemi. Děkuji.
Děkuji. Dalším řádně přihlášeným do obecné rozpravy je pan poslanec Petr Bendl. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Mně se to zrovna hodí, protože já jsem v konfliktu zájmů, neboť mám u OSA registrované jedno svoje CD, druhé už nikoliv. Autorské CD, podotýkám. Samozřejmě nepatřím k těm, kteří by byli pravidelně hraní. Ale věřte mi, že kdokoli z vás budete mít přilepenou jakoukoli politickou stranu tady na čele, tak to budete mít složitější s tím, abyste se do médií dostali. A tím se nijak nechci cpát, kam nepatřím. Ale to, co mně rozhodně vadí, a věřím, že by to mohlo vadit i panu poslanci Komárkovi, je, že když někdo má svoji muziku, napíše si svoje písně, svoje písně hraje a nemá s žádným kolektivním správcem smlouvu, tak že nemá mít vůči nim vůbec žádné povinnosti. Proto je mi sympatické to, co tady říkal pan poslanec Vácha, že do toho už fakt nikomu nic není. Abychom nezabili i to málo kultury, co na těch malých vesnicích je. Abychom se báli jít si zahrát do hospody, že na nás někdo vlítne a vpálí nám milionovou pokutu za to, že jsme si tam zahráli, tak to mi přijde fakt už jako o strach. A to je takové to lámání hrany toho, kam ten autorský zákon by mohl směřovat, a z toho jde strach. My jsme poctivě projednávali ten návrh zákona - vrácený, už to o něčem svědčí, Poslaneckou sněmovnou do druhého čtení - a narazili jsme na obrovskou spoustu problémů, které s autorskými právy v podstatě ani nesouvisí. Jestliže tady existuje bohužel šance, že za kopírování veřejných listin na obecních, krajských úřadech a institucích se bude platit paušál na kopírkách za počet kopírek, kde se tedy opravdu žádný Shakespeare nebo někdo takový nekopíruje, ale jde spíše o rozhodnutí a materiály, které se týkají chodu úřadů a věcí úředních... A když na to kýve ministr kultury, který říká - ano, to tam dejte, to je v pořádku... Že to jsou zvýšené náklady z 50 mil. korun na 200 mil. korun pro veřejnou správu, další náklady, které jdou mimo povinnosti směrem k vysokým školám apod., tak to už fakt s autory nemá příliš mnoho společného. To říkám jako pidiautor, mimochodem. Ale už to s tím fakt nesouvisí. Když si sečtete maximální možné hranice, které by kolektivní správci chtěli, a promítnete si to nikoliv do velké významné restaurace uvnitř města Prahy nebo Brna nebo jiné metropole, ale promítnete si to na Dolní Bezděkov, kde žije sto trvale žijících lidí... Kdyby náhodou ten dotyčný si tam pustil televizi, rádio a ještě tam občas udělal nějakou akci, tak se dostane k tomu, že bude platit poměrně vysoké poplatky, které prostě neutáhne. Tak co se bude dít? Buď se to bude nějak obcházet a všichni budou mít strach, že při naší často české povaze přijdeme se závistí říct "ale oni tam dělají, pane, sousedé něco, co nemají", a tak to zabijeme. Anebo když to budou chtít dělat poctivě, tak řeknou "na to nemáme, to se tady prostě dít nemůže a nebude". Zasedal podvýbor pro cestovní ruch a potkali jsme se se zástupci v oblasti lázeňství a poskytování zdravotní péče a zjistili jsme, že i do téhle oblasti, protože se jedná o odstropování... Prostě na cestě je možnost odstropování poplatků za televize apod., které jsou součástí nějakého lázeňství nebo poskytování zdravotní péče v nemocnicích, v lázních atd., že se tady otevírají nůžky, které se přímo dotknou kvality a úrovně poskytování zdravotní péče ve svém důsledku. Narazili jsme na to, že to velmi úzce souvisí s nepříliš dobře propracovanou, nebo téměř neexistující koncepcí cestovního ruchu, protože se to samozřejmě týká i dalších a dalších oblastí. Já myslím, že ten návrh zákona je opravdu tak strašně nepřipravený, což mimochodem charakterizuje i to, že jsme na výboru pro veřejnou správu, kde jsme projednali velkou řadu pozměňovacích návrhů, a dokonce některé napříč politickým spektrem, jsme i doporučili - a pevně věřím, že pan poslanec Adámek, doufám, že těm jeho pozměňovacím návrhům nedávám polibek smrti, protože je považuji některé za praktické a dobré, udržující rovnováhu mezi tím, že autoři mají právo na to, aby dostali odměnu za svoji práci, to zcela bezpečně ano. Ale tak jak už tady padlo, dá-li stát nějaké instituci, nějaké organizaci šanci rozhodovat o tom, kolik vybere, pak by zkrátka měli vědět, jak to funguje, jak to dopadá dovnitř toho systému, bez toho, aniž bychom brali právo všem těm, kteří vyprodukovali cokoli v oblasti kultury, umění apod., aby za to dostali zaplaceno, pokud s tím někdo někde nakládá. Ale neměli bychom zabíjet živou kulturu. Měli bychom vědět - nebo vy byste měli vědět, vládní poslanci především, že zasahujete i do dalších oblastí, do školství, do vysokých škol a do jejich nákladů, do zdravotnictví, do fungování lázeňství a nemocnic jako takových. Myslím, že ne všichni víte, co tento návrh přináší. On vypadá jaksi sympaticky, že to je vlastně o nějaké regulaci v oblasti poskytování části příjmu, nechci říct ani zisku, protože kultura na obcích je téměř vždycky dotovanou záležitostí. Že to je jaksi podíl z příjmu, nikoliv ze zisku, to je také klíčové slovo. A nemá-li systém umřít, musíme také vědět, že je třeba i trošku regulovat a myslet i na ty malé, kteří to nejsou schopni někdy úplně zvládnout. Já nemohu jinak, než že zcela určitě budu navrhovat, aby byl komplet celý zákon vrácen Ministerstvu kultury nebo předkladateli k přepracování. Úmyslně neříkám zamítnutí, protože jsem přesvědčený o tom, že dobrý zákon potřebujeme. Ale když ten zákon nebude, nic strašného se nestane. A pokud ho ministerstvo předělá aspoň v debatě s těmi, kterých se týká, tak jenom dobře. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji panu poslanci Bendlovi. S faktickou poznámkou pan poslanec Komárek, po něm pan poslanec Votava. Prosím, pane poslanče.
Děkuji, pane předsedající. Trošku vážněji. Já souhlasím s kolegou Bendlem, že ten zákon není revoluční ani geniální. Ale on ani nemohl být. Protože my se snažíme vyřešit filozofickou otázku, kterou neumí vyřešit nikdo, dokonce ani Amerika, náš vzor. Ten problém je v tom, že v době internetu a masových možností šířit veškerá díla bez jakékoli kontroly - autoři skutečně o ty peníze přicházejí a my se je pak snažíme vykompenzovat věcmi, které vypadají absurdně, jako je poplatek z kopírky. Ale ono to tak absurdní není. Vezměte si člověka, který má televizi, kouká se zásadně jenom na Ordinaci v růžové zahradě, ale platí České televizi koncesionářský poplatek. To je přesně totéž. Všichni s tím souhlasíme, protože si říkáme, že chceme veřejnoprávní televizi. A určitě je to správné. Ale pokud chceme živé umění, pokud chceme být lepší v konkurenci se světovou kulturou - a dneska už každý ví, že kultura je strašně důležitou součástí tvorby národního důchodu, kreativní průmysl atd. - čili pokud chceme podporovat kulturu, měli bychom myslet na to, že i ty takříkajíc absurdní poplatky z kopírek jsou určitým řešením problému, který neumíme řešit. Děkuji.
Děkuji panu poslanci. Prosím, pan poslanec Václav Votava a jeho faktická poznámka, po něm pan poslanec Bendl.
Děkuji za slovo, vážený pane místopředsedo. Kolegyně, kolegové, já bych ještě reagoval i na pana kolegu Komárka. On to tady stavěl asi tak, že v podstatě tady existuje určitá závist, že ti umělci dostávají odměnu za svá autorská díla. Myslím, že vůbec nepochopil, o co jde. Jde o to, že to, co chtějí ochranné svazy, je naprosto nepřiměřené. Zvedat poplatek o 50 %! A tady je vidět, že naprosto chybí regulátor. Už to tady padlo několikrát. Prostě ze zákona je dána povinnost platit ten poplatek. Beru. I komu. Beru. Ale v zákoně není výše poplatku. A proto tady musí být regulátor, který to bude regulovat a nedopustí takové věci, promiňte mi, řeknu možná nehorázné, nehorázné zvyšování toho poplatku. A pane kolego prostřednictvím pana předsedajícího, co se týká těch kopírek, to není jenom absurdita, to je taky nehoráznost. To je nehoráznost! To stavíte každého, kdo má kopírku, nebo ten úřad, kdo má kopírku, že je nějaký zloděj, že vykrádá umělecká díla. Autorství uměleckých děl. To je naprostý nesmysl! Chápu, ano, platit za každý zkopírovaný list, jak bylo, 20 haléřů nebo kolik, když se kopíruje pouze nějaké autorské dílo, to ano. Ale paušálně a ještě nasčítaně, samozřejmě, tak nezlobte se, to už je opravdu nehoráznost.
Děkuji. Pan poslanec Petr Bendl a jeho faktická poznámka. Po něm pan poslanec Kolovratník. Prosím, pane poslanče.
Autorský zákon, a tenhle už vůbec ne, z autora žádného věhlasného umělce neudělá. O tom jsem hluboce přesvědčený. A to, čeho já se bojím, že už nebudeme moct jít normálně do hospody si zahrát a že tím budeme vystavovat majitele hospody sankcím a trestu za to, že si tam půjdeme zabejkat, určitě ne žádnou supervelkou kvalitu, ale od srdce. A bude nám úplně jedno, jestli nás někdo poslouchá, či nikoliv. Bylo mi vysvětleno, že už to nemůžeme vrátit k přepracování, protože nám to jednací řád neumožňuje, tak mi nezbývá než v podrobné rozpravě dát návrh na zamítnutí.
Dalším přihlášeným je pan poslanec Kolovratník s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče. Po něm pan poslanec Komárek.
Mě mrzí, že jsem v nesouladu s jinak milým a svým oblíbeným kolegou Martinem Komárkem. Ale pane poslanče, kolego, prostřednictvím pana předsedajícího, opravdu tady s tím pohledem já nemohu souhlasit. Mohl bych i odlehčit debaty: Že někdo závidí umělcům, to už tady kdysi bylo, tuším někde na Červeném Hrádku, nejmenovaný funkcionář předchozího režimu mluvil o Haničce Zagorové, jak bere miliony, a ti Jandové kolik mají. Tak to fakt ne! To myslím, že tady ve sněmovně nikdo takhle nevidí. A ono to tady padlo ode mě i od kolegů. Jasně že je férové za autorství, za autorská práva zaplatit. Ale jestliže tady kolega hovoří o tom, že ten problém nejsme schopni řešit, že na internetu se hudba a autorství volně šíří, to přece není pravda. Jsme schopni to řešit. Jsou moderní formy, digitální formy, jako je služba Spotify, Apple Music - teď jim asi budu dělat reklamu. Já sám jsem uživatelem obou. Platím malý paušál, mám tu hudbu k dispozici legálně zaplacenou. Takže ty cesty jsou a my bychom se měli dívat dopředu, hledat moderní formy, a samozřejmě férové vůči oběma stranám. Ale jednoznačně se nemohu smířit s tím, abychom tady ze všech, kteří kopírují na vysokých školách, ve veřejných institucích, v knihovnách, abychom z nich paušálně dělali zloděje a podvodníky a vybírali za to nějaké paušální poplatky. To se na mě nezlobte, to je špatně!
Děkuji. Pan poslanec Komárek, po něm pan poslanec Ploc s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče.
Nebudu tak nezdvořilý, abych některé kolegy nařkl z toho, že něco nepochopili, protože předpokládám, že mají IQ alespoň 90, a moje řeč byla poměrně jasná. Ale já jsem se asi vyjádřil špatně. Já jsem se asi vyjádřil špatně. Ale vy ostatní, kdo jste to slyšeli, víte, že jsem nikdy o žádné závisti nemluvil. Tady už ta sněmovna funguje jako naše ctěná novinářská obec. Někdo napíše blbost a další ji po něm zase opakuje. Takže já jsem o závisti nemluvil. Já jsem prostě chtěl, a na tom v této debatě trvám, byť pouze faktickými poznámkami, nestojí to za zdržování, protože ono to stejně dopadne, jak to dopadne, já jsem pouze chtěl obrátit pozornost na to druhé hledisko. Aby ta debata nebyla příliš monotónní. Skutečně, problém ochrany duševního vlastnictví je problém poměrně velký. A když si nemůžu dovolit, ať už ve městě, nebo v obci mercedes, tak nikdo nad tím nepláče a nikdo mi ho nedoplácí. Já si prostě koupím škodovku. Takže když někdo na to umění nemá, tak si ho prostě nekoupí. Knížky jsou drahé a tak drahé jsou třeba proto, a desky, protože to duševní vlastnictví není dobře chráněno a autoři nemůžou dostat honoráře z kopií. To je prostě tak! To je fakt a tento zákon ho neřeší. Ale znovu říkám: Nelze mu to vyčítat. Nelze to vyčítat tomuto zákonu, to neumíme zatím vyřešit nikdo.
Děkuji. Pan poslanec Ploc a jeho faktická poznámka. Po něm pan poslanec Fiedler.
Děkuji za slovo. Víte, pane poslanče Komárku prostřednictvím předsedajícího, já tedy našim umělcům opravdu nezávidím, mnoha z nich si vážím. A jinak můj názor je, že ten zákon je od samého začátku problematický. Už byl několikrát u soudu. Dokonce jednou byli autoři napadeni tím, že hotelový pokoj vlastně není veřejný, ale zaplatíte si tam za své peníze soukromí. Tak nevím, proč z hotelového pokoje byste měl odvádět. A za druhé, v restauracích podle mě nikdo nekouká na umělce, i když, jak jsem řekl, si jich vážím, ale většina hospod a restaurací, když jsou otevřeny, tak v nich běží sportovní přenosy. Nejvíc fotbal, hokej. Takže by vlastně v tom svazu měli být samotní sportovci, mě napadlo. Protože na ty se kouká opravdu veřejně nejvíc. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Fiedler a jeho faktická poznámka. Prosím, pane poslanče.
Zareaguji na krátké vystoupení pana poslance Komárka, na jeho úvod. Já bych vás chtěl, pane poslanče Komárku, prostřednictvím pana předsedajícího ujistit, že se opravdu vyjadřujete nesrozumitelně a zmateně.
Děkuji panu poslanci Fiedlerovi. Pan poslanec Adamec s faktickou poznámkou. Máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Kolegyně, kolegové, já tedy nevím, když jsem tady slyšel, že platíme 150 korun poplatek za televizi a že s tím všichni souhlasíme, tak já se chci tedy ohradit, že já s tím hrubě nesouhlasím. Protože je to skrytá daň a myslím si, že by se veřejnoprávní televize měla řešit úplně jiným způsobem a ne takto. A to, co tady padlo, že budeme suplovat to, že chybí peníze na zaplacení těch umělců tím, že budeme zpoplatňovat na úřadech kopírky a podobné nesmysly - nezlobte se na mě, v době internetu, kdy dneska to, co chcete, si stáhnete z webů bez naprostých obtíží, tak aby ještě tímhle trpěla veřejná správa, samospráva, to mi připadá hodně za hranou. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji. Pan poslanec Pilný a jeho faktická poznámka. Po něm pan poslanec Holík. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně a kolegové, autorská práva jsou přece chráněna. Otázka je, jakým způsobem je provedena implementace. Kdysi jsem se setkal s názorem u soudců, že když někdo ukradne kolo, tak je to krádež. Duševní vlastnictví zřejmě taková krádež ještě v povědomí soudců, lidí, kteří mají tyhle příklady nějakým způsobem odsuzovat a posuzovat, prostě není. Mechanismy, jak to objevit na internetu atd., prostě existují. Existují náhradní způsoby, jak se průmysl s tím vypořádává. To je prostě na stole a není pravda, že neexistuje řešení. Ale hledat náhradní řešení, že budeme zdaňovat kopírky? Za chvíli budeme zdaňovat to, že umíme číst. Protože já půjdu někam a tam převyprávím obsah nějaké knihy a budu to muset zaplatit. To je prostě absurdní! Ten autorský zákon je dobrý. A organizace, které suplují ten mechanismus, jak by se tohle mělo řešit, prostě jsou mechanismy náhradní a jsou naprosto absurdní. Celá ta konstrukce je prostě absurdní. Autorský zákon existuje a je potřeba jeho ochranu jenom vymáhat. A efektivně vymáhat.
Děkuji panu poslanci Pilnému. Pan poslanec František Vácha s faktickou poznámkou, po něm pan poslanec Ludvík Hovorka, rovněž faktická poznámka. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Mě k té poznámce vyprovokovaly ty komentáře k platbě za rádio, televizi. Předem říkám, že jsem pro to, aby sami autoři byli spravedlivě odměněni. Ale přicházím s takovou myšlenkou. Možná kdyby se neplatilo za rádio, tak by se tam nehrála taková muzika, jaká se tam teď hraje. Možná že by se tam hrála mnohem lepší muzika. Nemuseli bychom poslouchat ty normalizační - a teď neřeknu to sprosté slovo. Dostali by se tam i nějací nezávislí umělci, protože samozřejmě ten umělec dostane tantiémy za to, že se jeho muzika hraje v rádiu. Polovinu peněz odnese do rádia, aby ho tam hráli, a tímhletím si vydělává. Takže nad tím bychom se možná taky měli zamyslet. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Ludvík Hovorka a jeho faktická poznámka. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, vážené kolegyně, vážení kolegové, vážení členové vlády, v minulosti jsem předkládal jednu novelu autorského zákona a vzpomínám si, co to bylo za boj především s autorským svazy a s těmi, kdo je zastupovali. A chtěl bych říct jenom jednu věc, takové poznání. Skutečně v tom procesu je nejhorší, že nad systémem stanovování poplatků není vůbec žádná kontrola. To nikde na západ od našich hranic není. Skutečně všude existuje důsledná kontrola. Autorští správci nebo zástupci autorských svazů si nemohou dělat, co chtějí. Samozřejmě musí být autorský zákon vymahatelný. Umělci musí mít nárok na své odměny. Ale musí nad tím být důsledná kontrola. A ta se uplatňuje skutečně výrazným způsobem. Jenom u nás to neustále pokulhává, a proto jsme svědkem toho, co se tady objevuje. Děkuji.
Děkuji. To byla zatím poslední faktická poznámka. Pardon, ještě paní poslankyně Fischerová a její faktická poznámka.
Ještě jednou děkuji za slovo, pane místopředsedo. Poslouchám své kolegy a kolegyně, jak zde probíhá diskuse, a připadá mi, že jsme dospěli k závěru, že co se týká kopírek, tak že jsme to tady vyřešili, že si nikdo nepřeje paušální platby pro univerzity, školy atd. A co se týká poplatku za autorská práva a vymáhání, tak jsou tady na to názory samozřejmě různé. A ještě jsem si uvědomila, když jsme byli s výborem pro veřejnou správu a s podvýborem pro cestovní ruch na výjezdním zasedání, kde jsme mluvili s odborníky cestovního ruchu, tam nám říkali, jak běží za poslední čtyři roky ještě soudní řízení, do dneška to není vyřešeno, a je to právě za ty televizory na pokojích. Takže to říkal tady pan předseda hospodářského výboru - najít systém, jak toto kontrolovat, aby to bylo zodpovědné, aby to bylo jasné, srozumitelné. A chtěla jsem na to upozornit, že tady jsou opravdu soudní řízení, která už probíhají čtyři roky a dodnes nejsou vyřešena. Děkuju.
Děkuji paní poslankyni. A pokud není žádná další faktická poznámka, prosím pana poslance Kořenka, který je zatím posledním přihlášeným do... a potom ještě pan místopředseda Gazdík. Prosím, pane poslanče.
Děkuji. Jenom velmi stručně bych si dovolil upozornit, že v systému jsou dva pozměňovací návrhy, které jsem předkládal a které se vztahují ke snížení administrativní náročnosti, a to především, nebo resp. jeden se týká, že v předloženém vládním návrhu novely je navržena povinnost ustanovit společného zástupce jen pro užití v rozhlasových, televizních vysíláních, tedy při profesionálním užití, a provozováním rozhlasového nebo televizního vysílání a v souvislosti s rozmnožováním díla pro osobní potřebu. Pozměňovací návrh směřuje k tomu, aby se k těmto ustanovením přidalo další ustanovení týkající se práva užití zvukového záznamu z reprodukčního zařízení. Uživatelé by tímto dosáhli na možnost, aby kolektivní správci byli povinni ustanovit společného zástupce v případě použití reprodukované hudby v jednotlivých provozovnách. V současné době podnikatelské nebo neziskové subjekty řeší platby za užití hudby v rádiu, televizoru či z reprodukčního zařízení samostatně s každým kolektivním správcem zvlášť. V případě schválení tohoto návrhu dojde ke snížení administrativní zátěže a finančních nákladů. Podobný je i druhý návrh, který sleduje taktéž snížení administrativní zátěže uživatelů, nezávislých správců práv i kolektivních správců v případech, kdy si nositelé práv zvolí pro správu některého z práv spravovaných v rámci takzvané rozšířené kolektivní správy, kde zákon umožňuje provedení takzvaného up-outu nezávislého správce práv. Nebudu to více rozebírat. Jenom chci upozornit, že byť jsou vloženy v systému, nebudu se k nim samostatně přihlašovat, neboť jsme se v rámci zjednodušení rozhodli, že vytvoříme komplexní pozměňovací návrh, který si osvojil pan poslanec Procházka, a bude obsažen tady v tomto návrhu. Je to z toho důvodu, že těch pozměňovacích návrhů je celá řada a obávám se, že při schvalování tohoto zákona vznikne jakýsi nepřehled a nemusíme schválit úplně to nejoptimálnější, co bychom chtěli. Děkuju.
Děkuji. S přednostním právem pan místopředseda Gazdík. Prosím.
Hezký dobrý podvečer, milé kolegyně, milí kolegové. Dostáváme se znovu ve druhém čtení k zákonu, který jsme společnými silami vrátili k novému projednání do výboru. Ten zákon je mnohem důležitější, než se zdá. Ten zákon je o tom, jestli se v této zemi bude ještě podnikat, jestli nezaniknou venkovské prodejny, venkovské provozovny, kadeřnice, jestli si tam někdo bude moct pustit televizi či rádio. Ještě závažnější je celá situace venkovské kultury, protože si nedovedu představit, jak při těch poplatcích, které mají být navýšeny, jak bude vypadat takový ples, který pořádají hasiči či myslivci, protože ty poplatky už budou pro ně skutečně neúnosné a bude to znamenat likvidaci folkloru i venkovské kultury. Ve výborech po novém projednání, přiznám se, vznikl další chaos. Chtěl bych poděkovat panu ministrovi za velmi vlídné jednání a za to, že jsme byli schopni se domluvit na tom, co vlastně chceme. Chceme zabránit skokovému navýšení poplatků, které plánují kolektivní správci. A tady si dovoluji nesouhlasit s panem poslancem Bendlem, který k tomuto zákonu říká, že když se nic nestane, nic nebude, tak se vlastně nic neděje. I děje. Od 1. ledna se zvýší ty poplatky o 50 % jenom u OSA a dalších kolektivních správců později také a to znamená přesně to, co jsme nechtěli. Oni se velmi snaží a produktem toho je ten chaos, který vzniká i při těch pozměňovacích návrzích, při projednávání v různých výborech. Za chvilku se přihlásím ke dvěma pozměňovacím návrhům, které byly dojednány s ministerstvem. První je jediný pozměňovací návrh 5054, který bude zabraňovat skokovému zdražení a který obsahuje přechodná ustanovení, která zdražení od 1. ledna zabrání. Druhým pozměňovacím návrhem, který byl vypracován společně s Ministerstvem kultury, byl návrh 5055, který ale bohužel byl implantován právě na ten návrh, o kterém tady mluvil pan poslanec Kořenek, ten společný návrh kulturního podvýboru, který ale obsahuje tady tu problematickou stať pana kolegy Procházky, o které tady už mnoho zaznělo, a to jsou právě ty kopírky a tady ty nesmysly, které způsobí jak samosprávám, tak univerzitám i dalším veřejným institucím obrovské problémy. Proto se přihlásím v podrobné rozpravě k návrhu 5205 pana doktora Františka Váchy, který tady tu, řekněme, problematickou pasáž vypouští, a tím se můžeme dostat skutečně k tomu, co chceme, a to je zabránění skokovému navýšení poplatků. Nechceme rušit soukromoprávní vztah, jak tvrdí někteří kolektivní správci. Jde o to, aby to monopolní postavení, které mají, nebylo zneužíváno. A naopak toto má tento prolomit. Zavádí se zde také jasný mechanismus, jak zabránit svévolnému navyšování, a posuzovat to má antimonopolní úřad, což nikdo nemůže označit za přílišný dirigismus. Děkuji za pozornost.
Děkuji, pane místopředsedo. Zeptám se, zda se ještě někdo hlásí do obecné rozpravy. Pokud ne, obecnou rozpravu končím. Zeptám se, zda je v této fázi zájem o závěrečná slova po obecné rozpravě. Není tomu tak. S přednostním právem? Ano. Zeptám se ještě pana zpravodaje, protože jsem převzal řízení, zda nepadl nějaký návrh, o kterém bychom teď měli hlasovat. Myslím si, že ne. V tom případě můžeme pokračovat. Otevírám podrobnou rozpravu. Registruji pana místopředsedu Gazdíka, po něm se připraví pan poslanec Vondráček.
Hezké odpoledne, jak jsem avizoval, přihlašuji se k pozměňovacímu návrhu 5054 a také k pozměňovacímu návrhu pana kolegy poslance Váchy 5205. Děkuji.
Také děkuji. Prosím pana poslance Vondráčka. Připraví se pan poslanec Kolovratník.
Děkuji za slovo, pane předsedo. Od chvíle, kdy jsem se hlásil do podrobné rozpravy, už uplynul nějaký čas. Já jsem se tenkrát hlásil trošku z jiných důvodů než teď. V každém případě došlo k dalším jednáním, jak už tady avizoval ve svém příspěvku pan kolega Kolovratník. Snažili jsme se najít nějaký kompromis. Mám tady v systému zapsaný návrh 4821, k tomu se již hlásit nebudu, raději to uvádím na protokol. Můj pozměňovací návrh, který je veden v systému pod č. 4814, by snad měl být součástí komplexního pozměňovacího návrhu, jak vznikl na půdě školského výboru. Já jej z opatrnosti načítám pod tímto číslem, když tak si s ním poradíme v hlasovací proceduře, protože by případně nebyl hlasovatelný. V každém případě se hlásím ke svému pozměňovacímu návrhu 5206, který obsahuje určitý kompromis, co se týče tvorby sazebníku kolektivních správců. Děkuji.
Děkuji. Prosím pana poslance Kolovratníka. Připraví se pan poslanec Seďa.
Děkuji za slovo. Kolegyně a kolegové, já jsem do systému podal tři pozměňovací návrhy, ale každý z nich se skládá z několika částí. Byl jsem požádán kolegyněmi z legislativy, abych pro jistotu do stenoprotokolu načetl číselně všechny, protože pak budu žádat, aby o nich v proceduře bylo hlasováno samostatně. Takže se omlouvám, ale teď řeknu několik čísel pro záznam. Přihlašuji se tedy k pozměňovacímu návrhu pod č. 5193, který obsahuje čtyři samostatné části, a ty jsou v systému pod názvy souborů: 10654-14923 až 10654-14926. Dále se hlásím k pozměňovacímu návrhu 5194, ten se skládá ze dvou částí, 10655-14927 až 10655-14928. A konečně se hlásím k pozměňovacímu návrhu pod číslem sněmovního dokumentu 5195 a ten má osm samostatných částí pod čísly souborů 10656-14929 až 10656-14936. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Prosím pana poslance Seďu. Připraví se pan poslanec Vácha.
Děkuji, pane předsedo. Vážený pane ministře, vážené kolegyně, kolegové, přihlašuji se ke svému písemnému pozměňovacímu návrhu k tisku 724 uvedenému ve sněmovním dokumentu 5211. Stručné odůvodnění návrhu je uvedeno v tomto dokumentu. Nicméně bych chtěl upozornit, že podobný pozměňovací návrh je součástí senátního návrhu zákona, který je uveden ve sněmovním tisku 694/0 a který nám byl doručen již 13. ledna 2016. Jak je zvykem, asi na něj zřejmě nedojde, takže jsem si osvojil tento pozměňovací návrh. Je to obdobný návrh, který se týká § 98c, povinnosti uživatelů a dalších osob v souvislosti s uzavíráním smluv, konkrétně odstavec 5.
Děkuji. Prosím pana poslance Váchu. Po něm pan poslanec Krákora.
Děkuji za slovo. Jak jsem avizoval, přihlašuji se k pozměňovacímu návrhu 4946 a k pozměňovacímu návrhu 5208. Děkuji.
Pan poslanec Krákora a po něm paní poslankyně Fischerová.
Vážený pane předsedo, vážené kolegyně, kolegové, dovolte, abych se přihlásil k pozměňovacímu návrhu č. 5178, který se týká sazby odměn za provozování rozhlasového nebo televizního vysílání poskytovatelem zdravotních služeb, to znamená třeba v lázních, nejvýše 20 % v nejnižší sazbě odměny stanovené sazebníkem. Děkuji.
Prosím paní poslankyni Fischerovou. Po ní pan poslanec Jandák.
Také děkuji. Přihlašuji se k pozměňovacímu návrhu uvedenému pod č. 5177. Prosím pro stenozáznam. Potřebuji zde ještě načíst pod bodem d) jedno slovíčko navíc, týká se to dobrovolných svazků obcí. Text písmene d) bude "v prostorách archivů státních úřadů, úřadů územích samosprávných celků a dobrovolných svazků obcí v závislosti na počtu přístrojů určených ke zhotovování tiskových rozmnoženin za úplatu umístěných v těchto prostorách za každý přístroj činí 10 korun měsíčně". Ještě chci říci, že tento pozměňovací návrh má plnou podporu Svazu měst a obcí. Děkuji.
Děkuji. Prosím pana poslance Jandáka. Po něm pan poslanec Koníček.
Dobrý večer, pane předsedo, dobrý večer, dámy a pánové, budu velmi stručný. Přihlašuji se k pozměňovacímu návrhu č. 4517, který jsem vám i s odůvodněním poslal do systému. Děkuji vám.
Také děkuji. Prosím pana poslance Koníčka. Po něm pan poslanec Rais.
Vážený pane předsedo, chtěl bych se přihlásit ke svým pozměňovacím návrhům, které jsou uloženy v systému pod č. 5202. Jedná se o jedenáct pozměňovacích návrhů, které jsou rozepsány na pěti tiskových stranách a odůvodnění je na devíti stranách, takže se domnívám, že dostatečné. Děkuji.
Prosím pana poslance Raise a po něm pan poslanec Adámek.
Dobrý večer. Já bych se přihlásil k tisku [[sněmovnímu dokumentu]] 4965, kde mám pozměňovací návrh, kde hovořím o tom, že dosavadní změna umožňuje pořizovat rozmnoženiny pro vlastní potřebu i jiným způsobem než prostřednictvím přístroje pro zhotovování tiskových rozmnoženin. Vládou navržená úprava znamená restrikci v těchto možnostech pořizování rozmnoženin například prostřednictvím mobilního telefonu a tiskárny, fotoaparátu a tiskárny a podobně, případně je použití těchto přístrojů omezeno na jejich uvedení v podzákonných předpisech, které tyto přístroje taxativně uvádějí. Navržená úprava jde tedy proti trendu vzdělanosti společnosti a volného šíření informací. Pro úplnost, kolegovi Procházkovi říkám, a on to samozřejmě ví, že to bylo také projednáno na výboru a je to součástí komplexního pozměňovacího návrhu. Děkuji.
Také děkuji. Prosím pana poslance Adámka. Připraví se pan poslanec Kořenek.
Vážený pane předsedo, vážený pane ministře, kolegové, kolegyně, já bych se na úvod rád přihlásil k pozměňovacímu návrhu, který je veden jako sněmovní dokument 5196. Nicméně mi dovolte, abych aspoň některé věci, které navrhuji, odůvodnil konkrétně, protože si myslím, že za prvé tady už o tom mluvil kolega Bendl, řekl bych, že jsme to velmi detailně projednávali na výboru pro veřejnou správu. Bohužel jaksi nebylo schváleno usnesení jako takové a považuji za správné vás s tím seznámit. V § 40 odst. 4 navrhuji zrušit poslední větu. Následující body se přečíslují. Odůvodnění: Je navrženo zrušení věty: "Výše bezdůvodného obohacení vzniklého na straně toho, kdo neoprávněně nakládal s dílem, aniž by k tomu získal potřebnou licenci, činí" - a to zdůrazňuji - "dvojnásobek odměny, která by byla za získání takové licence obvyklá v době neoprávněného nakládání s dílem." [[(17.10 hodin)]] Vysvětlení. Právní rámec pro ochranu autorských práv stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady č. 2004/48/ES o vymáhání práv duševního vlastnictví, dále jen směrnice. Z této... [[Konzultace s legislativou.]] Já to mám v pořádku, předpokládám. Já jsem si vzal k srdci, paní doktorko, vaše námitky, které jste měla při projednání na výboru -
Já jenom poprosím, pane poslanče, o strpení. [[Konzultace s legislativou.]] To upozornění je pouze v tom směru, že pokud to, co zde načtete, bude odlišné od toho, co je v systému, tak platí to, co načtete na mikrofon.
Ano. Já čtu to, co je v systému.
Dobrá. Pouze pro vaše upozornění ze strany legislativy.
Já si to uvědomuji. Děkuji. Takže skončil jsem o tom, že tato směrnice, a z této komunitární právní úpravy má vycházet národní právní úprava, což je logické. Vnitrostátní úprava v žádném případě nesmí odporovat směrnici. Pro výklad komunitární a národní právní úpravy odpovědnosti za škodu způsobenou porušováním práv z duševního vlastnictví z hlediska jejího účelu má význam zejména odstavec 26 preambule směrnice, v němž se uvádí, že cílem není zavést povinnost stanovit náhradu škody jako trest, ale umožnit odškodnění na základě objektivních kritérií s přihlédnutím k nákladům vzniklým nositeli práv, jako jsou náklady na zjištění porušení práva a totožnosti porušovatele. Jinými slovy, peněžité nároky z porušení autorských práv by neměly sloužit v první řadě jako prostředek k sankcionování porušovatele. A my vlastně říkáme, že potrestáme toho, kdo udělal chybu, přestupek, trestný čin, cokoliv chcete, dvojnásobkem. Standardní postup je... Ještě je potřeba dodat, že veškerá právní literatura publikovaná k autorskému zákonu ohledně dvojnásobku bezdůvodného obohacení uvádí, že takto pojatý způsob má nejen restituční, ale také sankční pojetí. Jinými slovy, pokud někomu vznikne škoda, obrátí se na soud a musí tu škodu prokázat. To je smyslem mého, tak jak je koneckonců v právním řádu u nás uvedeno ve všech předpisech, to je smyslem mého pozměňovacího návrhu. Chci jenom říct, že u nás v právním řádu se toto vyskytuje dvakrát. Za prvé v tomto navrženém autorském zákoně a v § 3004 občanského zákoníku. To se ovšem týká zásahu do přirozených práv člověka. V čl. I dosavadním bodu 64 § 97 odst. 5 se slova "například vystavování faktur nebo rozdělování částek příslušejících nositelům práv" zrušují a dále se na konci odstavce 5 doplňují věty: "Jestliže kolektivní správce přenese výkon činností prováděných podle tohoto zákona nebo některou její část na jinou osobu, je právní jednání osoby, na niž byla taková činnost přenesena, přičitatelná i kolektivnímu správci. Osoba pověřená kolektivním správcem výkonem některých jeho činností je v oblasti pověření ve vztahu k uživatelům předmětu ochrany vázána všemi povinnostmi a omezeními, které tento zákon stanoví kolektivnímu správci." Já myslím, že to ani není potřeba nějak zvlášť vysvětlovat, nicméně aspoň jednu větu. Cílem návrhu je zamezit nežádoucí konkretizaci textu právní úpravy výčtem některých činností, které by kolektivní správci mohli přenést na třetí osoby. A je potřeba zdůraznit, že tento návrh vychází z dikce směrnice 2014/26/EU o kolektivní správě autorského práva a práv s ním souvisejících a udělování licencí pro více území k užití hudebních děl online na vnitřním trhu, konkrétně čl. 2 odst. 3. Toto ustanovení uvádí: Příslušná ustanovení této směrnice se vztahují na subjekty přímo či nepřímo, v celém rozsahu nebo zčásti, vlastněné či ovládané organizací kolektivní správy, jestliže tyto subjekty vykonávají činnost, na kterou by se ustanovení této směrnice vztahovala, pokud by ji vykonávala organizace kolektivní. Jinými slovy, každý, koho pověří kolektivní správce, je vázán stejnými právními předpisy jako kolektivní správce. Dále. V čl. I dosavadního bodu 64 § 98e odst. 1 se slova "stanoví je sazebník kolektivního správce, dále jen sazebník" nahrazují slovy "sjednává sazby odměn kolektivní správce s uživateli předmětu ochrany". V čl. I dosavadním bodu 64 § 98e v odst. 2 se slova "sazebníkem" zrušují. Dále. V čl. I dosavadního bodu 64 § 98e odst. 3 se v uvozující větě slovo "stanovení" nahrazuje slovem "sjednávání" a slovo "sazebníkem" se zrušuje. V čl. I dosavadním bodu 64 § 98e odst. 3 písmeno d) se slova "k četnosti" nahrazují slovy "ke skutečné četnosti". V čl. I dosavadním bodu 64 § 98e odst. 4 se slovo "stanovení" nahrazuje slovem "sjednávání" a slovo "sazebníkem" se zrušuje. A poslední v této sérii. V čl. I dosavadním bodu 64 § 98e odst. 5 se slova "platné sazebníky" nahrazují slovy "sazby odměn sjednané kolektivními správci s uživateli předmětu ochrany". Velmi krátké zdůvodnění, abych nebyl až moc dlouhý. Platné znění stávajícího autorského zákona doposud nepoužívá slovo sazebník. Vládní návrh novely neobsahuje definici sazebníku a ani žádným způsobem nezdůvodňuje, proč by právě takové slovo mělo být do zákona nově zavedeno. V běžné praxi se termín sazebník používá v situacích, kdy jsou sazby pevně dány, jako například sazby pokut, soudních poplatků nebo místních poplatků. O výši soudního poplatku se mezi stranami sporu navzájem ani mezi stranami a soudem nevede jednání. A proto navrhuji, abychom zvolili v podstatě ten nový termín, protože termín sazebník z důvodu toho, co jsem uvedl, považuji za nevhodně zvolený výraz, protože do jisté míry navazuje - neměnnost toho je, řekl bych, i v určitém slova smyslu disproporční při projednávání a sjednávání výše sazeb na dané období. Dále navrhuji v bodě šest zpřesnit ustanovení § 98e odst. 3 písm. d) s ohledem na poznatky z praxe. Parlament jako zákonodárce v minulých letech stanovil, že při výpočtu výše odměn hrazených kolektivním správcům například ubytovacím zařízením má být zohledněna obsazenost pokojů. Je logické, že když je pokoj prázdný, nikdo v něm není ubytován, tak v něm nemůže docházet k užívání nebo k šíření předmětu ochrany. Tato skutečnost byla při projednávání tohoto ustanovení jasně a logicky zdůvodněna. Znění ustanovení § 98e odst. 3 písm. d) je převzato ze stávajícího znění zákona, který však bohužel zakládá možnost různých právních výkladů, ačkoliv úmyslem zákonodárce nebylo rozhodně zavedení jakýchsi obsazenostních pásem. Pak může docházet k takovým paradoxům, například, protože toto nezohledňují kolektivní správci a mají obsazenostní pásma například 1-10, 11-79, 80-100. Takže vy máte, dám příklad, 20% obsazenost a platíte 80% skoro. To já prostě nepovažuji za správné. Před několika lety byla praxe, a koneckonců proto já i navrhuji výpočet platby jako skutečnou četnost, protože před několika lety byla taková praxe obvyklá a nečinila kolektivním správcům žádné technické ani jiné obtíže. [[(17.20 hodin)]] Dále bych chtěl říct: v článku I dosavadním bodu 64 § 98e se v nadpisu, a to je změna teď několik - které reagují na ten původní návrh, kde se slovo "sazebníků" nahrazuje slovy "sazeb odměn". Další, řekl bych, věcný návrh na změnu v článku I dosavadního bodu 64 § 98e se za dosavadní odstavec 1 vkládá nový odstavec, který navrhuji, aby zněl: "Sazby odměn sjednává kolektivní správce s uživateli předmětu ochrany zpravidla na kalendářní rok. Při sjednávání sazeb odměn se zohlední délka období, na něž se sazby odměn sjednávají. Sazby odměn se sjednávají vždy před začátkem kalendářního roku, v němž mají být účinné. V případě smluv na delší období než 1 rok se sazby odměn sjednávají vždy před začátkem kalendářního roku příslušného období." V článku I dosavadním bodu 64 § 98e a dosavadním odstavci 2 nově první věta zní: Kolektivní správce je povinen uveřejnit ty dohody a sazby odměn nejpozději do 31. května. Opět navrhuji změnu ve slově "sazebník", tak jak to vyplývá ze znění zákona a posloupnosti. Dále bych ještě vypíchl situaci, kdy navrhuji změnit to, co zde padlo, aby to bylo spravedlivější v tom smyslu, když se sjednávají sazby na nové období. Na rozdíl od stávajícího návrhu, lépe řečeno na rozdíl od návrhu Ministerstva kultury, navrhuji dohodovací řízení, v němž mají být sjednávány mezi kolektivními správci a uživateli předmětu ochrany výše sazeb. Z textu projednávané novely není zřejmé, kdy má proběhnout uvedené jednání, zdali před obdobím, na něž mají být sazby odměn sjednávány, či v jeho průběhu. Pozměňovací návrh navrhuje stanovit, že vyjednávání o výši sazeb má proběhnout ještě před započetím konkrétního období, v němž mají být sazby platné, a to z důvodu právní jistoty a znalosti výše odměn za užívaná díla ze strany uživatelů. Rovněž je s ohledem na to, aby mohlo dojít k sjednání výše sazeb včas navrhováno zkrácení lhůt pro jednotlivé navržené kroky, respektive vyjádření stran. Z praxe vyplývá, že pro kolektivní správce není problém první návrh výše sazeb vypracovat již v průběhu února či března roku předchozího, předtím, než mají být aplikovány. Dle mého názoru, tak jak je navrženo to dohodovací řízení, řeknu to slangově, nemá koncovku. Proto já říkám, nebudu vás s tím dlouze zdržovat, v případě, že se nedohodnou i přes mediátora, tak jak je uvedeno v návrhu zákona, a nejsou schopni k Novému roku udělat nějaké rozhodnutí, tak navrhuji, aby byla zvýšena sazba na další rok pouze o inflaci, která by se - a tento poplatek by se platil zálohově s tím, že po zprávě statistického úřadu o konkrétní výši inflace by se v podstatě ty věci doplatily a dorovnaly. Na závěr mi dovolte jednu z posledních věcí a ta v podstatě reaguje na již zmíněné navrhované sazby OSA a dalších na příští rok, to, co vyvolalo takové pozdvižení nejenom v obcích, ale vůbec ze strany uživatelů. V článku II se doplňuje nový bod 8, který zní: "Sazby odměn za poskytnutí oprávnění k výkonu práva užít předmět ochrany sjednané nebo platné podle zákona pro rok 2016 se považují za platné i v roce 2017." Jinými slovy navrhuji zafixovat na přechodnou dobu jednoho roku ceny, které platí v roce 2016. Cílem je jednoznačně z moci zákonné eliminovat pokusy o nepřiměřené zvýšení cen, o které se pokusili někteří kolektivní správci, OSA nebo Dilia. Aby Sněmovna zamezila případným sporům o to, jestli jejich pokus byl legitimním zneužitím nedokonalé podoby zákona, respektive novely zákona, je navrženo - navrhuji toto jednoznačné ustanovení, které na přechodnou dobu jednoho roku "zmrazuje ceny". Během tohoto přechodného období jednoho roku budou moci proběhnout řádná dohodovací řízení o cenách, která předpokládá novela zákona. A podle pozměňovacího návrhu, který vládní návrh zpřesňuje, by mělo být zaručeno, že do konce přechodného období budou ceny na rok 2018 dosaženy regulérním vyjednáváním. Nebo zvýšeny pouze o inflaci, jak předpokládá pozměňovací návrh. A poslední a to je otázka účinnosti. V článku III Účinnost navrhuji za slova "patnáctým dnem po" vložit slovo "dni" a dále se na konci textu nahrazuje čárkou a doplňují se slova "s výjimkou ustanovení článku I bodu 10, který nabývá účinnosti dnem 1. ledna 2018.". Jinými slovy, navrhuji odložení účinnosti novelizačního ustanovení bodu 10 článku I, kterým má být zrušen limit maximální výše odměn hrazených kolektivním správcům provozovateli ubytovacích služeb, a to o jeden rok. Cílem je, aby během této legisvakanční lhůty mohlo proběhnout řádné dohodovací řízení o výši sazeb odměn, tak jak jej předpokládá tato novela. Během jednání, před ukončením dohodovacího řízení, by nemělo dojít ke skokovému zvýšení sazeb. Koneckonců když se podíváte na sazebník R odměn pro užití hudebních a jiných autorských děl prostřednictvím přístrojů na rok 2017 kolektivního správce OSA, Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním, platný od 5. 3. a účinný od 1. 1. 2017, tento sazebník zvyšuje sazbu za rozhlasový přístroj a dále uvedenou procentuální míru, tak jak uvádím ve svém návrhu. Jenom bych chtěl na závěr zdůraznit, že tento můj návrh nezakládá žádné dopady do veřejných rozpočtů, je slučitelný s právem EU, s mezinárodním právem, nemá žádné dopady na životní prostředí. A co se týká posouzení dopadů na podnikatelské prostředí, jsem přesvědčen, že mé pozměňovací návrhy ve srovnání s vládním návrhem výrazně usnadní aplikací zákona v podnikatelské praxi. Zpřehledňuje se cenotvorba poplatků za užití děl, zvyšuje se právní jistota o legalitě hodnoty poplatků. Eliminuje se řada zbytečných soudních sporů o určování výše cen. Zajišťuje se jistota obecně známé legální ceny za užití díla ještě před počátkem období, za které se má platit. Toť vše a děkuji za podporu.
Děkuji, pane poslanče. Já samozřejmě nechci nikoho omezovat, ale pokud máme elektronický systém evidence pozměňovacích návrhů, tak není nutné ty návrhy již jednou do systému podané číst. Ale pokud jste uznal za vhodné tak učinit, tak vás samozřejmě nemohu nijak omezit. Jenom apeluji na to, abyste zvážili možnost podání do systému bez dalšího načítání na sněmovně. To byl konec konců důvod, proč jsme ten systém zaváděli. Pan poslanec Kořenek. Prosím.
Děkuji, pane předsedo. I když jsem avizoval, že nebudu načítat pozměňovací návrhy, tak přesto mě kolegové trošku znejistili, kdyby náhodou nevyšlo, takže v rámci předběžné opatrnosti se přihlašuji k pozměňovacím návrhům 4653 a 4528. Děkuji za pochopení.
Děkuji a ještě do podrobné rozpravy pan poslanec Bendl, po něm pan zpravodaj.
Znejistěných je nás tady dneska zcela určitě více. Když jsem sledoval debatu výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj, avizoval jsem v obecné rozpravě, že tedy navrhnu zamítnutí tohoto zákona jednak proto, že už není možné navrhnout vrácení předkladateli k přepracování. Uvědomuji si, že tam je jisté riziko v tom, že ten zákon, nebo že některé pozměňovací návrhy, které jsou přijatelné, byly akceptovatelné napříč politickým spektrem, bohužel neprojdou. A když jsem viděl stanovisko Ministerstva kultury k jednotlivým pozměňovacím návrhům, z mého pohledu podporovaly věci, které přijatelné prostě nejsou, způsobily by poměrně značný problém obecně fungování autorského práva v neveřejné správě, ve školství, v lázeňství, v řadě dalších oblastí, tak si myslím, že je lépe, když tento zákon vůbec nepřijmeme. Je lepší blbý než blbější, a tak bych navrhl zamítnutí tohoto zákona.
Ano, bude zaznamenáno. Prosím pana zpravodaje.
Děkuji za slovo. Já se také z předběžné opatrnosti hlásím k pozměňovacímu návrhu, který je v systému uložen pod číslem 4477. Děkuji.
Děkuji. Zeptám se, zda se ještě někdo hlásí do podrobné rozpravy. Pokud ne, podrobnou rozpravu končím. Zeptám se na závěrečná slova. Pan zpravodaj avizoval zájem o závěrečné slovo. Prosím, máte slovo.
Já bych pouze shrnul, že rozprava byla docela dlouhá. Do obecné rozpravy se nám přihlásilo sedm poslanců. Proběhlo čtrnáct faktických poznámek. V podrobné rozpravě se třináct poslanců přihlásilo k pozměňovacím návrhům a padl návrh na zamítnutí zákona.
Děkuji. Pan ministr? Nemá zájem. V tom případě jediné, co padlo k hlasování - návrh na zamítnutí. Ten budeme hlasovat ve třetím čtení. V tom případě končím druhé čtení tohoto zákona. Děkuji jak panu ministrovi, tak panu zpravodaji. Ještě než otevřu další bod, přečtu omluvy. Pan ministr obrany se omlouvá dnes od 18 hodin z pracovních důvodů, pan poslanec Heger ruší svoji omluvu. Pan poslanec Holeček se omlouvá mezi 16.30 a 19 - rodinné důvody, pan poslanec Plíšek mezi 17.30 a 19 z pracovních důvodů, pan poslanec Okleštěk celý den 8. 11. z pracovních důvodů, pan poslanec Karamazov z osobních důvodů z celého dne a pan poslanec Gabal se omlouvá od 8. do 11. 11. z důvodu zahraniční cesty. Tolik tedy omluvy. Otevírám bod