Head ametikaaslased! Austatud Riigikogu! Väga austatud Vabariigi Valitsuse liikmed! Head infotunni jälgijad! Tere päevast! Alustame 8. detsembri infotundi ja kõigepealt viime läbi kohaloleku kontrolli. Kohaloleku kontroll.
Kohale registreerus 16 Riigikogu liiget, puudub 85. Infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: riigihalduse minister Jaak Aab peaministri ülesannetes, majandus- ja taristuminister Taavi Aas ning sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo. Head ametikaaslased, kuna sel korral on 13 küsimuse teemat registreeritud, on mul teile palve, et teeme iga küsimuse juures ühe täpsustava küsimuse ja ühe lisaküsimuse. Kalle Grünthal, palun!
Ansambel "Apelsin" laulab sellist laulu nagu "Viis viimast": viis viimast, kes kunagi ei pääse lauda, ja nii edasi. Ühe korra ma tegin siin häält, et miks mina alati olen viimane. Teine sihukene õnnetu on Mart Helme. Kas nüüd jääbki niimoodi, et meie oleme kogu aeg viimased küsijad, või on ikka võimalik seda protseduuri muuta ka selliselt, et me oleksime esimeste küsijate seas?
Aitäh teile! Kindlasti on. Meil on tõesti teatud reeglistik, et kõigepealt küsivad opositsioonierakonnad, iga kolmapäev üks opositsioonierakond küsib esimesena. Oleme juhatuses kokku leppinud ka selle, et ministrid vahelduksid ja erakonnad vahelduksid. Ei ole pingerida, kes peab olema eelviimane või viimane. Loomulikult see muutub, nii nagu ka te ise ütlesite. Ka teie isiklikult olete olnud selles nimekirjas palju kõrgemal kohal ja ma usun, et need head päevad tulevad ühel hetkel taas.
Läheme nüüd küsimuste juurde. Esimese küsimuse on esitanud Riigikogu liige Helle-Moonika Helme ning sellele vastab Vabariigi Valitsuse liige, riigihalduse minister Jaak Aab peaministri ülesannetes. Küsimuse teema on vaktsineerimine. Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea istungi juhataja! Lugupeetud minister Aab peaministri ülesannetes! Minu küsimustel on kaks märksõna, esimene on laste vaktsineerimine. Ma tegelikult oleksin tahtnud neid küsida minister Kiigelt või peaministrilt, aga kuna neid meil täna siin ei ole, siis ma palun, et äkki teil on mingisuguseid vastuseid anda. Me teame, et Sotsiaalministeeriumis on juba alates sügisest istunud koos töögrupp, kes on arutanud teemat "Väikelaste vaktsineerimine", me räägime [vaktsineerimisest] alates viiendast eluaastast. Meie ega avalikkus ei ole sellest mitte midagi kuulnud. Nüüd me kuuleme, et otsused on juba põhimõtteliselt vastu võetud ja läheb laste vaktsineerimiseks. Me oleme kuulnud siin ka propagandat, kuidas väikelapsed on süüdi selles, et nende vanavanemad jõululauas nakatuvad, ja väikesed lapsed nakatavad, kuigi me teame, et vaktsineeritud inimesed kannavad seda viirust samamoodi edasi. Seetõttu väita, et lapsed on need kõige suuremad süüdlased, ei ole vist väga õige. Aga me teame ka seda, et teie koalitsioonikaaslased ei kõhkle hetkegi, kas minna laste kallale või mitte. Ma küsin, milline on teie tunnetus selles küsimuses. Olete te valitsuse liikmena selle protsessiga nõus ning kas ja kuidas sellega üldse edasi peaksime minema?
Jaak Aab, palun!
Aitäh, austatud esimees! Lugupeetud Riigikogu liikmed! Hea küsija! Mis puudutab 5–11-aastaste laste vaktsineerimist – no eks me loeme uudiseid ja teame, mis maailmas toimub. Euroopa Ravimiametilt on loa saanud Pfizeri vaktsiini [manustamine] ka selles vanuses lastele. Meil Eestis on seda arutanud immunoprofülaktika komisjon, kes annab soovitusi vaktsiinide kasutuselevõtu ja selle kohta, millal need kasutusele võtta, ja ka muude asjade kohta. Immunoprofülaktika komisjon on soovitanud seda vaktsiini kasutada. Aga pean meelde tuletama, et mina ei tea, mida on Sotsiaalministeeriumi töörühmades räägitud. Seda mina kommenteerida ei oska. Kindlasti see teema on jutuks olnud, ka varasematel aruteludel on kogu aeg räägitud, et millalgi tõenäoliselt tulevad vaktsiinitootjad välja selliste vaktsiiniga, millega on võimalik vaktsineerida lapsi. Valitsuses on arutletud selle informatsiooni põhjal, mis meile on tulnud Terviseametilt, Ravimiametilt, immunoprofülaktika komisjonilt ja Sotsiaalministeeriumilt, ning me oleme samal seisukohal, nagu on soovitanud immunoprofülaktika komisjon. Tuletan jätkuvalt meelde põhimõtet, mis Eestis kehtib: kõigi puhul on vaktsineerimine vabatahtlik. Me oleme rääkinud ka sellistest põhimõtetest, et mingite kampaaniate korras laste vaktsineerimist me tõenäoliselt ei toeta. Põhiline koht, kus lapsi saab edaspidi vaktsineerida, on perearstikeskused. Ja kindlasti homme, kui meil tuleb vaktsineerimisest juttu valitsuskabinetis, antakse meile ka informatsiooni, kuidas need asjad edasi arenevad. Praeguse informatsiooni kohaselt need vaktsiinid, mis on mõeldud spetsiaalselt lastele, jõuavad Eestisse jõulude paiku – seda, kas jõulude eel või jõulude järel, ei oska täpselt veel öelda. Vastavalt sellele ajagraafikule ta kättesaadavaks tehakse. Kindlasti on siin oluline lapsevanema otsus, kas ta soovib vaktsineerida või ei soovi vaktsineerida. See on kindlasti vabatahtlik.
Nüüd üks täpsustav küsimus. Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh vastuse eest! Me teame küll, kuidas praegune valitsus seda vabatahtlikkust väga osavalt piirangutega reguleerib. Täiskasvanute ja teismelistega on kõik juba ilusti-kenasti läbi katsetatud, kuidas vaktsineerimistõendiga saab piirata nende ligipääsu [teatud kohtadele], eriti sellist sotsiaalset läbikäimist. Me tõenäoliselt näeme tulevikus, kuidas siis, kui väike laps küsib ema käest, et miks ma ei tohi minna mängutuppa sõbra sünnipäevale, ja ema ütleb, et kallikene, sa ei ole vaktsineeritud, hakkab laps nutma, karjuma ja jalgu trampima ning ütleb, et emme, ma tahan seda süsti saada. Te ütlesite, et vaktsineerimine on vabatahtlik, ja siit me jõuame teise küsimuse juurde. Euroopa Komisjoni juht Ursula von der Leyen on välja tulnud ideega, et Euroopa Liidus peaks tulevikus toimuma kohustuslik Euroopa Liidu kodanike vaktsineerimine. Kohustuslik! Jällegi, see küsimus oleks mul tegelikult peaministrile, kes on öelnud, et meil on kõige euroopalikum ehk kõige Euroopa-sõbralikum valitsus – me teame, et tegelikult see tähendab seda, et kõik, mis on Euroopas otsustatud, viiakse vastuvaidlematult ja sõnakuulelikult ka Eestis ellu. Meie seadused teatavasti ju nii-öelda sunniviisilist [vaktsineerimist] – me võime arutada teemal, kus on piir kohustuse ja sunni vahel – tegelikult ei luba. Kuidas valitsus kavatseb sellega edasi minna? Reformierakonna instinkt on teatavasti igas küsimuses Euroopa Liidu ja Euroopa Komisjoni poole hoida. Jällegi, ma küsin, milline on teie tunnetus selles küsimuses. Kas Eesti praegune valitsus kavatseb selle teemaga edasi minna vastavalt Euroopa Komisjoni ja Ursula von der Leyeni välja käidud ettepanekule? Mis meid, Euroopa Liidu kodanikke, aga ennekõike Eesti kodanikke, ees ootab?
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimuse eest! Tulen korraks veel laste vaktsineerimise juurde, kuna te kommenteerisite seda. Põhimõte, mida me oleme kabinetis arutanud, on see, et vaktsineerimistõend, mis automaatselt genereeritakse, tõenäoliselt ka laste puhul, ei hakka olema üheski avalikus kohas ligipääsu piiraja või lubaja, nii nagu see praegu on piirangute mõttes 12–17-aastaste ja täiskasvanud inimeste puhul. 12–17-aastastel on küll võimalus PCR-testi või antigeenitestiga [luba] saada. Mis puudutab kohustusliku vaktsineerimise mõtet – no ma mõistan tõenäoliselt ka Euroopa Komisjoni ja Ursula von der Leyenit. Ega see asi, mis meil siin kaks aastat on kestnud, ei ole kerge. Me oleme kõik need asjad läbi käinud, kõik need lained läbi käinud. Teaduslikud argumendid räägivad, et vaktsineerimine siiski aitab, eriti selles suhtes, kui raskelt inimene nakatumise korral põeb. Seda me oleme näinud puhtalt statistiliselt ka Eestis. Eks see on mure tuleviku pärast, arvestades ka seda, et jätkuvalt on oht uute tüvede tekkeks. Aga ma kinnitan üle, et Eesti valitsus ei ole teinud ühtegi otsust, mis tähendaks inimeste kohustuslikku vaktsineerimist, ja kindlasti ei ole [valitsusel] seda ka plaanis. Jääme selle põhimõtte juurde, nagu praegu on. Ma ei usu, et meie valitsus hakkaks lähiajal arutama kohustuslikku vaktsineerimist. Te teate, et tööandja saab [töötajatele] teatud tingimused esitada, kui ta teeb riskianalüüsi, olenevalt nakatumise levikust, töö iseloomust, kontaktsusest või sellest, mida peab tööandja tagama, olgu ta avalikus sektoris või erasektoris. Sellele riskianalüüsile tuginedes saab ta kasutada erinevaid usaldusmeetmeid, olgu see töökohal maski kandmine, olgu see distantsi hoidmine või midagi muud. Kaitsevägi on leidnud oma riskianalüüsi põhjal, et riigi julgeolekut on võimalik tagada siis, kui ei pea muretsema selle pärast, et inimesed pidevalt haigestuvad ja jäävad eneseisolatsiooni. Nad on püstitanud sellise nõude, et riigipalgalised Kaitseväe teenistujad peavad olema vaktsineeritud. See on iga tööandja riskianalüüsi küsimus. Ühtegi üleriigilist valitsuse otsust kohustusliku vaktsineerimise kohta ei ole tehtud ja ma ei usu, et seda ka tehakse.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Kert Kingo, palun!
Ma tänan, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud minister! Teie jutus on väga ilusad ja uhked loosungid, mis on reaalsusest täiesti erinevad. Päriselu on hoopis teine ja ma usun, et te teate seda. Kõigepealt ma ütleksin ära selle, et vaktsineerimiskampaania kohta teie ütlesite, et teie seda ei tee, ometi on just teie erakonna minister olnud selle propageerija ja algataja. Minu küsimus tuleneb sellest, et eilsel sotsiaalkomisjoni istungil tutvustasid teadusnõukoda, WHO esindaja ja Terviseameti esindaja omikrontüve. Seal käisid läbi sellised väited nagu "põgeneb immuunsuse eest", "omab paremat immuunsuse eest põgenemise potentsiaali" ning "läbipõdemise ja vaktsineerimise järgne immuunsus on vähem efektiivne". See tähendab seda, et vaktsineerimine või vaktsineeritus ja läbipõdemine ei kaitse selle tüve eest. Minu küsimus selles valguses omikroni sellise käitumise puhul on selline: milline on valitsuse plaan omikrontüvega seoses? Kas räägite ikka, et vaktsineerime-vaktsineerime, kuigi on teada, et see ei aita? Mis on teie plaan?
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimuse eest! Eks see uus tüvi on aktuaalne teema ja teadmist selle kohta väga palju ei ole. Seda tüve üritatakse üle maailma täpsemini sekveneerida, aru saada selle käitumisest, selle levimisest, selle mõjust. Ühtegi täpset andmekogu või -baasi või järeldust tegelikult tehtud ei ole, seda on meile rääkinud ka teadusnõukoda, seda on rääkinud eksperdid. Esialgsed vaated omikrontüvele – jah, ka mina olen neid lugenud ja muidugi lähtuvad neist ka meie teadlased –, vaadates rahvusvahelist teaduskirjandust, on sellised, et kiirem levik võib olla läbipõdenute puhul. Vaktsineeritute puhul pigem seda vastust ei ole. Eri eksperdid on öelnud, et vaktsineerimine peaks aitama vältida rasket haigestumist ka omikrontüve puhul. Informatsiooni on nii vähe, et mina ei hakka ilmatargaks ega väida, et see on niipidi või teistpidi. Homme on valitsuskabinetis kohal teadusnõukoja esindaja ja Terviseameti esindajad ning me saame jälle täiendavat informatsiooni. Eks selle info põhjal tulebki otsustada, mis edasi saab.
Suur tänu! Ma lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi teise küsimuse juurde. Selle esitab Riigikogu liige Priit Sibul ning sellele vastab majandus- ja taristuminister Taavi Aas. Küsimuse teema on elektri hind. Priit Sibul, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Suur rõõm teid sel nädalal siin näha. Ma loodan, et teil õnnestus eile vabatahtlikus korras lennujaamas ka see test teha, mida seal võimaldatakse. Aga nüüd küsimuse juurde. Austatud minister! Jõuluajal ei tahaks väga kuri olla, aga tundub, et peab. Mulle tundub, et valitsuse tegevust iseloomustab praegu kõige paremini sõna "jokutamine", kuigi teid tuleb tunnustada: teie isiklikult olete mõnes asjas initsiatiivi näidanud. Ma loen ette ühe jada, mis käib selle aasta kohta. Aprillis esitas Isamaa eelnõu 2022. aastaks planeeritud aktsiisi tõusu ärajätmise kohta. Valitsus tõesti asus seda sügisel toetama. Septembris esitasime eelnõu, millega soovisime tühistada elektrienergia taastuvenergia tasu tarbijatele ning katta taastuvenergia tasu tootjatele riigieelarve eraldisena CO2 emissiooni kvooditulust. Seda eelnõu ei pidanud koalitsioon mõistlikuks toetada. Oktoobris tegi Isamaa ettepaneku alandada ajutiselt gaasi-, elektri- ja soojusenergia aktsiisi käibemaks 20%-lt 9%-le, aga 23. novembril rahanduskomisjonis koalitsioonifraktsiooni liikmetest keegi seda ettepanekut ei toetanud. 2021. aasta novembris, möödunud kuul otsustas valitsus, et poole aasta jooksul kompenseeritakse tarbijale 50% ulatuses võrguteenuse tasu. Lisaks lepiti kokku, et luuakse toetusmeede vähem kindlustatud leibkondadele, elektri-, gaasi- ja kaugküttearvete osaliseks tasumiseks. No me näeme kõik, mis elektri hinnaga on toimunud, ja need meetmed, mis valitsus vastu on võetud, loomulikult, ma arvan, ei rahulda ka teid, kuulates teie järgmisi ettepanekuid. Mul ongi küsimus. Millisel kujul, mida ja kunas teie arvates juhtuma hakkab? Ja mida näeb kodutarbija oma arvetel?
Taavi Aas, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Austatud Riigikogu liikmed ja hea küsija! Nii nagu te ka ise konstateerisite, on teatud samme Vabariigi Valitsus tänaseks astunud. Paraku tõesti oleme olukorras, kus elektrihind on ka pärast neid samme löönud uusi rekordeid. Kahtlemata on sellel hetkel kohane vaadata otsa ka teistele meetmetele. Ma arvan, et kõige olulisem on see, milliseid meetmeid on võimalik kiiresti või võimalikult kiiresti rakendada. See peaks olema praegu tegutsemise aluseks. Kindlasti on olemas pikad meetmed, aga täiendavate energiavõimsuste turule toomine võtab aega ja see ei ole see, mis meid sellel talvel aitaks. Kiired meetmed, nii nagu ikka ja nii nagu te ka ise ütlesite, on maksumeetmed ja kompenseerimismeetmed. Maksumeetmed oleksid kõigile ühetaolised, kompenseerimismeetmed aga rohkem sihitud ja teostatavad kohalike omavalitsuste kaudu. Nende kohta on valitsus ka otsused teinud. Nüüd, nagu ma ütlesin, tõepoolest, elektrihind on jätkanud kasvamist ja uued meetmed oleks siinkohal kohased. Meie ettepanek on olnud, et neid võiks olla mitu, sest tõepoolest on nii, et ainult ühe meetmega on väga keeruline olukorda lahendada. Meie ettepanekud on olnud, ütlen veel kord, järgmised. Esiteks, vaadata üle käibemaksuküsimus, käibemaksu alandamine. Teiseks, arvestades seda, et nii kõrge elektrihind puudutab aina rohkemaid peresid, oleks ilmselt oluline üle vaadata ka see, mis on toetuse saaja piirsissetulek. Praegu on see 673 eurot ja tõenäoliselt oleks mõistlik seda tõsta, sest nii kõrged hinnad puudutavad aina rohkemaid peresid. Ja kolmas ettepanek võiks olla vaadata üle, mis toimub börsihinnaga ning kas oleks mõistlik ja võimalik seada ette lagi osale tarbijatele börsihinna maksimumi puhul.
Aitäh! Kuna küsija oli mures ka minu pärast, siis ma tänan selle eest. Jah, Tallinna lennujaamas on tõesti väga mugav testimisvõimalus loodud. Ma kasutasin seda võimalust ja sain täna enne tööpäeva algust teada oma testi tulemuse, see oli negatiivne. Aitäh teile! Priit Sibul, nüüd on teil võimalus täpsustavaks küsimuseks. Palun!
Aitäh, härra esimees! Nii nagu ma aru saan, saate te mõne aja pärast SMS-i ja peate siis uuesti testima minema. Vähemalt minul oli see mõne nädala eest niiviisi. Nii et oodake sõnumit ja saate uuesti minna. Aga ma jätkan küsimust ministrile. Me teiega olime eelmises valitsuses ühes töögrupis ja ma tean, et te olete siiras ja heatahtlik inimene. Kui ma aga vaatan neid sõnumeid, mida praegu teilt kuulen, siis ilmselgelt olete te sattunud halba seltskonda ja võtate eeskuju valedelt inimestelt. Möödunud nädala lõpus, kui haridus- ja teadusminister tuli välja eestikeelsele haridusele ülemineku tegevuskavaga, teatas ta muu hulgas, et koalitsioonipartneritega ta seda läbi ei ole rääkinud. Tegemist oli kommunikatsiooniplaaniga. Nüüd, kui ma vaatan seda ettepanekut, millega te olete välja tulnud – energiakandjate käibemaksu alandada –, siis kahjuks paistab, et te unustasite lisaks koalitsioonipartneritele läbi rääkida ka oma erakonnaga. Muidu vaevalt et inimesed oleks 23. novembril hääletanud selle ettepaneku vastu, nagu nad rahanduskomisjonis tegid. Ma väga soovitan lisaks koalitsioonipartneritele ka oma erakonna fraktsiooni liikmetega suhelda, et nad neid ettepanekuid saaksid toetada. Mul ongi küsimus, et millal te plaanite selle pingpongi koalitsioonis lõpetada. Pingpongi on mõtet mängida opositsiooniga – meil on palju häid ja toredaid ideid ja on loogiline, et neid on lihtsam välja käia kui realiseerida –, aga teil omavahel koalitsioonis pole mõtet seda teha. Te võiksite välja käia ikkagi neid plaane, mida te olete võimelised läbi arutama ja ka realiseerima, et need inimeste arvetel ja elus kuidagi kajastuksid. Mul on küsimus: mis te arvate, kuhu te homme oma ettepanekuga jõuate? Mida te loodate valitsuses saavutada? Ja kui valitsusse tuleb Isamaa samasisuline eelnõu, siis kas te plaanite seda toetada?
Taavi Aas, palun!
Aitäh! Tegelikult pingpong on väga tore mäng ja seda võib ka sõpradega mängida. Ei pea kindlasti olema teine teisel pool rindejoont, et toredat mängu mängida. Ma arvan, et kõigiga võib mängida. Nüüd te ühelt poolt küsite minu käest, mis ma arvan, mida me peaksime tegema, ja teiselt poolt ütlete, et enne peaks vastused läbi arutama ja siis vastama. Paraku elu on natukene teistsugune, elu on natukene kiirem. Kahtlemata on mul ministrina kohustus minna valitsusse ettepanekutega, mida antud olukorras oleks võimalik teha, mida oleks võimalik ette võtta, millised oleksid need kiired meetmed, mida me peaksime võtma. Ja nende ettepanekutega ma kahtlemata homme Vabariigi Valitsusse ka lähen. See, kas kõik meetmed saavad Vabariigi Valitsuse ja koalitsioonipartneri heakskiidu, selgub homme. Pärast seda saan ma ka teie küsimustele vastata, et kuidas läks.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Ma pean täiendama eelnevat küsijat sellega, et meie erakonna volikogu võttis juba oktoobrikuus vastu omapoolsed seisukohad ja ettepanekud eelseisvaks talveks. Juba siis me nägime, et elektrienergia hinnad hakkavad tõusma rekordilistesse kõrgustesse. Kuidas neid alla tuua? Me esitasime terve pika nimekirja võimalikest meetmetest, alates börsilt lahkumisest ning lõpetades teatud maksude ja tasude alandamise või likvideerimisega. Nii et ettepanekuid on valitsusele tegelikult teinud mitte ainult Isamaa, vaid ka Eesti Konservatiivne Rahvaerakond juba terve hulk kuid tagasi. Mida valitsus ei ole teinud, on see, et ta pole ühtegi – mitte ühtegi – nendest ettepanekutest arvesse võtnud. Selline väike täiendus. Teie vastused muidugi kõnelevad seda, et teie ettepanek on, et kõik tarbijad võtaksid külma ilmaga mütsi peast ära ja läheksid ametiasutuste ukse taha kerjama. Ma arvan, et see ei ole kõige konstruktiivsem lähenemine ja valitsusel on ikkagi vaja ajusid liigutama hakata, et elektri hind külmal talvel alla tuua. Minu küsimus on natuke teisel teemal. Me kõik mäletame seda 2019. aasta sügistormi, kui Võru linn ja selle ümbruskond jäid mõneks ajaks ilma elektrita. Missugune on valitsuse praegune kriisiplaan juhuks, kui näiteks meie idanaaber teatab veebruarikuus, et tal ei ole elektrienergia ülejääki ja seetõttu on ta sunnitud Eesti oma vooluvõrgust välja lülitama, ja meie oma tootmisvõimsustega samuti toime ei tule? Missugune on valitsuse kriisiplaan? Kas meil on olemas generaatorid haiglatele ja teistele elutähtsatele keskustele? Kuidas me varustame elektriga sellisel juhul suuri magalarajoone ja nii edasi?
Taavi Aas, palun!
Aitäh! Kahtlemata on kriisiplaanid elektrikatkestusteks olemas. Mis puudutab idanaabri tegevust, siis tegelikult täna me oleme olukorras, et sealt tuleb väga vähe elektrit meie elektrikaubandusse. Nii et praktiliselt selline olukord, mida te kirjeldasite, on Eestis juba kujunenud. Ma arvan, et oleks väga hea, kui seda kaubandust oleks praeguses olukorras rohkem, ja ma loodan, et me suudame ka siin kolme Balti riigi vahel kokku leppida, et seda kaubandust suurendada. Eelkõige on seda kokkulepet vaja Leeduga. Nüüd sellest, mis puudutab plaani juhuks, kui elektrienergiat on vähe. Jah, loomulikult on kriisiplaanid välja töötatud. See ei tähenda kindlasti seda, et eelisjärjekorras peavad oma generaatorid käima panema haiglad. Kõigepealt puudutab see ikkagi – juhul, kui peaks tekkima olukord, et meil on päriselt energiadefitsiit – loomulikult suurtarbijaid, eelkõige nemad peavad hakkama oma tarbimist vähendama. Haiglateni me jõuame kindlasti kõige viimases järjekorras ja ma loodan, et seda aega ei tule meil kunagi. Ma pean väga õigeks seda otsust, mille tegi eelmine valitsus: 1000 megavatti tootmisvõimsust peab Eesti Energial olema reservis. See oli ääretult oluline otsus ja ma arvan, et see otsus aitab meid praegu ja kindlasti aitab ka tulevikus.
Suur tänu! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kolmanda küsimuse juurde, mille esitab Riigikogu liige Helmen Kütt. Sellele vastab sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo ja küsimuse teema on inimeste toimetulek. Helmen Kütt, palun!
Suur tänu, austatud eesistuja! Lugupeetud sotsiaalkaitseminister! Teie töövaldkonnas ja teie töölaual on väga palju erinevaid teemasid ja nendest kindlasti üks olulisi on ka inimeste toimetulek. Pean silmas riiklikku meedet, toimetulekutoetust. Tänaseks on kujunenud olukord, et riigihalduse minister tegeleb suhtelises vaesuses elavate perede energiakulude kallinemise mõju määrusega, samas toimetulekutoetus kui meede on teie laual. Kas te kaalusite riigieelarve läbirääkimistel ka toimetulekupiiri tõstmise mõtet? See oleks kõige lihtsam võimalus aidata suuremal hulgal hättasattunud inimestel toime tulla praeguse hinnatõusu, energiakriisi ja kõige sellega, mida hinnad inimeste elu ja toimetulekuga tegelikult teevad. Esitasime eelarve menetluse käigus selle kohta ka muudatusettepaneku, kahjuks see siin saalis toetust ei leidnud. Tõsi, toetasid opositsioonierakonnad, sest nemad mõistsid, et näiteks toimetulekupiiri, mis praegu on 150 eurot esimese pereliikme puhul, tõstmine kas või 20 euro võrra ehk 170 euroni aitaks tagada juba seda, et lastega peredel, kus iga järgmine [alaealine] pereliige on 20% suurema summa saaja, oleks kergem hakkama saada. Aga see aitab ka üksi elavaid eakaid. Olukorras, kus meil järgmine aasta tõuseb pension – tõsi, koefitsiendi järgi, mitte valitsuse otsuse järgi teha erakorraline pensionitõus baasosa suhtes – ja keskmine pension on tulumaksuvabastuseta, on eakatel tegelikult päris keeruline hakkama saada ja toimetulekutoetus oleks üks [abi]meede. Kas te selle ettepaneku esitasite? Kahjuks on praegu see, mida riigihalduse minister teeb ja mis on väga õige tegevus, jäänud takerduma ja sotsiaaltöötajad on mures töökoormuse pärast, mida see neile kaasa toob.
Signe Riisalo, palun!
Aitäh, hea esimees! Lugupeetud Riigikogu liikmed! Need on väga õiged küsimused, proua Helmen Kütt, mis te esitasite. Teemade pakett, mida te puudutasite, on üsna lai. Tulen [kõigepealt] toimetulekutoetuse juurde. Riigi eelarvestrateegia läbirääkimiste eel viisin ma valitsusse memorandumi, et toimetulekutoetuse määramisel võetaks arvesse ka eluasemelaenu komponenti. Kui me kevadel riigieelarvet tegime, siis me elasime natukene teistsuguse prognoosi teadmises ja jäime konservatiivseks. Me ei teadnud tollel hetkel ka seda, missugused ootamatud muutused energiahinnaga toimuma hakkavad. Seetõttu reageeris valitsus üsna kiiresti, kui riigieelarve oli juba lõpusirgel, ja leiti lahendus, kuidas inimestele, kes elavad suhtelises vaesuses, või leibkondadele, kes elavad suhtelises vaesuses, appi tulla. On tõsi, et valitsus otsustas Jaak Aabi kaudu lahendada selle meetme korraldamise ja rahastamise. Küll aga on meie ministeerium ja ka meie valitsemisala STAR-registri näol sinna kõrvale appi tulnud. Mida me selles eelarves järgmiseks aastaks teinud oleme, on teie nimetatud üksi elavate pensionäride raskema olukorra leevendamine. Leevendame seda ühekordse toetusega, mis on 85 eurot suurem, kui see on olnud varasematel aastatel. Rääkides veel toimetulekutoetuse suurendamisest, siis on tõsi, et toimetulekutoetuse piiri tõstmine näiteks 10 euro võrra oleks riigieelarvele üsna marginaalne kulu ehk pool miljonit. Kui seda tõsta 20 eurot, siis me päris matemaatilist korrutust teha ei saa, see kulu kasvab rohkem kui kahekordseks. Aga järgmise aasta riigieelarve läbirääkimistel, nagu ma ka varem infotunnis olen öelnud, me selle teema arutamist kindlasti vajalikuks peame ja mina selle valitsusse läbirääkimisteks viin. Toimetulekutoetuse kohta pean ma siiski ütlema seda, et nii nagu varasemad viis aastat on toimetulekutoetuse saajate arv kahanenud, on see arv kahanenud ka kahel viimasel kuul. Näiteks oktoobris kahanes 16,5% nende leibkondade arv, kes toimetulekutoetust taotlesid ja said, ning novembris 11%. Loomulikult saab sellest teha mitmeid järeldusi. Kõigepealt see, et toimetulekutoetuse saajad elavad tihti üürikorterites, kus on fikseeritud hinnaga energiapaketid. Aga teisalt me teame, et paremini läinud majandus tähendab suuremaid sissetulekuid ja siis hakkab toimetulekupiir tõesti ... [[Juhataja helistab kella.]].
Ja nüüd täpsustav küsimus. Helmen Kütt, palun!
Suur aitäh selle vastuse eest! Ma tean, et Sotsiaalministeeriumi ametnikud peavad seda varianti, toimetulekupiiri tõstmist, väga mõistlikuks. Ma ei ole eriti kindel, et see määrus, mis praegu on kooskõlastusringil – oodatakse väga kiiret tagasisidet ka linnade ja valdade liidult, omavalitsustelt, sest 30 probleemi toodi sellega seoses välja –, väga palju odavam tuleb. Ka need lahendused, mis puudutavad STAR-i täiendust, et see oleks olnud kiirem ... Täpselt sama kiiresti oleks saanud valitsuse istungil eelarve lugemiste vahel, teades, milliseks olukord muutub, võtta vastu otsuse ja oleks toimetulekupiiri tõstmise teel olnud suuremale hulgale inimestele [tagatud] juurdepääs paremale toimetulekule. See oli [eelmise küsimuse] kommentaariks. Minu teine küsimus puudutab kallinevaid hooldekodukohti. Te olete ajakirjanduses välja toonud just nimelt nende maksumuse tõusu. Väga paljudes kohtades [kallineb kohatasu] 1. jaanuaril, osas kohtades 1. aprillil, sest siis tõuseb natukene ka pension. Te olete ajakirjanduses ühes intervjuus välja toonud, et sellega tegelemine on kohalike omavalitsuste ülesanne. Samas olete ka öelnud, et see on valitsuse järgmise aasta prioriteet. Selles eelarves, mis on esitatud Riigikogule vastuvõtmiseks, ei ole mitte ühtegi meedet selleks, et omavalitsused saaksid omavahenditest rohkem abistada neid inimesi ja nende lähedasi, kes on hädas kohamaksu maksmisega, või et – mis veel parem – omavalitsused saaksid luua uusi teenuseid, et inimesed ei peakski minema hooldekodudesse. Ma mõistan, et see on omavalitsuste kohustus, aga omavalitsuste kohustused ulatuvad alates lume lükkamisest oi-oi-oi, kui paljude asjadeni. Öelda lihtsalt, et pöörduge omavalitsusse, nemad lahendavad probleemi – nad kindlasti üritavad seda, aga uuringud on näidanud, et kõike nad ei suuda. Seega, miks ei ole [riigieelarves] mitte midagi, mis puudutaks omavalitsustele antavat toetust?
Signe Riisalo, palun!
Aitäh täiendava küsimuse eest! Jaa, kohalike omavalitsuste roll hoolekandes on väga suur. Omal ajal, 1995. aastal, kui hoolekandeseadus vastu võeti, jäeti just selle loogika järgi hoolekandelise tegevuse, eeskätt üldhooldekodude tegevuse korraldamine ja vajaduse korral nende rahastamine, aga ka koduteenuste osutamine inimestele, kes vajavad abi ja tuge kodus toimetulekuks, et nad ei satuks institutsionaalsele hooldusele, kohaliku omavalitsuse rolliks. Järgmisel, 2022. aastal kohalike omavalitsuste tulubaas siiski olulisel määral suureneb. Kohalikel omavalitsustel on võimalik oma eelarveid planeerida nii, et nad vaataksid senisest rohkem ka hoolekande poole. Teise külje pealt tuleb öelda, et ka Euroopa Sotsiaalfondi vahendid on jätkuvalt kohalikele omavalitsustele toeks. Väga spetsiifiliselt oleme võtnud sihikule Ida-Virumaa kui piirkonna, mille kohta me teame, et seal on sotsiaalprobleemid mõnevõrra suuremad. See, mis puudutab eelarvet ja tõsiasja, et pikaajalisele hooldusele või üldhoolekandele laiemalt ei ole planeeritud järgmiseks aastaks ressursse, on tõsi ja kahetsusväärne. Küll aga pean meelde tuletama, et kahjuks ka eelmised ministrid, teades 2015. aasta rakkerühma ja Maailmapanga analüüsidest, et meil jääb mitmeid kümneid miljoneid eurosid vajaka, et inimeste elujärge parandada ja kohalikke omavalitsusi selles toetada, on tegelikult jäänud hüüdja hääleks kõrbes. 45 miljonit oli summa, millega ma käisin kabinetis, et pakkuda komponendipõhist rahastusmudelit koos omastehooldajate abipaketiga, mis oleks toonud leevendust omastehooldajatele nii puhkuse kui ka sotsiaalmaksu küsimustes. Aga taas kord me tegime seda eelarvet teadmises, et meie majandusel ei lähe nii hästi, kui tegelikult läks. Olen mitme valitsusliikmega kokku leppinud, et minu järgmise aasta prioriteet sotsiaalkaitseministrina on lahendada pikaajalises hoolduses need kaks mainitud probleemi: omastehooldajate toetamine ja komponendipõhine üldhoolekandeteenuse rahastamine. Aga vaieldamatult hinnad tõusevad ja valu tuleb nii lähedastele kui ka kohalikele omavalitsustele. Ma usun, et tulubaasi üldine suurenemine aitab kohalikel omavalitsustel siiski toime tulla.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud sotsiaalkaitseminister! Küsimus on inimeste toimetulekus. Eelnevad vastused ja ka hea kolleegi küsimused puudutasid suuresti neid inimesi, kes on juba praegu nende hulgas, kes tulevad halvasti toime. Aga seoses energiahinna tõusuga me näeme juba praegu, kuidas siiani kenasti toime tulnud inimesed ei pruugi enam lähiajal oma eluga hakkama saada. Tõepoolest, kui praegu õhtusel ajal sõita ringi näiteks magalarajoonides, siis on selline tunne, nagu oleks meil sõda, sest magalarajoonide aknad on kõik pimedad. Inimesed on juba viidud kusagile selle piirini, et nad ei julge isegi lampi põlema panna. See on täiesti mõistetav, sest need süsteemid, mis seni on üles ehitatud, on väga jõhkrad. Kui seni kenasti toime tulnud pered jäävad näiteks elektri eest võlgu, siseneb kohe protsessi kohtutäitur ja arestitakse inimeste pangaarved, minnakse nende vara kallale. Seda on võimatu väärata ja kõik need inimesed langevad teie sotsiaalkaitsesfääri. Ma tsiteerin teie kõrval istuvat ministrit Taavi Aasa, kes enne ütles, et ministrina on temal kohustus praeguses olukorras minna valitsusse ettepanekutega, kuidas seda olukorda lahendada. Te siin enne, vastates heale kolleegile Helmen Kütile, rääkisite selliseid pikki plaane, aga praegu on vaja kiiret reageerimist. Ma küsin, kas ja kuidas sotsiaalkaitseminister on plaaninud minna valitsusse, milliste ettepanekutega on ta plaaninud minna valitsusse, et mingeidki meetmeid vastu võtta, abistamaks Eesti inimesi, kui nad jäävad hätta ega suuda elektri hinna tõusuga ja muude sellega seonduvate kuludega hakkama saada, toime tulla.
Signe Riisalo, palun!
Aitäh, proua Helle-Moonika Helme, küsimuse eest! Valitsus on eeskätt kollegiaalne organ ning me teeme otsuseid ja valikuid ühiselt, sest ka inimesed, kellest me räägime, on meie kõigi ühised inimesed. Samamoodi on riigieelarve meil kõigil ühine. Valitsus juba selle aasta septembrikuus arutas, mismoodi inimestele energia hinna tõusu kompenseerima hakata. Otsused, mis valitsus ühiselt on teinud, on järgmised: elektriaktsiisi tõusu ärajätmine, elektri võrgutasu 50%-line alandamine ning täna juba mitmel korral räägitud kuni 37 miljoni eurone abipakett, mis aitab peredel, kelle sissetulek jääb alla 673 euro ühe pereliikme kohta – ja koefitsiendiga arvutused sealt edasi –, saada hinnatõusu leevendamiseks täiendavat tuge kuni 80% sellest tõusust. Mis valitsuse edasisi samme puudutab, siis ma saan kinnitada, et homme on valitsuskabinetis planeeritud arutelu, kus vaadatakse laiemalt, kuidas tagada elektri hinna stabiilsus tulevikus – mida on võimalik teha lähitulevikus. Ühtlasi me kindlasti arutame ka seda, kas piir 673 eurot on mõistlik või me peaksime ka siin minema suuremat hulka leibkondi abistama ja toetama meetmega, mis on valitsusel juba olemas. Ma klaarin ära ka saalis õhku jäänud informatsiooni. Elektrienergia hinna leevenduse meede on juba jõus ja osalt ka rakendunud. Sõltub kohalikust omavalitsusest, kas nad on valmis, kas nad on personali suutnud palgata. Takistusi taotluste vastuvõtmiseks ja ressursside väljamaksmiseks ei ole. Määrus on kehtiv ja jõus. Aitäh!
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi neljanda küsimuse juurde. Selle esitab Riigikogu liige Rene Kokk ja sellele vastab riigihalduse minister Jaak Aab peaministri ülesannetes. Küsimuse teema on riigiteenuste kättesaadavus. Rene Kokk, palun!
Suur aitäh, austatud esimees! Lugupeetud minister, hea Jaak! Küsin sinu kui riigihalduse ministri käest. Me siin alles hiljuti lugesime, kuidas PPA sulgeb 11 linnas mõneks päevaks nädalas oma teeninduskeskused – need jäävad lahti kolmeks päevaks nädalas. Uuest aastast lähevad kolmele päevale üle Kuressaare, Paide, Rapla, Jõgeva, Põlva, Võru, Valga, Viljandi ja mitmed teised. Teame, et varem on juba ka Transpordiameti, endise maanteeameti bürood viidud maapiirkondade tõmbekeskustes väiksema lahtiolekuaja peale. Loeme uudistest, millised on juba praegu järjekorrad teeninduskeskustes, peamiselt passide ja ID-kaartide saamisega seoses. Ja siis loeme, et PPA identiteedi ja staatuste büroo valdkonna koordinaatori sõnul toob lahtiolekuaegade lühendamine ja personali vähendamine arvatavasti kaasa teenindussaalides ooteaja pikenemise – ütlen vahele, et see on juba praegu pikk –, aga senine kogemus on näidanud, et kliendid on mõistvad ja ka [PPA] töötajad on korraldusega enamjaolt rahul. Milline on sinu nägemus? Kas see on ikka paremini hoitud Eesti ja õige käik Eestile, et me selles suunas liigume? Meil on täna juba ainuüksi [juhi]lubade tegemise eksamiteks järjekorrad veebruari-märtsini üle Eesti, inimesed sõidavad oma passe ja ID-kaarte tegema üle Eesti. Ja nüüd me võtame teenust veel [vähemaks], viime selle maapiirkondadest kaugemale. Kas see ikka on mõistlik käik? Kas on mingeid plaane seda pidurdada ja õigetele rööbastele tagasi pöörata?
Jaak Aab, palun!
Tänan, austatud esimees! Hea küsija! Jah, kui nüüd vastata kogu sellele probleemile pikalt ja sisukalt, siis on muidugi sellel mitu nurka. Kindlasti niisuguse letiteenuse vajadus väheneb aja jooksul pidevalt. Me oleme sellesse ju ka riigina panustanud, olles arendanud e-teenuseid ja digiriiki. Mina käisin ka hiljuti passi ja ID-kaarti tegemas. Mul letti ei olnud vaja minna, mul oli vaja fotot uuendada. Läksin boksi, kuhu mind suunati, tegin foto ära ja andsin sõrmejäljed, siis läksin koju ja tegin e-teeninduses oma taotluse korda ning lõpuks läksin [dokumentidele] lihtsalt järele. Tegelikult me oleme siin ikka aastakümneid vaeva näinud, et selline asi üldse toimiks. Paljud riigid ei oska sellest unistadagi. Mis puudutab seda, kuidas see teenus on maakonnakeskustes kättesaadav ja kas tekib probleeme – seda ma kindlasti tähelepanelikult jälgin. Ma ei taha kuidagi vastutust kellelegi teisele lükata, sest riigihalduse minister vastutab ka selle eest, et piirkondades, regionaalpoliitikas inimeste heaolu ja teenused ei halveneks. Kui me asendame need e-teenustega, siis kindlasti võivad teatud hetkel tekkida järjekorrad. Ma ei ole sellist analüüsi teinud, aga kindlasti tahan [seda] siseministrilt küsida. Mida siseminister mulle on vastanud? Kõigepealt, ka mina ei poolda selliste protsentidega kokkuhoiukavade tegemist. Selle valiku ees me olime kevadel riigi eelarvestrateegias, oleme kriisi ajal teinud väga suuri kulutusi ja eelarve on miinuses. Me teame selle põhjust. Siis olid need valikud kindlasti raskemad. Koostati kokkuhoiukava. Rene, sa tead ise, et tegime selliseid riigireformi kavasid ja ümberkujundamisi niimoodi korralikult läbi analüüsitult, vaatasime otsa ka dubleerimistele ja tugiteenustele. Mina pooldan sellist lähenemist. Aga sellises kriisi olukorras RES-i tegemisel tulid need protsendid. Siseministeeriumi puhul me kokkuhoiuülesannet vähendasime. Nii palju[, nagu algselt plaaniti,] nemad oma eelarvet vähendama ei pidanud. Nad otsisid oma struktuuri seest kohti, kus kokku hoida oli võimalik. Kokkuhoidu peab alati otsima, riigiaparaat peab alati kokkuhoidu otsima. Ja nüüd ma ütlen, millist protsessi mina oleksin eelistanud. Siseminister on kinnitanud, et inimeste turvatunnet, mis puudutab tegevpolitseinike või lausa konstaablite tegevust maapiirkondades, kuidagi ei halvendata. Täpselt niisamuti Päästeameti komandode reageerimiskiirust keegi vähendada ei kavatse. Seda, kas see täpselt niimoodi läheb, ma tähelepanelikult jälgin. Ka teenindussaalide kohta tuleks teha analüüs, et kui palju see raskendab ligipääsu ja kas tõesti tekivad [järjekorrad]. Mina tean, et pigem on [pikad] järjekorrad suuremates keskustes nagu Tallinnas, Tartus ... [[Juhataja helistab kella.]] ... ja mitte nii pikad maakonnakeskustes. Aga kindlasti ma seda infot uurin.
Ja nüüd täpsustav küsimus. Rene Kokk, palun!
Aitäh, hea esimees! Hea minister! Selles mõttes, Jaak, ma olen sinuga nõus. Ma usun, et sa tõesti sedasi mõtled ja vaatad, sul on süda õige koha peal, selles ma ei kahtle. Aga mure on tõsine, sest tegelikult järjekorrad on juba praegu, see on fakt, ka väiksemates kohtades. Nimelt, Raplaski ulatuvad juba praegu liikluseksamite järjekorrad veebruari-märtsini, kuigi viimased aastad on lubatud, et see kohe-kohe laheneb. See on ainult jutuks jäänud. See, et inimeste turvatunne ei vähene, ei vasta tõele. Tegelikult väheneb küll ja ka Päästeamet on löögi all. Teine küsimus on mul selle kohta, kas teil on ka mingi uuring. Mind teeb väga murelikuks see, et me väga kergekäeliselt nende sulgemistega tahame lükata kogu selle tegevuse inimeste kanda. Me oleme juba kinni pannud laupäevased teenused, laupäeviti enam teenust ei saa. Ma ei tea, mismoodi tööinimene peab seal käia saama, sest enamik teenuseid on kättesaadavad vaid tööpäevadel. Laupäeviti pole enam isegi mitte kahe-kolmetunnist ajaakent – ei Transpordiameti teenustes ega ka muudes asjades. See on iseenesest täiesti vale ja ma ei tea, mismoodi inimesed, kes tööl käivad, peaksid seal käia saama. Me tahame veel, et tööhõive oleks hea. Aga omaette küsimus on, kas keegi on arutanud ka selle [seost rohepöördega]. Kogu aeg räägitakse, kuidas me liigume kangesti rohelisema Euroopa poole ja keskkonnasäästu ja asjade poole, ja nüüd me paneme need maapiirkonna inimesed sõitma. Autosõit, auto amortisatsioon, tema enda tööaeg, teede kulumine, kütusekulu, saastamine, oht liikluses sellepärast, et inimesed sõidavad. Selle asemel me räägime praegu siin 11 inimesest, kelle PPA koondab. Selle asemel, et hoida Eestis 11 inimest palgal edasi – see on loomulikult kulu, ma ei vaidle vastu –, pannakse kümned, sajad kui mitte tuhanded inimesed sõitma iga päev mööda teid ja siis me räägime, et liigume rohelisema Euroopa poole. Kas on mingi uuring ka all, mis nende 11 inimese koondamine lõpuks näiteks keskkonna jalajäljele teeb nende inimeste arvel, kes hakkavad iga päev sõitma ja teenust tarbima üle Eesti?
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimast! Minu teada sellist konkreetset uuringut ei ole maapiirkonna inimeste liikumise ega selle kohta, kui nende liikumine on suurem ja sõitmine on suurem, tehtud. Ma kindlasti pööran sellele küsimusele tähelepanu ja teen selle analüüsi. Kuidas siis öelda? Ma üritan suhteliselt otsekoheselt rääkida, kuidas need kokkuhoiukavad tehti ja kuhu jõuti. On ju niimoodi, et eelarvestrateegia koostamisel plaaniti teatud eesmärk, mida kõik ministrid pidid oma valdkonnas vaatama ja tegema seda juba kevadel. Ma olen nii ministritele kui ka avalikkuses öelnud, et kui me jõuame tegevtöötajani ja peame tema koondama, siis see pole õige kokkuhoiukava. Kokkuhoidu tuleb otsida mujalt. Kui teenus, mis pole letiteenus ja mis järjest rohkem suundub e-teenuste, iseteeninduse ja digiriigi teenuste juurde, tekitab teatud maapiirkondades probleeme, siis selle küsimuse ma kindlasti tõstatan. Eks meil tulevad ju ka järgmised eelarved ja järgmised ülevaatamised ning olen ka siseministriga nõus seda arutama. Me oleme neid plaane siseministriga tegelikult päris palju arutanud, alates juba kevadest, ja ta on andnud informatsiooni nii kabinetile kui ka näiteks minule, kuidas kokkuhoiutemaatika on arenenud. Kõik algas niisugusest üldisest protsessist, siis said ministeeriumid kava ja tegelikult see realiseerub alles praegu, ka seesama küsimus, mis puudutab teenindussaale. Kindlasti kavatsen [olukorda] jälgida. Olen üritanud kabinetis teha kõik, mis puudutab maapiirkondade teenuste kättesaadavust või arengut – ja natukene positiivseid märke on siiski viimasel ajal näha –, et see ei pöörduks teisipidi, negatiivseks.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Austatud minister! Te püüdsite siin tõestada ja põhjendada, kui hea idee on teenindusletid kinni panna ja sulgeda paariks päevaks nädalas. Mind te küll ei veennud. Mind hämmastab, et te ütlete, et olete valmis siseministriga arutama nüüd, kui Politsei- ja Piirivalveamet on juba avalikult teatanud uuest töögraafikust ja inimeste koondamisest. Aga teie hakkate arutama ja analüüsima. See on ülimalt kummaline. Ma ei saa aru ka sellest, et kui kevadel oli kriisiolukord ja te ütlesite, et peab kärpima, siis nüüd sügisel eelarve koostamisel, kui me kõik teame, et majandus kasvab rekordkiirusega, tulusid laekub eelarvesse oluliselt rohkem, sadades miljonites rohkem, kui RES-is oli planeeritud, läheme me ellu viima sellist kärpekava, millega maapiirkondades täiesti arulagedalt avaliku teenuse kättesaadavust piirame. Me sunnime inimesi tegema täiendavaid kulutusi ja suurendama keskkonnajälge, teades, et tegelikult sügisel eelarve koostamisel on olemas võimalused, et teenindus [maapiirkondades] säilitada. Tänaseks on kujunenud niisugune olukord, et kõikidel nendel ametkondadel on piirkondades erinevad lahtiolekuajad: PRIA-l on oma ajad ja mitte kõikidel päevadel, maanteeametil on oma päevad, Politsei- ja Piirivalveametil on oma päevad. Inimene ei orienteeru enam maakonnakeskuses, mis päevadel millist teenust on võimalik saada. Me siin mõtleme, kas see on mõistlik või ei ole mõistlik. Ma ei hakka rääkimagi sellest, et kärbitakse maakondlikke ühistranspordiliine, mis omakorda halvendab maakonnakeskustesse jõudmist. Rääkimata käimlate ja prügikonteinerite likvideerimisest riigiteede ääres selles teeme-ära-riigis. Minu küsimus on: kui palju me sellega riigis kokku hoiame? Ja kas on võimalik veel 1. jaanuarist seda olukorda muuta? Praegu on veel kuu aega aega.
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimast! Ma ütlesin, et iga minister on oma valdkonnas neid kavasid veeretanud. Mida me suutsime sügisel teha? Ma ei tea, kas see oli suur või väike samm, aga Siseministeeriumi kokkuhoid muutus umbes poole väiksemaks. See oli meie poliitiline tahe ja selle me suutsime realiseerida, muidu oleks võib-olla olnud valus. Kas valitsus eelarvet koostades sai ette näha selliseid kenasid kasvunumbreid? Ega otseselt ei saanud. Selle me teeme Rahandusministeeriumi prognoosi põhjal, nagu hea küsija teab, mis on alati ka suhteliselt konservatiivne. Ja see, mis sel aastal juhtus ja laekub praegu, järgmist aastat ju kuidagi ei aita. Küsija teab seda täpselt niisamuti. Ta aitab katta tekkinud miinust võib-olla ainult konkreetsel aastal, järgmiseks aastaks ta enam lisakulusid teha ei võimalda ja lisatulusid ka ei anna. Aga kui see olukord jätkub ja maksulaekumine, paistab, et isegi ületab [Rahandusministeeriumi] prognoose, nagu vahetevahel juhtub, siis tuleb need kitsaskohad kindlasti lauale võtta. Ma ütlesin, et mina vastutusest kõrvale ei põikle. Ma tahan need kavad ikka tõsiselt läbi vaadata, nii nagu Rene Kokk küsis, et kuidas nende teenindussaalidega on. Kirjeldatud situatsioon, et nad kõik töötavad erineval ajal, on jabur. Ma tean, et küsija ei ole eriti optimistlik riigimajade suhtes, ja Viljandi esimene [riigimaja] ei kukkunud võib-olla kõige paremini välja. Tunnistan seda. Aga eks me läheme paremaks. No Viljandis on see häda, et PPA asub hoopis teises kohas. Tekivad need, ütleme, teenuslett ja infotöötaja. Tihtipeale tuleb inimest aidata võib-olla iseteeninduses või e-teenuse kasutamisel sealsamas kohapeal, tal ei olegi konkreetset ametnikku vaja, et ta peaks kusagile leti juurde üldse minema. Me üritame töötada selles suunas, et see oleks mugavamalt kättesaadav, ja riigimajad maakondades koondaksid mitme asutuse esindused ühte või kahte kohta. Aga see on hea mõte, ma panen selle kindlasti kõrva taha. Ma ei ole viimasel ajal neid vastuvõtuaegasid jälginud. Ja nii nagu küsija ütles, et kas siiski ei oleks võimalik vaadata nendele teenindusaegadel otsa ja teha nii, et tööinimesel oleks ka laupäeval võimalik mingil ajal sinna pääseda – ma arvan, et see on päris hea mõte.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi viienda küsimuse juurde. Selle esitab Riigikogu liige Heiki Hepner ning sellele vastab majandus- ja taristuminister Taavi Aas. Teema on kriisimeetmed. Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea esimees! Austatud minister! Eile murti maagiline piir ja elektri hind ületas 1000 eurot megavatt-tunni eest. Hetkel on hind üle 600 euro megavatt-tunni eest, kuid päeva keskmine tuleb eilsega enam-vähem võrdne. Kokkuvõtvalt võib ütelda, et tegemist on täiesti pöörase hinnaga. Kui siia juurde lisada veel energiakandjad, siis on hinnang lihtne: me oleme uues kriisisituatsioonis ja selle nimeks on energiakriis. Bensiin, diislikütus on kallinenud eelmise aastaga võrreldes kümnetes protsentides, gaas ja elekter sadades protsentides. Kriisis olles ei saa lohiseda kriisil järele, vaid tuleb astuda kiireid ja efektiivseid samme. Seda muidugi siis, kui on soov kriisist võimalikult vähe räsituna väljuda. Isamaa on teinud rea ettepanekuid ja algatanud eelnõusid, et loobuda aktsiisitõusust ja taastuvenergiatasust, vähendada võrgutasusid, vähendada käibemaksu. Pika vinnaga on valitsus nõustunud mõne ettepanekuga, aga seda on olnud ilmselgelt vähe. Teie olete näidanud üles initsiatiivi, aga valitsus on tervik nii heas kui ka halvas. Kahjuks on olukord praegu halb, tegelikult väga halb, ja mitte ainult elektrienergiaturul. Ka gaasi hind on pööraselt kasvanud ning toonud kaasa toasooja märgatava kallinemise. Tänavu oktoobris tegid Isamaa saadikud ettepaneku vähendada käibemaksu 20%-lt 9%-le. Teie koalitsioonipartner on teatanud, et see ei ole hea mõte ja seda kindlasti ei peaks rakendama. Siit minu küsimus. Kui läheb nii nagu tavaliselt, et mitte midagi ei juhtu, kuidas peaks siis teie arvates rahvas sellise pöörase hinnatõusuga toime tulema ja kuidas me siit energiakriisist väljume? Või kas juhtub ime ja valitsus võtab midagi reaalselt ette? Kui võtab, siis millal ja mida?
Taavi Aas, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Austatud Riigikogu liikmed! Kõigepealt, mul on raske teiega nõustuda, et midagi ei ole ette võetud. Kaht meedet on ikkagi rakendatud. Jah, selles olen teiega nõus, et hinnad on jätkuvalt kasvanud, olukord ei ole normaalne. Aga me peame siiski vaatama seda, mida me saame kiiresti teha. Kui me hakkame rääkima põhjustest, miks meil täna selline olukord on, siis nende otseste põhjustega või enamikuga neist on väga keeruline tegeleda. Selle suhtes, et energiatootmise sisendite [hind] maailmaturul on kasvanud, on meil väga keeruline midagi ette võtta. Jah, teatud hinnakomponentide puhul meil kindlasti on võimalusi ja me oleme seda ka teinud. Minagi olen tõstatanud Euroopas teema, et CO2 kvoodi arvestamise süsteem sellisel kujul ei tööta ja tuleb ümber teha. Paraku on nii, et Euroopa Liidus on riike, kes arvavad meiega samamoodi, aga on ka riike, kes ei arva nii nagu meie. Siin kindlasti mingit kiiret lahendust tulemas ei ole. Eesti riigi sees me peaksime vaatama selles suunas, et mida me saame teha kiiresti. Ja kiiresti, nagu ma ütlesin, on meil võimalik rakendada kas maksumeetmeid või toetusmeetmeid. Tasude osas me oleme juba meedet rakendanud, võrgutasusid on poole võrra vähendatud. Toetusmeetmete osas on samamoodi valitsus võtnud vastu otsuse väikese sissetulekuga tarbijaid toetada. Kas need meetmed on piisavad? Ilmselt ei ole piisavad, sest nagu ma ütlesin, hinnad on jätkanud kasvamist. Me peame hakkama mõtlema täiendavatele meetmetele. Ma juba siin ühele eelnevale küsimusele vastasin, et kindlasti me pakume välja uued, täiendavad meetmed valitsusele arutada. Ja eesmärk on ikkagi kõigepealt pakkuda välja need meetmed, mis on võimalikult kiiresti rakendatavad ja mille üle me saame ise siin kohapeal otsustada. Kindlasti on olemas ka meetmeid, mille rakendamises Eesti saaks kaasa rääkida ja me saaksime teha ettepanekuid, aga mille üle otsustamine ei pruugi sõltuda ainult meist, nii et need ilmselt on järgmine samm. Aga esimene on see, mida me saame kohe ise ära teha.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Me saame aru, et selles koalitsioonis oleks Keskerakonnaga täiesti võimalik arutada teemat "Lahkumine elektribörsilt", mis tooks kohe hinna alla, teemat "Lahkumine CO2 kaubandusest", mis tooks kohe ja arvestataval määral hinna alla, samuti maksupoliitilisi ja kõikvõimalike tasude küsimusi, tasude-maksude vähendamist või hoopis ärajätmist. Eriti arvestades seda, kuidas riigieelarve laekumised tänu pensionireformi läbiviimisele ja mitmele muule asjaolule, mida eelmine valitsus tegi, toovad riigieelarvesse praegu arvestataval määral rohkem raha kui varem. Kokkuvõte sellest jutust on see, et Reformierakond on nagu koer heinakuhja ees: ei söö ise ega lase ka teistel süüa. Aga küsimus on mul selline. Kuna teil on selline koalitsioonipartner, et elektri hinda langetada ei saa, siis kas on vähemalt varude agentuur ja riigipoolsed varud jõudnud sellesse faasi, et külmal talvel mitte toime tulevatele leibkondadele eksistentsiaalset abi anda?
Taavi Aas, palun!
Aitäh! Nii nagu ma ütlesin, maksumeetmeid on tõesti võimalik rakendada, sellepärast et maksulaekumine on väga erinevatel põhjustel parem. Ühelt poolt meie majandusel läheb paremini või vähemalt siiamaani on läinud paremini, aga teisalt ka kõrged energiakandjate hinnad tekitavad olukorra, et maksulaekumine on suurem. Neid meetmeid, mida me rakendame, saame tegelikult rakendada nii, et nendel Eesti riigi eelarve tasakaalule suurt mõju ei ole. Te nimetasite lahkumist börsilt ja CO2 kaubandusest. CO2 kaubandusest lahkumine ilmselt ei ole nii lihtne. Kahtlemata ei sõltu see ainult Eesti otsustest ja siin tuleb kindlasti vaadata ka seda, mis oleksid sellise sammu tagajärjed. Sama on börsilt lahkumisega. Puhtjuriidiliselt on see kindlasti võimalik, aga jällegi – see ei ole ainult Eesti ühepoolne samm ja sellel sammul on kindlasti oma tagajärjed. Kindlasti tuleb hinnata ka börsilt lahkumise pikemaaegset mõju. Kriisis olles, jah, ühelt poolt tuleb sellega tegeleda, teiseks tuleb tegeleda kriisi põhjustega. Aga kindlasti ei tohi kriisis teha otsuseid mõtlematult, järske pöördeid, millel võivad omakorda olla rasked tagajärjed. Nii nagu ma ütlesin, me peame tegelema nende asjadega, mis on meie kätes, mille kohta me saame ise kohapeal kiiresti teha otsuseid. Kui need otsused on tehtud, siis vaadata selliseid keskpikki ja pikemaid lahendusi, kuidas sarnastesse kriisidesse tulevikus mitte sattuda.
Ja nüüd üks täpsustav küsimus. Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea esimees! Austatud minister! Ma tuleksin selle käibemaksu alandamise juurde tagasi. Minu meelest on see üks selline hea meede, mida oleks võimalik kiiresti rakendada. Me teame tõesti, et teie koalitsioonipartner on ütelnud, et põhimure on, et järsku saavad ka rikkad mingit toetust ja sellepärast ei saa seda kuidagi rakendada. Sellest tuleneb mul kaks küsimust. Kõigepealt see, et kuidas teie arvate, kas need inimesed, kes saavad Eesti keskmist palka või mõnisada eurot Eesti keskmisest vähem palka, on püstirikkad ega vajagi mitte mingisugust toetust praeguses energiakriisis? Ja teine sihtgrupp on omavalitsused, kes on väga suured energiatarbijad, elektrienergia ja soojaenergia tarbijad – ka nende jaoks oleks käibemaksu alandamine väga oluline. Kas meie omavalitsused on samuti püstirikkad ega vaja selles energiakriisis absoluutselt mitte mingisugust täiendavat tuge, nad elavad väga hästi ja ei olegi neid kuidagi vaja toetada?
Taavi Aas, palun!
Aitäh! Kõigepealt, ma arvan niimoodi, et iga kriis toob ühiskonnas esile mingisugused uued vaatenurgad. Kuigi meil siiamaani on Eestis räägitud reeglina keskmisest palgast, arvan mina, et see on olnud juba pikka aega olnud mõnes mõttes eksitav informatsioon, mis näitab ühiskonda mõnevõrra jõukamana, kui ta tegelikult on. Ma arvan, et palju kohasem oleks olnud juba ammu hakata rääkima mediaanpalgast ehk numbrist, millest pooled saavad rohkem, pooled saavad vähem. See näitab tegelikult ühiskonna olukorda või meie ühiskonna sissetulekut. Kui me räägime toetustest, siis tõepoolest esimene toetusmeede, mille Vabariigi Valitsus tegi, oli suunatud väikese sissetulekuga inimestele ehk neile, kelle puhul esimese leibkonnaliikme sissetuleku suurus on 673 eurot, kui ma ei eksi, ja iga järgneva leibkonnaliikme puhul mõnevõrra väiksem. Vaadates aga tänast olukorda, arvan ma, et meil on kohane hakata rääkima ikkagi toetustest inimestele, kes saavad väiksemat palka kui mediaanpalk. See kindlasti suurendaks nende inimeste ringi, kes toetust saaksid. Seda ühelt poolt, et anda ka selliseid sihitud toetusi nendele inimestele, kes tõesti on väiksema sissetulekuga. Samas, energia hinna tõus on tabanud kõiki ühiskonnaliikmeid. Võib-olla tõesti on see mõnele natuke vähem tunda ja kindlasti on neid, kellele on see väga-väga tugevasti tunda. Aga tabanud on see kõiki. Ma arvan, et kõikide nende meetmete puhul, mis välja töötatakse, tuleb väga selgelt aru anda, kuidas on nende meetmete rakendamine kõige lihtsam, kuidas me jõuame kõige kiiremini inimesteni ja kui palju need, kellele me neid meetmeid rakendame, peaksid ise tegema. Selles mõttes on see ülekandetasumeede hea näide: selle jaoks ei pea inimene toe saamiseks ise midagi tegema, eks ole. Samasugune oleks ka käibemaksumeede. Samas olen nõus, et sealjuures peaksid olema ka meetmed, mis kohalduksid väga täpselt nendele, kes abi kõige rohkem vajavad.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kuuenda küsimuse juurde. Selle esitab Riigikogu liige Lauri Läänemets, sellele vastab riigihalduse minister Jaak Aab peaministri ülesannetes ja küsimuse teema on kõrgete energiakulude vähendamine. Lauri Läänemets, palun!
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esimees! Austatud minister! Tõesti, ma hea meelega oleksin küsinud seda küsimust peaministrilt, aga kuna te olete selles rollis täna ise, siis küsin teie käest. Kuna elektribörs ja elektri hind ei sõltu ainult sellest tootmisest, mis meil siin Eestis või kuskil mujal maailmas on, vaid sellest kõige tagumisest otsast, mis on arvatavasti või ongi kõige kallim hind, siis tänu sellele teenivad tegelikult teised ettevõtted oluliselt suuremat kasumit, sealhulgas Eesti Energia. Minu küsimus teile on selline: kas te valitsuses olete prognoosinud, kui suureks Eesti Energia lisakasum nüüd kujuneb ning kas ja kunas me näeme selle raha Eesti Energiast väljavõtmist dividendidena, või mis iganes moel see välja võetakse? Ja milliste kulutuste katteks plaanib valitsus selle täna inimestelt ebaausalt – mitte küll Eesti mõttes, vaid turukonkurentsi loogikas ebaausalt – kokku kogutud raha tagasi jagada? Ühesõnaga, kui suur see summa on, mille võrra Eesti Energia rohkem teenib, ning kunas ja mille jaoks seda raha on plaanitud kasutada?
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimast! Täna on siin väga palju nendest hindadest juttu olnud, see on kindlasti aktuaalne küsimus. Mis puudutab Eesti Energiat – kui otse öelda, siis omaniku esindaja on rahandusminister ja tema peaks kõige paremini teadma, samuti Eesti Energia üldkoosolek. Aga muidugi teeb ka valitsus iga eelarve eelnõu kinnitamisel oma prognoosid. Eks need prognoosid on praegu suhteliselt sassis. Tulenevalt kõrgest energia hinnast, elektri hinnast, on tegelikult hea, et meil need võimsused on ikkagi olemas. Kunagi me peame neid võib-olla hakkama ümber kujundama ja sulgema, aga praegu on küll hea, et need on olemas. Need töötavad praktiliselt täisvõimsusega. Loodame, et ka Auvere saab lõpuks tööle. Eesti Energia ei pruugigi – ma võin pärast Taavi Aasaga rääkida – nii suurt kasumit teenida. Teate, mis asi on? Eesti Energial on tütarettevõte Elektrilevi, kus võrgukaod, sama nagu Eleringi puhul, tuleb kinni maksta kõrgema elektri hinna alusel. See on niisugune kummaline valem, mis tekitab kahjumit. Nii et ühelt poolt tootmine annab tõesti kasumit, aga teiselt poolt kõrge hind võrgukadude puhul tekitab kahjumit. Väga raske on ennustada, milline see tulemus olema saab, ju me peame sellele siis uuesti otsa vaatama, kui järgmisi otsuseid teeme. Aga mul on võimalik öelda [ühtteist] selle toetusmeetme kohta, millest siin on juttu olnud ja mille puhul me tõsiselt, tegelikult juba homme, peame kaaluma, kas see 673 eurot, mis on suhtelise vaesuse piir esimese leibkonnaliikme jaoks – sealt arvutame edasi, milline see leibkonna sissetulek on, millest allapoole jääb 20% leibkondi – [on ikka piisav]. Tundub, et järgmised kümned protsendid [leibkonnad] ei saa ka enam nende hinnatõusudega hakkama. Me peame mõtlema ... noh, mis on ju meede, mis meil on kinnitatud ja mida rahastatakse CO2-kaubanduse rahast, mida laekub ka rohkem tänu sellele kõrgele hinnale. Siin saab küll teha otsese seose, et kuna CO2 kaubandusest laekub rohkem raha, siis me selle raha investeerime või anname inimestele tagasi. Selle raha praegune prognoos on, et sellel aastal on ülelaekumine viimasest prognoosist lausa 50 miljonit ja tõenäoliselt ka järgmisel aastal laekub seda üle. Nii et eks me homme peame täpsemalt arvutama, et kui tõstame seda piiri isegi keskmise sissetuleku poole, otsustamaks, millised leibkonnad võiksid saada toetust, sest nemad on samuti hädas, siis kui palju see maksma läheb. Aga ma usun, et põhimõtteliselt see allikas, CO2-st ülelaekuv raha, suudab selle katta. Ühtlasi ei pea selle puhul riigieelarves muudatusi tegema ja põhimõtteliselt on võimalik see otsus valitsuses ära teha. Vastuseks küsimusel: Eesti Energia kasumit mina tõesti ei oska ennustada.
Ja nüüd täpsustav küsimus. Lauri Läänemets, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud minister! Jätkuvalt küsimus teile kui peaministri kohusetäitjale. Hinnad on tõusnud, eelkõige elektri hinnad on kõvasti tõusnud, ja see tegelikult ei puuduta enam mitte ainult kõige väiksema sissetulekuga inimesi, vaid ka keskmise ja isegi natuke üle keskmise sissetulekuga Eesti peret ja tema toimetulekut, hakkamasaamist. Tõusnud on toidu, hooldekodude, transpordi, huviringide hinnad – põhimõtteliselt puudutab see kogu elu. Me teame, mis juhtub tulevikus: need hinnad, mis täna on tõusnud, ei lange. Sisuliselt sööb hindade tõus ära inimeste selle aasta palgakasvu ja suuresti ka järgmise aasta palgakasvu ehk selle kallinemise tulemus on see, et Eesti inimesed on kevadel vaesemad, kui nad olid sellel sügisel. See on päris tõsine probleem, et me tegelikult jagame ühiskonnas neid proportsioone kõvasti ümber – no mitte kõvasti, aga me siiski jagame neid ümber – ja osa inimeste toimetulekut puudutab see väga kõvasti. Mind huvitab, kas valitsusel on mingi plaan seda suurt ühiskondlikku muutust kuidagi tasandada ja kui see plaan on olemas, siis, olge hea ja öelge, kas te olete seda valitsuses arutanud. Siin ei piisa enam mingitest toetustest, vaid siin on vaja kas maksusüsteemis mingeid muudatusi või midagi muud sellist teha.
Aitäh küsimuse eest! Juba kogenud poliitikuna ma arvan seda, et mis puudutab maksudebatti, kipub see jääma ikka sinna – arvestades parlamendivalimiste lähenemist – kogu süsteemi maksudebati pidamise kanti. Mis puudutab energia hindu ja energiakandjaid, siis need tööriistad me kaalusime ju valitsuses läbi, et mida on võimalik kõige kiiremini rakendada. Võrguteenuse [tasu] vähendamine poole võrra tähendas lihtsalt seda, et meil tuli Vabariigi Valitsuse reservist see 90 miljonit eurot kinni maksta. See jõudis [tarbijateni] kõige kiiremini, me tegime otsuse vist oktoobri lõpus ja oktoobri arvetel oli juba pool võrguteenuse [tasust] maha arvestatud. See oli kõige kiirem lähenemine. Toetusmeede võib tunduda veidi bürokraatlik ja keeruline, aga CO2 vahenditest vastavalt nii direktiivile kui ka seadusele – tänan Riigikogu selle seadusemuudatuse kiire menetlemise eest – sai see sai ka niimoodi ära tehtud, et omavalitsustel on võimalik need [toetused] välja maksta. STAR-i arendus käib samuti kiirkorras. Tänan SKA-d ja STAR-i arendajaid, et oleme [nii kaugele] jõudnud. See kõik on tehtud päris kiiresti, sest ainult kuu aega oli selle tegemiseks aega. Mis puudutab teisi hindasid, siis ma tuleks käibemaksu juurde tagasi. Kas see on jätkuv? See on juba pikema debati teema. Mina keskerakondlasena ütleksin, et kaudsed maksud peavad olema võimalikult madalad – ma arvan, et sotsiaaldemokraadid räägivad umbes sama – ja otsesed maksud võiksid olla kõrgemad, aga ärme seda debatti täna siin algata. Aga vähemalt ajutise meetmena võiks käibemaksu langetamine ka inflatsiooni [aeglustada]. Kui me teeme seda kas või energiakandjate suhtes, kanduvad energiakandjate hinnad üle kõigisse teistesse hindadesse. Kõige suurem mõju, mis toodi välja hinnatõusus praegu, mis iseenesest oli vist kuskil üle 8%, siis sellest 8% mõjust energia hinnad mõjutasid minu arust umbes 40%, ma täpseid numbreid ei mäleta. Nii et kui saame pidurdada energia hindu, siis pidurdame iseenesest ka üldist hinnatõusu. Ka aktsiisitõusude ärajätmine oli teadlik valik, tulevikku suunatud käik, et tulevikuski ära hoida suuremat inflatsiooni. Kas siin on võimalik veel mingeid samme astuda? Seda peab kaaluma. Kas tegeleme ühelt poolt kõigile mõjuvate meetmetega, nagu oli võrguteenuse [tasu osaline hüvitamine], või peaks edaspidi vaatama mingit ajutist maksulangetust? Või tuleks tegeleda hoopis sellega, et jõuda ikkagi keskmise pereni? Sest pihta pole saanud mitte ainult toimetulekutoetuse saajad, keda on 10 000 leibkonda. Või [kaaluda] isegi seda meedet, mille me ette valmistasime ja mille korral oleks toetust saanud umbes 70 000 leibkonda? Ma arvan, et me peaksime selle hinnatõusu löögi ära katma, kompenseerima, hüvitama umbes pooltel Eesti inimestel, leibkondadel.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud minister! Me teame suurte energiakulude olemasolust praegu seda, oleme sellest juba rääkinud, et sellel, mis toimub Nord Pooli börsil, on väga oluline osa. Ma küsiksin ühe väga konkreetse küsimuse, mis mul tekkis eile, kui ma vaatasin ERR-i "Esimest stuudiot", kus oli Sandor Liive esinemas ja intervjueeritav. Ta käis seal välja väga huvitava fakti. See oli selles mõttes hämmastav, et isegi energiaküsimustega igapäevaselt tegelev Sandor Liive oli ülimalt hämmeldunud selle üle, et me oleme olnud osanikud Nord Poolis ja see osalus on vahepeal maha müüdud. Isegi tema ei teadnud sellest mitte midagi. Kui räägime sellest, et me ei saa seda protsessi seal kuidagi mõjutada, siis eile tuli välja, et me ei saa isegi nendele andmetele enam ligi. Mul on selline küsimus, et äkki teie teate, millal seda tehti, miks seda tehti, mis hinnaga see osalus müüdi ja miks seda kõike üldse vaja oli.
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimuse eest! Selle küsimuse lõpus välja toodud detailsetele küsimustele mina küll vastata ei oska, ma ei näinud kahjuks ka seda saadet. Aga ma arvan, et Taavi Aas vastava valdkonna ministrina saab ehk seda börsiasja ja neid detaile rohkem valgustada. Teil tulevad küsimused ka veel Taavile. Mis puudutab väljumist, siis minu hinnang on see, et me võime mõelda, et börs on paha ja teeb meile palju valu, aga põhipõhjusi on energiakandjate hindade tõusus ikkagi kaks. Üks on koroonakriis, millega seoses teatud tootmisvõimsusi tõmmati kriisi alguses kokkupoole, nõudlus oli väiksem. Nüüd, kui majandus on hakanud juba kriisist väljuma – selle nakkusega me puutume endiselt kokku, aga näete isegi, et Eestis on väga kiire majanduskasv, kogu maailmas on väga kiire majanduskasv –, on nõudlus hüppeliselt kasvanud ehk energia tootmine on jõudnud järgi. Kui pikk see mõju on? Eksperdid räägivad, et eks kõige valusam ongi kuskil kevadeni. Mis edasi saab, ei tea. Teine põhipõhjus, miks me siin pead sügame nende hindade üle, on selles piirkonnas tootmisvõimsuste puudus. Ma vaatasin, et Äripäev või Delfi oli toonud välja võrdlusnumbrid. Millegipärast oli tahetud ainult Lääne-Euroopa numbreid näidata, et seal on odavam kui meil, kuigi soomlastel palju odavam ei ole. Kesk-Euroopas on teatud perioodil isegi olnud veel kallimad hinnad kui meil. Ehk me räägime, et meil on puudu tootmisvõimsustest või et need tootmisvõimsused on meie koos vastu võetud poliitika [tõttu], nagu gaasist elektri tootmine, väga kallid ja see lööb hinna üles. Gaasist toodetakse elektrit väga palju üle Euroopa. Me peame panustama sellesse, et tootmisvõimsused selles turusituatsioonis ja selles regulatsioonis, mis meil siin kehtib, oleksid võimalikult odavad. Eks me oleme siin teinud – nii eelmises valitsuses kui ka praeguses valitsuses – päris tõsiseid samme, et lükata lõpuks paigast ära see taastuvenergia tootmise arenduste teema, et lõppude lõpuks saakski seda tuuleenergeetikat rohkem, päikeseenergeetika rohkem. Taavi teab, et on tehtud ka taastuvenergeetika vähempakkumisi ja konkursse. Eks seda tasapisi lisandub ja pikemas perspektiivis me peamegi lahendama selle nii, et neid tootmisvõimsusi oleks Eestis rohkem.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi seitsmenda küsimuse juurde. Selle esitab Riigikogu liige Kert Kingo, sellele vastab sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo ja teema on rahvatervishoid. Kert Kingo, palun!
Ma tänan, austatud istungi juhataja! Lugupeetud minister! Riigikogu sotsiaalkomisjonis on menetluses rahvatervishoiu seadus. Eelnõu kohaselt on selle seaduse eesmärk tagada inimeste tervise kaitse, luua tingimused elanike eeldatava ja tervena elatud eluea tõusuks, ennetada ja vähendada ebasoovitavaid tervisemõjusid ja ebavõrdsust elanike terviseseisundis ning saavutada seeläbi positiivseid muutusi rahvastiku tervises. Selle eelnõu § 59 punkt 3 näeb ette tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 56, mis sätestab ministri ülesanded ja loetelu ministri kehtestatavatest õigusaktidest, lõike 1 täiendamist punktiga 12 järgmises sõnastuses: "12) soolise ebakõla käsitlemise tingimused ja korra, mille kohaselt lähtub arstlik ekspertiisikomisjon oma otsuse tegemisel soolise ebakõla püsivusest ning psühhiaatri hinnangust, mis välistab soolise ebakõla tingituse psüühikahäirest." Seletage mulle ära, kuidas konkreetselt on see niinimetatud sooline ebakõla seotud rahvatervishoiuga, tervisega selle eelnõu mõttes. Kuidas see aitab kaasa tervise kaitsele, eeldatava ja tervena elatud eluea tõusule, ebasoovitavate tervisemõjude ennetamisele ja vähendamisele?
Signe Riisalo, palun!
Hea juhataja! Hea Riigikogu! Aitäh, proua Kert Kingo, küsimuse eest! Aga pean alustama sellest, et rahvatervishoiu seadus on minister Tanel Kiige eelnõu ja ka seda valdkonda reguleerib tema. Tegemist on puhtalt meditsiinilise otsustusega – kaasatud on ka psühhiaatreid –, mida soo korrigeerimise osas tehakse. Aga kui läheneme sellele küsimusele selles mõttes, et kuidas ta mõjutab rahvatervishoidu, siis rahvatervishoid on iga inimese tervis ja heaolu ning iga inimene saab tunda ennast oma kehas hästi siis, kui ta saab oma kehas olla see, kes ta on mentaalselt. Seetõttu on soo korrektsiooni regulatsioon tõepoolest seotud rahvatervishoiu seadusega.
Ja nüüd täpsustav küsimus. Kert Kingo, palun!
Tänan veel kord, lugupeetud istungi juhataja! Austatud minister! Tervishoiuteenuste korraldamise seaduse kohaselt, mida rahvatervishoiu seaduse eelnõuga täiendatakse soolise ebakõla tingimuste ja korra punkti lisamisega, on tervishoiuteenus tervishoiutöötaja tegevus haiguse, vigastuse või mürgistuse ennetamiseks, diagnoosimiseks ja ravimiseks eesmärgiga leevendada inimese vaevusi, hoida ära tema terviseseisundi halvenemist või haiguse ägenemist ning taastada tervist. Mulle jääb selgusetuks soolise ebakõla seos rahvatervishoiu seadusega ja ka tervishoiuteenuste korraldamise seadusega. Ma ei saa aru selle teema paigutamise loogikast nendesse seadustesse. Tundub, et üllitatud on järjekordne seaduseelnõukäkk, mis on üles ehitatud ilma igasuguse loogikata ja head õigusloome tava järgimata. Tegutsetud on lihtsalt ministrile sümpaatse teema surumisega kuskile seadusesse. Aga küsimus on järgmine: mille alla nendest eelloetletud tervishoiuteenustest sooline ebakõla kuulub – kas seda ebakõla käsitletakse haigusena, vigastusena, mürgistusena, vaevusena, terviseseisundi halvenemisena või haiguse ägenemisena? Mis asi see seaduse mõistes siis on: diagnoos või psüühiline meeleseisund?
Signe Riisalo, palun!
Otsene küsimus on, et mille alla see klassifitseerub? Tegemist on diagnoosiga. Ja mis puudutab valikut, millises seaduses ühte või teist regulatsiooni kajastada – eks see ongi valikute küsimus. Loomulikult on ka Riigikogul siin võimalus teha ettepanekuid, kui te näete, et mõni teine seadus on selle valdkonna reguleerimiseks sobilikum. Aga tõepoolest soo korrigeerimine on olnud tervishoiuvaldkonna teema ja tõepoolest räägitakse siin diagnoosist, mille paneb psühhiaater. Selle tulemusena käivitub protsess, mida rahvatervishoiu seadusega reguleeritakse ja selle alusel antavate määrustega täpsustatakse.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud minister! Meie teame, mis selle plaanitava eelnõu punkti taga tegelikult on, aga seletage nüüd inimkeeli Eesti inimestele lahti, mida tähendab sooline ebakõla, soolise ebakõla püsivus. Kas me räägime tegelikult transsoolisusest, soo muutmisest, soo muutmise operatsioonidest riigi kulul, sealhulgas noortele ja lastele, nagu see on juba Rootsis? Kuidas selle seadusega hakataks seda protsessi reguleerima? Milliseid teenuseid riik hakkab tulevikus maksumaksja rahast finantseerima? Kuidas muutub taotlemise kord? Ja mis on selle kõige sisuline eesmärk? On räägitud ka komisjonist, mis hakkab nende küsimustega tegelema. Ma küsiksin siis ka seda, milline on plaanitava komisjoni koosseis ja kes seda juhtima hakkab, sest tegelikult, olgem ausad, nendest inimestest hakkab olenema suund, kuhu me soo muutmise küsimustes rahvatervise sildi all tegelikult liikuma hakkame.
Signe Riisalo, palun!
Aitäh täpsustava küsimuse eest! Alustuseks ütlen uuesti, et tegemist on töö- ja terviseministri Tanel Kiige valitsemisalas oleva seadusega ja mul puudub täpne teadmine, kuidas kavandavad nemad teatud diagnoosi puhul, mis on psühhiaatriline diagnoos – tõesti, me räägime transsoolisusest –, seda tegevust täpsemalt korraldada. Kõnealune komisjon on olemas olnud ka seni kehtiva õiguse alusel. Käesoleva aasta sügisel komisjoni koosseisu muudeti ja uuendati, nii et ka praegu on soovahetus inimestele võimaldatud. Seda võimalust ei laiendata, ka praegu ei sõltu see inimese vanusest. Kui võtame aluseks valdkonna ekspertide ja arstide teadmise, siis võime öelda, et inimeste sooidentiteet kujuneb välja pigem varasemas kui hilisemas eas. Ehk hirmud sellepärast, et teismeeas, kui noored on väga haavatavad ja võivad grupikäitumisega kaasa minna [ning tahta oma sugu muuta, on alusetud.] Tegelikult kujuneb sooidentiteet välja oluliselt varasemas eas, viiendaks eluaastaks. Sellest johtuvalt ei ole ka vanusepiirangut pandud. Loomulikult, kuni viienda eluaastani selliseid protseduure läbi ei viida, küll aga on seadus sõltumatu inimese vanusest, kellel on soov soovahetust teha. Ja kordan veel: kui teil on täpsem huvi selle vastu, siis olge hea, kui Tanel Kiik tuleb infotundi, küsige tema käest.
Ja nüüd protseduuriline küsimus. Kert Kingo, palun!
Ma tänan, hea istungi juhataja! Minu mäletamist mööda sotsiaalkomisjonis teie tutvustasite seda eelnõu, vähemalt ühte osa tutvustasite.
Aitäh teile! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kaheksanda küsimuse juurde, mille esitab Riigikogu liige Aivar Kokk. Sellele vastab riigihalduse minister Jaak Aab peaministri ülesannetes, teema on rohepööre. Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Austatud minister! Selle valitsuse ajal on keskkonnaministri amet olnud teie erakonna käes ja nii palju, kui mina olen eelmise ja praeguse keskkonnaministriga vestelnud, on üks teema, mis neid alati on erutanud ja mille eest nad on võidelnud, olnud raiemahtude vähendamine. Nüüd esmaspäeval rahanduskomisjonis tekkis aga üllatus, et rahandusministri korraldusel valmistasid Rahandusministeeriumi ametnikud ette järgmise aasta riigieelarvest ühe parandusettepaneku, mille katteallikaks oli raiemahtude suurendamine teoreetiliselt ehk RMK dividendi ootuse suurendamine. Ma tean, et eelmise valitsuse ajal oli väga selge otsus RES-i aruteludel, et Rally Estoniat toetatakse valitsuse reservist. Vaadates järgmise aasta riigieelarvet, on valitsuse reservis suurürituse korraldamise jaoks 2 miljonit eurot. Ja nüüd ma näen, et RMK dividendi ootuste suurendamiseks 2,5 miljoni võrra ja toetuseks on pandud kultuuri ja spordi poole pealt veel WRC Rally Estonia toetamine. Kas Keskerakond on oma poliitikat muutnud ja lihtsalt oma ministritele sisse sõitnud? Kõige huvitavam on see, et see otsus ei ole mitte valitsuse otsus, vaid see tuli meile rahanduskomisjoni ikkagi selge sõnumiga, et see on rahandusministri ettepanek või soov. Ja loomulikult koalitsioonipoliitikud seda ühehäälselt [toetasid] – või mitte päris ühehäälselt, kuuest viis toetas, Jürgen Ligi jäi erapooletuks.
Jaak Aab, palun!
Tänan küsimast! Kõigepealt sellest põhimõttest. Ma kõigi detailidega ei ole kursis selle ettepaneku puhul. Sa oskasid mulle nii ilusti need detailid siin ette laduda, et ma tõesti ei tea. Aga mis puudutab RMK raiemahte või seda, kui palju sealt dividendi võetakse, siis minu teada see ettepanek, kus ... – tõenäoliselt, jah, üritatigi leida katet WRC rallile, et seda ei peaks tegema valitsuse reservist, mis ei ole väga suur, nagu sa, Aivar, isegi teada. Vist 6 miljonit eurot on seal järel. Kuidas sellega hakkama saab järgmine aasta? Noh, ülekantavad reservid tulevad üle, nii et ehk saame. See on sellel aastal tegelikult laekuvast kasumist. Tulevikku pööratult see kuidagi raiemahtu ei suurenda. Ja see ülelaekuv kasum, millelt saab dividendi võtta, tuleb ju sellest, et lihtsalt hinnad on läinud üles. See, mis RMK sellel aastal on toimetanud – need hinnad on läinud nii kõvasti üles, et teenitud on suuremat kasumit ja sellelt võetava dividendi arvel on võimalik teha ka kulutusi. Tavaliselt juba eelarvet koostades planeeritakse, prognoositakse ära, et võtame nii palju dividendi ja arvestame selle riigieelarvesse sisse. Aga nii nagu energia hinnad on läinud ootamatult kiiresti üles, on ka mõned muud hinnad läinud väga ootamatult üles ja [kasumi suurenemine] on võimalik ilma raiemahtusid suurendamata, seda võin kindlasti kinnitada. Pikem joon ka riigi eelarvestrateegias, kui vaadata nendele numbritele otsa, on tegelikult RMK puhul dividendi ootuse vähendamine ja selle kaudu raiesurve vähendamine.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Merry Aart, palun!
Aitäh! Lugupeetud minister! Ma ei saagi sageli aru, kas see on rohepööre või on see rohepöörasus. Mina näen, et me liigume maapiirkonnas uuesti tühjenemise suunas, ka seoses selle rohepöördega, ja see on väga kurb. Näiteks ootan ma Keskkonnaametist juba peaaegu aasta vastust, kui palju maksab ühe lendorava kaitsmine ühiskonnale, või milline mõju on [rohepöördel] toidutootmisele, milline on näiteks teraviljaeksport, kuidas mõjutab [rohepööre] loomakasvatust ja linnukasvatust, kuidas mõjutab energiajulgeolekut. Ma küsiksin, et kas me tugineme analüüsidele või emotsioonidele või sellele, kellele mille eest makstakse. Näiteks üks ornitoloogide juht ütles kevadel tootjatega kokkusaamisel, kui hanekahjudest oli juttu, et talle makstakse lindude kaitse eest ja see, kuidas tootjatel läheb, pole tema asi. Kas me saame ikkagi tugineda otsuste tegemisel sotsiaal-majanduslikele analüüsidele, et mis see meile kaasa toob – kas see toob viie või kümne aasta pärast pigem kahju või pigem kahju? Oleks väga kurb, kui me likvideerime oma ettevõtluse, eriti maaettevõtluse, ja paneme meie inimesed sõltuvusse toetustest. Ma näen seda trendi praegu väga selgelt.
Jaak Aab, palun!
Aitäh hea ja aktuaalse küsimuse eest, Merry! No eks ma siin kangutan selle regionaalpoliitika ja maapiirkondade arengu nimel. Me üht-teist ikkagi oleme teinud, päris konkreetseid meetmeid. Näiteks 1. jaanuaril käivitub meede, et eluaseme soetamisel või renoveerimisel just maapiirkonnas, väljaspool turupiirkonda, on võimalik saada KredExi tagatist. Sellest on ammu räägitud ja mina olen seda kolm aastat nüginud. Noh, jõudsime sinna, et 1. jaanuaril hakkab toimima. Niisuguseid regionaalseid meetmeid, millega väljaspool suuremaid linnu toetada elamist, ettevõtlust ja luua töökohti, tuleb järjest juurde. Järgmisel rahastamisperioodil peavad tegelikult kõik meetmed olema regionaalse prioriseerimisega. Järjest vähem tuleb siia arenenud piirkonda raha ja järjest rohkem läheb sinna, ütleme, mitte nii kiiresti arenevasse piirkonda. Ma ei taha halvemini öelda, aga nii ta on. Mõned rõõmustavad uudised. Viimase nelja aasta jooksul on piirkondade ebavõrdsuse kasv tegelikult pidurdunud, stabiliseerunud. Ega see ei ole ka veel rõõmustav, aga vähemalt hullemaks ei ole läinud. Seda näitab statistika. Ma arvan, et siin on mõju avaldanud ka valitsuse ja Riigikogu otsused. Mina arvan, et üks kõva regionaalpoliitiline otsus oli see, kui me suurendasime omavalitsuste tulubaasi üle Eesti. Reformi tulemusena suuremaks saanud omavalitsused omavad suuremat rahakotti ja saavadki kohalikku elu parandada, luua tingimusi ettevõtluse arenguks, töökohtade tekkeks ja teenuste pakkumiseks. Omavalitsuste kogutulud on viimase viie aastaga suurenenud 50%, palju kiiremini kui riigieelarve tulud. Nii et me väga vaatame omavalitsuste poole, ootame ka nende piirkondade arendusest seda. Nüüd analüüsidest. Rääkides uuest kliimapaketist, erinevatest ettepanekutest – analüüse on teinud päris mitmed institutsioonid, näiteks Stockholmi instituut, nagu ma tean. Me murrame päris kõvasti pead. Neist ettepanekutest teavad rääkida Taavi Aas ja Tõnis Mölder, kes oli varem keskkonnaminister, ja praegune minister Erki Savisaar. Ka meil kabinetis käivad need seisukohad järjest läbi. Oleme üritanud hoida läbirääkimistel võimalikult paindlikku seisukohta, sest vaadates, kui kiiresti suudetakse neid algatusi Euroopas rakendada, siis paistab, et väga kiiresti ei suudeta. Ja me siiski üritame leida seal tasakaalu, ka Eesti riigi huvidest ja meie olukorrast lähtudes, olgu see mets või põllumajandus või midagi muud. Erinevas suunas on ettepanekuid tehtud. Me peame leidma need kohad, mis meile perspektiivis annavad võimaluse arenguks, mitte ei pidurda kuskil arengut, nagu teatud ettepanekud võivad teha. See on päris tõsine protsess ja kestab veel kaua. Seda, kuhu me välja jõuame, ei oska öelda. Püüame seista Eesti huvide eest.
Ja nüüd üks täpsustav küsimus. Aivar Kokk, palun!
Aitäh! Austatud minister! Dividendi lootus on jah selle aasta tulude pealt. Puidu hind septembris tõusma ei hakanud, äkki nüüd detsembris – kui oleks teada, saaks rohkem puidu pealt raha teenida. Aga aitäh selle vastuse eest! Teine teema on CO2 kvoodid. Me teame, et tegelikult kõik Euroopa Komisjoni arvutused põhinevad hinnal 25–26 eurot tonni eest. Täna on hind juba 82 eurot, 2022. aastaks on planeeritud 130 eurot tonni eest ja 2023. aasta lõpuks 240 eurot tonni eest. Tegelik olukord on ju selline, et meil ei ole varustuskindlust. Veel viis-kuus aastat tagasi tootis Eesti 100% enda vajaduse katteks, kuid eile kaeti see vajadus kahe kolmandiku ulatuses ja 2025. aastal suudetakse tipptunnil katta ainult pool. Homme hakkate te arutama, kuidas kompenseerida või toetada Eesti inimesi ja ettevõtjaid. Kas te olete mõelnud ka sellele, et Eestis võiks uuesti taastada universaalteenuse väiketootjatele? Leedus on kaks kolmandikku kodutarbijaid ja Prantsusmaal kõik kodutarbijad sellega kaetud. Täna me teame, et Eesti Energias toodetava elektri omahind on alla 30 euro. Kui paneme kõik asjad sinna juurde – maksud, tootlikkus, käibemaks –, jääb see ikka alla 50 euro. Isegi kui me arvestame CO2 hinnaks 82 eurot, nagu eile oli, ei saa hind kuidagi kerkida 1000 euroni megavatt-tunni eest. Kas sulle ei tundu, et teatud ametnike ja riigiasutuste juhtide tegevus on olnud see, miks me oleme jõudnud sellesse olukorda, et meie tootlikkus või võimekus on ... [[Juhataja helistab kella.]] ... 2025. aastaks ainult 50%?
Aitäh küsimuse eest! Kõiki nüansse oskab kindlasti Taavi Aas kui vastava valdkonna minister paremini selgitada. Aga üldtendentsid on sellised, nagu ma kirjeldasin, et teatud hetkedel nõudlus väga kiiresti kasvab. Eestis me tegime minu arvates ikkagi targa otsuse, et me need katlad reservi jätsime. Teise plaani järgi, mis tookord oli valmis mõeldud, pidi neid hakkama järjest sulgema. Aga kuna nad ei ole veel päris amortiseerunud ja nendega on võimalik siiski toota – eks Eesti Energia tee ju ka pidevalt väikseid investeeringuid sinna –, siis need katlad toodavad. Loodame, et ka Auvere saadakse jälle tööle pärast neid väikseid jamasid. Nii et meil on vähemalt need katlad. Kui meil neid ka poleks olnud, siis oleksime tõesti praegu päris hädas. Tulebki erinevaid tootmisvõimsusi rakendada ja tuleb neid ka toetada. Taavi teab rääkida, et taastuvenergeetika puhul on järjest tehtud vähempakkumisi, et tuua tootmisvõimsust juurde, olgu need päikesepaneelid või olgu see tuuleenergia. Koostootmisjaamad on tegelikult praegu see põhiline koht, kust meil tuleb taastuvenergeetika maht. Selles liinis tuleb edasi tegutseda. Kui soodustada kodumajapidamistes elektri tootmist, olgu paneelidega või millegi muuga, siis kindlasti tuleb ka sellele mõelda. Meil on homme plaanis päris laialt see asi ette võtta. Ma ei tea, kui konkreetsete otsusteni me jõuame, aga tahaks nagu fooni näha, et mida me saaks veel teha, et võimsusi kiiremini juurde tuua. Teine asi on praeguste akuutsete hinnatõusude leevendamise küsimus. Paljugi sõltub see Taavist, mis ta homme meile lauale toob.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Läheme edasi üheksanda küsimuse juurde. Selle on esitanud Ivari Padar, sellele vastab riigihalduse minister Jaak Aab peaministri ülesannetes ja teema on riigipoolsete teenuste kättesaadavus. Ivari Padar, palun!
Lugupeetud härra peaministri kohusetäitja! Tegelikult minu küsimusele te olete täna juba ühe korra vastanud – sellele, mis puudutab riigiteenuste kättesaadavust. Ma mõtlesin, et ma ei küsigi enam seda küsimust, aga hüva, arutame. Keegi meist ei ole huvitatud, et riik käituks nagu narr. Ehitab kinnisvara, riigimaja, ehitab sinna leti ja siis hoiab seda kinni. Ega tegelikult inimese jaoks on uus politseimaja ka riigimaja, sest seal tehakse riigitoiminguid, see on riigi maja. Täpselt samamoodi on riigimaja endine täitevkomitee hoone, millest praegu riigimaja tehakse. Praegu täpselt selline see olukord on. Tõesti, need Siseministeeriumi kärped on läbimõtlemata teema. [Ma ei ütle seda] mitte sellepärast, et ma opositsioonis olen. Teine teema, mis seal on – jällegi, riik. See on üks politseiteema, piirkonnapolitseinikud. Praegu piirkonnapolitseinike arvu kärbitakse ja piirkonnapolitseinikele on väga suured piirkonnad kätte antud. Neile on väga suured piirkonnad ja väga suured probleemid kätte antud. Selge, et piirkonnapolitseinike hulga vähendamine on riigi väiksem roll. Ega siis, kui mina lähen oma valijate juurde, nad tihtipeale ei saagi aru, olen ma opositsioon või koalitsioon. Nad ütlevad, et riik on rumalalt käitunud: ehitab leti, aga inimest sinna ei pane. Mul on selline küsimus, et kui täna pannakse eelarvet paika ja kui need eelarve arutelud on olnud, siis te olete ütelnud, et te väga tähelepanelikult jälgite, mis hakkab toimuma nende teenuste valdkondades. Kuidas see töökorraldus teil on? Te justkui peate olema regionaalpoliitika hea haldjas. Kui need teemad tulevad valitsuse ette, siis te peaksite justkui panema need ritta, et kuulge, need asjad päris niimoodi ei lähe. [[Juhataja helistab kella.]]
Kasutades küsija sõnastust, hea haldjas Jaak Aab, palun!
Aitäh, esimees! Aitäh, küsija! Eks ma üritasin kirjeldada nii palju, kui suutsin, seda protsessi, mis puudutas kokkuhoiukava. Lõpuks realiseerib selle tõesti ministeerium konkreetsete ametite kaudu. Kui küsija arvab, et me [teadsime] kevadel RES-i koostades või näiteks sügisel Siseministeeriumi kokkuhoiukava ikka vähemaks võttes – see oli meie kindel soov, kui räägime oma delegatsioonist valitsuses, ja selle me saavutasime –, kuidas see realiseerub konkreetselt nendes eelarveridades või töökohtades kohapeal[, siis ta eksib]. See tulebki alles aasta lõpus: kui teie võtate eelarvet vastu, teevad ministeeriumid oma kavasid. Sealt see välja tuleb. Suuta seda kõike hoida süsteemselt kontrolli all on keeruline. Nagu ma olen öelnud, ma tõesti olen kõigi selliste küsimuste puhul püüdnud valitsuses jälgida, öelnud välja oma arvamusi ja üritanud suunata neid otsuseid nii, et teenused [ulatuksid] üle Eesti. [See puudutab] ka erinevaid meetmeid ja programme, mis maaelu nii hajaasustusega kohtades kui ka laiemalt maakonnakeskustes või teistes keskustes edendada aitavad. Ikka olen üritanud seda teha. Mis puudutab riigimajade teenuste kättesaadavust – nii ongi, et PPA on ka riigimaja – ja nende kujundamist, siis läheme jälle detailidesse ehk teenindusleti juurde, see on see detail. Pooled dokumendid tehakse iseteeninduses ja seesama boks, kus saab fotot teha, on iga päev lahti, kuigi leti juurde iga päev ei pääse. Ju me peame natukene rohkem harjuma iseteenindamise ja e-teenustega. Ma saan aru, et maapiirkonna rahvale on see esialgu keeruline. Sellepärast ma rääkisingi riigimajast, kus on üks infotöötaja, kes saab inimest vähemalt aidata, nii et ta ei peaks jälitama üht kindlat ametnikku, kelle juurde saada, vaid [infotöötaja] aitab tal selle teenuse digiteenusena, e-teenusena kätte saada. Ma vaatasin, et enamikku dokumente saab tegelikult iseteeninduses teha. Enamikku saab iseteeninduses teha. Aga mure on ikka. Mure on meil ühine – olgu opositsioon või koalitsioon. Eks sa, Ivari, tead, kuidas maapiirkonna elu kujuneb. Me tõesti oleme väga palju panustanud kohalikesse omavalitsustesse, nende tuludesse, mitmesugustesse regionaalprogrammidesse. Ma julgen küll öelda, et nüüd olen mina see valvekoer, kes jälgib, kuidas järgmised Euroopa rahastusel põhinevad programmid on regionaalselt prioriseeritud, ja ma koostan selle kohta ka Eesti regionaalse tegevuskava, kus kõik ministeeriumid näitavad ära, kuidas nad prioriseerivad oma meetmed ja programmid nii, et maapiirkonnad, vähem arenenud piirkonnad oleksid eelistatud.
Täpsustav küsimus, Ivari Padar, palun!
Jah, aitäh! Eks ma tean omastki kogemusest, kui lihtne on keskvalitsuse tasandil näpunipsuga teha mingi asi, mingi digilahendus. Lahendame probleemi, meil on digiahendus. Saame jälle mõnest inimesest leti taga lahti, sest meil on digilahendus. Ent tihtipeale kui keeruline on nende digilahendustega pihtasaamine inimestele, kaasa arvatud minule! Kaasa arvatud minule. Kas teil on selles suhtes mingit lahendust? Siin on öeldud, et on inimesi, kes on õiguskantsleri poole pöördunud, et palun lubage mind e-riigist välja. Mis on need lahendused? Kuidas toetada inimesi digilahenduste kasutamisel? Ma mäletan, et PRIA digilahenduste puhul oli niimoodi, et PRIA-l oli mingid aastad tagasi selline võrk, kus inimesi toetati selles asjas. Millised saaksid need võimalused olla? Uskuge mind, ainult digilahendustele tuginedes ilma toetavat poolt lisamata muutub digilahendus narruseks.
Jah, jälle, ma ei oska kõigi valdkondade nimel siin sõna võtta. See konsulteerimine või nõustamine, kuidas e-teenuse või digitaalse lahendusega saad oma asjad lahendatud – sellist natukene universaalsemat lähenemist me püüamegi riigimajades pakkuda. Aga see programm on alles pooleli, ma ei saa veel kõiki saavutusi ette kanda. Seal ongi infotöötaja, kes nõustab, annab teada, suunab õige ametniku või teenuse juurde ja aitab selle ära teha. Midagi teha ei ole. See, kui me soovime hakkama saada alati paisuvate kuludega, on ju see, et me tahame järjest paremat teenust. Me inimestena tahame järjest paremat ühiskonda, heaoluühiskonda, kus kõik teenused oleksid võimalikult heal tasemel kindlustatud. Aga siis me jõuame hoopis teiste küsimusteni. Siis me jõuame selleni, kui suur on meil maksukoormus, kui palju me oleme nõus koos panustama sellesse, et meil oleks heaoluühiskond. Momendil oleme selles olukorras, kus me tõesti üritame riigivalitsemise kulude puhul teha seda võimalikult optimaalselt. Midagi teha ei ole. Tänapäeval aitavad arvutid, infotehnoloogia ja e-teenused raha säästa. Kui me neid poleks teinud, siis oleksid meie kulud veel suuremad. Me oleksime ammugi veel suuremates raskustes ja suudaks inimestele veel vähem neid vajalikke teenuseid pakkuda. Aga kõik areneb ja kõik on tänapäeval mobiilne, kuid kindlasti on vaja nii e-teenust kui ka letiteenust.
Ja nüüd lisaküsimus. Helmen Kütt, palun!
Suur aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud minister! Me kõik teame, see ei ole mingi saladus, et juba leviprobleemid ei võimalda maapiirkondades kõiki e-teenuseid kasutada. Kas te olete kursis sellega, et juba praegu pole aasta lõpuni e-registratuuris nii mõneski piirkonnas enam ühtegi vaba numbrit – juba praegu, kuigi meil on PPA-s nädalas viiel päeval vastuvõtt? Viljandi kohta võin öelda, et sealne PPA osakond, mis dokumentidega tegeleb, teeb suurepärast tööd, igatpidi nõustab inimesi ja tõesti viie päevaga suudab järjekorra lahendada. Aga kontrollige, milline on tänane seis interneti kaudu registreerimisel. Juba praegu pole enam aasta lõpuni vabu aegu. Mis juhtub uue aasta alguses? Tundub, et meil on asjad nagu natuke nihkes selle tõttu. Ma olen nõus, et meil on teatud võimekus, meil on maksukoormus ja meil on väga suur hulk ülesandeid ning inimesed ootavad head teenust. Aga me ei tohi teha nii, et see on nagu tehtud-mõeldud, mitte mõeldud-tehtud. Me räägime, et me jõuame viimase miilini ja lahendame need probleemid. Jah, me jõuame sinna, aga juba me kärbime riiki kohalikes omavalitsustes. Politseinike hulga vähendamine, lahtiolekuaegade vähendamine – uskuge, inimestel lihtsalt tekib selline tunne, et riik astub sealt piirkonnast mitte ühe sammu, vaid mitu-mitu sammu edasi. Ja tagasi.
Tänan küsimuse eest! Kõik on väga õiged ja tihtipeale ka minule valusad küsimused. Aga piiratud ressursside tingimustes peame sedasi hakkama saama, et teenuse kvaliteet ei langeks – nii ütlen mina, kui räägime kas või riigireformist või nendest tegevustest, millega mina tegelen. Sellest, mis puudutab järjekordi ja lahtiolekuaegasid, ma tõesti tahan siseministriga täpsemalt rääkida, et kas ei oleks võimalik seda mõistlikumalt korraldada. Ja kui ikka tekivad väga suured ummikud, siis tuleb need operatiivselt lahendada. Võib-olla siis peaks mõtlema, kuna nüüd on juba näha, et järjekorrad nii pikaks lähevad, kas on ikka mõttekas 1. jaanuarist [letiteenust] vähendada või äkki peaks seda tegema sujuvamalt. Ma kindlasti räägin siseministriga, sest meie eesmärk tõesti ei ole see, et inimesed teenusele ei pääseks, peavad kannatama, või nagu siin täheldati, et tööpäeval ei pruugi iga inimene teenuseosutaja juurde pääseda. Peaks mõtlema paindlikumalt.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi. Kümnes küsimus, Martin Helme. Mart Helmel on protseduuriline.
Protseduuriline küsimus puudutab seda, et kuna Martin Helme paraku ei saa praegu siin viibida, siis kas on võimalik minu ja tema küsimuse ära vahetada?
Hetkel veel seda võimalust ei ole, aga me võime jõuda sinnani, et te jõuate küsida. 11. küsimus, Peeter Ernits. Kuna teda ei ole saalis, jääb see ära.
12. küsimuse on esitanud Riigikogu liige Mart Helme, vastab majandus- ja taristuminister Taavi Aas, teema on kokkuhoiumeetmed. Mart Helme, palun!
Aitäh! Peeter Ernits küll ilmus, aga kuna ma olen hirmus ...
Aga ilmus hilinemisega. Palun!
Kumba siis? Mulle ikka? Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Me kõik teame seda, et WC-d ja prügikastid korjatakse maanteeservast ära. Sellest on suur pahandus tulnud, aga see on loomulikult peenraha võrreldes sellega, mis kokkuhoiumeetmed toovad kaasa muu infrastruktuuri arengule ja investeeringutele. Kas te palun tooksite põhiosas välja need kärped, mis tabavad Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi? Ma ei pea silmas ainult maanteede väljaehitamise vähendamist, vaid ka elektriliine, elektrialajaamasid, raudteed ja nii edasi. Ma ei hakka aja kokkuhoiu mõttes loetelu pikendama.
Taavi Aas, palun!
Aitäh! Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi haldusalas on nii, et tegelikult kärpeid investeeringute osas järgmisel aastal sisuliselt ei ole. Investeeringutega on meil hästi. Meie kärpeplaan puudutas kulude poolt kokku 6,8 miljonit, millest kõige suurem osa, 3,8 miljonit, on Transpordiameti haldusala. Ja see on just nimelt kulude pool. Kulude poole pealt tõesti leidsime lisavahendeid ühistranspordi või üldse transpordi dotatsioonidele. Paraku need vahendid lihtsalt ei olnud piisavad, arvestades praeguseid prognoose kütuste kallinemisega seoses. Võimalik, et ka vahendid on piisavad, kui tõesti kütuste hinnad peaksid vähenema. Nüüd, mis puudutab neid tualette ja prügikaste, siis nii, nagu me oleme ka öelnud, kohe päris alguses öelnud, et kindlasti ei puuduta see kõiki prügikaste. See teema vaadatakse Transpordiameti poolt põhjalikult üle. Ja tegelikult puudutab see 600 prügikastist ainult viitkümmet ehk 550 prügikasti jäävad alles. Nii et seda muret, et meil maantee ääres kuskile prügi panna poleks, kindlasti ei tohiks tekkida. Küll aga jah, puudutab see neid suuri prügikonteinereid, kuhu paraku viidi ka kodust vana mööblit ja kõike muud sellist, mitte jäätmekäitluskohtadesse. Aga jah, järgmise aasta põhipõhimure on just nimelt kulude poole kokkuhoid. Investeeringutega on järgmisel aastal hästi.
Aitäh! Ma tänan kõiki. Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Ma tänan kõiki Riigikogu liikmeid ja ma tänan Vabariigi Valitsuse liikmeid vastuste eest. Infotund on lõppenud. Aitäh!
Austatud Riigikogu! Alustame VI istungjärgu 10. töönädala kolmapäevast istungit. Nüüd on Riigikogu liikmetel võimalus üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Esimesena on soov seda teha Helir-Valdor Seederil. Palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Kui oleks teadnud, mis juhtuma hakkab, oleks tõepoolest pensioni teise samba sidunud elektri hinnaga ja me kõik oleks võitnud. Aga elektri hind on pöörane ja on tekitanud šoki nii kodutarbijates kui ka ettevõtjates. Valitsus traditsiooniliselt tukub, on jäänud talveunne. Selleks, et valitsust talveunest üles äratada, on Isamaa fraktsioon esitanud olukorra kiireks lahendamiseks Riigikogu otsuse eelnõu elektrituru reformi põhimõtete kinnitamise kohta, mis sisaldab endas lühidalt järgmist. Valitsusel töötada ühe kuu jooksul välja kodu- ja väiketarbijate kaitseks elektrituru reformi kava, lähtudes alljärgnevatest põhimõtetest. Esiteks, elektrimüüjatel on uue universaalteenusena sätestatult kohustus pakkuda väiketarbijatele börsivälist elektrienergia paketti, mille hinnakujundus kooskõlastatakse Konkurentsiametiga. Teiseks, Nord Pooli elektrituru Eesti hinnapiirkonnas turgu valitseval elektritootjal on kohustus müüa otse, ilma börsi vahenduseta, elektrimüüjatele elektrit, mis on vajalik uue universaalteenuse kohustuse täitmiseks. Hinnakujundusel lähtutakse elektrienergia tootmise kuludest ning kapitali tootlusest vastavalt Konkurentsiameti kehtestatud reeglitele ning hinnad kooskõlastatakse Konkurentsiametiga. Kolmandaks, riik kompenseerib eelarvelise eraldisena elektritootjatele universaalteenusena toodetava elektri CO2 kvoodi kulud. Ma loodan, et see lühike, aga sisuline ja arusaadav ettepanek ja Riigikogu otsus aitavad meil väljuda sellest kriisist ja vältida tulevikus selliseid äärmuslikke elektri hinna kõikumisi, nagu me praegu näeme. Aitäh!
Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Olukorras, kus praegune valitsus rakendab rahva peal elektrišokiteraapiat, tundub, et muid teemasid just nagu ei olekski. Tegelikult on muid teemasid väga palju. Ja üks põhiteema, mis ei tohi kunagi fookusest välja vajuda, on meie kõikide kodanikuõigused. Eesti on teatavasti väga häälekalt kritiseerinud naaberriikide Venemaa ja Valgevene autoritaarsete režiimide juhtide tegevust opositsiooni mahasurumisel. Nüüd me näeme, et samasugused tendentsid on jõudnud ka meie lõunanaabri Läti juurde. Lätis on vastu võetud otsus, et seimi või kohaliku omavalitsuse liikmed, kes on vaktsineerimata või ei ole koroonat läbi põdenud, ei saa oma töökohustusi täita. Vähe sellest, 6. detsembril arreteeriti Läti parlamentaarset puutumatust omav seimi liige Aldis Gobzems. Meil on sellega seoses küsimused peaministrile. Kas Eesti Vabariigi valitsus on avaldanud protesti naaberriigi valitsuse seesuguse tegevuse vastu? Teiseks, kas Eesti Vabariigi valitsus näeb siin paralleeli Aleksandr Lukašenka ja Vladimir Putini režiimi poolt teisitimõtlejate vastu rakendatavate meetmetega? Kolmandaks, kas teie juhitud valitsus on kaalunud võimalust rakendada sarnaseid meetmeid ka Eesti parlamendiliikmete vastu? Ootame sisulisi, ammendavaid ja avalikkust rahustavaid vastuseid. Aitäh!
[[Saalis on lärm.]] Ma mõtlesin, et ma kasutan veidi teistsugust taktikat – olen ise siin vait ja kuulan teid, vaatan, kas me siis saame saali vaiksemaks, aga ma võin ka juhtida tähelepanu, [[Helistab kella.]] et meil on mõned olulised sõnumid teile edasi öelda. Kõigepealt see, et olen juhatuse nimel vastu võtnud ühe eelnõu ja ühe arupärimise ning me otsustame juhatuses nende edasise menetlemise vastavalt kodu- ja töökorra seadusele. Teine oluline teade on see, et me saame nüüd läbi viia kohaloleku kontrolli. Palun kohaloleku kontroll!
Kohalolijaks registreerus 87 Riigikogu liiget.
Head kolleegid, mul on teile ka kolmas väga oluline sõnum. Nimelt jäi meil eile pooleli eelnõu 462 esimene lugemine ja see jäi pooleli läbirääkimiste etapis. Kõnesoovi olid avaldanud Jaanus Karilaid, Jaak Valge ja Lauri Läänemets. Nii et jätkame seetõttu selle punkti arutelu. Palun kõnetooli Jaanus Karilaidi.
Head kolleegid! Kõigepealt ma tänan Marko Šorinit eilse väga hea ettekande eest ja eelnõu tutvustamise eest.
Jaanus, ma korra vabandan! Head kolleegid, tõesti, hirmus sumin on siin. Kolleegid seal tagapool, Sibul ja Mölder, halloo! Kes soovib vestelda – siin eespool ka –, palun teeme seda väljaspool. Muidu me jääme kõik ilma presidendidebatist, mis siin härra Karilaid proovib meile rääkida.
Härra Sibul, tule siiapoole, ma kohe räägin sinust ka!
Tõesti, palun võtke kõik seda tooni nüüd niimoodi, et me kuuleksime Karilaidu ka. Palun!
Head kolleegid! Keskerakond oli, on ja jääb presidendi otsevalimise ideele truuks. Aitäh, et me selles algatuses pole jäänud toetuseta reformierakondlase Toomas Kivimäe juhitavas põhiseaduskomisjonis! Eile kuulsime toetussõnu Isamaasse kuuluvalt Priit Sibulalt, kes oli mures, et eelnõu ei tohi jääda seisma, eelnõu ei tohi jääda tolmu koguma. Ma näen, et Isamaa hakkab lõpuks maa ja taeva vahelt välja tulema ja oma seisukohta kujundama ja selle üle on siiras heameel. Üheksakümnendatel oli Keskerakond presidendi otsevalimise ideega üksi. Peale sajandivahetust tulid meile liitlaseks Urmas Reinsalu Res Publicast ning Märt Rask, Siim Kallas ja Jürgen Ligi Reformierakonnast. Kokku oli ühel hetkel Keskerakonna eelnõul 72 allkirja, kuid siis meie liitlased väsisid, algatus soikus. Jäime sellega aastateks üksinda. Aga siis tulid meile uued liitlased, EKRE ja üks sotsiaaldemokraat, 45 allkirja. Nii see koosmeel koondub ja koguneb. Head kolleegid, kes te veel ei toeta seda eelnõu! Tuleb üle saada hirmust. Erakondade tegutsemisväli peab laienema rahva keskele. Tuleb rohkem oma rahvast usaldada. Erakondade tagatoad pole olnud eksimatud. Ei maksa arvata, et rahvas ei suuda teha õiget valikut. Suudab! Ja pidagem meeles, et riik püsib usaldusel, rahva usaldusel. Vabanegem hirmust ja toetagem presidendi otsevalimist! Aitäh teile!
Nii, Jaak Valge loobus kõnesoovist, saan ma aru. Ei loobunud? Siis palun, Jaak Valge, te olite enne Lauri Läänemetsa eile. Nii et palun! Härra Ligi, kas te soovite vasturepliiki? Härra Valge, ma palun teil hetke oodata, härra Ligil on kaks minutit võimalus vastusõnavõtuks, kuna teda mainiti.
Aitäh! Mul on öelda järgmist. Mina ei ole ei sel ega eelmisel aastatuhandel saanud presidendi otsevalimiste toetajate liitlaseks. See oli alatu laim. Küll aga olen ma olnud Siim Kallase liitlane. Tema kahetseb sellist algatust ja mina ka kahetsen. See on üks väheseid kordi, kus ma olen oma allkirja andnud lihtsalt, kuidas viisakalt öelda, eksikombel.
Nii, nüüd selgub, et härra Karilaiul on protseduuriline küsimus.
Ma ei oska öelda, kuidas me seda tuvastame, aga 2003 oli Jürgen Ligi allkiri selle otsevalimiseelnõu all. Kas see oli siiras või meeltesegaduses, me teeme selle kindlaks. Aitäh!
See ei olnud protseduuriline küsimus, härra Karilaid. Härra Reinsalu, teie nime mainiti, kas teil on ka vasturepliigi soov või ei ole? Te olete märkinud ennast. On soov? Palun!
Aitäh! Ei, mina küll meeltesegaduses allkirju ei andnud. 2003. aastal Jürgen minu kõrval, mina Jürgeni kõrval ja teised, Siim Kallas kõige ees. Loomulikult algatati see põhiseaduse muutmise seadus. Mitte jõud ei lõppenud, vaid Reformierakond lippas koalitsioonist minema. Selle tõttu jäi see sõit katki. Aga kui oleks see asi olnud omal ajal tehtud, siis oleks see olnud omal ajal tehtud, oleks see olnud ka meie põhiseaduslik reaalsus.
Mul on hea meel ... [[Naer saalis.]] Mul on hea meel näha, et parlamentaarse debati vaim tuleb ka sisuga üha enam parlamendisaali. Nüüd on seda sisu oodatud looma Jaak Valge. Palun!
Ma palun kohe kolm minutit lisaaega.
Palun, kaheksa minutit!
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud kuulajad! Ma ei räägi selle eelnõu sisust, võib-olla on seal tõesti mõningaid väikeseid nüansse, mida tuleks kaasajastada, aga see pole põhiline. Põhiline on see, et 1993. aastast kuni käesoleva ajani on parlamendi käsitluses olnud 12 eelnõu, millega sätestataks presidendi otsevalimine. Need eelnõud on sarnased, see tähendab, et ühine arusaam on välja kujunenud. Ka ühiskonnas, nagu te teate, ei puudu toetus presidendi otsevalimise sisseseadmiseks. Vastupidi, seda toetab kaks kolmandikku Eesti täisealistest kodanikest. See on üks reforme, millel on kodanike seas üks kõige suuremaid toetusi Eestis. Kasutades Urmas Reinsalu sõnu, kes oli muide koos Jürgen Ligiga 2003. aastal üks otsevalimise eelnõu esitaja, peaks president olema ühiskonnas teemade tõstataja, lepitaja ja nõustaja, seega peaks ta olema usaldusväärne, elukogenud ja tajuma Eestit. Väga hästi öeldud. Selle saabki kindlustada otsevalimine, mitte lehmakauplemine kohaliku omavalitsuse volikogu liikmete häältega nagu praegu. Ma võiksin nendest pooltargumentidest veel väga palju rääkida, aga mõtet on pigem peatuda vastuargumentidel. Üks väga laialt kasutatav väide on see – eriti kasutatakse seda väidet siis, kui tulevad teemaks referendumid –, nagu Eesti ühiskond ei oleks küps, nagu me oleksime mingisugune poolkirjaoskamatu maa, Ida-Euroopa riik, kus presidendi otsevalimise tulemusel tuleks võimule mõni populist, kes siis hakkab tegema aferisti otsuseid. Ma muidugi nende väidetega nii ehk naa ei ole üldse nõus. Aga kui me vaatame neid Euroopa riike, kus president otse valitakse, siis selgub, et see ei sõltu geograafilisest asendist. Euroopa Liidus valitakse presidenti otse 14 riigis, pisut rohkem kui pooltes. On neid riike nii põhjas kui ka lõunas, nii läänes kui ka idas. Miks meie peaksime erinevalt neist mõne avantüristi valima või miks meie oleme siin ebaküpsed? Teiseks argumendiks, mida on kasutatud otsevalimiste vastu – ja ma saan aru, et seda tehti ka põhiseaduskomisjonis –, on see, et meil on esindusdemokraatlik riik. [[Juhataja helistab kella.]]
Head kolleegid! Tagumistest ridadest tuli vihje, et saali sumin on ikkagi nii suur, et tagumised read ei kuule. Ma väga palun olla saalis vaiksemalt. Me väga palju ei saa helitehniliselt seda juurde keerata, natukene saame, aga siiski. Kellel on omavahelised debatid, Riigikogu kohvik kindlasti pakub teile ühe tassi kohvi ka ja saate kenasti seal arutada. Palun, härra Valge!
Jah, ma võin ka kõvema häälega rääkida, aga see ei pruugi väga esteetiline olla. See väide, et meil on esindusdemokraatlik riik ja vaat sellepärast ei tohi – tegelikult ega neid riike ei jaotata esindusdemokraatlikeks ja otsedemokraatlikeks. Juhul kui niimoodi jaotatakse, siis palun öelge mulle mõni riik, mis on otsedemokraatlik riik. Ikka jaotatakse demokraatlikeks ja ebademokraatlikeks. Ja presidendi otsevalimine ei tee meid kuidagi vähem demokraatlikuks. Vastupidi, presidendi otsevalimine vastab demokraatia tuumdefinitsioonile rohkem kui presidendi valimine parlamendis või valimiskogus. Kolmandaks väidetakse, et presidendi valimine võib ühiskonda teravalt polariseerida või, nagu eile kuulsime, otsevalimise korral valib presidenti ajakirjandus. Aga küsigem siis, et miks polariseerivad just presidendivalimised või kas ajakirjandusel on väiksem roll parlamendivalimiste puhul. Tuletan meelde, et demokraatia ongi erinevate ideede konkurss ja ajakirjandusel on nende ideede vahendamisel tõesti oma roll. Toonitan siinkohal veel lisaks, et presidendivalimine erineb parlamendivalimistest, mil erakonnad apelleerivad eelkõige oma programmile lähedaselt mõtlevate kodanike häältele. Erakonnad ei apelleeri tavaliselt valijaskonna enamuse toetusele, otse valitav president peab seda tegema. Seega, presidendivalimiste kampaanias, vastupidi, otsitakse ühisosa ja hoidutakse teravalt polaliseerivatest teemadest ja püstitatakse probleeme, mis ühiskonnas on olulised, ent domineerivas parteipoliitikas seni varju jäänud. Neljandaks on presidendi otsevalimise vastu esitatud see väide, et otsevalimise kehtestamine on võimatu, kuna sel puhul tuleks ilmtingimata presidendi volitusi laiendada. See on tegelikult tõsisem argument, aga seda pole tõestatud. Ja tundub küll, et see paika ei pea. Vähemalt teiste Euroopa Liidu riikide kogemus seda ei kinnita. Näiteks, Austria otse valitud presidendi funktsioonid on praktikas kujunenud täiesti tseremoniaalseteks, ehkki de iure on tema volitused üsna suured. Pean tunnistama, et ma ei ole teinud põhjani minevat analüüsi, aga põhiseaduste võrdlemise alusel võiksin küll väita, et otse valitud Tšehhi, Slovakkia, Sloveenia, Bulgaaria ja Horvaatia president on sisuliselt sama võimuulatusega otse valimata Eesti presidendiga. Mõningaid volitusi on neil rohkem, mõningaid vähem. Lõpetuseks ütlen, et ka see presidendi pädevuse laiendamine ei ole ju tabuteema, vaid küsimus, mida võib iga teise kombel samuti arutada. Igatahes on päris kindel, et presidendi volituste mõningane laiendamine, kui see peaks ka vajalik olema, on võimalik põhiseadust muutmata. Seega ma jõuan lõppjäreldusele, et sisulisi vastuargumente ei ole või on need tõestamata. Lõpetuseks ma ütlen, et EKRE on alati olnud presidendi otsevalimise poolt ja pole põhjust arvata, et me kunagi sellest eesmärgist loobuksime. Aitäh!
Sotsiaaldemokraatide nimel Lauri Läänemets, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Sellel eelnõul sotsiaaldemokraatide allkirju all ei ole, välja arvatud Raimond Kaljulaidi oma. Kohe ma seletan teile, miks, mis on selle eelnõu kõige suuremad väljakutsed, mis ei ole ka selles debatis leidnud kuidagimoodi lahendust. Esimene väljakutse selle eelnõu puhul, selle suur puudus puudutab presidendi volitusi. Nii nagu me oleme küsinud siin saalis eile debati käigus, oleme arutanud seda komisjonis, siis eelnõu algatajate tahe on see, et presidendi volitused jääksid samaks, kui nad praegu on. Millegipärast kiputakse presidendivalimise süsteemide puhul kopeerima [teisi riike] või vaatama teiste riikide poole. Jah, võib vaadata küll, kuidas seal süsteemid toimivad, aga iga riigi taust, iga rahva taust, iga ühiskonna kujunemise lugu on erinev. Seda me tihti arvesse ei võta ja selle eelnõu puhul tegelikult ei ole ka seda tehtud. Kuidagi on jäänud kõlama see, et Eesti inimesed tahaksid lihtsalt presidenti valida ja sellepärast peaks tegema rahva otsehääletuse. Ei pea! Ma arvan, et Eesti inimene, kui ta valib presidenti, tahab valida sellist presidenti, kelle sõna maksab, ja et tema mandaat ei läheks raisku. Ma arvan, et sellist presidenti tahetaks valida – kui tahetakse –, on ju. Kui me neid volitusi ei muuda, siis mõnes mõttes me lollitame inimesi. Tegelikult me petame inimesi, ütleme, et saate presidenti valida, aga vaadake, sellel presidendil ja teie häälel ei ole mitte mingisugust jõudu. Sisuliselt me vähendame sellega rahva hääle jõudu. See on minu arvates suur probleem, inimesi lollitada ei tohiks. Kui me nüüd jõuame sinna, et me tõesti leiame võimaluse presidendi volitusi suurendada, siis tekib uus küsimus – ja see uus küsimus on selles, kas meil on parlamentaarne riik või meil on presidentaalne riik ning kuhupoole me kaldu oleme ja kui palju. Minu arvates siin on Eesti rahvas – esimest korda esimese Eesti põhiseaduse juures ja ka nüüd kehtiva põhiseaduse juures – öelnud selgelt oma nägemuse ja tahte: Eesti on parlamentaarne riik. Seda juba ainuüksi sellepärast, et tegelikult parlamendi kaudu on oluliselt paremini esindatud iga inimese hääl ja tahe. Palun mulle lisaaega kolm minutit.
Palun! Kaheksa minutit kokku.
Teine põhjus, mis presidendivalimisi puudutab, on see, et täna käib peamine debatt parlamendi ja valitsuse vahel. Ma julgen arvata, et kui me valime otse presidenti, siis parlament hakkab neist aruteludest välja jääma, sest presidendil saab olema väga tugev rahva mandaat ja kogu debatt läheb presidendi ja valitsuse vaheliseks. Kus kohas on see parlamendi roll, kui hästi on inimeste hääl siis esindatud, vaat sellele küsimusele vastuseid tegelikult ei ole. Seda pole ka analüüsitud. Ma arvan, et see on väga oluline asi. Nüüd, kolmas küsimus on selles, et rahva ette pandud valikutest saab lõpuks ühe erakonna president. Praegune süsteem suunab, kui ei ole tahet või on mingisugune muu probleem, erakondi, kes esindavad erinevaid vaateid, kes esindavad erinevaid soove, erinevaid nägemusi ühiskonna arengutest, otsima ühisosa. Nagu me oleme näinud viimaste presidendivalimiste puhul, [peavad ühisosa otsima] vähemalt kolm parlamendierakonda, kui mitte neli. Praegune süsteem on suunatud võimalikult suurele ühisosale. Presidendi otsevalimise puhul, jah, alguses pannakse välja küll mitu kandidaati, aga lõppkokkuvõttes, lugupeetud kolleegid, on niimoodi, et valitakse ühe erakonna kandidaat, ja seal ei ole vaja enam otsida ühisosa. Valitakse ühe erakonna kandidaat ja meil hakkavad olema ühe erakonna presidendid. Meil hakkavad olema hoopis teistsugused ühiskondlikud debatid. Ja see on minu arvates päris suur probleem. See on päris suur probleem. Need on kolm põhjust, miks on seda eelnõu keeruline tõsiselt võtta. Presidendi volitused ei muutu ja rahvast sisuliselt lollitatakse. Tänane debatt, mis on parlamendi ja valitsuse vahel, kandub presidendi ja valitsuse vahele ja parlament hakkab mängust välja jääma. Ja kolmas, et tegelikult me ei otsi enam ühisosa, vaid valime ainult ühe erakonna – ühe erakonna – kandidaadi lõpuks presidendiks. Ühesõnaga, me muudaks, sisuliselt –isegi kui mitte praktiliselt – väga palju seni kehtivaid põhimõtteid, kuidas Eesti toimib ja kuidas meil need demokraatiaprotsessid käivad. Need on need eelnõu puudused, see on see põhjus, miks siin ei ole sotsiaaldemokraatide allkirja sellel eelnõul all. Nii kahjuks on. Aitäh teile!
Härra Kaljulaid, kas te soovite vasturepliiki? Olge lahke!
Aitäh! Kuna eelkõnelejad on juba kahel korral mu nime maininud, siis ma [selgitan, et] liitusin selle eelnõu algatajatega sellepärast, et ma tõesti pean seda arutelu, mis täna siin saalis on, ja seda põhimõtet väga oluliseks. Nüüd, mis puudutab seda, kas Eesti inimesed mõistavad või ei mõista, mida nad valivad. Meil on praegu kohalikud, Riigikogu ja Euroopa Parlamendi valimised. Eesti inimesed üldjuhul saavad väga hästi aru, mis on riiklikud, mis on kohalikud ja mis on Euroopa poliitika küsimused. Need, kes ei oska sellel alati vahet teha, on poliitikud, kes kipuvad minu meelest valimisi segamini ajama. Ma usun, et kui me läheme presidendi otsevalimise seadustamise teed, siis valimiste toimudes Eesti rahvas saab kindlasti aru, milliste volitustega presidenti nad valivad. Kui millegi pärast üldse muretseda, siis võib-olla selle pärast, kas selliselt valitud president tulevikus saab aru, millised on tema põhiseaduspärased volitused. Aga see ei ole minu meelest mitte juriidika küsimus, vaid poliitilise kultuuri ja eetika küsimus.
Reformierakonna fraktsiooni nimel Toomas Kivimägi, palun!
Väga lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Ma esmalt tunnustan eelnõu algatajaid sellise erakondadeülese debati algatamise eest, ja mis seal salata, see on ka rahvale väga meelepärane debatt. Seepärast ei ole ilmselt väga üllatav, et me teeme seda siin juba kaheteistkümnendat või kolmeteistkümnendat korda viimase aja jooksul. Samas ei ole siin mitte midagi uut, me oleme ikka täpselt samas seisus ja täpselt sama põhiseaduse juures. Ma alustn sellest, et Eesti on parlamentaarne vabariik. See oli lähteseisukoht, millest circa 30 aastat tagasi hakati põhiseadust kokku kirjutama. See on lähteseisukoht, mille järgi tegelikult loodi ka võimude tasakaal, mille järgi jagati volitusi parlamendile, valitsusele, riigipeale, kohtutele jne. Kui nüüd küsida, kas see tasakaal on ideaalne, siis ma arvan, et 30 aastat on seda pigem kinnitanud, ja võiks öelda, et pigem jah. Ja kui siin tasakaalus on mingeid selliseid mittetasakaalukohti, siis need kohad on pigem võib-olla selles, et täitevvõim parlamentaarses vabariigis prevaleerib de facto seadusandja üle. Pigem on probleem selles, mitte aga Vabariigi Presidendi pädevuses ja volitustes. Nii et seepärast, kuivõrd seesama meie armastatud põhiseadus on minu hinnangul meid 30 aastat väga hästi teeninud, oleks minu arvates üsna suur risk võtta ja püüda seda tasakaalu ühel või teisel moel muuta. Seda enam, et sisulist vajadust ja põhjendust sellele tegelikult ei ole. Teine argument on see, et Eesti Vabariigis domineerib esindusdemokraatia otsedemokraatia üle. Need otsedemokraatia vormid ehk kõrgema võimu kandja on rahvas, kes teostab kõrgemat võimu hääleõiguslike elanike kaudu ja selleks on kaks viisi: need on Riigikogu valimised – siin on rahvas väga usin olnud ja väga kenasti selle ülesandega hakkama saanud – ja teine vorm ja viis on rahvahääletus. Aga nagu me kõik teame, on seda teist võimalust väga vähe tänase päevani kasutatud. Nii et tegelikult see on täna jätkuvalt üks laual olev võimalus, mille kaudu rahvas saaks oma kõrgemat võimu teostada, selmet ilmtingimata anda rahvale presidendi valimise õigus. Väga oluline on ka see, et sellesama põhiseaduse kommentaarides on toodud väga selge märge, et riigipea valimise viisi valikul arvestatakse üldiselt riigipea pädevust. See on see põhivastuväide, millest mina olen rääkinud. Tõepoolest, parlamentaarses riigis presidendi otsevalimise ettenägemisel tuleb arvestada, et selliselt saab president tugeva mandaadi, mille kasutamiseks rahva ootustele vastavas ulatus on õigusi vähe. See oli väga palju jutuks komisjonis ja ka eile siin saalis. Tõepoolest, eelnõu algatajad nii Keskerakonnast kui ka EKRE-st konstateerisid, et nad presidendi võimu laiendamist tegelikult seda eelnõu esitades silmas ei ole pidanud. Samas, debati käigus nad ei ole välistanud, et võib-olla tulevikus, peale seda, kui see eelnõu on saanud parlamendi toetuse, võiks ikkagi arutada ka presidendi volituste suurendamist. Ma arvan, et see on selline kahe teraga mõõk – ühest küljest on see natukene kummaline, et teeme selle eelnõu ära ja pärast hakkame võib-olla laiendama ka Vabariigi Presidendi volitusi. Minu arvates, kui seda teha, tuleks seda teha koos. Ja sellisel juhul teha koos põhjusel, et siis ei ole seda vastuolu, millele ma viitasin, lugedes ette põhiseaduse kommentaari selle kohta, et põhiprobleem ongi selles, et kui valida Vabariigi President otse, siis on ta väga tugeva mandaadiga, ja kui võtta need pädevused, mis tal põhiseaduse järgi on, siis tekib üsna tugev vastuolu, mis minu hinnangul võib tegelikult ka seda tasakaalu rikkuda. Nüüd teiseks, kui küsida, kas ... Ma paluks lisaaega.
Palun! Kolm minutit lisaaega.
... olemasolev Vabariigi Presidendi valimise kord on meid hästi teeninud või mitte, siis kui vaadata lõpptulemust, ma arvan, et kõik on nõus, et tegelikult on see meid väga hästi teeninud. Me oleme saanud endale küll väga erinevad, aga tegelikult omas ajas, ma arvan, ühed parimad valikud presidendi kohale. Just nimelt – ma rõhutan – omas ajas. Seetõttu ma arvan, et ei ole põhjust olla liiga kriitiline just seda lõpptulemust silmas pidades. Samas, kui vaadata seda presidendivalimiste eel ja käigus, siis otse loomulikult on seal terve rida kriitilisi märkusi, erinevaid arusaamu, mistõttu ma ei taha öelda, et me peaksime põlistama selle olemasoleva Vabariigi Presidendi valimise korra, vaid – see on ka üks põhjusi, miks me selle eelnõu arutelu igati toetame – me oleme avatud debatile, kuidas sellega edasi minna. Tõepoolest, ühe olulise eelisena ma tahaksin rõhutada sedasama, mida just eelkõneleja Lauri Läänemets mainis, mis on üks väga tugev eelis tänase Vabariigi Presidendi valimise korra juures, eriti viimaseid valimisi silmas pidades, nimelt, kui Alar Karis valiti ära Riigikogus. Täna kehtiva Vabariigi Presidendi valimise korra juures on Vabariigi Presidendil oluliselt laiem poliitiline kandepind, kui seda võiks olla Vabariigi Presidendi otsevalimise korral. Seda möönavad ka eelnõu algatajad, et jah, on tõenäoline, et Vabariigi Presidendi otsevalimise korral on tulevane president ikkagi pigem ühe või teise erakonna kandidaat. Loomulikult, ta lõpuks vajab enamiku rahva toetust, aga ikkagi on ta pigem ühe või teise erakonna oma. Ja nüüd, kui me räägime presidendi kui tasakaalustaja rollist, siis ilmselgelt tekib siin väga tugev probleem ja vastuolu sellisel juhul, kui ta on ühe erakonna oma. Aga võtame veel kord sellesama viimase näite: Alar Karis vajas parlamendis nelja erakonna – kokku on meid viis –, nelja fraktsiooni toetust selleks, et ta saaks valitud. See on palju laiem poliitiline kandepind kui see – räägime presidendi otsevalimistest –, kus ta pigem on ühe või teise erakonna kandidaat. Rääkides võimalikest muudatustest, nagu ma ütlesin, me ei pea ka ülistama seda olemasolevat Vabariigi Presidendi valimise korda. Lõpptulemust silmas pidades on põhjust ülistada, aga protseduuri annab parandada ja sellele on ka näiteks kolleeg Urmas Reinsalu juhtinud korduvalt tähelepanu. Näiteks üks, ja see on suhteliselt lihtsalt tehtav, et Vabariigi Presidendi valimiste lõpp-punkt peaks olema ikkagi valimiskogu. Põhiseadus annab prerogatiivi Riigikogule kolmel korral valida. Kui ta seda ei suuda teha, siis valimiskogus peaks igal juhul saama Vabariigi President valitud. See ei ole üldse mingisugune keeruline geomeetria või gümnastika, kuidas seda teha. Sellele on üsna lihtne lahendus. Võtame põhiseaduse § 79, mis ütleb, et valimiskogu valib Vabariigi Presidendi hääletamisest osa võtnud valimiskogu liikmete häälteenamusega. Nüüd, küsimus on selles, keda lugeda hääletamisest osavõtnuks. Siin on laual üks selline ettepanek, et ei pea lugema ilmtingimata igaüht, kes on lasknud sedeli valimiskasti, vaid mõeldav on osavõtnuks lugeda üksnes valimiseelistuse avaldanut ehk lähtuda kehtivate sedelite arvust ning jätta tühjad ja rikutud sedelid arvestamata. See ei ole midagi esmakordset, mida Eestis teha. Sarnasest loogikast lähtutakse ka Riigikogu valimistel lihtkvoodi arvutamisel, nii et tegelikult de facto konkreetne näide on olemas. Minu põhimure oli see, et kas see eeldab põhiseaduse muutmist või mitte, sest tegelikult on see pigem tõlgendatav, et ei pea ilmtingimata tegema seda põhiseaduse muutmise kaudu, vaatamata sellele lausele, mis põhiseadusesse sarnaselt on sisse kirjutatud. Aga veel kord: Reformierakond on avatud debatile Vabariigi Presidendi valimise korra muudatuste üle ja seetõttu ma veel kord tunnustan eelnõu algatajaid, Jaanus Karilaidi ja EKRE esindajaid ja kõiki keskfraktsioonist, kes selle eelnõu on algatanud. Samuti on ju sellele ka Vabariigi President tähelepanu juhtunud. Nii et me oleme igal juhul avatud debatiks, aga me kindlasti väga kergekäeliselt oma põhimõtetest ei loobu. Aitäh!
Härra Raidma, kas teil läks kogemata näpp vastu? Noogutusest saan aru, et läks. Isamaa fraktsiooni nimel Helir-Valdor Seeder, palun!
Palun kaheksa minutit!
Palun, kaheksa minutit!
Aitäh! Head kolleegid! Väga palju on erinevaid mõtteid välja öeldud ja küllap need mõtted on kõik olnud õiged ja vajalikud. Eelkõneleja tunnustas siin eelnõu algatajaid selle väitluse järjekordse tõstatamise eest. Mina ka tunnustan ja võin kinnitada, et Isamaa fraktsioon on samuti avatud aruteludeks, mis puudutavad presidendivalimisi. Aga siiski ma arvan, et see ei ole kantud praegu päris siirast ja heast soovist jõuda mingisuguse lõpptulemuseni, vaid pigem nauditakse seda protsessi ja loodetakse sellest poliitilist kasu lõigata. Kui ma mõtlen sellele, et algatajad minuga küll ühe lühikese telefonikõne tegid, kuid mingisugust sisulist katset, et erakondadeüleselt või kõiki erakondi ja fraktsioone kaasates – ja see on ainus võimalus jõuda selles küsimuses mingisuguse lõpliku tulemuseni – püüda saavutada ühisosa ja siis tulla selle algatusega välja –midagi sellist ei ole olnud. Vahetult enne kohalikke valimisi anti see eelnõu üle, et oleks ka valijatele signaal, et me soovime arutada seda teemat. Ja nüüd me oleme siin ja arutame juba, ma ei tea, 12. või 13. korda eelnõu, teades, et poliitikutel ja poliitilistel erakondadel on väga erinevad seisukohad. Nii et ma ei ole üldse veendunud selles siiras soovis jõuda lõpptulemuseni, vaid pigem on see tõesti soov nautida seda protsessi. Nüüd, mis puudutab otsevalimisi, siis seda on siin kohati idealiseeritud ja vähemalt ühe asja ma tahaksin siin ümber lükata, mida on mitmete kõnelejate poolt varem ja ka küsimustes välja öeldud, et kui rahvas valib presidenti, siis see ühendab, see on rahva ühine president. Mõtleme natukene! Kas Ameerikas Biden ühendas vabariiklased ja demokraadid? Vabandust, kas Trump ühendas vabariiklased ja demokraadid? Kas ühendas? Kas ikka ühendas ühiskonda?! Kas Biden ühendas vabariiklased ja demokraadid ja [nad] on ühiselt rahva taga? [[Vahelehüüe saalist.]] Ei ole teine teema. Ma lükkan praegu ümber seda, mis puudutab [väidet], et otse valitud president iseenesest ühendab kogu rahva. Juba see protsess ei pruugi selline olla. Nii et ärme idealiseerime neid protsesse, mis tegelikult niisugused ei pruugi olla. Eesti puhul ei ole kindlasti täna peamine probleem see, kas on presidendi otsevalimised või mitte. Meil on põhiseadus, kus on päris optimaalselt paigas tasakaal täitevvõimu ja seadusandliku võimu ja presidendi vahel. Pigem on probleem see, kuidas see tasakaal, mis on täitevvõimu ja parlamendi vahel, jääks paika, nii nagu põhiseadus on seda mõelnud. See on tasapisi aastakümnete jooksul nihkunud järjest rohkem täitevvõimu kasuks ja parlament on jäänud tagaplaanile. Minu arvates on see palju olulisem Eesti ühiskonda puudutav küsimus, et rahva esindajad, kes saavad mandaadi regulaarselt iga nelja aasta tagant, täidaksid seda rolli, mida põhiseadus neile on andnud. Aga paraku me näeme, et aastate jooksul parlament on ise ennast kohitsenud ja järjest rohkem andnud võimu täitevvõimule. Täitevvõim omakorda on delegeerinud edasi võimu ametnikkonnale ja siis me räägime, et meil on ametnike riik. Ja tegelikult ongi aastate jooksul järjest enam kujunenud ametnike riik. Nii et me võiksime selle üle tõsiselt mõelda siin parlamendis, kuidas parlamendi rolli suurendada. Sellele juba juhivad tähelepanu erinevad eksperdid ja institutsioonid. Riigikohus ja õiguskantsler näitavad juba parlamendi poole näpuga, et te olete liigselt andnud ära volitusi. Kas või võtame siinsamas koroonatemaatika lahendamise. Mitmed küsimused peaksid olema lahendatud parlamendi tasemel, mitte täitevvõimu tasemel. Tegeleme eelkõige sellega! Nüüd, kas presidendi valimise seadus vajaks muutmist? Jah, vajaks muutmist. Vajaks muutmist, kui me jõuaksime mingisugusele ühisosale, et me suudaksime kokku leppida ja muuta. Väga palju on räägitud valimiskogu suurusest, ka komplekteerimise põhimõtted on pärast haldusreformi muutunud võrreldes sellega, mis ta oli esialgu, kui seadus vastu võeti ja kui põhiseadus vastu võeti. Olukord on tänaseks oluliselt muutunud. Presidendi ülesseadmine, ülesseadmise aeg ja ka protsess vajaks muutmist, kui me suudame kokku leppida. Ma tulen tagasi selle juurde, mis puudutab valimiskogu suuruse taastamist. Eelmises koalitsioonis kõik kolm erakonda olid sellega nõus. Aga kui läks aruteluks, kuidas see peaks jagunema konkreetselt kohalike omavalitsuste vahel, siis oli igasugune ühisosa kadunud. Samamoodi võiks või lausa minu arvates peaks olema see protsess ikkagi niimoodi, et presidenti ei valita haudvaikuses. Presidendikandidaadil võiks olla võimalus parlamendi ees või valimiskogu ees pidada kõne. Praegu me valime haudvaikuses, viime läbi selle protseduuri ja kandidaadil ei ole mitte ühtegi võimalust valiva kogu ees oma mõtteid avaldada. Jah, me võime seda meedias kusagilt lugeda ja mingisugustelt muudelt kohtumistelt [kuulda], aga kuna me teame, et ka see ülesseadmise aeg võib olla ülimalt lühike, siis oleks igati loogiline, et vähemalt kandidaadil, kes astub parlamendi või valimiskogu ette, oleks võimalus oma programmi, oma seisukohti tutvustada avalikult. See ei peaks olema ainult nii, nagu oli viimaste valimiste ajal. Ma ei ütle, et see halb oli. Kohtuti eraldi erinevate erakondade, erinevate fraktsioonidega ja mõni siis tegi ühe etenduse rahvale ka interneti teel ja siis tegi selle kordussaate suletud uste taga veel eraldi. [Peaks olema nii,] et kaoks ära selline vajadus ja et nii avalikkus kui ka valiv organ näeks vahetult ja avalikult, mida valitavad presidendikandidaadid ütlevad. Ma arvan, et see oleks igati kohane. Minu ettepanek on: keskendume Eesti riigi sisulistele probleemidele ja teemadele. Ärme tegeleme ainult nende küsimustega, mis võiksid tuua poliitilist kasu, populistlikku kasu, ja tegeleme nendega vahetult enne valimisi, selles tsüklis. Me teame, et selle lühikese ajaga ei suuda parlament niikuinii kokku leppida uues presidendivalimiste korras. Ärme naudime ainult protsessi, vaid orienteerume rohkem lõpptulemusele! Aitäh!
Nii. Kõik fraktsioonid on oma läbirääkimistel antud võimaluse ära kasutanud. Juhtivkomisjoni ettepanek selle eelnõu puhul on eelnõu esimene lugemine lõpetada. Vastupidist soovi ei näe. Seega oleme esimese lugemise lõpetanud ja määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks – see on nüüd muutunud, palun tähelepanu! – 22. detsembri kell 17.15. Ja üks tähelepanujuhtimine veel. Nimelt, meie kodu- ja töökord näeb ette, et selle eelnõu kohta on muudatusettepanekuid võimalik esitada üksnes vähemalt ühel viiendikul Riigikogu koosseisust ehk kui muudatusettepanekut soovitakse esitada, siis 21 Riigikogu liiget peab sellele alla kirjutama. Oleme selle päevakorrapunkti ammendanud.
Liigume edasi tänase teise päevakorrapunktini, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud väärteomenetluse seadustiku, liiklusseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu 457. Meil on kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Keskerakonna fraktsiooni nimel Marek Jürgenson, palun!
Austatud istungi juhataja! Head ametikaaslased! Võttes vastu Vabariigi Valitsuse algatatud väärteomenetluse seadustiku, liiklusseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse, teeme suure sammu veelgi liiklusturvalisema Eesti poole. Kohalikele omavalitsustele antakse võimalus paigaldada oma haldusterritooriumile automaatseid liiklusjärelevalvesüsteeme. Seadmed paigaldanud kohalik omavalitsus saab tuvastatud rikkumistest laekunud trahvidest 50% enda eelarvesse, mida saab tulevikus kasutada liiklusohutuse tagamiseks. Selline lahendus annab võimaluse paremini seista oma piirkonna turvalisuse eest. Muu hulgas suureneb kogukonna kaasatus, sest kohalikel elanikel on võimalus tõstatada probleeme ja teha ettepanekuid ning kohalikul omavalitsusel on omakorda reaalne võimalus neid realiseerida. Oluline on mainida, et tegemist ei ole eelnõuga, mis paneb kohalikele omavalitsustele järjekordseid kohustusi, vaid annab juurde võimalusi ja motivatsiooni tegeleda liiklusturvalisuse küsimustega. Ma arvan, et siin saalis on ka neid inimesi, kes kohe oskaks välja pakkuda mõne koha oma kodukohas või koduteel, kus võiks olla selline liiklusjärelevalvesüsteem paigaldatud. Minule isiklikult lööb pähe kohe selline koht nagu Tallinnas Paldiski maantee. Kui töötasin Haabersti linnaosa vanemana, tegime pikalt koostööd nii politsei kui ka Tallinna ametitega selle nimel, et langetada piirkiirust seal 70-lt 50-le. Ja miks? Sest kahjuks liikluskultuur on Eestis selline, et kus on lubatud sõita 50-ga, sõidetakse üldjuhul 60-ga, kus [on lubatud] 70-ga, seal juba 80-ga. Teel, mis viib loomaaeda, suurde kaubanduskeskusesse, Õismäele, Rocca al Mare koolini, Kakumäele, kus käivad tuhanded inimesed, sajad noored ja lapsed, ei tohiks selline käitumine olla lubatud, kus pidevalt liikluseeskirju rikutakse. Tänaseks on Paldiski maantee piirkiiruseks 50 kilomeetrit tunnis, aga siiski suudavad paljud autojuhid seda rikkuda. Kindlasti aitavad olukorda parandada politseireidid probleemsetes kohtades, kuid palju turvalisemaks muutuks kogu see piirkond siis, kui paigaldatud oleks statsionaarne kaamera. See, et kohalikud omavalitsused saavad lisamotivatsiooni rohkem liiklusturvalisusesse panustada, ei ole ainuke hea uudis minu arvates. Statsionaarsete kaamerate paigaldamine annab politseile võimaluse tegeleda raskemate juhtumitega, kus masin ei saa hakkama või masin ei saa inimest asendada. Me pidevalt arutleme selle üle, et meil ei ole piisavalt palju politseinikke. Aga automaatsete liiklusjärelevalvesüsteemide laialdasem kasutuselevõtt peaks vähendama piirkiirusest kinnipidamise ja foorinõuete [täitmise] jälgimiseks kasutatavat aega. Politseiametnikel on võimalik rohkem tähelepanu pöörata üldisele korrakaitsele, ennetustööle ja nendele rikkumistele, mida ei ole automaatse liiklusjärelevalvega võimalik fikseerida. Kordan veel kord, et automaatsete liiklusjärelevalvesüsteemide lisandumise tulemusel on politseil rohkem aega tegeleda avaliku korra tagamisega ja muude liiklusrikkumistega. Lõpetuseks tooksin välja ka natuke statistikat. Aastatel 2016–2020 juhtus kõikidest inimkannatanutega liiklusõnnetustest 59% kohalike omavalitsuste teedel või tänavatel. Nendes liiklusõnnetustes hukkunute arv moodustas keskmiselt 29% kõikidest liiklusõnnetustes hukkunutest. Need arvud näitavad mustvalgelt, et ennetusega tuleb tegeleda, ning Eesti Keskerakonna fraktsiooni nimel on mul väga hea meel, et teeme nii suure sammu liiklusturvalisema Eesti poole. Head kolleegid, palun teil kõigil seda head eelnõu toetada. Tänan tähelepanu eest!
Rohkem kõnesoove ei näe, sulgen läbirääkimised. See eelnõu läheb lõpphääletusele ning vajab Riigikogu koosseisu häälteenamust. Austatud kolleegid, ka need, kes te just tulite! Vabariigi Valitsuse algatatud väärteomenetluse seadustiku, liiklusseaduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu 457 vajab vastuvõtmiseks koosseisu häälteenamust. Panen teie ette hääletusele eelnõu 457. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu toetab 59 Riigikogu liiget, vastu on 27. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Meie kolmas päevakorrapunkt täna on Vabariigi Valitsuse algatatud perekonnaseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 474. Avan läbirääkimised. Keskerakonna fraktsiooni nimel Maria Jufereva-Skuratovski, palun! Kaheksa minutit.
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Perekonnaseaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu on kütnud palju kirgi mitte ainult erakondade vahel, vaid ka Keskerakonna fraktsiooni sees. Arutlesime selle eelnõu üle detailselt mitu korda, üritades leida ühisosa ning hinnata tagajärgi ühiskonnale ja peredele. Mõistagi, elatusraha ja selle määramise kord on ülitundlik ja emotsionaalselt laetud teema, kuid laste ja lahutatud vanemate huvides peaksime jätma emotsioonid kõrvale ja keskenduma sellele, kuidas paremini kaitsta kõikide laste huvisid, olgu nad esimesest, teisest või kolmandast kooselust, ning võimaldada vanematel kõiki oma lapsi võrdselt toetada ja ülal pidada. Praegune miinimumelatusraha määramise printsiip, kus elatis sõltub miinimumpalgast, ei ole mingil viisil seotud lapse vajadustega. Tuletan teile meelde, et 2021. aastal miinimumelatise määraks on 292 eurot. Ei ole õiglane kohustatud lapsevanemate suhtes jätkata olukorraga, kus miinimumelatis jätkuvalt tõuseb selle tõttu, et miinimumpalk kasvab. Seda enam, et miinimumpalga määr ei ole seotud reaalsete lapsele tehtavate kuludega. Peale selle, järjest sagedamini on vanemad sattunud olukorda, kus nad ei ole suutnud isegi miinimumelatist maksta või uues peres sündinud laste puhul on tekkinud väga suur ebavõrdsus ehk nende ülalpidamiseks jäi märkimisväärselt vähem raha. Järjest rohkem on ka neid vanemaid, kes pöörduvad kohtu poole taotlusega vähendada praegu kehtivat elatist, kuna elatise maksmine on muutunud neile üle jõu käivaks või põhjustab väga suurt erinevust laste vahel. Ei ole kuidagi õiglane, et ühe pere lapsed on materiaalselt oluliselt paremal järjel kui teised. Antud eelnõu toetub 2020. aasta veebruari lõpus valminud uuringule lapse vajaduspõhisest miinimumelatisest. Uuringusse olid kaasatud teadlased, lapsevanemad, lastekaitsespetsialistid ja erinevad eksperdid.
Ma korraks vabandan, hea Maria! Kas sa saad natuke mikrofone allapoole keerata?
Kas nii on parem?
Nii on oluliselt parem. Just! Ma tänan.
Eelnõu kohaselt koosneks baaselatis viiest erinevast komponendist, millest siinkohal ajapuuduse tõttu ei hakka pikemalt rääkima. Peatuksin ainult kahel komponendil, mis määravad elatusraha suuruse. Nimelt, elatise baassumma, mis tuleneb lapse minimaalsetest vajadustest, oli uuringu kohaselt keskmiselt 362 eurot kuus. Kuna vanemad peavad lapse kasvatamises osalema solidaarselt, siis pool sellest summast langeb ühele ja pool teisele vanemale ehk elatise baassumma oleks uuringu põhjal 181 eurot. Valminud eelnõus on ministeeriumi ettepanekul baassummaks 200 eurot, kuna vahepeal on elatustase ja elukallidus tõusnud. Eelnõu kohaselt tuleb seda baassummat igal aastal 1. aprillil indekseerida eelmise aasta tarbijahinnaindeksiga, et võtta arvesse elukalliduse tõus. Sellele lisandub 3% keskmisest brutopalgast. Seega, põhimõtteliselt kujuneb elatise baassummaks kokku 250 eurot. Miinimumelatise arvestamisel võetakse arvesse ka peretoetused, lapse jagatud elukoht, elatist saavate laste arv samas peres. Pakutud lahendus on aluseks nii omavahelistele, lepituse teel leitud kokkulepetele kui ka kohtuotsustele. Rõhutan siin, et jutt käib just minimaalelatisest, mis peab olema tagatud igale lapsele. Samas see summa võib olla, isegi peab olema suurem, kui tegemist on lapsega, kellel on erivajadused. Osutan siin ühele kitsaskohale, mis võib kaasneda üleminekuga uuele süsteemile. Eelnõu kohaselt need elatised, mis on kohtuotsuses määratletud elatusmiinimumina või poolena miinimumpalgast, külmutatakse kehtival tasemel ehk summas 292 eurot. See tähendab aga seda, et rohkem kui 30 000 kohustatud vanemat peavad endiselt maksma elatusraha, mis käib mõnedele neist üle jõu ega toetu lapse reaalsele vajadusele ning endiselt põhjustab olukorra, kus ühe pere lapsed võivad olla materiaalselt oluliselt paremal järjel kui teised. Eelnõu näeb ette, et vanemad võivad asja uuesti omavahel kokku leppida või pöörduda kohtusse. Minu esitatud muudatusettepanekus, mida komisjonis sisuliselt toetati, oli välja toodud, et kohustatud vanemal on õigus pöörduda elatise suuruse muutmiseks kohtusse ja taotleda elatise uue suuruse määramist, tuginedes õigusliku olukorra muutumisele. Sellega me tagame võrdse kohtlemise kõikide laste ja vanemate puhul. Tuleb tunnistada, et elatusraha saajate hulgas on peamiselt naised, kelle sotsiaal-majanduslik seisund teatud põhjustel on haavatavam. Me peame endiselt pingutama, et vähendada soolist palgalõhet ning luua ühiskonnas ja tööturul tingimused, et naised, eriti väikelastega naised, oleksid paremini kaitstud. Tänan tähelepanu eest ja palun eelnõu toetada!
Reformierakonna fraktsiooni nimel Vilja Toomast, palun!
Aitäh, austatud esimees! Head kolleegid! Perekonnaseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu ehk elatise eelnõu on ette valmistatud neli aastat. Selle aja jooksul on korraldatud mitmeid ümarlaudu ja arutelusid kõiki huvitatud osapooli kaasates. Eelnõu tekst on parim võimalik kompromiss nende osapoolte erinevate huvide vahel. Eelnõu eesmärk on luua paindlik alaealisele lapsele miinimumelatise kindlaksmääramise kord, mis vastab Eesti elustandardile. Eelnõu paneb paika miinimumsumma, millest vähem ei tohi lastest eraldi elav vanem oma lapsele elatist maksta. Kohus saab küll seda miinimumi vähendada, aga vaid siis, kui vanem on töövõimetu või tema teised lapsed jääksid ülalpidamiseta. Näiteks väike palk ei ole eelnõu järgi vähendamiseks mõjuv põhjus. Miinimumelatise ulatuses ei pea lapsele elatist nõudev vanem lapse kulusid tõendama. Elatise maksimumsummat ei kehtestata. Miinimumelatisest suuremas summas saavad vanemad alati kokku leppida või saab kohus selle välja mõista. Näiteks siis, kui lapse vajadused on suuremad, ta käib paljudes huviringides, erakoolis, tal on terviseprobleemid või midagi muud sellist. Samuti saab suurema elatise välja mõista, kui maksma kohustatud vanema sissetulek on keskmisest suurem, sest ka lapsega koos elades panustavad vanemad vastavalt oma võimalustele pere ülalpidamisse. Eelnõu ei muuda juba tehtud kohtuotsuseid ja kokkuleppeid. Kui kohtulahendis on elatise summa seotud miinimumtöötasu või praeguse miinimumelatisega, siis jääb see summa 2021. aasta tasemel samaks. Kui uut seadust ei tule ehk me täna seda seadust vastu ei võta, siis oleks järgmisel aastal miinimumelatise summa ühe lapse kohta juba 327 eurot, kahe lapse kohta 654 eurot, kolme lapse kohta 981 eurot kuus jne. Seda peaksid sõltumata sissetuleku suurusest maksma kõik oma lastest eraldi elavad vanemad terves Eestis. Kui paljudele see päriselt jõukohane on? Loomulikult on lapsel vaja piisavat ülalpidamist. Eelnõuga kehtestatav süsteem tagabki lapsele piisava ülalpidamise. Lapse huvides ei ole kohtus elatisraha pärast teineteisega võitlevad vanemad ega üle jõu käivate elatise summade tõttu pankrotistunud või nende elust kaduvad vanemad. Et see nii võib juhtuda, oli selge juba neli aastat tagasi, ja seetõttu asutigi eelnõu ette valmistama. Kindlasti on lahkumineku põhjuseid väga erinevaid, olukordi ülimalt erinevaid, kuid seadus peab looma raamid, millest üldpõhimõtetena lähtuda. Need üldpõhimõtted on: lähtumine laste vajadustest, vanemate sissetulekutest, tegelikest kulutustest jne. Ja need üldpõhimõtted pannaksegi uue seadusega paremini paika. Mina usun jätkuvalt, et lapsed sünnivad armastusest ja mõlemad vanemad soovivad oma lapsele kõige paremat. Ja selles vaimus lepitakse kokku ka laste ülalpidamise summad, kohtumiste kord jne, kui vanemad ühe katuse all enam elada ei suuda. Reformierakonna fraktsioon palub teil, head kolleegid, seda eelnõu toetada. Aitäh!
Isamaa fraktsiooni nimel Tarmo Kruusimäe. Palun!
Tänan, hea aseesimees! Head töökaaslased siin ja teisel pool värvilist veiklevat ekraani! Nii nagu ütleb ju laulurida, et maa tuleb täita lastega ja lastelastelastega, on Isamaa Erakonna jaoks äärmiselt olulised kõik lastega seotud temaatikad. Ka kõik see ettekavatsus, mis käesoleva seaduseelnõuga luuakse, on hea ideaal. Kuid Isamaa fraktsioon on seda meelt, et need küsimused, mis ühiskonnas tekitavad hästi palju erinevaid arvamusi ja mine tea, hiljem võib-olla ka pingeid, need peaksid läbi räägitud olema ja mitte, ütleme, meie pisikestel debattidel kuskil komisjonides, vaid ikkagi Eesti avalikkuses, avalikus inforuumis. See on üks sihuke naljalugu, et Riigikogu liige näeb Riigikogus ministrit ja küsib, et, hea minister, ütle, kuidas selle uue eelnõuga on. Minister ütleb, et tahad, ma seletan. "Ei, seletada oskan mina ka. Kuidas selle eelnõuga on?" Ehk siis, kui meile kõigile on need asjad selged, et on tegemist hea eelnõuga, siis me ei tee neid seadusi ju tegelikult enda jaoks, me teeme neid seadusi Eesti inimeste jaoks. Siis me võiksime alles võtta mõne sensitiivse eelnõu siin suures saalis vastu, kui meie ühiskond on sellest aru saanud, mida ja miks me teeme. Ning nüüd uuesti sellest kaasamisest. Kui eelnõu alustati kolm aastat tagasi, siis toimus ka väike kaasamise ring. See ei ole hoopiski see, mis nüüd kiirmeetodil või kiirkorras on vastu võetud, see nädal kaks lugemist, sest me teame ju, et meil on kõige tähtsam, et saaks ikkagi selle seaduse siduda ka riigieelarvega. Mis on selle kiirustamise põhjus? Ma arvan, et kiirustamise põhjus ongi täpselt see, et osapooltega ei ole kokkulepet tulnud, keegi tunneb ikka, et tema arvel on ebaõiglust korraldatud. Ja eks pärast seda need vaidlused hakkavadki meil pihta. Seega, ministeeriumist kolm aastat tagasi välja tulnud hea algatus on nüüd lõpuks meil formeerunud siia, rabistades, kiirelt teeme selle ära, et küll me võib-olla kunagi hiljem arutame. Aga noh, üldine seis on ju see, et meil on täna veel teisi eelnõusid ka, ega nad niikuinii pikalt seda ei mäleta, kes mida tegi. Mina ei tahaks Eesti lastevanematele, Eesti lastele sellist jõulukinki teha, kus me oleme poolel teel unustanud selle kaasamisprotsessi, et eelnõu iseenesest on kordades olulisem kui kaasamine. No kaasame enda inimesed! Aga midagi ei ole teha, Isamaa fraktsioon enda toetust sellele eelnõule ei anna. Aitäh!
Sotsiaaldemokraatide nimel Indrek Saar, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja, sõna andmast! Head kolleegid! See eelnõu paraku ei anna piisavalt kindlust, et ta täidab eesmärki, mida perekonnaseaduse eelnõu täitma peaks, eriti kui me räägime elatise kontekstis ehk siis ta peaks kaitsma eelkõige laste huve. Iga järgmine samm, mis perekonnaseaduses tehakse, peaks laste huve paremini kaitsma. Sotsiaaldemokraadid paraku kahtlevad selles sügavalt, kui te lubate pehmelt väljenduda, ja seega ei saa kuidagi selle eelnõu vastuvõtmist toetada. Me mõistame loomulikult vajadust paindlikuma elatise miinimumi määratlemiseks. Eriti, kui tegemist on näiteks töövõimetu vanemaga või selle miinimumelatise määra puhul võiksid teised lapsed olulisel määral kannatada. Aga see eelnõu paraku tekitab terve rea uut ebaõiglust ja ebakindlust. See ebaõiglus algab sellest, et need lapsed, kelle puhul kokkulepe on sõlmitud – kas kohtu abiga või ilma – sel aastal, nende lävend on 292 eurot. Arvestades järgmise aasta alampalga tõusu, oleks see 325 eurot. Aga nüüd tuuakse see lävend kuni 100 eurot allapoole – kuni, sest miinimum on 200, aga sinna lisandub keskmise palga arvutusest tulenevalt 43 eurot. Aga see võib olla ka miinimumpalk, siis on see kaks korda väiksem lisandus, ja see vahe on olulise suurusega. Sotsiaaldemokraadid tegid sellel teemal muudatusettepaneku, et see number vähemasti olulisel määral ei langeks, sest niikuinii alampalgast lahtisidumise tõttu see kasv jääb tulevikus tunduvalt aeglasemaks, aga paraku komisjon seda muudatusettepanekut ei toetanud – isegi mitte nii palju, et see oleks suurde saali jõudnud. See loob paraku ebaõiglust, seega ei ole see muudatus õiglane, see ei ole laste huvides. Me rääkisime siin eile või üleeile selle eelnõu teisel lugemisel sellest nn mastaabiefektist, mis seaduseelnõusse on sisse pandud. Seda, kui kallutatult seda seaduseelnõu on osas nüanssides toetatud või kuidas ei ole olnud tunnetust, mis tegelikult laste kasvatamine igapäevaselt tähendab, näitab see, et esialgu oli see mastaabiefekt lausa 30% sisse kirjutatud. Me siin eile rääkisime, et kuidas me arvestame seda mastaabiefekti siis, kui tegemist on näiteks erinevast soost lastega. Need vajadused võivad erinevad olla, miks ei anna lihtsalt ühte seelikut teistesse jalgadesse tõsta, ka muudel põhjustel, mitte ainult sooline aspekt, aga isegi seda ei ole arvestatud. Kust see 15% mastaabiefekti tuleb? Ma ei näe ühtegi arvutust, millel see põhineb, see on lihtsalt lakke vaadates võetud number. See selgub ka omavahelisest kirjavahetusest nendega, kes juhtisid tähelepanu sellele, et see 30% on palju. Siis öeldi, noh, aga ütleme siis 15. Ütleme siis 15! Ja seda me ütleme tuhandetele Eesti lastele. Ütleme siis 15! Veel üks teema, millele on tähelepanu juhtinud ka näiteks Eesti Naisteühenduste Ümarlaud ja Eesti Naiste Varjupaikade Liit. Ma arvan, et neid võiks kuulata, sest need inimesed reaalselt teavad, millest nad räägivad. Nad räägivad piirsituatsioonidest ehk nendest situatsioonidest, kus vanemad ei saa omavahel kokkuleppele, ja sellest, kuidas läheb keeruliseks. Sellest räägib muideks ka Lastekaitse Liit. Kui me hakkame vähendama seda väljamõistetud elatise suurust vastavalt sellele, et isa hoiab vahepeal lapsi, näiteks. Kui see on traditsiooniliselt niimoodi läinud, et see on ema, kellele on elatis välja mõistetud ... Ma palun lisaaega.
Jaa, palun! Kolm minutit lisaaega.
... ja siis hoiab vahepeal lapsi pool ajast isa, siis vähendatakse seda numbrit poole võrra. Kas te päriselt kujutate ette, et tegelikult kulud lapsele vähenevad poole võrra? Ei vähene ju. Laps käib huvihariduses edasi. Laps käib lasteaias edasi. Ja seda ei maksa vahepeal teine lapsevanem, kui kokkulepe on sõlmitud ilma selleta, et see on eraldi sinna sisse kirjutatud. Rääkimata nendest kuludest, mis on selle kodu pidamise kulud, mis on lapse põhielukoht. Nende nüanssidega ei ole arvestatud. Ja sellepärast maksaks väga kuulata seda, mida samamoodi jälle naisteühenduste liit on öelnud, et see kalkulaator või see arvestamise alus on üheülbaline, see ei arvesta erisusi. On paremaid näiteid maailmas olemas, ei pea ise jalgratast leiutama. Me millegipärast läheme lajatame kirvega ja siis hakkame neid tagajärgi kohtu-case"ide käigus ja kohtupraktika sisustamise käigus pärast klattima. See tekitab hulka ebakindlust ja ebaõiglust. Nii toorelt ei tohiks nii õrnas eas inimeste tulevikku reguleerida seadusandja tasandilt. Sellepärast ei saa paraku ei mina ega sotsiaaldemokraadid seda seadusemuudatust kuidagi toetada. Kutsume üles ka kõiki neid, kes ei ole veel sellesse seaduseelnõusse süvenenud, aga kes ehk kuulasid seda, mida mina siin rääkisin ja mida mõned kolleegid varem on rääkinud, hääletama selle seaduseelnõu vastu ja mitte kiirustama niivõrd põhimõtteliste muudatustega. Oleks võinud vähemalt võtta aega, et teise ja kolmanda lugemise vahel oleks olnud Riigikogu heast tavast lähtuv aeg, et korraks neid asju seedida. Rääkimata sellest, et see kõik jõustub – vahepeal on jõulud ja hops! –1. jaanuarist. Kogu kohtupraktika peab tulema uus. Kohtud on tunnistanud, et nad tegelikult ei ole ette valmistatud nendeks põhimõttelisteks muudatusteks. Rääkimata sellest, et on kahtlus, kas kõik need registri muudatused, mis on vajalik teha, ja infotehnoloogiaarendused tegelikult valmis jõuavad. Palun ärme teeme seda viga! Siit sünnib hulk ebakindlust ja ka ebaõiglust tulevikuks. Nii et ma palun: lükkame selle seaduseelnõu tagasi. Tänan!
Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised ja asume hääletust ette valmistama. Head kolleegid, juhin tähelepanu, et eelnõu 474 vajab vastuvõtmiseks Riigikogu koosseisu häälteenamust. Panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud perekonnaseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 474. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu toetas 71 Riigikogu liiget, vastu oli 5. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Meie tänane neljas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud autoriõiguse seaduse muutmise seaduse eelnõu 368 kolmas lugemine. Juhtivkomisjoni ettepanek on viia läbi lõpphääletus. Avan läbirääkimised. Seda soovi ei näe. Head kolleegid, kas me võime minna kohe lõpphääletuse juurde, kuna meil just oli hääletus? Vastuseisu ei näe. Panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud autoriõiguse seaduse muutmise seaduse (autoriõiguse direktiivide ülevõtmine) eelnõu 368. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 81, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole on eelnõu seadusena vastu võetud.
Viies päevakorrapunkt täna on Vabariigi Valitsuse algatatud keskkonnaseire seaduse muutmise seaduse eelnõu 440. Avan läbirääkimised. Peeter Ernits EKRE fraktsiooni nimel, palun!
Hea juhataja ja kolleegid! Meil on väga palju probleeme, tõsiseid probleeme. Aga paljud eelnõud, mida me siin menetleme, tegelevad suhteliselt väikeste asjadega. See on keskkonnaseire seaduse muutmise seadus, mille hind on veidi üle 100 000 euro aastas. Nüüd me arutame, oleme menetlenud seda. Eelmisel aastal 140 000, see tähendab Keskkonnaagentuurile. Keegi tahab näiteks endale tuuleroosi tellida. See ei ole see roos, mis tuleb kusagile keha peale, aga sadamad ja energeetika ja ehitusettevõtjad ja meedia ka. Siin on eriotstarbelised ilmaprognoosid, tasuline sünoptikute infotelefon ja seda laadi asjad. Siin on paika pandud, kui palju KAUR võib neid teenuseid osutada ja milliste hindadega. Tuletan meelde, näiteks tasuline sünoptikute infotelefon: ühe minuti eest tohib küsida 1,1 kuni 2,2 eurot. Aga kui te tahate ...
Ma korraks vabandan. [[Helistab kella.]] Head kolleegid, palun kuulame!
Ilusat kellukese helinat siin jõulukuul. Aitäh! Või tahate tuuleroosi tellida endale. Kuidas see tuuleroos siin on? Kõige odavama tuuleroosi saate 24 euroga, kõige kallima 44 euroga. Nii et selline väike mõnus seadus on tehtud, et Keskkonnaagentuur saaks natuke juurde teenida. Aga vaadates suurt pilti, kus kümned miljonid oleks vaja kulutada selleks, et inimeste elu oleks normaalsem ka praeguses erakorralises elektrituruolukorras, või see, mida valitsus ei ole tahtnud teha, seda 20 miljonit (varsti tuleb riigieelarve) eraldada kõrgkoolidele, et eestikeelne haridus säiliks – seda raha on juba natuke keerulisem leida. Aga loomulikult, kes saaks olla tuuleroosi koostamise vastu või tasulise meteoroloogia vastu! Tuletan meelde, et eelmisel aastal oli 61 klienti ja 267 tellimust ja iga tellimuse hind oli, kui võtta keskmiselt, umbes 2000 eurot. Nii et mis meil selle vastu saaks olla ja oleme meiegi selle poolt ja ma arvan, et olete ka teie selle poolt – selline väike ilus jõulukingitus Keskkonnaagentuurile. Aitäh!
Rohkem sõnasoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjoni ettepanek on viia läbi lõpphääletus. Austatud Riigikogu, panen teie ette hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud keskkonnaseire seaduse muutmise seaduse eelnõu 440. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 86, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole on eelnõu seadusena vastu võetud.
Meie kuues päevakorrapunkt on täna Vabariigi Valitsuse algatatud konkurentsiseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 442 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Urmas Reinsalu, palun, Isamaa fraktsiooni nimel!
Palun kolm minutit lisaaega.
Palun, kaheksa minutit!
Aitäh! Isamaa fraktsioon toetab seda seaduseelnõu, mis on seotud vaba konkurentsi tagamisega. Siin on üles kerkinud arutelus parlamendiliikmetega küsimus, kas täna algatatud elektrituru reformi otsuse eelnõu on kooskõlas Eesti kehtiva konkurentsiõiguse põhimõtetega, ja mis kõige olulisem, Euroopa konkurentsiõiguse sätetega. Ma võin sellele kõrgele kojale täie kindlusega kinnitada, et Isamaa algatatud elektrituru reformi otsuse eelnõu, et kaitsta tarbijaid, on sellega täies mahus kooskõlas. Me peame selle reformi rakendama viivitamatult. Hinnašokk, mis on tabanud Eesti tarbijaid, eeldab kiiret reageerimist. Meie põhimõte näeb ette esiteks seda, et väiketarbijatele määratletakse elektrienergiaga varustamine universaalteenusena. Teiseks, et turgu valitsev Nord Pooli piirkonnas asuv Eesti alal tegutsev elektritootja peab universaalteenusena börsiväliselt tagama paketivõimaluse väikeelektritarbijatele, nii eraettevõtetele kui ka kõigile kodutarbijatele. See tähendab suuremat valikuvabadust. Suuremat valikuvabadust selles tähenduses, et need tarbijad, väiketarbijad, kes soovivad olla börsisüsteemis börsipaketiga, võivad jääda börsile, kuid need, kes soovivad kasutada universaalteenusena kasutatavat paketti, saavad võtta selle paketi. Lisaks sellele, et kaitsta prognoositavat elektrienergia hinda, on oluline, et universaalteenusena määratletud kohustuse järgi elektritootja poolt pakutav pakett oleks allutatud Konkurentsiameti hinnakooskõlastuse põhimõttele. Seal peavad sisalduma tegelikud kulud ja samuti mõistlik kapitalitootluse määr. Kuid lisaks sellele on meil ettepanek, et universaalteenuse alusel kehtestatud pakettide puhul teeks riik väiketarbijatele riigieelarvelise eraldisena sihtmakse, selleks et CO2 kvootide summad hüvitataks väiketarbijatele. Lühidalt kokku võttes tähendab see seda, et esiteks jätkab Eesti osalemist Nord Pooli börsil, kuid see tähendab seda, et kõigil väiketarbijatel, kelle hinnanguline turuosa maht on kaks kolmandikku Eesti elektrienergia tarbimise turust, ligikaudu 5 teravatti, oleks võimalus saada selgelt prognoositava, suhteliselt prognoositava hinnahorisondiga elektrienergiat, mis jääb alla 50 euro megavati eest. See on lollikindel lahendus. See on kiire lahendus ja see tuleb rakendada viivitamata. Ma veel kord rõhutan: see on kooskõlas Euroopa konkurentsiõiguse põhimõtetega, see on kooskõlas Euroopa Liidu energiadirektiiviga. Sedasama põhimõtet, elektrienergia väiketarbijatele võimaldamist universaalteenusena, kasutab täna kahe kolmandiku väiketarbijate puhul ka Leedu, olles Nord Pooli liikmesriik, ning seda kasutab Euroopa Liidu teistest liikmesriikidest näiteks Prantsusmaa. Me kutsume üles toetama seda praegu arutusel olevat eelnõu, kuid me kutsume üles seadusandjat võimalikult kiiresti langetama otsuse selleks, et me suudaksime Eestis sellel aastal ellu viia otsuse, mis tähendab elektrituru reformi tarbijate kaitseks. Aitäh teile!
Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna nimel Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Ma panen prillid ka pähe, siis ma näen kõiki meie kauneid esinduslikke rahvasaadikuid. Aga tegelikult vaimusilmas näen ma hoopiski ühte väga ajaloolist ja suurepärast kunstiteost, nimelt Pieter Bruegeli gravüüri "Suured kalad söövad väikseid kalu". Suurepärane kunstiteos, mis mulle on alati sügavat muljet avaldanud ja mille ma toon siia konteksti praegu sellega seoses, et meil tegelikult ju konkurentsi ei ole. Meil on Euroopa Komisjoni direktiivid, mis suruvad meile peale ahistavat raamistikku, mille sees konkurents on piiratud, konkurents on limiteeritud teatud nõudmiste, teatud tingimustega. See kehtib mitte ainult selle valdkonna puhul, mida rääkis eelkõneleja, see on elektriturg, vaid see kehtib tegelikult kõikide valdkondade puhul. Ja kelle huvides on need direktiivid? Need direktiivid on ju Euroopa ja rahvusvaheliste hargmaiste igasuguste suurfirmade huvides tehtud. Ehk siis suured kalad söövad väikseid kalu. Teate, mina ajaloolasena olen antiigihuviline, ilmselt kutsehaigus, ja antiigihuvilisena ma aeg-ajalt vaatan televiisoris History Channeli pealt ja mõne muu kanali pealt vanavarasaateid. Ja teate, missugune masendav pilt avaneb nendes saadetes. Mitte sellepärast, et Euroopas või Ameerikas oleks vähe loodud kunstilisi ja tehnoloogilisi saavutusi, mis väärivad kogumist, säilitamist ja alles hoidmist, vaid masendav on see, et need vanavarakogujad käivad mööda pankrotistunud firmasid, mööda suletud kirikuid, mööda väikelinnu, kust elu on lahkunud, kuhu on maha jäänud aastakümneid ja mõnikord ka põlvkondade vältel töötanud firmasid, väikeseid perefirmasid, mis kõik on lõpetanud oma tegevuse sellepärast, et suured kalad söövad väikseid kalu. Me näeme, kuidas seesama protsess on jõudnud meile Eestisse. Ma meenutan heldimusega 90. aastaid, kui siinsamas Tallinna vanalinnas, mäest alla minna 100–200 meetrit, elu pulbitses. Ja mis siin praegu on? Suletud. Kõik on suletud – ja ei ole põhjus sugugi ainult see õnnetu koroona. Ma tahaksin öelda täitsa kohe ingliskeelse väljendiga – eks te otsige internetist, mida see tähendab – FUBAR, tähekombinatsioon FUBAR. Vaadake, mida see inglise keeles tähendab, ja siis te saate aru, mis on toimunud meil siin vanalinnas ja Eestis tervikuna, kus meil külad, väikeasulad surevad välja, nagu sõda oleks üle käinud, nagu küüditamine oleks üle käinud. Miks? Sest meil ei ole tegelikult konkurentsi. Meil on üha enam direktiive, meil on üha enam piiranguid, meil on üha enam Terviseameti nõudmisi ja muid nõudmisi ja see suretab elu välja. Ei ole mõtet pead vangutada seal etteheitvalt. Mulle ei ole mõtet midagi ette heita. Mulle ei ole mõtet midagi ette heita, meie erakonnale ei ole mõtet midagi ette heita, sest ma isiklikult olen panustanud väga suurel määral, et elu jätkuks Eesti Vabariigis. Aga ta ei jätku. Paljudes kohtades ei jätku ja see on paljude protsesside kogum, aga üks nendest protsessidest on see, et meil ei ole enam vabaturumajanduslikku konkurentsi riigisiseselt. Selle asemel täna infotunnis pakub majandusminister meile kõigile kätte mütsi ... Palun pikendust!
Lisaaega mõtlete? Palun, kolm minutit lisaaega!
... pakub meile, et me läheksime, müts käes, kohaliku omavalitsuse ukse taha kerjama. See on keskklassi hävitamine, nagu ütleb Indrek Neivelt, ja see on kogu meie rahvusliku uhkuse alandamine. Et seda ei juhtuks, on vaja elutervet konkurentsi ja seetõttu, kuna see eelnõu seda ei taga, ei ole meie fraktsioon selle eelnõu toetajate hulgas. Aitäh!
Reformierakonna fraktsiooni nimel Annely Akkermann, palun!
Head kolleegid! Ma Reformierakonna nimel kasutan juhust ja selle eelnõu juhtivmenetlejana majanduskomisjonis tuletan teile meelde, et selle eelnõu põhisisu on hoopis midagi muud, kui eelkõnelejad siin üritasid rääkida. Selle eelnõuga finantseeritakse täiendavalt Konkurentsiametit, et ta oleks tugevam võrguettevõtete klientide hinna järelevalve tegemisel, esiteks. Teiseks, selle eelnõuga võetakse vähemaks kohalikelt omavalitsustelt kohustusi, mis puudutavad vee hinna reguleerimist. Ja kolmandaks, me küsisime selle eelnõu kohta arvamust muu hulgas ka omanike liidult ja korteriühistute liidult. Neil ei olnud sellele eelnõule vastuväiteid ja ma arvan, et nad pigem toetavad seda, kuna selle eelnõuga Konkurentsiamet saab juurde jõudu, et ka monopolide või monopoolses seisus ettevõtete hinnatõusu ohjeldada. See on selle eelnõu sisu. Palun seda toetada.
Nii. Rohkem sõnasoove ei näe, sulgen läbirääkimised. Alustame selle eelnõu lõpphääletuse ettevalmistamist. Head kolleegid, panen teie ette hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud konkurentsiseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 442. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 68, vastu 16, erapooletuid 0 on eelnõu seadusena vastu võetud.
Meie seitsmes päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud töötervishoiu ja tööohutuse seaduse ning teiste seaduste muutmise seaduse ning töölepingu seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse muutmise seaduse eelnõu 456 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Siret Kotka Keskerakonna fraktsiooni nimel, palun!
Hea istungi juhataja! Head Riigikogu liikmed! Meie kõigi ühine eesmärk on COVID-19 kriis ületada, et tavapärane elu saaks jätkuda. Selle juures on ülimalt oluline, et inimesed haigussümptomite korral oleksid valmis koju jääma ning töökeskkonnas mitte haigena olema. Keskerakonna minister Tanel Kiik pakkus välja meetme, mis seda ka soodustaks. Nimelt, haiguspäevade hüvitamine selliselt, et esimene haiguspäev jääks töötaja enda kanda, järgmise nelja päeva eest maksaks tööandja ning sealt edasi haigekassa. Täna on meie ees seaduseelnõu, mis seda ajutist haiguspäevade hüvitamise süsteemi pikendaks 2022. aasta lõpuni ning sellega taas vähendaksime töötajate omavastutust haiguspäevade hüvitamisel senise kolme päeva asemel ühele päevale ning tööandja hakkab tasuma varasema viie päeva asemel järgneva nelja päeva eest. Tegemist on väga hea eelnõuga ja see võimaldab inimestel juba esimeste sümptomite tekkimise korral koju jääda, ilma et nad kaotaksid seetõttu oluliselt oma sissetulekutes. Eesti Ametiühingute Keskliit ja Eesti Tööandjate Keskliit on välja pakkunud, et pärast 2022. aasta lõppu tuleks teha ka haiguspäevade ajutise süsteemi mõjuanalüüs ning positiivse tulemi korral peaks Riigikogu kaaluma, kas seda ajutist süsteemi, mis meil täna on, võiks muuta alaliseks. Keskerakond toetab seda mõtet. Tervist hoides läheme edasi ja vajutagem rohelist nuppu. Aitäh!
Sotsiaaldemokraatide nimel Riina Sikkut, palun!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud kolleegid! Jätkan siit, kus Siret Kotka ilusti pooleli jäi. Tõesti väga tore, et on plaanis analüüs järgmise aasta lõpus, et vaadata, kuidas kaks ja pool aastat heldemat haiguspäevade hüvitamist on töötanud. Veel suurem rõõm on meelde tuletada, et pea poolteist aastat tagasi tegid sotsiaaldemokraadid esimese haiguspäevade hüvitamise eelnõu kohta muudatusettepaneku, millega soovitasid kehtestada kohe vähemalt kaheks aastaks heldem haiguspäevade hüvitamise kord, sealjuures tingimusega teha kahe aasta möödudes, kui on kaks eriti just talveperioodi, kus nakkus levib, läbi saanud, mõjuanalüüs, et vaadata, kas see töötab ja kas oleks vaja meede tõesti muuta alaliseks. Tol hetkel muudatusettepanek ei leidnud toetust, aga väga tore, et valitsuskoalitsioon nüüd pärast mitut viiruselainet on jõudnud samale järeldusele, et mõjuanalüüs ja ajutise meetme püsivaks muutmise kaalumine oleks mõistlikud. Aga lisaks sellele, heldem haiguspäevade hüvitamine töötab. Seda on kinnitanud siitsamast puldist tervise- ja tööminister, rahandusminister, vist ka peaminister. Ametiühingud toetavad ja toetavad ka skeemi alaliseks muutmist. Tööandjad on valmis kaaluma alaliseks muutmist. Nii et on arusaamatu, et tegelikult poolteist aastat me oleme arutanud haiguspäevade heldemat hüvitamist ja see on nüüd kolmas kord, kui me otsustame sellesama skeemi kehtivuse pikendamist. See on tõesti kinnitus sellele rahvakeelsele ütlemisele, et kõige püsivamad on ajutised lahendused. Samas, kui me räägime kriisimeetmetest, sellest, et meil on vaja nakkuse levik kontrolli alla saada, et meil oleks vaja inimesed esmaste haigustunnustega kodus hoida, siis ka sellest lahendusest, mis eelnõus praegu kirjas on, ei piisa. Sotsiaaldemokraadid tegid muudatusettepaneku, et koroonapositiivsetele ja lähikontaktsetele hüvitada esimesest haiguspäevast ja 100% ulatuses töötasu. Miks? Sellepärast, et kõik need piirangud, keelud ja käsud töötavad ühes suunas. Aga seda, et motiveerida kõigi inimeste kojujäämist, seda prääniku poolt on praeguses kriisis väga vähe olnud. See oleks küsimus, kus seda oleks kahtlemata vaja. Eriti, kui me vaatame tulude jaotust ja seda, millistel ametikohtadel töötavad inimesed on suuremas nakkusriskis. On selgelt näha, et ametikohad, kus kaugtöö ei ole võimalik, kus palk on madal, kus kollektiivid on sageli suured ja need ongi teenindusettevõtted, kaubandusettevõtted, ka tootmisettevõtted. Seal kollete vältimine on meie kõigi jaoks tähtis ja seal kollete vältimiseks ongi vaja, et need inimesed jääksid esmaste haigustunnustega koju. Seda on võimalik teha ainult siis, kui see ei pane nende toimetulekut löögi alla. Kui me aasta tagasi rääkisime toimetuleku löögi alla panekust, siis võib-olla tundus see kuidagi teoreetiline, aga arvestades seda, mis toimub meil üldise inflatsiooniga ja konkreetsemalt energiahindadega, on kahtlemata igati ebaõiglane ja võib-olla mingil määral enesepettusega tegelemine loota, et kerge nohu ja kareda kurguga jäävad alampalka teenivad inimesed koju, et meie kõigi huvides nakkuse levikut piirata. See ei ole realistlik. Meil on vaja instrumente, et tegelikult võimaldada nendel inimestel meie huvides kodus püsimine. Heldem haiguspäevade hüvitamine on seda eesmärki täitev, proportsionaalne ja õige. Seda tüüpi muudatusettepanekuid on sotsiaaldemokraadid siin saalis juba korduvalt kaitsnud ja esitanud, aga tuleb välja, et tuleb samas suunas jätkata. Kahju, et meie muudatusettepanekud toetust ei leidnud, aga tuleme nendesamade heade mõtetega järgmine kord tagasi. Aitäh!
Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised ja alustame eelnõu lõpphääletuse ettevalmistamist. Head kolleegid, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud töötervishoiu ja tööohutuse seaduse ning teiste seaduste muutmise seaduse ning töölepingu seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse muutmise seaduse eelnõu 456. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu toetab 88 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Meie kaheksas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse muutmise seaduse eelnõu 458 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Kas me võime minna lõpphääletuse juurde? Vastuseisu ei näe. Panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud alkoholi-, tubaka-, kütuse- ja elektriaktsiisi seaduse muutmise seaduse eelnõu 458. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu toetab 86 Riigikogu liiget, vastu on 1 ja erapooletuid ei ole. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Üheksas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud ravikindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 467. Avan läbirääkimised. Heljo Pikhof, palun, sotsiaaldemokraatide fraktsiooni nimel!
Austatud juhataja! Head Riigikogu liikmed!
Ma korraks vabandan. [[Helistab kella.]] Palun!
Täna on selle eelnõu kolmas lugemine ja paslik on siin meenutada mõne aasta tagust aega, minna natukene ajaloos tagasi. Nimelt, 2017. aastal täitsid sotsiaaldemokraadid valitsuses olles oma lubaduse valijate ees. Toona 1. juulil jõustus sotsiaaldemokraatide eestvedamisel uuendatud kujul täiskasvanute hambaravihüvitis. Alates 1. juulist 2017 hakkasid kõik täiskasvanud ravikindlustusega inimesed saama aastas hüvitist piirmääras 30 eurot ja 1. jaanuarist 2018 40 eurot omaosalusega ja omaosalus piirhinnast on 50%. Samas suurenes pensionäride, erivajadusega inimeste, rasedate ja väikese lapsega emade hambaravihüvitis 19 eurolt 85 eurole ja nende omaosalus on 15% teenuse piirhinnast. Tegu on mitterahalise hüvitisega, mis tähendab, et patsient ei saa raha enda kätte, vaid see liigub haigekassalt otse teenuse osutajale. 2018. aastal kulus hüvitisele 12 miljonit eurot. Võib-olla mõni küsib täna, miks ei tehtud kohe ja korraga ja rohkem, aga siis sai koalitsioonis kokkulepe sõlmitud eelarves just selle numbri osas. Sotsiaaldemokraatide mõte täiskasvanute hambaravihüvitise sisseseadmisel oli ja on, et aasta-aastalt peab hambaravihüvitis suurenema ja samas taktis vähenema omaosalus, seda siis ka kõrgendatud piirmääras hüvitist saavatel sihtrühmadel. Uuringud näitavad, et hambaravihüvitis on aidanud rohkem inimesi hambaarsti juurde. Kõige enam on saanud hüvitisest kasu pensionärid ning osalise või puuduva töövõimega inimesed, selgub hambaravihüvitise rakendumise analüüsist. Pärast täiskasvanute hambaravihüvitise jõustumist 2017. aastal suurenes nii hambaarsti esmasel visiidil käinute kui ka sagedamini arsti külastanud inimeste hulk ja aasta-aastalt hüvitise kasutamine. Sotsiaaldemokraadid toetavad igat astutavat sammu kõrgendatud piirmäärast kasu saavate isikute ringi laiendamisel, teisisõnu siis ka seda, et ka töötud ja toimetulekutoetuse saajad saaksid hüvitist kõrgendatud piirmääras. Kahjuks näitavad uuringud ka seda, et meil on ikka veel liiga palju inimesi, kes oma suuhügieeni eest hoolt ei kanna ega teeks seda isegi siis, kui hambaravi oleks tasuta. Neid uuringuid on tehtud erinevatel aegadel, aga üks ja sama pilt joonistub välja. Sellest tulenevalt peab panema suurema rõhu ennetusele, sest see aitaks haigusi vältida või varakult avastada, ja samuti peab oluline rõhk olema pandud teavitustöö tegemisele, seda just laste ja noorte seas. Kui tulla Riigikontrolli auditi juurde, siis see ütleb, et hüvitise saamise praegused tingimused jätavad suurema ravivajadusega inimesed hätta. Auditi aruanne toob välja, et isegi soodustingimustel hüvitis ei muuda hambaravi kättesaadavust paremaks, sest suure ravivajadusega inimeste kaitse suurte tervishoiukulude eest jääb väga väikeseks ja mõjutuks. Hambaravis on inimeste endi kulud suured, viimastel andmetel ligi kolm korda suuremad kui tervishoius üldiselt. Sellest lähtuvalt me peame astuma järgmisi samme, et ka suurema ravivajaduse ja kõhna rahakotiga inimesed hambaarsti juurde jõuaksid. Sotsiaaldemokraadid toetavad eelnõu. Aitäh!
Eesti Keskerakonna fraktsiooni nimel Marika Tuus-Laul, palun!
Austatud eesistuja! Head Riigikogu liikmed! See eelnõu kujutab endast üht väikest sammu pikal teekonnal, mida me oleme hakanud koos astuma. Nagu mõned mäletavad, 2009. aasta majanduskriisi ajal, mille puhul ennustati, et see on pehme maandumisega, kärbiti väga paljude muude asjade hulgas ära ka siis veel 300-kroonine hambaravihüvitis. No võttis aega, mis võttis, siin juba eelkõnelejad rääkisid, kuid aastaid hiljem hakati tasapisi mõtlema selle peale, kuidas ikkagi riskigruppidele seda toetust veidikenegi tagasi tuua. Nii otsustatigi, nimetamata erakondi – no ma võin öelda, et me olime valitsuses, me olime võimupartei –, et kõrgendatud piirmääras hambaravihüvitist ehk 85 eurot pluss omaosalus 15% hakkavad saama vanadus- ja töövõimetuspensionärid, osalise ja puuduva töövõimega inimesed, üle 63-aastased, rasedad, alla üheaastase lapse emad ja need inimesed, kellel on tõepoolest kõrgendatud vajadus mingi haiguse tõttu saada seda ravi, st kellel lihtsalt hambad lagunevad. Meenutuseks veel teile, et Eestis on tasuta hambaravi kuni 19-aastastele ja täiskasvanud erivajadustega inimestele. Selle tänase seaduse täiendusega, mis me koos vastu võtame, saavad selle õiguse juurde ka töötud, kes on töötud tööturuteenuste ja -toetuste seaduse mõttes ehk registreeritud töötud, ning ka toimetulekutoetuse saajad, jällegi sotsiaalhoolekande seaduse alusel. See on väga oluline samm edasi, et inimesi arsti juurde tuua. Tavapärane hambaravihüvitis, ma meenutan, on endiselt 40 eurot 50%-lise omaosalusega. See 40 eurot, arvestades neid kõrgeid ravihindu, on muidugi üsna väike summa, kuid siiski kasutas seda eelmisel aastal kuskil 150 000 inimest ja kõrgendatud piirmäära vastavat hüvitist 100 000 inimest. Sel aastal tulevad ilmselt need arvud suuremad. Aga kui hambaravihüvitist näiteks kahekordistada või pikendada seda perioodi, mil seda makstakse, siis see võtaks juurde 10 miljonit või 15 miljonit eurot. Arvan, et ometi tuleb seda veel lähiajal teha, ükskõik kes või mis, aga meil koos tuleb see ära teha. Ja meil tuleb ka lahendada see probleem, et osas ravikabinettides ei saa seda hüvitist ikkagi veel kasutada. Tänane väike samm on kindlasti abiks väga paljudele, et inimesed saaksid käia vähemalt hammaste profülaktilisel läbivaatusel ja võib-olla midagi natukene parandada ka, väikese augukese. Nii et igati hooliv ja õiglusele suunatud samm, nagu mitmed täna siin saalis vastuvõetavad eelnõud. No kas või see, et keskmine vanaduspension saab kõigile võrdselt taas maksuvabaks, et me ei karistaks enam töötavaid pensionäre, kes täna veel kaotavad isegi rohkem kui kõrgepalgalised töötajad maksude näol. Nii et palun toetada. Aitäh!
Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni nimel Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja ja kolleegid! Tuuleroosi väikesest eelnõust ma rääkisin. See on natukene suurema tähendusega praegu ja positiivne, ma ütlen ette, me toetame seda. Aga tegelikult on olukord ikka üsna sürrealistlik. Me oleme arutanud riigieelarve kontrolli erikomisjonis seda teemat, alles eile hommikul vist oli viimane kord. Vaadake, kogu selle tervise ja raviga on see, et kui midagi juhtub, meil on solidaarne kindlustus. Aga on üks organ, sooltoru, see hakkab siit hammaste juurest peale ja lõpeb seal ühe teise auguga. Ja vaadake, peale hambaid tulevad mandlid, mandlid kuuluvad juba kõikide teiste organite hulka, mida ravitakse nii nagu kõiki teisi organeid, jalgu ja päid. Aga see sooltoru esimene osa on inimeste enda mure. No räägiti ja räägitakse meil, et inimese enda asi on hambaid pesta. Aga ma ütlen, alles eile hommikul arutasime, et Eesti lapsed on rasvunud. See on sama asi, et koka ja rämpstoit, aga neid asju ravitakse küll üldisest. Aga hammaste puhul, nagu öeldakse –hambad. Vaadake ise, kuidas hakkama saate. Tuletan meelde, et oli vist 2016, kui WHO saatis meile maru kurja kirja, et midagi peab ette võtma. Järgmisel aastal siis võtsimegi ette, tegime sellise seaduse, võeti vastu ka. Ja nüüd alles hiljuti Riigikontroll näitas, mis selle tulemus on. Mis see tulemus on? Tulemus on see, et aastas on laias laastus 12–14 miljonit kulutatud – see on täiskasvanute hambaravi hüvitis, millest ma räägin praegu. See praegune eelnõu, mis on hea, puudutab töötuid ja neid, kes on toimetulekuraskustes, 50 000 – 60 000 inimest. Nii et see on positiivne. Aga see puudutab kõiki täiskasvanuid. Jagati seal viieks kvintiiliks jõukuse järgi. Kõige madalam seltskond, kes saab kusagil alla 400 euro kuus, järgmine oli 500 ringis ja ülemine, viies, kuhu meie kuulume, õigemini selle viienda tippu. Aga siis vaadati, Riigikontroll vaatas, kuidas seda kasutatakse, seda 12–14 miljonit aastas. Ja suur osa sellest on läinud n-ö paremale – selle koha pealt, nende kvintiilide koha pealt paremale või nagu öeldakse, vasakule. Kõigil on see võimalus ja jõukamad kvintiilid – rahvastik jagatakse viieks – on kasutanud seda edukalt. Aga need, kes kõige rohkem vajavad, see esimene ja teine seltskond, kes, kui ma õigesti mäletan, moodustavad kokku mitte 60 000 inimest, kellega tegeleb see eelnõu – rõhutan, hea eelnõu –, vaid see moodustab 31% täiskasvanud inimestest. Kolmandik! Nemad ei jõua seda omaosalust [tasuda] ja kõik see, mis on ette nähtud neile, jääb kasutamata. Ja tulemus on see, mida võib ringi käies eriti maal näha: surnuaed suus, nagu öeldakse. Pole võimalik! See on nagu kurele pakutakse süüa taldrikult. No kurg võib kuidagi nokaga noksida, kolistada taldrikuga, aga ega kõhtu täis ei saa. Ja seesama 2017 vastu võetud seadus – iseenesest hea – on tegelikult olnud suuresti n-ö kurele toidu pakkumine lamedalt taldrikult. Nüüd tuleb hakata vaatama, kuidas seda reformida, sest tõesti, solidaarselt kõik saavad sellest osa, täiskasvanud, aga need, kes on kõige vaesemad või see kolmandik Eesti rahvast – ja neid ei ole mitte 60 000, nagu täna selle eelnõu sihtgrupp on, need töötud ja toimetulekuraskustega ja rasedad ja nii edasi, vaid see on palju-palju suurem [hulk]. Nii et tegelikult, kui me selle praeguse eelnõu ...
Peeter, kas on vaja lisaaega?
Jah, paluksin.
Kolm minutit lisaaega.
Kui me selle vastu võtame, siis see on tõesti väike samm, suurem kui see tuuleroosi eelnõu, mille me heaks kiitsime, aga palju suurem on see osa n-ö kogu populatsioonis või see kolmandik rahvast, kes praegu ei saa seda täiskasvanute hambaravihüvitist mitte kuidagi, see ei jõua nendeni. Aga kõik organid on omavahel seotud ja see annab järelmid ka muule tervisele. Nii et see on selline oluline asi. Kui ma õigesti mäletan, haigekassa pealiku jutu järgi eile hommikul, et kui hambaravi oleks samasugune teenus nagu kõikide muude organite ravi, siis kusagil 160 miljoniga peaks arvestama. Paljud inimesed küsivad, on aastaid küsinud, et miks selline erisus peab olema, et sooltoru ühes otsas on mingisugune anomaalia. Öeldakse, et see on tekkinud nii, et hambaarstid on nagu erabisnist alustanud ja [see on] ajalooline paratamatus. Tegelikult ajalooline paratamatus on see, et palju pikem on olnud see, et sooltoru on olnud kogu aeg ühtne. Ükskõik, millist otsa me vaatame. Igal juhul hea eelnõu, väike sammukene jälle õiges suunas. Aga peaks astuma ka suuremaid samme. Tänase päeva kontekstis eelkõige peaks tegelema elektriga, mida kolleeg Reinsalu siin edukalt rääkis jälle, ja paljude asjadega. Ka kolmandikuga inimestest, kellele hambaravihüvitiste puhul tuleks leida selline parem sõnastus, et see 14 miljonit aastas läheks õigesse kohta. Praegusel hetkel kusagil 4 miljonit aastas läheb n-ö mittesihipäraselt, see tähendab, et need, kes kõige rohkem seda vajavad, seda ei saa kahjuks. Aitäh!
Aitäh! Rohkem kõnesoove ei paista. Sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjoni ettepanek on viia läbi eelnõu 467 lõpphääletus. Kõigepealt teeme saalikutsungi. Head kolleegid, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud ravikindlustuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 467. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu toetab 93 saadikut, eelnõu vastu on 1, erapooletuid ei ole. Eelnõu on heaks kiidetud.
Läheme tänase kümnenda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud kogumispensionide seaduse, maksukorralduse seaduse ja tulumaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu 468 kolmas lugemine. Avan läbirääkimised. Läbirääkimiste soovi ei ole, saame minna hääletamise juurde. Juhtivkomisjoni ettepanek on viia läbi eelnõu 468 lõpphääletus. Kas on vaja saalikutsungit? Ei ole. Ma vaatan, et kõik on saalis tõepoolest. Sellisel juhul, head kolleegid, panen hääletusele eelnõu 468 ehk Vabariigi Valitsuse algatatud kogumispensionide seaduse, maksukorralduse seaduse ja tulumaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu poolt on 92 saadikut, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole. Eelnõu on heaks kiidetud. Kümnes päevakorrapunkt on läbi.
Saame minna 11. päevakorrapunkti juurde, selleks on Vabariigi Valitsuse algatatud tulumaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu 469. Tegemist on kolmanda lugemisega. Avan läbirääkimised. Palun, Kersti Sarapuu!
Lugupeetud istungi juhataja! Head saalis viibijad! Keskerakonna fraktsioonil on hea meel, et lisaks juba tehtud ja ees ootavatele erakorralistele pensionitõusudele saame siin Riigikogu suures saalis rääkida ka keskmise vanaduspensioni tulumaksuvabastusest. Iga-aastane indekseerimine tõstab küll keskmist vanaduspensioni, kuid pole piisav, et tuua meie inimesed vaesuspiirist välja. Keskerakonna eestvedamisel on partneritega viidud ellu kaks järjestikust erakorralist pensionitõusu ning kolmas tuleb 2023. aasta 1. jaanuaril. Oluline on täheldada, et erakorraline tõus kasvatab pensione kiiremas tempos ka järgnevatel aastatel iga-aastase indekseerimise järel. Oleme eakate toimetulekule alati suurt tähelepanu pööranud ja suhtume soosivalt kõikidesse meetmetesse, mis aitavad kaasa pensionäride elujärje parandamisele. Pensionide tõstmine on põhimõtteline ja vajalik suund, et aidata kaasa ebavõrdsuse vähendamisele, eriti praegusel keerulisel ajal, mil COVID-19 kriis ja hüppeliselt tõusnud energiakandjate hinnad võivad sotsiaalset ja majanduslikku ebavõrdsust veelgi suurendada. Vanaduspension peab tõusma elukallidusest kiiremini, sest Eesti vanemaealiste olukord on üks raskemaid Euroopa Liidus. 2019. aastal elas suhtelises vaesuses üle 40% meie eakatest. See on ebaõiglane ning riigi ja inimeste väärikust riivav, mistõttu tuleb ka edaspidi astuda samme eakate heaolu parandamiseks. Lõpetuseks olgu öeldud, et indekseerimise ja pensioni baasosa erakorralise 20-eurose tõusu abil kasvab 1. aprillist 2023. aastal pensioni baasosa 295,1 euroni ning keskmine 44-aastase pensionistaažiga vanaduspension eeldatavalt 654 euroni. 2024. aastal peaks keskmine vanaduspension tõusma 690 euroni. Suure osa meie pensionäride seis ei ole kaugeltki roosiline, kuid vähehaaval liigume selles suunas, et suudame pakkuda kõigile oma eakatele inimväärset elu ja väärikat vananemist. Toetame siis südamest seda eelnõu, et meie eakad saaksid praegusel keerulisel ajal lisatuge. Aitäh teile!
Aitäh! Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Kõigepealt peab tänama eelmist koalitsiooni selle eest, et seesama saal võttis vastu teise pensionisamba vabatahtlikuks muutmise. Kui seda otsust poleks tehtud, siis me täna ei arutaks seda eelnõu, mis meil siin laua peal on. Teiselt poolt on mul väga kurb, et kuigi Keskerakond nüüd küll siin kiidab, et see eelnõu on nii hea, tegelikkuses sellega, mida meie erakond on viimased kolm aastat rääkinud, et keskmine pension peaks olema tulumaksuvaba, Keskerakonna minister ei ole saanud hakkama, nii nagu Siret enne mainis. Ja praegu meil on kolmandal lugemisel eelnõu, kus keskmise pensioni tulumaksust vabastamist ei tehta mitte järgmise aasta 1. jaanuarist, mis tänaste energiahindade tõusu puhul oleks ju loomulik, vaid 2023. aastal. Kolm aastat võtab aega see, et teha arvutiprogramm, et meie eakaid aidata ja nende kättesaadavat pensioni tõsta. Ausalt öeldes see on piinlik. Kui mõni minister oma valdkonnas ei saa hakkama, siis tulebki seda tunnistada ja kutsuda minister tagasi. Muidugi on arusaamatu, et meil siiamaani on valdkonna ministrid olnud, aga nüüd enne kõnepuldist öeldi, et on erakonna minister. Võib-olla sellel juhul on see andestatav, et siis ei pea see asi täpselt nii minema, nagu soovitakse. Aga kui me vaatame tänast olukorda ja näeme energiaturu seisu, siis minu arvates veel ühe nädalaga jõuaks väga palju ära parandada. Täna Isamaa Erakond andis üle valitsusele pöördumise, et kiirelt teha otsused, kuidas aidata Eesti inimesi kodusoojuse ja elektri kulude katmisel ning ka meie ettevõtjaid. Praegu peaks mõtlema väga selgelt ja kiiresti neid otsuseid tegema. 2020. aasta kevadel, kui COVID-i kriis tekkis, suutis tolleaegne valitsus kahe nädalaga teha ära otsused. Praegu tundub kogu aeg nii, et Isamaa teeb ettepaneku, siis läheb pool aastat mööda, siis tuleb koalitsioon selle ettepanekuga ja see otsus tehakse. Aga nagu me näeme selle otsuse juures, kui me tegime riigieelarvesse parandusettepaneku – nii- või naapidi on raha tulnud teise pensionisamba vabatahtlikuks muutmisega riigieelarvesse just pensionide ja toetuste tõstmiseks –, siis seda ei toetatud, et see otsus hakkaks kehtima 1. jaanuarist 2022. Me arutame seda, et see otsus hakkab kehtima alles aasta pärast. Võib-olla tõesti, tunnistame, Riigikogu liikmete palga juures ei panda tähele, millised kodus elektri- ja soojaarved tulevad. Võib-olla tõesti. Aga 75% Eestimaa elanikest, tööl käivatest elanikest ja pensionäridest, saavad kas keskmist või alla keskmise palka. Ja kui seal küttekulud kasvavad mitmesaja euro juurde ehk kaks-kolm korda, isegi kui sul on täna fikseeritud elektrihind, nagu mul õnneks on, siis mulle on juba Eesti Energia saatnud kirja, et uuest aastast on see hind kaks korda [suurem]. Gaasi puhul ei ole midagi rääkida, sa saad teada järgmine kuu, et sul hind on juba uus. Ja jaanuarikuust on jälle uus. See hind on ju tänaseks tõusnud juba praktiliselt üle kolme korra. Seda on vaja Eesti elanikkonnal kinni maksta. Miks? Kui me teame täna, et energia tootmise, elektri tootmise omahind on 30 eurot megavatt-tund. Eile räägiti, et börsil on hind 1000+ eurot. Paluks kolm minutit juurde.
Kolm minutit lisaaega, palun!
Me olime alles viis aastat tagasi üks õnnelik riik, kes Euroopa Liidus suutis toota elektrit nii palju, kui me ise tarbisime. Kas te teate seda, et järgmise kahe aasta jooksul Narvas pannakse veel kaks energiaplokki kinni? Kas te teate seda, et me ei suuda enam isegi poolt oma tarbimist ära katta? Ka eile ei suutnud Eesti oma vajadust ise [katta]. Siinsamas viimased kümme aastat me oleme rääkinud roheenergiast ja tuuleparkidest. Kümme aastat ei ole lasknud meie riigi ametnikud ühtegi tuulepargi arendust teha. Mitte ühtegi! Ja siis, kui mõni ametnik saab ametist lahti, ta kirjutab, et mõni poliitik pahandab. Loomulikult pahandab. Vaadake kas või keskkonnakaarti – kui palju Eestis on sellist kohta, kuhu võiks tuuleparki panna? Praktiliselt ei olegi. Või siis Kaitseministeerium ütleb, et aga meil on mõned tööd tegemata, meil on mõned radarid juba kümme aastat ostmata. Need on tänaseks juba kümme korda kallimad, mida ostetakse nüüd. Sellepärast ei saa teha. Nüüd me oleme siin eelnõu juures, kus raha on füüsiliselt olemas riigieelarves, aga me ei anna oma inimestele erakorralist pensionitõusu, mis on tegelikkuses terve selle sajandi meie pensionäride käest ära võetud ja antud pankadele teises pensionisambas mängimiseks. See on viimase aastaga peale seda, kui teine pensionisammas on vabatahtlikuks muudetud, tõusnud väga hästi, aga enne seda 15 aastat praktiliselt tõusu seal ei olnud, mõnes üksikus pensionisambas see võib-olla kasvas, aga enamikul mitte. Mõelge täna, koalitsioonipoliitikud, miks te teete selle tõusu alles kahe aasta pärast, kui kõik eakad ootavad seda 1. jaanuarist. Nii et aitäh teile!
Aitäh! Siret Kotka, repliik, jah?
Jaa. Kuna kolleeg Aivar Kokk siin mainis minu nime, siis ma tahaksin öelda, et kolleeg Kokk võib mu sõnu küll tõlgendada, aga mitte nii, et ta tõlgendab neid lausa vastupidises suunas. Ma pole kordagi öelnud, et minister Kiik ei ole oma tööga hakkama saanud. Vastupidi, minister Kiik teeb oma tööd südamega ja on väga heade lahendustega tulnud korduvalt Riigikogu ette. Aitäh!
Aitäh! Riina Sikkut, palun!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud kolleegid! Me Eestis ikka armastame edetabeleid, aga kahjuks oleme ühtlasi edetabeli tipus pensionäride suhtelise vaesuse poolest. Samas oleme tipus ka eakate hõive määra poolest. Seda küll nähakse positiivsena, et meil on selles mõttes kaasav tööjõuturg, et hõivemäärad nii sugude kui ka vanuserühmade lõikes on suhteliselt ühtlased. Aga tegelikult see indikeerib ju seda, et eakate toimetulek on raske ja nad käivad tööl selleks, et pensionile lisa teenida. Kui rääkida põlvkondlikust ebavõrdsusest, siis kahtlemata praegused pensionärid on põlvkond, kes tööea veetis Nõukogude Liidus. Nendel ei olnud võimalik oma vanaduspäevadeks säästa. Isegi kui nad seda tegid, siis teame kõik, mis oli rahareformide tagajärjel selle säästu tulemus. Seega, riigi kohustus pensionäride toimetulek tagada on praeguse pensionäride põlvkonna ees palju suurem kui järgmiste puhul. Ja seega on keskmise pensioni tulumaksuvabaks muutmine väga õige samm. See 654 eurot tulumaksuvabalt – kahtlemata seda tuleb toetada ja see, et see indekseeritakse keskmise pensioniga, on samamoodi väga õige. Omaaegne tulumaksureform tegelikult oli ka mõeldud nii, et maksuvaba tulu liigub kaasa, on see siis alampalgaga, keskmise pensioniga. Kahtlemata ta jääb muidu ajale jalgu. Nii et keskmine pension tulumaksuvabaks ja selle indekseerimine, nii et keskmise pensioni tõusuga ka maksuvaba miinimum kasvab, on 65-aastaste inimeste jaoks kahtlemata õige käik. Aga nüüd see rakendamise pool. Seda ei saa küll samamoodi heaks kiita. Ka muudatuse eest seisjad on seni rõhutanud kogu aeg maksusüsteemi lihtsust. Nüüd me jõuame selleni, et lisaks sellele keerulisele maksuvaba tulu süsteemile, mis meil praegu on, tekib meil kaks erinevat tulumaksustamise režiimi. Üks kehtib nooremate inimeste jaoks kui 65 eluaastat ja teine kehtib inimeste jaoks, kes on vanemad kui 65 eluaastat. Nii et maksusüsteemi teeme selle otsusega kahtlemata keerukamaks. Inimeste toimetulek ei tohi küll selle keerukuse taha jääda. Aga nagu omal ajal maksuvaba tulu muudatusi tehes, siis tegelikult ühtne maksuvaba miinimum kõigi jaoks ja eelarveneutraalsuse mõttes kõrgem maksumäär ülejäänud tuluteenijatele oleks palju mõistlikum lahendus. Selle konkreetse eelnõu kohta sotsiaaldemokraadid tegid muudatusettepaneku ja see puudutab töötavaid inimesi. See, et pensionäride tulumaksuvaba miinimum keskmise pensionini tõuseb, on suurepärane. Aga toimetulek on löögi all töötavatel inimestel. Ka töö peab võimaldama äraelamist. Täna on siin puldis kõrgetest energiahindadest ja inflatsioonist juba korduvalt juttu olnud. See, et töötava inimese tulumaksuvaba miinimum ei ole indekseeritud ja püsib 500 euro peal, kui alampalk tõuseb 654 euroni järgmisel aastal, on lubamatu. Me kompenseerime selle suurema toetuse maksmisega eelarvest. See ei ole väärikas lahendus, see ei ole mõistlik lahendus. Kõrgem maksuvaba tulu ka töötavale inimesele, samas mahus kui pensionäridele, oleks nii administratiivselt, süsteemi lihtsuse huvides mõistlik, aga ka sotsiaalselt õiglane. Nii et on väga kahju, et sotsiaaldemokraatide muudatusettepanek toetust ei leidnud, aga me seisame edaspidigi selle eest, et maksuvaba miinimum ka töötavale inimesele tõuseks ja peaks ajaga sammu. Aitäh!
Aitäh! Mart Võrklaev, palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Reformierakonna fraktsiooni juhina on suur rõõm, et oleme jõudnud keskmise pensioni tulumaksust vabastamise eelnõuga kolmandale lugemisele, ja palun kõigil Riigikogu liikmetel seda muudatust toetada. See on väga oodatud sõnum 270 000 inimesele, kes alates 1. jaanuarist 2023. aastal hakkavad oma tööga teenitud pensionist rohkem raha kätte saama. Eriti ootasid seda sõnumit aga töötavad pensionärid, kes üle-eelmise valitsuse kehtestatud maksuküüru all kõige enam kannatasid. See, et keskmise pensioni pealt tulumaksu ei maksta, on Reformierakonnal olnud pikaajaline poliitiline põhimõte, millest pidasime kinni kõikides meie juhitud valitsustes. Meie seisukoht on, et kui inimene on ausa tööga oma pensioni välja teeninud, siis vähemalt keskmises ulatuses ei ole seda õige maksustada. Üle-eelmine valitsus aga loobus sellest printsiibist, mis tähendas, et maksud hakkasid sööma pensionitõuse. Kui eelmisel aastal tõusis keskmine pension üle 500 euro, siis iga seda summat ületava euro pealt läks 20 senti tulumaksuks. 2023. aasta 1. jaanuaril on keskmine pension praeguse teadmise järgi 654 eurot. See tähendab, et see seadusemuudatus tõstab keskmisele pensionärile igakuiselt kätte jäävat raha 30 euro võrra. Olukorras, kus me räägime endiselt eakate vaesusriskist, on see suur samm. Hea uudis on see eelnõu ka töötavatele pensionäridele. Meenutan, et 2018. aastal kehtima hakanud tulumaksusüsteemi maksuküür lõi kõige teravamalt just töötavaid pensionäre. Koguni 57% neist hakkas saama vähem raha kätte kui enne. Kuigi kõik erakonnad lubasid, et see ebaõiglus tuleb parandada, jõudsime nii kaugele alles Reformierakonna juhitud valitsuse ajal. See 654 eurot hakkab töötavatele pensionäridele olema maksuvaba igal juhul, sõltumata sellest, kui palju nad veel tulu teenivad. See on märgiks, et me hindame nende panust tööjõuturul kõrgelt. Aitäh teile! Nendest viimastest lausetest tuleb otsida vastust ka Isamaal, kes täna siin südantlõhestavalt küsib, et miks see seadusemuudatus ei hakka kehtima varem, näiteks kolme nädala pärast. Sõbrad, kus te olite nendel aastatel, kui te ise valitsusvastutust kandsite ja ennenägematu tulumaksukäki kokku keerasite? Keskmise pensioni vabastamine tulumaksust oleks olnud võimalik kirjutada eelarvesse 2017., 2018., 2019. ja 2020. aastal. Seda aga ei juhtunud. Tänane valitsus on asjaga liikunud edasi täpselt nii kiiresti, kui eelarveraamid ja süsteemi IT-võimekus võimaldavad, ja jõudnud täna siin teie ees oleva tulemuseni. Kutsun kõiki üles seda eelnõu toetama. Aitäh!
Suur aitäh! Rohkem kõnesoove ei näe. Sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku viia läbi lõpphääletus, aga mul on tunne, et me peame enne seda tegema ikkagi saalikutsungi. Head kolleegid, panen hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud tulumaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu 469. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu toetas 91 saadikut, vastuhääli ei ole, erapooletuid ka ei ole. Eelnõu on vastu võetud.
Tänane 12. päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud 2022. aasta riigieelarve seaduse eelnõu 464 kolmas lugemine. Kutsun pulti ettekandjaks rahanduskomisjoni esimehe Andrei Korobeiniku. Palun!
Aitäh, hea eesistuja! Head kolleegid! Väga oluline punkt on praegu meil siin, nimelt järgmise aasta riigieelarve. Ja ma räägin teile sellest, mis toimus kolmanda lugemise ettevalmistamisel. Rahanduskomisjon arutas riigieelarve seaduse eelnõu kolmanda lugemise ettevalmistamist 23. novembril ja 6. detsembril. Arutelu oli väga põhjalik ja kirglik. Ma keskendun sellele, mis toimus just nendel kahel istungil. Mainin ära, et järgmise aasta riigieelarve tulude maht on 13 miljardit.
Oota, Andrei! Palun teeme saalis natuke vaiksemaks, eks.
Jaa. See tegelikult on ainulaadne võimalus, rohkem seda ei tule. Suur tänu kolleegidele! Ehk siis tulude maht. Tulude maht on 13 132 000 000 ja kulude maht on 13 633 000 000. Investeeringute maht on 724 miljonit. Kulude maht ületab küll tulude mahtu, aga struktuurne positsioon on paranenud nii võrreldes eelmise aastaga kui ka riigi eelarvestrateegiaga aastateks 2022–2025. Riigieelarves on arvestatud mõned olulised eesmärgid, nagu näiteks 1% SKP-st läheb teadus- ja arenduskuludeks, mis on positiivne. Järgmise aasta riigieelarve koostamisel lähtuti riigi eelarvestrateegiast 2022–2025, Vabariigi Valitsuse tegevusprogrammist, Euroopa semestri raames antud Euroopa Komisjoni soovitustest ja Rahandusministeeriumi suvisest majandusprognoosist. Tegevusi kavandatakse nendele vastavalt. Tähtajaks ehk 22. novembriks laekus 44 muudatusettepanekut. Nendest 25 on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioonilt ja 19 Isamaa fraktsioonilt. Enamus ettepanekutest kattusid eelnõu teiseks lugemiseks esitatud muudatusettepanekutega, ja need kõik on toodud muudatusettepanekute loetelus. Väga põhjalikku arutelu nende ettepanekute üle komisjonis ei toimunud. Ma eeldan, et see toimus enne teist lugemist – siis, kui ma olin veel ühes teises komisjonis. Rahanduskomisjon koostas 10 muudatusettepanekut ja see arutelu oli juba palju pikem. Mitmed komisjoni muudatusettepanekud koosnevad ministeeriumide valitsemisalade sisestest ja vahelistest täpsustavatest muudatustest, ja need on koostatud ministeeriumidest saadud täiendava info alusel. Konkreetsed selgitused on lisatud muudatusettepanekute loetelus iga alapunkti juurde. Kohati on tabel väga põhjalik. Kolmas muudatusettepanek, komisjoni tehtud muudatusettepanek, puudutab regionaalseid investeeringuid. Selle muudatusettepaneku juures toimus pikk ja põnev arutelu ning mõned saadikud loobusid regionaalsete investeeringute ettepanekute tegemisest ja palusid suunata vabanevad vahendid reservi asemel riigieelarve miinuse katteks. Aga see ettepanek komisjonis väga menukas ei olnud. Seitsmes ettepanek tuleneb meresõiduohutuse seaduse täiendamise seaduse eelnõus veeteetasu määra poole võrra vähendamisest ettenähtud veerandi asemel. See on küll miinusmärgiga ettepanek, aga prognooside järgi toob see riigieelarvesse rohkem raha sisse. Lisaks suurendaks rahanduskomisjoni ettepanekuga vahendeid 5,7 miljoni euro võrra rahvusvahelise reisilaevanduse toetusmeetmega jätkamisel järgmisel aastal. Veerand miljonit suunatakse Pühalepa Püha Laurentiuse kiriku renoveerimiseks ja see on tulnud Hiiumaa Vabadussõja monumendi rajamise summa vähendamisest. RMK dividendidest tuleb Rally Estonia korraldamiseks 2,5 miljonit. Isamaa fraktsiooni ettepanekutest arvestas komisjon ühte ettepanekut osaliselt, see puudutab sedasama veeteetasu. Ülejäänud ettepanekud toetust ei leidnud ja ka Vabariigi Valitsus neid ei toetanud. Vastavalt Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 120 lõikele 5 ei kuulu hääletamisele pärast riigieelarve eelnõu teise lugemise lõpetamist esitatud muudatusettepanekud, mida Vabariigi Valitsus ei toeta ja mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Paljud ettepanekud nägid katteallikana ette Vabariigi Valitsuse reservi, aga Vabariigi Valitsuse reservis on ettenägematuteks kuludeks määratud vaid 6 miljonit järgmiseks aastaks. Üldsumma on küll suur, seal on üle 100 miljoni, aga need vahendid on mõeldud üldjuhul konkreetseteks tegevusteks, näiteks IKT-projektide kulud 37,7 miljonit, kinnisvaraehitus 12,4 miljonit, teadus- ja arendustegevus 7,1 miljonit ja nii edasi. Tulenevalt rahanduskomisjoni märkustest koostas Rahandusministeerium järgmise aasta riigieelarve seletuskirjas olevate vigade protokolli ja parandatud seletuskirja ning see on lisatud veebis eelnõu kaardile. Eelnõu teksti on sisse viidud keelelised ja tehnilised täpsustused. Komisjon langetas järgmised konsensuslikud otsused. Võtta eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda kolmapäevaks, 8. detsembriks 2021, kolmas lugemine lõpetada ja viia läbi lõpphääletus. Suur tänu tähelepanu eest!
Aitäh! Nüüd on võimalik esitada küsimusi. Esimene küsija on Aivar Kokk. Palun!
Hea juhataja! Hea komisjoni esimees! Kõigepealt ma tänan, et komisjoni esimehe vahetusega saadi väga kiiresti [hakkama]. Sa ettevõtjana saad aru, et veeteetasu oli oluline ja Isamaa ettepanekut ühehäälselt komisjon toetas, nii nagu toetas ka aasta tagasi, kui ma olin komisjoni esimees ja selle ettepaneku tegin. Mul on mure, et ühte ettepanekut ei toetatud. Me räägime eelnõust, mille kolmanda lugemise hetk tagasi lõpetasime – erakorraline pensionitõus ja tulumaksuvabastus –, et see hakkaks järgmisel aastal kehtima. Kahjuks koalitsioonipoliitikud seda ei toetanud. Aga mul on ka küsimus. Nagu viimasel arutelul oli [kuulda], siis rahandusminister andis korralduse suurendada RMK dividende, et WRC Rally Estoniat 2,5 miljoniga toetada. Võib-olla räägid seda punkti rohkem lahti. Ma mäletan, et Jürgen Ligi oli väga kriitiline selle teema suhtes ja ta ei osalenud hääletamisel.
Suur tänu küsimuse eest! Seal oli paar märkust, mida ma ilmselt ei saa kommenteerida, kuna ma ei ole Isamaa liige. Aga mis puudutab komisjoni arutelu, siis Jürgen tõepoolest osales: ta ei hääletanud ja pärast kahetses, et ei hääletanud. Aga siis oli tulemus juba teada. Tõepoolest, jutt käib Rally Estonia korraldamisest ja need vahendid komisjoni ettepaneku kohaselt tulevad RMK dividendidest. Hääletus[tulemus] komisjonis oli 5 : 4. Kuna 5 on suurem kui 4, siis ettepanek leidis toetust.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Avalikkusele on teada, et Jüri Ratase ja WHO vahel on sõlmitud 5. oktoobril aastal 2020 vastastikuse mõistmise memorandum koostöö, digitaalse tervishoiu ja innovatsiooni valdkonnas. Praeguseks on WHO kodulehel avalikkusele kättesaadav ka dokument digitaalse COVID-19 sertifikaadi rakendamisest. Väga oluline info on selle dokumendi leheküljel 6, kus näeme, et lisaks Bill ja Melinda Gatesile, Rockefelleri Fondile ja muudele huvitavatele sponsoritele on dokumendi üheks rahastajaks ka Eesti Vabariigi valitsus. Küsimus teile kui rahanduskomisjoni esimehele, kes peaks tundma kõiki asju täpselt: millise summaga Eesti Vabariigi valitsus seda projekti rahastab ja milliselt eelarve realt see rahastamine on ette nähtud?
Aitäh! Kahtlemata uskumatult põnev teema! Aga teise ja kolmanda lugemise vahel ei ole ühtegi selleteemalist muudatusettepanekut laekunud. See on ka peamine põhjus, miks komisjon ei ole nendel kahel istungil seda arutanud. Nii et ma kahjuks ei saa selle punkti raames ühtegi selgitust anda, kuigi väga tahaks.
Urmas Reinsalu, palun!
Tint ei ole veel kuivanud otsuselt, kus koalitsiooni esindajad hääletasid maha Isamaa ettepaneku alandada toasooja, elektri ja gaasi käibemaksu, et veidigi kergendada selles hinnahulluses Eesti rahva toimetulekut. Kas teil rahvast tõesti kahju ei ole? Mis mind eriti hämmastab, härra Korobeinik – te olete liikunud Reformierakonnast Keskerakonda, härra Aas, ma loen, täna ütleb: tuleb alandada käibemaksu, homme pannakse valitsejatele, peremeestele-perenaistele need ettepanekud lauda –, miks ei toetanud Keskerakond rahanduskomisjoni hääletusel seda ettepanekut? Miks te olete vastu käibemaksu alandamisele, et tarbijatele jääks järgmisel aastal 225 miljonit eurot taskusse ja me vähendaksime inflatsiooni vähemalt 2% võrra?
Aitäh! No lisaks sellele, et ma liikusin Reformierakonnast Keskerakonda, liikusin ma ka põhiseaduskomisjonist rahanduskomisjoni. Ma võin kinnitada, et tint oli täiesti kuivanud, kui ma sinna jõudsin, ja need enne teist lugemist esitatud muudatusettepanekud olid juba enne mind läbi hääletatud. Nüüd, mis puudutab kolmanda lugemise muudatusettepanekuid, siis nende arutelu võttis umbes, ma pakun, poolteist minutit aega. Ja neid hääletati paketina, sellepärast et komisjon oli neid korra juba hääletanud. Kui rääkida üldisest loogikast, siis põhjus oli eeskätt selles, et enamik nendest muudatusettepanekutest eeldab, et katteallikaks on riigi reserv, aga riigi reservis on 6 miljonit eurot, mis on mõeldud ettenägematuteks kuludeks, mitte 200 miljonit ja rohkem. Kuna 6 miljonit on niivõrd väike summa, siis väga head muudatusettepanekud enamasti toetust ei leidnud, kuna raha lihtsalt ei ole. Ajad on sellised.
Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Lugupeetud rahanduskomisjoni esimees! Kas te ütleksite, kui palju suureneb järgmise aasta eelarve võrreldes selle aasta eelarvega – eelarve maht, maksutulu laekumine – ja võrreldes varasemalt kinnitatud riigi eelarvestrateegiaga? Küll oleks hea, kui saaks need kaks numbrit teada, mitu miljardit või mitusada miljonit suureneb. Ja kas selle taustal teie arvates ja komisjoni arvates on põhjendatud maakonnaliinide kärbe, riigimaanteede äärest käimlate ja prügikonteinerite äraviimine, mis tuleneb riigieelarvekärpest, [samuti] huvihariduse kärbe, tagasihoidlik 4 miljonit, jne? Seda loetelu võiks jätkata, aga minu minut saab otsa. Öelge palun see eelarve suurenemine ja selle kontekstis, kas teile tundub, et see on põhjendatud?
Aitäh! Komisjoni ettekandjana ma keskendun sellele, mis toimus komisjoni istungitel teise ja kolmanda lugemise vahel. Neid istungeid oli kaks ja seal ei tehtud mitte ühtegi ettepanekut, mis oleks rääkinud näiteks prügikastide äraviimisest. See on üldine loogika, et ministeeriumid vähendavad enda valitsemisala kulusid, aga põhjalik arutelu toimus nii komisjonis kui ka siin saalis oluliselt mitu tundi varem. Nii et olen teie ees selleks, et tutvustada seda, mis toimus enne kolmandat lugemist, ja hea meelega vastan küsimustele, mis puudutavad neid kahte istungit.
Andres Metsoja, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Hea ettekandja Andrei! Vaata, mina tulen keskkonnakomisjonist ja keskkonnakomisjonis me oleme arutanud vägagi põhjalikult Eesti metsanduse arengut ja sealhulgas RMK käekäiku. Ja keskkonnakomisjon on olnud täielikult üksmeelne selles, et dividenditulu tuleks vähendada. See on olnud selliseks eeskujuks, et näidata rahvale, kes peaks sellest aru saama [nii], et tõepoolest tulevikus metsa raiutakse vähem. See on olnud selline poliitiline, üldpoliitiline avaldus, hea avaldus. Samal ajal on arutatud ka seda, et kas dividenditulu üldse, kui seda võetakse, peaks riigieelarvesse võtma või peaks rohkem investeerima Eesti metsa tagasi – no tegema metsateid korda, kuivendussüsteeme, istutama metsa. Nüüd jääb täiesti arusaamatuks, kelle ettepanekul on juhtunud selline asi, sest keskkonnakomisjon on pigem hoopis teisiti käsitlenud seda teemat. Rally Estonia ei ole kunagi jutuks tulnud. Kuidas see nii on läinud ja kes selle ettepaneku tegi? Ja kas keskkonnakomisjoniga ka arutati?
Aitäh! See arutelu toimus siiski ilmselt valitsuse tasandil ja ka komisjonis oli see arutelu üsna põhjalik. Tõepoolest, küsimus ei ole, ma arvan, dividendide suuruses, vaid selles, kuhu see raha täpsemalt läheb. See, kas Rally Estonia on ideaalne siht selleks, et suunata sinna 2,5 miljonit RMK dividende – no see on arutelu küsimus. Aga komisjon langetas selle otsuse, ta hääletas, nagu komisjonile kohane, selline tegevus toimus, ja seisuga 5 : 4 see ettepanek leidis toetust, nii et praegu on ta siin meie ees. Jah, selline oli rahvasaadikute otsus. Küll mitte konsensuslik, aga enamus otsustas.
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea istungi juhataja! Hea ettekandja! Ma saan aru, et komisjon loomulikult arutab neid ettepanekuid, mida siin kahe lugemise vahel on tehtud, aga ei saa märkimata jätta, et riigieelarve kasvas 1,8 miljardit ja kasvuprotsent oli 17 tulude poole pealt vaadatuna. Ja kui nüüd tulla omavalitsuste juurde, siis tegelikult mitte ühtegi Isamaa esitatud omavalitsusi puudutavat ettepanekut komisjon ei leidnud [olevat] võimaliku rahuldada. Mitmed nendest olid väiksemad kui siin valitsuse reservis olevad summad, mida ka öeldi. Kas oli üldse mingit sisulist vastuväidet, miks omavalitsused üheselt kõrvale lükati ja kõik need ettepanekud tagasi lükati?
Enne kolmandat lugemist sisulist arutelu nende muudatusettepanekute üle ei toimunud, sellepärast et nad olid identsed nendega, mis olid esitatud enne teist lugemist. Komisjon toona neid arutas. Kui näiteks ühe konkreetse ettepaneku maht on alla 6 miljoni, siis kui sa need kokku paned, tuleb suurem summa. Selles mõttes komisjon võib muidugi valiku teha. Aga kui Isamaa fraktsioon näiteks tegi ettepanekud, mille maht on sadades miljonites, siis ma ausalt öeldes ei tea, mis täpsemalt olid [need] kaalutlused enne teist lugemist komisjonis – ma kohal ei olnud, lugesin vaid protokolli. Aga tõepoolest, komisjon arvestas ainult ühte Isamaa muudatusettepanekut, mis puudutas veeteetasusid, ja ülejäänud lihtsalt ühe hääletusega lükkas tagasi. Ja nii ta jäi enne kolmandat lugemist.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Kui te mäletate, ma küsisin teie käest digitaalse COVID-19 sertifikaadi rakendamise [kohta], milles ka Eesti Vabariigi valitsus on osanik, ja tahtsin teie käest teada seda, millise summaga Eesti Vabariigi valitsus projekti rahastab ja milliselt eelarve realt see tuleb. Teie vastus kõlas sõna-sõnalt niimoodi: komisjon seda ei esimese ega teise lugemise vahepeal ei arutanud. Ma ei tahagi teada, kas arutas või arutanud. Mina tahan rahanduskomisjoni väga kõrge ametniku käest hoopis teada, millises summas seda projekti rahastatakse ja milliselt eelarve realt. Teie olete selle komisjoni juht ja peate detailideni kõikidele küsimustele oskama vastata. Küsimus on ka selles, et selle taga on ju mõlemad teie valitsuse kõrged tegelased, Jüri Ratas ja Tanel Kiik, muidugi veel Kaja Kallas.
Aitäh! Te eksite päris mitmes asjas. Esiteks, ma ei rääkinud, et komisjon ei arutanud seda esimesel või teisel lugemisel. Ma räägin praegu sellest, mis toimus teise ja kolmanda lugemise vahel. Teiseks, ma ei ole ametnik. Ja kolmandaks, ma räägin ikkagi sellest, mis toimus konkreetsel kahel istungil. Ja tõepoolest, nende umbes viie minuti jooksul minu vastus ei ole muutunud: komisjon ei ole seda arutanud teise ja kolmanda lugemise vahel ning ka EKRE fraktsiooni saadikud ei ole teinud ühtegi muudatusettepanekut, et midagi välja võtta või lisada sinna koostööprojekti. [Kui oleks], siis mul oleks põhjust seda teile ette kanda, aga seda põhjust praegu paraku ei ole ja ma isegi suure tahtmise juures ei saa seda teha.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Tahan küsida, kus need 50 prügikasti, mida siin minister märkis, mis ära koristatakse, asuvad. Aga tegelikult küsimus on selline: kust kohast tuli 1 424 000 eurot tuludesse äkki juurde? Kui vaadata eelmise lugemise ja praeguse vahet, siis praegune tulude maht on 13 132 233 000, aga eelmisel korral oli 13 130 809 000. Kust kohast tuli 1 424 000 juurde kahe lugemise vahel? Kust te selle leidsite?
Aitäh! Suuremas osas ei ole see meie saavutus, vaid tegemist on ministeeriumidest tulnud pakettettepanekutega. Seal ei olnud ainult plussmärgiga muudatused, vaid olid ka miinusmärgiga. Kokkuvõttes see, et pluss tuli, on tingitud ilmselt erinevatest asjaoludest, näiteks seesama RMK dividenditootlus oli kasvanud jne. Nii et selles mõttes ei ole seal sellist ühte rida, kus oleks vastus teie küsimusele. Aga kõik need tabelid on kättesaadavad saali tagaotsas, kus saab nendega rahulikult tutvuda ja ilmselt seda summat ka kontrollida.
Priit Sibul, palun!
Aitäh, austatud aseesimees! Hea komisjoni esimees! Kuulasin teie vastuseid ja kukkusin tooli pealt maha. Tulin siia saali, sest oma kabinetis ei olnud enam võimalik kuulata. Ma saan aru teie üllatusest ootamatult komisjoni esimeheks saamise suhtes, see tuli teile tõesti ootamatult. Aga see, et te ei ole suutnud ja ei tahtnud, ma ei tea, sisuliselt arutada, ei ole nagu piisav vastus ja põhjendus. Kui elektri hinna käibemaksu alandamise teema [arutamiseks] kulus teil komisjonis poolteist minutit, te põhimõtteliselt ei arutanud, siis mul on küsimus, mil viisil te seda oma erakonnas arutate. Ma saan aru, et teie minister Taavi Aas on esinenud samasisulise ettepanekuga. Kas fraktsioonis toimunud arutelu oli samamoodi poolteist minutit, te saatsite ta pikalt ja see, mida ta etleb meile, ongi tegelikult üks kommunikatsiooniprojekt ja te sisuliselt Keskerakonnas selle teemaga ei tegelegi, nii nagu te seda komisjoni juhite?
Aitäh! Ma pean tunnistama, et ma varem olin teises komisjonis ja seal me tõepoolest tavaliselt arutasime iga muudatusettepanekut ja ma olin sisemiselt täiesti valmis, et nii juhtub ka rahanduskomisjonis, aga selgus, et saadikute ootused olid teistsugused. Nemad on näinud neid muudatusettepanekuid juba korduvalt ja sellist sisemist põlemist neil ei olnud. Tegemist ei olnud mingisuguse teerullipoliitikaga, vaid ma reaalselt lähtusin kolleegide soovist ja panin need hääletusele paketina. Ühtegi vastuväidet Isamaa saadikutelt, pehmelt öeldes, ei kõlanud.
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea istungi juhataja! Austatud ettekandja! Sa väitsid, et kõik need Isamaa esitatud ettepanekud olid copy-paste teise lugemise ajal tehtud ettepanekutega. No ei olnud päris nii, oli ka ikkagi teatud muudatusi. Ma toon kas või ühe näite: Tallinna–Rapla–Viljandi raudtee rekonstrueerimise jaoks. Kui nüüd tagasi vaadata, siis kas see protsess oli pisut ikkagi selle järgi vaadatud, et opositsioonist tuleb ja olgu need [ettepanekud] nii sisukad kui tahes, me neid niikuinii ei arvesta? Olgu selle energiakriisiga olukord, kuidas on, see pole oluline, sest need sisendid tulevad väljastpoolt ja valest kohast. Ava natukene seda köögipoolt ikkagi pisut rohkem. Just, ma saan aru, et Jürgen siin kõrval väga tugevalt häälitseb, ta ei saa paraku ise pulti minna. Ava seda palun!
Aitäh küsimuse eest! Osaliselt see küsimus kattub muidugi eelmisega. Aga ma täiesti nõustun väitega, et olid uued muudatusettepanekud, nagu näiteks regionaalrahad, mis tulid Isamaa fraktsiooni poolt – kõik olid arvestatud. Need olid sajad tuhanded [eurod], mida komisjon ühehäälselt toetas. Ja seal ei olnud isegi vaidlust, kuigi olid teatud protseduurilised mured, aga kõik need ettepanekud leidsid toetust. Komisjon töötas enamasti heas konstruktiivses koostööformaadis. Mõnikord olid vaidlused, aga ma eeldan, et need vaidlused olid enamasti peetud ikkagi enne teist lugemist. Enne kolmandat lugemist olid kõik juba selliste punaste joontega tutvust teinud ja see arutelu oli võib-olla tõepoolest natuke rahulikum.
Urmas Reinsalu, palun!
Kuulge, härra ettekandja, mind ei rahulda kuidagi see teie praegune ettevalmistusstiil. Te olete nagu dessantväelane, kes öösel on langevarjuga tulnud vaenlase tagalasse, rahanduskomisjoni, et te ei tea, mis toimub Eesti poliitikas. Te ei tea midagi hinnakriisist, te ei tea midagi, mis toimub rahanduskomisjonis, te ei tea midagi, mis toimus arutelul teise lugemise eel. Ja te ütlete, et kõik kiideti hunnikuna heaks. Teie tahtsite minna tööd tegema, aga kolleegid rahanduskomisjonis ei lasknud. Minu küsimus on väga selge: mis on teie isiklik seisukoht? Miks te ei toetanud hääletusel – olgu ta paketis või lahus – ettepanekut vähendada käibemaksu energiakandjatele, selles loogikas, mida te teate suurepäraselt, et katteallikas enamikule sellele on kasvav või ülelaekuv elektrienergia, gaasi ja kütte hinna tõusust tulenev käibemaksu lisalaekumine? Seda on konstateerinud ka teie enda valitsuse juhtivad poliitikud ja Euroopa Komisjoni liige. Miks me sellise asjaga venitame olukorras, kus enamik kattest tegelikkuses laekub meil isetekkeliselt lihtsalt suurema käibe tõttu ja suuremate hinnatasemete tõttu riigis? Vastake sellele palun! [[Juhataja helistab kella.]] Ma vajan seda vastust.
Aeg, Urmas!
Aitäh, hea Urmas! Me oleme sinuga aastaid olnud sellel poliitilisel teekonnal koos, mõnikord kahetsusväärselt ka lahus, ja sa tead võib-olla isegi paremini kui mina, et komisjoni ettekandjana ma ei saa isiklikku arvamust avaldada. Ma väga tahaks seda teha. Me saame koos peale seda ettekannet arutada ka energeetikavaldkonna muresid, aga praegu komisjoni ettekandjana ma ei saa seda teha. Nii et ma isiklikele küsimustele siit puldist hea meelega ei vastaks.
Protseduuriline, Urmas Reinsalu.
Ma ei saa aru, mis meil siin toimub. Ma ei küsinud ju Andrei Korobeiniku kui maletaja või infotehnoloogi käest isiklikku küsimust. Ma küsisin keskset eelarvet menetleva parlamendi, põhiseadusliku organi juhilt seisukohta, miks üks konkreetne ettepanek ei leidnud toetust. See ei ole kuidagi isiklik adresseerimine, mis puudutab eraelulisi või muid probleeme. Härra istungi juhataja, kas mul on legitiimne õigus parlamendi kõige olulisemas küsimuses, kõige tähtsama akti puhul, milleks on eelarve kinnitamine, saada sisulist vastust kõige akuutsema kriisi keskmes, mis puudutab energiakandjate hinnakriisi?
Ma täpsustan, et meil toimub siin riigieelarve seaduse eelnõu kolmas lugemine, 464 SE. Loomulikult on igal Riigikogu saadikul õigus tahta saada sisulisi vastuseid. Kas ta päriselt saab või ei saa, seda ma ei saa garanteerida. Helir-Valdor Seederil on ka protseduuriline.
Aitäh! Mul on sama temaatika, protseduuriline küsimus. Tõepoolest, rahanduskomisjoni esimees viitas, et ta ei saa vastata küsimusele, miks rahanduskomisjonis tema ja veel mõned rahanduskomisjoni liikmed hääletasid muudatusettepaneku vastu, mis nägi ette käibemaksu alandamist. Ta viitas, et kodukord ei võimalda tal sellele isiklikule küsimusele vastata. Minu arvates kodukord võimaldab, see on täiesti sisuline küsimus ja kodukord lausa kohustab teda vastama, mis olid ühtede või teiste liikmete argumendid komisjonis, et nad hääletasid niimoodi. See ei ole isiklik küsimus. Kas ma olen õigesti kodukorrast aru saanud? Kui ma olen õigesti kodukorrast aru saanud, siis ma palun, et juhataja annaks rahanduskomisjoni esimehele sõna, et ta vastaks sellele küsimusele.
Jaa, minu meelest ei ole ka siin olnud isiklikke küsimusi, vaid on olnud eelnõuga seotud või menetlusega seotud küsimused. Ma arvan, et nurin vajaks adresseerimist, aga enne on Urmas Reinsalul veel kord protseduuriline.
Aitäh! Ma arvan, et see oli istungi juhatajalt praegu saalomonlik lahendus anda sõna ettekandjale, võimaluse korrigeerida, tõsta vastuste sisulist kvaliteeti ja saavutada olukord saada reaalne sisuline vastus, mis puudutab üht kesksemat teemat, mis kogu ühiskonda, mis kõiki, ka kõiki poliitikuid peaks [kõnetama], ja mulle tundub, et kõnetabki. Me vajame sisulist debatti ja sisulisi vastuseid, see on vähim, mida me saame ühiskonnale pakkuda. Olukord selles, et need on otsekui salajased, neist ei tohi siin kõnetoolis rääkida või keegi on ära keelanud selle. Ma ei ole selle mõttekäiguga nõus. Ma arvan, et parlamendil on õigus oodata ettekandjalt ausaid vastuseid selle kohta, mis olid tema või teiste vastuhääletamise motiivid, sest see on väga tähtis järelduste tegemise koht ka tulevaste võimalike alternatiivide leidmiseks, kuidas sellest kriisist välja tulla.
Jaa, ma loodan ka, et meil on võimalikult sisuline debatt. Enne, kui ma annan sõna ettekandjale, on ka Jüri Jaansonil protseduuriline küsimus.
Küsimused tulenevad küsimustest saalis ja sellest, et mulle tundub, et see teema ja jutt läheb kuidagi väga laiali. Seepärast ma palun istungi juhatajal täpsustada, millises rollis ettekandja praegu siin puldis on ja mida ta tegema peaks.
Hea meelega täpsustan. Ettekandja on rahanduskomisjoni esindaja, ühtlasi on ta rahanduskomisjoni esimees. Ta on rahanduskomisjoni ettekandja, kes räägib menetlusest enne lõpphääletust ja kolmandat lugemist. Kas Andrei tahab vastata nendele küsimustele, mis justkui õhku jäid või ma annan sõna Priit Sibulale küsimuseks?
Hea istungi juhataja, ma olen praegu segaduses. Hea Urmas küsis väga konkreetselt, me võime seda stenogrammist näha, mis on minu isiklik arvamus. Minu isiklik arvamus. Mul on erinevad isiklikud arvamused, aga komisjoni ettekandjana ma ei pea õigeks neid avaldada, me saame seda teha teises formaadis, mitte siin saalis. See on põhjus, miks ma ei näinud võimalust oma isiklikku arvamust avaldada. Nüüd, kui küsimus on selles, miks komisjoni liikmed ei toetanud üht või teist ettepanekut, siis sellele küsimusele ma vastasin korduvalt, no kaks korda. Esiteks, teise ja kolmanda lugemise vahel sisulist arutelu Isamaa muudatusettepanekute üle ei olnud. See oli konsensuslik ettepanek komisjoni liikmetelt, et nad on näinud neid ettepanekuid, arutanud neid ja ei soovi seda arutelu enne kolmandat lugemist. Seda, miks üks või teine saadik hääletas nii, nagu ta hääletas, ma tõepoolest ei tea. Ma lihtsalt ei oska mõtteid lugeda ja isegi rahanduskomisjoni esimehe rollis mul ei ole seda võimalust ja sellepärast ma ei oska teiste saadikute kohta arvamust avaldada. Nad ei argumenteerinud enda poolt- või vastuhäält.
Proovime jääda protseduuriliste juurde. Urmas Reinsalu, palun, protseduuriline.
Austatud istungi juhataja! Mulle tundub, et siin on risk minna vastuollu Riigikogu kodukorra seadusega. Just nimelt eelarve menetluses on ette nähtud erikord, kus sisuline arutelu toimub ka enne kolmandat lugemist ja unikaalselt on võimalik ka kolmandal lugemisel menetleda muudatusettepanekuid. Nüüd on komisjoni esimees teinud avalduse, mis mind hämmastab ja vapustab. Ta ütles, et sisulist arutelu komisjonis ei toimunud. Kodukorraseadus näeb ette, et sisuline arutelu toimub nii esimese ja teise lugemise vahel kui ka teise ja kolmanda lugemise vahel. Nüüd tunnistas komisjoni esimees üles, et 13 miljardi euro maksumaksja raha kulutamise üle vastavalt põhiseaduslikule eelarveprotseduurile sisulist arutelu ei toimunudki. Ettepanek langetada käibemaksu 9%-le ei leidnud isegi nii palju eluõigust või viitsimist komisjonis, et sisuliselt seda arutada. Mu küsimus on selles, härra istungi juhataja, kas siin ei ole tegemist sellise olukorraga, kus meil on tekkinud komisjoni menetluslik rikkumine, kui ma kõnelen kodukorraseaduse mõtte tõlgendamisest. Ma juhin istungi juhataja tähelepanu [asjaolule] ja mul oleks hea meel, kui ta adresseerib [selle] ja pakub rahanduskomisjoni esimehele võimaluse vastata. Mu küsimus tema isikliku arvamuse kohta ei olnud selles, et mingisugune delikaatne, intiimne või eraeluline probleem oli, vaid see oli küsimus sellest, et kui Jürgen Ligi oli hääletusel vait, siis ta loomulikult ei suudagi komisjoni liikmete motiive selgitada, kuna näiteks oletame, et üks või teine komisjoni liige seda ei väljendanud. Küll aga saab ta oma seisukohta komisjoni liikmena sisuliselt põhjendada, miks komisjoni liikmed – need liikmed, kes väljendasid end või vaikisid, seda ta saab ju kommenteerida – ei pidanud mõistlikuks seda ettepanekut toetada. Kuidas istungi juhataja tõlgendab, kas teise ja kolmanda lugemise vahel peab rahanduskomisjonis toimuma sisuline muudatusettepanekute arutelu? Ja teiseks, kas komisjoni liikmete hääletusmotiive, ammugi veel konkreetse hääle [motiive], on lubatav siit parlamendi kõnetoolist juhtivkomisjoni ettekandja poolt esitada või mitte?
Ma rahustaks siiski, Urmas. Ma ei näe praegu ohtu, et me oleme rikkunud oma kodukorda selle menetlusega. See, kui põhjalik või mittepõhjalik on arutelu komisjonis – tõepoolest, õigesti märgitud, et eelarve eelnõu puhul on erikord –, arutelu kvaliteedi või mahu osas ei ole meile midagi ette kirjutatud, aga kindlasti on need protseduurid läbitud. Seda, ma arvan, siin keegi kahtluse alla ei sea. Ja kahtlemata on õige, et ettekandja võib, kui küsimus on, põhjalikult ka oma motivatsiooni või oma arvamust siia sisse panna, aga eelkõige peab ta rääkima sellest, mis oli komisjonis arutelul. Siinjuures, ma arvan, ta on meile mitu korda seda juba rääkinud. Helir-Valdor Seederil on ka protseduuriline. Palun!
Aitäh! Tõepoolest, komisjoni esimees on rääkinud, aga mitte küsimustele vastanud. Ja ta on tunnistanud, et ta on ka segaduses ning sellises olukorras on meil siin väga raske konstruktiivset arutelu teha. Aga ma ei ole päriselt nõus istungi juhataja hinnanguga, et see olukord, mis meil siin tekkinud on, ei ole kodukorraga vastuolus, kuna rahanduskomisjon teise ja kolmanda lugemise vahel sisuliselt eelarvet ei lugenud. Küsimus ei ole selles, et eelarve on ülimalt tähtis dokument ja mis on eelarve maht, vaid selles, et kodukorraseadus näeb ette erandi, et teise ja kolmanda lugemise vahel saab riigieelarvele teha muudatusettepanekuid, mida teiste eelnõude puhul ei saa, ja suurest saalist tulevad hääletusele ainult need muudatusettepanekud, mis on saanud komisjoni heakskiidu. See eeldab ilmselgelt sisulist arutelu enne kolmandat lugemist, mitte formaalset hääletust. Nii et mina küll arvan, et kodukorraseadusega ollakse vastuolus ja mõistlik oleks see tänane arutelu siin katkestada ning anda rahanduskomisjonile võimalus läbi viia sisuline arutelu, ja siis jätkata riigieelarve kolmanda lugemisega.
Tähendab, ühegi ettepaneku esitaja ei puudunud komisjoni istungilt, seal olid kõikide fraktsioonide esindajad kohal, niipalju kui mina aru saan – võib-olla komisjoni esimees saab selle üle täpsustada –, ja kõigil oli võimalik seda arutelu käivitada või selles arutelus sõna sekka öelda. Ma ei arva, et meil on praegu kodukorrakriis. Aga ma annan täpsustava sõna komisjoni ettekandjale. Palun, Andrei!
Jaa, aitäh! Vähe sellest, et kõik fraktsioonid olid komisjoni istungil kenasti esindatud, oli Isamaa esindatud lausa aseesimehe tasemel. Ma juba vastasin varasemale küsimusele, et mina olin küll harjunud sellega, et hääletatakse kõiki muudatusettepanekuid eraldi, aga ettepanek oli hääletada neid koos, ja selles mõttes, tõepoolest, aseesimees on ju minust palju staažikam. Mina tutvusin nende ettepanekutega protokollist. Ühtegi vastulauset sellele, et neid hääletatakse koos ja sisulist arutelu – mis toimus enne teist lugemist, enne kolmandat enam ei toimunud, nende ettepanekute üle, mitte eelarve üle – ei järgnenud ja nii ta läks. Väide, et eelarve üle ei olnud sisulist arutelu, minu suust ei kõlanud, see on ümbersõnastamine, mis tõele ei vasta. Arutelu oli sisuline. Ja nüüd, kui ma saan aru, et meil tekkis konsensus, et ka isiklikud teemad on täiesti teretulnud, siis mina ei saanud kindlasti toetada ettepanekut, mis läks riigi reservi kallale, kus oli 6 miljonit vaba raha, ja olukorras, kus ettepaneku maht oli mitusada miljonit. Nii et see lihtsalt nagu ei tulnud kokku. See oli põhjus, miks ma seda ei toetanud.
Ja jätkame protseduuriliste lainel. Urmas Reinsalu, palun!
Aitäh! Siin on nii, nagu hiirt tõmbad sabapidi urust välja – hakkavad küll sisulised vastused nüüd viimaste lausetega tulema, meil tuleb lihtsalt nagu lahti monteerida see ettekande vormiline pool. Küsimus on selles, härra istungi juhataja, et minu jutt ei olnud see, et me kuidagi siin täiskogu menetluses oleme vastuolus või rikume kodukorraseaduse sätet või mõtet, loomulikult mitte. Minu küsimus eeldab sisulist hinnangut, mis puudutab kodukorraseaduse mõttest tulenevalt, kuidas pärast teist lugemist menetletakse rahanduskomisjonis riigieelarvet. Minu meelest see kvaliteet ei vasta kodukorraseaduse ootustele selles loogikas, kus ongi konstrueeritud eriline menetlustee. See ei ole tavapärane menetlustee nagu formaalsete muude vormiliste seaduste puhul, kus kolmanda lugemise eel saali saatmine on lihtsalt sisuliselt liturgilise tähendusega otsustus, tal ei ole mingit sisulise muutmise võimalust. Praegu meil on sisulise muutmise võimalus, meil on võimalik kõike ju tagasi lükata ja kõiki muudatusi teha, või mitte toetada, mida komisjon on ette pannud, selle vahega. Ja ma tulen ikkagi selle juurde [tagasi]. Härra istungi juhataja, kas me ei peaks pakkuma komisjoni esimehele, kes kõneleb katteallikatest, võimalust avada sisuliselt seda, mis motiividel ta ei olnud valmis toetama käibemaksu langetamist elektrile, kaugküttele ja gaasile sellises energiakriisis, energiašokis, milles me praegu asetseme? Sest vaadake, härra istungi juhataja, tehiolud on ju muutunud. See eelarve tekst, mida me menetleme, elab suvise prognoosi alusel, aga andke andeks, meil oli novembrikuu inflatsioonimäär 8,8%. Ja see ei ole nali. Jooksvalt on võimalik inimeste sissetulekutelt käibemaksumäär 8,8% ...
Urmas, me oleme väga kaugele läinud protseduurilisest küsimusest.
Me ei lähe kaugele ...
See ei ole protseduuriline.
Härra istungi juhataja, palun andke ettekandjale võimalus sisuliselt vastata enda motiivide kohta, mis puudutab inflatsiooni kontrolliva ettepaneku tagasilükkamist.
Mul on palve, et sa ei kuritarvitaks protseduurilisi. Siin juba neljandat-viiendat küsimust läbi minu ettekandjalt küsida – see ei ole protseduuriline enam. Oleme ausad ka nende sisuliste arutelude puhul. Enamik nendest 54 muudatusettepanekust, mis siin oli ja eriti need, mis kõrvale lükatud, on taaskasutatavad. Need tulid meil teisel lugemisel ja on juba korra läbi käinud nii siin suures saalis kui ka komisjonis. Kindlasti ei ole õiglane öelda, et neid ei ole üldse arutatud. [[Hääl saalist.]] Sellele reageerib valitsus siis, kui osutub, et see tänane eelarve – me ju kõik teame, mis on eelarve raam, meil on suvine prognoos, valitsus saadab selle septembri lõpus Riigikogusse ja eelarve mahu raami siis enam muuta ei saa ja nii ongi – on täiesti puusse läinud, ja siis me teeme siin jaanuaris-veebruaris-märtsis uue eelarve. [[Hääl saalist.]] Aga me oleme õigusriik või ei ole? Meie siin parlamendisaalis järgime ju seadusi, eks? Ja nüüd on Priit Sibulal küsimus, palun!
Suur tänu, austatud istungi juhataja! Nii kaua polegi esimesena järjekorras küsimist oodanud. Ma olen teiega nõus, et kodukorrakriisi meil tõenäoliselt ei ole, aga segadust on üksjagu. Mul siiski on ettekandjale küsimus, miks ta ei toetanud ettepanekut langetada käibemaksu 20%-lt 9%-le, see on üks küsimus. Teiseks – kuna ma saan aru, et Savisaar seda ei toetanud, siis ei olnud mõtet seda uuesti arutada ja järelikult ei olnud mõistlik Korobeinikul teistmoodi hääletada, nii olen ma sellest umbes aru saanud – on mul küsimus selle kohta, mis siis tegelikult tuli sisuliselt kolmanda lugemise käigus. Nii palju kui mina tean, valitsuses, juba eelmises valitsuses on kokku lepitud arusaam, et kui Rally Estonia toimub, siis valitsuse reservist vahendeid eraldatakse. Nüüd selgus, et oli vaja hoopis tõsta RMK dividendi ootust, et seda rallit toetada. Mis sai sellest valitsuse reservist? Ja kuskil linna peal ringlevad jutud, et sellest tahetakse hoopistükkis teha võrkpallikeskust. Kas see on [nii]? Mida teile räägiti? Ma saan aru, et see ei tulnud teie enda peast, vaid nii, nagu te viitasite, kusagilt ministeeriumist. Millised teadmised ja arusaamine teile seal komisjonis esitati ja miks te seda toetasite?
Aitäh! Nendest kahest küsimusest ma vastaksin võib-olla esimesele. Ja sellele ma olen juba vastanud. Kuna see summa oli suurem kui reservi maht, mis oli ettenägematuteks kuludeks mõeldud, siis ma ei saanud seda toetada, seda raha lihtsalt reservis ei olnud. Kahjuks selle ettepaneku jaoks ei olnud vahendeid piisavalt. Aga nagu ka hea istungi juhataja rääkis, siis ajad muutuvad, võib juhtuda, et lisaeelarve raames me tuleme selle teema juurde tagasi ja nii edasi. Praegu kahjuks ei olnud meil komisjonis piisavalt mänguruumi ja sellepärast ma ei saanud seda ettepanekut toetada.
Viktoria Ladõnskaja-Kubits, palun!
Austatud rahanduskomisjoni esimees! Mul oli äärmiselt kurb teada saada, et teil ei toimunud sisulist muudatusettepanekute arutelu, eriti arvestades seda, et ka esimese ja teise lugemise ajal meil ei olnud võimalik teatud teemadel nii palju siin saalis arutada. Erki Savisaar, eelmine rahanduskomisjoni esimees, tunnistas, et ka haridusvaldkonna muudatusettepanekuid teise lugemise ajal väga ei arutatud komisjoni tasemel. Tänu sellele ma võin järeldada, et haridusvaldkond kui tervik ei ole niivõrd prioriteet praeguse koalitsiooni jaoks. Hääletati maha muudatusettepanekud, mis puudutavad kõrghariduse finantseerimist, rahastamist, õpetajate järelkasvu temaatikat, huviharidust. Minu küsimus on: miks te hääletasite maha kõik haridusvaldkonda puudutavad muudatusettepanekud?
Aitäh! Kindlasti mitte kõiki. Enne kolmandat lugemist oli kümme muudatusettepanekut ja osa nendest muudatustest on kahtlemata seotud haridusvaldkonnaga. Kui te saate tutvuda tabeliga, siis seal on päris mitmed. Mis puudutab seda, mis on prioriteet ja mis mitte, siis antud eelarve raames on [ette nähtud] õpetajate palga tõus, päris mitmed investeeringud koolidesse jne. Ma arvan, et on natuke vale võtta erinevad valdkonnad ja võrrelda neid eesmärgiga aru saada, mis on prioriteetne ja mis ei ole. See võib-olla ei ole selles mõttes ka rahanduskomisjoni pädevus valida prioriteetseid valdkondi, näiteks öelda, et haridus on tähtsam kui sotsiaal[valdkond] jne. Ma räägin kolmandast lugemisest, muudatusettepankute tabel on kättesaadav ja seal on kõik kenasti kirjas.
Andres Metsoja, palun!
Aitäh! Hea Andrei! Tegelikult, mina tunnen ennast päris koduselt: kui istungi juhataja ei sekkuks, siis meenutaks see asi meil siin Pärnu Linnavolikogu istungit. Aga läheme ikkagi eelarve juurde.
Ma võin ära minna.
Ühistransport, 2% kärbet. Ma saan aru, et see sõidetakse põhimõtteliselt Rally Estonial maha, need kilomeetrid. Aga mis see nüüd ikkagi päriselus tähendab? Kas te komisjonis arutasite seda? Me ju saame aru, et energia hinnad kasvavad, ühistranspordis on energial ka oluline roll. Samal ajal toimuvad kärped, öeldakse, et tegelikult see 2% kärbet ei ole veel lausaliselt kokku lepitud, kuidas see hakkab olema. Meil on maakondlikud ühistranspordikeskused, mis peavad jagama vastutust meie transpordivõrgu eest. Ja no liigume järjest tempokamalt sinna, et sealt, kus päevas korra buss käib, võtame ära ja probleem on väiksem, sest sõitjate arv on seal ka üldiselt väiksem. Palju keerukam on kärpida sealt, kus liinivõrk on tihedam. Kas te seda arutasite ja mis see seisukoht on?
Enne kolmandat lugemist mitte. Enne teist lugemist põgus arutelu toimus, nii palju, kui mina protokollidest olen suutnud tuvastada. Tasuta ühistransport sinna jääb, kus see on, ja ilmselt teatud liinid jäävad hõredamaks. Seal, kus buss käib kord päevas, seda ei ole. Ma isiklikult ei taha seda uskuda, kui me juba isiklikel teemadel hakkame rääkima, aga tõepoolest, ka ühistranspordi valdkonnas on teatud kokkuhoid järgmiseks aastaks planeeritud.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Teid valiti rahanduskomisjoni esimeheks 23. novembril, nii et te olete ametis olnud 15 päeva. Vanasti olid mõned 15 päeva kinni. Aga te olete olnud kinni rahanduskomisjoni juhtimisega. Nagu ma aru saan, siis enamik asju pandi paika ajal, kui teid ei olnud seal, aga Erki Savisaar oli. Ma küsin [selle kohta], et olukord on elektririndel olnud juba suhteliselt ärev nendel 15 päeval, kui te [rahanduskomisjoni esimees] olete olnud. Kirjeldage seda atmosfääri komisjonis, kui teie olete seda juhtinud. Kui rahulik see on olnud ja kui palju seal on räägitud elektrist ja sellest, et peaks midagi ette võtma, peale kõige selle bürokraatliku, mis seal hääletamisel toimus. Milline see atmosfäär on olnud? Kirjeldage palun viimast 15 päeva.
Aitäh! Atmosfäär oli elektrit täis, aga üldiselt oli arutelu ikkagi konstruktiivne. Teatud küsimustes oli hääletusel ülekaal väga napp. Aga ma tuletan meelde, et ei tasu üle hinnata rahanduskomisjoni rolli. Sisuline debatt toimub lisaks komisjonile ka saalis enne teist lugemist, see oli siin üsna põhjalik. Selles mõttes, ma arvan, et jõujooned olid tõepoolest teada juba siis, kui ma sinna komisjoni jõudsin. Kui ma nende protokollidega tutvusin, siis minule ei jäänud küll muljet, et saadikud oleksid kuidagi seisukohti vahetanud. Enam-vähem oli teada, mis on iga konkreetse komisjoni liikme arvamus, ja selles mõttes me jõudsime ikkagi otsusteni. Need kaks istungit, mis puudutasid eelarvet, kestsid mitu tundi ja see otsus sai lõpuks tehtud. Nagu ma ettekande lõpus tutvustasin, siis täna on eelnõu saalis ja hääletustulemused on protokollidest teada.
Viktoria Ladõnskaja-Kubits, palun!
Austatud rahanduskomisjoni esimees! Mu teine küsimus on seotud katuserahaga. On teada, et eelmisel aastal, siis, kui Reformierakond oli opositsioonis, nad võitlesid katuseraha vastu ja ei toetanud praegust süsteemi. Nüüd on väidetavalt tehtud muudatusi ja kogu katuserahasüsteem on tehtud niimoodi, et jagatud raha taga on näha iga saadiku nimi. Samas, nüüd me teame, et enne kolmandat lugemist võetakse sisuliselt ära kõik nimed ja pannakse need komisjoni ettepanekutena. Nii et põhimõtteliselt see enam niivõrd suurt tähtsust ei oma. Pluss see, et siin on teatud silmakirjalikkus, sellepärast et kui näiteks teisel lugemisel opositsioonierakonnad on teinud teatud muudatusettepanekuid ja need hääletatakse maha, siis järsku mingisuguse koalitsioonisaadiku poolt tuuakse need katuserahana ja siis need leiavad toetust. Ehk siis oluline pole mitte sisu, vaid see, millise poliitiku käsi on heldem. Minu küsimus on: kuivõrd pingeline arutelu seoses katuserahaga oli komisjonis?
Aitäh! See väide, et nimed kaovad lõpust, ilmselt ei päde, sellepärast et need ettepanekud on süsteemis registreeritud ja nendega saab tutvuda, seal on nimed siiski kirjas. Nüüd, see arutelu oli üsna kirglik. Jürgen Ligi tegi ettepaneku, et näiteks tema osa sellest summast ei läheks regioonidesse, vaid läheks otse riigieelarvesse. Aga ta ei teinud seda muudatusettepanekute tähtajaks, tahtis selle vormistada komisjoni ettepanekuna, ent see leidis üsna leige toetuse komisjonis ja ei läinud läbi. Ei olnud väga palju [poolthääli]: kolm häält oli poolt ja kuus vastu, kui ma ei eksi. Aga üldiselt iga konkreetset ettepanekut komisjon ei käsitlenud. See tabel oli kõigile kättesaadav enne kolmandat lugemist. Ühtegi küsimust, ma ei tea, konkreetse rea kohta ei tulnud. Nii et selles mõttes see kasutamata investeeringute ümbersuunamine oli peamine põnev teema, rohkem neid selle küsimusega seoses ei olnud.
Siim Pohak, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea ettekandja! See on kärpimise, kokkutõmbamise, maapiirkondadest ja isegi maakonnakeskustest taandumise eelarve. Samal ajal teeb meil elektri hind pööraseid rekordeid, ka muud hinnad tõusevad, inimesed vaesuvad, inflatsioon kasvab mühinal. Samas puuduvad valitsuskoalitsioonil reaalsed lahendused. Ja see eelarve, arvestades tänast reaalsust, elab nagu mingis paralleelmaailmas. Kas komisjonis ei tõstatunud selles valguses küsimust, kuidas selline eelarve üldse nii kaugele on jõudnud?
Aitäh! See otseselt ei olnud arutelu teema. Ilmselt see toimus niimoodi, et alguses oli esimene lugemine, siis oli teine ja praegu on saalis kolmas. Ja kui kolmandal lugemisel eelarve eelnõu leiab toetuse saalis, siis nii saab see vastu võetud. See on umbes selline formaat. Aga komisjon seda ei arutanud. See on üsna tavapärane praktika ja teiste eelnõude puhul toimub see sarnaselt.
Tundub, et rohkem küsimusi ei ole. Aitäh ettekandjale! Me saame nüüd minna läbirääkimiste juurde. Juhin tähelepanu, et läbirääkimistel saavad sõna vaid fraktsioonide esindajad. Esimesena on ennast kirja pannud Jaanus Karilaid. Palun!
Head kolleegid! Enne, kui keskendun 2022. aasta riigieelarvele, soovin tunnustada Eesti inimeste ja valitsuse pingutusi COVID-19 pandeemia olukorras. Ühise tegutsemise tulemusel on koroonaviiruse levik ja haiglate koormus langustrendis. Oluline on rõhutada, et suutsime kriisi tipu seljatada, hoides ühiskonna ja majanduse võimalikult palju avatuna. Need sammud kajastuvad ka majandusnäitajates. Eesti majanduskasv oli teises kvartalis 13% ja kolmandas ligi 9%. Oleme nende näitajatega Euroopa Liidus heas positsioonis, mis annab ühiskonnale kindlustunnet. Hea meel on tõdeda, et keerulisest olukorrast hoolimata saame tuleval aastal edasi minna suurte investeeringutega. Baltimaade moodsaima meditsiinilinnakuga Tallinna Haigla ehitamiseks on projekteerimisleping sõlmitud. Tasakaalustatud regionaalset arengut toetab riiklikult tähtsate kultuuriobjektide rajamine. Jätkame neljarajaliste maanteede ehitusega. Jätkame Haapsalu raudtee ehitusega ning läheme jõudsalt edasi jalgpallihallide rajamisega. Lisaks oleme leidnud võimalusi palgatõusuks. Päästjate miinimumpalk tõuseb järgmisel aastal ligi 12%. 2023. aastal peame veel pikemate sammudega palgatõusudes jätkama. Ma ei saa jätta märkimata ka eakate sissetuleku suurendamist. Tuleval aastal tõuseb üksi elava pensionäri toetus 200 euroni ja 1. aprillil kerkib keskmine vanaduspension indekseerimise tulemusena 39 euro võrra: 591 euroni. 2023. aasta 1. jaanuarist tuleb kolmas erakorraline pensionitõus ning hakkab kehtima keskmise pensioni tulumaksuvabastus. Tulevikku vaatavalt saab öelda, et 2024. aastal peaks keskmine vanaduspension tõusma 690 euroni. Seega soovitan teil, head saadikud, riigieelarve poolt hääletada. Kuid kasutan võimalust ja rõhutan, et järsult tõusnud energiakandjate hinnad ja suuresti sellest tingitud hinnatõusud sunnivad meid lähiajal leidma lisalahendusi. Meil tuleb leida rohkem vahendeid hinnatõusu leevenduseks. Samuti peab valitsus tõsiselt kaaluma riigi eelarvestrateegia koostamise põhimõtteid. Kevadel langetatud kärpeotsused on tehtud kiirustades ja on olemuslikult ebatäpsed. Riigieelarve koostamine peab muutuma paindlikumaks ja rohkem lähtuma reaalsest olukorrast. Aitäh!
Järgmisena Helir-Valdor Seeder, palun! Aa, pole saalis praegu. [[Hääl saalist.]] Ei, ma arvan, et ta tahab ikka tulla. Kas meil kedagi teist ei ole, kes tahab sõna võtta enne, äkki me saame järjekorda muuta? Ma võtan kolm minutit vaheaega.
Head kolleegid! Senjöörid on tagasi, saame vaheaja lõpetada ja läheme läbirääkimistega edasi. Palun, Helir-Valdor Seeder!
Aitäh! Tervist, lugupeetud juhataja ja head kolleegid! Ma väga vabandan, aga kõiges on süüdi ajakirjandus. Ma andsin intervjuud ja ei viibinud saalis. Väga vabandan! Aga ma palun ka lisaaega.
Kolm minutit lisaaega, palun.
Nagu me teame, siis tihtipeale eelarveid menetletakse nii, et opositsiooni ettepanekuid väga ei arvestata. Nii ka seekord. Ja kuigi rahanduskomisjoni esimees ütles, et arvestati nn katuserahasid, siis tuletan rahanduskomisjoni esimehele meelde, et see ei olnud fraktsioonide või saadikute ettepanek, see oli komisjoni enda ettepanek. Nii et opositsiooni ettepanekutega siiski kahjuks ei arvestatud. Harva juhtub ka seda, et eelarve menetluse käigus halvemaks muutub. Paraku peab sel aastal tunnistama, et selle eelarvega on see juhtunud, sellepärast et Reformierakond koos Keskerakonnaga leidis endas jõudu ja pani omapoolse katuseraha veel mitme miljoni eest menetluse käigus sisse kolmandale lugemisele. Aga nüüd teistest, sisulistest asjadest. Kõigepealt, kahju on sellest, et erakorralise pensionitõusu ja keskmise pensioni tulumaksuvabastust 1. jaanuarist 2022 ei arvestatud ja see lükati aasta võrra edasi, kuigi pensionireformi raha vabaneb juba sel aastal. Edasi, lahenduseta on selle eelarve raames kõige akuutsem probleem Eesti inimeste jaoks – see on elektri hind. Ei leidnud heakskiitu menetluse käigus erinevad seadusemuudatused, ei käibemaksu alandamise ettepanekud, muud meetmed, mida välja pakkusime. Seniajani ei ole valitsus mitte mingit sisulist lahendust probleemile leidnud ja väidetavalt tulevikus hakkab arutama. Aga talv on reaalsus. Ühel hetkel me võime jõuda olukorrani, kus elektrimüüjad võivad kesktalvel külmaga võrgust välja lülitada nii mõnedki tarbijad. Edasi, väga palju suuri sõnu on tehtud haritud Eestist, haritud inimestest, räägitud eestikeelsele haridusele üleminekust ja kõigest muust, aga see eelarve ei paku [sellele] lahendusi. Ka muudatusettepanekud, mida Isamaa esitas, mis puudutasid kõrghariduse kättesaadavuse parandamist, kahjuks ei leidnud toetust. Ei leidnud toetust ka õpetajate järelkasvu probleemi leevenduseks esitatud muudatusettepanekud, ometigi me justkui peame seda väga oluliseks. Valitsus ütleb, et see on üks prioriteete, Riigikogus on moodustatud lausa vastav toetusrühm. Need elulised ettepanekud, mida on ka Rektorite Nõukogu esitanud ja soovinud ning mida on erinevad õpetajate organisatsioonid välja pakkunud, ei ole menetluse käigus kahjuks heakskiitu leidnud. Tulemus on see, et homme me tõenäoliselt näeme maja ees Eesti haritlaste meeleavaldust. Kahjuks ei ole heakskiitu leidnud ka ettepanekud, mis puudutavad erinevate sihtrühmade, erinevate valdkondade töötajate palga tõusu, arvestades väga kõrget inflatsiooni. Me peame endale aru andma, et see on jah tõsine väljakutse ja riigieelarves ette nähtud mõneprotsendilised kasvud, olgu nad siis kultuuritöötajatele, haridustöötajatele, sotsiaalhoolekande töötajatele, päästjatele, politseinikele või kellele iganes, jäävad alla reaalsele inflatsioonile. Need jäävad alla reaalsele inflatsioonile, ja eesmärk, et õpetajate palk võiks olla 120% Eesti keskmisest, üha kaugeneb, mitte ei lähene. Omaette küsimus on see, et kui eelarve maht kasvab enam kui miljardi euro võrra – enam kui miljardi euro võrra! –, siis milleks on vaja teha mõnekümnemiljonilist kärbet. Kas see on näidiskärbe? Huvihariduse mõnemiljoniline kärbe jäi jätkuvalt sisse, toetus kohalikele omavalitsustele, see on arusaamatu, miks seda oli vaja teha. Maakondlikke ühistranspordiliine kärbitakse. Ühelt poolt öeldakse, et me võimaldame tasuta ühistransporti, et inimesed saaksid paremini liikuda. Tegelikult läheme seda teed, et me füüsiliselt kärbime maakondlikke ühistranspordivõrke ja tegelikke liine. Me piirame avalike teenuste kättesaadavust väljaspool Tallinna. Politsei- ja Piirivalveamet teatas, et seoses kärpeplaaniga – üle miljardi kasvab eelarve, majanduskasv on kõrge, peaaegu rekordiline, tulu laekub prognoositust rohkem – ei ole maakonnakeskuste teeninduskeskustes kõikidel päevadel enam võimalik avalikke teenuseid osutada. Viie päeva asemel osutatakse teenuseid nüüd kolmel päeval. Riigimaanteede äärest korjatakse ära prügikonteinerid, likvideeritakse käimlad. "Teeme ära!" riigis. Vaat see on kasinuse demonstratsioon ülejäänud maailmale ja väärt kogemuse jagamine: teeme ära, aga korjame käimlad ja prügikonteinerid maanteede äärest ära. Me oleme jäänud Eestis nii vaeseks. Ja selle juhtimisküsimusega tegeleb peaminister isiklikult, annab majandus- ja kommunikatsiooniministrile korraldusi tegeleda käimlate ja prügilatega riigimaanteede ääres. Kuhu me oleme jõudnud riigieelarve kärbetega olukorras, kus eelarve kasvab üle miljardi? Tegelikult on arusaamatu, millised on Reformierakonna ja Keskerakonna valitsuse prioriteedid. Minule on nad arusaamatuks jäänud. Kärbitakse sealt ja võetakse sealt, kust võtta ei tohi, ja pannakse sinna, kuhu vaja ei ole. See on tegelikult selle eelarve sisu. Nii nagu ma algselt ütlesin, siis kahetsusväärselt see eelarve menetluse käigus paremaks ei muutunud. Muutus halvemaks. Tagatipuks, mis selgus täna? Selgus, et sisulist arutelu pärast teist lugemist ei toimunud, nagu rahanduskomisjoni esimees tunnistas. Oli lihtsalt mingisugune mehaaniline hääletus, aga sisulist arutelu nende muudatusettepanekute üle, mis on välja pakutud, ei toimunud. Seetõttu Isamaa fraktsioon, olles väga konstruktiivne, esitades mõistlikul hulgal ettepanekuid, mitte võttes vaheaegu, ja me ei ole rakendanud obstruktsiooni, väljendame oma meelsust selle eelarve eelnõu osas selliselt, et me hääletame selle eelnõu vastu lõpphääletusel. Aitäh!
Aitäh! Riina Sikkut, palun!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud kolleegid! Noh, vähemalt opositsioon on ühtne. Mul jääb üle ainult nõustuda sellega, et Riigikogu menetluses eelnõude läbiarutamine, muudatusettepanekute esitamine peaks viima selleni, et vastuvõetud eelnõu on parem kui see, mis esitati. Aga nii nagu eelkõneleja nentis, väga harva juhtub see, et menetluse käigus lähevad asjad halvemaks. Ma räägin nüüd kolmest perspektiivist. Menetluse käigus võiks ju saada suuremat selgust. Kui me kurdame riigieelarve läbipaistmatuse üle, siis võimalus küsimusi küsida, komisjonidel asju arutada, muudatusettepanekuid [peaks olema, et] eelarvesse suuremat selgust saada. Kahetsusväärsel kombel seda ei ole juhtunud. Kärbetest räägiti juba kevadel – see on üle poole aasta tagasi. Aga ka kolmandaks lugemiseks valmistudes rahanduskomisjoni liikmetel ei olnud infot selle kohta, kes ja kus mida kärbib. Tõesti kummaline, et seadusesse sisse kirjutatud palgatõusud ja kõik see, mida kärbete arvel tehakse, on kulupoolel sees. Aga mis tegemata jääb, vot see nimekiri on kuidagi salajane. Nii ongi, et peaminister loeb ka lehest, et prügikastid ja avalikud WC-d kaovad. Tegelikult peaks Riigikogu liikmetel olema see info olemas, sest kuidas saab Riigikogu vastu võtta eelarve, teadmata oma otsuse tagajärgi. Menetluse käigus suurema selguse saavutamine ei ole seekord õnnestunud. Teiseks, see, et erinevad erakonnad, erinevad inimesed oma elukogemuse ja taustaga saavad eelarvet uurida, puurida, arutada ja küsida, peaks vead välja tooma. Ja tõesti, kui tundus, et rida "Huvihariduse toetus kohalikele omavalitsustele" võib-olla ei olegi midagi olulist, võtame maha, on ju vaja kuskilt kokku hoida – kui selgus, et see on tõesti piirkondlikult väga diferentseeritud meede, mille eesmärk ongi see, et maapiirkondade lapsed, kellel on pikem maa oma huviringidesse, piirkondades, kus on keerulisem leida õpetajat ja kus omavalitsuse eelarve on pingelisem, et ei ole võimalik õpetajale väärilist palka maksta, siis tõesti ongi nii, et Värska vald saab lapse kohta huvihariduse toetust 14 korda rohkem kui Keila või [mõni muu koht]. Me ei räägi sellest, et euro on vahet, me räägime kordades erinevusest. See on väga piirkondlikult eristatud meede ja nüüd iroonilisel kombel kärbe 4 miljoni ulatuses koos valitsuse sõnumiga omavalitsustel ise kate leida muutis piirkondlikult eristatud meetme piirkondlikke erisusi võimendavaks, sest nüüd pidi Värska 14 korda rohkem pingutama kui Keila, et seda auku katta. Nii et selles mõttes, isegi kui on otsus kärpida, siis keerata seesama piirkondlikku tasakaalu otsiv meede omavalitsuste vastu – see on lihtsalt südametunnistuseta ja alatu käik. Nii et seda tüüpi vigu, mis Eesti pikaajalist arengut kahjustavad, ei parandatud menetluse käigus. Ja kolmandaks, ka opositsioonist tuleb väärt ettepanekuid ja neid võib ju kuulda võtta. Kahjuks väga head muudatusettepanekud, näiteks toimetulekupiiri tõstmine, mille sotsiaaldemokraadid tegid, ei leidnud toetust. Tõesti, mõtleme praegust hinnatõusu olukorda, seda, et toimetulekupiir on püsinud 150 euro juures, see niikuinii tähendab ju piiratud vahenditega toimetamist. Ja inflatsiooni tingimustes 20 euro võrra toimetulekupiiri tõstmine ei ole meie riigile üle jõu käiv, see on pigem hea tahte ja empaatia küsimus. Tõesti, ka eelarves, vaatamata sellele, et valitsusliikmed ise ütlevad, et energiahindade puhul pöörduge omavalitsuste poole, võtke toimetulekutoetust, siis eelarves toimetulekusaajate prognoositav arv ja summa, mis selleks arvestatakse, väheneb võrreldes eelmise aastaga. See ei ole mitte kuidagi loogiline. Palun kolm lisaminutit.
Kolm minutit lisaaega, palun!
Niisiis, tõesti, mõistlikke ettepanekuid ei võetud kuulda. Ja see, mis puudutab palgatõusu – ei saa mööda vaadata sellest, et ega Eesti pikaajaline areng mujalt ei tule kui meie tarkusest ja meie tarkadest noortest. Nii et haridus, õpetajate palgad, see, et oleks võimalik õpetajate töötasu diferentseerida, selle vahe hüvitamine – samamoodi väga mõistlik muudatusettepanek Isamaalt ja sotsiaaldemokraatidelt ei leidnud toetust. Ka teiste valdkondade palgatõusud. Inimesed, kes eesliinil kriisi tingimustes on pingutanud ja pingutavad ka edaspidi ja kelle tööpanust peaks väärtustama, riiklikud eesmärgid on seatud – et nendeni jõuda järgmise kolme aasta jooksul peaks olema palgatõus, kuine palgatõus 200 eurot aastas. Vaevalt pool sammu suudetakse astuda. Ja seda, et valitsuse kõige olulisem instrument, eelarve, peaks suunama meid Eesti pikaajaliste eesmärkide täitmise poole, vähemalt miinimumini, valitsuse enda sõnastatud prioriteetide täitmise poole, tegelikult kumbagi ei tee. Kõik see, mida räägitakse riigireformist, see, kui meil on maapiirkondades politseinikke vähem või kui mõne riigiasutuse uksed on vähem lahti, see ei ole riigireform. Mitte midagi ei muutu inimese jaoks paremaks, ei muutu ka tegutsemine efektiivsemaks. Riigi toimimise mudel ei muutu ja mingisugust pikaajalist mõju kuludele, sellist struktuurset muutust, mida tegelikult riigireformist tahaks, ei tule. Nii et minu meelest, nii nagu varasematel lugemistel olen välja toonud, väga kõvasti tehakse liiga sisejulgeolekule, mille roll ka kriisiperioodil on olnud suur ja sellesse tuleks panustada. Kärped sisejulgeolekus tulevad meie kõigi turvalisuse arvel. Teiseks, pikaajaline areng, see, mis puudutab hariduse rahastamist, õpetajate palga tõusu, ka laste huviharidust. Ja kolmandaks, piirkondlik tasakaalustamine. See, kui juhuslikke kärpeid tehakse, nagu me näeme, langeb nõrgematele, see langeb piirkondadele. Ega need avalikud käimlad ja prügikastid ei ole siin Tallinna kesklinnas, need on ikkagi maanteede ääres väljaspool linna. Täpselt samamoodi bürood, mille lahtiolekuaega piiratakse PPA puhul, on väljaspool Tallinna. Ühistransport või linnadevaheline transport, samamoodi laste huviharidus. Riigi vahendeid kasutatakse, et võimendada piirkondlikke erisusi. Kahjuks seetõttu, et me tõesti ei saa aru, mis on selle riigieelarve tagajärjed, kuna menetluse käigus ei ole antud piisavalt infot näiteks kärbete ja nende mõju kohta, ei ole parandatud vigu, mis on tehtud, ja opositsiooni arvamust, ka mõistlikke ettepanekuid, mis puudutavad huviharidust, toimetulekupiiri tõstmist, palka, hariduskulusid, ei ole kuulda võetud, ei saa ka sotsiaaldemokraadid selle eelarve poolt hääletada. Aitäh!
Aitäh! Rene Kokk, palun!
Aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud ametikaaslased! Kuulates siin koalitsiooni ja opositsiooni esindajate kirjeldust eelarvest, siis paraku tekib tunne, et me räägime kahest erinevast eelarvest, aga nii ta on. Kui nüüd proovida alustada seda juttu positiivse noodiga, siis võib öelda, et tänu opositsiooni survele, surve hoidmisele on siia lõpuks sisse saanud kaudselt üks Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna muudatusettepanek, millega tehti ettepanek tõsta rahvusvahelise reisilaevanduse toetusmeetme rahastamist, selleks et see valdkond meil alles jääks ja sektor püsiks. See on positiivne noot, et see 7,7 miljonit sellele reale nüüd lõpuks sai. Ja seda võime käsitleda kui meie töövõitu. Kahjuks hääletas rahanduskomisjon välja ühe EKRE ettepaneku, mis puudutas meditsiinipersonali, nii õdede kui hooldajate koolitamiseks lisaraha andmist. See on muidugi väga kahetsusväärne. Küll aga on meedias kuulda olnud, et ehk võtab valitsus ja koalitsioon seda kuulda ja ikkagi eraldab sinna raha, et see valdkond, mis meil on olnud väga tugeva surve ja löögi all siin viimased aastad ja enne seda juba, siiski saaks oma rahastuse ja neid inimesi juurde koolitada, keda meil hädasti vaja on. Ja loomulikult tuleb üle vaadata ka palgapoliitika. Nüüd, kui rääkida nendest asjadest, mida eelarves ei arvestatud, siis võtame näiteks Siseministeeriumi valdkonna. Me oleme ajakirjanduses ilmselt lugenud peakirju, kus öeldakse, et riigi koondamiskava paneb löögi alla siseturvalisuse. Räägitakse sellest, et palku on tarvis tõsta, aga seeläbi tuleb koondada. Täna on juttu olnud ka sellest, et PPA leidis koha, kus päästa maailm läbi selle, või mitte maailm, vaid eelarve, et panna maakonnakeskustes kahel päeval nädalas või rohkem kinni teenuspunktid. Eesti rahvale sõnum valitsuselt on see, et uuest aastast lähevad PPA teenuspunktid lühemale ajalisele lahtiolekule Paides, Raplas, Kuressaares, Jõgeval, Põlvas, Võrus, Valgas ja Viljandimaal. See on lubamatu, sest pannakse jälle kohustus Eesti inimestele hakata käima mujal. Tegeletakse silmamoondusega. Või näiteks pealkiri sellest, et riigi tegevuskulude kärbe toob koondamislaine politseisse ja maksuametisse. Jälle läheme nende inimeste kallale, kes reaalselt meie igapäeva turvalisust tagavad. Tegelikult tagavad ka seda, et maksud ja raha riigieelarvesse laekuks. Või näiteks sõnum ajakirjandusest: Päästeamet täidab kärpeülesannet tuleohutuse vähendamisega. See ei ole kindlasti mitte päästjate ja Päästeameti initsiatiiv, vaid see on tingitud olukorrast, kuhu nad pandi. Võtame programmi "Küttekolded korda". 600 000 eurot otsustati kokku hoida sellelt meetmelt, kus Päästeamet tegi koostööd kohalike omavalitsustega ja päriselt tegi ära neid asju: parandas tulekoldeid ja tegi ohutumaks inimeste elamisi. Oli meede, millest oli päriselt kasu. Nüüd arvas rahanduskomisjonis koalitsioon, et EKRE ettepanek lisada sellele reale 600 000 asemel hoopis 1 miljon, ei vääri toetamist. Küll aga ilmus kuskilt meie lauale ettepanek RMK dividendiootuse tõstmiseks, et rahastada Rally Estoniat. Küsimus ei ole selles, et keegi oleks Rally Estonia rahastamise või toetamise vastu, sellest on varem juba juttu olnud. Küsimus on katteallikas ja selles, mil viisil see lauale toodi. Jaa, palun lisaaega kolm minutit.
Kolm minutit lisaaega.
Loomulikult on Rally Estonia selline üritus, mis annab leevendust meie ettevõtjatele nii toitlustus- ja majutussektoris kui veel palju muud, mis ta endaga kaasa toob. Aga viis, kuidas see lauale toodi, ei ole mõistuspärane ja mõistlik käitumine. Ja siit võimegi edasi minna Keskkonnaministeeriumi valitsemisalasse. Pandi meile lauale enne kolmandat lugemist RMK dividendiootuste tõstmine, et suurendada RMK dividende 2,5 miljoni euro võrra Rally Estonia rahastamiseks. Minule isiklikult on see vastuvõetamatu juba sellest vaatest, et praegune valitsus on kogu aeg rääkinud, kuidas nemad päästavad maailma selle kaudu, et RMK-lt on nüüd väiksem dividendiootus ning just nemad tulid ja tegid selle ära. Iseenesest ma olen selle vastu kogu aeg sõna võtnud ja öelnud, et tegelikult on RMK raiemahtude vähendamine juba varasemalt ette nähtud ja nad hakkavad vähendama. Nüüd siis enne kolmandat lugemist panna lauale see, et järsku toetame selle kaudu ühte üritust, on väga ebaväärikas käitumine. Peab tunnistama, et samamoodi arvas ka üks koalitsiooni liige rahanduskomisjonis, kes oli nõus, et see ei ole mõistlik lähenemine. Või räägime natukene Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi haldusalast. Prügikastide kokkukorjamine parklatest, tualettide vähendamine või äravõtmine tee äärest. Eelkõneleja viitamine kampaaniale "Teeme ära!", mis on Eesti üks suur kaubamärk olnud, mida kõik valitsused on pidanud vajalikuks toetada ja Eesti Nokiaks on peetud [[Juhataja helistab kella.]], jätab ikka väga mageda mulje meist ja valitsusest, kui tullakse nüüd välja ja eelarvet päästma sellega, et perekonnad, kes liiguvad mööda Eestit väikeste lastega, peavad hakkama trügima tanklatesse, metsa alla või suvaliste hekkide kõrvale kuskile. Või seesama Transpordiameti teenuskohtade sulgemine kahel päeval nädalas. Täna, küsides riigihalduse ministri käest, kas selle kohta on mingi arvutus olnud, palju läheb maksma ...
Head kolleegid, palun saalis vaiksemalt!
Las Urmas räägib ära oma jutu, siis ma jätkan. Kas, Urmas, said valmis? Võin ma rääkida edasi? Tundub, et võib. Väga lihtne on lihtsalt kinni panna kahel päeval nädalas jälle mingisugused inimestele vajalikud teenused maakonnakeskustes või tõmbekeskustes. Küsimuse peale, kas keegi on arvestanud seda, palju see maksma läheb nendele inimestele, kes peavad hakkama sõitma järgmisse kohta, et seda teenust saada, mis on selle inimese tööaeg, mis maksab selle auto küte, mis on selle keskkonna jalajälg, seda pole keegi arvutanud. Kui rääkida natukene allikatest, kust raha oleks võinud võtta nende mõnede kärbete mittetegemiseks, siis kasvõi Tallinna Linnahallile eraldatud 20 miljonit on see koht, mille oleks pidanud kriitiliselt üle vaatama. Ei oleks juhtunud selle hoonega mitte midagi, kui see oleks ka aasta või kaks hiljem ette võetud. Nii et lõpptulemusena tahan öelda, et sellist eelarvet ei ole EKRE-l võimalik kuidagi toetada, meie hääletame selle vastu. Aitäh!
Head ametikaaslased, rohkem ... Või on veel kõnesoove? Jaanus Karilaid, palun!
Enne hääletuse juurde minekut paluksin vaheaega kümme minutit. [[Sumin saalis.]]
Ma korra vabandan, ma tahan mikrofoni tagasi Jaanus Karilaiule. Mis vaheaega te tahate, enne mis hääletust? Ma ei saa aru.
Ma praegu loobun vaheajast, kuna Jürgen tahab kõneleda. [[Sumin saalis.]]
Ei, ma küsisin, kas on veel kõnesid, siis oli Jaanus Karilaiu sõnavõtt, ma andsin selle, ma ei ole läbirääkimisi sulgenud. Palun Riigikogu kõnetooli Jürgen Ligi.
Aitäh! Seoses juhataja vahetusega ei jõudnud ma ka reageerida nupule. Aga lubage mul väikest piinlikkust väljendada selle üle, kuhu on langenud selle saali eelarvedebatt. See saal on hakanud eelarvet kohtlema kui fondi ja limiiti, mida eraldab valitsus, ja põhiline probleem on, et miks nii vähe. Ma kuulasin ja lugesin stenogrammi ja leidsin ühe sõnavõtu, kus doktor Hele Everaus ütles, et kuulge, need toredad asjad kõik ju nõuavad raha ja te ei ütle, kust te seda võtate. Nüüd jätkuvad need kõned samas stiilis: miks te ei toetanud meie ettepanekut? Kui vaadata, kus need katteallikad on, siis kogumaht, ma ei tea, kas on 160 või 600 miljonit, on võetud 6-miljonilise valitsuse reservi arvel. Kõik lahkelt eraldavad valitsuse reservist, kus on vaba raha 6 miljonit ja eraldavad 60, 600 või 160 miljonit. Vaevalt keegi viitsis isegi enda ettepanekuid kokku liita. See on absurd, see on allakäik. Parlamendi jaoks peab olema kõige esimene küsimus alati eelarve üldine tervis. Ja selle eelarve kõige tähtsam saavutus on tõepoolest see, et eelarve tervis on oluliselt paranenud, struktuurne puudujääk on vähenenud meile pärandatud 4,1%-lt 2,6%-le. Ja see on tõesti saavutus. Peale seda ei maksa ükski jorisemine detailide üle [ega ole] midagi võrreldavat. Miks on eelarve puudujääk tähtis? Kasvõi sellepärast, et majanduse seis on täpselt vastupidine sellele eelarvele, majandus kasvab praegu mühinal. Vähemalt on prognoos, mille järgi eelarve tehti, selle järgi. Ja te kõik tahaksite kulusid suurendada, mitte keegi ei ole rääkinud suurtest strateegilisest numbritest. Mitte keegi. See on masendav. Kui praegu on küsimus inflatsioonis, siis arvestage, et inflatsiooni allikas on ka eelarve puudujääk. Kui räägite inflatsioonist, siis selle allikas on ka teise samba laiali lammutamine. See raha, mida te tahate erakorraliselt laiali lüüa justkui ülelaekumist ja erakorralist tulu, viidi tõepoolest poodi. Aga see ei likvideerinud seda suurt puudujääki. See läks iluteenindusse ja poodi. Selle kohta kirjutas irooniliselt üks kommertspank oma aasta ülevaates, et vaadake, meil jõulud algasid juba septembris, inimesed said kinke osta iseendale. Ja te räägite seda majanduse elavdamisest ja te räägite, et raha on vaba. Kõik see on tulevane koorem riigile ja mingit erakorralist kulu selle arvel teha ei saa, kasvõi sellepärast, et endiselt on meil 600 miljonit struktuurset defitsiiti. Ja see pole mingi nali. Katteallikad. Eelkõneleja kritiseeris, ma kritiseerin siis vastu. Jah, 6 miljoni arvel ei saa 600 miljonit või 160 miljonitki kulutada. Seda enam, et see on just erakorraliste vajaduste katteks ja valitsusel on väga pisike reserv sel aastal. Makroolukorrast. Tõepoolest, inflatsioon on järsult kiirenenud, see on üks põhjusi, miks me ei tohi unustada makropilti. Tööjõupuudus on järjest raskenenud, jällegi, eelarve defitsiit kütab seda juurde. OECD on andnud meile majanduse ülekuumenemise hoiatuse, mitte keegi sellest ei räägi. Mitte keegi ei ole tsiteerinud eelarvenõukogu ega Eesti Panka, kes hoiatavad: see puudujääk ei vasta majandusliku olukorrale ja see tuleb kokku tõmmata. Kui mitte järgmise, siis ülejärgmise aasta eelarves. Ülelaekumine. Meil siin energiahindade tõttu on justkui tohutu käibemaks ja me peaksime seda millekski kasutama, hinnakontrolliks ja teab milleks. Kõigepealt, puhttehniliselt lüüakse prognoosid ju lukku sügise alguses ja neid enam ei avata. Aga ei ole niimoodi ... Palun lisaaega. Palun kolm ja pool minutit, nii nagu EKRE-gi sai.
Kolme ja poolt minutit lisaaega ei saa mina teile anda, aga kolm minutit lisaaega te saate. Palun!
Aitäh sellegi eest! See ülelaekumine ju ... Tegelikult energiahinnad pidurdavad, esiteks, majanduskasvu, prognoos ei ole selle järgi. Kui me hakkama korrigeerima, siis me peame hakkama majanduskasvu korrigeerima. Ja teine asi muidugi, et see kuidagi ei sulge seda hiiglaslikku, 600-miljonilist eelarveauku. Mingit ülelaekumist ei eksisteeri, lõpetage ära sihukesed jutud. Aga millest eelarve tegelikult räägib, on ju eelistused, või peaks rääkima. Millest eelarvedebatt peaks rääkima: mida eelistatakse millele, mida tehakse millegi arvel, milline on kulude otstarbekus, jätkusuutlikkus. Sellest ju mitte keegi ei räägi. See on suhteliselt kohutav, et keegi ei arvesta ... Ma muidugi eelkõige räägin opositsioonist, koalitsioonilt seda ei saagi nõuda. Aga neid valikuid, eelarvevalikud keegi ei puuduta selles kontekstis, et meil ressursid on piiratud ja eelarve maht on piiratud. Mina tõstaksin esile siiski paari asja kulude loetelust. Eestikeelse hariduse kohta on meil kulu esimest korda siiski selgelt sees, 5 miljonit. See on üks struktuurne muutus, mida esile tõsta. Õpetajate palk, mida te ütlete, mis ei muutu, 7,5% lisa, on päris hea tulemus, aga alati on sellele lisandunud ju tegelikult sisemised ümberjaotused. Ja sellest, kust tuleb lisa, oleksin ma muidugi tahtnud, et räägiks valitsuse pool. Iseenesest peab ju vähendama neid üldkulusid hariduses kogu aeg, selleks et hariduse sisu saaks rohkem. Kaitsekulud 2,31% – väga hea tulemus sellise eelarveolukorra juures. Aga hirmus absurdne on see, kui kritiseeritakse kärbet kui sellist. Miks küll üldse kärbitakse, teil on siin 600 miljonit puudu ja miks te üldse kärbite eelarvet? No andke andeks! Ma olen mitmete detailidega tegelikult nõus, et tõepoolest ei oleks pidanud sealt võtma. Aga te üldse ei räägi sellest, mis on meie maanteede ja teedevõrgu tegelik vajadus, mis on meile jõukohane, kui palju me jõuame hooldada, kas tuleviku olukorras, rohepöörde olukorras üldse ongi neljarealine Eesti jätkusuutlik ja mõttekas – seda keegi ei räägi, aga te räägite peldikutest. Peldikuopositsioon, tõepoolest. Meil on minemas huvitegevusele üle 160 miljoni ja te räägite mingist 4 miljonist, mis on absurdsel moel sattunud keskvalitsuse eelarvesse. See ei peaks seal üldse olema, see on omavalitsuste tegevus ja omavalitsejad eraldavad seda raha väga hea meelega. Omavalitsejate olukord erinevalt keskvalitsuse omast on paranenud kriisiajal. Aga meie keskvalitsuse eelarve on see, mida te püüate röövida ja justkui vägisi anda omavalitsustele raha, kuigi imestab isegi Riigikontroll, miks te seda teete, omal on häda käes. Riigikaitse oleks selle saali arvates nagu orkester ja kaplanid. No andke andeks, Kaitseväe juhataja on õigustatud selliseid valikuid tegema ja mina küll ei näe põhjust, et me sellest kogu aeg räägiksime. See 2 miljonit. Ma olen nõus, mina olen see, kes kritiseerib, et me viimasel hetkel paneme ilma mingi eelarve esitamiseta [[Juhataja helistab kella.]], allika kirjeldamiseta, viimasel hetkel. Ma ei hääletanud selle poolt ...
Austatud ettekandja, teie aeg!
... nagu ka mitte katuseraha poolt. Aga aitäh! Aeg sai otsa.
Aitäh teile! Sellega on läbirääkimised lõppenud. Läheme nüüd eelnõu 464 muudatusettepanekute läbivaatamise juurde. Muudatusettepanek nr 1, see on laekunud rahanduskomisjonilt, seisukoht: arvestada täielikult. Muudatusettepanek nr 2, rahanduskomisjonilt, arvestada täielikult. Muudatusettepanek nr 3, juhtivkomisjonilt, seisukoht: arvestada täielikult. Muudatusettepaneku nr 4 on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele tulenevalt Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 120 lõikest 5. [[Helistab kella.]] Muudatusettepanek nr 5, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see samuti ei kuulu hääletamisele tulenevalt Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 120 lõikest 5. Muudatusettepanek nr 6, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja ka see ei kuulu hääletamisele tulenevalt meie kodu- ja töökorra seadusest. Muudatusettepanek nr 7, esitanud rahanduskomisjon, juhtivkomisjoni seisukoht: arvestada täielikult. Muudatusettepanek nr 8, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht: arvestada osaliselt. Muudatusettepanek nr 9, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele tulenevalt meie kodu- ja töökorra seadusest. Muudatusettepanek nr 10, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja ka see ei kuulu hääletamisele tulenevalt Riigikogu kodu- ja töökorra seadusest. Head ametikaaslased, ma palun saalis vaikust. Aitäh! Muudatusettepanek nr 11, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, see muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 12, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, ka see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 13, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, ka see muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 14, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja ka see muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 15, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja ka see muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 16, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 17, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 18, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 19, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja ka see muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 20, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 21, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 22, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, muudatusettepanek ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 23, esitanud juhtivkomisjon, seisukoht: arvestada täielikult. Muudatusettepanek nr 24, esitanud juhtivkomisjoni, seisukoht: arvestada täielikult. Muudatusettepanek nr 25, esitanud juhtivkomisjon, seisukoht: arvestada täielikult. Muudatusettepanek nr 26, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 27, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 28, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 29, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 30, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 31, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 32, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata, see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 33, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 34, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 35, esitanud juhtivkomisjon seisukohaga arvestada täielikult. Muudatusettepanek nr 36, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 37, esitanud Isamaa fraktsioon, peale arutelusid juhtivkomisjonis: jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 38, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 39, esitanud juhtivkomisjon seisukohaga arvestada täielikult. Muudatusettepanek nr 40, esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 41, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 42, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 43, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 44, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja peale arutelusid ka see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 44, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 45, oleme sinna jõudnud, selle on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 46, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Head ametikaaslased, muudatusettepaneku nr 47 on esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepaneku nr 48 on esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht: jätta arvestamata ja ka see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepaneku nr 49 on esitanud Isamaa fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepaneku nr 50 on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepaneku nr 51 on taas esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 52, esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata ja ka see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepaneku nr 53 on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, peale arutelusid juhtivkomisjonis on seisukoht jätta arvestamata ja see ei kuulu hääletamisele. Muudatusettepanek nr 53, mille juures me oleme ... Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Ma oleks võinud käe panna. Ma küsin, et komisjoni arvamus on jätta hääletamata, aga mis on spiikri arvamus?
Aitäh! Tulenevalt Riigikogu kodu- ja töökorrast ei väljenda Riigikogu istungi juhataja nendes muudatusettepanekutes oma isiklikku arvamust. Kui on hääletus, siis seda teeb. Muudatusettepaneku nr 54 on esitanud juhtivkomisjon ja seisukoht on arvestada täielikult. Head ametikaaslased, ma tänan, oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Nüüd tuleb läbi viia lõpphääletus, nii et alustame lõpphääletuse ettevalmistamist. Head ametikaaslased, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud 2022. aasta riigieelarve seaduse eelnõu 464. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 59, vastu 37 ja erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse algatatud 2022. aasta riigieelarve seaduse eelnõu 464 seadusena vastu võetud. Sellega on 12. päevakorrapunkti käsitlemine lõpetatud. [[Aplaus.]]
Liigume edasi 13. päevakorrapunkti juurde. See on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Ühendkuningriigi ühendekspeditsiooniväe koosseisus" eelnõu 444 teine lugemine. Ma palun Riigikogu kõnetooli ettekandeks riigikaitsekomisjoni liikme Madis Millingu. Palun! Austatud ametikaaslased, ma palun siin täiskogu saalis vaikust. Austame ettekandjat ja neid, kes soovivad ettekannet kuulata. Härra Milling, palun!
Suur tänu, härra esimees! Head kolleegid, ma mõistan teie emotsiooni.
Ma väga vabandan, hea ettekandja! Protseduuriline küsimus. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Ma nägin, et teil oli saalis korra tagamisega raskusi pärast riigieelarve vastuvõtmist. Koalitsioonisaadikud olid elevil, plaksutasid. Võib-olla oleks pidanud võtma vaheaja viis minutit, siis nad oleksid saanud ükstest õnnitleda, see melu oleks mööda läinud ja me oleksime saanud rahulikult päevakorraga edasi minna. Aga te läksite juba järgmise päevakorrapunkti juurde, nüüd pole midagi teha.
Aitäh teile! Ma nägin, et te isegi tegite väikese aplausi, nii et ma ei hakka siin vahet tegema, kes koalitsioonis, kes opositsioonis. Aga ma tänan, igal juhul väga hea mõte. Suur tänu, et tulite mulle appi! Härra Milling, palun! Läheme edasi.
Suur tänu! Heale kolleegile Helir-Valdorile ma võin öelda, et mul ei ole probleeme olla probleemse publiku ees. [[Naer saalis.]] Aga läheme siis eelnõu juurde. Eelnõu esitas Vabariigi Valitsus k.a 27. septembril. Esimene lugemine toimus 10. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, k.a 22. novembriks kella 10.30-ks ei esitatud eelnõule ühtegi muudatusettepanekut. Samuti ei vajanud eelnõu juhtivkomisjoni keelelisi täpsustusi. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele saatmist k.a 22. novembri ja 26. detsembri istungil. 6. detsembri istungil kiitis riigikaitsekomisjon (konsensusega) heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Eelnõuga kinnitab Eesti valmisolekut panustada 2022. aastal sarnaselt käesoleva aastaga vajaduse korral kuni 24 kaitseväelasega Ühendkuningriigi ühendekspeditsiooniväe koosseisu. Menetluslikud otsused. Oma 22. novembri istungil otsustas riigikaitsekomisjon (konsensusega) esitada eelnõu teisele lugemisele Riigikogu päevakorda k.a. 8. detsembriks. Lisaks otsustas riigikaitsekomisjon oma 22. novembri istungil (konsensusega) teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109, panna eelnõu lõpphääletusele. Aitäh!
Hea ettekandja, ma tänan teid. Küsimusi ei ole. Aitäh! Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Läbirääkimisi avada ei soovita. Läheme nüüd muudatusettepanekute läbivaatamise juurde. Neid ei ole eelnõu 444 kohta laekunud, seega me muudatusettepanekuid läbi ei vaata. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku viia läbi lõpphääletus. Alustame lõpphääletuse ettevalmistamist. Head ametikaaslased, panen lõpphääletusele eelnõu 444. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 71, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Ühendkuningriigi ühendekspeditsiooniväe koosseisus" eelnõu 444 otsusena vastu võetud. Meie 13. päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume edasi 14. päevakorrapunkti juurde. Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Euroopa Liidu väljaõppemissioonil Mosambiigis" eelnõu 445 teine lugemine. Suur au on paluda Riigikogu kõnetooli ei keegi muu kui riigikaitsekomisjoni esimees Enn Eesmaa. Palun!
Austatud kolleegid! Lugupeetud juhataja! Eelnõuga 445 soovime 2022. aastal kuni viie Eesti kaitseväelasega panustada Euroopa Liidu Nõukogu 12. juulil 2021 s.a otsusega loodud Euroopa Liidu väljaõppemissiooni Mosambiigis. Uuel väljaõppemissioonil osaledes täidab Eesti oma Euroopa Liidu liikmesusest tulenevaid liitlaskohustusi, suurendab Eesti välispoliitilist nähtavust ja arendab koostööd strateegiliste Euroopa Liidu lõunatiiva liitlastega. Vabariigi Valitsus esitas eelnõu k.a 27. septembril ja selle esimene lugemine toimus meie komisjonis 10. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 22. novembriks kella 10.30-ks ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon tegi keeletoimetaja soovitusel eelnõus ühe keelelise ja ühe tehnilise täpsustuse, mida eelnõu esitajat esindavad Kaitseministeeriumi ametnikud toetasid. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teist lugemist k.a 22. novembri ja 6. detsembri istungil. 6. detsembri istungil kiitis komisjon (konsensusega) heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Riigikaitsekomisjoni konsensuslikud menetluslikud otsused on sellised. Otsustasime riigikaitsekomisjoni konsensusega esitada eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 8. detsembriks. Lisaks otsustas riigikaitsekomisjon oma 22. novembri istungil (konsensusega) teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109, panna eelnõu lõpphääletusele. Tänan!
Hea ettekandja, ma tänan teid. Küsimusi ei ole. Tänan teid. Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Läbirääkimisi avada ei soovita, muudatusettepanekuid esitatud ei ole ja juhtivkomisjoni seisukoht on viia läbi eelnõu lõpphääletus. Alustame lõpphääletuse ettevalmistamist. Panen lõpphääletusele otsuse eelnõu 445. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 55, üks vastu ja erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Euroopa Liidu väljaõppemissioonil Mosambiigis" eelnõu 445 otsusena vastu võetud ja 14. päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume edasi 15. päevakorrapunkti juurde. See on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil Inherent Resolve" eelnõu 446 teine lugemine. Palun Riigikogu kõnetooli riigikaitsekomisjoni liikme Ants Laaneotsa. Palun!
Austatud Riigikogu istungi juhataja! Head kolleegid! Kõnealuse eelnõu esitas Vabariigi Valitsus käesoleva aasta 27. septembril ja selle esimene lugemine toimus sama aasta 10. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, mis oli k.a 22. november kell 10.30, ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Samuti ei vajanud eelnõu juhtivkomisjoni keelelisi täpsustusi. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teist lugemist k.a 22. novembri ja 6. detsembri istungil. 6. detsembri istungil kiitis riigikaitsekomisjon (konsensusega) heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Eelnõuga kinnitab Eesti valmisolekut panustada järgmisel, 2022. aastal rahvusvahelisse sõjalisse operatsiooni Inherent Resolve, mis Eesti keeles kõlaks "loomulik otsustavus", kuni kümne kaitseväelasega. Inherent Resolve keskendub stabiliseerimise toetamisele Iraagis ja Süürias ning toetab Iraagi valitsust julgeoleku vallas. Iraagi julgeolekujõudude väljaõppe toetamisel tehakse tihedat koostööd NATO ja Iraagi valitsusega. USA juhitavas tahtekoalitsioonis osalemine toetab Eesti ja ka USA kaitse- ja julgeolekukoostööd ning annab Kaitseväele olulise operatsioonialase väljundi. Eelnõus sätestatud kaitseväelaste piirarv kümme meest lubab Eestil vajaduse tekkides operatsiooni täiendavalt ja paindlikult panustada. Nüüd eelnõu kohta käivad riigikaitsekomisjoni konsensuslikud menetluslikud otsused. Oma 22. novembri istungil otsustas riigikaitsekomisjon esitada eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 8. detsembriks. Lisaks otsustas riigikaitsekomisjon oma 22. novembri istungil (konsensusega) teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109, panna eelnõu lõpphääletusele. Tänan!
Hea ettekandja, ma tänan teid väga põhjaliku ettekande eest. Küsimusi teile ei ole. Aitäh! Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Läbirääkimisi avada ei soovita. Muudatusettepanekuid eelnõu 446 [kohta] esitatud ei ole, seega võime minna lõpphääletuse ettevalmistamise juurde. Head ametikaaslased, panen lõpphääletusele otsuse eelnõu 446. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 67, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil Inherent Resolve" eelnõu 446 otsusena vastu võetud ja 15. päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume tempokalt edasi 16. päevakorrapunkti juurde. See on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni missioonil Iraagis" eelnõu 447 teine lugemine. Palun Riigikogu kõnetooli riigikaitsekomisjoni liikme Heiki Hepneri. Palun!
Suur tänu, austatud esimees! Head kolleegid! Kõnealuse eelnõu esitas Vabariigi Valitsus tänavu 27. septembril ja selle esimene lugemine toimus sama aasta 10. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, k.a 22. novembriks kella 10.30-ks ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Samuti ei vajanud eelnõu juhtivkomisjoni keelelisi täpsustusi. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teist lugemist k.a 22. novembril ja 6. detsembril. Oma 6. detsembri istungil kiitis komisjon konsensusega heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Eelnõuga kinnitab Eesti valmisolekut jätkata ka 2022. aastal panustamist Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni missioonil Iraagis. Võrreldes käesoleva aastaga, mil juunist oli ühekordselt kuueks kuuks Bagdadi lähetatud väekaitset pakkuv Kaitseliidu jalaväerühm, väheneb Eesti panus operatsioonil 2022. aastal märkimisväärselt, kuna tehakse ettepanek vähendada Kaitseväe isikkoosseisu ülempiiri sellel missioonil kuni viie kaitseväelaseni. NATO mittelahingulise väljaõppe- ja nõustamismissiooni NMI (NATO missioon Iraagis) tegevus on suunatud alliansi lõunasuunalt lähtuvate ohtude vastu. NMI aitab Iraagil üles ehitada tõhusamaid julgeolekustruktuure, et suurendada nende võimekust terrorismivastases võitluses, ISIL-i tagasipöördumise takistamises ja riigi stabiliseerimisel. 2021. aastast tegeldakse ka Iraagi julgeolekuasutuste ja -õppeasutuste juhtiva tasandi nõustamise ja väljaõpetamisega. Nüüd eelnõu kohta käivad riigikaitsekomisjoni konsensuslikud menetluslikud otsused. Oma 2021. aasta 22. novembri istungil otsustas riigikaitsekomisjon (konsensusega) esitada eelnõu teksti lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 8. detsembriks. Lisaks otsustas komisjon oma 22. novembri istungil (konsensusega) teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109, panna eelnõu lõpphääletusele. Aitäh!
Aitäh, hea ettekandja, suurepärase ettekande eest! Küsimus teile on olemas. Priit Sibul, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Ma panin tähele, et see missioon on laienenud julgeolekuasutustesse jne, aga ma ei suutnud fikseerida enda jaoks, kui pikaks see missioon läheb. Kas komisjonis arutati ka seda, et võib-olla peame seda veel kord pikendama? Ja veel üks küsimus: kui palju mehi ja/või naisi meil seal missioonil on?
No uus missioon on kuni viis, aga sellel, mis on praegu, on kuni 40 isikut. See on nüüd järgmiseks aastaks Riigikogu nõusoleku andmine, nii et ma usun, et kui meil tekib vajadus mingil põhjusel seda pikendada, eks me siis saame uuesti siia saali tulla. Tegemist on praegu ainukese NATO missiooniga, kus Eesti osaleb, ja kindlasti on see selles mõttes märgiline missioon. Ma usun, et me oleme NATO liikmena kindlasti oma kohustusi au ja uhkusega täitnud, ning usun, et saame ka edaspidi seda teha.
Hea ettekandja, teile on veel üks küsimus. Priit Sibul, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Te oma vastuses mulle viitasite vähemasti kolmel korral sellele, et te usute. Mind aga huvitas valitsuse seisukoht, kui pikaks see missioon kujuneb, ja see, kas valitsuse hinnangul võib tekkida vajadus veel korra parlamendi ette selle missiooni küsimusega tulla.
Vaat seda ma ei oskagi ütelda, mis mõtted valitsuses täpselt on. Ja seda me ei ole ka konkreetselt istungil arutanud. Aga ma loen ette otsuse eelnõu esimese punkti: "Pikendada alates 2022. aasta 1. jaanuarist Riigikogu 2020. aasta 7. detsembri otsuses "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni missioonil Iraagis" sätestatud Kaitseväe kasutamise tähtaega Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni missioonil Iraagis 2022. aasta 31. detsembrini ning vähendada Kaitseväe isikkoosseisu ülempiiri sellel missioonil kuni viie kaitseväelaseni." Ehk terve järgmise aasta lõpuni. Kui peaks selguma, et seda on vaja ka aastal 2023, siis me saame seda, ma usun, selle koosseisu jooksul veel korra pikendada. Aitäh!
Ettekandja, ma tänan. Rohkem küsimusi ei ole. Aitäh! Head ametikaaslased, nüüd on võimalus avada läbirääkimised. Sõna võivad võtta Riigikogu liikmed, komisjonide ja fraktsioonide esindajad. Nii nagu ikka kõnepuldist viis minutit, lisaaeg kolm, sõnavõtt kohalt kaks, nii et palun, ootan aktiivset osavõttu. Aga kuna kõnesoove ei ole, siis läbirääkimisi ei saa ka kuidagi avada, järelikult ma neid ei ava. Muudatusettepanekuid ei ole eelnõu 447 kohta esitatud, seega lähme lõpphääletuse ettevalmistamise juurde. Head ametikaaslased, panen lõpphääletusele eelnõu 447. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 63, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni missioonil Iraagis" eelnõu 447 otsusena vastu võetud. Meie 16. päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume edasi 17. päevakorrapunkti juurde. See on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Euroopa Liidu sõjalisel missioonil EUNAVFOR Med/Irini" eelnõu 448 teine lugemine. Palun Riigikogu kõnetooli ettekandeks riigikaitsekomisjoni liikme Alar Lanemani. Palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Austatud kolleegid! Eelnõu esimene lugemine oli k.a 10. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, mis oli k.a 22. november kell 10.30, ei esitatud eelnõule väljastpoolt juhtivkomisjoni ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist oma k.a 22. novembri ja 6. detsembri istungil. Oma 6. detsembri istungil kiitis riigikaitsekomisjon konsensusega heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Muudatusettepanek. Sarnaselt eelmise aastaga esitas riigikaitsekomisjon juhtivkomisjonina eelnõu kohta muudatusettepaneku, mille kohaselt eelnõu punktis 2 asendatakse sõna "lähetamisest" sõnaga "saabumisest". Muudatusettepaneku näol on eelkõige tegemist eelnõu teksti ühtlustamisega teiste missioonieelnõude tekstidega. Eelnõu punkti 2 senises sõnastuses tekib ajaline vahe, sest lähetamisest kohalejõudmiseni ehk saabumiseni võib minna mitu päeva. Eelnõu esitajat esindavad Kaitseministeeriumi ametnikud toetasid seda muudatusettepanekut. Missiooni põhieesmärk on suunatud ÜRO relvaembargo rakendamisele Liibüale ning illegaalse naftaekspordi tõkestamisele Liibüast, samuti Liibüa piirivalve ja mereväe väljaõppele ning ülesehitamisele. Lisaks tegeleb missioon inimkaubanduse tõkestamisega. Missioonile panustavad 24 Euroopa Liidu riiki. Menetluslikud otsused ja ettepanekud. Riigikaitsekomisjon otsustas oma k.a 22. novembri istungil (konsensusega) teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109, panna eelnõu lõpphääletusele. Tänan!
Aitäh, hea ettekandja! Teile on üks küsimus. Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Ma ei kuulnud hästi, aga nagu ma aru saan, ainukene arutelu oli ühe sõna üle. Mis sõna see oli? Kas see oli "saabumine" või mis ...? Jah.
Aitäh, hea küsija! See oli sõna, mis enne oli "lähetamine", ja uus sõna on "saabumine". See on seotud sellega, kui missioonipiirkonnas rotatsiooni korras on vaja, et oleks näiteks üheaegselt mõne aja kaks koosseisu, üleandmiseks ja vastuvõtmiseks.
Urmas Reinsalu, palun!
Aitäh! Austatud ettekandja! Minu küsimus on laiem ja see puudutab 5. detsembri Ukraina kaitseminister Oleksi Reznikovi üleskutset ka NATO-väliselt toetada sõjaliselt Ukraina vabadust praeguses olukorras, kus sõda koputab Ukraina piiridele. Kas Kaitseministeeriumi esindajad andsid ka mingit informatsiooni, kas Eesti on saanud neid palveid? Milline on Eesti valitsuse positsioon, mis puudutab võimalikus sõjalises kriisis Eesti abi ja ka Eesti positsiooni meie suuremate liitlastega võimalikuks koos tegutsemiseks?
Aitäh! Teema on äärmiselt oluline, aga selle küsimuse juures me nii kaugele ei läinud. Kuid ma loodan, et need arutelud jätkuvad.
Hea ettekandja, ma tänan teid! Rohkem küsimusi ei ole. Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Läbirääkimisi soovitakse avada. Avan läbirääkimised. Palun Riigikogu kõnetooli Urmas Reinsalu. Palun! Kaheksa minutit.
Austatud rahvaesindus! Sõda koputab Euroopa uksele. Selles olukorras on kahtlemata aus öelda seda, et Venemaa agressioon Ukrainasse ei ole peatunud. Üle 13 000 inimese on surma saanud ja me oleme silmitsi tänapäeva, 21. sajandi Euroopa ühe tõsisema ja suurima julgeolekukriisiga. Ukraina vajab meie toetust, ühemõtteliselt. Seetõttu on minu meelest oluline, et parlament peab venitusteta pidama ära erakorralise julgeolekualase debati ja arutelu. See avaldus, mida tegi läinud nädalal Sergei Lavrov ja mida kordas eilses internetikohtumises Vladimir Putin oma Ameerika ametivennale, et Euroopas tuleks kehtestada mõjusfääride poliitika, ennekõike vormiliselt nii, et lääneriigid annavad garantiisid NATO itta laienemise puhul, tuleb jäigalt ja ühemõtteliselt hukka mõista. Me ei saa siin vaikida, me peame andma kõige kõrgemal rahvaesinduse tasemel eitava hinnangu. Teiseks, ma viitasin Ukraina kaitseministri 5. detsembri avaldusele, mis kutsus üles, loomulikult ennekõike suurimaid NATO partnerriike, olema valmis ka kahepoolsete kokkulepete alusel täiendavalt sõjaliseks abiks Ukrainale panustama. Tema konkreetne osundus puudutas just nimelt angloameerika riike, Kanadat, Ühendkuningriiki ja Ameerika Ühendriike. Kindlasti peab ka Eesti esiteks lähtuma sellest põhimõttest, et me oleme valmis Ukrainale täiendavat abi pakkuma. Seetõttu on minu meelest oluline teada saada, milline on meie valitsuse selge ja ühemõtteline poliitiline liin. Ma julgustan valitsust siin olema aktiivne, mitte passiivne, ja olema valmis seda abi ise pakkuma. Kahtlemata meiesuguse väikeriigi abi on ennekõike ka sümboli väärtusega, aga vabadus kui sümbol – meil pole ju kallimat aadet, mille eest seista. Me peame kindlasti tegema koos teiste NATO idatiiva riikidega ühemõttelise üleskutse Saksamaa uuele valitsusele, et Nord Stream 2 projekt praeguses olukorras, julgeolekuvaakumis Euroopa territooriumil, ei saa olla arbitraarne küsimus. See projekt tuleb peatada. Ka võimalikke täiendavaid sanktsioone tuleb rakendada nii või teisiti surveabinõuna Moskvale olukorras, kus Moskva ei ole täitnud Minski leppeid. Venemaa püüab aktiivselt igal rindel, kasutades mõjutusoperatsioone, energiarelva, ähvarduste taktikat ja võimalik, et ka otsese sõjalise jõu kasutamist täiendava survena, selleks et olukorda eskaleerida. Lääs peab olema valmis sündmusi eskaleerima ja Eestil Lääne piiririigina lasub meie enda julgeoleku huvidest ja laiemast meie arusaamast, vabadusest ja vabade rahvaste kaitsest, kohustus tegutseda. Praegu ma seda käekirja, selgelt aktiivset rahvusvahelist käekirja ei näe. Seda enam ma tuletan meelde, et Eesti on ainukene Ida-Euroopast valitud ÜRO Julgeolekunõukogu liige, tõsi küll, viimaseid nädalaid. Nii et ma kutsun üles parlamenti julgeolekudebatiks, et me nende kõigi eksootiliste missioonide kõrval, kus me oma panuse anname, vaatleksime ka olukorda, mis valitseb Euroopas, täiemahulise sõjalise kriisi olukorda. Pole mõtet luua endale illusioone. Kui täiemahuline sõjaline pealetung algab, avalikustatud plaanide alusel, siis on suur tõenäosus, et see kandub ka üle Ukraina piiride. Aitäh!
Suur tänu, hea ettekandja! Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Eelnõu 448 kohta on laekunud üks muudatusettepanek juhtivkomisjonilt, see on muudatusettepanek nr 1. Aitäh! Oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Juhtivkomisjoni seisukoht on viia läbi ka eelnõu 448 lõpphääletus. Alustame lõpphääletuse ettevalmistamist. Panen lõpphääletusele eelnõu 448. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 66, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Euroopa Liidu sõjalisel missioonil EUNAVFOR Med/Irini" eelnõu 448 otsusena vastu võetud ja 17. päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume edasi 18. päevakorrapunkti juurde. See on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni valmidusüksuste koosseisus" eelnõu 449 teine lugemine. Mul on suur au tervitada juba Riigikogu kõnetoolis riigikaitsekomisjoni liiget Tiiu Arot. Palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Arutuse all oleva eelnõu esitas Vabariigi Valitsus k.a 27. septembril. Esimene lugemine toimus 10. novembril, muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, k.a 22. novembriks kella 10.30-ks ei esitatud eelnõule ühtegi muudatusettepanekut, samuti ei vajanud eelnõu keelelisi täpsustusi. Otsus annab aluse panustada Eestil 2022. aastal NATO reageerimisjõududes ka miinijahtijaga. K.a 23. novembril külastasid riigikaitsekomisjoni ja väliskomisjoni liikmed väljasõidu raames mereväge ning miinijahtijat Admiral Cowan, millelt toimus demolõhkamine merel. [[Juhataja helistab kella.]] Kuulake tähelepanelikult! Komisjoni liikmete jaoks oli muljetavaldav mereväelaste kõrge professionaalsus. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teist lugemist 22. novembri ja ka 6. detsembri istungil. Oma 6. detsembri istungil kiitis riigikaitsekomisjon konsensuslikult heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Eelnõu eesmärk: NATO reageerimisjõud on oluliseks vahendiks ka NATO kollektiivse enesekaitse operatsioonide kiirel käivitamisel, kui seda peaks vaja olema, seega on selles osalemine otseselt seotud ka Eesti julgeolekuga. Riigikaitsekomisjoni konsensuslikud menetluslikud otsused ja ettepanekud. Oma 22. novembri istungil otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult esitada eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda tänaseks, 8. detsembriks. Lisaks otsustas komisjon samal istungil teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109, panna eelnõu lõpphääletusele. Tänan tähelepanu eest!
Ettekandja, ma tänan teid. Küsimusi teile ei ole. Aitäh teile! Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Läbirääkimisi avada ei soovita. Muudatusettepanekuid esitatud ei ole. Alustame eelnõu 449 lõpphääletuse ettevalmistamist. Panen lõpphääletusele eelnõu 449. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 60, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni valmidusüksuste koosseisus" eelnõu 449 otsusena vastu võetud. Meie 18. päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume edasi 19. päevakorrapunkti juurde. See on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Euroopa Liidu väljaõppemissioonil ja ÜRO rahutagamismissioonil Malis" eelnõu 450 teine lugemine. Palun Riigikogu kõnetooli riigikaitsekomisjoni liikme Jaak Juske.
Austatud esimees! Hea Riigikogu! Käesoleva eelnõuga me käsitleme Eesti osalemist kahel missioonil Aafrikas Mali riigis. Eelnõu kohaselt soovib Eesti jätkata järgmisel aastal panustamist kuni kümne kaitseväelasega Euroopa Liidu väljaõppemissioonil ja kuni viie kaitseväelasega ÜRO rahutagamismissioonil Mali Vabariigis. Nagu ka eelnevate eelnõude puhul, esitas Vabariigi Valitsus selle eelnõu s.a 27. septembril. Muudatusettepanekuid tähtajaks eelnõu kohta ei laekunud. Oma 6. detsembri istungil kiitis riigikaitsekomisjon konsensusega heaks eelnõu teise lugemise teksti koos seletuskirjaga. Keelelised täpsustused. Keeletoimetaja ja riigikaitsekomisjoni nõunik-sekretariaadijuhataja soovitusel tegi riigikaitsekomisjon eelnõu punktis 1 mõned tehnilised ja keelelised täpsustused. Lisaks ühtlustas riigikaitsekomisjon keeletoimetaja soovitusel eelnõu punkti 2 sõnastust, viies selle kooskõlla eelnõu punktiga 1 ja sinna lisati sõna "Kaitseväe". Eelnõu esitajad Kaitseministeeriumist on nende keeleliste täpsustuste ja korrektuuridega nõustunud. Eelnõu teksti viidi keelelised ja tehnilised täpsustused sisse ja need on seal alla joonitud. Kuna Mali missiooni operatsiooniala on laienenud ka naaberriikidesse Nigerisse ja Burkina Fasosse, siis tekkis arutelu, kas peaks need riigid tooma eelnõu pealkirja. Riigikaitsekomisjon pärast arutelu otsustas, et nad ei hakka eelnõu pealkirja täiendama Nigeri ja Burkina Faso lisamisega, sest Euroopa Liidu väljaõppemissiooni laienemine on sätestatud eelnõu punktis 1. Lisaks oleks eelnõu pealkiri muutunud liiga pikaks ja kohmakaks, sest sõnad "laiendada" ja "pikendada" on erineva tähendusega. Küll aga soovitab riigikaitsekomisjon järgmises missioonide pikendamise eelnõus aasta pärast sõnastada eelnõu pealkiri sel viisil, et ka need uued operatsioonipiirkonnad oleks ilusasti pealkirjas ära toodud. Menetluslikud ettepanekud. Riigikaitsekomisjon otsustas 22. novembri istungil (konsensusega) esitada eelnõu teiseks lugemiseks tänaseks. Konsensuslikult otsustati ka teha Riigikogule ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes meie kodu- ja töökorra seadusele, panna eelnõu lõpphääletusele. Tänan!
Aitäh, hea ettekandja! Teile on vähemalt üks küsimus. Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Kas ma sain õigesti aru, et Mali operatsiooni puhul oli riigikaitsekomisjonis täielik üksmeel nagu kalmistul?
Ma ei tea, kas kalmistul valitseb selline üksmeel, aga riigikaitsekomisjon tõesti selles konkreetses Mali missioonide eelnõus oli ühel meelel ja saavutati konsensus. Mali missioonidel osalemist käsitleme me täna vähemalt veel ühes teises eelnõus, nii et Malit puudutab mitu tänast eelnõu.
Hea ettekandja, rohkem küsimusi ei ole. Ma tänan teid. Avan läbirääkimised ja palun Riigikogu kõnetooli Leo Kunnase.
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Minu sõnavõtt puudutab praegu kõiki meie operatsioone Malis, ehk ma ei hakka kahte eraldi kõnet pidama. Ehk Malis on meil kokku kokku operatsiooni, kaks selle eelnõu raames ja üks ülejärgmise, 452 raames. Igal operatsioonil alati on oma plussid ja miinused. Mis on Malis nüüd viimase aastaga toimunud? Selle aasta mais pani kolonel Goita toime sõjalise riigipöörde. Ehk Malis ei ole enam seaduslikku valitsust. Kõigi nende operatsioonide puhul, kus me oleme toetanud mingi riigi seaduslikke valitsusi, näiteks Iraagis ja Afganistanis, on raskuskese alati olnud üks tugev ja usaldusväärne ehk mitte liiga korrumpeerunud kohalik valitsus. Ja kui me kusagil ei ole suutnud neid operatsioone ehk sõdu võita, siis probleem ongi selles. Malis ongi nüüd probleem palju laiem ehk seal ei ole hetkel üldse seaduslikku valitsust. Meil ei ole ka kindlust, kas võim antakse üle tsiviilvalitsusele järgmise aasta veebruaris, nagu see on planeeritud, või ei anta. Meie ei tea, milline hakkab olema selle valitsuse poliitika ning selle valitsuse suhe ja poliitika Venemaa suhtes. Siin on esile kerkinud selgelt negatiivsed argumendid. Seetõttu on Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsioon pärast pikka kaalumist teinud otsuse, et me ei saa toetada rohkem mitte ühtegi operatsiooni Malis, just nende asjaolude tõttu. Tänan!
Aitäh! Ma palun nüüd Riigikogu kõnetooli Peeter Ernitsa.
Hea juhataja! Head kolleegid! Ma ei ole sõjamees ja tänu sellele võib-olla saan natukene laiemalt rääkida. Jah, see, mida kolleeg Leo ütles – nii see on. Mali on meist muidugi palju suurem riik, aga olukord on seal tõesti segasem. Eelmisel lugemisel arutasime siin Wagneri palgasõdurite võimalikku või reaalset viibimist või plaane. Jälgides seda kirjandust võib öelda, et ega need mõtted ei ole kadunud. Läbirääkimised ja arutelud Wagneriga seotud emissaridega on toimunud pidevalt. On räägitud sellest, kui palju selle missiooni eest tuleb Mali võimudel – aga jah, võimudega ei ole seal praegu mitte kõige parem olukord – maksta kontsessioonidest-kaevandustest. Viimane info, mida ma lugenud olen, on selline, et need kaevandused, mida Wagneri poistele on pakutud, õigemini nende esindajatele, ei ole olnud liiga apetiitsed, mitte kuigi isuäratavad. Mis seal Malis siis toimub? Mali on üsna tugevalt Venemaaga seotud. Augustiputši ajal, 2020. aastal, eelmisel aastal, oli suur osa nendest putšistidest mustanahalised, aga nad rääkisid vene keelt. Mali juht Maïga sai isegi doktorikraadi Moskvas. Nii et Venemaa mõju on seal suur. Aga seesama, see Kokalla Maïga, doktor, kes võiks piltlikult öeldes olla meie endise kolleegi Andres Suti kolleeg, sest ta on olnud digimajandusminister. Nii et ei ole sugugi mitte harimatud neegrid, kes seal Bamakos valitsevad. Aga ta on öelnud väga tabavalt Mali olukorra kohta. Kuidas see tsitaat oligi? Umbes nii, et USA ja Euroopa Liit on nagu elevandid, kes omavahel võitlevad. Mali on jah see riik, kus elavad ka elevandid, nad ei ole ainult loomaaias. Ja tsitaat järgneb nii: meie siin, st Mali, oleme nagu rohi nende võitlevate elevantide jalgade all. Kui nüüd tulla nende Mali missioonide juurde, mida me täna arutame, siis kui me seome ennast selle ühe elevandiga, kes võitleb teise elevandiga, ma ei tea, kas see kõige targem tegu on. Ja küsimus ei ole mitte Wagneri palgasõdurite olemasolus, vaid Mali juhid on ka öelnud niimoodi ... Jah tõesti, Prantsusmaa, Euroopa Liit ja paljud on pahandanud. Ma siin esimesel lugemisel küsisin, kuidas nende Wagneri poistega on. Järgmisel päeval Prantsuse välisminister ja kaitseminister kohtusid Vene kolleegidega Pariisis, kus arutati tõenäoliselt samu asju. Mali liidrid on öelnud ka seda, et meile ei meeldi Euroopa Liidu ja Prantsusmaa sekkumine Mali küsimustesse. Kui Mali juhid tahavad sõlmida mingisugused lepingud kaitse või väljaõppe jaoks, [[Juhataja helistab kella.]] siis see on meie asi, suveräänsuse küsimus.
Hea ettekandja, teie aeg!
Jah. See on suveräänsuse küsimus ja me teeme, mida me tahame, suveräänse Mali juhid. Aitäh!
Suur tänu! Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Muudatusettepanekuid ei ole esitatud eelnõu 450 kohta, seega alustame lõpphääletamise ettevalmistamist. Panen lõpphääletusele, head ametikaaslased, eelnõu 450. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 46, vastu 16 ja erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Euroopa Liidu väljaõppemissioonil ja ÜRO rahutagamismissioonil Malis" eelnõu 450 otsusena vastu võetud. Meie 19. päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume edasi 20. päevakorrapunkti juurde. See on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel konfliktijärgsel rahutagamismissioonil Liibanonis, Iisraelis, Egiptuses ja Süürias" eelnõu 451 teine lugemine. Palun Riigikogu kõnetooli ettekandeks riigikaitsekomisjoni liikme Mati Raidma. Palun!
Suur tänu, austatud istungi juhataja! Head kolleegid! [[Juhataja helistab kella.]] Eelnõu esimene lugemine lõpetati k.a 10. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 22. novembriks kella 10.30-ks ei esitatud ühtegi muudatusettepanekut. Eelnõusse ei teinud juhtivkomisjon ühtegi keelelist parandust. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele saatmist k.a 22. novembri ja 6. detsembri istungil. Neist viimasel istungil kiitis riigikaitsekomisjon konsensuslikult heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Eelnõus sätestatud ÜRO missioon UNTSO sai alguse juba 1948. aastal. ÜRO liikmesriigina aitab Eesti kaasa rahu saavutamisele kriisipiirkondades. Riigikaitsekomisjon otsustas oma eespool nimetatud 22. novembri istungil (konsensusega) lülitada eelnõu Riigikogu tänase istungi päevakorda ja teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-ile 109, panna eelnõu lõpphääletusele. Tänan!
Hea ettekandja, ma tänan teid selle hea ettekande eest. Teile on vähemalt üks küsimus. Andres Metsoja, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Hea Mati, ma vabandan, et mu küsimus ei käi konkreetselt selle missiooni kohta, aga ma arvan, et Euroopa Liidu välispiiri kaitse küsimus on oluline küsimus. On sõjalised missioonid ja on päästemissioonid. Me teame seda, et Eesti on läinud appi Poolale 60 mehega, reservväelasega, ja me teame ka, et Leedus on politseiüksused. Äkki saad natuke kommenteerida, mis vahe nendel missioonidel on? Miks me sellist missiooni, kui me räägime näiteks Valgevene piiri kontekstis, migratsioonist, rahvastikurändekriisist, siin selles kontekstis ei aruta? Sest seal tegelikult täpselt samamoodi need mehed ja naised panevad mõnel juhul ohtu oma elu ja me sekkume seal avaliku ressursi ja Eesti riigi varaga, et oma heaolu ja kaitset tagada.
Suur tänu väga sisuka küsimuse eest! Eespool nimetatud loetelusse kuulub ka selle missiooni vorm, mida ma just teile esitlesin. Teil jäi see mainimata. Ehk rahuvalvemissioon, kus kaitseväelased ilma relvadeta ja sinistes kiivrites viivad läbi vaatlusmissiooni. Aga paraku tõepoolest sooviks kinni jääda meie reglementi ja formaati. Need olulised küsimused, mida sa tõstatasid, olid meil eelmise riigikaitsekomisjoni istungil ka juba arutelu all ja me tegeleme sellega laias plaanis. Ehk siis, kas erinevate meie Kaitseväe missioonide kaart on tänases turbulentses julgeolekuolukorras sama, mis see oli aastaid ja aastaid tagasi, kui seadusruum tehti, või on vaja sellele otsa vaadata ja seda ajakohastada? Seega, konkreetseks vastuseks ütlen, et see protsess on töös.
Aitäh, hea ettekandja! On veel tulnud veel vähemalt üks küsimus. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea ettekandja! Te olete kogenud riigikaitse teemadel ja, ma tean, ise käinud endise Päästeameti juhina abistamas mitmeid riike. Praegu on vist nii – kinnitage, kas on –, et ka tegevteenistuses olevad sõjaväelased on saadetud poolakatele appi piirisündmustega seoses? Kuidas me seda peaksime käsitlema? Tegevväelasi me saadame missioonidele eri riikidesse Riigikogu otsusega. Millega on tegemist Poolasse saadetud tegevväelaste puhul? Kas see ei ole missioon, kas see on mingi õppus või kuidas seda peaks õiguslikult käsitlema? Ja milline peaks olema parlamendi roll selliste otsuste tegemisel, mida täitevvõim teeb?
Suur tänu! Teie küsimus algas sõnaga "kinnitage" – see eeldaks jah- või ei-vastust –, aga lõppes sellega, et ei saa kuidagi öelda jah ega ei, ehk lõppes küsimusega "kuidas?". Paraku peab ütlema, jällegi, et see küsimus väljub hetkel käsitletava teema raamest. Kaudne vastus sisaldus eelmises vastuses. Selle missiooni puhul ma siin seoseid leida ei oska.
Andres Metsoja, palun!
Jaa, aitäh veel kord! Küsin lihtsalt selleks, et parlamendiliikmena aru saada. Kas Poolas toimetavatel reservväelastel on tegelikult samad õiguslikud garantiid nagu neil, keda me saadame Riigikogu otsuse alusel missioonidele? Kas nad on võrdselt koheldud?
Suur tänu! Selle eelnõu riikide nimistu ei sisalda Poolat.
Hea ettekandja, aitäh! Rohkem küsimusi ei ole. Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Ei soovita. Eelnõu 451 kohta muudatusettepanekuid ei ole esitatud, seega võime minna lõpphääletuse ettevalmistamise juurde. Panen lõpphääletusele eelnõu 451. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 61, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel konfliktijärgsel rahutagamismissioonil Liibanonis, Iisraelis, Egiptuses ja Süürias" eelnõu 451 otsusena vastu võetud ning ka 20. päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume edasi 21. päevakorrapunkti juurde. See on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Prantsusmaa juhitud sõjalisel operatsioonil sihtüksuses Takuba Malis ja Nigeris" eelnõu 452 OE teine lugemine. Ma palun Riigikogu kõnetooli ettekandeks riigikaitsekomisjoni aseesimehe Leo Kunnase. Palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Eelnõu esimene lugemine lõpetati k.a 10. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks ehk 22. novembriks kella 10.30-ks ei esitatud eelnõule väljastpoolt juhtivkomisjoni ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist oma k.a 22. novembri ja 6. detsembri istungil. Oma 6. detsembri istungil kiitis riigikaitsekomisjon konsensusega heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Nüüd muudatusettepanek ja keelelised täpsustused. Riigikaitsekomisjon esitas juhtivkomisjonina eelnõu kohta ühe muudatusettepaneku. Nimelt oli eelnõu algteksti pealkirja sulgudes olevas osas osundatud kehtiva Riigikogu otsuse pealkirjale, mitte nimele. Oluline on aga osundada sõjalise operatsiooni nimetusele. Eelnõudele ei ole sobiv panna pikki pealkirju ning sulgude kasutamine on niigi erandlik. Keeletoimetaja tähelepanekust lähtuvalt on eelnõu punktist 1 keelelise täpsustusena jäetud välja sõna "juhitud", sest osundatud Riigikogu 2020. aasta 7. septembri otsuse pealkirjas seda sõna ei ole. Eelnõu teksti viidud muudatus ja keelelises täpsustused on alla joonitud. Eelnõu esitajat esindavad Kaitseministeeriumi ametnikud toetasid riigikaitsekomisjoni esitatud muudatusettepanekut ja keelelist täpsustust. Tuletan meelde, et eelnõu alusel otsustatakse Eesti Kaitseväe kuni 75-liikmelise üksuse, milles on jalaväerühm, toetuselement ja staabiohvitsere, osalemise jätkamine Prantsusmaa juhitaval sõjalisel operatsioonil Barkhane Malis asemel operatsioonil Takuba Malis ja Nigeris. Tegelikkuses tegutsevad Eesti kaitseväelased praegu kehtiva mandaadi alusel operatsiooni Barkhane raames sihtüksuses Takuba. Võib-olla on oluline mainida ka seda, et Eesti kaitseväelastele laieneb Eesti ja Mali valitsuse vahel sõlmitud vägede staatuse lepingust tulenevalt muu hulgas puutumatus ehk immuniteet, relvade omamise ja kandmise õigus ning kahju tekitamise korral vastutuse regulatsioonid. Ja riigikaitsekomisjoni menetluslik otsus. Riigikaitsekomisjon otsustas oma 2021. aasta 22. novembri istungil (konsensusega) teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109, panna eelnõu lõpphääletusele. See on kõik. Tänan!
Aitäh teile, ettekandja! Teile on üks küsimus. Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Varasematel aastatel samasuguste missioonide aruteludel ei ole ma seda tähele pannud, aga nüüd tundub, et arutelud käivad eelkõige mõne sõna vahetamise või pealkirjade üle, kas need on pikad või lühikesed vms. Kas see on mingi uus trend praegu riigikaitsekomisjonis?
See ei ole uus trend, selles mõttes, et nii suures saalis kui ka komisjonis me oleme need sisulised asjad eelmistel aastatel ja sel aastal juba esimesel lugemisel läbi arutanud. Ka sinul oli mitu väga olulist küsimust, millest kõigile ma püüdsin vastata nii hästi, kui ma suutsin. Nii et need arutelud tegelikult me tegime esimese lugemise jooksul juba läbi. Ja kõik need tõsised küsimused, mis on seotud selle operatsiooniga, tegelikult ka esile kerkisid. Ehk needsamad põhjendused, mida ma oma kõnes ennegi välja tõin, on seal olulised. Selle aasta jooksul on olukord Malis väga palju muutunud ja see kõik tuli siin esile.
Andres Metsoja, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Hea Leo! Tõesti, Mali olukord on olnud keeruline. Operatsiooni asukohti on vaja olnud muuta, olukord on suhteliselt pingeline. Äkki sa korra veel valgustad seda immuniteedi küsimust, mida see täpsemalt ikkagi tähendab?
Jaa. Immuniteet, selle alla käib isiku arestimise või kinnipidamise identiteet ja isikliku pagasi arestimise immuniteet, seda ei saa teha. Samamoodi igasugune kohtulik protsessuaalne immuniteet, kõigi ametikohustuste täitmisel öeldu, kirjutatu või, kõige tähtsam, sooritatu kohta. Ehk Mali kohus ei saa meie kaitseväelaste üle kohut mõista, ütleks niiviisi hästi lihtsas maakeeles, see tähendab seda.
Hea ettekandja, ma tänan teid. Rohkem küsimusi ei ole. Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Läbirääkimisi avada, tundub, ei soovita. Nüüd vaatame eelnõu 452 muudatusettepanekud läbi. On laekunud üks muudatusettepanek: muudatusettepanek nr 1 juhtivkomisjonilt. Tänan! Oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Läheme nüüd juhtivkomisjoni palve juurde viia läbi ka lõpphääletus. Alustame selle ettevalmistamist. Kas võime minna lõpphääletuse juurde? Panen lõpphääletusele eelnõu 452. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 44, vastu 17, erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Prantsusmaa juhitud sõjalisel operatsioonil sihtüksuses Takuba Malis ja Nigeris" eelnõu 452 otsusena vastu võetud. 21. päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume edasi 22. päevakorrapunkti juurde. Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni või selle liikmesriigi, Euroopa Liidu või Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juhitaval muul rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil sellesse esmakordsel panustamisel" eelnõu 453 teine lugemine. Suur au on paluda Riigikogu kõnetooli riigikaitsekomisjoni aseesimees Leo Kunnas.
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Ka selle eelnõu esimene lugemine toimus k.a 10. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks ehk 22. novembriks ei esitatud eelnõu kohta väljastpoolt juhtivkomisjoni ühtegi muudatusettepanekut. Eelnõu ei vajanud ka keelelisi täpsustusi. Riigikaitsekomisjon arutas ka seda eelnõu enne teist lugemist k.a 22. novembri ja 6. detsembri istungil. Oma 6. detsembri istungil kiitis riigikaitsekomisjon (konsensusega) heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Nüüd riigikaitsekomisjoni muudatusettepanek. Ja ma palun hetkeks rohkem tähelepanu, [[Juhataja helistab kella.]] sest see on tähtis. Keerulisest julgeolekuolukorrast lähtuvalt esitas riigikaitsekomisjon (konsensusega) juhtivkomisjonina eelnõu kohta muudatusettepaneku, mille kohaselt suurendatakse kaitseväelaste arvu 50-lt kuni 100-ni. See on oluline sisuline muudatus, mis on seotud praeguse julgeolekuolukorraga ja mis võimaldaks meil saata, kui on vaja, operatsioonile rohkem inimesi ka siin lähipiirkonnas. Siin ongi olnud palju küsimusi üleval, näiteks selle kohta, kuidas me [oma kaitseväelasi] operatsioonidele saadame. Meil peavadki olema selleks hästi läbi mõeldud ja ka täiesti seaduslikud võimalused, et me saaksime seda korrektselt teha. Eelnõust ja selle praktilisest vajadusest. Mainin vahepeal veel, et eelnõu esitajat esindanud kaitseminister ja Kaitseministeeriumi ametnikud toetasid eelnõu kohta esitatud riigikaitsekomisjoni muudatusettepanekut. Nüüd eelnõust ja selle praktilisest vajadusest. Eelnõu ja selles arvestatud muudatusettepaneku alusel otsustatakse kuni 100 Eesti kaitseväelase osalemine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel kas Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni või selle liikmesriigi, Euroopa Liidu või Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juhitaval muul rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil sellesse esmakordsel panustamisel. Seda võib nimetada erandmandaadi kasutamiseks ning see on seotud eelkõige kriitilise vajadusega, st olukorraga, kus ajakriitilises situatsioonis on vajalik Kaitseväe üksuse kiire väljasaatmine, et aidata tagada rahvusvahelist stabiilsust. Vabariigi Valitsus kasutas erandmandaati esmakordselt 2. aprillil 2020, kui otsustas alustada operatsiooni 2020. aastaks kehtiva Riigikogu otsuse alusel. Kiire otsustamine oli vajalik seoses Euroopa Liidu Nõukogu otsusega 31. märtsist 2020 lõpetada Euroopa Liidu sõjaline missioon EUNAVFOR Med/Sophia ning selle asemel alustada uut sõjalist missiooni EUNAFOR Med/Irini. Märgin veel lisaks seletuskirjale, et teist korda kasutas Vabariigi Valitsus erandmandaati ka septembris Mosambiigi väljaõppemissioonil osalemiseks, kaasates otsustusmenetlusse riigikaitsekomisjoni. See on kooskõlas riigikaitseseaduse § 34 lõikega 61. Juhin siinkohal tähelepanu sellele, et alati, kui selline kiire otsus tehakse ja see ei tule enam suurde saali, siis riigikaitsekomisjonist käib see läbi ja komisjon peab selle heaks kiitma. Praktikas on selline menetlus õigustatud, kui ajakriitiliselt on vaja täita liitlaskohustusi, ja ühtlasi on täidesaatva võimu üle tagatud parlamentaarne kontroll. Riigikaitsekomisjoni menetluslikud otsused. Riigikaitsekomisjon otsustas oma 2021. aasta 22. novembri istungil (konsensusega) teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109, panna eelnõu lõpphääletusele. Tänan!
Hea ettekandja, suur tänu! Teile küsimusi ei ole. Aitäh teile! Kas fraktsioonidest soovitakse avada läbirääkimisi? Palun! Julgelt! Ei ole. Selge, siis ma läbirääkimisi ei ava. Alustame eelnõu 453 muudatusettepanekute läbivaatamist, head ametikaaslased. Esimene muudatusettepanek on juhtivkomisjonilt, peale arutelu on juhtivkomisjoni seisukoht arvestada täielikult. Rohkem pole muudatusettepanekuid. Juhtivkomisjoni ettepanek on viia läbi lõpphääletus. Alustame lõpphääletuse ettevalmistamist. Panen hääletusele ja lõpphääletusele eelnõu 453. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Tulemusega poolt 59, vastuolijaid ega erapooletuid ei ole, on Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni või selle liikmesriigi, Euroopa Liidu või Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juhitaval muul rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil sellesse esmakordsel panustamisel" eelnõu 453 otsusena vastu võetud. Ka 22. päevakorrapunkti käsitlemine on lõpetatud.
Liigume edasi 23. päevakorrapunkti juurde. Vabariigi Valitsuse esitatud Riigikogu otsuse "Kaitseväe kasutamise tähtaja pikendamine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel ÜRO rahuvalvemissioonil Liibanonis" eelnõu 454 teine lugemine. Palun Riigikogu kõnetooli ettekandeks riigikaitsekomisjoni liikme Madis Millingu. Palun!
Suur tänu, härra Riigikogu esimees! Head kolleegid! Kui tsiteerida klassikuid, siis saame öelda, et oleme mõnusa tempoga liikunud tänase viimase missioonieelnõu juurde. [[Juhataja helistab kella.]] Nüüd asjast. Sarnaselt varasemate missioonieelnõudega toimus sellegi eelnõu esimene lugemine k.a 10. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 22. novembriks kella 10.30-ks ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut, samuti ei vajanud eelnõu juhtivkomisjoni keelelisi täpsustusi. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teist lugemist k.a 22. novembri ja 6. detsembri istungil. Oma 6. detsembri istungil kiitis riigikaitsekomisjon (konsensusega) heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Lühidalt eelnõust. UNIFIL-i missiooni näol on tegemist ÜRO klassikalise nn sinikiivrite missiooniga. Eelnõu kohaselt jätkaks Eesti Kaitsevägi missiooni kuni kolme tegevväelasega, kes teeniksid staabiohvitseride ametikohtadel. ÜRO liikmesriigina annab Eesti sellel missioonil osalemise näol oma panuse julgeoleku tagamisse kriisipiirkonnas. Menetluslikud otsused. Riigikaitsekomisjon otsustas 2021. aasta 22. novembri istungil (konsensusega) teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning, tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109, panna eelnõu lõpphääletusele. Tänan!
Aitäh, hea ettekandja! On juhtunud nii, et teile ei ole ühtegi küsimust. Ma tänan teid. Kas soovitakse avada läbirääkimisi, mõnusasti? Ei soovita avada läbirääkimisi. Eelnõu 454 kohta muudatusettepanekuid ei ole laekunud. Juhtivkomisjon on oma otsuses olnud kindel ja teinud täiskogule ettepaneku viia läbi eelnõu lõpphääletus. Alustame selle hääletamise ettevalmistamist. Head ametikaaslased, ei tahaks küll teid segada, aga kas võime minna lõpphääletuse juurde? Aitäh! Panen lõpphääletusele eelnõu 454. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
[[Helistab kella.]]
Liigume edasi 24. päevakorrapunkti juurde. Vabariigi Valitsuse algatatud planeerimisseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 378 teine lugemine. Palun Riigikogu kõnetooli ettekandeks majanduskomisjoni liikme Riho Breiveli. Palun! Ma palun, head ametikaaslased, saalis vaikust! Palun austame ettekandjat ja austame neid, kes soovivad ettekannet kuulata. Saalis on jätkuvalt liiga suur lärm. Härra Breivel, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud ametivennad ja -õed! Mul on hea meel teile teatada, et lõpuks on jõudnud meil siia Riigikogu ette planeerimisseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu. Nimelt, selle eelnõu algatas Vabariigi Valitsus s.a 19. aprillil. Kuna siin toimusid meil erinevad lähenemised istungitele, siis esimesele lugemisele jõudis ta 29. septembril. Muudatuste esitamise tähtajaks anti 13. oktoober ja selleks ajaks ei laekunud Riigikogu liikmetelt, komisjonidelt ega fraktsioonidelt ühtegi muudatusettepanekut. Kuna planeerimisseaduse muutmise seadus on suhteliselt tõsine dokument, teavitati selle menetlemisest Eesti Linnade ja Valdade Liitu, Eesti Planeerijate Ühingut, Eesti Arhitektide Liitu, Eesti Keskkonnamõju Hindamise Ühingut, Eesti Keskkonnaühenduste Koda, Eesti Erametsaliitu ning Eesti Korteriühistute Liitu. Komisjoni poole pöördusid oma arvamusega ka Eesti Sadamate Liit ning Eesti Linnade ja Valdade Liit, Eesti Planeerijate Ühing, Tallinna linn, Eesti Keskkonnaühenduste Koda ja Eesti Ehitusettevõtjate Liit. Osa neist ettepanekutest ka kordus. Oma seisukohad laekunud arvamuste kohta läkitas eelnõu algataja esindajana Rahandusministeerium. Lisaks esitas algataja ise ka kaheksa ettepanekut ühe planeerijate ühingu tellitud põhimõtteliste ettepanekute kohta. Kõigi esitatud ettepanekutega on olnud võimalik tutvuda eelnõu kaardilt. Ja mis on väga põhimõtteline: majanduskomisjon arutas eelnõu kahe lugemise vahelisel ajal neljal korral. See tähendab, et meil oli majanduskomisjonis neli istungit, kus me arutasime selle seaduse muudatustega seotud küsimusi. Miks me neid neljal korral arutasime? Selleks, et me saaksime teada kõikide asjast huvitatud poolte arvamused, mis olid eelnõu kaardile toodud, läbi arutada ja teha vastavad otsused. 9. novembril toimus esimene istung, mida juhatas Kristen Michal ning liikmetest oli kohal Annely Akkermann, Riho Breivel, Jüri Jaanson, Siim Kallas, Mihhail Korb, Sven Sester ja Mihhail Stalnuhhin. Sellele komisjoni istungile olid kutsutud Rahandusministeeriumi vastavad spetsialistid: planeeringute osakonna juhataja, nõunik, kohalike omavalitsuste finantsosakonna juhataja, samuti Tallinna linna esindajad ja Eesti Ehitusettevõtjate Liidu esindajad. Siis arutati nende esitatud ettepanekuid. Linna esindaja tutvustas Eesti Linnade ja Valdade Liidu seisukohti, sisend oli saadud Tallinna linnalt. Nende soov on, et halduslepingu regulatsioon, millega arendajatele pannakse avalike ehitiste väljaehitamise kohustus, oleks mõistlik välja kirjutada, nii et ta oleks abstraktsem. Seal oli veel ettepanekud. Näiteks, asendada planeerimisseaduses sõnad "halduslepingu alusel rajatavad rajatised" sõnaga "ehitis". Veel oli neil ettepanek või arvamus, et eksitav on eelnõus sisalduv planeerimisseaduse § 131 lõige 2 muudatus, kus on kirjas, et võidakse panna arendajale kohustus üksnes selle planeerimislahenduse elluviimiseks vajalike rajatiste väljaehitamisel, eelkõige sõna "otseselt", kuna "otseselt" on määratlemata õigusmõiste ning ei ole selge, mis on otsene või kaudne. Kui planeerimismenetluses tehakse arendaja sõnul talle liiga, siis on olemas protsessid, kuidas vaidlustada planeeringut ja võtta maha kohaliku omavalitsuse pandud kohustused jne. Veel tõdeti, et planeerimismenetlus on muudetud lihtsamaks ning on võimalus ehitada projekteerimistingimuste alusel, mida kehtiv seadus ette ei näe, on halduslepingute sõlmimine projekteerimistingimuste menetluses. Sedasama halduslepingu regulatsiooni, mida eelnõu näeb ette detailplaneeringu juures, oleks mõistlik laiendada ka projekteerimistingimuste menetluse juures. Eesti Ehitusettevõtete Liidu tegevdirektor aga sõnas, et ehitusettevõtjate liit on seisukohal, et Tallinna linna ettepanek vastava paragrahvi muutmiseks on vastuolus põhiseadusega ninga samamoodi planeerimisseaduse §-dega 11 ja 12. Samuti tunnetatakse, et ettepanekute kohaselt seaduse rakendamine põhjustaks arendajate ebavõrdset kohtlemist. Sellest võibki järeldada, et tõsteti üles teemad, mis keskendati halduslepingu arendajatele pandavate kohustuste sätestamisele. Praktiliselt oli nii, et kuigi mõlemad pooled, kuidas öelda, lähenesid probleemidele ühtselt, olid nad diametraalselt erinevatel seisukohtadel täpsustuse sisus, mille Tallinna linn ning Eesti Linnade ja Valdade Liit olid majanduskomisjonile välja pakkunud. Otsuseid sellel komisjoni istungil vastu ei võetud. Järgmine komisjoni istung toimus meil 16. novembril. Ja 16. novembril oli istungil Kristen Michal, esimees, ning komisjoni liikmetest olid kohal Riho Breivel, Jüri Jaanson, Raimond Kaljulaid, Siim Kallas, Mihhail Korb, Sven Sester ja Mihhail Stalnuhhin. Vastavalt arutati planeerimisseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu. Kohale olid kutsutud Eesti Keskkonnaühenduste Koja ja Eesti planeeringuühingu esindajad nendelt laekunud arvamuste arutamiseks. Kõik kaasatud said sõna. Seejärel eelnõu algataja omakorda kommenteeris neid ettepanekuid ja arvamusi. Siin keskenduti metsaseaduse ja planeerimisseaduse sätete ühtlustamisele, Eesti Keskkonnaühenduste Kojast komisjonile läkitatud ettepanekute käsitlusele, mis oli teatud eelnõu valitsuse kooskõlastusringist välja arvatud sätte taastamiseks. Ettepaneku kohaselt oleks ühtlustunud nõue, et metsaomanike lageraie õiguse kitsendamiseks asulate läheduses asuvate metsades, mis kaitsevad asulas asuvaid maju, neid tormi- või tuisuohu eest kaitstes. Metsaseaduse kohaselt on erinevalt planeerimisseadusest piirangu seadmiseks vajalik omanike luba. Kust ja millisel põhjusel selline nõue omanikult talle endale seatavate piirangute jaoks luba küsida metsaseaduses on jõustunud, ei osanud eelnõu algataja kommenteerida. Selle üle toimus küllaltki pikk arutelu. Lõpptulemusena planeeringuühingu esindaja ütles, et seaduseelnõus sisalduvad olulised parandused, mida juba oodatakse, ega toetanud täies ulatuses planeerimisseaduses koostamist, vaid pigem soovitas ära oodata Rahandusministeeriumi tellitud tulemused. Paar täpsustavat ettepanekut siiski komisjonile esitati. Toimus vastav arutelu, kus Rahandusministeeriumi nõunik põhimõtteliselt selgitas neid seisukohti ja täpsustas nende kahe seaduse vastuolusid. Üldiselt pakuti välja, et kuna järelhindamisega teatud probleemid lahendatakse, siis hiljem hiljem tullakse selle juurde tagasi. Eesti Planeerijate Ühingul oli veel paar ettepanekut. Üks põhilisemaid neist oli see, et seadus sisaldaks võimekust ka elektrooniliselt läbi viia, kuidas öelda, planeeringute läbivaatamist. Selle üle toimus ka arutelu, mis hiljem sai viidud seaduseparandusse sisse. Mina, Riho Breivel, olin varem seisukohal, õigemini olen ka praegu seisukohal, et see seaduseparandus ei lahenda kõiki probleeme, ning Eesti Planeerijate Ühingu liikmetega on olnud vestlusi ja nende seisukoht oli ka, et tuleks minna üldse seda teed, et koostada uus seadus. Kuid, kui ma küsisin planeerijate ühingu esimehelt selle kohta, siis nad olid seisukohal, et hetkel ei ole mõtet uut seadust hakata koostama, vaid väga hästi võib selle seaduseparandusega minna. Siit järeldub, et 16. novembri istungil otsuseid komisjon jällegi vastu ei võtnud, kuna planeerisime läbi viia järgmise istungi. See toimus 23. novembril. Sellel istungil osalesid jällegi komisjoni liikmed Annely Akkermann, Riho Breivel, Jüri Jaanson, Raimond Kaljulaid, Siim Kallas, Mihhail Korb, Sven Sester ja Mihhail Stalnuhhin ning Kristen Michal juhtis majanduskomisjoni istungit nagu ikka. Sellele komisjoni istungile olid kutsutud eelnõu algatajad, Rahandusministeeriumi planeeringute osakonna juhataja ja nõunik. Vaadati üle muudatusettepanekute kavandid. Komisjon aktsepteeris eelnõu algatajatelt laekunud arvamusi ja toodud ettepanekute sõnastusi ning tegi juhtivkomisjonina eelnõu kohta kokku üheksa muudatusettepanekut. Ühte planeerimisühingu laekunud ettepanekut, mis puudutas avalikust arutelust virtuaalse osavõtu võimalust, toetati põhimõtteliselt. Istungil käsitleti veel kaasamistingimustel üles jäänud küsimusi, ettepanekut metsaseaduse ja planeerimisseaduse kooskõlla viimise vajadust ning võimalust teha seda menetluses oleva eelnõuga. Algataja esindajatelt uuriti, kas metsaseaduse ja planeerimisseaduse vaheliste vastuolude lahendamiseks on mingi mõistlik viis olemas. Kuid Rahandusministeeriumi hoiak oli nende väitel sisuliselt tabelis välja toodud ja Vabariigi Valitsus ei jõudnud selles ühisele seisukohale, sest Keskkonnaministeerium ja Justiitsministeerium olid muudatuste vastu. Kuna siin oli vastuolu ka teatud mõttes põhiseadusega, tekitas see probleeme. Toimus ka arutelu selles küsimuses. Muudatusettepanekute loetelusse oli kantud üheksa muudatusettepanekut, mis kõik leidsid komisjonis konsensuslikku toetust muudatusettepanekute loetelus ettepanekute selgitustes toodud põhjenduste alusel. Juhtivkomisjon tegi järgmised menetluslikud otsused: majanduskomisjoni ettepanekul võtta eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda 8. detsembriks, see on täna, ja teine lugemine lõpetada. Kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, on komisjoni ettepanek võtta eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda ja viia läbi lõpphääletus 15. detsembril. Kuid sellega asi veel ei lõppenud. Jäi õhku küsimus, mis puudutas seda, kas kasutada digitaalset võimalust planeeringute läbivaatamiseks. Võeti vastu otsus, et selle punkti puhul sõnastab algataja korrektselt selle ära ja 6. detsembril arutab selle uuesti üle. Nii, 6. detsembril toimuski uuesti läbivaatamine. Kusjuures mul jäi veel üks asi ütlemata. Nimelt, 23. novembril, kui toimus meie kolmas istung, arutasime veel seda küsimust, mis puudutab tekkinud vastuolu. Siin oli selline küsimus: Sven Sester oli nõus sellega, et asjad võtavad aega ja kõik ei lahene nii kiiresti, kui on vaja, kuid ta sai ministeeriumide esindajate jutust aru, et kui seletuskirja midagi lisada, siis on see pigem meie endi rahustuseks. Nagu öeldi, tegelikult lähima poole aasta jooksul suure tõenäosusega mingeid muudatusi esile ei kutsuta.
Hea Riho, ettekande aeg on läbi. Ma saan natukene juurde anda, mõne minuti, aga mitte väga palju.
No anna mõni minut. Ma lõpetan kohe.
Anname kaks minutit lisaaega. Palun!
Jah, ta [Sven Sester] eelistataks tegelikult seadusloomet, kus asjad on selgelt paigas ja seadusandja saaks aru, milliseid seadusi vastu võetakse. Ta ütles, et selle eelnõu hääletuses ta menetlusotsuseid toetada ei saa. Täpselt sama probleem oli ka minul, kuna ma olen algusest peale olnud sellel seisukohal, et tuleb korrastada planeerimisõigust puudutavat normistikku rohkem ja seal tuleb probleemid lahendada, samuti on need vastuolud, millele viitas Sven Sester, tõsiseks probleemiks. See tähendab seda, et meie kahekesi ei toetanud ettepanekut võtta eelnõu täiskogu päevakorda. Ja see ettepanek läks 7 poolthäälega ja vastu oli 2 häält. Tehti ka ettepanek teine lugemine lõpetada: poolt oli 7 ja vastu 2. Põhimõtteliselt ongi kõik.
Aitäh! Saame minna küsimuste juurde. Andres Metsoja, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Hea ettekandja! Minu küsimus keskenduks sellele ühele akuutsele teemale, mis on lageraie. Te käsitlesite 16. novembril seda oma istungil. Ma kuulasin teid ja lugesin seda ühtepidi ja teistpidi. Ma saan aru, et Eesti Keskkonnaühenduste Koda selle ettepaneku tegi, valitsus arvas selle välja, siis tehti uuesti ettepanek seda arutada ja leiti, et on mingisugune vastuolu kahe seaduse vahel, metsaseaduse ja planeerimisseaduse vahel. Aga mulle jäi arusaamatuks, milles see vastuolu seisneb. Äkki äkki te veel selgitaksite seda? Sest kui metsaomanikule seatakse piirang lageraie tegemiseks ja see on planeeringuseaduse kohaselt kogukonnale või kellelegi seal piirnevatest asulatest vajalik, siis omanikult loa küsimine ja nõusoleku küsimine on ju täiesti mõistlik tegevuses. Milles see vastuolu seisneb?
No vastuolu seisneski selles, et võimalus kompenseerida omanikule neid, kuidas öelda, kulutusi, või õigemini mitte kulutusi, vaid tema omandit, on ühes seaduses, metsaseaduses, ühtemoodi kirjas, aga teises, planeerimisseaduses teistmoodi. Need asjad ei ole nagu ühtselt ära hinnatud. Ütleme, nii nagu praegu võeti vastu seadus, et tuuleparkide puhul kompenseeritakse, planeerimisseaduse muutmise seadus seda ei lahenda. Siin on selline vastus.
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea istungi juhataja! Hea ettekandja! Selle eelnõuga moodustatakse planeeringute andmekogu, mis iseenesest on minu meelest väga oluline ja vajalik instrument bürokraatia vähendamiseks ja protsesside efektiivsemaks muutmiseks. Aga küsimus tuleb mul hoopis natukene laiem. Täna me põhimõtteliselt kiitsime heaks eelnõu, mis vabastab tulumaksust keskmised pensionid. Selleks, et seda tarkvaraarendust teha, ühte väikest vidinat, kulus vastaval ministeeriumil kolm aastat. Ja nüüd me tahame teha tohutult suurt asja, mida on hästi oluline teha. Kas oli ka juttu komisjonis, kui palju selleks võiks aega kuluda? Sest tegelikult peaks seadus jõustuma ju järgmise aasta novembris, nagu võib aru saada, need punktid. Kas nendel läheb aega kolm aastat, 10 aastat või 30 aastat?
Aitäh küsimuse eest! Aga seda tähtaega me tõesti ei arutanud. Võib-olla loodamegi, sinisilmselt, et jõutakse see valmis selleks ajaks. Nii et oleme optimistid.
Heiki Hepner, uuesti, palun!
Jaa, aitäh! Mu teine küsimus puudutab samuti selle eelnõu koostamist. Seletuskirjas on kenasti kirjutatud, et proovitakse lahendada viie aasta jooksul kuhjunud probleeme, anda selline lahendus. Neid tehnilisi probleeme on olnud ka päris mitmeid, aga selles suhtes võib olla rahul, et leitaksegi lahendused. Aga me teame, et nüüd, kui energiahinnad teevad täiesti pööraseid tõuse, me ei ole suutnud oma planeeringutega edasi liikuda täiendavate energiavõimsuste loomisel. Vaadates ja lehitsedes seda eelnõu ja tegelikult ka kehtivat seadust, edasi ja tagasi, edasi ja tagasi, ausalt öeldes ei leidnud neid lahenduskäike, mis kuidagigi aitaks vähil kivi alt välja tulla. Kuidas te seda kommenteerite? Või ei olnudki see kõige olulisem probleem selle viie aasta jooksul? See oleks kurb.
See meie komisjoni istungil ei olnud küll probleemiks. Mina ise ka ei näinud, et neid asju peaks lahendama selle seaduseelnõuga ja sellepärast ma ka oma sõnavõtus ütlesin, et need probleemid jäävad lahendamata. Selleks on vaja, nagu me sinuga oleme varem rääkinud, ikkagi minna uue seaduse loomiseni. Aga siin on selline asi, et kuna teatud asjad vajavad kiiret lahendust, ükskõik mis lahenduse see seadusemuudatus ka annab, siis võib-olla ongi tark minna edasi samm-sammult, kuigi kunagi pole tark tegu hakata koera saba jupikaupa raiuma.
Aitäh! Rohkem küsimusi ma ei näe. Me saame minna läbirääkimiste juurde. Avan läbirääkimised. Esimeseks on kõnesoovi avaldanud Andres Metsoja. Palun!
Aitäh, hea istungi juhataja! Head kolleegid, kõik planeerijad, kes Eesti maastikul on kujundanud Eestit just selliseks, nagu ta on! Kindlasti, ma arvan ka, et need muudatused, millest Riho täna siin rääkis, on väike samm ja mõistlik on see ära teha, aga ilmselt ei ole see tõepoolest piisav, sest ikka ja jälle kõlab tegelikult see, et Eesti vajab planeerimiseks uut seadust ja suuremat kooskõla eri õigusaktide vahel. No eks me jupphaaval oleme ju astunud neid samme. Kui me võtame kas või riigi eriplaneeringu näite, siis selles on olnud nii õnnestumisi kui ka ebaõnnestumisi. On olnud hea õppetund. Lõppkokkuvõttes ilmselt nii saabki seda õigusruumi jupphaaval ehitada. Aga ühel hetkel tuleks siiski püüda need huvid kokku võtta ja siduda üheks tervikuks, nii et ka põhiseadusel oleks oluline koht ja just nimelt eraomandil oleks selles kõiges väga oluline koht. Ma julgengi öelda tegelikult seda, et see üks räägitud teemadest, millele ettekandja ka kulutus päris palju oma ettekandes aega, seesama sidusus planeerimisseaduse ja metsaseaduse vahel – me elame üha enam keskkonnas, mis meid lähedalt või kaugelt puudutab ja mis ei ole otseselt seotud meie omandiga. RMK on ju tegelikult hea näide sellest, kuidas on isegi välja öeldud seda, et kogu RMK mets ongi selline kõrgendatud avaliku huvi ala, kus alati saab suhestuda selle metsatükiga ja väljendada enda arvamust. Seda ka üsna atraktiivsetes kohtades ja aktiivselt kasutatakse. Nüüd on omaette küsimus selles, et kui me läheme riigi vara väärtust – eelkõige, kui me räägime metsamaast ja majandusmaast – ja seda ressurssi piirama, siis ühel hetkel see võimendub ka eramaal. Tegelikult see regulatsioon mingis mõttes inimeste peades juba elab – tahaks oma elamu lähedal metsatükki kaitsta, aga regulatsiooni, kuidas seda teha ja kuidas seda omanikule kompenseerida, ju päriselt ei ole. Minu meelest on see üks väga tõsine ja oluline koht. Täpselt sama on minu arvates vaja üle rääkida valdkonnas, mis puudutab riigi eriplaneeringut ehk üldist avalikku huvi. See eelnõu seda küll konkreetselt ei puudutata, aga üha enam me näeme tegelikult seda, et kui on avalik huvi olemas, siis avalik huvi allutab erahuvi. Aga sellel on hind. Ja mujal maailmas tegelikult on jõutud selliste planeeringute puhul selge teadmiseni, et kõik me ühiselt võtame rahakotiga kohustuse selle omaniku ees. Ostetakse ära omaniku vara, emotsionaalne väärtus seal hulgas, mitte ei tehta lihtsalt rehkendust kinnisvaraväärtuses. Nii nagu täna oli ka infotunnis juttu, KredEx läheb appi ja toetab maapiirkondades kodude kordategemist. Aga olgem ausad, pangad ja kinnisvaraturg näeb seal hoopis teistsugust väärtust. Linnas võib osta selle raha eest lagunenud garaaži, aga maal on tehtud korda väärtuslik talukompleks. Ja kui seda on vaja koridorina kasutada, siis selle raha eest sama väärtust tegelikult osta ei ole võimalik. Palun ka lisaaega.
Kolm minutit lisaaega. Palun!
Samas, me oleme ka algatanud parlamendiliikmetega ühe eelnõu, mis puudutab ühte väga olulist teemat. See on eestlaste jaoks õrn teema ja kaetud ka okupatsiooniaja varjundiga, see puudutab ehituskeeluvööndit piiranguvööndis, olgu see Eesti saartel või mandriosas jõgede-järvede ääres. Me oleme senimaani elanud ju selles teadmises, et hoonestada saab neid kohti siis, kui sealt leitakse mõni vundamendikivi või kui suudetakse see näiline objekt, mis kunagi on olnud, taastada ehitusregistris. Siis tekib justkui ehitusõigus. Me parlamendiliikmetena oleme kaasanud juriste, et algatada see debatt siin saalis. See puudutab täpselt samamoodi väga oluliselt planeerimisseadust ja looduskaitseseadust, samuti veeseadust, sest algatajatena me oleme täiesti veendunud, et vett tuleb kaitsta ja tuleb kaitsta ka loodust. Seal, kus on looduskaitselised objektid, on ja jääb Keskkonnaametile õigus otsustada, mis on õige ja mis on vale. Aga nendes kohtades, kus tegelikult looduslikult on võimalik, on olemas maatükid, mida on võimalik hoonestada, need on ilusa kauni vaatega ja võib-olla seotud juba olemasoleva hoonekompleksiga kuskil X kohas Eestis. Võib-olla omanik soovib rajada kas või jõekaldast alla trepi või alla ehitada väikese sauna, nii et minu meelest me võiksime selle õigusruumi seada korda. Sest me teame ju, et seda tehakse Eestis niikuinii. Ja seda, mida tehakse niikuinii, ei peaks minu meelest kuidagi kõrvalt vaatama, vaid peaks minema meie oma inimestele legitiimsel moel appi ja tegema seda tõesti nii, et lihkeohte ei tekiks, midagi kuskil kellelegi kaela ei kukuks ning ka naabri vaated ja kaunis looduskeskkond ei saaks riivatud. Nii et teema on õige, ilmselt peaks küll samm olema vähe pikem, aga eks me nüüd anname ka parlamendiliikmetena seda, kui lubate öelda, intriigi juurde. Ega muidu õigusruumi ei arenda, kui debatte ei pea. Nii et aitäh ja jõudu!
Heiki Hepner, palun!
Aitäh, hea istungi juhataja! Planeerimisseadus on vaieldamatult selline seadus, mis on ikka väga oluline seadus, nii nagu ka siin teise lugemise [kõne] ajal Riho meile algatuseks ütles. See seadus loob tõesti need ruumilised lahendused sinna, kus me elame, ja me peaksime mõtlema sellele, kus me tahaksime elada. Aga kõigest sellest ma siiski praegu rääkida ei kavatse, vaid räägin paarist momendist. Enne, kui need momendid esile toon, ütlen, et ka see eelnõu siiski lahendab mitmeid tehnilisi kitsaskohti, no kas või näiteks kommunikatsiooniga seonduvaid, olgu need teavitamised või avalikud arutelud, rakendades ka nüüd juba väljakujunenud kaasaegseid lahendusi. Neid tehnilisi küsimusi, mida see eelnõu lahendab, on veel. Seletuskirjas on öeldud, et proovitakse lahendada viie aasta jooksul kuhjunud probleeme ja leida nendele lahendused. Ma oma küsimuses seda juba indikeerisin. Tõesti, me teame, praeguses energiakriisis olles, et meil on väga palju puudu tootmisvõimsusi. See on üks oluline põhjus, miks me oleme jõudnud elektrihinnaga sellisesse seisu, nagu me nüüd oleme – eile oli see üle tuhande euro megavatt-tunni eest. Sirvisin, lugesin eelnõu eespoolt tahapoole ja tagantpoolt ettepoole ning vaatasin ka kehtivat seadust, aga leidnud neid võtmeid, mis paneks selle vankri veerema, aitaks meil tuua siia kas või taastuvenergiana tuulikud ja saada üle teatud ummikseisust, kuhu me oleme jõudnud. Alles hiljuti avaldati üks kaart, mis näitas, et peaaegu kogu Eesti oli punane, [kõikjal oloid kohad,] kuhu ei saa midagi teha, erinevatel põhjustel. See näitab, et tegelikult see teema on väga oluline ja väga akuutne. Kindlasti on see viie aasta jooksul kuhjunud probleemidest üks olulisemaid. Muidugi on kahju, et me ei ole selle eelnõuga suutnud seda probleemi lahendada. Teine küsimus, mida ka see eelnõu tegelikult ei lahenda, aga mis vääriks ikkagi selgelt äramarkeerimist, on tõesti maardlate rajamine ja looduskaitsealade rajamine. Need on nagu ühe pika telje kaks erinevat otsa. Tõesti, praegune planeerimisseadus annab teatud sisendi maardlate rajamisele, looduskaitsealasid see sisuliselt ei puuduta. Aga need mõlemad on väga tugeva keskkonnamõjuga. Mõlema puhul, kui neid soovitakse teha, peaks jälgima selgelt planeerimisseaduse põhimõtteid. Praegu üritatakse, kui see teema kuskil päevakorda tõuseb, olgu maardlad või ka looduskaitsealad, neid põhimõtteid ignoreerida ja menetleda eriseaduste alusel. See ei ole tegelikult õige. Nii suure keskkonnamõjuga asju peaks menetlema planeerimisseaduse järgi. Palun kolm minutit lisaaega.
Kolm minutit lisaaega.
Toon veel ühe näite. Muidugi, ega inimlike rumaluste eest ei kaitse ka nüüd need muudatused, mis me loodetavasti ühel hetkel vastu võtame. Täpsustatakse rohevõrgustiku planeeringuid, mõisteid, on tugialad, nende ühendamiseks on rohekoridorid, rohealad – see kõik on väga õige. Lihtsalt ilmestamiseks, Rail Balticu planeerimisel sai korduvalt viidatud, et selline lahendus ei tööta hästi, sealt ei ole võimalik rohekoridori üle rajada, aga seda ignoreeriti. Nüüd loomulikult ollakse hädas, proovitakse leida lahendusi, survestatakse omavalitsust, et ta võtaks ise selle riski kanda ja kulud kanda, sest kõik sellised planeerimismuudatused võivad ühel hetkel potsatada omavalitsuse rahakotile. Ega me ei ole tõesti selliste rumaluste eest kaitstud, aga ma väga loodan, et see natukene ikkagi leevendab ja aitab mõista, millega on tegemist, ehk tuleb väga rumalaid otsuseid edaspidi siiski natukene vähem. Üks asi, mida ma tõesti tahaks kiita veel lõpetuseks, on tõesti planeeringute andmekogude moodustamine. See on hästi oluline, see teeb omavalitsuste töö tegelikult lihtsamaks, see teeb inimestele eelkõige protsessi jälgimise lihtsamaks, sest on väga palju etappe, ja sellest võiks olla väga suur abi. Ma väga loodan, et selle [eelnõu] käekäik ei ole selline, nagu on olnud keskmise pensioni tulumaksust vabastamise puhul, mille kohta aastaid öeldi, et seda ei saa teha, sest lihtsalt see protsess on niigi keeruline ja me ei jõua sellega jooksval aastal tegeleda. Nii see kolm aastat läks kui lipsti. Praegune ülesanne on loomulikult kordades keerulisem, aga ma loodan, et minister on selle võrra toimekam ja aktiivsem ning me suudame ikkagi püstitatud ajagraafikus jõuda andmebaaside ja andmekogude moodustamiseni. Nii et soovin jõudu ja proovime sellest ikkagi teha ühe seaduse, mis aitaks meid edasi taastuvenergia valdkonnas, aitaks ära hoida rumalaid lahendusi ja viiks ikkagi elu edasi. Aitäh!
Aitäh! Rohkem kõnesoove ma ei näe, sulgen läbirääkimised. Hakkame läbi vaatama muudatusettepanekuid. Eelnõu 378 kohta on esitatud üheksa muudatusettepanekut. Esimese muudatusettepaneku esitaja on olnud majanduskomisjon ja juhtivkomisjon on seda arvestanud täielikult. Muudatusettepanek nr 2, esitajaks majanduskomisjon ja majanduskomisjon on seda arvestanud täielikult. Kolmanda muudatusettepaneku esitaja on samuti majanduskomisjon ja juhtivkomisjon on seda arvestanud täielikult. Neljas muudatusettepanek, esitaja majanduskomisjon, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Viies muudatusettepanek, esitaja majanduskomisjon ja juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Kuues muudatusettepanek, esitajanud majanduskomisjon ja komisjon on seda arvestanud täielikult. Seitsmenda muudatusettepaneku esitaja on majanduskomisjon ja juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Kaheksanda muudatusettepaneku esitajaks on majanduskomisjon ja juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Ka üheksanda muudatusettepaneku autor on majanduskomisjon ja juhtivkomisjon on seda arvestanud täielikult. Oleme läbi vaadanud kõik muudatusettepanekud. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 378 teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud.
Võime minna tänase 25. päevakorrapunkti juurde. See on Vabariigi Valitsuse algatatud sadamaseaduse, meresõiduohutuse seaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu 425. Eelnõu on teisel lugemisel ja ettekandjaks kutsun siia majanduskomisjoni liikme Annely Akkermanni. Palun!
Tervist, head kolleegid! Eelnõu 425 ei ole nii keerukas nagu eelmine. Tegemist on sadamaseaduse, meresõiduohutuse seaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu menetlusega juhtivkomisjonis esimese ja teise lugemise vahel. Sadamaseaduse, meresõiduohutuse seaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõu algatas Vabariigi Valitsus s.a 13. septembril. Eelnõu esimene lugemine toimus 13. oktoobril. Muudatusettepanekute tähtajaks, 27. oktoobriks ei laekunud Riigikogu liikmetelt, komisjonidelt ega fraktsioonidelt ühtegi muudatusettepanekut. Eelnõu menetlusest parlamendis teavitati Eesti Linnade ja Valdade Liitu, Eesti Laevaomanike Liitu, Eesti Sadamate Liitu, Tallinna Sadamat, Saarte Liinide AS-i, Eesti Ringmajandusettevõtete Liitu, Green Marine AS-i ja MTÜ-d Eesti Väikesadamate Arenduskeskus. Komisjoni poole pöördusid oma arvamusega neist Eesti Sadamate Liit ning Eesti Linnade ja Valdade Liit. Oma seisukohad laekunud arvamuste kohta läkitas eelnõu algataja Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium. Peale kohtumist komisjoni töörühmas Eesti Sadamate Liidu ning Eesti Linnade ja Valdade Liidu esindajatega lepiti kokku mõnes sõnastuse paranduses, mis eelnõu algataja esindaja juhtivkomisjonile oma ettepanekute hulgas edastas. Kõigi nendega on võimalik üksikasjalikult tutvuda eelnõu kaardil. Aga need tõepoolest ei muutnud eelnõu sisu, vaid üksnes täpsustasid seda. Majanduskomisjon arutas eelnõu teiseks lugemiseks ettevalmistamist oma 23. novembri istungil, kus osalesid ka Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindajad. Komisjon aktsepteeris eelnõu algatajalt laekunud arvamuses toodud ettepanekute sõnastusi ja tegi juhtivkomisjonina eelnõu kohta kokku üheksa muudatusettepanekut. Eelnõu tekst läbis kahe lugemise vahel keeletoimetuse ning eelnõusse on tehtud tehnilisi ja keelelisi muudatusi, mis, nagu öeldud, ei muuda eelnõu sisu. Muudatusettepanekud on esitatud, neid on üheksa ja need kõik on leidnud komisjoni konsensusliku toetuse. Juhtivkomisjon tegi ka menetluslikud otsused ja ettepanekud: võtta eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu päevakorda täna, 8. detsembril ja teine lugemine lõpetada; kui eelnõu teine lugemine lõpetatakse, on komisjoni ettepanek võtta eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda ja viia läbi lõpphääletus 15. detsembril. See on minu poolt kõik.
See läks küll kähku. Aga on küsimusi. Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea aseesimees! Hea ettekandja! Kui meil oli siin üks teine seadusemuudatus ja oli teine lugemine, siis ma proovisin niimoodi valju häälega ühte ettepanekut edasi anda ja minister on seda ka eelnevalt kuulnud. Kas see oli ka arutusel, kui teema jälle avati komisjonis, või seda ei arutatud? On teil midagi öelda selle kohta?
Jaa. Ma arvan, et te praegu peate silmas oma küsimust, mille te esitasite veeteetasude vähendamise eelnõu juures, aga see küsimus puudutas meremeeste diplomite või kursuste uuendamist ja kvalifikatsioonide uuendamist. Vahepeal ma mõne merendusala asjatundjaga sellest ka vestlesin ja nad ütlesid, et juba praegu saab tegelikult teatud lisakoolitusi teha rahvusvaheliselt teistes riikides. Kuuldavasti Eesti kaptenid näiteks käivad tankeri lisakoolitust tegemas Riias. Selleks ei ole vaja seadusemuudatust. Mis puudutab aga nn diplomite vahelehti, mis on natuke suurem ja keerukam probleem, siis üldiselt riigid oma väljaantud diplomeid uuendavad ise. Niisugune on minu praegune arusaamine sellest temaatikast. Aga seda võiks käsitleda nüüd veel ühe meresõiduohutuse seaduse raames, mis puudutab siseveelaevadel meremeeste diplomite vastastikust tunnustamist. See tuleb õige pea uuesti Riigikogu saali.
Tarmo Kruusimäe, uuesti, palun!
Tänan! Hea komisjoni ettekandja! Te olete ise ka temaatikaga kursis. Kas see oli selline pädev vastus, et me saame Riias käia koolitusi tegemas? Minu meelest ei ole. See ei ühti ka selle mõttega, et laevad tuleb tuua Eesti lipu alla. Alati räägiti, et kõige olulisem on meil kaldateenistus, me ju tugevdame seda, aga siis öeldakse, et te saate eksamit teha seal Riias. Kas sellel merendusspetsialistil oli ka mingi argument, miks me peaksime Riias tegema?
Ei, see ei olnud nagu üldse süstemaatiline arutelu selles mõttes, et merenduses on selliseid kursuseid, mida tuleb uuendada teatud aastate järel. Ja siis on sellised taseme tõstmise kursused. Need koolituste uuendamised ongi rahvusvahelised. Lätlased ja ukrainlased võivad samahästi Eestis käia.
Suur tänu! Rohkem küsimusi ma ei näe. Me saame nüüd avada läbirääkimised ja soovi on avaldanud Tarmo Kruusimäe. Palun!
Tänan, hea aseesimees! Head töökaaslased siin- ja teisel pool vilkuvat ekraani, ministeeriumi esindajad ja kõik need, kes me tunneme rõõmu, et me saame laevad aeg-ajalt ikkagi Eesti lipu alla! Ma päriselt ütlen, et olles opositsioonis ei ole mõtet ühtegi muudatusettepanekut või midagi teha, sest esimene reaktsioon on see, et läheb prügikasti, teine reaktsioon on see, et niikuinii läheb prügikasti, ja kolmas on see, et kui ta juba niikuinii prügikasti läheb, siis ei ole mõtet seda üldse lugedagi. Küll aga ma tean, et ta majandusministeeriumis ja teistest ministeeriumidestki inimesed ikkagi kuulavad meie istungeid. Ütlen teile ausalt, ma olen päriselt üllatunud. Tallinna linnas oli kunagi selline juhtum: Kalevi siseujula, mis ta seal oli, esimene rida, märk oli peale pandud, et Europark, maksa ära ja siis on parkimine tasuta. Aga kuskil ei olnud viidet, et see kehtis ainult esimese rea kohta siseujulas. Ülejäänud osa, tervet platsi, mis seal oli, loeti lihtsalt kesklinna territooriumiks. See oli päris suur probleem. Mäletan, et käisin ajakirjanikega seda asja seal valgustamas. Siis oli ka kaks inimest, kellest üks tuli pildistama seda olukorda ja teine oli just trahvi saanud. Kui me hakkasime Tallinna Linnavolikogu komisjonis seda asja arutama, siis saali tagumises otsas ütles üks inimene, et see probleem on lahendatud. Küsisin, et [kuidas, sest] abilinnapea, praegune minister ütles, et ei-ei-ei, probleemi ei ole, aga need inimesed ütlesid, et nad kuulavad volikogu istungeid. Jah, selles oligi probleem, et inimesed ei saanudki aru. Ja me lahendasime selle olukorra ära. Seega, me teame, et ""Kukitas, kukitas, kukitas," mukitas Leninas", kuigi ta oli seda vist ainult üks kord öelnud. See oli leedu keeles ""Õppida, õppida, õppida," ütles Lenin". Kordamine pidi olema tarkuse ema. Ma proovin nüüd tarkuse vanaema olla ja rääkida seda asja juba kolmandat või neljandat korda. Aga ma eeldan, et iga kord tulevad sellele mõttele juurde mõned inimesed. Ehk Ukrainas on, ütleme, 150 000 meremeest ja nendest üks kolmandik on ohvitserid. Neil on need STCW-tunnistused, diplomid, mida nad peaksid iga viie aasta tagant täiendama. Ja küsimus on, kus sa neid dokumente hoiad. See ei ole väga suur ... Sihuke rahvusvaheline koostöö toimib, et sa võid ise valida. Aga Eesti seadused on sellised, et ei saa väga, sest [Ukraina] on Euroopa Liidu mõttes kolmas riik. Ukrainlased ise aga enda süsteemi väga ei usalda, sest seal vahepeal on ametnikud, keda on vaja hirmsasti raamatutega määrida – neil on selline suurem kõrgendatud bibliofiilia huvi, nagu Tallinna linnas selle kohta öeldakse. Ongi mõte, et me saaksime lihtsalt selle seadusesse kirjutada. Mis ta siis on? Ütlen uuesti: "Laevapere liikme koolitus- ja kvalifikatsiooninõuded ning diplomeerimise kord", § 32, ja see teine lõik "Transpordiamet väljastab meresõidudiplomi või kutsetunnistuse Eesti kodanikule või Eesti elamisluba või elamisõigust omavale välismaalasele ..." tuleks sõnastada nii, et sinna juurde tuleksid sõnad "või e-residentsust omavale välismaalasele". Hinnanguliselt oleks see raha, mis Eesti riigile tuleks – peale usalduse – ikkagi miljonites. Kaks ja pool miljonit tuleks siis sellise tsükli puhul juba kas või riigilõivudest, maksudest jne. Nii et see on võimalus. Meie e-residentsus küll – ma olen ääri-veeri küsinud, kuigi ega ma ei tea –, meie see showroom enam nii väga ei kiratse. Täna president kirjutas ka selle kohta, mingi konverents vist oli sellel teemal, kuidas meil selle e-residentsusega on. Aga juhul, kui meie e-residentsus toimib, siis miks mitte, me võiksime selle ära teha. Nii et, inimesed majandusministeeriumist, Tarmo Kruusimäe on siin, ma või selle info teile edasi anda. Ja ma arvan, et te leiate veel parema lahenduse. Aga see, et suur mereriik Eesti pakub väikesele Ukrainale enda abistava käe – no midagi üllamalt ei saa olla ju, kui nad veel kogu selle koolitusraha siia Eestisse ka toovad. Minu arvates asjal on jumet. Eks me kohtume järgmiste mereteemade arutelul ja ma loodan, et mingil hetkel tuleb keegi ametnik ja ütleb, et see on juba ära tehtud. Aitäh!
Aitäh! Rohkem kõnesoove ei näe, sulgen läbirääkimised. Vaatame läbi ka muudatusettepanekud, neid esitati üheksa. Sellega on niimoodi, et esimese muudatusettepaneku esitajaks on majanduskomisjon, kes on seda ettepanekut ka ise täielikult arvestanud. Teise muudatusettepaneku esitajaks on samuti majanduskomisjon ja majanduskomisjon on seda arvestanud täielikult. Muudatusettepanek number kolm, esitajaks majanduskomisjon ja juhtivkomisjon arvestanud täielikult. Muudatusettepanek number neli, esitaja majanduskomisjon, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Muudatusettepanek number viis, esitaja majanduskomisjon, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Muudatusettepanek number kuus, esitanud majanduskomisjon ja ise seda ka täielikult arvestanud. Muudatusettepanek number seitse, esitanud majanduskomisjon ja juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Kaheksas muudatusettepanek, esitaja majanduskomisjon, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Üheksas muudatusettepanek, esitaja majanduskomisjon ja juhtivkomisjon arvestanud täielikult. Sellega me oleme läbi vaadanud kõik muudatusettepanekud. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 425 teine lugemine lõpetada ja teine lugemine ongi lõpetatud.
Saame minna tänase viimase, 26. päevakorrapunkti juurde. See on Vabariigi Valitsuse algatatud keskkonnaseadustiku üldosa seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse (keskkonnaregistri seaduse kehtetuks tunnistamine) eelnõu 441, tegemist on esimese lugemisega. Kutsun ettekandjaks keskkonnaminister Erki Savisaare. Palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Lugupeetud Riigikogu! Teie ees on Vabariigi Valitsuse algatatud keskkonnaseadustiku üldosa seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse (keskkonnaregistri seaduse kehtetuks tunnistamine) eelnõu. Eelnõu eesmärk on ajakohastada keskkonnateabe käitlemise korda [riigi] andmekogudes. Uus kord vastab sellele, kuidas keskkonnateavet on tegelikult kogutud, sh eristab seni keskkonnaregistri alaminfosüsteemideks nimetatud infosüsteemid iseseisvate andmekogudena. Keskkonnaregistri asemele luuakse keskkonnaandmeid koondav keskkonnaportaal ja iseseisvate andmekogudena asutatakse Eesti looduse infosüsteem EELIS ning maavarade register, mis on senini toiminud keskkonnaregistri alaminfosüsteemidena. Eelnõuga tunnistatakse kehtetuks 2003. aastal jõustunud ja praeguseks aegunud keskkonnaregistri seadus. Eelnõuga loodav keskkonnaportaal on veebileht, mis võimaldab keskset juurdepääsu riigi andmekogudes hoitavale keskkonnateabele ning annab keskkonnaseisundist põhjuslikult ja ruumiliselt seostatud ülevaate. Keskkonnaportaal ei tähenda iseseisva andmekogu loomist, vaid infotehnoloogilist lahendust, mis kuvab ja seostab eri andmekogude andmeid. Uue keskkonnaportaali IT-arendus on praeguseks juba valmis. Eelnõuga iseseisva andmekoguna asutatava Eesti looduse infosüsteemi eesmärk on süstematiseeritult koguda ja tagada avalik andmete kättesaadavus eelnõus loetletud ruumiobjektide kohta (nt kaitsealad, kaitsealused liigid, üleujutusalad ja veekogud). Kõik Eesti looduse infosüsteemi andmed avalikustatakse avaandmetena uues keskkonnaportaalis. Praegu loetakse Eesti looduse infosüsteemi keskkonnaregistri alaminfosüsteemiks, kuid tehnoloogiliselt on see eraldiseisev andmekogu. Kuna Eesti looduse infosüsteemi olemasolev lahendus on tehniliselt aegunud, alustasime eelmise aasta lõpus uue infosüsteemi IT-arendust. Teise iseseisva andmekoguna asutatava maavarade registri, endise nimega keskkonnaregistri maardlate nimistu eesmärk on geoloogilise teabe kogumine ja kättesaadavuse tagamine. Maavarade register on juba praegu nii sisuliselt kui ka infotehnoloogiliselt keskkonnaregistrist [eraldatud] iseseisev süsteem. Keskkonnavaldkonna andmekogude korrastamise protsess on toimunud juba pikema aja vältel. Keskkonnaregistri alaminfosüsteemidest on eraldi andmekogudena asutatud juba keskkonnaseire infosüsteem, keskkonnaotsuste infosüsteem ning teadus- ja harrastuskalapüügi andmekogu. Mitmed teised keskkonnaregistri alaminfosüsteemid hõlmatakse omakorda keskkonnaotsuste infosüsteemi ja need süsteemid saab seejärel sulgeda. Seaduse rakendamisel on mõju eelkõige riigiasutuste töökorraldusele ja keskkonnainfo avalikule kättesaadavusele. Nimelt suureneb keskkonnaandmete usaldusväärsus, kuna enam ei saa tekkida andmevigu andmete ülekandmisel keskkonnaregistrisse. Usaldusväärsemad andmed võimaldavad haldusorganitel teha informeeritud otsuseid keskkonnapoliitika kujundamisel. Keskkonnateabega seotud nõudeid muudetakse ametnike jaoks vähem koormavaks, sest keskkonnaregistrisse ei pea enam teistest andmekogudest andmeid üle kandma. See vähendab omakorda andmete töötlemisega seotud töökoormust. Eelnõu muudatuste tulemusena kasvab loodetavasti ka keskkonnaandmete kasutajate hulk, kuna rohkem andmeid tehakse kergemini kättesaadavaks ning neid on mugav kasutada. Uus loodav keskkonnaportaal annab tervikliku pildi meie keskkonnaseisundist ning see aitab ühtlasi teha informeeritud otsuseid. Samuti aitab parem keskkonnateabe allikas ehk uus keskkonnaportaal parandada inimeste keskkonnateadlikkust, keskkonnaalaseid hoiakuid ja käitumist. Eelnõuga muudame ka puurimispäeviku andmete esitamise korda. Täiendame aluseid, mille puhul ei ole vaja taotleda maapõue seisundit ja kasutamist mõjutavaks tegevuseks luba. Nimelt peab puurija esitama puurimispäeviku ehk rajatud puurkaevu või -augu andmed e-kirja asemel edaspidi otse Eesti looduse infosüsteemi läbi keskkonnaportaali. Muudatuse tulemusel väheneb ametnike töökoormus, sest nad ei pea enam e-kirja teel esitatud puurimispäeviku andmeid ise Eesti looduse infosüsteemi kandma. Lisaks täiendame maapõueseaduses maapõue seisundit ja kasutamist mõjutavaks tegevuseks loa andmise sätteid ja lisame seadusesse üheksa alust, millal sellise loa taotlemine ei ole vajalik. Need on praktikas ilmnenud juhtumid, mille korral on juba teada kindlad tingimused, mis toovad kaasa positiivse otsuse kooskõlastamisel. Ja igat üksikjuhtumit ei ole vaja eraldi uuesti kaalutleda. Muudatus vähendab nii kohaliku omavalitsuse üksuste kui ka muude luba taotlema kohustatud isikute halduskoormust ja ametnike töökoormust. Eelnõuga tehakse ka muudatused, mis võimaldavad atmosfääriõhu kaitse seaduse, jäätmeseaduse, tööstusheite seaduse ja veeseaduse alusel tehtavaid registreeringuid edaspidi menetleda keskkonnaotsuste infosüsteemis KOTKAS. Edaspidi taotletakse ja antakse neid registreeringuid ainult KOTKAS-e kaudu, ühtlustatud vormis ja viisil. Eelnõuga sätestatakse ka alus registreeringu tegemiseks ja sellekohase dokumendi väljastamiseks ametniku sekkumiseta ehk automatiseeritult KOTKAS-e vahendusel. Muudatus on mõeldud sisult kaalumist mittevajavate standardolukordade jaoks, mille korral on taotlus võimalik rahuldada, ilma et menetlejal oleks vaja lisainfot. Automaatsete otsuste puhul on KOTKAS-es arendatud automaatkontrollid. Need on seotud ka teiste registritega, näiteks EELIS, geoportaal või põhinevad jah/ei küsimustel ja arvväärtuste kontrollimisel. Automatiseeritult hakatakse väljastama kuni 10% registreeringutelt kõikide valdkondade üleselt. Kliendiportaali funktsionaalsused koos ametnike jaoks vajalike menetlustoimingutega kompleksloa ja keskkonnaloa jaoks on infosüsteemis KOTKAS juba olemas, registreeringute lisamisega samasse süsteemi kasutatakse ära olemasolevaid funktsionaalsusi. Registreeringutega seotud muudatused ühtlustavad ja lihtsustavad võrreldes varasemaga taotluste esitamist, kiireneb kliendi suhtlus loa andjaga, info koondub ühte süsteemi ning Keskkonnaametil on parem ülevaade kliendi tegevustest. Lisaks paraneb muudatusega üldine keskkonnainfo kättesaadavus ning seeläbi kodanike ja ettevõtjate teadlikkus keskkonnanõuetest. Muudatuse tulemusena on Keskkonnaameti eesmärk vähendada menetluse keskmist pikkust kümne päeva võrra. Eelnõukohase seadusega tehakse ka muudatused metsaseadusesse. Muudatusettepanekute eesmärk on sätestada metsaseaduses selged alused, millised andmed on metsaregistris edaspidi asutusesiseseks kasutamiseks ning millistel tingimustel ja kellele need väljastatakse. Metsaregistris ei kuvata praegu erametsaomanike kasvava metsa tagavara ja juurdekasvu. Muudatusega hõlmatakse asutusesiseseks kasutamiseks tunnistatavate andmete alla lisaks nendele raiemaht metsateatisel ja metsakaitse ekspertiisil, sest kõigi nende andmete puhul on tegemist isikuandmetega, mis annavad infot isiku varalise seisundi ja käitumise kohta ning mille avalikustamine kujutab endast seega eraelu puutumatuse riivet. Kõik need andmed on mitteavalikud vaid füüsilisest isikust erametsaomanike puhul. Nende andmete avalikkus annab metsaomanikele võimaluse äriliste ettepanekute tegemiseks ka siis, kui nad pole selleks huvi üles näidanud. Metsateatis näitab raiekavatsust ning raiemaht sellel annab hea ülevaate, kas tasub omanikule pakkumist teha või mitte. Need pakkumised on reeglina tehtud omaniku tahte vastaselt, sageli teda eksitavad ning omakasupüüdlikud. Nende muudatuste taustal saab aga oluliselt rohkem keskkonnainfot avalikuks, kuna metsaregistri juurdepääsupiirangud on korrastatud, üle vaadatud ja piiratud kitsalt vaid nende juhtumitega, kus andmed annavad infot füüsilise isiku varalise seisundi kohta. Ka metsaomanikel on selge soov, et riik aitaks agressiivseid ostjaid eemal hoida. Muu hulgas aitab muudatus kaasa ausale konkurentsile ja turu isekorralduse arengule. Muudatusettepanekud täpsustavad ka SA-ga Erametsakeskus sõlmitava halduslepingu sisu. Haldamise all ei ole mõeldud pelgalt toetatavate avalduste vastuvõtmist ja toetuse väljamaksmist, vaid eesmärk on muu hulgas välja selgitada erametsaomanike vajadused, mille alusel kujundatakse ka metsapoliitikat. Seetõttu on erametsanduse toetamise halduse ülesanne palju laiem. Kehtiv haldusleping sisaldab juba neid ülesandeid, kuid seaduse tasemel seni seda välja ei ole toodud. Õigusselguse loomine on vajalik selleks, et seadusest tuleneks üheselt, millisel eesmärgil on SA-le Erametsakeskus vajalik juurdepääs andmetele, eriti just isikuandmetele. Lisaks täiendatakse metsaseadust statistilist metsainventuuri, SMI-d puudutava regulatsiooniga, et sisustada SMI mõiste ja eesmärk ning luua õiguslik alus juurdepääsupiirangute kehtestamiseks, sest kehtivas metsaseaduses need puuduvad. Muudatusega planeeritakse juurdepääsupiiranguid korduvalt inventeeritavate proovitükkide ehk püsiproovitükkide asukohtadele, kuni neid kasutatakse andmete kogumiseks, aga ka ajutiste proovitükkide asukohtadele ja mõõtmistulemustele kuni SMI tulemuste avalikustamiseni. SMI tulemused avalikustatakse kord aastas. Andmeid võivad saada andmekasutuslepingu alusel teadus- ja arendusasutused metsandusvaldkonnas teadustöö tegemiseks. Püsiproovitüki koordinaadid ei tohi olla avalikud, et vältida kallutatud käitlemist. Proovitükk esindab teatud metsaala. Kui selle asukoht on teada, esineb võimalus, et metsa majandaja muudab tahtlikult või tahtmatult teguviisi sellel alal võrreldes planeerituga. Statistiliste põhimõtete kohaselt ei ole proovitükk sellisel juhul valimina enam esinduslik ning seda ei tohiks enam uuringus aluseks võtta. SMI alaliste proovitükkide ca 20-aastane mõõtmine on olnud pikaajaline investeering, praeguses vääringus ligikaudu neli miljonit eurot. Proovitüki asukohaandmete avalikuks muutmisel tuleks valida uued püsiproovitükid. See on aga juba iseenesest kulukas ja aeganõudev. Kuid, mis veel olulisem, sel juhul katkevad seni uuritud aladel tekkinud väärtuslikud aegread, mis on tingimata vajalikud teatud keskkonnaandmete saamiseks, nagu näiteks juurdekasv. Lisaks Eesti metsade olemi, kasutamise ja seisundi hindamisele kasutatakse statistilise metsainventuuri andmeid kasvuhoonegaaside (KHG) inventuuri koostamiseks maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse (LULUCF) sektoris ning osaliselt põllumajandussektoris. SMI andmete raporteerimise rahvusvaheliste kohustuse kaudu, sh kliimaaruandluse koostisosana, on SMI kvaliteeti mõjutavatel küsimustel seega oluline rahvusvaheline mõõde. SMI metoodika on rahvusvaheliselt tunnustatud ning seda on auditeerinud muu hulgas Euroopa Komisjon LULUCF-i aruannete esitamise käigus, kuid ajakohastame seda pidevalt ning räägime läbi muu hulgas Tartu Ülikooli matemaatikutega, et SMI usaldusväärsust veelgi tõsta. Kõike seda arvestades on oluline metsanduses selgelt reguleerida SMI alusandmete, sh püsiproovitükkide asukohaandmete avalikustamise kord ja täpsustada andmesaajate ring. Aitäh!
Suur tänu! On ka küsimusi. Merry Aart, palun!
Aitäh! Lugupeetud minister! See oli nii ilus pikk loeng ja selline, aga ausalt öeldes õhtu on ka, nii et arusaamisega tekkis kaunis keeruline olukord. Sellepärast ma küsin natuke niimoodi lihtsamalt, äkki siis saaks paremini aru. Ma saan aru, et selle portaali alla tulevad iseseisvad andmekogud. Kui palju neid andmekogusid sinna tuleb? Kas need andmed on ka omavahel ristkasutatavad? Kes ja kuidas neid portaali andmeid hakkab kasutama? Mis sellest kasu on?
Aitäh! Väga hea küsimus. Ma arvan, et kui ma nüüd ütlen arvuliselt, kui palju neid andmekogusid on, siis ma võin natuke eksida, aga neid on üksjagu palju. On EELIS, maavarade register ja mitmed registrid veel. Loomulikult neid andmeid hakatakse ristkasutama, see ongi kogu selle portaali mõte. Ja see portaal on mõeldud eeskätt avalikuks kasutamiseks, st inimesed saavad ise seda kasutada, küsida sealt keskkonnaandmeid ja uurida huvipakkuvate piirkondade kohta kõike seda, mis seal kirjas on. Teiseks hakkab neid samu andmekogusid kasutama ka ametkond oma otsuste tegemisel. Nii et see on väga mitmekihiline infotehnoloogiline lahendus, mis võiks muuta kogu keskkonnaandmestiku läbipaistvamaks, paremini kasutatavaks ja kasulikumaks.
Anti Poolamets, palun!
Aitäh, juhataja! Lugupeetud ettekandja! Kuna siin on tegu ikkagi ühe seaduse tühistamisega, siis see on Eesti õiguskorras jällegi suursündmus, sest kipub olema nii, et seadused ainult kuhjuvad, kuhjuvad ja kuhjuvad ning lõpuks on riiulid Riigi Teatajaid paksult täis. Vaestel inimestel on hing kinni nendest seadusevirnadest, lisades sinna veel euroseaduste virnad, mida võib kallurite kaupa mõõta. Kas teil oli natukene sellel teemal juttu ametnike ja teistega, millal viimati mõni seadus tühistati ja kas see ikka on sündmus? Küllap oli vähemalt aasimise tasemel seda, nii et palun jagage, kui sellist teemat käsitleti.
Aitäh! Ei, meil sellist arutelu ei olnud, millal see viimane hetk oli, kui mõni seadus kehtetuks tunnistati. Teisest küljest ma olen teiega väga nõus, et seadusi aeg-ajalt tekib meil liiga palju, nii et mõistlik oleks neid aeg-ajalt revideerida, osa neist koondada kuskile uude kogumisse ja ülejäänu n-ö ära kustutada. Tuleks vähendada seda müra, mis seal ümber on. Aga ma vahepeal leidsin üles ka selle loetelu nendest andmetest, mis EELIS-esse läheb. Ma loen stenogrammi tarvis selle ka üles, siis on võib-olla lihtsam leida. Seal on info kaitsealade kohta, kaitsealused liigid, Natura 2000 alad, kalade kudemispaigad, jahipiirkonnad, vääriselupaigad, põhjavesi, üleujutusalad, veekogud, seirejaamad, paisud, puurkaevud, jääkreostusobjektid, loodusvaatlused, elupaigad, ja tegelikult on neid veel.
Aitäh! Merry Aart, palun!
Aitäh! Ma väga tänan vastuse eest! Pilt läks minu jaoks küll tunduvalt selgemaks. Aga ma küsin veel siia juurde, millal see portaal võiks valmis või kasutuskõlblikuks saada ja mis see maksab.
Aitäh! See portaal on tegelikult juba valmis ja nüüd tahaks seda täies mahus rakendada, et inimesed ei peaks enam topelttööd tegema, nii uues kui ka vanas süsteemis, ja saaks need vanad aegunud süsteemid maha tõmmata. Nii et juba täna saab seda kasutada ja sinna tulevad veel mõned täiendavad funktsioonid juurde.
Rohkem küsimusi ma ei näe. Suur tänu ministrile! Saame minna kaasettekande juurde ja kutsun siia keskkonnakomisjoni esimehe Yoko Alenderi. Palun!
Aitäh, austatud juhataja! Head kolleegid, kes te viibite veel siin ega vaata kodus "AK-d"! Annan ülevaate eelnõu 441 menetlusest Riigikogu keskkonnakomisjonis. Komisjoni koosolek toimus 23. novembril videosilla teel. Puudu olid komisjoni liikmetest Heiki Kranichi ja Jevgeni Ossinovski. Minister tutvustas põhjalikult eelnõu, nii nagu siin meie eeski. Lisaks olid ministeeriumist kohal metsaosakonna juhataja Meelis Seedre ja nõunik Leno Kuura, samuti õigusosakonna juhataja Eda Pärtel ja nõunik Annemari Vene ning keskkonnatehnoloogia osakonna nõunik Hanna Vahter ja juhtkonna nõunik Kätlin Weinzierl. Tegemist on eelnõuga, mida keskkonnakomisjon on menetlenud eelnevalt juba pikalt. Varem oli eelnõu numbriks 292. Sel korral oli komisjoni menetlus üsna lühildane. Minister tutvustas tõepoolest eelnõu ja ühtegi küsimust ei olnud. Aga võib-olla infoks ja stenogrammi mõttes ütlen, et vahepealsel ajal tõepoolest on olnud palju kirjavahetust õigusteadlastega, eelkõige selles, mis puudutab metsaandmete avalikustamist. Küsisime mõned õiguslikud analüüsid ja mõned saadeti meile ka omal algatusel. Justiitsministeeriumiga suhtlesime pikalt sel teemal. Samuti oli küsimusi SMI andmete kohta. Aga komisjoni koosolekul tõepoolest arutelu ei järgnenudki pikemalt. Nii et kui on midagi, mis pakub huvi, siis vastan hea meelega küsimustele, aga rohkem ei olegi teile midagi rääkida. Aitäh!
Aga ei ole ka küsimusi. Suur tänu! Me saame minna läbirääkimiste juurde. Heiki Hepner, palun!
Head kolleegid! Pikalt teid kinni ei hoia siin hilisel õhtusel tunnil, aga tahaksin mõned märksõnad selle seaduse kohta ütelda. See on hea seadus, see on hea seaduseelnõu päris mitmel põhjusel. Kõigile, kes on sinna oma panuse andnud, olen mina igatahes tänulik, nii oma kolleegidele kui ka kõigile neile, kes on Keskkonnaministeeriumis, Keskkonnaametis või ministeeriumi teistes allasutustes ja teadusasutustes selles protsessis osalenud. Kindlasti väärib kiitust see pool, et tõesti üks seadus tunnistatakse kehtetuks. Seda, nii nagu hea kolleeg Anti Poolamets juba korra mainis, väga tihti ei juhtu. Tihti me lihtsalt ehitame mingeid kihte peale ja peale ja muudame seadusi, aga nüüd natukene korrastame üldist struktuuri. Kiita tuleb ka selle tervikportaali eest. Sellele on pandud uhke nimi KOTKAS ja see on kogu, mis peaks keskkonnaandmeid koondama. Jah, see on juba valmis ja peaks tegema ametnikele töö lihtsamaks, vähem bürokraatlikumaks. Aga muidugi ei ole vähem oluline, et see teeb ka tavakodanikele andmete leidmise ja kasutamise mugavamaks. Mina olen selle koha pealt tegelikult optimist. Lõpetuseks räägin võib-olla metsaandmete avalikustamisest. Siin on ju korduvalt kahtluse alla seatud näiteks see, kas meie metsateatised ikka peaksid kõik olema avalikud. Ma kiidan ka siin seadust. Me oleme suutnud [ohjeldada] neid nn kährikuid, kes on kui hagijad metsaomanikul kallal, kui see metsateatis on registrisse jõudnud, ja üritavad kombata just metsaomaniku teadlikkust, et ehk saaks odavamalt ja alla turuhinna selle tüki kätte. Nad ei ole enamasti piirdunud ainult sellega, vaid üritanud ka kõrvalt [mingeid mooduseid leida]. Nii mõnedki väga hea veenmisoskusega nn metsaärimehed on tõesti jupi kurja teinud. Me oleme ka siin nüüd astunud sammu, millega proovime seda auku kinni toppida ja neid kährikuid eemale tõrjuda. Lõpetuseks SMI. Ka siin on õhku visatud täiesti põhjendamatult kahtlusi, et see statistiline metsainventuur ei kajasta meie andmeid õigesti. Muidugi on tervitatav, et ministeerium ka auditeerib ja tõestab seda usaldusväärsust, aga selle süsteemi järgi on maailmas juba enam kui sada aastat metsa inventeeritud. Me oleme selle metsa inventeerimise meetodi toonud Rootsist, mis on tõeliselt metsarikas maa. Seal on see meetod välja töötatud ja me oleme ka siin sellega juba enam kui 20 aastat tegelenud. Meie tippteadlased, kes on maailmas väga-väga tunnustatud, on selle taga. Mul on hea meel, et me loome nüüd seadusliku aluse sellele ja hajutame kahtlusi meie metsanduse kohalt. Lõpetuseks. See eelnõu oli tegelikult juba ammu valmis. Aga tõesti, seekord läks sellega on nii, et koalitsioon jättis suvel ohjad lohakile ja mõtles, et küll me sügisel need jõustumiskuupäevad ära õiendame. Nüüd tuli uuesti see protseduur läbi teha. Võib-olla oli sellest nii palju kasu, et sai kõik veel kord läbi rääkida. Palun ühe minuti juurde.
Üks minut lisaaega, palun!
Tuleb veel läbi rääkida osapooltega ja selgitada, mis selle seaduse võlud on, ja tuleb otsida sellest väikest kasu. Aga nüüd saame ehk lõpuks tõdeda, et kaua tehtud kaunikene. Aitäh!
Aitäh! Läbirääkimiste soovi rohkem keegi avaldanud ei ole, sulgen läbirääkimised. Edasi on niimoodi: juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 441 esimene lugemine lõpetada ja esimene lugemine on lõpetatud. Määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks k.a 22. detsembri kell 17.15. Tänane päevakord on sellega läbi ja istung on lõppenud. Aitäh ja head õhtut!